kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Weak's End

The Weak's End är det första fullängdsalbumet från gruppen Emery.

Låtlista 
"Walls" (3:23)
"The Ponytail Parades" (4:05)
"Disguising Mistakes with Goodbyes" (3:20)
"By All Accounts (Today Was a Disaster)" (4:06)
"Fractions" (5:14)
"The Note from Which a Chord Is Built" (hade namnet "Untitled" på originalutgåvan) (2:28)
"Bloodless" (4:22)
"Under Serious Attack" (3:47)
"As Your Voice Fades" (4:02)
"The Secret" (5:58)

Alla sånger skrivna av Emery.

Medverkande 
Ed Rose – produktion, inspelning
Troy Glessner – mastering
JR McNeely – mixning
Zach Hodges – ytterligare mixning
Kris McCaddon – fotografi

Musikalbum 2004
Album av Emery
Édouard Lartet

Édouard Armand Lartet, född 15 april 1801 i Castelnau-Barbarens, död 28 januari 1871 i Seissan, var en fransk domare, geolog och arkeolog, far till Louis Lartet. 

Lartet härstammade från en sydfransk godsägarsläkt. Efter att ha studerat juridik och en kortare tid ha praktiserat som advokat återvände han till sitt gods och blev privatforskare på ungefär samma villkor som den jämnårige Charles Darwin. Lartet är den ledande gestalten inom den tidiga paleolitiska forskningen, en domare som hade börjat ägna sig åt paleontologi och offentligt intygat vikten av Boucher de Perthes upptäckter. År 1836 gjorde han ett sensationellt fynd av en fossil människoapa, Pliopithecus i departementet Gers i Sydfrankrike. Stödd av den engelske bankmannen Henry Christy började han 1863 utforska grottor och boplatser i Dordogne, vilka visade honom att de äldsta människorna hade levt samtidigt med mammutar, grottbjörnar och ullhåriga noshörningar. 1864 påträffade han i grottan La Madeleine den berömd teckningen av en mammut på ett elfenbensstycke. Undersökningarna offentliggjordes 1875 i Reliquiæ aquitanicæ 1875 efter både Lartet och Christys död. 1869 blev han professor i paleontologi vid Muséum d'histoire naturelle.

Han förstod snabbt att paleolitikum inte var en enda fas i mänsklighetens historia, utan en hel rad utvecklingsfaser som kunde skiljas från varandra genom de artefakter och förhistoriska djur som förekom under dem. Han ville ha en klassifikation efter paleontologiska kriterier och skilde på fyra tidsåldrar:
 Urox- eller bisonperioden
 Renperioden
 Mammut- och ullhårig noshörningsperioden
 Grottbjörnsperioden
Så småningom insåg han att de sista två perioderna inte kunde skiljas åt i tiden. Fyndplatsen i Le Moustier förklarades vara typisk för en nykonstruerad grottbjörns- och mammutperiod. Till Lartets tre perioder fogade Félix Garrigou en ännu äldre flodhästperiod, under vilken människorna i huvudsak hade bott ute i det fria.

Referenser

Noter

Litteratur 
 Trigger, Bruce G., Arkeologins idéhistoria (1993)
 Uddenberg, Nils, Idéer om livet, II. En biologibok (2003)

Externa länkar 
 

Franska arkeologer
Franska geologer
Franska paleontologer
Personer i Frankrike under 1800-talet
Födda 1801
Avlidna 1871
Män
Cotahuasi Canyon

Cotahuasi Canyon nära staden Arequipa i Peru är Amerikas djupaste ravin. Dess största djup är 3 535 m.

Landformer i Peru
The Question

The Question är det andra fullängdsalbumet släppt av gruppen Emery. Frågan som titeln syftar på är troligtvis det som står skrivet på baksidan av fodralet, "Where were you when I was...". Låttitlarna kompletterar denna fråga. Till exempel "Where were you when I was so cold I could see my breath?", (Var var du när jag var så frusen att jag kunde se min andedräkt?).

