kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
BMW E60

E60 (sedan) och E61 (touring) är BMW:s interna utvecklingsnamn på den femte generationen BMW 5-serie. Modellen ersatte BMW E39 år 2003 och ansiktslyftes 2007.

E60/E61 ersattes under 2010 av F10/F11.

Motoralternativ

Vanliga problem med BMW E60 
BMW E60 är rymlig, bekväm, lyxig och pålitlig. Eftersom den här modellen innehöll flera nya teknologier stötte det på ett antal problem. Som ett resultat var den mindre pålitlig och dyrare att underhålla.

Styrarmsfel, bromskraftsförstärkarfel, läckande absorbenter, trasiga säten, transmissionsproblem, bränslerelaterade problem och felaktiga slipringar är vanliga problem med BMW E60 5-serien.

Bränslerelaterade problem

Bränsleproblem är ett vanligt problem med BMW E60. Detta är ett vanligt problem med BMW 535i. En felaktig termostat och bränslepumpar är skyldiga till problemet. När dessa delar slits ut eller skadas orsakar de effektförlust, minskad bränsleprestanda, gnälljud, kylvätskeläckage och problem med värmaren.

Styrarmen är defekt.

När BMW E60 når cirka 40 000 km kan man märka problem med att styrarmen eller bussningarna går sönder. Det kan leda till lös styrning, vilket kan leda till allvarliga fjädringsproblem.

Överföringsproblem

Växellådsproblem är vanliga på de flesta BMW E60, men de är särskilt allvarliga på BMW E60 5-serie 530d. Denna modells automatiska ZF-växellåda utvecklar problem när transmissionsdelarna slits ut. Eftersom majoriteten av delarna är gjorda av plast, slits de mycket snabbare.

Otillräcklig bromsförstärkare

Flera förare har rapporterat detta problem. Bromsförstärkarens felfunktion gjorde det svårt att trycka ner bromsarna. Problemet har kopplats till en defekt slang som läcker olja in i bromsförstärkaren. Vissa BMW E60-modeller har därför återkallats.

Läckande spjäll

Läckande absorbenter är ett annat vanligt problem hos BMW E60. Dessa delar tenderar att slitas ut snabbare eftersom de utsätts för smuts och damm. Främre absorbenter slits ut snabbare än bakre absorbenter.
 ¹ Från september 2007 240 Nm.
 ² Endast för USA.

Se även 
 BMW 5-serie
 BMW M5
 BMW X5

Källor

Externa länkar

E60
Bakhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
BMW E36

E36 är BMW:s interna utvecklingsnamn på BMW 3-serien från 1990 till 2000. E36 ersatte E30 och följdes sin tur av E46.

Modellen erbjöds som 4-dörrars sedan, 5-dörrars kombi, 2-dörrars cabriolet, 2-dörrars coupé och 3-dörrars halvkombi med 4- och 6-cylindriga radmotorer.

Årsmodeller 
Sedan: 1990-1998
Touring: 1995-1999
Coupé: 1992-1999
Cabriolet: 1993-1999
Compact: 1994-2000

Motoralternativ 

E36
Bakhjulsdrivna fordon
Lars Rangius

Lars Rangius, född omkring 1667, död 1717, var samisk präst i först Sorsele församling, sedan Silbojokks församling. Han gjorde den första översättningen av Nya Testamentet till samiska, ett verk som aldrig blev utgivet.

Biografi
Lars Rangius genomgick antagligen Skytteanska skolan i Lycksele och fortsatte därefter i Härnösands trivialskola och gymnasium. 1688–1695 studerade han vid Uppsala universitet. Därefter bör han ha prästvigts i Härnösands domkyrka, men uppgifter om detta saknas. Lars Rangius fick sin första tjänst som kaplan i Sorsele kapellförsamling 1697. Han drack uppenbarligen mer brännvin än vad som var lämpligt och figurerade nästan årligen i tingsprotokollen. Allmogen klagade en del på att han förde ett ”otijdigdt lefwerne”, och även kyrkoherden i Lycksele församling blev föremål för försmädligheter från Rangius sida.

