kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Oberömda mäns brev

Oberömda mäns brev, eller Epistolæ Obscurorum Virorum, var en samling påhittade, satiriska brev på latin som utkom 1517 i Tyskland. Brevsamlingen tar parti för den tyske humanisten Johann Reuchlin och hånar samtida skolastikers och munkars läror och förhållningssätt genom påhittade brev från fanatiska kristna teologer som diskuterar huruvida alla judiska böcker uppfattade som icke-kristna borde brännas på bål eller inte.

Bakgrund 

Brevsamlingen baseras på en riktig historisk dispyt mellan den tyske humanisten Johann Reuchlin och några dominikanmunkar, i främsta rummet den judiske konvertiten Johannes Pfefferkorn som år 1509 fått i uppdrag av kejsar Maximilian I att bränna alla exemplar han hittade av Talmud. Titeln på brevsamlingen, Epistolæ Obscurorum Virorum, anspelar på en brevsamling som Reuchlin utgav 1511, Epistolae clarorum virorum (Berömda mäns brev), som består av en samling brev från lärde och intellektuella tyska humanister såsom Ulrich von Hutten, Crotus Rubeanus, Konrad Mutianus, Helius Eobanus Hessus och andra. Det latinska adjektivet obscurus (mörk, dold, obskyr) är motsats till adjektivet clarus (ljus, berömd, uppenbar) som används i titeln till Reuchlins samling.

Struktur och förmodade upphovsmän 

De flesta av breven i Oberömda mäns brev är adresserade till Hardwin von Grätz och innehåller hånande anklagelser mot honom, som att han skulle ha varit intim med Johannes Pfefferkorns fru (brev XII) och att von Grätz dragit ner sina byxor offentligt (brev XL). Boken är huvudsakligen författad av de tyska humanisterna Crotus Rubeanus och Ulrich von Hutten; den senare bidrog framför allt till bokens andra del. Oberömda mäns brev utgavs dock anonymt. Boken anses ha påskyndat den protestantiska reformationen.

Förbud och exkommunicering 

Oberömda mäns brev förbjöds på många håll, och med anledning av Martin Luthers protestantiska reformation exkommunicerade påve Leo X år 1517 bokens författare, läsare och distributörer och anförde att frågan om att bränna alla judiska böcker, i synnerhet Talmud, aldrig varit en generell hållning bland de kristna. Talmud började tryckas igen, på Leo X:s uppmuntran.

Betydelse 

Oberömda mäns brev har gett upphov till termen obskurantism. Medan "obskyr" i detta sammanhang syftar på att teologerna i boken har föresatt sig att bränna "okristna" böcker, fick ordet för upplysningens filosofer en innebörd av konservativa – särskilt religiösa – fiender till upplysningens framåtskridande och liberala kunskapsspridning.

Källor

Noter 

Reformationen
Renässansen
Tysk litteratur
Judendom i Europa
Dmitrij Jazov

Dmitrij Timofejevitj Jazov, född 8 november 1924 i byn Jazovo i Omsk oblast, Sovjetunionen
, död 25 februari 2020 i Moskva, Sovjetunionen, var den siste marskalken av Sovjetunionen. Han var Sovjetunionens försvarsminister 1987–1991.

Utmärkelser 
Jazov belönades med ett stort antal sovjetiska och militära utmärkelser, däribland:

Källor 

Sovjetiska politiker
Personer från Omsk oblast
Män
Födda 1924
Avlidna 2020
Marskalkar av Sovjetunionen
Sovjetunionens försvarsministrar
CFV

CFV kan syfta på: 

 C FV – den generalsperson som är högste chef för försvarsgrenen Flygvapnet, se Chefen för Flygvapnet
 CFV – en tidigare verkstad i Västerås för nytillverkning och reparation av flygplan i Försvarsmaktens regi, se Centrala Flygverkstaden Västerås
Göteborgs boll- och idrottssällskap

Göteborgs Boll- och Idrottssällskap (Göteborgs BIS, GBIS) var en idrottsförening från Göteborg bildad 29 september 1919. Klubbens handbollssektion spelade i den högsta divisionen, då kallad Allsvenskan, säsongen 1943/1944.

