kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Reservationslön

Reservationslön är en nationalekonomisk term som anger den lönenivå som avgör huruvida en individ väljer att acceptera en anställning.

Reservationslönen är individuell och om den lönenivå som erbjuds på marknaden är lägre än reservationslönen kommer personen ifråga att avstå från att arbeta. Individen värderar i så fall sin tid högre än vad marknaden gör. Relationen mellan den lön för arbete som erbjuds på marknaden och den individuella reservationslönen är alltså avgörande för beslutet att arbeta eller inte. 

Faktorer som påverkar reservationslönen är framförallt nivån på den alternativa inkomsten, ersättningsnivåer i arbetslöshets- och socialförsäkringssystem men även skatter, regler för förtidspensionering etc.

Referenser

Nationalekonomi
Hiram Fong

Hiram Leong Fong, född 15 oktober 1906 i Honolulu, död 18 augusti 2004 i Honolulu County, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Hawaii i USA:s senat 1959-1977. Från och med 2022 är Fong den enda republikanen som någonsin har tjänstgjort som senator från Hawaii.

Fong gick i skola i President William McKinley High School i Honolulu. Han utexaminerades 1930 från University of Hawaii och avlade 1935 juristexamen vid Harvard Law School. Han gifte sig 1938 med Ellyn Lo och paret fick fyra barn. Fong tjänstgjorde i US Army Air Forces under andra världskriget.

Hawaii blev 1959 delstat och till de första två senatorerna valdes Fong och Oren E. Long. Fong omvaldes två gånger. Han kandiderade utan framgång i republikanernas primärval inför presidentvalen 1964 och 1968. Fong blev den första amerikan av asiatisk härkomst att få nomineringsröster i ett presidentval på ett stort amerikanskt partis konvent då delegationerna från Hawaii och Alaska röstade på honom på republikanernas partikonvent år 1964. Han efterträddes 1977 som senator av Spark Matsunaga.

Fong var kongregationalist av kinesisk härkomst. Hans grav finns på Oahu Cemetery i Honolulu.

Källor

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1906
Avlidna 2004
Amerikanska republikaner
Ledamöter av USA:s senat från Hawaii
Män
Personer från Honolulu
Alumner från Harvard Law School
Personer som tjänstgjort i USA:s arméflygvapen
Alumner från University of Hawaii
Lars Wallentin

Lars Wallentin, född 17 februari 1943, är en svensk kardiolog och medicinsk forskare.

Wallentin disputerade 1976 vid Linköpings universitet, och är professor i hjärtsjukdomar vid Uppsala universitet.

Inom sin forskning har han tillsammans med sin forskargrupp bland annat beskrivit en kranskärlssjukdom som går under beteckningen unstable coronary artery disease, och utvecklat metoder för behandling och indikatorer för val av behandling mot sjukdomen.

Wallentin mottog Nordiska medicinpriset år 1998 och invaldes 2007 som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Källor

Externa länkar

Svenska kardiologer
Svenska professorer i kardiologi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1943
Män
Levande personer
Viscacharåtta

Viscacharåtta (Octomys mimax) är en art i familjen buskråttor och den enda arten i släktet Octomys. Trots namnet är den inte närmare släkt med viscachan.

Djuret når en kroppslängd mellan 14 och 18 centimeter och därtill kommer en 13 till 16 centimeter lång svans som sluter i en yvig pensel. Vikten varierar mellan 120 och 145 gram. Pälsen har på ovansidan en ljusbrun färg och buken samt fötterna är vitaktiga.

Arten förekommer bara i nordvästra Argentina i provinserna Catamarca, La Rioja, San Juan och norra Mendoza. Habitatet utgörs av bergstrakter och stäpper, alltså huvudsakligen torra områden.

Det är inte mycket känt om viscacharåttans levnadssätt. Den är aktiv på natten och vilar på dagen i underjordiska bon. Djuret är växtätare och honorna har flera kullar med ungar per år.

Arten är ganska sällsynt, men troligtvis beror detta inte på människans påverkan. IUCN listar viscacharåttan som livskraftig men nyare data behövs.

Referenser 

 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 
 D. E. Wilson, D. M. Reeder: Mammal Species of the World. Johns Hopkins University Press, Baltimore 2005. 

