kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Staffan Kronwall

Staffan Kronwall, Starre, född 10 september 1982 i Viksjö i Järfälla församling är en svensk före detta ishockeyspelare som sist spelade för Lokomotiv Jaroslavl i KHL. Han är yngre bror till Niklas Kronwall, som spelade i Detroit Red Wings i NHL. Han arbetar numera som expertkommentator och studioanalytiker.

Karriär
Staffan Kronwall inledde sin karriär i Järfälla HC innan han i början av 2000-talet gick över till Huddinge i division 1. Där stannade han till 2001 då han fick kontrakt med Djurgårdens IF. Efter fyra lyckade säsonger där så lämnade han Sverige och fick kontrakt med Toronto Maple Leafs där Mats Sundin var lagkapten. Efter några säsonger med Torontos farmarlag byttes han bort till Washington Capitals. 

Kronwall värvades 2 juli 2009 av den kanadensiska klubben Calgary Flames och blev således klubbkamrat med Fredrik Sjöström, som under samma transferperiod blivit klar för klubben. 11 oktober 2010 gjorde han comeback i Djurgårdens IF då han skrev på ett ettårskontrakt med föreningen. Efter en säsong i Djurgården flyttade Kronwall till Severstal Tjerepovets i KHL. Inför säsongen därefter, 2012/2013, bytte han klubb inom samma liga till Lokomotiv Jaroslavl .

Under ishockey-VM 2013 var Kronwall lagkapten i det svenska landslaget som tog VM-guld.

Källor
 Källa för spelardata och klubbar: "Staffan Kronwall" Eliteprospects.com. Läst 8 september 2012.

Noter

Spelare i Djurgården Hockey
Svenska ishockeyspelare
Spelare i Huddinge IK
Spelare i Toronto Maple Leafs
Spelare i Calgary Flames
Spelare i Washington Capitals
Spelare i Lokomotiv Jaroslavl
Världsmästare i ishockey
Spelare i Toronto Marlies
Spelare i Hershey Bears
Spelare i Severstal Tjerepovets
Spelare i Abbotsford Heat
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Sverige
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2018
Män
Födda 1982
Levande personer
Personer från Järfälla kommun
Spelare valda i NHL Entry Draft 2002
Svenska idrottare under 2000-talet
Spelare valda av Toronto Maple Leafs i NHL Entry Draft
Gaahlskagg

Gaahlskagg är ett norskt black metal-band som grundades år 1998 i Bergen. Bandet är ett sidoprojekt av Gaahl, som tidigare var sångare i bandet Gorgoroth, tillsammans med Skagg, med vilken han också spelade tillsammans i bandet Sigfader. Gaahlskagg spelar en rå old-school black metal med vissa industri-inslag.

Första utgivningen var split-albumet Erotic Funeral Party I tillsasammans med Stormfront 1999. Debutalbumet Erotic Funeral spelades in i studio Grieghallen 1999 och gavs ut av No Colours Records 2000.

Medlemmar
Senaste kända medlemmar
 Gaahl (Kristian Eivind Espedal) – sång (1998– )
 Skagg (Stian Lægreid) – gitarr, basgitarr (1998– )
 Thurzur (Jan Atle Lægreid) – trummor

Tidigare medlemmar
 Tormentor (Bjørn Olav Telnes) – basgitarr

Bidragande musiker (studio)
 Loveplayer (Terje Martinussen aka Mutt) – trummor (1999–2000)
 Herbrand – effekter
 Herr Tes T Icle (Herbrand Larsen) – effekter
 Mutelator (Terje Martinussen) – trummor
 Total Sleazer (Tormentor/Bjørn Olav Telnes) – basgitarr
 Dawn Manns – sopransång

Diskografi
EP
 1999 – Erotic Funeral Party I / Styggmyrs Triumf 
Album
 2000 – Erotic Funeral

Källor 
Delar av artikeln har följande källor:

Externa länkar

 Diskografi på RateYourMusic

Norska black metal-grupper
Musikgrupper bildade 1998
Andreas Klarström

Andreas Klarström, född 23 december 1977 i Borås, är en svensk fotbollsspelare som spelar för division 4-klubben Fristads GoIF. Under sin proffskarriär spelade Klarström för Esbjerg fB, IF Elfsborg och IK Start. Han spelade oftast som vänsteryttermittfältare i IF Elfsborg. Hans far, Frank Klarström, spelade även i Allsvenskan för IF Elfsborg.

