kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Official Album of the 2002 FIFA World Cup

The Official Album of the 2002 FIFA World Cup är ett samlingsalbum med blandade artister som utkom 2002 och var det officiella soundtrackalbumet till Världsmästerskapet i fotboll 2002 i Japan och Sydkorea.

Låtlista 
 Boom - Anastacia
 We're On The Ball - Ant & Dec
 Live For Love United - Pascal Obispo
 Something Going On, (Crack It) - Bomfunk MC's
 Let's Get Loud - Jennifer Lopez
 Sunrise - Safri Duo
 World at Your Feet - Lara Fabian
 Let It Out - A1
 Party, The - Nelly Furtado
 True East Side - G.O.D. (The)
 We Will Be Heroes - Die Toten Hosen
 Anthem - Vangelis
 Fever - Elisa
 Bringing the World Back Home - OV7
 BLZ - Mondo Grosso
 Work of Heaven - Padi
 Shake the House - Monica Naranjo
 One Fine Day - OperaBabes
 Brave, Strong And True - Bongo Maffin
 Gol - Communion
 Official Anthem of the 2002 FIFA World Cup - Vangelis

Källor 

Blandade artister
Soundtrackalbum 2002
Världsmästerskapet i fotboll 2002
Engelskspråkiga sånger
WP:Projekt Korea
WP:Projekt Japan
Oxdjupet

Oxdjupet är ett sund i Stockholms skärgård mellan Rindö och Värmdö. Det är en huvudfartygsled in till Stockholm. Sundets bredd är vid sitt smalaste ställe cirka 180 meter och djupet varierar mellan 38 och 17 meter. Oxdjupet trafikeras av Trafikverkets vägfärjor mellan Rindö och Värmdö (Oxdjupsleden).

Panorama

Historik
Det trånga sundet i farleden hade tidigare stort militärstrategiskt värde. Redan 1549 hade Gustav Vasa beordrat att djupet skulle försänkas för att leda om större trafik förbi Vaxholm i Kodjupet, där man nyligen uppfört en skans med ett stentorn. År 1659 fortsatte försänkningsförsöken med planen att sänka de två kasserade örlogsskeppen Tu Lejon och Neptunus som hade kopplats ihop. Det misslyckades på grund av att en storm fick fartygen att driva iväg och sjunka på fel ställe. Under detta och de följande åren sänktes dock en rad skepp (Recompens, Engelen, Äpplet, Göteborg, Nettelbladet och det erövrade danska skeppet Tre Löver, och möjligen fler) och från 1667 förordnades det att så snart ett skepp inte var värt att reparera så skulle det sänkas i Oxdjupet. År 1675 sänktes exempelvis regalskeppet Kronan II och dokumenterades på en karta genom Johan Peter Kirstenius. Försänkningen blev dock aldrig fullständig och efter Rysshärjningarna i skärgården beslöt man 1723 att anlägga Fredriksborgs fästning på östra sidan om sundet. Fästningen stod klar 1735 och bestod av Strandverket samt det då högre Oxdjupstornet på platån. Fästningen förföll successivt och togs ut drift på 1830-talet då Oxdjupet försänktes. Fredriksborg är idag hotell och restaurang.

Efter studier och utredningar beslöt man att modernisera försvaret vid Vaxholm med ett nytt modernt kastell. Byggarbetena påbörjades 1833 och 1839 fullföljdes den tidigare försänkningen av Oxdjupet. Vid 1800-talets mitt kunde man gå mellan Rindö och Värmdö. De vapentekniska landvinningarna medförde dock till att kastellets konstruktion snart var föråldrad, samtidigt som de allt större och djupgående handelsfartygen hade svårt att navigera i Kodjupet vid Vaxholm. 1867 års befästningskommitté föreslog därför att Oxdjupet åter skulle muddras för sjöfarten och att försvaret på Rindösidan skulle förstärkas och permanentas. År 1879 rensades sundet i samband med att Oskar-Fredriksborgs fästning stod färdigt för sundets försvar. Oskar Fredriksborg var aktivt fram till 1925 då hela Vaxholmslinjen beslöts läggas ner. Fortet användes fram till 1980-talet som bl.a. minverkstad. Försvaret på Rindö lades sedermera ned år 2005. Oskar Fredriksborg och Fredriksborgs fästningar är idag statliga byggnadsminnen och ägs av SFV.

