kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Olof Guterstam

Olof Viktor Detlof Guterstam, född 4 januari 1983, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Stureby SK.

Började spela fotboll i Enskede IK och gick därifrån till Älvsjö AIK och sedan, 2002, vidare till Brommapojkarna där han kombinerade fotbollsspelande med läkarstudier. 2006 vann Olof Guterstam skytteligan i Superettan med 17 mål och gjorde dessutom två av målen i det allsvenska kvaldubbelmötet mot BK Häcken där BP vann med 4-1. Olof Guterstam blev den 12 december 2006 som förste superettanspelare utan allsvenska meriter någonsin uttagen till Sveriges A-landslagstrupp av Lars Lagerbäck.

Efter Brommapojkarnas ettåriga besök i Allsvenskan under säsongen 2007 var Olof Guterstam nära en övergång till engelska klubben Leeds men som till slut inte gick i lås. Istället lånades Guterstam ut med köpoption till FC Bryssel för vårsäsongen 2008 till och med 30 juni. Han återvände sedan till Sverige och Stockholm men den här gången till de södra delarna av stan och Hammarby IF för ett låneavtal som sträckte sig säsongen ut med köpoption. Efter säsongen återvände Guterstam till Brommapojkarna som i november 2008 lyckats kvala sig tillbaka till Allsvenskan. Det blev två säsonger i allsvenskan för BP och Guterstam, innan han bestämde sig för att varva ner i IK Frej.

2012 spelade Guterstam i Älvsjö AIK, där han vann skytteligan i division 3 Södra Svealand med 19 gjorda mål. Efter en säsong i Älvsjö AIK bytte han 2013 klubb till FK Gunners United. I mars 2017 började han spela för Stureby SK.

Säsongsfacit: seriematcher / mål 

 2010: 28 / 3 
 2009: 30 / 5 
 2008: 16 / 2 (omgång 12–30), i Hammarby
 2007/08: 9 / 4 (för FC Bryssel - källa)
 2007: 25 / 4
 2006: 30 / 17
 2005: 28 / 12
 2004: 27 / 8
 2003: 27 / 5
 2002: 14 / 0

Meriter
 Skytteligavinnare Superettan 2006 med 17 mål och 2 mål i allsvenskt kval
 A-landslagsspel för Sverige

Referenser

Externa länkar

 BP:s egen info om Guterstam
 Olof Guterstam till Hammarby
 Olof Guterstam till Gunners United

Födda 1983
Svenska fotbollsspelare
Spelare i Enskede IK
Spelare i Hammarby IF Fotboll
Spelare i IF Brommapojkarna
Män
Levande personer
Svenska landslagsspelare i fotboll
Tyfoidfeber

Tyfoidfeber,  förr nervfeber, är en smittsam febersjukdom orsakad av bakterien Salmonella Typhi. Sjukdomen ska ej förväxlas med fläcktyfus, som orsakas av rickettsiabakterier, men förr användes begreppet "tyfus" om både fläcktyfus och tyfoidfeber. 

Antalet fall per år i Sverige har under 2000-talet varierat mellan 8 och 32.

Symptom 
Tyfoidfeber domineras inledningsvis av hög feber (39–40 °C). Infekterade personer kan få hosta, huvud- och muskelvärk samt bli förvirrade. Typiskt symptom för tyfoidfeber är även små blekröda fläckar på buken, men symptomet behöver inte nödvändigtvis framträda. Under första veckan kan magen vara förstoppad för att under den andra veckan övergå i diarréer. Om sjukdomen får fortlöpa obehandlad finns risk att blödningar och tarmbristningar utvecklas. Dessa kan i sin tur ge bukhinneinflammation, vilket är livshotande.

Smitta och behandling 

Tyfoidfeber smittar via förorenat vatten och dåligt tillagad mat. Direkt smitta från person till person förekommer också, men är mindre vanligt. Inkubationstiden är 10 till 14 dagar, ibland över 4 veckor. Smittsamheten är hög, endast omkring 100 bakterier räcker för att orsaka sjukdomen. God hygien, tillsammans med vaccination, är den bästa förebyggande behandlingen. 

