kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Matts Pehrsson

Matts Pehrsson (i riksdagen kallad Pehrsson i Öster-Edsvik), född 2 juni 1796 i Öster Edsvik (då i Vätö socken numera Björkö-Arholma socken), död där 9 januari 1869, var en svensk lantbrukare, skeppsredare och politiker.

Matts Pehrsson företrädde bondeståndet i Väddö, Häverö samt Bro och Vätö skeppslag vid ståndsriksdagen 1840/41, Väddö, Häverö samt Bro och Vätö skeppslag och Frösåkers härad vid ståndsriksdagen 1844/45, 1847/48, 1850/51, 1853/54, 1856/58, 1859/60 och 1862/63 samt för Sjuhundra och Lyhundra härader och Frötuna och Länna samt Bro och Vätö skeppslag vid ståndsriksdagen 1865–1866. Han var därefter ledamot i andra kammaren för Sjuhundra, Lyhundra, Frötuna och Länna samt Bro och Vätö domsagas valkrets vid riksdagarna 1867–1868.

Matts Pehrssons dotter Anna-Brita gifte sig ung med redaren Erik Olsson i Simpnäs. Olsson byggde skonerten Niord, i Bofjärden. Efter Olssons död övertog Anna-Brita rederiet och redargården i Simpnäs och var under några år en av Björkös få kvinnliga redare. Anna-Brita gifte sig senare med skepparen Johan Alarik Johansson. När Anna-Brita ärvde sin far Matts Pehrsson byggde makarna tillsammans den övre gården i Öster Edsvik. Johansson var framgångsrik, han byggde den ståtliga barken Agda som sjösattes i Mulnäs.

Källor

Litteratur 
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 261

Noter 

Bondeståndets riksdagsledamöter
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Personer från Vätö socken
Födda 1796
Avlidna 1869
Män
Siegwart Ehrlich

Siegwart Ehrlich, född den 17 december 1881 i Leipzig , död den 20 januari 1941 i Barcelona var en tysk schlagerkompositör. Ehrlich, som var jude, lämnade 1933 Tyskland och flyttade till Spanien.

Ehrlich, även känd under pseudonymerna Victorio och Sydney Ward, komponerade ett flertal melodier som blev mycket populära. Bland dessa märks Niggerpiccolo (1919) och Amalie geht mit 'nem Gummikavalier (1927), den sistnämnda från kabarén Streng Verboten  . 

Amalie... har tolkats av flera artister, däribland Max Raabe och M.A. Numminen.

Revyer/kabaréer
Streng verboten (1927)
Schön und schick (1928)

Filmografi
Der Tanz in Glück (1930)

Källor

Män
Födda 1881
Avlidna 1941
Tyska kompositörer
Vladimír Dzurilla

Vladimír Dzurilla, född 2 augusti 1942 i Bratislava i Slovakiska republiken, död 25 juli 1995 i Düsseldorf, Nordrhein-Westfalen, Tyskland, var en tjeckoslovakisk ishockeymålvakt och ishockeytränare.

Karriär 
Dzurilla startade sin ishockeykarriär i Kovosmalt Petržalka i den andra divisionen i Tjeckoslovakien innan han inför säsongen 1956/1957 värvades till CHZJD Bratislava. Under denna period jobbade han som kylskåpsreparatör. Han stannade i klubben till 1973 då han lämnade klubben för spel i Zetor Brno. 1978 spelade han i Brno innan han inför säsongen 1978/1979 värvades för spel för EV Augsburg i västtyska Bundesliga. Han flyttade vidare efter ett år till klubben SC Riessersee, med vilka han efter två år vann tyska ligan. 

Han spelade i Tjeckoslovakiens herrlandslag i ishockey under 16 år. Han var ofta andremålvakt bakom Jiří Holeček i landslaget men var med och vann tre guld, tre silver och fyra brons i världsmästerskapen i ishockey och dessutom ett silver och två brons i OS. I Nordamerika uppmärksammades han i Canada Cup-turneringen 1976 då Tjeckoslovakien vann över Kanada med 1-0 och Dzurilla räddade 29 skott. Laget slutade slutligen tvåa i turneringen efter Kanada.

Efter sin aktiva karriär som spelare arbetade Dzurilla som tränare i Tjeckoslovakien och Tyskland. Han arbetade som huvudtränare i Garmisch-Partenkirchen för SC Riesserse säsongen 1987/1988, med Eintracht Frankfurt 1988/1989.

