kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johann Heilmann

Johann Heilmann, född den 5 februari 1825 i München, död där som generallöjtnant den 6 november 1888, var en tysk militär och krigshistoriker. 

Heilmann skrev bland annat Das Kriegswesen der Kaiserlichen und Schweden zur Zeit des dreissigjährigen Krieges (1850), Die Feldzüge der Bayern in den Jahren 1643, 1644 und 1645 unter Feldmarschall von Mercy (1851) och Die Kriegskunst der Preussen unter König Friedrich dem grossen (2 band, 1852-53).

Källor

Tyska historiker
Tyska generaler

Födda 1825
Avlidna 1888

Män
Personer från München
Life Looks Better in Spring

Life Looks Better in Spring är en sång av Nasos Lambrianides och Melis Konstantinou som tävlade för Cypern i Eurovision Song Contest 2010 i Oslo den 27 maj. Bidraget gick vidare till final, och slutade på 21:a plats på 27 poäng. Låten vann den cypriotiska uttagningen den 7 februari 2010 i Nicosia.

Listplacering

Källor

Referenser 

Bidrag till Eurovision Song Contest 2010
Cyperns bidrag i Eurovision Song Contest
Musiksinglar 2010
Franz von Mercy

Franz, friherre von Mercy, född omkring 1595 i Longwy i Lothringen, död den 3 augusti 1645, var en tysk general i Trettioåriga kriget.

Mercy var länge i kejserlig tjänst, blev 1638 bayersk generaltygmästare och 1643 generalfältmarskalk. Under Banérs återtåg från Regensburg 1641 var Mercy den, åt vilken den tappre Erik Slang nödgades ge sig vid Neunburg vor dem Walde. 

I februari och juli 1643 drev han den franske fältherren Guébriant tillbaka till Ehen och vann i november samma år vid en överrumpling av det franska lägret i Tuttlingen en glänsande seger. 

1644 mätte han sig hedersamt vid Freiburg im Breisgau med de starkare fransmännen under Turenne och hertigen av Enghien samt tillfogade 1645 Turenne ett kännbart nederlag vid Mergentheim. 

Han blev samma år skjuten under en sammandrabbning med de båda franska fältherrarna vid Alerheim, nära Nördlingen.

Noter

Källor

Födda 1595
Avlidna 1645
Tyska fältmarskalkar
Män
Personer som stupat i strid
Personer från Meurthe-et-Moselle
Deltagare i slaget vid Nördlingen
Ralph Tyler Smith

Ralph Tyler Smith, född 6 oktober 1915 i Granite City, Illinois, död 13 augusti 1972 i Alton, Illinois, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Illinois i USA:s senat 1969–1970.

Smith utexaminerades 1937 från Illinois College. År 1940 avlade han juristexamen vid Washington University Law School i Saint Louis och arbetade sedan som advokat i Granite City. Han deltog i andra världskriget i USA:s flotta och återvände därefter till sin advokatpraktik.

Senator Everett Dirksen avled 1969 i ämbetet och Smith blev utnämnd till senaten fram till fyllnadsvalet följande år. 19-åriga Karl Rove deltog i Smiths förlorande kampanj i fyllnadsvalet mot Adlai Stevenson III.

Smith var presbyterian och frimurare. Han gravsattes på Sunset Hill Cemetery i Madison County, Illinois.

Referenser

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s senat från Illinois
Alumner från Illinois College
Personer från Madison County, Illinois
Födda 1915
Avlidna 1972
Män
Raffaele Andreassi

Raffaele Andreassi, född 2 augusti 1924 i L'Aquila, död 20 november 2008 i Rom, var en italiensk filmregissör och manusförfattare. Han är mest känd för filmen Flashback (1969), som nominerades till Guldpalmen vid filmfestivalen i Cannes och kortfilmen I vecchi (1960), för vilken han vann Silverbjörnen vid filmfestivalen i Berlin.

Filmografi (i urval) 
 (kortfilm)
 (kortfilm, dokumentär)
 (I piaceri proibiti)

Referenser

Externa länkar 

Män
Födda 1924
Avlidna 2008
Personer från provinsen L'Aquila
Italienska filmregissörer
Italienska manusförfattare
Valeri Meladze

Valeri Meladze (georgiska: ვალერი შოთას ძე მელაძე; Valeri Sjotas dze Meladze; ryska: Валерий Шотаевич Меладзе; Valerij Sjotajevitj Meladze), född 23 juni 1965 i Batumi, Georgiska SSR, Sovjetunionen, är en rysk-georgisk sångare. Han är bror till kompositören Konstantine Meladze, som skrivit många av hans låtar.

