kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Itis (köpcentrum)

Itis (tidigare fi. Itäkeskus och på sv. Östra centrum) är ett köpcentrum i stadsdelen Östra centrum i Helsingfors. Itis är Finlands största köpcentrum med 199 butiker och en försäljningsyta på 112 500 kvadratmeter. Köpcentret har 3 000 parkeringsplatser och ligger vid Östra centrums metrostation.

Första skedet av shoppingcentret blev klart år 1984 i den delen som nu kallas Passagen (fi. Pasaasi) och bestod av 22 000 kvadratmeter och 41 butiker. Kort efter öppnandet började man planera en utvidgning och år 1992 öppnade utvidgningen Bulevarden (fi. Bulevardi) på den östra sidan av gamla delen. Utvidgningen hade planerats av fem arkitektbyråer och ökade storleken på köpcentret till 85 000 kvadratmeter. Nya hyresgäster blev bland annat varuhusen Stockmann och Sokos och det totala antalet butiker steg till 200. Det betydde att Östra centrum blev Finlands största koncentration av butiker. Nästa utvidgning började planeras i slutet av 1990-talet och den östligaste delen som döptes till Piazza öppnade år 2001. År 2002 sålde dåvarande ägaren Sponda fastigheten till holländska Wereldhave.

Källor

Externa länkar
Itis webbplats

Köpcentrum i Finland
Botby
Lusoga

Lusoga är ett bantuspråk, som talas i Uganda. Det är sogafolkets modersmål, och talas av sammanlagt ungefär tre miljoner människor i Uganda. Det gör det till ett av Ugandas största språk, efter engelska, luganda och swahili.

Externa länkar 
Learn Lusoga - Länkar och ljudfiler för grundläggande lusogastudier

Språk i Afrika
Språk i Uganda
Bantuspråk
Lugwere

Lugwere, eller gwere, är ett bantuspråk som talas av gwere-folket (Bagwere), ett Bantu-folk i Ugandas östra delar. Det är nära besläktat med lusoga och luganda som talas i grannområden. Lugwere anses vara livskraftigt. Rulifolket i centrala Uganda talar samma språk men med lite annat uttal.

År 2002 uppskattades det att språket hade 410 000 talare. Lugwere undervisas till barn på lågstadiet. Ytterligare finns det radioprogram och tidningar där språket används.

Språket skrivs med latinska alfabetet. Nya testamentet översattes till lugwere år 2017.

Källor 

Språk i Uganda
Bantuspråk
Jura Museum

Jura Museum är ett naturhistoriskt museum beläget i Eichstätt, Tyskland, och har en bred utställning av fossila arter från juraperioden. Fossilen har hittats i gruvan Solnhofen, omfattande marina reptiler, flygödlor, och ett exemplar av den tidigaste fågeln Archaeopteryx. Det senaste fyndet som museet har skaffat är ett väl bevarat skelett av en Juravenator. 
Museet har även ett akvarium med tropiska fiskar.

Externa länkar
 Museum description (Tyska)

Referenser

Museer i Bayern
Vetenskapsmuseer
Lista över Förenade arabemiratens presidenter

En emir av Förenade arabemiratens emirer väljs som president och fungerar som landets statschef.

Lista över presidenter (1971-)

Externa länkar
Officiell webbplats

 
Bildanden 1971
Förenade arabemiratens president
Body & soul

Body & soul är en skulptur i spegeldammarna utanför Södersjukhuset på Södermalm i Stockholm. Verket skapades år 2002 av konstnären Fredrik Wretman.
 

Platsen utanför Södersjukhusets huvudentré omgestaltades i samband med sjukhusets ombyggnad 2000-2003. För att lätta upp det hårt trafikerade området anordnades två grunda spegeldammar byggda av finländsk diabas i mitten av platsen. För dammarna har konstnären Fredrik Wretman skapat konstverket Body & soul. Det består av två skulpturer i patinerad brons placerade i och vid varsin damm. Här kommer speglingen i spegeldammen till sin fulla rätt, eftersom utan spegling finns verket bara till hälften.