År 1709 fick Rangius en ny tjänst som kyrkoherde i Silbojokks församling, som inrättats 1640 för bruksfolket vid hyttan fem mil från silvergruvan i Nasafjäll. Hyttan låg visserligen öde sedan 50 år tillbaka, och antalet gudstjänstbesökare var antagligen inte så stort, men församlingen fanns ändå kvar. Lars Rangius stannade i Silbojokk till sin död 1717.

Rangius var gift med Anna Vacker från Umeå och fick en son och en dotter.

Översättningen
Under åren 1701–1713 arbetade Lars Rangius med att översätta hela Nya Testamentet till samiska. Det färdiga manuskriptet blev aldrig tryckt utan förvaras på Uppsala universitetsbibliotek. Det blev i stället Pehr Fjellström som gjorde den första tryckta översättning av Nya Testamentet till samiska (1755). Pehr Fjellström hade tillgång till Lars Rangius arbete, men i förordet till sin utgåva skriver han att han inte haft särskilt stor användning av detta. Lars Rangius var nämligen bara kunnig i en av alla samiska dialekter, medan Fjellström försökte skapa ett skriftspråk som skulle kunna förstås av fler, det så kallade sydlapska bokspråket.

Vilken samisk dialekt var det då som Lars Rangius använde? Den ingående analys av Rangius version av Markusevangeliet som Karin Wilson gjort i sin doktorsavhandling pekar mot att det var umesamiska, om än med en del drag som idag är typiska för ännu sydligare dialekter.

Referenser

Svenska präster under 1600-talet
Män
Avlidna 1717
Födda 1667
Samer i Sverige
Launceston, Tasmanien

Launceston är en stad i den norra delen av delstaten Tasmanien i Australien med en befolkning på 103 325 personer, inkluderat förorter. Det är den näst största staden i Tasmanien, efter huvudstaden Hobart. Launceston ligger vid sammanflödet av floderna 
North Esk River, South Esk River och Tamar River. De första européerna bosatte sig här i mars 1806 vilket gör staden till en av de äldsta i Australien. Det är den stad i Australien som hyser det största urvalet av 1800-talsbyggnader. Som många andra städer i Australien namngavs staden efter en stad i Storbritannien, i detta fall Launceston i Cornwall.

Bland kända personer med anknytning till staden märks bland andra
 Alec Campbell, australisk soldat som deltog vid Gallipoli, även känd som "The Last ANZAC"
 Marcos Ambrose, född 1976 i Launceston, racerförare
 Simon Baker, född 1969 i Launceston, skådespelare
 Rachael Taylor, skådespelerska
 Matthew Goss, född 1986 i Launceston, tävlingscyklist
 Helen Gourlay Cawley, född 1946 i Launceston, professionell tennisspelare
 Richie Porte, född 1985 i Launceston, tävlingscyklist
 Ricky Ponting, cricketspelare och f.d lagkapten för det Australiska landslaget

30 km utanför Launcestion ligger racerbanan Symmons Plains Raceway

Referenser

Noter 

Orter i Tasmanien
Orter grundade 1806
Thelma Houston

Thelma Houston född Thelma Jackson den 7 maj 1946 i Leland i Washington County i Mississippi, är en amerikansk sångerska, kompositör och skådespelerska. År 1977 fick hon en världshit med sin coverversion av sången "Don't Leave Me This Way".

Diskografi
Studioalbum

 (med Pressure Cooker)

 (med Jerry Butler)

 (med Jerry Butler)

Singlar (på Billboard Hot 100)
1970 – "Save the Country" (#74)
1976 – "Don't Leave Me This Way" (#1)
1976 – "If It's the Last Thing I Do" (#47)
1979 – "Saturday Night, Sunday Morning" (#34)

Filmografi
1975 – Death Scream
1977 – Game Show Models
1979 – The Seventh Dwarf
1988 – And God Created Woman (sv.: Och Gud skapade kvinnan)
1998 – 54
1998 – Beloved (sv.: Älskade)

Externa länkar

Officiell webbplats

Thelma Houston på Allmusic

Kvinnor
Födda 1946
Amerikanska sångare
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska kompositörer
Levande personer
BMW E39

E39 är BMW:s interna utvecklingsnamn på BMW 5-serien från 1995 till 2004. E39 ersatte E34 och ersattes av E60. Modellen ansiktslyftes i slutet av 2000.

