kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pre-dreadnought

Pre-dreadnought är den allmänna termen för alla typer av havsgående slagskepp som byggdes mellan mitten av 1890-talet och 1905. Pre-dreadnoughts ersatte pansarklädda krigsfartyg från 1870- och 1880-talet. Pre-dreadnoughts var byggda av stål och skyddades av härdat stålpansar och dess huvudbatteri bestod av mycket tunga artilleripjäser i kanontorn stödda av en eller flera sekundära batterier av lättare vapen. De drevs av koldrivna ångmaskiner med trippelexpansion.

I motsats till den kaotiska utvecklingen av pansarklädda krigsfartyg under de föregående årtiondena började 1890-talet flottor världen över att börja bygga slagskepp av en gemensam design då dussintals fartyg i hela världen i huvudsak följt utformningen av den brittiska Majestic-klassen. Likheten i utseendet av slagskepp på 1890-talet underströks av det ökande antalet fartyg som byggdes. Nya marina stormakter som Tyskland, Japan och USA började att etablera sig med flottor av pre-dreadnoughts, medan Storbritanniens, Frankrikes och Rysslands flottor utökades för att möta dessa nya hot. Den avgörande sammandrabbningen mellan pre-dreadnoughtflottor skulle utkämpas mellan ryssar och japaner under slaget vid Tsushima den 27 maj 1905.

Dessa dussintal slagskepp hade plötsligt blivit förlegade genom ankomsten av  år 1906. Dreadnought satte trenden i slagskeppets design genom ett tyngre artillerisystem med större räckvidd som bestod av tio 305 mm kanoner. Hennes innovativa ångturbiner gjorde henne också snabbare. De befintliga pre-dreadnoughts var bestämt utklassade. De nya slagskeppen var från och med då kända som dreadnoughts medan fartyg som sjösattes tidigare betecknades som pre-dreadnoughts. Trots sitt föråldrade spelade pre-dreadnought en viktig roll i första världskriget och det fanns till och med sådana som tjänstgjorde under andra världskriget.

Se även
Dreadnought
Pansarskepp

Externa länkar
Brittiska och tyska Pre-dreadnoughts
Pre-dreadnoughts i andra världskriget
Amerikanska Pre-dreadnoughts

Fartygstyper
Slagskepp
M2 (Ryssland)

M2 (Magistrale 2; "Krim") är en motorväg i Ryssland. M2 börjar vid Moskva och går söderut mot Krim. Vägen är en del av E105.

Den totala längden av M2 är 720 km, det är dock bara vägens första 220 km (sträckan Moskvas ringled-Plavsk) som är riktig motorväg. Motorvägssträckan på M2 är Rysslands längsta. Ytterligare 90 km motorväg håller på att byggas (sträckan Mtsensk - Trosna (nära Orjol)).

Motorvägar i Ryssland
Vägar i Ryssland
Vladimír Mečiar

Vladimír Mečiar, född 26 juli 1942 i Zvolen i Tjeckoslovakien, är en slovakisk politiker. Han är partiledare för Folkpartiet – Rörelsen för ett demokratiskt Slovakien (HZDS) och var premiärminister 1992–1998 med ett kort avbrott 1994.

Som premiärminister ledde Mečiar Slovakiens uppbrott från Tjeckoslovakien och var tillförordnad president från självständigheten 1 januari 1993 till 2 mars 1993 då Michal Kováč svors in. Han var åter tillförordnad president 1998 samt sitt partis presidentkandidat 1999 och 2004. Han var ledamot av Nationalrådet från 2002 till parlamentsvalet 2010 då HZDS förlorade samtliga platser.

Referenser

Källor 

Slovakiens regeringschefer
Födda 1942
Män
Levande personer
Personer från Zvolen
Undleybrakteaten

Undleybrakteaten är en guldbrakteat från 400-talet e.Kr. hittad vid Undley Common, nära Lakenheath, Suffolk i England. Inskriptionen är den äldsta man funnit där man kan argumentera för att en specifik anglofrisisk futhorc eventuellt använts (till skillnad från den samgermanska äldre futharken).

