kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dårgräsfjäril

Dårgräsfjäril (Lopinga achine) är en art i insektsordningen fjärilar som tillhör familjen praktfjärilar och underfamiljen gräsfjärilar.

Kännetecken 
Dårgräsfjärilen har en vingbredd på 43 till 50 millimeter. På ovansidan har vingarna en gråbrun grundfärg, med en rad av ögonfläckar på den yttre hälften. Dessa är gulaktiga i kanterna och svartbruna i mitten. Undersidan av vingarna har en ljusare grundfärg med ögonfläckar som liknar ovansidans, förutom att de i mitten har en liten vit prick. 

Flera underarter med variationer i utseendet finns. I Sverige finns underarterna Lopinga achine suecica på fastlandet och Lopinga achine rambringi på Gotland.

Utbredning 
Dårgräsfjärilen finns i centrala Europa, från Frankrike och österut till Ryssland, Sibirien, centrala Asien och Japan. Dess förekomst inom större delen av detta område är dock inte sammanhängande, utan begränsad till särskilda platser. I Sverige har den hittats i Skåne och Östergötland, samt på Gotland.

Status 
I Sverige är dårgräsfjärilen klassad som missgynnad. Det största hotet mot arten är igenväxning av dess habitat genom granplantering. Dårgräsfjärilen är hotad också på andra håll i Europa och finns upptagen på rödlistan i 17 länder. 

Dårgräsfjärilen finns även med på Bernkonventionens lista över starkt hotade arter i Europa och den omfattas också av bilaga 4 i EU:s habitatdirektiv.

Levnadssätt 
Dårgräsfjärilens habitat är öppna lövskogar med träd som ek och hassel, al, ask och bok. Den kan också leva i öppna barrskogar, som fjärilarna på Gotland som finns i ängstallskogar. En förutsättning är att det finns gott om lundstarr, eftersom detta är den främsta värdväxten för larven. Även lundskafting och strutstarr har observerats som värdväxt.

Fortplantning 
Flygtiden för imagon är i Sverige från slutet av juni till slutet av juli.
Den genomsnittliga livslängden för varje individ är dock endast 6 till 8 dagar. Hos dårgräsfjäril kläcks som hos många andra fjärilar hanarna vanligen något före honorna. Detta har den fortplantningsmässiga fördelen att de redan finns på plats när honorna är redo för parning. 

Efter parningen lägger honan äggen ett och ett, ofta i vegetationen mellan öppen mark och tätare skog. Honor som är två till fyra dagar gamla är de mest produktiva äggläggarna och under denna tid kan de lägga upp till 25 ägg per dag. Sedan minskar äggproduktionen och en hona som är mer än åtta dagar gammal lägger bara omkring 5 ägg per dag. I genomsnitt under sin livstid lägger en hona cirka 140 ägg. 

Efter fjorton till tjugo dagar kläcks äggen. Larven äter och växer och innan vintern kommer har den hunnit ömsa hud två gånger. Övervintringen sker i basen på en grästuva. På våren börjar larven äta igen och växer snabbt. På åtta till tio veckor kan den öka i vikt från cirka 16 milligram till cirka 115 milligram. I maj eller början av juni förpuppar den sig och efter ungefär sexton dagar kommer den fullbildade fjärilen fram.

Noter

Referenser 
 Elmquist, Håkan & Liljeberg, Göran. Våra fjärilar: Dagfjärilar i Norden, Prisma, 2006.
 Naturvårdsverkets bevarandeplan för dårgräsfjäril

Gräsfjärilar
Raggfingerört

Raggfingerört (Potentilla robbinsiana) är en växtart i släktet fingerörter inom familjen rosväxter. Det är en kortväxt fingerört med kraftigt tuvat växtsätt och trefingrade blad. Stjälk och blad har både långa hår och glandelhår vilket gett upphov till det svenska namnet. Den kan påminna om en småvuxen vårfingerört, men den har femfingrade blad.