Intill den västra dammens kortsida knäar en liten mansfigur och känner försiktigt på vattenytan med sin högra hand. Rörelsen besvaras av spegelbilden i vattnet. Mitt i den andra dammen bildas ordet ECHO av halva bokstäver som reflekteras i vattnet och blir helt. Verket har en parallellitet till den grekiska mytologin om Narkissos och den vackra nymfen Echo.

Källor
 Konst på Södersjukhuset.
 Konst på Södersjukhuset.

Externa länkar

Skulpturer på Södermalm
Skulpturer 2002
Skulpturer av Fredrik Wretman
Lasse Äikäs

Lasse Taisto Äikäs, född 26 januari 1932 i Kuolemajärvi (nuvarande Pionerskoje), död 12 juni 1988 i Jockis, var en finländsk centerpartistisk politiker. Han var ledamot av Finlands riksdag mellan 1975 och 1983. Som Finlands försvarsminister tjänstgjorde han i regeringen Koivisto II 1979–1982.

Äikäs studerade juridik och avlade 1960 juris kandidatexamen. Tre år senare blev han vicehäradshövding och arbetade därefter som länsman.

Äikäs efterträdde 1979 Taisto Tähkämaa som försvarsminister och efterträddes 1982 av Juhani Saukkonen.

Referenser 

Finlands försvarsministrar
Ledamöter av Finlands riksdag för Centern
Finländska politiker under 1900-talet
Personer från Kuolemajärvi
Födda 1932
Avlidna 1988
Män
Dannäs kyrka

Dannäs  kyrka en kyrkobyggnad som tillhör Forshedabygdens  församling i Växjö stift.

Kyrkobyggnaden 
Kyrkan anses uppförd under 1200-talet. Delar av de medeltida murarna ingår i långhusets södra och norra vägg. 

Tornbyggnaden tillkom 1813, samtidigt som långhusets västra del utökades. Detta innebar att kyrkan som tidigare endast var 13 meter lång erhöll dubbel storlek. En större restaurering ägde rum 1888. 

1942 revs vapenhuset i väster, ingången i söder murades igen. Kyrkan fick därigenom sitt nuvarande utseende bestående av ett rektangulärt långhus med en avslutande korvägg och bakomliggande sakristia i öster och torn med huvudingång i väster.

I tornets lanternin finns två klockor. Lillklockan göts 1751, storklockan 1783.

Inventarier 
 Altartavlan tillkom 1942.Den är ett verk av konstnären Olle Hjortzberg med motivet:Bergspredikan.
 Triumfkrucifix utfört i ekträ under 1500-talet.
 Dopfunt av granit daterad till 1200-talet. Ett verk av regional verkstad.
 Madonnabild av lövträ från 1400-talet. 
 Predikstol i barock är tillverkad 1642.
 Sluten bänkinredning från 1600-talet.

Orgel
1927 byggde Gebrüder Rieger, Jägerndorf, Tjeckoslovakien, en orgel med tolv stämmor.
Dagens orgel tillverkades 1977 av J. Künkels Orgelverkstad. Den har sju stämmor fördelade på två manualer och pedal. Orgeln är mekanisk och det finns plats för att sätta in ytterligare fem stämmor. Fasaden har bibehållits från 1927 års orgel.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor 
    Forshedabygdens förs.  Dannäs kyrka
    Dannäs socken
   Riksantikvarieämbetet,   Dannäs kyrka
  
  
  

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader i Värnamo kommun
Chabasit

Chabasit, (Ca,Na2)(Al2Si4O12)•5–7 H2O, är ett samlingsnamn för zeoliter som ingår i chabasitserien. Sammansättningen ligger mellan ändleden betecknade med tillägget -Ca, -K, -Mg -Na –Sr till mineraknamnet chabasit. Mineralet är ett tektosilikat där aluminium tillsammans med kisel och syre bildar ett anjonskelettet med öppen struktur av atomära kanaler. Olika katjoner  och vattenmolekyler binder till platser i de atomära kanalerna.
Chabasit förekommer som fyllnad i mandelformade hålrum i lava.