Klarström växte upp i Brämhult och började sin fotbollskarriär som sexåring i Brämhult IK. Som 17-åring gick han till IF Elfsborg. Därefter spelade Klarström för Elfsborg i 11 raka säsonger, förutom en utlåning till norska IK Start under hösten 1998.

Klarström skrev sommaren 2010 på ett 2,5-årskontrakt med Elfsborg och lämnade därmed Esbjerg fB och återvände som ytterback till Borås. Efter säsongen 2015 valde Klarström att avsluta sin proffskarriär.

I januari 2016 blev Klarström klar för division 4-klubben Fristads GoIF.

Källor

Andreas Klarström på elitefootball

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Spelare i IK Start
Spelare i Esbjerg fB
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superligaen
Födda 1977
Levande personer
Män
Idrottare från Borås
Johan Karlsson (fotbollsspelare)

Johan Karlsson, född den 6 april 1975 i Linköping, är en svensk före detta fotbollsspelare som spelade större delen av sin karriär för den allsvenska klubben IF Elfsborg. 

Karlsson kunde spela både som ytterback och mittfältare, men han användes oftast som vänsterback i IF Elfsborg.

Karriär
Karlssons moderklubb är Horn/Hycklinge IF och han har även spelat i Åtvidabergs FF. 

Inför säsongen 2001 värvades Karlsson av IF Elfsborg. År 2006 tog han ett SM-guld med Elfsborg. Efter 11 säsonger i klubben fick Karlsson efter säsongen 2011 lämna Elfsborg.

Han har även jobb utanför fotbollen som fastighetsmäklare.

Källor

Johan Karlsson på elitefootball.com
Johan Karlsson på lagstatistik.se

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Åtvidabergs FF
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 1975
Levande personer
Män
Idrottare från Linköping
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska idrottare under 2000-talet
Emir Bajrami

Emir Bajrami, född 7 mars 1988 i Pristina i provinsen Kosovo i dåvarande SFR Jugoslavien, är en svensk fotbollsspelare av albanskt ursprung som spelar för Tvärred/Vegby FC. Han är även assisterande tränare i IF Elfsborg.

Karriär

Tidiga år 
Bajramis familj flyttade till Sverige 1992 och han växte upp i Köping där hans moderklubb Köping FF ligger. Han kom till den allsvenska klubben IF Elfsborg inför säsongen 2006 och spelade där som vänsterfotad mittfältare. Bajrami blev i sina yngre år uttagen till svenska ungdomslandslaget i bandy och spelade även ishockey men valde att satsa på fotboll istället.

Karriären tar fart 
Bajramis karriär tog fart i IF Elfsborg innan han spelade för Sveriges U21-landslag i U21-EM 2009 och gjorde sin landslagsdebut i A-laget den 20 januari 2010 mot Oman. Första landslagsmål i kom i den fjärde landskampen, mot Skottland 11 augusti 2010, bara en vecka efter hans ligadebut för FC Twente.

Bajrami vann SM-guld 2006 med Elfsborg.

Utlandsproffs 
Den 25 maj 2010 skrev Bajrami på för den nyblivna holländska mästarklubben FC Twente. Övergångssumman avslöjades inte av klubbarna, men tidningen Expressen påstod att övergångssumman var 35 miljoner kronor med möjlighet till ytterligare upp till 15 miljoner kronor beroende på speltid samt en vidareförsäljningsklausul om 25 procent. Aftonbladet menade att övergångssumman var "kring 30 miljoner kronor" med ytterligare betalt beroende på Bajramis prestationer. Övergångssumman är en av de större för allsvenska klubbar. Bajramis personliga kontrakt uppgavs vara 3–4 säsonger samt en årslön runt motsvarande 7 miljoner kronor. Den 10 juli 2012 blev Bajrami utlånad till AS Monaco av FC Twente.