Bildmotivet på brakteaten är en efterbildning av en Urbs Roma-mynttyp från Konstantin den stores tid, och visar kejsaren med hjälm samt Romulus och Remus som diar varginnan. Brakteatens diameter är 2,3 cm och den väger 2,24 gram. Den kan ha sitt ursprung i norra Tyskland eller södra Skandinavien och eventuellt ha tagits till England med en anglosaxisk bosättare.
 
Inskriptionen läses från höger till vänster kring brakteatens kant på framsidan och slutar vid bilden av varginnan:

ᚷ‍ᚫᚷ‍ᚩᚷ‍ᚫ ᛗᚫᚷᚫ ᛗᛖᛞᚢ
g͡æg͡og͡æ mægæ medu

Runan o är den äldsta kända användningen av Ansuz (ᚩ) kontrasterande mot a-runan (ᚫ). De tre stavelserna gægogæ är skrivna med bindrunor, där g-runans X-form (ᚷ) kombinerats med runorna för æ och o.

Orden mægæ medu blir direktöversatt "måg med", vilket tolkas som "belöning för släktingar", och refererar till brakteaten. Ordet gægogæ är troligen någon form av trollformel eller stridsrop, och påminner om g͡ag͡ag͡a som återfinns på den jämngamla Kragehul I-spjutstången.

Källor

J. Hines and B. Odemstedt, The Undley bracteate and its runic inscription, Studien zur Sachsenforschungen, 6 (1987), s. 73-94.
J. Hines, The Scandinavian character of Anglian England in the pre-Viking period, BAR British Series 124 (Oxford 1984), s. 204-9.
S. E. West, Gold bracteate from Undley, Suffolk, Frühmittelalterliche Studien, 17 (1983), s. 459.
M. Axboe, The Scandinavian gold bracteates, Acta Archaeologica, 52 (1982), s. 75.

Externa länkar
Brakteaten på British Museum

Germanska språk
Runinskrifter i England
British Museums samlingar
Brakteater
Nnamdi Azikiwe

Benjamin Nnamdi Azikiwe, vanligen kallad Nnamdi Azikiwe eller vid smeknamnet Zik, född den 16 november 1904 i Zungeru i norra Nigeria, död den 11 maj 1996 i Nsukka, var en nigeriansk politiker, den förste presidenten i Nigeria. Azikiwe sågs som en mästerlig politiker, och har jämförts med bland andra Kwame Nkrumah och Nelson Mandela.

Biografi 
Azikiwes föräldrar tillhörde igbofolket. Han föddes i Zungeru i norra Nigeria, men växte upp i Onitsha. När hans far sades upp från sitt arbete av britterna slutade Azikiwe som en protest att använda sitt engelska förnamn Benjamin, och började enbart kalla sig Nnamdi Azikiwe.

Azikiwes skolgång började i Onitshas missionsskolor 1912, varpå han gick i Wesleyan Boys High School i Lagos. Studierna fortsatte vid Hope Wadell Training Institution i Calabar, där han bland annat lärde sig hausa, yoruba och efik. Han flyttade vid 21 års ålder till USA 1925, där han först tog en fil kand i statsvetenskap på Columbia University 1927, och därefter en magistersexamen i antropologi på University of Pennsylvania 1934. I USA kom han i kontakt med skrifter av Marcus Garvey, James Aggrey och W. E. B. Du Bois.

