kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Matej Bor

Matej Bor, vars riktiga namn var Vladimir Pavšič, föddes den 14 april 1913 och dog den 29 september 1993. Han var en slovensk översättare, poet, kritiker, journalist, dramatiker, partisan och förkämpe. Under andra världskriget verkade han inom befrielserörelsen genom att vara engagerad inom kultur och propagandaområden.

Hans liv 

Vladimir Pavšič föddes i byn Grgar, nära Gorizia. På den tiden tillhörde området Österrike, men idag tillhör området Slovenien. Efter år 1920 flyttade familjen till Celje som då tillhörde Jugoslavien. Efter att han gått klart gymnasiet började han studera slovensk och slavisk filologi vid universitetet i Ljubljana. Efter att han tagit examen arbetade han som journalist och professor i Maribor. Bor flydde från Maribor 1941, till Ljubljana som var ockuperat av Italienare , eftersom Maribor ockuperades av tyska nazister. Sommaren 1941 gick han med i den kommunistledda motståndsrörelsen. Han skrev många stridssånger som var omtyckta av de slovenska partisanerna under andra världskriget. Det var då han tog namnet Matej Bor i syfte att skapa anonymitet. Han fortsatte att använda detta namn även efter andra världskriget.

Under 1944 flyttade han till Belgrad för att arbeta inom radio.  Belgrad hade då blivit befriat från nazisterna av jugoslaviska armén. 1945 flyttade Bor tillbaka till Ljubljana där han ägnade sig åt att översätta och skriva. En av hans författarkollegor var Anton Ingolič. Bor fick Prešerenpriset 1947, som hyllning för hans verk. Han var sedan 1965 medlem i slovenska vetenskaps- och konstakademin. Under tidigt 1970- tal tros han vara en av de första grundarna av miljörörelsen i Slovenien. Bor försökte år 1980 att översätta venetiska skrifter genom att använda det slovenska språket och dess dialekter. Tillsammans med Jožko Šavli och Ivan Tomažič, skapade de en teori om att slovener ursprungligen kom från ett romersk- slaviskt folk som kallades veneter enligt venterteorin. Bor hjälpte år 1984 författaren Igor Torka att publicera en roman om upplevelsen i konservationslägret Goli Otok. Bor skrev 12 dramer och flera verk för ungdomar. Han översatte även främst Shakespeares verk. Han dog i Ljubljana 1993.

Verk i urval 
 Previharimo viharje (Låt oss rida ut stormarna) gavs ut 1942. Detta var hans första diktsamling.
Šel je popotnik skozi atomski vek (Det gick en vandrare genom atomåldern) kom ut 1970. Detta var hans sista diktsamling.
Vesna (Våren), en film som spelades in 1954 efter hans manuskript.
Uganke (Gåtor), 1951. Litteratur för unga.
Slike in pesmi o živalih (Bilder och sånger om djur), 1956. Litteratur för unga.
Pesmi za Manjo (Sånger till Manja), 1985. Litteratur för unga.

Referenser 
http://www.slovenienhistoria.se/ (ca 1945 e.Kr - nu)

Födda 1913
Avlidna 1933
Män
Slovenska poeter
Alumner från Ljubljanas universitet
On Your Feet or on Your Knees

On Your Feet or on Your Knees är ett musikalbum av Blue Öyster Cult som lanserades i februari 1975 på Columbia Records. Albumet släpptes ursprungligen som en dubbel-LP och innehöll förlängda versioner av låtar från gruppens tre första studioalbum. Inspelningarna är gjorda under flertalet olika konserter runt om i USA. Skivan avslutas med två covers. Rent kommersiellt sett är det ett av gruppens mest framgångsrika album, men på All Music Guide har skivan bara två stjärnor av fem i betyg, och Robert Christgau gav skivan ett mediokert C+ i betyg.

Låtlista
"Subhuman" - 7:30
"Harvester of Eyes" - 4:55
"Hot Rails to Hell" - 5:55
"The Red and the Black" - 4:33
"7 Screaming Diz-Busters" - 8:27
"Buck's Boogie" - 7:40
"(Then Came The) Last Days of May" - 4:35
"Cities on Flame" - 4:08
"ME 262" - 8:47
"Before the Kiss (A Redcap)" - 5:05
"I Ain't Got You" - 8:59
"Born to Be Wild" - 6:36

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #22
Kvällstoppen, Sverige: #8

Källor

Musikalbum 1975
Album av Blue Öyster Cult
Elsie Dahlberg-Sundborg

Elsie Margareta Dahlberg-Sundberg, född 8 december 1916 i S:t Johannes församling i Stockholm, död 27 januari 2005 i Österåker-Östra Ryds församling, var en svensk tecknare och skulptör.

Elsie Dahlberg-Sundberg utbildade sig 1938–1940 på Tekniska skolan i Stockholm och 1941–1946 på Kungliga konsthögskolan i Stockholm.

Offentliga verk i urval
Lena, brons, 1962, uppsatt 1984 utanför Västra Storgatan 27–29 i Kristianstad
Världsförbättrare, Borlänge stadshus
Ljugarbänken, brons, Vetlanda samt Hackstavägen i Österåker
17 år, brons, 1965, Stocksundstorps gård i Solna
Mor och barn, brons, 1965, Stocksundstorps gård i Solna
Mjölnare, brons, 1971, en holme i Svartån i centrala Mjölby 
Den förlorade sonen, brons, 1977, utanför vapenhuset på Södra Åsums kyrka
Avskedet på polarisen, brons, 1980, Finn Malmgrens plan i Hammarbyhöjden i Stockholm
Mammor, brons, väggmonterad skulptur utanför entrén till äldreboendet Tallgården i Enebyberg

Källor
Gunnel och Kjell Swärd: 63 skulptörer, Pedagogförlaget, Klippan 1984,

Noter

Externa länkar 

 
 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1916
Avlidna 2005
Kvinnor
Eric Bloom

Eric Jay Bloom är en amerikansk sångare och gitarrist född 1 december 1944 i Brooklyn, New York. Han växte upp i Queens. Bloom studerade under det tidiga 1960-talet språk och började samtidigt intressera sig för musik. Från 1967–1971 var han med i ett antal musikgrupper, bland annat en som hette Lost and Found. Efter det var han från 1968 turneledare för gruppen Soft White Underbelly. 1971 lämnade den gruppens sångare Les Braunstein sin plats och Bloom erbjöds att ta över den. De bytte 1971 namn till Blue Öyster Cult och året därpå skivdebuterade de med ett självbetitlat album. Eric Bloom har sedan dess varit medlem i gruppen och gett ut ett 20-tal album samt gjort tusentals konserter med den. Bloom är privat intresserad av science fiction vilket också färgade av sig på de låtar han skrivit för gruppen.

Bloom, som är känd för att vara en ivrig läsare, särskilt av science fiction och fantasy-romaner, skickade en gång ett fanbrev till den engelska science fiction-författaren Michael Moorcock och samarbetade sedan med honom på tre låtar. "Black Blade" skrevs med tanke på Moorcocks Elric-karaktär, och de andra två var "The Great Sun Jester" och "Veteran of the Psychic Wars", den senare användes i den ursprungliga Heavy Metal-filmen.

Bloom har varit en av medlemmarna som varit med längst i bandet genom årtionden, tillsammans med den ursprungliga medlemmen Buck Dharma. Han har skrivit många av bandets låtar och samarbetar ofta med författare både inom och utanför musikbranschen.

Referenser

Externa länkar 

Eric Blooms webbplats
Intervju med Eric Bloom 1996
Eric Bloom på Classic Rock Visited

Födda 1944
Män
Levande personer
Amerikanska rocksångare
Musiker från New York
Goursez Vreizh

Goursez Vreizh, formellt Breudeuriezh Drouized, Barzhed hag Ovizion Breizh, är Bretagnes nationella gorsedd. Den grundades 1899 med Gorsedd Beirdd Ynys Prydain som förebild.

Historia
Theodore Hersart La Villemarqué var den första bretonen som valdes in i Gorsedd y Beirdd, Wales nationella gorsedd. 1899 skickades en delegation på tjugo personer till Gorsedd y Beirdd för att skapa grunden till en bretonsk gorsedd. De utses till vates men blir inte fulla medlemmar. Året därpå hålls ett grundläggande sammanträde på ett värdshus i Guingamp, och det bestäms att Jean Le Fustec blir organisationens första stordruid (bretonska: Drouiz Meur). 1908 förklaras föreningen officiell med namnet Gorsedd Barzed Gourenez Breiz Izel.

Stordruider

 Jean Le Fustec (Lemenik) från 1900 till 1903.
 Yves Berthou (Kaledvoulc'h) från 1904 till 1932.
 François Jaffrennou (Taldir) från 1933 till 1955.
 Pêr Loisel (Eostig Sarzhaw) från 1956 till 1980.
 Gwenc'hlan Le Scouëzec (Gwenc'hlan) från 1981 till 2008.
 Per Vari Kerloc'h (Morgan) sedan 2008.

Se även
Gorsedd Beirdd Ynys Prydain
Gorsedh Kernow

Referenser

Kultur i Bretagne
Veckans Nyheter - för framtidens arbetarrörelse

Veckans Nyheter, med underrubriken "för framtidens arbetarrörelse", är en nättidning utgiven av Arbetarpartiet. Hette Nya Arbetartidningen under åren 2011-2023. 

Tidningen är frivilligt ansluten till det medieetiska systemet och beviljades redaktionsstöd från Myndigheten för press, radio och tv under 2022.

Källor

Externa länkar
Veckans Nyheter

Svenska tidskrifter
Penny Elvira Loftéen

Penny Elvira Loftéen, egentligen Eva Christina Elvira Loftéen, född 28 juli 1993, är en svensk barnskådespelare. Hon är syster till skådespelaren Oliver Loftéen.

Filmografi 
 - Mirijam
 - Molly
 - Siv
 - Klara

Referenser

Externa länkar
Penny Elvira Loftéen på Svensk Filmdatabas.

Födda 1993
Levande personer
Kvinnor
Svenska barnskådespelare
Libyens militär

Libyens väpnade styrkor består av de tre försvarsgrenarna armén, flottan och flygvapnet. Personalstyrkan uppskattas till omkring 75 000 man i aktiv tjänst och utrustningen, inklusive de flesta av Libyens stridsvagnar och stridsflygplan härstammar från 1970- och 1980-talen, då materiel köptes in huvudsakligen från Sovjetunionen.

En känd specialenhet har varit ledaren Muammar al-Gaddafis livvakt som har rapporterats bestå av mellan 30 och 40 kvinnor.

Källor 

 
Bildanden 1951
Real Federación Española de Balonmano

Real Federación Española de Balonmano (akronym: RFEBM), är Spaniens nationella handbollförbund.

Se även 
 Spaniens damlandslag i handboll
 Spaniens herrlandslag i handboll
 Liga Asobal (Spaniens högsta handbollsdivision på herrsidan)
 División de Honor Femenina de Balonmano (Spaniens högsta handbollsdivision på damsidan)

Källor

Externa länkar 
  

Handboll i Spanien
Spanien
Idrottsförbund i Spanien
Libyens flygvapen

Libyens flygvapen (arabiska:القوات الجوية الليبية) är en av tre försvarsgrenar i Libyens militär. Det finns tretton flygbaser i Libyen och personalstyrkan uppskattas till 22 000 man.

För utbildningen av personal grundades 1975 en flygvapenakademi i az-Zawiyah med hjälp från Socialistiska federationen Jugoslavien.

Den 20 juni 2012 tillkännagav flygvapnets stabschef, Saqr Geroushi, planer på att återuppbygga det libyska flygvapnet och framför allt ombesörjde han  köpet av Dassault Mirage F1 från Frankrike, Eurofighter Typhoon från Storbritannien samt Lockheed C-130 Hercules och CH-47 Chinook helikoptrar från USA, men med det pågående inbördeskriget 2014 ligger detta projekt på is.

Andra libyska inbördeskriget 
Två MiG-23:or förlorades till islamisk milis i februari 2016.

Den 13 februari 2016 hade den libyska nationella armén endast 17 MiG-21 (6 MiG-21bis, 7 MiG-21MF från Egypten och 4 MiG-21UM), 1 renoverad Su-22M 3, 1 MiG-23ML under renovering, 1 Mirage F1AD (+1 troligt), 1 C-130 Hercules transportplan och 21 helikoptrar (15 ex-egyptiska Mi-8T, 1 Mi-171 och 5 Mi-35).

Den 2 juni 2016 drabbades en av de två F1ED:arna, som var i drift det datumet, av ett bränslepumpsfel och kraschade 30 km från Sirt.

Referenser

Noter 

Flygvapen
Flygvapen
Burlövs socken

Burlövs socken i Skåne ingick i Bara härad och området utgör sedan 1971 Burlövs kommun och från 2016 Burlövs distrikt.

Socknens areal är 16,42 kvadratkilometer varav 16,37 land.  År 2000 fanns här 14 683 invånare. En del av tätorten Malmö med Arlöv och Arlövs kyrka, tätorten Åkarp samt den tidigare sockenkyrkan Burlövs gamla kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Burlövs församling och för de borgerliga frågorna bildades Burlövs landskommun. Landskommunen ombildades 1971 till Burlövs kommun. Mindre områden har över tiden inkorporerats från Görslövs och Tottarps socknar.

1 januari 2016 inrättades distriktet Burlöv, med samma omfattning som socknen och kommunen.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Bara härad. De indelta soldaterna tillhörde Södra skånska infanteriregementet, Livkompaniet och Skånska husarregementet, Hoby skvadron, Landskrona kompani.

Geografi
Burlövs socken ligger närmast nordost om Malmö med en mindre kil som sträcker sig till Öresund och kring Sege å i söder. Socknen är en odlad slättbygd, nu till största delen tätbebyggd. I väster har socknen utökats när Spillepengens deponi/återvinning skapat en halvö i havet där dock den norra delen av dess spets ligger i Lomma kommun.

Historiskt har Burlövs socken bestått av de fem byarna Burlöv, Arlöv, Åkarp, Tågarp och Sunnanå.

Fornlämningar
Boplatser från stenåldern är funna. Från bronsåldern finns gravhögar.

Namnet
Namnet skrevs 1303 Burlef och kommer från kyrkbyn. Förleden innehåller möjligen bur, 'mindre hus, förrådshus'. Efterleden är löv, 'arvegods'..

Se även
 Burlövs församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Burlövs kommun
Socknar i Bara härad
Marylyn Hamilton Gierow

Marylyn Viveka Herbertsdotter Hamilton Gierow, född 2 februari 1936 på Bölsnäs gård i Ljungby socken i Kronobergs län, är en svensk skulptör.

Marylyn Hamilton Gierow utbildade sig vid West of England College of Art i Bristol i Storbritannien 1959-60, på Konstfack i Stockholm 1960-63 och för Asmund Arle vid Kungliga Konsthögskolan i Stockholm 1963-68.

Marylyn Hamilton Gierow har blivit känd för skulpturer med hästmotiv samt porträttskulpturer. Hon har utformat priserna i travsportens Årets hästgala. Hon var gift med konstnären Gösta Gierow (1931–2011).

Offentlig konst i urval
Dragkamp, brons, 1982, vid gaveln på byggnad 18 på Södertälje sjukhus
 Häst på rygg, brons, utanför före detta vårdhemmer Rosenhill i Huddinge kommun
Avselad kamp, brons, 1992, gård i kvarteret Skaraborg mellan Skaraborgsgatan och Skomakargatan på Södermalm i Stockholm
Medaljparad, glasfiberarmerad betong, Fortifikationsverket i Karlstad
Lejonpar, brons, 2007, utanför O-huset, Universitetssjukhuset i Linköping

Gierow  finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm och Kalmar konstmuseum.

Källor
Gunnel & Kjell Swärd: 63 skulptörer, Pedagogförlaget, Helsingborg 1984,

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1936
Levande personer
Kvinnor

Representerade vid Nationalmuseum
Fédération française de handball

Fédération Française de Handball (akronym: FFHB), grundat 1 september 1941, är Frankrikes handbollförbund.

Se även 
Frankrikes damlandslag i handboll
Frankrikes herrlandslag i handboll
LNH Division 1 för herrar
LNH Division 1 för damer
Coupe de France i handboll

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Officiell webbplats 

Handboll i Frankrike
Frankrike
Organisationer bildade 1941
Idrottsförbund i Frankrike
Eduard Dallmann

Eduard Dallmann, född 11 mars 1830, död 23 december 1896, var en tysk sjökapten.

Dallmann, som under valfångstfärder på 1850- och 1860-talen skaffade sig en rik kunskap om de arktiska och antarktiska farvattnen, gjorde sig ett namn i den geografiska forskningens historia som ledare av den första tyska expeditionen till sydpolarhavet, till takterna av Sydshetlandsöarna och Graham Land. Viktigast av hans övriga färder är expeditionen över Karahavet till Jenisejs mynning 1877-1883 och till Nya Guineas kuster vid grundade av den tyska kolonisationen där 1884-1885.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Tyska upptäcktsresande
Födda 1830
Avlidna 1896
Män
Abu-Bakr Yunis Jaber

Abu-Bakr Yunis Jaber, född 1952 i Jalu i al Wahat, död 20 oktober 2011 i Sirt, var en libysk brigadgeneral och försvarsminister under Muammar al-Gaddafi. Han studerade vid Libyens militärakademi i Benghazi tillsammans med Muammar al-Gaddafi.

Abu-Bakr Yunis Jaber tjänstgjorde som stabschef för Libyens militär men uppgavs ha satts i husarrest av landets diktator Muammar al-Gaddafi innan han dödades.

Källor 

Libyska militärer
Födda 1952
Avlidna 2011
Män
Personer i Libyen under 1900-talet
Personer i Libyen under 2000-talet
John Hampden

John Hampden, född 1594, död den 24 juni 1643 i Thame, var en engelsk statsman. Han var far till skattkammarkanslern Richard Hampden.

Hampden idkade grundliga studier i Oxford och Inner Temple i London samt bosatte sig 1619 på släktgodset Great Hampden i Buckinghamshire. Från och med 1621 till sin död var han för detta grevskap ledamot av underhuset. Från 1626 tillhörde han avgjort oppositionen och var särskilt nära förbunden med dess förste ledare, sir John Eliot; 1627 satt han en tid fängslad för sin vägran att betala vad han uppfattade som en under namnet tvångslån av regeringen i olaga form påbjuden skatt.

Sin historiska ryktbarhet vann Hampden, då han 1637 vägrade att betala en annan skatt, de så kallade skeppspenningarna, och drog frågan om deras laglighet under domstolsprövning. Utslaget, som avkunnades den 12 juni 1638, gav kronan rätt mot Hampden, men fem domare av tolv uttalade sig mot kronans anspråk, och rättegången mot Hampden eggade i hög grad folket till ihärdigt motstånd mot det man såg som kungamaktens missbruk, på samma gång hans modiga uppträdande gjorde honom till Englands populäraste man.

I "korta parlamentet" (april–maj 1640) ledde han oppositionen och blev den 6 maj, omedelbart efter parlamentsupplösningen, arresterad, men frigavs snart. Även i det i november samma år sammanträdande "långa parlamentet" var Hampden synnerligen verksam och inflytelserik, framför allt i kommittéerna, men underordnade sig villigt Pyms ledning. Han var ingen vältalare, men utmärkte sig däremot som fyndig och taktiskt skicklig debattör.

Den mot Hampden 1638 fällda domen förklarades av båda husen olaglig, och han deltog med iver i räfsten med de domare, som i liknande fall satt kungens vilja över landets lag. Av det utskott, som förberedde anklagelseakten mot Strafford, var han medlem, och han tog en verksam del i uppsättandet av den stora framställningen om rikets tillstånd (the grand remonstrance), vilken av parlamentet avgavs i november 1641.

Hampden var även en av de fem underhusmedlemmar, som kungen förgäves sökte häkta i underhusets sessionsrum (den 4 januari 1642). Efter den slutliga brytningen med kungen insattes Hampden (juli samma år) i det säkerhetsutskott, som skulle sörja för parlamentets och rikets försvar. Han uppsatte vid inbördeskrigets utbrott själv ett fotregemente och deltog i de militära operationerna kring Oxford. I en skärmytsling med en kunglig trupp under prins Rupert vid Chalgrove Field i närheten av Chalgrove (den 18 juni 1643) blev Hampden dödligt sårad.

Källor 

 

Brittiska parlamentsledamöter
Engelska politiker under 1600-talet
Födda 1594
Avlidna 1643
Män
Ugglan
Marga Hage

Marga Hage, född 1924 i Umeå, död 18 januari 2009 i Järfälla, var en svensk skulptör.

Marga Hage växte upp i Malmberget och Umeå. Hon utbildade sig på Konstfack i Stockholm 1956–1958, på skulpturlinjen vid Högskolan för konst och industriell design i Göteborg 1958–1961 och i konstvetenskap vid Stockholms universitet 1975–1979.

Offentlig konst i urval
Ara Pacis, diabas, Vinterviken i Stockholm
Molekylär form, aluminium, 1996, Görvälns slottspark i Järfälla

Källor
Gunnel & Kjell Swärd: 63 skulptörer, Pedagogförlaget, Helsingborg 1984,

Externa länkar
 Lokaltidningen Mitt i Järfälla 2006-02-07

Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1924
Avlidna 2009
Kvinnor
Konstnärer från Umeå
Aert van der Neer

Aert (eller Aernout) van der Neer, född omkring 1603, troligen i Gorinchem, död den 9 november 1677 i Amsterdam, var en holländsk landskapsmålare. Han var far till Eglon van der Neer.

Han var sannolikt elev till vintermålaren Rafaël Camphuysen, om vars landskap hans tidigare arbeten påminner och till vilken han bevisligen stod i relation, i det Camphuysen var fadder åt hans dotter. Vad beträffar van der Neers levnadsomständigheter, länge outredda, har arkivforskningar ådagalagt att han liksom så många andra holländska konstnärer av ekonomiska skäl tvingades att föra ett slags dubbelexistens. Då han nämligen trots sin stora flit och ovanliga konstnärsbegåvning ej kunde livnära sig med sin pensel, blev han vinskänk och innehavare av härbärget ”Greven av Holland”, fastän den nya näringen icke inbragte honom mer guld, än att han 1662 gjorde konkurs. Den magra staten utvisar att han levde i ytterst torftiga omständigheter. Vid hans frånfälle såldes några av hans målningar för 1 till 20 gulden stycket, däribland månskens- och vinterstycken. Denna sistnämnda omständighet är av vikt, enär den klart ådagalägger, att vintapparen van der Neer och målaren van der Neer var en och samma person. Att en hans namne, Aert van der Neer, likaledes målare, så sent som 1685 flyttade från Amsterdam till Gouda, inverkar därför icke på van der Neer biografi.

van der Neer arbeten – vinterlandskap, kanallandskap i månsken eller solnedgång och eldsvådor i Amsterdam eller där utanför – är vart i sitt slag fullt självständigt uppfattade och mästerligt utförda, av en förut icke uppnådd stämningsfullhet och försedda med små, förträffliga, av honom själv insatta figurer. Hans nu kända målningar torde uppgå till bortåt 200 och detta fastän han först sent lär ha fått tillfälle att egna sig åt konsten. Men ännu flera är de efterapningar och kopior som går under hans namn; med undantag af Corots ha väl knappt någon landskapsmålares arbeten blivit så kopierade och efterapade som hans. Emellertid träffas odisputabelt äkta målningar av hans hand i de flesta större offentliga samlingar i Europa, såsom i Amsterdam, Berlin, Paris (Louvren), München, Sankt Petersburg, Bryssel, Kassel, Prag, Köpenhamn. Han finns representerad på Nationalmuseum i Stockholm och kan även ses i Hallwylska palatset i Stockholm med ett Vinterlandskap och ett Månskensstycke av van der Neer.

Källor

Externa länkar 
 

Nederländska landskapsmålare
Nederländska målare under 1600-talet
Personer från Gorinchem
Födda 1603
Avlidna 1677
Män
Ugglan
Jimmy Vicaut

Jimmy Vicaut, född 27 februari 1992, är en fransk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Personliga rekord 
 100 meter – 10.07 från 2011

Källor 
Jimmy Vicaut på World Athletics webbplats

Referenser 

Franska kortdistanslöpare
Europamästare i kortdistanslöpning
Europamästare i stafettlöpning
Franska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1992
Levande personer
Män
Diego Armando Maradona-stadion

Diego Armando Maradona-stadion (italienska: Stadio Diego Armando Maradona), tidigare känd som San Paolo-stadion, är en multifunktionsarena i Neapel i Italien, som främst är känd som Napolis hemmaarena. Den fick sitt gamla namn efter aposteln Paulus och har cirka 55 000 sittplatser (tidigare 76 824).

Arenan invigdes 1959 och ligger i stadsdelen Fuorigrotta. Inför Fotbolls-EM 1980 renoverades arenan delvis, men den stora moderniseringen skedde inför Fotbolls-VM 1990 då det gjordes en omfattande ombyggnad med bland annat ett omslutande tak. Under VM-slutspelet spelades bland annat semifinalen mellan Italien och Argentina i arenan.

Rolling Stones och U2 är exempel på artister som hållit konserter i arenan.

Namnbyte 
Efter Diego Maradonas död den 25 november 2020 meddelade Neaples borgmästare och ordförande i kommunfullmäkte Laura Bismuto att arenan skulle få ett nytt namn som hedrade Maradona. Den 4 december 2020 bytte arenan officiellt namn till Stadio Diego Armando Maradona.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Sportanläggningar i Italien
Sportanläggningar invigda 1959
SSC Napoli
Finalarenor i Uefacupen
Krøyer (olika betydelser)

Krøyer är ett efternamn, som burits av bland andra:
Hans Ernst Krøyer (1798–1879), dansk musiker, bror till Henrik Nikolai Krøyer
Henrik Nikolai Krøyer (1799–1870), dansk zoolog, bror till Hans Ernst Krøyer, fosterfar till Peder Severin Krøyer
Karl Krøyer (1914–1995), dansk fabrikör, uppfinnare och generalkonsul
Marie Krøyer (1867–1940), dansk konstnär
Peder Severin Krøyer (1851–1909), dansk konstnär

Se även 
 Henrik Krøyer Holme, en grupp av öar i Grönland 
 Balladen om Marie Krøyer, en dansk-svensk 2012 film 

Danska efternamn