Historisk karta

Se även
 Oxdjupsleden
 Vaxholmslinjen
 Stockholms inlopp

Referenser

Externa länkar

Sund i Sverige
Farleder i Stockholms skärgård
Stockholms skärgård
Platser i Sveriges militärhistoria
Baldur's Gate II: Shadows of Amn

Baldur's Gate 2 är en uppföljare på Baldur's Gate 1 och räknas av många spelare som ett av de största RPG-spelen. Utvecklarna Bioware har i denna uppföljare använt samma vinnande koncept som i det första spelet men denna gång gjort spelvärlden avsevärt större. 

Spelet släpptes år 2000 till PC men även en version till Macintosh utgavs senare. Spelet använder en förbättrad version av grafikmotorn som användes till spelets föregångare Baldur's Gate 1, med grafiska förbättringar så som bland annat högre upplösning och förbättrade ljuseffekter. 

2013 släpptes en uppdaterad version till Windows, OS X och iPad – Baldur's Gate II: Enhanced Edition. En version för Android är på väg.

Spelvärld 
Spelet utspelar sig i Amn, som är ett rikt och stort land i den imaginära världen Abeir Toril, på en kontinent kallad Faerûn. Landet befolkas i huvudsak av människor, men man stöter ändå på individer från alla de huvudsakliga raserna som finns i världen, så som alver, gnomer och dvärgar. De spelbara områdena är uppbyggda som särskilda platser i landet som man kan besöka eller särskilda stadsdelar i huvudstaden Athkatla. Det finns en hel del sådana zoner och en öppenhet på så sätt att det finns mycket djup dialog med spelets NPC:er och stor valfrihet på hur man ska lösa spelets olika uppdrag.

Spelet har ett rikt urval av sidouppdrag och diverse sidovägar att gå. Man kan till skillnad från många andra spel välja att vara ond, god, eller neutral och faktiskt få förmåner för respektive val.

Handling 
Handlingen tar vid där den slutade i Baldur's Gate. Protagonisten, (som skapas genom att man väljer kön, yrke, utseende, attribut/grundegenskaper såsom styrka, smidighet etc.) är en gudason/-dotter, nämligen barn till Bhaal, mordets gud. Spelaren och ett par av spelarens vänner från det föregående spelet blir frihetsberövade av en ond magiker vid namn Joneleth Irenicus, som verkar ha ett särskilt intresse för spelkaraktärens dolda potential. I fångenskap utför den onde magikern ett antal grymma experiment på protagonisten och dennes halvsyster Imoen, i strävan efter nyckeln till den dolda potentialen i deras gudomliga blod. Experimenten blir dock störda av en eskalerande konflikt mellan magikerns lokala bihang och ett skrå av tjuvar i staden, Shadow thieves/Skuggtjuvarna. Spelaren måste nu ta tillfället i akt att bryta sig ut från fängelsehålan. Trots flykten är problemen inte över, Irenicus och Imoen blir bordförda av en mystisk ordningsmakt, The cowled wizards, de "behuvade" magikerna. Imoen är protagonisten mycket kär och försvinner därefter spårlöst med hjälp av ordningsmaktens starka magiska besvärjelser som bland annat spårar upp all illegalt utförd magi i hela staden. Nu ligger Amn öppet för utforskning av spelaren på sin jakt efter sin kidnappade vän och hämnd på Irenicus.

