kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sergej Navasjin

Sergej Gavrilovitj Navasjin (ryska: Сергей Гаврилович Навашин), född 14 december (gamla stilen: 2 december) 1857 på Tsarevstsjina i guvernementet Saratov, död 10 december 1930 i Detskoje Selo, var en rysk botaniker.

Navasjin var till en början kemist och assistent i Moskva 1882-90. Han blev filosofie doktor i Odessa 1895, men var redan 1894 anställd som professor och föreståndare för botaniska trädgården i Kiev. 

Navasjin utförde åtskilliga betydelsefulla undersökningar inom den finare histologin, särskilt på embryologins område, delvis publicerade på ryska. Han är sålunda upptäckare av den "dubbla befruktningen". Han invaldes 1917 som ledamot av Vetenskapssocieteten i Uppsala.

Bibliografi i urval
Resultate einer Revision der Befruchtungsvorgänge bei Lilium martagon und Fritillaria tenella (1898)
Ueber den feineren Bau und Entwicklung von Plasmodiophora Brassicæ (1899)
Ueber die Befruchtungsvorgänge bei einigen Dicotyledonen (1900)
Näheres über die Bildung der Spermakerne bei Lilium martagon (1910)

Källor

Ryska botaniker
Ryska professorer
Födda 1857
Avlidna 1930
Män
Ugglan
Personer från Saratov oblast
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Harry Jansson

Harry Jansson född 4 oktober 1959 och uppväxt i Buskböle, Jomala på Åland, är en åländsk politiker. 

Harry Jansson är utbildad pol.mag. och avlade examen 1987 vid Åbo Akademi. Han har bland annat varit chefredaktör för Ålandstidningen och kommundirektör i Jomala kommun. Han blev invald i det Åländska parlamentet, lagtinget, år 2007 som representant för självständighetspartiet Ålands framtid. 2009 övergick han till Center-gruppen. Han blev partiledare för det åländska centerpartiet den 26 november 2010.

Externa länkar  
 Presentation på Ålands lagtings webbplats

Åländska centerpartister
Män
Födda 1959
Levande personer
Wafa Sultan

Wafa Sultan (arabiska: وفاء سلطان), född 14 juni 1958 i Baniyas, Syrien är en syrisk-amerikansk författare och islamkritiker bosatt i Los Angeles i Kalifornien. Hon är även utbildad psykiatriker. 

2006 fanns Wafa Sultan med på Time Magazines lista över världens 100 mest inflytelserika personer. 

Wafa Sultan har deltagit i debatter om Mellanöstern och islam sedan 11 september 2001, men är mest känd för sitt framträdande i ett debattprogram i Al-Jazeera den 21 februari 2006.

Bibliografi
 A God Who Hates (2009)

Källor

 

Syriska författare
Amerikanska författare
Islamkritik
Födda 1958
Levande personer
Kvinnor
Vladimir Palladin

Vladimir Ivanovitj Palladin (ryska: Владимир Иванович Палладин), född 23 juli (gamla stilen: 11 juli) 1859 i Moskva, död 3 februari 1922 i Petrograd, var en rysk botaniker.

Palladin blev docent i botanik vid lantbruks- och skogsinstitutet i Novaja Aleksandrija 1876, professor i växtanatomi och -fysiologi i Charkiv 1879, i Warszawa 1900 och i Sankt Petersburg 1901. Han var en produktiv och originell forskare inom växtfysiologins kemiska områden och studerade huvudsakligen andningen och därmed besläktad ämnesomsättning. Utöver nedanstående skrifter författade han ett flertal större läroböcker på ryska, tyska och franska i bland annat växtfysiologi, växtanatomi och växtmorfologi. Han blev medicine hedersdoktor vid Linnéjubileet i Uppsala 1907.

Bibliografi i urval
Atmung und Wachstum (1887)
Bildung der organischen Säuren in wachsenden Pflanzen (1888)
Ueber Eiweißzersetzung bei Abwesenheit von freiem Sauerstoff (1889)
Kohlenhydrate als Oxydationsprodukte der Eiweißstoffe (1889)
Recherches sur la corrélation entre la respiration des plantes et les substances azotées actives (1896)
Recherches sur la formation de la chlorophylle (1897)
Ueber den verschiedenen Ursprung der während der Atmung der Pflanzen ausgeschiedenen Kohlensäure (1905)
Die Arbeit der Atmungsenzyme der Pflanzen etc. (1906)
Anaerobe Atmung, Alkoholgährung und Azetonbildung etc. (1906)
Die Atmungspigmente der Pflanzen (1908)
Beteilung der Reduktase im Prozesse der Alkoholgährung (1908)
Die Verbreitung der Atmungschromogene in den Pflanzen (1908)
Einwirkung verschiedener Oxydatoren auf die Arbeit des proteolytischen Ferments in abgetöteten Pflanzen (1912)
Ueber die Bedeutung der Atmungspigmente in den Oxydationsprozessen der Pflanzen und Tiere (1912)
Ueber die Sauerstoffabsorption durch die Atmungschromogene (1913)

