kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Madre de Dios (flod)

Madre de Dios är en flod som har sin källa på 6 000 meters höjd i de peruanska Anderna nordost om Cusco. Den flyter 640 kilometer genom Peru och därefter 510 kilometer genom Bolivia där den i Riberalta mynnar ut i Benifloden. Madre de Dios avvattnar en yta på mer än 100 000 km². 

Floden är en viktig farled för den peruanska regionen Madre de Dios, speciellt för dess huvudstad Puerto Maldonado. Mangoodling och guldutvinning förekommer längs flodens stränder och andra viktiga näringar är jordbruk och skogsavverkning.

Längs floden finns flera nationalparker och naturreservat, som exempelvis Tambopata-Candamo, biosfärområdet Manu samt naturreservatet Bahuaja-Sonene.

Madre de Dios, som är en del av Amazonfloden, har det största avrinningsområdet i regionen.

Externa länkar 
 Delvis översatt version från engelskspråkiga Wikipedia
 Delvis översatt version från spanskspråkiga Wikipedia
 Delvis översatt version från franskspråkiga Wikipedia
 Madre de Dios avrinningsområde från NASA Earth Observatory

Vattendrag i Bolivia
Vattendrag i Peru
Amazonas avrinningsområde
John Bowlby

John Bowlby, född 26 februari 1907 i London, död 2 september 1990 på Skye i Skottland, var en brittisk psykodynamisk psykiater och psykoanalytiker, pionjär inom anknytningsteorin.

Den tidiga anknytningsutvecklingen 
John Bowlby hävdade att spädbarns (infancy) anknytning mot sin/sina vårdnadshavare skedde i tre stadier under de första två levnadsåren och ett fjärde skedde i förskoleåldern. De tre första stadierna är enligt Bowlby:   
Odiskriminerande anknytningsbeteende – Nyfödda barn gråter, ljudar och ler mot alla, dessa beteenden uppmuntrar uppmärksamhet och omhändertagande av alla vuxna (knyter inte an till någon speciell vuxen utan alla vuxna)
Diskriminerande anknytningsbeteende – Runt 3 månaders ålder börjar barn rikta sitt anknytningsbeteende mer mot familjära/återkommande omhändertagare eller vårdnadshavare (engelska: caregiver) än mot främlingar (knyter an till återkommande vuxna men inte till främlingar)
Specifikt anknytningsbeteende – När barnet fyller 3 år utvecklar det en meningsfull anknytning till speciella vårdnadshavare. Vårdnadshavarna blir en säker grund för barnet och bidrar till barnets upptäckande och undersökande av miljön samt ger barnet en trygghet att rikta sig mot när det till exempel lär sig krypa (Barnet har nu särskilt vilka som är dennes föräldrar/förälder och anknutit sig till dem). Detta är då starten till barnets egna tänkande, att det utvecklar sitt eget sinne för relation och samband, genom samhörighet och närhet.

Det Bowlby även kom fram till i sin forskning var de tre stadierna av försämrad psykisk hälsa som drabbade barn med bristfällig anknytning till sin vårdnadshavare. De tre stadierna bestod av protest, förtvivlan och likgiltighet.

Bowlbys idéer vidareutvecklades av Mary Ainsworth och kom att influera även utvecklingspsykologi och utvecklingsbiologisk teori.

Källor

Webbkällor

Noter 

Brittiska psykologer
Alumner från Trinity College, Cambridge
Födda 1907
Avlidna 1990
Män
Andrarums IF

Andrarums IF är en idrottsförening i Brunnsvik utanför Brösarp, Tomelilla kommun. Klubben bildades den 13 februari 1938 i Andrarum och sysslar med bordtennis, cykling, fotboll, friidrott, innebandy, orientering, simning och skidor .

Källor

Externa länkar 
Webbplats

Sport i Tomelilla kommun
Bordtennisklubbar i Sverige
Cykelklubbar i Sverige
Fotbollsklubbar i Sverige
Friidrottsklubbar i Sverige
Innebandyklubbar i Sverige
Orienteringsklubbar i Skåne
Simklubbar i Sverige
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1938
Eslövs FK

Eslövs FK är en sportklubb i Eslöv som sysslar med orientering och längdskidåkning. Klubben bildades 1941.

