kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marie Thérèse de Choiseul

Marie Thérèse de Choiseul, född 22 oktober 1767 i Paris, död 27 juli 1794 i Paris, var en prinsessa av Monaco; gift med prins Josef av Monaco.

Biografi 
Marie Thérèse var dotter till Jacques-Philippe de Choiseul, greve de Stainville (1727-1789), och Thérèse de Clermont d'Amboise (1746-1789). Hon gifte sig år 1782 med prins Josef av Monaco (1767-1816), med vilken hon fick tre döttrar. 

Den monegaskiska furstefamiljen levde mestadels i Frankrike, där den franska revolutionen utbröt 1789. I januari 1793 bildades en folkrepresentation i Monaco som ansökte om att bli anslutna till Frankrike, och i mars samma år genomfördes detta, vilket gjorde medlemmarna av den före detta furstefamiljen till franska medborgare.  Hennes make befann sig under den tiden på ständiga utlandsresor för att låna pengar, vilket gjorde att han dömdes för kontrarevolutionär verksamhet i sin frånvaro under skräckväldet.  Han valde då att stanna utomlands, medan Marie Thérèse i egenskap av hans maka arresterades i hans frånvaro.  Deras döttrar lämnades då i sin guvernants vård.  

Marie Thérèse dömdes till döden för kontrarevolutionär verksamhet.  Hon försökte skjuta upp sin avrättning genom att hävda sig vara gravid, men det visade sig vara en lögn.  Hon förklarade för Antoine Fouquier-Tinville att hon hade velat fördröja avrättningen bara en enda dag, för att på så sätt kunna få tid att själv klippa av sig håret istället för att låta bödeln göra det, eftersom hon ville ge det som avskedsgåva till sina döttrar, och ansökte om ett möte.  Hon tillbringade sin sista dag i livet i Foquier-Thinvilles väntrum, men hann aldrig träffa honom innan det var dags för henne att bege sig av till avrättningsplatsen för att avrättas. Hon kom att bli en av de sista som avrättades under skräckväldet, eftersom Robespierre störtades dagen efter hennes avrättning.

Källor 

Födda 1767
Avlidna 1794
Monegaskiska prinsessor
Personer som blivit avrättade i samband med franska revolutionen
Franska grevinnor
Kvinnor
Personer i Monaco under 1700-talet
Oscar F. Laurin

Oscar F. Laurin, född 1865 i Halmstad, död 1950 i Malmö, var en svensk företagsledare.

Laurin blev 1910 verkställande direktör i AB Bleckvarufabriken i Malmö. År 1919 blev han VD i AB Plåtmanufaktur (PLM), som i december 1918 hade bildats genom sammanslagning av AB Bleckvarufabriken och två andra företag, och stannade på posten till 1943.

Han var far till Knut Laurin, som efterträdde honom som VD i PLM, och farfar till Ulf Laurin. Oscar F. Laurin är begravd på Sankt Pauli mellersta kyrkogård i Malmö.

Källor
 Dödsruna i Dagens Nyheter, 2 augusti 1950, sid. 10
 Laurin, Oscar Ferdinand på SvenskaGravar.se

Noter 

Personer inom Sveriges näringsliv
Personer från Halmstad
Gravsatta på Sankt Pauli mellersta kyrkogård
Födda 1865
Avlidna 1950
Män
NK-klockan

NK-klockan är en roterande neonskylt i Stockholm som finns på taket av varuhuset NK vid Hamngatan 18–20. Den monterades 1939 på det nära varuhuset då belägna Telefontornet, togs ner 1952 och fick i slutet av 1953 sin nuvarande plats.

Den roterande skylten med sju meters diameter hade NK:s välbekanta logotyp i grönlysande neonrör på en sida och en klocka i rödlysande neonrör på den andra. Ett helt varv tar 15 sekunder, dvs. 4 varv på 1 minut. Klockan var på sin tid Europas största roterande skylt.

