kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Husein Gradaščević

Husein-kapetan Gradaščević, (1802-1834) bosnisk ledare som 1831 gjorde uppror mot Osmanska riket i hopp om att bevara Bosniens autonoma status inom Osmanska riket. Även känd som "Zmaj od Bosne", vilket betyder "Draken av Bosnien". Trots att Gradaščevićs uppror slogs ner 1832 och Hercegovina som en följd av detta gavs autonom status i förhållande till övriga Bosnien anses Gradaščević vara en av de främsta bosniska nationalhjältarna.

Referenser 

Personer i Bosnien och Hercegovina under 1800-talet
Personer från Gradačac
Födda 1802
Avlidna 1834
Män
Upprorsledare
E771

E771 eller Europaväg 771 är en europaväg som går mellan Drobeta-Turnu Severin i Rumänien och Niš i Serbien. Längd 210 km.

Sträckning
Drobeta-Turnu Severin - (gräns Rumänien-Serbien) - Negotin - Zaječar - Niš

Standard
Vägen är landsväg hela sträckan, och följer väg 25.

Anslutningar till andra europavägar

Europavägar
WET (olika betydelser)

WET kan syfta på: 

 tidszonen WET, Western European Time, västeuropeisk tid
 en drog, se WET (drog)
E772

E772 eller Europaväg 772 är en europaväg som går mellan Jablanica och Sjumen i Bulgarien. Längd 260 km.

Sträckning
Jablanica - Veliko Tarnovo - Sjumen

Standard
Vägen är landsväg hela sträckan, förutom en kort bit motorväg närmast Wien.

Anslutningar till andra europavägar
E83
E85
E70

Europavägar
E773

E773 eller Europaväg 773 är en europaväg som går från Popovitsa till Burgas i Bulgarien. Längd 230 km.

Sträckning
Popovitsa - Stara Zagora - Sliven - Burgas

Standard
Vägen är landsväg hela sträckan, förutom en kort bit motorväg närmast Burgas.

Anslutningar till andra europavägar
E80
E85
E87

Europavägar
Rafael Guízar Valencia

Rafael Guízar Valencia, född 26 april 1878 i Cotija, Michoacán, Mexiko, död 6 juni 1938 i Mexico City, var en mexikansk romersk-katolsk biskop. Han helgonförklarades av påve Benedictus XVI den 15 oktober 2006.

Under mexikanska revolutionen 1910-1917 vårdade han sårade och döende.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Födda 1878
Avlidna 1938
Mexikanska helgon
Män
Umeå naturvetar- och teknologkår

Umeå naturvetar- och teknologkår, NTK, är en av tre studentkårer vid Umeå universitet (jämte Medicinska studentkåren vid Umeå universitet och Umeå studentkår.) NTK representerar ca 4 000 studenter som huvudsakligen studerar vid den teknisk-naturvetenskapliga fakulteten vid Umeå universitet. NTK:s uppgift är bland annat att bevaka studenternas intressen och rättigheter samt förbättra deras kontakt med näringslivet. NTK anordnar årligen, i samarbete med HHUS, UMSYS och PLUM, Umeå universitets största arbetsmarknadsdag för studenter, Uniaden. 

Kåren är uppbyggd av åtta sektioner där studenternas tillhörighet bestäms av program- eller institutionstillhörighet. De högsta besluten tas av Kårfullmäktige (FUM) som består av 23 studenter fördelade över kårens sektioner. Fullmäktiges beslut verkställs sedan av kårstyrelsen. Denna består av sex studenter varav fem har tagit studieuppehåll för att som heltidsarvoderade arbeta med utbildningspolitiska frågor.

