kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Neue Schubert-Ausgabe

Neue Schubert-Ausgabe (originaltitel: Franz Schubert: Neue Ausgabe sämtlicher Werke ('Ny utgåva av samtliga verk')) är en vetenskaplig kritisk "Gesamtausgabe" (samlingsutgåva) av tonsättaren Franz Schuberts verk. Den ges ut av Internationale Schubert-Gesellschaft e. V.<ref>e.V. – tyska: eingetragener Verein, 'inregistrerad förening'</ref> (Internationella Schubertsällskapet) och noterna ges ut på musikförlaget Bärenreiter-Verlag i Kassel och den vetenskapliga rapporten i samarbete med Internationale Schubert-Gesellschaft i Tübingen. Utgåvan sammanställer det aktuella läget vad beträffar källor och de nyaste forskningsresultaten och erbjuder därmed en stabil bas för vetenskaplig och musikalisk praxis. 

Den nya utgåvan bemödar sig därmed om att vara trogen de speciella problem som har samband med förståelsen av Schuberts verk då dessa förekommer i många likvärdiga versioner.

Tankarna på en ny Schubertutgåva sträcker sig tillbaka till 1950-talet, innan det tog konkret gestalt. På Schuberts 135:e dödsdag, den 19 november 1963, bildades det internationella Schubertsällskapet. Dess enda uppgift var att möjliggöra en utgåva av samtliga Schuberts verk och i den ta med även fragment och utkast till musik. Därvid inrättade man en redaktionsgrupp som fick lokaler till förfogande vid den musikvetenskapliga institutionen vid universitetet i Tübingen. Samtidigt inrättades också en arbetsplats i Wien vid den österrikiska vetenskapsakademien.

Den nya Schubertutgåvan stöttades av VolkswagenStiftung som bidrog med ett femårigt anslag fram till 1979. Från österrikisk sida var Bundesministerium für Verkehr, Innovation und Technologie med från början, 1967 kom staden Wien med och i Schubertåret 1978 kom även den österrikiska vetenskapsakademien med som finansiär i projektet. Företrädd av Akademie der Wissenschaften und der Literatur i Mainz kom också utgåvan med i programmet för Union der deutschen Akademien der Wissenschaften'' 1979. Sedan dess finansieras den med medel från Förbundsrepubliken Tyskland, Förbundslandet Baden-Württemberg, Republiken Österrike, staden Wien och den österrikiska vetenskapsakademien.

Den nya Schubertutgåvan kommer att omfatta 83 band i följande sektioner:

Kyrkomusik (9 band)
Sceniska verk (18 band)
Flerstämmiga sånger (4 band)
Sånger (14 band)
Orkesterverk (7 band)
Kammarmusik (9 band)
Pianomusik (12 band)
Supplement (10 band)

Varje band innehåller ett utförligt förord och faksimilåtergivningar av källmaterial samt instruktiva kompletteringar till utgåvan. I slutet av varje band finns ett avsnitt "Källor och läsarter". Detaljerad beskrivningar av handskrifter och kompletterande förteckningar och korrektur är samlade i särskilda kritikavsnitt som utarbetats av det internationella Schubertsällskapet.

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 Bärenreiter-Verlag
Midlands (Zimbabwe)

Midlands är en av tio provinser i Zimbabwe. Den täcker en yta på 49 166 km² och har en folkmängd på ungefär 1,5 miljoner människor (2002). Provinshuvudstad är Gweru.

Provinsen är indelad i åtta distrikt: Chirumhanzu, Gokwe North, Gokwe South, Gweru, Kwekwe, Mberengwa, Shurugwi och Zvishavane.

Zimbabwes provinser
Tonmåleri

Tonmåleri är en musikalisk term för musik som komponerats med tanken att tonerna ska gestalta texten. Det är en överordnad term till madrigalism och relaterad till programmusik. Tonmåleriet hör framför allt till renässansens estetik, samt till tonsatta berättelser (opera, oratorium, etc). Jämför affektlära.

