kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Francis Scott, 2:e hertig av Buccleuch

Francis Scott, 2:e hertig av Buccleuch, född 1694 död 1751, var en brittisk politiker; parlamentsledamot från 1734. 

Han var son till James Scott, earl av Dalkeith (1674-1704) och lady Henrietta Hyde, sonson till James Scott, 1:e hertig av Monmouth och Anne Scott, 1:a hertiginna av Buccleuch. 

Gift 1:o 1720 med lady Jane Douglas (1701-1729) , dotter till James Douglas, 2:e hertig av Queensberry. Gift 2:o med Alice Powell (d. 1765). 

Enligt samtida: a man of mean understanding and meaner habits och efter hans första frus död:  ....lived so entirely with the lowest company, that his person was scarcely known to his equals, and his character fell into utter contempt.

Titeln hertig av Buccleuch ärvdes av sonsonen Henry Scott, 3:e hertig av Buccleuch.

Barn 
 Francis Scott, earl av Dalkeith (1720-1750)

Källor 
 ThePeerage.com

Noter

Brittiska hertigar
Födda 1694
Avlidna 1751
Män
Ledamöter av Royal Society
Brittiska politiker under 1700-talet
Francis Scott, earl av Dalkeith

Francis Scott, earl av Dalkeith född 19 februari 1721, död 1750, var en brittisk politiker. Han var parlamentsledamot (whig) mellan 1746 och 1750.

Han var son till Francis, 2:e hertig av Buccleuch och Lady Jane Douglas.

Han tog examen 1741 vid Christ Church College, Oxford University, en Master of Arts.

Han gifte sig 1742 med Caroline Campbell, (1717-1794), Baroness Greenwich, dotter till fältmarskalk John Campbell, 2:e hertig av Argyll.

Barn

 Caroline Scott (1743-?)
 John Scott, lord Scott av Winchester (1745-1749)
 Henry Scott, 3:e hertig av Buccleuch (1746-1812)
 Lady Frances Scott (1750-1817)

Referenser

Noter

Engelsk adel
Brittiska parlamentsledamöter
Födda 1721
Avlidna 1750
Män
Brittiska politiker under 1700-talet
Alumner från Oxfords universitet
Damnation (album av Gaia Epicus)

Damnation är det norska power metal-bandet Gaia Epicus fjärde studioalbum. Det gavs ut av Epicus Records 8 december 2008. Bandet bestod vid denna inspelning av Thomas Christian Hansen på sång och gitarr samt Ole Alexander Myrholt på trummor. Ett antal gästmusiker bidrar i olika utsträckning på plattan, bland andra den tyske gitarristen Roland Grapow som spelar i Masterplan och tidigare i Helloween samt den svenske sångaren Ola Halén från Insania, tidigare i Seventh Wonder.

Albumet är inspelat i Damnation Studios och mixat och mastrat i "dB Recordings Studio" av Dali Sterniša. Även detta album har J.P Fournier som omslagsdesigner. All musik och text är skriven av Thomas Christian Hansen. På vissa upplagor förekommer låten "Warrior" som bonuslåt.

I samband med utgivningen genomförde bandet en turné, "Damnation Tour pt.1", under hösten 2008 och spelade då i Norge, Sverige och Storbritannien. Medverkande på turnén var, utöver Hansen och Myrholt, även gitarristen Lasse Jensen och basisten Hans Åge Holmen. Hösten 2009 återkom Gaia Epicus med "Damnation Tour pt.2" till olika platser i Norge och Storbritannien.

Låtlista
 "Damnation" – 8:53 
 "Masters of The Sea" – 3:13 
 "Firestorm" – 4:42 
 "The Wizard's Return" – 2:45  
 "You Are a Liar!" – 2:55 
 "Cyborgs From Hell" – 5:25 
 "The Savior (Will Come)" – 5:34 
 "A Hero in All" – 4:37 
 "Salvation Is Here" – 5:38 

Alla låtar skrivna av Thomas Christian Hansen.

