kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kråknäbbad drongo

Kråknäbbad drongo (Dicrurus annectens) är en fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Kråknäbbad drongo är en 27–32 cm lång medlem av familjen och liksom de flesta andra arter i familjen med helsvart, glänsande fjäderdräkt. Som namnet avslöjar är näbben kraftig. Karakteristiskt är även den grund kluvna men kraftigt utsvängda stjärten. Sången består av högljussa visslingar och spinnande ljud, med en karakterisk fallande serie med harpliknande toner.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från östra Himalaya till södra Kina och flyttar till Sydostasien och Stora Sundaöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig.

Namn 
Tidigare angavs det vetenskapliga artnamnet som annectans, men studier visar att detta är en felstavning av annectens.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i orientaliska regionen
Glansdrongo

Glansdrongo (Dicrurus atripennis) är en afrikansk fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Glansdrongon är en medelstor (21-24 cm) blåsvart drongo som gör skäl för sitt namn genom att ha mycket glansigare dräkt än andra afrikanska drongoarter. Stjärten är något kluven, ett mellanting mellan mindre tvärstjärtad drongo och större sammetsdrongon. Ögonen är typisk mattare röda än västafrikansk drongo. Glansdrongon är en högljudd fågel som yttrar en rad olika visslingar och mer elektriska läten, även härmningar av andra fågelarter.

Utbredning och systematik 
Glansdrongon förekommer i Guinea och från Sierra Leone till Gabon och östra Kongo-Kinshasa. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Arten är närmast släkt med tvärstjärtad drongo.

Levnadssätt 
Glansdrongon hittas från undervegetationen upp till medelhög höjd i tät skog. Födan består av större insekter, mellan 50 och 60 mm långa. Arten är stannfågel.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal på grund av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ovanlig till vanlig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i etiopiska regionen
Filippindrongo

Filippindrongo (Dicrurus balicassius) är en fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Filippindrongon är en medelstor fågel med lång stjärt som vidgar sig mot spetsen. Fjäderdräkten är vanligen helsvart med glansigt blå ovansida och streck på huvud och hals. Fåglar i centrala Filippinerna har dock vit buk. Arten liknar filippindrongogöken, men är större, med tjockare näbb och karakteristiskt utseende på stjärten. Sången består av en komplex blandning av raspiga grälande ljud och ljudliga visslingar.

Utbredning och systematik 
Filippindrongo delas in i tre underarter:
 Dicrurus balicassius abraensis – förekommer i norra Filippinerna (norra Luzon)
 Dicrurus balicassius balicassius – förekommer i centrala och södra Luzon, Lubang, Marinduque, Mindoro och Polillo
 Dicrurus balicassius mirabilis – förekommer i Filippinerna (Panay, Cebu, Negros, Guimaras, Ticao, Masbate)

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i orientaliska regionen
Glitterdrongo

Glitterdrongo (Dicrurus bracteatus) är en fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Glitterdrongo är en helsvart tätting med nedåtböjd näbb och lång, kluven stjärt som böjer sig ut på sidorna. Adulta fåglar har lysande röda ögon, medan ungfåglarnas är mörka. I bra ljus syns att fjäderdräkten är metalliskt glänsande. Lätena är hårda och skriande, ofta med invävda härmningar från andra arter som törnkråkor och kungsfiskare.

Utbredning och systematik 
Glitterdrongon har en vid utbredning från Moluckerna i Indonesien österut till Salomonöarna och söderut till Australien. Den delas in i elva underarter:
 Dicrurus bracteatus morotensis – förekommer på Morotai (Moluckerna)
 Dicrurus bracteatus atrocaeruleus – förekommer på Halmahera i norra Moluckerna
 Dicrurus bracteatus buruensis – förekommer på Buru (södra Moluckerna)
 Dicrurus bracteatus amboinensis – förekommer i södra Moluckerna (Seram, Ambon, Haruku och Saparua)
 Dicrurus bracteatus carbonarius – förekommer i Aruöarna, Nya Guinea (inkl. norra Torres sund), Louisiaderna, D'Entrecasteaux-öarna
 Dicrurus bracteatus laemostictus – förekommer på Niu Briten (Bismarckarkipelagen)
 Dicrurus bracteatus meeki – förekommer på Guadalcanal i Salomonöarna
 Dicrurus bracteatus longirostris – förekommer på Makira i Salomonöarna
 bracteatus-gruppen
 Dicrurus bracteatus baileyi – förekommer i norra Australien (Kimberley i Arnhem land och Melvilleön)
 Dicrurus bracteatus atrabectus – förekommer på öar i södra Torres sund och Kap Yorkhalvön, i söder till Burdekin River
 Dicrurus bracteatus bracteatus – förekommer i östra Australien (Burdekin River, Queensland till södra kust New South Wales)