Historik
NK-klockan konstruerades och tillverkades 1939 av Ingenjörsfirman Teknik ASEA under medverkan av Ruben Morne. NK:s logotyp är dock äldre än så; den ritades redan 1902 av David Blomberg.  

Hela den roterande klockan är 7 meter i diameter och väger 7 ton. Bara minutvisaren är 4,5 m lång med vikt 44 kg. Vid uppförandet satt 22 mm neonrör monterade på respektive sida med en total längd på 105 meter, väderskyddade transformatorer byggdes in i urtavlan. Klockan tändes första gången den 2 oktober 1939.  

Ursprungligen satt NK-klockan på det 45 meter höga Telefontornet, uppfört 1887 nära Brunkebergstorg. Uret monterades ned den 15 september 1952 eftersom Telefontornet skulle rivas. I december 1953 monterades klockan med logotypen på en cirka 25 meter hög mast på NK:s tak. Spiraltrappan i masten som leder upp till klockan ritades av Hans Asplund. År 1983 togs klockan ned för renovering. Sedan dess roterar urtavlan igen och har blivit ett bekant inslag i Stockholms stadsbild. 2012 byttes de 92 meter långa neonrören ut mot LED-teknik av Focus Neon med liknande utseende. Skylten tål väderpåverkan bättre och blir därför mer driftsäker samtidigt som energiförbrukningen reducerades till en tiondel av tidigare förbrukning.

I sammanhanget kan nämnas att NK strax före jul 1924 tände Sveriges första neonskylt utomhus (den första neonskylten inomhus hade Dagens Nyheter vid Stureplan i början av december 1924). NK:s skylt satt på byggnadens fasad mot Hamngatan och var illröd. Det påstås att folk ringde till brandkåren när det röda skenet reflekterades på kringliggande fasader. Skylten syntes över hela Kungsträdgården och Norrmalmstorg.

Bilder

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Reklam
Norrmalm
Ljusskyltar i Stockholm
Enskilda ur
Rolf Börjesson

Rolf Börjesson, född 1942, är en svensk företagsledare.

Han är civilingenjör i kemiteknik från Chalmers tekniska högskola.

Börjesson var verkställande direktör för förpackningsföretaget PLM AB 1989-1996, och rekryterades därefter som VD till brittiska Rexam, som 1999 köpte PLM. Börjesson stannade åtta år som VD och fyra år som styrelseordförande för Rexam, och avgick från denna post 2004.

Källor

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer inom Storbritanniens näringsliv under 2000-talet
Svenska kemiingenjörer
Alumner från Chalmers tekniska högskola
Män
Födda 1942
Levande personer
Svenska företagsledare
Bonne de Pons d'Heudicourt

Bonne de Pons, markisinna d'Heudicourt, född 1641 i Poitou, död 1709 i Paris eller Versailles, var en fransk hovdam, mätress till Ludvig XIV av Frankrike 1665. Hon var även känd som Grande Louve ("Den stora vargen") efter sin man, som kallades "Frankrikes varg".

Biografi
Hon var brorsdotter till marskalk d'Albret och kusin till Madame de Montespan. Hon var född som protestant men konverterade till katolicismen. 

Hon kom till hovet som hovdam till drottningen, Maria Teresia av Spanien, och hade där ett förhållande med kungen under 1665. Hon hämtades då från hovet av sin familj med hänvisning till sjukdom i släkten och giftes bort med hovjägmästaren markis Michel Sublet d'Heudicourt. Hon kunde sedan återvände till hovet som kungens vän. 

År 1672 förvisades hon från hovet efter att i sina brev ha avslöjat de barn som fötts i förhållandet mellan kungen och Montespan. Hon kunde återvända till hovet 1677 tack vare Madame de Maintenon, som sedan var hennes beskyddare.

Referenser

Födda 1641
Avlidna 1709
Franska mätresser
Kvinnor
Franska hovdamer
Franska markisinnor
Personer i Frankrike under 1600-talet
Artillery

Artillery är ett danskt thrash metal-band, bildat 1982 av Carsten Nielsen och Jørgen Sandau.
 