Den 29 september 1919 gjorde några ynglingar allvar av sin föresats att berika Göteborg med ännu en fotbollsklubb. Stiftarna var: Rudolf Moberg, Nils Lindekranz, Helge Haglund och Elof Pettersson. Klubbens namn blev IK Sleipner, vilket emellertid ändrades före inträdet i Riksidrottsförbundet 1921, eftersom det i Norrköping fanns en redan då välkänd klubb med detta namn. I stället valdes namnet Göteborgs Boll- och Idrottssällskap, mestadels förkortat till GBIS. Klubbdräkten var lila tröja och vita byxor.

Inledningsvis spelades endast fotboll, som på den tiden var den populäraste idrotten i staden. Det dröjde emellertid inte så många år förrän intresset svängde om till att främst gälla allmän idrott, i synnerhet terränglöpning, och år 1924 nedlades fotbollen.

Handboll 
GBIS handbollsförening bildades 1933 och tillhörde alltid topplagen i de serier laget deltog i. Göteborgs Bis (som klubben benämndes inom handbollen) tog sig till handbollsallsvenskan i kval mot IF Hallby (6-6) och Karlstad BIK seger 16-10. Serien utökades till tio lag så det blev inget slutkval. GBIS spelade i allsvenskan säsongen 1943/1944, men slutade sist i serien och flyttades ner redan efter en säsong. Tabellrad: 18 4 2 12 151-180 10p. Sammanlagd publik 13 944 personer på 9 hemmamatcher. Klubben har sedan inte återkommit till allsvenskan och finns idag inte kvar.

Referenser 

Sportklubbar bildade 1919
Upplösta handbollsklubbar i Sverige
Upplösta fotbollsklubbar i Sverige
Upplösta friidrottsklubbar i Sverige
Handbollsklubbar i Göteborg
Fotbollsklubbar i Göteborg
Aleutiska lågtrycket

Det aleutiska lågtrycket är ett semipermanent lågtryck som är stationerat vid cirka 50 graders nordlig latitud över Aleuterna under det norra halvklotets vinter. Det aleutiska lågtrycket är ett viktigt lågtryckscentrum som påverkar klimatet i omgivande regioner, som exempelvis nordamerikas västkust. Lågtrycket skapas av temperaturskillnaden mellan norra delarna av Stilla havet och de närliggande kontinenterna.

Se även 
 Islandslågtrycket, ett annat semipermanent lågtryck

Referenser

Tryckta källor 
 

Aleuterna
Meteorologi
Alistair Taylor

James Alistair Taylor, född 21 juni 1935 i Runcorn, död 9 juni 2004 i Chesterfield, var personlig assistent till Brian Epstein som följde honom till Cavern Club  där han först såg The Beatles spela den 9 november 1961. Taylor senare blev Verkställande direktör i Apple Records för en kort period.

Externa länkar
Alistair Taylor obituary
An interview by Scott Wheeler at Beatles Bash 1996

Avlidna 2004
Födda 1935
The Beatles
Män
Personer inom Storbritanniens näringsliv
Järn(III)sulfat

Järn(III)sulfat (Fe2(SO4)3) är en förening av trevärt järn (Fe3+) och sulfatjoner (SO42–). Det förekommer naturligt i ett flertal mineral, bland andra coquimbit.

Järn(III)sulfat har också hittats på planeten Mars av marksonderna Spirit och Opportunity. Förutom att det påvisar de mycket oxiderande egenskaperna hos Mars atmosfär orsakade det också stora problem för sondernas rörlighet.