Tonmåleri förekommer i synnerhet i vokalmusik med text, och kan bestå i tonföljder och ackompanjemang som avser att skildra texten. Det förekommer rikligt i programmusik. Till tonmåleri räknas rena naturimitationer i sceniska verk (åska, vind, vattenporl, etc), anspelningar på naturfenomen eller stämningar (månsken, årstider, etc), och mänskliga känslor (rädsla, glädje, etc). Detta är tonmåleri. I opera används tonmåleri.

Källor 
 

Renässansmusik
Barockmusik
Romantiken
Arrangering och komposition
Opera
Mashonaland Central

Mashonaland Central är en av tio provinser i Zimbabwe. Den täcker en yta på 28 347 och har en folkmängd på ungefär 998 265. Provinshuvudstaden är Bindura.

Provinsen är indelad i sju stycken distrikt, Bindura, Centery, Guruve, Mount Darwin, Rushinga, Shamva, Mazowe.

Zimbabwes provinser
Mashonaland East

Mashonaland East (östra Mashonaland) är en av tio provinser i Zimbabwe. Den täcker en yta på 32 230 km² och har en folkmängd på ungefär 1,1 miljoner människor (2002). Provinshuvudstaden är Marondera.

Provinsen är indelad i åtta distrikt, Chikomba, Goromonzi, Marondera, Mudzi, Murehwa, Mutoko, Seke och Wedza.

Zimbabwes provinser
Pietro Gandolfi

Pietro Gandolfi, född 21 april 1987 i Parma, är en italiensk racerförare.

Racingkarriär

Externa länkar
Officiell webbsida
Pietro Gandolfi på Driver Database

Källor

Födda 1987
Italienska racerförare
FIA Formel 2-förare
Män
Levande personer
Mashonaland West

Mashonaland West (västra Mashonaland) är en av tio provinser i Zimbabwe. Den täcker en yta på 57 441 km² och en folkmängd på ungefär 1,2 miljoner människor (2002). Provinshuvudstad är Chinboyi.

Provinsen är indelad i sex stycken distrikt, Chegutu, Hurungwe, Kadoma, Kariba, Makonde och Zvimba.

Zimbabwes provinser
Giorgio Gomelsky

Giorgio Gomelsky, född 28 februari 1934 i Tbilisi i Georgien (då Georgiska SSR, Sovjetunionen), död 13 januari 2016 i New York, var en georgisk-brittisk filmare, impressario, musikmanager och skivproducent. Han ägde Crawdaddy Club där The Rolling Stones var husband, och han var tidigt involverad i deras karriär. Han hyrde The Yardbirds som en ersättning och var också deras manager. Han var också deras producent från början till 1966. 1967 startade han Marmalade Records (distribueras av Polydor), där Julie Driscoll, Brian Auger and the Trinity, The Blossom Toes och tidiga inspelningar av Graham Gouldman, Kevin Godley och Lol Creme, som blev 10cc, finns representerade. Bolaget avslutades 1969. 

Giorgio var också i involverad i Soft Machine, Daevid Allen och Gong och Magma.

Gomelsky avled i cancer i januari 2016, 81 år gammal.

Källor

Externa länkar
 Giorgio Gomelsky
 Intervju July 2003 
 Giorgio Gomelsky Discography

 

Brittiska musikproducenter
Födda 1934
Män
Avlidna 2016
Personer från Tbilisi
Mauro Rosales

Mauro Rosales, född den 24 februari 1981, är en argentinsk professionell fotbollsspelare som spelar för Vancouver Whitecaps i Major League Soccer (MLS).

Rosales spelar som anfallare, men används mycket som ytter. Dessutom har han internationell erfarenhet då han var med i Argentinas Copa América-trupp 2004.

Rosales fostrades i klubben Newell's Old Boys och spelade två säsonger i nederländska AFC Ajax innan han återvände till Argentina och River Plate. Han har därefter spelat i Major League Soccer (MLS) för Seattle Sounders, CD Chivas USA och Vancouver Whitecaps.