Bandets fullängdsalbum, My Blood, gavs ut 14 mars 2011.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
 Michael Stützer – sologitarr (1982–1991, 1998–2000, 2007– )
 Peter Thorslund – basgitarr (1988–1991, 2007– )
 Josua Madsen – trummor (2012– )
 Michael Bastholm Dahl – sång (2012– )
 Kræn Meier – gitarr (2019– )

Tidigare medlemmar
 Morten Stützer – basgitarr (1982–1988, 1999), sologitarr (1989–1991, 1998–2000, 2007–2017)
Carsten Nielsen – trummor (1982–1991, 2007–2012)
Jørgen Sandau – gitarr (1982–1986, 1988)
Per Onink – sång (1982–1983)
Carsten Lohmann – sång (1983–1984)
Flemming Rönsdorf – sång (1984–1986, 1988–2004)
Henrik Quaade – trummor (1986, 1991)
Michael "Romchael" Nielsen – basgitarr (1989)
Benny Dallschmidt – trummor (1991)
John Mathiassen – sång (1991)
Samir Belmaati – gitarr (1992)
Mickey Finn – sång (1992)
Sven Olsen – trummor (studio) (1998; död 2013)
Per M. Jensen – trummor (1999)
Mikael Ehlert Hansen – basgitarr (studio) (2004)
Anders Gyldenøhr – trummor (studio) (2004)
Søren Nico Adamsen – sång (2007–2012)

Turnerande medlemmar
Rune Gangelhof – gitarr (2014–?)
Andrey "Archont" Fedorenko – sång (2016–?)
Pedro Kaluf – sång (2016)
Tobias Nefer – basgitarr (2016– )
Søren Nico Adamsen – sång (2016, 2017– )
Danni Jelsgaard – trummor (2017)
Kræn Meier – gitarr (2017–2019)

Diskografi 
Studioalbum 
 1985 – Fear of Tomorrow
 1987 – Terror Squad
 1990 – By Inheritance
 1999 – B.A.C.K.
 2009 – When Death Comes
 2011 – My Blood
 2013 – Legions
 2016 – Penalty by Perception
 2018 – The Face of Fear

Livealbum
 2008 – One Foot in The Grave - The Other In The Trash

Samlingsalbum
 1990 – Terror Squad / Fear of Tomorrow 
 1998 – Deadly Relics
 2007 – Through the Years (4CD box)
 2019 – In the Trash

Video
 2008 – One Foot in the Grave, the Other One in the Trash (DVD+CD)

Referenser

Externa länkar 

 Officiel webbplats
 

Danska thrash metal-grupper
Catherine Bellier

Catherine-Henriette Bellier, baronessa de Beauvais, född i Poitou 1614, död 7 juni 1689 Arrou, var en fransk kammarjungfru, älskarinna till kung Ludvig XIV av Frankrike. 

Hon var dotter till Martin Bellier, gifte sig med baron Pierre de Beauvais och blev Première femme de Chambre åt Frankrikes drottning Anna av Österrike. Hon beskrivs som intelligent, skicklig på intriger och med en gynnad ställning hos drottningregenten. Trots att hon beskrivs som ful hade hon flera kärleksaffärer, bland annat med ärkebiskopen av Sens. Bellier utsågs till att förföra Ludvig XIV av hans mor, för att agera sexualinstruktör, då han var fjorton år gammal år 1652. Deras sexuella förbindelse varade sedan i två år. Hon blev sedan belönad av Ludvigs mor med en pension och ett slott.       

Hon lät uppföra Hotel de Beauvais i Marais i Paris.

