kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Berghäll

Berghäll (finska: Kallio) är ett distrikt och en stadsdel i Helsingfors.

Distriktet består av stadsdelarna Berghäll och Sörnäs. I stadsdelen Berghäll ingår delområdena Broholmen, Linjerna och Torkelsbacken.

Berghäll är Helsingfors klassiska arbetarstadsdel, som uppstod på 1860-talet i och med den snabba industrialiseringen bredvid industriområdet kring Sörnäs hamn. Den tidigare trähusstadsdelen förnyades snabbt, och många stenhus byggdes redan i början av 1900-talet. De sista trähusen fick ge vika för betongen på 1960-talet. I dag har arbetarna och speciellt barnfamiljerna flyttat ut ur bostäderna som för det mesta är ettor och tvåor och stadsdelen är för många unga helsingforsare och inflyttade platsen där man har sin första egna bostad. Berghäll har ett rykte om sig att vara en bohemisk stadsdel för studerande och konstnärer, men är även känd för alkoholism och sociala problem. 

Berghäll är också svårdefinierat. Många räknar även stadsdelen Ås till Berghäll som hör till Åshöjdens distrikt. Andra ser Hagnäs och Havshagen som icke-hörande till Berghäll, fastän de officiellt hör till Berghälls distrikt.

Tarja Halonen är uppväxt i Berghäll.

Se även
Fågelsången
Kill City

Externa länkar

Bilder från Berghäll

Helsingfors distrikt
Anna Widing

Anna Christina Widing, född Ahlborg 24 februari 1970 i Mölndal, är en svensk skådespelare och musikalartist utbildad vid Balettakademiens musikallinje i Göteborg och Teaterhögskolan i Stockholm.

Widing har bland annat medverkat i musikaler som den svenska originalproduktionen av Rent där hon gjorde rollen som Maureen. För rollen blev hon nominerad till Guldmasken för "Bästa kvinnliga biroll" 2001. Widing har även medverkat i musikalerna Dracula, Trollkarlen från Oz, Spindelkvinnans kyss, Garbo The Musical, Kungen och jag, Candide och Dirty Dancing.

Hon har också gett ut skivor och medverkat i Melodifestivalen 2004 och 2005 under aliaset Claudia Cash i gruppen Pay TV. Anna Widing syntes även i rollen som Vicky i Kanal 5:s dokusåpaparodi Julbocken, där hon gjorde 12 avsnitt. Hon har även turnerat med soloföreställning Det som håller oss vid liv, med musik av Peter LeMarc. Långfilmen Förtroligheten, där Widing gör en mindre roll som polis, hade premiär 2013.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Fotnoter

Källor 
 Stockholms stadsteater

Externa länkar 
 Hemsida
"Teaser 3 min" Det som håller oss vid liv på Klara Soppteater våren 2011 på YouYube
"Trailer 10 min" Det som håller oss vid liv på Klara Soppteater våren 2011 på YouYube

Svenska musikalartister
Svenska skådespelare
Deltagare i Melodifestivalen 2004
Deltagare i Melodifestivalen 2005
Personer från Mölndal
Födda 1970
Levande personer
Kvinnor
Försök inte med mej ..!

Försök inte med mej ..! är en svensk komedifilm från 1946 i regi av Börje Larsson. I huvudrollerna ses Åke Söderblom och Anne-Margrethe Björlin.

Handling 
Två konsthandlare har kommit över varsin buddhafigur i en svit på tre stycken. Figurerna är endast värdefulla tillsammans. De kommer överens om att den som finner den tredje buddhastatyn får köpa de övriga två. Det blir Björn Norells uppgift att finna den tredje som en sista chans att behålla sitt jobb.

Om filmen 
Filmen hade premiär den 2 februari 1946 på biograf Astoria i Stockholm. Den har visats ett flertal gånger i SVT, bland annat 2019 och 2022.

