kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dead Rising

Dead Rising är ett survival horror-spel, utvecklat av Capcom och producerat av Keiji Inafune. Spelet var ursprungligen tänkt exklusivt till Xbox 360-konsolen, men i juli 2008 bekräftade man att spelet även skulle komma till Wii, som en konvertering, under namnet Dead Rising: Chop Till You Drop. 360-versionen släpptes den 8 augusti 2006 i USA och i Japan den 28 september 2006. Spelet blev en succé, med över en miljon exemplar sålda över hela världen vid slutet av 2006.

Gameplay
Dead Rising handlar om Frank West, en journalist, som blir instängd i en galleria i den lilla fiktiva staden Willamette i Colorado, fullt med zombies. För att överleva måste Frank skydda sig själv från zombiernas attacker, rädda överlevande och undvika galna psykopater, samtidigt som han måste ta reda på sanningen bakom incidenten. Spelaren kontrollerar Frank, medan han utforskar gallerian, genom att använda varje objekt han hittar som ett vapen. Spelaren kommer även att få välja mellan flera huvud eller valfria uppdrag för att få erfarenhetspoäng eller speciella förmågor. Spelet är designat som ett icke-linjärt spel och innehåller flera olika slut, vilka beror på de val som spelaren gör under spelets gång. Det finns även fler personer instängda i gallerian som är mer eller mindre viktiga för Frank. Försök att rädda dem allihop. Spelet har en ganska unik hantering av hur man sparar eftersom man bara kan ha en enda save-point per spelare. Det innebär att om man dör så kan man antingen välja att starta från sin save-point eller att börja om från början vilket kräver noggrann eftertanke innan man väljer att spara. Om man börjar om så gör man det med den erfarenhet (level) som man hade innan man dog.

Uppföljare 
Spelserien har fått 2 uppföljare, Dead Rising 2 som släpptes 24 september 2010 i Europa och Dead Rising 3 som släpptes exklusivt till Xbox One 22 november 2013 och till Microsoft Windows 5 september 2014.

Externa länkar

Datorspel 2006
Playstation 4-spel
Xbox 360-spel
Xbox One-spel
Windows-spel
Dead Rising
Eric Wennerholm

Eric Göran Malcolm Wennerholm, född 17 maj 1903 i Stockholm, död 20 september 1984 i Stockholm, var en svensk advokat och författare.

Biografi
Wennerholm var son till överste Malcolm Westerholm och makan Elsa, född Broman. Han avlade juristexamen 1929 och tjänstgjorde därefter några år på ting innan han 1934 fick anställning på advokatbyrå. Sedan 1930 var han Sven Hedins advokat. Han hade redan tidigare ett personligt band till Hedin i egenskap av systerson till Hedins ungdomskärlek och senare älskarinna Maria "Mille" Broman. Efter Hedins död 1952 blev Wennerholm sekreterare i Sven Hedins stiftelse och skrev 1978 den första heltäckande biografin över Hedin. 

Eric Wennerholm var VD för Måås-Fjetterström AB 1945–1970 och fortsatte sedan som styrelseordförande. Han var verkställande ledamot i Carl Malmsten AB 1948–1966 och VD för Anders Sandrews Stiftelse från 1957. Han var också verkställande direktör för Sandrews Film & teater AB 1964–1969 samt styrelseordförande där 1954–1962 och 1969. Mellan 1942 och 1959 var han aktiv som teaterrecensent vid Upsala Nya Tidning.

Under sina senare år författade Wennerholm flera biografier över kända svenskar, med vilka han var personligt bekant och ofta umgicks med på sin gård i Överenhörna socken. 

Eric Wennerholm gifte sig år 1930 med konstnären Yvonne Tengbom, dotter till Ivar Tengbom och Hjördis Nordin-Tengbom. Makarna Wennerholm är begravda på Överenhörna kyrkogård.