Åter i Sverige 
I mars 2015 återvände Bajrami till IF Elfsborg. Efter säsongen 2018 meddelade Bajrami att han avslutade sin spelarkarriär. I april 2019 gjorde han comeback i division 5-klubben Tvärred/Vegby FC. Bajrami gjorde tre mål på sex matcher under säsongen 2019. Följande säsong spelade han två matcher.

Tränarkarriär
Inför säsongen 2020 blev Bajrami anställd som assisterande tränare i IF Elfsborg. Inför säsongen återgick han till en roll som tränare i ungdomslagen.

Meriter 
 SM-guld 2006 (dock för lite speltid för medalj)
 Landskamper: både A och U21 (inklusive U21-EM 2009)

Seriematcher och mål 
 2006: 1 / 0 - (IF Elfsborg)
 2007: 14 / 1 - (IF Elfsborg)
 2008: 28 / 5 - (IF Elfsborg)
 2009: 27 / 6 - (IF Elfsborg)
 2010: 13 / 2 - (lämnade Elfsborg efter omgång 14)
 2010/2011: 21 / 1 – (FC Twente)
 2011/2012: 22 / 4 - (FC Twente)
 2012/2013: 9 / 1 - (AS Monaco)

Referenser

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Spelare i FC Twente
Spelare i AS Monaco FC
Spelare i Panathinaikos FC
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Eredivisie
Spelare i Ligue 2
Spelare i Grekiska superligan
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Personer från Pristina
Födda 1988
Levande personer
Män
Sheraye Esfandyari

Sheraye Esfandyari, egentligen Shaghayegh Esfandyari Massoudi, född 23 januari 1981, är en iransk-svensk skådespelare.

Esfandyari är född i Iran men kom till Sverige tillsammans med sina föräldrar när hon var tre år. Vid fyra års ålder började hon dansa balett och gick med i barnteatern Vår teater när hon var sju. Efter musikgymnasium flyttade hon till Kalifornien i USA och började ägna sig åt teater. I Santa Monica satte hon upp en pjäs om kvinnors situation i Afghanistan. Efter återkomsten till Sverige började hon som regiassistent på Elverket i Stockholm. 2005 medverkade hon i Dramatens uppsättning Sultanens hemlighet. På Stockholms stadsteater har hon medverkat i pjäsen Hjälten på den gröna ön.

Esfandyari har medverkat i TV-serierna Leende guldbruna ögon och Kungamordet. Inför höstterminen 2008 sökte hon till Scenskolan i Göteborg.

Esfandyari sysslar också med musik. I april 2007 släpptes hennes debutsingel Lalalaley på skivbolaget Mondo Nuevo Records.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar
Sherayé Esfandyari på MySpace

Sherayé Esfandyari Fansite

Födda 1981
Svenska skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Ned Washington

Ned Washington, född 15 augusti, 1901 i Scranton i Pennsylvania, död 20 december, 1976 i Beverly Hills i Kalifornien, var en amerikansk textförfattare.

Washington var nominerad till elva Oscar från 1940 till 1962. Han vann Oscar för bästa sång två gånger för "When You Wish upon a Star" ("Ser du stjärnan i det blå?") från Pinocchio (1940) och "High Noon (Do Not Forsake Me, Oh My Darlin')" från Sheriffen (1952). Ned Washington är medlem i Songwriters Hall of Fame.