Sektioner 
NTK består av följande åtta sektioner:

CS-sektionen, för studenter inom datavetenskap 
Designsektionen, för studenter vid Designhögskolan i Umeå och Arkitekthögskolan i Umeå
Doktorandsektionen organiserar doktorander vid fakultetens samtliga institutioner 
F-sektionen, för studenter på civilingenjörsprogrammen i teknisk fysik, energiteknik och öppen ingång 
I-sektionen (Sektionen för industriell ekonomi, fysik och tillämpad matematik), för studenter inom fysik och tillämpad matematik, samt industriell ekonomi 
InSekt(Ingenjörssektionen) för studenter på högskoleingenjörsprogram och Institutionen för tillämpad fysik och elektronik 
MEGA-sektionen för studenter inom biologi och geoekologi samt för studenter inom Miljö- och hälsoskydd.
Sigmasektionen för studenter inom bioteknik,farmasi,kemi, life science, kemi och molekylärbiologi.

NTK skapades efter att Teknologsektionen och Naturvetarsektion bröt sig ut ur Umeå Studentkår 1998 efter att ha fått sin ansökan om att bli en egen studentkår beviljad.

Externa länkar
 Umeå naturvetar- och teknologkårs webbplats

SFS medlemskårer
Umeå universitet
Ischias

Ischias är obehag eller smärta från ischiasnerven ner i benet. Ovanligt svår irritation på ischiasnerven kan göra att den drabbade upplever vanliga promenader som svåra eller till och med omöjliga.

Det finns också så kallad falsk ischias, som kan bero på muskulär påverkan på ischiasnerven där den går genom rygg- och höftnära muskler, vilket kan förekomma vid ryggskott. Lateral spinal stenos kan likaså likna ischias.

Orsaker 
Vid diskbråck kan ischiasnervens rot bli hoptryckt, och ger då smärtkänslor ute i kroppen som kallas ischias. Ischias kommer smygande eller hastigt i ischiasnervens utbredningsområde i lår, underben och fot. Det är inte enbart det mekaniska trycket mot nerven som ger den ilskna smärtan utan också en kemisk förändring i nerven och dess omgivning som bidrar till detta.

En klämd nerv från en disk-skiva kan vara en orsak till ischias, men det finns också andra: 
 Tumörer
 En irritation av nerven från intilliggande ben
 Inre blödningar
 Problem med muskler
 Skador
 Infektioner i eller runt ländryggen

Ischiasnerven kan även bli irriterad vid graviditet. 

Ischias kan bland annat orsakas av en skada på en broskskiva, en avsmalning av ryggraden vilket sätter tryck på nerven (ryggmärgsstenos) samt bäckenfraktur eller annan skada. I många fall är dock orsaken till tillståndet okänd.

Riskfaktorer och symptom 
Riskfaktorer är bland annat degenerativ artrit i ländryggen, disksjukdom i ländryggen, diskbråck och direkt trauma eller skada på ländryggen.

En irritation orsakar:
 En brännande känsla
 Direkt smärta
 Strålningar ner från skinkan
 Domningar eller stickningar utstrålande från nedre delen av ryggen

Detta leder till smärta i skinkan, höfter och benen. Problem med ischiasnerven kan även göra att man upplever smärta runt höften eller skinkan.

Behandlingar 

Ibland försvinner ischias av sig självt. Om behandling är nödvändigt, kan behandling ske i form av kirurgi, läkemedelsbehandling och/eller rehabiliterande övningar.

Behandling hos kiropraktor 
En del vänder sig till kiropraktorer vid ischias. Men effekter av manuella terapier har inte har påvisats (inconclusive evidence).

Behandling hos naprapat 
Inte heller alternativmedicinen naprapati som manuell terapi har visat sig fungera. En naprapat ger ofta instruktioner till stretchövningar som påstås göra att du blir mer flexibel på baksidan. Övningarna sägs också stärka dina muskler vilket stabiliserar ryggraden och påstås minska riskerna för liknande skador i framtiden.