Framställning
Järn(III)sulfat kan framställas genom att tillföra svavelsyra (H2SO4) och ett oxidationsemedel (till exempel väteperoxid) till en het järn(II)sulfat-lösning. Oxidationsmedlet oxiderar Fe2+ till Fe3+ och svavelsyran tillför den extra sulfatjon som behövs.

Användning
Tillsammans med kaliumsulfat eller ammoniumsulfat bildar järn(III)sulfat ämnet järnalun (KFe[SO4]2) som används som indikator inom argentometri.
I medicin används ämnet som adstringent och för aggregation.
Det används också vid avloppsrening som flockbildningsmedel.

Se även
Järn(II)sulfat

Järnföreningar
Sulfater
Gösta Agrenius

Gösta Bertil Agrenius, född 8 september 1914 i Linköping, död 20 juli 2000, var en svensk ingenjör och kommunalpolitiker. Han var industriborgarråd i Stockholms stad för Moderaterna (tidigare Högern respektive Högerpartiet) 1950–1971.

Agrenius, vars far hette Andersson, tog civilingenjörsexamen vid sektionen för Väg- och vattenbyggnad på KTH 1938, blev jur.kand. 1944 och kapten i reserven 1948. Han arbetade som ingenjör vid Vattenfallsstyrelsen 1938–1940, vid Kungliga järnvägsstyrelsen 1941–1944 och Väg- och vattenbyggnadsstyrelsen 1945. Han var ombudsman vid Svenska Väg- och Vattenbyggares Riksförbund (SVR) 1946–1947 och bedrev egen verksamhet 1948–1950 för att 1950–1971 vara borgarråd. Som borgarråd var han även ordförande i Slakthus- och saluhallsstyrelsen. Åren 1971–1979 var han verkställande direktör för Krångede AB.

Källor

Fotnoter 

Borgarråd i Stockholms stad
Svenska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Män
Födda 1914
Avlidna 2000
Ingenjörer från Linköping
Politiker från Linköping
Förr så har jag dansat

Förr så har jag dansat är ett musikalbum av Bosse Larsson och Ole Hjorth, utgivet 2004 av Giga. De flesta låtar duon spelar från skivan är efter spelmannen Viksta-Lasse, Bosse Larssons farbror.

Låtlista
Alla låtar är traditionella om inget annat anges.
"Förr så har jag dansat" – 1:37
"A-durvalsen" (Gås Anders) – 2:14
"Gunnels polska" (Viksta-Lasse) – 1:58
"Polska efter Karl Styfberg" – 1:36
"Skänklåt efte Per Hellstedt" – 2:04
"Bingsjöpolskan" – 1:48
Solo: Bosse Larsson
"Variant på Frisells storpolska" – 1:50
Solo: Bosse Larsson
"Min levnads afton" – 2:11
"Långbacka Jans polska" (Hjort Anders) – 2:20
"Gåslåten" (Viksta-Lasse) – 2:16
"Oles polska" (Viksta-Lasse) – 1:51
Solo: Ole Hjorth
"Näckpolska" – 1:57
Solo: Ole Hjorth
"Hjortingens polska" – 2:35
"Glavalsen efter Viksta-Lasse" – 2:12
"Brödkakan" – 2:08
"Wikpolska" (Eric Sahlström) – 1:35
"Wikpolska" (Viksta-Lasse) – 1:32
"Polkett efter Viksta-Lasse" – 1:57
"Göken" – 2:21
"Tramporgeln" – 2:17
Solo: Bosse Larsson
"Lilla Hin" – 2:09
Solo: Bosse Larsson
"Den tröstlöse friaren" (Carl Fredrik Apelgren) – 1:49
"Sundbroskogen" (Johan Olsson) – 2:07
"Näcken och Skoella" – 2:37
"Första gången det var lyst" – 1:35
Solo: Ole Hjorth
"Tierpspolskan" – 1:40
Solo: Ole Hjorth
"Eric Bohlins brudpolska" – 1:24
"Eklundapolska nr 2" (Viksta-Lasse) – 2:48
"Vikstavalsen" – 2:28
Solo: Bosse Larsson
"Polska till Wik" (Viksta-Lasse) – 2:09
Solo: Bosse Larsson
"Maskin" (Gås Anders) – 2:10
"Vendelpolskan" (Viksta-Lasse) – 2:20
"Eklundapolska nr 1" (Viksta-Lasse) – 2:13
Total tid: 69:02

