kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hjalmar Schiøtz

Hjalmar August Schiøtz, född 9 februari 1850 i Stavanger, död 8 december 1927 i Oslo, var en norsk oftalmolog. Han var bror till Oskar Emil Schiøtz. 

Schiøtz tog medicinsk examen 1877 och reste 1879 till Wien för att studerade oftalmologi  och där han lärde känna Ernst Fuchs. Schiøtz var directeur adjoint hos Louis Émile Javal vid Sorbonne i Paris 1880–81, Efter att ha återvänt till Norge blev han förste underläkare vid Rikshospitalets kirurgiska avdelning 1881, medicine doktor 1883 på avhandlingen Om nogle optiske Egenskaber ved Cornea och var 1901–21 professor i ögonsjukdomar vid Kristiania universitet. 

Tillsammans med Javal konstruerade Schiøtz den efter de båda uppfinnarna uppkallade keratometern, varigenom den kliniska oftalmometrin av hornhinnan möjliggjordes. Den sinnrika konstruktionen av detta instrument var av stor betydelse för utvecklingen av läran om astigmatismen och för dennas undersökning i praktiken, i det den gjorde den oftalmometriska undersökningen till varje ögonläkares egendom. Det var även Schiøtz som konstruerade ett modernt instrument för klinisk mätning av det intraokulära trycket. Tonometrar fanns före hans men kunde inte tävla med detta. Han bearbetade även läran om ögats muskelförhållanden och andra delar av oftalmologin.

Källor

Noter 

Norska oftalmologer
Norska professorer i medicin
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Födda 1850
Avlidna 1927
Män
Ugglan
Salmonsens
Personer från Stavanger
Alumner från universitetet i Oslo
Abduction

Abduction är en amerikansk action-thrillerfilm från 2011, skriven av Shawn Christensen och regisserad av John Singleton. 

Filmen hade biopremiär den 23 september 2011 i Nordamerika och den 7 oktober i Sverige.

Handling 
En ung tonåring (Taylor Lautner) jagar efter sanningen om sitt ursprung efter att han hittar sin egen barndomsbild på en hemsida för försvunna personer. När han jagas av både polisen, federala agenter och främmande skuggfigurer går det upp för honom att hans föräldrar är allt annat än vad de gett ifrån sig för att vara och det blir en kamp mot klockan för att hitta sin rätta identitet.

Rollista 
 Taylor Lautner som Nathan Harper
 Lily Collins som Karen Murphy
 Alfred Molina som Frank Burton
 Jason Isaacs som Kevin Harper
 Maria Bello som Mara Harper
 Sigourney Weaver som Dr. Geraldine Bennett
 Michael Nyqvist som Nikola Kozlow
 Dermot Mulroney som Martin Price
 Nickola Shreli som Alec
 Elisabeth Röhm som Lorna Price
 Antonique Smith som Sandra Burns
 Denzel Whitaker som Gilly
 Ilia Volok som Sweater

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2011
Amerikanska actionthrillerfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av John Singleton
Jonaker

Jonaker (Jónakr) är en sagokung som omtalas i Völsungacykeln, där han uppges ha varit gift med burgunderprinsessan Gudrun Gjukesdotter.

Gudruns första man var Sigurd Fafnesbane; folkvandringstidens utan jämförelse största hjälte. Men Sigurd mördades på anstiftan av Gudruns rival, valkyrian Brynhild. Gudrun fann nu tröst hos kung Atle som hon äktade och med vilken hon fick två söner. Äktenskapet blev dock olyckligt, varför Gudrun valde att avsluta det genom att på ett utstuderat bestialiskt sätt ta livet av både sin make och deras gemensamma barn, så att han inte skulle förunnas någon arvinge. Sedan bestämde hon sig för att gå i sjön. Hon ville ta livet av sig, men som den häxa hon var kunde hon inte sjunka. "Hon drev över fjorden till kung Jonakers land", står det i inledningen till Guðrúnarhvǫt. "Han tog henne till äkta och deras söner var Sörle, Erp och Hamde." Sörle och Hamde blev stora hjältar då de indirekt kom att störta hela det storgotiska väldet genom att, som hämnd för dråpet på deras halvsyster Svanhild avdagataga amalerkungen Jörmunrek den mäktige, som numera brukar kallas Ermanarik. Också deras mor hade ju vållat ett stort rikes fall den gången då hon slaktade Atle - som  inte kan ha varit någon annan än hunnerhärskaren Attila här omvandlad till saga. Kronologin stämmer visserligen inte, men det brukar den inte göra i den här typen av ursprungligen muntligt traderad diktning, där händelser kastas om, personer och härskaröden förväxlas och flyter samman, och där världshistoriska förlopp förvandlas till personliga vendettor.

