kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Blomman (sång)

Blomman är en visa med text och musik av Martin Koch, skriven 1929.

Visan var ett av Karin Juels paradnummer, men den har även sjungits av Edvard Persson i filmen En natt på Glimmingehus, och är även inspelad på skiva med Hootenanny Singers.

Sånger 1929
Håvard halte

Håvard halte (Hávarðr halti) var en isländsk viking och skald från gården Blåmyr (Blámýrr) vid Isafjorden (Ísafjörður) på nordvästra Island vid 900-talets slut.

Levnad 
Håvard är huvudpersonen i Håvard isfjordings saga från 1300-talet. Här berättas att Håvard i sin ungdom var en stor viking, men då sagan börjar är han gammal. Hans son Olav bjarnyl blir baktalad och mördad, vilket tar honom så hårt att han blir sängliggande några år tills hans energiska hustru Bjargey lyckas få honom på fötter för att hämnas. Det är om Håvards sorg och hämnd, och om den därpå följande rättssaken, som större delen av sagan handlar. Efter hämnden blir Håvard diktare:

«Gammal och eländig, lytt och snubblande var han nyss; rask och vig och i stånd till de märkligaste idrottsbragder blir han nu. Förr kunde han knappt tala och svara, nu sjunger han på formfulländad drottkvätt med de noblaste kenningar och assonansernas klockspel i allt han säger,» summerar Åke Ohlmarks denna fövandling.

Håvard var dock tvungen att lämna sin hemtrakt och bosätta sig i Svarfaðardalen på nordlandet, varifrån han sedan for till Olav Tryggvason i Norge, där han övergick till kristen tro innan han vände åter till Island. Han är dock inte nämnd i Skáldatal som Olavs hirdskald.

Verk 
Sagan innehåller 15 fullstrofer, varav 13 − som alla är på drottkvätt − tillskrivs Håvard, medan en strof på runhent vers sägs vara diktad av hans son. Men frågan om strofernas äkthet och hur de ska läsas är svårbedömd. Då sagan bara finns i pappersavskrift är stroferna mycket förvanskade. Finnur Jónsson menade dock att de innehöll så ålderdomliga namnformer att de troligen kan dateras till 900-talet. Att Håvard faktiskt var skald bekräftas av Snorre Sturlasson som i Skáldskaparmál (2) citerar en av dennes helmingar; en strof som inte finns i sagan, men som skulle kunna härröra från ungdomsåren då Håvard låg i härnad. 

Håvard dog sannolikt något eller några år efter år 1000.

Se även 
 Håvard isfjordings saga.

Källor och litteratur 
  Håvard isfjordings saga i De isländska sagorna, band 3, Steinsviks bokförlag, Stockholm, 1963. Översättning Åke Ohlmarks.
 Finnur Jónsson, Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie, I, 2 utg., København, 1920, sid 509-511.
 Guðmundur Þorláksson, Udsigt over de norsk-islandske skjalde fra 9. til 14. århundrede, København, 1882, sid 48-50.

Noter

Externa länkar 
 Hávarðr ísfirðingr (hinn halti). Lausavísa.
 Stroferna i Håvard isfjordings saga

Norröna skalder
Personer i islänningasagorna
Män
Födda 900-talet
Avlidna 1000-talet (decennium)
Personer på Island under 1000-talet
Malmö Porslinsfabrik

Malmö Porslinsfabriksaktiebolag var en kortlivad porslinsfabrik i Malmö. 

Bolaget bildades hösten 1872 av Sten Lewenhaupt, Frans Henrik Kockum d.y., Carl Axel Skarstedt, Anders Caspar Holm och Johan Lindh. Holm, som troligen var initiativtagare till projektet, blev bolagets direktör, medan Ludvig Hammar blev föreståndare. Fabrikstomten, som var belägen i Östra Förstaden och omgavs av Exercisgatan, Malmgatan och Porslinsgatan inköptes 28 mars 1873, och 12 maj erhöll man lagfart för att påbörja fabrikbyggnationen. Ritningar i byggnadsnämndens arkiv är daterade maj, juli och september 1873, och produktionen kom troligen igång först 1874. 