Rollista i urval 
Åke Söderblom – kandidat Björn Norell
Anne-Margrethe Björlin – Ulla Kronberg
Hugo Björne – direktör Edvard J. Kronberg, Ullas far
Hilda Borgström – änkefru Jenner
John Ekman – direktör Brandt
Hjördis Petterson – telefonisten
Harry Ahlin – grosshandlare Forslund 
Willy Peters – Fritiof Flodén, forskare
Sven Lindberg – Lennart Johansson, assistent
Arthur Fischer – borgmästare Rundgren
Lillebil Kjellén – fröken Kulle, Kronbergs sekreterare

Ej krediterade 	
Börje Mellvig – Bille, mejerikonsulent 		
Carl-Gunnar Wingård – major Boman, gäst på 50-årsuppvaktningen 		
Nina Scenna – Hulda, Forslunds fru 		
Arne Lindblad – Starck, fotograf 		
Saga Sjöberg – expediten i fotoaffären 		
Gösta Bodin – korvgubben 		
Olle Hilding – kyrkoherden 		
Sif Ruud – Forslunds hembiträde 		
Ruth Weijden – fru Börjesson, Björns hyresvärdinna 		
Svea Holst – Edit, hembiträde hos fru Jenner 		
Birger Sahlberg – stadsbudet med spegeln 		
Yngwe Nyquist – Kronbergs kontorschef 		
Harald Svensson – portiern i Mariefred 		
Bertil Ehrenmark – ena boven på tåget 		
Rune Stylander – andra boven på tåget 		
Carl Ericson – första konduktören 		
Siegfried Fischer – andra konduktören 		
Ernst Brunman – kaptenen på båten 		
Ingemar Holde – mannen på bensinmacken 		
Gideon Wahlberg – bonden som ger Björn och Ulla husrum 		
Solveig Hedengran – fröken Boman, major Bomans dotter 		
Hans Schröder – Fritiof, springpojke hos Kronberg 		
Curt Löwgren – gubben i Skrubbelunda

Musik i filmen i urval 
"Hurra va' ja' ä' bra", kompositör Jules Sylvain, textförfattare Karl Gerhard 
"Nu ska' vi vara snälla", kompositör Jules Sylvain, textförfattare Karl Gerhard 
"Försök inte med mej, fröken lilla", kompositör Kocko Lagerkrans, textförfattare Åke Söderblom, sångare Åke Söderblom

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 1946
Svenska komedifilmer
Filmer i regi av Börje Larsson
Svenskspråkiga filmer
Kiss me Kate

Kiss me Kate kan syfta på:

Kiss Me, Kate  – musikal av Cole Porter
Kiss Me Kate (film) – film baserad på Porters musikal
Kiss me Kate (TV-serie) – brittisk komediserie
К

К (gemen: к) är en bokstav i det kyrilliska alfabetet. Den uttalas som k i det latinska alfabetet och härstammar från bokstaven Kappa i det grekiska alfabetet. Bokstaven ser ungefär likadan ut som den latinska motsvarigheten, men de sneda linjerna i den versala bokstaven (К) brukar återges något krokiga och den gemena bokstaven (к) ser till skillnad från i det latinska alfabetet ut som en mindre version av versalen. Vid transkribering av ryska skriver man k i svensk text och  i IPA. Vid translitteration till latinska bokstäver enligt ISO 9 motsvaras bokstaven också av k.

Teckenkoder i datorsammanhang 

Kyrilliska alfabetet
Л

Л (gemen: л) är en bokstav i det kyrilliska alfabetet. Den uttalas som l (bokstaven L) och härstammar från den grekiska bokstaven lambda (Λ, λ). Vid transkribering av ryska skriver man l i svensk text och  i IPA. Vid translitteration till latinska bokstäver enligt ISO 9 motsvaras bokstaven också av l.

Teckenkoder i datorsammanhang

Referenser

Kyrilliska alfabetet
М

М (gemen: м) är en bokstav i det kyrilliska alfabetet. Den uttalas som m och ser likadan ut som den latinska motsvarigheten, förutom att gemenen (м) är en mindre version av versalen (М). Vid transkribering av ryska skriver man m i svensk text och  i IPA. Vid translitteration till latinska bokstäver enligt ISO 9 motsvaras bokstaven också av m. Bokstaven м ska inte förväxlas med den kyrilliska bokstaven т som när den skrivs med skrivstil ser ut precis som ett latinskt m (speciellt gemenen).

