kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hällarna från Tuna

Hällarna från Tuna är två kalkstenshällar med hällristningar som ligger utanför Ytterenhörna kyrka i Tuna, Södertälje kommun, Stockholms län. En tillhörande tredje häll finns på Skansen i Stockholm. Hällarna, som daterades av förre riksantikvarien Oscar Montelius till bronsålderns äldre del, visar skålgropar och ristningar, föreställande bland annat skepp, yxor och skoavtryck.

Historik
Två av hällarna hittades 1896 cirka 400 meter väster om Ytterenhörna kyrka. De skulle användas som trappstenar av markägaren men köptes av Johan Nordenfalk den yngre, som var en för traktens fornminnen intresserad man, och flyttades till hans egendom Lövsta gård. En tredje häll av samma typ hade legat som en bro över ett dike och donerades av Nordenfalk till Nordiska museet. Två av hällarna flyttades 1992 från Lövsta gård och placerades på sin nuvarande plats utanför kyrkmuren kring Ytterenhörna kyrka. Den tredje stenen med skålgropar överfördes till Skansen i Stockholm där den fortfarande finns kvar. Det antas att alla tre stenar tillhörde samma hällkista och utgjorde dess sidor. De är förmodligen kluvna ur samma röda sandsten och är 25 cm tjocka.

Beskrivning
På den första hällen (figur 1) syns överst ett antal skålgropar och därunder ett stort fartyg med högt uppstående stävar och mellan dem 25 lodräta, breda streck, troligen betecknande de män som är ombord på fartyget. Ytterligare längre ner märks två fotsulor samt fartyg och några otydliga bilder som också kan förställa fartyg.

På den andra hällen (figur 2) syns en mängd skålgropar och några avlånga fördjupningar, ett mindre fartyg samt ett par svårtydda bilder.

På den tredje hällen (figur 3) syns ett stort antal runda och avlånga skålgropar. Några runda är omgivna av en ring. Inga fartyg finns på denna sten. Hällen står på Skansen.

Källor 
 Svenska Fornminnesföreningens tidskrift 1898 - Ett märkligt fynd från Södermanland, sid. 189–192, artikel av Oscar Montelius.
 Informationstavla på platsen, uppsatt av Enhörna hembygdsförening.

Externa länkar 

Fornminnen i Södermanland
Enhörna
Hällristningar i Sverige
Fornminnen i Södertälje kommun
Wilhelm Hofmeister

Wilhelm Friedrich Benedict Hofmeister, född 18 maj 1824 i Leipzig, död 12 januari 1877 i Lindenau, var en tysk botaniker.

Hofmeister blev 1863 professor i botanik i Heidelberg och 1872 i Tübingen. Hans vetenskapliga undersökningar rörde sig väsentligen om växternas befruktning och utvecklingshistoria (Die Entstehung des Embryo der Phanerogamen, 1849, Vergleichende Untersuchungen der Keimung, Entfaltung und Fruchtbildung höherer Kryptogamen und der Samenbildung der Coniferen, 1851). Tillsammans med Heinrich Anton de Bary och Julius von Sachs utgav han "Handbuch der physiologischen Botanik", i vilken han själv skrev första bandet: Die Lehre von der Pflanzenzelle och Allgemeine Morphologie der Gewächse (1867-68). Han invaldes som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien 1869.

Källor
 

Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Leipzig
Födda 1824
Avlidna 1877
Män
Ugglan
Tyska professorer i botanik
John de la Pole, 2:e hertig av Suffolk

John de la Pole, 2:e hertig av Suffolk, född den 27 september 1442, död 1491 eller 1492, var en engelsk ädling, son och arvinge till William de la Pole, 1:e hertig av Suffolk, far till Edmund de la Pole, 3:e hertig av Suffolk.

Suffolk slöt sig under Rosornas krig till Yorkpartiet och gifte sig (före oktober 1460) med hertig Rikards av York dotter Elisabet, syster till Edvard IV. 

