kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gråkronad sabeltimalia

Gråkronad sabeltimalia (Pomatorhinus schisticeps) är en asiatisk fågel i familjen timalior med vid utbredning från Himalaya till Vietnam. Artgränserna gentemot dess närmaste släktingar är dock omdiskuterade.

Utseende 
Gråkronad sabeltimalia är en medelstor (19–23 cm) sabeltimalia med olivbrun ovansida, vit undersida, ett långt, vitt ögonbrynsstreck samt gul näbb och gula ögon. Den har vidare kastanjebruna flanker och vanligtvis skiffergrå hjässa.

Utbredning och systematik 
Gråkronad sabeltimalia är nära släkt med både kastanjeryggig (Pomatorhinus montanus) och rostnackad sabeltimalia (Pomatorhinus ruficollis), så pass att det råder oenighet kring vilka populationer som ska föras till vilken art. Clements et al 2017 urskiljer 13 underarter i schisticeps med följande utbredning:
 Pomatorhinus schisticeps leucogaster – Himalaya (Himachal Pradesh i nordvästra Uttar Pradesh)
 Pomatorhinus schisticeps schisticeps – Himalaya (västra Nepal till Bhutan, Assam och nordvästra Myanmar)
 Pomatorhinus schisticeps salimalii – nordöstra Assam (Mishmi Hills)
 Pomatorhinus schisticeps cryptanthus – nordöstra Assam (Lakhimpur-Kheri) till nordöstra Burma
 Pomatorhinus schisticeps mearsi – västra Burma (nedre Chindwin District till berget Arakan Yoma)
 Pomatorhinus schisticeps ripponi – östra Burma till norra Thailand och angränsande nordvästra Laos
 Pomatorhinus schisticeps nuchalis – västra Burma (södra Shanstaten och Kayahstaten)
 Pomatorhinus schisticeps difficilis – bergstrakter i nordvästra Thailand och södra Burma (Kyaikkhami)
 Pomatorhinus schisticeps olivaceus – lågland i södra Burma och samt thailändska halvön
 Pomatorhinus schisticeps humilis – östra Thailand (Nanprovinsen) till södra Laos och centrala Vietnam
 Pomatorhinus schisticeps klossi – sydöstra Thailand och sydvästra Kambodja
 Pomatorhinus schisticeps annamensis – södra Vietnam (Da Lat Plateau)
 Pomatorhinus schisticeps fastidiosus – Malackahalvön (södra Burma och Kranäset till Trang)

Vissa för istället nuchalis, difficilis och fastidiosus till P. montanus, medan olivaceus, annamensis och humilis förs till P. ruficollis.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse och fragmentering, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt vanlig till sällsynt.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Svarthuvad timalia

Svarthuvad timalia (Dumetia atriceps) är en fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar.

Utseende 
Svarthuvad timalia är en 13 cm lång kompakt timalia, med tvärt avskuren stjärt, brun rygg och vitaktig undersida. Huvudet har varierande mängd svart, på Sri Lanka begränsat till pannan och en mask över det gula ögat.

Utbredning och systematik 
Svarthuvad timalia fökreommer i Indien och Sri Lanka. Den delas in i fyra distinkta underarter med följande utbredning:
 atriceps – förekommer i centrala Indien (västra Ghats från Bombay till Nilgiri Hills)
 bourdilloni – förekommer i bergsskogar i sydvästra Indien (Kerala)
 siccata – förekommer i torra områden i norra, östra och centrala bergen på Sri Lanka
 nigrifrons – förekommer i våta låglandsområden på sydvästra Sri Lanka

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare vanligen som ensam art i släktet Rhopocichla. Genetiska studier av timalior från 2019 visar dock att den är mycket närbesläktad med rostbukstimalian (Dumetia hyperythra), så pass att studiens författare rekommenderar att de placeras i samma släkte, där Dumetia har prioritet. Tongivande International Ornithological Congress och eBird/Clements har implementerat rekommendationerna och denna linje följs även här.