Meladze föddes i Batumi, dåvarande Georgiska SSR 1965, där han gick pianostudier vid den musikaliska skolan. 1983 graderade han från Nikolaevs varvsindustri i Ukraina, där han startade sin musikaliska karriär i bandet "Aprel" (April). 
"Ne Travozh mne Doushou, Skripka" (Stör inte min själ, violin) blev Meladzes första hit, som gav honom priset "Årets musikupptäckt" 1994. 1995 släppte han låten "Sera", som blev hans stora genombrott. Albumet som släpptes samma år blev genast en bästsäljare. Under tidiga 2000-talet började Meladze att samarbeta med den Rysk-Ukrainska popgruppen Nu Virgos (VIA Gra) som bringat stor succé för Valeri. År 2004 och 2005 vann han tillsammans med Nu Virgos priset för bästa duo två gånger.  2006 fick Meladze en utmärkelse av hederstitel; "Hedrad artist av den Ryska Federationen".

Diskografi

Album
1995 - Sera
1996 - Poslednij Romantik (Den siste romantikern)
1999 - Samba Belogo Motilka 
2003 - Nega (Lycksalighet)
2008 - Vopreki (Trots)

Källor
Officiell webbplats (Engelska)

Födda 1965
Georgiska pianister
Georgiska popsångare
Ryska popsångare
Män
Levande personer
Georgiska skådespelare
Personer från Batumi
Mona Kalin

Mona Elvira Kristina Kalin, född 13 februari 1936 i Kristinehamn, död 18 oktober 2019 i Göteborg, var en svensk författare.

Mona Kalin var uppväxt i arbetarmiljö i bruksorten Bäckhammar söder om Kristinehamn. Hon utbildade sig till journalist i Göteborg i början av 1960-talet och arbetade som journalist och senare yrkeslärare i Göteborg innan hon blev författare på heltid. Somrarna tillbringade hon i en skrivarstuga i Värmland.

Mona Kalin debuterade 1965 med diktsamlingen Inga goda ord. Hon gav efter debuten ut ett flertal romaner och medverkade i ett antal antologier. Som god berättare läste hon också in flera av sina verk som talböcker. Mona Kalin tilldelades ett antal utmärkelser för sin prosa. Hon fick bland annat ta emot Landsbygdens författarstipendium, Värmlands läns landstings Frödingstipendium, Nya Wermlands-Tidningens kulturpris och såväl Kristinehamns kommuns kulturstipendium som Göteborgs stads stipendium.

Bibliografi
1965 – Inga goda ord, diktsamling (Wahlström & Widstrand)
1978 – Livet är härligt, roman (Alba)
1979 – Käraste syster min, roman (Alba)
1981 – Svansviftningarnas drottning, roman (Alba)
1983 – Den barmhärtige Hemsamariten, roman (Alba)
1984 – Sara och kärleken, LL-bok (Alba)
1986 – Prinsessan av Babylonien, roman (Alba) samt teaterpjäs för SVT samma år
1989 – Kattleken, roman (Alba)
2015 – Gamla vanliga dikter, diktsamling (Nomen)
2016 – Arbetarhustru, roman (Nomen)

Antologier i urval
1979 – Åtta berättare (Alba)
1987 – Utsikter, 24 författare om arbetarlitteraturen (Tiden)
1996 – Sverige – ett litterärt lapptäcke (Natur & Kultur)
1997 – Vargen som missade bussen, (Heidruns förlag)

Priser och utmärkelser
1978 – Eckersteinska litteraturpriset
1981 – Landsbygdens författarstipendium

Externa länkar 

Mona Kalin i Libris
Mona Kalin i Författarcentrum

Kvinnor
Födda 1936
Svenska författare
Sommarvärdar 1979
Sommarvärdar 1986
Personer från Kristinehamn
Avlidna 2019
Värmländska författare
Jules Barthélemy-Saint-Hilaire

Jules Barthélemy-Saint-Hilaire, född 19 augusti 1805 i Paris, död 24 november 1895 i Paris, var en fransk filosof och politiker.

Barthélemy-Saint-Hilaire var 1826-1830 redaktör för tidningen Globe, i vilken journalisternas protest mot juliordonnanserna infördes, medarbetade efter julirevolutionen i den oppositionella pressen. Han lämnade 1833 journalistiken för vetenskapen och ägnade sig åter en översättning av Aristoteles samlade arbeten i 28 band, vilken först 1893 var klar. Han erhöll 1837 en professur i grekisk och romersk filosofi vid Collège de France. 