Verk
Pappa Sandrew, 1964
Carl Malmsten hel och hållen, 1969
Flit och flärd: minnen, 1971
Vännen Ville, ingår i Vilhelm Moberg - en vänbok, 1973
Olle Olsson och hans Hagalund, 1973
Anders de Wahl - människan bakom maskerna, 1974
Anders Sandrews stiftelse 1957-1977, 1978
Sven Hedin: en biografi, 1978
Jag Kulle (skriven med Jarl Kulle), 1979
Prins Eugen - människan och konstnären, 1982
Ernst-Hugo, inte lik någon annan (skriven med Ernst-Hugo Järegård), 1983

Referenser

Födda 1903
Avlidna 1984
Svenska advokater
Svenska författare under 1900-talet
Författare från Stockholm
Jurister från Stockholm
Män
Fläckig munkhätta

Fläckig munkhätta (Arum maculatum) är en art i familjen kallaväxter och förekommer naturligt i västra, centrala och södra Europa och österut till norra Turkiet och Kaukasus. Fläckig munkhätta odlas ibland som trädgårdsväxt i Sverige.

Fläckig munkhätta är en flerårig ört med krypande jordstam, 25-40 cm hög. Bladen har 25–45 cm långa bladkaft, bladskivan är pillik, grön och ibland med mörka fläckar. Blomstjälken blir cirka 30 cm hög och bär ett 10-20 cm långt hölsterblad som omsluter den kolvlika blomställningen. Kolven är ungefär hälften av hölsterbladets längd. Själva blommorna sitter på kolvens nedre del, som är dold av hölsterbladets ihoprullade nedre del. Den övre delen av kolven är matt purpurröd och smalt klubblik.  Den är steril och producerar en illaluktande doft. Frukterna är gulröda bär.

Hela växten, särskilt den färska roten, innehåller gifter som förstörs vid kokning eller torkning

En liknande art är munkhätta (A. cylindraceum), som dock har upprätt jordstam och ett ofläckigt hölserblad. Kolven är ungefär två tredjedelar av hölsterbladets längd.

Synonymer

Svenska
På svenska har arten också kallats aronsört, arons stav, munkmössa, vanlig munkhätta.

Vetenskapliga

Arisarum maculatum (L.) Raf.
Arum alpinum subsp. pyrenaeum (Dufour. ex Lapeyr.) Nyman comb. illeg.
Arum idaeum Coustur. & Gand.
Arum immaculatum Rchb.
Arum immaculatum Schott
Arum italicum var. amoenum Engl.
Arum maculatum  var. pyrenaeum (Dufour ex Lapeyr.) P.Fourn.
Arum maculatum var. tetrellii Corb.
Arum malyi Schott
Arum orientale subsp. amoenum (Engl.) R.R.Mill
Arum pyrenaeum Dufour ex Lapeyr.
Arum trapezuntinum Schott ex Engl.
Arum vernale Salisb. nom. illeg.
Arum vulgare Lam. nom. illeg.
Arum zelebori Schott

Referenser

Noter

Webbkällor
Den virtuella floran

Kallaväxter
Fl Växtindex
Giftiga växter
Mamadouba Toto Camara

Mamadouba Toto Camara, död 23 augusti 2021 i Conakry, var näst högste ledare för Nationalrådet för demokrati och utveckling (CNDD), den militärjunta som dagen före julafton 2008 tog makten i Guinea.

Camara utnämndes omgående till "minister för säkerhet och skydd av civila". 

Camara var juntans representant vid begravningen av president Lansana Conté på annandag jul.
Därefter begav han sig på turné till grannländerna Mali, Guinea-Bissau och Sierra Leone för att söka stöd för CNDD.

