kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Theodor Hagberg

Jacob Theodor Hagberg, född den 20 januari 1825 i Stockholm, död där den 23 maj 1893, var en svensk litteraturhistoriker, lingvist, dramatisk författare och vitter översättare. Han var bror till Carl August Hagberg samt far till Karl August Hagberg, Louise Hagberg och Augusta Hagberg.

Hagberg blev student i Uppsala 1842, filosofie kandidat 1847 och filosofie magister 1848. 1851 kallades han till docent i fransk litteratur, sedan han utgivit och försvarat en akademisk avhandling: Om arten af Molières lustspel, utnämndes 1860 till adjunkt i franska och italienska språken samt 1868 till professor i nyeuropeisk lingvistik och modern litteratur vid Uppsala universitet. Han tog 1890 avsked från professuren.

Utom akademiska disputationer och avhandlingar i språkkunskap, estetik (Hvarför är vår tid icke poetisk? Några ord med anledning af B. E. Malmströms uppsats i Tidskrift för Litteratur 1852, Det historiska skådespelet. Estetisk undersökning 1866, med flera) och litteraturhistoria (Frithiofs Saga såsom svensk nationaldikt 1866) samt några smärre översättningar och kritiker, utgav Hagberg Italiensk språklära (1863, ny upplaga 1882), Trenne dramer af don Pedro Calderon de la Barca i svensk öfversättning (1870), Den provençalska vitterhetens återuppståndelse i 19:de århundradet (1873) och Petrarca, sonnetter till Laura i svensk öfversättning (1874).

Dessutom utkom, under den gemensamma titeln Literaturhistoriska gengångare, tre litterära studier: I. Rolandssagan till sin historiska kärna och poetiska omklädnad (1884), II. Cervantes' Don Quijote (1885) och III. Calderon, Lifvet är en dröm (1886). Han uppträdde även som dramatisk författare med de historiska skådespelen Karl den tolfte (1864) och Karl den elfte (1866; uppförd i Stockholm 1865).

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska professorer i lingvistik
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Svenska romanister
Svenska översättare under 1800-talet
Översättare från spanska
Översättare från italienska
Svenskspråkiga översättare
Författare från Stockholm
Svenska dramatiker under 1800-talet
Svenskspråkiga dramatiker
Svenska författare under 1800-talet
Födda 1825
Avlidna 1893
Män
Ugglan
SBH
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Översättare från Stockholm
Thaibasilika

Thaibasilika (Ocimum basilicum var. thyrsiflora) (L.) Benth. är en typ av basilika. Örten har små blad, lila stam och en nyans av lakrits eller mynta i smaken.

Karaktär
Tre typer av basilika används regelbundet i det thailändska köket. Denna artikel behandlar den vanligaste, känd som horapa (โหระพา) på thai och är en variant av Ocimum basilicum. De två andra typerna är kra phao (helig thaibasilika, กะเพรา), en variant av ocimum tenuiflorum, och manglak (thailändsk citronbasilika, แมงลัก), men de smakar tämligen annorlunda.

I Vietnam är thaibasilikan känd som húng quế (ordagrant "kanelbasilika" på grund av dess lila stam).

Användning i matlagning
Thaibasilika används som smaksättning i thailändska och vietnamesiska rätter. En tallrik rå thaibasilika serveras ofta till phở så den ätande själv kan tillsätta så mycket som önskas. Kryddan används även regelbundet i thailändsk rödcurry (แกงเผ็ด). Den krydda som vanligen används i rätter namngivna "kyckling/fläskkött/skaldjur med basilika" är dock vanligen av kra phao, eller manglak-typ.

Skall tillsättas i slutet av matlagningen.

En överraskande kombination är glass med thaibasilika.

Bilder

Referenser

Se även
Basilika

Kryddor och kryddblandningar
Kransblommiga växter
Klinisk mikrobiologi

Klinisk mikrobiologi är en medicinsk specialitet som innefattar att diagnostisera mikroorganismer (till exempel bakterier, virus och svampar) med olika tekniker. De mikrobiologiska teknikerna innefattar bland annat bakterieodling, DNA-påvisning, samt antikropps- och antigenpåvisning.

Mikrobiologi
Patologi
George Aiken

George David Aiken, född 20 augusti 1892 i Dummerston, Vermont, död 19 november 1984 i Putney, Vermont, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Vermont 1937–1941. Han representerade Vermont i USA:s senat 1941–1975.

Aiken var verksam som jordbrukare i Vermont. Han gifte sig 1914 med Beatrice Howard och paret fick fyra barn, Dorothy, Marjorie, Howard och Barbara. Aiken var viceguvernör i Vermont 1935–1937.

Aiken efterträdde 1937 Charles Manley Smith som guvernör i Vermont. Han efterträddes 1941 av William Henry Wills. Aiken efterträdde sedan 1941 Ernest William Gibson som senator för Vermont. Efter första hustruns död gifte senator Aiken 1967 om sig med Lola Pierotti. Aiken efterträddes 1975 som senator av Patrick Leahy.

Under den värsta antikommunistiska McCarthyismen var Aiken en av de få som tog bladet från munnen och protesterade mot excesserna.

Aiken var medlem i Odd Fellows. Han gravsattes på West Hill Cemetery i Putney.

Referenser

Externa länkar 
Biografi på National Governors Associations webbplats
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Viceguvernörer i Vermont
Guvernörer i Vermont
Ledamöter av USA:s senat från Vermont
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Windham County, Vermont
Födda 1892
Avlidna 1984
Män
Hangman Jury

Hangman Jury är en låt av Aerosmith skriven av Steven Tyler, Joe Perry och Jim Vallance. Låten släpptes som den andra singeln från albumet Permanent Vacation från 1987. Sången är egentligen en gammal blueslåt bland annat av Lead Belly och Taj Mahal. På låten spelar Perry akustisk gitarr och Tyler har ändrat om texterna till jag-form.

Låtar av Aerosmith
Musiksinglar 1987
Singlar utgivna på Geffen Records
William P. Dillingham

William Paul Dillingham, född 12 december 1843 i Waterbury, Vermont, död 12 juli 1923 i Montpelier, Vermont, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Vermont 1888–1890. Han representerade Vermont i USA:s senat från 1900 fram till sin död. Han var son till Paul Dillingham.

Dillingham studerade juridik och inledde 1867 sin karriär som advokat i Waterbury. Han var åklagare i Washington County 1872–1874.

Dillingham efterträdde 1888 Ebenezer J. Ormsbee som guvernör i Vermont. Han efterträddes 1890 av Carroll S. Page. Senator Justin Smith Morrill avled den 28 december 1898 i ämbetet och Jonathan Ross blev utnämnd till senaten. Ross tillträdde den 11 januari 1899 men var inte intresserad av att kandidera för omval. Dillingham efterträdde 1900 Ross i senaten. Han satt först till slutet av Morrills mandatperiod och omvaldes sedan fyra gånger. Senator Dillingham avled 1923 i ämbetet och efterträddes av Porter H. Dale. Dillingham gravsattes på Hope Cemetery i Washington County, Vermont.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Guvernörer i Vermont
Ledamöter av USA:s senat från Vermont
Amerikanska republikaner
Amerikanska advokater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Washington County, Vermont
Födda 1843
Avlidna 1923
Män
Anna Andersson

Anna Andersson eller Anna Anderson kan syfta på flera personer, bland annat:

 Anna Andersson (missionär) (1863–1889)
 Anna Andersson (konstnär) (1884–1944)
 Anna Anderson (1896–1984), som en tid antogs vara storfurstinnan Anastasia
 Anna Pettersson, född Andersson (1899–1971), syster till Dan Andersson, se Till min syster
 Anna Wohlin Andersson, (1928-1989), svensk politiker
 Anna Andersson (friidrottare), född 1974, tresteg och sprint
 Anna Andersson (författare), född 1980
 Anna Andersson (ishockeyspelare), född 1982
 Anna Andersson (ishockeyspelare, född 2004)

Fiktiva figurer
 Anna Andersson (Sune) – en figurer i Suneserien
Richard Hall

Richard Hall, född 18 april 1860 i Björneborg Finland, död 23 juni 1943 i Argentina, var en finländsk-svensk målare.

Han var son till konsuln Paul William Hall och Alexandrine Zelie Cornetz, gift första gången med Julie Cornetz som avled 1893 gift andra gången med konstnären Anna Elisabeth von Mühlenfels. Han studerade vid Konstakademien i Stockholm 1875-1881, vann kungliga medaljen med historiemålningen "Gustaf Vasa som barn inför kung Hans", men han flyttade tidigt till Frankrike, där han också kom att verka, bortsett från en tids uppehåll i New York.

Richard Hall skapade sig ett namn som porträttmålare och återfinns representerad på Nationalmuseum.

Källor

Externa länkar
konstnärslexikonett Amanda

Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1860
Män
Avlidna 1943
Marie Louise Idestam

Marie Louise Idestam-Blomberg, ogift Idestam-Almquist, född 21 juli 1898 i Åbo, Finland, död 21 juli 1988 i Sigtuna, var en finländsk-svensk skulptör och grafiker. Hon var syster till Bengt Idestam-Almquist.

Marie Louise Idestam var dotter till överingenjören Fridolf Vilhelm Fridolfsson Almquist och Agnes Idestam. Hon växte upp i Sankt Petersburg och kom till Sverige 1917. I Ryssland hade hon studerat måleri för Alfred Eberling och fortsatte i Sverige sina studier för Carl Wilhelmson 1917, vid Tekniska skolan och därefter skulptur för Carl Milles vid Konstakademien 1919–1921. 1921 och 1927–1928 studerade hon i Paris för bland andra Antoine Bourdelle. Idestam förestod tillsammans med Margareta Köhler under åren 1934–1942 inredningsfirman Futurum i Stockholm. Från 1940 var hon bosatt i Sigtuna. Hon är representerad på Moderna museet och Nationalmuseum.

Mellan åren 1921 och 1934 var hon gift med författaren Erik Blomberg. Deras döttrar var konstnären Lill-Marie Blomberg och socionomen och TV-producenten Monica Kempe. Marie Louise Idestam är begraven på Sigtuna kyrkogård.

Referenser

Externa länkar
MARIE-LOUISE IDESTAM-B BLOMBERG på Konstnärslexikonett Amanda

Vidare läsning 
 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Moderna museet
Personer från Åbo
Gravsatta på Sigtuna kyrkogård
Födda 1898
Avlidna 1988
Kvinnor
Ida Basilier-Magelssen

Ida Mathilda Basilier-Magelssen, född den 10 september 1846 i Pidisjärvi, död 23 maj 1928 i Hegra i Norge, var en finländsk-norsk sångerska. 

Basilier genomgick studier i Paris (1867–1870) och Sankt Petersburg. På 1870-talet var hon finska operans förnämsta kraft, deltog i Trebellis konsertturné i England 1877 och sjöng med framgång på operascener i Skandinavien, Tyskland och Frankrike. Hon var åren 1872–1874 Kungliga Operans mest lysande koloratursångerska. Under åren 1870–1880 gav hon omkring 700 konserter i Norden, främst i Sverige. Sedan 1878 var hon gift med Johan Sigfried Cammermeyer Magelssen (död 1910), sedan 1890 verkade hon som lärare främst i Kristiania.

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Finländska operasångare under 1800-talet
Norska operasångare under 1800-talet
Personer från Uleåborg
Födda 1846
Avlidna 1928
Kvinnor
Nils Målare

Nils Målare eller Nils i Tunatorp var en svensk bygdemålare, den yngste av de sörmländska kyrkodekoratörerna.

Bygdemålaren Nils använde kopparstick eller träsnitt som förlagor till sina bilder. År 1641 målade han en stor timmersal vid hemmanet Tova i Ripsa. Han dekorerade den med blommor och geometriserade ornament samt med elva bilder som symboliserade lika många dygder. Tovastugan flyttades 1951 till Nyköpingshus närhet. Nils är även känd för verk åtminstone i Flens kyrka och Hyltinge kyrka. Det är även genom kyrkohandlingar i Hyltinge som eftervärlden vet att målaren hette Nils och kom från Tunatorp.

Referenser 
 Ivar Schnell, Södermanlands kyrkor. Stockholm 1972

Svenska kyrkomålare
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Svenska målare under 1600-talet
Luke P. Poland

Luke Potter Poland, född 1 november 1815 i Westford, Vermont, död 2 juli 1887 nära Waterville, Vermont, var en amerikansk republikansk politiker och jurist. Han representerade delstaten Vermont i båda kamrarna av USA:s kongress, först i senaten 1865–1867 och sedan i representanthuset 1867–1875 samt 1883–1885. Han var känd för lagen Poland Act av år 1874 som var riktad mot mormonernas kontroll över justitieväsendet i Utahterritoriet och vars huvudsyfte var att underlätta bestraffningen för polygami.

Poland studerade juridik och inledde 1836 sin karriär som advokat i Vermont. Han var åklagare i Lamoille County 1844–1845. Han tillträdde 1848 som domare i Vermonts högsta domstol. Han var domstolens chefsdomare 1860–1865.

Senator Jacob Collamer avled 1865 i ämbetet och efterträddes av Poland. Han efterträddes i sin tur 1867 av Justin Smith Morrill. Poland tillträdde 1867 som ledamot av USA:s representanthus. Poland besegrades i kongressvalet 1874 av Dudley Chase Denison som kandiderade som obunden republikan. Poland var verksam som bankdirektör i St. Johnsbury. Han efterträdde sedan 1883 James Manning Tyler som kongressledamot. Han ställde inte upp för omval i kongressvalet 1884 och efterträddes 1885 i representanthuset av William W. Grout.

Poland avled 1887 och gravsattes på Mount Pleasant Cemetery i St. Johnsbury.

Externa länkar

Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Vermont
Ledamöter av USA:s representanthus från Vermont
Amerikanska republikaner
Amerikanska advokater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Chittenden County
Födda 1815
Avlidna 1887
Män
Johan Ludvig Mansa

Johan Ludvig Mansa, född den 10 april 1740 i Zweibrücken, död den 13 april 1820 på Fredensborg, var en tyskfödd dansk trädgårdsmästare, far till Frederik Vilhelm och Jacob Henrik Mansa. 

År 1765 kom Mansa, vars far var hovträdgårdsmästare, till Danmark och blev trädgårdsmästare på herresätet Fuglsang. På 1780-talet fick han anställning som trädgårdsmästare och slottsförvaltare på Marienlyst vid Helsingør och 1794 som trädgårdsmästare vid Frederiksborgs slottsträdgård. Slutligen blev han 1799 anställd som trädgårdsmästare och slottsförvaltare vid Fredensborgs slott. Mansa utmärkte sig speciellt som pomolog, men också på landskapsträdgårdsmästeriets område inlade han förtjänster, särskilt vid omläggning av trädgårdar från fransk til engelsk stil. 

Mansa skrev Havekatekismus eller Grundregler for nyttige Havevæxters Dyrkning i Danmark (1787), belönat av Kungliga danska lanthushållningssällskapet. Skriften utkom första gången 1789, efter att den på Lanthushållningssällskapets initiativ hade blivit fackgranskad av två trädgårdskunniga män: inspektör Christian Franz Schmidt och den botaniske trädgårdsmästaren Niels Bache. Femte upplagan utkom 1843 (ombesörjd av sonen trädgårdsmästare J.L. Mansa). Vidare utkom 1798 Udkast til Haveanlæg i den engelske Stil samt Anvisning til at inddele og beplante smaa Partier, 2 häften. Slutligen bevaras i den Bülowska manuskriptsamlingen i Sorø i handskrift: Om Havedyrkningen.

Källor 

 

Danska trädgårdsmästare
Danska landskapsarkitekter
Danska pomologer
Danska fackboksförfattare
Danskspråkiga fackboksförfattare
Personer från Zweibrücken
Födda 1740
Avlidna 1820
Män
DBL
Alla helgons blodiga natt 3

Alla helgons blodiga natt 3 (originaltitel: Halloween III: Season of the Witch) är en amerikansk skräckfilm från 1982. Det är den tredje filmen i Halloween-serien. Filmen har ingen koppling till de tidigare filmerna då Michael Myers ej är med i den. Filmen är regisserad av Tommy Lee Wallace och Tom Atkins har huvudrollen som Dr. Dan Challis.

Handling 
Allhelgonaafton närmar sig. Och som vanligt ska barnen klä ut sig. En leksakstillverkare får en idé: Han ska ta livet av miljontals ungar genom att göra en stor uppsättning giftiga, dödande masker.

Externa länkar 
 

Filmer från Universal Studios
Halloween (film)
Amerikanska filmer 1982
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Hubertine Auclert

Hubertine Auclert, född 10 april 1848 i Saint-Priest-en-Murat i Allier, död 4 augusti 1914 i Paris, var en fransk feminist. 

Auclert framförde krav på ett nytt slags "moderskapsstat" som skulle erbjuda moderskapsförsäkring och barnbidrag finansierade av ett slags faderskapsskatt som männen betalade. Hon sökte anpassa sina idéer efter samtidens normer och hävdade att moderskapet var en patriotisk tjänst av samma dignitet som militärtjänsten. Därför måste staten subventionera moderskapet. Det var hon som myntade termen "feminist". 

Auclert kopplade även samman kampen för kvinnlig rösträtt med kvinnans nationella roll i kolonierna. Åren 1888–1892 skrev hon artiklar om livsvillkoren för kvinnorna i Algeriet. De vita kvinnornas närvaro i kolonierna genom den koloniala administrationen skulle verka upphöjande på de arabiska kvinnorna. Hon ville emellertid inte ge rösträtt åt "infödingarna", varken män eller kvinnor, innan de franska kvinnorna hade fått rösträtt.

Referenser

Externa länkar

Födda 1848
Avlidna 1914
Kvinnor
Franska rösträttskvinnor
Varanus bitatawa

Varanus bitatawa är en art i ödlefamiljen varaner. Den bekräftades som en egen art i april 2010. Varanus bitatawa förekommer på ön Luzon, Filippinerna och dess föda utgörs av frukt. Ödlan äts av de Filippinska ursprungsfolken Aeta och Ilongot vilka kallar den Butikaw.

Fysisk beskrivning 
Varanus bitatawa kan bli över två meter lång, men väger endast runt 10 kg. Den är ljust färgad med strimmor av guldstänk. Dess fjälliga kropp och ben är blå-svart marmorerade med ljusa grön-gula fläckar och dess svans är fläckad i omväxlande segment av grönt och svart.

Media har i sin rapportering betonat att hanarna har hemipenis, det vill säga två penis-liknande organ ordnade parvis.  Det är dock så att alla ödlor och ormar av hankön har hemipenes.

Beteende 
Varanus bitatawa är en av endast tre fruktätande varaner i världen. Den föredrar att äta frukten från Pandanus-träden.

Taxonomi och utbredning 
Varanus bitatawa är nära släkt med den indonesiska komodovaranen. Den bekräftades vara en ny art i april 2010 av biologer från University of Kansas. DNA-analys hade avslöjat omfattande genetiska skillnader mellan den här arten och dess närmaste släkting Varanus olivaceus, som också är en fruktätare, men som lever på den södra delen av Luzon, snarare än den norra delen där Varanus bitatawa lever. Dessa upptäckter publicerades i Biology Letters, en peer reviewad vetenskaplig tidskrift, utgiven av Royal Society.

Ödlans kända utbredning är begränsad till Sierra Madre skogen vid den nordöstra kusten på den Filippinska ön Luzon.

Externa länkar 

Bild på engelska Wikipedia

Referenser 

Varaner
Varanus
Muskövarvet

Muskövarvet AB är ett skeppsvarv som ligger på Muskö i Haninge kommun, Stockholms län.

Historik
Varvet grundades år 2005 av de tre tidigare försvarsanställda kollegerna Krister Andersson, Ulf Holmqvist och Matias Stamboe. Företaget grundades i spåren av Försvarsbeslutet 2004, då Försvarsmakten beslutade att flytta och koncentrera Marinbasens verksamhet till Karlskrona. Dåvarande Marinverkstäderna på Muskö med ca 250 anställda, varslade och sade upp närmare 150 anställda, bland vilka Andersson, Holmqvist och Stamboe återfanns. Namnet Muskövarvet kom sig naturligt av att varvet geografiskt låg på Muskö samt att det som i folkmun alltid kallats för Muskövarvet de fakto formellt aldrig hade haft det namnet.
 
År 2007 såldes 55% av företaget till Aludesign i Docksta AB som till 2017 ägdes av bröderna Sundin innan det såldes till SAAB AB. 

Muskövarvet arbetar med service, reparationer, underhåll och ombyggnationer av fartyg och båtar från mindre fritidsbåtar till charter, passagerarbåtar och arbetsbåtar upp till ca 50 ton. Varvet arbetar till stor del med marinens båtar, men även med andra civila och offentliga redare liksom privatägda båtar.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska skeppsvarv
Bo Svanberg

Bo Olof Svanberg född 5 januari 1967 i Hagfors, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare. Jobbar sedan 1989 som brandman i Malmö. Han är far till fotbollsspelaren Mattias Svanberg.

Under sin karriär spelade han för Färjestads BK mellan 1985 och 1988 och vann under den perioden två svenska mästerskap 1986 och 1988. 

Han lämnade inför säsongen 1988/1989 Färjestad för spel i Malmö IF i näst högsta serien, dåvarande Division I. Svanbergs andra säsong i klubben avancerade Malmö till Elitserien. Svanberg stannade i klubben fram till 1996 och hann vinna sitt tredje och fjärde svenska mästerskap 1992 och 1994. 

År 1996 undertecknade han ett kontrakt med österrikiska klubben Kapfenberg. Efter en säsong i Österrike övergick han till spel i Tyskland med Kassel Huskies. Han stannade bara ett år i Kassel och återvände till Sverige och avslutade sin elitseriekarriär med ytterligare två säsonger med Malmö. Spelarkarriären rundades av med spel i Hvidovre IK i danska ligan samt med Kristianstads IK och Limhamn Limeburners i den svenska tredjedivisionen, nuvarande division 1. Svanbergs sista säsong som spelare var 2001/2002 med Limhamn. 

Svanberg draftades av Detroit Red Wings 1985 i elfte rundan som 218:e vald totalt sett men spelade aldrig i NHL. Svanberg har inga A-landskamper men flera juniorlandskamper och deltog bland annat i Juniorvärldsmästerskapet i ishockey 1987.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Bo Svanberg spelarstatistik på eurohockey.net

Födda 1967
Män
Spelare i Malmö Redhawks
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Svenska ishockeyspelare
Levande personer
Personer från Hagfors
Spelare valda i NHL Entry Draft 1985
Spelare valda av Detroit Red Wings i NHL Entry Draft
Spelare i Hvidovre IK
Stigbergets sjukhus

Stigbergets sjukhus låg vid Fjällgatan 23A (ursprungligen 23) och 23B (ursprungligen 23A) på Södermalm i Stockholm. Stigbergets sjukhus hade här sin verksamhet mellan 1941 och 1974. Byggnaderna uppfördes ursprungligen för Schartaus Handelsinstitut och kallas ibland även Gamla Schartau. Åren 1916-1940 var cancersjukhuset Radiumhemmet hyresgäst. Idag huserar en konstnärsförening i nummer 23A och stiftelsen Hälsans hus i 23B.

Handelsinstitut

Byggnaden vid Fjällgatan 23A beställdes av Frans Schartau. Tack vare en insamling kunde bygget finansieras och Schartaus förslag att bygga ett hus "å Grosshandelssocietetens egen rymliga tomt å Södermalm, för att inredas till Handelsinstitut"  antogs i januari 1861. 

Arkitekt för byggnaden var Johan Fredrik Åbom med M. Atterberg som byggmästare. Åbom ritade en typisk institutionsbyggnad med putsfasader i nyrenässans.  Husets sockel utfördes i röd sandsten från Gävle och för portomfattningen användes grön kolmårdsmarmor. Golven i trapporna belades med finslipad kalksten från Öland som lades i rutor med olika färgnyanser. Huset innehöll bara en lärosal och rektorn hade sin bostad i bottenvåningen. Från början var byggnaden bara två våningar högt. Undervisningen började i september 1865 med 28 elever.  

På granntomten (dagens Fjällgatan 23B) byggdes 1882–1884 skolans internat med plats för 18 boende elever samt bostäder för två lärare och rektorn. Arkitekter för internatsbyggnaden var bröderna Axel och Hjalmar Kumlien. För att kunna ta emot fler elever (sedan 1886 även flickor) höjdes skolbyggnaden kring år 1900 med en våning. Skolans utrymmen räckte dock fortfarande inte och 1915 flyttade Schartaus Handelsinstitut till större lokaler vid Stigbergsgatan 26-28.

Radiumhemmet

År 1916 övertogs båda skolhusen av Svenska Cancerföreningen som öppnade Radiumhemmet i byggnaden. Huset fortsatte att vara Radiumhemmet fram till 1938-40; då flyttades verksamheten till Karolinska sjukhuset i Solna, där den fortfarande finns.

Stigbergets sjukhus och verksamheten fram till nutid
Mellan åren 1941 och 1974 fanns Stigbergets sjukhus i båda byggnader samt i huset Fjällgatan 20A som 1939 ombyggdes av Stockholms stads fastighetskontor till sjukhus. I början på 1970-talet var det ett annexsjukhus med 106 platser inom långtidsvården. Tillsammans med Åsö sjukhus var det den första långvårdskliniken i Stockholm. 

I huset Fjällgatan 23A finns numera konstnärsföreningen Ateljé Förening och sedan 1976 har stiftelsen Hälsans hus sin verksamhet i Fjällgatan 23B. I källarvåningen har den vegetariska restaurangen Hermans sina lokaler.

Byggnaderna ägs av Stockholms stad och förvaltas av AB Stadsholmen. Den är blåmärkt av Stadsmuseet i Stockholm, vilket innebär att fastigheten utgör "synnerligen höga kulturhistoriska värden".

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Södermalm
Byggnader ritade av Johan Fredrik Åbom
Blåmärkta byggnader i Stockholm