Källor

Noter

Ryska botaniker
Ryska professorer
Födda 1859
Avlidna 1922
Män
Ugglan
Forskare från Moskva
Alumner från Moskvauniversitetet
Försvarsmaktens internationella center

Försvarsmaktens internationella center (FINCENT) (finska: Puolustusvoimien Kansainvälinen Keskus) var ett försvarsmaktsgemensamt centrum inom Finlands försvarsmakt som verkade i olika former mellan 1969 och 2014. Centrumet var lokaliserat till Tusby i Södra Finlands län.

Verksamhet
Försvarsmaktens internationella center lyder direkt under huvudstaben. Centrumet utbildar och stödjer Finlands bidrag till fredsbevarande missioner inom ramen för FN och Partnerskap för fred.

Historik
Försvarsmaktens internationella center bildades 1969 som en del av Satakunta artilleriregemente. År 2001 fick det sitt nuvarande namn och blev samtidigt en del av Försvarsmakten. Från 2008 verkar centrumet endast som kurscenter.

På grund av den omorganisation som Försvarsmakten gjorde under åren 2012 och 2015, Försvarsmaktens internationella center att avvecklas. Förbandet utgick från och med den 1 januari 2015, då den nya organisationsstrukturen i Försvarsmakten trädde i kraft. Dess utbildning överfördes istället till att bli en del av undervisningen vid Försvarshögskolan.

Referenser
Noter

Externa länkar
Försvarsmaktens internationella center - Officiell webbplats

Ej längre existerande finländska militärförband
Finländska militära enheter bildade 1969
Finländska militära enheter upplösta 2014
Carl Anton von Meyer

Carl Anton von Meyer, (ibland stavat Karl Anton (Andreevič) von Meyer) född 1 april 1795 i Vitebsk, död 24 februari 1855 i Sankt Petersburg, var en rysk botaniker och forskningsresande.

Biografi
Meyer var  biträde vid botaniska trädgården i Sankt Petersburg, och  dess föreståndare.

Resor
Meyer företog många resor:
  till Dorpat (nutida namn Tartu)
 1818 till Krim
  till Baltikum
  till Altai tillsammans med Carl Friedrich von Ledebour och Alexander von Bunge 
  Kaukasus

Publikationer
Meyer var medarbetare i Ledebours "Flora altaica"  och författare till flera viktiga arbeten över Rysslands och Kaukasiens flora.

Eponymer
 (Asteraceae) Meyeria DC. på förslag 1836 av Augustin Pyramus de Candolle,
 Meyeria DC. nom. illeg. (Enligt Gray Card List, en växtdatabas, sammanställd vid Harvard University, Cambridge, Massachusetts, USA)
 Meyeria DC. (Enligt Index Kewiensis, en växtdatabas sammanställd vid Royal Botanic Gardens, Kew, England)
 Meyeria angustifolia Gardner
 Meyeria candolleana Gardner
 Meyeria elongata Gardner
 Meyeria hispida DC.
 Meyeria hypericifolia Gardner
 Meyeria longifolia DC.
 Meyeria longifolia DC.
 Meyeria microphylla Gardner
 Meyeria myrtifolia DC.
 Meyeria parvifolia DC.
 Meyeria teucriifolia Gardner

 För följane Meyera (obs, stavningen utan i) är det oklart om de tillägnats Carl Anton von Meyer eller någon annan med namnet Meyer:
 Asteraceae Meyera Schreb., ca 1791
 Asteraceae Meyera Schreb., 1838
 Caryophyllaceae Meyera Adans.

Se även
 Biodiversity Heritage Library

Källor

Noter 

Ryska botaniker
Födda 1795
Avlidna 1855
Män
Ugglan
Personer från Vitsebsk
Blomkrabbspindel

Blomkrabbspindel (Misumena vatia) är en spindelart i familjen krabbspindlar.