Han avslutade sin seniorkarriär 1982. Under sina sista levnadsår var han ansvarig för träning av målvaktstalanger för IIHF. Sin sista match spelade han i maj 1995 i Stockholm i en match mellan svenska old-starstjärnor och World Oldtimer All-Stars. Dzurilla blev utsedd till matchens spelare.

Strax innan sin 53:e födelsedag fick Vladimír Dzurilla en hjärtattack i sin våning i Düsseldorf och avled senare samma dag i följderna av infarkten. Han blev 1998 invald i IIHF:s Hockey Hall of Fame. 2002 blev han även upptagen i den slovakiska Hall of Fame.

Meriter 
Utsedd till VM:s bäste målvakt 1965
Uttagen i All-Star Team i VM 1965, 1969

Källor
Eurohockey.net

Fotnoter

Födda 1942
Avlidna 1995
Tjeckoslovakiska ishockeymålvakter
Män
Olympiska silvermedaljörer 1968
Olympiska bronsmedaljörer 1964
Olympiska bronsmedaljörer 1972
Världsmästare i ishockey
Tjeckoslovakiska olympiska bronsmedaljörer
Tjeckoslovakiska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1964 från Tjeckoslovakien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1964
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1968 från Tjeckoslovakien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1968
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1972 från Tjeckoslovakien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1972
Spelare i Augsburger Panther
Spelare i SC Riessersee
Wundts illusion

Wundts illusion är en förvrängande kognitiv optisk illusion, som först beskrevs av den tyske psykologen Wilhelm Wundt på 1800-talet. De två röda vertikala linjerna är båda raka, men det ser ut som om de böjer sig inåt för vissa observatörer. Illusionen skapas av de djupskapande bakgrundslinjerna som går till sina respektive nav på var sida om de röda linjerna. Wundts illusion kan sägas vara en variant av Orbisons illusion och en exakt motsats av Herings illusion.

Wundts illusion är en av flera som liknar Herings illusion, men som istället har ett centrum som förfaller att vara närmare betraktaren. De röda linjerna ser ut att böja sig mot varandra i mitten, eftersom hela den mittre delen av figuren ser ut att vara närmare oss än de båda knutpunkterna i periferin. På grund av detta percepterar vi att mittenpartiets linjer bör vara tunnare, så att figuren stämmer med perspektivet.

En annan variant av Wundts illusion är  horisontal-vertikal-illusionen, som introducerades av Wundt år 1858. Den mittre linjen i denna är lika lång som den vertikala trots att den vertikala upplevs vara mycket längre. Den horisontella linjen behöver utökas upp till 30 procent för att percepteras vara jämnlång med den vertikala. Detta fenomen är inte bara begränsat till enkla teckningar utan kan också bevittnas i byggnadssammanhang samt i andra föremål där vi erfarenhetsmässigt antar att höjden överträffar bredden.

Referenser

Noter

Externa länkar
Interaktiv illusion, från cut-the-knot.org
Stående modell, från Encyklopedia of Science

Optiska illusioner
Europaperspektiv

Europaperspektiv är en gemensam årsbok för Europaforskning från de svenska universitetens institutioner för ekonomi, juridik och statskunskap som sedan 1998 samarbetar i tre nätverk (SNEE, SNEF och SNES) för Europaforskning.

Syftet med årsboken är att göra viktiga forskningsresultat tillgängliga på svenska för en bredare allmänhet.  Ambitionen är att publicera forskningsnära bidrag för att främja en djupare förståelse av unionsproblemet på såväl kort som medellång och längre sikt. Årsbokens bidrag ska vara populärt utformade, men inte agiterande utan prövande och folkbildande.

Verksamheten finansieras med hjälp av särskilda medel som avsattes av riksdagen efter förslag i forskningspropositionen hösten 1997. Resurserna används för en gemensam infrastruktur av kurser, konferenser och arbetsmöten. Doktorandarbeten och forskningsprojekt finansieras på vanligt sätt genom fakulteter, forskningsråd och sektorsorgan.

Externa länkar
Europaperspektiv.se
Svenska Nätverket för Europaforskning i Ekonomi (SNEE)
Svenska Nätverket för Europaforskning i Statskunskap (SNES)
Svenska Nätverket för Europarättsforskning (SNEF)

Vetenskap i Europa
Spanskginst

Spanskginst (Spartium junceum) art i familjen ärtväxter och den enda arten i släktet Spartium. Den växer vild på Azorerna, Madeira, Kanarieöarna, i Medelhavsområdet och i Kaukasus. Arten är inte härdig i Sverige men odlas ibland som krukväxt.