Buskråttor
Däggdjur i neotropiska regionen
Flickvänner från förr

Flickvänner från förr (originaltitel Ghosts Of Girlfriends Past) är en romantisk komedifilm från 2008 regisserad av Mark Waters. Filmen bygger på En julsaga av Charles Dickens, dock utan att vara en julfilm. Den hade biopremiär i Sverige den 29 maj 2009 och släpptes på DVD i Sverige den 30 september 2009. Filmen är barntillåten.

Handling
En världsberömd modefotograf Conner Mead (Matthew McConaughey) är en playboy; snygg, självsäker och framgångsrik helst när det gäller kvinnor. Han låter sig aldrig bli för långvarig i sina förhållande för han tror inte på kärleken. Han håller sig ifrån allt som påminner om kärlek men en dag måste han åka hem till sin familj för hans lillebror ska gifta sig. Och då ställs han öga mot öga med sitt förflutna och en rad före detta flickvänner.

Rollista

Externa länkar

Amerikanska romantiska komedifilmer
Amerikanska filmer 2009
Filmer i regi av Mark Waters
Engelskspråkiga filmer
Filmatiseringar av En julsaga
Filmer om bröllop
Andinsk klippfågel

Andinsk klippfågel (Rupicola peruvianus) är en tätting i familjen kotingor som lever i Anderna i Sydamerika och är Perus nationalfågel.

Taxonomi och utbredning
Andinsk klippfågel tillhör familjen kotingor och är en av två arter i släktet klippfåglar (Rupicola), där den andra är guldklippfågel (Rupicola rupicola). Den förekommer i norra Andernas molnskogar, i ett bälte som sträcker sig från Venezuela genom Colombia, Ecuador och Peru till Bolivia, på höjder mellan 500 och 2 400 meter.

Andinsk klippfågel delas vanligtvis upp i fyra underarter som alla förekommer i Anderna:
Rupicola peruvianus sanguinolentus – västra Colombia och nordvästra Ecuador.
Rupicola peruvianus aequatorialis – östra Colombia till västra Venezuela, i östra Ecuador och östra Peru
Rupicola peruvianus peruvianus – i centrala Peru, från San Martín till Junín.
Rupicola peruvianus saturatus – sydöstra Peru, i Cusco och Puno, och i västra Bolivia

I litteratur förekommer även den grammatiskt felaktiga synonymen Rupicola peruviana som vetenskapligt namn för arten.

Utseende och fältkännetecken

Den andinska klippfågeln har en längd på cirka 32 centimeter och en robust, något rundad kropp med kraftiga ben. Arten uppvisar en tydlig könsdimorfism, hanen är klart orangefärgad eller röd med svart stjärt och svarta och gråa vingar och har en karakteristisk halvmåneformad kam på huvudet som sträcker sig fram över näbben, medan honan är mer oansenligt brunaktig färgad och har en mindre kam.

Ekologi
Den hittas ofta i raviner och längs skogklädda bäckstränder. Den livnär sig främst på frukt och insekter. Under häckningstiden samlas fåglarna på en gemensam spelplats, där hanarna visar upp sin kam och konkurrerar om att attrahera honorna.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Christer Betsholtz

Christer Betsholtz, född 11 juli 1959 i Stockholm, är en svensk professor i vaskulär biologi vid Karolinska Institutet.

Biografi 
Betsholtz växte upp i Linghem utanför Linköping och studerade medicin vid Uppsala universitet. Han avlade examen som medicine kandidat 1981 och disputerade 1986 vid Uppsala universitet på en avhandling om tillväxtfaktorn platelet-derived growth factor (PDGF) och dess roll vid cancer. Därefter blev han forskargruppsledare 1987 vid Uppsala universitet och utnämndes i samband med det till docent. År 1994 blev han anställd av Göteborgs universitet  och utnämnd till professor i medicinsk och fysiologisk kemi. Han blev 2004 professor i vaskulär biologi vid Karolinska institutets institution för biokemi och biofysik. År 2013 blev han professor i cancer- och blodkärlsforskning vid Uppsala universitet. 2017–2020 ledde han Integrated Cardio Metabolic Center (ICMC) vid Karolinska Institutet.