Teckenkoder i datorsammanhang 

Kyrilliska alfabetet
Н

Н (gemen: н) är en bokstav i det kyrilliska alfabetet. Den uttalas som n men ser ut precis som ett latinskt H, förutom att gemenen (н) är en mindre version av versalen (Н). Vid transkribering av ryska skriver man n i svensk text och  i IPA. Vid translitteration till latinska bokstäver enligt ISO 9 motsvaras bokstaven också av n.

Teckenkoder i datorsammanhang 

Kyrilliska alfabetet
Frances Langford

Frances Langford, född Julia Frances Newbern Langford  4 april 1913 i Lakeland, Florida, död 11 juli 2005 i Jensen Beach, Florida, var en amerikansk sångerska och skådespelare.

Langford var en populär vokalist under 1930- och 1940-talen. Langford hade huvud- och biroller i en rad Hollywoodfilmer, där hon sjöng med sin mjuka, melodiska röst. Bland hennes största skivsuccéer märks "I'm In The Mood For Love" och "When You Wish upon a Star".

Frances Langford är mest känd för sina radioshower och medverkade även i många av Bob Hopes radiosändningar under andra världskriget. 

Langford var gift tre gånger, i sitt första äktenskap med skådespelaren Jon Hall 1938–1955.

Filmografi i urval 
Every Night at Eight (1935)
Mitt liv är en dans (1936)
The Hit Parade (1937)
Swingskolan (1940)
Yankee Doodle Dandy (1942)
Irving Berlins paradrevy (1943)
Girl Rush (1944)
Moonlight Serenade (1954)

Referenser

Externa länkar 

 Frances Langford – The Florida Thrush (arkiverad)

Födda 1913
Avlidna 2005
Amerikanska skådespelare
Amerikanska sångare
Kvinnor
Khidr

Khidr, eller Khidhr, Khizr, Khizir, Hızır, är ett ursprungligen arabiskt namn. Personer med detta namn inkluderar:
Al-Khidr, en muslimsk profet
Khidr Khan, indisk härskare
Khizr Khair ed-Din (Barbarossa), härskare över Alger och kapare i Medelhavet på 1500-talet 

Mansnamn
Arabiska namn
Hat och kärlek

Hat och kärlek är andra boken i tonårsserien om Emanuel Hjort av kusinerna Anders Jacobsson och Sören Olsson. Första utgåvan utkom den 1 september 2001.

Handling
Emanuels sexdebut blev mindre lyckad, och Helene gjorde slut. Emanuel hade supit under Luciafesten och varit otrogen. Efter ett besök på familjerådgivningen, där Emanuel sagt sig göra vad som helst för att bli förlåten, kommer Helene med en kravlista. När det ser ut som om Emanuel kan bli förlåten dyker flickan han vänsterprasslat upp och tillkännager att hon nu väntar barn.

Emanuels pappa flyttar ihop med en kvinna vars son Jack är "fullkomligt odräglig", då han tycks sakna brister och tjejerna gärna faller för honom.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Emanuel – Hat och kärlek
 Boktipset

Böcker utgivna på Rabén & Sjögren
Emanuel-serien
Skönlitteratur 2001
Rotting

Rotting är ett naturmaterial som används bland annat vid tillverkning av möbler, lampor och korgar. Rotting framställs av den slingriga stammen från vissa palmarter i rottingpalmssläktet (Calamus),  främst indisk rotting (Calamus rotang). Samtliga är lianer med endast ett par cm tjock stam som  kan bli ända till 150  m lång.  

Rottingen har historiskt även använts som tillhygge vid kroppslig bestraffning, bland annat i skolan. Där syftade rottingen på en käpp av rotting som användes till att aga eleverna.