Noter

Sportklubbar i Eslövs kommun
Sportklubbar bildade 1941
Heleneholms IF

Heleneholms IF är en idrottsförening i Heleneholm, Malmö, som bland annat utövar friidrott och orientering. Friidrottaren Johnny Kroon, en av Sveriges främsta medeldistanslöpare på 1980-talet, tävlade för klubben.

Heleneholms Idrottsförening i Malmö bildades 1939 och har sin hemmaarena på Heleneholms IP. 

Vid SM i 10 000 meter i Stockholm år 1981 tog klubben en trippel på pallen genom följande löpare: Tommy Persson 1:a, Hans Segerfeldt 2:a och Olof Salmi 3:a.

Framgångsrika Heleneholmare 
 
 Jimmy Nordin, flerfaldig svensk mästare i kulstötning
 Kjell Ahlm, som tog klubbens första SM-guld 1951 på 100m.
 Sven-Åke Löfgren, sprintermästare och landslagsman.
 Margareta Lövgren (Larsson), också SM-guld och med i landslaget på 100m.
 Carina Andersson, första svenska flicka över 180 i höjdhopp.
 Caroline Isgren, första över 16 meter i kula.
 Tommy Persson, bl.a. segrare i Stockholm maraton.
 Johnny Kroon, har fortfarande svenska rekordet på 1500m noterat 1985.
 Rikard Rasmusson, tvåa i junior-VM på 400m.
 Patrik Lövgren, VM-sexa på 60m inomhus 1997.
 Dessutom flera svenska seniormästare i mångkamp, Sten Ekberg, Glenn Håkansson, Einar Cronstedt, Robert Wärff och Kristina Rosenquist.
 

Dessutom flera i junior- och ungdoms-SM.

Referenser 

Heleneholms IF
Mary Ainsworth

Mary Ainsworth, född Salter, 1 december 1913 i Ohio, USA, död 21 mars 1999, var en amerikansk utvecklingspsykolog, känd för viktiga bidrag inom anknytningsteorin. För identifiering av barns anknytning utvecklade hon en metod som kallas "Strange situation procedure" (SSP), och som Broberg m.fl. valde att översätta till Främmandesituationen.

Ainsworth disputerade 1939 på avhandlingen An evaluation of adjustment based on the concept of security, där hon för första gången använder uttrycket safe haven (svenska: 'trygg bas'), som kom att bli ett centralt begrepp i anknytningsteorin.

Efter giftermålet med Leonard Ainsworth 1950 flyttade Mary till England, där hon kom i kontakt med ett forskningsprojekt lett av John Bowlby. Tillsammans med Bowlby skrev Ainsworth senare boken Child Care and the Growth of Love som publicerades 1965. 
När maken Leonard fick arbete vid Makerere College i Uganda följde Ainsworth med och det var där hon påbörjade arbetet som skulle leda upp till strange situation-metoden.

Referenser 

Amerikanska psykologer
Alumner från University of Toronto
Födda 1913
Avlidna 1999
Kvinnor
Härlövs IF

Härlövs IF är en idrottsförening i Kristianstad. Klubben bildades den 10 september 1934, och utövar bland annat orientering, friidrott och längdskidåkning. Tidigare har föreningen även haft en sektion för handboll med Härlövshallen som hemmahall. Hallen heter numera Slättängshallen. Sektionen lades ned under 1990. Den mest kände idrottaren med Härlövs IF som moderklubb är handbollsspelaren Marcus Ahlm som via IFK Kristianstad, Alingsås HK och IFK Ystad gick till THW Kiel där han blev lagkapten och vann bland annat Bundesliga, Tyska Cupen och EHF Champions League. Marcus gjorde 115 landskamper och vann handbolls-EM 2002.

