kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
HMS Illustrious (87)

HMS Illustrious (87) var ett hangarfartyg av Illustrious-klass i brittiska Royal Navy. Hon var det fjärde fartyget ur Royal Navy som har döpts till HMS Illustrious. Hon tjänstgjorde först i Medelhavet där hon bland annat deltog i anfallet mot Taranto. Den 10 januari 1941 skadades hon svårt av åtta bombträffar från tyska Junkers Ju 87 från X. Fliegerkorps, hon fick därefter repareras i Virginia på Norfolk Navy Yard. I maj 1942 togs hon åter i tjänst. Hon utrangerades i slutet av 1954, såldes och skrotades i Faslane.

Externa länkar

Brittiska hangarfartyg under andra världskriget
Fartyg sjösatta 1939
Fartyg byggda i England
Framspänningsfall

Framspänningsfall är den spänning som behövs för att en diod ska börja leda ström. Germaniumdioder och Schottkydioder har lägre framspänningsfall (typiskt 0,3 V) än en sedvanlig Kiseldiod (typiskt 0,7 V).

Elektronik
Rage (datorspel)

Rage är en förstapersonsskjutare utvecklat av id Software och gavs ut av Bethesda Softworks i oktober 2011 till Microsoft Windows, Playstation 3, Xbox 360 och OS X. Spelet utspelar sig i en postapokalyptisk värld.

Röstskådespelare 
 John Goodman - Dan Hagar
 Brian Bloom - Phallinx Hagar, Clint, Sid
 Amanda Troop - Loosum Hagar
 Paul Eiding - Redstone
 Steve Blum - Kapten John Marshall
 Claudia Black - Mel
 Matt Jones - Gabe
 Jeff Slaven - Protester
 Nolan North - Röst
 Phil LaMarr - Röst
 Tara Strong - Röst

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Datorspel 2011
Förstapersonsskjutare
Windows-spel
Macintosh-spel
Xbox 360-spel
Playstation 3-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Datorspel utvecklade av Id Software
Själbottna-Östra Lagnö naturreservat

Själbottna-Östra Lagnö är ett naturreservat på norra delen av Östra Lagnö och nordöstra delen av  Själbottna vid Ljusterös nordvästra spets i Österåkers kommun och Norrtälje kommun i Stockholms skärgård. Naturreservatet har en omväxande natur- och kulturmiljö med omväxande klippor, skog och betesmarker som hålls öppna genom småskalig djurhållning.

Reservatet
Naturreservatet består av den norra spetsen av Östra Lagnö och den nordöstra delen av ön Själbottna som ligger strax norr om Lagnö. Själbottna innehåller ung barrskog med hällmarker, och flera större kärr i den inre delen av ön. En del marker hålls öppna genom bete, vilket gynnar markvegetationen. Det finns flera mindre öar utanför som ingår i reservatet som har stor artrikedom. Lagnön domineras av äldre tätvuxna granskogar, som innehåller partier av hällmarkstallskog och mindre kärr och myrar. Det finns också torrlagda havsvikar med strandängs- och vassvegetation samt betesmarker. I samband med att reservatet upprättades stoppades igenväxningen av området och det gamla kulturlandskapet som försvunnit med jordbrukets rationalisering har successivt återskapats med hjälp av röjning och hålls öppet med slåtter och betesdrift. Det finns ett rikt fågelliv i reservatet, som bland annat inkluderar havsörn, och delar av reservatet är tidvis avlyst som fågelskyddsområde.

Reservatet är trots sitt läge långt ut i skärgården lättillgängligt och har vägförbindelse med fastlandet via Östra Langö som är förbundet med Ljusterö som har vägfärja till fastlandet. Den relativt flacka naturen på Lagnödelen av reservatet gör tillgängligheten för rörelsehindrade och besökare med barnvagnar god, det finns flera handikappanpassade hårda vandringsleder som går genom reservatet. Den lilla udden Brännholmen som sticker ut från Östra Lagnö är ett populärt utflyktsmål med badplats och picknickbord och en vidsträckt utsikt mot ytterskärgården.

Panoramabild
En 360-graders panoramabild från Brännholmen tagen i september 2009.

