kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Edgar Wright

Edgar Howard Wright, född 18 april 1974 i Poole, Dorset, är en brittisk filmregissör, manusförfattare, producent och skådespelare. Han är mest känd för sina verk tillsammans med Simon Pegg och Nick Frost i filmerna: Shaun of the Dead, Hot Fuzz och TV-programmet Spaced.

Filmografi (i urval)

Film 
{| class="wikitable"
|-
!rowspan="2" style="width:33px;"|År
!rowspan="2"|Titel
|-
! width=65 |Regissör
! width=65 |Manus
! width=65 |Producent
! width=65 |Skådespelare
|- style="text-align:center;"
|| 1994
| style="text-align:left;"| A Fistful of Fingers
| 
| 
| 
|  
|- style="text-align:center;"
| 2004
| style="text-align:left;"| Shaun of the Dead
| 
| 
|
| 
|- style="text-align:center;"
|rowspan="2"| 2005
| style="text-align:left;"| Land of the Dead
| 
| 
| 
| 
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;"| Liftarens guide till galaxen
|
|
| 
|  
|- style="text-align:center;"
| rowspan="2"| 2007
| style="text-align:left;"| Hot Fuzz
| 
| 
| 
| 
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;"| Son of Rambow
| 
| 
| 
| 
|- style="text-align:center;"
| 2010
| style="text-align:left;"| Scott Pilgrim vs. the World
| 
| 
| 
| 
|- style="text-align:center;"
| rowspan="2"| 2011
| style="text-align:left;"| Attack the Block
| 
| 
| 
| 
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;"| Tintins äventyr: Enhörningens hemlighet
| 
| 
| 
|
|- style="text-align:center;"
| 2012
| style="text-align:left;"| Sightseers
| 
| 
| 
|   
|- style="text-align:center;"
| 2013
| style="text-align:left;"| The World's End
| 
| 
| 
| 
|- style="text-align:center;"
| 2015
| style="text-align:left;"| Ant-Man
|
| 
| 
|
|-
|2017
|Baby Driver| 
|
|
|
|-
|2021
|Last Night in Soho|
|
|
|
|}

 TV 

 Externa länkar 

 
 The Director Interviews: Edgar Wright, Hot Fuzz med Filmmaker Magazine''
 2004 intervju med 2000ADReview
 Edgar Wright om Hot Fuzz
 Edgar Wright Fansite

Födda 1974
Män
Levande personer
Brittiska filmregissörer
Brittiska skådespelare
Skräckfilmsregissörer
Personer från Poole
VM i snooker 1991

VM i snooker 1991, Embassy World Snooker Championship, spelades i The Crucible Theatre i Sheffield, England, den 20 april–6 maj 1991. Engelsmannen John Parrott vann sin första och enda VM-titel.

Händelser under turneringen 
 Regerande mästaren Stephen Hendry råkade ut för The Crucible Curse och föll sensationellt i kvartsfinalen mot Steve James. Därefter skulle Hendry inte komma att förlora i The Crucible förrän 1997.

 Jimmy White förlorade sin andra raka VM-final, och sin tredje totalt.

 Cliff Thorburn missade VM för första gången sedan hans VM-debut 1973. Därmed var det nu endast Dennis Taylor (som VM-debuterade samma år som Thorburn) som hade spelat samtliga VM som anordnats i The Crucible.

 Blivande världsmästaren Ken Doherty gjorde sin VM-debut och föll i första omgången mot Steve Davis. Samtidigt gjorde 1986 års världsmästare Joe Johnson sin sista VM-turnering, även han blev utslagen i första omgången.

 Bland debutanterna märktes också Alan McManus, som kvalat ända från första kvalomgången, samt Barry Pinches.

 Både Steve James (30 år) och Jimmy White (29 år) hade födelsedag samma dag som deras semifinal inleddes.

 Steve Davis nådde sin nionde raka semifinal, vilket är ett rekord som fortfarande står sig, men han förlorade mot John Parrott, som därmed fick revansch för utklassningen (3–18) i VM-finalen tre år tidigare.

