kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hundhaj

Hundhaj (Mustelus canis) är en liten haj vanligen på en meter, men exemplar på 1,5 meter och 12,2 kilogram har fångats. Ovansidan är grå, medan buken är vit.

Vanor 

Födan utgörs av stora kräftdjur, främst krabbor. Arten har därför specialiserade, platta tänder som bildar en "tandmatta" avsedd att krossa födan. Hundhajen lever vanligtvis nära botten på något 10-tal meters djup, men kan gå ner så djupt som 360 meter.

Utbredning 
Arten finns i västra Atlanten från USA:s kust, över Karibien till norra Argentina.

Kommersiell användning 
Fisken fiskas som människoföda, och är även föremål för sportfiske.

Referenser 

Gråhajartade hajar
Matfiskar
Bo, Lidingö

Bo, till vardags kallat Askrike, är ett delområde  (kommundel) i norra delen av Lidingö kommun, Stockholms län, Kommundelen är uppkallad efter Bo gård. Bo begränsas i norr av Grönstaviken och kommundelen Grönsta, i öster ansluter Rudboda, i söder vidtar Kyrkviken och i väster kommundelen Näset.

Historik

Platsen var bebodd redan på forntiden som ett stort gravfält vid Askrikevägen kan vittna om. Det har en utbredning på 110x85 meter och består av cirka 55 fornlämningar. På gravfältet finns även en runhäll med en runristning från vikingatiden som upptäcktes så sent som 1984: Upplands runinskrifter Fv1986;84. Området förvärvades 1905 av Lidingö villastad som här planerade en villastad med stadsplaner ritade av Per Olof Hallman.

Beskrivning
I Bo i kvarteret Canada står Sveriges äldsta radhusområde. Canadahusen byggdes mellan 1907 och 1908 enligt engelsk förebild med Rudolf Arborelius som arkitekt. Till kommundelens äldre bebyggelse hör även före detta Lidingö hemvärnsgård (från början "Restaurang Höganloft"), som uppfördes 1910 efter ritningar av arkitekt Jacob Gate. Gate ritade även Trisshusen från samma tid, en tidig form av radhus beläget vid Askrikevägen 9–13. 

Den moderna bebyggelsen består huvudsakligen av villor och radhus, som uppförts sedan 1920-talet, då Norra Lidingöbanan hade sin slutstation vid Kyrkviken, där idrottsanläggningen Lidingövallen idag ligger. Ett bostadsområde i Bo uppfördes för utställningen Bygge och Bo 1925. Ett av Bo:s uppmärksammade radhus är Toftvägens radhusområde som uppfördes 1962–1964 efter ritningar av arkitektkontoret Ancker-Gate-Lindegren. 

I Bo låg tidigare Lidingö Skolhem, en internatskola för handikappade barn (en så kallad vanföreanstalt). Skolhemmet revs i mitten av 1970-talet och på platsen finns i dag villor.

Vid Kyrkviken finns Lidingös enda naturminne som består av två ekar vilka fridlystes 1969. Den ostligaste av ekarna har en stamomkrets på 463 centimeter, uppmätt i brösthöjd vid inventeringen 2016. Ungefär 33 meter åt västra står den större eken som har en stamomkrets på 684 centimeter. Under båda träden passerar Lidingöloppet och den nio kilometer länga vandringsleden Elfviksleden.

Längst i norr hör ungefär halva Grönstaviken till Bo. Här ligger småbåtshamnen för Askrike Segelsällskap (ASS) som bildades 1948 under namnet Askrike Båtklubb. Ovanför småbåtshamnen, vid vikens södra sida, återfinns Villa Arken, arkitekten Cyrillus Johanssons privatvilla som han ritade 1926–1936 åt sig själv och familjen.

