kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fredrik Waldemar Hvoslef

Fredrik Waldemar Hvoslef, född den 17 mars 1825 i Kristiania (nuvarande Oslo), död den 5 maj 1906 i Bergen, var en norsk biskop. Hvoslef var en av dem som misshandlades i samband med Kautokeinoupproret den 8 november 1852.

Hvoslef blev tidigt faderlös och fick själv förtjäna sitt uppehälle från 14 års ålder. Han gick till sjöss och tog styrmansexamen innan han 19 år gammal gick iland och började studera. Vid universitet mötte han Nils Vibe Stockfleth, som undervisade honom i samiska och uppmanade honom att söka sig till Finnmark fylke. Efter avlagd teologisk examen utnämndes han den 20 november 1851 till präst i Kautokeino, som samma år blivit eget pastorat. Han tillträdde dock inte tjänsten förrän i april 1852, då han hunnit gifta sig med Alette Kathrine Frost.

När Kautokeinoupproret bröt ut den 8 november 1852 blev Hvoslef inlåst i sitt hem och misshandlad. De andligt väckta samerna ville ta med sig Hvoslef för att omvända honom, så att han skulle kunna fungera som deras själasörjare. Upprorsmakarna övermannades dock av samer från grannbyn och överlämnades till rättvisan. Efter händelserna i Kautokeino plågades Hvoslef livet igenom av huvudvärk och sömnlöshet.

Waldemar Hvoslef menade att hat och hämndlystnad låg bakom upproret, och han argumenterade för att ledarna skulle dömas till dödsstraff. Fem personer dömdes också till döden, men tre av dem blev benådade. Hvoslef blev utnämnd till själasörjare för de två som skulle avrättas, Aslak Jacobsen Hætta och Mons Aslaksen Somby, och följde dem till schavotten.

Efter fem år i Kautokeino blev Waldemar Hvoslef föreståndare vid lärarseminariet i Tromsø. Efter att 1861 ha fått en tjänst som kyrkoherde och stiftsprost i Tromsø stad blev han 1868 biskop i Tromsø stift. Av hälsoskäl sökte han sig söderöver och blev kyrkoherde i Lier 1876. År 1881 blev Hvoslef utnämnd till biskop i Bergen (Bjørgvins stift), en tjänst som han innehade till sin pensionering 1898.

Hvoslef blev riddare av Sankt Olavs Orden 1870 och kommendör av 1. klass 1890. Han var bror till Johan Christian Georg Hvoslef.

Noter

Vidare läsning 

Norska biskopar
Präster från Oslo
Mottagare av Sankt Olavs orden
Födda 1825
Avlidna 1906
Män
Norska präster under 1800-talet
Ärja församling

Ärja församling var en församling i Strängnäs stift och i Strängnäs kommun i Södermanlands län. Församlingen uppgick 1845 i Åkers församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1845 annexförsamling i pastoratet Åker, Ärja och Länna där Länna inte ingick tidigt och mellan 1574 och 1581. Församlingen uppgick 1845 i Åkers församling.

Kyrkor
 Ärja ödekyrka
 Åkers kyrka

Se ävven
Ärja socken

Källor 

Historiska församlingar i Strängnäs stift
Indelningar i Strängnäs kommun
Lazulit

Lazulit är ett ganska ovanligt mineral huvudsakligen bestående av hydroxidhaltigt magnesium-järn-aluminiumfosfat. Till färgen är det vanligen himmelsblått till grönblått eller ibland mörkgrönt. Det bildar (bi-)pyramidala kristaller eller invuxna massor och korniga aggregat.

Förekomst
Lazulit förekommer främst i vissa granitpegmatiter och enstaka metamorfa bergarter, samt i några fall i sena, hydrotermala sprickmineraliseringar.

Fyndigheter har påträffats bland annat vid Salzburg, vid Zermatt i Schweiz, Grave mountains i Georgia, samt i Brasilien, Kanada och Kalifornien. I Sverige förekommer Lazulit bland annat vid Horrsjöberget (alternativ skrivning Hålsjöberg) i Värmland och Västanå väster om Näsum i Skåne

Användning
Kristaller av lazulit anses vara en halvädelsten och slipas ibland till prydnadssten.

