kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eva Bonniers sommarhus

Eva Bonniers sommarhus är en sommarvilla uppförd i fornnordisk stil 1904 vid Torsvägen på Jungfruberget i Dalarö för konstnärinnan Eva Bonnier efter ritningar av arkitekt Ragnar Östberg. 

Eva Bonniers sommarvilla är ett av de många konstnärshem som uppfördes på den svenska landsbygden kring sekelskiftet 1900. Här kan nämnas Carl Larsson-gården i Sundborn, Anders Zorns hem i Mora och Albert Engströms ateljé i Stockholms skärgård. En del av dessa hus var om- och tillbyggda äldre fastigheter, några var nyproducerade och ritade av dåtidens kända arkitekter. Eva Bonniers sommarhus var ett nybygge, ritat av Ragnar Östberg och uppfört 1904–1905 med en vid utsikt från Jungfruberget på Dalarö.

Huset uppfördes på en hög naturstenssockel med obehandlade fasader i liggtimmer och småspröjsade fönster. Taket täcktes med svarta flata betongpannor. De på en Östbergs ritningar föreslagna rika utsmyckningarna i fornnordisk stil över svalgångarnas ändar utfördes inte utan ersattes med stora, småspröjsade fönsterpartier. Eva Bonniers ateljé, ursprungligen med takfönster, förlades i nordvästra hörnet av övervåningen. Sovrummet i nordost kragar delvis ut från fasaden. Den rustika interiören präglades av väggarnas synliga timmerstockar. Även delar av inredningen hade ritats av Östberg. 

Byggnadens yttre är idag förändrat. Under 1900-talet kläddes fasaderna in med stående locklistpanel, nu gråmålad, och takets ursprungliga beläggning byttes ut mot rött enkupigt tegel. Interiörerna är dock mycket välbevarade.

Byggnaden är skyddad som byggnadsminne.

Se även
 Lista över byggnadsminnen i Stockholms län

Referenser

Externa länkar
Exteriören idag, bild på haninge.se
http://www.ub.gu.se/fasta/laban/erez/kvinnohistoriska/tidskrifter/idun/1906/pdf/1906_35.pdf

1904 i Sverige
Arkitekturåret 1904
Villor i Sverige
Byggnader och anläggningar i Haninge kommun
Byggnader ritade av Ragnar Östberg
Byggnader med anknytning till Bonnierfamiljen
Dalarö
Roger Griswold

Roger Griswold, född 21 maj 1762, död 25 oktober 1812, var guvernör i Connecticut och ledamot av USA:s representanthus, som representant för Federalisterna.

Tidigt liv och karriär
Roger Griswold föddes i Lyme, Connecticut, och var son till guvernören Matthew Griswold och Ursula Griswold (född Wolcott). Han tog examen från Yale College 1780. Därefter studerade han juridik och antogs som ledamot i advokatsamfundet 1783. Han började praktisera i Norwich, Connecticut, men flyttade tillbaka till Lyme 1794. Han valdes som Federalist till USA:s representanthus inför dess fjärde mandatperiod och återvaldes till fem ytterligare mandatperioder. Han tjänstgjorde från den 4 mars 1795 till dess han avsade sig uppdraget 1805 innan den nionde mandatperioden för kongressen skulle samlas. Han var bland annat utskottsordförande för Committee on Revisal and Unfinished Business och tackade nej till att bli krigsminister i president John Adams regering 1801. Han tjänstgjorde som domare i Connecticuts högsta domstol 1807 och var elektor i presidentvalet för Charles Cotesworth Pinckney och Rufus King. Han blev viceguvernör i Connecticut 1809-1811 och guvernör från 1811 till sin död i Norwich. Han begravdes i Griswold Cemetery vid Black Hall i staden Lyme (numera Old Lyme, Connecticut).

Familj
Roger Griswold var farfar till kongressman Matthew Griswold.  Hans far Matthew Griswold, hans morfar Roger Wolcott, hans farbror Oliver Wolcott och hans kusin Oliver Wolcott, Jr. var samtliga också guvernörer i Connecticut.

Slagsmål

Griswold var den förste kongressmannen som kom i fysiskt handgemäng med en annan kongressman. Matthew Lyon, en Republikansk kongressman från Vermont, blev förolämpad av Griswold i plenisalen och svarade med att spotta på honom. Två veckor senare anföll Griswold honom med en käpp. Lyon plockade snabbt upp en eldgaffel som han försvarade sig med.