Han användes av Edvard i flera viktiga värv, slöt sig efter dennes död till Rikard III och hyllade efter slaget vid Bosworth Field Henrik VII, vilken alltid, trots hans sons avfall, omfattade honom med förtroende.

Källor

Noter

 

Brittiska hertigar
Engelsk adel
Personer under Tudoreran
Födda 1442
Avlidna 1491
Män
Grönån

Grönån är en å i Hålanda och Skepplanda socknar i Ale kommun i Västergötland. Grönån rinner ut i Göta älv vid gården Hamnen norr om Älvängen. Grönån avvattnar bland annat Holmevattnet och Hålsjön. I Grönån rinner Sörån (Slereboån) och Forsån ut, den förra mellan Blinneberg och Färdsle i Skepplanda socken och den senare mellan Vadbacka och Fors, strax sydväst om Skepplanda. Biflödena har haft många vattenkvarnar och en del sågverk, vissa har omvandlats till småskaliga vattenkraftverk. Vid Grönån ligger naturreservatet Rapenskårs lövskogar som ingår i EU-nätverket Natura 2000. Biflödena Sörån och Forsån rinner genom, alternativt avvattnar, flera naturreservat i vildmarksområdet Risveden. 

Vid flera tidigare kvarnar och sågar finns laxtrappor för att den speciella Grönålaxen (ett särskilt bestånd av den annars utdöda Göta älv-laxen) skall nå sina lekområden. Grönån var segelbar upp till Tors bro och Grönköp nära Vadbacka där Forsån rinner ut ända till 1922. Sörån och Grönån användes till att flotta timmer från Risvedens inre till Grönköp där det lastades på båtar. Flottningen upphörde på 1930-talet. Före Freden i Roskilde 1658 då Bohuslän tillföll Sverige fanns en tullstation vid gården Hamnen nordöst om Älvängen.

Se även 
 Lista över insjöar i Ale kommun

Källor
 Bror A. Andersson: Skepplanda socken, Säffle 1972
 Karl-Erik Andersson & Bo Björklund: Risveden. En västsvensk obygds historia, del 1, Älvängen 2001, 
Slereboåns dalgång, Länsstyrelsen i Västra Götalands län (läst 2013-05-20)
Rapenskårs lövskogar, Länsstyrelsen i Västra Götalands län (läst 2013-05-20)

Vattendrag i Västergötland
Göta älvs avrinningsområde
Vattendrag i Ale kommun
Stillhet (skulptur)

Stillhet är en skulptur vid Doktor Allards gata i Guldheden i Göteborg.

Det är en bronsskulptur utförd av skulptören Britt Ignell 2002, som föreställer en kvinna som sitter på knä på toppen av en granitsockel, formad som en tredelad trappstegspyramid. Hon är likadant klädd som kvinnan i skulpturen Väntan och har ett liknande uttryck av koncentrerat lugn. Skulpturen finns vid Allardhuset vid Doktor Allards Gata.

Källor 

Skulpturer i Göteborgs kommun
Guldheden
Skulpturer av Britt Ignell
Skulpturer 2002
Farlighögen

Farlighögen är högsta punkten i Tanums kommun, Västra Götalands län. Höjden är 207,2 meter.

Farlighögen finns i Bullaren drygt 2 kilometer västnordväst om Vassbotten. Farlighögen når 207,2 meter över havet. Högsta punkten är en triangelpunkt, men också utmärkt med ett mindre röse.

Utsikten från området är begränsad då området är flackt och skogbevuxet.

Etymologi
Under 1900-talets första år skedde ett mord på Farlighögen. Därav följde förklaringen till namnet: Det är farligt på berget. Men, namnet fanns redan före mordet.

Här är farlig det nordbohuslänska förstärkningsordet med betydelsen kraftig, mycket. Till exempel: Det är farligt fint väder idag - Det är mycket fint väder idag. "Farlig hög" betyder alltså "mycket hög".