Resultat

Externa länkar 
 

1991 i Storbritannien
Snookersäsongen 1990/1991
1991
Sportevenemang i Sheffield
Dean Reynolds

Dean Reynolds, född 11 januari 1963 i Grimsby, England, är en engelsk professionell snookerspelare.

Reynolds blev professionell 1981, och nådde sin högsta ranking säsongen 1990/91, då han var åtta i världen. Han har dock aldrig vunnit några rankingturneringar, utan har som bäst varit framme i final vid två tillfällen, båda 1989: British Open och Grand Prix. Reynolds deltog i sammanlagt elva VM-turneringar på 1980- och 1990-talet, men gick aldrig längre än till kvartsfinal (1989).

I april 2009 drabbades Reynolds av en stroke.

Noter

Engelska snookerspelare
Födda 1963
Män
Levande personer
Personer från Grimsby
Kanonbåten Svensksunds långresor

Följande lista över kanonbåten Svensksunds långresor är en förteckning över samtliga långresor som genomfördes av den svenska kanonbåten Svensksund mellan 1897 och 1900.

1897 

Deltog under denna resa i Andrées polarexpedition.

Färdväg

Göteborg
Tromsø, Norge
Danskön, Svalbard
Tromsø, Norge
Karlskrona

1899 

Deltog under denna resa i den Svensk-ryska gradmätningsexpeditionen

Färdväg

Stockholm
Köpenhamn, Danmark
Trondheim, Norge
Tromsø, Norge
Advent Bay, Isfjorden, Svalbard
Virgo, Danskön, Svalbard
Nordöarna, Svalbard
Red Bay, Svalbard
Magdalena bay, Svalbard
South Galt, Svalbard
Liefde Bay, Svalbard
Woodfjorden, Svalbard
Wiedje Bay, Svalbard
Tromsø, Norge
Trondheim, Norge
Köpenhamn, Danmark
Karlskrona

1900 

Färdväg

Sverige
Köpenhamn, Danmark
Trondheim, Norge
Tromsø, Norge
Hornsund, Svalbard
Virgo, Danskön, Svalbard
Isfjorden, Svalbard
Treurenberg Bay, Svalbard
Tromsø, Norge
Trondheim, Norge
Köpenhamn, Danmark
Sverige

Källor
http://www.flottansman.se/Alvsnabben/index.htm

Svansksund
Svensksund
Busted Stuff

Busted Stuff är det femte studioalbumet av Dave Matthews Band, utgivet av RCA Records 16 juli 2002.

Låtlista
Alla låtar skriva av David J. Matthews.

"Busted Stuff" – 3:48
"Grey Street" – 5:08
"Where Are You Going" – 3:53
"You Never Know" – 5:54
"Captain" – 3:46
"Raven" – 5:38
"Grace Is Gone" – 4:38
"Kit Kat Jam" – 3:35
"Digging a Ditch" – 4:47
"Big Eyed Fish" – 5:04
"Bartender" – 8:32

Personal 
Carter Beauford – trummor
Stefan Lessard – bas, dobro, piano, hammondorgel
Dave Matthews – akustisk och elektrisk gitarr, sång
LeRoi Moore – saxofon, tin whistle, flöjt
Boyd Tinsley – violin

Detta är det enda av Dave Matthews Bands studioalbum som inte innehåller gästmusiker.

Listplacering

Referenser

Album av Dave Matthews Band
Musikalbum 2002
Acaiaca

Acaiaca är en ort och kommun i delstaten Minas Gerais i östra Brasilien. Kommunen har cirka 4 000 invånare, med cirka 65 procent boende i själva centralorten.

Befolkningsutveckling

Kända personer från Acaiaca
Geovanni, fotbollsspelare

Källor

Indelningar i Minas Gerais
Orter i Minas Gerais
Palindromer
Erik Dammann

Erik Dammann, född 9 maj 1931 i Oslo, är en norsk författare och samhällskritiker.