Kännetecken
Honorna, som är större än hanarna, kan bli upp till 10 mm i kroppslängd medan hanarna blir maximalt 5 mm. Dessa spindlar kan ha varierande färg beroende av vilken blomma de sitter på. Vanligaste färgerna är vita eller gula med strimmor och fläckar av rött eller lila, men de kan även vara av en heltäckande färg. Hanarna är av helt annan färg och teckning.

Namnet krabbspindel kommer ifrån att den liknar en krabba i sina utsträckta främre ben och i dess förmåga att gå i sidled likt en krabba.

Utbredning
Blomkrabbspindeln är ganska vanlig i den holarktiska regionen. I Sverige är den vanlig över hela landet.

Levnadssätt

Blomkrabbspindeln använder sig inte av nät utan jagar genom att vänta ut sina byten, oftast sittande på en blomma med främre benen utsträckta för att snabbt greppa tag i bytet. Den skapar en silkestråd som den använder sig av som livlina om den skulle tappa greppet där den sitter, men även för att flyga med hjälp av ett "segel" av silkestråd.

Den byter färg efter den blomma den sitter på. Det tar spindeln cirka 24 timmar att byta färg. Man har trott att anledningen till detta beteende är att kamouflage ger en ökad chans till fångst av byten, men studier från 2009 visar att de inte fångar fler byten än om de placeras på en blomma där de inte är kamouflerade. Inte heller utsattes de för fler attacker från rovdjur som fåglar. Blomkrabbspindlar kan fånga ganska stora byten, vilket kan ses på bilden på denna sida där en hona tagit en Skogsgräsfjäril.

Blomkrabbspindlar har förmågan att flyga när de känner sig hotade, men även då de vill flytta till nytt område vilket sker återkommande. När den vill förflytta sig till en ny blomma ställer den sig med bakändan i vädret och skjuter ut tunn silkestråd som förs med vinden. Den fortsätter att skjuta ut trådar lite då och då tills någon av dem fastnar i en närbelägen växt, till exempel ett högt växande strå. De trådar som inte fastnar på något samlas in och äts upp då det är värdefull materia.

När en tråd fastnat klättrar de över till den nya platsen och klättrar upp så högt de kan. Har de inte lyckats komma till en ny plats som de kan klättra högt upp på så gör de om försöken, men om de lyckats komma på en hög växt eller långt strå så klättrar de upp allra högst upp och som det verkar så skjuter de iväg trådar för att känna efter vindens kraft tills den är kraftig nog och då skjuter de ett stort moln av silke som blir till ett segel som kan bära iväg spindeln på höga höjder och stora distanser. På dessa höjder blir de ofta föremål för rovdjur som fåglar och trollsländor. När de blir attackerade släpper de silkesseglet och sträcker ut sina främre ben varvid de seglar ner till marken.

Referenser

Noter

Källor 
Rolf Brechbuehl, Jerome Casas, and Sven Bacher (October 2009): "Ineffective crypsis in a crab spider: a prey community perspective"

Externa länkar  

Krabbspindlar
Johann Friedrich von Eschscholtz

Johann Friedrich Gustav Eschscholtz, född 12 november (gamla stilen: 1 november) 1793 i Dorpat, död där 19 maj (gamla stilen: 7 maj) 1831, var en rysk (balttysk) läkare, naturforskare och upptäcktsresande.

Eschscholtz var professor i Dorpat och medföljde som skeppsläkare Otto von Kotzebue på dennes upptäcktsresor 1815–1818 och 1823–1826. Förutom beskrivningar över sina resor och entomologiska skrifter utgav han System der Akalephen (1829) och Zoologischer Atlas (1829–1833). Adelbert von Chamisso uppkallade växtsläktet Eschscholzia efter honom.

Källor

Ryska läkare
Ryska biologer
Ryska upptäcktsresande
Ryska professorer
Balttyskar
Födda 1793
Avlidna 1831
Män
Ugglan
Personer från Tartu
Svep

Svep kan avse:

Svep – inom vävnadskonsten, se Varpfläta
 Selektivt svep – en fördelaktig mutation sprids i en population på grund av positiv selektion och blir fixerad
 Sveps –en ungdomsverkstad i Helsingfors, se Svenska produktionsskolan (Sveps)
Svep Design Center AB i Lund, se Sveps hemsida

Se även
Svepet, svenskt tv-program
Svepning
Svepning

Svepning kan syfta på:

Minsvepning – flytminor röjs med hjälp av så kallade minsvep
Liksvepning – iordningställande av en död kropp inför begravningen

Se även
Svep
Svepelektronmikroskop
Junius Podrug

Junius Podrug är en amerikansk advokat och författare som även varit spökskrivare åt Harold Robbins och Gary Jennings postuma verk.