Levnadssätt 
Svarthuvad timalia hittas i undervegetation i skog, men även i skogsgläntor, övergivna plantage, bambustånd och buskmområden nära våtmarker och vattendrag. I Indien påträffas den vanligen mellan 600 och 1800 meters höjd, på Sri Lanka upp till 2100 meter. Fågeln är ofta svår att få syn på där den födosöker efter insekter nära marken, ofta i små sällskap med upp till ett dussin individer.  Arten är stannfågel.

Häckning 
Svarthuvad timalia kan möjligen häcka året runt, i Indien huvudsakligen från mars till juli och i Sri Lanka från oktober till maj. Den bygger sitt lösa, kupolformade bo i tät vegetation vari den lägger två ägg. Hanen bygger även skenbon som inte används för häckning, dock ibland för fåglar som tar nattkvist.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse och fragmentering, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Mishmisnårtimalia

Mishmisnårtimalia (Spelaeornis badeigularis) är en mycket liten fågel i familjen timalior som endast förekommer i ett litet område i nordöstra Indien.

Utseende 
Mishmisnårtimalian är en mycket liten (9 cm) fågel med vitt på hakan och mörkt rostbrun, streckad strupe. Resten av underidan är mörk med vitaktiga fjäll, särskilt på flankerna, medan ovansidan är brun. Näbben är liten och svart. Liknande roststrupig snårtimalia har rostorange strupe utan mörka streck, mindre vitt på hakan och gråare örontäckare samt brunare fjällning på buk och flanker.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i nordöstra Indien, i Mishmi Hills i östra Arunachal Pradesh. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare har den behandlats som underart till roststrupig snårtimalia (Spelaeornis caudatus), men urskiljs idag vanligen som egen art.

Status och hot 
Mishmisnårtimalian är endast känd från ett enda område. Den anses därför vara hotad av internationella naturvårdsunionen IUCN som placerar den i kategorin sårbar. Dock verkar arten kunna anpassa sig till av människan påverkade mijöer och kan vara mer spridd än vad man vet i nuläget. Världspopulationen uppskattas till mellan 1500 och 7000 vuxna individer.

Levnadssätt 
Arten hittas i tät och låg undervegetation i ungskog i bergstrakter på mellan 1700 och 2400 meters höjd. Den håller sig nära marken där den födosöker efter insekter. Dess häckningsbiologi är okänd.

Namn 
Mishmi är en folkgrupp i delstaten Arunachal Pradesh i nordöstra Indien, på gränsen till Tibet, tillika namnet på ett bergsområde i samma delstat (Mishmi Hills).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indien
Roststrupig snårtimalia

Roststrupig snårtimalia (Spelaeornis caudatus) är en liten och fåtalig asiatisk fågelart i familjen timalior inom ordningen tättingar som endast förekommer i ett litet område i östra Himalaya.

Utseende och läten 
Roststrupig är en mycket liten (9 cm) och brun timalia med rostorange strupe och bröst samt mörk, vitfläckad buk. Ovansidan från hjässan till nedre delen av ryggen är mörkbrun med otydliga mörkare fjällning. Örontäckarna är grå. Sången är ett kraftfullt och kort utbrott som på engelska återgetts som "witchu-witchu-witchu-witchu-witchu".

Utbredning och systematik 
Roststrupig snårtimalia förekommer i bergstrakter från östra Nepal till nordöstra Indien (västra Arunachal Pradesh. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Den har tidvis behandlats som samma art som mishmisnårtimalian (Spelaeornis badeigularis) men dessa urskiljs nu allmänt som skilda arter.

Levnadssätt  
Roststrupig snårtimalia hittas i tät undervegeation i fuktiga städsegröna skogar i avskilda dalar och branta raviner. Framför allt trivs den där tillgången på ormbunkar, mossiga stenar och fallna träd är god, på mellan 1500 och 2500 meters höjd, möjligen tillfälligtvis upp till 3100 meter. Kunskapen om dess föda är mycket begränsad, men insekter ingår. Även dess häckningsbiologi är dåligt känd. Den har noterats sjunga mellan mitten av mars och mitten av maj i Bhutan, med ytterligare en period i början av augusti. Arten tros vara stannfågel, med mindre rörelser i höjdled.