Bilder

Intressanta byggnader (urval)
 Bo kvarn
 Bo gård
 Bygge och Bo
 Canadahusen
 Toftvägens radhusområde
 Trisshusen
 Villa Arken
 Villa Höganloft

Referenser

Externa länkar
Voskopoja

Voskopoja (vilket är albanskt namn; även Voskopojë på albanska; historiskt kallad Moschopolis; arumänska: Moscopole, Moscopolea; grekiska: Μοσχόπολις, Moschópolis, Moscopolis; makedonska: Moskopole; serbiska: Moskopolje) är en avlägsen by i västra Korçë, som innehade Balkans första boktryckeri. På 1700-talet var den en större stad och var kulturellt och kommersiellt centrum för arumänerna. Den raserades dock av Ali Pascha år 1788; den hade då omkring 60 000 invånare, nu endast omkring 700 (år 2000).

Externa länkar 

Orter i Korçë prefektur
TinyMCE

TinyMCE eller Tiny Moxiecode Content Editor är en fri WYSIWYG texteditor och HTML-redigerare från det svenska företaget Moxiecode Systems AB, grundat i Skellefteå. Moxiecode Systems AB är nu en del av företaget Ephox med kontor i Brisbane, Australien samt Palo Alto, USA.

Externa länkar
TinyMCE official web site
TinyMCE Documentation
Ephox official web site

Fria textredigerare
Fria HTML-redigeringsprogram
Sourceforge-projekt
Boo slott

Boo slott ligger i Bo socken i Hallsbergs kommun i sydöstra Närke. Slottet är beläget cirka 28 kilometer sydost om Hallsberg invid sjön Avern.

Boo fideikommiss
Boo fideikommiss är ett gammalt och fortfarande gällande fideikommiss. Efter syskonen Anna och Gustaf Cruus dödsfall, båda år 1692, ärvdes landområdet kring Boo av Anna Cruus och Claes Flemings dotter Anna Fleming (1683–1737). Hon gifte sig år 1723 med Hugo Johan Hamilton. Hamilton kom att genom "arv, byte och köp" bilda ett fideikommiss av området kring nuvarande Boo slott och Iboholm.

På 1920-talet omfattade egendomen Boo fideikommiss cirka 16 500 hektar, därav 1 945 hektar åker.
Än i dag omfattar fideikommisset nästan hela Bo socken.

Boo herrgård
Herrgården, som sedan 1748 gått i arv inom den friherrliga ätten Hamilton af Hageby, blev ombyggd första gången på 1780-talet av Karl Didrik Hamilton. Då förändrades den karolinska gårdsanläggningen till ett corps de logi, som var kvar till 1878. För att kunna bygga det nuvarande slottet revs den gamla herrgården.

Boo slott

Boo slott uppfördes i nygotik 1874–1882 efter Johan Fredrik Åboms ritningar. Byggherre var riksdagsledamoten Hugo Johan Hamilton af Hageby. Slottet är byggt i sten med torn, krenelerade murar och trappgavlar. I huvudvåningen en trappa upp dekorerades tak och väggar av Carl Grabow. 1925–1927 gjordes en invändig ombyggnad under ledning av Ivar Tengbom. Den stora salongen fick 1700-talsutseende och i vestibulen byggdes en spis i marmor. Samtidigt anlade landskapsarkitekten Rudolf Abelin en ny landskapspark kring slottet.

Här finns ett större bibliotek.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Noter

Byggnader och anläggningar i Hallsbergs kommun
Slott i Närke
Fideikommiss i Sverige
Sevärdheter i Örebro län
Riksintressen för kulturmiljövården i Örebro län
Byggnader ritade av Johan Fredrik Åbom
Slotts- och Herrgårdsbibliotek
Kombikraftverk

Ett kombikraftverk, eller gaskombi, kombinerar en gasturbin och en ångturbin för en effektivare elproduktion. Verkningsgraden kan komma upp i 50-60%, vilket är betydligt bättre än vad de båda klarar var för sig.

Principen är att ett bränsle, ofta naturgas, först förbränns i en gasturbin. Avgaserna från denna håller fortfarande en hög temperatur, runt 500°C. Dessa leds till en avgaspanna där de används för att producera ånga som driver en ångturbin. Eventuellt kan den resterande värmen sedan användas till fjärrvärme för att ytterligare öka effektiviteten.

Exempel på kombikraftverk är Rya Kraftvärmeverk i Göteborg och Öresundsverket i Malmö, som togs i drift 2006 respektive december 2009.