Referenser 

Neurologiska manifestationer
Ryggsjukdomar
Smärta
Ryggmärgen
Rune B. Samuelsson

Rune Bertil Samuelsson, född 1930 i Korpilombolo socken, död 2007, var en svensk skogsvårdskonsulent och författare inom området jakt och hundar. Han var en stor kännare av nordiska spetsar.

Samuelsson växte upp i Pempelijärvi i Korpilombolo socken. Han utbildade sig till skogstekniker och tjänstgjorde i bland annat Överkalix och Gällivare revir. Han bodde i Gällivare en stor del av sitt liv, men flyttade några år före sin död till Segersta i Hälsingland.

Bibliografi 
Legender från Nordkalotten (1993)
Boken om finsk spets och norrbottenspets (1992)
Nordliga spetshundar (1985)
På jakt efter storfisken (1984)
Jakt på mård och tjäder (1983)
På Tapios stigar (1982)
Ödemarksjägaren (1979)

Källor 

Författare från Norrbotten
Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Personer från Korpilombolo socken
Födda 1930
Avlidna 2007
Män
Shinzon av Remus

Shinzon av Remus, spelad av Tom Hardy, var antagonisten i filmen Star Trek: Nemesis. 

Shinzon (2348-2379) var i Star Treks fiktiva värld den mänskliga klonen av Federationens kapten Jean-Luc Picard. Shinzon åstadkom den mest ökända statskuppen i den interstellära historien med mördandet av alla utom en i den sittande senaten i det Romulanska stjärnimperiet i oktober 2379. Efter att ha installerat sig själv som den nästa Praetorn sökte Shinzon hämnd mot romulanerna för deras brutala övergrepp mot det remanska folket, men tillät besattheten av att döda hans biologiska föregångare och dennes hemvärld överväldiga honom. Detta ledde till hans död kort efter hans maktövertagande. Shinzon gjorde ett stort avtryck i den romulanska historien och han lämnade det Romulanska stjärnimperiet i spillror efter sig.

Källor 
(2002) Star Trek: Nemesis. Paramount Pictures.

Rollfigurer i Star Trek-filmserien

en:List of Star Trek characters (N–S)#S
Heinrich Wilhelm Ernst

Heinrich Wilhelm Ernst, född den 8 juni 1812 ((enligt egen uppgift: 6 maj 1814) i Brünn, död den 8 oktober 1865 i Nice, var en mährisk violinist och kompositör av judisk familj.

Ernst betraktades som samtidens ledande violinist och Niccolò Paganinis främsta efterträdare. Ernsts kanske största bedrift var hans utveckling av den polyfona violinmusiken efter Paganini.

Referenser

Externa länkar  
 
 
 
 

Tjeckiska violinister
Klassiska violinister
Tjeckiska klassiska kompositörer
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Violinister under 1800-talet
Tjeckiska musiker under 1800-talet
Födda 1812
Avlidna 1865
Män
Carnoustie Golf Links

Carnoustie Golf Links är en golfklubb i Carnoustie, Skottland. Klubben grundades 1850 när nuvarande banan lades ut av Alan Robertson. 20 år senare förbättrades och utökades den till 18 hål av den legendariske Tom Morris. 1926 designades det som idag är The Championship Course om igen av James Baird. Designen blev vida känd men led av en svag avslutning och före The Open Championship 1937 gjordes den om av en lokal talang vid namn James Wright till att bli en av de tuffaste avslutningarna i världen.

Det var denna avslutning som 1999 fråntog fransmannen Jean Van De Velde chansen att bli Open Champion och en plats i historien, men samtidigt blev han odödlig på ett något mindre smickrande sätt.

Klubben är en publik bana och vem som helst kan spela The Championship Course. Carnoustie Golf Links består idag av ytterligare två banor; The Burnside och Buddon Links

The Open Championship spelades senast 2007 på golfklubben och har tidigare spelats här 1931, 1937, 1953, 1968, 1975 och 1999.