Vid starten hade man 84 arbetare, och 1875 hade arbetarstaben ökat till 127 personer. Fabriken tillverkade diverse hushållsporslin i flintgods och som stämpel användes Malmö stadsvapen. Framgångarna uteblev dock och fabriken försattes i konkurs redan 1876. Porslinsföremål från fabriken betraktas som stora rariteter, men omkring 200 av dessa finns Malmö museum och Kulturen i Lund. 

Porslinsgatan fick 1877 sitt namn efter den då nedlagda fabriken.

Fabriken stod efter konkursen länge kvar, ännu 1881 hade varken byggnaderna eller redskapen tagit i bruk för annan verksamhet. När Joseph Swensson 1898 fick lagfart på byggnaden fanns ännu halvfärdigt porslin kvar i ungar, och delar av varulagret ännu orört. Under 1900-talet revs byggnaderna en efter en, porslinsfabrikens magasinsbyggnad fanns kvar fram till hösten 1977 då även den revs.

Källor
Malmö Porslinsfabrik, Eva Kjerström-Sjölin. Artikel i Kulturens årsskrift 1978
Antikvärlden: Malmö Porslinsfabrik
Malmö Porslinsfabrik 1872-1876
Gator i Malmö (red. Birgit Bender) 1999, , sid. 191.

Porslinsmärken
Malmö under 1800-talet
Sometimes They Come Back... To Mosh

Sometimes They Come Back... To Mosh är andra albumet av svenska Thrash Metal-bandet F.K.Ü.

Låtar
"Sometimes They Come Back..."
"To Mosh"
"Fury 58"
"Die Toten Core"
"Moshoholics Anonymous"
"Paraskevidekatriaphobia"
"Agent Amy Steel"
"F.K.Ü. Says No"
"C.H.Ü.D."
"C.H.Ü.D. Pt. 2"
"Maniac Cop"
"Zombie Attack" (Tankard cover)
"Grave Robbing Mania"
"Motel Hell"
"Marine Marauders"
"Four Fingers Fatal to the Flesh"
"Disciples of the Mosh"

Musikalbum 2007
Where Moshers Dwell

Where Moshers Dwell är tredje albumet av svenska Thrash Metal-bandet F.K.Ü. Albumet återsläpptes på vinyl 2012 genom TPL Records.

Låtar
"Welcome To Your Nightmare"
"Where Moshers Dwell"
"Twitch of the Thrash Nerve"
"Faster Than the Shark"
"The Pit and The Poser"
"Dead Coroner"
"Almost Metal"
"Hate Your Guts (Love Your Brain)"
"Bedilia - Back for Cake"
"Worms"
"Sleepwalker Texas Ranger"
"He Knows the Drill"
"Six Feet Ünderwear"
"Phantom Killer Attack"
"Blairsville Blues"
"Horror Metal Moshing Machine"
"Highway To Horror"

Musikalbum 2009
Förenade granitindustrier

Förenade granitindustrier AB, bildades 1917 under namnet AB Nielsens stenhuggerier, vilket 1921 ändrades till Förenade granitindustrier.

Företaget köpte upp fyra andra stenhuggeriföretag för att skapa en dominerande ställning inom stenhuggeribranschen. Stenhuggerier drevs på ett flertal platser på svenska västkusten, i Kalmar län och på andra håll. År 1929 hade företaget 900 anställda. år 1946 köptes företaget upp av A.K. Fernströms Granitindustrier.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter 

Ej längre existerande svenska företag
AB Förenade Piano- och Orgelfabriker

AB Förenade Piano- och Orgelfabriker bildades 1917 genom övertagande av aktiemajoriteten i fem bolag i branschen, Östlind & Almquist, J. G. Malmsjös Pianofabrik, A. G. Rålins Orgel- & Pianofabrik i Åmål och C. B. Pettersson i Herrljunga. Dessas verksamhet bedrevs från 1918, och huvudkontoret var beläget i Arvika. Man hade 1930 omkring 275 anställda, och år 1948 omkring 165.