Källor 

Guineanska politiker
Män
Avlidna 2021
Personer i Guinea under 2000-talet
Födelseår saknas
Hölderkontinuitet

Inom matematik säges en funktion f på  vara Hölderkontinuerlig eller uppfylla ett Höldervillkor om det finns konstanter C och  så att

Detta kan generaliseras till funktioner mellan metriska rum; om g är en funktion från metriska rummet  till  är g Hölderkontinuerlig om det finns konstanter C och  så att:

Speciellt, om  är funktionen Lipschitzkontinuerlig och om  är funktionen en begränsad funktion.

Inom funktionalanalys studeras Hölderrum i syfte att lösa partiella differentialekvationer. Hölderrummet , där  är en öppen delmängd till något euklidiskt rum och n något naturligt tal, består av funktioner som har derivator upp till ordning n så att n:te ordningens partiella derivatorer är Hölderkontinuerliga med exponent , där .

Funktionalanalys
Lipschitzfunktioner
ARKiS Arkitektur i skolan

ARKiS är ett nätverk inom Sveriges Arkitekter som arbetar för att öka medvetenheten om den byggda miljöns, arkitekturens och det offentliga rummets betydelse. ARKiS vänder sig främst till skolan och lärarna och till arkitekter som intresserar sig för arkitekturpedagogik.

ARKiS har ett internationellt och nationellt nätverk och samverkar med organisationer som Playce och UIA Built Environment Education Network Architecture & Children. ARKiS samverkar också med Arkitektur- och designcentrum, Linköpings universitet institutionen för Utomhuspedagogik och institutionen Tema Barn, Stockholms universitet, Sveriges lantbruksuniversitet i Alnarp och Ultuna institutionerna för Landskapsarkitektur, Movium, KTH Arkitektur, Högskolan i Halmstad, Jönköping University samt flera lärarutbildningar. 

Nätverket har verkat i mer än 30 år, först inom SAR (Sveriges Arkitekters Riksförbund) och sedan 2002 inom Sveriges Arkitekter. Ett antal tvärvetenskapliga konferenser har arrangerats för att stödja en utveckling mot att arkitekturen och den byggda miljön används som läromedel. 

2019 ombildades ledningsgruppen för ARKiS till Arkitektur och barnrådet . 

Rådets arbete innebär: 

– att öka barnens medverkan i planeringsprocessen, på barnens villkor och med barnens perspektiv,

– att sprida kunskap inom arkitektkåren kring hur Barnkonventionen kan tillämpas inom vårt yrkesområde när den blir lag 2020,

– att verka för utbildning av lärare och arkitekter för att det ska finnas behöriga lärare till läroplanens arkitekturkurser på gymnasiet,

– samt driva ARKiS nätverk med årligen återkommande nätverksmöten.

Några punkter som är viktiga för ARKiS nätverk:

 arkitekturen, den byggda miljön ska användas som läromedel och kunskapskälla
 kulturarv, att levandegöra det byggda kulturarvet
 demokrati och medbestämmande, i anknytning till planering och byggande 
 teknikkunnande, arkitektur är teknik i alla led från planering och projektering till byggande
 det offentliga rummet en pedagogisk resurs
 inspirera och stödja arbetsglädjen i skolan

Arkitektur och barnrådet driver den nationella nomineringsprocessen för ett internationellt pris Golden Cubes Awards.

Källor

Externa länkar
 Arkitektur och barnrådet
ARKiS nätverk på Facebook
 Arkitekturpedagogen
 Playce
 Arkitektur och designcentrum
 UIA Architecture & Children

Arkitektur i Sverige
Organisationer i Sverige
Flottrevy

En flottrevy är ett tillfälle då ett lands hela flotta (eller stora delar av flottan) har ankrat upp för inspektion av statsöverhuvudet eller annan person av hög rang. Ordet flottrevy är bildat av flotta och franskans revue (i betydelsen uppvisning eller mönstring).

Flottrevyer genomförs sällan på grund av de höga kostnader som det innebär att samla många fartyg. I regel är de föranledda av jubileum av stor nationell betydelse, exempelvis för krigshändelser eller trontillträden. Det förekommer att andra länder är representerade med fartyg för att visa sina hedersbetygelser.