Bonusspår
 Warrior (Helloween-cover) – 4:03

Medverkande 
Gaia Epicus
 Thomas Christian Hansen – sång, gitarr
 Ole Alexander Myrholt – trummor (även i Tremor, Enslavement of Beauty m fl band)

Gästmusiker
 Roland Grapow – gitarr (Masterplan, ex-Helloween)
 Dominique Leurquin – gitarr
 Jonas Hörnqvist – gitarr
 Lasse Jensen – gitarr
 Andreas Olsson – basgitarr
 Michael Troy – keyboard
 Fabrizio S Muratori – keyboard
 Ola Halén - sång (Insania, ex-Seventh Wonder)
 Cathrine Solhaug Storli – sång
 Nesna Mannskor – kör
 Sjur Bergland – flöjt

Produktion
 Thomas Christian Hansen – producent, inspelning, albumdesign, foto, logo
 Dali Sterniša – ljudmix, mastering
 J.P Fournier (Edguy, Avantasia, Dragonforce) – albumdesign

Referenser

Externa länkar
 Damnation på Encyclopedia Metallum URL läst 2009-07-15
 Gaia Epicus webbplats 

Musikalbum 2008
Album av Gaia Epicus
Hemma bäst

Hemma bäst () är en amerikansk långfilm från 2006 i regi av Tom Dey, med Matthew McConaughey, Sarah Jessica Parker, Zooey Deschanel och Justin Bartha i rollerna.

Handling 
Tripp (Matthew McConaughey) är en 35-årig man som fortfarande bor hemma. Och vem kan klandra honom? Det är gratis, han har ett fantastiskt rum och en mamma (Kathy Bates) som tar hand om tvätten. Föräldrarna, som har gjort allt för att få honom att flytta, anlitar den vackra Paula (Sarah Jessica Parker) för att ge honom en liten ... knuff. De hade dock aldrig kunnat tro att Tripp skulle knuffa tillbaka!

Rollista

Källor

Externa länkar

Amerikanska romantiska komedifilmer
Filmer 2006
Engelskspråkiga filmer
Henry Scott, 3:e hertig av Buccleuch

Henry Scott, 3:e hertig av Buccleuch och 5:e hertig av Queensberry, född 1746, död 1812, var en skotsk aristokrat och ämbetsman. 

Han var son till Francis Scott, earl av Dalkeith och lady Caroline Campbell. 

Han var bland annat Governor of The Royal Bank of Scotland mellan 1777 och 1812 och President of The Royal Society of Edinburgh mellan 1783 och 1812 samt Lordlöjtnant of Midlothian mellan 1794 och 1812 och lordlöjtnant of Roxburghshire mellan 1804 och 1812. Han blev även riddare av Strumpebandsorden 1794.

Familj
Han gifte sig 1767 med Lady Elizabeth Montagu (1743–1827), dotter till George Montagu, 1:e hertig av Montagu, med vilken han hade följande avkomma:
 Lady Elizabeth Scott (d. 1837) gift med Alexander Ramey-Home, 10:e earl av Home
 Lady Mary Scott (1769–1823) gift med James Georg Stopford, 3:e earl av Courtown
 Charles Montagu-Scott, 4:e hertig av Buccleuch (1772–1819) 
 Lady Caroline Scott (1774–1854) gift med Charles Douglas, 6:e markis av Queensberry
 Lord Henry James Montagu-Scott, 2:e baron Montagu av Boughton (1776–1845), gift med Jane Margaret Douglas (1779–1859)
 Lady Harriet Scott (1780–1833) gift med William Kerr, 6:e markis av Lothian

Referenser

Noter

Externa länkar

Brittiska hertigar
Riddare av Strumpebandsorden
Födda 1746
Avlidna 1812
Män
Personer i Skottland under 1700-talet
Sven Ekman

Sven Petrus Ekman, född 31 maj 1876 i Uppsala, död 2 februari 1964 i Uppsala, var en svensk zoolog.

Ekman var son till kyrkoherden Fredrik Ekman och Sofia Ekman, född Svensson. Han blev filosofie kandidat vid Uppsala universitet 1899, filosofie licentiat 1903, filosofie doktor 1904, docent i zoologi vid Uppsala universitet 1904–1909 och 1916–1927, lektor i biologi och kemi i Jönköping 1909–1916, i Uppsala 1916–1927 samt 1927 professor i zoologi vid Uppsala universitet. Han invaldes 1937 i Vetenskapsakademien och i Fysiografiska sällskapet i Lund 1939.