Dammann formulerade 1972 tankar om en solidarisk livsstil och rättvis fördelning av världens resurser i sin bok Fremtiden i våre hender. På initiativ av Damman anordnades 1974 ett möte utanför Oslo där bland andra Arne Næss och Georg Borgström höll föredrag. Mötet blev upptakten till grundandet av den norska solidaritetsrörelsen Fremtiden i våre hender - en rörelse för en rättvis fördelning av världens resurser och en solidarisk livsstil. 

Rörelsen ger ut medlemsbladet Ny Livsstil.

Rörelsen finns även i Sverige och kallas Framtiden i våra händer.

Bibliografi (urval)

Externa länkar 
 http://www.framtiden.a.se

Norska författare
Män
Födda 1931
Levande personer
Författare från Oslo
Eva Ollikainen

Eva Ollikainen, född 1982, är en finsk dirigent och pianist. Hon har studerat vid Sibelius-Akademin för Jorma Panula och Leif Segerstam. I 2003 Ollikainen vann den andra Jorma Panula –dirigenttävlingen, och har sedan dess turnerat flitigt speciellt i Sverige. Hon har dirigerat bland annat finska Radions symfoniorkester, Åbos filharmoniska orkester, Islands symfoniorkester, London Philharmonic Orchestra, Philharmonia Orchestra, Kungliga Filharmoniska Orkestern, Sveriges radios symfoniorkester, Helsingborgs symfoniorkester, Malmö symfoniorkester, Nordiska Kammarorkestern samt statsorkestrarna i Estland och Litauen. Från och med säsongen 2018-2019 är hon chefdirigent hos Nordiska Kammarorkestern.

Hon är medlem i finska Uusinta kammarensemblen. Ollikainen har uruppfört flera verk av speciellt finska tonsättare.

Finländska dirigenter
Kvinnor
Födda 1982
Levande personer
Finländska klassiska pianister
Fregatten Norrköpings långresor

Det här är en förteckning över svenska  Fregatten Norrköping långresor mellan 1861 och 1888.

1861–1862 

Första långresan.

1871–1872 

Färdväg

Sverige
Dover, England
Plymouth, England
Madeira, Portugal
Kap Verde
Rio de Janeiro, Brasilien
Kapstaden, Sydafrika
Sankta Helena, Storbritannien
Plymouth, England
Antwerpen, Belgien
Sverige

1880 

Färdväg

Sverige
Bergen, Norge
Sverige

1881 

Färdväg

Sverige
Christiansand, Norge
Danzig, Polen
Sverige

1884 

Färdväg

Sverige
Leith, Edinburgh, Skottland
Ferrol, Spanien
Plymouth, England
Sverige

1887 

Färdväg

Sverige
Flekkerö, Norge
Cherbourg, Frankrike
Dartmouth, England
Bergen, Norge
Sverige

1888 

Färdväg

Sverige
Danzig, Polen
Helsingör, Danmark
Kalundborg, Danmark
Nyborg, Danmark
Fehmarn Bält
Kiel, Tyskland
Sverige

Källor
http://www.flottansman.se/Alvsnabben/index.htm

Norrköping
Norrköping
Kent Lindén

Kent Mikael Lindén, född den 11 juni 1962. Medverkade och segrade i Dansbandskampen 2008 med Larz-Kristerz.  Han var tidigare medlem i dansbandet Jannkess som var verksamt åren 1980-1995. I Jannkess spelade också Trond Korsmoe och Mikael Eriksson som båda nu är medlemmar i Larz Kristerz.

Kent spelade på heltid med Larz-Kristerz efter Dansbandskampen, bland annat under non-stop-danserna med Scotts och var även med på Larz-Kristerz första album hos Sony Music, Hem till dig. Han medverkade även när bandet uppträdde i Allsång på Skansen sommaren 2009.  
I juni 2009 blev Torbjörn Eriksson ordinarie i Larz-Kristerz igen.