Modellen erbjöds som 4-dörrars sedan och 5-dörrars kombi med 6-cylindriga radmotorer och V8-motorer.

Motoralternativ 

¹ Från årsmodell 1999 440 Nm.

E39
Bakhjulsdrivna fordon
Stranger Than Fiction (film)

Stranger Than Fiction är en amerikansk dramakomedifilm från 2006 i regi av Marc Forster efter manus av Zach Helm.

Filmen hade biopremiär i Sverige den 25 december 2006, utgiven av Sony Pictures.

Rollista (i urval)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2006
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramakomedifilmer
Självrefererande filmer
Filmer i regi av Marc Forster
Stranger Than Fiction

Stranger Than Fiction kan syfta på:
 Stranger Than Fiction (musikalbum) — Bad Religions åttonde studioalbum, utgivet 1994
 Stranger Than Fiction (film) — en amerikansk dramakomedifilm från 2006
 Stranger Than Fiction (musikgrupp) — Musikgrupp som Elliott Smith var medlem i.
Influensavirus typ B

Influensavirus typ B är ett släkte inom virusfamiljen Orthomyxoviridae. I släktet finns bara en art. Influensa typ B virus kan leda till influensa hos människor och hos sälar.

Se även 
 Influensavirus typ A
 Influensavirus typ C

Orthomyxoviridae
Tony Hale

Anthony Russell "Tony" Hale, född 30 september 1970 i West Point, New York, är en amerikansk skådespelare och komiker.

Han är bland annat känd för rollen som Buster Bluth i Arrested Development, Gary Walsh i Veep, och som Forky i Toy Story 4.

2013 vann han en Emmy Award i kategorin Bästa manliga biroll i en komediserie för sin roll som Gary Walsh i Veep. Han upprepade prestationen 2015.

Filmografi (i urval)

 (röst)
 (röst)
 (röst)

Referenser

Noter

Externa länkar

 
 

Födda 1970
Levande personer
Män
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Alumner från Regent University
George Seton

George Seton, född 1696 i Linlithgow, Skottland, död 1786 i Sverige. Tillhörde grenen Seton of Hilty ur den gamla skotska adliga familjen Seton. Inkom till Sverige 1718 och byggde upp en omfattande verksamhet som skeppsredare och köpman. 

År 1785 köpte Seton Ekolsunds slott av Gustav III och blev samma år jämte sin systerson och adoptivson Alexander Baron (1738–1814) naturaliserad som svensk adelsman. Den senare blev anfader till den ännu levade svenska introducerade adliga ätten Seton.

Källor 
George 1696-1786 : krönika över släkten Seton mellan det 12:e och 19:e århundradet samt George Setons levnadsteckning, Patrick Alexander Seton, Stockholm 1986

Vidare läsning

Män
Födda 1696
Avlidna 1786
Personer inom Sveriges näringsliv under 1700-talet
Personer under gustavianska tiden
Personer från Linlithgow
Zach Helm

Zach Helm, född 21 januari 1975, är en amerikansk manusförfattare och regissör.

Filmografi (i urval) 
 (manus)

Externa länkar

Män
Födda 1975
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska filmregissörer
Levande personer
Bourvil

André Robert Raimbourg, känd under artistnamnet Bourvil, född 27 juli 1917 i Prétot-Vicquemare, Seine-Maritime, död 23 september 1970 i Paris, var en fransk komiker, skådespelare och sångare. Han var mest känd för sina många filmer han gjorde tillsammans med Louis de Funès under 1960-talet.