21 november 2006 släppte Emery "The Question" med fem akustiska versioner av tidigare låtar, två nya demolåtar och en DVD. DVD:n innehåller "Emery - A Film", liveframträdanden och bonusklipp".

I samband med skivsläppet släpptes teasern The Question Pre-Sale Exclusive som är en begränsad EP-utgåva. EP:n kunde endast erhållas på en specifik plats under speciella förhållanden. Den innehåller främst akustiska versioner från deras två tidigare album, samt ett underhållande spår, "Anne Marie".

Låtlista
Where were you when I was...
"So Cold I Could See My Breath" – 3:31
"Playing with Fire" – 3:51
"Returning the Smile You Have Had from the Start" – 3:04
"Studying Politics" – 3:30
"Left with Alibis and Lying Eyes" – 3:22
"Listening to Freddie Mercury" – 2:42
"The Weakest" – 4:04
"Miss Behavin'" – 3:17
"In Between 4th and 2nd Street" – 0:32
"The Terrible Secret" – 3:28
"In a Lose, Lose Situation" – 3:56
"In a Win, Win Situation" – 5:29

Deluxe Edition bonuslåtar

"Playing with Fire (Acoustic)" – 4:18
"The Ponytail Parades (Acoustic)" – 4:21
"Walls (Acoustic)" – 3:55
"Fractions (Acoustic)" – 4:46
"Studying Politics (Acoustic)" – 3:37
"Death to Inconvenience (Demo)" – 3:50
"ThoughtLife (Demo)" – 4:00

Medverkande
Emery
Toby Morrell - Sång, Gitarr
Devin Shelton - Sång, Gitarr
Matt Carter - Gitarr
Joel "Chopper" Green - Bas
Josh Head - Sång, Keyboards
Dave Powell - Trummor, Slagverk

Produktion
Producerad och inspelad av Aaron Sprinkle på Compound Recording, Seattle
Mixad av JR McNeely på Compound Recording, Seattle
Excluderat "Studying Politics" & "The Terrible Secret". Mixad av Randy Staub på The Warehouse Vancouver, BC
Masterad av Troy Glessmer på Spectre Studios, South, assisterande ingenjör Aaron Lipinski
Trumteknik: Aaron Mlasko
Ytterligare synth och programmering av Aaron Sprinkle
Ytterligare sång av Melanie Studley
Exekutiv producent: Brandon Ebel
A&R: Jonathan Dunn
Internationell representation av: Dave Taylor & Larry Mazer för ESU Management
Albumkonst: Invisible Creature & Emery
Design: Ryan Clark för Invisible Creature
Fotografi av Jerad Knadson
Deluxe Edition
Spår 13-19 producerade av Matt Cater & Mixad av Zach Hodges
Exkluderat "Fractions (Acoustic)" & "Walls (Acoustic)". Mixad av David Bandesh
Mixad av T-roy för Spectre Studios

Musikalbum 2006
Album av Emery
Gabriel de Mortillet

Louis Laurent Gabriel de Mortillet, född 29 augusti 1821 i Meylan, död  25 september 1898 i Saint-Germain-en-Laye, var en fransk arkeolog och antropolog. Han var biträdande intendent på museet i Saint-Germain-en-Laye i 17 år innan han blev professor i förhistorisk antropologi vid École d'anthropologie i Paris 1876.