Ekman var från 1905 gift med Frida Bengtsson (1881–1961). De är begravda på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor 
Vem är det : Svensk biografisk handbok 1953, red. Stina Svensson, P A Norstedt & Söners Förlag, Stockholm 1953 s. 263

Noter

Externa länkar 
Sven Ekman i LIBRIS : 37 poster

Svenska professorer i zoologi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Födda 1876
Avlidna 1964
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Män
Forskare från Uppsala
Alumner från Uppsala universitet
Svenska zoologer under 1900-talet
Fool's Gold

Fool's Gold är en amerikansk äventyrsfilm från 2008 i regi av Andy Tennant. Filmen hade svensk premiär den 17 april 2008.

Handling 
Ett gift par, Finn (Matthew McConaughey) och Tess (Kate Hudson), som tillsammans har letat efter bortglömda och förlorade skatter i åtta år utan resultat, börjar nu tappa stinget, lusten och varandra. När en ny ledtråd uppenbarar sig återupplivas parets äventyrslust och kanske även deras känsla för romantik.

Roller 
 Matthew McConaughey - Ben "Finn" Finnegan 
 Kate Hudson - Tess Finnegan
 Donald Sutherland - Nigel Honeycutt
 Alexis Dziena - Gemma Honeycutt
 Ray Winstone - Moe Fitch
 Kevin Hart - Bigg Bunny Deenz
 Ewen Bremner - Alfonz
 Brian Hooks - Curtis
 Malcolm-Jamal Warner - Cordell
 Roger Sciberras - Andras

Externa länkar 
 
 

Filmer 2008
Amerikanska äventyrsfilmer
Skattjaktsfilmer
Charles Montagu-Scott, 4:e hertig av Buccleuch

Charles William Henry Montagu-Scott, 4:e hertig av Buccleuch, 6:e hertig av Queensberry, född den 24 maj 1772, död den 20 april 1819, var en brittisk politiker, son till Henry Scott, 3:e hertig av Buccleuch och lady Elizabeth Montagu.

Montagu-Scott var parlamentsledamot (tory) 1793-1796, 1796-1804 och 1805-1807. Han var även lordlöjtnant för Dumfriesshire mellan 1798 och 1819.

Familj
Gift 1795 med Harriet Katherine Townshend (1773-1814), dotter till Thomas Townshend, 1:e viscount Sydney, med vilken han hade följande barn:
 Lady Harriet Janet Sarah Montagu-Scott (död 1870) , gift med prästen Edward Moore
 George Henry Scott, Lord Scott av Whitchester (1798-1808)
 Lady Charlotte Albina Montagu-Scott (1799-1828), gift med James Thomas Stopford, earl av Courtown
 Lady Isabella Mary Montagu-Scott (1805-1829) , gift med överstelöjtnant Peregrine Francis Cust
 Walter Montagu-Douglas-Scott, 5:e hertig av Buccleuch (1806-1884)
 Lord John Douglas Scott (1809-1860)
 Lady Margaret Harriet Montagu-Scott (1811-1846), gift med Charles Marsham, 3:e earl av Romney

Referenser

Noter

Externa länkar

Brittiska hertigar
Brittiska parlamentsledamöter
Brittiska politiker under 1800-talet
Födda 1772
Avlidna 1819
Män
Alumner från Christ Church, Oxford
Gustaf Fredrik Göthlin

Gustaf Fredrik Göthlin, född 20 oktober 1874 i Viby, död 4 september 1949 i Uppsala, var en svensk fysiolog.

Göthlin disputerade 1907 vid Uppsala universitet för medicine doktorsgraden på en doktorsavhandling med neurofysiologiskt innehåll. Han blev 1918 professor i fysiologi vid Uppsala universitet och invaldes 1931 i Vetenskapsakademien.

Bland Göthlins arbeten märks Die doppelbrechenden Eigenschaften des Nervengewebes (1913), Studien über die Energieschwelle für die Empfindung rot in ihrer Abhängigkeit von der Wellenlänge der Lichtstralung (1917) samt Polarisationsanomaloskopet, ett instrument för diagnostisk undersökning av färgsinnet (18196) Göthinl ägnade sig på senare år åt nåringsfysiologiska studier och offentliggjorde viktiga undersökningar över skörbjuggens förekomst i Sverige.

Litteratur

Anders Håberger, Familjen i Göthlinska gården. Utg. av Hembygdsföreningen Noraskog, (2019).