Medverkande
Bosse Larsson – fiol (melodi: 1–5, 13–19, 27, 28, 31–33)
Ole Hjorth – fiol (melodi: 8–10, 22–24)

Externa länkar
GIGA Folkmusik

Musikalbum 2004
Svenska folkmusikalbum
Järnsulfat

Järnsulfat finns i två olika former:

Järn(II)sulfat (FeSO4), vanligen med sju molekyler kristallvatten, ett vattenlösligt ämne med gröna kristaller som förekommer naturligt i mineralerna rozenit och melanterit
Järn(III)sulfat (Fe2[SO4]3), en förening av trevärt järn och sulfatjoner som förekommer naturligt i ett flertal mineraler, bland andra coquimbit.
Wilbur Lucius Cross

Wilbur Lucius Cross, fil.dr, född 10 april 1862, död 5 oktober 1948, var en amerikansk professor och guvernör i Connecticut.

Tidigt liv
Wilbur L. Cross föddes i Mansfield, Connecticut. Han tog en fil.kand. (B.A.) vid Yale University 1885 och tjänstgjorde som rektor vid Staples High School i Westport, Connecticut, en kortare tid omkring 1885 innan han återvände till Yale för forskarstudier.

Akademisk karriär
Cross blev filosofie doktor i engelsk litteratur 1889. Han blev en välkänd litteraturkritiker och var professor i engelska vid Yale University och den förste som var Dekanus vid Yales forskarutbildning, från 1916 till 1930. Tillsammans med Tucker Brooke var Cross redaktör för The Yale Shakespeare. Han var också redaktör för Yale Review i nära 30 år. Han skrev flera böcker, inklusive Life and Times of Laurence Sterne (1909) och The History of Henry Fielding (1918), samt flera böcker om den engelska romankonsten.

Guvernör
Sedan han gått i pension från Yale, valdes Cross till guvernör i Connecticut som kandidat för Demokraterna 1930. Han efterträdde republikanen John H. Trumbull på posten den 8 januari 1931. Trumbull hade inte ställt upp för omval 1930; det gjorde han dock 1932, men blev besegrad av Cross. Cross satt som guvernör i fyra tvååriga mandatperioder i rad, till den 4 januari 1939. Han förlorade mot republikanen Raymond E. Baldwin när han 1938 försökte bli omvald till en femte mandatperiod.

Cross har fått äran för flera lagändringar under sin tid som guvernör, inklusive regler för att avskaffa barnarbete, omorganisation av delstatens administration och förbättrade lagar om fabriker.

Wilbur Cross High School i New Haven, Connecticut, Wilbur Cross School i Bridgeport, Connecticut, och Connecticuts Wilbur Cross Parkway har fått namn efter honom, liksom Wilbur L. Cross-medaljen för särskilt framstående insatser i arbetslivet, som Yale delar ut. Det första biblioteket vid University of Connecticut (då Connecticut State College), som byggdes med pengar från obligationer utställda under Cross tid som guvernör och som öppnade 1939, fick namn efter Cross 1942.

Wilbur Cross självbiografi, Connecticut Yankee, gavs ut 1943. Han avled den 5 oktober 1948 i New Haven, vid en ålder av 86 år.

Se även
 Lista över guvernörer i Connecticut

Externa länkar
Columbia Encyclopedia, Sixth Edition
Governor Cross Lent Name To Library

Som litterär person, inte politiker, University of Connecticut Advance, 12 november 2002

Födda 1862
Avlidna 1948
Guvernörer i Connecticut
Personer från Tolland County
Män
William Shakespeare
Alumner från Yale University
Alf Bicknell

Alf Bicknell  född 28 oktober 1928 i Haslemere i Surrey, död 9 mars 2004, var The Beatles chaufför från 1964 till 1966.