Utbruten sjukdom behandlas med antibiotika. Fluorokinoloner som bland andra ciprofloxacin samt azitromycin är förstavalet. För mer resistenta stammar kan kloramfenikol användas.

Vaccination rekommenderas alla som reser till länder där tyfoidfeber förekommer. Vaccination ger inte fullständigt skydd och försiktighet är fortfarande viktigt. Det är lämpligt att bara äta väl tillagad mat, koka sitt dricksvatten eller bara dricka vatten från flaska, och att undvika rå mat som sallad och liknande.

Om en person infekteras är det viktigt att vederbörande behandlas eftersom den annars kan bli en symptomlös smittbärare. Det är inte ovanligt att en smittad, obehandlad person blir smittobärare i upp till 5 veckor; kroniskt smittobärarskap förekommer också i litet antal av fallen, något som kan vara i över 20 år.

Se även 
 Salmonella
 Tyfus
 Mary Mallon

Referenser 

Bakteriella infektioner
Allmänfarliga sjukdomar
Piper PA-31 Navajo

Piper PA-31 Navajo är en familj av tvåmotoriga flygplan med 6-10 sittplatser (beroende på konfiguration), byggda av Piper Aircraft. På 1960-talet fanns en växande marknad för tvåmotoriga flygplan av så kallad Cabin Class för 6-8 personer och Pipers grundare, William T. Piper beslutade att ett sådant flygplan skulle utvecklas. Flygplanet planerades för den småskaliga frakt- och matarflygmarknaden samt till affärsvärlden och kom att bli mycket framgångsrikt i segmentet. Än idag är PA-31 ett populärt val, men tillverkningen lades ned på 1980-talet när efterfrågan minskade på nytillverkade flygplan med kolvmotorer.

Den ursprungliga versionen av PA-31, kallad Navajo, flög första gången 1964 och introducerades tre år senare. Beroende på säteskonfiguration rymmer kabinen 6-8 personer inklusive pilot.
Navajo producerades i ett flertal versioner med främst olika motoralternativ och kosmetiska förändringar. En förlängd modell med plats för ytterligare två stolar kallad Navajo Chieftain (PA-31-350), senare förkortat till enbart Chieftain, lanserades 1973. En version av PA-31 med tryckkabin producerades 1970-1977 med namnet PA-31P Pressurized Navajo. Ur PA-31 utvecklades även en serie turbopropdrivna affärsflygplan med tryckkabin, PA-31T Cheyenne som emellertid räknas som en egen flygplanfamilj även om modellbeteckningen PA-31 är gemensam med Navajo. I början av 1980-talet lanserades en hybrid mellan Cheyenne och Chieftain under namnet Mojave.

I Sverige har PA-31 varit ett vanligt taxi- och affärsflygplan. Det har även använts inom försvaret av såväl Flygvapnet som Marinen med beteckningen TP 54 och som skolflygplan på Trafikflyghögskolan i Ljungbyhed. Det finländska flygvapnet använder PA-31-350 Chieftain som sambandsflygplan.

Referenser 
Källor
 Airlife's General Aviation - A guide to Postwar General Aviation Manufacturers and their aircraft, .
 Jane's All The World's Aircraft 1978-79, .

Externa länkar 

Passagerarflygplan
Privatflygplan
PA-31
Finländska militärflygplan under kalla kriget
Pariskonventionen

Pariskonventionen kan syfta på

Pariskonventionen för industriellt rättsskydd – ett av de första immaterialrättsliga traktaten från 
Pariskonventionen (miljö) – 1974 års konvention angående landbaserade källor till förorening av den marina miljön
Serafim av Sarov

Serafim av Sarov, Прохор Сидорович Машнин, Prochor Sidorovitj Masjnin, född 1754 eller 19 juli 1759 i Kursk, död 1 januari 1833, helgonförklarad 19 juli 1903, var en rysk munk och mystiker som levde i ett ryska klostret i Sarov.