Argentinska fotbollsspelare
Spelare i Newell's Old Boys
Spelare i AFC Ajax
Fotbollsspelare i CA River Plate
Spelare i Seattle Sounders
Spelare i CD Chivas USA
Spelare i Vancouver Whitecaps FC
Spelare i Copa América 2004
Argentinska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Argentina
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2004
Födda 1981
Levande personer
Män
Teknoteket

Teknoteket var en populärvetenskaplig tidskrift med tillhörande "tekniklåda", vilken utgavs 1980-1983 av Ingenjörsförlaget i Falköping. Tidskriften med tillhörande låda utkom med sex nummer per år.

I varje låda avhandlades ett utvalt område inom teknik/naturvetenskap. Lådan innehöll alltid en medlemstidning (Teknoteket Klubb-Nytt) och en tema-tidning i färg som förklarade lådans teknikområde. Därutöver fanns ett antal föremål för att demonstrera olika naturvetenskapliga fenomen och tekniska fenomen (såsom papp-grammofonen, tvärsnitt av en slalomskida, prisma etc). 

I Klubb-Nytt 4/81 fanns det ett erbjudande om att köpa Teknotekets Pikodator, en byggsats för 130 kr med 45 komponenter som man själv skulle löda ihop.

Några på den tiden kända svenskar figurerade ibland. I den första introduktionslådan från 1980, med temat moderna material, fanns ett kassettband med barnprogramsduon Staffan & Bengt (Staffan Ling och Bengt Andersson). I ljud-lådan från 1981 fanns en kassett på vilken Michael B. Tretow förklarade studioteknik. Sammantaget utkom 16 lådor.

Lista över Teknoteket-lådor
1/1980: Moderna material, provlåda som såldes för 20 kronor
1/1981: Ljud
2/1981: Mikrodatorer
3/1981: Väder
4/1981: Vindenergi
5/1981: Tele
6/1981: Ljus
1/1982: Rymden
2/1982: Tidmätning
3/1982: Solenergi
4/1982: Uppfinningar
5/1982: Trycka & Kopiera
6/1982: Elmotorer
1/1983: DNA
2/1983: Musikinstrument
3/1983: Vatten & Hav

Källor
 Teknoteket i LIBRIS

Populärvetenskap
Nedlagda svenska tidskrifter
Tekniktidningar
Tidskrifter startade 1980
Tidskrifter nedlagda 1983
Cristian Villagra

Cristian Villagra, född 27 december 1985, är en argentinsk fotbollsspelare som spelar för FK Metalist Charkiv.

Trots att han är en högerfotad spelar han oftast som vänsterback. Hans offensiva-defensiva förmåga är väldigt jämn fördelad, och han är en av de defensivt mest skickliga ytterbackarna i Argentina men besitter goda offensiva kvalitéer såsom ett precist inlägg och löpstyrka.

Han började i Rosario Central och flyttade 2007 till River Plate med lagkamraterna Marco Ruben och Juan Ojeda.
I slutet av 2008 blev han uttagen till  Argentinas fotbollslandslag i en vänskapsmatch mot Skottland.

Män
Födda 1985
Argentinska fotbollsspelare
Spelare i CA Rosario Central
Fotbollsspelare i CA River Plate
Spelare i FK Metalist Charkiv
Levande personer
Archi5

Archi5 är ett franskt arkitektkontor med huvudkontor i Montreuil utanför Paris samt ett mindre kontor i Warszawa. Namnet Archi5 syftar på de 5 delägarna i firman: Erik Giudice, Laurent Boudrillet, Bernard Guillien, Thomas Dryjski och Jaques Sebbag. Firman äger också Archiprod. 