Se även 
 Baldur's Gate
 Baldur's Gate III

Referenser

Externa länkar 
 Biowares officiella Baldur's Gate-sajt
 Baldur's Gate II: Shadows Of Amn på IGDB.com

Datorspel 2000
Datorrollspel
Datorspel baserade på Dungeons & Dragons
Windows-spel
Macintosh-spel
Datorspel utvecklade av Bioware
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Vernon Zaborowski

Vernon Junior Zaborowski, född 31 juli 1976 i West Chester är en amerikansk basist. Han spelade elbas i rockbandet CKY (Camp Kill Yourself) mellan åren 2000 och 2005, men på grund av bråk med bandets sångare/gitarrist slutade han i bandet. Han spelar numera bas i Eastern Conference Champions.

Band han spelat i:
 Senator Joe
Marshall Cbrll
Eral Nasty & The Polyester freakshow
Wet Slit
CKY

Amerikanska basister
Födda 1976
Män
Levande personer
Personer från West Chester
Tommy Reilly

Tommy Reilly, född 21 augusti, 1919, i Guelph, Ontario, död 25 september, 2000. Han var en munspelare inom klassisk musik. Han levde i norra London, England.

Källor

Födda 1919
Avlidna 2000
Män
Brittiska munspelare
Länsväg 141

Länsväg 141  är en primär länsväg som går sträckan Klintehamn – Levide – Hemse.
Den är 22 km lång och går i Gotlands län.

Vägen har i sin helhet en körbana i varje riktning, och saknar vägrenar. I korsningen med länsväg 562 måste trafik från Klintehamn mot Hemse svänga höger.

Anslutningar
 Länsväg 140 i Klintehamn.
 Länsväg 142 i Hemse.

Historia
Vägen har haft numret 141 sedan reformen 1962. Innan dess, från 1940-talet, var detta en del av länsväg 20 som gick sträckan Visby - Klintehamn - Hemse - Burgsvik.

Se även
Primära länsvägar på Gotland.

Referenser

Länsvägar i Gotlands kommun
Länsväg 146

Länsväg 146  är en primär länsväg som går sträckan Boge - Bjärges i Ala, i Gotlands län. Vägen har en längd på 34 kilometer. Den skyltas Ala söderut och Slite norrut.

Vägen har i sin helhet en körbana i varje riktning, och saknar vägrenar.

Anslutningar
 Länsväg 147
 Länsväg 143

Historia
På 1940-talet fick vägen numret 24, och den hade då samma sträckning som idag. Det byttes vid reformen på 1960-talet till väg 146.

Se även
Primära länsvägar på Gotland.

Referenser

Externa länkar

Länsvägar i Gotlands kommun
Calle Palmér

Karl Erik "Calle" Palmér, född 17 april 1929 i Sankt Pauli församling i Malmö, död 2 februari 2015 i Hyllie församling i Malmö, var en svensk fotbollsspelare som spelade i Malmö FF, och i de italienska klubbarna Legnano och Juventus. Han blev svensk mästare med Malmö FF och tillhörde det  svenska landslag, som vann bronsmedalj vid VM 1950. Han spelade 14 landskamper.

Calle Palmér deltog vid  VM 1950 i Brasilien, där Sverige tog brons. Han spelade i Sveriges samtliga fem matcher i turneringen och gjorde tre mål, vilket var flest i det svenska laget. I de inledande tre matcherna spelade han högerinner, i kedjan fanns även klubbkamraten i MFF, Stellan Nilsson. I 2-2-matchen mot Paraguay gjorde Palmér det avgörande mål, som förde Sverige vidare till finalspel.

Inför de två avslutande matcherna hade den svenske lagledaren Rudolf "Putte" Kock petat lagets vänsterinner Lennart "Nacka" Skoglund och ersatt denne med Palmér. Ersättare på Palmérs högerinnerposition blev Bror Mellberg.  I matchen mot Spanien, i vilken Palmér bildade vänsteranfall med Stig "Vittjärv" Sundqvist gjorde han återigen ett avgörande mål. Sveriges seger med 3-1 gav brons. Den framgångsrika VM-innertrion Palmér-Jeppson-Skoglund kom i pressen att benämnas Pal-Jep-Sko, en hyllning som refererade till guldinnertrion Gre-No-Li från OS i London och vars medlemmar i likhet med dennas, samtliga kom att värvas som proffs till Italien.