År 1840 innehade Barthélemy-Saint-Hilaire för en kort tid kabinettschefsbefattningen i undervisningsministeriet men framträdde annars inte i politiken förrän efter februarirevolutionen 1848, då han blev sekreterare i den provisoriska regeringen och medlem av den konstituerade nationalförsamlingen, där han bekämpade Louis Eugène Cavaignac och understödde Camille Hyacinthe Odilon Barrot. 

Han protesterade mot statskuppen 1851 med att vägra Napoleon III trohetsed och nedlägga sitt professorsämbete som han trots erbjuden dispens från eden, inte återtog förrän 1862. År 1869 invaldes han som oppositionsman i deputeradekammaren, och blev 1871 medlem av den konstituerade nationalförsamlingen och 1875 medlem av senaten på livstid. Han innehade 1880-81 utrikesministerposten i Jules Ferrys ministär, under vilken tid han bland annat lyckades göra Tunisien till franskt protektorat.

Utöver sin Aristotelesöversättning gjorde Barthélemy-Saint-Hilaire även en rad andra vetenskapliga insatser, och översatte bland annat även Homeros. Hans främsta arbeten behandlar Vedaböckerna, samt buddhismen och dess ställning gentemot kristendomen.

Referenser 
 Hemmets konversationslexikon, Stockholm 1934
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Frankrikes utrikesministrar
Franska filosofer under 1800-talet
Franska professorer
Personer verksamma vid Collège de France
Franska politiker under 1800-talet
Politiker från Paris
Forskare från Paris
Födda 1805
Avlidna 1895
Män
Svensk uppslagsbok
Épreuve d'artiste

Épreuve d'artiste (E.A.) är franska och betyder artistprov, eller fritt översatt konstnärens exemplar. Artistprov är de första avtrycken från en graverad eller etsad plåt. Det skrivs ofta på litografiska verk som ligger utanför själva serien. De utgör de exemplar som artisten velat behålla.

Källor

Konst
Rasmus Bartholin

Rasmus Bartholin, född den 13 augusti 1625 i  Roskilde, död den 4 november 1698 i Köpenhamn, var en dansk professor i matematik och medicin. 

Bartholin ägandes sig åt medicinska studier, blev 1654 medicine doktor i Padua och efter hemkonsten från en tioårig utrikesvistelse 1656 professor i matematik och 1657 professor i medicin vid Köpenhamns universitet.

Bartholin var den förste som beskrev ljusets dubbelbrytning i kristaller. Han, som även var astronom (Iakttagelser over kometen 1664) och fysiker, var Ole Römers lärare.

1675 utnämndes han till höjesteretsaccessor och justitieråd och blev 1694 etatsråd.

Rasmus Bartholin, som tillhörde lärdomssläkten Bartholin, var son till Caspar Bartholin den äldre och bror till Thomas Bartholin, farbror till Thomas och Caspar Bartholin den yngre.

Källor 
 Hemmets konversationslexikon, Stockholm 1934 
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar 

Danska kemister
Danska matematiker
Födda 1625
Avlidna 1698
Män
Personer från Roskilde
Alumner från Köpenhamns universitet
Alumner från Paduas universitet
Bombus avinoviellus

Bombus avinoviellus (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus) som lever i Central- och Sydasien.

Utseende 
Huvudet är svart hos honorna (drottning och arbetare), även om vissa former kan ha pälsen på hjässan uppblandad med ljusare hår. Hanarna har vit eller gul päls på större delen av huvudet. Mellankroppen är gul eller gråvit, med ett svart band mellan vingfästena. Detta kan dock saknas helt hos drottningen; det förekommer också att bandet är mer eller mindre uppblandat med ljusare hår. Det främsta bakkroppssegmentet är gult eller gråvitt i sin helhet; hos honorna är det följande vanligen gult (eller gråvitt) framtill och i mitten, samt svart på sidorna. Hos arbetarna finns dock en form där båda de främre segmenten är gråvita, utan något svart på det andra. Hanarna har alltid de två främsta bakkroppssegmenten ljusa (gula eller gråvita). De tre följande bakkroppssegmenten hos honorna är orangeröda, och det stjätte, bakkroppsspetsen, svart. Hanarna har de två främsta bakkroppssegmenten gråvita eller gula och resten orangeröda.