Bland företagets stora projekt kan nämnas:
Sport och Event Arena i Belfort, Frankrike
Nya Årstafältet, Stockholm

Externa länkar 
Företagets webbplats
https://web.archive.org/web/20090706065617/http://www.arkitekt.se/s48458
https://web.archive.org/web/20080930134121/http://www.arkitekt.se/s36120
http://www.worldbuildingsdirectory.com/project.cfm?id=312

Franska företag
Arkitektfirmor
Smålands nation, Växjö

Smålands Nation är en studentnation vid Linnéuniversitetet på campus i Växjö. Den har sina rötter i GÖKens nation (Gotland, Öland och Kalmar Nation), men på grund av för lite aktivt folk och dåligt engagemang ombildades GÖKen i mars/april 1986 till Smålands nation. Sedan fanns Smålands nation t.o.m. våren 1988 då den lades i vila för att sedan återstartas i september 1989 till den skepnad den har än idag. Nationens ålder kan alltså vara öppen för tolkning.

Smålands Nations styrelse röstas fram varje ny termin och består vanligtvis av minst 13 medlemmar som har ansvar för olika poster.

Idag är Smålands nation en partipolitiskt och religiöst obunden förening mest känd som en musikinriktad nation. Förutom att arrangera konserter arrangerar nationen även sittningar (middagar) och filmfestivaler.

Tillsammans med de övriga studentnationerna vid Linnéuniversitetet driver Smålands nation studentpuben Sivans.

länkar 
 Officiell webbplats

Studentnationer
Växjö universitet
Linnéuniversitetet
Matias Abelairas

Matías Abelairas, född den 5 februari 1985, är en argentinsk fotbollsspelare som sedan 2012 spelar i Vasco da Gama.

Innan Abelairas kom till Vasco da Gama spelade han bland annat under sju år i River Plate. Abelairas spelar som central eller vänstermittfältare. Han anses också vara en frisparksspecialist.

Män
Födda 1985
Argentinska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i CA River Plate
Fotbollsspelare i CR Vasco da Gama
Spelare i Puebla FC
Spelare i FC Vaslui
Levande personer
Personer från Buenos Aires (provins)
Jack Clarke (racerförare)

Jack Clarke, född 1 mars 1988 i Effingham, är en brittisk racerförare. Han är styvson till den tidigare Formel 1- och BTCC-föraren Julian Bailey.

Racingkarriär

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
Jack Clarke på Driver Database

Födda 1988
Brittiska racerförare
FIA Formel 2-förare
Män
Levande personer
Personer från Surrey
Erik Giudice

Erik Giudice, född 1971, är en svensk-italiensk arkitekt som är uppvuxen i Stockholm samt Saint German en Laye väster om Paris. Han har examen från Ecole Nationale Supérieure d'Architecture de Paris-Belleville, 2001 och har studerat arkitektur i Venedig. Han har arkitektverksamheter i Stockholm, Göteborg, Malmö och Paris.

Giudice har bland annat arbetat med stadsplaneringsprojekt i Sverige och Frankrike, däribland: 
 Nya Årstafältet i Stockholm. Planer för 4000 bostäder i Stockholms innerstad
 Nyhamnen i Malmö. Studier för en 77 hektar utvidgning av Malmös stadskärna
 Strasbourgs nya affärskvarter Wacken
 Förstudier för en närmare 100 hektar stor utvidgning av Göteborgs stadskärna i Gullbergsvass. 

Erik Giudice har utformat arkitektur så som Malmömässan i Malmö, Höghastighetsstationen i Kénitra, Marocko och de nya partihallarna i Nantes, Frankrike.

Vinster, utmärkelser, nomineringar samt kritik 
2021: 3:e plats i Arkitekturupprorets Kasper Kalkon-pris för Sveriges fulaste nybygge samt förstaplats i kategorin "Årets fake view" i samma tävling för Platinan i Göteborg.

2020: BIM D'Or för bästa internationella BIM arbete för Platinan i Göteborg

2020: BIM D'Or för BIM arbete med Paris OS-by 2024 "Special mention of the Jury"

2020: MIPIM finalist för bästa industribyggnad 2020

2020: AFEX finalist för The Edge, kontorsbyggnad, Malmö

2020: Longlisted Deezen Awards för MIN Nantes partihallar, bästa infrastrukturprojekt

2020: Nominerad till l’Équerre d’Argent priset för MIN Nantes partihallar, kategori: Activités

2014: Ledamot i juryn för Kasper Salin-priset

2012: WAN Awards Urban regeneration vinnare för Bredgateområdent i H+ Helsingborg

2010: Vinnare i "Europe under 40 award" Pris för Europas mest framstående arkitekter under 40 år.