Företaget gjorde konkurs 1971.

Noter

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932 & 1956

Ej längre existerande svenska företag
AB Förenade superfosfatfabriker

AB Förenade superfosfatfabriker var en svensk tillverkare av superfosfat (ett gödningsmedel).

AB Förenade superfosfatfabriker bildades genom att det 1882 grundade Konstgödningsaktiebolaget i Landskrona 1932 höjde sitt aktiekapital från 9 till 12,2 miljoner kronor. Man hade år 1932 fabriker i Göteborg, Landskrona, Malmö och Stockholm, och omkring 700 anställda.

Se även
Stockholms Superfosfat Fabriks AB

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Ej längre existerande svenska företag
Förenade Yllefabrikerna AB

Förenade Yllefabrikerna AB (YFA) grundades 1913 genom sammanslagning av fyra av Norrköpings fem största yllefabriker: Bergsbro AB, Brücks AB, Ströms AB och R Wahren AB. YFA ägdes från 1926 av Holmens bruks och fabriks AB. Bolaget lades ned 1970.

Huvudkontoret var beläget i Norrköping, och man hade 1927 1 400 anställda.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932
 P4 Östergötland: 40 år sedan YFA lades ned (2010-04-01), http://sverigesradio.se/sida/artikel.aspx?programid=160&artikel=3599941

Vidare läsning

Ej längre existerande svenska företag
August Förster

August Förster, född 3 juni 1828, död 22 december 1889, var en tysk skådespelare, regissör och teaterledare.

Förster blev filosofie doktor 1851. 1858-76 var han anställd vid Burgteatern i Wien, från 1860 även som regissör. Förster ledde 1876-82 de förenade stadsteatrarna i Leipzig, och var 1883-888 regissör och vice direktör för Deutsches Theater i Berlin och från 1888 direktör för Burgteatern i Wien. Han var en förträfflig karaktärsskådespelare med intelligens och humor. Bland Försters roller märks Domaren i Zalamea, Nathan den vise och mäster Anton i Friedrich Hebbels pjäs Maria Magdalena. Som regissör, särskilt instruktör, var han en av sin tids främsta på tysk scen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Tyska teaterchefer
Tyska skådespelare under 1800-talet
Tyska teaterregissörer
Födda 1828
Avlidna 1889
Män
Svensk uppslagsbok
Teaterchefer under 1800-talet
Mickey Newbury

Mickey Newbury, född 19 maj 1940 i Houston, Texas som Milton Sims Newbury (Jr), död 29 september 2002 i Springfield, Oregon, var en amerikansk låtskrivare och artist. Hans musik spänner över många genrer och har tolkats av fler än 1200 artister.

Biografi
Newbury spelade gitarr och skrev låtar som tonåring. Han värvades till USA:s flygvapen och bodde tre år i England. Efter återkomsten reste han runt i sydstaterna, spelade och tog tillfälliga arbeten. År 1964 fick han kontrakt med Acuff-Rose Music. Han bosatte sig i Nashville och 1966, när Don Gibson och Tom Jones fick hits med Funny Forgotten Familiar Feelings, blev han välkänd. Runt 1970 gifte han sig med Susan Pack och 1973 flyttade de till Oregon där han under 1980-talet drog ner på låtskrivandet och ägnade sig åt familjen. I början av 1990-talet började han skriva igen, men från 1995 försämrades hälsan.