Källor

Meyers varulexikon, Forum, 1952
Bonniers naturguider, Bergarter, 2005

Mineral
Ädelstenar
Sjösaviken

Sjösaviken (Sjösafjärden) är en grund havsvik vid sörmlandskusten öster om Nyköping. I vikens inre del ligger samhället Sjösa. Viken har stor betydelse för fågellivet och strandängarna är av botaniskt mycket stort intresse.

På Sjösavikens västra strand har tidigare funnits en hamnanläggning för malmfrakt bland annat från Förola gruvor i Sjösa.

Sjösaviken är ett Natura 2000-område och av riksintresse för naturvård.

Bilder

Referenser

Vikar i Sverige
Fjärdar i Sverige
Nyköpings kommun
SMS gateway

En SMS gateway är en anläggning eller tjänst som förmedlar SMS mellan mobilnätet och andra nät. Till exempel från internet till mobilnät, så att användaren kan skicka ett SMS via ett webbformulär till ett mobilnummer.

En SMS gateway kan ofta konvertera mellan SMS och andra media, till exempel från e-post till SMS eller SMS till e-post.

Mobiltelefoni
Charles Giron

Charles Alexandre Giron, född 2 april 1850, död 9 juni 1944, var en schweizisk målare.

Giron, som var lärjunge till Alexandre Cabanel, var bosatt i Paris och Cannes samt slutligen vid Genèvesjön. Hans mest kända arbeten är kolossalmålningar med motiv från de schweiziska bergen och staffage av bönder, såsom i målningen Fest i Berner Oberland (Berns museum). Giron var främst som porträttmålare, bland dessa märks porträtt av Albert Bartholomé, Ignaz Paderewski och Benoît-Constant Coquelin.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar 

Schweiziska porträttmålare
Födda 1850
Avlidna 1944
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Genève
Stortorp, Örebro kommun

Stortorp är en ort i Norrbyås socken i Örebro kommun belägen cirka 10 km sydost om Örebro och söder om Ekeby-Almby.  Närliggande småorter är Hidingsta, Mark och Ormesta. Bebyggelsen i södra delen av orten har av SCB avgränsats till en småort, namnsatt Stortorp (södra delen).

Historia
Stortorps historia sträcker sig från 1 september 1386 då ortsnamnet första gången kan beläggas i ett brev av Kristina Nilsdotter som då pantsätter sitt gods för 200 lödiga mark silver. I brevet kan man läsa: 

Kristina Nilsdotter pantsätter för 200 löd.mark till Nydala kloster sitt gods [Stor]torp i Norrbyås socken (Sköllerstahärad) i Närke, som hennes avlidne man givit henne till morgongåva, var emot abboten och konventet förpliktas att hålla 2 mässor i veckan för hennes,mannens, föräldrarnas och barnens själar.

Ortsnamnet Stortorp förekommer också 1519 i flera dokument rörande byteshandel mellan Abbot Arvid i Nydala kloster och biskop Hans Brask i Linköping. I ett av breven kan man läsa:

Abboten broder Arvid och konventet i Nydala kloster antvardar till biskop Hans i Linköping 4 torpställen - "Hindricstorp, Älmestorp, Hästgänge, Maratorp" - i Stortorp i Norrbyås socken (Sköllerstad härad) att rådas av biskopen.

Stortorp nämns ofta i kyrkböcker från 1700-talets mitt och framåt.

Under tidiga 1900-talet var plöjningstävlingar med häst förekommande.

Bebyggelse
Husen är främst jordbruksfastigheter byggda runt 1900-talets början och hus byggda under den gröna vågen på slutet av 70- och början av 80-talet. Några enstaka torp byggda innan 1900-talet finns.

Stortorp är inte anslutet till det kommunala vatten- och avloppsnätet. Hushållen har egna brunnar av varierande kvalitet. Avloppen är av olika konstruktion, trekammarbrunnar är förekommande. 2011 inventerade Örebro kommun de befintliga avloppsanläggningarna och ålade de fastighetsägare vars avlopp var i otjänligt skick att förnya sin anläggning.