I slutet av september 2009 återkom Lindén på heltid igen. Då på grund av att Stefan Nykvist ledde egen kör i Tv4 Körslaget 2009. Nykvist tog efter sin medverkan i Körslaget en "time-out" från Larz-Kristerz för att ordna egen krogshow i Rättvik. Kent fortsatte då på heltid fram till den 1 mars 2010. Sedan april 2022 är Kent åter en av medlemmarna i Larz-Kristerz

Diskografi

Album
Larz-Kristerz - Hem till dig - 2009

Singlar 
Larz-Kristerz - Carina - 2009
Larz-Kristerz - Hem till dig - 2009

Filmografi
2008 -  Dansbandskampen
2009 -  Babben & Co
2009 -  Allsång på skansen

Referenser

Larz-Kristerz
Svenska dansbandsmusiker
Födda 1962
Män
Levande personer
Länna landskommun, Stockholms län

Länna landskommun var en tidigare kommun i Stockholms län.

Administrativ historik
Kommunen bildades i Länna socken i Frötuna och Länna skeppslag när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft, den 1 januari 1863.

Kommunen upphörde vid kommunreformen 1952 då den uppgick i Roslags-Länna landskommun. Området tillhör sedan 1971 Norrtälje kommun.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1946

Källor

Tidigare kommuner i Stockholms län
Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Norrtälje kommun
Länna landskommun, Södermanlands län

Länna landskommun var en kommun i Södermanlands län.

Administrativ historik
Landskommunen bildades i Länna socken i Åkers härad när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft, den 1 januari 1863. Den upphörde vid kommunreformen 1952 då den uppgick i Åkers landskommun. Området tillhör sedan 1971 Strängnäs kommun.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1946

Källor

Tidigare kommuner i Södermanlands län
Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Strängnäs kommun
Centralkommittén i Kinas kommunistiska parti

Centralkommittén i Kinas kommunistiska parti (中国共产党中央委员会; pinyin: Zhōngguó Gòngchǎndǎng Zhōngyāng Wěiyuánhuì), före 1927 kallad "Det centrala verkställande utskottet" (中央执行委员会), är det formellt högsta organet i Kinas kommunistiska parti i perioderna mellan partikongresserna. Centralkommittén har omkring 300 ledamöter och nominellt är det den som utnämner ledamöterna i politbyrån.

Organisation 
Varje centralkommitté numreras efter den partikongress den valdes på och varje enskilt möte kallas för "plenarsammanträde" eller "plenarsession". Till exempel kallas centralkommitténs möte år 1978, då Deng Xiaopings reformprogram utformades, för "den elfte centralkommitténs tredje plenarsammanträde". Den tjugonde centralkommittén i Kinas kommunistiska parti valdes på partikongressen i oktober 2022.

Även om centralkommittén inte utövar myndighet på samma sätt som en lagstiftande församling i många andre land gör är det ett viktigt organ då det omfattar kommunistpartiets, statens och de väpnade styrkornas översta ledarskikt. Till skillnad från partikongresserna, som alltid har varit ceremoniella, är centralkommitténs möten ofta skådeplats för verkliga debatter och beslut om partiets politik. Centralkommittén har också en något större ideologisk spridning än politbyrån. Till exempel satt den avsatte partiledaren Hua Guofeng kvar i centralkommittén fram till 2002.

Centralkommittén utnämner partiets politbyrå, den Centrala militärkommissionen som för befälet över Folkets befrielsearmé, sekreteriatet och den centrala kommissionen för disciplininspektion.

Centralkommittén har cirka 300 ledamöter är partiets högsta beslutande organ mellan kongresserna och träffas en eller två gånger per år. Varje centralkommitté numreras efter den partikongress den valdes på och varje enskilt möte kallas för "plenarsammanträde" eller "plenarsession". Till exempel kallas centralkommitténs möte år 1978, då Deng Xiaopings reformprogram utformades, för "den elfte centralkommitténs tredje plenarsammanträde".

Centralkommittén förbereder ofta sina formella sessioner genom att hålla informella möten i avskildhet på olika semesterorter och kurorter. Under Mao Zedongs tid vid makten var Lushan och Beidaihe två populära orter för sådana sammanträden.