Verk
Newbury spelade in ett 20-tal musikalbum, varav "Frisco Mabel Joy" från 1971 placerade sig bäst på Billboard 200-listan, som nummer 58.
Bland hans mest kända verk återfinns:
 "An American Trilogy", ett medley som han framförde 1970 och som covrats av över 500 artister, bland annat Elvis Presley.
 Valsen "Funny Forgotten Familiar Feelings" som översatts till många språk. Hösten 1967 låg Jan Malmsjö 11 veckor på Svensktoppen med den svenska versionen "Den gamla vanliga visan". 
 Den psykedeliska "I just dropped in (to see in what condition my condition was in)", har spelats in bland annat av Jerry Lee Lewis (1967) och Kenny Rogers (1968). Den senare upptagningen kom 5:a på Billboard-listan och ingår i soundtracket till The Big Lebowski.

Utmärkelser
Nashville Songwriters Hall of Fame, 1980

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Nashville Songwriters Hall of Fame

Källor

Födda 1940
Avlidna 2002
Amerikanska låtskrivare
Män
Musiker från Houston
Personer som tjänstgjort i USA:s flygvapen
Carl Ludwig Frischen

Carl Ludwig Frischen, född 20 juli 1830 i Bremen, död 8 maj 1890 i Berlin, var en tysk elektroingenjör.

Frischen var verksam som telegrafingenjör vid hannoverska statsjärnvägarna 1851–66 och hos Siemens & Halske 1869–90. Han bidrog till telegraferingsteknikens utveckling.

Källor

Tyska elektroingenjörer
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Bremen
Födda 1830
Avlidna 1890
Män
Ugglan
Josef Bohuslav Foerster

Josef Bohuslav Foerster, född 30 december 1859 i Prag, död 29 maj 1951, var en tjeckisk kompositör, son till Josef Foerster.

Foerster blev 1918 lärare vid konservatoriet i Prag och från 1922 dess rektor. Han var en betydande kompositör med ett modernt tonspråk. Foerster har bland annat skrivit fem symfonier, symfoniska dikter, operorna Deborah, Marja, Eva, Jessika, Nepřemožení ("De obesegrade") och Srdace ("Hjärtat"), körverk, sånger, en violinkonsert samt piano- och kammarmusik.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Tjeckiska kompositörer
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Personer från Prag
Födda 1859
Avlidna 1951
Män
Svensk uppslagsbok
Nikulás Bergsson

Nikulás Bergsson eller Bergtorsson (Bergþórsson), död 1159, var en mycket lärd och vittberest islänning. Han initierade den första geografiboken på Island, bedrev stjärnstudier, författade drapor på drottkvätt och var den förste abboten på Munkaþverá kloster vid Eyjafjörður på nordlandet.

Verk

Resehandbok 
Nikulás är framför allt förknippad med Leiðarvísir og borgaskipan — en reseguide rörande pilgrimslederna från Norden till Rom och Jerusalem. Boken rymmer åtskillig kunskap som Nikulás hämtat från egna resor och andras böcker, inte bara om platser och vägar utan också om länder och deras geografiska belägenhet. Den var färdig cirka 1157 och har dikterats för präntare i klostret. I slutet av boken är han själv omtalad som «vitter och vittfrejdad, minnesgod, klok, rådsnar och sanningskär».

Drapor 
Nikulás var också skald. I Litla-Jónssaga (Postolasögur) uppges han ha diktat en drapa på drottkvätt om aposteln Johannes, varav tre strofer citeras. De är rättframt skrivna, men något högtravande, ansåg Finnur Jónsson. Ännu en strof av Nikulás finns i Olav Tordsson vitaskalds Tredje grammatiska avhandling. Den handlar om Kristus på korset och antas härröra från en nu förlorad Kristsdrápa.

Övrigt 

Vid invigningen av domkyrkan i Skálholt den 15 juni 1158 höll Nikulás, just hemkommen från en av sina resor, invigningspredikan tillsammans med biskoparna Björn Gilsson (Hólar) och Klængur Þorsteinsson (Skálholt). Troligen framförde också skalden Runolf Kettilsson en drapa vid detta tillfälle.

Benediktinerklostret Munkaþverá grundades år 1155, och Nikulás blev dess förste abbot — en tjänst han behöll fram till sin död 1159. Han efterträddes av Björn Gilsson präst, bror till biskopen med samma namn.