Vägnät 
Vägarna i stortorp består främst av grusvägar till undantagen hör den asfalterade Stortorpsvägen som sträcker sig mellan Ormesta och Norrbyås. Vägen mellan Stortorp och Resta bör också räknas till det huvudsakliga vägnätet och har de första 100 meterna från Stortorpshållet en beläggning av oljegrus.

Referenser 

Orter i Örebro kommun
Småorter i Sverige
Wirtz

Wirtz kan syfta på:
 Arthur Wirtz (1901–1983), amerikansk affärsman och idrottsledare
 Bill Wirtz (1929–2007), amerikansk affärsman och idrottsledare
 Carl Wilhelm Wirtz (1876–1939), tysk astronom
 Paul Würtz (1612–1676), svensk friherre och krigare
 Rocky Wirtz (1952–), amerikansk affärsman och idrottsledare
 W. Willard Wirtz (1912–2010), amerikansk politiker, professor i juridik och advokat

Se även
 Mildred Scheel (1932–1985), tysk läkare född Wirtz
 Wirtz Corporation, amerikanskt företag
Vitbass

Vitbass (Morone chrysops) är en sötvattenslevande art i familjen egentliga havsabborrfiskar som förekommer i Nordamerika.

Utseende 
Vitbassen har en förhållandevis hög kropp, litet huvud med spetsig nos och stor mun. Kroppen har två separata ryggfenor, den första med enbart 9 taggstrålar, den andra med en taggstråle och 13 till 15 mjukstrålar. Ryggen är blågrå, sidorna silverfärgade med 6 till 10 bruna längsstrimmor och buken vit. Bröst- och bukfenor är vita till genomskinliga, övriga fenor mörka. Som mest kan den bli 46 cm lång och väga 3,2 kg.

Ekologi 
Arten är en sötvattenslevande stimfisk som förekommer i dammar, sjöar och långsamt rinnande delar av floder. Den föredrar klart vatten ner till ett djup av omkring 6 m. Den lever gärna i åldersseparerade stim där individerna är av ungefär samma ålder, med fler individer i de yngre stimmen. Födan består för de vuxna djuren främst av fisk, men under våren tas även vatteninsekter. Födan lokaliseras främst med hjälp av synen och fångas under hela dagen, med tonvikt på morgon och skymning. De yngsta larverna tar andra fisklarver, hoppkräftor, mygglarver och hinnkräftor; när de blir litet äldre består födan mest av hoppkräftor, mygglarver, hinnkräftor och vatteninsekter. Över en längd av omkring 12 cm tar ungfiskarna i allt högre grad småfisk. 
 
Arten är snabbväxande och blir könsmogen under första till andra levnadsåret. I södra delen av utbredningsområdet blir den sällan äldre än 4 år, medan den i norr kan bli upp till 8 år gammal; högsta kända ålder är 14 år.

Fortplantning 
Vitbassen leker när vattnet når en temperatur omkring 14 – 20°C, vilket i södra delen av utbredningsområdet inträffar omkring mitten av februari, och i norra delen under maj. Den föredrar att leka i rörligt vatten med grus- eller klippbotten; i floder drar den sig uppströms, i sjöar till flodmynningar eller stränder. 

Honan är polyandrisk; hon leker med flera hanar, vilka följer den äggstinna honan som kan lägga över en halv miljon ägg. Dessa befrukas medan de faller ner mot bottnen, där de klibbar fast; inga nästen byggs, och äggen tas inte om hand av föräldrarna. De kläcks efter ungerfär 2 dygn, och larverna sluter sig snabbt samman i stim.

Utbredning 
Arten finns i Nordamerika från St Lawrencefloden och Stora sjöarna i södra Kanada och norra USA via Red Rivers och Mississippis flodsystem till Rio Grandes avrinningsområde i sydvästra USA. Den har även framgångsrikt inplnterats i bland annat Mexiko och Turkiet.