Mortillet fortsatte Édouard Lartets arbete. Trots att han beundrade hans arbete ansåg han att paleolitikums uppdelning i underavdelningar måste ske enligt kulturella snarare än paleontologiska kriterier. I det avseendet valde han att följa John Lubbock och Worsaae. Trots det var hans förhållningssätt till arkeologin starkt påverkat av hans kunskaper i geologi och paleontologi. Han försökte särskilja varje period med hjälp av ett begränsat antal artefakttyper som var säregna för just den perioden. Dessa ledartefakter var den arkeologiska motsvarigheten till de ledfossil som geologer och paleontologer använde för att identifiera olika skikt. Mortillet följde också en geologisk sedvänja när han uppkallade var och en av sina underavdelningar inom paleolitikum efter den fyndplats som hade använts för att definiera den. Liksom paleontologerna stödde han sig på stratigrafin för att etablera en kronologisk följdsträcka. I den paleolotiska forskningen på 1800-talet spelade seriationen bara en mindre roll vid upprättandet av en kronologi. Delvis berodde det utan tvivel på att tekniska och stilmässiga sekvenser var svårare att urskilja när det gällde paleolitiska stenredskap än ifråga om senare artefakter. Dessutom var de frågor som diskuterades så omstridda att endast den klaraste stratigrafiska bevisningen allmänt erkändes kunna stå till tjänst med definitiva tidssekvenser. Förlitan på stratigrafin hade också att göra med Lartets och Mortillets naturvetenskapliga utbildning. 

Lartets flodhästperiod blev chelléenperioden uppkallad efter en fyndort utanför Paris, och det mesta av Lartets grottbjörns- och mammutperiod blev moustérien, fast Mortillet förde fynd från Aurignac som Lartet hade placerat sent i grottbjörns- och mammutperioden till en särskild aurignacienperiod. Lartets renperiod delades upp i en tidigare solutréenperiod och en senare magdalénienperiod. Mortillet var osäker ifråga om dateringen av auragnacien. Senare lade han den efter solutréen och utelämnade den helt och hållet i sin klassifikation 1872. Han lade också till en robenhausisk epok som skulle presentera den neolitiska perioden, och i senare skrifter som Formation de la nation française lade han till ytterligare epoker för att få med brons- och järnåldrarna i sitt system. Mortillet inrättade också en thanysienneperiod, och senare en puycournienne, för att täcka fynd från förchelléensk tid.

Mortillets naturvetenskapliga utbildning visade sig också på annat sätt än i hans klassifikationsmetoder. Han var påverkad av evolutionära tankar och främst intresserad av att fastställa hur gammal mänskligheten var.

Referenser

Noter

Litteratur 
 Trigger, Bruce G., Arkeologins idéhistoria (1993)

Franska arkeologer
Födda 1821
Avlidna 1898
Män
Anders Andersson i Markaryd

Anders Andersson, Andersson i Markaryd,  född 26 januari 1871 Slimminge, Skåne, död 8 april 1961 Markaryd, Småland, var först fattigvårdskonsulent och senare riksdagsledamot (socialdemokrat). Andersson var gift med Ingrid f Pehrsson, född 30 juni 1874, Genarps församling.
De gifte sig i Jönköping, men var sedan bosatta i Markaryds socken. De hade två barn; Erik och Inga.

Andersson var ledamot av första kammaren från 1935 till 1944, invald i Kronobergs läns och Hallands läns valkrets.

Källor 
Sveriges Dödbok 1947-2006, (Cd-Rom), Sveriges Släktforskarförbund

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Personer från Slimminge socken
Födda 1871
Avlidna 1961
Män
William Henry Bissell

William Henry Bissell, född 25 april 1811 i Hartwick, New York, död 18 mars 1860 i Springfield, Illinois, var en amerikansk politiker. Han var den 11:e guvernören i delstaten Illinois 1857–1860. Han avled i ämbetet.

Bissell var ledamot av Illinois House of Representatives, underhuset i delstatens lagstiftande församling, 1840–1842. Han studerade juridik och inledde sin karriär som advokat i Belleville. Han deltog som överste i Mexikanska kriget och valdes därefter till USA:s representanthus som demokrat. Han var ledamot av representanthuset 1849–1855 och den tredje gången 1852 valdes han som obunden demokrat. Bissells problem med demokraterna hade att göra med hans starka abolitionistiska linje. Republikanska partiet grundades 1854 och det partiets politik motsvarade bättre Bissells syn i slaverifrågan. Hans seger i guvernörsvalet i Illinois 1856 som republikan innebar en av de första stora segrarna för det nya partiet.