De enda växtplatserna för arten i Skandinavien finns på några fjälltoppar i Padjelanta nationalpark. Här upptäcktes arten 1941 på Jeknaffo av Sten Selander. Närmast växer den på Kolahalvön samt på Svalbard. Det har spekulerats i att arten kan ha överlevt istiden i Skandinavien på så kallade nunataker.

Arten delas ibland upp i flera underarter och de svenska förekomsterna kallas då ssp. hyparctica. Ett äldre vetenskapligt namn var just Potentilla hyparctica. På grund av sin sällsynthet klassas raggfingerört som sårbar (VU) av Artdatabanken i den svenska rödlistan. Arten är även fridlyst.

Referenser

Externa länkar 
Den virtuella floran
 

Fingerörter
Fridlysta växter i Sverige
Ra Växtindex
Berggräsfjäril

Berggräsfjäril (Lasiommata petropolitana) är en art i insektsordningen fjärilar som tillhör familjen praktfjärilar. Den finns i Europa, från Pyrenéerna och Alperna och norrut till Skandinavien, Ryssland och Sibirien.

På ovansidan är vingarna mörkt bruna. Framvingar har en stor ögonfläck i det yttre främre hörnet och bakvingarna har tre mindre ögonfläckar längs den yttre kanten. Ögonfläckarna är gulkantade med mörk mitt och vit mittprick. Vingbredden är 34 till 42 millimeter. 

Flygtiden för den fullbildade fjärilen, imagon, är i  Norden från mitten av maj till början av juni. Dess habitat är skogsmarker och öppnare områden med en hedliknande vegetation. Larven lever på olika slags gräs. Övervintringen sker som puppa.

Referenser
Elmquist, Håkan & Liljeberg, Göran. Våra fjärilar: Dagfjärilar i Norden, Prisma, 2006.

Se även

Gräsfjärilar
Brudkulla

Brudkulla (Gymnadenia runei) är en i Sverige endemisk orkidé. I hela världen växer den bara på några få platser i södra Lappland. Lokalerna finns i Tärnabyområdet. Arten liknar mycket den nära släktingen brunkulla men blommorna har en mer klarröd färg samt en större säcklik sporre. Den typiska växtplatsen är kalkrika fjällängar. Här skiljer den sig något från brunkullan som helst växer på lägre nivåer i mer kulturskapade miljöer såsom fäbodängar.

Brudkulla upptäcktes av botanisten Olof Rune så sent som 1960 och artepitetet "runei" syftar på honom. Den beskrevs vetenskapligt först 1989.
Arten har uppkommit genom en hybridisering mellan brunkulla och brudsporre. Tidigare fördes arten till släktet Gymnigritella som är en blandning av släktnamnen Gymnadenia (brudsporrar) och  Nigritella (brunkullor) men eftersom Nigritella införlivades med Gymnadenia används därför numera Gymnadenia. Brudkulla är både rödlistad som sårbar (VU) och fridlyst.

Externa länkar
Den Virtuella Floran

Orkidéer
Orkidéer i Sverige
Fridlysta växter i Sverige
Br Växtindex
Berengar av Tours

För andra personer med samma namn, se Berengar.

Berengar av Tours, född omkring 999, död 1088, fransk teolog.

Han var först föreståndare för domskolan i Tours, och blev 1040 ärkediakon i Angers. 

Berengar uttryckte flera kontroversiella teologiska åsikter. Framför allt avvisade han Kristi reala närvaro i nattvarden och framlade i stället en symbolisk-spiritualistisk tolkning i traditionen från Augustinus och Ratramnus. Berengars lära fördömdes av flera synoder, vilket ledde till att han drog sig tillbaka från det offentliga livet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Män
Födda okänt år
Avlidna 1088
Franska teologer
Petter Augustsson

Petter Augustsson, född 1980, är en svensk före detta fotbollsmålvakt från Luleå. Karriären avslutades med spel i Umeå FC sommaren 2016.