Calle Palmér tillhörde den legendariska MFF-uppställning, som vann tre raka guld säsongerna 1948-49, 1949-50 och 1950-51 och som spelade 49 allsvenska matcher i följd utan förlust. Efter fotbollskarriären var han sportjournalist på Sydsvenska Dagbladet i Malmö.
Hans son Anders Palmér spelade också i Malmö FF.

Han var från 1952 till sin död gift med Siv Leila Palmér (född 1934).

Källor

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Malmö FF
Spelare i Juventus FC
Svenska landslagsspelare i fotboll
Spelare i VM i fotboll 1950
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Malmö
Födda 1929
Avlidna 2015
Män
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Svenska mästare i fotboll
Länsväg 147

Länsväg 147 går sträckan Visby  -  Slite - Lärbro, i Gotlands län. Den har en längd på 42 km.

Anslutningar
Vägen ansluter till:
 Länsväg 148
 Länsväg 146

Historia
På 1940-talet fick vägen beteckningen väg 26. Det byttes vid reformen på 1960-talet till väg 147.

Se även
Primära länsvägar på Gotland.

Referenser

Externa länkar

Länsvägar i Gotlands kommun
Länsväg 149

Länsväg 149  är en primär länsväg som är 49 km lång. Den går sträckan Visby - Kappelshamn - Lärbro, på Gotland. Vägen skyltas Kappelshamn från Visby och Lärbro. Vägen passerar Visby flygplats.

Anslutningar
Vägen ansluter till:
 Länsväg 148 i Lärbro.

I Visby börjar väg 149 i rondellen där Broväg, Kung Magnus väg, Norderväg och Lummelundsväg möts, och har i Visby ingen anslutning till en annan primär länsväg även om länsväg 140 bara går några hundra meter därifrån (i Broväg - Norra Hansegatan).

Historia
På 1940-talet när många andra vägar fick nummer, fick denna väg inget nummer. Vid reformen på 1960-talet gavs vägen numret 149.

Se även
Primära länsvägar på Gotland.

Referenser

Länsvägar i Gotlands kommun
Suzuki Baleno

Suzuki Baleno är en mindre mellanklassbil som presenterades 1995 i två utföranden: tredörrars halvkombi och fyradörrars sedan. Året därpå tillkom också en kombimodell. På vissa marknader fanns bensinmotorer på 1,3 och 1,8 liter samt en 1,9-liters turbodieselversion; i Sverige var Baleno dock endast tillgänglig med en 1,6-liters bensinmotor på 72 kW (99 hästkrafter). Kombimodellen sålde förhållandevis bra i Sverige, sannolikt främst beroende på attraktivt utseende och gynnsamt pris. Från och med årsmodell 1998 erbjöds även en kombimodell med permanent fyrhjulsdrift. 

År 1999 ansiktslyftes Baleno, främst med ny front, samtidigt som fyradörrarssedanen slopades på den svenska marknaden. Detta år tillkom också specialversionen Baleno GS 2000 som hade en starkare motor samt lättmetallfälgar och dekorstriping som standard. År 2002 lades tillverkningen i Japan av Suzuki Baleno ned, utan att någon riktig ersättare presenterades. Dock kan MPV-bilen Suzuki Liana från samma år ses som något av en efterträdare rent storleksmässigt. Dessutom lanserades Liana även som fyradörrarssedan, vilken kan jämföras med Baleno Sedan, men denna version togs aldrig in i Sverige. Men såldes dock som "Baleno" i Indonesien.

Sedan produktionen i Japan lagts ned i Japan fortsatte modellen tillverkas i Indien under namnet Maruti Baleno fram till 2007. 

På vissa marknader marknadsfördes bilen under namnet Suzuki Esteem. I Japan hette den inledningsvis Cultus Crescent och sedan enbart Cultus.

Baleno
Framhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Länsväg 210

Länsväg 210 går sträckan Norsholm (E4) - Söderköping - Tyrislöt.
Hela sträckan ligger i Östergötlands län och är 69 km lång.