Tanums kommun
ATC-kod N04: Medel vid parkinsonism



N04A Antikolinergika

N04AA Antikolinergika, tertiära aminer
N04AA01 Trihexyfenidyl
N04AA02 Biperiden
N04AA03 Metixen
N04AA04 Procyklidin
N04AA05 Profenamin
N04AA08 Dexetimid
N04AA09 Fenglutarimid
N04AA10 Mazatikol
N04AA11 Bornaprin
N04AA12 Tropatepin

N04AB Antikolinergika, kemiskt närstående antihistaminer
N04AB01 Etanautin
N04AB02 Orfenadrin

N04AC Antikolinergika, etrar av tropin
N04AC01 Bensatropin
N04AC30 Etybensatropin

N04B Dopaminerga medel

N04BA Dopa, inkl kombinationer med dekarboxylashämmare
N04BA01 Levodopa
N04BA02 Levodopa och dekarboxylashämmare
N04BA03 Levodopa, decarboxylashämmare och COMT-hämmare
N04BA04 Melevodopa
N04BA05 Melevodopa och dekarboxylashämmare
N04BA06 Etilevodopa och dekarboxylashämmare

N04BB Adamantanderivat
N04BB01 Amantadin

N04BC Dopaminagonister
N04BC01 Bromokriptin
N04BC02 Pergolid
N04BC03 Dihydroergokryptinmesylat
N04BC04 Ropinirol
N04BC05 Pramipexol
N04BC06 Kabergolin
N04BC07 Apomorfin
N04BC09 Rotigotin

N04BD MAO-B-hämmare
N04BD01 Selegilin
N04BD02 Rasagilin

N04BX Övriga medel med dopamineffekt
N04BX01 Tolkapon
N04BX02 Etakapon
N04BX03 Budipin

N
Michael Görlitz

Michael Görlitz, född 8 mars 1987 i Nürnberg, är en tysk fotbollsspelare som spelar som mittfältare för FSV Frankfurt.

Klubbkarriär 
Görlitz började att spela fotboll i SB Phönix Nürnberg och gick senare till FC Holzheim Neumarkt. Han var scoutad av 1.FC Nürnberg och var då en av de största talangerna 2002 när han skrev på ett kontrakt med Bayern München.

Han spelade för Bayern München II, men han fick aldrig spela för Bayern Münchens A-lag.

Den 8 juni 2008 fick han provspela med Halmstads BK och den 23 juli 2008 bekräftade Halmstads BK att de skrivit kontrakt med Görlitz. Han gjorde sin debut för Halmstads BK den 11 augusti 2008 mot Helsingborgs IF, där han både fick ett gult kort och gjorde mål i de 10 första matchminuterna, han blev vald till matchens spelare i matchen som slutade 3-1 till Halmstads BK.

Görlitz blev vald till Halmstads BK:s bästa spelare 2008 den 22 november.

Den 27 januari 2012 skrev Görlitz på för FSV Frankfurt och återvände till Tyskland.

Landslagskarriär 
Han har spelat 30 matcher för Tysklands U16, U17, U18 samt U19-landslag.

Meriter

Individuellt 
 Sverige
Halmstads BK
 Årets fotbollsspelare: 2008, 2009

Referenser

Externa länkar 

Profil på hbk.se
Karriärstatistik på Fussballdaten.de 

Tyska fotbollsspelare
Födda 1987
Män
Levande personer
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i FSV Frankfurt
Personer från Nürnberg
ATC-kod N07: Övriga läkemedel med verkan på nervsystemet



N07A Kolinergika, parasympatomimetika

N07AA Acetylkolinesterashämmare
N07AA01 Neostigmin
N07AA02 Pyridostigmin
N07AA03 Distigmin
N07AA30 Ambenon
N07AA51 Neostigmin, kombinationer

N07AB Kolinestrar
N07AB01 Karbakol
N07AB02 Betanekol

N07AX Övriga parasympatomimetika
N07AX01 Pilokarpin
N07AX02 Kolinalfoscerat

N07B Medel vid behandling av beroendetillstånd

N07BA Medel vid nikotinberoende
N07BA01 Nikotin
N07BA02 Bupropion
N07BA03 Vareniklin