Vid Filmfestivalen i Venedig 1956 belönades han med Volpipokalen för bästa manliga skådespelare för sin roll i Svart gris i Paris.

Asteroiden 6207 Bourvil är uppkallad efter honom.

Filmografi i urval

Externa länkar

Referenser 

Franska skådespelare under 1900-talet
Franska sångare under 1900-talet
Franska komiker
Födda 1917
Avlidna 1970
Män
Mononymt kända personer
Personer från Seine-Maritime
Länsväg U 672

Länsväg U 672 är en övrig länsväg i Västmanlands län som går från Julpa till Romfartuna (Nortuna).

Sträckning
Julpa (671) - Myrby (674) - Pasta - Romfartuna (672.01/56).

Vägnumret skyltas inte och sätts inte ut på allmänna vägkartor.

Länsväg U 672.01
Detta är en förbindelseväg från U-672 söder om Romfartuna kyrka och söderut till Riksväg 56 i höjd med Gesala. Vägen kallas ofta "Södra infarten till Romfartuna".

Se även
 Lista över länsvägar i Västmanlands län

Källor
Samtliga allmänna vägar publicerade på kartan Väginformation 2008 - Allmänna vägar, bärighetsklasser, framkomlighetsbegränsningar och rekommenderade färdvägar för transporter av farligt gods Denna utges länsvis av vägverket i samarbete med länsstyrelsen.
 Västmanlands läns författningssamling - 19FS 2008:7 med Sammanställning enligt 13 kap 1 § trafikförordningen (1998:1276) över allmänna vägar och andra viktigare vägar i Västmanlands län. Författningen med Karta erhålles från respektive länsstyrelse (Kallas även Vägkungörelse).

U 672
Länsvägar i Västmanlands län
Romfartuna kyrkby

Romfartuna kyrkby är en kyrkby i Romfartuna socken i Västerås kommun i Västmanland. SCB har här avgränsat en småort 2020.

Byn består av enfamiljshus samt bondgårdar och är belägen runt Romfartuna kyrka, cirka 13 kilometer norr om Västerås centrum. Byn har en grundskola för klasserna F–3. 

Riksväg 56 passerar strax öster om byn, som genomkorsas av länsväg U 672.

Namnet 
Namnet (1325 Rumfaratunum) kommer troligen från prästgården. Efterleden är tuna, "inhägnad". Förleden innehåller sannolikt inbyggarbeteckningen rumfarar, "slättbor". Namnet kan även uttydas som "Romfararens gård".

Andra säger att namnet kommer från mannen som byggde kyrkan. Han for till Rom för att få pengar till bygget. Därför heter Romfartuna så efter Romfararen i tuna. När han kommit hem blev han anklagad av en annan man för att ha stulit kyrksilver. Romfararen blev avrättad och huvudet rullade ned för kyrkbacken och där det stannade uppstod en källa.

Historia 
Det var i Romfartuna som Gustav Vasa mönstrade sina trupper inför anfallet på Västerås under svenska befrielsekriget 1521.

Referenser

Externa länkar 
 Romfartuna hembygdsförening

Orter i Västerås kommun
småorter i Sverige
Hypercard

Hypercard, formellt HyperCard, är ett program skapat av Bill Atkinson för Apple Computer Inc. Det var ett av de första lyckade hypermediasystemen före World Wide Web. Det kombinerar databashantering med ett grafiskt och modifierbart gränssnitt. För att kontrollera data och gränssnitt används det lättlärda programmeringsspråket HyperTalk, skapat av Dan Winkler.

Ofta används HyperCard som ett programmeringssystem för snabb programvaruutveckling (Rapid application development) av olika typer av program, databasrelaterade liksom andra.

Det släpptes ursprungligen tillsammans med operativsystemet System 6 1987. Den sista versionen blev 2.4.1 som släpptes 1998. HyperCard fanns i handeln fram till mars år 2004.

Källor

Apple-mjukvara
Användargränssnitt
Databashanterare
Hans T. Christiansen

Hans Christiansen, född 1950, är en svensk fotograf och skribent.

