kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tillbaka till Pompeji

Tillbaka till Pompeji är den första boken i Kim Kimselius serie om Theo och Ramona. Boken kom ut julen 1997 och i en omarbetad nyutgåva 2004.

Boken handlar om Ramona som är på klassresa i ruinstaden Pompeji. Efter ett tag mår hon illa och sätter sig för att vila och råkar somna. När hon vaknar ser hon ett levande Pompeji och inser att hon förflyttas tillbaka i tiden, till ett Pompeji före vulkanutbrottet. Hon vet vad som kommer att hända och att alla människor kommer att dö.

Externa länkar
Officiell webbplats
Roslagstext blogg

Romerska riket i skönlitteratur
Skönlitteratur 1997
Svensk skönlitteratur
Historiska romaner
Verk av Kim Kimselius
Indianapolis 500 1996

Indianapolis 500 1996 var ett race som kördes den 26 maj på ovalbanan Indianapolis Motor Speedway.

Tävlingen
Det var första gången tävlingen ingick i Indy Racing League. Buddy Lazier vann, trots att han tidigare hade haft svårt att ens kvalificera sig under tiden som alla förare och team från CART ställde upp i tävlingen. Den serien höll ett konkurrerande race vid namn U.S. 500 på Michigan International Speedway samma dag, vilket hindrade CART-stallen att ställa upp i Indy 500. Dessutom införde Indy Racing League en regel som garanterade de 25 bäst placerade förarna i mästerskapet start i tävlingen, vilket skulle ha lämnat CART med bara åtta platser på startgriden.

Scott Brayton tog ursprungligen pole position, men avled när han körde ett test med sin reservbil några dagar efteråt, då han fick punktering och for in i muren i 370 km/h. Tony Stewart tog över pole position, men han var inte den snabbaste föraren på kvalet. Arie Luyendyk blev diskvalificerad från det första kvalet efter ett tekniskt regelbrott, men på den förbättrade banan satte Luyendyk banrekord med en snittfart över fyra varv på 236,985 mph (381,308 km/h), vilket var 5 km/h bättre än Braytons tid någon vecka innan. På grund av tävlingens regler om att startpositioner avgörs av vilken dag man kvalar in, hamnade Luyendyk på 20:e plats på startgriden. Danny Ongais tog över Braytons bil, men tvingades starta sist på grund av att han inte kvalat in bilen själv. 

I tävlingen handlade det främst om tre förare som slogs om segern. Alessandro Zampedri hade ledningen på varv 190, men blev passerad av Davy Jones och Buddy Lazier, innan han kraschade och allvarligt skadade sina fötter. Det skedde på sista varvet, och Zampedri klassificerades som fyra, trots incidenten. Innan dess hade Lazier tagit sig förbi Jones och tagit sin enda seger i Indy 500, vilket blev hans genombrott som förare. Den snabbaste kvalaren Luyendyk var med och slogs om ledningen halvvägs tills han kolliderade med Eliseo Salazar i depån och tvingades bryta.

Resultat

1996 i USA
Indianapolis 500-lopp
IndyCar-tävlingar 1996
Motorsportevenemang 1996
Indianapolis under 1900-talet
Ingmar Söhrman

Ingmar Söhrman, född 1950 i Töreboda, är professor i romanska språk, särskilt spanska vid Göteborgs universitet.

Ingmar Söhrman doktorerade 1991 i romanska språk vid Uppsala universitet med avhandlingen Las construcciones condicionales en castellano contemporáneo. Vid tiden för disputationen var Söhrman lektor i svenska vid universitetet i Alcalá. Han har därefter ägnat sin forskning åt romansk syntax och semantik samt åt etniska minoriteter i Europa och språkpolitik, åt medeltida spanska uppfattningar om Sverige (däribland goternas ursprung), spansk-svenska kontakter i historien, och den svenska historien skriven på spanska. Forskningen om etniska minoriteter har dels tagit sin utgångspunkt i Spanien, dels i Balkan och i Rumänien. 

1993 blev Söhrman docent och lektor i spanska vid Umeå universitet, fick 1998 samma befattning vid Göteborgs universitet, och blev 2008 professor där i spanska fram till december 2011, då han utnämndes till professor i romanska språk, särskilt spanska vid samma universitet.