Genetiska studier visar att den är närbesläktad med lyrdrongon. Underarterna buruensis, amboinensis, morotensis, atrocaeruleus, carbonarius och laemostictus har alla föreslagits utgöra egna arter, baserat på skillnader i utseende och läte.

Levnadssätt 
Glitterdrongon hittas i en rad olika miljöer. Den ses ofta sitta väl synligt på en utkiksplats, varifrån den gör utfall för att fånga insekter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i australiska regionen
Vitbukig drongo

Vitbukig drongo (Dicrurus caerulescens) är en fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Vitbukig drongo är med en kroppslängd på 24 cm en rätt liten medlem av familjen. Fjäderdräkten är gråsvart, förutom vitt från buken och bakåt. Fåglar i södra Sri Lanka (leucopygialis) är dock endast vita på undergump och undre stjärttäckare.

Utbredning och systematik 
Vitbukig drongo delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Dicrurus caerulescens caerulescens – förekommer i nedre bergssluttningar i södra Nepal och i Indien
 Dicrurus caerulescens insularis – förekommer i norra Sri Lanka
 Dicrurus caerulescens leucopygialis – förekommer i Sri Lanka

Status och hot 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i orientaliska regionen
Wallaceadrongo

Wallaceadrongo (Dicrurus densus) är en fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Wallacedrongon är en stor glansigt svart tätting med röda ögon, kraftig näbb och karakteristiskt formad stjärt: grunt kluven med spetsarna på yttre stjärtpennorna breda och något upvridna. Ungfågeln har bruna ögon. Den är en ljudlig fågel med en lång rad läten, både metalliskt flöjtande, gutturalt morrande och uppåtböjt visslande.

Utbredning och systematik 
Wallaceadrongo delas in i sex underarter med följande utbredning:
 D. d. vicinus – ön Lombok i västra Små Sundaöarna
 D. d. bimaensis – Små Sundaöarna (Sumbawa till Alor)
 D. d. sumbae – Sumba (Små Sundaöarna)
 D. d. densus _ östra Små Sundaöarna (Roti, Semau, Timor, Wetar, Sermata, Luang)
 D. d. kuehni – Tanimbaröarna (Arafurahavet)
 D. d. megalornis – Seram Laut (Gorong, Manawoka), Watubela och Kaiöarna

Vissa behandlar den som en del av lyrdrongo (D. hottentottus).

Levnadssätt 
Wallaceadrongon kan ses i en rad olika miljöer från låglänta områden till förberg, bland annat mangroveträsk, skog och plantage. Den ses vanligen sitta högt och påträffas enstaka, i par eller i grupper.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i australiska regionen
Madagaskardrongo

Madagaskardrongo (Dicrurus forficatus) är en fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Madagaskardrongon är en nästan helsvart drongo med blågrön glans och tydligt kluven stjärt. Från pannan sticker en tydlig tofs upp. Underarten på Anjouan i Komorerna är större och har bredare stjärtfjädrar.

Utbredning och systematik 
Madagaskardrongo delas in i två distinkta underarter:
 Dicrurus forficatus forficatus – förekommer på Madagaskar och Nosy Be
 Dicrurus forficatuspotior – förekommer på Anjouan (Komorerna)

DNA-studier visar att madagaskardrongon är närmast släkt med aldabradrongon (D. aldabranus), därefter mayottedrongon, dock mer avslägset släkt med karthaladrongon.

Levnadssätt 
Madagaskardrongon förekommer i all möjlig beskogad miljö, även savannartad terräng med enbart ett fåtal spridda träd. Den lever av ryggradslösa djur, vissa små ryggradsdjur och frukt. Fågeln lägger ägg mellan september och december på större delen av Madagaskar, troligen mestadels oktober-november, dock mellan oktober och början av mars på den torra sydöstra delen av ön. Arten är stannfågel.