När bandet åkte i John Lennons Rolls-Royce Phantom V, satt Bicknell oftast bakom ratten. Han var den som inspirerade Paul till låten Drive My Car.

I sin självbiografi Ticket to Ride: The Ultimate Beatles Tour Diary! från 1999 beskrev Bicknell dagen då Lennon tog chaufförens mössa av hans huvud och kastade ut det genom fönstret och sa. Du behöver inte det längre, Alf. Du är en av oss nu,.

Efter att The Beatles slutat turnera arbetade Bicknell från 1970 som chaufför till olika företagsledare. Han gick i pension 1980 efter en motorsågsolycka.

Referenser

Externa länkar
Gary James' Interview With The Beatles' Chauffeur

Avlidna 2004
Födda 1928
The Beatles
Män
Randall L. Gibson

Randall Lee Gibson, född 10 september 1832 i Woodford County, Kentucky, död 15 december 1892 i Hot Springs, Arkansas, var en amerikansk demokratisk politiker och general. Han representerade delstaten Louisiana i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1875-1883 och sedan i senaten från 1883 fram till sin död.

Gibson utexaminerades 1853 från Yale College. Han avlade 1855  juristexamen vid University of Louisiana (numera Tulane University). Han deltog i amerikanska inbördeskriget i Amerikas konfedererade staters armé och befordrades 1864 till brigadgeneral. Han efterträdde 1875 Effingham Lawrence som kongressledamot.

Gibson efterträdde 1883 William P. Kellogg som senator för Louisiana. Han avled 1892 i ämbetet och efterträddes av Donelson Caffery. Gibsons grav finns på Lexington Cemetery i Lexington, Kentucky.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Amerikanska generaler
Ledamöter av USA:s representanthus från Louisiana
Ledamöter av USA:s senat från Louisiana
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Alumner från Tulane University
Personer från Woodford County, Kentucky
Födda 1832
Avlidna 1892
Män
Spelmanslåtar från Dalarna (musikalbum)

Spelmanslåtar från Dalarna är ett musikalbum med Pål Olle, Nils Agenmark, Björn Ståbi och Ole Hjorth, utgivet 1967 av Sonet Records. Ståbi och Hjorth spelar låtar från Orsa och Pål Olle och Agenmark spelar låtar från Bingsjö.

Skivan ingick i en svensk folkmusikserie som Sonet Records gav ut och 2001 gavs skivan ut på CD som Folk Tunes from Dalarna med en utökad låtlista. Albumet var det första i ordningen som återutgivits på CD i Sonets folkmusikserie.

Låtlista

1967 års LP-utgåva

Sida 2: Låtar från Orsa
"Polska efter Jämt Olle" 
"Polska efter Bleckå, 'Systerpolska'" 
"Polska efter Gössa Anders d.ä. och Bleckå"
"Polska efter Bränd Jon"
"Orsa brudmarsch, efter Bleckå"
"Polska efter Gössa Anders d.ä., 'Vallåtspolskan'"
"Polska efter Bleckå"
"Orsa storpolska, efter Bleckå"
"Polska efter Bleckå"
Solo: Björn Ståbi
"Polska efter Jämt Olle
Solo: Björn Ståbi

Sida 1: Låtar från Bingsjö
"Gånglåt efter Hjort Anders"
"Bröllopspolska efter Pekkos Per" 
"Skänklåt efter Pekkos Per"
"Pekkos Pers storpolska" 
"Brudmarsch efter Hjort Anders"
"Polska efter Pekkos Per"
"Pekkos Pers brudmarsch"

2001 års CD-utgåva
Spåren 18-24 är tidigare outgivna.