Eftersom Gudrun inte hade för vana att gifta sig med obetydliga män, kan man ana att också Jonaker har varit en uppburen hjälte. Men tyvärr lär det aldrig bli möjligt att identifiera någon tänkbar förlaga. I vad som finns kvar av Völsungacykeln är han en ren bifigur, och inte heller namnet Jonaker kan ge någon ledtråd eftersom det inte tycks vara ett namn utan en förvanskad titel av junker-typ. (Jämför fornsvenskans iunk-hærra och iunker, vilket ursprungligen torde ha betytt ung man av kunglig börd, prins.)

Se även
 Völsungasagan

Noter

Källor och litteratur
 Den poetiska Eddan. (Finns i olika översättningar.)
 Snorres Edda i översättning av Karl G. Johansson och Mats Malm, Klassikerförlaget, 1999. 
 Dick Harrison, Krigarnas och helgonens tid, Prisma, 1999. 
 Peter Heather, The Goths, Blackwell, 2006. 

Völsungacykeln
Gestalter i nordisk sagalitteratur
Sagokungar
Martel (robot)

Martel var en attackrobot som togs fram gemensamt av den franska firman Matra och brittiska Hawker Siddeley. Namnet ”Martel” var en förkortning för Missile, Anti-Radiation, Television vilket syftar på de två varianterna, en signalsökande (AS.37) och en TV-styrd (AJ.168).

Varianter

AJ.168
TV-målsökaren utvecklades av Hawker Siddeley, huvudsakligen för att användas mot fartyg men med möjlighet att även kunna användas mot landmål. Som sjömålsrobot var den inte ändamålsenlig; Räckvidden var för kort, TV-målsökaren gick inte att använda i mörker och dåligt väder, datalänk-kapseln kunde bara styra en robot åt gången och tvingade dessutom flygplanet att stanna kvar i närheten av målet för att kunna styra roboten. I rollen som sjömålsrobot kom den därför snart att ersättas av Sea Eagle men fortsatte att användas som attackrobot mot markmål.

AS.37
Den signalsökande varianten var mer lyckad. Signalsökaren var bredbandig och avancerad för sin tid. Jämfört med AGM-78 Standard ARM hade den bättre målsökare, längre räckvidd och kraftigare sprängladdning, men den var långsammare vilket gav målet längre tid att hinna stänga av sin sändare. Dessutom behövde frekvensområdet ställas in innan start.

Användning
Frankrikes flygvapen använde den signalsökande varianten AJ.168 vid två tillfällen i operation Epervier under konflikten mellan Libyen och Tchad. Robotarna avfyrades av Jaguar-flygplan mot libyska luftvärnsställningar. Den 6 januari 1987 förstördes en 1S91-radar i ett Kub-batteri i Faya-Largeau och den 7 mars förstördes luftspaningsradarn vid flygbasen i Ouadi Doum.

Bilder

Källor

Referenser

Webbkällor

Brittiska attackrobotar
Franska attackrobotar
Brittisk krigsmateriel under kalla kriget
Fransk krigsmateriel under kalla kriget
Hawker Siddeley
Wendigo

Wendigo (Weendigo, Wetikoo, Wiitigo, Witiko) är en mytisk varelse som förekommer i bl.a. Algonkinernas mytologi. Namnet betyder ungefär "den som lever ensam". Varelsen är en våldsam och kannibalistisk ande eller demon som kan ta över en människa när den människan har ätit människokött. Många tror att det fortfarande finns en del av människans själ i varelsen, men att demonen är den dominanta av dem.

Wendigo har gett upphov till namnet för den psykiska sjukdomen Wendigo-psykosen, vilket innebär att en människa tror sig vara besatt av Wendigo och därför känner ett starkt behov av att äta människokött och blir kannibal.

Wendigo i mytologin 
Wendigon tillhör de amerikanska ursprungsbefolkningarnas folktro. Bortsett från skillnaderna så framhåller samtliga kulturer Wendigo som en våldsam, kannibalistisk och övernaturlig varelse. En del kulturer anser att det inte bara finns en, utan flera Wendigos, och att de kan dyka upp samtidigt på flera olika platser runtom i världen.

Wendigo förknippas ofta med vinter, kyla och hungersnöd. Wendigo tros bo i de norra skogarna i USA och Kanada, där den ger sig på människor som gått vilse i skogen.