Ändleden för chabasit 
Chabasitens sammansättning kan variera mellan ändledens nominella formler som är:
 Chabasit-Ca – Ca2[Al4Si8O24]·13H2O
 Chabasit-K – (K2NaCa0,5)[Al4Si8O24]·11H2O
 Chabasit-Mg – (Mg0,7K0,5Ca0,5Na0,1)[Al3Si9O24]·10H2O
 Chabasit-Na – (Na3,5K)[Al4,5Si7,5O24]·11,5H2O
 Chabasit-Sr – Sr2[Al4Si8O24]·11H2O
Kristallvattenhalten kan alltså variera.

Förekomst 
Chabasit har påträffats i Indien, Nordirland, Italien, Tyskland, Nova Scotia, Oregon, Arizona, New Jersey samt på Island och Färöarna. Chabasit är ganska ovanlig i Sverige men har påträffats i Fröå gruva i Jämtland, i Långbans gruva i Värmland och i Malmbergets gruva i Lappland.

Egenskaper 
Chabasit bildar vita, mer eller mindre genomskinliga kristaller, vilka ibland har en dragning åt rosa men kan också vara gul- eller grönaktiga. De är romboedriska till strukturen och syns ofta pseudokubiska eftersom den spetsiga vinkeln mellan närstående ytor ofta är 85° 14′ det vill säga nästan vinkelräta. Hårdhetsgrad enligt Mohs är 4–5 och densiteten ligger mellan 2,05 och 2,20 kg/dm3.
Brytningsindex varierar från som lägst 1,465 för chabasit-Mg till som högst 1,507 för chabasit-Sr. Eftersom mineralet tillhör det trigonala kristallsystemet har varje specie tre värden på brytningsindex.

Chabasit är en oorganisk jonbytare. Jonbytaregenskapen kan användas för att göra hårt vatten mjukare genom att byta kalcium- och magnesiumjoner i hårt vatten mot alkalijoner( till exempel natrium- eller kaliumjoner som släpps ut till vattnet). Zeoliter framställs ibland artificiellt för detta ändamål.
Chabasit kan även användas för att absorbera små gas- eller vätskemolekyler det vill säga fungera som så kallad molekylsikt.

Zeoliter med chabasitstruktur  
Det finns många olika material, som är isostrukturella med chabasit. Ett av dem är SSZ-13, en CHA-typ zeolit som har syntetiserats i laboratorier. Denna har ett Si/Al-förehållande av 14, en sammansättning som inte finns i naturen. SSZ-13 har låg jonbytesförmåga men kan användas som katalysator.

Källor 
 
 Bra Böckers lexikon, 1973

Mineral
Aluminiumföreningar
Kalciumföreningar
Jonisk grekiska

Jonisk grekiska var en underdialekt inom attisk-jonisk antik grekiska. Den tros ha spridits i Grekland under de doriska invasionerna, cirka 1000 f.Kr. Under 400-talet f.Kr. talades språket på Mindre Asiens kust, liksom på öarna Chios och Samos. Språket talades också på ett flertal öar i centrala Egeiska havet, och på den stora ön Euboea norr om Athen. Via kolonisation spreds språket ytterligare till områden kring norra Egeiska havet, Svarta havet och västra Medelhavet.

Jonisk grekiska delas in i en gammal och ny form. Övergången mellan de två är osäker, men ungefär 600 f.Kr. är en rimlig uppskattning.

Homeros stora epos Illiaden och Odysséen skrevs på äldre jonisk grekiska, med inslag av aiolisk dialekt.