Förslag på utträde ur unionen
Tillsammans med flera andra Federalistiska politiker från New England föreslog han 1803 utträde ur USA, på grund av det växande inflytande som Jeffersons Demokrater hade och köpet av Louisiana samma år, vilket de kände skulle minska de nordliga delstaternas inflytande.

Se även
Lista över guvernörer i Connecticut

Referenser

Noter

Externa länkar
Biographic sketch at U.S. Congress

Födda 1762
Avlidna 1812
Guvernörer i Connecticut
Viceguvernörer i Connecticut
Ledamöter av USA:s representanthus från Connecticut
Män
Aston Bank SA

Denna artikel handlar om banken Aston Bank, för andra betydelser se Aston Bank (olika betydelser).
Aston Bank är en oberoende schweizisk bank. Banken är baserade i den gamla stadsdelen i Lugano (Ticino) i Schweiz finansiella centrum. Banken är känd för att vara inriktade på förvaltning av tillgångar. Banken grundades 1994.

Externa länkar 
 Aston Banks webbplats

Banker bildade 1994
Schweiziska banker
Karl Otto Bonnier den yngre

Filip Karl Otto Bonnier, född 7 maj 1943 i Engelbrekts församling i Stockholm, är en svensk bokförläggare, redaktör och tidigare styrelseordförande för Albert Bonniers förlag, och miljardär. 

Karl Otto Bonnier är son till bokförläggaren Gerard Bonnier och Elisabeth Holmén samt bror till Eva Bonnier, Pontus Bonnier och Åke Bonnier d.y.

Efter akademiska studier i Stockholm och Uppsala blev han filosofie kandidat 1967. Han började som bokförläggare vid Albert Bonniers förlag 1970. Han har varit styrelseordförande i Albert Bonniers förlag AB, vice styrelseordförande i Bonnierförlagen AB och styrelseledamot i Dagens Nyheter AB. Han blev ledamot av Vinakademien 1982.

Han var 1966–1977 gift med filosofie kandidat Catherie Granholm (född 1942) och fick  med henne en dotter. Sedan 1980 är han gift med redaktören Ingemo Åkesson (född 1950) och fick med henne en son.

Referenser

Födda 1943
Svenska förläggare
Svenska miljardärer
Ättlingar till Gerhard Bonnier
Män
Levande personer
Delägare av Bonnierkoncernen
Näringslivspersoner från Stockholm
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Ängsfjärden

Ängsfjärden är en fjärd i Östhammars kommun, Börstil socken, belägen mellan Söderön i sydväst och Sladdarön i nordost. På fjärden finns fyrarna Tolvöregrundet och Hummelgården. Ängsfjärden är även ett stugområde bestående av ett 40-tal tomter beläget på den sydöstra sidan av Söderön.

Fjärdar i Sverige
Östhammars kommun
Trypanofobi

Trypanofobi är extrem och orationell rädsla för medicinska ingrepp med injektions-spruta eller kanyl. Den benämns ibland som aikmofobi, belonefobi eller enetofobi, namn som är tekniskt inkorrekta då de endast beskriver en "rädsla för nålar" och ignorerar den medicinska aspekten av trypanofobi. I vardagligt tal säger man enklast sprutfobi. Tillståndet är behandlingsbart med kognitiv beteendeterapi.

Källor 

Fobier
Svenska konstnärsförbundet

Svenska konstnärsförbundet (förkortas SK) är en intresseorganisation för konstnärer som bildades 1975. De verkar inom kategorierna bildkonst, konsthantverk, skulptur, illustration, grafik, foto- och videokonst samt smides- och textilkonst.

SK är ett riksförbund med förbundskansli i Stockholm och är indelat i fem regioner, Öst, Väst, Mitt, Syd och Nord med egen styrelse och verksamhet.

Externa länkar
Officiell webbplats

Intresseorganisationer i Sverige
Yaho

Yaho är en jordbrukskommun i Balé-provinsen i södra Burkina Faso. Kommunen har fått namn efter huvudstaden Yaho och innefattar totalt 10 byar på en yta av 400 km². I augusti 2009 hade Yaho 16 424 invånare.