Referenser
Själbottna-Östra Lagnö naturreservat Länsstyrelsen

Noter

Externa länkar
 Själbottna - Östra Lagnö Skärgårdsstiftelsen

Naturreservat i Norrtälje kommun
Naturreservat i Österåkers kommun
Stockholms skärgård
Naturskyddsområden bildade 1977
Germaniumdiod

Germaniumdioden var den första dioden tillverkad av halvledarmaterial efter att rörteknologin stod på sin topp. Germaniumdioden uppfanns före den första transistorn (1947) som var tillverkad av just Germanium (och var även av typen PNP). Den är helt ersatt av Schottkydioden då den senare har avsevärt mindre förluster såsom mindre serieresistans och högre läckimpedans i backriktningen. Germaniumdioder kan användas för att bygga enkla radiomottagare (AM).

Externa länkar
 Learning about Electronics

Elektronik
Germanium
Dioder
en:Germanium diode
Al-Khor Sports Club

Al-Khor Sports Club (arabiska:نادي الخور الرياضي) är en professionell fotbollsklubb som spelar i den högsta divisionen i Qatar. Klubben grundades 1961 och kommer från staden med samma namn.

Placering tidigare säsonger

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats
 RSSSF (säsonger och mästare)
 RSSSF (CUP vinnare)

Fotbollsklubbar i Qatar
Sotará

Sotará, också Volcán Sotará eller Cerro Azafatudo, är en andesit-dacit stratovulkan i Cauca, Colombia, som är ungefär 4 580 meter hög. Vulkanen har tre calderor som är 4,5, 2,5 och 1 kilometer i diameter. Nuförtiden uppvisar vulkanen fumarolaktivitet.

Se även
Lista över vulkaner i Colombia

Källor 
''Denna artikel är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia
Global Volcanism Program

Referenser 

Berg i Colombia
Vulkaner i Colombia
Stratovulkaner
August Hjelt

August Johannes Hjelt, född 29 juni 1862 i Tusby, Nyland, död 12 juli 1919 i Helsingfors, var en finländsk statistiker.

Biografi
Han var son till Otto Hjelt och studerade efter avlagd filosofie kandidatexamen statistik och nationalekonomi i Frankrike och Tyskland. Han blev andre aktuarie vid Statistikcentralen 1886, filosofie licentiat 1887, aktuarie vid senatens justitieexpedition 1893, juris kandidat 1898 och direktor för Statistikcentralen 1902.

Hjelt var ledamot av flera statistiska kommittéer samt avfattade 1889 års arbetarförsäkringskommittés statistik och betänkande rörande sjuk-, begravnings- och pensionskassor samt olycksfall i arbetet. Han tillhörde Finska partiet och invaldes i den första lantdagen efter representationsreformen 1907. Vid koalitionssenatens bildande den 1 augusti 1908 utsdågs han till chef för kammarexpeditionen.

Bibliografi

Källor
  
 

Borgarståndets lantdagsledamöter
Ledamöter av Finlands lantdag för Finska partiet
Finlands senatorer
Finländska statistiker
Alumner från Helsingfors universitet
Personer från Tusby
Födda 1862
Avlidna 1919
Män
Ugglan
Stabiliseringskrets

En stabiliseringskrets är i samband med användandet av zenerdioder helt enkelt att man kopplar ett motstånd till den varierande matningen och plockar ut sin stabiliserade spänning över zenerdiodens katod. Om man ser till så att strömmen genom zenerdioden hela tiden är större än c.a 5 mA så reglerar zenerdioden bra dvs blir av låg impedans precis som en Theveninsk spänningskälla ska vara.

Elektronik
Strömgenerator

En BJT kallas för styrbar strömgenerator för att dess kollektorström är  ggr högre än dess basström. Allmänt kan man säga att en strömgenerator är en elektrisk anordning som levererar en konstant ström oberoende av last. Detta kallas i elkretsläran för en Norton-ekvivalent strömkälla.

Elektronik
Traci Wolfe

Traci Wolfe, född 1961 i New Jersey, är en amerikansk skådespelare. Hennes mest framträdande roll var när hon spelade dottern Rianne, till polisen Roger Murtaugh, i Dödligt vapen-filmerna.

