kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Safirbukig smaragd

Safirbukig smaragd (Chrysuronia lilliae) är en akut utrotningshotadfågel i familjen kolibrier. Den är endemisk för Colombia.

Utseende och läten 
Safirbukig smaragd är en 9 cm lång, glänsade grön kolibri med glittrigt blå undersida. Näbben är medellång och nästan rak, med svart övre näbbhalva och röd undre. Stjärten är blåsvart och kliven. Honan har inte beskrivits. Hane safirstrupig smaragd kan vara mycket lik, men saknar blått på nedre delen av bröstet och buken. Enda kända lätet är ett kort och lätt läspande, skallrande ljud, snabbt upprepat fem till tio gånger: "klrr..klrr..klrr..klrr..klrr...".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i kusttrakter i norra Colombia (departementen Atlántico, Magdalena och La Guajira). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Lepidopyga, men genetiska studier visar att arterna i släktet bildar en närbesläktad grupp tillsammans med några Amazilia- och Hylocharis-kolibrier samt bronsstjärtad smaragd (Chrysuronia oenone). Alla dessa placeras därför numera i ett och samma släkte, där Chrysuronia har prioritet.

Levnadssätt 
Arten hittas i kustnära mangroveskogar, tillfälligt även i xerofila buskmarker. Den verkar föredra skogar med Erythrina fusca när dessa blommar. Andra tider på året frekventerar den mangroveträsk där den livnär sig bland annat på insekter. Fågeln nyttjar även miljöer påverkade av människan och saltslätter intill mangroven.

Status 
Arten är sällsynt och bara känd från ett fåtal områden. IUCN kategoriserar arten som starkt hotad. Beståndet uppskattas till mellan 285 och 440 vuxna individer.

Namn 
Den amerikanske ornitologen Witmer Stone som beskrev arten 1917 gav den det vetenskapliga namnet lilliae för att hedra sin fru Lillie Stone.

Noter

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Colombia
Grönstjärtad släpkolibri

Grönstjärtad släpkolibri (Lesbia nuna) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Grönstjärtad släpkolibri förekommer i Anderna. Clements et al urskiljer numera sju underarter:
 L. n. gouldii – Colombia, med ett gammalt fynd från västra Venezuela (Merida)
 L. n. gracilis – norra och centrala Ecuador
 L. n. aureliae – sydöstra Ecuador (Azuay till Loja)
 L. n. pallidiventris – norra Peru
 L. n. huallagae – centrala Peru (Huánuco)
 L. n. nuna – sydöstra Peru
 L. n. boliviana – Bolivia (La Paz till Cochabamba)

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Káren Elle Gaup

Káren Elle Johansdatter Gaup, född 19 december 1958 i Mierojávri i Guovdageainnu/ Kautokeino kommun i Finnmark fylke i Norge, är en norsk-samisk folklivsforskare.

Káren Elle Gaup växte upp i en renägarfamilj och utbildade sig vid Universitetet i Oslo med en fil. kand.-examen 2003 i ekonomi, administration/offentlig förvaltning, samiska språk och folklivsforskning.

Hon är chef för museet RiddoDuottarMuseat i Karasjok

Källor

Dieđut 2005:2, läst 2012-02-12

Norskt museifolk
Norska etnologer
Samiska forskare
Samer i Norge
Personer från Kautokeino kommun
Födda 1958
Levande personer
Kvinnor
Svartstjärtad släpkolibri

Svartstjärtad släpkolibri (Lesbia victoriae) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Svartstjärtad släpkolibri förekommer i Anderna och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 L. v. victoriae – södra Colombia (Nariño) och Ecuador
 L. v. juliae – norra och centrala Peru
 L. v. berlepschi – sydöstra Peru

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Eugene Aynsley Goossens

Eugene Aynsley Goossens, född 26 maj 1893 i Camden Town i London, död 13 juni 1962 i Hillingdon i London, var en brittisk tonsättare och dirigent.