Beskrivning

S. junceum är en kraftfull lövfällande buske som når en höjd av 2 - 4 meter, i undantagsfall även 5 meter och med huvudstammar upp till 5 centimeter i diameter, i sällsynta fall upp till 10 centimeter. Den har tjocka, något suckulenta grågröna skott som liknar tågväxternas strån. På dessa skott sitter sparsamt med blad som är 1 - 3 centimeter långa och upp till 4 millimeter breda. Bladen har mycket liten betydelse för växtens framgång eftersom det mesta av dess fotosyntes utförs i de gröna skotten. Det här arrangemanget gör att det går åt ganska lite vatten och är en anpassning till det torra klimatet där den lever. Bladen faller av tidigt. På senvåren och på sommaren täcks skotten av rikliga doftande blommor som liknar ärt-blommor och är 1 - 2 centimeter breda. Blomman är gul. På sensommaren mognar de 8 - 10 centimeter långa ärtskidorna och blir svarta. De spricker upp, ofta med en hörbar liten smäll, och sprider fröna en bit bort från moderplantan.

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas
Flora of Paksitan - Spartium

Referenser

Ärtväxter
Sp Växtindex
Neem

Neem, eller nim-träd, (Azadirachta indica) är ett träd inom mahognyfamiljen, som beskrevs av den franske botanikern Adrien de Jussieu 1830.

Neem används för medicinska syften inom homeopati och ayurveda. Många olika delar av växten används i alternativmedicin, som löven, grenarna, barken, fröerna och fröoljan, för att behandla allt från feber till tandproblem.

Växten har blivit omtalad även i västerländska samhällen och falska påståenden om att neem skulle kunna hjälpa mot coronaviruset har cirkulerat. Neem är däremot inte godkänt som läkemedel och Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet anger att extrakt från bladen och kärnorna har orsakat infertilitet, minskad fertilitet och missfall i djurstudier samt att extraktet ofta används som preventivmedel av kvinnor i Indien.

Nimträdet är ett av de mer ekonomiskt omdiskuterade träden/trädslagen i tropikerna. Det härstammar från Sydasien, Pakistan till Malaysia och anses ha en mängd nyttiga egenskaper, exempelvis som ett snabbväxande (ädelt) hårdvedsträd. På åtta år kan en planta växa upp till en grov och rak stam. Vanligare snabbväxande trädslag brukar ha mjuk ved.

En annan viktig egenskap är att trädet är giftigt för många olika insekter på olika sätt. Dessa gifter verkar även på mikrober som skulle kunna skada veden. 

Azadiraktin är ett insektsmedel som utvinns ur neemträdets frön och är godkänt för användning i ekologiskt jordbruk i Sverige. De flesta bekämpningsmedel som är godkända i ekologisk produktion är helt ofarliga för människor eller medför låga risker, medan azadiraktin är ett av fyra ämnen som är godkända trots att de är giftiga för människor.

Linné beskrev och namngav detta träd 1753: Melia azadirachta. Det äldre namnet är mycket likt namnet på den besläktade växten Melia azedarach.

Referenser 

Träd
Medicinalväxter
Mahognyväxter
Ne Växtindex
Clifton Powell

Clifton Powell, född 16 mars 1956 i Washington, D.C., är en amerikansk skådespelare och komiker, kanske mest känd för sin roll som Pinky i filmen Next Friday. Powell gjorde också rösten till Big Smoke i Grand Theft Auto: San Andreas.

Filmografi i urval

Referenser

Noter

Externa länkar
 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Washington, D.C.
Födda 1956
Levande personer
Män
Getrutesläktet

Getrutesläktet (Galega) är ett växtsläkte i familjen ärtväxter med fem arter och förekommer i södra Europa, västra Asien och tropiska Östafrika. Två arter odlas som trädgårdsväxter i Sverige.

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas
Flora of Paksitan - Galega

Ärtväxter
Formel Nippon 2000

Formel Nippon 2000 dominerades av den förre formel 1-föraren Tora Takagi, som vann åtta av tio deltävlingar på sin väg mot titeln.

Delsegrare

Slutställning

2000 i Japan
2000
Motorsportevenemang 2000
WP:Projekt Japan
Formel 3000 1991

Formel 3000 1991 kördes över 10 omgångar. Mästare blev Christian Fittipaldi från Brasilien.