Källor 
 Libris
 Göteborgs universitet, Professorsinstallationen den 15 maj 2009.

Externa länkar 

Födda 1950
Svenska professorer i romanska språk
Män
Levande personer
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Michael Fedele

Michael Fedele, född den 30 mars 1955, är en amerikansk politiker och den sittande viceguvernören i Connecticut.

Tidigt liv
Fedele föddes i Minturno, Italien. Han tog examen från Fairfield University i Fairfield, Connecticut, 1980 och Norwalk State Technical College i Norwalk, Connecticut. Han och hans fru Carol har tre barn.

Politisk karriär
Fedele är medlem av Republikanerna. Hans första politiska uppdrag var som ledamot i Stamfords 40 man stora fullmäktigeförsamling. Han representerade det starkt republikanskt dominerade 13:e distriktet 1987-1991. Senare representerade han Stamfords 147:e distrikt i Connecticuts representanthus från 1992 till 2002. Han kandiderade till Connecticuts senat 2002, men förlorade knappt till demokraten Andrew J. McDonald.

Fedele grundade och styrde Pinnacle Group, ett IT-företag i Connecticut.

Han kandiderade till viceguvernör i valet på hösten 2006, tillsammans med den sittande guvernören, republikanen M. Jodi Rell. De vann valet och Federle tillträdde posten som viceguvernör den 3 januari 2007.

Fedele fick priset Prescott Bush Award 2009, den högsta utmärkelse som Connecticuts Republikanska parti ger till sina medlemmar. 

Boy's Town of Italy gav Fedele deras 2009 Humanitarian of the Year Award.

Se även
Lista över guvernörer i Connecticut

Externa länkar
 Official site

Referenser

Födda 1955
Amerikanska republikaner
Viceguvernörer i Connecticut
Män
Levande personer
Personer från Lazio
Alumner från Fairfield University
Ouargha

Ouargha (även Ouergha, Ouerrha) är en flod i Marocko. Den utgör sydgränsen för Rifbergen och Jebala-området. Ouargha är en biflod till Sebou-floden, och flyter genom samhällena Jorf El Melha och Douar Zouayed.

Externa länkar
 

Vattendrag i Marocko
Sebous avrinningsområde
Alessandro Zampedri

Alessandro "Alex" Zampedri, född 3 oktober 1969 i Brescia, är en italiensk racerförare.

Racingkarriär
Zampedri lät först att låta höra talas om sig internationellt när han blev trea i ett race i formel 3000 på Nürburgring säsongen 1993. Hans resultat i övrigt var inte spektakulära, utan han blev tolva i mästerskapet 1992, och elva 1993. Zampedri fick kontrakt med Euromotorsport i CART för säsongen 1994, vars stallägare var italienare. Han lämnade stallet efter bara två tävlingar och gick istället till Dale Coyne Racing, för vilka han fullföljde säsongen. Zampedri tog nio poäng, med en sjundeplats på Portland International Raceway som bästa resultat. Säsongen 1995 deltog Zampedri för första gången i en full säsong i CART, då han fortsatte med Dale Coyne Racing. Han tog en åttondeplats som bäst, och tog sammanlagt 15 poäng för en 22:a plats i mästerskapet. Inför 1996 blev Zampedri utan körning, men fick en plats med Team Scandia till Indianapolis 500, som körde utan CART-förare. Han slogs om segern och ledde med tio varv kvar att köra, när han blev passerad av Davy Jones. Zampedri tappade ytterligare ett par placeringar, och kolliderade med Roberto Guerrero och Eliseo Salazar, och bilen blev luftburen och kraschade in i staketet på målrakan. Han klassificerades som fyra i tävlingen, men hamnade på sjukhus för allvarliga fotskador.