Status och hot 
Denna art har ett litet utbredningsområde och antas ha en rätt liten population som dessutom tros minska på grund av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som nära hotad, men noterar att eftersom den lever ett mycket tillbakadraget liv kan framtida undersökningar visa att den är vanligare och vidare spridd än man tror idag.

Namn 
Arten har tidigare kallats rödstrupig smygtimalia och roststrupig smygtimalia men blev tilldelad nytt släktesnamn för att undvika förväxling med de ej närbesläktade smygtimaliorna i familjen marktimalior (Pellorneidae).

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Nagasnårtimalia

Nagasnårtimalia (Spelaeornis chocolatinus) är en hotad fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar. Den förekommer endast i bergsskogar i nordöstra Indien.

Utseende 
Nagasnårtimalian är en liten (10 cm) och mörkbrun fågel med för släktet relativt lång stjärt. Ovansidan är brun med fjälligt utseende, med rostbeige på strupe, bröst och flanker översållat av bruna och beigefärgade fläckar. Den är mörkare ovan och brunare under än ockrabröstad snårtimalia, med små svarta fläckar nedanför strupen. Mycket lika chinsnårtimalia (tidigare behandlad som en underart, se nedan), är istället vit under med svarta fläckar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergsskogar i Assam (söder om Brahmaputra) och Manipur i Indien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter, men tidigare inkluderades chinsnårtimalia, gråbukig snårtimalia och blekstrupig snårtimalia som underarter.

Status och hot 
Nagasnårtimalian har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis mellan 2 500 och 10 000 vuxna individer. Den minskar sannolikt också i antal till följd av jakt och omvandling av dess levnadsmiljö för jordbruk. Utbredningsområdet är också rätt litet, dock ännu inte kraftigt fragmenterat. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som sårbar.

Namn 
Artens svenska namn syftar på delstaten Nagaland i nordöstra Indien.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 
 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indien
Pärlsmyg

Pärlsmyg (Elachura formosa) är en asiatisk unik mycket liten tätting som numera placeras i den egna familjen pärlsmygar (Elachuridae).

Utseende 
Pärlsmygen är en mycket liten fågel som endast mäter 10 centimeter, inklusive sin mycket korta stjärt. Den är genomgående mörkbrun med roströda vingar. Över hela kroppen syns vita pringar som på vingar och stjärt övergår till svarta band.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i fuktiga skogar i södra och sydöstra Asien, från östra Nepal, nordöstra Indien och nordöstra Bangladesh till sydöstra Kina (Yunnan fläckvist österut till Fujian och Guangdong) och vidare söderut till västcentrala Myanmar, centrala Laos och nordvästra Vietnam. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktskap 
Tidigare placerades arten okontroversiellt i familjen timalior och släktet Spelaeornis med det svenska trivialnamnet pärlsmygtimalia. Molekylära studier visar dock förvånande nog att denna art utgör en egen basal utvecklingslinje utan några idag förekommande nära släktingar, varför den numera placeras i en nyskapad egen familj, Elachuridae.<ref name=Alström>Alström et al. (2014) Discovery of a relict lineage and monotypic family of passerine birds, Biology letters, vol.10, nr.3,  doi: 10.1098/rsbl.2013.1067</ref> Den är mycket lik timaliorna i Spelaeornis men denna likhet beror förmodligen på konvergent evolution. Möjligen är den närmast släkt med överfamiljen Bombycilloidea där bland annat sidensvansarna ingår.

 Ekologi 
Pärlsmygen trivs i subtropisk och tropisk fuktig bergsskog, i undervegetation och täta buskage med en förkärlek för täta ormbunkar, mossiga stenar och ruttnande trädstammar, ofta nära en bäck eller fors.

 Namn 
Fågeln kallades på svenska tidigare pärlsmygtimalia'' när man trodde den tillhörde Timaliidae.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). spopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som alltifrån ovanlig till sällsynt.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Pärlsmygar
Fåglar i orientaliska regionen
Paul Groth

Paul Groth kan syfta på bland andra:

* Paul Ferdinand Groth (1859–1955), tysk arkitekt
 Paul Heinrich von Groth (1843–1927), tysk mineralog
Ockrabröstad snårtimalia

Ockrabröstad snårtimalia (Spelaeornis longicaudatus) är en utrotningshotad fågel i familjen timalior som enbart förekommer i Indien.

