kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Daniel Bovet

Daniel Bovet, född 23 mars 1907, död 8 april 1992, var en italiensk farmakolog.

Biografi
Bovet föddes i Fleurier i Schweiz. Han avlade examen vid universitetet i Genève 1927 och disputerade 1929. Från 1929 till 1947 arbetade vid Pasteurinstitutet i Paris. Han flyttade 1947 till Istituto Superiore di Sanità i Rom.
 
År 1964 blev Bovet professor vid universitet i Sassari i Italien och från 1969 till 1971 var han chef för National Research Council i Rom innan han avgick till en professur vid University of Rom La Sapienza, som han innehade fram till 1982.

År 1957 erhöll Bovet Nobelpriset i fysiologi eller medicin för sin upptäckt av läkemedel som blockerar effekten av specifika signalsubstanser. Han är mest känd för sin upptäckt 1937 av antihistaminer, som blockerar signalsubstansen histamin och används för behandling av allergier. Inom hans forskning finns också arbeten kring kemoterapi, sulfapreparat, det sympatiska nervsystemet, farmakologi kring curare och andra neurofarmakologiska områden.

År 1965 ledde Bovet en studie som visade att tobaksrökning ökade användarens intelligens. Han förklarade i en intervju för New York Times att syftet inte var att ”skapa genier, utan att sätta mindre begåvade personer i stånd att nå en tillfredsställande mental och intellektuell utveckling”.

Källor

Noter

Externa länkar 

 Nobelprize.org, Nobelpriset i medicin 1957
 Nobelprize.org, Daniel Bovet – biografi

Födda 1907
Avlidna 1992
Nobelpristagare i medicin
Italienska farmakologer
Män
Personer verksamma vid La Sapienza
Italienska nobelpristagare
Alumner från Genèves universitet
165 – Various Mixtapes

165 – Various Mixtapes är ett mixtape av rapparen Ken Ring som släpptes 1997.

Spårlista

Album av Ken Ring
Musikalbum 2003
Musikalbum 1997
Grönt Europa

Grönt Europa är ett nätverk för EU-positiva miljöpartister aktivt främst i valrörelsen till EU-parlamentet 2004. Organisationen lanserade egna flera egna kandidater i valet, bland annat Paulo Silva, Viktor Morawski och Bodil Ceballos och fick uttalat stöd av riksdagsledamöterna Mikaela Valtersson och Lars Ångström.

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Artikel i valrörelsen 2004 angående nätverket

Organisationer med anknytning till Europeiska unionen
Politiska organisationer
Katia Wagner

Katia Manon Isabel Birgersson Wagner, född 31 augusti 1966 i Tyskland, är en svensk journalist och författare.

Katia Wagner föddes i München och adopterades av svenska föräldrar. Hon har publicerat fem böcker och har särskilt fördjupat sig i ämnen som människohandel, sexualbrott, hedersvåld, migration, radikalisering och unga på flykt. Efter många år som reporter på Sydsvenskan är Katia Wagner verksam i egen regi sedan 2012, med fokus på berättande och granskande journalistik i bokform, tidningsreportage och radio, samt som föreläsare. Under 2014 jobbade hon som producent och programledare för essäprogrammet Obs i P1. Fyra gånger har hon varit nominerad till priset Guldspaden för bästa undersökande journalistik i bokform och tidningsreportage, och tilldelades priset för radiodokumentären "Att ta ett barn" tillsammans Milan Djelevic. Hon har belönats med Röda korsets journalistpris och Wendelapriset. Flera av hennes texter har återutgivits av Storytel Dox.

Bibliografi 

 2009 - Alexandramannen. Bokförlaget Atlas.
 2009 - Addad på nätet. Bokförlaget Hegas.
 2013 - De förlorade barnen. Natur & Kultur, medförfattare Jens Mikkelsen. 
 2017 - Pojkarna och de ensamma poliserna. Bokförlaget Natur & Kultur.
 2019 - Ingen plats för mig. Bokförlaget Natur & Kultur.

Antologibidrag 

 2002, 2003, 2004, 2005 - Goda Nyheter: En antologi med bra svensk journalistik. Bokförlaget Atlas.
 2014 - Rasismen i Sverige, nyckeltexter 2010-2014. Bokförlaget Natur & Kultur.