Referenser

Sportklubbar i Kristianstad
Friidrottsklubbar i Sverige
Orienteringsklubbar i Skåne
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1934
Hässleholms OK

Hässleholms OK är en orienteringsklubb i Hässleholms kommun som bildades 1947. De har genom åren arrangerat ett antal stora tävlingar och det största arrangemanget var huvudansvaret för 5-dagars i Skåne 1995 där Hässleholm var centralort. Klubben arrangerar varje år ett flertal orienteringstävlingar och är bland de aktiva kända för mycket gedigna arrangemang. I augusti 2001 arrangerade HOK sin största tävling sedan O-ringen 1995, Nordic Meeting 18-19 augusti som också utsågs till årets tävling i Skåne. På senare år arrangerade HOK i augusti 2015 en ny större tävling, Götalandsmästerskapen. Tävlingarna avgjordes i Hembygdsparken, (sprint) och i Vedema, (långdistans & stafett). Under våren 2019 arrangerade klubben Svenska Mästerskapen i nattorientering med Hörja IP som arena.

Externa länkar
Hässleholms OK

Sportklubbar i Hässleholms kommun
Sport i Hässleholm
Orienteringsklubbar i Skåne
Sportklubbar bildade 1947
Lunds OK

Lunds OK är en orienteringsklubb i Lund. Klubben är störst i Skåne på ungdomssidan.
Klubben bildades 1939. Har sedan 1995 sin klubbstuga i Dalby, vid badet.

Externa länkar
Lunds OK:s webbplats

Sportklubbar i Lunds kommun
Orienteringsklubbar i Skåne
Sportklubbar bildade 1939
Malmö OK

Malmö OK är en orienteringsklubb i Malmö. Malmö OK bildades 1967 som en utbrytning ur Malmö AI. 2000 slogs OK Syd ihop med Malmö ÖK.

Externa länkar
Malmö orienteringsklubbs webbplats

Sportklubbar i Malmö
Orienteringsklubbar i Skåne
Sportklubbar bildade 1967
OK Gynge

OK Gynge bildades under andra halvan av 1977 genom en sammanslagning av skid- och orienteringssektionerna i Lönsboda GoIF och FK Eko Osby. Klubben har ca 200 medlemmar varav ca 100 är aktiva. Antalet ungdomar är ca 30 st.

OK Gynges verksamheter är orientering, skidor, långlopp och motionsaktiviteter för allmänheten. Klubben har verksamhet i Osby, Lönsboda, Boalt, Killeberg, Hökön och Visseltofta. det finns orienteringskartor i varje ort. Vintertid, i mån av snö, prepareras det skidspår i Osby, Lönsboda och Killeberg.

Klubben anordnar även tillsammans med Osbys fotbollsklubb Bilbingo flera söndagar under året (ca 12 st).

OK Gynge var i svensk toppklass i slutet av 1970-talet och början av 1980-talet, med topplaceringar på bl.a. 7-mannakavlen, Tjoget och 10-mila. Klubben hade också löpare av landslagsklass..

Externa länkar 
 OK Gynges webbplats

Orienteringsklubbar i Skåne
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1977
OK Kontinent

OK Kontinent är en orienteringsklubb i Trelleborg. Klubben arrangerar nybörjarträning för både barn och vuxna varje vecka. 2005 hade OK Kontinent cirka sextiotal aktiva medlemmar i åldrarna 6–55 år.

Referenser

Externa länkar
Klubbens webbplats

Orienteringsklubbar i Skåne
Sport i Trelleborg
Abenius

Abenius är en svensk släkt, som härstammar från Bärsta i Kolbäcks socken i Västmanland. Jordbrukaren där Per Larsson blev far till klockaren i Munktorps socken Jonas Abenius (1746–1830). Dennes son brukspatronen Johan Abenius (1775–1834), är stamfar för den äldre grenen, medan dottern Stina Katarina (1784–1847), vars söner antog namnet Abenius, är stammoder för den yngre grenen.