Zampedri var redo att tävla igen ett år efter olyckan, och ställde upp i Indianapolis 500 1997, men nådde långt ifrån samma resultat. Han gav upp IndyCar-karriären och flyttade tillbaka till Italien, för att tävla i Porsche Supercup, under 2000-talet. Han var kapabel till att kämpa om mästerskapet en gång, vilket han gjorde 2005, då det räckte ända fram till titeln, vilket var hans första internationella mästerskapstitel. Under de kommande åren blev han mest noterad för att ha anfallit Richard Westbrook i depån efter ett race på Silverstone Circuit 2007. Resultaten på banan försämrades, och sedan dess har han placerad sig ganska långt bak i resultatlistorna.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Födda 1969
Italienska racerförare
Champ Car-förare
IndyCar-förare
Indianapolis 500-förare
Formel 3000-förare
Porsche Supercup-förare
Män
Levande personer
Ingalill Mosander

Ingalill Margareta Mosander, tidigare Eriksson, född Larsson den 17 juli 1943 i Fors församling i Eskilstuna i Södermanlands län, är en svensk journalist och litteraturkritiker. Hon skriver i första hand för Aftonbladet. 

Ingalill Mosander, som har filosofie kandidatexamen, har arbetat som journalist på Dagens Nyheter, Vestmanlands Läns Tidning, Bildjournalen, Veckojournalen och Expressen. Vid sidan om sina återkommande bokkrönikor i Aftonbladet har hon regelbundet recenserat böcker i SVT-programmet Go'kväll. SVT:s samarbete med Mosander har pausats. Orsaken var att SVT ville utveckla lästipsen i Go' kväll. Hon kommenterade själv SVT:s beslut som "fullkomligt befängt" i en artikel i Aftonbladet.  

Tidningen Svensk Bokhandel utsåg henne år 2006 till "Sveriges mäktigaste journalist i bokbranschen". 

Den 28 juni 2014 var Ingalill Mosander sommarvärd i Sveriges Radio P1.

Ingalill Mosander var gift första gången 1967–1974 med kirurgläkaren Bo Eriksson (född 1942) och andra gången från 1987 med journalisten Jan Mosander (född 1944). Makarna Mosander överlevde Costa Concordia-katastrofen 2012.

Priser och utmärkelser 
2004 – Axel Liffner-stipendiet

Källor

Svenska journalister under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1943
Levande personer
Sommarvärdar 2014
Journalister från Eskilstuna
Steve Knapp

Steve Knapp, född den 17 april 1964 i Minneapolis, Minnesota, USA, är en amerikansk racerförare.

Racingkarriär
Knapp tävlade i Toyota Atlantic Championship under 1997 års säsong, där han slutade på sjätte plats. Han deltog därefter i Indianapolis 500 tre gånger, med en tredjeplats i debuten 1998 som höjdpunkt. Knapp blev utsedd till årets rookie i Indianapolis 500 samma år. Knapp var inte lika framgångsrik i mästerskapet som helhet, där han slutade på 22:a plats. I de två andra starterna nådde Knapp inga framskjutna placeringar, och han avslutade sin karriär efter säsongen 2000.

Födda 1964
Racerförare från Minnesota
IndyCar-förare
Indianapolis 500-förare
Idrottare från Minneapolis
Män
Levande personer
John Paul Jr.

John Lee Paul Jr., född 19 februari 1960 i Muncie i Indiana, död 29 december 2020 i Woodland Hills, Los Angeles County, Kalifornien, var en amerikansk racerförare.

Racingkarriär
Paul vann International Motor Sports Associations sportvagnsmästerskap, efter att ha vunnit Sebring 12-timmars med sin far John Paul Sr. Paul tävlade därefter i CART, med vinst i Michigan 500 1983 som höjdpunkt. Han slutade på åttondeplats i mästerskapet. Dessutom blev han tvåa i Le Mans 24-timmars 1984 tillsammans med Jean Rondeau i en Porsche. Han lyckades inte få några fulla säsonger i CART de efterföljande åren, och problemen fortsatte när han visade sig ha varit inblandad i sin fars droghandlingsaffärer, och när Paul vägrade att vittna dömdes han till fem års fängelse för medhjälp till droghandel, varav han satt av halva tiden.

Hans image var allvarligt skadad av fängelsetiden och han fick nöja sig med att tävla för mindre team de kommande åren, vilket gjorde att han misslyckades att kvala in till Indianapolis 500 hela åtta gånger. Han blev som bäst sjua i tävlingen, vilket han uppnådde 1998, samma år som han vann sitt enda race i den nystartade Indy Racing League, en bedrift han uppnådde på Texas Motor Speedway. Paul blev elva i mästerskapet den säsongen. Han tvingades avsluta sin karriär 2001 efter att ha drabbats av Huntingtons sjukdom, men han mådde tillräckligt väl för att kunna jobba som förarcoach i Las Vegas.