Litteratur på svenska 
 Valentine Zander: Den helige Serafim av Sarov: hans liv (Noteria, 1980)
 Serafim av Sarov: Råd för det andliga livet (översättning Gabriella Oxenstierna) (Åsak, 1988)

Externa länkar 

 Bulgarisk sida om Serafim

Personligheter inom ortodox kristendom
Födda 1750-talet
Avlidna 1833
Män
Blixt Gordon (film)

Blixt Gordon () är en amerikansk-brittisk science fiction-film som hade biopremiär i USA den 5 december 1980.

Om filmen
Blixt Gordon regisserades av Mike Hodges. Manuset är baserat på serien Blixt Gordon. Queen gjorde stora delar av filmmusiken och släppte den på skivan Flash Gordon. Deep Roy var en av filmens stuntmän.

Rollista (i urval)
Sam J. Jones – Blixt Gordon
Max von Sydow – kejsare Ming
Chaim Topol – dr. Hans Zarkov
Melody Anderson – Dale Arden
Timothy Dalton – prins Barin
Brian Blessed - prins Vultan
Ornella Muti – prinsessan Aura
Peter Wyngarde – Klytus
Mariangela Melato – Kala

Källor

Fotnoter

Externa länkar

 

Amerikanska science fiction-actionfilmer
Amerikanska science fiction-komedifilmer
Amerikanska fantasyfilmer
Brittiska science fiction-actionfilmer
Brittiska science fiction-komedifilmer
Brittiska fantasyfilmer
Filmer baserade på tecknade serier
Filmer 1980
Rymdäventyrsfilmer
Marco Stella

Marco Stella, född 8 februari 1966 i Stockholm, bosatt i Ljungskile, är en svensk-italiensk operasångare – dramatisk baryton.

Utbildning
Utbildad vid Grand Canyon University i Phoenix, USA och vid Teater- och Operahögskolan i Göteborg.

Karriär
Marco Stella har varit verksam vid Lübeckoperan, Kungliga Operan och GöteborgsOperan. På Helsingforsoperan har han sjungit tillsammans med  Dilber Yunus.  I juni 2013 gjorde han sin debut i Verdis Rigoletto i Cleveland, Ohio.

På GöteborgsOperan har Marco Stella bland annat sjungit Ping i Turandot, Leone i Verdis Attila (konsertant), Angelotti i Tosca, Polischef i Lady Macbeth från Mzensk, Gubetta i Lucrezia Borgia, Talaren i Trollflöjten, Melot i Tristan och Isolde, Pietro i Simon Boccanegra, Belcore i Kärleksdrycken och Förste Herden i Daphne samt Scarpia i Tosca. Till hösten 2017 återkom Stella till Göteborgsoperan. Denna gång i rollen som Joseph Buquet i musikalen Fantomen på Operan med premiär den 23 september.

Han har sjungit Fadern i Hans och Greta på Wermland Opera och Munken i Hallströms Hertig Magnus och sjöjungfrun i Vadstena. Han har turnerat med Barberaren i Sevilla, i rollen som Dr Bartolo, i Italien, Kroatien, Slovenien och Tyskland. Under åren 2002–05 var han anställd vid Theater Lübeck i Tyskland. Där sjöng han bland annat titelrollen i Gianni Schicchi, Truffaldino i Ariadne på Naxos samt Angelotti och Sakristanen i Tosca. 

Rollen som Angelotti i Tosca har han även sjungit på Kungliga Operan i Stockholm, Austin Lyric Opera i USA och Opera på Skäret. På Finlands Nationalopera har han sjungit Don Alfonsos roll i Così fan tutte. 

Marco Stella har varit solist i Carmina Burana med Göteborg Wind Orchestra i Kronhuset.

Priser
 GöteborgsOperans Vänners stipendium 2018.

Referenser

Noter

Webbkällor
 Marco Stella, GöteborgsOperan. Läst 21 september 2015.
 Nu är rollerna till "The Phantom of the Opera" klara, GöteborgsOperan. Läst 24 februari 2017.

