Kompani Linge

Kompani Linge var en norsk militäravdelning som skapades i England under andra världskriget och var uppkallad efter den första kompanichefen, kapten Martin Linge. Kompaniet upprättades av det brittiska Special Operations Executive (SOE) i juli 1941, och hette egentligen Norwegian Independent Company No. 1 (NORIC 1) som blev Norisen i vardagligt tal bland soldaterna. Uppdraget var att Kompani Linge skulle delta i brittiskt ledda operationer i Norge, och skulle organisera, instruera samt leda den norska motståndsrörelsen, vara förbindelse mellan motståndsrörelsen i och utanför Norge, samt bedriva underrättelseverksamhet. Kompaniet bestod av exil-norrmän, militärer och civila, som vid tyskarnas angrepp den 9 april 1940 till större delen flydde till England.

Träningsläger
I början av 1941 upprättades ett samlings-/träningsläger i Fawley Court vid Henley-on-Thames mellan Oxford och Berkshire, men naturen där var platt och skilde sig alltför mycket från den norska. Dessutom drog utbildningen i sig självt till sig oönskade blickar, eftersom träningen var inriktad mot sabotageverksamhet. Utbildningen flyttades i november samma år, till det mer norgeliknande skotska höglandet. I trakten av Aviemore Junction i Inverness-shire uppläts tre byggnader för ändamålet, vilka låg på några kilometer avstånd ifrån varandra: Drumintoul Lodge, Glenmore Lodge och Forest Lodge. Här var träningsmöjligheterna för fysikträning utmärkta och "osynliga" för spioner. Specialistutbildningarna som t.ex. sprängning, fallskärmshopp och telegrafi skedde på SOE:s anläggningar runt om i Storbritannien.

Utrustning
Radiokommunikation
För radio- och telegrafikommunikation användes olika apparater. Till en början fanns det inte kombinerade sändare/mottagare med tillräcklig styrka, stabilitet och säkerhet mot pejling. Apparaterna var klumpiga och tunga. Det största problemet var dock deras begränsade räckvidd. Efter 1943 hade man tillgång till utrustning av hög kvalitet. Den vanligaste var Mark II som dock vägde hela 22 kg med reservdelar och reparationsutrustning. Salve Staubo A/S - Høvding-radio i Oslo tillverkade 1943-1944 71 stycken Olga (Rel.1) och Olga (Rel. 2) Portable "spy" TX/RX set samt 250 apparater för avlyssning. Därutöver fick man även tillgång till Walkie-talkie och S-Phone.

För att få säkrare flygfällningar fick man även tillgång till Eureka radiofyrar.

Vapen
Stengun var en k-pist som var enkel och billig att utveckla. Den utvecklades av Major Reginald Sheperd och Harold Turpin. Den kunde använda tysk ammunition (Luger) och tillverkades lokalt både i Danmark och Norge. Men även k-pisten Thompson var vanlig.

Strategier, syfte och mål
Strategiskt var Kompani Linges och engelska gemensamma kommandoräder främsta uppgift att tvinga den tyska militären och framför allt Hitler till att låsa upp så många soldater som möjligt i Norge för att på det sättet minska tyskarnas slagkraft på andra fronter. Över 100 000 tyska soldater var placerade i norra Norge under kriget. Dels för att säkra järnmalmsutskeppningen från Narvik och dels för att bistå vid attackerna mot de allierades sjötransporter av krigsmateriel till Murmansk i Sovjetunionen. När Tyskland drog sig ut ur Finland efter Finska fortsättningskrigets sammanbrott den 19 september 1944 skedde den större delen av det tyska återtåget via norra Finland in i norra Norge och tillströmningen av tyska soldater var stor.

Kompani Linges andra uppgift var att förbereda hemmafronten för det kommande tyska sammanbrottet (8 maj 1945) samt att då även ta hand om alla norska medlöpare, quislingar och nazister. Men även, genom att vara aktiva i Norge, motverka en eventuell tillströmning av landsförrädare i tysk tjänst. Tonvis med krigsmateriel fraktades i förberedande syfte in i fjordarna via havet och genom nedsläpp från luften. Radionätet byggdes ut och fungerade dels mellan Norge och England men även internt i Norge. Styrkorna avmilitariserades efter krigsslutet.

Vid sabotage och attacker var det viktigt att tydliggöra för tyskarna att dessa angrepp kom från England. Genom att använda engelsk materiel och "plantera" bevis som t.ex. engelska cigaretter lyckades man med detta. På så sätt minskades de tyska vedergällningarna på den norska civilbefolkningen.