Utseende 
Amerikanska ursprungsbefolkningar beskriver ofta Wendigons storlek som obegripligt kolossal och med ett hjärta av is. Den saknar läppar, vilket ibland förklaras med att hungern varit så omfattande att varelsen ätit upp dem. Kroppen är antropomorfisk men vanskapt, samt bär på vissa icke-mänskliga drag.

Mänskliga Wendigos 
Inom många kulturer antas människor som utövar kannibalism att förvandlas till Wendigos. Och om man inte blir en Wendigo av att äta människokött, så kan man bli besatt av en ande som tillhör en Wendigo, ofta i en dröm.

Algonkinerna anser att kannibalism, även för att rädda en annans liv, är ett väldigt allvarligt tabu. Det enda sättet att hantera hungersnöd på är enligt Algonkinerna att begå självmord eller att svälta ihjäl.

I populärkulturen 
Varelsen förekommer ofta i populärkulturen, särskilt inom skräck- och fantasygenren. Ofta rör det sig istället om kopior av Wendigo. Wendigos förekommer i flera serier från Marvel Comics. Författaren Stephen King använde Wendigo som inspiration för böckerna Jurtjyrkogården och Flickan som älskade Tom Gordon. Wendigo Comics är ett serieförlag som hämtat namnet från demonen. Monstret syns även i Sam Raimis film Evil Dead, filmen Wendigo och i skräckserien Supernatural (avsnitt 2, säsong 1) där huvudpersonerna jagar en Wendigo som fört bort vandrare under ett sekel. I filmen The Lone Ranger från 2013 tror Tonto först Cavendish vara en wendigo. I spelet Until Dawn till konsolen Playstation 4 förekommer Wendigos, som jagar karaktärerna i spelet.

Wendigo finns också i filmen Antlers från 2021.

Externa länkar 
Ovanstående information om Wendigo är bland annat hämtad från följande webbsida:
 The Wendigo of the North Woods

Referenser 

Mytologiska varelser
Gudar i amerikansk mytologi
Demoner
Övernaturliga väsen
X264

x264 är en öppen implementation på tekniken MPEG-4 AVC, även kallat H.264. Koden är skriven i C och finns till såväl -NIX som Windows. x264 navigeras via kommandotolk, men ett front-end för VfW finns att tillgå. Det projektet kallas x264vfw, och hostas på Sourceforge.

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 http://x264.nl
 http://sourceforge.net/projects/x264vfw/

Komprimeringsalgoritmer

pt:H.264#x264
Wii U

Wii U (tidigare känt under projektnamnet Project Café) är en spelkonsol som producerades av Nintendo. Den släpptes den 30 november 2012 i Europa, och ersatte företagets tidigare konsol Wii. En spelbar modell av Wii U presenterades under E3 2011 i Los Angeles. Wii U kan inte spela DVD- eller Blu-ray-skivor. Videoinnehåll kan dock spelas upp genom den inbyggda Netflix-klienten. En klient för YouTube finns också inkluderad. Dessutom kan videoinnehåll som är inbäddat i HTML5 visas genom den inbyggda webbläsaren. Webbläsaren bygger på NetFront och är baserad på WebKit.

Spelkontroll 
Wii U styrs med en specialutvecklad kontroll, den så kallade Wii U GamePad, med inbyggd 6,2-tums skärm. Konsolen kan även använda alla tillbehör som passar till Wii. Nintendo bekräftade under E3 2012 att Wii U-konsolen stödjer upp till två Wii U GamePads samtidigt. Wii U GamePad är rörelsekänslig och sägs vara känsligare och mer precis än tidigare rörelsekänsliga kontroller. Tekniken är byggd på samma grund som användas i Wii Motion Plus. Kontrollen har även två stycken analogspakar, styrkors, ABXY-knappar, L-R-knappar med två extra triggers, en inbyggd kamera, stereohögtalare och mikrofon.

Teknisk specifikation 
Konsolen har en trekärnig PowerPC-processor från IBM som bygger på 45nm-teknik, grafikkretsen kommer från AMD och är en grafikprocessor med kapacitet att mata ut 1080p HD till bildskärmen samt strömma bild till Wii U GamePad. Procesorn samt grafikprocessorn är deriverade av föregångaren Wii's arkitektur, detta möjliggör perfekt bakåtkompatibilitet med Wii-mjukvara. Enheten använder optiska skivor med 12 cm diameter i två versioner. Den ena är av samma format och specifikationer som till den föregående Wii-konsolen, den andra kan lagra upp till 25 GB och bygger på samma teknik som används till Blu-Rayskivor. Vilken skivtyp som väljs beror på spelets innehåll och storlek. Vidare finns det uttag för HDMI, Sensor-bar och 4 st USB 2.0-portar (två fram och två bak) samt SD-minneskort.

