kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fram (cykeltillverkare)

Fram är ett cykelmärke med anor från 1897 och som tillverkades i Uppsala fram till början på 1970-talet. Det blev senare känt under namnet Fram-King och produktionen flyttades under 1970-talet till Industrikompaniet King i Helsingborg.

Historia 
Firma B. Bernh. Öberg & Co grundades av Bernhard Öberg 1897 och började tillverka cyklar av märket Fram alldeles i närheten av konkurrenten Nymanbolagen. Namnet Fram kom troligen från Fridtjof Nansens skepp med samma namn.  Tillverkningen övertogs av AB Josef Erikssons Cykelfabrik (senare AB Josef Eriksson) 1905 och bolaget köptes sedan upp av Industrikompaniet King i Helsingborg, som börjat använda cykelmärket King 1932. 

Företaget bytte namn till Cykelfabriken Fram 1955 och två år senare tillverkade man den trehjuliga mikrobilen Fram-King-Fulda som slutmonterades på Helsingborgsfabriken, men efterfrågan var dålig. I stället var man under en tid agenter för de tyska trehjulingarna Messerschmitt Kabinenroller och Heinkel Trojan. 

År 1973 flyttades så gott som all tillverkning till Helsingborg. Cyklarna hette nu Fram-King, för att tyna bort helt under 1980-talet. Monark Cresent, som övertog Fram-King 1986, har sporadiskt använt sig av cykelmärket King. Cykelmärket Fram hör däremot till historien.

Lokaler 
Bernhard Öberg & Co hade lokaler vid Svartbäcksgatan 14 Uppsala. Josef Eriksson kom att ta över en stallbyggnad vid Österplan där fabriken kom att vara från 1917 fram till 1967 då en ny anläggning vid Verkstadsgatan 8 i Bolandsområdet utanför Uppsala togs i bruk. Efter att produktionen lämnat Verkstadsgatan kom vissa ramdelar att under en tid tillverkas i Brunna utanför Uppsala.

Frams gamla fabriksbyggnad, eller "Joffes" som den kallades, vid Österplan finns kvar och inrymmer idag bland annat teaterverksamhet. Likaså står den modernare fabriksbyggnaden vid Verkstadsgatan 8 kvar och inrymmer verkstadsföretag.

Källor 
 Cykelhistoriska Föreningen – Framcykelns historia 
 Cykelfabriken FRAM . Uppsala industriminnesförening

Noter

Ej längre existerande svenska verkstadsindustriföretag
Företag i Uppsala
Sveriges industrihistoria
Ej längre existerande svenska cykeltillverkare
Företag bildade 1897
Enrique Gaspar y Rimbau

Enrique Lucio Eugenio Gaspar y Rimbau, född 2 mars 1842 i Madrid, Spanien, död 7 september 1902 i Oloron-Sainte-Marie, Frankrike, var en spansk diplomat och författare.

Biografi
Enrique Gaspar y Rimbau var son till två skådespelare. Efter sin fars död flyttade han från Madrid till Valencia med sin mor och sina syskon. Han studerade humaniora och filosofi, studier han dock aldrig avslutade då han fick arbete på en bank istället.

Sin första zarzuela skrev han som 13-åring och året därpå skrev han för La Ilustración Valenciana. Då han var 15 satte hans mor upp hans första komedi på teater. Som 21-åring återvände han till Madrid för att ägna sig åt sitt författarskap.

Toppen av hans författarkarriär inföll under perioden 1868-1875, då han valde att skriva operor för borgarna framför att skriva för aristokratin. Under samma period skrev han också historiska dramer, och han blev en pionjär inom den sociala teatern i Spanien.

Som 23-åring gifte sig Gaspar y Rimbau med Enriqueta Batllés y Bertán de Lis, en adelsfröken, till hennes föräldrars stora förtret. Efter födseln av deras andra barn blev han diplomat víd 27 års ålder.

Under sin tid som diplomat, tillbringade han tid i Grekland och Frankrike, och efter ett uppehåll i Madrid blev han konsul i Kina, först i Macau och sedan i Hongkong. Hela tiden fortsatte han att skriva teaterstycken som han också satte upp, bland annat El Diario de Manila.

Efter att återvänt till Europa slog han sig ned i Oloron-Sainte-Marie i södra Frankrike, medan hans familj bodde i Barcelona. Under denna tid skrev han en opera på katalanska. Under sina senare år bodde han på flera olika platser i södra Frankrike och hans fru dog i Marseille, där han var konsul. Då hans hälsa sviktade drog han sig tillbaka till Oloron-Sainte-Marie med sin dotter, svärson och barnbarn, och han dog där som 60-åring.