Hans forskning gäller bland annat VEGF och PDGF, som spelar viktiga roller i angiogenesen. Hans undersökningar var enligt Kungliga vetenskapsakademin banbrytande och rönte internationell uppmärksamhet.

Betsholtz är medförfattare till över 400 vetenskapliga artiklar som totalt har citerats över 60 000 gånger med ett h-index (2021) på 111. Han deltagit i flera publikationer i bland annat Nature som har citerats omkring eller över 1 000 gånger var.

Utmärkelser 
 1997 - Göran Gustafssonpriset i molekylär biologi.
 2004 - Lundbergstiftelsens medalj.
 2004 - Invald i EMBO.
 2007 - Invald som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.
 2009 - Söderbergs donationsprofessur i medicinsk forskning.
 2010 - Axel Hirschpriset i anatomi.
 2017 - Anders Jahrepriset i medicin.
 2018 - Louis-Jeantetpriset i medicin.
 2020 - Björkénska priset.
 2021 - Eric K Fernströms nordiska pris.

Källor

Externa länkar

Christer Betsholtz webbsida vid Karolinska Institutet

 

Svenska professorer i medicinsk och fysiologisk kemi
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Alumner från Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1959
Män
Levande personer
Svenska forskare under 1900-talet
Svenska forskare under 2000-talet
Perico

Perico är en populär maträtt från Venezuela som består av äggröra, smör, sautérad tärnad lök och tomater. Den kan även innehålla stött peppar, annatto och då och då het chilipeppar. Den kan anses vara en tropisk variant på äggröra, och kan ätas ensamt, med bröd vanligtvis till frukost på grund av dess enkelhet eller närsomhelst och som en fyllning till arepas tillsammans med gul ost. Rätten serveras ofta tillsammans med något slags flatbröd.

Namnet kommer förmodligen från det spanska ordet för papegoja, som är perico.

Källor

Mat och dryck i Venezuela
Hal Lindsey

Hal Lindsey (eg. Harold Lee Lindsey), född 23 november 1929 i Houston, är en amerikansk kristen evangelist och författare. 

Lindsey studerade vid Dallas Theological Seminary. Han var också under 1960-talet engagerad i Campus Crusade for Christ. Han är känd för sina dispensationalistiska tolkningar av biblisk eskatologi - läran om den yttersta tiden, uppryckandet och ett kommande tusenårsrike. Hans första, och mest kända, bok är The Late, Great Planet Earth, som utgavs av Zondervan 1970 och blev en av 1970-talets största bästsäljare. Boken har följts av titlar som Satan is Alive and Well On Planet Earth, There's a New World Coming och The 1980s: Countdown to Armageddon. Han har även haft ett eget tv-program, International Intelligence Briefing, på den kristna tv-kanalen Trinity Broadcasting Network. Efter att programmet lades ner leder han istället ett nytt program, The Hal Lindsey Report.

Lindsey är förespråkare för kristen sionism. Efter hand som profetior i hans böcker inte har gått i uppfyllelse har han gett ut nya omarbetade utgåvor. På senare tid har han framhållit Barack Obamas popularitet som ett bevis på att världen är redo för att ta emot Antikrist.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Amerikanska teologer under 1900-talet
Kristna författare
Författare från Houston
Kristna personligheter i USA
Kristen sionism
Amerikanska författare under 1900-talet
Forskare från Texas
Födda 1929
Levande personer
Män
Lista över vulkaner i Colombia

Detta är en lista över vulkaner i Colombia.

Referenser 
Denna artikel är delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia
Som använder Global Volcanism Programs hemsida som källa.

Colombia
Vulkaner i Colombia
Nederländska skolan

Nederländska skolorna, holländska skolorna, eller franco-flamländska skolorna, är en beteckning för en flera generationer av nederländska och franska tonsättare vilkas alster intog en ledande ställning i den europeiska musiken under renässansen, räknat från 1420-talet.

Nederländska skolorna hade sin tyngdpunkt i den genom dem skapade kontrapunktiska a cappella-sången med högst konstrik teknik och ofta även stor själfullhet. Ledande män inom var sin generation var Dufay, Okeghem, Josquin des Prez, Adrian Willaert och Orlando di Lasso. Nederländarna hade f.ö. haft märkliga föregångare i fransmännen Machault och Vitry på 1300-talet samt engelsmannen Dunstable i förra hälften av 1400-talet. 