Status och hot 
Artens populationstrend är oklar, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig. Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig i hela utbredningsområdet förutom de trädlösa områdena på Madagskars centrala platå.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i etiopiska regionen
Karthaladrongo

Karthaladrongo (Dicrurus fuscipennis) är en fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Karthaladrongon är en starstor (24 cm), mörk fågel med en lång och kluven stjärt. Mattbruna handpennor och stjärt kontrasterar med den i övrigt helsvarta och något blåglansiga fjäderdräkten. I flykten reflekterar handpennornas undersida solljuset, vilket ger det felaktiga intrycket av ljusa vingfläckar. Bland lätena hörs gnissliga och vassa klickljud typiska för drongor men även ett mjukare "wit wit".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på ön Grande Comore i ögruppen Komorerna i västra Indiska oceanen.

Status 
IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Referenser

Externa länkar 

Drongor
Fåglar i etiopiska regionen
Lyrdrongo

Lyrdrongo (Dicrurus hottentottus) är en vida spridd asiatisk fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Lyrdrongon är en rätt stor (24-32 cm) sammetssvart drongo med en huvudtofs bestående av hårliknande fjädrar. Fjäderdräkten är paljetterad med ljusa iridiserande fläckar. Stjärten är lång och kluven med starkt uppsvängda yttre stjärtfjädrar som ger den en lyrform (därav namnet). Sången är melodisk och högljudd med inslag av skränande ljud.

Underartsgruppen (eller arten) striatus är tydligt mindre, med kortare och mycket mer fyrkantig och knappt kluven stjärt. Paljetteringen på bröstet är mycket smalare och den plyshaktiga svarta befjädringen på pannan sträcker sig längre bak på hjässan.

Utbredning och systematik 
Lyrdrongon delas normalt in i tolv underarter med följande utbredning:
 Dicrurus hottentottus brevirostris – södra Kina till norra Burma, norra Laos och norra Vietnam
 Dicrurus hottentottus hottentottus – Indien, Myanmar, norra Thailand och södra Indokina
 Dicrurus hottentottus faberi – ön Panaitan väster om Java
 Dicrurus hottentottus termeuleni – ögruppen Seribu och öarna i Jakartabukten norr om västra Java
 Dicrurus hottentottus jentincki – centrala och östra Java, Masalembu, Bali och Kangeanöarna
 Dicrurus hottentottus viridinitens – Siberut, Sipura och Pagaiöarna i Mentawaiöarna väster om centrala Sumatra
 Dicrurus hottentottus borneensis – norra Borneo och Maratua 
 Dicrurus hottentottus suluensis – Suluöarna
 Dicrurus hottentottus leucops – Sulawesi med kringliggande öar
 Dicrurus hottentottus banggaiensis – Banggaiöarna utanför östra Sulawesi
 Dicrurus hottentottus pectoralis – Sulaöarna 
 Dicrurus hottentottus guillemardi – Obi i nordcentrala Moluckerna

Palawandrongo (D. palawanensis) och kortstjärtad drongo (D. striatus) i Filippinerna behandlades tidigare som del av lyrdrongon, men urskiljs vanligen som egna arter.

Levnadssätt 
Lyrdrongon återfinns i framför allt torr skog i låglänta områden och lägre bergstrakter. Den föredrar rätt öppna delar av skogen och kan ses i högljudda grupper som sjunger och jagar insekter i luften, särskilt vid skymning och gryning. Den ses ibland med andra fågelarter och kan följa apor för att fånga insekter som skräms upp i deras väg. Häckningssäsongen är rätt dåligt dokumenterad, men sträcker sig mellan april och slutet av juni på norra Indiska halvön, mellan februari och april i södra Indien och mellan april och juli i Sydostasien.

Status och hot 
IUCN kateogoriserar arten som livskraftig men inkluderar palawandrongon i bedömningen.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Grådrongo

Grådrongo (Dicrurus leucophaeus) är en asiatisk fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar, med mycket vid utbredning från Afghanistan till Borneo.

Utseende 
Grådrongon är en medelstor drongo med en kroppslängd på 28 centimeter. Den är mörkgrå ovan och skiffergrå under med blågrå glans. Dess iris är tydligt röd. Ungfågeln är mer brungrå under med otydlig blek fjällning. Underarterna (se nedan) varierar i utseende, där exempelvis hopwoodi ä blekare grå och salangensis har vit tygel och örontäckare.