Tidigare klubbar
 Luleå SK (moderklubb)
 1996- 1999 Luleå SK (Div 3) 66 matcher, 0 mål
 2000– Umeå FC (Superettan) 48 matcher, 0 mål
 2002– GIF Sundsvall (Allsvenskan) 1 match, 0 mål
 2003– Umeå FC (Div 2 Norrland, Superettan, Div 1 Norra) 160 matcher, 0 mål
 2008– Bodens BK (Div 1 Norra) 29 matcher, 0 mål
 2009– Ängelholms FF (Superettan) 13 matcher, 0 mål
 2010– Ängelholms FF / Kristianstads FF (Superettan/Div 1 Södra) 5 matcher, 0 mål
 2011– Umedalens IF (Div 2 Norrland) 21 matcher, 1 mål
 2012– Östersunds FK (Div 1 Norra och Superettan) 55 matcher, 0 mål
 2014–2015 Umeå FC (Div 1 Norra) 30 matcher, 0 mål

Externa länkar
https://web.archive.org/web/20160304193719/http://lokaltidningen.se/article/20081221/ARTIKLER/782675865/1465
https://web.archive.org/web/20081228034021/http://hd.se/sport/2008/12/22/petter-tar-oever-efter-paer-i-aeff/
http://fotbollskanalen.se/1.784886

Referenser

Noter 

Svenska fotbollsmålvakter
Fotbollsspelare i Luleå SK
Fotbollsspelare i Umeå FC
Fotbollsspelare i GIF Sundsvall
Fotbollsspelare i Bodens BK
Fotbollsspelare i Ängelholms FF
Spelare i Kristianstads FF
Fotbollsspelare i Östersunds FK
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1980
Levande personer
Män
Idrottare från Luleå
FIA GT 2004

FIA GT 2004 är ett motorsportevenemang som kördes över 11 omgångar i Europa och Asien 2004.

GT

Delsegrare

Slutställning

N-GT

Delsegrare

Slutställning

Säsonger

FIA GT-säsonger
Motorsportevenemang 2004
644 Cosima

644 Cosima eller 1907 AA är en asteroid upptäckt 7 september 1907 av August Kopff i Heidelberg. Asteroiden har fått sitt namn efter Cosima Wagner, hustru till den tyske kompositören Richard Wagner.

Ockultationer av stjärnor har observerats.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av A Kopff
Astronomiska upptäckter 1907
Big Generator

Big Generator är den progressiva rockgruppen Yes tolfte studioalbum, utgivet 1987, med låtar som Rhythm of Love och Love Will Find a Way finns med. 

Bandet bestod av samma medlemmar som var med på albumet innan, 90125, där de slog igenom med låten Owner of a Lonely Heart. Många fans ser dessa album (som är inspelade från 1980-talets början med gitarristen Trevor Rabin) som ett steg iväg från den progressiva rockmusik de var kända för på 1970-talet. Andra står fast vid sin åsikt om att Yes har kvar samma progressiva rötter, fast samtidigt följt strömmen av den musik som regerade under 1980-talet. Det man kan säga är att Yes tydligt avvikit från de längre låtar och psykedeliskt influerade solon som de var kända för under 1970-talseran. Detta till förmån för rakare komp, mer fokus på melodier och inte minst en annorlunda spelstil från Trevor Rabin än vad Yes äldre gitarrist Steve Howe vanligtvis levererade.

Albumet nådde 17:e plats på albumlistan i Storbritannien och 15:e plats i USA.

Låtlista 
"Rhythm of Love" - 4:48 
"Big Generator" - 4:33 
"Shoot High Aim Low" - 7:02 
"Almost Like Love" - 4:58 
"Love Will Find a Way" - 4:50 
"Final Eyes" - 6:25 
"I'm Running" - 7:37 
"Holy Lamb (Song for Harmonic Convergence)" - 3:20

Musikalbum 1987
Album av Yes
Diodlampa

En diodlampa, lysdiodlampa eller LED-lampa (av engelska LED, light emitting diode, lysdiod) är en lampa bestående av en eller flera lysdioder monterade i en standardsockel för att kunna ersätta till exempel vanliga glödlampor.  