Borgmästaren i Yaho sedan 2006 är Zounkata Tuina, en arkitekt utbildad på Chalmers i Göteborg. För närvarande arbetar kommuninvånarna med millenniemålen. Ett projekt man hoppas kunna genomföra inom en snar framtid är att bygga en damm som skulle ge bevattning till jordbruksområden längs Püsa-floden och dessutom förse befolkningen med fisk.

Städer och byar
Största byarna i kommunen är (augusti 2009):

 Yaho  	(4 500 invånare) (huvudstad i kommunen)
 Bondo 	(1 625 invånare)
 Fobiri  	(1 818 invånare)
 Grand-balé	(90 invånare)
 Kongoba	(624 invånare)
 Madou  	(1 823 invånare)
 Mamou	        (3 526 invånare)
 Maoula	(638 invånare)
 Mina	        (650 invånare)
 Mouni	        (1 130 invånare)

Referenser

Orter i Boucle du Mouhoun
Kutluğ Ataman

Kutluğ Ataman, född 1961 i Istanbul, Turkiet, är filmare och konstnär. Han bor och arbetar i Istanbul och London.

Han studerade vid Universitet i Kalifornien, Los Angeles, USA, där han fick sin Master of Fine Arts (MFA) 1988.

Han arbetar främst med rörlig bild och hans arbeten handlar ofta om ovanliga livsöden och marginaliserade personer och deras identitetsskapande. Ofta blandar han fiktiva och dokumentära historier vilket skapar ett ifrågasättande av verklighetsbegreppet och möjlighetet till objektivitet.

Hans filmer och konstverk har visats på många platser runt om i världen. Hans första film var dramat Serpent’s Tale (Karanlık Sular) från 1994, som utspelade sig i ett nedgånget Istanbul. Filmen fick stor uppmärksamhet och den visades på en rad stora filmfestivaler runt om i världen och blev också prisad med en rad utmärkelser. Hans andra film Lola+Bilidikid från 1998 valdes till öppningsfilm för Panoramasektionen för den 49:e  Berlins filmfestival.

Som konstnär debuterade han på Istanbulbiennialen 1997 då han blev inbjuden och visade kutluğ ataman's semiha b. unplugged, som är en dokumentär om operadivan Semiha Berksoy. Efter detta blev han inbjuden till den 48:e upplagan av Venedigbiennalen där han visade verket Women Who Wear Wigs som handlar om fyra kvinnor som av olika orsak bär peruk. De fyra kvinnorna är; en revolutionär som genom filmen förblir anonym, den välkända journalisten Nevval Sevindi som överlevt cancer, en anonym from muslimsk student, och en transsexuell prostituerad aktivist. Ataman deltog även vid Documenta 11 i Kassel där han presenterade The 4 Seasons of Veronica Read som också ingick i Tates triennialutställningen Days Like These 2003, och han var en av de nominerade för Turnerpriset 2004 där han visade verket Twelve. Detta verk kommer också att visas vid Göteborgs Internationella Konstbiennal 2009.

Hans verk finns representerade vid exempelvis MoMA i New York,    Tate Modern och Moderna museet i Istanbul.

Källor
Texten är till stora delar översatt från engelskspråkiga wikipedias artikel Kutluğ Ataman, läst 2009-08-31.
Göteborgs Konsthall (2009) Göteborgs Internationella Konstbiennal 2009 - Kutluğ Ataman, <www.konsthallen.goteborgs.se>, läst 2009-08-31
Tate Modern (2004) Turner Prize 2004 - Kutluğ Ataman, <www.tate.org.uk>, läst 2009-09-01

Noter 

Representerade vid Museum of Modern Art
Brittiska filmfotografer
Brittiska konstnärer under 2000-talet
Turkiska filmfotografer
Turkiska konstnärer
Födda 1961
Män
Levande personer
Täckvävarspindlar

Täckvävarspindlar (Linyphiidae) är en stor familj av spindlar som innehåller över 4 300 beskrivna arter världen över. Mattvävarspindlar är ett annat namn som har använts om familjen, men det trivialnamnet används numera för underfamiljen Linyphiinae (som även kallats taknätspindlar) vilken ingår i familjen. Andra underfamiljer är Erigoninae (dvärgspindlar), Dubiaraneinae, Leptyphantinae, Micronetinae och Mynogleninae.

Kännetecken  
Täckvävarspindlar är mycket variabla i utseende och teckning, men de flesta arter är mycket små, med en kroppslängd på omkring 1,5 till 3 millimeter.