Avdelningar under centralkommittén (2023) 
Under centralkommittén lyder följande enheter. Enhetschef anges i parentes:
 Centralkommitténs allmänna kontor (Cai Qi)
 Centrala organisationsavdelningen (Chen Xi)
 Centrala propagandaavdelningen (Li Shulei)
 Centrala avdelningen för enhetsfronten (Shi Taifeng)
 Centrala avdelningen för internationella förbindelser (Liu Jianchao)
Centrala kommissionen för disciplininspektion (Li Xi)
 Centrala politisk-rättsliga kommissionen (Chen Wenqing)
 Centrala kontoret för politisk forskning
 Centrala kontoret för Taiwan-frågor
 Centrala kontoret för internationell kommunikation
 Centrala partiskolan (Chen Xi)
 Centrala forskningscentret för partihistoria
 Centrala forskningscentret för partilitteratur
 Folkets Dagblad
 Tidskriften Qiushi

Källor

Centralkommittén i Kinas kommunistiska parti
WP:Projekt Kina
I Was Made for Lovin' You

"I Was Made for Lovin' You" är en låt ursprungligen framförd av den amerikanska hårdrocksgruppen Kiss, skriven av Paul Stanley, Desmond Child och Vini Poncia. Låten, som producerades av Vini Poncia, släpptes som singel 20 maj 1979 till gruppens album Dynasty.

Bakgrund 
"I Was Made for Lovin' You" skrevs av Paul Stanley för att visa hur lätt det var att skriva en discolåt. Det var den sista låten som spelades in för Dynasty. Den togs till bandet när hela plattan var färdiginspelad och den höll på att mixas. Stanley ville skriva en discolåt men ändå behålla grunderna för en bra Kiss-låt. Han blev inspirerad av atmosfären av det legendariska diskoteket Studio 54. Paul har berättat om det i en intervju "Jag märkte att alla låtarna på det stället gick i samma tempo. På det sättet kunde de spela en låt och sedan byta utan att förlora tempot. Jag minns även att jag tänkte att alla deras låtar handlade om nutid. De handlade om konstant glädje, om att ha kul och inte oroa sig för morgondagen."

Gene Simmons var däremot inte särskilt förtjust i låten. "Jag är inte än idag särskilt förtjust i I Was Made For Lovin' You. Jag märkte tidigt att jag inte tyckte om låten. Paul kom in i studion en dag och sade, 'Titta här, jag har en ny discolåt och den går så här'. Och han började sjunga något i stil med The Four Seasons. Ett av mina favoritband förresten. Jag sade direkt att den inte lät som Kiss men det var precis därför vi skulle spela in den".

Inspelning 
Fast Gene Simmons inte var så förtjust i låten spelade han elbas till låten. Från början hette låten "Tonight". Producenten Vini Poncia är med på inspelningen som bakgrundssångare.

Lansering och mottagande 
Låten släpptes som singel 20 maj 1979 och kom på elfte plats på Billboard Hot 100. Den sålde guld (1 000 000 exemplar) i USA 16 augusti 1979 och den 1 augusti i Kanada. Intressant nog lyckades inte låten ta sig till topp 10 på topplistorna i USA, men blev ändå Kiss andra låt som sålde guld. I Storbritannien lyckades låten dock inte alls där den hamnade på femtionde plats. I Australien tog sig låten upp till sjätte plats på singellistan. I Frankrike, Schweiz, Tyskland och Österrike kom låten på andra plats på singellistan. I Nederländerna kom den på första plats. I Sverige blev låten en topp 20 hit. "I Was Made For Lovin' You" räknas som en av Kiss största låtar.

Liveframträdanden 
"I Was Made for Lovin' You" har spelats ett antal gånger genom Kiss karriär. När Eric Carr kom in i bandet ett år senare höjdes tempot och låten blev mer en hårdrockslåt. Den spelades från åren 1979-1980. Den var tillbaka 1988 och stannade till 1990 på repertoaren. 1994 var den tillbaka och stannade fram till 1995. Den spelades halvvägs in på återföreningsturnén 1997 och stannade fram till 1999. På senare tid har låten varit mer eller mindre ordinarie i repertoaren.