Golfklubbar och golfbanor i Skottland
Taha Hussein

Taha Hussein (arabiska: طه حسين ), född 14 november 1889 i byn Izbet el Kilo i Al-Minya, Egypten, död 28 oktober 1973 i Kairo, var en av de mest tongivande egyptiska intellektuella och författarna. Han var en av förgrundsfigurerna för den egyptiska modernismen, samt utbildningsminister. Han erhöll FN:s pris för mänskliga rättigheter 1973.

Taha Hussein blev blind vid tre års ålder efter en ögonsjukdom, men kunde ändå studera. Han gick först kuttab (grundskola), och började 1902 vid Al-Azharuniversitetet där han studerade arabisk litteratur. Fastän han var blind och fattig, kunde han därefter, 1904, studera vid det nystartade, sekulära universitetet i Kairo, där han 1908 doktorerade i arabisk litteratur och från 1919 professor. Därtill var han grundare av och den första rektorn vid universitetet i Alexandria. Han studerade även i Frankrike, där han tog ytterligare två examina, en fil.kand. vid universitet i Montpellier, och en doktorsgrad vid Sorbonne, 1918. I Frankrike träffade han också sin hustru Suzanne, som hjälpte honom att läsa.

Redan tidigt började Hussein skriva romaner och essäer. Hans självbiografi, al-Ayyam, har översatts till engelska med titeln An Egyptian Childhood. Trots sitt akademiska intresse för den arabiska kulturen, var han förespråkare för faraonismen, och ansåg att den egyptiska och den arabiska kulturen var diamentralt olika. 

En viktig episod i hans liv, var när han under 1920-talet ifrågasatte autenticiteten i den förislamiska arabiska poesin i boken في الشعر الجاهلي . Detta ledde till starka reaktioner, och boken brändes offentligt. Han åtalades för att ha förolämpat islam, men friades eftersom boken var ett akademiskt verk. Den återutgavs efter en tids förbud, något modifierad.

1950-1952 var han till utbildningsminister i Egypten, och införde fri skolgång på grundnivå. Han var en av de mest framträdande förespråkarna för revolutionen 1952.

Efter hans död gav hans änka ut sin självbiografi Ma'ak (Med dig).

Bibliografi utgivet på svenska 
 Barndomsår i byn (översättning Carl Elof Svenning, Internationella bokklubben, 1956) (al-Ayyam 1)
 Universitetsår i Kairo ((översättning Carl Elof Svenning, Internationella bokklubben, 1957) al-Ayyam 2)

Källor 
 artikeln påbörjades som en fri översättning av den engelska artikeln

Noter

Externa länkar 
 

Arabiskspråkiga författare
Egyptiska politiker under 1900-talet
Egyptiska författare
Födda 1889
Avlidna 1973
Män
Alumner från Paris universitet
Klorakne

Klorakne är en långvarig akneliknande hudinflammation i ansiktet med blåsor och ärrbildningar som följd. Tillståndet beror på förgiftning med klorerade aromatiska kolväten, till exempel dioxiner, DDT eller polyklorerade bifenyler. Kända fall av klorakne är Viktor Jusjtjenko och de som orsakades av Sevesokatastrofen.

Hudsjukdomar
Förgiftningar
Aga Khan IV

Karīm al-Ḥussaynī Āgā Khān IV (persiska:  (اقا خان ), född 13 december 1936 i Genève, är sedan 1957 imam av ismailiterna – Aga Khan. Han är enligt rörelsens synsätt ättling i 49:e led till profeten Muhammed. Aga Khan IV är brittisk medborgare. År 1978 tilldelades han FN:s pris för mänskliga rättigheter.

Biografi 
Aga Khan IV är son till Aly Khan och Tajudowlah, född Joan som dotter till den tredje baron Churston och tidigare gift med Loel Guinness. Hans föräldrar skilde sig. Fadern gifte om sig med Rita Hayworth och modern med tidningsmagnaten Seymour Berry. Aga Khan IV har alltså persiskt, italienskt och brittiskt ursprung.

Han växte upp i Nairobi, Kenya. Han fick till att börja med privat undervisning tillsammans med brodern Sadruddin Aga Khan av Mustafa Kamil. Därefter följde studier i Schweiz. Han tog examen, fil.kand., i islams historia vid Harvarduniversitetet 1959.

När farfadern avled, blev Aga Khan IV hans efterträdare som imam, detta trots att både hans far och farbroder var i livet.

Intressen 

Han har ägnat sig mycket åt filantropisk verksamhet, och har grundat världens största privata nätverk, Aga Khan Development Network och The Institute of Ismaili Studies. Hans personliga förmögenhet uppskattas till 6 miljarder pund. Han är ägare till bland annat 600 kapplöpningshästar, flygbolaget Meridiana, hotell, industrier och har en stor privatsamling av juveler och antikviteter. Hans mest kända kapplöpningshäst, Shergar, vann Epsom Derby 3 juni 1981 med ett rekord på tio längder, men stals sedan från stuteriet på Irland och har aldrig återfunnits. Han äger Frankrikes största stuteri.

Aga Khan IV gifte sig först med Sally Crocker-Poole år 1969 men skilde sig från henne 1998. De fick tillsammans tre barn: Zahra, Rahim och Hussein. Aga Khan IV gifte om sig samma år med prinsessan Gabrielle av Leiningen, kallad Begum Inaara; de var gifta fram till 2004 då de skilde sig. Tillsammans fick de en son.

Källor 
http://www.ne.se/aga-khan-iv
http://www.britannica.com/EBchecked/topic/8627/Aga-Khan-IV
https://web.archive.org/web/20111106113929/http://www.theismaili.org/cms/14/The-Aga-Khan
http://www.washingtonpost.com/wp-dyn/articles/A36828-2005Jan25.html
http://www.timesonline.co.uk/tol/news/uk/article393552.ece

Imamer
Födda 1936
Män
Levande personer
Personer från Genève
Kommendörer av Hederslegionen
Alumner från Harvard College
A Scruff At Heart

A Scruff At Heart är Gilbert O'Sullivans femtonde studioalbum, utgivet i 25 oktober 2006 i Japan. Albumet är producerat av Gilbert O'Sullivan.

Låtlista
Take Your Foot Off My Toe     
A Proper Fool                 
My Place Or Yours             
Don't Let It Get To You       
You Can't Con-crete           
Taking Sides                  
I'm In Love With Love (Again) 
Force Of Habit                
One Door Closes               
Just So You Know              
Let's Not Go There            
Can't Say Fairer Than That    
Love You Out Of Trouble       
I Know What I Would Do        

Samtliga låtar är skrivna av Gilbert O'Sullivan

Källor 
Gilbert O'Sullivan – A Scruff At Heart på Discogs.

Musikalbum 2006
Album av Gilbert O'Sullivan
Viraduk

Viraduk är ett finmaskigt nät tillverkat av metall- eller plasttrådar. Ursprungligen tillverkades viraduk av speciellt brons- eller annan metalltråd, men dessa material har numera i stort sett helt ersatts av plastbaserade material med bättre hållbarhet.

Viradukar brukar anges med s.k. "mesh"-tal, som motsvarar antal trådar eller maskor per tum ("inch"; 25,4 mm). En duk som t.ex. anges med 100 mesh har alltså 100 trådar per 25,4 mm. Tråd, som används i virorna, kan som exempel ha diametrar runt 120 µm, och avståndet mellan två trådar kan vara 150 µm räknat från trådarnas centrumlinjer. Detta medför att öppningarna för passage av vatten för en duk med 100 mesh är av storleksordningen 30 µm x 30 µm.