Lysdioden uppfanns i mitten av 1920-talet och den första lysdioden med synligt ljusspektrum utvecklades 1962. 1970 kom nya lysdiod-färger till och man hade nu en grön och en röd färg och kunde därmed också skapa gult lysdiod-ljus. Forskarna var klara över att det var nödvändigt att fokusera på den blå färgen eftersom man med den och de övriga färgerna skulle kunna åstadkomma en lysdiod med vitt ljus. Ljusstyrkan var vid tidpunkten fortfarande svag och först på 1980-talet kunde man frambringa ett lysdiod-ljus som var kraftigt nog att kunna användas utomhus i solljus. Idag finns lysdioder i många olika färger, från infrarött över de synliga färgerna till ultraviolett, samt numera även kallvitt och varmvitt. 

Isamu Akasaki, Hiroshi Amano och Shuji Nakamura belönades med Nobelpriset i fysik 2014 för att ha utvecklat den blå lysdioden.

Fördelar och nackdelar
Fördelarna med en lysdiodlampa är framför allt dess mycket låga energiförbrukning, ungefär en tiondel av en glödtrådslampa samt den mycket långa hållbarheten, upp till 50 gånger längre hållbarhet än en vanlig glödlampa. 

En ytterligare fördel är att lysdiodlampan inte innehåller kvicksilver, vilket lysrörslampor gör.

Å andra sidan kan lysdioderna vara spänningskänsliga.

Vidare avtar ljusstyrkan med tiden, och kan minska med upp till 30-50 procent.

Högfrekvent ljus (som exempelvis från halogenlampor) har vid kraftig belysning av ögonceller visat sig kunna ge skador på dessa. En första studie antyder att detta även gäller stark belysning från LED-ljus, som innehåller vissa blå eller gröna ljusfrekvenser; det är dock inte klarlagt om diodlampor i detta avseende är mer eller mindre farliga än annan jämförbar belysning.

Se även 
 Glödlampa
 Halogenlampa
 Koltrådslampa
 Gasurladdningslampa
 Kvicksilverlampa
 Metallhalogenlampa
 Natriumlampa
 Induktionslampa

Referenser

Externa länkar 

Ljuskällor
Lysdioder

he:נורת לד
Alsalamskolan

Alsalamskolan är en muslimsk friskola i Örebro ("fristående skola med arabisk profil") som grundades år 2003. Skolan ligger på Hagagatan i Västhaga i Örebro. Verksamheten bedrivs av Al-Risalah Skandinaviska Stiftelse. Skolan bedriver undervisning från förskolan till årskurs 9, och driver också fritidshem. Alsalamskolan räknade 2016 med att ha ungefär 300 elever, 60 av dem på högstadiet. År 2016 uppstod brand i en del som höll på att tillbyggas och polisen misstänkte mordbrand.

Ledarskap 
Sommaren 2017 försökte skolledningen avskeda ordföranden eftersom denne bodde i Saudiarabien och hade svårigheter att deltaga i styrelsemöten.

Hussain Aldaoudi, skolchef 2019
Solveig Sandin, rektor 2018 
Anna Sophia Olovdotter, rektor 2018 
Shahin Mahmod, rektor våren 2017
Anders Östman, rektor 2017
Mats Olsson, rektor 2017 
 Shahin Mahmoud, rektor 2011-2017
Matz Liljesson, rektor 2005-2010 
 Hussein al Daoudi, skolchef år 2005-2015.
 Elizabeth Söderling, rektor år 2003

Finansiering
Alsalamskolan tar genom Al-Risalah stiftelse emot 100 000–150 000 kronor per år i bidrag från en stiftelse med anknytning till Al-Haramain Islamic Foundation, en saudisk missionsstiftelse som företräder den wahhabitiska formen av islam och som står med på FN:s terrorlista. Al-Haramain har, enligt USA, givit finansiellt stöd till flera av al-Qaidas grenar.