Externa länkar 

 

Spanska diplomater
Spanska dramatiker
Spanskspråkiga dramatiker
Spanska författare under 1800-talet
Spanska science fiction-författare
Födda 1842
Avlidna 1902
Män
Real Girl

Real Girl är den brittiska sångerskan Mutya Buenas första soloalbum, utgivet den 4 juni 2007.

Låtförteckning
 Just A Little Bit - 3:17
 Real Girl - 3:29
 Song 4 Mutya (Out Of Control) - 3:30
 Breakdown Motel - 4:20
 Strung Out - 4:15
 It's Not Easy - 4:32
 Suffer For Love - 3:27
 Not Your Baby - 3:29
 Wonderful - 3:07
 B Boy Baby - 3:53
 This Is Not Real Love - 5:58
 Paperbag - 4:18
 My Song - 3:36

Musikalbum 2007
Darío Castrillón Hoyos

Darío Castrillón Hoyos, född 4 juli 1929 i Medellín, Colombia, död 18 maj 2018 i Vatikanstaten, var en colombiansk kardinal inom Romersk-katolska kyrkan. Han tjänade som ärkebiskop av Bucaramanga mellan 1992 och 1996. Castrillón Hoyos var från 23 februari 2007 kardinalprotodiakon, men i och med upphöjningen 1 mars 2008 till kardinalpräst övergick denna roll till kardinal Agostino Cacciavillan. Efter att ha varit prefekt för den romerska kleruskongregationen var han fram till juni 2009 chef för den påvliga Ecclesia Dei-kommissionen (se Summorum pontificum).

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Officiell biografi
 Catholic Hierarchy – Darío Castrillón Hoyos

Födda 1929
Romersk-katolska ärkebiskopar
Alumner från Påvliga universitetet Gregoriana
Colombianska kardinaler
Kardinalprotodiakoner
Män
Avlidna 2018
Personer från Medellín
Hot Shots

Den här artikeln handlar om danskompanier. För filmen, se Hot Shots! Höjdarna!

Hot Shots är ett samlingsnamn för två besläktade Stockholmsbaserade danskompanier: The Rhythm Hot Shots och Harlem Hot Shots, bägge med den afroamerikanska dansen lindy hop som sin basala verksamhet. Bägge grupperna eller medlemmar därur har haft en mycket viktig roll vad gäller att arrangera världens största lindy hop-evenemang, Herräng Dance Camp.

The Rhythm Hot Shots 
The Rhythm Hot Shots (TRHS, ibland felstavat som Rhythm Hotshots, Rytm hotshots med flera varianter) var ett svenskt danskompani som startades 1985, och hade ett väsentligt finger med i spelet vad gäller återuppväckandet av dansformen lindy hop under 1980- och 1990-talet. Sedan hösten 2002 är gruppen inte längre aktiv.

Harlem Hot Shots 
Harlem Hot Shots (HHS, ibland felstavat som Harlem Hotshots) är ett professionellt svenskt danskompani som startade hösten 2002. De historiska banden till The Rhythm Hot Shots är starka, men de flesta av dagens medlemmar i Harlem Hot Shots har aldrig varit medlemmar i The Rhythm Hot Shots.

Externa länkar 
The Rhythm Hot Shots
Harlem Hot Shots

Svenska dansgrupper
Lindy hop
Västbo kontrakt

Västbo kontrakt var ett kontrakt i Växjö stift inom Svenska kyrkan som funnits under två tidsperioder. Kontraktet upphörde 2012 och de ingående församlingarna överfördes till Östbo-Västbo kontrakt. 

Kontraktskod var 0609.

Kontraktet hade en gård, Västbo kontraktsgård i Kulltorp.