Källor och litteratur 

 Finnur Jónsson, Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie, II, København, 1898, sid 116f.
 Guðmundur Þorláksson, Udsigt over de norsk-islandske skjalde fra 9. til 14. århundrede, København, 1882, sid 142f.

Externa länkar 
 Nikulás Bergsson: Jóansdrápa postola; Kristsdrápa (?).

 

Norröna skalder
Personer på Island under 1100-talet
Isländska benediktiner
Män
Födda okänt år
Avlidna 1159
Albert von Maybach

Arnold Heinrich Albert von Maybach, född 29 november 1822 i Abdindorf vid Werne, död 20 januari 1904 i Charlottenburg, var en preussisk ämbetsman.  

Maybach blev 1863 chef för Preussiska östbanan och 1867 chef för de preussiska statsjärnvägarna i provinsen Hannover, var 1874–1876 chef för den nyinrättade tyska riksjärnvägsstyrelsen, men kunde mot de mellantyska förbundsstaternas motstånd ej genomföra sin och Otto von Bismarcks plan på ett riksjärnvägsnät. Han var 1878–79 preussisk handelsminister samt 1879–1891 minister för allmänna arbeten. 

Det är Maybachs förtjänst att största delen av de enskilda preussiska järnvägarna övergick i statens ägo. Han upphöjdes 1888 i adligt stånd.

Källor

Tyska ämbetsmän
Preussens ministrar
Personer i Tyskland under 1800-talet
Födda 1822
Personer från Werne
Avlidna 1904
Män
Ugglan
Positiva Slovenien

Positiva Slovenien (slovenska: Lista Zorana Jankovića – Pozitivna Slovenija, LZJ-PS), är ett mittenvänsterparti i Slovenien, som grundades 2011 och leds av Zoran Janković.

Den 11 oktober 2011 offentliggjorde Zoran Janković sina planer på att delta i Sloveniens nyval under senhösten 2011, som hade utlysts till följd av en parlamentarisk misstroendeomröstning mot den sittande regeringen ledd av premiärminister Borut Pahor. Partiets stadgar antogs den 22 oktober 2011, då även Janković valdes enhälligt till partiledare.

Bland partiets mål återfinns utarbetandet av en trygg, social och effektiv stat med fyra procents ekonomisk tillväxt och mindre än tre procentenheters budgetunderskott per år, i enlighet med stabilitets- och tillväxtpakten. Janković sade sig ha som mål att placera Slovenien bland världens mest framgångsrika stater.

Partiet blev oväntat störst i Sloveniens parlamentsval den 4 december 2011. Totalt erhöll partiet mer än 28 procent av rösterna och därmed 28 av 90 mandat.

Referenser

Externa länkar 
 Partiets officiella webbplats

Politiska partier i Slovenien
Politiska partier bildade 2011
Zoran Janković (politiker)

Zoran Janković, född 1 januari 1953, är en slovensk politiker. Han är partiledare för mittenvänsterpartiet Positiva Slovenien. Mellan den 22 oktober 2006 och den 21 december 2011 var han borgmästare i Sloveniens huvudstad Ljubljana. Han var den första politikerna att bli återvald på den posten sedan andra världskriget.

I det slovenska nyvalet till parlamentet den 4 december 2011 gjorde det nystartade partiet Positiva Slovenien, lett under Janković, ett oväntat bra val och blev största parti i landet. Vem som kommer att utses till premiärminister är ej klart.

Externa länkar 

Borgmästare i Slovenien
Alumner från Ljubljanas universitet
Födda 1953
Levande personer
Män
Otfrid Foerster

Otfrid Foerster, född 9 november 1873 i Breslau, död 15 juni 1941 där, var en tysk läkare, son till filologen Richard Foerster.