Utseende 
Ockrabröstad snårtimalia är liten och för snårtimalior långstjärtad. Undersidan är ljust orangebeige med otydlig blek fläckning. Tygel och örontäckare är grå. Liknande nagasnårtimalian är mer roströd under med tydligare, brunbeige fläckning.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i ek- och rhododendronskogar i nordöstra Indien (Assam och Manipur). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Ockrabröstad snårtimalia är förmodligen stannfågel i tät undervegetation i fuktig städsegrön lövskog, framför allt med inslag av ek och rhododendron eller tall. Den föredrar raviner och branta klippiga sluttningar med mossa, ormbunkar och orkidéer på mellan 1000 och 2000 meters höjd. Fågeln är en insektsätare som håller sig nära marken, enstaka eller i par. Den häckar mellan april och juni.

Status och hot 
Ockrabröstad snårtimalia har en liten och fragmenterad världspopulation bestående av under 10 000 vuxna individer. Den tros dessutom minska i antal till följd av skogsavverkning. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som nära hotad.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indien
Chinsnårtimalia

Chinsnårtimalia (Spelaeornis oatesi) är en fågel i familjen timalior med begränsad utbredning i nordöstra Indien och västra Myanmar.

Utseende och läten 
Chinsnårtimalian är en liten (11–12 cm), brun och vit timalia. Undersidan är svartfläckat vit på strupen, bröstets mitt och buken, med kontrasterande olivbrunt på flankerna. Till skillnad från artens släktingar saknar den inslag av beige eller rostbrunt på undersidan. Bland lätena hörs mjuka "tuc..tuc..tuc". Sången består av högljudda, plötsliga och böljande serier, i engelsk litteratur återgivet som "chiwi-chiwi-chiwi-chu" eller "witchi-witchi-witchi-wu".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i östra Indien (Mizoram) och i västra Myanmar (Chin Hills). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare inkluderades den, liksom gråbukig snårtimalia och blekstrupig snårtimalia, i Spelaeornis chocolatinus, men urskiljs numera som egen art.

Levnadssätt 
Fågeln hittas i tät undervegetation i fuktig skog. Den är mycket aktiv och födosöker nära marken på jakt efter myror, små skalbaggar och andra sorters insekter. Fågeln häckar mellan mars och juni i Myanmar. Den bygger ett kupolformat bo vari den lägger tre vitaktiga ägg.

Status och hot 
Chinsnårtimalian tros ha en stabil populationsutveckling och även om världspopulationen inte har uppskattats tros den inte vara tillräckligt liten för att fågeln ska klassas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som livskraftig, trots det relativt begränsade utbredningsområdet.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den brittiske naturforskaren Eugene William Oates (1845-1911).

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Gråbukig snårtimalia

Gråbukig snårtimalia (Spelaeornis reptatus) är en liten asiatisk fågel i familjen timalior.

Utseende och läte 
Gråbukig snårtimalia är en mycket liten timalia med en kroppslängd på 10 cm, med olivbrun ovansida och på undersidan fläckad i gråvitt och beige. Den skiljer sig från nagasnårtimalian genom gråare och mer kraftigt tecknad undersida och tydligare mörka fjäll på ovansidan. Honan är mer beige- och brunfärgad undertill. Lätet består av en upprepad, accelererande drill.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i allra nordöstligaste Indien i östra Arunachal Pradesh, i norra och östra Myanmar, södra Kina (nordvästra och västra Yunnan) samt i västra Thailand (Doi Kejala i Umphang Wildlife Sanctuary). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare ansågs den utgöra en del av Spelaeornis chocolatinus men urskiljs numera allmänt som egen art.

Levnadssätt 
Gråbukig snårtimalia hittas i tät undervegetation i städsegrön skog liksom i fuktiga och frodiga raviner. Den födosöker nära marken på jakt efter små ryggradslösa djur. Arten häckar mellan april och juni i Myanmar och Kina.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, en stabil populationsutveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Bandvingad snårtimalia

Bandvingad snårtimalia (Spelaeornis troglodytoides) är en asiatisk fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar. Den förekommer i bergsskogar från nordöstra Indien till södra Kina. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Utseende och läte 
Bandvingad snårtimalia är en liten (10 cm), men långstjärtad rostbrun timalia. Den har vitfläckigt svartaktigt huvud, vitt bröst samt fint tvärstrimmiga vingar och stjärt. Sången är en upprepat, käck, rullande serie med fem till åtta toner: “chi’whi-whi’whi-whi’whi-whi’whi”.