Källor 

Svenska professorer i fysiologi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Södermanlands-Nerikes nation
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1874
Avlidna 1949
Män
Personer från Viby socken, Närke
Tynell

Tynell, även skrivet Thynell, är ett svenskt efternamn. Den
den 31 december 2014 var följande antal personer bosatta i Sverige med namnvarianterna
 Tynell 167
 Thynell 97
Tillsammans blir detta 264 personer.

Personer med efternamnet Tynell
 Daniel Tynell (född 1976), längdåkare
 Helena Tynell (1918–2016), finländsk formgivare
 Janne Tynell (1875–1950), posttjänsteman och politiker, liberal
 Knut Tynell (1887–1953), bibliotekarie
 Lars Tynell (bibliotekarie) (1923–2013), riksbibliotekarie
 Lars Tynell (präst) (1853–1923), kyrkoherde och författare

Källor

Svenska efternamn
Charles Douglas, 6:e markis av Queensberry

Charles Douglas, 6:e markis av Queensberry, 1:e baron Solway, 5:e baronet, född i mars 1777, död den 3 december 1837, var en skotsk politiker; han satt i parlamentet från 1812. 

Han var son till William Douglas, 4:e baronet och Grace Johnstone. Han ärvde faderns baronetvärdighet, och blev själv adlad baron Solway. Hans främsta titel, markis av Queensberry, ärvde han 1810 efter sin avlägsne släkting William Douglas, 5:e markis av Queensberry.

Familj
Han gifte sig 1803 i London med lady Caroline Scott (1774-1854), dotter till Henry Scott, 3:e hertig av Buccleuch och lady Elizabeth Montagu, med vilken han hade följande barn: 
 Lady Louisa Anne Douglas (d. 1871) gift med Thomas Charlton Whitmore
 Lady Harriet Christian Douglas (d. 1902) gift med Rev. Augustus Duncombe
 Lady Jane Margaret Mary Douglas (d. 1881) gift med Robert Johnstone-Douglas
 Lady Elizabeth Katrinka Douglas (d. 1874) gift med Henry S:t George Foote
 Lady Anne Georgina Douglas (d. 1899) gift med Charles Stirling-Home-Drummond-Moray
 Lady Mary Elizabeth Douglas (1808-1888) gift med Rev. Thomas Wentworth Gage

Eftersom han endast hade döttrar ärvdes markisatet 1837 av brodern John Douglas, 7:e markis av Queensberry.

Referenser

Noter

Externa länkar

Skotsk adel
Födda 1777
Avlidna 1837
Män
Brittiska politiker under 1800-talet
Baronetvärdiga personer
Guillermo Barros Schelotto

Guillermo Barros Schelotto, född den 4 maj 1973 i La Plata, är en argentinsk före detta professionell fotbollspelare, senare tränare. Han var senast förbundskapten för Paraguays herrlandslag.

Spelarkarriär 
Barros Schelotto började sin karriär i Gimnasia La Plata som ung. Han fick chansen i A-laget i slutet av 1991 och där blev han bofast under de kommande sex åren. Totalt gjorde han 45 mål på 181 matcher för Gimnasia La Plata innan han flyttade till den argentinska storklubben Boca Juniors, där han gjorde 61 mål på 210 matcher och vann Primera División sex gånger, och en rad internationella titlar som Copa Libertadores fyra gånger och Interkontinentala cupen två gånger.

2007 bar det av till USA och spel i Major League Soccer (MLS) med Columbus Crew. Säsongen 2008 vann Crew MLS Cup för första gången och Barros Schelotto blev utsedd till både ligans och slutspelets mest värdefulla spelare (MVP).

Tränarkarriär 
Barros Schelottos första uppdrag som tränare kom för argentinska Lanús 2012. 2016 var han under en kort period tränare för italienska Palermo, men blev inte godkänd som officiell tränare av Uefa. Strax efter det tog han över sin gamla klubb Boca Juniors och 2019–2020 tränade han Los Angeles Galaxy.

I oktober 2021 utsågs Barros Schelotto till förbundskapten för Paraguays herrlandslag, som vid tillfället låg åtta av tio landslag i kvalet till VM 2022. Han fick sparken i september 2023 efter att Paraguay förlorat en match mot Venezuela.