Administrativ historik
Det ursprungliga kontraktet delades 1962 i två som sedan 1995 återgick i ett återbildat Västbo kontrakt

Kontraktet omfattade:
Församlingar som mellan 1962 och 1995 bildade Västbo södra kontrakt
Södra Unnaryds församling som 2010 namnändrades till Unnaryds församling
Jälluntofta församling som 2010 uppgick i Unnaryds församling
Bolmsö församling som 1974 överfördes till Sunnerbo kontrakt
Färgaryds församling
Långaryds församling
Femsjö församling
Burseryds församling
Sandviks församling som 1995 uppgick i Burseryds församling
Södra Hestra församling
Gryteryds församling
Villstads församling
Församlingar tillförda Västbo södra kontrakt 1962 från Sunnerbo kontrakt och återförda dit 1992
Lidhults församling
Odensjö församling
Vrå församling
Församlingar som mellan 1962 och 1995 bildade Västbo norra kontrakt
Forsheda församling som 2012 uppgick i Forshedabygdens församling
Torskinge församling som 2012 uppgick i Forshedabygdens församling
Dannäs församling som 2012 uppgick i Forshedabygdens församling
Tannåkers församling som 1974 överfördes till Sunnerbo kontrakt
Gislaveds församling före 1951 benämnd Båraryds församling
Våthults församling
Bosebo församling
Reftele församling
Ås församling
Kållerstads församling
Anderstorps församling
Åsenhöga församling
Källeryds församling
Gnosjö församling
Bredaryds församling
Kulltorps församling 
Församlingar tillförda Västbo norra kontrakt 1962 från Östbo kontrakt 
Kärda församling som 2012 uppgick i Forshedabygdens församling
Hångers församling som 2012 uppgick i Forshedabygdens församling
Kävsjö församling

Se även
Västbo härad

Referenser

post om kontraktet i Riksarkivet
post om Västbo södra kontrakt i Riksarkivet
post om Västbo norra kontrakt i Riksarkivet

För allmänna uppgifter före 2000 enligt respektive församlingsartikel

Noter

Historiska kontrakt i Växjö stift
Penanggalan

En penanggalan är en mytisk varelse i mänsklig skepnad i malaysisk folktro. En liknande varelse i filippinsk folktro är manananggal

Dessa varelser har flera likheter, men även skillnader, med vampyrer. De är onda och livnär sig på människor. Till skillnad från vampyrer dricker de dock inte enbart människors blod utan föredrar nyfödda barn eller foster. Därför suger de gärna ut fostret ur gravida kvinnor. 

För att lättare ta sig in i människors hus, skiljer penanggalan huvudet från kroppen och flyger runt, med lungor, mage och tarmar hängande under huvudet. Enligt vissa har de även förmågan att röra dessa delar som tentakler. Manananggal skiljer inte enbart huvudet, utan hela övre delen av torson från kroppen inför sina nattliga flygfärder. En annan skillnad mellan dessa varelser är att manananggal har en lång tunga och penanggalan har huggtänder. 

En annan viktig skillnad jämfört med vampyrer är att de inte är döda utan levande kvinnor, som av en eller annan anledning blivit en penanggalan. De kan till och med vara omedvetna om sin dubbelnatur. Hon kan ha blivit en penanggalan genom att ha ägnat sig åt svartkonst, eller genom att vara offer för en förbannelse. En vanlig sägen om hur en kvinna blivit en penanggalan är att hon hade tagit ett rituellt bad i ett kar som en gång innehållit vinäger. Medan hon badade, under djup koncentration, kom en man in i rummet, vilket gjorde henne så skrämd att hon vände sig om så häftigt att huvudet flög av. Penanggalan förvarar sin kropp, när huvudet är skilt från kroppen, i en behållare av vinäger, för att förhindra förruttning. En penanggalan ger därför alltid ifrån sig en viss vinägerodör.

Nya manananggals kan skapas genom att en manananggal lurar en människa att dricka dess blod eller saliv

Man kan döda en penanggalan genom att, när huvudet är ute och flyger, hälla glasskärvor ner i kroppens tomma hals, så att de inre organen förstörs när den ska tillbaks till kroppen. Man kan även hälla salt, pressad vitlök eller aska på kroppen så att den dör.

I populärkultur 
Penanggalans förekommer i populärkultur, inte minst i skräckfilmer från Asien. Exempel på detta är de indonesiska filmerna Penanggalan (1967, engelsk titel: The Headless Terror) med Suzzanna och W.D. Mochtar, samt Mystics in Bali (1981, även denna med W.D. Mochtar).

Externa länkar 
 Menanggal på Monsteropedia
Övernaturliga väsen
Iamblichos

Iamblichos kan syfta på:
Flera medlemmar av den samsigeramidiska fursteätten från Emesa
Iamblichos (romanförfattare) (verksam 100-talet), grekisk-syrisk författare
Iamblichos från Chalkis (245–330), grekisk-syrisk nyplatonsk filosof
Iamblichos (romanförfattare)

Iamblichos var en syrisk-grekisk författare verksam under 100-talet e.Kr.. Han räknas som en av de äldsta grekiska skönlitterära författarna.