Delsegrare

Slutställning

Formel 3000-säsonger
Motorsportevenemang 1991
Kvastginstsläktet

Kvastginstsläktet (Cytisus) är ett växtsläkte i familjen ärtväxter med cirka 50 arter. Flera arter odlas som trädgårdsväxter i Sverige. Arterna i huvudginstsläktet (Chamecytisus) förs numera till kvastginstsläktet.

Externa länkar 
 Svensk Kulturväxtdatabas

Ärtväxter
Copa Airlines

Copa Airlines är Panamas nationella flygbolag.
Bolaget ägs av Continental Airlines, och är en associerad medlem av Star Alliance. Bolaget var tidigare associerat till alliansen SkyTeam men lämnade för Star Alliance när Continental Airlines gjorde det.

Flotta

</center>

Externa länkar
Copa Airlines

Nordamerikanska flygbolag
Michael Bohl

Michael Bohl är simtränare i Australien. Under sin tid med Queensland Swimming har Bohl tränat OS-simmare Glen Housman, Nicholas Sprenger (2:a plats vid 4 x 200 m frisim lagkapp i Aten) och Maxine Seear (Triathlon, Aten).

Bphl har också tränat världsstjärnor i aquathon, simning över öppet vatten. Bland annat har han tränat Brendan Capell (guld och silver på 25 km World Open Water Championships 2004 och 2005) och Josh Santacaterina (guld på 25 km World Open Water Championships 2006). Andra simmare inom aquathon som tränas av Bohl är Trudee Hutchinson och David Browne.

En annan simmare som tränas av Bohl, är Stephanie Rice. Rice tog 2 individuella guld vid Samväldesspelen 2006. Vid OS i Peking tog hon 3 guldmedaljer och satte 2 världsrekord.

Simtränare
Triathlontränare
Män
Levande personer
Ali Bourequat

Ali Bourequat, född i Rabat, är en marockansk författare som i 18 år satt fängslad av den marockanska regimen. Han har i sin bok Jag såg solen två gånger på tio år beskrivit tortyren och sina år i fängelset Tazmamart.

Biografi
Ali Bourequat var son till en militär från Tunisien och en marockansk prinsessa, nära släkt med Muhammed V av Marocko. Efter Marockos självständighet från Frankrike 1956 blev Bourequat privatsekreterare åt sin far, som blev chef för den nya statens underrättelsetjänst. 1961 dog den gamle kungen och efterträddes av sonen Hassan lämnade familjen Bourequat sina tjänster vid hovet. Ali Bourequat blev en förmögen affärsman i Rabat.

Politisk fånge 
Våren 1973 varnade Ali Bourequat kung Hassan för att en statskupp planerades. I juli samma år greps Ali och bröderna Midhat och Bayazid kidnappades av den hemliga polisen. Utan rättegång eller förklaring till gripandet tillbringade bröderna 18 år i fängelse.

Bibliografi 
 Jag såg solen två gånger på tio år (Dans les jardins secrets du roi marocain)
 Arton år av ensamhet. Boken förbjöds i Frankrike, eftersom den skildrar hur franska underrättelsetjänsten kidnappade socialisten Ben Barka 1965 och överlämnade honom till Marocko, där han försvann.

Filmografi
 Om den mänskliga själens värdighet: Ali Bourequat och hans fångenskap i Tazmamart: ett filmiskt oratorium av Ingela Romare till musik av Arvo Pärt.

Se även
 Years of Lead
 Malika Oufkir

Referenser

Marockanska författare
Franskspråkiga författare
Män
Födda 1937
Levande personer
Korallrankesläktet

Korallrankesläktet (Kennedia) är ett växtsläkte i familjen ärtväxter med 15 arter från Australien. Två arter odlas som krukväxter i Sverige.

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas

Ärtväxter
Bundesbahn

Bundesbahn kan syfta på:

 Deutsche Bundesbahn – ett tyskt järnvägsbolag 1949-1994
 Österreichische Bundesbahnen  (BBÖ) – ett österrikiskt järnvägsbolag 1923-1938.
 Österreichische Bundesbahnen – ett österrikiskt järnvägsbolag efter 1947, se ÖBB
 Schweizerische Bundesbahnen – ett järnvägsbolag i Schweiz, se SBB-CFF-FFS

Se även
Reichsbahn
Deutsche Bundesbahn

Deutsche Bundesbahn var Västtysklands statliga järnvägsbolag, som grundades 7 september 1949. Efter Tysklands återförening slogs det samman med det östtyska Deutsche Reichsbahn och bildade Deutsche Bahn, från den 1 januari 1994.