Se även 
 Elektricitetens historia i Sverige
 Kraftverk
 Kraftvärmeverk
 Värmeverk
 Oljekraftverk

Kraftverk
Cronberg

Cronberg kan syfta på tre olika släkter

Den tyska furstliga släkten Cronberg 

Släkten Cronberg (Eschborn von Cronberg) är en ursprungligen tysk furstlig släkt från 1100-talet och från borgen Eschborn i närheten av Frankfurt. Släkten kom till Sverige någon gång mellan 1617 och 1627 med Johan von Cronberg som var den tyska furstesläktens sista kvarlevande som son till furst Johann George II. Johan som efter ett kortare vistelse i Schweiz invandrade till Sverige och då köpte Dömble bruk. Som stamborg räknas både borgen Eschborn och den år 1220 uppförda släktborgen Kronberg im Taunus, då också släktnamnet Cronberg von Eschborn uppkom. Släkten Cronberg representerades av Walter von Cronberg som stormästare (Hochmeister) i Tyska orden 1526. Släkten har inte blivit introducerad i det svenska riddarväsendet.

Den svenska adelsätten Cronberg 

Cronberg är också namnet på en utdöd svensk adelsätt. Ätten härstammar från kyrkoherden i Bälinge och Tystberga socknar Jonas Olai som var gift med Carin Larsdotter, vars far var länsmannen i Skellefteå Lars Andersson och mor Anna Mosesdotter av Bureätten. Deras son slottsfogden i Örebro Olof Jonsson kallade sig Buraeus efter mormodern. Släktskapet och släktnamnet finns omskrivet bl.a. i Anders Anton von Stiernmans Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel, som dock skriver att han var häradsfogde över Stegeborgs län. Olof Jonsson Bureus var gift med Ingeborg Börjesdotter Canthera, släkt med adelsätten Canthersten och Cantherhjelm. Deras ena dotter, Karin Olofsdotter, gifte sig med Gerdt Ysing och en ättling till dessa gifte sig med en apotekare Brandt och blev mor till Georg Brandt; andra ättlingar var verksamma i bruksindustrin i Värmland.

Ätten adlades med Olof Jonsson Bureaus son räntmästaren Börje Olofsson som tidigare kallade sig Bureus, men adlades 1654 på namnet Cronberg. Släkten introducerades 1655 med nr 646 på Riddarhuset.

Börje Olofsson Cronberg var gift två gånger. Första hustrun var en borgmästaredotter från Stockholm, och med henne fick han dottern Maria Eufrosyne som gifte sig med sin styvmorbror Gyldenklou och sedan med Esbjörn Reutercrantz. Cronbergs andra hustru var Anna Maria Gyldenklou, dotter till presidenten Anders Gyldenklou och Anna Burea. I det äktenskapet föddes Anna Ingeborg som blev stammoder till ätten Tigerklou, Christina Catharina som blev stammoder till adelsätten Hackersköld, flera söner som avled ogifta, samt generalfälttygmästare, landshövding Magnus Cronberg som 1717 upphöjdes till friherrlig värdighet och introducedes som sådan 1719 med nr 132. Därmed slöts den otitulerade ätten nummer 646, och ätten fortlevde endast som friherrelig.

Den friherreliga ätten utdog 1740 med Magnus Cronberg själv.

Framträdande ättemedlemmar 
 Börje Olofsson Cronberg, kunglig räntmästare 1653-1670.
 Fredrik Magnus Cronberg, landshövding i Västerbottens län 1717-1719, Uppsala län 1719-1728

Källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 1

Svenska adelsätter
Svenska friherrliga ätter
Bureätten
Mirtazapin

Mirtazapin är ett antidepressivt läkemedel av typen NaSSA. Mirtazapin lanserades under varunamnet Remeron av det nederländska företaget Organon.

Mirtazapin används ibland förutom vid depression, i kombination med SSRI-preparat även mot insomningssvårigheter vid depression eftersom läkemedlet har sedativ effekt. På grund av sin farmakologiska struktur saknar mirtazapin några av de antikolinerga, serotonerga och adrenerga biverkningar som ofta ses hos SSRI-preparat. Mirtazapin påstås även minska de sexuella biverkningarna från SSRI-preparat genom blockad av serotoninreceptorer.