Hans grav finns på Oak Ridge Cemetery i Springfield, Illinois.

Referenser

Externa länkar

Biografi på National Governors Associations webbplats
Biographical Directory of the United States Congress
Illinois Blue Book

Guvernörer i Illinois
Ledamöter av USA:s representanthus från Illinois
Amerikanska demokrater
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Otsego County, New York
Födda 1811
Avlidna 1860
Män
Walter Slezak

Walter Slezak, född 3 maj 1902 i Wien i Österrike-Ungern, död 21 april 1983 i Flower Hill i delstaten New York, var en österrikisk-amerikansk skådespelare.

Biografi
Han var son till operasångaren Leo Slezak. Han debuterade 1922 i den österrikiska filmen Sodom und Gomorrha. Han debuterade 1930 på Broadway och gjorde 1942 sin första amerikanska film Baronessan går under jorden (Once Upon a Honeymoon).

Han fick 1955 en Tony Award för sin roll i Broadwayproduktionen Fanny.

Slezak tog sitt liv genom att skjuta sig själv. Hans grav finns på begravningsplatsen Egern i Bayern.

Filmografi i urval 

1949 – Tomtar på loftet

Externa länkar 

Födda 1902
Avlidna 1983
Österrikiska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Män
Skådespelare från Wien
Skådespelare som begått självmord
Bo Nilsson (fotbollstränare)

Bo Nilsson, född 1944 i Tjörnarp i Skåne, är en svensk tidigare fotbollstränare.

Som ung spelade Nilsson i Tjörnarps BoIF fram till 1962, då han gick över till IFK Hässleholm, där han spelade fram till 1973, undantaget en tid i Djurgårdens IF 1967-68. 1974 tog han över som tränare för IFK Hässleholm, som han tränade fram till 1978, då han tog över som tränare för Mjällby AIF. Tiden i Mjällby blev dock kort och Nilsson återvände till Hässleholm 1981 och var dess tränare fram till 1985. 1980-1985 var han även assisterande landslagstränare. 1986 tränade han Vilans BoIF innan han 1987 tog över som tränare för Helsingborgs IF. 1992 förde han upp klubben i Allsvenskan, med spelare som Henrik Larsson och Mats Magnusson i truppen. Han lämnade Helsingborg 1994 för Silkeborg och tränade därefter ett flertal klubbar, bland annat Degerfors IF (1997) och den bahrainska klubben West Riffa (1996 och 1999).

Efter 1999 kom Nilsson till Malmö FF som klubbens lagledare. 2006 återvände Nilsson till Helsingborgs IF där han blev sportchef och ansvarig för rekryteringen av nya spelare. Efter tränaren Stuart Baxters avgång 2007 övertog Nilsson posten som tränare preliminärt i väntan på en mer permanent lösning. Posten förlängdes till säsongen ut vid EM-uppehållet 2008 på grund av goda resultat för klubben under vårsäsongen. Kontraktet förlängdes ytterligare till hela 2009 senare på hösten.

Referenser 

Svenska fotbollstränare
Personer från Tjörnarps socken
Fotbollsspelare i IFK Hässleholm
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Tränare i IFK Hässleholm
Tränare i Mjällby AIF
Fotbollstränare i Vilans BoIF
Fotbollstränare i Helsingborgs IF
Tränare i Silkeborg IF
Fotbollstränare i Degerfors IF
Fotbollstränare i Malmö FF
Födda 1944
Levande personer
Män
Bugunprakttimalia

Bugunprakttimalia (Liocichla bugunorum) är en nyligen upptäckt och beskriven tätting i familjen fnittertrastar som enbart förekommer i nordöstra Indien.

Utseende och läten 
Bugunprakttimalian är en liten fågel som mäter 22 cm med olivgrå fjäderdräkt och svart hätta. Ansiktet är markerat med tydliga orangegula partier ovanför ögat, och vingarna har gula, röda och vita partier. Stjärten är svart med rödfärgad stjärtspets. Den har rosafärgade ben och svart näbb som övergår i vitt mot näbbasen. En andra mindre starkt färgad individ fångades in med hjälp av slöjnät och man tror att detta kan vara en hona. Dess sång beskrivs som flöjtande och distinkt.