Några av Washingtons mest kända sånger är:

Singin' in the Bathtub (med Herb Magidson; musik av Michael H. Cleary, 1929)
I'm Getting Sentimental Over You (musik av George Bassman, 1932)
A Ghost of a Chance (musik av Victor Young, 1932)
Smoke Rings (musik av H. Eugene Gifford, 1933)
My Foolish Heart (musik av Victor Young, 1950)
The High and the Mighty (musik av Dimitri Tiomkin, 1954)
Wild is the Wind (musik av Dimitri Tiomkin, 1956)
Rawhide (musik av Dimitri Tiomkin, 1958)
Stella by Starlight (musik av Victor Young)
The Nearness of You (med Hoagy Carmichael, 1938)

Födda 1901
Avlidna 1976
Amerikanska låtskrivare
Män
Personer från Scranton
Ädelspinnare

Ädelspinnare (Lasiocampidae) är en familj i ordningen fjärilar.

Kännetecken
Ädelspinnarna är från relativt små till mycket stora kraftigt byggda fjärilar. Vissa arter har ett vingspann på mer än 100 millimeter. De nordiska arterna har ett vingspann på mellan 24 och 70 millimeter för hanarna och 31 och 90 millimeter för honorna. Honorna är normalt betydligt större än hanarna. De har ofta långa hår på kroppen och de inre delarna av vingarna och färgteckningen är vanligen diskret gul, brun eller grå. Vingarna hålls under vilan takformigt hoplagda. Bakvingarnas framkant skjuter något ned under framvingarnas. Detta kallas för amplexiform vingkoppling. Vingkoppling med frenulumborst förekommer inte. Hanarna har breda dubbelt kamtandade antenner medan honans är smalare med kort sågtandning. Larverna har ofta kraftig behåring och är rikt mönstrade i olika färger.

Levnadssätt
Ädelspinnarna lever oftast i skogsmiljöer. Larverna lever enskilt eller ibland i större grupper som lever i spunna spånader. De unga små larverna har ofta förmåga att transporteras längre sträckor med vinden. De vuxna fjärilarna saknar fungerande sugsnabel och intar ingen föda. De är därför kortlivade och flyger inga längre sträckor. Den vuxna larven kan ibland krypa ganska långa sträckor för att söka efter en lämplig förpuppningsplats. Den spinner en kokong som den förpuppas i. Håren från vissa arters larver och kokonger kan orsaka hudirritation på en människa som rör dem.

Systematik
Ädelspinnarna räknades tidigare till överfamiljen Bombycoidea men placeras numera tillsammans med familjen Anthelidae i överfamiljen Lasiocampoidea. Familjen har cirka 2200 arter, de flesta i tropiska områden i Afrika och Indoaustralien. I palearktis finns 290 arter varav  39 arter i Europa. I Norden finns 16 arter.

Släkten och arter i Norden

Underfamilj Poecilocampinae
Poecilocampa
Poppelspinnare Poecilocampa populi
Trichiura
Hagtornsspinnare Trichiura crataegi
Underfamilj Lasiocampinae
Eriogaster
Björkspinnare Eriogaster lanestris
Dvärgbjörkspinnare Eriogaster arbusculae
Malacosoma
Buskringspinnare Malacosoma neustrium
Ängsringspinnare Malacosoma castrense
Lasiocampa
Klöverspinnare Lasiocampa trifolii
Ekspinnare Lasiocampa quercus
Macrothylacia
Gräsulv Macrothylacia rubi
Dendrolimus
Tallspinnare Dendrolimus pini
Euthrix
Gräselefant Euthrix potatoria
Cosmotriche
Barrskogsspinnare Cosmotriche lobulina
Phyllodesma
Rödbrun bladspinnare Phyllodesma ilicifolium
Gastropacha
Rostfärgad bladspinnare Gastropacha quercifolia
Poppelbladspinnare Gastropacha populifolia
Odonestis
Plommonspinnare Odonestis pruni

Källor

Noter

Externa länkar
Someone to Watch Over Me

"Someone to Watch over Me" är en sång av George och Ira Gershwin från musikalen Oh, Kay!. Den har framförts av artister från Frank Sinatra, Perry Como, Nina Simone och Ella Fitzgerald till Linda Ronstadt, Jodi Benson och Melissa Manchester. Den har blivit en jazzstandard och en del av The Great American Songbook. Sången blev även framförd i filmen Mr. Holland's Opus av Jean Louisa Kelly och på American Idol av Katharine McPhee.