Statistik

Primera División

Major League Soccer

Grundserien

Slutspelet

Privatliv 
Barros Schelotto har en tvillingbror, Gustavo Barros Schelotto, som har spelat bland annat för Boca Juniors, Gimnasia La Plata, Villarreal, Rosario Central och Racing Club.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Guillermo Barros Schelotto på Major League Soccers webbplats

Argentinska fotbollsspelare
Argentinska landslagsspelare i fotboll
Argentinska fotbollstränare
Personer från La Plata
Argentinska idrottare under 1900-talet
Argentinska idrottare under 2000-talet
Fotbollsspelare i Gimnasia La Plata
Fotbollsspelare i CA Boca Juniors
Spelare i Columbus Crew
Spelare i Primera División de Argentina
Spelare i Major League Soccer
Spelare i Copa América 1999
Tränare i CA Boca Juniors
Tränare i Los Angeles Galaxy
Förbundskaptener för Paraguays herrlandslag i fotboll
Födda 1973
Levande personer
Män
James Douglas, 2:e hertig av Queensberry

James Douglas, 2:e hertig av Queensberry, 1:e hertig av Dover, född den 18 december 1662, död den 6 juli 1711, var en skotsk ämbetsman och politiker.

Biografi
Han var son till William Douglas, 1:e hertig av Queensberry och lady Isabel Douglas. 

Queensberry, kallad "unionshertigen", slöt sig vid Vilhelms av Oranien ankomst 1688 genast till denne och var sedermera upprepade gånger kunglig representant (commissioner) i Skottlands parlament. 

Framför allt var han som sådan synnerligen verksam under unionsförhandlingarna 1706 och undertecknade å drottningens vägnar unionsfördraget mellan de båda länderna (den 22 juli samma år). 

Till lön för sina förtjänster om unionens tillkomst upphöjdes Queensberry 1708 till brittisk peer (som hertig av Dover). Han blev 1709 statssekreterare och var till sin död drottning Annas förnämste skotske rådgivare.

Familj
Gift 1695 med Mary Boyle (d. 1709), dotter till Charles Boyle, 3:e viscount Dungarvan, baron Clifford av Lanesborough och faster till Richard Boyle, 3:e earl av Burlington.

De hade följande barn:
 James Douglas, 3:e markis av Queensberry (1697-1715)
 Charles Douglas, 3:e hertig av Queensberry (1698-1778) gift med Catherine Hyde 
 Lady Jane Douglas (1701-1729) gift 1720 med Francis Scott, 2:e hertig av Buccleuch

Referenser

Noter

Externa länkar

Brittiska politiker under 1700-talet
Brittiska hertigar
Skotsk adel
Födda 1662
Avlidna 1711
Män
Ugglan
Alumner från University of Glasgow
Boll (skulptur)

Boll är en skulptur i Göteborg av Berit Lindfeldt i form av ett klot av rostfritt stål med cirka två meters diameter. Klotet är blankpolerat och därefter delvis lackerat i ljusblått, med utsparade blanka prickar. Placeringen vid plaskdammen på Älvsborgsplan gör att den ser ut som en jättestor badboll.

Skulpturen utplacerades år 2007.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Charles Felix Lindbergs donationsfonds webbplats

Skulpturer i Göteborgs kommun
Skulpturer i rostfritt stål
Kungsladugård
Skulpturer 2007
Skulpturer av svenska skulptörer
Charles Douglas, 3:e hertig av Queensberry

Charles Douglas, 3:e hertig av Queensberry, markis av Queensberry och 2:e hertig av Dover, född 1698, död den 22 oktober 1778, var en skotsk ämbetsman. Han var bland annat Vice Admiral of Scotland 1722-1729, och Lord Justice General 1763-1778. 

Han var son till James Douglas, 2:e hertig av Queensberry. Han gifte sig 1720 med  Catherine Hyde och blev far till Henry Douglas, earl av Drumlanrig (1722-1754) och Charles Douglas, earl av Drumlanrig (1726-1756).  Då hans söner dog före fadern ärvdes han av släktingen William Douglas.

Noter

Brittiska hertigar
Skotsk adel
Födda 1698
Avlidna 1778
Män
Ledamöter av Royal Society
Personer i Skottland under 1700-talet
Alumner från Oxfords universitet
Bergsjö kyrka

Bergsjö kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Bergsjö församling i Uppsala stift. Kyrkan ligger vid stranden av Kyrksjön.