Status 
Vitbassen är klassificerad som livskraftig ("LC") av IUCN. Populationen är stabil, och inga hot finns angivna. I Mississippis lägre lopp har den ökat till följd av dammutbyggnad som gjort vattnet mindre strömt.

Betydelse för människan 
Arten är en populär sportfisk som anses ha mycket gott kött.

Referenser 

Abborrartade fiskar
John Graff

John Graff, född 22 augusti 1955 i Sarpsborg, är en svensk-norsk vissångare. Under senare delen 1970-talet och i början av 80-talet, turnerade Graff flitigt i Skandinavien. 1980 skivdebuterade han med LP:n Visjon & Virkelighet, enbart med egna sånger. Skivan spelades in i Sverige och Norge med musiker från bägge länder. 1981 producerades skivan Galeas, den här gången helt på svenska. Musiker hämtades bland annat från Oslo Symfoniorkester.

Graff turnerade bland annat med Fred Åkerström och Trio CMB och deltog även vid den stora AMS-galan på Gröna Lund 1979, inför 25 000 personer. På senare år har Graff fortsatt att spela, både i band-sammanhang och som ensam trubadur.

Turnéer
1977 – Sverige, totalt ca 100 spelningar, varav ca 30 i Visby.
1978 – Sverige, totalt ca 120 spelningar.
1978 – AMS-galan på Gröna Lund.
1979 – Sverige och Norge, totalt ca 100 spelningar.
1980 –	Norge och Sverige, drygt 100 spelningar.
1981 –	Norge och Sverige, ca 50 spelningar.
1982 –	Sverige, ca 30 spelningar.

Produktioner
1980 – Visjon & Virkelighet (studioalbum)
1980 – Visjon & Virkelighet (vishäfte, Warner Bros.)
1982 – Galeas (studioalbum)
2015 – Bruk av ord (studioalbum)

Framgångslåtar
1980–1981: Låten "Solidaritet" på kantonesiska, erövrar första platsen på hitlistan i Hongkong med en lokal sångerska och Filharmonikerna i Hongkong. Erik Benettsson har äran av den harmoniska melodin.
1981: Låten "En far som venn" blir signaturmelodi i belgisk familje-TV.

Referenser

Externa länkar

Norska vissångare
Män
Födda 1955
Levande personer
Personer från Sarpsborg
Leonia, New Jersey

Leonia är en stad eller köping (på engelska borough) i Bergen County, New Jersey, USA. Enligt folkräkningen år 2010 bor 8937 personer på orten. Staden ligger nära den berömda George Washington Bridge. Staden grundades som ett resultat av en folkomröstning den 5 december 1894. 2008 rankade tidskriften New Jersey Monthly orten som den 31:a bästa att leva på i delstaten New Jersey.

Kommunikationer
Man kan ta sig till staden via New Jersey Route 93 (också känd som Grand Avenue), U.S. Route 46, U.S. Route 1, U.S. Route 9 och Interstate 95.

Kända personer som bott i staden

 Alan Alda (född 1936), skådespelare.
 Freddie Bartholomew (1924–92), barnskådespelare.
 Toomas Hendrik Ilves (född 1953 i Stockholm), Estlands president 2006–2016, uppväxt i Leonia.

Referenser

Externa länkar
 Stadens officiella webbsida
 Leonia Public Schools

Orter i New Jersey
Bergen County
Damernas turnering i basket vid olympiska sommarspelen 2012

Damernas turnering i basket vid olympiska sommarspelen 2012 spelades i månadsskiftet juli/augusti 2012 i London i Storbritannien. Tolv lag med tolv spelare i varje deltog.