Vanliga biverkningar är ökad aptit, sömnighet och yrsel.

Bilder

Referenser

Externa länkar 

Tetracykliska antidepressiva
Antiemetika
Alfablockerare
Pyrazinopyridobensazepiner
H1-receptorantagonister
Sport Club Corinthians Alagoano

Sport Club Corinthians Alagoano är en brasiliansk fotbollsklubb. Den brasilianske fotbollsspelaren Ailton Almeida spelade 2003 för klubben. Även den portugisiska stjärnan Deco och Carlos Tevez har spelat för klubben.

Fotbollsklubbar i Brasilien
Månsas distrikt

Månsas (fi. Maunula) är ett distrikt i Helsingfors stad. Stadsdelar inom distriktet är Britas, Månsas, Krämertsskog och Månsasparken. (Bakom dessa länkar finns mera detaljerad information). I Månsas finns en svenskspråkig lågstadieskola.

Helsingfors distrikt
Audiologi

Audiologi är läran om hörseln. Namnet kommer ifrån latinets ord audio och det grekiska ordet logos, vilket på svenska blir läran om hörseln.

En läkare som är specialist i hörsel- och balansrubbningar kallas audiolog och utreder sjukdomar som lett till hörselnedsättning och yrsel- och balansproblem. Specialisten föreslår behandling och rehabilitering utefter de behov som patienten har. Här måste man samarbeta med många andra yrkeskategorier såsom audionom, hörselpedagog, kurator, forskare, sjukgymnast, psykolog och i många fall även andra läkarspecialister.

Källor

Externa länkar
Träffyta

Träffyta eller tvärsnitt betecknar inom fysiken en slags sannolikhet som används när partiklar skickas in mot andra partiklar. Namnet härstammar från tiden innan kvantfysikens genombrott, då atomerna sågs som små kulor som kunde träffas med till exempel elektroner.

Nukleära träffytor mäts vanligen i barn (1 b = 10−28 m²).

Partikelspridning 

För partikelspridning beskriver differentiell träffyta sannolikheten för att observera en spridd partikel i ett givet kvanttillstånd per enhet rymdvinkel. Man observerar här antal partiklar per tidsenhet som sprids inom en kägla (flöde per enhet rymdvinkel) om målet bestrålas med en enhet (flöde per ytenhet ). I figuren är innfallande flöde I, målet T och  är rymdvinkeln.

 

Totaltvärsnittet är integralen av den differentiella träffytan över hela klotytan (rymdvinkeln 4 steradianer): 

Eftersom  är spridningsriktningen fås:

 

Träffytan blir därför ett mått på effektivt tvärsnitt, som möter de inkommande partiklarna

Kärnfysik 
Inom kärnfysik används träffytan för att beskriva sannolikheten för en händelse. Om man tänker sig att atomkärnorna är jämnt fördelade över ett plan (till exempel en mycket tunn folie) kommer det att vare en specifik sannolikhet för att en punktformad partikel som avfyras mot planet hamnar innanför en radie  från en atomkärna. Eftersom tätheten är  kärnor per areal , blir denna sannolikhet  vilket är förhållandet mellan den totala yta, som upptas av cirkelytor med radien r runt varje kärna och den totala arealen. Om man antar att alla partiklar som träffar innanför denna cirkel stoppas, är detta en kärnas effektiva träffyta. I verkligheten är det bara en viss sannolikhet för växelverkan, men förhållandet mellan antal partiklar som kommer igenom och det totala, ger en träffyta, som beskriver sannolikheten för den aktuella växelverkan. Typiskt får en reaktionsrat mellan två partikeltyper (1 och 2) formen:

Där f1 och f1 är fraktionen av partikel 1 och 2, n är mängdtäthet, δ12 är 1 för lika partiklar och annars 0 (kroneckerdelta) och  är en reaktivitet som funktion av träffyta och hastighet. Detta därför att träffytan varierer med partikelenergin (hastigheten) samt att hastigheten generellt inte är konstant, utan har en sannolikhetsfördelning (till exempel Maxwell-Boltzmann för termisk energi):

    där sannolikhetsfördelningen för hastigheten

Referenser

Se även 
 Ernest Rutherford

Partikelfysik
Likströmsmotor

Likströmsmotorn (likspänningsmotorn) är genom sin enkla princip en av de vanligaste typerna av elektriska motorer. Motorn matas med likström vars energi omvandlas till rörelseenergi. Om motorn har ett udda antal poler (minst tre), avgörs rotationsriktningen av strömmens riktning.