Azikiwe flyttade tillbaka till Nigeria 1937, efter att kort ha arbetat som journalist i Accra i Guldkusten (nuvarande Ghana). Väl hemma grundade han en tidningsgrupp som stödde landets nationalistiska strävan, och blev bekant med "den nigerianska nationalismens fader", sir Herbert Macaulay. Dessa båda organiserade tillsammans nationalistpartiet National Council for Nigeria and the Cameroons (NCNC), där Azikiwe 1945 valdes till ordförande. 1954 blev han den första premiärministern i Östra Nigeria, en av de tre regionerna i kolonin. När Nigeria sedan blev självständigt i oktober 1960 bildade NCNC en koalition med NPC, som hade vunnit valet. Azikiwe blev därefter landets generalguvernör. 1963 blev han så den förste presidenten i den fria staten Nigeria, tills han avsattes i en statskupp den 15 januari 1966.

Oron i landet kulminerade 1967, då det nigerianska inbördeskriget bröt ut. Azikiwe stödde Biafra i deras självständighetssträvan, men då kriget gick mot sitt slut 1970 förespråkade han ett återförenande. Efter kriget var han rektor för University of Lagos mellan 1972 och 1976. Då Nigeria 1979 efter flera år av militärstyre höll fria val ställde Azikiwe upp i presidentvalet för sitt nya parti Nigerian People's Party (NPP), men utan framgång. Han ställde därefter upp i valet 1983, men inte heller då lyckades han vinna. Han drog sig då tillbaka från politiken och bosatte sig i Nsukka, där han avled den 11 maj 1996.

Författarskap 
Azikiwe var även en produktiv författare, och skrev många politiska essäer och artiklar, böcker och dikter. Bland hans viktigaste verk är Liberia in World Politics (1934), Renascent Africa (1937) och självbiografin My Odyssey (1970).

Källor

Noter

Externa länkar 

Nigerias presidenter
Personer från Niger (delstat) 
Födda 1904
Avlidna 1996
Män
Alumner från University of Pennsylvania
Peter Joseph

Peter Joseph, född  1978 i Winston-Salem, North Carolina, är en amerikansk regissör, mest känd för att ha skrivit, producerat och gjort ljudspåren till dokumentärerna Zeitgeist - The movie, Zeitgeist - Addendum, Zeitgeist: Moving Forward  och webbserien Culture in Decline samt grundare till rörelsen The Zeitgeist Movement .

Referenser

Noter

Amerikanska dokumentärfilmare
Levande personer
Män
Personer från Winston-Salem
Födda 1978
Nordendorffibulan

Nordendorffibulan (Nordenborffibulan I och II) är två alemanniska runristade fibulor, funna vid Nordendorf i närheten av Augsburg i Bayern, Tyskland. De är båda daterade till ca. 600–650 e.Kr. Runristningen på fibula I är en av de få samtida primärkällor som finns rörande hednisk germansk religion.

Nordendorffibulan I

Inskription
Inskriptionen innehåller gudanamnen Wodan (Oden), alemannernas högsta gud, samt Donar (Tor), åskguden, och är skriven med den äldre futharken:

logaþorewodanwigiþonar

Detta läses som:

Logaþore Wodan Wigiþonar

Logaþore 
Det anses som troligt att Logaþore är namnet på ännu en gud, och således kopplas till en gudomlig triad, men ingen källa till det finns i det man vet kring sydgermansk mytologi. Logaþore kan antingen ha varit en lokal gud, eller något helt annat. Både Lodur och Loke har dock blivit föreslagna, men den etymologiska bakgrunden är spekulativ 

Klaus Düwel har tolkat logaþore som "magiker, trollkarl" och har föreslagit översättningen: "Wodan och Donar är magiker/trollkarlar", vilket skulle kunna ses som en tidig kristen skyddsformel mot gamla gudar, eller, å andra sidan, en åkallan av gudarnas välvilja eller hälsobringande makt av en fortfarande hednisk person .

Nordendorffibulan II

Fibulan har en kort, delvis oläslig, inskrift som lyder:
?irl?ioel?

Inskriften har tolats som birl[i]n io elk, vilket kan översättas "(liten) björn och älg".