Verk av George Gershwin
Jazz
Skäckspinnare

Skäckspinnare (Endromis versicolora) är en art i ordningen fjärilar och den enda arten i familjen Endromidae.

Kännetecken
Vingspannet hos hanen ligger mellan 45 och 65 millimeter och hos honan mellan 70 och 85 millimeter. Vingarna är brokiga i brunt och vitt, med svart, vinkelformigt böjd diskstreck samt svartbruna och vita tvärlinjer på de främre. Larven är grön med vita snedstreck på sidorna samt en puckelformig upphöjning på ryggsidan av näst sista leden.

Utbredning
Skäckspinnaren finns i större delen av Sverige utom i fjällen. Den finns även i Finland och sydöstra Norge. I Danmark finns bara några mindre förekomster. Arten finns på norra Iberiska halvön, i Skottland och Centraleuropa och vidare österut genom Ryssland till ryska Fjärran östern. Populationen varierar mycket år från år.

Levnadssätt
Fjärilen flyger redan i början av april fram till slutet av maj i södra Norden, senare längre norrut. Den är främst nattaktiv, men hanarna flyger ibland även dagtid. Honan lägger cirka 250 ägg. Larverna lever främst på björk men även på al och lind. Larverna förpuppas i slutet av juli eller början av augusti i en kokong på marken. Puppan övervintrar oftast en eller två vintrar, men ibland upp till fem vintrar.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar

Fjärilar
Slaget vid Pälkäne

Slaget vid Pälkäne, även känt som Slaget vid Kostianvirta eller Slaget vid Pälkäne kyrka, var ett fältslag vid Pälkäne den 6 oktober 1713, mellan svenska och ryska trupper under stora nordiska kriget där de sistnämnda segrade.

Deltagande svenska regementen 
Infanteri
Åbo läns regemente (791 man)
Björneborgs regemente (470 man)
Tavastehus regemente (792 man)
Viborgs regemente (247 man)
Savolax regemente (731 man)
Nylands regemente (503 man)
Österbottens regemente (705 man)
Finska värvade bataljoner (240 man)

Kavalleri
Åbo och Björneborgs läns kavalleriregemente (736 man)
Nylands och Tavastehus läns kavalleriregemente (803 man)
Viborgs och Nyslotts läns kavalleriregemente (641 man)
Ingermanländska dragonregementet (484 man)
Lantdragonskvadronen (58 man)

Referenser

Noter

Litteratur 
 Anders Fryxell: Lebensgeschichte Karl des Zwölften, Königs von Schweden, Band 2, 1860, s. 372ff

1713 i Sverige
Krigsåret 1713
Pälkäne
Pälkäne
Pälkäne
Pälkäne
Pälkäne
Aleksandr Gurin

Aleksandr Gurin, född 15 mars 1988, är en kazakstansk nordisk kombinationsåkare. Gurin deltog i VM i Sapporo 2007 och kom på 45:e plats i sprintmomentet.

Källor

Kazakiska utövare av nordisk kombination
Födda 1988
Män
Levande personer
Påfågelsspinnare

Påfågelsspinnare (Saturniidae) är en familj i ordningen fjärilar. Några av världens största fjärilar tillhör familjen, exempelvis atlasspinnaren, månspinnare (släktet Actias) och större påfågelsspinnare som anses vara Europas största fjäril.

Kännetecken
Familjen omfattar vanligen stora arter, med ett vingbredd från 5 till 30 centimeter. Både fram- och bakvingar pryds hos många arter (drygt 40 %) av en vackert färgad, rund eller halvmånformig, i det förra fallet ofta i mitten, lätt genomskinlig ögonfläck. Hos andra arter är ögonfläcken mörk. Några arter har honor med reducerade vingar. Antennerna är hos hannarna försedda med långa kamtänder, ofta har varje antennsegment fyra kamtänder. Sugsnabeln är med några undantag reducerad eller saknas helt. Vissa detaljer i vingarnas ribbmönster, på mellankroppen och bakkroppens inre delar skiljer påfågelsspinnarna från andra familjer i överfamiljen Bombycoidea. Larverna är på övre sidan besatta med taggbärande vårtor eller långa, köttiga utskott med färgglada fläckar på.