Det blev sedan italienarna som efter mitten av 1500-talet genom den venetianska och den romerska skolan övertog ledningen på tonkonstens fält. 

Tonsättarna i de nederländska skolorna var trots namnet oftast verksamma i andra länder än Nederländerna, framför allt Italien, Tyskland, Frankrike och Spanien. Med boktryckarkonstens intåg fick deras alster stor spridning, och nederländska skolan räknas som den första internationellt spridda stilen i musiken sedan den gregorianska sången. Dess företrädare skrev framför allt mässor, motetter och chansoner.

Källor

Kultur i Nederländerna
Renässansmusik
Ugglan
Sven Enerbäck

Sven Enerbäck, född 1958, är en svensk medicinsk forskare.

Enerbäck disputerade 1992 vid Göteborgs universitet, och är professor i medicinsk genetik vid institutionen för biomedicin vid Göteborgs universitet. Hans forskningsområde är studiet av fettceller på molekylär nivå, och fettcellers roll i såväl normalt tillstånd som sjukdom.

Enerbäck invaldes 2007 som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien och blev 2009 ledamot av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg.

Källor

Externa länkar

Svenska professorer i medicinsk genetik
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1958
Levande personer
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Tranebergs strand

Tranebergs strand är ett bostadsområde i stadsdelen Traneberg i västra Stockholm, beläget mellan Tranebergsbron och Alviks strand. Området uppfördes av Anders Bodin Fastigheter 1994 efter ritningar av arkitekt Sune Malmquist.

Området 
Bebyggelsen ligger på ena sidan längs med vattnet, och på andra sidan längs med Drottningsholmsvägen som förs över Tranebergsbron. Här var tidigare ett lite större skogsområde, varav en del har bevarats mellan husen och Drottningsholmsvägen. Innan den moderna Tranebergsbron byggdes på 1930-talet gick den gamla Tranebergsbron från Adlerberthsgatan i Kristineberg på Kungsholmen över till dagens Tranebergs strand. Det gamla västra brofästet finns delvis bevarad nära det västra brofästet på den moderna Tranebergsbron, där det i nuläget ligger flera båtar förtöjda till intilliggande båtbryggor. Innan den moderna Tranebergsbron och den nya sträckningen av Drottningholmsvägen gjorts klar på 1930-talet gick spårvägen längs med hela Tranebergs strand. 

Bebyggelsen, som var färdigställd 1994/95, följer den smala strandremsan från Tranebergsbrons landsfäste på Brommasidan fram till Alvik och Alviks strand. Vägen, som bostadsområdet Tranebergs strand ligger vid heter Tranebergs Strand och fick sitt namn 1936. Nu heter endast den del, som ligger söder om Tranebergsbron Tranebergs Strand. Vägen, som går norr om Tranebergsbron, och som tidigare hette Tranebergs Strand har ändrat namn från Tranebergs Strand till Bengt Tranas Väg.

Samtliga fastigheter innehåller hyresgäster och ägs av byggherren, Anders Bodin Fastigheter. Totalt rymmer området 305 bostadslägenheter, fördelade från enrummare till femrummare på flera olika fastigheter. 
Lägenheterna är moderna och när det gäller material och installationer är de byggda med högsta kvalitet. Utsmyckningar i vit marmor finns runt varje port. Utsmyckningen är signerad av den internationellt erkände konstnären Bengt Olson, som är bosatt i Paris. De flesta lägenheterna har utsikt över vattnet. För hyresgästerna finns det också en badbrygga.

Området är samtida med det andra stora exploateringsprojektet i området, Alviks torg, som ligger helt nära Tranebergs strand och uppfördes av samma byggherre några år senare. Alviks torg började byggas 1996 och den första etappen närmast vattnet blev klar för inflyttning 1996. Hela torget invigdes hösten 1998. På en brygga utanför Tranebergs strand ligger restaurangen Sjöpaviljongen, som också uppfördes och ägs av Anders Bodins Fastigheter. Sjöpaviljongen byggdes som en modern efterföljare till gamla tiders sjökrogar.

