kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Istorps socken

Istorps socken i Västergötland (uttalas [isstorp]) ingick i Marks härad, ingår sedan 1971 i Marks kommun och motsvarar från 2016 Istorps distrikt.

Socknens areal är 45,8 kvadratkilometer varav 43,44 land. År 2000 fanns här 486 invånare.  Kyrkbyn Istorp med sockenkyrkan Istorps kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Istorps församling och för de borgerliga frågorna bildades Istorps landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Horreds landskommun som 1971 uppgick i Marks kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Istorp, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Marks härad. De indelta soldaterna tillhörde Älvsborgs regemente, Livkompaniet och Västgöta regemente, Elfsborgs kompani.

Geografi
Istorps socken ligger nordost om Varberg med Viskan i nordväst och Fävren i öster. Socknen har odlingsbygd i ådalar och vid sjön och är i övrigt en kuperad skogsbygd.

Vägen mellan Skara och Varberg gick under medeltiden här förbi.

Fornlämningar
Boplatser och lösfynd från stenåldern är funna. Från bronsåldern finns ett tiotal gravrösen.

Namnet
Namnet Istorp har ingenting med 'is' = 'fruset vatten' att göra och  uttalas traditionellt med kort 'i'. . Det skrevs 1355 Ystatorp. Förleden kan innehålla ordet yzter, 'ytterst', syftande på bebyggelsens läge i landskapet.   Efterleden är torp, 'nybygge'. Sockennamnet härleds från kyrkbyn med samma namn.

Se även
 Istorps församling

Referenser

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

Horreds, Istorps och Öxnevalla hembygdsförening

Socknar i Marks härad
Indelningar i Marks kommun
Istorps landskommun

Istorps landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Älvsborgs län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Istorps socken i Marks härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. Vid kommunreformen 1952 uppgick den i Horreds landskommun som 1971 gick upp i nybildade Marks kommun.

Politik

Mandatfördelning i Istorps landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Älvsborgs län
Indelningar i Marks kommun
Öxnevalla

Öxnevalla är en kyrkby i Öxnevalla socken, Marks kommun. Den är belägen öster om ån Viskan och nordost om tätorten Horred vid riksväg 41 mellan Varberg och Borås. Här finns Öxnevalla kyrka som i sina äldsta delar härstammar från 1600-talet. 

Bland verksamheterna i denna lilla by finns en fotbollsförening, IFK_Öxnevalla samt en naturförskola, Karstorps naturförskola.

Orter i Marks kommun
Rakovica

Rakovica är en ort och kommun i Kroatien. Kommunen har 2 623 och orten 365 invånare (2001). Rakovica ligger i regionen Kordun i Karlovacs län och på grund av närheten till Plitvicesjöarnas nationalpark och floden Korana utgör turismen en av de största näringarna i kommunen.

Historia
I Kroatien är orten Rakovica kanske främst ihågkommen för att ha varit skådeplatsen för det så kallade Rakovicaupproret från 1871. Ortens historia är dock mycket längre än så och starkt färgad av dess geografiska läge i det historiska gränslandet mellan Habsburgska och Osmanska riket.

I Rakovicas omedelbara närhet ligger borgen Drežnik grad som finns omnämnt i dokument från 1000-talet. Borgen har bland annat varit i den kroatiska adelsfamiljens Šubićs ägo. 1323 hamnade borgen i familjen Frankopans ägo och de kontrollerade den fram till 1500-talet.

Under 1500- och 1600-talet utsattes borgen och Rakovicaområdet för ständiga osmanska räder från det närliggande osmanska paschalikatet Bosnien. Osmanska styrkor lyckades flera gånger inta området men vid freden i Svištov 1791 befästes områdets tillhörighet till den habsburgska kronan.

Se även

Rakovicaupproret

Referenser 

Orter i Karlovacs län
Kroatiens kommuner
Öxnevalla församling

Öxnevalla församling är en församling i Marks och Kinds kontrakt i Göteborgs stift. Församlingen ligger i Marks kommun i Västra Götalands län och ingår i Istorps pastorat.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen har varit och är annexförsamling i pastoratet Istorp, Öxnevalla och Horred.