Källor

Noter

Externa länkar
Libris: Katia Wagner

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska miljöpartister
Födda 1966
Kvinnor
Levande personer
Språkrör i Grön Ungdom
Svenska journalister under 2000-talet
Rymdhiss

En rymdhiss är ett tänkt byggnadsverk avsett att transportera material från en planets yta till yttre rymden. Många olika typer av rymdhissar har föreslagits. Alla delar målsättningen att ersätta raketdrivningen med en fast lyftstruktur som fungerar lite som en hiss. Denna skulle användas för att transportera material till kretsbana eller längre bort. Man har även kallat rymdhissarna för bönstjälkar, rymdbroar, rymdstegar eller omkretstorn.

En rymdhiss skulle bestå av en kabel som är fäst vid Jordens yta och som skulle nå ut i rymden. Genom att fästa en motvikt vid den bortre änden (eller genom att förlänga kabeln av samma orsak), skulle centrifugalkraften försäkra att kabeln förblir utsträckt genom att ta ut den gravitationskraft som drar i de lägre sektionerna, och därmed tillåta hissen att förbli i geostationär bana. När man passerar gravitationsmittpunkten skulle hissen ytterligare accelerera på grund av planetens rotation.

Ett av problemen med bygget av en rymdhiss är att hitta material som är starka och lätta nog för att klara den stora påfrestning de skulle utsättas för. På senare tid har det spekulerats i om man kan använda material baserade på nanorör, då dessa teoretiskt sett kunde vara starka nog.

Rymdhissar på andra planeter 

Eftersom månen och Mars har lägre gravitationskraft behöver inte kabeln i rymdhissen vara lika stark. Därför skulle det räcka med material som kevlar och glasfiber som kabel för att göra en rymdhiss på de himlakropparna. Dessutom behöver inte kabeln vara lika lång, för gravitationsmittpunkten är längre ner på grund av den lägre gravitationskraften.

Vinsterna och svårigheterna av att bygga en rymdhiss 
Med en rymdhiss skulle det kosta mycket mindre att ta upp saker till rymden. Med nuvarande raketer måste man betala ungefär $22.000 per kilo saker man tar upp i rymden, med en rymdhiss skulle det bara kosta cirka $220 till $880 per kilo. Därför har nu flera stora företag, som Google  och Obayashi undersökt eller planerat att göra en rymdhiss. Men för att bygga en rymdhiss på jorden behöver kabeln i rymdhissen vara runt 100.000 kilometer lång, vilket är en fjärdedel av vägen till månen. Dessutom behöver motvikten längst ut på rymdhissen vara väldigt tung, vilket betyder att man måste använda en meteoroid som motvikt.

Källor

Externa länkar

Hiss
Science fiction-koncept
Epicykel

En epicykel är en cirkelrörelse kring en medelpunkt som i sin tur rör sig längs periferin på en annan, vanligtvis större, cirkel. Epicykeln var en konstruktion som man fann sig tvungen att ta till för att i den geocentriska världsbilden kunna förklara planeternas retrograda rörelser.

Även i Kopernikus heliocentriska världsbild behövdes epicykler, eftersom han följde den aristoteliska idén att himlakroppar rörde sig i cirklar. Först då Kepler beskrev planetbanorna med sina lagar för ellipser blev det möjligt att överge epicyklerna.

Ekvant 
Normalt antogs rörelsen i cirklarna vara likformig sett från cirkelns centrum. Men Ptolemaios införde begreppet ekvant: ekvanten var den punkt runt vilken rörelsen såg likformig ut. Ekvanten låg inne i cirkeln men vid sidan om cirkelns centrum.  Ekvanten var Ptolemaios ursprungliga idé. Kopernikus avskaffade ekvanten i sin heliocentriska modell av solsystemet.

Geometri
George Tupou V

George Tupou V (fullständigt namn på tonganska: Siaosi Tāufaʻāhau Manumataongo Tukuʻaho Tupou V), född 4 maj 1948 på Tongatapu, död 18 mars 2012 i Hongkong, var Tongas regerande kung från 2006 till sin död 2012. Han tillhörde Tupoudynastin och efterträdde sin far Taufa'ahau Tupou IV den 11 september 2006, dagen efter dennes död. Den 29 juli 2008 avskaffade George Tupou V den absoluta monarkin i landet och lämnade ifrån sig merparten av sina befogenheter till premiärministern, vilket gjorde Tonga till en konstitutionell monarki.