Anslutningar
 E4 (nära Norsholm)
 Länsväg 215 (vid E4 nära Norsholm)
 E22 (i Söderköping)
Ändpunkten Tyrislöt ligger på ön Norra Finnö i Östergötlands skärgård.

Historia
Vägen mellan Norsholm och Söderköping gavs nummer 140 på 1940-talet, vilket ändrades till 210 på 1960-talet. Vägen mellan Söderköping och Tyrislöt gavs numret 210 på 1980-talet och hade inget nummer innan dess. Vägen följer i huvudsak samma sträckning som på 1950-talet, men vissa sträckor öster om Söderköping har byggts senare. Lagnöbron till Norra Finnö öppnades 1975. Innan dess var det färja, med ganska mycket köer sommartid.

Se även
 Lista över länsvägar i Östergötlands län

Referenser

Länsvägar i Östergötlands län
Länsväg 215

Länsväg 215 går sträckan Finspång - Norsholm (vid E4). Den går i Östergötlands län och passerar även Kimstad och Skärblacka. Vägen är 34 km lång.

Anslutningar
 Riksväg 51 (i Finspång)
 E4 (nära Norsholm)

Historia
Länsväg 215 infördes år 1985. Innan dess var sträckan utan skyltade nummer. Cirka 1990 förlängdes väg 215 cirka 3 km mellan Norsholm och den nya E4 i samband med den nya E4-motorvägen. Före 1962 användes 215 som nummer på en annan väg, Köping - Åby, senare Riksväg 56.

Se även
 Lista över länsvägar i Östergötlands län

Referenser

Länsvägar i Östergötlands län
Kerry Weaver

Kerry Weaver är en fiktiv läkare och en av huvudrollerna i TV-serien Cityakuten.

Läkaren Weaver, som spelas av Laura Innes, dök för första gången upp i serien i säsong 2. Det var meningen att Kerry Weaver bara skulle vara en gästkaraktär, men fick bli en av huvudkaraktärerna i serien i säsong 3. År 2006 var hon den som varit med längst i serien. Hon slutar senare i säsong 13 i " A House Divided " för att flytta till Florida.

Väldigt lite av Weavers bakgrund avslöjades i början av serien. Publiken fick se en hårt arbetande doktor, fylld av ambition och som aldrig bröt en enda regel. Det enda man fått veta om Kerry Weavers bakgrund är att hon har ett höftfel som gör att hon måste gå med krycka, och att hon bodde i Afrika innan hon började på akuten. Detta avslöjades i samband med att hennes före detta afrikanska pojkvän kom och hälsade på. 

Weaver kom till sjukhuset och arbetade sig snabbt uppåt och blev till slut chef för hela sjukhuset. Hon har stöttat de flesta av sina kollegor, fast hos många såg man henne som en kall och känslolös person.

Weaver inser i en säsong att hon är lesbisk och hittar till slut Sandy som hon får sonen Henry med. Sandy som är brandman, avlider senare på sjukhuset efter att ha skadats i en olycka.

Rollfigurer i Cityakuten
Fiktiva läkare
Fiktiva figurer introducerade 1995
Julianna Margulies

Julianna Margulies, född 8 juni 1966 i Spring Valley i New York, är en amerikansk skådespelare och producent. År 2009 tog hon på sig huvudrollen som Alicia Florrick i TV-serien The Good Wife (2009–2016). Hennes pres samlade hyllningar och vann två Primetime Emmy-utmärkelser för bästa kvinnliga huvudroll i en dramaserie.

Biografi
Margulies föddes i Spring Valley, New York som den yngsta av tre döttrar. Hennes mor Francesca, var en balettdansör och eurytmi lärare; hennes far, Paul Margulies, var en författare, filosof och Madison Avenue reklamchef. Hennes föräldrar var båda judiska. Hennes mor konverterade till kristendomen när barnen var små, men Margulies identifierar sig fortfarande som judisk.