Kyrkor 
Öxnevalla kyrka

Se även 
 Öxnevalla socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Marks kommun
Öxnevalla landskommun

Öxnevalla landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Älvsborgs län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Öxnevalla socken i Marks härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. Vid kommunreformen 1952 uppgick den i Horreds landskommun som 1971 gick upp i nybildade Marks kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Älvsborgs län
Indelningar i Marks kommun
Martyn Waghorn

Martyn Waghorn, född 23 januari 1990 i South Shields, är en engelsk fotbollsspelare som spelar för Huddersfield Town, på lån från Coventry City.

Karriär
Martyn Waghorn skrev på för Sunderlands akademi som åttaåring. Nio år senare plockades han upp till a-laget. Waghorns debut var mot Manchester United, Sunderland förlorade visserligen matchen men den dåvarande tränaren Roy Keane trodde att Waghorn skulle få en lysande karriär. I november 2008 lånades Waghorn ut till Charlton Athletic. I Charlton spelade Waghorn sju matcher och gjorde ett mål. I augusti 2009 lånades Waghorn ut till Leicester City. Debuten kom mot Swansea City där han som inhoppare gjorde sitt premiärmål. När januari transferfönstret kom förlängdes Waghorns lånekontrakt då han imponerat på den dåvarande tränaren Nigel Pearson. Waghorn fick under det nya året en plats i förstaelvan, detta tackade han för genom att göra nio mål innan säsongens slut. Dock slutade Waghorns lånperiod i Leicester snöpligt då han missade sin straff i Premier League-kvalet mot Cardiff City och Waghorn bars av planen gråtande av andra spelare.

I augusti 2010 skrev Waghorn på ett fyra års kontrakt med Leicester, övergångssumman uppskattades till £2m.

Den 7 augusti 2017 värvades Waghorn av Ipswich Town, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Den 8 augusti 2018 värvades Waghorn av Derby County, där han skrev på ett treårskontrakt. 

Den 2 juli 2021 värvades Waghorn av Coventry City, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Den 13 januari 2023 lånades Waghorn ut till Huddersfield Town på ett låneavtal över resten av säsongen.

Meriter
Leicester City
Årets unga spelare: 2010

Källor

Noter

Engelska fotbollsspelare
Spelare i Sunderland AFC
Spelare i Charlton Athletic FC
Spelare i Leicester City FC
Spelare i Hull City AFC
Spelare i Millwall FC
Spelare i Wigan Athletic FC
Spelare i Rangers FC
Spelare i Ipswich Town FC
Spelare i Derby County FC
Spelare i Coventry City FC
Spelare i Huddersfield Town AFC
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Födda 1990
Levande personer
Män
Hyssna socken

Hyssna socken i Västergötland ingick i Marks härad, ingår sedan 1971 i Marks kommun och motsvarar från 2016 Hyssna distrikt.

Socknens areal är 81,27 kvadratkilometer varav 75,63 land. År 2000 fanns här 1 780 invånare.  Tätorten  Hyssna med sockenkyrkorna Hyssna kyrka och Hyssna gamla kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Hyssna församling och för de borgerliga frågorna bildades Hyssna landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Sätila landskommun som 1971 uppgick i Marks kommun. 
. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Hyssna, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Marks härad. De indelta soldaterna tillhörde Älvsborgs regemente, Marks kompani och Västgöta regemente, Elsborgs kompani.

Geografi
Hyssna socken ligger sydväst om Borås kring Surteån och Stora och Lilla Hålsjön. Socknen har odlingsbygd i ådalen och vid sjöarna och är i övrigt en kuperad sjörik skogsbygd.

Fornlämningar
Ett 20-tal boplatser och lösfynd från stenåldern är funna. Från järnåldern finns gravar, domarringar och resta stenar.

Namnet
Namnet skrevs 1333 Hysnom och kommer från kyrkbyn och har oviss tolkning.

Se även
 Hyssna församling

Referenser

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

Hyssna hembygdsförening

Socknar i Marks härad

Indelningar i Marks kommun
Karlsbodavägen

Karlsbodavägen är en väg i stadsdelen Mariehäll i Västerort inom Stockholms kommun, som förbinder Ulvsundavägen med Bällsta bro. 