Kyrkobyggnaden
Nuvarande stenkyrka uppfördes 1843 - 1845 av byggmästaren Jacob Norin som ersättning för en ursprungligen medeltida kyrka som eldhärjades 1842. Den hade utvidgats 1733 och förlängts med 18 alnar i öster, men det enda som återstår av den medeltida byggnaden är de nedre delarna i det nuvarande kyrktornet. Kyrkan, till vilken ritningar gjorts upp av Johan Fredrik Åbom vid Överintendentsämbetet men som till största delen byggdes efter byggmästarens egna ritningar, är av typen salkyrka och består av ett rektangulärt långhus med en utbyggd sakristia i öster. Ingångar finns i väster samt mitt på långhusets nord- och sydsida. Den nyklassicistiska exteriören är välbevarad och typisk för byggnadstiden. Kyrkorummet har till viss del behållit sin karaktär, även om den fasta inredningen och färgsättningen förändrades vid en genomgripande restaurering 1953. Altarväggens gestaltning, med fem arkadbågar och två stora målningar av Albert Blombergsson,som härrör från byggnadstiden sparades, medan den ursprungliga altarpredikstolen ändrades genom att predikstolen flyttades till nordväggen. På dess plats över altaret sattes en trärelief föreställande Kristus förkunnaren, utförd av C. O. Avén.

Inventarier
 Altare och altarrund är samtida med nuvarande kyrka.
 Ett rökelsekar av malm är från medeltiden.
 Två malmljusstakar av ålderdomlig typ är sannolikt från 1500-talet.
 Predikstolen, som ursprungligen var placerad över altaret, är tillverkad av O. Dahlberg och prydd med reliefer.
 Foten till en medeltida dopfunt står i tornets bottenvåning. Funten är av kalksten och sannolikt från början av 1200-talet.
 Nummertavlorna är från 1828 och räddades från kyrkbranden.
 I tornet hänger två klockor gjutna av  K. G Bergholtz & Co i Stockholm år 1920.

Orgel
1859 byggde Johan Gustaf Ek, Torpshammar, en orgel med 16 stämmor. 1914 byggdes orgeln om av E H Erikson, Gävle. Den byggdes åter om 1953 av Oskar Sundström, Uppsala då orgeln utökades med 10 stämmor. 1962 renoverades den av Bo Wedrup, Uppsala.
Den nuvarande orgeln byggdes 1967 av Gustaf Hagström Orgelverkstad AB, Härnösand. Orgeln har mekanisk traktur, elektrisk registratur och slejflådor. Tonomfånget är på 56/30. Orgeln har tre fria kombinationer, tutti koppel och registersvällare.

Kororgel
1980 byggdes en kororgel av Grönlunds Orgelbyggeri AB, Gammelstaden. Orgeln är mekanisk och har slejflådor. Tonomfånget är på 56/30. Slejfdelningen är på h0/c1.

Bilder

Referenser

Tryckta källor
 Åke Nisbeth, Bergsjö kyrka, Hälsinglands kyrkor VIII, Uppsala 1961.
 Våra kyrkor, sidan 80, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Webbkällor

Noter 

Kyrkobyggnader i Nordanstigs kommun
Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader invigda 1845
1845 i Sverige
Lodgatan

Lodgatan är en gata på Östermalm i Stockholms innerstad, med sträckning från Eriksbergsgatan till Rådmansgatan. Till följd av den stora nivåskillnaden löper en trappa ner i gatans början från den högre liggande Eriksbergsgatan.

Gatans sträckning bestämdes i och med utformandet av Eriksbergsområdet, och fick 1909 namnet Lodgatan. Detta efter att beredningsutskottet avslagit de tidigare föreslagna namnen Eriksbergs Västra Trappgata och Eriksbergs Östra Trappgata (vilken istället kom att namnges Hammargatan) då risken för förväxling var stor. Timmermanordens närbelägna lokaler och symboler har antagligen inspirerat till de nya namnen.

Byggnader
Byggnaderna längs gatan är uppförda i klassicistisk stil med putsade stenfasader. Parentesen nedan anger byggår.
Lodgatan 1 (1916–1918), arkitekt Anton Wallby
Lodgatan 2 (1922–1925), arkitekt Josef Östlihn
Lodgatan 3 (1916–1921, arkitekter Hagström & Ekman
Lodgatan 4 (1923–1924), arkitekt Hjalmar Westerlund

Se även 
 Gator och torg på Östermalm

Referenser

Noter

Externa länkar

Gator och torg på Östermalm