Källor

Se även 
Runor
Futhark
Pforzensöljan

Oden
Runinskrifter i Tyskland
Michal Kováč

Michal Kováč, född 5 augusti 1930 i Ľubiša i Prešov, död 5 oktober 2016 i Bratislava, var en slovakisk politiker som var landets president 1993-1998.

Kováč var utbildad ekonom från Bratislavas universitet och var bankekonom under kommunisttiden. Från sammetsrevolutionen 1989 och till 1991 var han finansminister i Slovakiens delstatsregering. Han var ledamot av Tjeckoslovakiens federala parlament från 1990 och i juni 1992 efterträdde han Alexander Dubček som parlamentets talman. I denna kapacitet var han en av arkitekterna bakom Tjeckoslovakiens delning 1 januari 1993. Han var presidentkandidat för Folkpartiet – Rörelsen för ett demokratiskt Slovakien (HZDS) och valdes den 2 mars 1993 av Nationalrådet till landets första president. Han kom strax därefter i konflikt med HZDS:s partiledare Vladimír Mečiar, vilket bidrog till dennes fall från premiärministerämbetet 1994 och till Kováč uteslutning ur partiet 1995.

Källor

Noter

Avlidna 2016
Män
Födda 1930
Slovakiens statschefer
Pjotr Uslar

Pjotr Karlovitj Uslar (ryska: Петр Карлович Услар), född 1 september (gamla stilen: 20 augusti) 1816 på familjegodset Kurovo i guvernementet Tver, död där 20 juli (gamla stilen: 8 juli) 1875, var en rysk baron, militär och språkforskare.

Uslar tjänstgjorde 1837-40 som officer vid sappörbataljonen i Kaukasus, genomgick därefter militärakademien i Sankt Petersburg, tjänstgjorde 1843-44 i Sibirien och deltog i en expedition mot kirgiserna. Åren 1845-53 var han sysselsatt med militärstatistiska arbeten över guvernementen Tver och Vologda, deltog i ungerska fälttåget och avfattade, sedan han återkommit till Kaukasus, en militärstatistisk beskrivning över guvernementet Jerevan. Han deltog även i 1855-56 års krig i Asien. 

Sedan Uslar 1858 fått kejserlig befallning att skriva Kaukasus historia, ägnade han sig uteslutande åt de kaukasiska språken, om vilka man förut i den lärda världen visste ganska litet. Från 1861 utkom efter hand i litografiskt övertryck av honom författade redogörelser för abchasiska, tjetjenska, avariska, lakska, hyrkaniska och kyriniska språken. För vetenskapen blev dessa arbeten egentligen dock tillgängliga först i Anton Schiefners tyska bearbetningar i ryska vetenskapsakademiens "Mémoires", band VI-XX). Även om en del andra språk i Kaukasus lämnade han mer eller mindre utförliga notiser.  Han fick grundläggande betydelse för kännedomen om de egentliga Kaukasusspråken. 

Bland hans övriga arbeten kan nämnas ett omfattande arbete om Kaukasus äldre historia: Drevnjeišija skazanija o Kavkaze (Tbilisi, 1881). Han arbetade även för de kaukasiska stammarnas bildning, verkade för skolors inrättande, skrev abc-böcker (med för ändamålet apterade ryska alfabet) och verkade för ett närmande mellan de kaukasiska muslimerna och ryssarna. I tjänsten avancerade han till generalmajor i Kaukasiska generalstaben. Hans arbeten utgavs på bekostnad av kaukasiska skoldistriktets styrelse i en samlad upplaga under titeln Etnografija Kavkaza.

Källor

Ryska filologer
Ryska generaler
Födda 1816
Avlidna 1875
Män
Ugglan
Personer från Tver oblast
Robert Ettinger

Robert Chester Wilson Ettinger, född 4 december 1918 i Atlantic City, New Jersey, död 23 juli 2011 i Detroit, Michigan, var en amerikansk författare som betraktas som kryonikens fader. 