Utmed Karlsbodavägen 40-44 har BRF Bällstavik uppfört ett strandboende med 69 bostadsrätter.

Tvärbanan
Längs vägens östra sida har Tvärbanans förlängning till Sundbyberg och Solna byggts. När förlängningen började trafikeras i oktober 2013 blev Karlsbodavägen också namnet på en spårvägshållplats.

Referenser

Externa länkar

Gator och torg i Västerort
Anton Klingborg

Anton Klingborg (eller Albert), född 19 mars 1891 i Sigtuna, död 2 januari 1989 i Borlänge var en svensk friidrottare (hinderlöpning). Han tävlade för Södermalms IK och vann SM-guld på 3 000 meter hinder år 1914.

Källor

Födda 1891
Avlidna 1989
Svenska hinderlöpare
Män
Personer från Sigtuna
Hyssna landskommun

Hyssna landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Älvsborgs län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Hyssna socken i Marks härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. Vid kommunreformen 1952 uppgick den i Sätila landskommun som 1971 gick upp i nybildade Marks kommun.

Politik

Mandatfördelning i Hyssna landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Älvsborgs län
Indelningar i Marks kommun
Sexfläckig blombock

Sexfläckig blombock (Anoplodera sexguttata) är en skalbagge i  familjen långhorningar.

Kännetecken
Den sexfläckiga blombocken blir mellan 7 och 11 millimeter lång. Täckvingarns teckning kan variera. Oftast har den två gulbruna fläckar längst fram vid skuldrorna och långa bågformade fläckar mitt på. Den bågformade fläcken är ibland uppdelad i två fläckar och täckvingarna blir då sexfläckiga, därav artens namn. Individer med helt svarta täckvingar kan förekommer i sällsynta fall. Huvudet är insnörpt bakom ögonen till en smal hals. Antennerna är långa, hanens något längre än honans. Antenner och ben är svarta.

Utbredning
Den sexfläckiga blombocken har påträffats i Sverige från Skåne till Uppland, men den är sällsynt. Den finns även i Danmark, södra Norge och sydvästra Finland. Den finns också i Baltikum och Mellaneuropa och vidare ner till norra Sydeuropa. Den är även påträffad i Nordafrika.

Levnadssätt
Larverna lever i gammal död ved av främst ek, men ibland även bok, avenbok och al. Veden ska ha varit död i 20 till 60 år och vara angripen av svampen rostöra. Larvens utveckling tar drygt två år, och den förpuppas sedan i veden. Den vuxna skalbaggen kan i juli månad ses besöka olika blommor, till exempel älggräs, strätta, vänderot och arter i rutasläktet.

Etymologi
Sexguttata betyder 'med sex fläckar' på latin.

Källor

Noter

Externa länkar

Långhorningar
Johannesfred

Johannesfred är ett område i södra delen av stadsdelen Ulvsunda industriområde i Västerort inom Stockholms kommun.

Historik
Området ritades av Björn Hedvall och byggdes av Arbetarebostadsfonden i slutet av 1940-talet och till att börja med var det många av invånarna som hade anknytning till Bromma flygplats och SAS. Här ligger Ulvsundaskolan byggd 1948. Skolan tillhör Alviks rektorsområde. Skolbyggnaden används numera även av en friskola, Lunaskolan grundskola. Johannesfred hade från början en väl utbyggd service med post, färghandel, konditori, två snabbköp, fiskaffär, skomakare, bageri, fotoaffär, cykelaffär samt "Knatteboden" som var en butik med allt från leksaker till tyger. Under tidigt 1950-talet hade området direktförbindelse till stan. Denna togs dock snabbt bort och ersattes med matarbussar till Alvik.

Nyare historik
Området har fått ny bebyggelse i två omgångar. I slutet på 1960-talet byggdes tre flerfamiljshus på Osmundsvägen. På slutet av 1980- och början av 1990-talet förtätades bebyggelsen på Johannesfredsvägen och samtidigt anlades en ny väg och byggdes flerfamiljshus på Sellbergs tomt närmast Ulvsundasjön. 