Iamblichos var bördig från Syrien eller Babylonien och var verksam på Marcus Aurelius' och Sohaemus av Armeniens tid. Han författade bland annat under titeln Babyloniaka (Βαβυλωνιακά, "Babyloniska berättelser") en kärleksberättelse, fylld av sällsamma äventyr. Den handlar om Rhodanes och Sinonis, i många böcker. Ett utdrag därav är bevarat hos Fotios (utgiven i Rudolf Herchers Scriptores erotici græci).

Källor 

  
Fotios, Bibliotheke 94 

Antikens grekiska författare
Grekiskspråkiga författare
Födda 100-talet
Avlidna 200-talet
Män
Ugglan
Colossos

Colossos är en berg- och dalbana byggd i trä. Banan uppfördes 2001 och är en av Europas största. Colossos är placerad i den tyska nöjesparken Heide Park. Banan är den första träbana som är byggd av förbyggda delar. Istället för att byggarna sågar delarna på plats och sätter ihop banan, görs delarna i en fabrik genom att de skärs ut med laser. Sedan är det bara att bygga ihop banan, genom att bitarna knäpper fast i.

Kuriosa
När Colossos byggdes var det den brantaste trä berg- och dalbanan i Europa, med en lutning på 61 grader i första backen. Detta slogs sedan av Balder, träbanan på Liseberg i Göteborg.

Externa länkar
Heide Park

Berg- och dalbanor i Tyskland
Iamblichos från Chalkis

Iamblichos från Chalkis (grekiska: ᾽Ιάμβλιχος, latin: Iamblichos Chalcidensis), född omkring 245, död omkring 330, var en nyplatonsk filosof från Chalkis i Celesyrien.

Informationen om Iamblichos liv och person är bevarad, bortsett från hans egna verk, genom Suda och hans biograf Eunapios. Han studerade för Porfyrios, Plotinos elev, men återvände till Syrien omkring 304 och bildade en egen skola i Apamea i närheten av Antiochia. Staden blev känd som ett centrum för nyplatonismen, möjligen genom Iamblichos inflytande. Han dog, enligt uppgifter med tveksam tillförlitlighet, under Konstantin den stores regeringstid.

Den starka dragning till mysticism, som ända från början utmärker den nyplatonska filosofin, blev hos Iamblichos till en blandning av pythagoreiska och platonska läror med orientaliska religionsföreställningar. Det allmänna syftet hos hans tänkande var att förklara hela världens, det vill säga gudarnas, demonernas, människosjälarnas och materiens, uppkomst genom en successiv utstrålning (emanation) från ett högsta, förnuftigt urväsen. Central för hans kosmologi var tanken på en teurgi, en teori som Porfyrios kritiserade honom för; enligt Iamblichos kunde människan transcendera till det gudomliga genom vissa riter, som han kallade "teurgi". Bland sina anhängare stod han i högt anseende även som profet och undergörare. 

Av hans många skrifter finns bevarade jämte ett par fragment av matematiskt innehåll och kommentarer till Platon och Aristoteles, en levnadsteckning över Pythagoras och en uppfordran till filosofins studium. Ett arbete om de egyptiska mysterierna, De Mysteriis Aegyptiorum, som blivit tillskrivet honom, misstänks vara oäkta. Många av hans böcker förstördes under kristnandet av romerska imperiet.

Källor 
  
 

Syriska filosofer
Antikens grekiska filosofer
Födda 245
Avlidna 330
Män
Ugglan
Archaeornithoides deinosauriscus

Archaeornithoides deinosauriscus (ungefär "Archaeornis-lik liten skräcködla") är en art av dinosaurier som tillhör släktet Archaeornithoides, en obestämbar maniraptoriform coelurosaurie från yngre krita (santonian- till campanianepokerna mellan 86 och 71 miljoner år sedan) i det som idag är Mongoliet. Fossilet hittades i Djadokhta-formationen i Bayn Dzak, Mongoliet, år 1965. Kvarlevorna, som uppenbarligen kommer från ett ungdjur, består av fragment av ett kranium inklusive överkäken och några tänder samt ben efter gommen. Lämningarna hittades i sandsten som avsatts från en flod. Kraniet är bara 30 millimeter långt och kan till och med ha tillhört ett embryo. Fossilet beskrevs av Elzanowski och Wellhofner år 1992.