Utbredning 
Familjen är en av de största spindelfamiljerna och förekommer över stora delar av världen.

Levnadssätt 

Täckvävarspindlar spinner karakteristiskt horisontella, närmast mattliknande eller baldakinliknande nät i gräset på ängar, eller i ört- och buskskiktet i skogar. Ovanför detta tätare vävda skikt finns en glesare konstruktion av trådar. När en insekt flyger emot dessa faller den ner i nätet och spindeln, som oftast väntar under eller i utkanten av nätet, rusar då fram för att fånga den.

De unga spindlarna kan förflytta sig långa sträckor genom att spinna så kallade flygtrådar. Denna består av en enda mycket lång silkestråd och det behövs bara lite vind för att spindeln skall bäras upp i luften. På så sätt kan de unga spindlarna sprida sig till nya platser. Detta kallas för ballongflykt. Ibland kan även fullvuxna spindlar förflytta sig på detta sätt, särskilt hanar som söker efter honor.

Referenser
 Sandhall, Åke & Almquist, Sven (1980) Spindlar och deras släktingar: naturguide i färg om spindeldjurens utseende, utveckling, levnadssätt och beteende, Interpublishing AB,

Externa länkar
Svenska Tecknare

Svenska Tecknare är en medlemsstyrd intresseorganisation för professionella utövare inom illustration och grafisk formgivning.

Verksamhet 
Svenska Tecknare organiserar yrkesverksamma inom ett brett spektrum av visuell kommunikation. Illustratörer och grafiska formgivare är de största grupperna. Serieteckning, animation och spel är växande områden. Svenska Tecknare arbetar dels med stöd till medlemmarna, men också med att stärka alla som är verksamma inom fältet. Svenska Tecknare är medlem i KLYS, en paraplyorganisation för bland annat upphovsrätt, kulturpolitik, trygghetssystem och yttrandefrihet.

Den viktigaste verksamheten är kvalificerad rådgivning inom arvoden, avtal och juridik, arbete för att stärka upphovsrätten, kultur- och näringspolitik för att förbättra medlemmarnas villkor, utbildning och inspiration samt att skapa nätverk mellan medlemmarna. Svenska Tecknare har cirka 1500 medlemmar.

Historik 
Innan 1955 var Konstnärernas riksorganisation (KRO) den enda yrkesorganisationen som tecknare kunde ansluta sig till. Men bokillustratören Einar Norelius som satt i KRO:s styrelse kände att han hade svårt att få gehör för specifika tecknarfrågor och 1955 grundades därför Svenska Tecknare. År 1975 bildades Illustratörcentrum som en arbetsförmedling med statligt stöd. Svenska Tecknare och Illustratörcentrum delar lokaler sedan 1979.

Tecknaren

Svenska Tecknare ger sedan 1977 ut tidningen Tecknaren, som bevakar illustration, grafisk form, animation och serieteckning genom reportage, intervjuer, analyser och essäer. och speglar gärna bevakningsområdena i andra fält eller genom internationella utblickar. Tecknaren kommer ut med sex nummer per år.

Knut V Pettersson-stipendiet 
Svenska Tecknare delar sedan 1973 årligen ut Knut V Pettersson-stipendiet till en förtjänt tecknare över fyrtio år. Petterson var tecknare, grafiker och målare. Fonden instiftades 1972 av hans änka Kerstin och förvaltas av Svenska Tecknare.

Kolla!

Sedan 2003 arrangerar Svenska Tecknare det årliga evenemanget Kolla! där man bland annat delar ut priser inom illustration, grafisk design och rörlig bild. Det finns även möjlighet för publiken att rösta fram en egen vinnare.

Prata!

Prata! är en samtalsserie som genom inbjudna gäster fördjupar frågeställningar och aktuella ämnen inom Svenska Tecknares område. Samtalen är öppna och gratis för alla och äger rum på regelbunden basis runtom i Sverige. Samtalen spelas in och distribueras som poddradio.

Ordförande i Svenska Tecknare

Referenser

Kommentarer

Noter

Externa länkar
Svenska Tecknares webbplats

Intresseorganisationer i Sverige
Organisationer bildade 1955
Grafisk formgivning
Tim Etchells

Tim Etchells, född 1962, är konstnär, skådespelare och skribent verksam i Sheffield, Storbritannien. Han driver teaterkompaniet Forced Entertainment, grundat 1984, som arbetar med en performativ samtidsteater. Gruppen har satt upp ett dussintal föreställningar som visats runt om i världen på teatrar och festivaler. 