Tranebergs strand 2009

Referenser

Se även 
Anders Bodin Fastigheter
Alviks torg

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Västerort
Gator och torg i Västerort
Traneberg
Alviks torg

Alviks torg är ett torg och lokalt kommersiellt centrum i Alvik i västra Stockholm. Vid torget finns två stora handels- och kontorshus uppförda 1998 av Anders Bodin Fastigheter, efter ritningar av arkitekt Sune Malmquist och Hervor von Arndt.

Bebyggelse
Torget och den kringliggande bebyggelsen färdigställdes 1998 och skapade ett nytt kommersiellt centrum i Alvik. De långsmala byggnaderna är belägna mellan Drottningholmsvägen och Alviks tunnelbanestation på den norra sidan och Gustavlundsvägen och SALK-hallen på den södra sidan. Bebyggelsen gavs ett enhetligt utseende, med påkostade fasader i Älvdalskvartsit med romerska arkader.  Bottenvåningarna rymmer butiker medan resten av byggnaderna inrymmer kontor. I väster finns entré till tunnelbanestationen och den intilliggande hållplatsen för Tvärbanan. I parken märks Bo Åke Adamssons skulptur "Omtanke" från 1998.

Bebyggelsens arkitektur fick delvis hård kritik när den invigdes, bland annat Dagens Nyheters arkitekturkritiker Peder Alton gick till hårt angrepp mot kvarteret. Arkitekterna, som vid samma tid hade uppfört de nya bostadshusen på Oxtorgsgatan på Norrmalm i centrala Stockholm (som tydligt hämtade inspiration från äldre förkrigsbebyggelse), kritiserades för att ha åstadkommit ett otidsenligt och hårt ingrepp i en komplex miljö, och som till skillnad från Oxtorgsgatan inte relaterade till områdets befintliga arkitektur. Husen beskrevs som ålderdomliga och klumpiga. 

Området är samtida med det andra stora exploateringsprojektet i området, Tranebergs strand, som uppfördes av samma byggherre några år tidigare.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Gator och torg i Västerort
Alvik
Niels Nielsen Brahe

Niels Nielsen Brahe till Vanås och Vittskövle i Skåne, död (avrättad) i juni 1529, var ett danskt riksråd, son till Niels Pedersen Brahe och Magdalene Olufsdatter.

Han blev uppfostrad med fiendskap till lübeckarna, som på Kristian I:s tid hade mördat hans morfar, Olaf Nielsen till Talge, lensmand i Bergen. Han låg själv i strid med släkten Sparre, på grund av att han hade dräpt Tord Jepsen Sparre, och en lång följd av år (1514–1522) hade han en tvist med ärkebiskop Birger Gunnersen i Lund om sin hustru Anna Langs gods på Bornholm.

Han slöt sig 1525, under Søren Norbys bonderesning, till Kristian II under vars regeringstid han tidigare hade fått hjälp mot sina ovänner. Då han emellertid 1523 hade hyllat Fredrik I blev han efter nedkämpandet av upproret dömd för högförräderi och fråndömd ära, liv och gods.

Medan hans stora godsinnehav blev ett begärligt byte för hans adliga gelikar (Tyge Krabbe, Axel Axelsen Brahe med flera), undslapp han själv till Mecklenburg, varifrån han krigade mot Kristian II:s fiender; men då han vågade sig i land i Skåne för att besöka sin hustru, blev han gripen och avrättad i Köpenhamn, efter att man utan framgång genom tortyr hade sökt att få upplysningar om andra av Kristians anhängare.

Källor 
 

Danska riksråd under 1500-talet
Niels
Personer som blivit avrättade av Danmark under 1500-talet
Födda okänt år
Födda 1400-talet
Avlidna 1529
Män
Danska godsägare under 1500-talet
Mogens Gøye

Mogens Gøye, född omkring 1470, död den 5 april 1544, var en dansk adelsman, son till Eskil Gøye, äldre bror till Henrik Gøye.

Gøye blev genom arv och giftermål Danmarks rikaste man och är ättens viktigaste medlem. 1503 blev han riksråd, deltog i kriget mot Sverige och fredsslutet 1512 och sändes 1514 till Nederländerna för att slutföra Kristian II:s äktenskap med prinsessan Elisabet.

