kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
José Pedro Aguiar Branco

José Pedro Aguiar-Branco, född i Porto, är en portugisisk politiker och  försvarsminister sedan juni 2011. Han är utbildad jurist från Coimbras universitet och har varit ledamot av Assembleia da República för Partido Social Democrata.

Externa länkar
Portugals regeringskansli - José Pedro Aguiar-Branco

Se även
Regeringen Passos Coelho
Parlamentsvalet i Portugal 2011

Portugisiska politiker
Födda 1957
Män
Levande personer
Paula Teixeira da Cruz

Paula Maria von Hafe Teixeira da Cruz, född 1960 i Luanda, Angola, är en portugisisk politiker och justitieminister mellan åren 2011 och 2015. Hon är utbildad jurist från Universidade Livre och har varit ledamot av Assembleia da República för Partido Social Democrata.

Externa länkar
Portugals regeringskansli - Paula Teixeira da Cruz

Se även
Regeringen Passos Coelho
Parlamentsvalet i Portugal 2011

Födda 1960
Portugisiska politiker
Portugals justitieministrar
Portugisiska jurister
Levande personer
Kvinnor
Personer från Luanda
Pedro Mota Soares

Pedro Mota Soares, född 1974, är en portugisisk politiker och socialminister sedan juni 2011. Han är utbildad jurist och har varit ledamot av Assembleia da República för CDS-PP.

Externa länkar
Portugals regeringskansli - Pedro Mota Soares

Se även
Regeringen Passos Coelho
Parlamentsvalet i Portugal 2011

Portugisiska politiker
Födda 1974
Män
Levande personer
Paulo Macedo

Paulo Macedo, född 1963, är en portugisisk politiker och hälsominister sedan juni 2011. Han är utbildad företagsekonom.

Externa länkar
Portugals regeringskansli - Paulo Macedo

Se även
Regeringen Passos Coelho
Parlamentsvalet i Portugal 2011

Portugisiska politiker
Män
Levande personer
Födda 1963
Utflyktsvägen

Utflyktsvägen är ett samarbetsprojekt mellan fem kustkommuner (Södertälje, Trosa, Nyköping, Oxelösund, Norrköping) samt myndigheten Trafikverket och projektgruppen Gröna Kusten. Samarbetsprojektet utgörs främst av en vägsträcka mellan Södertälje och Norrköping som går mellan Södermanland och Östergötland genom ett geografiskt område som inofficiellt benämns Gröna Kusten..

Allmänt
 Vägen utgör ett mer turistvänligt alternativ till motorvägen E4 och längs vägen ligger ett flertal, mer eller mindre kända utflyktsmål. Bland de mer kända finns till exempel Torekällberget, Tullgarns slott, Trosa, Nynäs slott, Kolmårdens djurpark, Nyköpingshus och Nynäs naturreservat. Vägen skyltas Utflyktsvägen i hela sin sträckning.

Sträckning
Utflyktsvägen börjar i Södertälje och följer sedan Länsväg AB 525 mot Vagnhärad där den ansluter till Länsväg 218 mot Trosa. Från Trosa fortsätter den sedan längs med Länsväg 219 via Studsvik till Nyköping och förbi Nyköpingshus. Från Nyköping går sträckan ut på Riksväg 53 en kortare sträcka för att sedan svänga av och fortsätta mot Buskhyttan och Nävekvarn och in i Östergötland där den följer Bråvikens kustremsa till Krokek och Getå för att avslutas i Norrköping.

Vägstandard
Vägarnas standard varierar längs med sträckan. Läns- och riksvägarna har tillfredsställande standard medan sträckan längs med Bråviken är smal, kuperad och kurvig, delvis med grus. Mellan Nävekvarn och Buskhyttan är det enbart grusväg. Alternativa sträckor finns dock för de som vill undvika grusväg.

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats med samtliga mål och sträckans helhet

Turistvägar i Sverige
Kustvägar
Hjalmar Linde

Hjalmar Linde, egentligen Gustaf Hjalmar Amandus J:son Linde, född 26 oktober 1864 i Stockholm, död 18 september 1948 på Sollidens sanatorium i Östersund, då skriven i Åre församling, var en svensk målare,
tecknare och  grafiker. 

Han målade oftast landskapsmotiv. Linde finns representerad på Thielska galleriet.

Källor 

Födda 1864
Avlidna 1948
Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1800-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1800-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Män
Västerås astronomi- och rymdforskningsförening

Västerås astronomi- och rymdforskningsförening (VARF) är en förening i Västerås som äger och driver Åkesta observatorium.

Föreningen är auktoriserad som lokal enhet inom Svenska Astronomiska Sällskapet.

Historia
Observatoriet byggdes 1939 av amatörastronomen Åke Odelberg, och han gav sitt observatorium namnet "Stjärnstugan". 

Odelbergs intresse för astronomi och astronomistudier vid Uppsala universitet gjorde att han umgicks med flera astronomer från Uppsala astronomiska observatorium, som berömde hans gärning och besökte Åkesta.[1] Han var särskilt aktiv på 1940-talet, förde noga anteckningar om sina observationer och tog bilder med glasplåtar. Alla anteckningar samt många glasplåtar och bilder finns bevarade. 

Odelberg sålde observatoriet till Västerås kommun i december 1979, och han avled 1982.

Verksamhet idag
Åkesta observatorium ägs idag av Västerås astronomi- och rymdforskningsförening, och har ett samarbete med Västerås kommun om öppethållande för skolor och allmänhet.

I Stjärnstugan finns ett teleskop med apertur (öppning) på 10"/250 mm. På området finns även ett större observatorium, som har teleskop med apertur på 16"/400 mm. Observationer görs både visuellt med okular, och med kameror.

Till observatorierna hör också ett uppvärmt klubbhus, för möten och visningar. 

VARF har ett stort samarbete med skolorna i Västerås, och besöks årligen av ca 1 400 personer från skolor, föreningar, företag, samt privatpersoner.

Visningar
Vid klart väder kan besökare på observatoriet ofta se planeter, de vanligaste är Jupiter, Venus och Saturnus.  

Av stjärnhoparna räknas Pleiaderna till en av de mest populära, vacker i teleskop och lättillgänglig.  

Andra vanliga mål är Orion-nebulosan M42, Ring-nebulosan, och galaxer som Andromeda och Cigarr-galaxen M82.  

Av stjärnorna är Sirius och Albireo populära (båda dubbelstjärnor). 

VARF har även ordnat många specialvisningar vid speciella astronomiska händelser, såsom Venus-passagen 2012 eller kometen LoveJoy.

Vid dålig sikt hålls föredrag i "klubbhuset", med grafik och engagerande teman.

Guiderna
Guiderna i VARF jobbar ideellt med visningar och övriga projekt.

Sponsorer

Sparbanksstiftelsen Nya
Finansierar ett nytt datorstyrt teleskop med kringutrustning i Stjärnstugan. Delfinansierar ett nytt datorstyrt teleskop i stora observatoriet.

Svenska Astronomiska Sällskapet
Finansierar en ljuskänslig kamera.

Mälarenergi AB
Delfinansierar ett nytt datorstyrt teleskop i stora observatoriet.

Leader Norra Mälarstranden
Delfinansierar ett nytt datorstyrt teleskop i stora observatoriet. Delfinansierar ombyggnation av klubbhus.

Europeiska jordbruksfonden
Delfinansierar ett nytt datorstyrt teleskop i stora observatoriet. Delfinansierar ombyggnation av klubbhus.

Externa länkar
VARF:s webbplats

Astronomi i Sverige
Astronomiorganisationer
Organisationer i Sverige
Björn Lindgren (radioproducent)

Björn Lindgren, född 1937 i Skeppshult, Jönköpings län, är en svensk tidigare radioproducent, journalist och programledare. Lindgren började som TV-producent 1969 på Sveriges Radio i Malmö och övergick till ljudradio 1976. Bland produktionerna märktes bland annat serien Ingenmansland, ett magasin om framtiden, som han gjorde tillsammans med Lars Ekman, och Historia att minnas, tillsammans med Folke Schimanski. Lindgren lämnade radion vid årsskiftet 1992/1993. Har skrivit Den olydige docenten om Gunnar Olléns tid som chef för Sveriges Radio i Malmö.

Referenser

Noter 

Svenska radioprogramledare
Män
Födda 1937
Levande personer
Personer från Villstads socken
Rödknot

Rödknot (även kallad "fenknot" eller "röd knorrhane") (Chelidonichthys cuculus) är en bottenfisk i familjen knotfiskar (Triglidae) som finns längs östra Atlantkusten. Ovanlig i Norge, tillfälligt påträffad i Sverige och Danmark.

Utseende 
Rödknoten är en långsträckt fisk med benklätt, kantigt huvud som har benutskott framför ögonen. Kroppen är röd med skära till silverfärgade fläckar. Den främre delen av buken saknar fjäll. I övrigt är buken blek. Fjällen från sidolinjen och uppåt bildar vertikala ribbor. Den har två ryggfenor, en främre med 9 till 10 taggstrålar, och en bakre med 17 till 18 mjukstrålar. De tre nedersta taggstrålarna på bröstfenorna är fria och försedda med sinnesorgan. 

När den fångas, kan rödknoten ge ett kväkande ljud ifrån sig. Som mest kan den bli 50 cm lång och väga 0,9 kg.

Vanor 
Arten är en havslevande bottenfisk som vistas på 15 till 400 meters djup (vanligtvis 30 – 250 meter). Den föredrar sand-, grus- och klippbottnar där den fångar bottenlevande kräftdjur, olika ryggradslösa bottendjur samt fiskar.

Leken äger rum vid Brittiska öarna i april till juni. Äggen kläcks efter omkring en vecka.

Utbredning 
Rödknoten finns i östra Atlanten från västra Brittiska öarna, mindre vanligt från Norge, över Medelhavet (troligen inklusive Svarta havet), Madeira och Azorerna till Mauretanien. Den är tillfällig i Danmark och Sverige.

Referenser 

Knotfiskar
Björn Lindgren

Björn Olof Lindgren, född 28 maj 1989 i Frösö församling, Jämtlands län, är politiker för Grön Ungdom och Miljöpartiet. Han var språkrör för Grön Ungdom från den 19 februari 2011 till den 16 februari 2013. Lindgren ställde upp i EU-valet 2009 för Miljöpartiet. Han har studerat vid Göteborgs universitet. Han är sedan 2021 generalsekreterare för Ungdomens Nykterhetsförbund.

Referenser

Svenska miljöpartister
Födda 1989
Män
Levande personer
Språkrör i Grön Ungdom
Personer från Östersunds kommun
Möte (skulptur)

Möte är en skulptur på Kaserntorget i Göteborg.

Konstverket föreställer ett möte mellan en mops och en bullterrier. Den är utförd av Inga-Louise Lindgren och avtäcktes 1985. Charles Felix Lindbergs donationsfond har bekostat verket.

Källor 

Skulpturer i Göteborgs kommun
Inom Vallgraven
Skulpturer av Inga-Louise Lindgren
Skulpturer 1985
Djurskulpturer
Hundar i kulturen
Rådjur (skulptur)

Rådjur är en skulptur i Kungsparken i Göteborg.

Den är 1,1 meter hög, utförd i brons av Arvid Knöppel och överlämnad till Göteborg 1953.

Källor 

Skulpturer i Göteborgs kommun
Lorensberg
Skulpturer 1953
Skulpturer av svenska skulptörer
Djurskulpturer
Hjortdjur i kulturen
Johannesudd

Johannesudd är en tätort i Vallentuna kommun i Stockholms län. Orten, belägen nordväst om tätorten Vallentuna, är ett villaområde som uppförts under 2000-talet. Ortnamnet kommer från ett torp vilket lydde under Lindö gård.

Vid tätortsavgränsningen 2010 var Johannesudd med sina 9,81 hektar Sveriges minsta tätort sett till landareal.

Befolkningsutveckling

Se även
Vallentuna socken

Noter

Orter i Vallentuna kommun
Tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Krokus (skulptur)

Krokus, eller Crokus, är en bronsskulptur av Tore Strindberg. Den avbildar en naken stående flicka med krokus i vänster hand.

Krokus finns bland annat på Stadshusterrassen i Stockholm, i Kungsparken nedanför Vasaplatsen i Göteborg, i Rosengården i Karlshamn och på Caroli kyrkbacke i Borås. En version finns även i stadsparken i Lysekil, dit den skänktes dit av direktör Eskil Kihlberg. Skulpturen i Lysekil försvann i mars 2020, och återfanns på botten av Norra hamnen i juni samma år.

Exemplaret i Stockholm restes 1925, det i Göteborg 1928 som gåva till staden av grosshandlaren Wilhelm Henriques.

Källor

Noter

Skulpturer i Göteborgs kommun
Skulpturer på Kungsholmen
Skulpturer i Borås kommun
Skulpturer i Karlshamns kommun
Lorensberg
Stockholms stadshus
Skulpturer av svenska skulptörer
Skulpturer 1925
Bronsskulpturer
Porträttskulpturer i Sverige
Skulpturer i Lysekils kommun
Kalle Sundqvist

Nation:  

Kalle Sundqvist, född 29 november 1962 i Karlskrona, är en svensk kanotist. Han blev olympisk silvermedaljör i K-2 1000 meter med Gunnar Olsson som medpaddlare Barcelona 1992.

Kalle Sundqvist har även vunnit 10 st VM-medaljer, ett guld (K-4 1000 m: 1985), två silver (K-2 10000 m: 1993, K-4 1000 m: 1987), och sju brons (K-1 1000 m: 1985, 1989; K-2 500 m: 1987, K-2 1000 m: 1993, K-2 10000 m: 1983, K-4 500 m: 1985, K-4 10000 m: 1990).

Sundqvist innehar ett flertal SM-guld och även valören guld i nyzeeländska mästerskapen. 

Sundqvist är Stor grabb nummer 85 på Svenska Kanotförbundets lista över mottagare för utmärkelsen Stor kanotist. 1996 fick han som första kanotist ta emot Tidningarnas Telegrambyrås idrottsledarpris.

Källor
Svenska medaljörer - Sveriges Olympiska Kommitté

Världsmästare i kanotsport
Svenska kanotister
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Sverige
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1992
Födda 1962
Levande personer
Män
Idrottare från Karlskrona
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Hedvigsberg

Hedvigsberg är en ort på Ingarö i Värmdö kommun i Stockholms län. Från 2015 ingår bebyggelsen i tätorten Fågelvikshöjden.

Orten är strax norr om insjön Fiskmyran, och är ett villa- och fritidshusområde. I östra delen av Hedvigsberg finns även den mindre insjön Abborrsjön. Ortnamnet kommer från ett numera rivet torp, vilket lydde under Brunns gård. Hedvigsberg gränsar närmast i söder/sydväst till Fagerholm, samt i norr/nordöst till Enkärret; även dessa villa- och fritidshusområden.

Befolkningsutveckling

Se även
Ingarö socken

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Orter i Värmdö kommun
Tidigare tätorter i Sverige
Lidatorp och Klövsta

Lidatorp och Klövsta är en av SCB avgränsad och namnsatt tätort i Nynäshamns kommun i Stockholms län. den omfattar bebyggelse i Lill-lida, Lidatorp och Klövsta belägna i Ösmo socken vid riksväg 73 mellan Ösmo och Nynäshamn

År 1990 till 2005 räknades orten av SCB som en småort med benämningen Lidatorp. Sedan 2010 räknar SCB den som en tätort.

Befolkningsutveckling

Referenser 

Orter i Nynäshamns kommun
Tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Johann Ulich

Johann Ulich, född 1634, död 1712, kyrkomusiker i Torgau och Wittenberg. Ulich har bland annat komponerat koralen till nr 472 i Den svenska psalmboken 1986: Jag vill sjunga om min vän.

Män
Födda 1634
Avlidna 1712
Tyska kyrkomusiker
Kjell Bengtsson (kyrkomusiker)

Kjell Erik Bengtsson, född 25 december 1941 i Gamlestad, Göteborg, är en svensk kyrkomusiker. Han har varit verksam i kyrkorna i Lycksele och Alingsås och inte minst under många år som musikrektor inom Sveriges Kyrkliga Studieförbund, SKS numera Sensus, där han i samarbete med flera musikförlag har initierat och varit redaktör för en mycket stor mängd utgåvor: noter för kör och för orgel samt pedagogiskt material för kyrkans alla behov.

En viktig del av Kjell Bengtssons stora utgivning var den stora satsningen inför Kyrkomusikens år 1985 tillsammans med Gehrmans musikförlag baserat på jubilarerna Heinrich Schütz, Johann Sebastian Bach och Georg Friedrich Händel som detta år fyllde tillsammans 1000 år. Bland utgivningen till detta år märks tre omfångsrika serier för kör: musik av de tre jubilarerna med uppförandeanvisningar av Anders Öhrwall, nyskriven svensk körmusik av bland andra Daniel Börtz, Thomas Jennefelt och Bror Samuelson, samt musik för kör och bleckblås.

Bengtsson har också komponerat koralen till nr 473 i Den svenska psalmboken 1986, Du räckte ut din hand, jag såg och trodde.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Svenska koralkompositörer
Födda 1941
Levande personer
Musiker från Göteborg
Svenska kyrkomusiker
Män
Svenska musiker under 1900-talet
Gløshaugs kyrka

Gløshaugs kyrka är en kyrka i Grongs kommun i Trøndelag fylke i Norge.

Kyrkobyggnaden
Den är en träkyrka från 1689, delvis byggd av rester av en äldre stavkyrka. Förr i tiden hölls det i kyrkan mässa för samerna i området, en så kallad finnemesse. Prästerna i Overhalla och Snåsa ålades att en gång om året åka på missionsresa till dessa trakter; senare ålades samerna att komma till Gløshaug kirke en gång om året. Kyrkan har 100 sittplatser.

Källor 

Kyrkobyggnader i Trøndelag fylke
Kyrkobyggnader invigda 1689
Grongs kommun
IKA Torino

IKA Torino är en personbil som den argentinska biltillverkaren IKA introducerade 1966. Sedan Renault övertagit företaget i början av 1970-talet såldes bilen som Renault Torino fram till 1982.

Torino
Torinon var IKA:s första egna konstruktion och marknadsfördes som “Argentinas egen bil”. Trots det hämtades mycket av tekniken från de AMC-modeller som IKA också licenstillverkade. Den självbärande karossens mittparti kom från Rambler American men front och akter ritades om av Pininfarina för att ge Torinon en egen stil. Den kraftiga framvagnsupphängningen kom från den större Rambler Classic och stod bättre emot de usla vägarna på den argentinska landsbygden. Den sexcylindriga motorn med överliggande kamaxel hämtades från Jeep Wagoneer.

Motor

Motorsport

Torinon fick sitt internationella genombrott vid 84-timmarstävlingen på Nürburgring . Anförda av Juan Manuel Fangio slutade IKA-teamet på en fjärdeplats.

Bilen var populär i nationella tävlingar och muntra entusiaster tävlar med bilen än idag.

Referenser

Externa länkar

Pasion Torino 
Cupe Torino 

Torino
Bakhjulsdrivna fordon
Alfa Romeo 2300

Alfa Romeo 2300 är en personbil, tillverkad av Alfa Romeos brasilianska dotterbolag FNM mellan 1974 och 1986.

FNM hade byggt Alfa Romeo 2000 i Brasilien sedan 1960 och trots en uppdatering 1969 såg bilen med sina stora fenor bak tämligen bedagad ut i början av 1970-talet. Därför startade arbetet på en ny modell, den första FNM-modell som skulle säljas under Alfa Romeo-namnet. Att ta fram en helt ny bil enbart för den brasilianska marknaden var inte aktuellt och det mesta av tekniken från företrädaren återanvändes. Karossen var mycket lik den samtida italienska Alfettan men den var större på alla ledder. Motorn, som ursprungligen konstruerats till 1900-modellen, förstorades till 2,3 liter.

Efter oljekrisen 1973 hade de brasilianska myndigheterna beslutat att satsa på inhemskt producerad motoralkohol. När landet gradvis gick över till etanolbränsle blev FNM stående med ett lager av 2300-bilar med bensinmotor som ingen efterfrågade. Dessa skeppades till Nederländerna där de såldes som Alfa Romeo Rio.

Referenser

Externa länkar
Best Cars 
Museu Anhangüera do Automóvel 

2300
Bakhjulsdrivna fordon
Hilda Lindgren

Hilda Octavia Charlotta Lindgren, född 8 april 1833 i Göteborg, död där i 25 januari 1917, var en svensk konstnär.

Biografi
Lindgren var först elev vid Gustaf Brusewitz ritskola i Göteborg och verkade sedan några år som lärare där. Hon fortsatte sina studier i Stockholm som elev för Amalia Lindegren och Carl Gustaf Qvarnström och slutligen i Paris vid Ange Tissiers damateljé.  Hon var lärare för de kvinnliga eleverna på Göteborgs ritskola 1861–1911. Hilda Lindgren blev känd som en skicklig porträttmålare och har bland annat målat flera porträtt av Oscar II och drottning Sofia.

Från 1880-talet hade hon ateljé i huset vid Hästbacken (Kungsgatan 8) i Göteborg, där hon bodde hos sina fastrar från 1850-talet. Lindgren finns representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum

Galleri

Källor

Noter

Externa länkar

Vidare läsning

Svenska målare under 1800-talet
Konstnärer från Göteborg
Födda 1833
Avlidna 1917
Kvinnor
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Alfshögs kyrka

Alfshögs kyrka är en kyrkobyggnad belägen i Alfshög, Falkenbergs kommun. Sedan 2006 tillhör kyrkan Vessige församling (tidigare Alfshögs församling) i Göteborgs stift.

Historia
Alfshögs gamla kyrka låg sannolikt på samma plats som den nuvarande. Den var en romansk stenkyrka med klockstapel i trä. Dess murade valv, troligen från medeltiden, revs 1761 och ersattes med ett bemålat innertak av trä. I mitten av 1800-talet ersattes ett murat vapenhus i söder med ett i trä framför ingången. Kyrkan revs 1901 för att ge plats åt den nybyggnad som uppfördes i dess ställe. Inventarier flyttades över till den nya kyrkan.

Kyrkobyggnaden 
Dagens kyrka uppfördes 1901-1903 av gråsten i nygotisk stil efter ritningar av Adrian C. Peterson och Carl Crispin. Den har ett rektangulärt långhus och torn i söder, försett med en hög spira, samt ett femsidigt kor i norr. Sakristian är utbyggd vid korets ena sida. Murarna stöds av strävpelare. Långhuset har sadeltak och spetsbågefönster omfattade med gult tegel. Kyrkorummet har en triumfbåge mellan långhuset och koret.

År 1931 drabbades kyrkan av brand efter ett åsknedslag. Vid den påföljande restaureringen 1932 avlägsnades dekorationsmålningar gjorda av firman Ringström & Fjellman, Falkenberg och vilket gav interiören ett ljusare utseende. Och 1600-talsinventarier från den föregående kyrkan återfördes: en läktarbröstning med bilder av Jesus och de tolv apostlarna, liksom baldakinen över predikstolen.

Inventarier 
Predikstolen, som pryds av skulpturer av de fyra evangelisterna, och altaruppsatsen är snidade i ek och utförda i mitten av 1600-talet. Altartavlan är daterad 1653. 
Baldakin samtida med predikstol.
Dopfunt i ek, där cuppan bärs upp av tre snidade, liggande lejon.
Den bevarad bänkinredningen bemålades på 1700-talet av Ditlof Ross.
I tornet hänger två klockor, varav den ena är gjuten 1680 och har inskription.

Orgel
I den gamla kyrkan stod en orgel byggd 1880 av Salomon Molander.
Den nya kyrkan fick 1903 en mekanisk orgel tillverkad av Thorsell & Eriksson. Den dispositionsförändrades 1961 av Tostareds Kyrkorgelfabrik och restaurerades 2004 av Ålems Orgelverkstad, varvid en del gamla pipor återinsattes då fyra av dem var omarbetade 1961. Instrumentet har tolv stämmor fördelade på två manualer och pedal.

Bilder

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Falkenbergs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1903
Byggnader ritade av Adrian C. Peterson
1903 i Sverige
Oscar Bloch (lingvist)

Oscar Bloch, född den 8 maj 1877 i Le Thillot, död den 15 april 1937 i Paris, var en fransk romanist och dialektolog, bror till historikern Camille Bloch (1865-1949), far till etruskologen Raymond Bloch (1914-1997)..

Bloch habiliterade sig med arbetena Les Parlers des Vosges méridionales (arrondissement de Remiremont, département des Vosges), étude de dialectologie (Paris 1917, Marseille 1978) och Atlas linguistique des Vosges méridionales (Paris 1914, 1917). Han var lärare vid Lycée Buffon (1917-37) och från 1926 (som efterträdare till sin lärare Jules Gilliéron) Directeur d'études för galloromansk dialektologi vid École pratique des hautes études. 

Därjämte hade han lärouppdrag vid Sorbonne och vid École Normale Supérieure de Fontenay. Tillsammans med Adolphe Terracher (1881-1955) grundade han 1925 tidskriften Revue de linguistique romane. Tillsammans med sin lärarkollega René Georgin författade han en flitigt använd fransk modersmålsgrammatik, som utkom från 1936 till 1960.

Bibliografi 
  Eduard Schwan, Grammaire de l'ancien français, Paris 1900, 2:a upplagan 1913 (översättare)
 Lexique français-patois des Vosges méridionales, Paris 1915
 La pénétration du français dans les parlers des Vosges méridionales, Paris 1921
 Dictionnaire étymologique de la langue française, Paris 1932 (tillsammans med Walther von Wartburg)

Källor 
 

Franska lingvister
Romanister
Dialektologer
Franska professorer
Födda 1877
Avlidna 1937
Män