Etchells arbetar även som konstnär, ofta med fokus på text och språkliga system och har gett ut ett antal så kallade artist's books. Han har även samarbetat med fotografen Hugo Glendinning i ett antal fotoprojekt och skapat verk i neon och för video. Som performancekonstnär har han samarbetat med bland andra Franko B och Vlatka Horvat. Han har även publicerat en roman med titeln The Broken World och novellsamlingen Endland Stories. Utöver detta har han även agerat kurator för ett antal festivaler och utställningar.

Källor
Delar av texten är översatt från engelskspråkiga wikipedias artikel Tim Etchells, läst 2009-08-31
Göteborgs Konsthall (2009) Göteborgs Internationella Konstbiennal - Tim Etchells, <www.konsthallen.goteborg.se>, läst 2009-08-31

Brittiska konstnärer
Brittiska skådespelare
Brittiska författare
Födda 1962
Levande personer
Män
Clemens Ullgren

Clemens Ullgren, född den 21 juli 1811 i Stockholm, död där den 6 november 1868, var en svensk kemist.

Biografi
Ullgren föddes i Stockholm av fattiga föräldrar från Jönköping, föräldrarna dog tidigt och Ullgren kom att uppfostras av sin svåger prästmannen Essén. Tidigt måste han försörja sig och kom som helt ung i tjänst på Apoteket Hvita Björn på Ladugårdslandet, därifrån överflyttade han till apoteket Svanen i Gamla stan. I avsikt att fördjupa sina kunskaper i farmakologin avlade han farmakologie studiosi-examen medan han fortsatte sitt arbete på apoteket. Apotekarsocieteten beviljade honom ett stipendium så att han 1830 kunde resa till Uppsala att studera kemi. Redan 1831 var han tvungen att överge studierna då hans ekonomi inte tillät fortsatta studier, men han hade då redan gjort sig känd genom nya kemiska analyser och förbättrade laboratoriemetoder. Hans stilistiska förmåga gjorde honom också snart till en uppskattad översättare av utländsk kemisk litteratur. År 1833 utgav han en sammandragen översättning av Friedrich Wöhlers oorganiska kemi och 1834 översatte han Humphry Davys "En naturforskares sista dagar".

En kort tid var han lärare vid Chalmerska slöjdskolan i Göteborg, men återvände snart till Stockholm. År 1836 erhöll han ett av Vetenskapsakademiens kemiska pris för en artikel i dess handlingar om kvicksilversalters sammansättning. År 1839 utgav han en lärobok i växtkemi, Organiska chemien I.  Han bearbetade dessutom Stöckhardts "Kemiskola". Under 1840-talet var arbetade han som kemist hos bergsrådet Johan Lorentz Aschan vid Kleva nickelgruvor i Småland. Tillsammans med en affärsman i Karlshamn anlade Ullgren en ättiksfabrik i Karlshamn, men fabriken bar sig inte. Under en tid samarbetade han även med tidningsmannen Johan Sandwall, som drev en metallfabrik, och kom även att bli redaktör för Jönköpings Tidning. Han sökte sig dock snart tillbaka till Stockholm, och 1848 blev han adjunkt och laborator vid Teknologiska institutet, 1853 utnämndes han till professor i kemi och kemisk teknologi vid samma institut. Ullgren invaldes 1859 till ledamot av Vetenskapsakademien och erhöll 1865 Nordstjärneorden.

Källor

Svenska professorer i kemi
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Riddare av Nordstjärneorden
Kemister under 1800-talet
Svenska forskare under 1800-talet
Personer från Stockholm
Födda 1811
Avlidna 1868
Män
Ugglan
Konståkning vid olympiska vinterspelen 1928

Vid olympiska vinterspelen 1928 hölls tre tävlingar i konståkning. Tävlingarna hölls från torsdagen den 14 till söndagen den 19 februari 1928.

Medaljsummering

Deltagare

Totalt 51 åkare (23 herrar och 28 damer) från elva nationer deltog:

  (herrar:4 damer:5)
  (herrar:1 damer:1)
  (herrar:2 damer:3)
  (herrar:2 damer:1)
  (herrar:2 damer:1)
  (herrar:1 damer:2)
  (herrar:3 damer:5)
  (herrar:3 damer:2)
  (herrar:0 damer:4)
  (herrar:1 damer:0)
  (herrar:1 damer:1)
  (herrar:3 damer:3)

Medaljtabell

Österrike var det enda land som vann mer än en medalj, men ingen guldmedalj.