Se även
Karbas
Färla

Referenser 

Palmer
Tonande velar frikativa

En tonande velar frikativa, ibland kallad frikativt g, är ett konsonant språkljud. Det skrivs [ɣ] med IPA.

Egenskaper
Egenskaper hos den tonande velara frikativan:
 den är pulmonisk-egressiv, vilket betyder att den uttalas genom att lungorna trycker ut luft genom talapparaten.
 den är tonande, vilket betyder att stämläpparna är spända under uttalet och därmed genererar en ton.
 den är velar, vilket betyder att den uttalas genom att tungryggen trycks mot mjuka gommen.
 den är frikativ, vilket betyder att luftflödet går genom en förträngning i talapparaten.

Förekomst

Svenska 
En tonande velar frikativa förekom i fornsvenskan efter vokal i ord som skogh ’skog’ och tecknades då ⟨gh⟩ och ännu i äldre nysvenska. Många traditionella dialekter i Sverige har också bevarat detta uttal, t.ex. i norra Dalarna, Västerbotten, Härjedalen, Jämtland. Det har också upptecknats på några platser i Uppland, Dalsland, Västergötland och Värmland.

Andra språk 
Det förekommer även i till exempel arabiska, armeniska, nygrekiska, persiska, vietnamesiska och många turkspråk, däribland azeriska. Det förekommer också i vissa dialekter av nederländska och polska. I  danska och spanska är det en allofon till g. I ryska är det en allofon till x.

Källor 

Konsonantljud
Socket AM2

Socket AM2 är en processorsockel från AMD. Den lanserades i mars 2006 som Socket M2 men döptes om till AM2 för att inte förväxlas med Cyrix modell med samma namn. AM2 är för AMD Athlon 64 och AMD Sempron -processorer. AM2 är en ersättare till äldre Sockel 940, Sockel 939 och Sockel 754.

Tekniska specifikationer
AM2 processorer fungerar inte med Socket 939-moderkort eller tvärtom, och trots att AM2 har 940 pins, är det ej kompartibelt med Socket 940. Socket AM2 stödjer DDR2 SDRAM minne istället för den äldre DDR-minnesstandarden, som den äldre Socket 939 stödde. 

AnandTech rapporterar att systemprestandan med Socket AM2 var upp 7 % snabbare än motsvarande Socket 939, men med de flesta applikationerna ungefär 2 % snabbare, trots att det är över 30 % bättre minnesbandbredd tack vare DDR2 stödet.
 
De första processorkärnorna att stödja socket AM2 är singelkärnorna Orleans (Athlon 64) och Manila (Sempron), och dubbelkärnan Windsor (Athlon 64 X2 och Athlon 64 FX). De flesta processorerna med Socket AM2 inkluderar SSE3 instruktioner och utvecklades med 90 nanometersteknik. Nyare modeller har 65 nanometer teknik (för att matcha med Intel och deras 65 nm processorer).
 
Socket AM2 stödjer AMD Phenom processorer men en del moderkortstillverkare erbjöd inte nyare biosfiler, som krävs för att kunna köra en Phenom processor.
 
Socket AM2 var en del av AMD:s generation av processorsocklar som inkluderade Socket F för servrar och Socket S1 för bärbara datorer.
 
Det finns också enkelsocket Opteron processorer tillgängliga för AM2.
 
Teknisk dokumentation fanns tillgänglig att läsa för tidigare generationer av AMD:s processor sockets, men för AM2 (AMD dokumentnummer 31117) har det inte publicerats någon dokumentation öppet.

Efterföljare 
Ett flertal sockets har uppkommit som i teorin är pin-kompartibla med socket AM2, men som skiljer sig i stöd och funktioner.

Socket AM2+
Socket AM2+ är en direkt efterföljare till socket AM2, som stödjer bland annat delad strömförsörjning och HyperTransport 3.0. Socket AM2+ processorer kan stoppas i ett moderkort med socket AM2 (men vissa tillverkare av moderkort stöder inte detta), men använder då enbart HyperTransport 2.0. AM2 processorer tillverkas inte längre och är endast tillgängliga som begagnade.