Utbredning och biotop
Nästan alla observationer av arten har gjorts på en höjd av runt 2000 meter på orörda sluttningar täckta av buskar och småträd. Den lever i revir liknande emeishanprakttimalian (Liocichla omeiensis). Små flockar observerades i januari och par i maj, uppskattningsvis 14 individer totalt sett.

Upptäckt och hot
Den observerades första gången 1995 och beskrevs som en ny art 2006 av Ramana Athreya och är bara observerad i Eaglenest Wildlife Sanctuary i Arunachal Pradesh, Indien. Beskrivningen gjordes utan att ett typspecimen hade insamlats eftersom de individer man kände var så få att man inte ville riskera att döda någon. Man tror att arten är utrotningshotad då den enda kända populationen består av 14 individer och kommersiella intressen hotar populationens biotop. IUCN kategoriserar den som akut hotad.

Referenser

Externa länkar 	 
 Foton på Oriental Bird Images
 The Eaglenest Biodiversity project

 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i orientaliska regionen
Fnittertrastar
Göran Bengtsson (friidrottare)

Göran Olof Bengtsson, född 25 november 1949, är en svensk tidigare långdistanslöpare. Han tävlade för IK Ymer.

Göran Bengtsson var svensk rekordhållare på 10 000 meter 1974 till 1975. 1976 deltog han i maratonloppet vid OS i Montréal och kom på 14:e plats. Vid EM 1978 kom han tolva i maraton.

Källor 
 
 
 
 
 Swedish Athletic Page

Externa länkar 
 

Svenska långdistanslöpare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1976
Födda 1949
Män
Levande personer
Friidrottare i IK Ymer
Uppvidinge härads valkrets

Uppvidinge härads valkrets var vid riksdagsvalen till andra kammaren 1866-1908 en egen valkrets med ett mandat. Vid riksdagsvalet 1911 avskaffades valkretsen och uppgick i Kronobergs läns östra valkrets.

Riksdagsmän
Jonas Jonasson, lmp (1867–1869)
Jonas Samuelsson (1870–1872)
Jonas Jonasson, lmp (1873–1884)
Johan Petersson, lmp 1885-1887, nya lmp 1888-1894, lmp 1895-1899 (1885–1899)
Jonas Eriksson, lmp (1900–1908)
Johan Gustaf Svensson, lmp (1909–1911)

Valresultat

1896

1899

1902

1905

1908

Källor
 Östgötaposten, digitaliserad av Kungliga biblioteket
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1894-1896
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1897-1899
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1900-1902
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1903-1905
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1906-1908

Historiska valkretsar i Kronobergs län
Hack Kampmann

Denna artikel handlar om den dansk-svenske arkitekten Hack Kampmann (1913-2005). För den danske arkitekten Hack Kampmann (1856–1928), se Hack Kampmann (1856-1920).

Hack Kampmann, född 18 juli 1913 i Nyborg, Danmark, död 17 juli 2005 i Skanör, var en dansk-svensk arkitekt.

Liv och verk 
Hack Kampmann var son till juristen Erik Pontoppidan Kampmann och Ellen Saxild. Han var gift med Karin Strömberg, och släkt med den nyklassicistiska danska arkitekten Hack Kampmann (1856-1920).

Kampmann studerade vid Kunstakademiets Arkitektskole i Köpenhamn 1941, samt Kungliga Konstakademien i Stockholm.
Han började arbeta på Wejke & Ödéen med bland annat Klas Anselm efter andra världskrigets slut. Som modernistisk arkitekt ritade han en rad bostadsprojekt i Stockholms innerstad, samt en del förortscentrum i Söderort: Hagsätra centrum 1959 samt Vårbergs centrum 1967, båda för BGB i Stockholm AB. Hack Kampmann bedrev ett eget arkitektkontor fram till 1976.