Den 31 december 2013 var 65 personer med efternamnet Abenius bosatta i Sverige. Den 31 december 2019 var 78 personer med efternamnet Abenius bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Abenius

 Alexander Abenius (född 1990), politiker
 Allan Abenius (1868–1953), affärsman
 Carl Fredrik Abenius (1815–1895), häradshövding
 Folke Abenius (1933–2014), operaregissör
 Gustaf Abenius (1863–1935), advokat
 Håkan Abenius (1902–1981), industriman
 Ingegärd Abenius (1931–2004), fotograf
 Margit Abenius (1899–1970), litteraturhistoriker
 Märta Söderberg, född Abenius (1871–1932), hustru till författaren Hjalmar Söderberg
 Stina Abenius (född 1965), journalist och tidskriftsredaktör
 Wilhelm Abenius, flera personer
 Wilhelm Abenius (borgmästare) (1825–1903), jurist och riksdagsman
 Wilhelm Abenius (kemist) (1864–1956), kemist

Källor 

 Svenska släktkalendern 1915–1916 

 
Svenska efternamn
Pan-Kristianstad

Pan-Kristianstad grundades år 1938 och är en orienteringsklubb från Kristianstad. Verksamheten riktar sig till elit, ungdom och motionär. Klubben är en av Sveriges elitklubbar och har flertalet landslagslöpare i truppen. Herrarna vann 10-mila 1987 och SM-stafetten 1997 och 1998. Damerna vann SM-stafetten 1965, 1966, 1972 och 1995. Kända klubbprofiler är bland andra Peo Bengtsson, Kjell-Erik Ståhl, Jörgen Olsson, Johan Modig, Inga-Britt Bengtsson, Kerstin Granstedt, Clarie Ek och Anette Granstedt.

Klubben arrangerar varje år Sverigepremiären för svensk orientering och träningsläger för landslag och klubbar.

Externa länkar
Pan-Kristianstads webbplats

Orienteringsklubbar i Skåne
Sportklubbar bildade 1938
Ringsjö OK

Ringsjö OK är en orienteringsklubb i Höör. Den har fått sitt namn efter Ringsjön. Säsongen 2006 arrangerade Ringsjö OK Götalandsmästerskapen i orientering.

Noter

Externa länkar
Ringsjö OK

Orienteringsklubbar i Skåne
Sport i Höörs kommun
Tockarps IK

Tockarps IK, bildad 8 september 1935, är en idrottsklubb i Örkelljunga som bland annat sysslar med orientering.

Klubben var till en början inriktad på fotboll och friidrott. 1938 anordnades Skånes orienterings-DM i budkavle. 1944 anordnade klubben sin första större tävling, "Vättefejden". Klubben bedriver även skidsport, och har haft deltagare i Vasaloppet varje år sedan 1963. Man har även bedrivit bandy och ishockey.

Externa länkar
Tockarps IK:s webbplats

Upplösta bandyklubbar i Sverige
Upplösta fotbollsklubbar i Sverige
Upplösta friidrottsklubbar i Sverige
Upplösta ishockeyklubbar i Sverige
Orienteringsklubbar i Skåne
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar i Örkelljunga kommun
Sportklubbar bildade 1935
Factory

Factory var en svensk rockgrupp som bildades i Stockholm 1978, och nådde listframgångar i Sverige under sent 1970-tal till tidigt 1980-tal. 

Factory slog igenom i Sverige med singeln Efter plugget 1978. Singeln följdes upp av albumet Factory. Gruppen turnerade i Norden i slutet av 1970-talet och början av 1980-talet och hann släppa albumet Factory II innan den upplöstes 1982.

Factory återuppstod under 1990-talet för turnéer med bland andra Magnum Bonum, Attack och Snowstorm.