Podrug beskriver sin barndom som en kringflackande med en mor som var en "galen italienare med zigenarsjäl". Han blev aldrig färdig med skolan som barn och hade en rad olika jobb innan han som vuxen återupptog sina studier och blev advokat.

Som författare debuterade han med thrillern Frost of Heaven (1992). Den följdes av Presumed Guilty (även publicerad som Winterkill, 1995, på svenska Ryska minnen) och Dark Passage (2002). Sedan början av 2000-talet har han skrivit ett antal romaner för Gary Jennings och Harold Robbins. På vissa, men inte alla, av dessa har hans eget namn också stått på bokens omslag. 2010 publicerade han ytterligare en egen roman, Feathered Serpent 2012. Enligt Podrug har han inte tagit del av de stora litterära klassikerna utan att hans fostran i amerikansk litteratur består av B-filmer och skräplitteratur.

Han har även skrivit en icke-skönlitterär bok, Stop Being a Victim (1998).

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
Junius Podrug bibliografi på fantasticfiction.co.uk

Amerikanska författare
Amerikanska jurister
Födda 1947
Levande personer
Män
Asterix – bautastenssmällen

Asterix – bautastenssmällen, (fr: Astérix et le Coup du menhir) är en fransk animerad film från 1989. Filmen är den sjätte i ordningen om Asterix och är baserad på seriealbumen Tvekampen och Asterix och spåmannen.

Handling
Romarna försöker tillfångata Miraculix för att gallerna inte ska få tillgång till mer trolldryck. Obelix kastar en bautasten mot romarna i ett försök att rädda Miraculix, men som istället träffar honom. Olyckan orsakar honom minnesförlust och gör honom spritt språngande galen. Asterix och Obelix bäddar ner honom i sängen och hoppas på att vila ska få honom att bli bättre. En storm sveper in över byn och gallerna tar skydd inomhus. En mystisk figur, som säger sig vara spåman, stiger på och ber om att få stanna tills stormen har gått över. Han förutspår ett stort slagsmål och att det kommer solsken efter regnet, vilket också slår in. Men Asterix är inte övertygad och tror att spåmannen är en bluff. Efter att spåmannen gett sig av försöker Asterix, Obelix och Majestix få Miraculix att minnas receptet till trolldrycken innan romarna gör ett nytt anfall.

Rollista (i urval) 
Denna lista visar en filmdubbning som gick på bio 1991 och som även finns utgiven på VHS och DVD, och en ljudboksversion med flera delar ur filmen från 1989 som gavs ut på kassettband samma år. Denna inspelning är inte filmversionen, utan en nyinspelad version speciellt för ljudboksformat.

Referenser

Externa länkar 

 Asterix – bautastenssmällen på Unifrance
 

Asterix på film
Franska animerade filmer
Filmer 1989
Animerade filmer 1989
Broken Door

Broken Door är en svensk pop/rockduo bestående av Pier Schmid (tidigare medlem i Da Buzz) och Tobias Östlund, som är signad till Warner Music Sweden. Duon gjorde sin första spelning den 25 januari 2008 i Karlstad.

2010 har de turnerat med Rix FM Festival och medverkat i Sommarkrysset på  TV4. Deras singel "Angel" placerade sig som bäst som nummer 27 på Digilistan och 8:a på Svensktoppen. "Angel" som är skriven av Pier Schmid nådde även en 3:e plats på Music Control i augusti 2010 och 8:e plats på Sverigetopplistan den 13 augusti. Angel har nått guldstatus. Den andra singeln "In The Shadow (Sunday Morning)" släpptes på hösten av Warner Music Sweden.

Våren 2011 släpptes duons tredje singel Hey You (skriven av Pier Schmid). 
I januari 2012 släpptes singeln "Time For Changes" och den 23 april 2012 släppte Broken Door sitt debutalbum med samma namn.
I november 2012 släpptes duons femte singel Beauty Comes From Within som även var 2012 års officiella EM-curlinglåt.