Grekiska
Klassiska språk
Hydrering

Hydrering kan avse:

 Hydrering – en äldre benämning för hydrogenering
 Hydrering (fysiologi) – en fysiologisk egenskap

Se även
Dehydrering – vatten bortförs från ett objekt
Hydratisering – molekyler i vatten binder till lösta joner
Hydratisering (reaktion)
La Liga 2012/2013

La Liga 2012/2013 var den 82:a upplagan av Spaniens högsta liga i fotboll för herrar. Säsongen började den 18 augusti 2012, och avslutades den 1 juni 2013. Barcelona vann ligan för 22:a gången. Ligan säkrades den 11 maj 2013 efter att tvåan Real Madrid spelade 1–1 borta mot Barcelonas lokalkonkurrenter RCD Espanyol. Barcelona slutade till sist på 100 poäng, vilket gjorde att man tangerade Real Madrids poängrekord från säsongen 2011/2012.

Lagen 
Deportivo La Coruña, Celta Vigo och Real Valladolid var nykomlingar den här säsongen efter att slutat på första, andra respektive tredje plats i Segunda División säsongen 2011/2012. 

Nedflyttade var Villarreal CF, Sporting Gijón och Racing Santander efter att ha slutat på de tre sista platserna i La Liga 2011/2012.

Arenor

Klubbinformation 
Precis som föregående år förser Nike den officiella matchbollen till alla matcher.

Tabell

Referenser

Externa länkar 

2012 i Spanien
2013 i Spanien
2012/2013
Fotbollssäsongen 2012/2013
August Karolus

August Karolus, född 16 mars 1893, död 1 augusti 1972, var en tysk fysiker.

Karolus blev 1926 professor i Leipzig. Han sysslade framför allt med bildtelegrafiska problem och uppfann ett på Kerreffekten grundat högfrekvent ljusrelä, "Karoluscell".

Källor

Noter

Tyska fysiker
Födda 1893
Avlidna 1972
Män
Personer från Sinsheim
Krates från Thebe

Krates från Thebe (klassisk grekiska: Κράτης), född cirka 365 f.Kr., död cirka 285 f.Kr., var en antik grekisk filosof. Han var anhängare av den kyniska skolan, och var bland annat lärare åt stoicismens grundare, Zenon från Kition. Han påstås ha ärvt en stor förmögenhet, vilken han skänkt bort för att kunna leva i fattigdom tillsammans med sin hustru, Hipparchia från Maroneia.

Mycket lite finns bevarat av Krates egna skrifter. Han författade en uppsättning brev på filosofiska teman, som enligt Diogenes Laertius var skrivna i ungefär samma stil som Platons. De fragment som finns bevarade tyder på att han använde både humor och moraliska förmaningar för att förmedla en kynisk världsbild till sina följeslagare. Han menade bland annat att man bör leva så enkelt som möjligt och inte fästa sig vid vare sig lyx eller statsmannaskap och offentligt liv.

Krates var också den förste kyniker som använde begreppet tuphos (), som betyder ungefär rök eller dimma. Denna dimma menades av både Krates och senare kyniker vara det som begränsade människan och fördunklade hennes blick. Filosofins mål var bland annat att skingra tuphos och se världen som den verkligen var.

Noter

Källor 
 Diogenes Laërtius, Lives of the Eminent Philosophers, Book VI Crates, översatt till engelskan av Robert Drew Hicks (1925)

Födda 365 f.Kr.
Avlidna 285 f.Kr.
Antikens grekiska filosofer
Män
Paganinikontraktet (film)

Paganinikontraktet var en svensk planerad film som skulle haft premiär i Sverige 2013. Filmen skulle ha producerats av Charlotta Denward, Peter Possne och Börje Hansson och regisserats av Kjell Sundvall. Filmens manus som skrevs av Kjell Sundvall och Börje Hansson bygger på boken Paganinikontraktet av Lars Kepler och var menad att bli en uppföljare till Hypnotisören från 2012. Våren 2013 framkom det att produktionen skjutits upp på obestämd tid.