Programvara till Wii U

Bakåtkompatibilitet 
Wii U kan spela spel avsedda för sin föregångare Wii. Wii U är också kompatibelt för kontroller avsedda för föregångaren Wii. Detta är möjligt genom att välja ett Wii-läge i menyn. Även om Wii-spel kan visas på Wii U Gamepads inbyggda bidskärm, kan Wii-spelen bara styras med Wii-kontroller, och inte med Wii U Gamepad-kontrollen. 

Wii U har inte stöd för Nintendo Gamecube-spel. Dock kan GameCube-spel köras genom en hackad version av systemets Wii-läge.

Försäljning

Referenser

Se även 
 Lista över programvara till Wii U

Externa länkar 

 Officiell webbplats
Khosrow Golsorkhi

Khosro Golsorkhi, född 22 januari 1944 i Rasht, död 18 februari 1974 i Teheran genom avrättning, var en iransk journalist, poet, revolutionär och kommunistisk politiker. Golsorkhi var främst känd för sin poesi. Han dömdes till döden tillsammans med sin vän, regissören Keramat Daneshian, för att ha planerat kidnappningen av den iranske shahen Mohammad Reza Pahlavis son. Rättegången, som direktsändes i tv, pågick samtidigt som den internationella konferensen för mänskliga rättigheter.

Referenser

Externa länkar 
Trees must sing songs again

 
Personer i Iran under Pahlavidynastin
Iranska politiker under 1900-talet
Iranska revolutionärer
Politiker som blivit avrättade
Personer som blivit avrättade av Iran
Personer från Rasht
Födda 1944
Avlidna 1974
Män
Utegrisar

Utegrisar är grisar som helt eller delvis har tillgång till utevistelse. Förr i tiden var detta mycket vanligt förekommande då småbrukare höll några grisar var och de fick ströva fritt i skogen.

Referenser

Se även
Utegrisar i Sverige

Djurskötsel
Themistoclea

Themistoclea, levde 600 f.Kr., var en grekisk prästinna, filosof och matematiker vid Delfi under sin tid som tjänstgörande orakelprästinna. Hon var syster eller lärare till Pythagoras. Efter att Pythagoras skapat begreppet "filosof", blev hon den första kvinna som fått den beteckningen.

Källor

Noter

Födda 600-talet f.Kr.
Avlidna 600-talet f.Kr.
Kvinnor
Kvinnor från antikens Grekland
Antikens grekiska filosofer
Antikens grekiska präster
Lastheneia av Mantinea

Lastheneia av Mantinea, död efter 347 f.Kr, var en grekisk filosof. Hon var elev till först Platon och efter hans död hos Speusippos. Hon ska också ha haft ett förhållande med Speusippos. Lastheneia studerade utklädd till man.

Källor 

Födda 300-talet f.Kr.
Avlidna 300-talet f.Kr.
Kvinnor
Kvinnor från antikens Grekland
Antikens grekiska filosofer
Praxilla

Praxilla, 400-talet f.Kr, var en grekisk poet och kompositör. 

Hon skrev hymner, visor och poem, främst om mytologiska ämnen och gudarnas kärleksliv, som ansågs jämbördiga med de verk som skrevs av Alcaeus och Anacreon. 

Hon ingår i den grupp av nio kvinnliga diktare som av Antipater från Thessalonica jämförs med de nio muserna: Sapfo, Praxilla,   Moero, Anyte, Erinna, Telesilla, Korinna, Nossis och Myrtis.

Källor

Noter 

Födda 400-talet f.Kr.
Avlidna 400-talet f.Kr.
Kvinnor
Kvinnor från antikens Grekland
Antikens grekiska poeter
Aretaphila av Kyrene

Aretaphila av Kyrene, cirka 50 f.Kr., var en antik grekisk adelsdam som enligt sägnen avsatte tyrannen Nicocrates i Kyrene. Hon finns upptagen i De mulierum virtutes av Plutarchos.