Externa länkar

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1961
Kvinnor
Levande personer
Neva masquerade

Neva masquerade (NEM) är en syskonras till kattrasen sibirisk katt. Av SVERAK godkändes den preliminärt som egen ras 2008 (då som XLH, annat långhår) och den godkändes av FIFe året därpå. Neva masquerade och sibirisk katt får emellertid fritt paras med varandra. I independentföreningarna räknas i allmänhet Neva masquerade och sibirisk katt som samma ras.

Rasstandarden är densamma som hos sibirisk katt, med den skillnaden att neva masquerade är en maskad katt, d.v.s. har en mörk mask i ansiktet, samt mörkare ben och svans än kroppen i övrigt. Neva masquerade har blå ögon.

Den första svenskfödda neva masquerade-katten föddes på katteri S*Aleigas 2007.Han flyttade till katter S*Älvnäs i Hedemora.  Den hade emellertid en icke godkänd färg (föräldrarna var sibiriska katter, neva masquerade var inte godkänd då) och registrerades som XLH i Sverak.

Källor

Kattraser från Asien
Jonathan Ingersoll

Jonathan Ingersoll, född 16 april 1747, död 12 januari 1823, var en amerikansk politiker och viceguvernör i Connecticut.

Karriär
Ingersoll tog examen från Yale College 1766.

Han valdes till ledamot för att representera sin hemstat i en delstatsvid valkrets till USA:s representanthus, i ett fyllnadsval den 16 september 1793, för att ersätta Benjamin Huntington som hade blivit vald till representanthuset men blivit domare innan han hade tillträtt tjänsten och därför avsagt sig den. Ingersoll tackade dock nej till posten innan kongressen sammanträdde, så han svors aldrig in. En ersättare valdes i ett nytt fyllnadsval den 11 november 1793.

Han tjänstgjorde som domare i överrätt i Connecticut 1798-1801 och 1811-1816.

Ingersoll, som fram till dess hade varit medlem av Demokratisk-republikanska partiet, blev medlem av Toleration-partiet, som grundades 1816. Det var ett parti som enbart verkade i Connecticut.  Han nominerades till posten som viceguvernör i Connecticut till valet 1817 av Toleration-partiet, samtidigt som partiet nominerade Oliver Wolcott, Jr. till guvernör. De båda vann valet och tillträdde sina poster den 8 maj 1817.

Toleration-partiet tog initiativ till en ny grundlag för Connecticut som trädde i kraft 1818. Både enligt den tidigare grundlagen, instiftad under Connecticuts tid som brittisk koloni, och den nya, var mandatperioden för guvernör och viceguvernör ett år. Wolcott och Ingersoll valdes om flera gånger och Ingersoll avgick med döden från sin post som viceguvernör den 12 januari 1823. Han efterträddes som viceguvernör av David Plant. Wolcott och Plant satt kvar som guvernör och viceguvernör till 1827, men Toleration-partiet hade då i stort sett spelat ut sin roll.

Se även
Lista över guvernörer i Connecticut

Referenser
 United States Congressional Elections, 1788-1997: The Official Results, by Michael J. Dubin (McFarland and Company, 1998)
 The Political Graveyard

Noter

Födda 1747
Avlidna 1823
Män
Viceguvernörer i Connecticut
David Plant

David Plant, född 29 mars 1783, död 18 oktober 1851, var ledamot av USA:s representanthus från Connecticut och viceguvernör i Connecticut.

Tidigt liv
Plant föddes i Stratford, Connecticut. Han läste vid Episcopal Academy, Cheshire, Connecticut, och tog examen från Yale College 1804. Han studerade juridik vid Litchfield Law School och antogs till advokatsamfundet i Connecticut 1804. Han började arbeta som jurist i Stratford. Han var domare i domstolen för arvstvister (probate court) i Fairfield County.