Storbritannien 
I Storbritannien har kungliga flottrevyer genomförts sedan Henrik V inspekterade sin flotta 1415. Ursprungligen var ändamålet att inspektera fartygen inför förestående örlog. Senare användes flottrevyer som styrkedemonstration för andra nationer, exempelvis i samband med statsbesök. 

När Edward VII kröntes i 9 augusti 1902, inleddes en tradition med flottrevyer för att högtidlighålla den sittande monarkens tillträde och jubileumsdagar på tronen. Den senaste kröningsrevyn genomfördes för drottning Elizabeth II 15 juni 1953 med flera hundra fartyg ur Royal Navy samt 16 utländska stater, däribland Sverige som deltog med HMS Göta Lejon, representerade. En planerad flottrevy med anledning av drottningens guldjubileum (50 år som regent) 2002 ställdes in av kostnadsskäl, vilket möjligen markerar slutet på denna tradition.

De brittiska flottrevyerna har oftast genomförts på redden Spithead utanför Portsmouth med huvudbasen. Platsen har givit upphov till uttrycket Spitheadrevy.

USA 
I USA är det presidenten, försvarsministern eller marinministern som vid en flottrevy inspekterar deltagande enheter. Flottrevyer förekommer ibland i samband med Navy Day (flottans dag) och syftar då främst till att sprida information om USA:s flotta. Över 30 flottrevyer har genomförts sedan år 1900.

Källor

Tryckta källor 
Kryssare, Med svenska flottans kryssare under 75 år, Curt Borgenstam m fl, CB Marinlitteratur 1993, , sid 158 ff

Webbkällor 
Webbplats för Royal Naval Museum

Sjökrigföring
Squatting

Squatting är ett begrepp för att muta in, bosätta sig på, bebygga och bruka jord som man inte äger. Squatters har varit betydelsefulla i koloniseringen av Nordamerika och Australien.

Idag används ordet squatting för husockupation.

Externa länkar 

Fastighetsrätt
Pjotr Semjonov-Tian-Sjanskij

Pjotr Petrovitj Semjonov-Tian-Sjanskij (), född 14 januari (g.s. 2 januari) 1827 i guvernementet Rjazan, död 11 mars (g.s. 26 februari) 1912 i Sankt Petersburg, var en rysk geograf och statistiker.

Semjonov-Tian-Sjanskij blev 1851 filosofie doktor i Sankt Petersburg. Sedan 1849 var han medlem av geografiska sällskapet där samt dess bibliotekarie och 1863–1872 sekreterare i avdelningen för fysisk geografi, fick han i uppdrag att verkställa en rysk moderniserad bearbetning av den del av Carl Ritters då ett par årtionden gamla arbete över Asien, som behandlar det asiatiska Ryssland och angränsande länder. För ändamålet studerade han tre terminer i Berlin för Ritter, Heinrich Ernst Beyrich, Gustav Rose och Heinrich Wilhelm Dove samt gjorde resor till de schlesiska kolgruvedistrikten och Vesuvius.

Efter att ha utgett första bandet av Ritters "Asien" (1856) ställde han färden till Centralasien, undersökte bergskedjorna omkring Ysyk-Köl och inträngde i Kirgizbergen och Tianshan, från Narin och övre Syr-Darja i väster till övre Tarim i öster, först bland européer, och fann, att Alexander von Humboldts på torftiga kinesiska uppgifter stödda förmodan, att bergskedjan skulle ha ännu verksamma vulkaner saknade grund.

Semjonov-Tian-Sjanskij var sekreterare i kommittén för böndernas frigörelse, och fick samtidigt i uppdrag att redigera "Geografisk-statistisk ordbok över ryska riket" (fem band, 1863-85), varjämte han 1864–1880 var direktör för Centrala statistiska kommittén i inrikesministeriet, och i denna egenskap organiserade han på vetenskaplig grund den förut mycket bristfälliga officiella statistiken; bland annat företogs under hans ledning för första gången en undersökning av jordegendomen, varvid han föreslog en indelning av Ryssland i naturliga geografiska och kulturhistoriska områden.