1962 skrev han en inflytelserik bok, The Prospect of Immortality, som handlar om kryonik och odödlighet. Han grundade Cryonics Institute - ett kryonikföretag och the Immortalist Society - de odödligas sällskap. Under andra världskriget var han aktiv soldat, i Tyskland sårades han och fick flera medaljer för sina insatser. Han hade under sin tidiga barndom läst om en idé som liknade kryonik, men kom under konvalescens i kontakt med den franske biologen Jean Rostands arbeten.
Hans författarskap inkluderar ett flertal böcker, skrivna under 50 år.

Referenser

Externa länkar 
Cryonics

Biofysiker
Amerikanska författare
Födda 1918
Avlidna 2011
Män
Personer från Atlantic City
Goldmark

Goldmark (officiellt bara Mark) var namnet på valutan i Kejsardömet Tyskland från 1873 till 1914.

Ej längre existerande valutor
Sågtandad ledsköldpadda

Sågtandad ledsköldpadda (Kinixys erosa) är en sköldpaddsart i familjen landsköldpaddor som förekommer i västra och centrala Afrika. Den blir 25–32 centimeter lång och har en led på den bakre delen av ryggskölden som gör att den kan sluta till sitt skal helt. Sköldpaddan är en allätare som äter olika växtdelar, små ryggradslösa djur och as. Den lever i skogar, vid träsk och flodbanker. Honan lägger äggen på marken, i flera mindre kullar om ungefär fyra stycken ägg per kull, och efter att hon lagt äggen täcker hon som skydd över dem med löv.

Källor 
 Schou, Per (red.). Djur: illustrerad guide till världens djurliv, Globe Förlaget, 2007. .

Sköldpaddor
Anton Schiefner

Franz Anton Schiefner (ryska: Антон Антонович Шифнер), född 18 juli 1817 i Reval, död 16 november 1879 i Sankt Petersburg, var en rysk (balttysk) språkforskare.

Schiefner studerade först juridik, sedermera filologi och i synnerhet orientaliska språk, blev 1852 ledamot av akademien i Sankt Petersburg och 1863 dess bibliotekarie. Han var kännare av de mongoliska, turkisk-tatariska, finsk-ugriska, kaukasiska och tibetanska språken. Han ordnade de av Matthias Alexander Castrén samlade materialen över de samojediska, tungusiska, burjatiska och jenisejostjakiska språken samt utgav en tysk översättning av Kalevala (1852). Stor betydelse fick även hans bearbetningar av Pjotr Uslars kaukasiska språkmaterial.

Källor

Ryska filologer
Balttyskar
Filologer under 1800-talet
Ryska forskare under 1800-talet
Personer från Tallinn
Födda 1817
Avlidna 1879
Män
Ugglan
Haldur Grüner

Haldur Ragnvald Grüner, född 17 oktober 1818 i Kristiansand, död 8 december 1858, var grundaren av Grüners Handelsakademi i Köpenhamn.

Fadern var norsk överstelöjtnant, men familjen flyttade till Köpenhamn då Haldur ännu var ung. Här grundade han 1843 Grüners Handelsakademi, vars ledare han var fram till sin död. Han efterträddes då av Albert Kaarup. Grüner utgav en mängd praktiska handböcker, tabeller och liknande för handelsmän. Hans största verk var det av honom påbörjade Encyklopædi for Handlende. 1845 gifte han sig med Jacobine Alette Steenhoff Dewold från Trondheim.