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Marco Stella, operabase.com

Födda 1966
Italienska operasångare under 2000-talet
Levande personer
Män
Svenska barytonsångare
Svenska operasångare under 2000-talet
Sångare från Stockholm
Amerindiska språk

Amerindiska språk är en hypotetisk språkfamilj som föreslagits av Joseph Greenberg.  Den omfattar alla amerikanska ursprungsspråk med undantag av Na-dene-språk och eskimåisk-aleutiska språk.  Amerindiska språk är en kontroversiell och omstridd språkfamilj, trots att den stöds av ungefär 500 kognater, liksom ett antal grammatiska mönster.

Källor

Ursprungsspråk
Övertryck

Övertryck kallas det att i en tryckmetod trycka en färg ovanpå en annan, för att undvika eventuellt synligt misspass som lätt kan uppstå då ursparning används. Oftast används övertryck då små eller tunna detaljer skall tryckas, som exempelvis text.

Eftersom tryckfärgerna inte är helt ogenomskinliga, kan det uppstå en viss nyansskillnad då de två färgerna trycks ovanpå varandra.

Grafisk teknik
Oranienburger Strasse

Ej att förväxla med Oranienstrasse i stadsdelen Kreuzberg

Oranienburger Strasse (tyska: Oranienburger Straße) är en av Berlins mest kända gator. Här finns olika sevärdheter och många restauranger och kaféer. Gatan är även känd för prostitution som pågår under natten. Sitt namn fick gatan efter staden Oranienburg i den tyska delstaten Brandenburg.

Oranienburger Strasse börjar vid platsen Hackescher Markt och fortsättar åt nordväst till gatan Friedrichstrasse, där den historiska stadsporten Oranienburger Tor låg. Ungefär i mitten står synagogam som är andligt centrum för Berlins judar. Den byggdes mellan 1859 och 1866 och kännetecknas av ett delvis guldbelagt kupolvalv. I närheten av Friedrichstrasse står ruinen av ett gammalt köpcentrum. Egentligen skulle huset rivas men 1990 ockuperade ett antal konstnär byggnaden och omvandlade den till ett kulturcentrum med namnet Tacheles. In på 2010-talet kunde man här hitta kaféer, ateljéer, utställningsrum och diskotek, innan all verksamhet tvingades bort av husets ägare.

Sedan 1877 går spårvagnstrafik på gatan. Trafiken var bara avbruten mellan 1945 och 1951 på grund av andra världskrigets skador. Vid korsningen med gatan Tucholskystraße finns Oranienburger Strasse station från 1936 som trafikeras av Berlins pendeltåg.

Referenser

Externa länkar 

Berlin-Mitte
Gator i Berlin
Total Control

Total Control är det första soloalbumet från John Norum, efter att han lämnade Europe år 1986. Albumet släpptes 2 november 1987. Tre stycken singlar släpptes ifrån albumet Let Me Love You, Love Is Meant To Last Forever och Back On The Streets.

Låtlista 
 "Let Me Love You" (John Norum/Marcel Jacob) - 3:21
 "Love Is Meant to Last Forever" (Norum/Jacob) - 3:39
 "Too Many Hearts" (Norum/Jacob) - 3:11
 "Someone Else Here" (Norum/Jacob/Peter Hermansson) - 4:11
 "Eternal Flame" (Norum/Jacob) - 3:12
 "Back on the Streets" (Vinnie Vincent/Richard Friedman) - 4:09
 "Blind" (Norum/Jacob) - 3:51
 "Law of Life" (Mats Lindfors/Max Lorentz) - 4:20
 "We'll Do What It Takes Together" (Norum/Jacob) - 3:23
 "In Chase of the Wind" (Norum/Jacob) - 3:00
 "Wild One" (Bonus Track) (Phil Lynott) - 4:18

Musikalbum 1987
Upplands runinskrifter 46

Runinskrift U 46 är ristad på en runsten som nu står uppställd utanför Lovö kyrka på Lovön i Mälaren, Lovö socken och Ekerö kommun i Uppland. 

Runstenen fanns på 1600-talet utanför kyrkans vapenhusdörr. Vapenhuset revs år 1798 och stenen blev täckt med jord. Den återfanns 1935 vid restaureringsarbeten på kyrkan.