Från 1863 var han Rysslands representant på alla internationella statistiska kongresser och 1876–1897 ordförande i statistiska konseljen i inrikesministeriet samt organiserade den första och allmänna folkräkningen i Ryssland 1897. I bearbetningen av dess resultat tog han ingen del, eftersom han samma år utnämndes till medlem av riksrådet. Sedan 1873 var han (efter Fjodor Litke) till sin död geografiska sällskapets vicepresident och skrev dess historia under dess första femtioåriga tillvaro (tre band, 1896).

Till de sista av Semjonov-Tian-Sjanskijs arbeten hör planläggningen av "Rossija", en beskrivning av Ryssland i geografiskt, geologiskt, statistiskt, etnografiskt, ekonomiskt och historiskt hänseende i 22 band, rikt försedd med kartor, diagram, vyer och folktyper, med en av hans söner som huvudredaktör. Han var jämväl entomolog (han hade den största privata samlingen i Europa av palearktiska coleoptera) samt samlare och kännare av neder- och flamländska konstnärers tavlor, över vilka han skrev en studie.

Källor

Noter

Ryska geografer
Ryska statistiker
Födda 1827
Avlidna 1912
Män
Personer från Rjazan oblast
Ugglan
Harri Säteri

Harri Tapio Säteri, född 29 december 1989 i Toijala, Finland, är en finländsk ishockeymålvakt som spelar för Arizona Coyotes i NHL. 

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Detroit Red Wings, Florida Panthers och San Jose Sharks och på lägre nivåer för Grand Rapids Griffins, Worcester Sharks, och Springfield Thunderbirds i AHL, HK Sibir Novosibirsk och HK Vitjaz Podolsk i KHL samt Tappara i FM-ligan.

Klubblagskarriär 
Säteri blev draftad (106 overall) av San Jose Sharks. 

Han härstammar från Tammerfors och Tappara och spelade sina juniorår där med undantag för en avstickare till HPK.

Säsongen 2008-2009 blev han uppflyttad från J20-laget (Tappara A) för att han skulle "iaktta" Tapparas första målvakt Mika Lehto. Där skötte han sig över förväntan och höll nollan första gången mot Ässät, då Tappara vann 4-0 på hemmaplan.

Därefter har hans färd gått via Nordamerika, där det dock inte blev speltid i NHL, och KHL. 

Den 1 juli 2018 skrev han som free agent på ett ettårskontrakt värt 750 000 dollar med Detroit Red Wings.

Landslagskarriär 
Säteri var som 17-åring med i JVM i ishockey för första gången. Han har spelat 26 (varit med på 40) pojklandslagskamper (U18) för Finland.

Han blev uttagen till Finlands VM-lag 2017.

Säteri ingick i det finländska landslag som vann den olympiska ishockeyturneringen 2022 i Peking.

Referenser

Finländska ishockeymålvakter
Finländska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2022
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Finland
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2022
Födda 1989
Levande personer
Spelare i Tappara
Personer från Ackas
Spelare i Florida Panthers
Spelare i Springfield Thunderbirds
Spelare i Grand Rapids Griffins (2001–)
Spelare valda i NHL Entry Draft 2008
Spelare valda av San Jose Sharks i NHL Entry Draft
Män
Spelare i Worcester Sharks
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i HK Sibir Novosibirsk
Spelare i HK Vitjaz
Spelare i Arizona Coyotes
Hakametsä

Hakametsä eller Tammerfors ishall är en ishall i Tammerfors där ishockeylagen Ilves och Tappara spelade sina hemmamatcher tills lagen flyttade till Nokia Arena, som togs i drift i slutet av 2021. I Hakametsä har även många landskamper ordnats åren igenom. Här spelades Världsmästerskapet i innebandy för damer 2015.

Hallen byggdes 1965 och rymmer 7 800 åskådare.

Externa länkar 

Sport i Tammerfors
Byggnader och anläggningar i Tammerfors
Ishallar i Finland
Sportanläggningar invigda 1965
Jesse Turkulainen

Jesse Turkulainen, född 17 april 1990 i Stockholm, är en Finsk ishockeyspelare. Han spelade säsongen 2007-2008 i Södertälje SK J20 Och har tidigare representerat klubbar som Norsborg, Flemingsberg MB Hockey och Huddinge. Sedan 2008 spelar han i Tappara, Tammerfors, Finland som han har kontrakt med till slutet av säsongen 2010-2011. Efter hans tid i Tappara spelade han en säsong i Trångsund division 2 där det blev många poäng men även många utvisningsminuter. Nästa stopp efter Trångsund blev en kort sejour i Haninge (också division 2) där han efter ett få antal matcher valde att lägga karriären på is och satsa på studierna istället.
Jesse studerar för närvarande till specialidrottslärare vid Gymnastik- och idrottshögskolan i Stockholm. Jesse blir klar med sin utbildning 2016

Jesse är uppvuxen i Haninge söder om Stockholm och började sin hockeyutbildning i Norsborg.
På grund av att han inte blev uttagen till U16 Landslaget (Svenska landslaget) år 2006 valde han att spela för Finland i och med hans båda föräldrar kommer därifrån.
Han blev senare avstängd för att ha spelat för ett land han aldrig tidigare bott i samtidigt som Sverige nu ville ha med honom i laget. Han blev därmed låst för Finland men också avstängd för att delta i IIHF tävlingar fram till år 2011.

Män
Födda 1990
Svenska ishockeyspelare
Levande personer
Spelare i Tappara
Idrottare från Stockholm
Atte Pentikäinen

Atte Pentikäinen, född 13 december 1982 i Juupajoki, är en finländsk ishockeyspelare. Han spelar i Ilves i SM-liiga. Han vann brons med Tappara 2008 och har även ett SM-liiga-silver med Jokerit från 2006. Pentikäinen spelade under säsongen (2006-07) för Färjestads BK.

Källor

Födda 1982
Finländska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Levande personer
Spelare i Tappara
Personer från Birkaland
Spelare i Turun Toverit
Män
Pinakotek

Pinakotek eller tavelgalleri, (av grek. pinakotheke, av pi’nax, tavla, och theke, förvaringsrum) kallades i rika grekers och romares hus ett vanligtvis nära huvudingången beläget rum, vars väggar var smyckade med målningar.

Enligt den romerske arkitekten Vitruvius borde detta rum ligga mot norr, så att målningarna inte skulle skadas av solljuset. Ett offentligt pinakotek fanns i propyléerna, ingången till Akropolis (borgen) i Aten.

Exempel på nutida konstmuseer som använder benämningen pinakotek är det gamla pinakoteket i München, anlagt av Ludvig I och pinakoteket i Sao Paulo.

Se även 
 Pinakoteket i München 
 Pinakoteket i Sao Paulo

Källor 

Konstmuseer och konsthallar
Janne Ojanen

Janne Juhani Ojanen, född 9 april 1968 i Tammerfors, Finland är en finländsk före detta professionell ishockeyspelare. Han var i januari 2009 den äldsta i SM-liiga. Samtliga säsonger i SM-liiga har han representerat Tappara, totalt 876 seriematcher och 113 slutspelsmatcher. Han har även spelat för exempelvis New Jersey Devils och Malmö Redhawks. 

Ojanen var med och vann VM-guld för Finland 1995 i Stockholm. Han deltog också i OS i Calgary 1988 och i Lillehammer 1994, med silver och brons som resultat, i Canada Cup 1987 och 1991 samt i World Cup 1996.

Han är gift och har tre barn.

Referenser

Noter

Externa länkar

 Janne Ojanen - nhl.com
 Janne Ojanen - Legends of Hockey

Spelare valda i NHL Entry Draft 1986
Män
Födda 1968
Finländska ishockeyspelare
Levande personer
Spelare i New Jersey Devils
Spelare i Malmö Redhawks
Spelare i Tappara
Världsmästare i ishockey
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Finland
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Finland
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1994
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1988
Olympiska silvermedaljörer 1988
Olympiska bronsmedaljörer 1994
Finländska olympiska bronsmedaljörer
Finländska olympiska silvermedaljörer
Idrottare från Tammerfors
Spelare i Cincinnati Cyclones (1992–2001)
Spelare valda av New Jersey Devils i NHL Entry Draft
Elin Alfhild Nordlund

Elin Alfhild Isabella Nordlund, född 9 april 1861 i Närpes, död 24 juli 1941, var en finlandssvensk konstnär, förknippad med konstnärskolonin i Önningeby och sitt nationalromantiska måleri.

Biografi
Nordlund, som bland annat målade landskapsmotiv och porträtt i olja, var verksam i Önningebykolonin, en finsk-svensk konstnärskoloni som verkade på Åland under åren 1886–1914 och anses tillhöra den så kallade Åboskolan. En del av Nordlunds verk har anknyning till sekelskiftets nationalromantiska strömningar och hon var en av de många finländska konstnärer, såsom (Albert Edelfelt, Berndt Lagerstam, Hanna Frosterus-Segerstråle och Eero Järnefelt, vilka på 1890-talet målade ett porträtt av den ingermanländska runosångerskan Larin Paraske.

Utställningar
Nordbergs verk ställdes bland annat ut i Åbo 1889 och på Finska konstföreningens utställning i Helsingfors 1886. 2004 ställdes hennes verk ut på Åbo konstmuseum tillsammans med verk av andra av Åboskolans kvinnliga konstnärer.

Exempel på verk
Sovande barn (1891)
Strand (1893)
Landskap på Åland, Eckerö Storby (1904)
Eckerö (1906)
Kökars kyrka (1911)
Posthuset på Åland
Mansporträtt

Museer och samlingar med Elin Alfhild Nordlunds verk
Tammerfors konstmuseum
Andersudde (privatmuseum)
Serlachius konstmuseum i Mänttä

Referenser

Externa länkar 
Målning av Elin Alfhild Nordlund på www.askart.com
Målning av Elin Alfhild Nordlund på Serlachius konstmuseum

Finländska målare
Finlandssvenska konstnärer
Kvinnor
Födda 1861
Avlidna 1941
Fotbollshall

En Fotbollshall är en specialanpassad lokal där fotboll kan bedrivas inomhus, vilket oftast utnyttjas i delar av världen med starkt vinterklimat.

I Sverige har så kallade tipshallar med fullmåtts spelyta för fotboll byggts i Jönköping, Växjö, Strängnäs (slutade redan på 90-talet att användas för fotboll) och Sundsvall. Utöver dessa har även Arcushallen och Vinnarhallen på Riksidrottsförbundets anläggning i Bosön utanför Stockholm full elvamannaplan. Sommaren 2015 invigdes Prioritet Serneke Arena i Kviberg i nordöstra Göteborg och hösten 2019 Ryda fotbollshall i Borås. Dessutom finns några uppblåsbara hallar, så kallad övertryckshall eller airdome. 

Fullmåttshallarna för fotboll är dock få, och inomhusfotboll och futsal får vanligtvis bedrivas i sporthallarna, som är mindre.

Vissa utomhusanläggningar för fotboll, till exempel Amsterdam Arena och Stockholms båda nya arenor Friends Arena och Tele2 Arena, har tak som kan öppnas och stängas.

Vid VM i fotboll har matcher spelats inomhus två gånger, 1994 i Pontiac Silverdome och 2002 i Sapporo Dome.

Referenser