Läten 
Sången är ett klart visslande som i engelsk litteratur återges "huur-uur-cheluu" eller "wee-peet wee-peet". Även andra jamande läten och härmningar av andra fåglar hörs. Den har rapporterats ibland sjunga nattetid.

Utbredning och systematik 
Grådrongo delas in i 14 underarter med följande utbredning:
 longicaudatus-gruppen
 Dicrurus leucophaeus longicaudatus – förekommer från östra Afghanistan till Sikkim, flyttar till södra Indien och Sri Lanka
 Dicrurus leucophaeus hopwoodi – förekommer från östra Himalaya till Myanmar och södra Kina, flyttar till Indokina
 Dicrurus leucophaeus nigrescens – förekommer i sydligaste Burma, södra Thailand och Malackahalvön
 leucophaeus-gruppen
 Dicrurus leucophaeus mouhoti – förekommer i södra Burma och norra Thailand, flyttar till Indokina
 Dicrurus leucophaeus bondi – förekommer i södra Thailand och Kambodja
 Dicrurus leucophaeus leucophaeus (inklusive whiteheadi och celaenus) – förekommer på Java, Bali, Lombok, Palawan, Calamianöarna och Balabacöarna
 inexus-gruppen
 Dicrurus leucophaeus leucogenis – förekommer i Manchuriet och östra Kina, flyttar till Indokina
 Dicrurus leucophaeus salangensis – förekommer i sydöstra Kina och södra Thailand, flyttar till Hainan
 Dicrurus leucophaeus innexus – förekommer på Hainan (södra Kina)
 periophthalmicus-gruppen
 Dicrurus leucophaeus batakensis - förekommer på norra Sumatra
 Dicrurus leucophaeus phaedrus - förekommer på södra Sumatra
 Dicrurus leucophaeus periophthalmicus - förekommer på Simeulue och angränsande Mentawaiöarna (av Sumatra)
 Dicrurus leucophaeus siberu - förekommer på Siberut (utanför Sumatra)
 Dicrurus leucophaeus stigmatops – förekommer i bergen på norra Borneo

Arten har påträffats på Koreahalvön samt i Singapore och Taiwan. Den har även setts längre västerut till Förenade Arabemiraten, Kuwait och Israel.

Levnadssätt  
Arten häckar i skog och övervintrar i beskogade områden. Den lever huvudsakligen av insekter, men tar även små ryggradsdjur. Fågeln häckar i maj-juni i Himalaya, april-juni i Kina, april i centrala Myanmar och mars-maj på Sumatra.

Status och hot 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig. Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som generellt vanlig i Indien, men ovanlig i Bangladesh.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Tvärstjärtad drongo

Tvärstjärtad drongo (Dicrurus ludwigii) är en fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Tvärtstjärtad drongo är en liten helsvart medlem av familjen med endast något kluven stjärt. Den är mycket lik glansdrongon, men har mindre glansig svart fjäderdräkt och rödare öga. Den explosiva sången är en varierad blandning av visslingar, skrin och raspiga ljud.

Utbredning och systematik 
Tvärstjärtad drongo delas numera vanligen in i fyra underarter:
 Dicrurus ludwigii muenzneri – förekommer från södra Somalia till östra Kenya och södra Tanzania
 Dicrurus ludwigii saturnus – förekommer i Angola, Zambia och södra Demokratiska republiken Kongo (Katanga)
 Dicrurus ludwigii ludwigii – förekommer i Swaziland och södra Moçambique till Sydafrika (Östra Kapprovinsen)
 Dicrurus ludwigii tephrogaster – förekommer i södra Malawi Moçambique och östra Zimbabwe

Smådrongo (D. sharpei) behandlades tidigare som en del av tvärtstjärtad drongo, och vissa gör det fortfarande.

Levnadssätt 
Tvärstjärtad drongo hittas i öppen skog och buskmarker. Jämfört med den vanliga arten klykstjärtad drongo är den inte lika framträdande och synlig. Den ses ofta i par.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig men inkluderar sharpei och occidentalis i bedömningen.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den tyske botanikern Karl Ferdinand Heinrich Freiherr von Ludwig (1784-1847), verksam i Sydafrika 1805-1847.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i etiopiska regionen
Svartdrongo

Svartdrongo (Dicrurus macrocercus) är en fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Svartdrongon är en helsvart fågel med en kroppslängd på 28 centimeter inklusive den långa, kluvna stjärten. Jämfört med andra närbesläktade arter är blåsvartglänsande på undersidan samt har en arttypisk liten vit fläck mellan näbben och ögat. Ungfågeln är matt svart under med tydliga vita bräm på buken.