Historik
Embryot till Deutsche Bundesbahn skapades ur de delar av den tyska statsjärnvägen Deutsche Reichsbahn, som befann sig inom de västallierades ockupationszoner i Tyskland 1945. Efter sammanslagningen av förvaltningen i de amerikanska och brittiska ockupationszonerna 1946 fick även järnvägen en gemensam organisation. Denna organisation blev 1949 den västtyska järnvägen, efter att även den del som befunnit sig i den franska zonen inordnats. 

Den första stora utmaningen var att återställa järnvägssystemet efter förstörelsen under andra världskriget. Under 1970-talet elektrifierades större delen av järnvägen, och de sista ångloken togs ur bruk.

Se även
 Järnväg i Tyskland

Järnvägsbolag bildade 1949
Järnvägsbolag upplösta 1994
Tyska järnvägsbolag
The Transporter

The Transporter (franska Le transporteur) är en fransk film från 2002, regisserad av Corey Yuen. Huvudrollen spelas av Jason Statham. Filmen blev till efter att Luc Besson tillfrågades att göra ett avsnitt för BMW:s exklusiva kampanj The Hire. Han blev så till sig av konceptet så det blev en hel långfilm, med i nuläget (2013) två uppföljare.

Handling 
Frank Martin (Jason Statham) är en Vietnam-veteran som nu jobbar för gangstrar genom att transportera paket utan att ställa några frågor. Franks regler är:

1. Aldrig ändra uppdraget
2. Inga namn
3. Titta inte i paketet 

Under ett nytt transporteras uppdrag är paketet en ung vacker kvinna som kidnappats av internationella slavhandlare. Nu måste Frank stoppa slavhandlingen innan 400 människor kommer att dödas.

Rollista

Externa länkar

Amerikanska actionfilmer
Franska actionfilmer
Filmer 2002
Engelskspråkiga filmer
Fornborgar i Finland

Fornborgar i Finland har från och med åtminstone järnåldern uppförts på berg och åskrön och försetts med vallar av sten eller jordblandad sten, vilkas utsida är brant och ofta mycket högre än den från murkrönet inåtsluttande sidan. 

Järnålderns fornborgar utgör en imponerande grupp av fornlämningar, som allt sedan arkeologins barndom varit föremål för arkeologernas och historikernas intresse, som till exempel Hjalmar Appelgren-Kivalo, Juhani Rinne och Julius Ailio. Inom Finlands gränser finns 70-90 fornborgar, de flesta på Åland, i Egentliga Finland, Nyland, Tavastland – några få i Satakunda och Savolax. Därtill kommer ett tiotal fornborgar från Ladoga-Karelen, men i södra Österbotten saknas de. Några kända fornborgar är Rapola i Sääksmäki, Kapatuosia i Hollola, Junkersborg i Karis, Sibbesborg i Sibbo och Borgbacken i Borgå. 

Fornborgarna i Finland påminner mycket om dem som förekommer i Sverige, men uppvisar även en del östbaltiska drag. Fornborgarna består av branta och svårtillgängliga berg, vilka på en eller flera lättillgängliga sidor befästs med vallar av sten. Vallarna, som är konstruerade av natursten, har tjänat som fundament för palissader eller andra träkonstruktioner och har ofta en portöppning. I Savolax finns några fornborgar med rätt väl bevarade murar, men i södra Finland har vallarna i regel rasat. Fornborgar som anlagts på moränkullar förekommer också, men de är sällsynta. Ibland saknas egentlig vall, fastän terrängen nog skulle kräva en sådan. Överbyggnaden har då uppförts direkt på marken, som ibland varit stenlagd. Vallarna har troligen uppburit timrade överbyggnader; spår av palissader finns däremot inte. Byggnaderna i fornborgarna var i regel rätt små. 