Coverversioner 
Det finns en svensk (på engelska) cover på låten av gruppen Fantasy från 1979 på deras singel "Flickor" (EMI). Anki Bagger släppte låten som singel 1989. Bengt Hennings framförde låten i Dansbandskampen 2008. På senare tid har även Maria Mena gjort en cover.

Låtlista

Referenser 

Låtar av Kiss
Musiksinglar 1979
Horanges

Horanges var en musikgrupp från Siljansnäs i Dalarna.

Horanges spelade runt om i Sverige på 1960-talet. Populärast var de i Stockholm och Dalarna.
De spelade in två vinylsinglar på 1960-talet. "Sticks and stones och The Corale" Skivbolag: Odeon/EMI. Producent: Anders Henriksson. Numera har singlarna ett högt samlarvärde. Skivorna gavs ut även utanför Sverige. Horanges var även med i TV-programmet "Stänk". Horanges blev bl.a. tvåa i Dalamästerskapet i pop 1966. Vann gjorde Slamcreepers med Björn Skifs som sångare.

Horanges gjorde en tillfällig spelning 1993, då på en välbesökt nostalgikonsert i Siljansnäs. 2012 lyckades man åter samla Horanges för att, som ett av 12 kända gamla och nya band, medverka vid en stor gala på Dalasalen i Falun. Den fullsatta galan hade som mål att samla in pengar för att hjälpa Dalarnas museum att köpa in en unik samling av Hagströmgitarrer. Horanges spelning var mycket uppskattad och finns dokumenterad på Youtube.

Medlemmar
Brocke Pettersson: Trummor. (Brocke sjöng i en låt: "Surfing Bird".)
Conny Lundholm: Bas/sång.
Sverker Belin: Gitarr/sång. 
Sören (Svensson)Winqvist: Gitarr/sång. 
Pelle Samuelsson: Orgel/sång.

Källor

Externa länkar
mer om Horanges på Anna records

Svenska popgrupper
The Notting Hillbillies

The Notting Hillbillies var ett countryprojekt av Mark Knopfler, sologitarrist och sångare i Dire Straits. Tillsammans med Brendan Croker, Steve Phillips, och Knopflers bandkamrat Guy Fletcher bildades The Notting Hillbillies. Det blev endast ett album, Missing... Presumed Having a Good Time som släpptes 1990, för att medlemmarna sedan skulle gå tillbaka till sina huvudband. Under 1990 blev det också en turné, och de har senare återförenats för flera olika välgörenhetsspelningar. 

Under 1993 blev två spelningar genomförda, dock utan Guy Fletcher. Tredje och sjätte juli i Newcastle samt Leeds. Den första kvällen bestod bandet av endast Knopfler, Croker och Phillips, och där framfördes för första och enda gången Dire Straits-låtarna "Ticket to Heaven" samt "How Long". Till andra spelningen hoppade Alan Clark (Dire Straits) in på keyboard. Ed Bicknell och Marcus Cliff fanns också här på trummor samt basgitarr. Det var även sista gången Clark spelade med Knopfler.

I maj 1997 blev det också en miniturné på elva spelningar i Storbritannien.

När Mark Knopfler år 2002 blev tillfrågad spela ett par shower för välgörenhet, tackade han ja och bestämde att första delen av spelningen skulle vara med The Notting Hillbillies, och andra delen mer inriktad på Dire Straits. "The Hillbillies" återförenades ännu en gång och framförde de mest kända låtarna blandat med Knopflers egna.

Bandet
Mark Knopfler – gitarr, sång
Guy Fletcher – keyboard, sång
Steve Phillips – gitarr, sång
Brendan Croker – gitarr, sång
Ed Bicknell – trummor (ersatt av Danny Cummings för de fyra spelningarna 2002)
Marcus Cliffe – basgitarr
Chris White – saxofon
Paul Franklin – pedal steel guitar (album och 1990-turnén)

Diskografi
Album
 

Singlar
"Will You Miss Me" (1990)
"Your Own Sweet Way" (1990)

Källor

Externa länkar 

 The Notting Hillbillies på Allmusic.com

Brittiska musikgrupper
Kauno Josef Vilhelm Turkka

Kauno Josef Wilhelm Turkka, född den 6 november 1898 i Alahärmä, död den 17 januari 1944, var en finsk officer (överstelöjtnant) och krigshjälte. 