Diskografi

Singlar 
 2008 – "Sunday Morning"
 2010 – "Angel"
 2010 – "In The Shadow (Sunday Morning)"
 2011 – "Hey you"
 2012 – "Time For Changes"
 2012 – "Beauty Comes From Within"
 2014 – "Lighters"
 2014 – "All I Ever"
 2015 – "It's Amazing"
 2015 – "Magic"
 2016 – "I'm Yours"
 2017 - "Addicted"
 2018 - "With You"
 2018 - "Infinity"
 2019 - "Slowly Breathe"
 2020 - "You & I"
 2020 - "Without Your love"
 2021 - "The One"

Album 
 2012 – Time For Changes

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska pop- och rockgrupper
Svenska duogrupper
Musikgrupper bildade 2008
Bollnäsfestivalen

Bollnäsfestivalen var en musikfestival som arrangerades på Bolleberget samt Långnäsparken i Bollnäs under 1990-talet.
2007 kom festivalen tillbaka med nya arrangörer och hölls på Sävstaås IP.
2008 flyttades festivalen till Kilafors Herrgård och döptes om till Rockweekend och fick en inriktning på hårdrock.

1992
Bolleberget
Joe Cocker
 Pugh Rogefeldt

2007
Sävstaås IP
19-21 juli 2007
The Hooters
Takida
Andreas Johnsson
Jerry Williams
Pain
The Sounds
Eldkvarn
James Burton & The Cadillac Band
Nightingale
Sonic Syndicate
Stefan Andersson
Susanne Alfvengren
Åsa Jinder
Fattaru
Mora Träsk
Negative
Nikola Sarcevic
Staffan Hellstrand
The Nomads
Thunder Express
Weeping Willows
Asta Kask
Dogge Doggelito
Morgana Lefay
Nordman
Ray Wilson
Tommy Nilsson
Paul Di'Anno
Bloodbound
Wolverine

Musik i Bollnäs
Återkommande evenemang med premiär 1992
Nedlagda musikfestivaler i Sverige
Louise av Belgien (1858–1924)

Louise-Marie Amelie av Belgien född 18 februari 1858, död 1 mars 1924, var en belgisk prinsessa och memoarskrivare. Hon var dotter till kung Leopold II av Belgien och Maria Henrietta av Österrike.

Biografi
Hon var före sitt äktenskap känd för sina påstådda kärleksaffärer, bland annat med tsar Ferdinand av Bulgarien (hennes framtida makes bror) och kronprins Rudolf av Österrike (hennes systers framtida make). Hon gifte sig i Bryssel 1875 med Philipp av Sachsen-Coburg-Gotha.
Äktenskapet ogillades av fadern, som betraktade det som en ovälkommen allians med Preussen, men godkändes av modern då maken var bosatt i Ungern.

Relationen med Philipp var olycklig: även om han ska ha introducerat henne för pornografi, var han i andra avseenden beskriven som mycket auktoritär, och hon svarade med att leva ett livligt sällskapsliv vid hovet i Wien, där hon väckte mycket uppseende bland annat genom sina extravaganta, dyrbara kläder. Hon föreslog 1880 äktenskap mellan sin syster Stephanie och kronprins Rudolf. 

År 1897 gjorde Louise skandal genom att rymma från maken till Paris tillsammans med Géza Mattachich (1868–1923), löjtnant vid Österrikes kroatiska regemente, som sedan två år varit hennes älskare. Hennes son bröt med henne då han var rädd för att hon genom sin rymning förstörde hans chanser till arv, och dottern lämnade henne på inrådan av sin trolovade.

År 1898 utspelade sig en duell mellan maken och älskaren i Wien; först med pistoler, sedan med svärd, i vilken maken blev skadad. Samtidigt hade hon hamnat i skuld, då hon inte fick några pengar av sin familj, och då älskaren upptäcktes ha förfalskat hennes syster Stephanies namnteckning blev hon placerad på mentalsjukhus medan hennes älskare sattes i fängelse.

Han hjälpte henne att rymma från mentalsjukhuset år 1904, därefter levde paret tillsammans i Paris. Åtta år efter att Louise ansökt om skilsmässa blev hon år 1906 slutligen skild. Sina sista år tillbringade hon i Belgien, men dog utfattig i Wiesbaden.