Utbredning och systematik 
Svartdrongo delas in i sju underarter med följande utbredning:
 Dicrurus macrocercus albirictus – förekommer från sydöstra Iran till Afghanistan och norra Indien
 Dicrurus macrocercus macrocercus – förekommer på Indiska halvön
 Dicrurus macrocercus minor – förekommer på Sri Lanka
 Dicrurus macrocercus cathoecus – häckar i centrala och östra Kina, Myanmar, norra Thailand och norra Indokina; nordliga populationer flyttar söderut till sydöstra Kina, Indokina, Malackahalvön, nordvästra Borneo och Sumatra
 Dicrurus macrocercus thai – förekommer i södra Burma, södra Thailand och södra Vietnam
 Dicrurus macrocercus harterti – förekommer på Taiwan
 Dicrurus macrocercus javanus – förekommer på Java och Bali

Svartdrongon är även införd till ön Guam i Stilla havet. Arten har tillfälligt påträffats på Koreahalvön samt i Mellanöstern i Iran, Oman och Förenade arabemiraten.

Status 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i palearktiska regionen
Serpentindrongo

Serpentindrongo (Dicrurus megarhynchus) är en fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Kännetecken

Utseende 
Serpentindrongon är en glansigt helsvart fågel med lång och kluven stjärt som är försedd med mycket långa och vridna yttre stjärtpennor. Dessa kan dock vara skadade eller helt frånvarande. Fjäderdräkten är enhetligt svart med blå glans, framför allt på häjssa, vingar och stjärt. Vidare syns små blå fläckar på hals och bröst samt rött öga. Kroppslängden är 40–63 inklusive "serpentinstjärten".

Läte 
Arten är ljudlig, med raspiga och skriande "schrEER EEER", hårda men melodiösa "sch-sch-brip", både enkla och tvåstaviga böjda visslingar, ljusa flöjtande toner och skallrande "ch-ch-ch".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer endast på ön Nya Irland (östra Bismarckarkipelagen). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett litet utbredningsområde och tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som nära hotad (LC). Beståndet är relativt stort, uppskattat till mellan 100 000 och en halv miljon vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på New Ireland
Sammetsdrongo

Sammetsdrongo (Dicrurus modestus) är en fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Sammetsdrongo delas numera vanligen in i två underarter:
 Dicrurus modestus atactus – förekommer från Sierra Leone till sydvästra Nigeria
 Dicrurus modestus coracinus – förekommer på ön Bioko, från södra Nigeria österut till sydvästra Centralafrikanska republiken, sydvästligaste Sydsudan och västra Kenya söderut till Gabon, centrala Demokratiska republiken Kongo och nordvästra Angola
 Dicrurus modestus modestus – förekommer på ön Príncipe i Guineabukten

Underarten atactus urskildes tidigare som egen art baserat på genetiska studier, och vissa gör det fortfarande. International Ornithological Congress behandlar den dock sedan 2023 återigen som en underart till sammetsdrongo, grundat på att de genetiska skillnaderna är relativt små och att atactus övergår i coracinus i sydvästra Nigeria och Kamerun.

Status 
IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i etiopiska regionen
Sulawesidrongo

Sulawesidrongo (Dicrurus montanus) är en fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Sulawesidrongon är en helt svart drongo med kluven stjärt och mörkt öga. Liknande lokala formen av glitterdrongo har ljust öga och mer utsvängda yttre stjärtpennor. Den förekommer även i lägre liggande områden. Sången är enkel, med inslag av metalliska "chew", ofta i rad, liksom hårdare och mörkare "cheewk".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergsskogar på Sulawesi. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Sulawesidrongon hittas i bergsskogar. Där ses den enstaka eller i par i trädtaket eller i övre delen av undrevegetationen. Den slår ofta följe med kringvandrande artblandade flockar.

Status 
Arten har ett begränsat utbredningsområde och beståndsutvecklingen är oklar. Den tros dock inte minska i antal så pass mycket att den kan anses vara hotad. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Sulawesi