Byggnadsverk (urval) 

 Sveriges generalkonsulat i Hamburg, 1954
 Hotell Foresta, Lidingö, 1957
 Hagsätra centrum, Stockholm, 1957-1959
 Haga Forum (ursprungligen bussterminal), Solna stad, 1961-1962
 Schönborg 6, bostadshus, Södermalm, Stockholm, 1962.
 Sibyllegatan 30-32, bostadshus, Östermalm, Stockholm, 1965-1967
 Vårberg centrum, Stockholm, 1968
 Nya Strindbergshuset, Stockholm, 1969-1970

Bilder

Källor

 Arkitektur (tidskrift) nr 10, Hotell Foresta, 1958
 Stockholm utanför tullarna – nittiosju stadsdelar i ytterstaden, Stockholmia förlag 2003

Externa länkar 

 Mikael Askergren om Hack Kampmann och om Haga Forum i Solna (foto): 

Svenska arkitekter under 1900-talet
Danska arkitekter under 1900-talet
Födda 1913
Avlidna 2005
Män
Personer från Nyborg
Giulio Falcone

Giulio Falcone, född 31 maj 1974, är en italiensk före detta fotbollsspelare.

Giulio Falcone spelar som försvarare och har enbart spelat för italienska klubbar. Han har under hela sin proffskarriär spelat i Serie A. 2006 gjorde han debut i landslaget.

Födda 1974
Italienska fotbollsspelare
Spelare i Torino FC
Spelare i ACF Fiorentina
Spelare i Bologna FC
Spelare i UC Sampdoria
Spelare i Parma FC
Män
Levande personer
Eric Virgin (diplomat)

Eric Otto Gunnarsson Virgin, född 31 maj 1920 i Stockholm, död där 9 september 2004, var en svensk diplomat och jurist.

Biografi
Virgin blev reservofficer 1941, avlade en juris kandidatexamen 1942 och fick samma år anställning på Utrikesdepartementet (UD). Han tjänstgjorde i New York 1943, Washington, D.C. 1945, på Finansdepartementet 1947-1949, blev förste kanslisekreterare 1949, förste sekreterare vid UD 1950, byråchef där 1955, ambassadråd i Rom 1957-1962, Sveriges ständige representant på svenska FN-representationen i New York 1962-1963, chef för UD:s rapportsekretariat 1963-1965 och fick 1965-1966 tjänst som utrikesråd på UD:s förhandlingsgrupp i Stockholm. Han var därefter envoyé i Pretoria, Gaborone, Maseru 1966-1970, Bangkok, Kuala Lumpur, Singapore, Rangoon och Vientiane 1970-1976, Östberlin 1976-1982, finanpolitisk förhandlare vid UD 1982-1983 samt ambassadör i Rom och Malta 1983-1986. Han var konsult för FFV International 1986, ordförande i Svenska museivänföreningen, Föreningen Östasiatiska Museets Vänner och Svenska kommittén Pro Venezia.

Eric Virgin var son till överste Gunnar Virgin och Elsie Ramel (faster till Povel Ramel). Han gifte sig den 19 maj 1951 med Gitt Cassel (född 1927), dotter till bruksdisponent Fredrik Cassel och Margareta Cassel, född Lindforss.

Utmärkelser 

  Kommendör av första klass av Nordstjärneorden, 1 december 1973.

Se även
Virgin (släkt)

Referenser

Män
Födda 1920
Avlidna 2004
Utrikesråd
Svenska jurister
Svenska reservofficerare
Sveriges ambassadörer i Sydafrika
Sveriges ambassadörer i Botswana
Sveriges ambassadörer i Lesotho
Sveriges ambassadörer i Thailand
Sveriges ambassadörer i Malaysia
Sveriges ambassadörer i Singapore
Sveriges ambassadörer i Myanmar
Sveriges ambassadörer i Laos
Sveriges ambassadörer i Östtyskland
Sveriges ambassadörer i Italien
Sveriges ambassadörer i Malta
Jurister från Stockholm
Diplomater från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Svensk obetitlad adel
Eric
Andreas Svensson

Andreas Svensson, född 4 maj 1816 i Järns församling, Älvsborgs län, död där 4 mars 1885, var en svensk lantbrukare och riksdagsman.