N07BB Medel vid alkoholberoende
N07BB01 Disulfiram
N07BB02 Kalciumkarbamid
N07BB03 Akamprosat
N07BB04 Naltrexon

N07BC Medel vid opioidberoende
N07BC01 Buprenorfin
N07BC02 Metadon
N07BC03 Levacetylmetadol
N07BC04 Lofexidin
N07BC51 Buprenorfin, kombination

N07C Medel mot yrsel

N07CA Medel mot yrsel
N07CA01 Betahistinhydroklorid
N07CA02 Cinnarizin
N07CA03 Flunarizin
N07CA04 Acetylleucin
N07CA52 Cinnarizin, kombinationer

N07X Övriga medel med verkan på nervsystemet

N07XA Gangliosider och gangliosidderivat
Inga undergrupper.

N07XX Övriga medel med verkan på nervsystemet
N07XX01 Tirilazid
N07XX02 Riluzol
N07XX03 Xaliproden
N07XX04 Natriumoxibat
N07XX05 Amifampridin
N07XX06 Tetrabenazin
N07XX07 Fampridin
N07XX08 Tafamidis
N07XX09 Dimetylfumarat
N07XX10 Lakinimod
N07XX59 Dextromethorfan, kombinationer

N
Gustav Adolfs församling, Lunds stift

Gustav Adolfs församling var en församling i Lunds stift och i Kristianstads kommun. Församlingen uppgick 2002 i Gustav Adolf-Rinkaby församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. Namnet var före 1778 Viby församling.

Församlingen utgjorde till 1618 ett eget pastorat för att därefter till 1681 vara moderförsamling i pastoratet Viby och Rinkaby. Från 1681 till 1856 var församlingen annexförsamling i pastoratet Åhus, Gustav Adolf och Rinkaby för att därefter till 1962 åter vara moderförsamling i pastoratet Gustav Adolf och Rinkaby. Från 1962 till 2002 var församlingen annexförsamling i pastoratet Fjälkinge, Nymö, Gustav Adolf och Rinkaby. Församlingen uppgick 2002 i Gustav Adolf-Rinkaby församling.

Kyrkoherdar

Kyrkor
Gustav Adolfs kyrka

Se även
Gustav Adolfs socken

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Indelningar i Kristianstads kommun
Noah Cyrus

Noah Lindsey Cyrus, född 8 januari 2000 i Nashville, Tennessee, är en amerikansk artist och barnskådespelare. 

Hon fick sin första roll när hon var tre år, hon hade då rollen som "Gracie Hebert" i sex avsnitt av TV-serien Doc. Hon har även haft småroller i sex avsnitt av Disneys serie Hannah Montana där hennes syster Miley Cyrus spelat huvudrollen Miley Stewart/Hannah Montana.

Musikkarriär 
Den 15 November 2016 rapporterades det att Cyrus hade skrivit på ett skivkontrakt med skivbolaget "RECORDS LLC". Senare den dagen släppte hon sin debutsingel "Make Me (Cry)" som även Labrinth medverkade i.

Den 26 oktober 2017 Medverkande hon i All Falls Down Med Alan Walker

Familj 
Noah är yngsta dottern till countrysångaren Billy Ray Cyrus och hans fru Leticia "Tish" Cyrus. Hon har fem äldre syskon; halvbrodern Christopher Cody, hennes fars son från en tidigare relation, bröderna Braison Chance och Trace och systrarna Miley och Brandi Glenn.

Den 4 april 2009 startade Noah och hennes vän Emily Grace Reaves Youtube-showen "Noie and Em Show".

Referenser

Externa länkar 
 IMDb

Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Musiker från Nashville
Skådespelare från Nashville
Födda 2000
Levande personer
Kvinnor
Agnes Magnell (konstnär)

Agnes Emma Carolina Magnell, född 26 november 1878 i Uddevalla, död 27 augusti 1966 i Uppsala, var en svensk arkitekt, miniatyrmålare, tecknare och silhuettklippare. 