Fornborgar anses generellt ha varit i användning under yngre järnålder, snarast under vikingatid och eller korstågstid. Vid utgrävningar i Vammala stad sommaren 1970 påträffades Finlands hittills äldsta kända fornborg, daterad till sen stenålder. Fornborgar är solitärer, vilkas funktion och användningstid varierat. De har i allmänhet uppfattats som tillflyktsborgar, befästa platser, där bygdens folk sökte skydd då en yttre fara hotade. Orsaken till etablerandet av fornborgar är komplicerade och avspeglar samhällsföreteelser av såväl ekonomisk, bebyggelsehistorisk, social och maktpolitisk som strategisk natur. Några fornborgar i Tavastland har tillsammans bildat ett enhetligt försvarssystem och varit centra för såväl försvar som signalväsen. Det senare kan ha kompletterats med vårdkasberg. 

Under 1930-talet användes fornborgarna som symboler i den nationalistiska retoriken. 1980-talets Rapola-rörelse manade fram 1930-talets fosterländska finskhet för försvaret av tavasternas största fornborg mot ett vägbygge. 

Det vanligaste ortnamnet som anger förekomsten av en fornborg är Linnamäki (Borgbacken), men även andra namn med sammansättningsleden –linna och –borg förekommer. Vissa fornborgar som Vanhalinna i Lundo och Haga i Janakkala har senare byggts om till medeltida borgar, i vilka murbruk använts.

Källor 

 Finlands historia, 1. (1993)

Externa länkar

Finlands förhistoria
 

fi:Linnavuori#Linnavuoret Suomessa
Maackiasläktet

Maackiasläktet (Maackia) är ett växtsläkte i familjen ärtväxter med 6 arter. Arten maackia (M. amurensis) odlas ibland som trädgårdsväxt i Sverige.

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas
ILDIS International Legume Database & Information Service

Ärtväxter
Béatrix Beck

Béatrix Beck, född 14 juli 1914 i Villars-sur-Ollon, Vaud, död 30 november 2008 i Saint-Clair-sur-Epte, Val-d'Oise, var en belgisk-fransk författare.

Hon var dotter till poeten Christian Beck.

Bara ett av hennes verk, Léon Morin, präst (Léon Morin, prêtre), finns översatt till svenska. Hon belönades med Prix Goncourt  för den boken, som även är filmatiserad. Det var nobelpristagaren André Gide, som hon arbetade som sekreterare hos, som uppmuntrade henne att bli författare.

Bibliografi
1948 Barny
1950 Une mort irrégulière
1952 Léon Morin, präst (Léon Morin, prêtre) - Prix Goncourt 
1954 Des accommodements avec le ciel
1963 Le muet
1967 Cou coupé court toujours
1977 L'épouvante l'émerveillement
1978 Noli
1979 La décharge - Prix du Livre Inter 
1980 Devancer la nuit
1981 Josée dite Nancy
1983 Don Juan des forêts
1984 L'enfant-chat - Prix litteraire de Trente millions d'amis
1986 La prunelle des yeux
1988 Stella Corfou
1989 Une
1990 Grâce
1991 Recensement 
1993 Une Lilliputienne
1994 Vulgaires vies
1994 Moi ou autres (noveller)
1996 Prénoms (noveller)
1997 Plus loin, mais où 
1998 Confidences de gargouille
2000 La petite Italie (noveller)
2001 Guidée par le songe (noveller)Contes à l'enfant né coifféLa mer intérieureLa grenouille d'encrierMots couverts'' (poèmes)

Källor

Kvinnor
Födda 1914
Avlidna 2008
Franskspråkiga författare
Belgiska författare
Personer från Vaud
Goncourtpristagare
TACA Airlines

TACA ingår sedan 2009 i Avianca som ägs av Synergy Group S.A i Brasilien. Läs vidare i Wikipedias engelska version.

Grupo TACA eller allmänt kallat TACA är ett sydamerikanskt flygbolag, som i sig består av sex andra flygbolag.
Dessa är:
 TACA International (El Salvador)
 TACA de Honduras (Honduras)
 TACA Peru (Peru) (2 Airbus A319)
 NICA (Nicaragua) (Slutade flyga 2004)
 Lacsa (Costa Rica) (Flygs av TACA)
 Aviateca (Guatemala) (2 Egna ATR 42 plus en Airbus A319)

Historia 
TACA grundades 1931 i Honduras av en nyzeeländare. Mellan år 1989 och 1995 byggdes Grupo TACA upp genom att TACA började samarbeta med de andra bolagen förutom TACA Peru, som grundades 1999.

Flotta 

</center>

Externa länkar 
 TACA.com
 TACA Regional
 Tus Sentidos

Ej längre existerande sydamerikanska flygbolag
Flygbolag bildade 1931
Flygbolag upplösta 2013