Politisk karriär
Plant var ledamot av Connecticuts representanthus 1817-1820 och var talman där. Han var sedan ledamot av Connecticuts senat 1821 och 1822. Från 1823 var han viceguvernör i Connecticut under guvernören Oliver Wolcott, Jr., vars tidigare viceguvernör Jonathan Ingersoll dog under ämbetstiden 1823. Plant var kvar som viceguvernör så länge Wolcott var guvernör, till 1827. Wolcott var den ende guvernören som valts för Toleration-partiet, ett parti som hade grundats i Connecticut 1816 men som kom att spela ut sin roll mot slutet av 1820-talet.

Plant valdes till USA:s representanthus i november 1826 och tjänstgjorde i en mandatperiod, från den 4 mars 1827 till den 3 mars 1829. Han kandiderade inte till omval i valet 1828.

Efter tiden i representanthuset återupptog han sitt arbete som jurist. Han avled i Stratford, Connecticut, 1851. Han begravdes på Congregational Burying Ground.

Se även
Lista över guvernörer i Connecticut

Referenser

Noter

Födda 1783
Avlidna 1851
Ledamöter av USA:s representanthus från Connecticut
Viceguvernörer i Connecticut
Män
Östergötlands runinskrifter ATA4654/74

Östergötlands runinskrifter ATA4654/74 är ett runstensfragment i Skärkinds socken i Norrköpings kommun. Fragmentet är cirka 0,55 × 0,36 meter till ytan och cirka 0,14 meter tjockt. Materialet är brunaktig grå granit. Över den ena sidans yta löper en runslinga med två kompletta, oskadda runor och delar av ytterligare tre runor. Ristningen bedöms vara vikingatida.

Ög ATA4654/74 finns idag i Skärkinds kyrka, där det i september 2009 förvaras i ett sidorum tillsammans med Östergötlands runinskrifter 174 och Östergötlands runinskrifter 175.

Translitterering
I translittererad form lyder inskriften på fragmentet:

...-iulu...

Noter

Östergötlands runinskrifter
George P. McLean

George Payne McLean, född 7 oktober 1857, död 6 juni 1932, var en amerikansk politiker, guvernör i Connecticut och amerikansk senator.

Tidigt liv
McLean föddes i Simsbury. Han gick i offentliga skolor och studerade sedan juridik. Han antogs till advokatsamfundet i Connecticut 1881 och började praktisera i Hartford, Connecticut.

Politisk karriär
McLean var medlem av Republikanerna och ledamot av Connecticuts representanthus 1883 och 1884. Han var också medlem av en kommission för att revidera Connecticuts lagar 1885. Han var ledamot av Connecticuts senat 1886.

Han var federal åklagare för sin hemstat från 1892 till 1896. Därefter återupptog han sin juristpraktik i Hartford.

Guvernör och senator
McLean valdes till guvernör i november 1900 och efterträdde sin partikamrat George E. Lounsbury den 9 januari 1901. Han satt kvar till den 7 januari 1902, då han efterträddes av ännu en republikan: Abiram Chamberlain.

Han valdes till USA:s senat i valet 1910 och blev omvald två gånger. Han tjänstgjorde från 1911 till 1929. Han tackade nej till att kandidera till omval 1928. Under sin tid i senaten var ordförande för utskottet för skogsreservat och vilddjursskydd i fyra år och ledamot av utskottet för banker och valuta i fyra år.

Senare år
Efter sin tid i senaten återupptog McLean arbetet som jurist i Hartford. Han avled i Simsbury och begravdes på Simsbury Cemetery.

I McLeans testamente hade han satt av medel för den ideella McLean Fund, som sedan dess har skött två företag i hans hemstad Simsbury, ett ålderdomshem och ett privat vilddjursreservat. McLean Game Refuge omfattar över 17 km² mark i Simsbury och Granby och är öppet för allmänheten. Hans hem har omvandlats till en mångomfattande organisation för åldringsvård.

Se även
Lista över guvernörer i Connecticut

Referenser

Guvernörer i Connecticut
Ledamöter av USA:s senat från Connecticut
Amerikanska federala åklagare
Personer från Simsbury
Födda 1857
Avlidna 1932
Män
Stephen Hwang

Stephen Hwang, född 26 november 1956 i Mullsjö, är en svensk professor i fysik. Sedan 20 mars 2017 är han rektor vid Högskolan i Halmstad. Han är son till Hwang Tsu-yü, kinesisk-svensk författare, matematiker och översättare.