Kritik

2007 
År 2007 kritiserade Skolverket skolan för att inte uppfylla de krav som ställts på skolans likabehandlingsplan om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn. Personalen inom förskoleverksamheten uppgav 2010 att hot från skolledningens sida mot personalen hade förekommit. Skolan genmälde att inga klagomål på arbetsmiljön inkommit och att påståendena var lögner.

2011 
Skolan anmäldes år 2011 av RFSL Ungdom eftersom skolchefen i Uppdrag Granskning uttalat att "en riktig muslim inte kan vara homosexuell" trots att skolan har en likabehandlingsplan.

2017 
Våren 2017 kritiserade Skolinspektionen skolan på 30 punkter och verksamheten fick ett vitesföreläggande på 500 000 SEK. En del av bristerna åtgärdades och vitet sänktes till 350 000.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Utbildning i Örebro
Utbildning inom islam i Sverige
Grundskolor i Örebro
Verksamheter i Sverige som finansieras av Saudiarabien
Språkinlärning

Språkinlärning är det som en person tillämpar när man lär sig ett språk bortsett från sitt modersmål, ett andraspråk eller ett främmande språk. Språkinlärning underlättas om personen som lär sig ett nytt språk utsätts för det i naturliga situationer, genom att man hör orden uttalas i konversationer och lär sig anpassa dem i skrift.
  
Man skiljer oftast på språkinlärning och språkutveckling. Språkutveckling är det som barn sysslar med när de lär sig sitt första språk, sitt modersmål.

Det har länge pågått forskning kring språkinlärning och att lära sig ett språk. Först på 1960-talet började man forska och undersöka i hur enskilda individer går tillväga för att lära sig ett språk. Genom de studier som genomfördes fick man reda på att en person själv kan lära sig ett annat språk och dess grammatik utan att få det förklarat grammatiskt. Personer som lär sig ännu ett språk bygger, precis som barn gör när de först börjar prata och lär sig sitt modersmål, upp en egen grammatik som man använder innan man får en full förståelse för språket. En känd språkvetare, Noam Chomsky menar att vi människor har en medfödd språkförmåga, en sorts förprogrammering till grammatiken. Dock finns det mycket frågor om detta gällande vuxnas förmåga att kunna lära sig ett språk utifrån denna teori. Många menar att om vuxna har samma medfödda förmåga som barn, varför är det då så att barn har lättare att lära sig ett språk och de flesta av oss talar på korrekt sätt från det att vi är några år gamla, medan vi som vuxna får kämpa hårt och kanske aldrig riktigt behärskar ett nytt språk och dess grammatik.

Se även
 Språkbad
 Inlärning

Referenser

Språkinlärning
Militärkommittén (Finland)

Militärkommittén (finska: sotilaskomitea) var en finländsk organisation som upprättades under första världskriget av förutvarande officerare i den före detta finska armén.

Militärkommittén stödde Finlands självständighetssträvan och förberedde frihetskrig. Efter ryska revolutionen 1917 sände militärkommittén en delegation till Stockholm för att förhandla med tyskarna om landstigning i Finland. 

Oktober 1917 hade man en representant i Berlin som förhandlade om vapen tillförsel och sändandet av jägarna till Finland. I november utnämnde militärkommittén kretschefer i skyddskårskretsar och påbörjade stödd av regeringen förhandla om jägarnas återkomst till Finland samt om Tysklands militära intervention. 

I januari 1918 presenterade militärkommittén Gustaf Mannerheim som överbefälhavare. När han blev överbefälhavare förvandlades militärkommittén till hans stab, som den 18 januari 1918 flyttade till Vasa.

Externa länkar 
 Högkvarteret 1918
 

Finlands historia under ryska tiden
Finska inbördeskriget
Sportvagns-VM 1971

Sportvagns-VM 1971 vanns av Porsche.

Delsegrare

Märkes-VM

Sportvagns-VM-säsonger
Motorsportevenemang 1971
Daytona 500

Daytona 500 är ett stockcarlopp ingående i Nascar Cup Series som körs över 200 varv (500 miles, 804,672 km) på den 2,5 mile långa ovalbanan Daytona International Speedway i Daytona Beach  i Florida i USA. Loppet har körts årligen sedan 1959 och är ett av två Nascar Cup-lopp som årligen körs på Daytona, det andra är Coke Zero Sugar 400. Daytona 500 är det avslutande loppet under Daytona Speedweeks.