Medlemmar
 Mats Carinder, sång
 Ted Leinsköld, gitarr
 Lars-Olof Larsson, keyboard
 Ken Siewertson, bas
 Mats Söderberg, trummor

Diskografi

Studioalbum 
 Factory (1979)
 Factory II (1980)

Samlingsalbum 
 Best of Factory (1989)

Singlar
 Lumpna funderingar (1978)
 Efter plugget (1978)
 Kuddsnack (1979)
 Face to Face (1981)
 Jag ställer inte upp (1981)
 Hårt mot hårt (1982)
 Ooa hela natten (med Attack och Magnum Bonum) (1992)

Maxisinglar 12"
 Efter plugget (1989)

Källor

Fotnoter

Musikgrupper bildade 1978
Musikgrupper upplösta 1982
Svenska popgrupper
Musikgrupper från Stockholm
Ystads OK

Ystads OK är en orienteringsklubb i Ystad. Ystads orienteringsklubb är belägen i Ystads sandskog. Klubbdressarna är färgade i gult och grått.

Externa länkar 
Klubbens webbplats

Orienteringsklubbar i Skåne
Sport i Ystads kommun
OK Skogsfalken

OK Skogsfalken är en orienteringsklubb i Svängsta, Blekinge.

Klubben bildades 1939 och har under åren tagit åtskilliga mästerskapsmedaljer. Bl.a. tog klubbens damlag SM-guld i stafett 2006 och 2007.
Juniorlandslagslöparen Johanna Erlandsson tävlar för OK Skogsfalken.
Elitlöparen Lina Persson har tidigare varit med i seniorlandslaget.

SM segrar  
1954: D21 Stafett - Annie Rydberg, Gertrud Kristoffersson, Thyra Olofsson
1955: D21 Stafett - Annie Rydberg, Gertrud Kristoffersson, Thyra Olofsson
1982: D18 Natt - Christina Blomqvist
1983: D20 Natt - Christina Blomqvist
1984: D20 Natt - Christina Blomqvist
1995: H20 Stafett - Linus Kaisajuntti, Ola Lindqvist, Jonas Pilblad
1996: H18 Långdistans - Linus Kaisajuntti
1996: H18 Natt - Linus Kaisajuntti
1997: H20 Stafett - Ola Lindqvist, Linus Kaisajuntti, Jonas Pilblad
1998: H20 Stafett - Daniel Nilsson, Ola Lindqvist, Linus Kaisajuntti
1999: D18 Medeldistans - Sofia Olsson
1999: H18 Långdistans - Per Andreasson
2000: D20 Långdistans - Sofia Olsson
2000: D18 Medeldistans - Lina Persson
2004: H21 Sprint - Jonas Pilblad
2004: H21 Medeldistans - Jonas Pilblad
2005: H21 Ultralång - Jonas Pilblad
2006: Stafett D21 - Lina Persson, Åsa Hellqvist, Sofia Olsson
2007: Stafett D21 - Åsa Hellqvist, Sofia Forsgren, Lina Persson

Externa länkar
Idrott Online - OK Skogsfalken

Källor

Sport i Karlshamns kommun
Orienteringsklubbar i Blekinge
Stigmännen - Karlshamns OK

Stigmännen – Karlshamns Orienteringsklubb kommer från Karlshamn. Klubben grundades 1935 och har idag ungefär 200 medlemmar varav cirka 100 aktiva.

Referenser

Externa länkar
 Stigmännen Karlshamns OK

Orienteringsklubbar i Blekinge
Sportklubbar bildade 1935
Pemba

Pemba är en ö som tillhör Tanzania och är belägen i Indiska oceanen utanför landets nordöstra kust. Ön är på arabiska även känd som Al Jazeera Al Khadra (den gröna ön). Pemba ligger ungefär 50 kilometer nordost om ön Zanzibar och ungefär lika långt från Tanzanias fastland, samt endast några mil från Kenyas sydöstra kust. Pemba är en del av Zanzibararkipelagen som består av Pemba, Zanzibar och några mindre öar. Denna ögrupp är i sin tur en del av Kryddöarna, som även inkluderar den mer sydligt belägna Mafiaön. Den största delen av Pemba, som anses vara mer kuperad och bördigare än Zanzibar, domineras av småskaligt jordbruk och är en av världens största producenter av kryddnejlika med över 3 miljoner sådana träd. Språken på ön är swahili (med den lokala dialekten kipemba) samt arabiska, då ön har en betydande del arabisk befolkning.