Stephen Hwang studerade till civilingenjör i teknisk fysik vid Chalmers tekniska högskola i Göteborg. Han fortsatte med forskarutbildning på samma plats och avlade doktorsexamen i teoretisk fysik 1986. Därefter var Hwang forskare vid University of Texas (i en forskningsgrupp hos nobelpristagaren Steven Weinberg) i två år. Sedan var han två år vid Cernlaboratoriet i Genève. 1991 återvände han till Chalmers och blev docent där. Hwangs egen forskning inom elementarpartikelfysik inriktar sig på supersträngteori.

Hwang flyttade 1995 till Karlstads universitet där han 2000 blev professor i fysik. Vid Karlstads universitet har han även varit dekan, forskningsledare och ledamot i universitetets ledningsgrupp.

Den 3 juni 2009 blev Hwang föreslagen som rektor för det nya Linnéuniversitetet. Regeringen utsåg den 27 augusti 2009 honom till rektor för Linnéuniversitetet från dess bildande 1 januari 2010 till 31 december 2015. Förordnandet förlängdes sedan med tre år till 31 december 2018. 

I december 2016 föreslogs Hwang som rektor vid Högskolan i Halmstad.
Denna tjänst tillträdde han 20 mars 2017.

Källor

Externa länkar 

Svenska professorer i fysik
Personer verksamma vid Karlstads universitet
Personer verksamma vid Linnéuniversitetet
Personer verksamma vid Högskolan i Halmstad
Alumner från Chalmers tekniska högskola
Födda 1956
Män
Levande personer
Rektorer vid universitet och högskolor i Sverige
WP:Projekt Kina
Rektorer vid Linnéuniversitetet
Svenska partikelfysiker
Dorian Yates

Dorian Andrew Mientjez Yates, född 19 april 1962 i Sutton Coldfield, England, är en brittisk professionell kroppsbyggare, mest känd för att ha vunnit Mr. Olympia sex gånger i rad, med början 1992.

Titlar 

1985 World Games, sjunde plats (amatör)
1990 Night of Champions, andra plats
1991 Night of Champions, första plats
1991 Mr. Olympia, andra plats 
1991 English Grand Prix, första plats
1992 Mr. Olympia, första plats
1992 English Grand Prix, första plats
1993 Mr. Olympia, första plats 
1994 Mr. Olympia, första plats
1994 Spanish Grand Prix, första plats
1994 German Grand Prix, första plats 
1994 English Grand Prix, första plats
1995 Mr. Olympia, första plats
1996 Mr. Olympia, första plats 
1996 Spanish Grand Prix, första plats 
1996 German Grand Prix, första plats
1996 English Grand Prix, första plats
1997 Mr. Olympia, första plats

Tävlingsmått 
Mr. Olympia 1994-mått
Höjd: 1,78 meter 
Tävlingsvikt: 122,5 kg
Off-Season-vikt:  136 kg

 Bröstkorg 150 cm
 Armar 54,5 cm
 Midja 86,5 cm
 Lår 78,7 cm
 Vader  53,3 cm

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Män
Födda 1962
Mr. Olympia-vinnare
Brittiska kroppsbyggare
Levande personer
Personer från Royal Sutton Coldfield
Oleg Romantsev

Oleg Ivanovitj Romantsev (), född 4 januari 1954, är en rysk fotbollstränare.

Han var i många år tränare för FC Spartak Moskva och under två perioder rysk förbundskapten.

Romantsev tog som tränare över Spartak Moskva 1989 och ledde laget till en rad ligatitlar under 1990-talet.

Som spelare tog han olympiskt brons med Sovjet 1980.

Externa länkar 

Födda 1954
Ryska fotbollstränare
Spelare i FK Spartak Moskva
Tränare i FC Spartak Moskva
Sovjetiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1980
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Sovjetunionen
Män
Levande personer
Personer från Rjazan oblast
Sovjetiska fotbollstränare
Spelare i VM i fotboll 1982
Förbundskaptener i VM i fotboll 2002
Igor Netto

Igor Aleksandrovitj Netto (), född 9 januari 1930 i Moskva i Sovjetunionen, död 30 mars 1999 i Moskva i Ryssland, var en sovjetisk fotbollsspelare. Han anses vara en av FK Spartak Moskvas bästa spelare genom tiderna.