2009: Vinnare i den internationella arkitekturtävlingen kring Nya Årstafältet i Stockholm. Tillsammans med den franska landskapsarkitekten Michel Devigne

2008: Vinst i arkitekttävling om utbyggnaden av Mörby Centrum i Danderyd. I det vinnande förslaget, Solvind, ingår bygget av ett cirka 30 våningar högt hus. Det är dock oklart om förslaget får politiskt stöd för att genomföras

Referenser

Noter

Externa länkar 
Erik Giudice's hemsida
Artikel i tidningen Arkitekten
Artikel om Nya Årstafältet-förslaget
Danderyds kommun: Presentation av nya Mörby Centrum

Franska arkitekter under 2000-talet
Födda 1971
Män
Levande personer
Personer från Saint-Germain-en-Laye
Nils Sundius

Nils Gustaf Sundius, född 21 maj 1886 i Bankekinds församling, Östergötlands län, död 6 december 1976 i Djursholm, Danderyd, Stockholms län, var en svensk geolog.

Nils Sundius var son till trädgårdsdirektören Agathon Sundius och Hanna Rydstrand samt brorson till Herman Sundius och morbror till Sven Sundius. 

Sundius blev filosofie kandidat 1907, filosofie licentiat 1911 och filosofie doktor vid Stockholms högskola 1915 på avhandlingen Beiträge zur Geologie des südlichen Teils des Kirunagebietes. Han var docent i petrografi och mineralogi vid Uppsala universitet 1915-18 och tjänstgjorde som statsgeolog vid Sveriges geologiska undersökning (SGU) 1919-51.

Han ägnade sig främst åt berggrunds- och malmgeologi. Av hans skrifter kan särskilt nämnas Åtvidabergstraktens geologi och malmfyndigheter (1921) och Grythyttefältens geologi (1923). Han utarbetade även beskrivningar till geologiska kartblad och författade en del mineralogiska arbeten.

Nils Sundius gifte sig 1911 med Gurli Hedin (1887–1954), dotter till manufakturhandlaren Joh. Hedin och Anna Larsson. De fick tvillingsönerna Nils och Erik, som dog en dag gamla 1918, samt döttrarna Brita, född 1922, apotekare, gift med häradsskrivare Gustaf Jacobson, och Karin, född 1923, fil. mag., gift med forskningsassistent Aron Aronsson. Nils Sundius är begravd på Djursholms begravningsplats.

Källor

Vidare läsning

Svenska geologer under 1900-talet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Alumner från Stockholms universitet
Födda 1886
Avlidna 1976
Män
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Personer från Bankekinds socken
Cumbal

Cumbal är en 4 764 meter hög stratovulkan i Nariño, Colombia. Den är den mest sydliga av de vulkaner i Colombia som varit aktiva i historisk tid.

Vulkanen var haveriplatsen för TAME Flight 120, som kraschade på en av sluttningarna medan det flög mot Tulcán den 28 januari 2002. Det fanns inga överlevande efter katastrofen.

Se även
Lista över vulkaner i Colombia

Källor 
''Denna artikel är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia

Externba länkar

Berg i Colombia
Vulkaner i Colombia
Stratovulkaner
St Austell

St Austell är en stad i Cornwall i Storbritannien. Folkmängden uppgick till 23 864 invånare 2011, på en yta av 7,00 km².

Historik 
En av de första referenserna till St Austell finns i John Lelands Itinerary där han konstaterar att det inte finns något sevärt förutom församlingskyrkan.

Inte långt efter det William Cookworthy upptäckte kaolinit i Tregonning upptäcktes samma mineral i stor mängd norr om St Austell.