Utbredning och systematik 
Bandvingad snårtimalia delas in i sju underarter med följande utbredning:
 Spelaeornis troglodytoides sherriffi – östra Bhutan
 Spelaeornis troglodytoides indiraji – nordöstra Indien (sydöstra Arunachal Pradesh)
 Spelaeornis troglodytoides souliei – sydöstra Tibet till södra Kina (nordvästra Yunnan) och nordöstra Myanmar
 Spelaeornis troglodytoides rocki – södra Kina (nordvästra Yunnan öster om Mekongfloden)
 Spelaeornis troglodytoides troglodytoides – västra centrala Kina (Qinghai till nordvästra Sichuan)
 Spelaeornis troglodytoides nanchuanensis – sydcentrala Kina (centrala Sichuan, Hubei och Hunan)
 Spelaeornis troglodytoides halsueti – västra centrala Kina (Qinlingbergen i södra Shaanxi och näraliggande Gansu)

Levnadssätt 
Bandvingas snårtimalia återfinns i tät undervegetation och bambustånd i fuktig, kylig, tempererad skog mellan 1600 och 3500 meters höjd. Den ses i små grupper om upp till sex individer, till och med i slutet av april när den börjat häcka – häckningssäsongen är mellan mars och juni. Födan är insekter, bland annat skalbaggar. Arten är stannfågel.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av fragmentering och habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågeln kallades tidigare bandvingad smygtimalia på svenska, men blev tilldelat nytt namn eftersom den endast är avlägset släkt med smygtimaliorna i familjen marktimalior.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org
 Fler bilder på Flickr

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Sikkimtimalia

Sikkimtimalia (Stachyris humei) är en fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Sikkimtimalian är en 18 cm lång, svartaktig fågel med kilformad näbb. Ovansidan är mörkbrun med beigefärgade spolstreck på hjässan och övre delen av manteln, medan den relativt korta och breda stjärten är fint svartbandad. I ansiktet syns grått ögonbrynsstreck bakom ögat, medan resten av undersidan är svartaktig med olivbrun streckning på flankerna. På bukens mitt syns ett grovt, vitt fjällmönster. I den högljudda sången som ofta levereras i duett hörs melodiska, pipiga och böjda visslingar.

Arten är lik kachartimalian och dessa behandlades tidigare som en och samma art (se nedan). Kachartimalian skiljer sig dock enom ett mycket tydligt mönster med vita, triangelformade fjäll på brunare undersida. Vidare har den brunaktig kind, saknar ögonbrynsstreck och har ljusgrå spetsar på manteln och tertialerna.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Himalaya från Sikkim till norra Assam (norr om Brahmaputra). Numera behandlades den som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare inkluderades kachartimalian (S. roberti) som underart till sikkimtimalian, som då på svenska kallades kilnäbbssmygtimalia.

Släktestillhörighet 
Sikkimtimalia och dess nära släkting kachartimalia placerades tidigare i det egna släktet Sphenocichla, men DNA-studier visar att det är inbäddat i Stachyris.

Levnadssätt 
Sikkimtimalian hittas på marken och i undervegetationen i städsegröna lövskogar och bambustånd på mellan 900 och 1950 meters höjd. Den ses ofta söka föda i tät undervegetation nära strömmande vattendrag, men även uppe i träd. Dess häckningsbiologi är okänd.

Status och hot 
Sikkimtimalian har en liten världspopulation på uppskattningsvis mellan 2 500 och 10 000 individer, som dessutom minskar i antal till följd av omvandling av dess levnadsmiljö för jordbruk. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Allan Octavian Hume (1829–1912), skotsk läkare, ämbetsman och den egentlige grundaren till Indiska nationalkongressen, tillika ornitolog. Han var son till parlamentsledamoten Joseph Hume..

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen