kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Franz Bock

Franz Johann Joseph Bock, född 3 maj 1823 och död 30 april 1899, var en tysk konstförfattare.

Bock ägnade sig efter prästvigning i romersk-katolska kyrkan 1850 åt studiet av kyrklig konst, vilket han fördjupade under vidsträckta resor, bland annat till Orienten. Han verkade dessutom främjande på kyrklig konstindustri i Rhenlandet. 

Hans huvudarbeten är Geschichte der liturgischen Gewänder des Mittelalters (1858–71) och Die Kleinodien des heiligen römischen Reichs (1864).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Externa länkar 

 

Tyska konsthistoriker
Tyska romersk-katolska präster
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1823
Avlidna 1899
Män
Tyska präster under 1800-talet
Midtbyen, Århus

Midtbyen eller Aarhus C betraktas traditionellt som området innanför Ring 1 i den danska staden Århus och består av följande stadsdelar:

 Indre by
 Vesterbro
 Frederiksbjerg
 Langenæs
 ordhavnen
 Trøjborg

Största delen av området har postnummer 8000 Aarhus C, där det bor cirka 55 000 invånare. Tillsammans med Trøjborg, som är en del av postnumret 8200 Aarhus N, har området runt 65 000 invånare.

Århus
Isabella de Salareff

Isabella de Salareff, mer känd under artistnamnet Elektra, född 3 maj 1963 i Nylöse församling Göteborg, är en svensk tv-personlighet. Artistnamnet kommer från hennes tid i tv-programmet Gladiatorerna, där hon spelade gladiatorn Elektra. Hon har också medverkat i Fångarna på fortet fyra gånger.

Biografi
Salareff föddes och växte upp i Göteborg. Hennes far George är från Ryssland och hennes bortgångna mor Florentina var från Polen. Salareff har en bror och en syster. Efternamnet är ett franskt-ryskt adelsnamn. Under uppväxten hade hon tandställning, vilket inspirerade henne att utbilda sig till tandsköterska. Hon började sedan att arbeta som servitris och sedan som föreläsare i kost och träning.

TV-framträdanden

Gladiatorerna
2000 gick Salareff på provspelning för Gladiatorerna, en TV4-producerad svensk version av The American Gladiators. Hon blev en av 50 kvinnor som fick göra slutprovet på Bosön. Där tränades de i kondition, styrka, koordination, explosivitet och snabbhet. Elektra blev en av åtta kvinnor som blev uttagna för programmet. Salareff blev rollbesatt som Elektra, och sa: "Jag kallades Elektra den elaka. Det passade mig eftersom jag har lätt att spela både arg och glad." Programmet sändes mellan 2000 och 2003 i sex säsonger på TV4.

Fångarna på fortet
Under hösten 2003 tävlade Salareff tillsammans med Hero, Izor och Amber från Gladiatorerna i Fångarna på fortet. Hon var också med igen 2005 i ett lag som kallade sig "Amazonerna" med bland annat Qristina Ribohn och Veronica Larsson från dokusåpan Farmen.

Under sommaren 2010 spelades en ny säsong av Fångarna på fortet in. Salareff var med i laget "Fortets mästare", som mötte laget "Svenska mästare" i första avsnittet. De gick vidare till final men förlorade mot "Handbollslaget". År 2012 återvände Salareff till fortet för fjärde gången för att tävla i laget "Muskeltjejer".

Externa länkar

Noter

Svenska TV-personligheter
Födda 1963
Kvinnor
Levande personer
Personer från Göteborg
Personer i Sverige under 2000-talet
Rialtobron

Rialtobron (italienska: Ponte di Rialto) är den äldsta och mest kända av tre broar över Canal Grande i Venedig i Italien. Bron är uppkallad efter området och marknadsplatsen Rialto på östra sidan till vilken bron leder. Rialto var tidigare namnet på bankarna på båda sidor av den här delen av Canal Grande, Rivoaltus, de höga bankarna. Canal Grande gick då under namnet Rio Businiacus.

Historik 
Den första bron över Canal Grande var en pontonbro som byggdes 1181 av Nicolò Barattieri. Den kallades Ponte della Moneta, myntbron, förmodligen uppkallad efter myntverket som var beläget på östra sidan.

När marknadsplatsen på Rialto ökade i betydelse och omfattning ersattes pontonbron av en öppningsbar träbro år 1255.. Bron bebyggdes med butiker och hyran för dessa bekostade en del av brons underhåll. Bron brändes delvis ner under en revolt under ledning av Bajamonte Tiepolo år 1310. År 1444 rasade bron av tyngden från åskådare som när de tittade på en båtparad och den kollapsade återigen 1524.

En stenbro föreslogs första gången redan år 1503 och flera förslag lades fram de följande årtiondena. Efter att myndigheterna begärt in förslag på en ny stenbro 1551 kom ritningar från flera arkitekter som Jacopo Sansovino, Palladio och Vignola. Samtliga förslag inbegrep en bro med flera valv.

Dagens stenbro, med endast ett spann, ritades av Antonio da Ponte, och den nya bron kunde invigas 1591. Bron påminner om den träbro som den ersatte med två branta ramper som leder upp till en portik mitt på bron. Ramperna upp till portiken flankeras av affärer. Konstruktionen ansågs så djärv att arkitekten förutspådde en framtida kollaps. Bron har istället blivit en av Venedigs arkitektoniska ikoner.

Referenser

Noter

Externa länkar

Broar i Venedig
Stenvalvbroar
Det grymma svärdet (tidskrift)

Det grymma svärdet är en svensk alternativ kulturtidskrift startad 2007 av  Pontus Lundkvist, som fram till 2012 också var redaktör. Tidskriften utges av förlaget Lystring. Det grymma svärdet tar upp kulturyttringar som den övriga pressen inte ägnar någon större uppmärksamhet. Tidningen och innehållet är av varierande format och grafisk form.

Tidningen blandar noveller, intervjuer, serier, konst, fotografier, musik med mera.

Nummer i urval 
Det grymma svärdet 1. Utgivet 2007. Medverkande: Pontus Lundkvist, Pär Thörn, David Liljemark, Sabina Ostermark, Henrik Bromander. 
Det grymma svärdet 2. Utgivet 2008. Medverkande: Pontus Lundkvist, Henrik Bromander, Sara Granér, Bo Sjökvist, David Liljemark. 
Det grymma svärdet 3. Utgivet 2008. Medverkande: Pontus Lundkvist. 
Det grymma svärdet 4. Utgivet 2009. Medverkande: Pontus Lundkvist, Mats Jonsson, Nanna Johansson, Bo Sjökvist, Tom Karlsson. 
Det grymma svärdet 5. Utgivet 2010. Medverkande: Pontus Lundkvist, Anna Ekman, Johannes Nilsson, Henrik Möller, Kerstin Björk. Till tidningen medföljer också en vinylskiva med musik av bland annat Testbild, Naimi (Kristin Eklund), The Goner, David Liljemark och Ved.

Referenser

Externa länkar 
Lystring

Svenska kulturtidskrifter
Tidskrifter startade 2007
Aarhus Ø

Aarhus Ø är ett stadsområde i Midtbyen i Århus i Danmark, byggt på den tidigare containerhamnen i Nordhavnen. Ombyggnationen av Nordhavnen påbörjades 2007 och området planerades färdigställt ha bostäder för 8 000 invånare och lika många arbetsplatser, och täcka en yta på 700 000 m². De första boende flyttade in 2012. I maj 2017 hade området cirka 3 000 invånare. Området är under fortsatt utveckling, idag med planering för cirka 10 000 invånare och cirka 12 000 arbetsplatser.

Århus kommun har beslutat att 25 % av bostäderna i området ska vara hyresrätter.

Aarhus Ø består av flera öar som är sammanknutna via broar. Huvudgatan är den cirka en kilometer långa Bernhardt Jensens Boulevard. I området finns ett havsbad, Aarhus Havnebad, öppnat 2018. Det finns också en simbana i havet som är utmärkt med röda bojar. 2014-2018 fanns Ø-Haven, en offentlig stadsträdgård med utrymme för Århusbor att ha egna små odlingslotter.

Aarhus Ø skulle enligt tidigare planer trafikeras av light rail-banan Aarhus Letbane. Tanken var att spårvagnen skulle köra ut på den kilometerlånga boulevarden och vända, men planerna drogs tillbaka 2021 på grund av att trafiksituationen vid Nørreportkrydset ansågs bli ohållbar.

Byggnader 
Byggnader i urval i Aarhus Ø:

 Navitas, vetenskap- och innovationscenter. Den 38 000 m² stora stjärnformade byggnaden ritades av arkitektfirmorna Kjær & Richter och Christensen & Co.
 Lighthouse, ett 142 meter högt höghus med 400 bostäder. Färdigställandet försenat på grund av instabil mark, senaste planen till 2021 eller 2022.
 Z-huset, 38 meter högt hus med 100 bostäder.
 Isbjerget, 160 bostäder i 11 torn på mellan 8 och 11 våningar.

Referenser

Externa länkar
Z-huset.dk
Isbjerget
olavdelinde.dk

Århus
Alfred Bock

Alfred Bock, född 14 oktober 1859 och död 6 mars 1932, var en tysk författare.

Bock har skrivit verklighetstrogna skildringar ur folklivet samt lyriska och dramatiska dikter. Bland han verk märks Hessenluft (1907), Die Oberwälder (1912), Gedichte (1889) samt die Prinzessin von Sestri (1889).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Födda 1859
Avlidna 1932
Män
Mottagare av Georg Büchner-priset
Johannes Bock

Johannes Carl Bock, född 2 oktober 1867, död 8 januari 1953, var en dansk farmakolog.

Bock blev medicine doktor 1895, och professor i farmakologi vid Köpenhamns universitet 1900. 

Bocks vetenskapliga arbeten behandlar huvudsakligen farmakologisk undersökningsteknik.

Referenser

Noter

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Danska läkare
Danska farmakologer
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Födda 1867
Avlidna 1953
Män
Tehuset Java

Tehuset Java aktiebolag är en anrik butik vid Botulfsplatsen i centrala Lund och grundades redan 1932 av John Arnerius. Butiken ligger på bottenvåningen i ett gammalt hus från 1700-talet och har legat där sedan det grundades.

Grundaren John Arnerius hade redan 1931 varit på besök i Boston och sett hur försäljning av kolonialvaror var betydligt vanligare än hemma i Lund. Han grundade sitt företag året därpå och hade texten "Köp edert kaffe här" i sitt fönster som uppmuntrade kunderna att handla sitt kaffe just där.
På den tiden såldes det även varor som punch, diverse konfektyr samt honung från en biodlare på bakgården.

Under 1950-talet började Javaimporten som det då hette, att sälja kaffe från Kärnkaffe och 1958 kom den klassiska skylten upp på fasaden som sitter där än idag.
Efter exakt 40 år som ägare började John Arnerius gå i tankarna att sälja sin verksamhet och 1972 köpte dagens ägare företaget. 1987 bytte företaget namn från Javaimporten till dagens Tehuset Java Aktiebolag.

Tehuset Java växte och blev med tiden något av en institution i Lund och är idag lika välbesökt av turister på sommaren som många andra sevärdheter i staden.

2007 och 2009 öppnade Tehuset Java två butiker i Stockholm.

Referenser

Externa länkar
Företagets webbplats

Svenska dagligvaruhandelsföretag
Företag i Lund
Företag bildade 1932
Sandviken, Vasa

Sandviken (fi. Hietalahti) är en stadsdel i Vasa stad cirka en kilometer från centrum. I Sandviken finns flera sportanläggningar, bland andra Sandvikens fotbollsstadion, simhall, friidrottsstadion Karlsplan, Tennis-Center och andra fotbollsplaner.

Vasa
Samuel Capricornus

Samuel Capricornus eller Samuel Friedrich Bockshorn, född 21 december 1628 och död 10 november 1665, var en tysk tonsättare.

Capricornus var en av de mera betydande tyska tonsättarna under 1600-talets mot, och var kantor i Reutlingen, senare i Pressburg och Nürnberg och från 1675 till sin död hovkapellmästare i Stuttgart. 

På ett egendomligt sätt är hans namn knutet till Giacomo Carissimi och till oratioriets tidigaste historia, i det att oratoriet Judicium Salomis, som vanligen anges vara författat av Carissimi, 1669 trycktes som skrivet av Capricornus i hans verk Theatrum musicum. Vem som egentligen är författare är oklart. 

Bland Capricornus främsta verk mäks Opus musicum (1655), Geistliche Konzerte (1658), Geistliche Harmonien (1659 ff), Sonaten und Kanzonen mit 3 Instrumenten (1660), Opus aureum missarum (1670) samt Tafelmusik (1670-71).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Tyska klassiska kompositörer
Födda 1628
Avlidna 1665
Män
Brott mot person

Brott mot person är brott som är riktade mot enskilda personer eller en persons intressen. De kan utgöras av brott mot familj, sexualbrott, brott mot liv och hälsa och ärekränkningsbrott. Brott mot person står för 17 procent av brotten i Sverige varje år där våldsbrott av dessa utgör huvuddelen.

Brotten innefattar i svensk rätt brott mot liv och hälsa, brott mot frihet och frid, ärekränkningsbrott, sexualbrott, och brott mot familj.

Referenser

Brott i Sverige
Såguddens museum

Såguddens museum är ett friluftsmuseum i Arvika, Värmland. Museet är beläget invid Kyrkviken och omfattar cirka 25 byggnader från olika platser i västra Värmland.

Såguddens museum drivs av Västra Värmlands Fornminnesförening, som bildades 1904 på initiativ av Anders Gustaf Hedenskog. Hedenskog, som var intendent och författare, var tillsammans med möbelsnickaren Elis Eriksson ivrigt sysselsatt med att lokalisera och samla intressanta, gamla föremål som inte längre användes och förmå folk att överlämna föremålen till Såguddens museum.

Historia
Området tillhörde tidigare det närliggande säteriet Vik. Men 1903 inköpte dåvarande köpingen hela egendomen. När den nya stambanan anlades 1871 avskildes området från Styckåsskogen i norr. Den engelske sjöofficeren Alan Hopwood Grey uppförde ett sågverk på den västra delen av udden, och Anders Rudolf Edgren byggde 1896 ett lokomobildrivet cirkelsågverk på den östra delen. 1903 upplät köpingen området som avstjälpningsplats för sopor (kallades ”Klondyke”) och latrinområdet väster om Viksälven fick namnet ”Pottängen”. 1907 beslöt man dock att snygga upp området, Greys kvarvarande tegelskorsten revs, och promenadvägar med soffor anordnades. Sågudden användes som uppskattad badplats och ett badhus anlades. Med stadens expansion försämrades dock vattenkvaliteten i Kyrkviken och badhuset revs 1942.

En ny museiform hade växt fram i Norden och även på andra ställen i världen efter att Arthur Hazelius skapade friluftsmuseet Skansen i Stockholm. 1913 fick Skansen en efterföljare i och med att Arvikas stadsfullmäktige beslöt att "upplåta lämplig plats å den så kallade Sågudden för uppförande av en museibyggnad" och därmed anlägga ett museum på den så kallade Sågudden. Sågudden är belägen invid Kyrkviken strax öster om Arvika centrum. På nuvarande Sågudden låg tidigare Greys sågverk, som ovan nämnts.

Bland byggnaderna som ingår i Såguddens friluftsmuseum märks:
Storbondegården (som inrymmer ett museum), invigdes 1922. Stugan hämtades från Berg i Ny socken
Tangenstugan från 1700-talet
Visthusbod
Stolpbod från 1700-talet
Loftskjul från 1600-talet
Soldattorp
Olle Rökares stuga
Lusthus, ”kärlekskupa”
Väderkvarn
Rökstuga från 1700-talet (från Lekvattnet, stugan var första huset på plats, 1915)
Finnsmedja
Schröderstugan (minnesrum för författaren Gustaf Schröder)
Skvaltkvarn
Finnbastu
Båthus med kyrkbåt
Drängstuga
Åkdonshall (museum)
Nystuga, uppfördes 2008 som ersättning för det nedbrunna Högloftet (rymmer kafé, utställningslokal och administration).

I byggnaderna finns stora samlingar av allmogeföremål såsom möbler, bonader, husgeråd, redskap och åkdon. Unika och mycket sevärda samlingar även från forntiden och medeltiden. Museet är öppet under sommarmånaderna. Aktiviteter förekommer även vid speciella högtider under resten av året. I parken finns 24 ursvenska namnsatta träd med latinska namn.

Ett sädesmagasin som användes som kafé utsattes 2004 för ett pyromandåd. Ett nytt kafé har nu uppförts på samma plats.

Bildgalleri

Referenser
Informationsfolder Såguddens museum

Externa länkar
 
www.sagudden.se (Föreningens hemsida)
Sågudden

Arvika
Friluftsmuseer i Sverige
Museer i Värmlands län
Marie Svan

Karin Marie Svan, född Johansson 30 juni 1963 i  Furudal i Ore församling, är en svensk före detta längdskidåkare som på klubbnivå tävlade för IFK Ore, IFK Mora och Dala-Järna IK. Marie är utbildad polis.

Idrottskarriär 
Svan var medlem av längdlandslaget under 1980-talet där hon deltog i OS 1988 och i två VM. Hennes främsta merit är en andraplats i en världscupdeltävling 1986. 
1987 kom hon 2:a i Val du Sole på 5 km klassiskt. 
1989 placerade hon sig som snabbaste kvinna i Vasaloppet, som dock inte fick någon officiell damklass förrän 1997.

Privatliv 
Marie Svan är gift med Gunde Svan. De har dottern Julia Svan, tidigare längdskidåkare, och sonen Ferry Svan, som tävlar i timbersports.

Marie Svan har deltagit som tävlande i fyra avsnitt av Fångarna på fortet: 24 oktober 1992, 16 januari 1998, 23 augusti 2010 och 1 september 2010.
Hon är utbildad polis.

Källor 
Sveriges olympiska kommitté

Svenska längdåkare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Sverige
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1988
Svenska idrottare under 1900-talet
Personer från Ore socken
Födda 1963
Levande personer
Kvinnor
Kungsholm

Kungsholm kan syfta på:

 Kungsholms församling – en tidigare församling i Domkyrkokontraktet i Stockholms stift
 Kungsholms församlingshus – en byggnad tillhörande Västermalms församling på Kungsholmen i Stockholm
 Kungsholms baptistkyrka – kyrkobyggnaden för Kungsholms baptistförsamling
 Kungsholms villastad – en villastad i Ulvsunda
 Kungsholms strand – en gata på Kungsholmen
 Kungsholms fort – en militär befästning i Blekinge skärgård
 M/S Kungsholm – flera fartyg
 S/S Kungsholm – ett fartyg

Geografi

Åland 

 Kungsholm (Lemland, Åland), ö, 
 Kungsholm, del av Vandö, Finström, Åland,

Se även
 Kungsholmen (olika betydelser)
Wunderlich

Wunderlich är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Agathon Wunderlich (1810–1878), tysk jurist
 Carl Reinhold August Wunderlich (1815–1877), tysk medicinare
 Claudia Wunderlich (född 1956), östtysk handbollsspelare
 Ernst Karl Friedrich Wunderlich (1783–1816), tysk klassisk filolog
 Erhard Wunderlich (1956–2012), tysk handbollsspelare
 Fritz Wunderlich 1930–1966), tysk sångare (tenor)
 Johann Georg Wunderlich  (1755–1819), tysk kompositör och flöjtist
 Klaus Wunderlich (1931–1997), tysk organist
 Magdalena Wunderlich (född 1952), västtysk kanotist
 Paul Wunderlich (1927–2010), tysk målare, skulptör och grafiker
 Pia Wunderlich (född 1975), tysk fotbollsspelare
 Tina Wunderlich (född 1977), tyysk fotbollsspelare

Tyska efternamn
Marie-Chantal Long

Marie-Chantal Long, född 27 april 1956 i Marrakech, är en fransk-svensk skådespelare och författare. Hon flyttade till Sverige 1980 och har ägnat sig åt teater och dans samt medverkat i några filmer. Hon har bland annat spelat Philips mamma i TV-serien Ebba och Didrik.

År 2015 vann hon Barnens romanpris för Den blomstertid nu kommer vilket var hennes elfte bok.

Källor

Externa länkar
 
 

 http://www.marie-chantal.se/

Franska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1956
Kvinnor
Levande personer
Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenskspråkiga författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenska författare under 2000-talet
Personer från Marrakech
Bock (efternamn)

Bock är ett germanskt efternamn, som burits av bland andra:

 Adolf Bock
 Alfred Bock
 August Karl Bock
 Carl Bock
 Carl Ernst Bock
 Carolina Bock
 Fedor von Bock
 Franz Bock
 Hieronymus Bock
 Ior Bock
 Ina Bock
 Jerry Bock
 Johannes Bock
 Johannes Benedicti Hircinius Bock
 Roland Bock
 Sixten Bock (1884–1946), svensk zoolog
 Wilhelm Bock

Svenska efternamn
Danska efternamn
Norska efternamn
Tyska efternamn
Stefan Bocskay

Stefan (István) Bocskay, född 1556 och död 1606, var en furste av Siebenbürgen.

Redan under furstarna Báthory spelade Bocskay en betydande roll. Han var ägare till stora gods i både Ungern och Siebenbürgen, och önskade till en början ansluta sig till kejsaren, men Rudolf II:s absolutistiska och mot protestanterna fientliga politik gjorde snart den kalvinistiske fursten till en bitter fiende av Habsburg. Kejsarens övergrepp vid riksdagen 1604, som hotade ungrarnas både politiska och religiösa frihet, drev Bocskay tillsammans med Gábor Bethlen med flera magnater till öppet uppror och en allians med Osmanska riket. Överallt slöt sig folket till Bocskay, ständerna valde honom till furste av både Siebenbürgen och Ungern, och sultanen bekräftade Bocskay i dessa värdigheter. De kejserliga truppernas upprepade nederlag ledde slutligen till freden i Wien 1606, där ungrarnas privilegier, särskilt protestanternas religionsfrihet bekräftades, och Bocskay erkändes som furste av Siebenbürgen och erhöll vissa delar av Ungern. Även mellan kejsaren och Osmanska riket slöts en fred i Zsitva-Torok i november 1606. Bocskay dog kort därefter.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Transsylvaniens regenter
Födda 1556
Avlidna 1606
Män
Svensk uppslagsbok
August Karl Bock

August Karl Bock, född 25 mars 1782, död 30 januari 1833, var en tysk anatom, far till Carl Ernst Bock.

Bock var från 1814 till sin död prosektor i anatomi i Leipzig. Han gjorde sig särskilt känd som lärare och för sin färdighet att bereda anatomiska preparat. Han har utgivit talrika skrifter, uteslutande av anatomiskt innehåll.

Källor 
 

Födda 1782
Avlidna 1833
Tyska anatomer
Män
Säsong 13 av Simpsons

Simpsons, säsong 13 innehåller fem avsnitt från den tolfte produktionslinjen, (CABF). Detta var den sista säsongen som producerades med traditionell animering och den första säsongen med Al Jean som show runner.
Under 2002 vann Simpsons elva Annie Award för "Best Animated Television Production".

She of Little Faith var nominerad till Primetime Emmy Award för "Outstanding Animated Program (For Programming less than One Hour)". Låten "Ode to Branson" från The Old Man and the Key av Alf Clausen och Jon Vitti blev nominerad till "Outstanding Individual Achievement in Music and Lyrics". Brawl in the Family var nominerad till Environmental Media Award för "Best Television Episodic Comedy". Tre avsnitt blev nominerad till Writers Guild of America Award i kategorin anmination, Blame it on Lisa (skriven av Bob Bendetson), The Bart Wants What It Wants (skriven av John Frink och Don Payne) och Jaws Wired Shut (skriven av Matt Selman). Detta är hittills den enda gången som inte kategorin vanns av Simpsons.
Under 2003 års Golden Globe Award var serien nominerad till sin första och hittills enda Golden Globe Award, för "Best Television Series - Musical or Comedy".

Säsongen sågs i genomsnitt av 12,4 miljoner och blev den näst högst rankade showen på Fox efter Malcolm - Ett geni i familjen.

Lista över avsnitt

Hemvideoutgivningar 

Den trettonde säsongen släpptes i USA den 24 augusti 2010 på DVD och blu-ray och lanserades i Sverige den 22 september 2010. Boxen bestod denna gång av Ralph Wiggum, och lanseras även med en begränsad utgåva med plastansikte. Även utgåvan med plastansiktet utkom i region 1 den 24 augusti 2010.

Källor

Externa länkar
 Säsong 13 på TheSimpsons.com, version 1
 Säsong 13 på TheSimpsons.com, version 2

13
TV-säsonger 2001
TV-säsonger 2002
Jonas Bodell

Jonas Bodell, född 1811 och död 1867 var andlig ledare ledare för en luthersk konservativ rörelse, som man kallade Gamla Lutherska kyrkan. Man vände sig främst mot de nya kyrkliga böckerna och använde Carl XIII:s bibel, Sions Sånger eller Swedbergs Psalmbok från 1695. Man hävdade också rätten att undervisa sin barn enskilt eller i hemmen och godkände inte t.ex. nya katekesutgåvor för användande i undervisning i skolan. 

Bodell var handelsman i Stockholm och blev 1836 disponent vid och senare ägare av Oskarsvarv i Luleå. Han var medlem av borgarståndet 1858-60. Bodell var ledare för en andlig rörelse i Luleå och utbildade denna till en särskild riktning, av utomstående kallad "bodellismen". Han opponerade sig mot statskyrkan och särskilt mot de tvångsdop, som vid den här tiden företogs. Bodell framförde sina åsikter i en egen tidning, Norden (1857-60).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Vidare läsning 
 
Folke Öberg: Bodellisterna och den stora skolstriden (2002)

Externa länkar 
 

Svenska politiker under 1800-talet
Svenska teologer under 1800-talet
Födda 1811
Avlidna 1867
Män
Bryan

Bryan kan syfta på:

 Bryan, Ohio – stad i Williams County, Ohio
 Bryan, Texas – stad i Brazos County, Texas
 Bryan, Wyoming – spökstad och järnvägsstation i Sweetwater County, Wyoming

Se även 
 Bryan County
Charlotte Checkers (2010–)

Charlotte Checkers är ett amerikanskt ishockeylag som är baserat i Charlotte i North Carolina och spelar från och med 2010 i AHL.

De agerar farmarlag åt NHL-laget Carolina Hurricanes och samarbetar även med Florida Everblades i ECHL.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Ishockeyklubbar i North Carolina
Sportklubbar bildade 2010
Sport i Charlotte, North Carolina
AHL-lag
Farmarlag till Seattle Kraken