Källor

Noter

Tupoudynastin
Män
Födda 1948
Avlidna 2012
Officerare av Hederslegionen
Alumner från Oxfords universitet
Egenansikte

Ett egenansikte (eng. eigenface) är ett standardansikte skapat utifrån en stor mängd ansikten i en databas, som fångar de viktigaste egenskaperna hos ett ansikte. När man har skapat en mängd av egenansikten kan ett godtyckligt ansikte approximeras som en summa av egenansikten, vilket är mycket användbart i ansiktsigenkänning. 

Egenansiktena skapas genom att man utifrån många bilder på ansikten normerar dem så att de har samma upplösning och position på ögon och mun. Därefter används principalkomponentanalys (PCA) för att plocka ut de ansikten som bäst beskriver alla ansikten i mängden. I PCA:n beräknas nämligen egenvektorer och egenvärden, där egenvektorerna är de som kallas egenansikten. Egenansiktena är de riktningar som ansiktena skiljer sig från medelvärdesbilden av alla ansikten. Ofta behåller man de egenansikten som har högst egenvärden och därmed är mest representativa. Alla egenansikten är ortogonala och bildar en bas för ett underrum till alla möjliga ansikten.

Se även
Egenvärde, egenvektor
Principalkomponentanalys 

Linjär algebra
Jules Bordet

Jules Jean Baptiste Vincent Bordet, född 13 juni 1870 i Soignies, död 6 april 1961, var en belgisk mikrobiolog och immunolog. År 1919 erhöll han Nobelpriset i fysiologi eller medicin.

Bordet blev medicine doktor 1892, medlem av Pasteurinstitutet i Paris 1894–1901, direktör vid Pasteurinstitutet i Bryssel 1901 och professor i bakteriologi vid Université Libre de Bruxelles. Han utförde banbrytande undersökningar inom serologins område, över bakteriolysens och den därmed likartade hemolysens väsen.

Bordet upptäckte vidare den specifika hemolysen och den så kallade komplementbindningen inom serumdiagnostik. Sistnämnda iakttagelse blev utgångspunkten för August Paul von Wassermanns upptäckt av den specifika syfilisreaktionen. Tillsammans med Octave Gengou upptäckte Bordet kikhostans bacill. Senare ägnade han sig åt forskning över blodets koagulation, särskilt över fibrinfermentets eller trombinets bildning.

Bordets lärobok Traité de l'immunité (1920) räknades av hans samtid som den bästa läroboken i immunologi. Hans arbeten var av den största betydelse för såväl den teoretiska immunitetsforskningen som för den praktiska medicinen.

Bordet erhöll 1920 Svenska läkaresällskapets Pasteurmedalj. Han erhöll flera hedersdoktorat, bland annat vid universiteten i Cambridge, Paris, Strasbourg, Toulouse, Edinburgh, Nancy, Québec och Montpellier. Bordet invaldes 1916 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien. Han var även ledamot av Royal Society, Académie nationale de médecine, National Academy of Sciences och Leopoldina.

Asteroiden 9447 Julesbordet är uppkallad efter honom.

Källor

Externa länkar 

 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1919
 Nobelprize.org, Jules Bordet - biografi

Nobelpristagare i medicin
Belgiska nobelpristagare
Belgiska läkare
Belgiska professorer
Hedersdoktorer vid Cambridge University
Hedersdoktorer vid Edinburghs universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Royal Society
Ledamöter av Académie nationale de médecine
Ledamöter av National Academy of Sciences
Ledamöter av Leopoldina
Personer från Hainaut
Läkare under 1900-talet
Belgiska forskare under 1900-talet
Födda 1870
Avlidna 1961
Män
Ugglan
Egenvärde

Egenvärde kan syfta på:

 Egenvärde (filosofi) –  värde är oberoende av vad olika observatörer anser om det
 Egenvärde (matematik) – en skalningsfaktor i en kvadratisk matris
Bahnhof Berlin Hermannstrasse

Hermannstrasse är en S-bahn- och tunnelbanestation i Berlin, som fått sitt namn efter gatan Hermannstrasse. Gatan går genom i stadsdelsområdet Neukölln och är cirka 2,6 kilometer lång och stationen ligger i stadsdelen med samma namn. S-bahnstationen öppnade 1899 och ligger på Ringbahn. Som ett resultat av Reichsbahnstrejken 1980 stängdes S-Bahnstationen Hermannstrasse och öppnades inte igen förrän 1993.