Hans Christiansen har specialiserat sig på naturfotografi, med bland annat fem böcker om Färöarna, men kanske framförallt som bil- och matfotograf, med böckerna Resmål och Svenska Resmål, som han producerat tillsammans med Rikard Nilsson och Kjell Bergqvist. 

Sedan 1985 har han arbetat som bilfotograf. Hans Christiansen var mellan 1985 och 2001 chefredaktör för biltidningen Bil&Mc och Bil&Co.

2010 skrev och delvis fotograferade han boken "Bilar". 2012 skrev och fotograferade Christiansen boken "Möten med män", där han intervjuar ett tjugotal män om deras liv och karriärer. 2015 kom Christiansens "Kjelle Berka från Högdalen" ut, en biografi om Kjell Bergqvist, utgiven av Norstedt förlag.

Män
Födda 1950
Levande personer
Svenska fotografer
Louise Marie-Thérèse

Louise Marie-Thérèse, känd under benämningen "Den svarta nunnan i Moret", född 16 november 1664, död 1732 i Moret-sur-Loing, var en fransk nunna som har utpekats som hemlig dotter till den franska drottningen Maria Teresia av Spanien, gemål till kung Ludvig XIV. Hon finns ofta omnämnd i litteraturen och var ett känt samtalsämne inom sin tids skvallerspegel.

Louise Marie-Thérèse var nunna in benediktinerklostret Moret-sur-Loing. Det finns ett porträtt av henne som daterats till omkring år 1680. Tavlan bedöms ha målats av samma konstnär som målade av medlemmarna i den franska kungafamiljen.

Hon finns omnämnd i memoarerna av Madame de Maintenon, Grande Mademoiselle, Madame de Montespan (egentligen skrivna av Philippe Musoni), Louis de Rouvroy, hertig av Saint-Simon, Voltaire och kardinal Dubois. Vid drottning Maria Teresias död 1683 utpekades denna kvinna som den svarta dotter Maria Teresia anses ha fött.

Saint-Simon uppger att klostret ofta besöktes av drottningen och Madame de Maintenon, som alltid tillgodosåg hennes behov. Nunnan själv var övertygad om att hon var drottningens dotter, och hälsade på kronprinsen som "Min Bror". År 1685, och sedan 15 oktober 1695, garanterades nunnan en kunglig pension: "att utbetalas under hela hennes liv i detta kloster eller var hon är kan vara, av kungliga kassan nu och i framtiden".

Grande Mademoiselle uppger att hon var dotter till drottningen och den svarta pagen Nabo. Detta anses dock osannolikt: dels på grund av att Maria Teresia var ytterst religiös, och dels för att kungliga födslar var offentliga händelser, som bevittnades av hovet.

Dottern ska ha fötts 16 november 1664 och dött 26 december 1664, med en hy som officiellt var mörk på grund av cyanos. Då huden inte ljusnade ska det ha bytts ut mot ett dött barn för att undvika skandal.

Källor 
 Mémoirs of the Duchess of Montpensier Vol. 2, VII;
 ^ Memoirs of Madame de Montespan, Ch. XL;
 ^ Memoirs of the Duc de Saint-Simon (1675-1755) Vol 2, Ch. XII
 ^ Honoré Champion, ed (1924) (in French). Mémoires de la Société de l'histoire de Paris et de l'Île-de-France. 47. Société de l'histoire de Paris et de l'Ile-de-France (France). 
 ^ Lenoir, Alexandre (1801) (in French). Musée des monumens français: ou Description historique et chronologique des statues en marbre et en bronze, bas-reliefs et tombeaux des hommes et des femmes célèbres, pour servir à l'histoire de France et à celle de l'art; ornée de gravures; et augm. d'une dissertation sur les costumes .... 2. De l'Imprimerie de Guilleminet.