Igor Netto slog igenom i Spartak Moskva och blev sovjetisk mästare fem gånger. I Sovjetunionens landslag var han med och tog OS-guld 1956 och deltog i VM 1958 och 1962. Netto blev europamästare med Sovjet 1960 och lagkapten för landslaget 1954-1963. 

Män
Födda 1930
Avlidna 1999
Sovjetiska fotbollsspelare
Sovjetiska fotbollstränare
Sovjetiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FK Spartak Moskva
Förbundskaptener för Irans herrlandslag i fotboll
Spelare i VM i fotboll 1958
Spelare i VM i fotboll 1962
Spelare i Europacupen i fotboll för landslag 1960
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Sovjetunionen
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Sovjetunionen
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1956
Idrottare från Moskva
Tränare i Panionios FC
Tränare i AC Omonia
Tränare i FC Spartak Moskva
Nikita Simonjan

Nikita Simonjan (armeniska: Նիկիտա (Մկրտիչ) Սիմոնյան, ryska: Никита Павлович Симонян, Nikita Pavlovitj Simonjan) född 12 oktober 1926 i Armavir, är en sovjetisk (armenisk) före detta fotbollsspelare i FC Spartak Moskva.

Simonjan spelade i FC Spartak Moskva under 1950- och 1960-talet. Han spelade även i Sovjetunionens landslag. Han blev som tränare ligamästare med Spartak Moskva och Jerevan.

Män
Födda 1926
Armeniska fotbollsspelare
Sovjetiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FK Spartak Moskva
Spelare i VM i fotboll 1958
Levande personer
Personer från Krasnodar kraj
Anton Depauly

Anton Felix Depauly, född 30. April 1801 i Mies, nuvarande Stříbro i Tjeckien, död 27 april 1866 där, var en i böhmisk konstnär som verkade i Österrike.

Depauly var son till arkivarien Johann Depauly och Elisabetha, född Schmid. Vid faderns död började Depauly vid sjutton års ålder vid Konstakademien i Wien, sannolikt med stöd av sin onkel som var köpman i Stříbro. Efter tioåriga studier i teckning och historiemåleri gifte han sig och bildade familj (med många barn) i Wien. Han blev en ledande historie- och porträttmålare i huvudstaden.

Runt 1840 lämnade han Wien och vände tillbaka till sina släktingar i födelsestaden där han fortsatte att arbeta som porträttmålare.

Hans verk i Wien är – upp till 13 tonsättarporträtt i samlingarna i Musikverein – för närvarande ännu inte dokumenterade. Från de följande decennierna i Böhmen har ytterligare oljemålningar av honom registrerats, men vidare forskning återstår.

Joseph Sonnleithner, från den berömda Wien-familjen, gav, till den porträttsamling han senare avyttrade till Gesellschaft der Musikfreunde, Depauly i uppdrag att måla ett porträtt av Schubert som visade denne utan glasögon.

Källor

Vidare läsning 
 Anna Schirlbauer: Das zeitgenössische Ölporträt Schuberts hat seinen Maler gefunden: Anton Depauly. In: Schubert:Perspektiven. Jg. 4 (2004), sid. 145-173 
 Dies.: Joseph Sonnleithners Sammlung in der Portraitgalerie der Gesellschaft der Musikfreunde in Wien. Neue Erkenntnisse über ihren Begründer, ihre Bilder und Maler. Mit Abschnitten über die Maler Mähler, Kupelwieser und Depauly und Details über die Entstehung der Sammlung. In: Wiener Geschichtsblätter. – 62 (2007), H. 1, sid. 29-64 
 Dies.: Der Franz Schubert-Porträtist Anton Depauly und seine Bilder (anlässlich seines 150.Todestags). In: Internet, 25. Januar 2016 [p. 1–9]

Österrikiska konstnärer under 1800-talet
Födda 1801
Avlidna 1866
Män