Historia
Tävlingen kördes för första gången 1959 på den nybyggda Daytona International Speedway. Johnny Beauchamp utsågs till en början som segrare av loppet, men efter protester och tre dagars granskning av målfoton utsågs Lee Petty som vinnare av det första Daytona 500. Tävlingen växte sedan i takt med Nascar:s expansion och lockade under 2000-talet mer än 20 miljoner tittare. Richard Petty har tävlingsrekordet med sju segrar mellan 1964 och 1981.Cale Yarborough blev 1984 den andre föraren att ta fyra eller mer segrar i tävlingen, medan Jeff Gordon har vunnit den tre gånger. 2001 förolyckades Nascar:s mest kände förare Dale Earnhardt i Daytona 500 efter en krasch på tävlingens sista varv, när han slogs om en pallplats.

Tävlingen kördes fram till 2019 med tunna stansade restriktorplattor som ströp motorerna till cirka 410 hk för att begränsa farterna och öka säkerheten. Därefter används grövre spacerplattor med konformade portar som begränsar hästkraftsantalet till 550. I kombination med ett nytt aerodynamiskt paket med bland annat större fram- och bakspoiler som ökar bilens nedåtriktade aerodynamisk kraft, bibehålls säkerheten.

Tidigare namn 
 Inaugural 500 Mile International Sweepstakes (1959)
 Second Annual 500 Mile International Sweepstakes (1960)
 Daytona 500 by STP (1991–1993)
 Daytona 500 by Dodge (2001)
 Daytona 500 by Toyota (2007)
 Daytona 500 (1961–1990, 1994–2000, 2002–2006, 2008–nutid)

Vinnare genom tiderna 

  – Loppet kortat på grund av regn.
  – Loppet förlängt enligt NASCAR:s regel om att ett lopp inte får avgöras bakom säkerhetsbilen 
  – Loppet framskjutet från söndag till måndag på grund av regn.
  – Loppet startade på måndagskvällen och avslutades på tisdagen (01:00 est) på grund av en längre rödflaggning.

Förare med flera segrar

Team med flera segrar

Konstruktörer efter antal segrar

Anmärkningar

Referenser

Noter

Övriga källor 
 

Motorsportevenemang i USA
NASCAR-tävlingar
Flottans stab

Flottans stab existerade från 1884 till 1907.

Flottans stab bildades enligt generalorder nr. 552 den 7 november 1884. Föregångare var Flottans militärpersonal. Den nya staben skulle utgöra en egen helmilitär institution under sjöförsvarsdepartementet. Lokaler för den nya staben ordnades på Riddarholmen nr. 11. Det ålåg bland annat staben att genomföra beordrade utredningar och betänkanden, planera för flottans eventuella mobilisering, ombesörja underrättelsetjänst, planera övningar samt ta vissa egna initiativ för att bättra flottans effektivitet. 

Flottans stab blev självständig från Sjöförsvarsdepartementet 1896. Samtidigt fick staben nya instruktioner och delades i två avdelningar, mobiliserings- och statistiska avdelningen samt kommunikationsavdelningen. Mobiliserings- och statistiska avdelningen handlade frågor om mobilisering, övningar, organisation, sjökrigsväsende i främmande mariner med mera. Kommunikationsavdelningen handlade ärenden rörande sjöstridskrafternas användande, signalväsende, taktik, telegraf, telefon, radio, transporter med mera. Staben skulle nu även ombesörja sjökrigshistorisk forskning. Kontakten med och ansvaret över Marinattachéerna kom med tiden att utökas liksom ansvaret för flottans underrättelsetjänst. 

1899 flyttades staben på grund av utrymmesbrist till Skeppsholmen i den så kallade Långa raden nr. 4. När flottan 1907 slogs samman med kustartilleriet omformades Flottans stab till Marinstaben.