Franska nunnor
Personer i Frankrike under 1600-talet
Födda 1664
Avlidna 1732
Kvinnor
Bror Asklund

Bror Henrik Valdemar Asklund, född 1 maj 1896 i Norrköping, död 2 juli 1969, var en svensk geolog.

Asklund blev filosofie licentiat vid Uppsala universitet 1920, filosofie doktor och docent där 1925, assistent vid Kungliga Tekniska högskolan 1919. Han var geolog vid Sveriges geologiska undersökning (SGU) 1920-26, statsgeolog 1931, byråchef 1960-62, t.f. professor vid Stockholms högskola 1926 och vid Chalmers tekniska högskola 1947-48. Han tilldelades professors namn 1957. 

Asklund var ledamot av förtroenderådet för Sveriges granitindustris exportförening 1942-64, nationalkommissionen för geologi 1959, kommissionen för utgivande av de internationella geologiska kartorna 1960. Han invaldes som ledamot av Fysiografiska sällskapet i Lund 1956 och av Norske Videnskabers Selskab i Trondheim 1958. Han publicerade vetenskapliga arbeten om bland annat urberget, Skandinaviska fjällkedjan och kvartära avlagringar i SGU:s publikationer, Geologiska Föreningens förhandlingar m.fl. Han bearbetade Sven Hedins expeditionsmaterial från Pamir och Persien och utförde praktisk-geologiska utredningar rörande särskilt vattenkraftsanläggningar, sten- och malmindustri mm.

Källor

Vem är det 1971

Noter

Svenska geologer under 1900-talet
Svenska innehavare av professors namn
Födda 1896
Avlidna 1969
Män
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Forskare från Norrköping
Solberga prästgård

Solberga prästgård är en tidigare prästgård i Älvsjö i Söderort inom Stockholms kommun. Gården och framförallt det närliggande berget har gett namn åt stadsdelen Solberga. 1961 inköptes marken av Stockholms kommun men gården var prästbostad fram till 1972. För närvarande (2020) disponeras den av Riksförbundet för Social och Mental Hälsa, RSMH under namnet Solbergagården.

Historik 

Redan under järnåldern var platsen bebodd och människor begravde sina döda här, som närbelägna gravfält kan vittna om. Solberga gård nämns på Solbergas äldsta karta från 1636. Då bestod gårdens ägor av Wästergärdet, Östergärdet och en Engsgårdsvall.

Gården blev under 1600-talet donerad till Brännkyrka församling som kyrkoherdeboställe, avsöndrat från Örby slott. Tidigare hade gården omtalats som "Presteboled" (1539) respektive "Preste Gården (1544).På 1700-talet omfattade gården 2 1/3 mantal. Ända fram till 1917 bedrevs jordbruk av sittande kyrkoherde. Den nuvarande byggnaden tillkom 1916-19 och uppfördes efter ritningar av arkitekt Hakon Ahlberg.

Den äldre anläggningen, från 1820-talet, av vilka inte några byggnader återstår, bestod av huvudbyggnad, två flyglar, arrendatorbostad, ladugård, magasin, stall och den så kallade bastun. Den äldre anläggningen finns omnämnd i Årstafruns dagbok i februari 1815 där hon skriver om "en byggnad efter stora planer åt Comministern". Efter att ha besett byggnaden under juli 1827 konstateras rörande byggnaden "som var ganska bra och vacker".

Bastun, en knuttimrad ryggåsstuga från början av 1800-talet, revs 1955. Den sista återstående byggnaden från 1820-talsepoken, ett magasin, förstördes av brand under 1970-talet.

Bilder

Publikationer med koppling till prästgården
 Brannius, J. W. De paroecia Braenkyrka. Avhandling framlagd 1769 vid Uppsala universitet om Brännkyrka socken. Brannius uppväxt på Solberga prästgård, son till komministern, Johannes Brannius.
Andersson, L. G. Prästgårdsminnen från Vagnhärad och Brännkyrka, Nordiska Museet, 1957. Andersson uppväxt på Solberga prästgård, son till komministern, Lars Andersson.