Tunes from Orsa. Björn Ståbi & Ole Hjorth.
"Polska after Jämt Olle"
"Polska after Bleckå. 'Systerpolska'" 
"Polska after Gössa Anders (the older) and Bleckå"
"Polska after Bränd Jon"
"Orsa Bridal March after Bleckå"
"Polska after Gössa Anders (the older). 'Vallåtspolskan'"
"Polska after Bleckå"
"'Orsa storpolska' after Bleckå"
"Polska after Bleckå"
"Polska after Jämt Olle"

Tunes from Bingsjö. Nils Agenmark & Pål Olle.
"Marching Tune after Hjort Anders"
"Wedding Polska after Pekkos Per"
"'Skänklåt' after Pekkos Per"
"Pekkos Per's Storpolska"
"Bridal March after Hjort Anders"
"Polska after Pekkos Per"
"Pekkos Per's Bridal March"

Tidigare outgivna låtar
"Polska after Timas Hans, Ore" (hade nr 18 i häftet, men fanns inte med på skivan)

 Solo: Björn Ståbi

18. "Orsa Bridal Polska" (hade nr 19 i häftet)

 Björn Ståbi, Ole Hjorth

19. "The Devil's Polska. 'The Rapsody Polska', after Hjort Anders" (hade nr 21 i häftet)

 Nils Agenmark, Pål Olle

20. "'Brudhisslåt' (Långdans) after Hjort Anders" (hade nr 22 i häftet)

 Solo: Nils Agenmark

21. "Polska after Gössa Anders" (hade nr 20 i häftet)

 Solo: Björn Ståbi

22. "'Målargubbens brudpolska' after Hjort Anders" (hade nr 23 i häftet)
Solo: Ole Hjorth
23. "Polska after Ritekt Jerk, Bingsjö" (hade nr 24 i häftet)
Nils Agenmark, Pål Olle
24. "Herding Tune and Polska after Hjort Anders" (hade nr 25 i häftet)
Solo: Ole Hjorth
Total tid: 50:01

Medverkande
Pål Olle 
Nils Agenmark
Björn Ståbi
Ole Hjorth
Dag Häggqvist – producent
Olle Swembel – inspelningstekniker

Musikalbum 1967
Album ur Sonets folkmusikserie
Folkmusikalbum från Dalarna
Böckersboda

Böckersboda är en by nära Göta Kanal i Mariestads kommun, Västergötland. Söder om byn finns en skeppssättning.

Orter i Mariestads kommun
Niels Laurits Høyen

Niels Laurits Anders Høyen, född den 4 juni 1798 i Köpenhamn, död där den 29 april 1870, var en dansk konsthistoriker.

Høyen blev student 1816, företog 1822-25 en studieresa samt utnämndes 1829 till professor i historia och mytologi vid konstakademin i Köpenhamn, med åliggande att föreläsa konsthistoria. 1839 blev han inspektör och sedermera direktör vid den kungliga tavelsamlingen samt kallades 1856 till professor i konsthistoria vid Köpenhamns universitet. Hans föreläsningar i allmän konsthistoria ansågs uppenbara omfattande lärdom, stort skarpsinne och fenomenal vältalighet. 

Høyens största förtjänst ligger dock i den varma, oegennyttiga kärlek, varmed han omfattade den danska konsten. Med offentligt understöd reste han - ända in i sena ålderdomen - i olika delar av Danmark, tog noga reda på även de minsta spår av inhemsk konstnärlig verksamhet och räddade därigenom många äldre minnesmärken från undergång samt gav impulsen till den kommission, som senare tillsattes för danska minnesmärkens bevarande, och i allmänhet till det varma intresse, varmed denna sak numera omfattas av såväl staten som enskilda. 

Det var huvudsakligen Høyen, som genomdrev planen till Viborgs domkyrkas ombyggande i dess ursprungliga stil. Høyen stred för en nationell anda i konsten och bidrog i betydande mån att väcka och underhålla konstnärernas kärlek till dansk natur och danskt folkliv. Hans personliga insats i sin tids kultur var mycket stort. Hans skrifter (till allra största delen studier över dansk konst) utgavs jämte levnadsteckning - Høyens levned - av J. L. Ussing (1871-76).