Turkka deltog såväl i vinterkriget som i fortsättningskriget och medaljerades på olika sätt för sina insatser. Bland annat var han den 126:e mottagaren av det 1940 instiftade Mannerheimkorset.

I januari 1944 träffades Turkka av rysk granateld och avled direkt. Han hedrades med statlig hjältebegravning i Tammerfors domkyrka, som var fylld till sista plats. Sex generaler följde hans bår som fördes till graven på en kanonlavett dragen av hästar. Turkku gravsattes den 29 januari 1944 med ett antal av sina män i en så kallad hjältegrav. 

Finländska militärer
Mannerheimriddare
Födda 1898
Avlidna 1944
Män
Personer från Kauhava
Råneå landskommun

Råneå landskommun  var en tidigare kommun i Norrbottens län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft 1863 inrättades i Råneå socken i Norrbotten denna landskommun.

Kommunreformen 1952 påverkade inte indelningarna i området, då varken Västerbottens eller Norrbottens län berördes av reformen.

1 januari 1967 fördes den del av kommunen som tillhörde Gunnarsbyns församling (1 590 invånare) till Bodens stad. 1 januari 1969 uppgick den resterande delen av landskommunen, motsvarande Råneå församling (4 690 invånare), i Luleå stad.

Kommunkod 1952-1968 var 2511.

Kyrklig tillhörighet
I kyrklig hänseende tillhörde kommunen Råneå församling, som från 1 januari 1927 var uppdelad på två kyrkobokföringsdistrikt: Råneå nedre och Råneå övre. Råneå övre kyrkobokföringsdistrikt utbröts 1 januari 1962 för att bilda Gunnarsbyns församling, som 1 januari 1967 överfördes till Bodens stad.

Kommunvapnet
Blasonering: Kluven av rött, vari en stolpvis ställd nyckel av guld, och guld, vari ett utböjt kors över en kvarnsten, båda röda.

Detta vapen fastställdes av Kungl. Maj:t den 30 september 1944. Nyckeln är taget från ett sigill för Nederluleå socken, från vilken Råneå utbrutits. Korset och kvarnstenen är tagna från vapnet för professor Jonas Meldercreutz, som 1740 anlade stångjärnsbruk i Råneå socken.

Geografi
Råneå landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 2 173,50 km², varav 2 022,40 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1954 omfattade landskommunen den 1 januari 1961 en areal av 2 237,04 km², varav 2 076,71 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 32,0 procent.

Befolkningsutveckling

Politik

Mandatfördelning i valen 1950-1966

Referenser

Fotnoter 

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Bodens kommun
Indelningar i Luleå kommun
Tidigare kommuner i Norrbottens län
SEC Armadillo

SEC Armadillo är en konserthall i Glasgow (Skottland). Den är belägen vid floden Clyde och invigdes 1997 under namnet Clyde Auditorium. Byggnaden ritades av arkitektbyrån Foster and Partners och har plats för 3 000 sittande.

Byggnaden var i folkmun känd som The Armadillo på grund den bältdjursliknande formen. 2017 bytte den namn till SEC Armadillo i samband med en allmän omstrukturering av de olika byggnaderna som var del av Scottish Exhibition and Conference Centre (SECC), öppnat 1985. För att förtydliga det ökade fokuset på olika evenemang bytte hela byggnadskomplexet namn till Scottish Event Campus (SEC), och de övriga byggnaderna fick då namnet SEC Centre och SSE Hydro. SEC Centre är den ursprungliga byggnaden.

Referenser 

Byggnader och anläggningar i Glasgow
Konserthus i Storbritannien
Kultur i Glasgow