Foerster blev 1917 professor i neurologi i Breslau. Han utgav bland annat Die Kontrakturen bei den Erkrankungen der Pyramidenbahn (1906), Die Mitbewegungen bei Gesunden, Nerven- und Geisteskranken (1901), Die Physiologie und Pathologie der Koordination (1902), Kriegsschädigungen der peripheren Nerven (1921) samt Die Leitungsbahnen des Schmerzgefühles (1927). Mest känd är Foerster genom den efter honom uppkallade Foersters operation, som bygger på att överskärning av bakre, sensibla ryggmärgsrötterna vid kramptillstånd i benen vid vissa hjärn- och ryggmärgssjukdomar nedsätter retbarhet och löser krampen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Tyska neurologer
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid universitetet i Wrocław
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Tyska läkare under 1900-talet
Personer från Breslau
Födda 1873
Avlidna 1941
Män
Svensk uppslagsbok
Anna-Kajsa Norman

Anna-Kajsa Norman, känd som Spel-Stina eller Spelstina, född 1820, död 1903, var en svensk spelman (fiolist) och kompositör.

Biografi
Anna-Kajsa föddes i södra Dalarna och bosatte under tonåren i Torsåker, där hon fått arbete som piga. Hon gifte sig, 11 november 1836, med Erik Hellström med vilken hon fick fem barn. De bodde på "Skumpen" i byn Berg. 

Hon beskrivs som en skicklig musikant och som en av Gästriklands mest framstående spelkvinnor. Hennes son musikfanjunkaren Anders Hellström skrev ner en del av hennes låtar varav några betecknades som "Från Hälsingland" och "Från Delsbo" vilket visar att hon ibland arbetsvandrade i Hälsingland och fick med sig musik hem också. Det var sällsynt med kvinnliga spelmän under hennes samtid och än mer sällsynt med en så god historisk dokumentering som finns efter denna spelkvinna. Av låtarna efter henne är några få speciella för trakten, men desto fler är allmänna på andra platser i landet.

Eftermäle
Spelstinamedaljen och Spelstinastipendiet instiftades 2004 till minne av Anna-Kajsa Norman. Det delas ut årligen till förtjänta kvinnliga folkmusiker och spelmän i samband med en festival där de kvinnliga spelmännen och musikanterna lyfts fram.

Låtarna finns samlade i ett nothäfte som kan beställas av Gästriklands Spelmansförbund.

Se även
 Maria Sohlberg
 Katrina Lundstedt

Källor 
 https://web.archive.org/web/20160304034652/http://www.folkmusikfesten.nu/?link=arrangemang%2F2009%2Ftorsaker%2Fbakgrund.php
 Korpögat. Torsåkers sockentidning, juni 2009
 Nr 2 2014 Medlemsblad för Gästriklands Spelmansförbund
 Spelstinafestival - www.torsakershembygdsforening.se

Noter

Externa länkar 
 folkwiki.se - där hittas några av Normans låtar
 Gästriklands spelmansförbund - där finns nothäftet som nämns i texten

Födda 1820
Avlidna 1903
Svenska fiolspelmän
Kvinnor
Svenska kompositörer under 1800-talet
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska folkmusiker
Svenska musiker under 1800-talet
Wristcutters: A Love Story

Wristcutters: A Love Story är en amerikansk dramafilm från 2006 i regi av Goran Dukić. Filmen handlar om Zia, spelad av Patrick Fugit, som begår självmord efter att ha blivit dumpad av sin flickvän Desiree (Leslie Bibb). Zia hamnar i ett efterliv där alla, som befinner sig där, har begått självmord. Han träffar olika människor på vägen som hjälper honom med sin önskan om att hitta sin före detta flickvän.

Medverkande i urval 
 Patrick Fugit – Zia
 Shannyn Sossamon – Mikal
 Shea Whigham – Eugene
 Leslie Bibb – Desiree
 Tom Waits – Kneller
 Mark Boone Junior – Mike
 Clayne Crawford – Jim
 Will Arnett – Messiah King
 Cameron Bowen – Kostya
 Chase Ellison – Kostya som ung
 Abraham Benrubi – Erik
 Mikal P. Lazarev – Nanuk

Externa länkar 

Amerikanska dramafilmer
Filmer 2006
Europamästerskapet i basket för herrar 1959

Europamästerskapet i basket för herrar 1959 spelades i Istanbul, Turkiet och var den elfte EM-basketturneringen som avgjordes för herrar. Turneringen spelades mellan den 21 och 31 maj 1959 och totalt deltog 17 lag i turneringen där Sovjetunionen blev Europamästare före Tjeckoslovakien och Frankrike, det var Sovjetunionens femte EM-guld.