Bakgrund och produktion 
Under inspelningen av Hypnotisören meddelades det att en uppföljare planerades som skulle bygga på den andra romanen i Lars Keplers serie, Paganinikontraktet. Lasse Hallström skulle dock inte återvända som regissör till uppföljaren och 9 februari bekräftades det på Berlins filmfestival att Kjell Sundvall skulle åta sig ansvaret som regissör till det uppföljande projektet. Hallström sa att han inte gillade den andra romanen i serien men håll dörren öppen för att läsa den tredje boken innan han tackar nej till att regissera filmatiseringen av den.

Producenten Peter Possne gick ut med nyheten att man satsade på en filmatisering av samtliga åtta romaner i serien av Kepler, där den andra filmen i serien skulle spelas in under sommaren 2013 med början i maj och ha premiär samma höst.

I mars 2013 gick SF in och blåste av produktionen innan inspelningarna kunde inledas och projektet sköts därefter upp på obestämd tid. När projektet lades ner hade redan en budget satts på runt 40 miljoner kronor och ett filmteam och skådespelare valts ut.

Det finns olika förklaringar om varför projektet lades ner. Producenten Charlotta Denward menar att SF tvingades avbryta projektet eftersom manuset var för dåligt medan Kjell Sundvall menade på att det saknades finansiering, även om Charlotta Denward menade på att det kan finnas en gemensam faktor.

Även en tredje film i serien, Eldvittnet, planerades av Sonet Film med Peter Possne som producent.

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska filmer 2013
Svenskspråkiga filmer
Ofullbordade verk
Moristroma

Moristroma är ett släkte av svampar. Enligt Catalogue of Life ingår Moristroma i ordningen Chaetothyriales, klassen Eurotiomycetes, divisionen sporsäcksvampar och riket svampar, men enligt Dyntaxa är tillhörigheten istället klassen Eurotiomycetes, divisionen sporsäcksvampar och riket svampar.

Källor

Sporsäcksvampar
Moristroma
Moristroma polysporum

Moristroma polysporum är en svampart som beskrevs av A.I. Romero & Samuels 1991. Moristroma polysporum ingår i släktet Moristroma, ordningen Chaetothyriales, klassen Eurotiomycetes, divisionen sporsäcksvampar och riket svampar.   Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Sporsäcksvampar
Moristroma
Moristroma japonicum

Moristroma japonicum är en svampart som beskrevs av Nordén 2005. Moristroma japonicum ingår i släktet Moristroma, ordningen Chaetothyriales, klassen Eurotiomycetes, divisionen sporsäcksvampar och riket svampar.   Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Sporsäcksvampar
Moristroma
Moristroma quercinum

Moristroma quercinum är en svampart som beskrevs av Nordén 2005. Enligt Catalogue of Life ingår Moristroma quercinum i släktet Moristroma, ordningen Chaetothyriales, klassen Eurotiomycetes, divisionen sporsäcksvampar och riket svampar, men enligt Dyntaxa är tillhörigheten istället släktet Moristroma, klassen Eurotiomycetes, divisionen sporsäcksvampar och riket svampar. Arten är reproducerande i Sverige. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Sporsäcksvampar
Moristroma
Purpursopp

Purpursopp, Imperator rhodopurpureus, är en svampart som beskrevs av František Smotlacha 1952 som Boletus rhodopurpureus i släktet Boletus och flyttades till det nybildade släktet Imperator 2015. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Soppar
Imperator
Suillellus caucasicus