Viraduk för papperstillverkning

Viraduk, som naturligtvis är vattengenomsläpplig, används speciellt i pappersmaskiner vid tillverkning av papper och kartong i samband med avvattning av mälden i maskinernas våtparti, där pappersarket formas.

Idag tillverkas viror för papperstillverkning med komplicerade flerskiktsstrukturer för att erbjuda optimala arkformningsförhållanden, önskad retentionsgrad samt goda avvattningsegenskaper.

Massafibrer för papperstillverkning har en längd av 500–3 000 µm (0,5–3 mm) och en diameter av storleksordningen 15–40 µm. Mekaniska massor innehåller också fiberdelar med längder ned mot 100 µm och därunder, s.k. finmaterial eller "fines". Fyllnadsmaterial, som ofta tillsätts till mälden för att ge papperet önskvärda egenskaper, kan däremot ha partikelstorlekar runt några µm. Den andel fibrer, fiberdelar eller tillsatta ämnen, som kvarhålls av viraduken, brukar anges som "retentionsgrad". Låg retentionsgrad innebär att filtratet ("bakvattnet") blir mer bemängt med fiberkomponenter och tillsatsmaterial.

För analys av storleksfördelningen av olika fiberandelar i pappersmassor tillämpas standardiserade separationsförfaranden med hjälp av gradvis allt mindre viradukar, s.k. fiberfraktionering. Sålunda kan enligt den nordiska SCAN-standarden CM 6:05 fraktionering göras med upp till sju fraktioner (andelar) med viradukar enligt följande tabell där fraktion 7 passerar genom den finaste viraduken med 200 mesh (härvid kan noteras att t.ex. duk med 16 mesh har mindre öppningar än duk med 12 mesh):
 

Som typiska fraktionssammansättningar för olika massor kan följande tabell visas, där massorna har malts för att passa till normala papperskvaliteter för respektive massa (mekanisk massa för tidningspapper, sulfatmassorna för tryck- och skrivpapper):

Källor

Pappersmassatillverkning

de:Papiermaschine#Siebpartie
en:Wire#Uses
JOZO Salt

JOZO Salt är ett varumärke för Akzo Nobel Salts produkter. Akzo Nobel Salt tillverkar salt i Nederländerna och Danmark. Namnet JOZO kommer ursprungligen från en förkortning på jodsalt på nederländska, jodium zout.

Produkter 
JOZO Salt har i sitt sortiment många typer av salt, från vanligt hushållssalt (koksalt/vakuumsalt), mineralsalt (natriumreducerat salt) samt havssalt och flingsalt.

JOZO Salts produkter inkluderar bland annat flingsaltet Maldon, som är ett anrikt varumärke inom salt. Maldon flingsalt tillverkas av ett familjeföretag sedan 1800-talet i Maldon i England.

Marknadsföring 
JOZO Salt vann 2006 ett silverägg på den svenska reklamgalan Guldägget med sitt bidrag Saltaren, en bok om matlagning med salt som gavs ut i begränsad upplaga.

Externa länkar
JOZO Salt

Livsmedelsföretag
Salt
Faistos

Faistos var en stad i det förantika Grekland, belägen på Kreta, drygt 60 kilometer söder om huvudstaden Heraklion. Det var den andra största staden under den äldre palatstiden i den minoiska kulturen och är byggt på en kulle, beläget 100 meter över havet, i den grönskande dalen Messára. Stora delar av palatset revs då man byggde upp Knossos runt 1700 f.Kr.

Historia 

Faistos exakta läge bestämdes först i mitten av 1800-talet av den brittiske viceamiralen Thomas Abel Brimage Spratt, och den arkeologiska undersökningen av palatset påbörjades 1894 av italienarna Federico Halbherr och Antonio Taramelli. Efter utropandet av den oberoende staten Kreta 1898 utfördes utgrävningar av Halbherr och Luigi Pernier mellan 1900 och 1904 och senare mellan 1950 och 1971] av Doro Levi, under överinseende av Scuola Archeologica Italiana i Aten. Trots att många inskriptioner har hittats av arkeologerna, varav alla skrivna med Linear A, har inte mycket kunnat dechiffreras. Allt som är känt om denna plats, även namnet, är baserat på historiska författare och lämningar på Knossos.