Referenser 

Födda 1614
Avlidna 1689
Franska mätresser
Kvinnor
Franska hovdamer
Fransk adel
Personer i Frankrike under 1600-talet
Ard Schenk

Ard Schenk (egentligen Adrianus Schenk), född 16 september 1944 i Anna Paulowna, Nederländerna, är en holländsk före detta skridskoåkare. Han vann tre OS-guld, tre allround-VM, tre allround-EM och satte 18 världsrekord. Schenk var världens främste skridskoåkare åren runt 1970. Han var den förste sedan Oscar Mathisen 1912 som vann alla fyra distanser på allround-VM. Det skedde 1972 på Bislett stadion. Schenk tilldelades Oscar Mathisens pris åren 1970-1972. Efter säsongen 1972/1973 blev Schenk professionell.

Referenser

Nederländska skridskoåkare
Nederländska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1972
Nederländska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1968
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1964 från Nederländerna
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1964
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1968 från Nederländerna
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1968
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1972 från Nederländerna
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1972
Världsmästare i skridsko
Nederländska idrottare under 1900-talet
Personer från Anna Paulowna
Födda 1944
Levande personer
Män
Johann Vincenz Cissarz

Johann Vincenz Cissarz, född 22 januari 1873 och död 22 december 1942, var en tysk konstnär och konstpedagog.

Cissarz blev professor i Stuttgart 1906 samt i Frankfurt am Main 1916. Cissarz har särskilt gjord sig känd inom konsthantverkets olika grenar, främst inom bokutsmyckningen och den konstnärliga affischen. Som ornamentist var Cissarz originell och uppslagsrik.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1931

Tyska pedagoger
Tyska formgivare
Tyska konstnärer under 1900-talet
Personer från Danzig
Födda 1873
Avlidna 1942
Män
Galápagos (provins)

Galápagos är en provins i Ecuador som utgörs av Galápagosöarna väster om landet. Den administrativa huvudorten är Puerto Baquerizo Moreno. Befolkningen beräknades år 2006 till 19 184 invånare på en yta av 7 880 kvadratkilometer.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i 3 kantoner:
 Isabela
 San Cristóbal
 Santa Cruz

Källor

Se även 
 Ecuadors provinser

Ecuadors provinser
Stater och territorier bildade 1973
Galápagosöarna
Vad gör man?

Vad gör man? är Jannike Stenlunds debut-EP, utgiven 2005 och producerad av Jannike Stenlund. Skivan är inspelad, mixad och mastrad av Johannes Bjaaland. Den innehåller originalversionerna av låtarna "Addiction", "Take a Chance" och "Vad gör man?". Dessa tre omarrangerades när de inkluderades på Stenlunds första studioalbum När de inte är här 2007.

Låtlista 
 "För litet rum" (Stenlund) - 4:03
 "Afrika" (Stenlund) - 5:03
 "Addiction" (Stenlund) - 5:11
 "Take a Chance" (Stenlund) - 3:28
 "Vad gör man?" (Stenlund) - 4:35

Referenser 

Musikalbum 2005
Ernest Courtot de Cissey

Ernest Louis Octave Courtot de Cissey, född 23 december 1810 och död 15 juni 1882, var en fransk militär.

Cissey tjänstgjorde fram till 1848 i Algeriet och deltog som souschef i generalstaben under Krimkriget. Han blev brigadgeneral 1854 och divisionsgeneral 1863, och förde under fransk-tyska kriget befälet över 1:a infanteridivisionen och blev fången vid Metz. Efter fredsslutet tog Cissey som chef för den nybildade 2:a armékåren av Versaillesarmén verksam del i bekämpandet av Pariskommunen. Han var krigsminister 1871-73 samt 1874-76 och genomförde under sin tid som sådan den franska arméns reorganisation. 1875 valdes han till senator på livstid och blev 1878 chef för 11:e armékåren i Nantes. Han avgick ur aktiv tjänst 1880.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1931

Noter

Frankrikes regeringschefer
Födda 1810
Avlidna 1882
Män
Frankrikes krigsministrar
Franska generaler
Franska politiker
Peter Pan (olika betydelser)

Peter Pan kan syfta på:

M/S Peter Pan – ett fartyg, byggt 2022, på TT-Line
Tidigare M/S Peter Pan, senare M/S Huckleberry Finn, ett fartyg på TT-Line
Peter Pan – en fiktiv rollgestalt skapad av J.M. Barrie
Peter Pan (film) – en animerad Disneyfilm från 1953
Peter Pan-priset – ett litterärt pris 
M/S Peter Pan – ett fartyg
Peter Pan: The Legend of Never Land – ett datorspel
Peter Pan (film, 2003) – en amerikansk spelfilm från 2003
Peter Pan – en tidigare attraktion på Liseberg
Emil Nervander

Emil Fredrik Nervander, född den 16 november 1840 i Helsingfors, död den 27 januari 1914 i Björneborg, var en finländsk skriftställare, son till Johan Jakob Nervander.

Biografi
Föräldrar var professorn Johan Jakob Nervander och Agneta Emerentia Öhman. Nervander, som blev student 1858 och filosofie kandidat 1869, offentliggjorde Den kyrkliga konsten i Finland under medeltiden I, II (1887-88; ingår i "Folkupplysningssällskapets skrifter"), Lojo kyrka och dess medeltidsmålningar (1896) samt en mängd tidningsuppsatser av konsthistoriskt innehåll. Han var redaktör för Åbo Posten 1874-1879. År 1892 förordnades han till biträde åt Arkeologiska kommissionen vid arbeten rörande konstens, konstindustriens och kulturlifvets historia. Som sådan arbetade han för återställandet av kyrkornas medeltida kalkmålningar. 

Nervander redigerade och utgav Fredrik Cygnæus Samlade arbeten (1881-85) och skrev där ett Minne af Fredrik Cygnæus (1892) samt Johan Vilhelm Snellmans samlade arbeten (1892-1897). 

Han skrev även ett antal skönlitterära verk och som ung diktare använde han pseudonymen Emlekyl, ett ungerskt ord, som betyder "Till minne").).

Bibliografi

Skönlitteratur

 - Anonymt.

Varia

 - Utgiven anonymt.

Källor

Länkar 
 Emil Nervander i 375 humanister. Helsingfors universitets humanistiska fakultet. 27.7.2015.

Finländska poeter
Finländska fackboksförfattare
Svenskspråkiga poeter
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Finländska kulturhistoriker
Finländska konsthistoriker
Födda 1840
Avlidna 1914
Män
Författare från Helsingfors
Håbols kyrka

Håbols kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2010 tillhör Dals-Eds församling (tidigare Håbols församling) i Karlstads stift. Den ligger i Håbol i Dals-Eds kommun.

Kyrkobyggnaden
Första träkyrkan på platsen kan vara byggd på 1200-talet. Nuvarande korskyrka i timmer uppfördes 1790 - 1794. Kyrkan består av långhus med tresidigt kor i öster och torn med vapenhus i väster. Korsarmar sträcker sig ut åt norr och TV söder. Öster om koret finns en tillbyggd sakristia som är uppförd 1874. Vid södra sidan finns ett vindfång som är tillkommet omkring år 1900. Långhuset och korsarmarna har sadeltak som är täckta med skiffer

Innerväggarna kalkades 1803 och ytterväggarna brädfodrades 1829. Vid en renovering 1874 skapades ett ljusare och stramare kyrkorum och 1887 målades ytterväggarna vita från att tidigare ha varit rödmålade. En stor restaurering genomfördes 1950-1951 då såväl exteriör som interiör omändrades. Kyrkorummet fick ljusa gröna kulörer och innerväggarna putsades med kalkbruk. Nya dörrar och fönster sattes in och korgolvet höjdes.

Inventarier

Dopfunt täljsten från 1200-talet. Höjd 74 cm i två delar. Cuppan har längs den övre kanten en bård i spetsflikmönster och i nederkanten en enkel rundstav. Foten med skaft, har kring sin mitt en kraftig repstav. Fotplattan är trappstegsformad med tre skivor. Uttömningshål i funtens mitt. Föremålet har inga större skador. Enligt tradition i trakten ska funten vara huggen lokalt och täljstenen bruten i Sannerud.
 Altartavlan är målad 1911 av den norske målaren Mauritz Drougge och har motivet Jesus i Getsemane.
 Predikstolen är tillverkad av samma snickare som predikstolen i Nössemarks kyrka. Kyrkorna tillkom ungefär samtidigt. Predikstolen byggdes om 1950 och fick ett nytt underrede då korgolvet höjdes.