Vanor 
Bombus avinoviellus är en bergsart, som samlar nektar och pollen från växtfamiljer som ranunkelväxter (bland annat stormhattar), balsaminväxter, ärtväxter (exempelvis vitklöver), korgblommiga (tistlar) och kransblommiga växter, flenörtsväxter samt syrenväxter.

Utbredning 
Arten finns i Indien och Pakistan, där den endast lever i ett tämligen begränsat område i västra Himalaya (funnen i Uttar Pradesh, Himachal Pradesh och Kashmir).

Källor 

Insekter i orientaliska regionen
Humlor
Bombus
Sol de inverno

Sol de inverno ("Vintersol") är en låt sjungen av Simone de Oliveira. Låten representerade Portugal in Eurovision Song Contest 1965, men slutade på trettonde plats med bara 1 poäng.

Bidrag till Eurovision Song Contest 1965
Portugals bidrag i Eurovision Song Contest
Portugisiskspråkiga sånger
Albert Bartholomé

Paul Albert Bartholomé, född 29 augusti 1848 i Thiverval-Grignon, Yvelines i Frankrike, död 31 oktober 1928 i Paris, var en fransk bildhuggare, mest känd för sitt verk Monument aux morts (Monumentet till de döda), rest 1899 på kyrkogården Père-Lachaise i Paris.

Bartholomé studerade under en period tid juridik, men slog sig därefter på måleri och var en kort tid elev till Jean-Léon Gérôme. Han utbildade sig mest på egen hand i Paris. Han ställde ut första gången på salongen 1879 och då med ett kvinnoporträtt och ett utomhusporträtt av en äldre man. Flera friluftsmålningar följde i vilka han delade Bastien-Lepages och Édouard Manets strävan efter omedelbarhet i studiet av luftens verkan på lokalfärgerna. År 1886 drog han sig efter hustruns död tillbaka från den konstnärliga scenen. 

När han efter fem år åter uppträdde där, var det med förstudier till det skulpturverk, som blev hans dittills främsta arbete, "Monumentet till de döda". De första studierna ställdes ut 1891, skissen till det hela 1895, varefter monumentet beställdes av staten och av staden Paris gemensamt. Det stod färdigt 1899 på kyrkogården Père-Lachaise. Det har blivit kallat "världens vackraste gravmonument" och intog en av de allra främsta platserna inom den samtida konsten. År 1912 restes hans minnesmärke över Jean-Jacques Rousseau i Panthéon i Paris.

Bland Bartholomés övriga verk märks ett monument på hustruns grav, där han på ett rörande sätt och med en förvånande primitivitet givit uttryck åt sin sorg, vidare komediförfattaren Henri Meilhacs gravvård på Montmartrekyrkogården, flera kvinnostatyer: Den badande, Liten gråtande flicka (Luxembourgmuseet), Flicka som kammar sig (Dresden, Albertinum), Hemligheten, grupp av fyra unga flickor sedda bakifrån i hög relief, Aktstudie av en sittande och skrattande ung kvinna. Han har även utfört livfulla porträttbyster.

Källor 
 Hemmets konversationslexikon, Stockholm 1934
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

 

Franska skulptörer
Födda 1848
Avlidna 1928
Män
Personer från Yvelines
Munspelspolskor med mera, med Elias Jonsson & Pelle Hammarberg

Munspelspolskor med mera, med Elias Jonsson & Pelle Hammarberg är ett musikalbum av Elias Jonsson och Pelle Hammarberg, utgivet 1980 av Sonet Records.

Skivan ingick i en svensk folkmusikserie som Sonet Records gav ut och 2001 gavs skivan ut på CD som Harmonica Polskas and Other Tunes. Albumet var nummer 23 i ordningen som återutgivits på CD i Sonets folkmusikserie. Låtarna 1-10 med Elias Jonsson spelades in i Offerdals hembygdsgård i Jämtland den 16 augusti 1977 och låtarna 11-20 med Pelle Hammarberg spelades in i Hörrgård i Hälsingland den 10-11 januari 1977.

Låtlista
Alla låtar är traditionella om inget annat anges.