Källor

Noter

Amerikanska racerförare
Racerförare från Indiana
Amerikanska brottslingar
Champ Car-förare
IndyCar-förare
IndyCar-racevinnare
Indianapolis 500-förare
Födda 1960
Avlidna 2020 
Män
Pico Almanzor

Pico Almanzor, även kallat Pico de Almanzor och Moro Almanzor, är ett 2 591 meter högt berg i Kastilianska skiljebergen och det högsta berget i centrala Spanien.

Berget har fått sitt namn från arabiskans Al-Mansur som betyder den segerrike. Al-Mansur Ibn Abi Amir var general och statsman i det muslimska Spanien under senare delen av 900-talet som fick titeln Al-Mansur av morerna i Spanien efter att han besegrat de kristna. Under ett av sina fälttåg passerade han nära berget och slogs av dess skönhet. Pico Almanzor bestegs första gången i september 1899 av M. González de Amezúa och José Ibrián. Espada, Ontañon och Abricarro besteg berget för första gången vintertid 1903. 1960 placerades ett meterhögt järnkors på toppen.

Källor

SummitPost - Almanzor 

Berg i Spanien
Kastilien och Leon
Kevin Sullivan

Kevin B. Sullivan, född 20 augusti 1949, är en amerikansk demokratisk politiker, som har varit viceguvernör i Connecticut.

Tidigt liv 
Kevin Sullivan har bott i West Hartford, Connecticut, sedan han var liten. Han gick i offentliga skolor där. Han tog examen från Trinity College 1971. Senare studerade han juridik och tog examen från University of Connecticut School of Law 1982.

Borgmästare och delstatssenator 
Kevin Sullivan är medlem av Demokraterna. Innan han valdes till Connecticuts senat, var Sullivan borgmästare i West Hartford och satt i stadens fullmäktige i fem år. När han var borgmästare sänktes stadens skatt för första gången i modern historia.

I Connecticuts senat fokuserade Sullivan på utbildningsreformer, fiskal politik och psykiatrisk hälsovård. Han blev ledare för senaten sedan han organiserat en kampanj 1997 för att återfå majoriteten till Demokraterna.

Viceguvernör 
När guvernör John G. Rowland avgick, blev viceguvernör M. Jodi Rell guvernör. Senatens ledare, Sullivan, svors samtidigt in som viceguvernör, den 1 juli 2004.

Tidigt under sin mandatperiod utsåg Rell Sullivan till ordförande för delstatens myndighet för psykiatrisk hälsovård. Hans arbete där ledde till stora förbättringar.

Sullivan valde att varken kandidera till viceguvernör eller guvernör 2006. Han stödde John DeStefano, Jr. i Demokraternas primärval inför guvernörsvalet, men DeStefano förlorade guvernörsvalet mot den sittande guvernören M. Jodi Rell. Sullivan efterträddes som viceguvernör av Michael Fedele den 3 januari 2007.

Senare 
Efter sin tid som viceguvernör har Sullivan undervisat i media och politik vid Quinnipiac University och är nu verkställande direktör vid Children's Museum of Connecticut. Han är också författare till ett träningsprogram som heter "Why Bad Government Happens to Good People".

Sullivan är gift med läraren och fullmäktigeledamoten i West Hartford Dr. Carolyn Thornberry.

Se även 
 Lista över guvernörer i Connecticut

Referenser

Externa länkar 
 Official site

Viceguvernörer i Connecticut
Borgmästare i USA
Födda 1949
Män
Levande personer
Alumner från University of Connecticut School of Law
Alumner från Trinity College (Connecticut)
Plånbok

En plånbok är en mindre, på mitten vikbar, mjuk väska eller fodral vars huvudsakliga syfte är att förvara pengar, identitetshandlingar, kreditkort och liknande mindre föremål. Plånbokens lilla format gör att den kan bäras i till exempel byxficka, jackficka eller handväska. Vanligtvis tillverkas plånböcker av läder eller syntetmaterial och är ofta försedda med knappar och/eller dragkedjor. 