I industriområdet närmast Johannesfred har bland annat följande företag funnits: Standard Radio & Telefon AB, Ulvsunda gummifabrik, Pripps, Sellbergs och Alcro. Kvar finns Alfort och Cronholm. På Pripps gamla område ligger nu bland annat Bauhaus. Flera industribyggnader revs i samband med att Tvärbanan drogs fram. Samtidigt byggdes en betong- och stendepå i anslutning till kajen bredvid Tvärbanan. På tomten finns sedan 2015 Betongindustris betongfabrik och Jehanders grusdepå. Fabrikens 200 meter långa betongvägg mot Ulvsundasjön har blivit plats för laglig graffiti.

Genom området går Tvärbanan och sedan 28 oktober 2013 är Johannesfred namnet på en spårvagnshållplats, strax norr om den nybyggda Ulvsundabron till Traneberg, för spårväg och gång- och cykeltrafik. Direkt norr om hållplatsen ligger Ulvsundadepån som från 2014 är huvuddepå för Tvärbanan och trafikledningscentral för Tvärbanan och Nockebybanan.

Panorama

Bilder

Referenser

Noter

Externa länkar

Ulvsunda industriområde
Informella områden i Stockholm
Musslingar

Musslingar är en benämning på en grupp svampar dit flera ved- eller trädlevande arter med mussel- eller tunglika fruktkroppar ur olika släkten räknas. Namnet används även specifikt för familjen Pleurotaceae. Musslingar växer ofta tuvade, det vill säga fruktkropparna uppträder tätt och många tillsammans på ett sådant sätt att de kan sägas bilda tuvor. En del musslingar har en kort fot, mellan två och åtta centimeter hög, andra har ingen fot alls. Kännetecknande för musslingar är även att de har skivor som är nedlöpande eller som utstrålar radiärt från basen. Färgen på sporpulvret kan vara vit, rosaaktigt eller brunaktigt. Till de musslingar som har vitt sporpulver hör arter som finns i släkten som Lentinus, Pleurotus, Panellus, Pleurocybella och Hohenbuehelia. Musslingar som hör till släktena Phyllotopis och Rhodotus har rosaaktigt sporpulver och släktet Crepidotus har brunaktigt sporpulver. De flesta musslingar går inte att äta, och bara några få arter är av intresse som matsvampar, exempelvis ostronmussling och öronmussling.

Arter (urval) 
Blek ostronmussling
Broskmussling
Bävermussling
Doftmussling
Fjällmussling
Gaffelmussling
Grönmussling
Lilamussling
Martonsmussling
Mjukmussling
Navelmussling
Njurmussling
Ostronmussling
Ringmussling
Sidenmussling
Spadmussling
Stinkmussling
Syllmussling
Tigermussling
Trattmussling
Vintermussling
Ådermussling
Öronmussling

Se även 
Vedmussling, som hör till gruppen tickor.

Referenser 
Nylén, Bo. Svampar i Norden och Europa, 2000.

Svampar
Emotion

Emotion kan syfta på:
 Emotion – en psykisk reaktion på något som föregått, se känsla
 Emotion (skivbolag) – ett svenskt skivbolag

Se även
 Grundkänsla
 Grundaffekter
J.-H. Rosny

J.-H. Rosny var en pseudonym som åren 1887-1909 användes av de belgisk-franska bröderna och science fiction-författarna "Joseph" Henry Honoré Boex (1856-1940) och Séraphin "Justin" François Boex (1859-1948). 1909, då samarbetet upphörde, började Joseph använda författarnamnet J.-H. Rosny aîné ("Rosny den äldre") och Justin J.-H. Rosny jeune ("Rosny den yngre"). Bröderna föddes i Belgien, men flyttade till Frankrike och började skriva där.

J.-H. Rosny aîné 
J.-H. Rosny aîné är, näst efter Jules Verne, Frankrikes viktigaste science fiction-författare. I hans stora produktion av böcker finns en rad SF-böcker om rymdfärder och främmande livsformer, men också berättelser om vampyrer, och mer allmänna äventyrsberättelser.  

Hans viktigaste verk är Les Navigateurs de l'Infini (1925) i vilket ordet "astronautisk" myntas. I boken färdas huvudpersonerna till Mars i "Stellarium", ett rymdskepp som drivs av konstgjord gravitation. På Mars kommer de i kontakt med de trebenta, fredliga "Tripèdes", som håller på att utrotas av "Zoomorphs", en fientlig ras av utomjordingar.