2001 års CD-utgåva

Elias Jonsson
"Offerdalsminnen (Memories of Offerdal)" (Evert Annersa)
"Lapp-Nils Polska"
"Lapp-Nils Polska"
"Spelmansvals (Fiddler's Waltz) in A" (Göran Olsson Föllinger)
"Polska after Erik Hägglund in Häggsjön"
"Polkett after Isak Annersa in Rötviken"
"The Harmonica Polska by Elias Jonsson" (Elias Jonsson)
"Nya pensionärsvalsen (The New Pensioner's Waltz)" (Jöns Andersson)
"Herrgårdsfröjd (Mansion Joy)"
"The Bridal March of Jämtland after Pe Massa in Rännön"

Pelle Hammarberg
"Gökvalsen (The Cuckoo Waltz)"
"Waltz after Lars Hammarberg"
"Lapp-Nils Polska after Lars Hammarberg"
"Mazurka after Lars Hammarberg"
"Spelmansvals (Fiddler's Waltz) from Jämtland"
"Nordströmspolska"
"Polkan går (The Polka is being played)"
"Finskan valsen (The Finnish Waltz)"
"'Hipp och hopp, hambo'"

Elias Jonsson & Pelle Hammarberg
"Bridal Waltz"
Total tid: 42:32

Medverkande
Elias Jonsson – munspel
Pelle Hammarberg – munspel

Musikalbum 1980
Album ur Sonets folkmusikserie
Svenska folkmusikalbum
Thomas Bartholin den yngre

Thomas Bartholin den yngre, född den 27 mars 1659, död den 15 september 1690, var en dansk historiker, son till Thomas Bartholin. 

Bartholin blev 1668 professor i historia och 1684 antikvarie. Hans Antiquitatum danicarum libri tres (1689), om forndanskarnas dödsförakt, var under 1700-talet ett av fornforskningens grundläggande verk, och användes flitigt av Johannes Ewald. 

Vidare gjorde han stora samlingar till Danmarks och Norges kyrkohistoria och var Arne Magnussens förste gynnare. Bartholins efterlämnade handskrifter i 25 band, Collectanea Bartholiniana förvaras på universitetsbiblioteket i Köpenhamn.

Källor
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Antikvarier
Danska professorer i historia
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Födda 1659
Avlidna 1690
Män
Svensk uppslagsbok
Ugglan
Caspar Bartholin den yngre

Caspar Bartholin den yngre, född den 10 september 1655, död den 11 juni 1738, var en dansk medicinare och jurist, son till Thomas Bartholin.

Bartholin blev 1677 professor i filosofi (utnämndes redan 1674, men tillträdde professuren först efter en treårig utlandsvistelse), och efterträdde fadern som professor i medicin 1680. Han var starkt påverkad av Steno och upptäckte själv en spottkörtelgång och några körtlar i de kvinnliga könsorganen (bartholinska körtlarna). Utöver sina anatomiska skrifter författade han även ett flertal arkeologiska arbeten. År 1691 blev han højesteretsassessor, 1719 generalprokurör och 1724 deputerad för finanserna. Han var den förste ofrälse, som fick dannebrogsorden (1729), och blev 1731 jämte alla faderns efterkommande adlad.

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter

Externa länkar 

Danska anatomer
Danska arkeologer
Danska professorer i medicin
Alumner från Köpenhamns universitet
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Arkeologer under 1600-talet
Arkeologer under 1700-talet
Danska forskare under 1600-talet
Danska forskare under 1700-talet
Forskare från Köpenhamn
Födda 1655
Avlidna 1738
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Severnaja Posta

Северная Почта (Nordliga Posten, Severnaja Posta eller Potjta) har varit namnet på två ryska tidningar (1810-1819 och 1862-1868), båda av halvofficiell natur och utgivna i den kejserliga huvudstaden Sankt Petersburg, på vars nordliga läge titeln anspelar.

Северная Почта eller Новая Санктпетербургская Газета (Nya Sanktpetersburgska Gazetten) utgavs i Sankt Petersburg två gånger i veckan från 1810 till 1819 vid Postverket under ledning av tillförordnade inrikesministern O.P. Kozodavlev.

Den andra Северная Почта var inrikesministeriets tidning, som utgavs från 1862 till 1868 med redaktörerna A. Nikitenko, N. Varadinov, I.A. Goncharov, och D.I. Kamenskij. Den omvandlades 1869 till den officiella tidningen Правительственный вестник.

Källor
Северная Почта, artikel i Brockhaus-Efrons encyklopedi (1890-1907)

Externa länkar
Artikel i Finlands Allmänna Tidning den 7 januari 1820, som beklagar att Severnaja Posta läggs ner.