Bibliografi
Lommebog for Handlende, indeholdende en fuldstændig Oversigt over alle fremmede Staters Mynt, Maal og Vægt, beregnet med særdeles Hensyn til Danmark og Norge (1841)
Brevbog for Handlende indeholdende en sammenhængende Række af Handelsbreve, som Copi af et Handels-Contoirs indgaaende og udgaaende Correspondance (1843)
Efterretninger om det praktiske Handels-Academi i Kjøbenhavn, Udgivne den 1ste November 1844
Comptoirtabel som udviser Forholdet mellem fremmed og dansk Mynt, Maal og Vægt (1844)
Mercantilsk Almanak for Aaret 1846
Almindelig Brev- Comptoir- og Formularbog (1846), tillsammans med Chr. Bartholin, C.V. Rimestad och J. Hellmann, utgiven av Carl Schack
Vexel-Læren, En Haandbog, nærmest bestemt for Handlende (1847)
Nordisk Handels- og Skibsfarts-Tidende (1848-1851)
Haandbog for Handlende og Søfarende i Danmark, Norge og Sverrig (1850)
Myntbog, Afbildning og Beskrivelse af de courserende Guld- og Sølvmynter (1851)
Mercantil Calender (1851-1859)
Mercantilt Ugeskrift (januari-juni 1852)
Brev-, Comptoir- og Formularbog (1852), tillsammans med F.C. Haxthausen, H.P. Holst, Viggo Rothe och C. Schack
Det enkelte og dobbelte Bogholderi (1854, 2:a upplagan 1867, 3:e upplagan 1879), fortsatt av P.R. Wirén
Et populairt Foredrag over Bogføring, holdt i Industriforeningen d. 25. Jan. 1856
Encyclopædi for Handlende, Søfarende, Fabrikanter og andre Forretningsmænd
1. Vexlen efter de danske og vigtigste fremmede Lovgivninger (1854, 2:a upplagan 1858)
2. Statspapirer og Actier. En Fremstilling af de europæiske Landes Finantser, Statslaan og Actieselskaber (1854)
3:1. Sø-Assurance. En Vejledning for Handlende, Skibsredre og Søfarende (1859), udarbeidet efter W. Benecke 
3:2. Haveri og Bodmeri. En Veiledning for Handlende, Skibsredere og Søfarende, udarbeidet efter W. Benecke 
4. Ledetraad i Varekundskab for Handlende og Mæglere, ved O.Chr. Green 
5. Dansk Handelsbrevbog ... og en Samling af de i Kjøbmandssproget hyppigst forekommende Ord og techniske Udtryk (1859)
6. Bankvæsenet (1861), ved Wm. Rasmussen
7. Bogholderi for Kjøbmænd (1862), ved Albert Kaarup 
8. Engelsk, tydsk og fransk Handelsbrevbog (1866), ved Albert Kaarup

Källor

Det Kongelige Bibliotek, bibliografiska upplysningar

Externa länkar

Män
Födda 1818
Avlidna 1858
Danska ekonomer
Danska skolledare
Danska författare
DBL
M8 (Ryssland)

M8 (Magistrale 8; "Cholmogory"), även känd som Jaroslavlvägen, är en väg (delvis motorväg) i Ryssland. M8 börjar vid Moskva och går norrut mot Jaroslavl och vidare ända upp till Archangelsk vid Vita havet. Vägen är en del av E115.

Den totala längden av M8 är 1 271 km, det är dock bara vägens första sträcka Moskva-Sergijev Posad, 84 km, samt sträckan Sjopsja-Jaroslavl, 30 km, som är riktig motorväg.

Motorvägar i Ryssland
Vägar i Ryssland
Doreen Baingana

Doreen Baingana, född 1966 i Entebbe, är en ugandisk författare bosatt i Uganda och i USA.

Baingana utbildade sig till jurist vid Makerereuniversitetet i Kampala och reste sedan till USA, där hon tog magistersexamen i kreativt skrivande på University of Maryland. Baingana har fått noveller publicerade i tidningar och antologier, på svenska i Kärlek x 21: afrikanska noveller (Tranan, 2010). Hon har också skrivit dikter och krönikor i African Women, en ugandisk tidskrift. Hennes novellsamling Tropical Fish: Stories out of Entebbe gavs ut 2005 och belönades med Commonwealth Writers' Prize för bästa debutbok från Afrika. Hon är medlem av FEMRITE, Ugandas förbund för kvinnliga författare.