Filmen Kampen om elden från 1981 bygger på Rosnys roman med samma namn från 1911 (utkommen på svenska 1919) och handlar om förhistoriska människor under den äldsta stenåldern som lär sig att handskas med elden.

Källor 

 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939

Franska författare
Franska science fiction-författare
J.-H. Rosny aîné

J.-H. Rosny aîné, alias Joseph Henri Honoré Boex, född 17 februari 1856 i Bryssel, död 11 februari 1940 i Paris, är, näst efter Jules Verne, Frankrikes viktigaste science fiction-författare.

I hans stora produktion av böcker finns en rad SF-böcker om rymdfärder och främmande livsformer, men också berättelser om vampyrer, och mer allmänna äventyrsberättelser.

Hans viktigaste verk är Les Navigateurs de l'Infini (1925) i vilket ordet "astronautisk" myntas. I boken färdas huvudpersonerna till Mars i "Stellarium", ett rymdskepp som drivs av konstgjord gravitation. På Mars kommer de i kontakt med de trebenta, fredliga "Tripèdes", som håller på att utrotas av "Zoomorphs", en fientlig ras av utomjordingar.Filmen Kampen om elden från 1981 bygger på Rosnys roman med samma namn från 1911 (utkommen på svenska 1919) och handlar om förhistoriska människor under den äldsta stenåldern som lär sig att handskas med elden. Denna bok gjordes till en film 1981 av Jean-Jacques Annaud.

Referenser

Franska science fiction-författare
Franskspråkiga science fiction-författare
Författare från Bryssel
Födda 1856
Avlidna 1940
Män
Germain Boffrand

Germain Boffrand, född 16 maj 1667 i Nantes, död 19 mars 1754 i Paris, var en fransk arkitekt och konstskriftställare.

Boffrand var en av 1700-talets främsta byggnadskonstnärer, och hans arbeten präglas av mjuka linjer och elegant sirlighet i en förebådande rokokostil, men mer klassiska former i den yttre arkitekturen. I Paris byggde Boffrand flera enskilda palats, och i Nancy utförde han ypperliga arbeten vid katedralen och slottet, likaså vid slottet i Lunéville. Berömd är hans rumsdekoration i Hôtel de Soubise, beläget i 3:e arrondissementet i Paris, med utpräglad rokokohållning. I synnerhet Prinsessans salong, ritad åt Marie Sophie de Courcillon, uppvisar en lätthet och ett ljus som är karakteristiskt för rokokon.

Som skriftställare framträdde Boffrand med Livre d'architecture (1745) och Oeuvres (1753).

Källor 
 Kimball, Fiske, The Creation of the Rococo. New York: Norton 1964.
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter

Externa länkar

Franska författare under 1700-talet
Franska arkitekter under 1700-talet
Franska ingenjörer under 1700-talet
Födda 1667
Avlidna 1754
Män
Personer från Nantes
Ledamöter av Royal Society
Outlawz

Se även Outlaws.

Outlawz, även känd som Outlaw Immortalz, var en amerikansk hiphop/rap grupp från Montclair i delstaten New Jersey, bildad av Tupac Shakur och Yaki Kadafi. 

Medlemmar i Outlawz var bland annat: Hussein Fatal (Tupac Shakurs kusin), Yaki Kadafi (en av Tupac Shakurs vänner), Kastro och Komani (Tupac Shakurs halvbror). Outlawz kanske största låt var Hit EM Up tillsammans med Tupac Shakur.