Tunnelbanestationen Hermannstrasse
Även om tunnelbanelinjens historia går tillbaka till 1920-talet dröjde det ända fram till 1996 innan Hermannstrasse blev slutstation. Planerna på att ha slutstationen på Hermannstrasse sträcker sig tillbaka till 1910. Det var sedan tänkt att det skulle ske 1930 men den ekonomiska krisen gjorde att arbetet avbröts. Under andra världskriget tjänade utrymmet som skyddsbunker. När staden delades fanns inget intresse i Västberlin att ansluta tunnelbanan till det av DDR körda S-Bahns station på Hermannstrasse. Efter återföreningen började arbetet med att åter trafikera Berlins ringbana och därmed också ansluta linje U8 till S-Bahnnätet. 1996 invigdes så tunnelbanestationen som var den sista stationen som formgavs av Rainer G. Rümmler.

Externa länkar 

  Stadtschnellbahn-berlin.de

Berlins tunnelbanestationer
Hermannstrasse
Järnvägsstationer invigda 1899
Järnvägsstationer invigda 1996
Neukölln
1899 i Tyskland
1996 i Tyskland
Niobrara, Nebraska

Niobrara är en ort (village) i Knox County i delstaten Nebraska i USA. Orten hade 365 invånare, på en yta av 1,89 km² (2020).

Det är en av många mindre orter i området som tvingats flytta från sin ursprungliga plats på grund av dammbyggandet i Missourifloden. Orten är administrativt säte för Poncastammen som betraktar området kring floden Niobrara som sitt urhem.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Nebraska
Orter grundade 1856
Knox County, Nebraska
Fredrik Berling

Carl Fredrik Anders Berling, född 22 augusti 1964 i Helsingborg, men uppvuxen i Stockholm, är en svensk programledare, journalist och konferencier. Han är son till skådespelaren Christian Berling och barnbarn till skådespelaren Tore Lindwall.

Fredrik Berling har främst arbetat som programledare för barn- och ungdomsprogram som Hjärnkontoret, Kloak, Bolibompa och Lilla Sportspegeln. Han har också varit röstskådespelare i två animerade långfilmer, Dinosaurier och Den lilla sjöjungfrun II – Havets hemlighet 

Berling arbetar idag bland annat på UR. Han arbetar även med evenemang och konferenser, både som konferencier, moderator och eventproducent.

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska TV-programledare
Födda 1964
Män
Levande personer
Personer från Helsingborg
Personer i Sverige under 2000-talet
Ratos de Porão

Ratos de Porão är ett Brasilianskt hardcorepunkthrash-band från São Paulo. Namnet Ratos de Porão betyder "Källarråttorna" på portugisiska. Ratos de Porão har spelat tillsammans ända sedan 1980-talet och har turnerat i stora delar av världen. De har turnerat över hela Sydamerika, Nordamerika, Europa och Japan. Trots att deras texter till stor del är på portugisiska så är de omtyckta och kända över hela världen.

Ratos de Porão fick kontrakt med Cogumelo records då de blev upptäckta av Sepultura som presenterade och hjälpte dem att få ett kontrakt, efter att Ratos de Porão varit förband på en Sepultura-konsert.

Sångaren João Gordos riktiga namn är João Benedan. På portugisiska betyder João Gordo "feta John". Han har själv tilldelat sig namnet på grund av sin övervikt. Han har varit en av de mest omtyckta och populäraste programledarna på MTV Brasil, och har två egna shower. João Gordo's Freakshow och João Gordo's Talkshow.

Brasilianska punkband
Alphonse Laveran

Charles Louis Alphonse Laveran, född 18 juni 1845 i Paris, död där 18 maj 1922, var en fransk läkare.

Biografi
År 1907 erhöll Laveran Nobelpriset i fysiologi eller medicin för att ha upptäckt att malaria orsakas av protozoer.