Namnet kommer av att plånboken ursprungligen var en liten bok med inhäftade plån för anteckningar. I sin nuvarande betydelse kan ordet beläggas i svenska språket sedan 1807, men före cirka 1850 betydde ordet vanligen "liten bok med plån för anteckningar".

Referenser 

Accessoarer
Väskor
Charles Redman

Charles Edgar Redman, född 24 december 1943 i Waukegan, Illinois, är en amerikansk före detta diplomat. 

Han tjänstgjorde som USA:s ambassadör i Sverige mellan 1989 och 1992, och som USA:s ambassadör i Tyskland från 1994 till 1996. 

1996 började han arbeta för det amerikanska företaget Bechtel Group.

Källor

Noter

Externa länkar

USA:s ambassadörer i Sverige
USA:s ambassadörer i Tyskland
Amerikanska diplomater under 1900-talet
Alumner från United States Air Force Academy
Alumner från Harvard University
Personer från Waukegan
Födda 1943
Levande personer
Män
Johan Håstad

Johan Torkel Håstad, född 19 november 1960, är en svensk matematiker, forskare och professor inom teoretisk datalogi.

Håstad visade redan som gymnasist prov på matematisk talang genom goda resultat i matematikolympiaden, där han är en av endast sex svenskar som fått en guldmedalj. Håstad studerade inledningsvis vid Stockholms universitet där han 1981 tog högskoleexamen i matematik, och därefter en licentiatexamen i matematik vid Uppsala universitet 1984. 1986 blev han Ph.D. i matematik vid Massachusetts Institute of Technology på en avhandling om "Computational limitations of small-depth circuits". Han stannade där som postdok till 1987, och anställdes 1988 som högskolelektor och antogs som docent i datalogi vid Kungliga Tekniska högskolan. År 1992 utnämndes han till professor i teoretisk datalogi.

Hans forskningsområde är teoretisk datalogi, bland annat komplexitetsteori och kryptografi. Inom det senare området är han bland annat känd för Håstads attack.

Håstad invaldes 2001 som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien, i klassen för matematik. Han tilldelades Gödelpriset både 1994 och 2011.

Utmärkelser 

 1994 – Gödelpriset för "the first non-trivial bounds for unbounded fan-in circuit depth that are asymptotically optimal for any function in NP - Almost optimal lower bounds for small depth circuits,  Advances in Computing Research 5 (1989), 143-170
 2011 – Gödelpriset för "a landmark paper in computational complexity - Some optimal inapproximability results, Journal of the ACM, 48: 798--859, 2001"
 2018 – Knuth-priset för "en serie omvälvande bidrag bland annat till områdena kryptering, optimering, parallella beräkningar och komplexitetsteori"

Källor

Externa länkar 
 Johan Håstads hemsida vid KTH: https://people.kth.se/~johanh/
Johan Håstad på The Mathematics Genealogy project

Svenska professorer i datalogi
Svenska matematiker under 2000-talet
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Alumner från Stockholms universitet
Alumner från Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1960
Män
Levande personer
Alumner från Massachusetts Institute of Technology
Teoretiska datavetare
STCC – The Game

STCC – The Game är ett racingsimulationsspel från det svenska spelföretaget SimBin. Det släpptes 22 oktober 2008 och inkluderar 2008 års säsonger i de två svenska serierna Swedish Touring Car Championship och Camaro Cup, plus allt innehåll från Race 07 – The Official WTCC Game. År 2009 anordnade Svenska Bilsportförbundet ett mästerskap i STCC – The Game för att popularisera virtuell bilsport. Mästerskapet vanns av Niklas Falk.

Serier

Riktiga serier 
Swedish Touring Car Championship (STCC) – 2008
Camaro Cup – 2008
World Touring Car Championship (WTCC) – 2006, 2007
F3000 International Masters – 2006

Riktiga serier med påhittade förare 
World Touring Car Championship (WTCC) – 1987
Formel BMW
Mini Challenge Germany
Caterham (CSR200, CSR260 och CSR320)
Radical (SR3 205HP, SR3 230HP, SR3 252HP, SR4 190HP SR 205HP och SR4 252HP)

Banor

Swedish Touring Car Championship
Falkenbergs Motorbana
Göteborg City Race
Karlskoga Motorstadion
Mantorp Park
Ring Knutstorp
Sturup Raceway
Vålerbanen