Socket AM3

Socket AM3 processorer kan köra på ett moderkort med Socket AM2 och AM2+ med rätt biosuppdatering, men inte tvärtom. AM3 processorer har en ny minneskontroll som stödjer både DDR2, samt DDR3 SDRAM-minne, vilket möjliggör bakåtkompatibilitet med AM2 och AM2+ moderkort. Eftersom AM2 och AM2+ processorer saknar denna nya minneskontroll så kommer de inte att fungera med AM3 moderkort.

Processorsocklar
Color Air

Color Air var ett lågprisflygbolag som förde inrikestransport i Sydnorge. Det var ett systerbolag till Color Line. Flygbolaget startade sina flygningar den 6 september 1998, men gick i konkurs den 1 oktober 1999. Företaget skötte en flotta med 3 Boeing 737-300-flygplan med plats för 142 resenärer.

Color Air startade med flygningar från Oslo till Ålesund, och följde upp med flygningar till Bergen, Stavanger och Trondheim.

Före 1998 var den norska inrikesmarknaden dominerad av SAS och Braathens, medan Widerøe hade monopol på kortdistanstrafiken. Men med öppningen av den nya huvudflygplatsen vid Gardermoen den 8 oktober 1998 frigjordes en enorm kapacitet på det norska inrikesnätet. Denna nya kapaciteten utnyttjade chefen för Color Line genom att öppna ett nytt flygbolag.

Flygbolaget klarade inte av den hårda konkurrensen med SAS och Braathens. De två äldre flygbolagen sänkte sina priser för att pressa ut Color Air från marknaden. Det räknas med att Color Air tappade en halv miljard norska kronor under de 13 månader de höll igång. Den starka lojaliteten från företagskunderna till SAS och Braathens, speciellt genom deras bonusprogram, påpekas av de flesta analytiker till att vara en av orsakerna till att bolaget gick under.

Externa länkar

 Officiell webbplats arkiverad via Wayback Machine
 Officiell webbplats arkiverad via Wayback Machine 

Ej längre existerande norska flygbolag
Flygbolag bildade 1998
Flygbolag upplösta 1999
Företag som gått i konkurs
Birkagårdens folkhögskola

Birkagårdens folkhögskola i Stockholm grundades av Natanael Beskow och Ebba Pauli 1916 som en del av Birkagården. Den var Sveriges första externatfolkhögskola. Skolans huvudmän är ABF och Stiftelsen Birkagården. Skolan startades i Stiftelsens lokaler på Karlbergsvägen i Stockholm. När ABF-huset på Sveavägen stod klart 1961 flyttade skolan dit. I dessa lokaler finns idag majoriteten av folkhögskolans kursutbud.

Utbildningar 
Skolan har utöver allmän kurs, som leder till att den studerande blir behörig till högskolestudier, ett flertal olika utbildningar. Bland annat ges etableringskurs för nyanlända, yrkeskurser med bland annat inriktning elevassistent och lärassistent samt högskolestudieförberedande linjer i klassisk musik respektive konst.

RockMusikLinjen - RML  
Skolan driver också RockMusikLinjen - RML. Utbildningen startas 1989 som ett samarbete med Fryshuset. Det är en studiemedelsgrundande ettårig musikutbildning och som vänder sig till musiker som vill fördjupa och bredda sina kunskaper inom rock, pop och soul-traditionen. Större delen av utbildningen sker i ensembleform. Linjen består av fyra inriktningar: Musiker, Låtskrivare, Högskoleförberedande samt BEAT. Elever som gått någon av utbildningarna kan senare söka ett andra studieår där de går Individuell Studiegång.