Goossens var av belgisk härstamning, och var elev vid konservatoriet i Brygge, vid Liverpool College of Music samt hos Charles Villiers Stanford. 1922 blev han dirigent vid Royal Opera House och ledde ett flertal konserter i Royal Albert Hall, Queen's Hall med flera platser. Goossens blev därefter (1923) dirigent för symfoniorkestern i Rochester, New York. Han var en framstående representant för den ungbrittiska kompositionsskolan och skrev en stor mängd pianomusik, kammarmusik och sånger, dessutom baletten L'école en crinoline samt operan Judith.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Brittiska kompositörer
Brittiska dirigenter
Brittiska musiker under 1900-talet
Musiker från London
Födda 1893
Avlidna 1962
Män
Svensk uppslagsbok
Tumbeskolibri

Tumbeskolibri (Thaumasius baeri) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Tumbeskolibrin är en ovanligt enfärgad och färglös kolibri, mattgrön med ljusgrå undersida, en vit fläck bakom ögat och en tjock och något böjd näbb. Vissa fåglar uppvisar svag fläckning på strupen. Arten liknar fläckstrupekolibrin, men fläckarna på strupen är mycket svagare eller saknas helt.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i sydvästligaste Ecuador och angränsande nordvästra Peru. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Leucippus, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Den har därför flyttats till släktet Thaumasius tillsammans med nära släktingen fläckstrupekolibrin.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Dess vetenskapliga artnamn baeri hedrar G. A. Baer (1839–1918), fransk naturforskare som samlade in typexemplaret.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Olivfläckig kolibri

Olivfläckig kolibri (Talaphorus chlorocercus) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Olivfläckig kolibri är en mdelstor kolibri. Ovansidan är mattgrön, undersidan med diffusa olivgröna fläckar och vit buk. Könen är lika.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från allra sydöstligaste Colombia till östra Ecuador, nordöstra Peru och nordvästra Brasilien, utmed Amazonfloden och dess biflöden. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Leucippus, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Den har därför flyttats till det egna släktet Talaphorus.

Levnadssätt 
Olivfläckig kolibri hittas i flodnära miljöer. Den ses framför allt i tät vegetation på flodöar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är stabil.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Ockrabröstad kolibri

Ockrabröstad kolibri (Leucippus fallax) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Ockrabröstad kolibri är en medelstor brun och grön kolibri med medellång näbb. Ovansidan är ljusgrön, undersidan varmbeige. Vidare har den en vit fläck bakom ögat och tydligt vitspetsad rundad stjärt. Hona topaskolibri har ett likartat utseende, men roströd stjärt och kortare näbb.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i norra Colombia och Venezuela inklusive på La Tortugaön och Isla Margarita. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktskap 
Tidigare delade ockrabröstad kolibri släkte med en handfull andra kolibriarter, men dessa har nu brutits ut till släktena Thaumasius och Talaphorus efter genetiska studier.

Levnadssätt 
Ockrabröstad kolibri hittas i ökenartade buskmarker, torra skogsbryn och i mangroveträsk. Den är lokalt vanlig och revirhävdande.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Fläckstrupekolibri

Fläckstrupekolibri (Thaumasius taczanowskii) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Fläckstrupekolibrin är en stor och färglös kolibri. Den har matt grön ovansida, ljusgrå undersida med gröna fläckar på strupen och en vit fläck bakom ögat. Arten liknar tumbeskolibrin, men har mycket tydligare fläckar på strupen. De båda delar heller inte utbredningsområde.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer centrala Andernas västsluttning i norra och centrala Peru. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Leucippus, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Den har därför flyttats till släktet Thaumasius tillsammans med nära släktingen tumbeskolibrin.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den polske zoologen Władysław Taczanowski (1819-1890).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Vitstrupig smaragd

Vitstrupig smaragd (Leucochloris albicollis) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende och läte 
Vitstrupig smaragd är en mycket karakteristiskt tecknad kolibri. Den har mossgrön fjäderdräkt med tydligt vitt på strupe och buk. Näbben är tvåfärgad, med rött på nedre näbbhalvan. Lätet är ett oregelbundet torrt "chip".

Utbredning och systematik 
Arten är den enda i släktet Leucochloris. Den förekommer från östra Bolivia till östra Paraguay, norra Argentina och sydöstra Brasilien.

Levnadssätt 
Vitstrupig smaragd hittas i olika miljöer som skogsbryn, plantage och trädgårdar. Den ses mestadels i låglänta områden och besöker ofta fågelmatningar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Bilder

Noter

Externa länkar 

 virens Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Spatelstjärt

Spatelstjärt (Loddigesia mirabilis) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende och läte 
Spatelstjärten är en medelstor kolibri med en helt makalös stjärt. Hanen är blå på strupen. Resten av undersidan är vit med en svart linje nerför mitten och grönt på bröst- och buksidor. Ovansidan är mestadels bronsbrun. De yttre stjärtpennorna är mycket långa och bara, längst ut med stora och mörka spatlar. De två mittersta stjärtpennorna är också långa och smala. Stjärtlängd varierar med åldern. Honans stjärt är mycket kortare men uppvisar ändå spatlar. I övrigt har honan vit strupe och saknar hanens svarta på undersidan. Fågeln har inga egentliga läten, men märkliga nynnande och högljutt flaxande ljud hörs från vingpennorna.

Utbredning och systematik 
Fågelns utbredningsområde är i Anderna i norra Peru (längs östra stranden av Utcubambafloden). Arten är den enda i släktet Loddigesia.

Status 
IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Vittofskokett

Vittofskokett (Lophornis adorabilis) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Costa Rica till västra Panama. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Korttofskokett

Korttofskokett (Lophornis brachylophus) är en akut utrotningshotad fågel i familjen kolibrier.

Utseende och läten 
Korttofskoketten är en mycket liten (7 cm), vältecknad kolibri. Hanen har bronsgrön ovansida. Över övergumpen syns ett vitt övre och ett purpurbronsfärgat nedre band. De centrala stjärtpennorna är gröna, övriga svartspetsat kanelbruna. På huvudet syns rostfärgad hjässa och tofs, grönspetsade orange kindtofsar glittrande grön strupe och i nederkant av denna ett vitt band. Resten av undersidan är ljust kanelbrun.

Honan saknar tofs på den orangefärgade hjässan, liksom kindtofsar. Bandet över övergumpen är beigefärgat, medan stjärten har ett svart subterminalt band och beigefärgade spetsar på de yttre stjärtpennorna. Strupen är vitaktig. Fågeln är mestadels tystlåten, men avger ibland vassa tjippande läten.

Utbredning och status 
Fågeln förekommer enbart i södra Mexiko (Sierra Madre del Sur i Guerrero). IUCN kategoriserar arten som akut hotad.

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Mexiko
Festkokett

Festkokett (Lophornis chalybeus) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Festkoketten förekommer i sydöstra Brasilien (Espírito Santo, Minas Gerais och Santa Catarina). Tidigare inkluderades fjärilskoketten (L. verreauxii) i arten. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Naturvårdsunionen IUCN kategoriserar festkoketten som nära hotad.

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Långtofskokett

Långtofskokett (Lophornis delattrei) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Långstofskoketten är en mycket liten kolibri. Hanen är spektakulär med en fantastisk spetsig orangefärgad tofs där varje fjäder är doppad i svart. I övrigt är den grönaktig med mörk strupe. Honan är mycket mer anspråkslöst tecknad, med rostrött i pannan och på strupen. Båda könen har ett tydligt vitt band på övergumpen.

Utbredning och systematik 
Långtofskokett delas in i två underarter:
 L. d. lessoni – förekommer lokalt från sydvästra Costa Rica till Anderna i centrala Colombia
 L. d. delattrei – förekommer lokalt från södra Ecuador till östra Peru och norra Bolivia

Levnadssätt 
Långtofskoketten hittas i buskiga gläntor eller i vägrenar med tillgång på blommande buskar, öppnare miljöer än andra koketter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Adolphe Delattre eller De Lattre (1805-1854), fransk naturforskare, upptäcktsresande och samlare av specimen i bland annat Colombia.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Savannkokett

Savannkokett (Lophornis gouldii) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende och läte 
Savannkoketten är en liten (6–8 cm) smaragdgrön kolibri. Hanen har karakterisktiska vita kindtofsar med gröna fläckar längst ut samt en mörkt roströd huvudtofs. Pannan är guldgrön medan resten av ovansidan är mer bronsgrön. Tvärs över övergumpen syns ett vitt band. Stjärtpennorna är bronsgröna och roströda. Honan saknar både kind- och huvudtofsar samt har roströd, ej grön strupe.

Utbredning och status 
Fågeln förekommer i låglänta områden från norra centrala Brasilien till östra Bolivia (Santa Cruz). IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den engelske förläggaren, entreprenören, naturforskaren och konstnären John Gould (1804-1881).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Svarttofskokett

Svarttofskokett (Lophornis helenae) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från södra Mexiko (Veracruz) till östra Costa Rica. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Praktkokett

Praktkokett (Lophornis magnificus) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i skogar och buskmarker i östra centrala Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Påfågelkokett

Påfågelkokett (Lophornis pavoninus) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Påfågelkokett delas in i två underarter:
 L. p. pavoninus – förekommer på tepuis från sydöstra Venezuela till Guyana (Merumé Mountains)
 L. p. duidae – förekommer på tepuis i sydöstra Venezuela (berget Duida) och angränsande mindre tepuis

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Paljettkokett

Paljettkokett (Lophornis stictolophus) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna i östra Colombia, västra Venezuela, Ecuador och norra Peru. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Fekolibri

Fekolibri (Mellisuga minima) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Fekolibrin räknas som världens näst minsta fågelart, efter sin släkting bikolibrin. Genomsnittligt är den 6 cm lång, inklusive näbben, och väger 2,0-2,4 gram. Dess ägg tillhör också fågelvärldens minsta med en längd av ungefär 1 cm och vikten 0,375 g.