Stenen är av texten att döma rest efter en kvinna. Den från runor översatta inskriften följer nedan:

Inskriften

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor

Fotnoter 

Upplands runinskrifter 0046
Runinskrifter i Ekerö kommun

en:Lovö Runestones
Misspass

Misspass är inom den grafiska industrin det att tryckfärgerna inte trycks på rätt position, utan är förskjutna något i förhållande till varandra.

Misspass gör bilden oskarp, som visas tydligt i bilden till höger.

För att kontrollera så att de olika tryckfärgerna är rätt placerade används passmärken.

Grafisk teknik
Godlike

Godlike: Superhero Roleplaying in a World on Fire, 1936-1946 är ett amerikanskt rollspel som utspelas i ett alternativt andra världskriget där rollpersonerna har begåvats med övernaturliga superförmågor.

Rollspelet är skrivet av Dennis Detwiller och blev det första rollspelet som använde Greg Stolzes spelsystem one roll engine (O.R.E.). Godlike producerades ursprungligen av Dennis Detwiller och John Tynes från Pagan Publishing och publicerades av Hawthorn Hobgoblynn Press. I dag publiceras spelet av förlaget Arc Dream Publishing och är i sin tredje upplaga.

I december 2006 släppte Arc Dream Publishing sitt nya rollspel Wild Talents som är en fristående uppföljning till Godlike i samma spelvärld, men utspelar sig istället under 1970-talet.

Spelvärld 
Godlike utspelar sig i en alternativ historieversion av andra världskriget där supermänniskor som utnämnts som "talanger" (engelska: talents) har utvecklat oförklarliga övernaturliga förmågor. Rollspelet är ett "realistiskt" superhjälterollspel där hjältarna inte bär pråliga och färgglada dräkter och tvingas slåss för sina liv. Viljepoängen som används för att aktivera deras superkrafter kan nämligen dräneras snabbt i kontakt med krigets fasor. Boken med grundreglerna innehåller detaljerade beskrivningar av de viktigaste händelserna under Andra världskriget, samt närmre beskrivningar av händelser som skiljer sig från verkligheten på grund av de inblandade talangerna.

Regelsystem 
Godlike använder regelsystemet One-Roll Engine i vilket ett tärningspölsystem där matchade tärningsresultat avgör hur bra och snabbt en handlingar lyckas. Systemet har fått sitt namn efter kärnan i regelsystemet - ett tärningsslag avgör initiativ, framgång, träffområde och skada från en handling. Spelet tillhandahåller även regler för d20-systemet.

Utgåvor

Referenser 

Amerikanska rollspel
Historiska rollspel
Krigsrollspel
Superhjälterollspel
Deutscher Michel

Deutscher Michel är en personifiering av den tyska nationen, liknande vad Uncle Sam är för amerikanerna och Marianne för fransmännen. Han avbildas oftast med nattmössa och särk i den tyska flaggans färger och representerar tyskarnas självbild, framförallt i sitt lättsamma sätt att vara. Han representerar också den oskyldiga och enkla människan som måste gå igenom och slåss mot tyranni och orättvisor.

Kultur i Tyskland
Nationspersonifikationer
Michel
Fiktiva figurer från Tyskland
Johnstone Chebii Kemboi

Johnstone Chebii Kemboi, född 12 december 1968, är en kenyansk långdistanslöpare. Han vann Lidingöloppet 2006 på tiden 1 timme, 39 minuter och 18 sekunder. Året innan slutade han på andra plats i loppet.

Referenser

Externa länkar 
Presentation på IIAF

Kenyanska långdistanslöpare
Födda 1968
Levande personer
Män
Benny & Joon

Benny & Joon är en romantisk komedifilm från 1993 med bland annat Johnny Depp i en av huvudrollerna.

Handling
Joon (Mary Stuart Masterson) har en psykisk störning och lever i sin egen lilla värld. Tillsammans med sin bror Benny (Aidan Quinn) kämpar de mot de dagliga görorna. Men en kväll rullar ett tåg in på stadens perrong och inget ska bli som förr. Med tåget kommer underlige Sam (Johnny Depp). Sam ska bo med sin kusin men hans kusin vann i ett pokerspel med Joon och i potten fanns Sam. Så nu får Sam bo med Benny och Joon.