Aretaphila tvingades att gifta sig med Nicocrates efter att han mördat hennes make. Efter ett misslyckat försök att mörda Nicocrates, gifte hon bort sin dotter med hans bror Leander, som hon framgångsrikt övertalade att mörda Nicocrates. Hon övertalade sedan Leander att dra på krigståg mot libyerna, där han blev dödad. Som tack för att hon störtat diktaturen erbjöds hon en plats i stadens styrelse, men hon avböjde.

Källor 

Födda okänt år
Avlidna okänt år
Kvinnor
Kvinnor från antikens Grekland
Stratonike av Pontos

Stratonike av Pontos, död mellan 65 och 63 f.Kr., var gift med kung Mithridates VI Eupator av Pontos i hans tredje äktenskap.

Stratonike var dotter till en harpist vid hovet i Pontos och arbetade själv som harpist innan Mithridates gjorde henne till en av sina älskarinnor. År 86 f.Kr. gifte han sig med henne och hon blev därmed hans tredje hustru. Hon var dock en bihustru och inte drottning, eftersom Mithridates andra hustru Monime då var drottning. Stratonike fick stort inflytande över Mithridates. Hon fick ansvaret för det viktiga fortet Coenum, där Mithridates förvarade sina pengar, under hans resa på Svarta havet. Hon gav dock upp Coenum till den romerske befälhavaren Pompejus i utbyte mot sin son Xiphares' liv. Då Mithridates fick veta detta avrättade han som straff Xiphares inför hennes ögon 65 f.Kr. Stratonike var redan död då Rom annekterade kungariket Pontos 63 f.Kr.

Källor 

Födda okänt år
Avlidna okänt år
Kvinnor
Kvinnor från antikens Grekland
Antikens grekiska musiker
Kvinnor under antiken
Hilda av Nassau

Hilda av Nassau, född 5 november 1864 i Biebrich, död 8 februari 1952 i Badenweiler, var en tysk prinsessa som genom giftermål var storhertiginna av Baden.

Biografi
Hon var dotter till Adolf av Luxemburg och före detta regent av Nassau, och Adelheid av Anhalt-Dessau samt gift 1885 med storhertig Fredrik II av Baden. Paret fick inga barn. 

Under revolutionen 1918 flydde hon med resten av familjen ut genom ett fönster på baksidan av slottet i Karlsruhe. Familjen beskyddades av den nya regeringen, till stor del för att Sveriges drottning, Hildas svägerska Victoria av Baden, då var deras gäst, och bodde på slottet Langenstein tills det politiska läget hade lugnat ned sig och de 1919 kunde flytta till Mainau som privatpersoner. Under denna tid ska Hilda ha lättat upp stämningen med sin humor och sitt goda humör. Hon ägnade sig sedan alltmer åt att vårda sin sjuklige make.

Hilda beskrivs som intelligent och humoristisk och med ett stort intresse för konst. Hon besökte ofta konstutställningar. Ett museum och flera skolor och gator är uppkallade efter henne.

Referenser

Noter

Externa länkar

Födda 1864
Avlidna 1952
Kvinnor
Storhertiginnor
Personer från Biebrich
Leva livet (musikal)

Leva livet är en musikal regisserad av Philip Zandén som utspelar sig under 1980-talet med musik skriven av bl.a. Gyllene Tider, Orup, Mauro Scocco, Björn Skifs, Marie Fredriksson, Eva Dahlgren, Tomas Di Leva och Niklas Strömstedt.

Musikalen gick under våren 2011 på Chinateatern i Stockholm.

I rollerna 
 Malena Laszlo
 Christine Meltzer
 Lisa Werlinder
 Jessica Zandén
 Patrik Martinsson
 Alexander Stocks
 Linus Wahlgren
 Anna Åström
 Kristoffer Hellström

2011 i Sverige
Musikåret 2011
Teateråret 2011
Kultur i Stockholm
Svenska musikaler
1980-talet i fiktion
Padilla, Bolivia

Padilla är en kommun och centralort i den bolivianska provinsen Tomina i departementet Chuquisaca. 

Orter i Chuquisaca
Ocurí

Ocurí är  en ort i den bolivianska provinsen Chayanta i departementet Potosí. 

Orter i Potosí (departement)
Suipacha, Bolivia

Suipacha är  en ort i den bolivianska provinsen Sud Chichas i departementet Potosí. Orten ligger nära gränsen till Argentina.    

Orter i Potosí (departement)
Vitichi

Vitichi är  en ort i den bolivianska provinsen Nor Chichas i departementet Potosí. Vitichi är administrativ huvudort i kommunen Vitichi. 

Orter i Potosí (departement)
Laja, Bolivia

Laja är  en ort i den bolivianska provinsen Los Andes i departementet La Paz.