Enligt den grekiska mytologin var Faistos säte åt kung Radamanthis, bror till kung Minos. Det var också staden där den vise mannen och siaren Epimenidis föddes, en av den antika världens sju vise män. Arkeologiska utgrävningar har fått fram ruiner från den yngre stenåldern (3000 f.Kr.). Under den minoiska tiden var Faistos en viktig stad. Vid dess blomstring sträckte sig dess herravälde från Lithinon till Psychion och inkluderade de paximadiska öarna. Staden deltog i trojanska kriget och blev senare en av de absolut viktigaste städerna under den doriska perioden. Faistos fortsatte växa under de gamla, klassiska och hellenistiska tidsåldrarna. Den förstördes av gortynianerna under det tredje århundradet f.Kr. Trots det fortsatte Faistos att existera under den romerska tiden. Faistos hade två hamnar, Matala och Kommos.

Palatset 
Sedan 1900 har arkeologiska utgrävningar utförda av Scuola Archeologica Italiana fört fram det magnifika minoiska palatset i Faistos, med dess högsta domstolar, de storslagna trapporna, teatern, lagerlokalerna och den kända skivan i Faistos. Det första palatset byggdes 2000 f.Kr. Detta palats förstördes 1700 f.Kr. av en jordbävning. Det byggdes upp igen ännu mer luxiöst och magnifikt, men förstördes igen förmodligen av en annan jordbävning 1400 f.Kr. Platsen för palatset valdes med omsorg, så att inte enbart total kontroll av dalen Messara kunde ske, utan också erbjuda en panoramisk utblick av de angränsande områdena med de utspridda byarna, precis som idag vid foten av bergen Psiloritis och Asterousia. Palatset dominerade och kontrollerade Messara-dalen och var stadens centrum och var det administrativa och ekonomiska centret i området. Varor för eget bruk, men mest för handel hölls i dess stora lagerlokaler. Palatset omgavs av lyxiga hus och täta stadsdelar. Tillsammans med de omgivande bosättningarna täcktes ett område på 18 000 kvadratmeter. En belagd väg leder till ruinerna av den kungliga minoiska villan Agia Triada, tre kilometer väster om Faistos.

Referenser 

Antikens Grekland
Orter på Kreta
Hans-Ingvar Johnsson

Hans-Ingvar Johnsson, född 31 december 1933 i Älmeboda, Kronobergs län, död 8 februari 2018 i Stockholm, var en svensk journalist som bland annat var chefredaktör för Dagens Nyheter. Han tillträdde den posten i januari 1975, efter att ha efterträtt Börje Dahlqvist som redaktionschef och ansvarig utgivare under hösten 1974. Hans-Ingvar Johnsson avgick som chefredaktör i mars 1981. Han var gift med diplomaten Kerstin Asp-Johnsson.

Johnsson studerade vid Göteborgs universitet, där han 1959 blev fil mag. Han började på Dagens Nyheter som semestervikarie 1958 och fick samma år fast anställning vid tidningen. Senare blev han bland annat redaktionssekreterare (1966–1972) och DN:s korrespondent i New York (1973–1974). Han utsågs till chefredaktör genom en omröstning på redaktionen.

Sedan Johnsson avgått som chefredaktör fortsatte han på Dagens Nyheter som bland annat korrespondent i London och på Balkan tills han slutade på tidningen 1993. Därefter var han frilansande medarbetare i bland annat Helsingfors och Lissabon, där hans hustru var ambassadör.

Referenser 

Svenska journalister under 1900-talet
Män
Födda 1933
Avlidna 2018
Personer från Älmeboda socken