Se även
N.L. Høyen-medaljen

Danska konsthistoriker
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Födda 1798
Avlidna 1870
Män
Personer från Köpenhamn
Konrad Mutianus Rufus

Konrad Mutianus Rufus, född 15 oktober 1471, död 30 mars 1526 i Gotha, var en tysk renässanshumanist.

Biografi 

Konrad Mutianus Rufus ("den rödhårige") studerade i Deventer under Alexander Hegius och hade bland sina skolkamrater
Erasmus från Rotterdam; sedan i Erfurt. Mutianus reste i Italien 1495-1502 och blev juris doktor i Bologna. Han dog som kanonikus i Gotha. 

Mutianus samlade omkring sig det så kallade mutianska förbundet, där Eobanus Hessus, Crotus Rubianus och Justus Jonas var bland koryféerna. I viss mån var han en av reformationens föregångare, och Epistolae obscurorum virorum har visserligen inte skrivits av honom själv, men av personer som ingick i hans krets. Liksom Erasmus var han med Martin Luther endast i början.

Källor

 

Personer under renässansen
Tyska jurister
Reformationen i Tyskland
Födda 1471
Avlidna 1526
Män
Ugglan
Donelson Caffery

Donelson Caffery, född 10 september 1835 i Franklin, Louisiana, död 30 december 1906 i New Orleans, Louisiana, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten Louisiana i USA:s senat 1892–1901.

Caffery deltog i amerikanska inbördeskriget i Amerikas konfedererade staters (sydstaterna) armé. Han inledde 1867 sin karriär som advokat i Franklin och var också verksam som plantageägare. Han var delegat på Louisianas konstitutionskonvent år 1879.

Senator Randall L. Gibson avled 1892 i ämbetet och efterträddes av Caffery, som i sin tur efterträddes 1901 av Murphy J. Foster.

Cafferys grav finns på Franklin Cemetery i Franklin.

Källor

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1835
Avlidna 1906
Ledamöter av USA:s senat från Louisiana
Män
Franklin, Louisiana

Franklin är en stad i den amerikanska delstaten Louisiana med en folkmängd som uppgår till 7 660 invånare (2010). Franklin är administrativ huvudort i St. Mary Parish. Staden har fått sitt namn efter Benjamin Franklin.

Kända personer från Franklin 
 Donelson Caffery, politiker
 Jared Y. Sanders, Jr., politiker

Referenser 

Orter i Louisiana
Konferensråd

Konferensråd var en dansk titel, som användes från slutet av 1600-talet till omkring år 1900, ursprungligen om konungens rådgivare i viktiga ärenden, senare endast som titel, vilken gav innehavaren rang i rangordningens klass 2.

Se även 
Geheimeråd
Etatsråd

Referenser

Danska titlar
Murphy J. Foster

Murphy James Foster, född 12 januari 1849 i Saint Mary Parish i Louisiana, död 21 juni 1921 i Saint Mary Parish i Louisiana, var en amerikansk politiker (demokrat). Han var guvernör i delstaten Louisiana 1892–1900. Han representerade Louisiana i USA:s senat 1901–1913.

Foster studerade vid Washington College (numera Washington and Lee University), Cumberland University och University of Louisiana (numera Tulane University). Han inledde 1871 sin karriär som advokat i Franklin.

Foster efterträdde 1892 Francis T. Nicholls som guvernör i Louisiana. Han efterträddes 1900 av William Wright Heard. Han tillträdde följande år som senator för Louisiana. Han efterträddes 1913 som senator av Joseph E. Ransdell.

Fosters grav finns på Franklin Cemetery i Franklin.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Louisiana
Ledamöter av USA:s senat från Louisiana
Alumner från Tulane University
Födda 1849
Avlidna 1921
Män