Suillellus caucasicus är ett taxon som beskrevs av Rolf Singer 1947 som Boletus luridus var. caucasicus och 1967 som Boletus caucasicus (taxonet har 2015 flyttats till Suillellus 2015 av Jaime. B. Blanco Dios tillsammans med många andra taxa som flyttades dit). Beskrivningen 1947 avsåg svampar som "växte i blandskog under nordmannsgran med en hatt som var blekt gråbrun, mörkare än eldsoppens. Porer klart engelskt röda, mörkare än hos eldsopp och blekare än hos blodsopp. Fot rödaktigt skär i övre delen, med ett nätverk. I den nedre delen med små röda korn, progressivt avtagande nedåt, olivfärgade till smutsröda vid basen. Hattkött citrongult med områden av mer intensiv färg. Lagret under rören av samma färg som hattköttet. Smak och lukt ej tydliga." I beskrivningen 1967 lade han till att den har negativ amyloid reaktion och en form på sporerna med en högre kvot mellan längd och tjocklek än hos eldsopp. Singers beskrivningar gjordes dock på tyska vilket gör dem ogiltiga enligt ICN artikel 39.1. Carlo Luciano Alessio gjorde därför en nybeskrivning 1985. Denna beskrivning saknar angiven typ och är därför ogiltig enligt ICN artiklarna 40.1 och 40.3. Ej heller Jiří Hlaváčeks nybeskrivning av B. luridus var. caucasicus från 1995 är giltig eftersom den bryter mot ICN artikel 41.5. Det finns sålunda ingen giltig beskrivning av Suillellus caucasicus och taxonet är därför ett nomen nudum.

Ovannämnda karaktärer kan dock förekomma hos Suillellus mendax (dock ej¨ den negativa amyloida reaktionen) och blodsopp, så enligt Vizzini et al. (2013) är det troligen fråga om en fenotyp av blodsopp med mer eller mindre utbildad nätådring på foten som Singer beskrivit.

Exemplar av eldsopp och S. mendax som saknar "Batailles linje" (en röd linje som syns i ett tvärsnitt och som bildas av rött hattkött närmast porerna) har dock ofta kallats "S. caucasicus", men molekylärfylogenetiska studier har visat att avsaknad av Batailles linje inte är en karaktär av taxonomiskt värde.

Källor
 Alfredo Vizzini, Giampaolo Simonini, Enrico Ercole & Samuele Voyron, 2013, Boletus mendax, a new species of Boletus sect. Luridi from Italy and insights on the B. luridus complex, Mycological Progress, April 2013.

Suillellus
Butyriboletus pseudoregius

Butyriboletus pseudoregius är en sopp i familjen Boletaceae som först beskrevs av Heinrich Huber som en underart av Boletus appendiculatus och sedan som egen art av Alain Estadès 1988. Den flyttades till det nybeskrivna släktet Butyriboletus 2014 av David Arora och Jonathan Frank.

Referenser

Soppar
Butyriboletus
Boletus persoonii

Boletus persoonii är en svampart som beskrevs av Bon 1988. Boletus persoonii ingår i släktet rörsoppar och familjen Boletaceae.   Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Rörsoppar
Boletus

en:Boletus persoonii
Suillus flavus

Suillus flavus är en svampart som beskrevs av William Withering 1796. Från 1910 till 1982 gällde dock att de tidigaste accepterade beskrivningarna var de som gjordes av Elias Fries 1821 och de namn som sanktionerats av honom. Därför har Witherings beskrivning (som dessutom är på engelska) förklarats vara ett nomen illegitimum i enlighet med ICBNs kod artikel 53.1 och Lucien Quélets beskrivning av Viscipellis flava 1886 gäller som den första beskrivningen. Rolf Singer flyttade arten till Suillus 1945.

Många mykologer betraktar Suillus flavus som synonym till Suillus grevillei (lärksopp).

Källor

Soppar
Suillus
Imperator torosus

Imperator torosus är en sopp som beskrevs av Elias Fries och Christopher Theodor Hök 1835 som Boletus torosus i släktet Boletus. Den gjordes till typart för det nybildade släktet Imperator 2015.

Källor

Soppar
Imperator
Boletus aereus

Svartbrun stensopp (Boletus aereus) är en svampart som beskrevs av Bull. 1789. Boletus aereus ingår i släktet rörsoppar och familjen Boletaceae.  Arten är reproducerande i Sverige. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. På svenska har namnet "svartbrun stensopp" använts, men något officiellt svenskt namn har arten inte.