Agnes Magnell var dotter till kaptenen Carl Magnell och Agnes Magnell, född Ernberg, samt från 1903 gift med överingenjören Otto Smith och mor till Marianne Cederström; hon var vidare syster till Kaju von Koch och brorsdotter till Emilie Kjerner. Magnell studerade först konst vid Tekniska skolan och uppmanades där att söka in till en utbildning vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH). Då dess stadgar vid denna tid specificerade att utbildningen var öppen för ”unga män” innebar detta att hon tvingades söka dispens. Magnell hade sannolikt insikter i vad studierna vid KTH innebar och ett kontaktnät i ingenjörsvärlden, eftersom hennes syssling Carl Jacob Magnell hade blivit civilingenjör i väg- och vattenbyggnad vid KTH 1879, och vid denna tid var lektor vid olika tekniska elementarskolor. (Han återvände senare till KTH som professor och rektor.) På än närmare håll hade hon dessutom sin morbror Axel Ernberg (1851–1930), som var civilingenjör i väg- och vattenbyggnad.

Magnell genomgick inträdesprov med godkänt resultat 1896 och påbörjade arkitekturstudier vid KTH 1897 som specialstuderande efter att dispens hade beviljats. Hon kom därmed att bli den första kvinna som påbörjade regelrätta studier vid en svensk teknisk högskola, snarare än att enbart delta i någon enstaka kurs, vilket hade förekommit tidigare.

Magnell genomgick huvuddelen av utbildningen, men kunde som specialstuderande inte ta examen. (Första kvinna med svensk arkitektexamen blev Anna Branzell.) Hon var dock yrkesverksam som arkitekt en tid och ritade bland annat Sala vattentorn som invigdes 1903. Sedan hon 1903 gifte sig med civilingenjören Otto Smith (1879–1919) lämnade hon yrkeslivet. 

Som bildkonstnär utförde hon flera barnporträtt och i mitten av 1890-talet började hon klippa silhuetter med porträtt ur umgängeskretsen. Separat ställde hon ut på Lilla utställningen i Stockholm 1928, Varberg 1930, Årstaklubben i Stockholm 1932 och på Galerie Moderne i Stockholm. Hon var representerad i Liljevalchs konsthalls utställning Skuggbilder, bildklipp och silhuetter 1930.

Agnes Magnell är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 211, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Miniatyrmålare
Svenska silhuettklippare
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Personer från Uddevalla
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1878
Avlidna 1966
Kvinnor
William Cavendish, 5:e hertig av Devonshire

William Cavendish, 5:e hertig av Devonshire född 1748, död  1811, var en engelsk hertig. Han var son till William Cavendish, 4:e hertig av Devonshire. Han gifte sig 1774 med Lady Georgiana Spencer (1757–1806), dotter till John Spencer, 1:e earl Spencer och 1809 med Lady  Elizabeth Hervey (1759–1824), som han dessförinnan haft en långvarig relation med.

Barn
 Lady Georgiana Cavendish (1783–1858); gift 1801 med George Howard, 6:e earl av Carlisle (1773–1848)
 Lady Harriet Elizabeth Cavendish (1785–1862); gift 1809 med Granville Leveson-Gower, 1:e earl Granville (1773–1846) 
 William George Spencer Cavendish, 6:e hertig av Devonshire (1790–1858). Ogift.

Referenser

Externa länkar 

Brittiska hertigar
Engelsk adel
Män
Födda 1748
Avlidna 1811
Brita Snellman

Brita Ribbing, född Snellman 21 maj 1901 i Stockholm, död 9 juni 1978 i Stockholm, var en svensk arkitekt.

Snellman blev 1920 antagen som specialstuderande i arkitektur vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH). KTH:s stadgar specificerade vid denna tid att utbildningen var öppen för ”unga män”, så kvinnor kunde endast antas efter individuell dispens. Före Snellman hade sex andra kvinnor beviljats dispens, med Agnes Magnell som den första år 1897. Året efter Snellman påbörjade sina studier, 1921, ändrades regelverket så att kvinnor kunde bli ordinarie studerande vid KTH. Snellman, som redan fanns på plats KTH, blev därför den första av dessa.