Till skillnad mot generalstaben tillhörde de tjänstgörande officerarna inte en egen kår och mobiliteten in och ur stabstjänst var vanligare.

Chefer för flottans stab
Philip Virgin 1884–1889
Carl Lindmark 1889
Hjalmar af Klintberg 1889–1903
Otto Lindbom 1903–1905
Ludvig Sidner 1905
Theodor Sandström 1905–1907

Referenser 
(1934). Marinstaben 1884-1934 : en minnesskrift utarbetad inom Marinstaben

Stockholms garnison
Svenska marinen
Ej längre existerande svenska marinförband
Ej längre existerande svenska underrättelseorgan
Svenska militära enheter bildade 1884
Svenska militära enheter upplösta 1907
Geely Automobile

Geely Automobile  är en kinesisk fordonstillverkare som utgör ett samriskföretag mellan Zhejiang Geely Holding Group, ett privatägt kinesiskt företag, och Geely Automobile Holding Limited, ett bolag noterat på Hongkongbörsen med juridisk hemvist på Caymanöarna. Zhejiang Geely Holding Group vilket även är köpare till Volvo Personvagnar ägs av Li Shufu och hans son, men Li Shufu kontrollerar också 51 procent av aktierna i det börsnoterade Geely Automobile Holding Limited genom konsortiet Proper Glory Holding.

Geely Automobile, som inledde sin verksamhet 1997 under namnet Guoron Holding, har utvecklats till en av de största biltillverkarna i Kina. I början av 2000-talet bildades biltillverkaren Shanghai Maple Guorun Automobile och 2003 inledde Guron Holdings ett samriskföretag tillsammans med Zhejiang Geely Holding Group om fordonstillverkning i Zhejiang-provinsen. Även om Geely Automobile är privat företag, så har det styrande kommunistpartiet particeller på företaget, på samma sätt som i andra privata företag.

Geely var den första kinesiska biltillverkaren som varit representerad på Frankfurts bilmässa och Detroits bilmässa, 2006. Deras bilar har exporterats och sålts i vissa länder men märkets debut i USA har skjutits upp efter dåliga resultat i krocktester. Den ryska motortidningen AutoReview krocktestade Geely Otaka (CK) med mycket dåligt resultat.
Krocken gjordes i 64 km per timme, föraren och passageraren hade uppskattningsvis 10% chans att överleva.

Modeller 

 Geely HQ (豪情, 1998)
 Geely MR (美日, Merrie, 2000)
 Geely BL (美人豹, Beauty Leopard, 2002)
 Geely PU (2004)
 Geely CK (Freedom Cruiser, 2005)
 Geely MK (金刚, KingKong, 2006)
 Geely FC (远景, Vision, 2006)
 Geely Panda (熊貓, 2008)
 Geely China Dragon (中國龍, 2008)
 Emgrand EC7 (2009)
 Emgrand EC8 (2009)
Under dotterbolaget Shanghai Maple
 Maple Huapu (华普, 2003)
 Maple Hisoon (海迅, 2003)
 Maple Marindo (海域, 2004)
 Maple Hysoul (海尚, 2005)

Referenser 

Kinesiska biltillverkare
Kinesiska fordonstillverkare
Företag bildade 1997
WP:Projekt Kina
Zhejiang Geely Holding Group
Christina Elisabeth Carowsky

Christina Elisabeth Carowsky, född 5 mars 1745 i Göteborg, död 1797, svensk konstnär. 

Dotter till Maria Carowsky och Michael Carowsky. Carowsky var välkänd som porträttmålare i Göteborg, där hon var verksam. Gift 1787 med rektorn vid Göteborgs trivialskola Engelbert Jörlin.

Källor

 Svenskt konstnärslexikon Allhems Förlag Malmö
 Larsson, Lisbeth & Larsson, Lisbeth, Hundrade och en Göteborgskvinnor, Göteborg, 2018

Svenska målare under 1700-talet
Konstnärer från Göteborg
Födda 1745
Avlidna 1797
Kvinnor