Kvalificerade länder

  (som arrangör)

Gruppspelet

Spelsystem
De 17 lagen som var med i EM spelade i tre grupper med fyra lag och en med fem, alla lagen mötte varandra en gång i sin grupp. Därefter gick sen de två bästa i varje grupp vidare till slutspel där lagen var indelade i två grupper med fyra lag i varje där lagen mötte varandra en gång. Därifrån gick de två bästa till spel om medaljer, medan de två sämsta spelade om plats fem till åtta. De övriga nio lagen var indelade i tre grupper med tre lag i varje, där gruppettorna spelade om plats nio till elva, grupptvåorna spelade om plats 12-14 och grupptreorna spelade om plats 15-17. Seger i en match gav två poäng och förlust gav en poäng.

Första gruppspelet

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Andra gruppspelet

Grupp G

Grupp H

Grupp I

Spel om plats 15-17

Spel om plats 12-14

Spel om plats 9-11

Slutspelsgrupper

Grupp E

Grupp F

Spel om plats 5-8

Finalgrupp

Slutställning

Externa länkar
 Basket-EM 1959 på fiba archive 
 Basket-EM 1959 på todor66.com 

1959 i Turkiet
Sportåret 1959
Internationella baskettävlingar i Turkiet
Sportevenemang i Istanbul
1959
SS Lazio 2011/2012

SS Lazio deltog i Serie A, Coppa Italia och UEFA Europa League säsongen 2011/2012.

Truppen

Målvakter
  Federico Marchetti
  Juan Pablo Carrizo
  Albano Bizzarri

Backar
  Mobido Diakité
  André Dias
  Giuseppe Biava
  Javier Garrido
  Abdoulay Konko
  Ştefan Radu
  Marius Stankevičius
  Guglielmo Stendardo
  Luciano Zauri

Mittfältare
  Cristian Brocchi
  Lorik Cana
  Álvaro González
  Cristian Ledesma
  Senad Lulić
  Hernanes
  Matuzalém
  Stefano Mauri
  Lionel Scaloni
  Giuseppe Sculli

Anfallare
  Tommaso Ceccarelli
  Djibril Cissé
  Simone Del Nero
  Miroslav Klose
  Libor Kozák
  Tommaso Rocchi

Serie A

Matcher

Externa länkar
| FootballSquads - Lazio 2011-2012

2011
Lazio
Lazio
Lazio
Talskrivare

En talskrivare är en person som, oftast anonymt utåt sett, bistår med att skriva tal och förbättra kommunikationen med omvärlden för politiker, direktörer och andra offentliga personer, som behöver framträda inför grupper eller allmänheten och ofta representera någon organisation eller verksamhet. En annan kategori av talskrivare kan också bistå privatpersoner med talunderlag vid till exempel högtidsdagar, föredrag etc. Inte sällan har sedermera kända offentliga personer tidigare i karriären varit talskrivare åt andra.

Vissa politiska talskrivare föredrar att kallas politiskt sakkunnig eller politisk sekreterare. Talskrivare kan även förekomma inom retorik och den akademiska världen.

Talskrivare i Sverige 
Exempel på svenska talskrivare är politikerna Olof Palme, Ingvar Carlsson och Anders Borg. Kända talskrivare inom näringslivet är till exempel Lisette Schulman.

Boken Talskrivarna (2017) av Hans Gunnarsson och Staffan Thulin handlar om svenska talskrivare.

Se även 
 spökskrivare
 coachning

Referenser

Politiska titlar
Titlar i näringsliv
Retorik