Levnadssätt
De flesta arterna är nattaktiva men det förekommer även dagaktiva arter. Äggen läggs på kvistar, enstaka eller i grupper. Larverna livnär sig på blad av olika lövträd. En del larver, främst tropiska, är giftiga och har taggiga utskott som kan orsaka smärtsamma sting. Före förpuppningen spinner den in sig i en kokong, vars silke hos flera arter är av industriell betydelse.

Systematik
Familjen delas in i nio underfamiljer, cirka 165 släkten och cirka 1500 arter. Flest arter finns i tropiska områden, framför allt i Sydamerika. I palearktis finns ett tjugotal arter varav tio i Europa. I Norden finns endast två arter: mindre påfågelsspinnare (Saturnia pavonia) och nagelspinnare (Aglia tau). Alla underfamiljerna utom Saturniinae anses vara monofyletiska.

Underfamiljer och släkten (i urval) 
 Underfamilj Oxyteninae (tre släkten, ca 35 arter)
 Homoeopteryx
 Oxytenis
 Asthenidia
 Underfamilj Cercophaninae (fyra släkten, 10 arter)
 Janiodes
 Microdulia
 Neocercophana
 Cercophana
 Underfamilj Arsenurinae (10 släkten, ca 60 arter) - förekommer i Neotropikerna
 Almeidaia
 Arsenura
Copiopteryx
 Paradaemonia
 Underfamilj Ceratocampinae (27 släkten, ca 170 arter) - förekommer i Amerika
 Adeloneivaia
 Anisota
 Citheronia
 Dryocampa
 Eacles
 Syssphinx
 Underfamilj Hemileucinae (51 släkten, ca 630 arter) - förekommer i Amerika
 Automeris
 Coloradia
 Hemileuca
 Lonomia
 Ormiscodes
 Underfamilj Agliinae (ett släkte, tre arter)
 Aglia
 Underfamilj Ludiinae (åtta släkten) - förekommer i Afrika
 Goodia
 Ludia
 Micragone
 Orthogonioptilum
 Underfamilj Salassinae (ett släkte, 12 arter) - förekommer i tropikerna
 Salassa
 Underfamilj Saturniinae (59 släkten, ca 480 arter) - förekommer tropiska och tempererade regioner över hela världen.

Namn 
Trivialnamnet stavades tidigare med ett "s", påfågelspinnare.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar

Fjärilar
Mindre påfågelsspinnare

Mindre påfågelsspinnare (Saturnia pavonia) är en art i familjen påfågelsspinnare.

Kännetecken 
Djuret har bruna eller grå vingar, övertvärade av mörkare, tandade linjer samt prydda med var sin runda, i svart, gult, röd och vitt tecknade ögonfläck. Honans vingbredd är mellan 55 och 72 millimeter, hanens mellan 44 och 52 millimeter. Larven, som är grön, oftast med svarta tvärband, och gula, borstbärande vårtor.

Utbredning 
Mindre påfågelsspinnare finns i större delen av Norden (ej Island), i södra Norden lokalt talrikt, men populationen varierar mycket år från år. Den finns i Storbritannien, Centraleuropa och vidare östrerut genom Ryssland och Turkiet till norra Kina och ryska Fjärran östern. I Medelhavsområdet finns den närstående arten Saturnia pavoniella.

Levnadssätt 
Flygtiden är från mitten av april till början av juni i södra Norden, senare längre norrut. Larven äter nästan alla slags blad och träffas ofta på ljungmarker. Puppan övervintrar i en pergamentartad kokong, päronformad, i smaländan med en öppning, som tillslutes av styva, med spetsarna sammanvettande borst. Dessa undanträngas lätt av fjärilen vid kläckningen, men gör däremot motstånd mot en rovinsekt, som skulle försöka att tränga in. Puppan övervintrar, ibland upp till tre vintrar.