Källor

Externa länkar

1928
Sporter vid olympiska vinterspelen 1928
Konståkning i Schweiz
Tulkarm

Tulkarm eller Tulkarem (; , Ṭūlkarm) är en palestinsk stad i nordvästra delen av Västbanken. Staden hade 2006 närmare 59 000 invånare.

Historia 
Tulkarm befolkades av kananeer på 3000-talet före Kristus. Efter den arabiska erövringen av området på 600-talet fick staden sitt nuvarande namn. Från 1517 tillhörde staden det ottomanska riket. 1908 blev staden en järnvägsknut på järnvägen som förband Egypten med Haifa i nordväst och med Syrien och Transjordanien i öster. Under Första världskriget var staden en militärbas för Osmanska riket men blev 1918 erövrad av brittisk militär.

Referenser 

Västbanken
Jacob Mohn

Jacob Neumann Mohn, född 30 maj 1838 i Bergen, död 16 februari 1882, var en norsk jurist och statistiker. Han var bror till Henrik och Emanuel Mohn.

Mohn blev juris kandidat 1859 och var 1864-67 anställd i norska Justitiedepartementet samt 1870-78 sekreterare i Det statistiske kontor. Han utarbetade Lovudkast med motiver angaaende børns og unge menneskers anvendelse til arbeide udenfor hjemmet (1878), sökte främja kooperationen och var en initiativrik statistiker, bland annat på näringslivets område.

Källor

Norska jurister under 1800-talet
Norska statistiker
Alumner från universitetet i Oslo
Norska forskare under 1800-talet
Forskare från Bergen
Födda 1838
Avlidna 1882
Män
Ugglan
Jurister från Bergen
Christian Adolf Virgin

Christian Adolf Virgin, född den 5 september 1797 i Göteborg, död den 8 februari 1870 i Nöbbele, var en svensk sjöofficer, världsomseglare och diplomat. Han var far till Ivar Virgin och farfar till Jacques Virgin.

Biografi
Virgin var son till amiralen Arvid Virgin av adliga ätten Virgin och Carolina Levina Arfvidsson. Han blev redan vid 17 års ålder underlöjtnant vid amiralitetet, och fick börja sin officersbana som deltagare i det korta kriget mot Norge ombord på linjeskeppet Äran, och kommenderades sedan på flera fredliga sjötåg i Medelhavet, Nordsjön och Östersjön. Han blev 1820 löjtnant och 1823 kapten i flottans generalstab samt var 1825 en av de officerare som förhyrdes att föra de genom den beryktade "skeppshandeln" försålda örlogsfartygen till Amerika. Resan med fregatten Eurydice blev dock inte av, och Virgin kommenderades i stället till tjänstgöring på samma fregatt på ambassadexpedition till Sankt Petersburg 1826. 1827 blev Virgin kammarherre. 1834 utnämndes han till kapten i flottan, och fick ofta som chef anföra de övningsexpeditioner som årligen utgick. 1840-41 förde han befäl på korvetten  på ett sjötåg till Medelhavet och Levanten.

Då en svensk världsomsegling beslutats utsågs Virgin att som kommendörkapten ombord på fregatten  genomföra denna färd. Färden genomfördes 1851-1853, och vid återkomsten befordrades Virgin till konteramiral. Virgin hade dock under expeditionen även handhaft diplomatiska ärenden, och Virgin utsågs att leda en mission till kejsar Napoleon III för att tilldela honom Serafimerorden, och 1856 utsågs han till svensk envoyé vid danska hovet. 1858 förflyttades han i stället till Haag, där han dock slutade sin tjänst redan 1860. De sista fem åren av sitt liv tillbringade han på sin lantegendom i Nöbbele utanför Växjö.

Virgin invaldes 1833 som ledamot av Örlogsmannasällskapet, vars sekreterare han en tid var, 1846 som ledamot av Krigsvetenskapsakademien och 1854 som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Källor

Externa länkar 
  
  

Världsomseglare
Svenska amiraler
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Svensk obetitlad adel
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska diplomater under 1800-talet
Diplomater från Göteborg
Militärer från Göteborg
Christian Adolf
Födda 1797
Avlidna 1870
Män