Gøye blev senare marsk, fängslade som sådan 1517 Torben Oxe, men sökte förgäves avlägsna Sigbrit. Han understödde dock Kristian II, tills dennes sak 1523 var hopplöst förlorad, och blev kort därpå rikshovmästare under Fredrik I.

Redan 1526 slöt Gøye sig öppet till lutherska läran, upphetsade borgarna till att förjaga tiggarmunkarna och fick av katolikerna namnet djævlens tjener og drabant. På herredagen 1533 sökte han förgäves trygga Kristian III:s val till konung och skydda reformatorerna mot förföljelse.

Gøye lämnade därför herredagen jämte Erik Banner och drog till Jylland, där de genomdrev kungavalet. Senare medverkade han till reformationens seger (1536) och förblev hovmästare till sin död.

Referenser

Noter

Dansk adel
Danska rikshovmästare
Danska marskar
Födda 1470
Avlidna 1544
Män
Mogens
Pygmésalamander

Pygmésalamander (Desmognathus wrighti) är ett stjärtgroddjur i familjen lunglösa salamandrar och släktet Desmognathus (skymningssalamandrar), som finns i östra USA.

Utseende 
Pygmésalamandern är den minsta arten i släktet, med en längd mellan 3,7 och 5 cm. Karakteristiskt för arten är att huden på den smala nosen och ögonlocken är skrynklig. Den har en rödbrun, men variabel färg, med ett mörkare fiskbensmönster längs ryggen. Som på alla skymningssalamandrar finns ett ljust streck mellan munnen och ögat. Undersidan kan vara opigmenterad men det förekommer också att den har samma färg som ovansidan.

Utbredning 
Arten finns i södra Appalacherna från sydvästra Virginia till östra Tennessee och sydöstra North Carolina i USA.

Vanor 
Pygmésalamandern finns framför allt i barrskog men även i mindre utsträckning i lövskog på höjder mellan 760 och 2 080 m. Den tenderar att föredra gammalskog framför ungskog. Vanligen gömmer den sig under löv, mossa, stenar och barken på stubbar, men kan också klättra upp till 2 m i träd i fuktig väderlek. Arten är i hög grad landlevande. Födan består framför allt av små leddjur, som hoppstjärtar, kvalster, klokrypare, parasitsteklar, små skalbaggar, tripsar och små flugor. Det är en nattaktiv art. Till hösten gräver den ner sig i fuktig mark för att ligga i dvala under vintern.

Fortplantning 
Relativt litet är känt om artens fortplantning. Parningen sker på land och inleds med att hanen griper honan med käkarna och kan hålla henne så i flera timmar, innan det fortsatta parningsspelet fortsätter. Äggen läggs i fuktig jord, och ungarna har inget egentligt larvstadium eller någon förvandling, utan kläcks som landlevande kopior av föräldrarna, utan gälar. Könsmognaden inträder vid omkring 3,5 års ålder för hanarna och 4,5 års ålder för honorna. Honorna brukar dock inte lägga ägg före 5 års ålder. Under parningstiden bildar hanarna revir, som de försvarar frenetiskt mot andra hanar.

Status 
Pygmésalamandern betraktas som livskraftig ("LC"), och beståndet är stabilt och minskar inte. Skogsavverkning och turistnäring i känsliga miljöer anses emellertid som risker.

Referenser

Externa länkar 

Lunglösa salamandrar
Legend of the Black Shawarma

Legend of the Black Shawarma är Infected Mushrooms sjunde album från 2009. Det innehåller sånger med Jonathan Davis från Korn och Perry Farrel från Jane's Addiction.

Låtlista
 Poquito Mas: 3.39
 Saeed: 7.04
 End of the Road: 6.47
 Smashing the Opponent: 4.10
 Can't Stop: 7.24
 Herbert the Pervert: 7.17
 Killing Time: 3.04
 Project 100: 9.38
 Franks: 8.05
 Slowly: 9.00
 The Legend of the Black Shawarma: 7.12
Bonuslåtar
 Riders On The Storm (Infected Mushroom Remix): 4.29
 Bust a Move (Remix): 9.09

Övrigt
 Riders On The Storm gjordes ursprungligen av The Doors

Musikalbum 2009