World Touring Car Championship
Scandinavian Raceway
Brands Hatch
Masaryk Circuit
Autódromo Internacional de Curitiba
Istanbul Park
Circuito da Guia
Circuit de Nevers Magny-Cours
Autodromo Nazionale Monza
Motorsport Arena Oschersleben
Circuit de Pau-Ville
Circuito da Boavista
Autódromo Miguel E. Abed
Circuit de la Comunitat Valenciana Ricardo Tormo
Circuit Park Zandvoort

Andra
Circuito do Estoril
Autodromo Enzo e Dino Ferrari
Vara Raceway (finns inte på riktigt)

Alternativa bansträckningar
Brands Hatch Indy
Curitiba Oval
Curitiba Reverse
Monza Reverse
Monza Junior
Magny-Cours National
Oschersleben B-Course 06
Oschersleben Reverse 06
Oschersleben B-Course 07
Oschersleben Reverse 07
Puebla Oval
Puebla Special
Valencia National
Valencia Long
Valencia Reverse
Zandvoort Club

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Datorspel utvecklade av Simbin
Racingspel
Datorspel 2008
Windows-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Mysien

Mysien (grekiska: Μυσία, turkiska: Misya) var ett antikt landskap i nordvästra Mindre Asien eller Anatolien i det moderna Turkiet, på Marmarasjöns södra kust. Det angränsades av Bithynien i öst, Frygien i sydost, Lydien i söder, Aiolien i sydväst och Propontis i norr. Under antiken beboddes området av myser, frygier, aioler, greker, och andra folkgrupper.

Landet har fått sitt namn efter den trakiska folkgruppen mysoí, som förmodligen kom hit redan på 1100-talet f.Kr. Deras härstamning är oklar, men de har eventuellt, liksom frygierna, invandrat från trakterna kring nedre Donau, det område som senare blev Moesia. Assyrierna i Mindre Asien kallade mysernas och frygiernas område för Muški, eftersom de båda stammarna var svåra att skilja åt.

Geografi 
Mysiens exakta gränser är svåra att fastställa. Gränsen mot Frygien var flytande, och i nordväst räknas Troas ibland som tillhörande Mysien, ibland inte. Landets norra del kallades av grekerna Mysia Minor eller Hellespontica, medan den södra kallades Major eller Pergamene.

Topografi 
De främsta landmärkena är bergen Ida (nuvarande Kaz Dağı) och Mysiska Olympos (nuvarande Uludağ) i norr och Tymnos (Demir Dağı) i söder, som utgjorde gränsen mot Lydien. De största floderna i de norra delarna var Makestos och dess biflod Rhyndakos, som båda rinner upp i Frygien och som efter att ha delat upp sig åter förenas efter Apolloniatis-sjön cirka 24 km från Propontis. Kaïkos i söder rinner upp i Tymnos, och därifrån flyter den västerut, ut i det Egeiska havet, inom några kilometers avstånd från landets viktigaste stad Pergamon. I norra delen av provinsen finns två ansenliga sjöar, Artynia eller Apolloniatis (Abulliont Geul), och Aphnitis (Maniyas Geul), som båda har utflöde i Makestos, den första österifrån och den andra västerifrån.

Städer 
De viktigaste städerna i Mysien var Pergamon i Kaïkos dalgång och Kyzikos vid Propontis. Längs kusten låg ett otal grekiska städer, varav flera var mycket viktiga. I norr låg bland andra Parion, Lampsakos och Abydos, och i söder Assos och Adramyttion. Längre söderut, i Eleatiska viken, låg Elaea, Myrina och Kyme.

Religion 
Mysien omnämns i Apostlagärningarna som en av platserna dit aposteln Paulus färdades.

Sedan togo de vägen genom Frygien och det galatiska landet; de
förhindrades nämligen av den helige Ande att förkunna ordet i
provinsen Asien.
Och när de hade kommit fram emot Mysien, försökte de att fara in
i Bitynien, men Jesu Ande tillstadde dem det icke.
Då begåvo de sig över Mysien ned till Troas.
(Apostlagärningarna 16:6-8)

Se även 
 Mysierna

Källor 

Historiska platser i Turkiet
Mindre Asien
Historiska hellenska stater