Motorns hastighet kan ändras med spänningen, men för reglering krävs någon form av återkoppling.

Uppbyggnad 
Motorn består av en rotor vars utgående axel överför motorns arbete. Rotorn roterar i ett magnetfält skapat av den så kallade statorn. Statorn är för mindre motorer ofta permanentmagnetiserad. Rotorn har poler, vanligen tre, men även fler eller färre kan förekomma. Större antal ger en stabilare gång, mindre antal ger en enklare uppbyggnad. Udda antal poler medför att motorn inte behöver starthjälp, och riktningen kan styras.

En pol består av en elektromagnet riktad radiellt. Strömmen till denna kommer från kollektorn (kommutatorn) som är en symmetrisk skiva eller trumma med lika många kontaktytor som poler.

Mot kollektorn släpar två kontakter, borstar, till vilka den yttre likströmskällan är kopplad.

Kopplingen av elektromagneterna till kollektorns kontaktytor sker så att den eller de elektromagneter som för tillfället ligger mest vinkelrätt mot magnetfältet är inkopplad, så att den elektromagnetens anslutningar har kontakt med varsin borste.

Funktionsprincip
Strömmen som leds genom den eller de elektromagneter som är riktade tvärs statorns magnetfält, skapar ett magnetfält. Beroende på riktningen hos strömmen kommer då polen att attraheras av antingen nord- eller sydpol hos statorn, varvid rotorn vrider sig. När rotorn vrider sig vrider sig även kollektorn, och borstarna får kontakt med nya kontaktytor, så att nästa elektromagnet kopplas in. Rotorn roterar i ett magnetfält som alstras från en likströmsmatad magnetlindning i stator kärnans poler. Den så kallade polplattan har till uppgift att bredda ut det magnetiska flödet över rotorytan. På grund av denna växlande kontaktytan så växlar den mellan + och - som gör att spolen börjar rotera.

Idag är även borstlösa likströmsmotorer vanliga för vissa applikationer.

Externa länkar 

Elektromotorer
Månsasparken

Månsasparken (fi. Maunulanpuisto) är en stadsdel i Månsas distrikt i Helsingfors stad. 

Största delen av Månsasparken består av skogarna i Helsingfors centralpark med bland annat Månsas friluftsstuga på stadsdelens område. Söder om Britasvägen finns Månsas urnelund. Landtrafikcentralens logistikområdet ligger i södra Månsasparken, vilket förklarar det höga antalet arbetsplatser trots att det endast bor 4 invånare i området. 

Åggelby
Ballistisk gel

Ballistisk gel är ett slags gelatin som har egenskaper liknande den mänskliga kroppen. Den används för bland annat testskjutning.

Man använder denna typ av gelatin för att undersöka hur en riktig människokropp skulle reagera på till exempel ett pistolskott eller annan skada. Detta eftersom gelens motståndskraft påminner mycket om vår egen kropp. Receptet är inte hemligt, utan finns att hämta på nätet. Det finns många varianter på ingredienser.

Kriminologi
Material
Ligue 2

Ligue 2 är den franska fotbollsligans näst högsta division för herrar. 

1:an och 2:an går upp direkt till Ligue 1 medan 3:an, 4:an och 5:an får spela ett play off som kan leda till uppflyttning. 4:an och 5:an möts en gång och vinnaren ur det mötet får spela mot 3:an där vinnaren ur det mötet får spela mot den som kom på 18:de plats i Ligue 1 och vinnaren ur det mötet får spela i nästa års Ligue 1.