Om filmen
Benny & Joon är regisserad av Jeremiah S. Chechik. Johnny Depp nominerades till en Golden Globe för sin insats i filmen.

Rollista (urval)

Externa länkar

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska romantiska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer 1993
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Filmer om psykiatri
Québecs premiärminister

Québecs premiärminister (franska: Premier Ministre du Québec; engelska: Premier of Quebec) är den kanadensiska provinsen Québecs regeringschef. François Legault har innehaft posten sedan 2018.

Lista över Québecs premiärministrar 
 1867–1873 Pierre-Joseph-Olivier Chauveau (konservativ)
 1873–1874 Gédéon Ouimet (konservativ)
 1874–1878 Charles-Eugène Boucher de Boucherville (konservativ)
 1878–1879 Henri-Gustave Joly de Lotbinière (liberal)
 1879–1882 Sir Joseph-Adolphe Chapleau (konservativ)
 1882–1884 Joseph-Alfred Mousseau (konservativ)
 1884–1887 John Jones Ross (konservativ)
 1887 Louis-Olivier Taillon (konservativ)
 1887–1891 Honoré Mercier (liberal)
 1891–1892 Charles-Eugène Boucher de Boucherville (konservativ)
 1892–1896 Louis-Olivier Taillon (konservativ)
 1896–1897 Edmund James Flynn (konservativ)
 1897–1900 Félix-Gabriel Marchand (liberal)
 1900–1905 Simon-Napoléon Parent (liberal)
 1905–1920 Lomer Gouin (liberal)
 1920–1936 Louis-Alexandre Taschereau (liberal)
 1936 Adélard Godbout (liberal)
 1936–1939 Maurice Duplessis (Union nationale)
 1939–1944 Adélard Godbout (liberal)
 1944–1959 Maurice Duplessis (Union nationale)
 1959–1960 Paul Sauvé (Union nationale)
 1960 Antonio Barrette (Union nationale)
 1960–1966 Jean Lesage (liberal)
 1966–1968 Daniel Johnson d.ä. (Union nationale)
 1968–1970 Jean-Jacques Bertrand (Union nationale)
 1970–1976 Robert Bourassa (liberal)
 1976–1985 René Lévesque (Parti Québécois)
 1985 Pierre Marc Johnson (Parti Québécois)
 1985–1994 Robert Bourassa (liberal)
 1994 Daniel Johnson d.y. (liberal)
 1994–1996 Jacques Parizeau (Parti Québécois)
 1996–2001 Lucien Bouchard (Parti Québécois)
 2001–2003 Bernard Landry (Parti Québécois)
 2003–2012 Jean Charest (liberal)
 2012–2014 Pauline Marois (Parti Québécois)
 2014–2018 Philippe Couillard (liberal)
 2018- François Legault (CAQ)

Politik i Kanada
Premiärminister
Vintergatan 5a

Vintergatan 5a var ett sommarlovsprogram med regi av Petter Bragée som visades mellan 13 juni och 11 augusti 2000 i SVT. Programmet följdes året efter av Vintergatan 5b och klipptes sedan tillsammans om till Tillbaka till Vintergatan 2003.

Handling och innehåll 
Serien handlade om ungdomarna Mira, Henrik, Glen och den motvilligt medföljande, sure taxichauffören Peo, som skickas upp i rymden på hemligt uppdrag.

Varje dag kunde tittare ringa in och lösa problem åt deltagarna på rymdskeppet, till exempel hur man skulle gå till väga för att bota en förkylning eller bara vara med och spela något spel. Deltagarna tittade även varje dag på en av tre filmer. De filmer som visades var Vi fem (som sändes på måndagar), De vilda djurens flykt (som sändes på tisdagar, onsdagar och torsdagar) och Sommarhajk (som sändes på fredagar).