Snellman tog arkitektexamen 1924 och fick anställning som arkitekt hos Ragnar Hjorth, men började två år senare arbeta ihop med arkitekten Dag Ribbing, som hon då gift sig med. Hon utförde senare även arkitektuppdrag tillsammans med sin son Lennart Ribbing. Bland hennes arbeten märks kommunalhus och pensionärsbostäder i Hällefors, som hon ritade tillsammans med maken Dag Ribbing och en villa i Ottenby på Öland.

Hon var syster till arkitekten Ulf Snellman.

Källor 
 KulturNav: Snellman, Brita (1901 - 1978).

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
Brita Snellman - den första ordinarie kvinnliga studenten vid KTH, innehåller även bilder av Brita Snellmans examensbevis.

Svenska arkitekter under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Brita
Arkitekter från Stockholm
Födda 1901
Avlidna 1978
Kvinnor
The Clearing

The Clearing är en amerikansk långfilm från 2004 i regi av Pieter Jan Brugge, med Robert Redford, Helen Mirren, Willem Dafoe och Alessandro Nivola i rollerna.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 2004
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Pittsburgh på film
Engelskspråkiga filmer
Kulturpersonlighet

Kulturpersonlighet, eller kulturperson, är ett informellt begrepp som brukar användas i positiv bemärkelse om personer verksamma inom kultur eller konst.

Begreppet kan i vid bemärkelse avse alla sådana personer, men även oftare i snävare bemärkelse de som av användaren anses som de mest framstående och/eller inflytelserika.

Personer som är verksamma inom andra områden, så som näringslivet eller politiken, kallas även ibland kulturpersonligheter om de verkat för att stödja kultur eller konst ekonomiskt eller på andra sätt.

 
Termer inom kultur
Karpatsalamander

Karpatsalamander  (Lissotriton montandoni)  är ett stjärtgroddjur i familjen salamandrar. Arten har även kallats Triturus montandoni.

Beskrivning 
Karpatsalamandern är en liten salamander med variabel färgteckning; ovansidan kan vara allt från rödorange till mörkbrun, nästan svart. Ryggen har en ljus mittstrimma, och ryggen och sidorna har mörkare fläckar i olika storlek. Buken är omönstrad och klargul. Hanens kloak är svart, medan honans är gul.

Utbredning 
Karpatsalamandern finns i östra Karpaterna och Tatrabergen i Rumänien, västra Ukraina, södra Polen, norra Slovakien och nordöstra Tjeckien. Den har införts i Bayrischen Wald i Bayern.

Ekologi 
Arten förekommer på höjder från 200 till 2 000 m i fuktiga barr-, bland- och lövskogar, skogsbryn och på ängar. För lek och larvutveckling duger alla slags stillastående eller långsamflytande vattensamlingar, permanenta eller temporära. Den har till och med ynglat i vattenfyllda hjulspår. Den föredrar dock vattensamlingar som skyddas av vegetation. Den förekommer även i förorenat vatten.

Vintersömn 
Karpatsalamandern sover vintersömn från slutet av oktober till slutet av mars eller april. På högre höjd kan vintersömnen vara ända till maj eller början av juni.

Föda 
Den lever av leddjur som insekter och spindeldjur, samt kräftdjur och mollusker. De unga, nyförvandlade individerna tar endast byte på land, som mjukskaliga leddjur (exempelvis hoppstjärtar, spindlar, klokrypare), medan äldre individer även tar större och mer blandat byte (till exempel fjärilar och deras larver, tvåvingar, skalbaggar, myror och mollusker).

Fortplantning 
Lek och larvutveckling sker i vatten under maj till juni, beroende på höjden över havet. Efter en parningsdans avsätter hanen en spermatofor, som honan tar upp med sin kloak. Äggen kläcks efter 10 till 15 dagar, undantagsvis upp till 30, medan larverna förvandlas efter 70 till 90 dagar. Larverna lever främst på små kräftdjur, men kan även ta småinsekter.