Orgel
En orgel byggdes 1898 av Anders Gustaf Johansson från Skallsjö (Floda). Den hade 6 stämmor, en manual och bihängd pedal. Fasaden köptes troligen in begagnad.
Den nuvarande orgeln tillverkades 1958 av Lindegren Orgelbyggeri AB, Göteborg och är pneumatisk. Den har en fast kombination. Fasaden är från 1898 års orgel och den nuvarande orgeln innehåller troligen delar därifrån. Instrumentet fick därmed fjorton stämmor fördelade på två manualer och pedal.

Referenser

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Karlstads stift
Kyrkobyggnader i Dals-Eds kommun
Kyrkobyggnader invigda 1794
1794 i Sverige
Arx Fatalis

Arx Fatalis är ett datorrollspel för Xbox och Microsoft Windows. Spelet utvecklades av Arkane Studios, som är en datorspelsutvecklare i Lyon i Frankrike, och släpptes i november 2002.

Externa länkar

Datorspel 2002
Datorrollspel
Windows-spel
Xbox-spel
Walter Citrine

Walter McLennan Citrine, född 22 augusti 1887 i Liverpool, Merseyside, död 22 januari 1983 i Brixham, Devon, var en brittisk fackföreningsman.

Citrine var en av den brittiska arbetarklassens ledande krafter. Han blev 1914 anställd som ombudsman vid en fackförening, och därefter 1924 biträdande sekreterare i det brittiska fackföreningsrådet. Citrine blev 1926 fackföreningsrådets generalsekreterare. År 1928 valdes han till fackföreningsinternationalens ordförande, en post han höll till 1945.

Citrine var ordförande i den nationaliserade elkraftsindustrin åren 1947 - 57. Han adlades 1935 och blev Baron of Wembley 1946. 

Citrine har också skrivit böcker om fackföreningsrörelsen samt memoarer och dagböcker. Bland hans arbeten märks The labour chairman (1921) samt Labour and the community (1928).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1931
 

Födda 1887
Avlidna 1983
Män
Personer inom brittisk fackföreningsrörelse
Saving Abel

Saving Abel är ett amerikanskt rockband från Corinth, Alcorn County, Mississippi. Gruppen bildades 2004 av Jared Weeks och Jason Null.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Jason Null – sologitarr, bakgrundssång (2004– )
Scott Bartlett – rytmgitarr, bakgrundssång (2004– )
Steven Pulley – trummor (2013– )
Scotty Austin – sång (2013– )
Scott Wilson – basgitarr (2017– )

Tidigare medlemmar
Blake Dixon – trummor (2004–2011, 2017–2018)
Jared Weeks – sång (2004–2013)
Daniel Dwight – basgitarr, bakgrundssång (2004–2007)
Eric Taylor – basgitarr, bakgrundssång (2007–2017)
Rick Anderson – trummor (2011)
Michael McManus – trummor (2011–2013)

Diskografi
Studioalbum

EP

Singlar
2008 – "Addicted"
2008 – "18 Days"
2009 – "Drowning (Face Down)"
2010 – "Stupid Girl (Only in Hollywood)"
2010 – "The Sex Is Good"
2011 – "Miss America"
2012 – "Bringing Down the Giant"
2013 – "Mystify"
2014 – "Blood Stained Revolution"
2014 – "Love Like Suicide"

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Saving Abel på MySpace

Musikgrupper bildade 2004
Amerikanska rockgrupper
Musik i Mississippi
Svensk Soldat

Svensk Soldat är en svensk intresseorganisation för soldater bildad 2010, och som till viss del ersatte Värnpliktsrådet när den svenska värnplikten blev vilande. Organisationen är oberoende av Försvarsmakten. Verksamheten beskrevs 2020 som vilande sedan en tid.