Medaljörer

Deltagande nationer

Spelartrupper

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Slutspel

Referenser
London 2012, Basket, Program

Basket vid olympiska sommarspelen 2012
Hochfirstbacken

Hochfirstbacken (tyska: Hochfirstschanze) är en hoppbacke i Schmiedsbachtal vid berget Hochfirst (1192 meter över havsnivån) vid staden Titisee-Neustadt i Baden-Württemberg, Tyskland. Den har K-punkt 125 meter (K125) och backstorlek 142 meter (HS142). Hochfirstbacken är Tysklands största naturbacke, och efter backstorlek (HS142), landets tredje största hoppbacke (efter Heini Klopfer-backen i Oberstdorf och Mühlenkopfbacken i Willingen). Hochfirstbacken har sedan 2000 används i Världscupen och Kontinentalcupen.

Till backanläggningen hör också den mindre Fritz Heitzmann-backen (tyska: Fritz-Heitzmann-Schanze) med K-punkt 40 meter.

Backrekord 

Backrekorden (satt i Världscupen) var länge 145 meter, satt av Sven Hannawald, Tyskland, 2 december 2001. Rekordet tangerades av Adam Małysz, Polen 3 februari 2007. Janne Ahonen, Finland hoppade 146 meter 2005, men föll under landningen. 31 januar 2009 hoppade österrikaren Bastian Kaltenböck 147 m i en testhoppning, men hoppet kunde inte räknas som backrekord. Maximilian Mechler (Tyskland) hoppade 150 meter 21 januari 2011 under träning före en tävling i Kontinentalcupen, men hoppet kunde inte räknas som officiellt backrekord. I första omgången i Kontinentalcupen 22 januari 2011 lyckades det äntligen österrikaren Manuel Poppinger att förbätra officiella backrekordet til 147,5 m. Under träningen till tävilingen hade Maximilian Mechler et stående hopp på 150 m, men hoppet kunde inte godkännas som rekord.

Historia 

Den första hoppbacken i Neustadt (nu en stadsdel i Titisee-Neustadt) byggdes vid Mühlrain 1911. Den första Hochfirstbacken (med K-punkt 60 meter) invigdes 1932. Den stora Hochfirstbacken, (K-punkt 80 meter) byggdes 1950 på den platsen backen nu ligger. Backen är moderniserad och utbyggd flera gånger (1971 till K90 och 1988 til K113). Vid sista större ombyggnaden 2001 blev bakcken utvidgad till K120. Backprofilen justerades och K-punkt ändrades till 125 meter 2003.

Tvådagarstävlingen Schwarzwälder Springertournee arrangerades i Hochfirstbacken i Titisee-Neustadt och Adlerbacken i Schönwald 1977 till 2003. 
Hochfirstbacken har årliga tävlingar i Kontinentalcupen, men har inte arrangerat världscupdeltävlingar sedan 2007.

Världscuptävlingar

Externa länkar 

 Ski Jumping Hill Archive - Hochfirst Titisee-Neustadt 
 Titisee-Neustadt 
 FIS: Resultat
 Mappus soll die Rückkehr des Weltcups nach Neustadt unterstützen 

Hoppbackar i Tyskland
Driver: Renegade 3D

Driver: Renegade är ett datorspel, utvecklat och utgivet av Ubisoft. Spelet släpptes den 2 september 2011 i Europa till Nintendo 3DS.

Gameplay 
Spelet innehåller över 100 uppdrag och upp till 50 bilar kan ställas i garaget. Spelet innehåller 7 lägen, bland annat Time Attack, Elimination Mode och Road War. Enligt Nintendo eShop på Nintendo 3DS kommer spelet att stödja Nintendo StreetPass-funktionen via Nintendo Wi-Fi.

Handling 
Efter år av hemligt arbete på The Force vill John Tanner att ta saken för brott i sina egna händer oavsett vad lagen föreskriver. I ett korrumperat New York som drivs av kriminella grupper räddar Tanner senator Ballards liv. Han behöver hjälp att leda ett korståg mot brottsligheten.

Referenser 

Datorspel 2011
Nintendo 3DS-spel
Racingspel
Datorspel utvecklade av Ubisoft
New York i fiktion
Gyllene lassot

Det gyllene lassot (engelska: The lasso of truth, magic lasso och golden lasso) är ett fiktivt vapen som används av superhjältinnan Mirakelkvinnan (Wonder Woman), prinsessan Diana av Themyscira. Lassot tvingar alla som blir infångade av det att lyda och tala sanning.