Laveran blev 1867 medicine doktor i Strasbourg, 1874 agrégé vid den medicinska skolan Val-de-Grâce. Under en vistelse 1878–1883 i Algeriet gjorde han, först i Bône, sedan i Constantine, sina förnämsta undersökningar över malarians parasit; hans första meddelande (1881) över de härvid vunna resultaten mottogs med mycken skepticism, men blev emellertid snart bekräftade av andra forskare, och franska vetenskapsakademien tillerkände honom ett pris för hans upptäckt. År 1907 tilldelades han Nobelpriset i fysiologi eller medicin. 

Laveran verkade 1884–1894 som professor i militär hygien och medicinsk klinik vid Val-de-Grâce och blev 1897 honorär chef de service vid Pasteurinstitutet i Paris. Där fortsatte han med stor framgång sina undersökningar över en mängd av protozoer förorsakade infektionssjukdomar. Bland hans skrifter märks Nature parasitaire de l'impaludinisme (1881), Traité des fièvres palustres (1884), Du paludisme et de son hématozoaire (1891), Traité du paludisme (1898), Trypanosomes et trypanosomiases (1904, tillsammans ned Félix Mesnil). 

Av sitt Nobelpris skänkte Laveran ena hälften till Pasteurinstitutet i Paris och den andra till bildandet av ett sällskap för studium av sjukdomar, särskilt i de franska kolonierna.

Referenser

Noter

Externa länkar

 Nobelprize.org, Alphonse Laveran - biografi

Franska läkare
Franska professorer
Nobelpristagare i medicin
Franska nobelpristagare
Födda 1845
Avlidna 1922
Män
Ugglan
Forskare från Paris
Alumner från Strasbourgs universitet
Kommendörer av Hederslegionen
Shole Jawed

Shole Jawed. eviga flamman, afghanskt marxistiskt parti under 1960-talet. Shole Jawed var under en period det mest populära vänsterpartiet i Afghanistan, och attraherade både afghanska nationalister och demokrater. Till skillnad från Khalq var det inte Sovjetvänligt. Kung Zahir Shah, som under denna tid fortfarande innehade den reella makten i Afghanistan, var i likhet med den överväldigande majoritet av afghanerna som bodde på landsbygden vid denna tid tveksam till att göra Afghanistan till en parlamentarisk demokrati, och genomförde inte de demokratiseringsreformer som vissa hade förväntat sig för att ge partisammanslutningarna ökat inflytande. Efter svåra inre oroligheter med strejker och demonstrationer bland den industrialiserade minoriteten i landets städer i slutet av 60-talet, förbjöd kungen partiet och lät arrestera de ledande inom organisationen på upp till 13 år. Flera av dessa kom senare att mördas under Khalqregimen.

Se även
Khalq
Afghanistans historia

Litteratur

 Almqvist, B., Forsberg, A., Fänge, A. och Hjukström, P: Afghanistan förr och nu - en handbok, (Svenska Afghanistankommitén med stöd av Fredslotteriet, Stockholm, 1995)
 Poolma, L: Kriget i Afghanistan, (Utrikespolitiska Institutet, Stockholm, 1983)

Politiska partier i Afghanistan
Afghanistan under 1900-talet
Socialistiska partier
Åke Dansk

Sven Åke Dansk, född 31 januari 1948 i Årsunda församling, Gävleborgs län, är en studieorganisatör på Metallindustriarbetarförbundet från Sandviken som 1999 tog initiativet till Läs för mig pappa-rörelsen som syftar till att få män med "arbetaryrken" att öka sitt läsande.

Priser och utmärkelser 

 Gulliver-priset 2006
 Ordfronts demokratipris 2006

Referenser

Externa länkar 

Läs för mig pappa-projektet

Personer inom svensk fackföreningsrörelse
Män
Levande personer
Födda 1948
Gulliverpristagare
Otto Warburg (medicinare)

Otto Heinrich Warburg, född 8 oktober 1883 i Freiburg im Breisgau, Baden, död 1 augusti 1970 i Väst-Berlin, var en tysk läkare som 1931 tilldelades Nobelpriset i medicin.

Biografi
Warburg var chef vid Max Planck-institutet för biologi i Berlin-Dahlem.
År 1925 erhöll han guldmedaljen Adolf-von-Baeyer-Denkmünze och 1931 Nobelpriset i fysiologi eller medicin för sin "upptäckt av andningsfermentets art och verkningssätt". Han var son till fysikern Emil Warburg.