Utbredning och levnadsmiljö 
Fekolibrin förekommer i Dominikanska republiken, Haiti och Jamaica och som flyttfågel i Puerto Rico. Dess naturliga miljö är fuktiga subtropiska och tropiska låglänta skogar.

Systematik 
Arten beskrev av Linné, 1758 och delas numera in i två underarter:
 M. m. minima – förekommer på Jamaica.
 M. m. vielloti – förekommer på Hispaniola, Gonâve, Tortue, Isla Saona, Isla Catalina och Île à Vache.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Bildgalleri

Noter

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Fjällig glansstjärt

Fjällig glansstjärt (Metallura aeneocauda) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Fjällig glansstjärt är en liten mörkgrön kolibri med kort och rak näbb. Hanen är gnistrande grön på strupen, vilket honan saknar som också är mer färglöst brunaktig under. Jämfört med liknande smaragdstrupig glansstjärt är hanen mer bronsfärgad med fjälligt utseende på strupe och bröst samt grönare stjärt. Honan är mörkare under utan kraftigt orangebeige på strupe och bröst.

Utbredning och systematik 
Fjällig glansstjärt delas in i två underarter med följande utbredning:
 Metallura aeneocauda aeneocauda – förekommer från Anderna i sydöstra Peru (Cusco och Puno) till nordvästra Bolivia (La Paz)
 Metallura aeneocauda malagae – förekommer i Yungas i Bolivia (Cochabamba och västra Santa Cruz)

Levnadssätt 
Fjällig glansstjärt hittas i kanter av elfinskog och i fuktiga buskmarker ovan trädgränsen.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och att den tros minska i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Violettstrupig glansstjärt

Violettstrupig glansstjärt (Metallura baroni) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende och läte 
Violettstrupig glansstjärt är en medelstor (10–11 cm) mestadels grön kolibri med hos hanen påfallande violett stripe. Båda könen har enfärgat mörkt olivgrön ovansida och en rak svart näbb. Undersidan har samma färg som ovansidan hos hanen, förutom den violetta strupen, och himmelsblå stjärt med gulgrön undersida. Honans undersida är vitgrå med tätt fläckad olivgrön strupfläck och de yttre stjärtpennorna har undertill vita spetsar. Lätet består av en snabb drill följt av sex ljusa fallande pip och ett ännu ljusare "tippit-trree" på slutet.

Utbredning 
Fågelns utbredningsområde är i páramo (höglänta gräsmarker) i Anderna i södra centrala Ecuador (Azuay). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Oscar Theodor Baron (1847-1926), tysk ingenjör även verksam som samlare av specimen i Kalifornien, Mexiko, Ecuador och Peru.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Ecuador
Eldstrupig glansstjärt

Eldstrupig glansstjärt (Metallura eupogon) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i östra Anderna i Peru (Huánuco, Junín, Apurimac och Ayacucho). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Perijáglansstjärt

Perijáglansstjärt (Metallura iracunda) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Perijáglansstjärten är en 10 cm lång kortnäbbad kolibri med bjärt rödaktig stjärt. Hanen är helsvart med koppargrön glans, grönglänsande hjässa och glittrande grön strupe. Stjärten är glansigt mörkt brun- till purpurröd. Honan är mörkgrön ovan, beige under med några få bruna fläckar. Stjärten är rödaktig som hanen men de yttre stjärtpennorna är beigespetsade. Lätet är okänt.

Utbredning och status 
Fågeln förekommer i bergskedjan Sierra de Perijá (på gränsen mellan Colombia och Venezuela). IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Noter

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Neblinaglansstjärt

Neblinaglansstjärt (Metallura odomae) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågelns utbredningsområde är i Anderna i södra Ecuador (Loja) och norra Peru (Piura och Cajamarca). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Svart glansstjärt

Svart glansstjärt (Metallura phoebe) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna från norra Peru (Cajamarca) till allra nordligaste Chile. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Kopparglansstjärt

Kopparglansstjärt (Metallura theresiae) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Kopparglansstjärt förekommer i Anderna i norra Peru. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 M. t. theresiae – Amazonas till Huánucoregionen
 M. t. parkeri – Cordillera de Colan

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Marie Thérèse Baer, gift med franske handlare och samlare av specimen Gustave A. Baer.

Noter

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru