kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jóhanna Maria Skylv Hansen

Jóhanna Maria Skylv Hansen, född Joensen 17 februari 1877 i Nólsoy, död 2 februari 1974 i Tórshavn, var en färöisk författare. Hon var den första kvinnliga författaren på Färöarna som fick sina böcker utgivna.

Jóhanna Maria Skylv Hansen växte upp på Nólsoy, en ö belägen väster om Streymoy. Fadern, Thomas Joensen, var skeppsredare. Modern var Pouline Marie Joensen (född Nolsøe). På moderns sida var hon ättling till Nólsoyar Páll. En kort tid efter konfirmationen flyttade hon till Tórshavn för att tjäna, däribland hos politikern Oliver Effersøe. Hon flyttade med sitt herrskap till Hesselø i Danmark 1896 och mötte där sin make, fyrmästaren Anders Hansen. De gifte sig 1897 och flyttade till Köpenhamn 1902. De flyttade till Färöarna 1912, där maken fick ansvar för olika fyrar runt om i ögruppen: Akraberg på Suðuroy (1912–1917), Borðan på Nólsoy (1917–1924), Mykineshólmur (1924–1940) och återigen i Borðan (1940–1945). Paret flyttade till Tórshavn 1952.

Tillsammans med sin make fick Jóhanna Maria Skylv Hansen åtta barn: Christian (1898), Pouline (1900), Hartvig (1902), Knud (1904), Paul (1906), Roland (1909), Eyvind (1913), Gudmund (1913).

Jóhanna Maria Skylv Hansen påbörjade sitt författarskap då barnen hade flyttat hemifrån. Hon började med att översätta psalmer (som bl.a. publicerades i tidskriften Varðin) och dikter (däribland H.C. Andersen) från danska till färöiska. Hon var även med och utarbetade den första färöiska ordboken som utkom 1928. Hennes författardebut kom först 1950, då Gamlar gøtur (Gamla stigar) publicerades. I detta verk beskrivs de färöiska männens arbeten och arbetsförhållanden samt några beskrivningar över de färöiska kvinnornas situation. Detta verk utgavs i fyra band och det resterande utkom 1967, 1970 respektive 1973. Hon mottog, som första kvinna, Färöarnas litteraturpris 1967.

Referenser 

Tryckta källor
 Jytte Larsen (red.): Dansk Kvindebiografisk Leksikon, Rosinante & Co, Köpenhamn 2001. .

Födda 1877
Avlidna 1974
Kvinnor
Färöiska författare
Färöiskspråkiga författare
Abadankrisen

Abadankrisen pågick från 1951 till 1954, efter att Iran nationaliserat Anglo-Iranian Oil Companys tillgångar, och utestängt västerländska företag från oljeraffinaderierna i Abadan.

Dr Mohammad Mossadeq tillsattes, som premiärminister, av shah Reza Pahlavi den 29 april 1951. Han införde omedelbart en lag som nationaliserade det brittiska oljebolaget Anglo-Iranian Oil Companys egendom och tillgångar i Iran, vilket trädde i kraft den 1 maj. Den brittiska regeringen förkastade snabbt idén om att använda våld och organiserade istället, tillsammans med Anglo-Iranian, ett internationellt embargo på inköp av iransk olja. 

Anglo-Iranian vidtog även rättsliga åtgärder mot andra bolag som tog emot iransk olja (som beskrevs som stulen) för att raffinera den. USA skickade Averell Harriman till Teheran för att pejla läget för ett avtal med Iran, men utan framgång. Även britterna skickade ett sändebud i samma ärende, men även där utan framgång. 

Mossadeq var fast besluten att göra slut på Anglo-Iranian Oil Company och gav, den 25 september 1951, den kvarvarande brittiska personalen som fanns kvar vid oljefälten i Abadan, en vecka på sig att packa och resa hem. De lydde och lämnade det som återstod av den brittiska prestigen i ruiner. 

Resultatet blev ett dödläge: iranierna hade nationaliserat oljan men kunde inte sälja den. Britterna hade blockerat den iranska oljeexporten med hade förlorat alla Anglo-Iranians tillgångar i Iran. Detta dödläge bröts först 1953 då CIA, i samarbete med den brittiska underrättelsetjänsten, organiserade en kupp för att störta Mossadeq, upprätta shahen och insätta en ny premiärminister.

Källor 

Iran under 1950-talet
BP
Juhani Kärkinen

Juhani Tapio Antero Kärkinen, född 28 oktober 1935 i Kotka, Södra Finlands län, död 29 augusti 2019 i Lahtis, var en finländsk backhoppare som tävlade för Lahden Hiihtoseura, en skidförening i Lahtis.

Karriär 

Juhani Kärkinen vann i stora backen under Världsmästerskapen 1958 på hemmaplan i Lahtis. I Olympiska vinterspelen 1960 i Squaw Valley tog han en åttonde plats. Under Tysk-österrikiska backhopparveckan 1960/1961 vann han öppningstävlingen i Oberstdorf och blev femma sammanlagt. Tävlingen i stora backen i VM 1958 och öppningstävlingen i backhopparveckan 1960/1961 vär de två internationella tävlingar Juhani Kärkinen vann under sin karriär (om man bortser från invigningen av Empire Stadium’s Ski Jump, K40-backen i Vancouver februari 1958, där Kärkinen vann sammanlagt efter att ha vunnit två av fyra deltävlingar).

Juhani Kärkinen blev finländsk mästare 1958, 1959 och 1961. På gamla dar har Kärkinen visat utmärkta takter på golfbanan, bland annat i tävlingar mot tidigare finländska och norska backhoppare, den så kallade "Ryder Cup Norge - Finland". I juli 2011 utförde 76-årige Kärkinen en "golfbragd" på Losby Golfklubb i Norge då han spelade golfrundan åtta slag över par!

Juhani Kärkinen var yngre bror till backhopparen Kalevi Kärkinen.

Källor

 

Födda 1935
Avlidna 2019
Finländska backhoppare
Män
Personer från Kotka
Världsmästare i backhoppning
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1960
Finländska idrottare under 1900-talet
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1960 från Finland
Wille Valve

Wille Valve, född 17 juni 1980 i Mariehamn är en åländsk politiker. Sedan 2021 är han partiordförande för Moderat Samling för Åland.

Valve är ledamot av Ålands lagting sedan 2011. Under 2013-2019 var han kansliminister och socialminister i Ålands landskapsregering. 

Valve har arbetat som specialmedarbetare i Europaparlamentet och varit Ålands ledamot i Nordiska rådet 2011-2013. Sedan 2020 är Valve styrelseordförande för Ålands Hälso- och Sjukvårdsorganisation ÅHS och ordförande för lagtingets delegation i Östersjösamarbetet BSPC (Baltic Sea Parliamentary Conference)

Efter riksdagsvalet 2023 är Valve ersättare i riksdagen till Mats Löfström.

Referenser

Externa länkar 
 Wille Valves blogg
 Wille Valve på lagtingets webbplats

Födda 1980
Åländska politiker
Män
Levande personer
Personer från Mariehamn
Schering Rosenhane (1685–1738)

Schering Rosenhane, född 1685 i Stockholm, var en svensk friherre och militär. Han var herre till Torp, Tistad i Bärbo socken, Vändelsö i Österhaninge socken, Grinda i Lilla Malma socken samt Snesta i Spelviks socken och Lövsund i Runtuna socken. Han var generalmajor av kavalleriet.

Han var sonson till riksrådet och överståthållaren i Stockholm Schering Rosenhane och son till Fredrik Rosenhane och dennes hustru, friherrinnan Catharina Juliana Kruse af Kajbala.

Militär karriär
Han blev ryttmästare vid Upplands tremänningskavalleriregemente 1709, generaladjutant hos hertigen av Hessen-Kassel 1718 och överstelöjtnant vid livdragonregementet 1719. Påföljande år blev han överstelöjtnant vid Östgöta kavalleriregemente.

Den 26 juli 1731 utnämndes han till generalmajor av kavalleriet.

Efter slaget vid Poltava blev han den 1 juli 1709 fången vid Perevolotjna och förd till Moskva, varifrån han hemkom 1714.

Familj
Schering Rosenhane gifte sig första gången 1715 med sin farbrors svägerska, grevinnan Hedvig Sofia Oxenstierna av Korsholm och Wasa 1686-1735.

Han gifte därefter om sig 1737 med friherrinnan Maria Banér 1708-1746, i hennes första gifte.

Han fick i det första giftet tre barn, varav endast sonen Fredrik Bengt uppnådde vuxen ålder.

Källor 
 Elgenstierna: Svenska adelns ättartavlor, Norstedts Förlag, Stockholm 1931.

Noter

Födda 1685
Avlidna 1738
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska friherrar
Män
Militärer från Stockholm
Deltagare i slaget vid Poltava
Karoliner
Schering
Steven Curtis Chapman

Steven Curtis Chapman är en amerikansk musiker, kompositör och textförfattare.

Han har vunnit 5 Grammys och sålt över 10 miljoner album..

Han är gift med Mary Beth Chapman och paret har fem barn.

Familj 
Steven är gift med Mary Beth Chapman och paret har fem barn (varav två är adopterade från Kina): Emily, Caleb, Will Franklin,Shaohannah och Stevey Joy. Paret hade även adoptivdottern Maria Sue, men hon omkom i en olycka 2008.

Diskografi
First Hand (1987)
Real Life Conversations (1988) 
More to This Life. (1989) 
For the Sake of the call (1990) 
The Great Adventure (1992) 
The Live Adventure (1993)
Heaven in the Real World (1994) 
The Music of Christmas (1995) 
Signs of Life (1996)
Greatest Hits (1997) 
Speechless (1999) 
Declaration (2001)
All About Love (2003)
All Things New (2004) – 300,000
Christmas Is All in the Heart (Hallmark Exclusive) (2003) 
The Abbey Road Sessions (2005) 
All I Really Want for Christmas (2005) 
This Moment (2007)
This Moment - Special Edition (2007)
This Moment - Cinderella Edition (2008) 
Beauty Will Rise (2009) 
re:creation (2011)
JOY (2012)
Deep Roots (2013)
The Glorious Unfolding (2013)
Worship and Believe (2016)
Deeper Roots: Where the Bluegrass Grows (2019)

Fotnoter

Externa länkar

 Officiell webbplats

Amerikanska popsångare
Amerikanska musiker under 1900-talet
Amerikanska musiker under 2000-talet
Personer från Paducah, Kentucky
Födda 1962
Levande personer
Män
Överhölö församling

Överhölö församling var en församling i Strängnäs stift i nuvarande Södertälje kommun. Församlingen uppgick omkring 1575 i Hölö församling.

Kyrkan återfinns som Överhölö kyrkoruin.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung och slogs omkring 1575 samman med Ytterhölö församling som då fick namnet Hölö församling.

Referenser

Indelningar i Södertälje kommun

Historiska församlingar i Strängnäs stift
Almbock

Almbock (Rhamnusium bicolor) är en skalbagge som tillhör familjen långhorningar. Den blir 16–22 millimeter lång och förekommer i olika färgvarianter. Som larv lever den i murken ved av lövträd, bland annat almar.

Kännetecken 
Almbocken har en kroppslängd på 16–22 millimeter. Antennerna är ungefär hälften så långa som kroppen och når vikta bakåt nästan över halva täckvingarna. På ovansidan av halsskölden finns två tydliga rundade upphöjningar och på sidorna finns tydliga utskott med ett lite trubbigt (tandformigt) utseende. Mitt på huvudet, mellan antennerna, finns en tydlig längsgående fåra. Arten förekommer i olika färgvarianter. Den vanligaste varianten har gulbrun till rödgul kropp och svartblå täckvingarna med bara lite gulrött längs ytterkanten, men det finns även en ljus form som har helt gulbruna täckvingar. En del individer har delvis svartblå halssköld eller huvud. Antennerna kan vara mörkare mot spetsen. Vissa exemplar har delvis svartblå, delvis gulbruna täckvingar, ofta då mörkare mot spetsen.

Larv 
Almbockens larv är vit och mäter upp till 30 millimeter som fullväxt. På det sista synliga ryggsegmentet har larven ett tydligt utskott.

Utbredning 
Almbocken förekommer i större delen av mellersta och södra Europa (saknas dock på Iberiska halvön) och i de baltiska länderna. Den finns inte på de brittiska öarna. I Norden har arten bara blivit funnen i södra Finland, och där bara på en enda lokal. Det första fyndet av arten i Finland gjordes 1966. Vid slutet av 1980-talet verkar arten dock ha försvunnit från Finland.

Levnadssätt 
Almbockens larvutveckling är knuten till lövträd, som almar, hästkastanj, lindar, lönn, popplar och sälg. Larverna lever i murken ved och det tar två eller tre år för dem att utvecklas. Gamla alléträd och parkträd eller äldre lövträd i betesmarker är exempel på lämpliga yngelträd för arten. Dessa träd kan uppnå hög ålder och får ofta skador som gör att delar av veden murknar. Även levande hålträd är goda yngelträd för almbocken. Borttagning av gamla och skadade träd i parker och allér missgynnar arten. Larverna förpuppar sig på försommaren. De fullbildade skalbaggarna lever bara en kort tid och är nattaktiva.

Källor

Externa länkar 
 

Långhorningar
Ludvig von Mühlenfels

Karl Gustaf Otto Ludvig von Mühlenfels, född 31 mars 1918 i Lund, död 11 september 2008 i Slottsstadens församling, Malmö, var en svensk väg- och vattenbyggnadsingenjör och industriman.

Efter studentexamen i Västerås 1936 utexaminerades von Mühlenfels 1943 från Chalmers tekniska högskola i Göteborg. Han anställdes samma år vid AB Skånska cementgjuteriet, blev fabrikschef vid dess dotterbolag AB Tryckrör 1948, var verkställande direktör för sistnämnda bolag (som efterträdare till Nils Kjellström) och The Sentab Pressure Pipe Consortium från 1956 samt Åstorps Bruk AB från 1965 (styrelseledamot 1964). Han var suppleant i Byggnadsämnesförbundet (från 1959) och kapten i Väg- och vattenbyggnadskåren (VVK).

Källor

Noter

Externa länkar
Ludvig von Mülenfels: Målinriktad vd på AB Tryckrör, Sydsvenskan (18 oktober 2008)

Officerare i Väg- och vattenbyggnadskåren 
Personer inom Sveriges näringsliv
Personer i Malmös historia
Ingenjörer från Lund
Födda 1918
Avlidna 2008
Män
Näringslivspersoner från Lund
Pettson och Findus – Tomtemaskinen

Pettson & Findus – Tomtemaskinen är en svensk animerad film från 2005 som bygger på Sven Nordqvists bok Tomtemaskinen.

Handling 
Julstöket pågår hos Pettson och Findus. Findus vill att tomten ska komma på julafton och Pettson lovar i ett svagt ögonblick att så kommer att ske. För att inte göra Findus besviken bestämmer sig därför Pettson för att bygga en tomtemaskin.

Rollista 
Tord Peterson – Pettson
Lukas Larsson – Findus
Mona Seilitz – Prillan
Gunnar Uddén – Gustavsson
Birgitta Andersson – Signhild
Andreas Nilsson – brevbäraren
Niclas Ekholm – skogvaktaren
Margaretha Byström – Elsa
Cecilia Lundh – höna
Jenny Gille – höna

Se även 

 Tomtemaskinen, julkalendern från 1993

Referenser

Externa länkar 

 

Filmer 2005
Svenska animerade filmer
Svenska filmer baserade på böcker
Svenska julfilmer
Animerade filmer med katter
Svenskspråkiga filmer
Animerade filmer 2005
Sven Nordqvist-filmatiseringar
Animerade julfilmer
Tavisuplebis moedani

Tavisuplebis moedani (på svenska: Frihetstorget; georgiska: თავისუფლების მოედანი; uttalas ), tidigare känt som Erivan- eller Jerivanskajatorget (georgiska: ერევანსკი მოედანი, Erivanski moedani; ryska: Эриванская площадь, Jerivanskaja plosjtjad) under Ryska imperiet och som Lenintorget (Leninis moedani) under Sovjetunionen, är ett torg beläget i centrala Tbilisi vid den östra änden av Rustaveliavenyn.

Torget uppkallades ursprungligen efter den ryske fältmarskalken Ivan Paskevitj, greve av Jerevan, som var den som erövrade Erivan (dagens Jerevan) till det ryska imperiet. Under sovjettiden fick torget ta namn efter både Lavrenti Beria och Vladimir Lenin.

Frihetstorget var skådeplats för det stora bankrånet i Tiflis 1907. Sedan dess har flera stora demonstrationer anordnats vid torget, däribland för Georgiens självständighet (från Sovjet) och Rosenrevolutionen år 2003. År 2005 kom USA:s president George W. Bush på besök till Tbilisi där han tillsammans med Georgiens president Micheil Saakasjvili inför en publik på omkring 100 000 personer markerade 60-årsdagen sedan det andra världskrigets slut. Under tillställningen kastade georgier-armeniern Vladimir Arutiunjan i ett misslyckat mordförsök en osäkrad granat mot president Bush medan denne höll ett tal. Arutiunjan fälldes och dömdes senare till livstids fängelse. 

I anslutning till torget finns en tunnelbanestation i Tbilisis tunnelbanesystem med samma namn som torget. Vid torget reser sig Tbilisis frihetsmonument som är tillägnat landets självständighet. Vid torget är även Tbilisis rådhus beläget.

Se även 
Gamla Tbilisi
Rustaveliavenyn
Tbilisis frihetsmonument
Achmeteli-Varketililinjen

Referenser

Noter 

Torg i Tbilisi
Bandicootråttor

Bandicootråttor (Bandicota) är ett släkte av jämförelsevis stora råttdjur som förekommer i södra och sydöstra Asien.

Taxonomie 
Till släktet räknas vanligen tre arter.
 Bandicota bengalensis, förekommer i norra Pakistan, Indien, södra Nepal, Bangladesh och Myanmar. Dessutom blev arten införd i andra sydostasiatiska stater.
 Bandicota indica, lever från Indien över Burma till sydöstra Kina. Den blev likaså införd i andra sydostasiatiska regioner.
 Bandicota savilei, hittas i södra Burma, Thailand, Kambodja och Vietnam.

Släktet räknas i underfamiljen Murinae till Rattus-gruppen.

Beskrivning 
Vuxna individer når en kroppslängd mellan 16 och 36 cm och därtill kommer en 13 till 28 cm lång svans. Vikten varierar vanligen mellan 200 och 545 gram men kan hos vissa individer vara 1500 gram. Pälsens färg på ovansidan kan vara grå, brun eller svart och undersidan är vitaktig. Svansen är bara glest täckt med hår. Framtänderna har en gul till orange färg. I den allmänna kroppsbyggnaden påminner de om vanliga råttor (Rattus).

Deras naturliga habitat är inte bra utredd då de är bra kulturföljare och numera lever i människogjorda miljö. Bandicootråttor gräver komplexa tunnelsystem som vanligen ligger 60 cm under markytan. Arterna är allätare men i människans närhet äter de främst grödor, frukter och potatis.

När beståndet i en begränsad region är lågt har varje individ sin egen bo, annars lever de tillsammans. Beroende på art och utbredningsområde kan honor vara aktiva hela året eller bara kort före den torra perioden. Tiden för dräktigheten är bara känd för B. bengalensis och är 17 till 21 dagar. Vanligen föds mellan 5 och 10 ungar per kull, ibland upp till 14. Ungarna dias ungefär en månad och två månader senare är de könsmogna.

Arternas kött äts i deras utbredningsområde av människor men allmänt betraktas de som skadedjur. Beståndet för alla tre arter är inte hotat och de listas av IUCN som livskraftiga (LC).

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

Råttdjur
Skadedjur
Pettson och Findus – Glömligheter

Pettson och Findus – Glömligheter är en svensk-tysk-dansk animerad film från 2009. Filmen är baserad på Sven Nordqvists karaktärer Pettson och Findus.

Handling 
Grus i maskineriet och en olycklig olyckshändelse är startskottet i ett nytt äventyr med gubben Pettson och katten Findus. En gammal simmaskin, ombyggd till en takpannekastare, förorsakar en minnesförlust och plötsligt är goda råd dyra. Kan historien om när Findus var liten och försvann få Pettson att minnas? Eller kanske historien om skattjakten som gubben och katten gav sig ut på en sen kväll för inte så länge sedan? Återberättandet av en serie galna upptåg tycks vara enda sättet att få Pettsons minne tillbaka.

Rollista 
Tord Peterson – Pettson 
Lukas Karlsson – Findus 
Mona Seilitz – Prillan 
Gunnar Uddén – Gustavsson

Referenser

Externa länkar 

 

Svenska filmer 2009
Danska animerade filmer
Svenska animerade filmer
Tyska animerade filmer
Animerade filmer med katter
Animerade filmer 2009
Sven Nordqvist-filmatiseringar
Antonio Gil y Zárate

Antonio Gil y Zárate, född 1793, död 1861, var en spansk kritiker och dramatiker.

Gil y Zárate utgav ett dussintal dramer. Övermodig av framgången bjöd han publiken på hastverket Carlos II el hechizado ("Den förhäxade Carlos II"), som väckte mindre beundran än ovilja, vilken han senare besvor genom det mera omsorgsfullt utarbetade verket Guzman el Bueno. Hans ofta omtryckta spanska litteraturhistoria har ansetts tämligen okritisk.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Spanska kritiker
Spanska dramatiker
Spanskspråkiga dramatiker
Dramatiker under 1800-talet
Spanska författare under 1800-talet
Avlidna 1861
Födda 1793
Män
Svensk uppslagsbok
Ginger beer

Ginger beer (oftast "ingefärsöl" på svenska) är en dryck bestående av sockerlösning och ingefära.

Lösningen får jäsa i försluten flaska, varvid den blir kolsyrad. Ginger beer kan även framställas på samma sätt som mineralvatten, nämligen genom att kolsyra pressas in i en blandning av vatten, alkohol, socker och ingefära.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar

Drycker
Svensk uppslagsbok

ja:ジンジャービア
Georginio Wijnaldum

Georginio Gregion Emile Wijnaldum, född 11 november 1990 i Rotterdam, är en nederländsk fotbollsspelare som spelar som mittfältare för Al-Ettifaq. Han har tidigare spelat för Feyenoord, PSV Eindhoven, Newcastle United, Liverpool, Paris Saint Germain och Roma.

Georginio Wijnaldum brukade kallas Georginio Boateng: "Min mamma var gift med en man vars efternamn var Boateng, men det namnet betydde ingenting för mig. Han är inte min biologiska pappa, vi är inte ens familj!" Namnet Wijnaldum är hans mors efternamn.

Karriär
Wijnaldum är den yngsta spelaren någonsin att representera Feyenoord och spelade över 130 matcher för klubben under sina fem år som proffs. Därefter spelade han för PSV Eindhoven. 2015 värvades han av engelska Newcastle United. 

I juli 2016 värvade Liverpool honom, där skrev han på ett femårskontrakt. Den 10 juni 2021 meddelade Paris Saint-Germain att de värvat Wijnaldum och att han skrivit på ett treårskontrakt med klubben, med start 1 juli. Den 4 augusti 2022 lånades Wijnaldum ut till Roma på ett låneavtal över säsongen 2022/2023, med option för köp.

Den 2 september 2023 värvades Wijnaldum av saudiska Al-Ettifaq, där han skrev på ett treårskontrakt.

Meriter

Feyenoord
 KNVB Cup: 2007–08

PSV
 Eredivisie: 2014–15
 KNVB Cup: 2011–12
 Supercupen: 2012–2013

Liverpool
 Premier League: 2019/2020
 UEFA Champions League: 2019
 UEFA Super Cup: 2019
 VM för klubblag: 2019

Individuellt
 Rotterdam talent of the year: 2007
 Dutch Footballer of the Year: 2014–15

Referenser 

Spelarprofil på transfermarkt.co.uk

Noter

Nederländska fotbollsspelare
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Nederländska mästare i fotboll
Engelska mästare i fotboll
Franska mästare i fotboll
Spelare i Feyenoord
Spelare i PSV Eindhoven
Spelare i Newcastle United FC
Spelare i Liverpool FC
Spelare i Paris Saint-Germain FC
Spelare i AS Roma
Spelare i Ettifaq FC
Spelare i Eredivisie
Spelare i Premier League
Spelare i Ligue 1
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i Serie A
Spelare i Saudi Professional League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Födda 1990
Levande personer
Män
Idrottare från Rotterdam
Nederländska idrottare under 2000-talet
Björkö kyrka, Småland

Björkö kyrka är en kyrkobyggnad i Växjö stift. Den är församlingskyrka i Björkö församling, Vetlanda kommun.

Kyrkobyggnad
När det i Björkö i början av 1800-talet blev aktuellt att bygga om den gamla kyrkan eller bygga en helt ny blev valet nybygge. Den gamla medeltidskyrkan, troligen av Njudungstyp liknande Myresjö, Vallsjö eller närbelägna Nävelsjö kyrka som var belägen cirka 50 meter väster om den nuvarande, revs. En kulle med en minnestavla anger i dag platsen. Den nya kyrkan uppfördes 1843–1845 efter ritningar av den flitigt verksamme arkitekten Carl-Gustaf Blom-Carlsson. Det blev en tidsenlig kyrka i empirstil uppförd i sten och bestående av ett långhus med ett rundat kor i öster. Sakristian fick sin plats i ett av de två mindre rum som omger tornet. Det höga västtornet där huvudingången är belägen är försett med en sluten lanternin krönt av en förgyllt kors på en glob. Kyrkorummet med sina höga fönster och innertak av trätunnvalv präglas av ljus och rymd. Invigningen förrättades 1850 av biskop Christopher Isac Heurlin.

Inventarier
Altaruppsats från den gamla kyrkan utförd 1761 av Johan Ullberg. Den har som huvudmotiv: Nattvardens instiftande, och har sin plats på norra långhusväggen.

Altartavla utförd 1865 av Bengt Nordenberg med motivet: Jesus välsignar barnen. Tavlan ingår i en altaruppställning bestående av pilastrar som kröns av en triangel i en strålsol med Guds namn på hebreeiska.

Predikstol från kyrkans byggnadstid med åttkantig korg och försedd med två trappuppgångar.

Dopfunt i kalksten som togs i bruk 1939.

Orgeln
Den första orgeln var byggd 1848 av Sven Nordström med tio stämmor. Denna orgel byggdes om 1950 av Bo Wedrup, Uppsala. 
1964/1967 ersattes orgelverket av ett nytt  mekaniskt byggt av Olof Hammarberg, Göteborg. Den gamla fasaden från 1848 års orgel behölls.

Referenser

Noter

Tryckta källor
Kyrkobyggnader 1760-1860 Del 2 Småland och Öland. Utgiven av Riksantikvarieämbetet och Kungl vitterhets historie och antikvitets akademin. Förlag: Almqvist & Wiksell International, Stockholm 1993

Webbkällor

Riksantikvarieämbetet, Björkö kyrka

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader i Vetlanda kommun
Kyrkobyggnader invigda 1850
Orgeldispositioner
1850 i Sverige