Källor

Externa länkar 

Påfågelsspinnare
Eion

Eion är en stad i nordöstra Grekland. Den ligger vid floden Strymons mynning, där denna flod flyter ut i Egeiska havet från det inre av Thrakien. Thukydides omnämner den i Historien om det peloponnesiska kriget som en plats av stor strategisk vikt för atenarna under det peloponnesiska kriget.

Eion ockuperades av perserna 476 f.Kr. i efterdyningarna till de persiska krigen. Den erövrades av det attiska sjöförbundet året därpå under ledning av den atenske generalen Kimon, son till Miltiades d.y., varvid invånarna förslavades. Erövringen av Eion var början på ett fälttåg, företaget av det nyligen grundade attiska sjöförbundet, vars mål var att rensa Egeiska havet från persiska flottor och sjörövare, för att underlätta Atens tillgång till Hellesponten.

Den närliggande atenska kolonin Amfipolis grundades 437 f.Kr. en halvmil uppåt Strymonfloden. Kolonisatörerna, som leddes av Hagnon, använde Eion som bas för sina operationer.

424 f.Kr., under det peloponnesiska kriget, blev Eion den plats där den atenske befälhavaren Aristides gensköt en persisk budbädare vid namn Artafernes. Meddelandet, som var på väg till Sparta, var ett brev från den persiske kungen, där denne svarade på framställningar, som spartanerna hade gjort till honom.

Senare under kriget, under vintern 424-423 f.Kr., erövrade den spartanske generalen Brasidas Amfipolis med sina thrakiska allierade. När han gick mot Eion lyckades han dock inte besegra de atenska försvararna, som leddes av Thukydides. Trots att han lyckades hålla Eion blev Thukydides så småningom förvisad av atenarna, för att han inte hade lyckats försvara den viktigare staden Amfipolis.

Grekiska städer under antiken
Orter i Östra Makedonien och Thrakien
Kung Jing av Zhou

Kung Jing (), personnamn Ji Gai (姬匄), var en kung över den kinesiska Östra Zhoudynastin och regerade 519 till 476 f.Kr.

Efter kung Jiings död uppstod en tronföljdskris bland hans prinsar. De höga ministrarna tillsatte prins Meng, känd som kung Dao, som regent, men prinsen blev omedelbart mördad av den äldsta tronarvingen prins Chao. Prins Chao hävdade sin rätt till tronen, men Prins Gai lyckades vinna kampen om tronen och tillträdde som kung Jing, med hjälp från Hertig Ding av Jin.

Kung Jing efterträddes 476 f.Kr. av sin son Kung Yuan.

Referenser

Noter

Källor 
 
 

Män
Födda okänt år
Avlidna 476 f.Kr.
Zhoudynastins kungar
Personer i Kina under 500-talet f.Kr.
Personer i Kina under 400-talet f.Kr.
Regenter under 500-talet f.Kr.
Regenter under 400-talet f.Kr.
Huset Ji
WP:Projekt Kina
Vesterkalmare

Vesterkalmare är en by i Jomala kommun, direkt angränsande till Mariehamn. Vesterkalmare har 599 invånare (2018) och är Ålands näst största by.

Etymologi  
Byn Kalmare är uppkallad efter Kalmar i Småland. En äldre form av namnet är Kalmarne, byn har delats upp i Vesterkalmare och Österkalmare.

Beskrivning 
Vesterkalmare har under 2000-talet genomgått en omfattande nybyggnation, bland annat har våningshus byggts på området Solberget. Vesterkalmare passerade 2013 Prästgården som största by i Jomala.

Till Vesterkalmare hör halva Råttgrundet, två öar belägna mitt i havsviken Slemmern. Öarna är sedan 3 september 2003 ett fågelskyddsområde.

Befolkningsutveckling

Källor 
.

Byar i Jomala