Status 
Karpatsalamandern är klassad som livskraftig ("LC"). Den är dock på nedåtgående bland annat på grund av strukturförändringar av biotoperna (vattenregleringar, skogsbruk) samt utsättning av rovfisk. Den är fridlyst i Polen, och rödlistad i Ukraina och Ryssland.

Referenser 

Groddjur i palearktiska regionen
Salamandrar
Karl Karmarsch

Karl Karmarsch, född 17 oktober 1803 i Wien, död 24 mars 1879 i Hannover, var en tysk ingenjör.

Karmarsch mottog 1830 kallelse att upprätta en högre slöjdskola i Hannover och var sedermera till 1875, då han tog avsked, förste direktör för detta institut (sedan 1847 benämnt polyteknisk skola). Hans anseende ingenjör gjorde honom till självskriven innehavare av officiella uppdrag vid industriutställningar, även de stora internationella, och han insattes i kommissioner för uppgörande av ett gemensamt mått- och viktsystem för Tyskland (1861 och 1865) samt var från 1869 till sin död medlem av den för dessa ärenden inrättade Normal-Eichungskommission i Berlin. 

Som författare i sitt fack gjorde han sig berömd i synnerhet genom Grundriss der mechanischen Technologie (två band, 1837–41; andra, betydligt omarbetade, upplagan under titeln Handbuch der mechanischen Technologie, 1851; femte upplagan, bearbetad av Karl Ernst Hartig, 1875–76; översatt till svenska av Nils Wilhelm Almroth "Lärobok uti mekaniska teknologien", två band, 1838–39, och av Clas Wilhelm Eneberg "Handbok i mekanisk teknologi", två band, 1858–62). Karmarsch invaldes som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien 1863.

Källor

Tyska ingenjörer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer i Tyskland under 1800-talet
Födda 1803
Avlidna 1879
Män
Ugglan
Personer från Wien
Brüno Gehard

Brüno Gehard (efternamnet uttalas gay-hard på engelska), ibland skriven som Bruno or Brueno, är en fiktiv österrikisk homosexuell modereporter skapad av den engelska komikern Sacha Baron Cohen. Under 2009 var Brüno Gehard huvudperson i filmen Brüno.

Bakgrund 
Brüno föddes i Klagenfurt, Österrike och enligt honom själv är han 19 år gammal. Hans mamma dödades av hans pappa som var en framstående tillverkare av gökur i Schleswig-Holstein. Brünos bror Durgel driver en lamineringsfirma i Salzburg.

1992 var det meningen att Brüno skulle medverka som dansare i musikvideon till gruppen Snap!s "Rhythm is a Dancer", men han var tvungen att dra sig ur en dag före inspelningen eftersom han fått en ögoninfektion efter kontakt med hundbajs. Istället började han jobba på Klub Apartheid i Wien, initialt som urinal. Hans första tv-program var Get Uber It, som följdes av Funkyzeit mit Brüno (Funkytime with Brüno) som hade gått på TV i åtta år. I programmet intervjuade Brüno gäster om mode, nöje, kändisar och homosexualitet, med tyngdpunkten på det sista ämnet. Brüno sparkades från programmet 2008, men har sedan dess återfått jobbet. Filmen Brüno börjar precis när han blir avskedad från Funkyzeit år 2008.

Kanalen som visar Funkyzeit i Österrike är ÖJRF (Österreichischer Jungen-Rundfunk), vilket är snarlikt den verkliga TV-kanalen ORF (Österreichischer Rundfunk). Logon visas ofta i övre högra hörnet i Brünos inslag. Ofta hävdar Brüno att han gör program för Österrikes Bög-TV, och uppmuntrar till exempel ett brottningslag att hälsa till alla tittarna. Programmets signaturmelodi är "Crank It Up", från den tyska gruppen Scooters album Our Happy Hardcore.

Referenser 

Fiktiva journalister
Filmfigurer
Fiktiva figurer från Österrike
Fiktiva figurer introducerade 1998

de:Sacha Baron Cohen#Brüno