De huvudsakliga målen var:
 att medverka under allierat befäl vid landstigningen i Norge, med partisankrigföring och sabotage mot fiendens kommunikationer, samband, transporter med mera eller omvänt, skydda viktiga militära mål (broar, kraftstationer och så vidare) mot förstörelse när de allierade behövde använda dem.
 att angripa kommunikationer och samband för att försena och försvåra en eventuell utdragning av tyska trupper från Norge, om det hade militär betydelse för de allierade i föreliggande situation.
 att bedriva sabotage mot viktig krigsindustri, fartyg, lager med mera.
 att skydda militära mål (broar, hamnar, kraftverk) och viktiga norska verksamheter mot förstörelse vid tysk reträtt - framtvingad eller så kallad frivillig - eller i tillfälle av kaos och upplösning av disciplinen på tysk sida vid krigsslutet.
 att avlägsna nazisterna, upprätthålla lugn och ordning och säkra lagligt norskt styre vid eventuell tysk kapitulation eller evakuering.

Radiosambandets uppgift i Norge var:
 att hålla de allierade orienterade från dag till dag om fiendens rörelser och disposition av styrkor.
 att upprätta direkta samband mellan de militära expeditionsstyrkorna som sändes in till Norge och högkvarteret i London.
 att förmedla rapporter mellan de hemliga militärorganisationerna i Norge och överkommandot i London.

Attacker mot tyska mål
 26-28 december 1941: Operation Archery (Måløyraidet) och Operation Anklet (Andra Lofotsraiden) var kodnamnet på aktioner under andra världskriget vilka planerades, leddes och genomfördes av brittiska SOE. Sexton norska officerare från Kompani Linge deltog i räderna förutom manskapet.
 Flera sprängningar eller anlagda bränder i lokaler där mantalslängder och/eller personregister förvarades i avsikt att försvåra tyskarnas kontroll över norrmännen, speciellt vapenföra män.
 Flera sprängningar av fartyg med hjälp av tidsinställda magnetminor vilka placerades ut med hjälp av kajaker eller miniubåtar.

Operationer 
Operationer i detta sammanhang var inte bara enskilda punktinsatser, utan lika ofta blev grupper landsatta för att utföra en specifik uppgift och uppehålla sig i området för att utföra och leda ett motståndsarbete. Operationer utförda av SOE med norska deltagare som Operation Claymore har inte tagits med. Listan är inte komplett. Aktioner utförda av Oslogjengen har inte heller tagits med här. Operationer ledda av Combined Operations Headquarters är markerade med CO.

Logistik - transporter till sjöss och med flyg

Sjötransporterna skedde till en början med fiskebåtar/trålare men då USA 11 mars 1941 öppnade upp för Lend-Lease fick gruppen tillgång till tre stycken amerikanska snabbgående mindre ubåtsjagare vilket snabbade upp och gjorde resorna säkrare.

Med paket menas en större enhet som inte fick plats i de rörformade fällningsbehållarna. Alla fällningar skedde med hjälp av en eller flera fallskärmar - män som materiel. 
Flygtransporter var ur mottagarens synpunkt att föredra eftersom transporten från avlämningsstället till gömstället blev mycket kortare. Nackdelen var att risken för upptäckt blev större samt att risken för en avbruten flygtransport ökade. Av totalt 1241 försök fick 524 avbrytas av olika skäl. Flera fällningar kom i händerna på tyskarna på grund av tips från tyskvänliga norrmän.

Medlemmar
I rullorna för Kompani Linge var från 1940 och fram till krigsslutet totalt 530 personer införda och fördelade enligt tabellen nedan:

Johannes S. Andersen
Sverre K. Andersen
Andreas Aubert (Oslogjengen)
Viggo Axelssen
Torfinn Bjørnaas
Per Blindheim
Svein Blindheim
Per Blystad
Jan Baalsrud
Peter Deinboll
Oddvar Dobloug
Eilert Eilertsen
Sigurd Eskeland
Birger J. Fjeldstad
Gunnar Fougner
Norman Gabrielsen
Erik Gjems-Onstad
Gregers Gram (1917–1944)
Sverre Granlund
Alf Graven
Bård Olav Grotle
Torbjørn Gützler Gulbrandsen
Jon Gunleiksrud
Eldar Hagen
Evald Hansen
Johan H. Hansen
Nils Uhlin Hansen
Hartvig Sverdrup
Ivar Hauge
Knut Haugland
Knut Haukelid
Claus Helberg
Henrik Hop
William Houlder
Kasper Idland
Finn B. Johnsen
Fredrik T Kayser (25 maj 1918 - 2 februari 2009)
Arne Kjelstrup
Rubin Langmo
Ingvald Karsten Lerøy
Jan Herman Linge
Martin Linge
Erling Lorentzen
Alf Malland
Allan Mann blev den mest dekorerade svensken under andra världskriget och omtalas som en av Sveriges mest kända officerare i modern tid.
Max Manus
Olav Nesje
Herluf Nygaard
Martin Olsen (Oslogjengen)
Oslogjengen
Louis Pettersen
Arthur Pevik
Johnny Pevik
Jens-Anton Poulsson
Birger Rasmussen
August Rathke (född 11 december 1925, död 25 november 2022 i Bergen), den längst överlevande från
Kompani Linge.
Harald Risnes
Boy Rist
Jens Ropstad
Hans Helmer Ager Ryen
Joachim Rønneberg
Einar Skinnarland
 Ingebjørg "Nørsa" Skoghaug (1912-2008) var kompaniets enda kvinnliga medlem och sjuksyster.
Per Solnørdal
Odd Starheim
Tor Stenersen
Hans Storhaug
Birger Strømsheim
John Sveinsson
Severin Synnes (död 2004 i Australien), telegrafist, St. Olavsmedaljen med två ekgrenar.
Gunnar Syverstad 6 februari 1910 - 11 mars 1945 i Rauland), sergeant, var från början insider som laboratorieassistent på Norsk Hydro (Rjukan tungtvattenfabrik) blev senare medlem i Kompani Linge, skjuten av länsmans bror då denne fritog sin bror.
Gunnar Sønsteby (11 januari 1918 - 10 maj 2012), kapten, ledare för Oslogjengen även känd som «Kjakan, Erling Fjeld och Nr 24», Krigskorset med tre svärd, Kommandör av St. Olavs Orden, Polisens hederskors, Försvarets hederskors, Försvarsmedaljen med lagerbärgren, Distinguished Service Order, Frihetsmedaljen med silverpalm, Special Operations Command Medal.
Odd Sørli (motståndsman) (15 juni 1912 - 21 december 1976) organiserade motståndsarbetet i Tröndelag, etablerade radiosändare och byggde ut Milorgs verksamhet i regionen, Krigskorset.
Edvard Tallaksen (17 augusti 1918 - 29 november 1944), fänrik, talade flytande tyska, skottskadad i ett bakhåll, fängslad, tog sitt liv för att undvika avslöja sina kamrater, Krigskorset med svärd, St. Olavsmedaljen med ekegren, Krigsmedaljen, Deltagermedaljen, Military Cross med spänne.
Johan Palle Bjelland Thu (17 januari 1922 i Bihar i Indien, död 15 juni 2011) överste löjtnant.
Leif Tronstad (27 mars 1903 - 11 mars 1945 i Rauland) vetenskapsman, underrättelseofficer och militär organisatör, Professor på Norges tekniska högskole (NTH). Känd för sabotaget mot tungvattenproduktionen på Vemork, skjuten av länsmans bror då denne fritog sin bror, Krigskorset med svärd, Krigsmedaljen, Deltagermedaljen, Order of the British Empire, Distinguished Service Order, Riddare av Légion d'honneur, Croix de guerre, Frihetsmedaljen med bronspalm.
Armand Trønnes (16 maj 1921 - 26 december 1997) Han tilldelades St. Olavsmedaljen med ekgren.
Ragnar Ulstein (19 april 1920 - 3 december 2019) journalist, författare, löjtnant, St. Olavsmedaljen med två ekgrenar, Kungens förtjänstmedalj i guld, Deltagermedaljen, Haakon VII:s 70-årsmedalj, UK Military Medal.
Ole Valderhaug (25 oktober 1914 - 24 december 1994), sprängexpert.
Anton Vedaa (1917) Krigskorset med svärd.
Arne Værum (10 december 1919 – 26 april 1942 Telavåg) Skjuten av Gestapo.
Ivar Wagle (31 mars 1914 - 4 juli 1944 på Nesodden) styrman och radiotelegrafist, attackerad av tyskar, sprängde sig själv med en handgranat, Krigskorset med svärd postumt.
Knut Wigert (3 oktober 1916 - 14 juni 2006), skådespelare.
Gunnar Wiig-Andersen (1919 - 22 april 2002) Krigskorset.
Dick Zeiner-Henriksen (1 augusti 1924) Krigsmedaljen, Deltagermedaljen och King's Medal for Courage in the Cause of Freedom.
Alf Aakre (29 december 1917 Egersund död 26 oktober 1988) sergeant och ledare för gruppen Vestige IV från mars 1944 till krigsslutet. 
Karl Johan Aarsæther
Knut Aarsæther
Olav Aarsæther (25 juli 1918 - 24 februari 2006) deltog i Operation Fieldfare som radiotelegrafist. Han tilldelades St. Olavsmedaljen med ekgren.
Svein Øvergaard (1912–1986) boxare och musiker.

Referenser

Noter

Källor 
Kommandouppdrag i ockuperade Norge Erling Jensen (förf), Ragnar Ulstein (red), Svenskt Militärhistoriskt Biblioteks Förlag 2013, 

 
Motståndsrörelsen i Norge under andra världskriget