Lag 2021/2022

Mästare efter säsong 

 1933–34 : Red Star Paris
 1934–35 : Metz
 1935–36 : Rouen
 1936–37 : Marseille
 1937–38 : Lens
 1938–39 : Red Star Paris
 1939–45 : Uppehåll
 1945–46 : Nancy
 1946–47 : Sochaux
 1947–48 : Nice
 1948–49 : Lens
 1949–50 : Nîmes
 1950–51 : Lyon
 1951–52 : Stade Français
 1952–53 : Toulouse
 1953–54 : Lyon
 1954–55 : Sedan
 1955–56 : Rennes
 1956–57 : Alès
 1957–58 : Nancy
 1958–59 : Le Havre
 1959–60 : Grenoble
 1960–61 : SO Montpellier
 1961–62 : Grenoble
 1962–63 : Saint-Étienne
 1963–64 : Lille
 1964–65 : Nice
 1965–66 : Reims
 1966–67 : Ajaccio
 1967–68 : Bastia
 1968–69 : Angers
 1969–70 : Nice
 1970–71 : Paris Saint-Germain
 1971–72 : Valenciennes
 1972–73 : Lens
 1973–74 : Lille
 1974–75 : Nancy
 1975–76 : Angers
 1976–77 : Strasbourg
 1977–78 : Lille
 1978–79 : Gueugnon
 1979–80 : Auxerre
 1980–81 : Brest
 1981–82 : Toulouse
 1982–83 : Rennes
 1983–84 : Tours
 1984–85 : Le Havre
 1985–86 : RC Paris
 1986–87 : Montpellier
 1987–88 : Strasbourg
 1988–89 : Lyon
 1989–90 : Nancy
 1990–91 : Le Havre
 1991–92 : Bordeaux
 1992–93 : Martigues
 1993–94 : Nice
 1994–95 : Marseille
 1995–96 : Caen
 1996–97 : Châteauroux
 1997–98 : Nancy
 1998–99 : Saint-Étienne
 1999–2000 : Lille
 2000–01 : Sochaux
 2001–02 : Ajaccio
 2002–03 : Toulouse
 2003–04 : Saint-Étienne
 2004–05 : Nancy
 2005–06 : Valenciennes
 2006–07 : Metz
 2007–08 : Le Havre
 2008–09 : Lens
 2009–10 : Caen
 2010–11 : Evian Thonon Gaillard
 2011–12 : Bastia
 2012–13 : AS Monaco
 2013–14 : Metz
 2014–15 : Troyes
 2015–16 : Nancy
 2016–17 : Strasbourg
 2017–18 : Reims
 2018–19 : Metz
 2019–20 : Lorient
 2020–21 : Troyes

Se även 
 Ligue 1

Fotbollsserier i Frankrike
Fotbollstävlingar i Frankrike
Återkommande sportevenemang med premiär 1933
Tarjei Vesaas

Tarjei Vesaas, född 20 augusti 1897 i Vinje, Telemark, död 15 mars 1970 i Oslo, var en norsk författare.

Biografi
Vesaas kom från Vinje i Telemark och gick på folkhögskola 1917—18. Han debuterade 1923 med Menneskebonn. Han skrev på nynorska, och räknas som en av Norges mest betydande modernister. Vesaas skrev poesi och dramatik, men var först och främst känd för sina bygderomaner och noveller i  realistisk stil. Bland de viktigare verken är Fuglane (1957) och Is-slottet (1963).
Han fick statlig konstnärslön på livstid år 1947 och hederslön (æresgasje) från Gyldendal Norsk Forlag 1951.

1964 fick Tarjei Vesaas Nordiska rådets litteraturpris för boken Is-slottet. För prispengarna upprättade han ett legat. Avkastningen från donationen utgör prispengarna i Tarjei Vesaas debutantpris som varje år delas ut till årets bästa unga skönlitterära debutant. Priset delas ut av Författarföreningens litterära råd.