Referenser 

Fiktiva vapen
Wonder Woman
DC Comics
Ragnar Hoppe

Knut Ragnar Johan Hoppe, född 19 maj 1885 i Malmö, död 1967, var en svensk konsthistoriker, museiman och publicist. Han var brorson till konstnären Bruno Hoppe.
 
Hoppe blev filosofie licentiat vid Lunds universitet 1916, amanuens vid Nationalmuseum 1917 och därefter filosofie doktor i Lund 1933. Han var 1:e intendent vid Nationalmuseum 1922–1950 och ordförande i Föreningen för Grafisk Konst 1958–1963. Hoppe var konstkritiker i Svenska Dagbladet 1918–1920 och i Socialdemokraten (Morgon-Tidningen) 1923–1927 och 1935–1947 samt kännare av fransk 1800-talskonst.

Hoppe gjorde stora insatser för konstens demokratisering och gav som kritiker ett verksamt stöd åt den moderna svenska konsten under dess genombrottsår.

Bibliografi
Degas och hans arbeten i nordisk ägo (1922)
Elias Martin (1923)
François Bouchers teckningar i Nationalmuseum (1928-30)
Honoré Daumier, Gustave Courbet. Två franska mästare och deras arbeten i nordisk ägo (1929)
Exposition de l'art Suedois ancien et moderne (medförfattare Axel Gauffin, Bengt Thordeman; 1929)
Städer och konstnärer. Resebrev och essäer om konst (1931)
Carl Eldh 1933.
Färg och Form. Utställningskatalog Göteborgs Konsthall 1936.
Nutida svenskt måleri. En översikt 1936.
Johan Johansson 1940.
Axel Fridell 1955.
Rembrandt 1957.
William Nording 1884-1956, 1961.

Källor 
NE

Referenser

 
Svenska konsthistoriker
Svenskt museifolk
Alumner från Lunds universitet
Födda 1885
Avlidna 1967
Män
Forskare från Malmö
Svenska historiker under 1900-talet
Glaukofyter

Glaukofyter eller blåalger (Glaucophyta) är ett fylum encelliga alger som lever i sötvatten.. I likhet med såväl cyanobakterier och rödalger har glaukofyterna klorofyll a samt fykobiliproteiner.

Molekylärbiologiska studier visar att glaukofyterna är den första grenen på växternas stamträd. Glaukofyterna avvek tidigt; fossila fynd av glaukofyter från Prekambrium finns.

Kloroplasterna hos glaukofyterna (liksom hos övriga Plantae) anses härröra från cyanobakterier som tagits upp genom endosymbios. Till skillnad från övriga växter (rödalger och gröna växter) har kloroplasterna hos glaukofyterna kvar fler drag från cyanobakterierna. Till exempel har kloroplasterna fortfarande peptidoglykan mellan kloroplastmembranen. En annan arkeisk egenhet är att kloroplasterna (som kallas cyaneller) helt på egen hand kan tillverka alla delar till enzymet Rubisco. (Hos de högre växterna kodar cellkärnans DNA för en mindre del av enzymet medan kloroplastens DNA kodar för huvuddelen.)

Även hos glaukofyterna har viss reduktion av kloroplastens genom skett. Gener för ett antal funktioner har flyttats från endosymbionten (d.v.s. kloroplasten) till cellkärnan. Till exempel kodar cellkärnans DNA (inte kloroplastens DNA) för andningskedjans funktioner. Jämfört med högre växter (till exempel grönalger) har färre sådana flyttningar skett hos glaukofyterna.

Hos glaukofyterna finns två flageller (gissel), ett sidställt och ett toppställt.

Systematik och fylogeni
Glaukofyterna har tidigare förts in hos både rödalger, grönalger och cyanobakterier, men nyare data har placerat gruppen som systergrupp till övriga växter i vid mening (rödalger + gröna växter).  Glaukofyter, rödalger och gröna växter ges då tillsammans ofta namnet Plantae (växter). Se till exempel Nationalnyckeln där glaukofyterna kallas Glaucocystophyta. På svenska används ibland namnet blåalger för gruppen. Totalt finns globalt 13 arter, samtliga limniska. Samtliga arter tillhör familjen Glaucocystaceae i ordningen Glaucocystales.