Administrativ indelning 

Ön Pemba är indelad i två regioner, Norra Pemba och Södra Pemba. Dessa är indelade i fyra distrikt, som vidare är indelade i mindre administrativa enheter som kallas shehia. 

Regioner och distrikt:
 Norra Pemba
 Micheweni, Wete
 Södra Pemba
 Chake Chake, Mkoani

Invånarantal och yta 

Pemba har totalt 441 430 invånare (2007) på en yta av 906 km², vilket omfattar huvudön samt ett antal mindre öar runt dess kust. De största städerna är Wete med 24 983 invånare (2002) samt Chake Chake med 19 283 invånare (2002).

Sevärdheter 
Utanför Pembas kust finns Afrikas enda undervattenshotell.

Se även 
 Östafrika

Källor 

Tanzanias öar
Zanzibar
OK Dacke

OK Dacke bildades den 8 december 1940 och hade sin hemvist i den orten Rödeby någon mil norr om Karlskrona. Klubben hade omkring 400 medlemmar med intresse för orientering, skidor och långdistanslöpning, där orienteringen är det största området. Dackestugan (klubblokalen) är belägen ovanför Rödebybacken. Innan simbassängerna byggdes i Rödebyskolan år 1974 hölls simskolan i Knoppragölen som är en utbuktning i Silltorpsån vid Kestorps gård. Vid gölen fanns både glasskiosk och omklädningsrum. Denna byggnad flyttades sedan till ovanför Rödebybacken där den kom att utgöra den äldsta delen av Dackestugan. Dackestugan har sedan byggts till och renoverats i flera omgångar. År 2016 gjordes en sammanslagning av föreningarna OK Dacke och FK Vittus, som bildade Karlskrona SOK.

Den 27 januari 1979 hölls slalomtävlingen "Kalle Anka Cup" i Rödebybacken. Tävlingen arrangerades av OK Dacke.

Många framstående orienterare har börjat sin bana i OK Dacke, bland dem kan nämnas Kent Olsson.

Källor

Orienteringsklubbar i Blekinge
Sportklubbar bildade 1940
Ferrari Inter

Ferrari 166/195/212 Inter är en sportbil, tillverkad av den italienska biltillverkaren Ferrari mellan 1948 och 1953.

Bakgrund
Enzo Ferrari hade börjat tillverka tävlingsbilar under eget namn 1947. Bilarna hade tämligen enkla men lätta chassin, konstruerade av Gioacchino Colombo. Framvagnen var individuell med dubbla tvärlänkar och fjädringen utgjordes av en tvärliggande bladfjäder. Baktill satt en stel axel upphängd i längsgående bladfjädrar. Den femväxlade växellådan saknade, som på de flesta tävlingsbilar, synkronisering. Men det var den tolvcylindriga motorn som gjorde hela skillnaden.

Ganska snart började Ferraris välbeställda kunder efterfråga mer civiliserade modeller, anpassade för gatbruk. Ferraris svar blev modellen Inter, uppkallad efter tävlingsstallet Scuderia Inter, som hade tävlat med viss framgång med Ferraris bilar. Ferraris tidiga tävlingsbilar var försedda med jämna chassinummer och för att skilja mellan ändamålen fick gatbilarna udda chassinummer.

Ferrari levererade ett rullande chassi. Därefter fick kunden beställa en egen kaross från någon fristående karossmakare.

Motor
Hjärtat i Inter-bilarna utgjordes av den lilla V12-motorn, konstruerad av Gioacchino Colombo. Motorn hade från början varit på 1,5 liter, men när Inter-modellen introducerades hade den redan borrats upp till två liter. Ferrari fortsatte sedan att öka på cylindervolymen genom att borra upp cylinderdiametern, men slaglängden behöll hela tiden det ursprungliga måttet 58,8 mm.

166 Inter
Ferraris första gatbil presenterades på Turin-salongen 1948. Chassi och växellåda hämtades direkt från tävlingsbilarna, men motorn var något nedtrimmad och hade bland annat enkelförgasare. Bilarna försågs med öppna och täckta karosser från bland andra Stabilimenti Farina, Carrozzeria Touring och Vignale. De sist tillverkade bilarna hade samma längre hjulbas som 195:an.