Vesaas var gift med Halldis Moren Vesaas, och tillsammans hade de barnen Guri och Olav.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Huset i mörkret (Huset i mørkret) (översättning Cilla Johnson, Bonnier, 1947)
 De svarta hästarna (Dei svarte hestane) (översättning Gustav Sandgren, Lantbruksförb:s tidskr.-ab, 1948)
 Det stora spelet (Det store spelet) (översättning Gustav Sandgren, Lantbruksförb:s tidskr.-ab, 1949)
 Tornet (Tårnet) (översättning Cilla Johnson, Bonnier, 1949)
 Blekplatsen (Bleikeplassen) (översättning Stig Dagerman, LT, 1950)
 Grodden (Kimen) (översättning Gustav Sandgren, LT, 1951)
 Vindarna (Vindane) (översättning Gustav Sandgren, LT, 1952)
 Vårnatt (Vårnatt) (översättning Gustav Sandgren, LT, 1954)
 Blå knapp borta (Blå knapp borte) (otryckt översättning av Kathrine och Tage Aurell för Radioteatern 1956) 
 Fåglarna (Fuglane) (översättning Bertil Bodén, LT, 1957)
 En vacker dag (Ein vakker dag) (översättning Gustav Sandgren, LT, 1959)
 Branden (Brannen) (översättning Gustav Sandgren, LT, 1961)
 Isslottet (Is-slottet) (översättning Gustav Sandgren, LT, 1963)
 Broarna (Bruene) (översättning Gustav Sandgren, LT, 1966)
 Båten om kvällen (Båten om kvelden) (översättning Gustav Sandgren, LT, 1968)
 Huset och fågeln (Huset og fuglen) (översättning Cilla Johnson, dikterna tolkade av Bo Carpelan, LT, 1973)

Priser och utmärkelser 
 Melsom-priset 1946
 Doblougska priset 1957
 Nordiska rådets litteraturpris 1964 för Isslottet
 Bokhandlarpriset 1967

Källor

Externa länkar
 

Norska författare
Nynorskspråkiga författare
Norska författare under 1900-talet
Födda 1897
Avlidna 1970
Män
Vinnare av Nordiska rådets litteraturpris
Norska dramatiker
Norskspråkiga dramatiker
Personer från Vinje kommun
Roman Šebrle

Roman Šebrle född 26 november 1974 i Lanškroun, en mindre stad i Pardubice-regionen, är en tjeckisk friidrottare som är tidigare världsrekordhållare i tiokamp.

Šebrle tillhörde världseliten i tiokamp under hela 2000-talet. Hans genombrott kom vid Olympiska sommarspelen 2000 i Sydney där han slutade tvåa efter estländaren Erki Nool. Šebrle satte 27 maj 2001 i Götzis världsrekord med 9 026 poäng. Han slog därmed landsmannen Tomáš Dvořáks rekord. Med hänsyn till världsrekordet blev VM 2001 en besvikelse för Šebrle som slutade först på en tionde plats. 

År 2002 vann Šebrle sin första stora titel vid EM i München. Vid VM året efter slutade han på andra plats efter Tom Pappas, USA. Olympiska sommarspelen 2004 i Aten blev en framgång för Šebrle som noterade 8893 poäng, ett nytt olympiskt rekord, och vann olympiskt guld. 

Vid VM 2005 blev Šebrle återigen silvermedaljör efter en amerikan, denna gång Bryan Clay som vann med 8 732 poäng. Däremot försvarade Šebrle sitt EM-guld vid EM 2006 i Göteborg. Vid VM 2007 i Osaka lyckades äntligen Šebrle vinna ett världsmästerskap efter att ha legat trea fram till näst sista grenen spjut, där han noterade ett nytt personligt rekord.

Förutom meriterna i tiokamp har han även två VM-guld och tre EM-guld i sjukamp inomhus.

Källor
 Fakta på IAAF:s webbplats

Tjeckiska mångkampare
Världsrekordhållare i tiokamp
Europamästare i tiokamp
Män
Födda 1974
Olympiska guldmedaljörer 2004
Olympiska silvermedaljörer 2000
Tjeckiska olympiska guldmedaljörer
Tjeckiska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Tjeckien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Tjeckien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Tjeckien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Tjeckien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Världsmästare i tiokamp
Levande personer