Karriär 
Margulies gjorde sin filmdebut i Steven Seagals actionfilm Dödlig hämnd (1991) och spelade en prostituerad. 1994 fick Margulies rollen som sjuksköterskan Carol Hathaway i pilotavsnittet av Cityakuten. I slutet av avsnittet är Hathaway hjärndöd, vilket ogillades av testpubliken. I det första "riktiga" avsnittet återupplivades hon. Margulies stannade i serien i sex säsonger. Margulies fick 1995 en Emmy för bästa kvinnliga biroll i dramaserie för rollen i Cityakuten, och hon nominerades även för samma pris året därpå. Mellan 1997 och 2000 nominerades hon fyra gånger till priset för bästa kvinnliga huvudroll i dramaserie.

Efter att Margulies lämnade Cityakuten år 2000 har hon medverkat i flera filmer och teaterföreställningar. Några av filmerna är Avalons dimmor (2001), Evelyn (2002), Ghost Ship (2002), miniserien The Grid (2004) och Snakes on a Plane (2006). Margulies har också gästspelat i flera serier de senaste åren, bland annat i Scrubs (2004) och i Sopranos (2006). Hon hade också en roll i miniserien The Lost Room.

I filmen Ghost Ship spelade Margulies mot sin dåvarande pojkvän Ron Eldard. De spelade mot varandra flera år tidigare också. Han spelade då hennes pojkvän i Cityakuten.

I september 2009 fick hon huvudrollen i TV-serien The Good Wife, där hon spelar tvåbarnsmamman Alicia Florrick som tvingas återuppta sin advokatkarriär sedan hennes man, distriktsåklagaren Peter Florrick (Chris Noth), som, förutom att ha varit otrogen och utnyttjat prostituerade, dömts och fängslats för mutbrott och andra oegentligheter. För rollen som Alicia Florrick har hon vunnit två Emmy Awards, 2011 och 2014. Från och med 2011, i början av den tredje säsongen, krediterades Margulies som producent av The Good Wife. Serien avslutades i maj 2016.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar

Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Personer från Rockland County
Födda 1966
Levande personer
Kvinnor
Skådespelare från delstaten New York
Alumner från Sarah Lawrence College
Basket Case

Basket Case är en av singlarna från Green Days tredje album Dookie som släpptes den 1 februari 1994. Basket case är skriven av bandets sångare och gitarrist Billie Joe Armstrong. Låten handlar om någon som lider av paranoia och beskriver Armstrongs egna upplevelser. Låten nådde förstaplatsen på Trackslistan samt på Billboard där den låg i flera veckor. 

Musiksinglar 1994
Låtar av Green Day
Länsväg 302

Länsväg 302 går sträckan Kungsgården - Järbo - Länsväg 272.
Den är 23 km lång och går i Gävleborgs län, i Sandvikens och Ockelbo kommun. Länsväg 302 fungerar som en förbindelseväg mellan E16 vid Kungsgården och länsväg 272 mellan Sandviken och Ockelbo.

Anslutningar
 E16
 länsväg 272

Historia
Vägen har haft samma nummer, 302, sedan vägnummer infördes i Sverige 1944. Den går också i samma sträckning som då.

Se även
 Lista över länsvägar i Gävleborgs län

Länsvägar i Gävleborgs län
Fyrudden

Fyrudden var före 2015 en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Gryts socken i Valdemarsviks kommun i Gryts skärgård. Småorten upphörde 2015 när området växte samman med småorterna Snäckevarp och Fyrtorp och Gryt för att bilda tätorten Gryt. Namnet till trots har det aldrig funnits en fyr i Fyrudden. Det är istället tallarna, furorna, som gett platsen sitt namn.

Fyrudden är huvudnoden för att nå ut i Gryts skärgård. Vid hamnen finns restaurang, glasskiosk, livsmedelsaffär och busshållplats för färd till Valdemarsvik, Söderköping och Norrköping. Under sommaren är hamnen en populär gästhamn för fritidsbåtar.

Sommartid utgår Skärgårdslinjen dagligen med skärgårdsbåten M/S Ellen af Harstena till ön Harstena.