Under sitt arbete vid Neapels zoologiska station utförde Warburg forskning om syreförbrukning i sjöborreägg och visade att efter befruktningen ökar andningsfrekvensen så mycket som sexfaldigt. Hans experiment visade också att järn är avgörande för utvecklingen av larvstadiet.

År 1918 utnämndes Warburg till professor vid Kaiser Wilhelms institut för biologi i Berlin-Dahlem (del av Kaiser-Wilhelm-Gesellschaft). År 1931 utsågs han till chef för Kaiser Wilhelm-institutet för cellfysiologi, som grundades året innan genom donation av Rockefeller-fonden till Kaiser-Wilhelm-Gesellschaft (som efter kriget blev Max-Planck-Gesellschaft).

Warburg undersökte tumörernas metabolism och respiration av celler, särskilt cancerceller. Han tilldelades Nobelpriset i fysiologi 1931 för sin "upptäckt av andningsenzymernas art och funktion".
Priset kom efter att ha mottagit 46 nomineringar under en period av nio år som började 1923, varav 13 lämnades 1931, året då han tilldelades priset.

Nobelpristagaren George Wald, som avlade sin Ph.D.-examen i zoologi vid Columbia University, mottog en utmärkelse från U.S. National Research Council för att studera med Warburg. 
Under sin tid med Warburg, 1932-1933, upptäckte Wald A-vitamin i näthinnan.

Källor

Externa länkar
 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1931
 Nobelprize.org, Otto Warburg - biografi

Nobelpristagare i medicin
Födda 1883
Avlidna 1970
Män
Storkorset av andra klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Personer från Freiburg im Breisgau
Otto
Alumner från Freiburgs universitet
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Ledamöter av Royal Society
Mottagare av Pour le Mérite
Niobrara (flod)

Niobrara River, tidigare rivière Quicourre, är en ca 690 km lång biflod till Missourifloden. Den har sin början nära Manville i Niobrara County i östra Wyoming och flyter därifrån förbi Lusk österut över delstatsgränsen mot Nebraska. Den når Missouri i Knox County, Nebraska, nordväst om den lilla staden Niobrara, Nebraska.

Vattendrag i Nebraska
Vattendrag i Wyoming
Missouriflodens avrinningsområde
Prairie du Chien

Prairie du Chien är en stad i Crawford County, Wisconsin, USA. Prairie du Chien är administrativ huvudort (county seat) i Crawford County. Staden har ca 6 000 invånare och anses vara den näst äldsta i Wisconsin. Den har fått sitt namn efter den omkringliggande triangelformade slätten, "Hundprärien", som avgränsas av Mississippifloden i väster och Wisconsin River i söder. I öster och norr avgränsas området av bergig terräng.

De första européerna som anlände till området på 1670-talet var fransmän och 1685 grundade Nicholas Perrot en handelsstation på platsen där staden så småningom växte upp.

Kända personer
 Matthew Antoine (född 1985), medaljör i olympiska vinterspelen i Sochi, Ryssland
 William Beaumont
 Barbara Bedford (1908–1981), skådespelare
 Nicholas Boilvin (1761–1827)
 Pat Bowlen (född 1944), ägare av Denver Broncos
 Michel Brisbois (1759–1837), voyageur
 Benjamin Bull, advokat
 Walter Bradford Cannon (1871–1945)
 Jefferson Davis
 Hercules Louis Dousman (1800–1868)
 Alexander Faribault
 Buel Hutchinson, advokat och politiker
 Daniel Harris Johnson
 Wiram Knowlton (1816–1863)
 Daniel W. Lawler
 Henry Leavenworth (1783–1834), officer 
 James Henry Lockwood (1793-1857), advokat, köpman
 Patrick Lucey (1918-2014), diplomat
 Frederic O. MacCartney (1864-1903)
 Thomas Mower McDougall (1845–1909)
 John Muir (1838–1914)
 Maurice Oehler (Chemist)
 Leo Ryan (1925–1978)
 Rodney J. Satter
 Daniel Bartlett Stevens
 Joseph M. Street (1782–1840),officer 
 Jeremiah Burnham Tainter (1836–1920)
 Ormsby B. Thomas
 William Miller Wallace (1844–1924), general
 Wapello (1787–1842)
 Brad Williams (mnemonist) (b. 1956)

Externa länkar

Referenser 

Orter i Wisconsin
Crawford County, Wisconsin