Rollista 
 Philomène Grandin – Mira
 Pelle Hanæus – Henrik
 Wilson D. Michaels – Glen
 Anders Linder – Peo / Kapten Zoom
 Jonas Sykfont – Femman
 Thomas Hellberg – Aliens röst
 Per-Axel Gjöres – Taxichefen
 Christina Göransson – Ulla
 Juan Rodríguez – Miras pappa
 Maria Lustrón – Miras farmor
 Giacomo Palma – Miras brorsa
 Henrik Olsson – sig själv
 Thomas Di Leva – sig själv

Produktion 
Efter en längre tids låga tittarsiffror och 1999 års sommarlovsprogram Mormors magiska vind som nådde de dittills lägsta tittarsiffrorna för ett sommarlovsprogram uttryckte Ragna Wallmark, genreansvarig på SVT, att det "skulle det vara kul att få en nytändning och hitta på något nytt". Därefter gick uppdraget att göra nästa års program till Petter Bragée som skulle göra ett rymdäventyr.

När produktionsteamet sökte efter en amerikansk skådespelare som talade svenska till rollen som Glen kom de i kontakt med Wilson D. Michaels som när han fått höra att det dessutom saknades en till roll tipsade om sin dåvarande partner Pelle Hanæus som kom att spela Henrik.

Inomhusscenerna i rymdskeppet med de live-sända inslagen spelades in i studio i Växjö medan de förinspelade scenerna spelades in under våren innan på vulkanen Teide, Mercedesskogen och Benijostranden på Teneriffa, Thujaskogen på norra Öland, Kleva gruva utanför Vetlanda och gamla slakteriet i Alvesta.

Mottagande 
Serien blev en publikframgång och sågs av drygt en halv miljon tittare vilket motsvarar 20 procent av svenska barn och var en av de högsta siffrorna för ett sommarlovsprogram sedan MMS-mätningarna startade 1992. Serien fick också ett stort genomslag bland tittarna där mellan 20 000 och 40 000 tittare ringde in till programmet för att delta.

Ulf Clarén på Sydsvenskan tyckte serien hade en bra idé som dessutom var väl genomförd och rolig. I synnerhet berömdes skådespelarinsatserna, miljöerna och rekvisitan. Clarén tyckte dessutom serien påminde om den engelska serien Red Dwarf men kritiserade i viss mån live-elementen som meningslösa.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 

 Officiell webbplats (arkiverad)

Sommarlovsprogram
Barn- och ungdomsprogram i Sveriges Television
Svenska science fiction-TV-serier
TV-seriestarter 2000
TV-serieavslutningar 2000
Rymdäventyrs-TV-serier
Svenska TV-serier från 2000-talet
Tandtroll

Tandtroll är ett sagoväsen som påstås orsaka karies, hål i tänderna.
Verklighetens "tandtroll" kan ses som bakterien Streptococcus Mutans (m.fl.) som likt de fiktiva "tandtrollen" orsakar kariesangrepp på tänderna.

Barnboksförfattaren Thorbjørn Egner nämner i sin bok Karius och Baktus tandtrollen.

Tandtrollen livnär sig på sötsaker men de kan motverkas med tandborstning, fluorsköljning, och nedskärning av godis, läsk och sötsaker.

Tandtroll som skrämseltaktik 
Tandtroll används vanligtvis av vuxna som en skrämmande konsekvens om barnen ej borstar sina tänder. Även tandkliniker använder sig av tandtroll som ett verktyg för att barn ska borsta tänderna.

Odontologi
Troll
Övernaturliga väsen
Mesogloea

Mesogloea eller mesoglea är en klar, trög, och geléliknande substans som utgör en stor del av kroppar hos många nässeldjur som maneter, kammaneter och andra primitiva havslevande organismer.

Mesogloea fungerar som en bärande struktur i stället för ben och brosk. Denna funktion kan substansen dock bara upprätthålla i vatten, på land kollapsar organismerna.

I messogloean hos nässeldjur finns även det primitiva nervnät som styr organismen.

Se även 
 Nässelcell
 Cellbiologi

Nässeldjur
Cellbiologi