Etymologi 
Släktnamnets etymologi hänvisar till Archaeornithoides likhet med urfågeln Archaeopteryx, medan artnamnet, deinosauriscus, anspelar på att djuret var så småväxt för att vara en dinosaurie. Det finns en annan dinosaurie som bär ett liknande namn, nämligen Ornithoides som levde under yngre jura i det som idag är Nordamerika.

 Släktskap med fåglar 
Elżanowski & Wellnhofer uppmärksammade forskarvärlden år 1993 på att Archaeornithoides var den närmaste släktingen till fåglarna inom Dinosauria, vilket de kommit fram till genom fylogenetiska analyser, ett antagande som kan vara riktigt. Archaeornithoides karaktäriseras av dess sömmar mellan överkäken och premaxilla samt avsaknaden av tänder eller tandliknande utskott. Efterföljande fylogenetiska analyser på resterna av fossilet har visat att den liknar både troodonter, dromaeosaurier, spinosaurider och Archaeopteryx, vilket har medfört att Archaeornithoides erhållit en osäker plats inom Maniraptoriformes.

 Källor 
 Engelska Wikipedia
 DinoRuss

 Referenser 
 Elżanowski, Andrzej & Wellnhofer, Peter (1993): Skull of Archaeornithoides deinosauriscus from the Upper Cretaceous of Mongolia. American Journal of Science 293-A-A''': 235-252. PDF fulltext

 Externa länkar 
 Illustration och fakta om Archaeornithoides'' på Dinosaurier-Web
 Kladogram över Coelurosauria.
 Sök på Archaeornithoides vid DinoData (inloggning krävs)

Maniraptoriformer
Sten Fåhré

Sten Fåhré född 31 juli 1925 i Ludvika, död 3 december 2001 i Getinge församling i Halmstad, var en svensk företagsekonom. Fåhrés stipendium utdelas varje år till studenter vid utvecklingsingenjörsprogrammet på Högskolan i Halmstad.

Fåhré studerade till civilekonom på Handelshögskolan i Göteborg med kompletterande utbildning i flera språk och arbetade sedan inom flera yrken, bland som reseledare, men blev 1969 lärare på Sannarpsgymnasiet i Halmstad, där han blev kvar till pensioneringen.

Under sommarloven reste han runt i Europa, Asien och Sydamerika. Fåhré ogillade utgifter och hade förmåga att själv kunna analysera börsnoterade företag, vilket gjorde att han blev mycket förmögen på aktier. Efter pensioneringen flyttade han till Frankrike och disponerade där flera lägenheter. Resandet runt i världen fortsatte han med och besökte bara Sverige korta perioder på sommaren. Han uppmärksammade utvecklingsingenjörerna på Högskolan i Halmstad och ville uppmuntra dem. Därför bildade han en stiftelse, som prövades juridiskt under hans sista levnadsår, då han var sjuk i cancer, så att de inte skulle kunna användas till något annat än det han önskade. 

Han återkom till Halmstad 2001 och avled samma år på sjukhemmet i Getinge utanför staden. Alla hans tillgångar, 40 miljoner kronor, donerades till Högskolan i Halmstad som Fåhrés minnesfond. Första gången det delades ut något från minnesfonden var 2004. Det delas varje år ut  stipendier på ca 400 000 kronor.

Källor 
Vem var Sten Fåhré Högskolan
Hallandsposten

Noter 

Svenska donatorer
Födda 1925
Avlidna 2001
Män
Personer från Ludvika
Holstmuseet

Dala-Konstmuseum är ett svenskt konstmuseum på Dala-Järnas konstgård i Vansbro kommun i Dalarnas län med konst från Margot Holsts och Tomas Holsts privata samlingar med bland annat svensk 1900-talskonst och trädgårdsinstallationer.

Konsten byts årligen ut med nya teman eller axplock ur samlingarna. Världens första träfågelmuseum finns sedan 2007 tillbyggt i Holstmuseet, med 400 svenska träfåglar från 1800-talet till 1960-talet, både fantasirika och realistiskt täljda.

Allmoge trähästar och dalahästar med deras historia finns att se och att höra berättelserna kring.

Referenser

Externa länkar
Holstmuseets/konstgårdens webbplats

Byggnader och anläggningar i Vansbro kommun
Konstnärsmuseer i Sverige
Museer i Dalarnas län
Maniraptoriformer

Maniraptoriformes är en klad av dinosaurier som består av ornithomimoider och maniraptorer. Denna grupp skapades av Thomas Holtz, som definierade den som "den mest nutida allmänna anfadern till Ornithomimus velox och fåglar (det vill säga den mest nutida allmänna anfadern till ornithomimosaurier och maniraptorer), och alla härstammande från den gemensamma anfadern."