Lerbrytning tog snart över huvudrollen från tenn- och kopparbrytning som den viktigaste lokala industrin och detta ledde så småningom till att staden växte starkt. Under det sena 1800-talet och det tidiga 1900-talet tvingade de fallande priserna på tenn och andra metaller många gruvor att stänga och detta blev ett uppsving för lerbrytningen. Folkmängden ökade kraftigt då arbetslösa gruvarbetare sökte sig till lerindustrin, vilket i sin tur att serviceutbudet i staden ökade handel och välstånd. St Austell blev så småningom en av grevskapets tio viktigaste städer.

Källor

Översättning 

Orter i Cornwall
Civil parishes i Cornwall
S/S Visby

Den här sidan handlar om passagerarfartyget byggt 1924, för passagerarfartyget byggt 1866, se S/S Wisby.

S/S Visby var ett passagerarfartyg byggt vid Oskarshamns Mekaniska Verkstad. Fartyget beställdes av rederiet Ångfartygs AB Gotland och levererades i slutet av maj 1924. och gjorde först lustturer mellan Stockholm och Visby innan hon sommaren 1924 sattes in på rutten Stockholm-Södertälje-Visby. 1946 byttes ångmaskinen ut mot en oljemotor. S/S Visby var en av Gotlandstrafikens riktiga trotjänare och seglade mellan Visby och fastlandet i 39 år innan hon såldes till Skagenlinjen Rederi AB år 1963 och bytte då namn till Skagen II. Där gick fartyget i trafik mellan Sverige och Danmark. Fartyget råkade 28 februari 1964 ut för en brand i Fredrikshamn varvid tre personer omkom. Efter reparation sattes hon in på rutten Bergkvara-Allinge (Bornholm). Fartyget såldes därefter till Rederibolaget Sarabande, Olsson & co. KB och sattes 1965 åter i trafik på linjen Lysekil-Skagen. Visby återfördes 1966 Stena AB S/S Visby höggs upp i Ystad år 1968.

Referenser

Noter

Övriga källor
 http://www.faktaomfartyg.se/visby_1924.htm
Historik över S/S Visby

Historiska svenska passagerarfartyg
Historiska svenska ångfartyg
Fartyg sjösatta 1924
Fartyg byggda i Oskarshamn
S/S Drotten

S/S Drotten var ett passagerarfartyg byggt vid Oskarshamns Mekaniska Verkstad och sjösatt den 19 oktober 1927. Fartyget levererades till sin beställare Ångfartygs AB Gotland år 1928 för att sedan tjänstgöra i trafiken mellan Gotland och fastlandet fram till år 1963. Fartyget är nästan identiskt med  som levererades fyra år tidigare från samma varv. S/S Drotten hade dock något större dimensioner än sin föregångare.

S/S Drotten var för sin tid ett påkostat fartyg. Svenskt hantverk och konst prydde fartygets inre utrymmen. Armaturerna ombord kom t.ex. från Orrefors glasbruk medan textilierna var tillverkade hos Elsa Gullbergs ateljé i Stockholm.

Fartyget såldes 1964 till Vikinglinjen där hon en kortare tid gick i trafik mellan Stockholm och Mariehamn på Åland. Efter att bland annat ha tjänat som cafébåt i Mariehamn höggs hon slutligen upp i Finland år 1979.

Referenser

Noter

Övriga källor
http://www.faktaomfartyg.se/drotten_1928.htm
Historik över S/S Drotten

Historiska svenska passagerarfartyg
Historiska svenska ångfartyg
Viking Lines tidigare fartyg
Fartyg sjösatta 1927
Fartyg byggda i Oskarshamn
Fartyg i Östersjön
Aero Express Del Ecuador

Aero Express del Ecuador (TransAm) Ltda är ett ecuadorianskt fraktflygbolag med sina huvudkvarter i Guayaquil, Ecuadors största stad.  Flygbolaget ägs av Deutsche Post World Net och hjälper till med dess program för planläggning och utförande av transporter och underhåll. "José Joaquín de Olmedo International Airport" i Guayaquil är flygbolagets huvudflygplats..