Referenser

Externa länkar 

Solbergagårdens webbplats
RSMH:s webbplats

Byggnader och anläggningar i Söderort
Prästgårdar i Sverige
Solberga
Gårdar i Södermanland
Världscupen i skidskytte 2010/2011

Världscupen i skidskytte 2010/2011 inleddes i Östersund, Sverige den 1 december 2010 och avslutades i Holmenkollen, Norge den 20 mars 2011. Världsmästerskapen 2011 som inleddes den 3 mars 2011 i Chanty Mansijsk ingick också i världscupen.

Kaisa Mäkäräinen, Finland, vann damernas totala världscup med 33 poäng före tvåan Andrea Henkel, Tyskland och 34 poäng före trean Helena Ekholm, Sverige. Det avgjordes i den sista tävlingen då hon blev 15:e kvinna men det resultatet räckte ändå till totalsegern.
På herrsidan vann Tarjei Bø, Norge den totala världscupen med fem poäng före landsmannen Emil Hegle Svendsen och 120 poäng före trean Martin Fourcade, Frankrike.

Man kan ju tydligt se att Norge denna säsong har dominerat världscupen på herrsidan, någon från Norge har vunnit alla delcuperna. På damsidan har allt varit mycket mera öppet där många olika nationer har vunnit delcuperna.

Nytt för säsongen
Tidigare säsonger har man kunnat räknat bort de tre sämsta tävlingarna vid sammanräkning av den totala världscupen. Från denna säsong får man inte ta bort några tävlingar utan alla tävlingar räknas.

Masstart 
I masstarterna har startfältet tidigare bestått av de 30 bästa i totala världscupen. Men från och med i år så är det de 25 första i totalcupen, samt de fem bästa, utanför topp-25, från tidigare lopp vid samma tävlingstillfälle som får köra masstarten.

Tävlingsprogram

Kalender

Discipliner
Antalet tävlingar är lika för både damer och herrar.

Startkvoter 
Startkvoterna för de olika nationerna är bestämda utifrån föregående säsongs världscupresultat. De fem bästa länderna i nationscupen säsongen 2009/2010 har tilldelats sex startplatser i sprint och distans, de nästkommande fem nationerna får fem platser och så vidare.

Kvot för herrarna:

 6 starter: , , , , 
 5 starter: , , , , 
 4 starter: , , , , 
 3 starter: , , , , 
 2 starter: , , , , 
 1 starter: , , , , 
 0 starter: , , , , , , , , 

Kvot för damerna:

 6 starter: , , , , 
 5 starter: , , , , 
 4 starter: , , , , 
 3 starter: , , , , 
 2 starter: , , , , 
 1 starter: , , , , 
 0 starter: , , , ,

Världscuppoäng

Resultat

Herrar 

Juluppehåll 19 december 2010 - 5 januari 2011

Tävlingsuppehåll 23 januari 2011 - 4 februari 2011

Tävlingsuppehåll 13 februari 2011 - 3 mars 2011

Damer 

Juluppehåll 19 december 2010 - 6 januari 2011

Tävlingsuppehåll 23 januari 2011 - 4 februari 2011

Tävlingsuppehåll 13 februari 2011 - 3 mars 2011

Mixstafetter

Totala världscupen - slutställning

Sprintcupen - slutställning

Distanscupen - slutställning

Masstartcupen - slutställning

Jaktstartscupen - slutställning

Stafettcupen - slutställning

Mixstafettcupen - slutställning 
 Uppdaterad 3 mars 2011

Nationscupen - slutställning

Se även
 World Team Challenge (En skidskyttetävling som arrangeras årligen i Tyskland sedan 2002)
 Världsmästerskapen i skidskytte 2011
 Juniorvärldsmästerskapen i skidskytte 2011
 IBU-cupen 2010/2011
 Världscupen i skidskytte

Källor 
 VC-arrangörerna på biathlonworld.com
 Resultat till totala VC och delcuperna

Referenser

Externa länkar 

Skidskyttesäsongen 2010/2011
2010/2011
Skidskytte