Produktionen uppgick till 38 exemplar.

195 Inter

1950 förstorades motorn igen genom att cylinderdiametern borrades upp från 60 till 65 mm och bilen bytte namn till 195 Inter. Alla 195:or hade täckta karosser från bland andra Ghia, Carrozzeria Touring och Vignale.

Produktionen uppgick till 25 exemplar.

212 Inter
Redan senare under 1951 var det dags att borra upp cylinderdiametern till 68 mm och 195 Inter ersattes av 212 Inter. Bilarna försågs med öppna och täckta karosser från bland andra Pininfarina, Ghia och Vignale.

Produktionen uppgick till 78 exemplar.

212 Export
212 Export var egentligen en tävlingsvagn och alla bilar hade jämna chassinummer. Men ett litet antal barchettor från Vignale såldes för gatbruk.

Den totala produktionen av 212 Export uppgick till 27 exemplar.

Se även:

Ferrari 212

Bilder

Källor
Ferrari, av Hans Tanner och Doug Nye, 1984. 

Inter
Bakhjulsdrivna fordon
Ferrari America

Ferrari 342/375/410 America är en sportbil, tillverkad av den italienska biltillverkaren Ferrari mellan 1951 och 1960.

Bakgrund 
America-modellerna var Ferraris supersportbilar för femtiotalet. Bilarna var dyra och såldes till företagets rikaste kunder. Från och med 250-modellen hade Ferrari fått fart på försäljningen, men America-vagnarna sålde ofta färre än tio exemplar årligen. Bilarna hade samma enkla chassi som Inter-vagnarna, men var försedda med fyrväxlad, helsynkroniserad växellåda.

Alla bilar försågs med individuella karosser från fristående karossmakare.

Motor 
America-vagnarna var försedda med den stora V12-motorn, som konstruerats av Aurelio Lampredi. Den hade tagits fram för att passa det nya Formel 1-reglementet från 1950, men Ferrari tyckte den passade även i företagets största landsvägsvagnar.

340 America 
340:n var egentligen en tävlingsvagn och alla bilar hade jämna chassinummer och femväxlade växellådor. Men några barchettor från Vignale registrerades och användes för gatbruk.

Den totala produktionen av 340 America uppgick till 23 exemplar.

Se även:

 Ferrari 340 MM

342 America 
1952 presenterades 342 America, som var en civiliserad landsvägsversion av 340 America. Den hade bland annat nedtrimmad motor och synkroniserad växellåda. Bilarna försågs med öppna och täckta karosser från Pininfarina och Vignale.

Produktionen uppgick till 6 exemplar.

375 America 
1953 ersatte den större 375 America. Alla vagnar hade täckta karosser från Pininfarina och Vignale.

Produktionen uppgick till 12 exemplar.

410 Superamerica 
Från 1955 byggdes 410 Superamerica, med den modernare framvagnen med skruvfjädrar från 250 GT. 410:n tillverkades i tre serier:

Serie I hade samma långa hjulbas som företrädaren 375. 13 bilar fick täckta karosser från Pininfarina, Ghia och Boano, en öppen kaross byggdes av Boano.

Serie II från 1956 hade 20 cm kortare hjulbas än serie I. 7 bilar byggdes, med täckta karosser från Pininfarina och Scaglietti.

Serie III från 1958 fick modifierad motor och växellåda. 12 bilar byggdes, alla med täckta karosser från Pininfarina.

410 Superfast 
Pininfarina byggde två futuristiska karosser på den korta hjulbasen, kallad 410 Superfast. Den första bilen från 1956, baserad på ett serie I-chassi, hade en tävlingsmotor med bland annat dubbeltändning och gjorde verkligen skäl för namnet. Den andra bilen från 1957 hade ett standardchassi från serie II.

Totalt tillverkades 35 st 410-vagnar.

Bilder

Källor 
 Ferrari, av Hans Tanner och Doug Nye, 1984. 

America
Bakhjulsdrivna fordon