Länsväg 212 från Valdemarsvik leder via Gryt fram till Fyrudden.

Externa länkar
Fyruddens hamn

Referenser

 
Orter i Valdemarsviks kommun
Östgötaskärgården
Tidigare småorter i Sverige
Länsväg 307

Länsväg 307 går sträckan Jättendal - Hassela.
Den går inom Nordanstigs kommun i Gävleborgs län och är 37 km lång.

Vägen passerar nära eller genom tätorterna Jättendal, Bergsjö och Hassela.

Anslutningar
 E4 vid Jättendal.
 Länsväg 305 i Hassela.

Historia
Vägen har haft nummer 307 sedan år 1985 och var småväg innan dess.

Se även
 Lista över länsvägar i Gävleborgs län

Länsvägar i Gävleborgs län
Suzuki Liana

Suzuki Liana debuterade 2001 och är en högbyggd bil i nedre mellanklassen. I Sverige fanns modellen endast som femdörrars crossover ( en blandning mellan kombi och MPV), medan den på andra marknader även fanns som fyradörrars sedan. Liana, som är en förkortning av Life In A New Age, ersatte Suzuki Baleno och gick att få med motorer på mellan 1,3 och 1,6 liter. Karossen har en något säregen form och detta går även igen i instrumenteringen som från början var digital. I och med ansiktslyftningen 2004 slopades dock denna instrumentering. Från årsmodell 2003 erbjuds Liana med fyrhjulsdrift, liksom i en kosmetiskt betingad sportversion kallad Airline. I USA säljs Liana som Suzuki Aerio och där är Airline-utförandet standard.

Liana
Framhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Länsväg 305

Länsväg 305 går sträckan Delsbo – Friggesund – Hassela – Stöde.
Den är 90 km lång, varav huvuddelen i Gävleborgs län. Ungefär en tredjedel av sträckan går i Västernorrlands län. Kommunerna som passeras är Hudiksvall, Nordanstig och Sundsvall.

Den går genom orterna Delsbo, Bjuråker, Friggesund, Hassela, Norrhassel, Vigge och Stöde.

Anslutningar
 Riksväg 84 vid Delsbo
 Länsväg X 743 vid Delsbo
 Länsväg X 740 vid Delsbo
 Länsväg X 745 vid Bjuråker
 Länsväg X 727 nära Friggesund
 Länsväg X 741 vid Friggesund
 Länsväg X 772 nära Friggesund
 Länsväg X 773 nära Hedvigsfors
 Länsväg X 774 i Hedvigsfors
 Länsväg 307 vid Hassela
 Länsväg X 770 norr om Hassela
 Länsväg Y 541 vid Norrhassel
 Länsväg Y 542 vid Vigge
 Länsväg Y 540 söder om Stöde
 Länsväg Y 511 i Stöde
 E14 i Stöde

Historia
Vägen har haft nummer sedan år 1962 och numret har varit 305 sedan dess. Före 1985 gick väg 305 vidare från Stöde till Anundgård (Holm) och Kälarne. Större delen av denna sträckning ingår idag i länsväg 320 och resten heter nu länsväg Z 586. Den kvarvarande delen av 305:an går i samma sträckning som på 1960-talet. Delsträckan Delsbo-Hassela är byggd på 1950-talet eller början på 1960-talet. Delsträckan Hassela-Stöde går i samma sträckning som åtminstone på 1940-talet. Den är ganska krokig och till stor del fortfarande (2012) grusväg.

Se även
 Lista över länsvägar i Gävleborgs län

Referenser

Noter 

Länsvägar i Gävleborgs län
Länsvägar i Västernorrlands län
Tågvakt

Tågvakt var i Stockholms tunnelbana  en av ombordpersonalen, vars huvudsakliga uppgift var att sköta dörröppning och dörrstängning. 
Sedan 1980 är alla tåg i Stockholms tunnelbana enmansbetjänade.

Se även
Konduktör

Kollektivtrafik
Yrken