Orter i La Paz (departement)
Svenska murareförbundet

Svenska murareförbundet var ett svenskt fackförbund inom Landsorganisationen (LO) som ursprungligen bildades 1890 som Skånska murareförbundet men 1892 namnändrades till Svenska murareförbundet och upphörde 1961 då det uppgick i Svenska byggnadsarbetareförbundet.

Historia
1882 bildades landets första murarefackförening i Malmö. Senare bildades flera föreningar i Skåne. 
1890 gick föreningarna i Lund, Malmö, Hälsingborg och Ystad samman och bildade Skånska murareförbundet. Ordförande blev Johannes Lundahl.
1892 bytte man namn till Svenska murareförbundet och då fanns det sju avdelningar med 629 medlemmar.
1893 inrättades strejkkassa och 1898 begravningskassa.
1909 deltog förbundet i storstrejken.
1923 hade förbundet 2808 medlemmar. 
1928 anslöts förbundet till det gemensamma förhandlingsorganet Samverkande byggnadsfackförbunden.
1929 löstes de ständiga konflikterna med Svenska kakel- och plattarbetareförbundet då de kakelugns- och plattsättare som var medlemmar där gick över till Murareförbundet. 
1940 startades Svenska riksbyggen av Murareförbundet tillsammans med Svenska byggnadsträarbetareförbundet.
1949 bildades Murarnas erkända arbetslöshetskassa.
1950 hade förbundet 216 avdelningar med 14103 medlemmar.
1961 uppgick förbundet i Svenska byggnadsarbetareförbundet efter att förslaget om samgående fått knapp majoritet på kongressen 1960. Tidigare hade medlemmarna två gånger, 1936 och 1944, röstat mot ett samgående.

Ordförande
Nils Persson 1894-1922
Victor Björkman 1922-1950
Gösta Bengtsson 1950-1960

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor

Vidare läsning

Kjellberg, Anders (2017) The Membership Development of Swedish Trade Unions and Union Confederations Since the End of the Nineteenth Century (De svenska fackförbundens och centralorganisationernas medlemsutveckling sedan slutet av 1800-talet) (Studies in Social Policy, Industrial Relations, Working Life and Mobility). Research Reports 2017:2 (uppdaterad 2019). Lund: Department of Sociology, Lund University. (om medlemsutvecklingen mm i bland annat Murareförbundet)

Fackliga organisationer bildade 1890
Fackliga organisationer upplösta 1961
Historiska LO-förbund
Otuyo

Otuyo är  en ort i den bolivianska provinsen Cornelio Saavedra i departementet Potosí.

Orter i Potosí (departement)
Pucará, Santa Cruz

Pucará är  en ort i den bolivianska provinsen Vallegrande i departementet Santa Cruz.

Orter i Santa Cruz (departement)
Gottfrid Svensson

Nation:  

Gottfrid Svensson, född 13 maj 1889 i Uppsala, död 19 augusti 1956 i Stockholm, var en svensk brottare. Han blev olympisk silvermedaljör i fristil -67,5 kg i Antwerpen 1920.

Källor
Svenska medaljörer - Sveriges Olympiska Kommitté

Svenska brottare
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1920
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1912
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1920
Födda 1889
Avlidna 1956
Män
Idrottare från Uppsala
Svenska idrottare under 1900-talet
Adalet Ağaoğlu

Adalet Ağaoğlu, född 13 oktober 1929 i Nallıhan nära Ankara, död 14 juli 2020 i İstanbul, var en turkisk författare och dramatiker. 

Hon arbetade i 20 år som dramaturg vid turkisk radio, men sade upp sig av politiska skäl 1970 och började skriva romaner. De mest kända är Ölmeye Yatmak ("Att lägga sig ned för att dö", 1973), Fikrimin İnce Gülü ("Mitt sinnes sköra ros", 1976) och Bir Düğün Gecesi ("En bröllopsnatt", 1979). Ett av hennes temata är den enskilda människans ställning i den kontrastfyllda mångfalden som präglar dagens Turkiet, mellan det traditionella och det progressivt västliga. Tekniskt sett är hon inspirerad av fransk litteratur, särskilt Louis-Ferdinand Céline, och hennes berättarstil är tydligt präglad av hennes bakgrund inom dramat.

Källor

Noter

Webbkällor

Turkiska författare under 1900-talet
Turkiskspråkiga författare
Födda 1929
Avlidna 2020
Kvinnor
Turkiska författare under 2000-talet
Personer från Ankara