Seniorlinjen 
Seniorlinjen vänder sig till alla pensionärer och består av två linjer: Allmän kurs samt Lär och res-kurs. Den allmänna kursen pågår under två år och deltagarna studerar två dagar i veckan.  Kursinnehållet syftar till att ge kännedom om kulturarv och samhällsfrågor genom praktisk och teoretisk undervisning. Kursen kan ge behörighet till högre studier. Lär- och reskurserna startade hösten 1999 som ett projekt med stöd av Utrikesdepartementet (och hette då Europalinjen). Idag består linjen av flera kurser med fokus på olika delar av Europa. 2020 ges en treårig Europakurs samt ettåriga kurser med fokus på Spanien respektive Rom. Syftet är att ge deltagarna förutsättningar att förstå och ta ställning till frågor som rör EU. Tidigare har kurser på andra teman hållits, bland annat en om Balkan som startade 2012.

Se även 
 Birkagården

Externa länkar 
 Birkagårdens folkhögskolas webbplats

Referenser 

Folkhögskolor knutna till studieförbund
Utbildning i Stockholm
Utbildningsinstitutioner bildade 1916
Coast Air

Coast Air var ett norskt flygbolag med Haugesund Lufthavn Karmøy som huvudbas. Flygbolaget startade 1975 och var Norges tredje största flygbolag efter Braathens och Norwegian Air Shuttle tills det lades ner 23 januari 2008. Coast Air hade dagliga turer mellan nio destinationer. De var Stord, Sandefjord, Røros, Oslo, Fagernes, Bergen, Köbenhamn och Gdansk. Dessutom flögs även en del charter och frakt. Flygplanen som Coast Air använde var British Aerospace Jetstream 31 och 32EP som tar 19 passagerare, plus en Jetstream 32 i VIP-version med plats för 10 passagerare samt tre st ATR 42-320 som har plats för 48 passagerare.

VD var Kjell Fredheim, Kommersiell chef Vigleik Dueland.

Coast Air fick ny design 2005.

Flyglinjerna
 Bergen - Haugesund
 Fagernes - Haugesund
 Fagernes - Oslo
 Haugesund - Bergen
 Haugesund - Fagernes
 Haugesund - Sandefjord
 Oslo - Fagernes
 Oslo - Røros
 Oslo - Stord
 Røros - Oslo
 Sandefjord - Haugesund
 Sandefjord - Stord
 Stord - Oslo
 Stord - Røros
 Stord - Sandefjord
 Stord - Gdansk
 Haugesund - Köpenhamn

Externa länkar
 Coast Air.no - Officiell webbplats

Ej längre existerande norska flygbolag
Flygbolag bildade 1975
Flygbolag upplösta 2008
Johan Ihre den yngre

Johan Ihre den yngre, född 1740, död 1783, var en svensk major. Han var son till professor Johan Ihre den äldre (1707-1780) och bror till Hedvig Maria Ihre (1746-1798), som gifte sig med lagmannen Jonas von Engeström (1737-1807).

Major Johan Ihre vilar i sarkofag nummer 7 i Närlinge gravkor i Björklinge kyrka.

Major Ihre tillhörde släkten Ihre från Hangvar och ägde mark bland annat i Odensala by i Brunflo socken i Jämtland. Denna mark blev tagen i anspråk när staden Östersund grundades år 1786.

Källor

Svenska militärer under 1700-talet
Födda 1740
Avlidna 1783
Män
Niklas Piensoho

Niklas Johan Piensoho, född 14 oktober 1964 i Västerås församling, Västmanlands län, är Filadelfiaförsamlingen i Stockholms sjätte föreståndare, därtill författare.

Piensoho var pastor i Fiskebäcks Missionskyrka från 1998 till 2006 och blev föreståndare för Filadelfiaförsamlingen i Stockholm den 22 oktober 2006. Han är också kaplan i Riksdagens kristna grupp och har predikat vid den gudstjänst i Storkyrkan som brukar inleda riksdagsåret.