Källor
 Engelska Wikipedia

Maniraptoriformer
Romulo Enmark

Romulo Enmark, född 1954 i Skellefteå är en svensk akademisk ledare. 

Han är Fil kand. i arkeologi, konstvetenskap och etnologi och har disputerat i etnologi, Göteborgs universitet 1987.

Han var chef för Bibliotekshögskolan vid Högskolan i Borås och sedermera prorektor för Högskolan i Borås under 1990-talet. Han var rektor vid Högskolan i Halmstad 2000–2010 och därefter rektor vid Försvarshögskolan från 2011 till 2019. Den 7 september 2018 utsågs Enmark till hedersdoktor i krigsvetenskap vid finska Försvarshögskolan.

2018 debuterade han som skönlitterär författaren med diktsamlingen Konsten att finnas till, Bokförlaget Mormor, till minne av hans son David som avled 2017.

Källor

Svenska skolledare under 2000-talet
Personer verksamma vid Högskolan i Halmstad
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Personer inom biblioteksväsen
Alumner från Göteborgs universitet
Födda 1954
Män
Levande personer
Personer från Skellefteå
Personer verksamma vid Högskolan i Borås
Gunilla Thorgren

Gunilla Margareta Thorgren, född 24 juli 1943 i Uppsala, är en svensk journalist, skribent och socialdemokratisk politiker.

Thorgren var under 1970-talet en framträdande medlem i Grupp 8. Hon var då även verksam på skivbolaget MNW och medverkade på musikalbumet Tjejclown. Efter att ha varit verksam på Grupp 8:s tidskrift "Kvinnobulletinen" och på tidskriften "Musikens makt" var hon 1977–1978 redaktör för Författarcentrums tidskrift "Ordets makt" och 1978–1994 för "Pockettidningen R". Hon anslöt sig till socialdemokraterna och var bland annat statssekreterare i Kulturdepartementet 1999–2006. Utöver nedanstående skrifter har hon skrivit en mängd artiklar, främst i Pockettidningen R. 

Våren 2019 dramatiserades hennes bok Guds olydiga revben – om den kristna historiens kvinnosyn – i en nycirkus-teaterföreställning av Cirkus Cirkör, Dramaten och Malmö stadsteater i regi av Tilde Björfors. Sedan 2018 är hon ordförande i Stockholms Kvinnohistoriskas styrelse.

Från 1995 och fram till hans död 2020 var hon gift med författaren P.O. Enquist.

Bibliografi
Ett nummer om familjen (red. tillsammans med Gunilla Granath, 1976)
Vägen vi valde: om den offentliga sektorns framväxt och framtid (red, 1990)
Kvinnor och EG: en arbetsbok (1991)
Det dubbla livets sjukdomar: om kvinnor och hälsa (1993)
Grupp 8 & jag (2003)
Ottar & kärleken : en biografi (2011)
Guds olydiga revben (2017)

Priser och utmärkelser
2011 – Moa-priset

Källor

Svenska författare
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska socialdemokrater
Svenska statssekreterare
Aktiva i Grupp 8
Personer inom proggrörelsen
Födda 1943
Kvinnor
Levande personer
Politiker från Uppsala
Journalister från Uppsala
Maurice Farman

Maurice Alain Farman född 21 mars 1877  i Paris död 25 februari 1964 i Paris, var en fransk cyklist, ballongflygare och flygplanskonstruktör. Han var bror till Henri Farman.

I sin ungdom var han professionell tävlingscyklist och tävlingsförare i olika biltävlingar. Med sin bror Henri gjorde han sin första flygning 1908. Året efter konstruerade han sitt första flygplan. Flygplanet lånade stora drag från Voisin biplan. Hans första stora framgång blev MF-7 Longhorn 1912, som blev ett standardflygplan för skolflygning i Frankrike och England.  
Han var en av grundarna till företaget Lignes Aériennes Farman.

Flygplan konstruerade av Maurice
Farman MF-7 Longhorn 
Farman MF-11 Shorthorn

Källor

Födda 1877
Avlidna 1964
Franska flygpionjärer
Franska ballongflygare
Franska tävlingscyklister
Män
Idrottare från Paris