Bibliografi (utgivet på svenska)
 Tropiska fiskar (Tropical fish) (översättning Boel Unnerstad, Tranan, 2013)

Källor 

Ugandiska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1966
Levande personer
Kvinnor
Personer från Entebbe
Maynor Figueroa

Maynor Figueroa, född 2 maj 1983, är en honduransk professionell fotbollsspelare (vänsterback) som spelar för Houston Dynamo.

Klubbkarriär
Figueroa föddes i La Ceiba på Honduras och inledde sin fotbollskarriär i den lokala klubben Victorias ungdomslag i mitten på 1990-talet.  Efter några säsonger i klubbens A-lag flyttade Figueroa till Olimpia 2003. Efter fem säsonger och fler än 150 matcher för klubben blev han sedan utlånad till den engelska Premier League-klubben Wigan Athletic i januari 2008. I säsongsuppehållet sommaren 2008 förnyades lånet med ytterligare sex månader med en option för Wigan att köpa loss Figueroa. I december samma år skrev han sedan på ett kontrakt över 3,5 år med den engelska klubben.

Landslagskarriär
Figueroa debuterade för det honduranska landslaget 2003 och har sedan dess spelat fler än 70 landskamper. Han var en del av Honduras trupp till VM 2010.

Referenser

Noter

Honduranska fotbollsspelare
Honduranska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Club Deportivo Olimpia
Spelare i Wigan Athletic FC
Spelare i Hull City AFC
Spelare i Colorado Rapids
Spelare i FC Dallas
Spelare i Houston Dynamo
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Major League Soccer
Spelare i Concacaf Gold Cup 2005
Spelare i Concacaf Gold Cup 2007
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i Concacaf Gold Cup 2011
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i Concacaf Gold Cup 2015
Spelare i Concacaf Gold Cup 2017
Spelare i Concacaf Gold Cup 2019
Spelare i Concacaf Gold Cup 2021
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Honduras
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2012
Födda 1983
Levande personer
Män
Haya Harareet

Haya Harareet, född 20 september 1931 i Haifa i dåvarande Brittiska Palestinamandatet (i nuvarande Israel), död 3 februari 2021 i Marlow, Buckinghamshire, Storbritannien, var en israelisk skådespelare.

Harareet gjorde sin filmdebut i den israeliska filmen Höjd 24 svarar inte (Giv'a 24 Eina Ona, 1955) och medverkade sedan i den italienska filmen La donna del giorno (1956). Hennes mest kända filmroll är Esther i storfilmen Ben-Hur (1959), med Charlton Heston i huvudrollen. Under 1960-talet medverkade hon i ytterligare fem filmer, bland annat spelade hon den kvinnliga huvudrollen mot Stewart Granger i den brittiska deckaren Skuggan (The Secret Partner, 1961). Hon var även en av manusförfattarna till den brittiska filmen Our Mother's House (1967).

Haya Harareet bodde fram till sin död i England och var från 1984 gift med regissören Jack Clayton till hans död 1995.

Filmografi i urval

Referenser

Externa länkar 

 

Israeliska skådespelare under 1900-talet
Personer från Haifa
Födda 1931
Avlidna 2021
Kvinnor
D Ream

D:Ream var en irländsk pop- och rockgrupp från 90-talet. De hade en stor hit med låten Things Can Only Get Better 1993.

Gruppen släppte under sin första aktiva period två studioalbum (D:Ream On Volume 1 och World) samt tio singlar. Bandet, som ursprungligen bestod av sångaren och låtskrivaren Peter Cunnah och musikanten Al Mackenzie expanderade med trummisen Mark Roberts och dåvarande keybordisten Brian Cox medan denne doktorerade i fysik.

Efter att Cunnah och Mackenzie slumpartat träffats många år efter att bandet först splittrades har ett nytt album (In Memory Of...) på gång att släppas under 2010.

Källor

Externa länkar 
 

Irländska musikgrupper