Ingående släkten
Glaukofyterna har idag relativt få släkten, men kan ha haft betydligt fler tidigare. Man räknar idag med ca 13 arter. Åtminstone följande släkten finns beskrivna:  Cyanophora, Cyanoptyche, Glaucocystis, Gloeochaete

Referenser

Eukaryoter
Alger
Växter
Damernas spelartrupper i basket vid olympiska sommarspelen 2012

Nedan listas damernas spelartrupper i basket vid olympiska sommarspelen 2012, samtliga åldrar och klubbar är vid tidpunkten för invigningen av de olympiska sommarspelen 2012 (27 juli 2012).


Totalt beräknas 144 spelare från tolv nationer delta i damernas turnering i basket vid olympiska sommarspelen 2012.























Basket vid olympiska sommarspelen 2012
Joris Ivens

Joris Ivens, egentligen George Henri Anton Ivens, född 18 november 1898 i Nijmegen, död 28 juni 1989 i Paris, var en nederländsk filmskapare.

Biografi 
Ivens gjorde från 1928 och framåt en mängd dokumentärfilmer. Efter tidiga experimentfilmer som De Brug (1928) och Regen (1929) gick han snart över till att göra politiska dokumentärer, ofta med starkt socialistiskt patos. Bland de första av hans politiska filmer märks Komsomolsk (1932), en hyllning till Sovjetunionen, och Misère au Borinage (1933), som skildrar en gruvstrejk i belgiska Borinage. Han spelade även in film om spanska inbördeskriget, Kina och Kuba efter revolutionerna samt om Vietnamkriget. Hans sista film blev långfilmen Une histoire de vent (En historia om vinden, 1988).

Ivens gav 1969 ut boken The Camera and I.

Bibliografi (urval)
 1969 - 
 1979 - 
 1979 - 
 1999 -

Galleri

Källor

Externa länkar 

Joris Ivens på Ubuweb

Nederländska filmregissörer
Nederländska dokumentärfilmare
Födda 1898
Avlidna 1989
Män
Personer från Nijmegen
Nederländska kommunister
WP:Projekt Kina
Arthur Giry

Arthur Giry, född 1848, död 13 november 1899, var en fransk historiker.

Giry blev 1871 arkivarie vid Archives nationales, 1885 professor i diplomatik vid École des chartes, Paris och utgav bland annat den högt uppskattade Manuel de diplomatique (1894).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Födda 1848
Franska historiker
Avlidna 1899
Män
Personer från Ain
Riddare av Hederslegionen
Diplomatiker
Styltmalar

Styltmalar (Gracillariidae) är en familj i insektsordningen fjärilar som delas in i tre underfamiljer, Gracillariinae (styltmalar), Lithocolletinae (guldmalar) och Phyllocnistinae (saftmalar). Larverna lever som minerare i blad av olika buskar och träd. Som fullbildade, eller imago, är styltmalar små och slankt byggda fjärilar med smala vingar och långa antenner och ben. Vingspannet är mellan 4 och 20 millimeter. Arter i underfamiljen Gracillariinae sitter ofta på ett karaktäristiskt sätt med framkroppen upprest och kroppen vinklad så att vingspetsarna pekar mot underlaget när de vilar.

I Sverige finns 89 arter i 16 släkten.

Källor

Externa länkar 

Fjärilar
Längjums socken, Vedens härad

Längjums socken ingick i Vedens härad och ingår nu i Borås kommun i den del av Västra Götalands län som tidigare utgjorde Älvsborgs län. Den uppgick 1574 i Fristads socken. Kyrkan låg ungefär 2,5 kilometer norr om Fristads kyrka, vid det nuvarande samhället Fristads norra infart.

Källor
Församlingshistorik (Skatteverket)

Indelningar i Borås kommun
Socknar i Vedens härad