De grundades och etablerade sig 1991 och hette då "Trans Am Aero Express del Ecuador"

Flotta 
Aero Express Del Ecuadors flotta består av 1 ATR 42-300 (cn 081) med tillhörande PW121 motorer. Planet är registrerat som HC-CDX. Tidigare använde man ett Dassault Falcon 20-plan.

Referenser 

Ecuadorianska flygbolag
Flygbolag bildade 1991
Guayaquil
Thomas Barthel

Thomas Sylvester Barthel, född 4 januari 1923 i Berlin, död 3 april 1997 i Tübingen, var en tysk etnolog och epigrafiker, bäst känd för att ha kategoriserat de odechiffrerade rongorongoinskrifterna från Påskön. Barthel var också i mitten av 1900-talet aktiv med att försöka dechiffrera mayaskriften, den förkolumbianska, mesoamerikanska Mayakulturens skriftsystem.

Källor 

Män
Födda 1923
Tyska etnologer
Tyska arkeologer
Avlidna 1997
Eurocypria Airlines

Eurocypria Airlines var ett flygbolag baserat i Larnaca på Cypern. Bolaget bedriver mestadels charterflygningar, främst från Cypern till över 40 destinationer. Dess huvudsakliga bas är Larnacas internationella flygplats på Cypern. Bolaget stängdes år 2010.

Historia 
Eurocypria Airlines bildades den 12 juni 1992 som ett helägt dotterbolag till Cyprus Airways, och var det första charterbolaget baserat på Cypern. Flygverksamheten inleddes den 25 mars 1992 med två nya Airbus A320-flygplan. Två ytterligare flygplan av samma typ tillkom några år senare. Sedan 2001 har flygbolaget också bedrivit reguljär flygtrafik från Cypern.

År 2003 ersatte Eurocypria sina Airbus 320-flygplan med fyra nya Boeing 737-800. Ytterligare två Boeing 737-800-flygplan anskaffades år 2006.

Den 28 juni 2006 sålde Cyprus Airways hela aktiekapitalet i Eurocypria till Cyperns regering.

Flotta 
Eurocypria Airlines flotta består av följande flygplan:

Samtliga flygplan är utrustade med Winglets och medelåldern på flygplanen är under sex år (i augusti 2009).

Referenser

Externa länkar
Flygbolagets officiella webbplats 

Ej längre existerande cypriotiska flygbolag
Flygbolag bildade 1992
Flygbolag upplösta 2010
Alexis Roland-Manuel

Alexis Roland-Manuel, född 22 mars 1891, död 2 november 1966 i Paris, var en fransk tonsättare och musikkritiker.

Biografi
Har var född Roland Alexis Manuel Lévy i Paris i en belgisk familj av judiskt ursprung. Han studerade komposition för Vincent d'Indy och Albert Roussel. Som ung blev han god vän med Erik Satie, som hjälpte honom till ett stort antal viktiga kontakter. 1911 kom han i kontakt med Maurice Ravel, vars elev, vän och biograf han blev.

1947 blev han lärare i estetik vid Conservatoire de Paris där han stannade till sin pensionering 1961. Han lämnade många bidrag inom musikteori och musikkritik, var även assistent till Igor Stravinskij i dennes arbete med Musikalisk Poetik. Förutom de musikteoretiska arbetena komponerade han musik, opera och filmmusik samt inledde ett samarbete med regissören Jean Gremillon, vars filmer han skrev musik till.

Verk i urval

Scenverk
Isabelle et Pantalon (1922)
Canarie (1927; för barnbalett L'Éventail de Jeanne, till vilken tio franska tonsättare bidrog med varsin dans.
 Le Diable amoureux (1929), baserad på romanen La diable amoureux av Jacques Cazotte.
 Jeanne d'Arc (1955)

Filmmusik
L'Etrange Monsieur Victor (1938)
Lumière d'Eté (1943)
Le Ciel est à Vous (1943)

Källor

Externa länkar

Franska kompositörer
Födda 1891
Avlidna 1966
Män