Svartbrun stensopp förekommer främst i medelhavsområdet, där den är en uppskattad matsvamp. I Italien är den känd som "porcino nero". Den förekommer mycket sällsynt i Sverige, men förekommer inte sällan i samband med torgförsäljning av svamp.

Källor

Rörsoppar
Boletus
Matsvampar
Aprikossopp

Aprikossopp (Rheubarbariboletus armeniacus) är en sopp som tillhör familjen Boletaceae.

Förekomst
Aprikossopp är en sällsynt art som anses ha en sydlig utbredning i Europa.Säkra fynd är gjorda i Storbritannien. Den är ej funnen i Norden, trots att Artdatabanken/Dyntaxa anger den som livskraftig i Sverige. Detta beror på sammanblandning med Hortiboletus engelii Den bildar ektomykorrhiza med ekar, lindar, boksläktet, äkta kastanj och även tallar.

Kännetecken
Hatten blir upp till 8(20) cm i diameter. Hatthuden är ofta "aprikosfärgad" (varierar från gul till karminröd; blir ockrafärgad med åldern), sammetsluden som ung och ibland uppsprickande. Porerna är gula, mera olivfärgade med ålder, och blånar vid tryck. Foten är vanligen jämnsmal, ofta krökt vid basen, gul längst upp men allt rödare neråt basen och blånande vid beröring. Köttet är vitaktigt i hatten, gult i fortan och orange till rött i fotbasen; blånar i snittytor (åtminstone i hatten och inte bestående). Mycelet är gulaktigt. För säker bestämning krävs mikroskopering och kemi: en lösning av kongorött färgar små "plättar" på hatthudens cellväggar och en järn(II)sulfatlösning färgar köttet i hatten och fotbasen mörkt blågrönt. Den närstående Rheubarbariboletus persicolor (ej i Norden) saknar dessa "plättar". Rödsopp har röda eller orange prickar i fotbasens kött (luppkaraktär).

Taxonomi
Aprikossoppen beskrevs av Lucien Quélet som Boletus armeniacus 1885. Året därpå flyttade han den till Versipellis för att två år senare, 1888, föra den till Xerocomus. Där fick den stanna i 120 år, tills de nyutvecklade molekylärfylogenetiska analysmetoderna fick Josef Šutara att flytta den till Xerocomellus 2008. Den gjordes 2015 till typart för det nybeskrivna släktet Rheubarbariboletus av Giampaolo Simonini, Matteo Gelardi och Alfredo Vizzini

Artnamnet har den efter aprikos vars vetenskapliga namn är Prunus armeniaca. Aprikosen har i sin tur fått namnet från Armenien.

Bildgalleri

Referenser
Boris Assyov, Xerocomus armeniacus på Boletales.com.
Andy Taylor & Ursula Eberhardt, 2006, Släktet Xerocomus i Sverige, Svensk Mykologisk Tidskrift 27:3, sid. 35-48(42).
Alan E. Hills, 2008, The genus Xerocomus. A personal view, with a key to the British species, Field Mycology 9:3, sid. 77–96(86).

Externa länkar 

Soppar
Rheubarbariboletus
Boletaceae
Bronssopp

Bronssopp (Butyriboletus appendiculatus) är en sopp som beskrevs av Jacob Christian Schäffer 1763. Den fördes till släktet Butyriboletus av David Arora och Jonathan Frank 2014.  Inga underarter finns listade. Arten är sällsynt och rödlistad som nära hotad i Sverige.

Den rekommenderas inte som matsvamp på grund av sin sällsynthet, trots att den kan vara matsvamp i andra länder där den är mer vanlig. Den växer på kalkrik mark i ofta halvöppen terräng i ädellövskogar, parker och hagmarker med bok och ek. Avverkning av lövträd, granplantering, upphörande hävd och igenväxning samt markberedning utgör hot mot arten.

Källor

Soppar
Butyriboletus