Källor

Externa länkar
Webbplats

Intresseorganisationer i Sverige
Organisationer bildade 2010
Matteo Civitali

Matteo Civitali, född 1436 i Lucca, död 1501 i Lucca, var en italiensk skulptör.

Matteo Civitali var verksam i Lucca, vars dom han smyckade med flera altarverk, gravmonument, med mera. Han arbetade även i andra av Luccas kyrkor samt i domen i Genua. Han var även verksam som arkitekt och ingenjör.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1931.

Externa länkar 

Födda 1436
Avlidna 1501
Män
Italienska skulptörer under 1400-talet
Italienska arkitekter under 1400-talet
Italienska ingenjörer
Personer från Lucca
Leon Cladel

Léon Alpinien Cladel, född 22 mars 1834 och död 21 juli 1892, var en fransk författare.

Cladel introducerades av Charles Baudelaire som 1863 skrev förordet till hans debutroman, Les martyrs ridicules. Han utgav därefter ett flertal romaner, främst diptyken Mes paysans (1869-72), och novellsamlingar, varibland främst märks Les va-nu-pieds (1873) och Urbains et ruraux (1884). Cladel hämtade ofta motivet till sina alster från sin hemort, Gascogne.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1931

Noter

Födda 1834
Avlidna 1892
Män
Franska författare
Anton Christian Wedekind

Anton Christian Wedekind, född 14 maj 1763 i Visselhövede, död 14 mars 1845 i Lüneburg, var en tysk historiker.

Wedekind var under en följd av år anställd vid civilförvaltningen i Hannover och blev senare Oberamtmann vid det till riddarakademi ombildade Michaelisklostret i Lüneburg. Bland hans arbeten kan nämnas Handbuch der Welt- und Völkergeschichte (1814; tredje upplagan 1824), Chronologisches Handbuch der neuern Geschichte (två band, 1816), omfattande tiden 1740–1816, och Tabula Valdemari, primi regis Daniæ (1817). 

Wedekind stiftade en fond, ur vilken vart tionde år tre pris, vart och ett på "1 000 thaler i guld", skulle utdelas till författare av de bästa avhandlingarna i tysk historia.

Källor

Tyska historiker
Tyska ämbetsmän
Ämbetsmän under 1700-talet
Tyska ämbetsmän under 1800-talet
Historiker under 1700-talet
Historiker under 1800-talet
Tyska forskare under 1700-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1763
Avlidna 1845
Män
Ernst Julius Otto

Ernst Julius Otto, född den 1 september 1804 i Königstein, Sachsen, död den 5 mars 1877 i Dresden, var en tysk tonsättare.

Otto utbildade sig i Leipzig 1822–1825 till musiker, var 1830–1875 kantor vid Kreuzkirche i Dresden samt därjämte länge musikdirektor vid evangeliska huvudkyrkan och dirigent för Dresdens "Liedertafel". Utom festkantater, motetter, visor med mera skrev han oratorier (bland annat Hiob), två operor och kompositioner till Friedrich Hofmanns Kinderfesten. 

Mest berömd blev han genom sina cykler för manskör: Der Sängersaal, Burschenfahrten, Soldatenleben och så vidare, varjämte han utgav en stor samling av egna och andras kompositioner i denna väg under titel "Ernst und Scherz". Sångbart skrivna och melodiskt vackra blev hans körsånger oerhört omtyckta, inte minst de patriotiska. 

Otto blev 1870 ledamot av Kungliga Musikaliska akademien i Stockholm. Byster över honom restes i Dresden 1886 (nedsmält under andra världskriget, men åter rest i form av en kopia 2010) och i Königstein 1887.

Källor

Externa länkar 
 

Tyska klassiska kompositörer
Tyska kyrkomusiker
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Tyska musiker under 1800-talet
Personer från Sachsen
Födda 1804
Avlidna 1877
Män
Ugglan