Svensson valdes in till Sveriges riksdags andra kammare 1871 av Valbo och Nordals häraders valkrets, men valet upphävdes 1 mars samma år.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1816
Avlidna 1885
Män
Personer från Järns socken
Anders Swensson i Lösen

Anders Swensson (i riksdagen kallad Swensson i Lösen), född 13 april 1833 i Lösens församling, Blekinge län, död 16 juni 1902 i Lösen, var en svensk hemmansägare och riksdagsman.

Swensson var ledamot av Sveriges riksdags andra kammare 1873–1899, invald i Östra härads domsagas valkrets.

Källor

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Personer från Lösens socken
Födda 1833
Avlidna 1902
Män
I'm Only a Man

I'm Only a Man är det tredje albumet från post-hardcore-bandet Emery.

Stilförändring
Emerys stil förändras ännu mer från deras debut än The Question gjorde. Stilen i I'm Only a Man är mindre aggressiv och mer lättmottaglig än deras tidigare skivor.

Låtlista 
"Rock-N-Rule" – 3:38
"The Party Song" – 3:31
"World Away" – 3:38
"After the Devil Beats His Wife" – 4:31
"Can't Stop the Killer" – 3:32
"Story About a Man with a Bad Heart" – 3:28
"Don't Bore Us, Get to the Chorus" – 3:33
"What Makes a Man a Man" – 4:24
"The Movie Song" – 3:09
"You Think You're Nickel Slick (But I Got Your Penny Change)" – 3:45
"From Crib to Coffin" – 10:44

Extraspår på Deluxe Edition
"Don't Bore Us, Get to the Chorus (Acoustic/Live)" – 3:34
"Listening to Freddie Mercury (Acoustic/Live)" – 3:13
"The Ponytail Parades (Acoustic/Live)" – 4:23
"As Your Voice Fades (Acoustic/Live)" – 4:14
"What Makes a Man a Man (Acoustic/Live)" – 4:33

iTunes bonusspår
"Whoa! Man" – 3:15

Musikalbum 2007
Album av Emery
The Columbus EEP Thee (EP)

The Columbus EEP Thee är en oberoende EP från Emery från årn2004, innan dom skrev kontrakt med skivbolaget Tooth & Nail Records.

Låtlista
 It Always Depends - 3:47
 To Whom It May Concern - 3:53
 The Walls - 4:04
 Shift - 4:29
 When Broken Hearts Prevail - 5:52
 The Weak's End - 7:25
 The Secret - 8:33

Källor 

Musikalbum 2003
Album av Emery
Kattartade rovdjur

Kattartade rovdjur (Feliformia) är en systematisk grupp i ordningen rovdjur. Den består av underordningen Feliformia. I en tidigare indelning betraktades den som överfamiljen Feloidea. Det är systergruppen till hundartade rovdjur.

Det tydligaste kännetecken som skiljer kattliknande rovdjur från hundliknande rovdjur är skallens delar som omsluter mellanörat och innerörat. Hos Feliformia är det två ben men en skiljande vägg (septum) i mitten. Hos Caniformia är det bara ett ben.

Idag består gruppen av följande 6 familjer:
 Kattdjur (Felidae)
 Hyenor (Hyaenidae)
 Manguster (Herpestidae)
 Viverrider (Viverridae)
 Leopardmårdar (Nandiniidae)
 Madagaskarrovdjur (Eupleridae)

Ytterligare tre familjer, Percrocutidae, Nimravidae och Barbourofelidae, dog ut under miocen.

Referenser

Tryckta källor 
 Wilson, D. E., and D. M. Reeder (red.): Mammal Species of the World. Johns Hopkins University Press, 2005.

Noter 

Rovdjur