Barn 

 Leopold av Sachsen-Coburg & Gotha (1878–1916) 
 Dorothea (1881–1967); gift 1898 med Ernst Gunter av Holstein-Augustenburg (1863–1921)

Källor 
 
 Aronson, T., The Coburgs of Belgium, Cassell, 1969

Externa länkar
 https://www.gutenberg.org/files/43086/43086-h/43086-h.htm#page_165 (memoarer)

Födda 1858
Avlidna 1924
Kvinnor
Belgiska prinsessor
Personer från Bryssel
Memoarskrivare under 1800-talet
Memoarskrivare under 1900-talet
Clementine av Belgien

Clementine av Belgien (Clémentine Albertine Marie Léopoldine) född på Laeken 30 juli 1872, död 8 mars 1955, var en belgisk prinsessa. Hon var dotter till kung Leopold II av Belgien och Maria Henrietta av Österrike. Gift i Moncalieri i Italien under november 1910 med Napoléon Victor Jérôme Frédéric Bonaparte. Hon var Belgiens första dam 1902-1909, i egenskap av kungadotter.

Biografi
Clementine hade fötts som resultat av att hennes föräldrar önskade att ersätta hennes bror tronarvingen, som dött 1869, och hennes födsel var en besvikelse. Hon uppfostrades av sin mor, som beskrivs som strikt och sträng, men fick som vuxen tillåtelse av fadern att resa och röra sig fritt utan moderns tillstånd. Hon beskrivs som sin fars favorit, och hade en ansträngd relation till sin mor. 

Hon var i yngre år förälskad i sin kusin, prins Baudouin av Belgien (1869-1891), och sedan i hovmannen baron Auguste Goffinet. År 1888 blev hon förälskad i prins Victor Napoleon Bonaparte. Hennes far förbjöd dem att gifta sig, på grund av nedärvd motvilja mot släkten Bonaparte, vilket orsakade en konflikt mellan dem. Hon fortsatte att fråga ända fram till 1903, men fadern sade nej varje gång och hotade att göra henne arvlös; paret beslöt då att vänta till efter faderns död. 1896 tackade hon nej till faderns förslag att gifta sig med kronprins Rupprecht av Bayern. 
Vid moderns död 1902 fick Clementine fylla den officiella rollen av "första dam" vid faderns sida och spela drottningens offentliga roll.  

Efter faderns död 1909 fick hon äntligen tillstånd av sin kusin, den nye monarken Albert I av Belgien, att gifta sig med Victor Napoleon Bonaparte, efter 21 års väntan. Paret bosatte sig i Bryssel. Hon blev lycklig med maken och fick en son och en dotter med honom. Under första världskriget levde hon i Storbritannien hos Eugénie de Montijo och arbetade för röda korset. Efter makens död 1926 var hon nominellt ställföreträdande regent för sin minderåriga son, som i Bonapartisternas ögon var Frankrikes rättmätiga regent, fram till 1935. Under andra världskriget vistades hon i Frankrike, där hon befann sig vid tidpunkten för invasionen och sedan blev kvar.

Galleri

Referenser

 

Födda 1872
Avlidna 1955
Kvinnor
Belgiska prinsessor
Marie-Etienne Nitot

Marie-Etienne Nitot, född 1750, död 1809, var en fransk juvelerare verksam i Paris. Den rörelse han grundade fick senare namn efter en av hans efterträdare, Chaumet.

Nitot flyttade till Paris 1780 efter sin lärlingstid hos Auber, juvelerare hos drottning Marie-Antoinette. Hans aristokratiska kundkrets var lojal med den franska revolutionen 1789 och Nitot kom i ropet då han 1802 utsågs till Napoleons juvelerare.

Med hjälp av sin son Francois Regnault (1779-1853), skapade Nitot smycken som kom att ge det franska imperiet ståt och makt. Smyckena till Napoleons äktenskap med Josephine de Beauharnais och senare med Marie Louise av Österrike skapades av Nitot. Han gjorde också kronan till Napoleons kröning och det kejserliga svärdet med den berömda "Regentdiamanten".

François Regnault Nitot efterträdde fadern vid dennes död och kvarstod i befattningen till kejsardömets fall 1815.

Referenser

Franska guldsmeder
Födda 1750
Avlidna 1809
Män
Personer inom Frankrikes näringsliv under 1700-talet
Personer inom Frankrikes näringsliv under 1800-talet

fr:Chaumet (entreprise)#Période Nitot (1780-1815)
Garnityr (olika betydelser)

Garnityr, av franska garniture, som betyder ’tillbehör’, ’prydnad’ är ett substantiv och kan syfta på:

 Garnityr – inom konsthantverk en av flera delar med gemensam form och dekor sammansatt helhet
 Tandgarnityr – protes med konstgjorda tänder, se tandprotes
 Garnityr – äldre namn för ett komplett typsnitt

Se även
 Dekoration