Medlemmar
Originalmedlemmar
Makaveli (Tupac Amaru Shakur, f. Lesane Parish Crooks 16 juni 1971 i East Harlem, New York City - d. 13 september 1996 i Las Vegas, Nevada) - (1995 - 1996)
Yaki Kadafi (f. Yafeu Akiyele Fula 9 oktober 1977 i Montclair, New Jersey - d. 10 november 1996 i Orange, New Jersey) - (1995 - 1996)
Kastro (f. Katari Terrance Cox 30 december 1976 i Manhattan, New York City) (1995 - idag)
E.D.I. Mean (f. Malcolm Greenridge 7 juli 1974 i Brooklyn, New York City) (1995 - idag)
Hussein Fatal (f. Bruce Washington 3 april 1977 i Montclair, New Jersey) (1996 - 1997)
Napoleon (f. Mutah Wassin Shabazz Beale 11 oktober 1977 i Newark, New Jersey) - (1995 - 2003)
Mussolini (f. Tyruss Himes i Los Angeles, Kalifornien) - (1996)
Komani (f. Maurice Williams 1969 i New York City) - (1995 - 1996)
Storm (f. Donna Harkness) - (1996)
Young Noble (f. Rufus Cooper III 21 mars 1978 i Montclair, New Jersey) - (1996 - idag)
Andra medlemmar
Stormey Coleman (f. Sean Coleman) - (2005 - idag)
T$ (f. Totoy Sago) - (2008 - idag)

Diskografi
Studioalbum
1999 - Still I Rise (med 2Pac)
2000 - Ride wit Us or Collide wit Us
2001 - Novakane
2002 - Neva Surrenda
2005 - Outlaw 4 Life: 2005 A.P.
2008 - We Want In: The Street LP
2011 - Perfect Timing

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Amerikanska hiphopgrupper
Musikgrupper från New Jersey
Musikgrupper bildade 1995
Tupac Shakur
Novo Progresso

Novo Progresso är en stad och kommun i delstaten Pará i Brasilien. Den är en relativt ung stad och växte fram under åren efter byggandet av vägen mellan Cuiabá och Santarém 1973. Den blev en egen kommun 1993. Folkmängden i kommunen, som täcker en yta på cirka 38 000 kvadratkilometer, uppgick år 2014 till cirka 25 000 invånare, varav cirka 18 000 (år 2010) bodde i själva centralorten. Den viktigaste sysselsättningen i området är skogsbruk och tillhörande industri.

Källor

Indelningar i Pará
Orter i Pará
Metalldetektor

En metalldetektor eller metallsökare är ett tekniskt hjälpmedel för att upptäcka dolda metallföremål.

Konstruktion 
En metalldetektor består av en spole som alstrar ett magnetfält när ström matas genom den. Ytterligare en eller flera spolar i direkt närhet av den första påverkas av magnetfältet genom induktion. När ett metallföremål förs in i magnetfältet orsakar störningen en förändring av induktionen som går att mäta.

Historia 
Principen att metallföremål kan upptäckas genom att mäta störningar i magnetfält har varit känd sedan slutet av 1800-talet, men det var först 1937 som Gerhard Fisher fick det första patentet på en fungerande metalldetektor. Den första praktiskt användbara metalldetektorn konstruerades av löjtnanten och ingenjören Józef Kosacki i början av andra världskriget. Kosackis metalldetektor används första gången i större skala vid slaget vid el-Alamein och efter det under invasionen av Sicilien och landstigningen i Normandie.

Efter kriget såldes många av Kosackis metalldetektor som överskott vilket gjorde att många länder fick möjlighet att kopiera och förbättra designen. I och med transistorns intåg på 1950-talet kunde metalldetektorer byggas mindre och lättare.

Militär användning 
Metalldetektorer är utmärkta hjälpmedel för att upptäcka landminor under förutsättning att de innehåller metalldelar. Moderna landminor innehåller mycket lite metall och är svåra att upptäcka med metalldetektor. Metalldetektorer används även för att lokalisera nergrävda vapengömmor och telefonledningar.

Civil användning 
Efter andra världskriget när många metalldetektorer såldes ut blev det en populär hobby att använda metalldetektor för att leta efter borttappade föremål, fornfynd och metaller som förekommer i ren form i naturen, till exempel guld och meteoriter. I Sverige och många andra länder är det idag förbjudet eller omgivet av stränga begränsningar att använda metalldetektor för att leta efter arkeologiska föremål. Men i Danmark är det en stor hobby som mestadels bedrivs i föreningar och i samarbete med regionmuseer. Även professionella arkeologer använder metallsökare mer och mer i Sverige liksom på annat håll.

Metalldetektorer används också för att upptäcka om folk bär dolda vapen och om det finns metallbitar i livsmedel.

Se även 
Slingram
Bombhund

Källor 

Mätinstrument