Bibliografi
2003 – En för alla - alla för en – läs och förstå första Petrusbrevet, Libris förlag, Örebro.
2005 – Att finna fotfäste – andlig vägledning för vanliga dagar, Libris förlag, Örebro.
2007 – 39 frågor, Libris förlag, Örebro.
2008 – För det första – om Gud, trons liv och församlingen, Libris förlag, Örebro.
2009 – 100 dagar med Jesus, Libris förlag, Örebro.
2010 – Ditt viktigaste val, Libris förlag, Örebro.
2012 – Frid i själen, Libris förlag, Örebro.
2015 – 365 dagar med Jesus, Libris förlag, Örebro.

Källor 

Födda 1964
Personligheter inom svensk pingströrelse
Män
Levande personer
Svenska pastorer
Svenska författare inom kristen litteratur
Valve Hammer Editor

Valve Hammer Editor är en baneditor som används för att konstruera banor och spelmiljöer till FPS-spel, främst till Half-Life, Half-Life 2, och deras modifikationer. I programmet placeras 3D-primitiver och objekt som exempelvis fiender och vapen. Valve Hammer Editors föregående namn var WorldCraft, men programmet döptes om i version 3.4. Valve har också släppt en ny version för Source-motorn, version 4, som används i bland annat Half-Life 2, Counter-Strike: Source, Portal 2 och Team Fortress 2.

Externa länkar 
 Valve Developer Community – Den officiella  wikin för arbetande med Source-motorn.

Baneditorer
Valve Corporation
Bonni Pontén

Bonni Sören Magnus Pontén, född den 31 december 1965, bosatt i Mariestad, sångare och gitarrist i punkbandet Asta Kask. Har även spelat i punkbanden Cosa Nostra och, helt kort, Anti Cimex. Kallas även för Bonta.

Källor 

Svenska gitarrister
Svenska sångare
Födda 1965
Män
Levande personer
Personer från Mariestad
New King James Version

New King James Version, NKJV är en reviderad version av den engelskspråkiga bibelöversättningen King James Bible. Arbetet tog sju år att utgavs i fulltext 1982. NKJV har strävat efter att behålla en del av den språkliga formen hos King James Version, men moderniserat vissa uttryck. Bland annat hade "Thou" och "Thee" ersatts av modernare "You".

Källor

Fotnoter

Engelska bibelöversättningar
Litteratur 1979
Litteratur 1980
Litteratur 1982
King James Only-rörelsen

King James Only-rörelsen är en strömning bland företrädesvis konservativa protestantiska grupper, som menar att endast King James Version (eller andra översättningar som utgår från samma grundtexter, såsom Textus Receptus) är en korrekt översättning av Bibeln.

Riktningar inom King James Only-rörelsen

"Jag gillar King James Version bäst". Dessa kan endast i en vag mening sägas tillhöra King James-only rörelsen.
King James bibel är den bästa översättningen". Dessa menar att King James bibel utifrån vetenskapliga, textkritiska argument kan sägas vara den bästa bibelöversättningen, men att den inte nödvändigtvis behöver vara övernaturligt bevarad eller inspirerad.Endast Textus Receptus. Dessa menar att de grundtexter som King James bibel bygger på har blivit övernaturligt bevarade. Dessa anser att man inte behöver använda sig av King James bibel, utan att det går bra med andra bibelöversättningar, så länge de använder sig av de grundtexter man anser vara korrekta.Endast King James bibel. Denna är den vanligaste riktningen inom den amerikanska King James Only-rörelsen. Man menar att själva King James-versionen - och inte enbart de grundtexter den bygger på – har kommit till och bevarats genom Guds särskilda vägledning, och därför är fullständigt korrekt i allt. Inom denna riktning avvisar man ofta andra bibelöversättningar, även om de bygger på samma grundtexter som King James bibel.King James bibel som ny uppenbarelse''. Man menar att King James bibel har tillkommit som en särskild uppenbarelse från Gud. I de fall grundtexterna skiljer sig från King James bibel, menar man att grundtexterna har fel.

Exempel på kyrkor som enbart accepterar King James bibel

Faithful Word Baptist Church
Westboro Baptist Church
Liberty Baptist Church

Referenser

Noter 

Bibeln
King James Only-rörelsen
Kristen fundamentalism
Religiösa trosriktningar, traditioner och rörelser