Ryska dagstidningar
Dagstidningar startade 1810
Dagstidningar nedlagda 1819
Dagstidningar startade 1862
Dagstidningar nedlagda 1868
Visa Delta

Visa Delta är ett tidigare varumärke och acceptansmärke som ägs av Visa. Märket består av en vit bakgrund, där den högra diagonalen är blå och försedd med vit text Delta. Den vita diagonalen har en gul triangel med spetsen mot den blåa diagonalen. Under den gula triangeln finns en mindre, röd triangel. Texten Visa förekommer ej på märket, men kan förekomma under märket med texten Visa Delta. 

Produkten introducerades på den brittiska marknaden 1991 och var ett rent debetkort, för att särskilja det från andra Visa-produkter som var kreditkort. Produkten ersattes 2004 med namnet Visa Debit

Acceptansmärket kan fortfarande ses på flera ställen runt om i Storbritannien.

Källor
Visa EU

Kontokort
Tony Krantz

Tony Gösta Clarence Krantz, född 22 maj 1965 i Stockholm, är en svensk filmproducent.
Tony Krantz är son till skådespelaren Gösta Krantz.

Producent 
2007 - Iskariot
2018 - Viking Destiny

Produktionsledare 
I urval
2003 - Talismanen
2000 - Dykaren
1999 - Svar med foto
1998 - Glasblåsarns barn
1997 - Under ytan

Svenska filmproducenter
Födda 1965
Män
Levande personer
Personer från Stockholm
Hans de Hofman

Hans de Hofman, född den 10 juli 1713, död 1793, var en dansk historiker, bror till Tycho och Niels de Hofman.

de Hofman blev 1760 president i Fredericia och 1773 amtman i Koldinghus amt samt 1774 konferensråd. 

de Hofman är i synnerhet känd genom Samlinger af publique og private stiftelser, fundationer, gavebreve o. s. v. (vanligen kallad "Hofmans Fundatser", 11 band, 1755-80). 

Därjämte utgav han de fyra sista banden av sin svåger Erik Pontoppidans Danske atlas (1768-81).

Källor

Danska ämbetsmän
Danska författare
Danskspråkiga författare

Födda 1713
Avlidna 1793

Män
May Qwinten

May Qwinten, född 10 maj 1983 i Malmö, är en svensk pop/rocksångerska med rötter från både Finland och Danmark. 

May Qwintens debutsingel "Hate S3X" (Hate Sex) som släpptes digitalt i oktober 2009 har toppat topplistan i Frankrike på Spotify med en förstaplacering som höll sig länge. I april 2010 släpptes även hennes singel i EP-format i fysisk form. Kort därefter vecka 20 2010, tog låten "HATE S3X" plats #1, på Billboard Ilike Chart. May Qwinten släppte år 2012 albumet "Slick Rehab For The Insane" som är skriven av May själv, taget ur olika skeenden i hennes liv.

Singlar

Musikvideor

TV (i urval) 
 2013 Wallander - Saknaden - Prostituerad
 2013 Bron (TV-serie) - Servitris
 2013 Halvvägs till himlen - Tjejkompis
 2013 Wallander - Mordbrännaren - Utklädd Mamma
 2016-2019 1%-den inre rösten - Carina

Referenser 
https://web.archive.org/web/20100412143727/http://www.expressen.se/noje/musik/1.1946648/may-26-ar-malmos-nya-popstjarna%3Cbr>
https://web.archive.org/web/20100814193150/http://www.expressen.se/noje/musik/1.2007999/may-qwinten-fran-malmo-toppar-billboardlistan%3Cbr>
Billboard Ilike chart week 20, 2010

Externa länkar 
May Qwinten, officiell webbplats 
May Qwinten Facebook, fan page 

Kvinnor
Födda 1983
Levande personer
Svenska popsångare
Svenska låtskrivare
Musiker från Malmö
William B. McKinley

William Brown McKinley, född 5 september 1856 i Petersburg i Illinois, död 7 december 1926 i Martinsville i Indiana, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Illinois i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1905–1913 samt 1915–1921 och sedan i senaten från 1921 fram till sin död.

McKinley studerade vid University of Illinois och var verksam bland annat som bankman och som filantrop. Han satt i representanthuset i sammanlagt fjorton år och efterträdde sedan 1921 Lawrence Y. Sherman som senator för Illinois.

McKinley besegrades av Frank L. Smith i republikanernas primärval inför senatsvalet 1926. Han avled i ämbetet före mandatperiodens slut och gravsattes på Mount Hope Cemetery i Champaign.

Noter

Externa länkar

Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från Illinois
Ledamöter av USA:s senat från Illinois
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Menard County, Illinois
Födda 1856
Avlidna 1926
Män