kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Maurits Lindström

Tor Gustaf Maurits Lindström, född 10 maj 1932, död 14 november 2009 i Lidingö församling, var en svensk geolog.

Lindström var 1984–1997 professor i allmän och historisk geologi vid Stockholms universitet. Han blev 1985 ledamot av Vetenskapsakademien. Maurits Lindström är begravd på Lidingö kyrkogård.

Källor 
Kungl. vetenskapsakademien, Matrikel 1991, ISSN 0302-6558, sid. 67. 
 Tor Gustaf Maurits Lindström på Gravar.se

Svenska professorer i geologi
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Födda 1932
Avlidna 2009
Män
Stig Rundqvist

Stig Olov Rundqvist, född 19 januari 1929 i Uppsala, död där (i Gottsunda distrikt) 19 april 2020, var en svensk kemist.

Rundqvist avlade filosofisk ämbetsexamen 1953. Han disputerade 1962 vid Uppsala universitet , där han var forskarassistent 1961–1967. Rundqvist återvände dit efter ett mellanspel som extra ordinarie forskare vid Statens naturvetenskapliga forskningsråd 1967–1969 som extra professor i oorganisk kemi 1969–1981 och professor i fasta tillståndets kemi 1981–1993. Han var ledamot av Vetenskapssocieteten i Uppsala och blev 1985 ledamot av Vetenskapsakademien. Rundqvist är gravsatt i minneslunden på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor

Noter

Externa länkar 

Svenska professorer i kemi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Svenska kemister under 1900-talet
Forskare från Uppsala
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Personer som avlidit av covid-19
Födda 1929
Avlidna 2020
Män
Bartholomæus Deichman

Bartolomæus Deichman, född den 5 februari 1671 i Köpenhamn, död den 17 april 1731, var en dansk-norsk biskop, och far till Carl Deichman.

Deichman blev 1693 fältpräst och tjänstgjorde i tre år vid de danska hjälptrupperna i Nederländerna samt följde 1696–1999 som hovpredikant Kristian V:s yngre son på en europeisk bildningsresa. År 1700 blev han biskop i Viborg och flyttades 1713 till Kristiania.

I Norge fick han stort inflytande på både världsliga och kyrkliga angelägenheter; han hade säkert administrativ duglighet, men ansågs världslig till sinnelaget samt egennyttig och självrådig. Han åstadkom förbättringar i lagstiftningen rörande sågverken och trävaruhandeln samt genomförde försäljningen av kyrkorna.

Deichman stod högt i ynnest hos kung Fredrik IV och särskilt hos hans drottning Anna Sophie Reventlow. Upprättandet av geheimekommissionen 1724–1726 mot korrupta ämbetsmän berodde på hans initiativ; han blev själv dess ordförande men missbrukade sin ställning till att förfölja personliga ovänner.

År 1724 erhöll han den för en biskop udda titeln konferensråd. Strax efter att Kristian VI krönts avsattes Deichman från sitt ämbete och blev föremål för en rättslig utredning, men avled innan utredningen stod klar.

Källor

Noter

Externa länkar
 Biografi i Dansk biografisk Lexikon (på danska)
 Biografi i Norsk biografisk leksikon (på nynorska)

Biskopar i Viborgs stift, Danmark
Norska biskopar
Danska präster under 1600-talet
Norska präster under 1700-talet
Födda 1671
Avlidna 1731
Män
Personer från Köpenhamn
Danska hovpredikanter
Sonic Boom Over Europe Tour

Sonic Boom Over Europe Tour, fullständig titel Sonic Boom Over Europe: From the Beginning to the Boom, var en turné med Kiss som inleddes den 1 maj 2010 i Sheffield i Storbritannien till förmån för bandets senaste album Sonic Boom och avslutades den 27 juni 2010 i Dessel i Belgien.

Turnén besökte Sverige för två spelningar 12-13 juni på Stockholms stadion och på Malmö stadion.

Låtlistan
Modern Day Delilah
Cold Gin
Let Me Go Rock And Roll
Firehouse
Say Yeah!
Deuce 
Crazy Crazy Nights
Calling Dr. Love
Shock Me (Tommy & Eric solo)
I'm an Animal 
100.000 Years
I Love It Loud (Gene solo)
Love Gun
Black Diamond (Paul solo) "Whole lotta love"
Detroit Rock City
Beth (kom med i setlistan 31 maj)
Lick It Up
Shout It Out Loud
I Was Made For Lovin' You
God Gave Rock And Roll To You II
Rock And Roll All Nite

Turnédatum

Notering
20 maj när Kiss spelade i Wien plockade man bort låtarna Love Gun, Lick It Up och Shout It Out Loud.
23 maj kom åter låtarna tillbaka, anledningen var att Paul var förkyld och inte kunde anstränga sig mer än nödvändigt. Gene fastnade när han skulle flyga upp i sitt bas solo.
31 maj plockade man in låten Beth, som Peter Criss alltid sjöng live. Detta är alltså första gången Eric Singer sjunger Beth och man gör det med akustiska gitarrer.

Medlemmar
Gene Simmons - sång, elbas
Paul Stanley - sång, gitarr
Eric Singer - trummor, sång
Tommy Thayer - gitarr, sång

Externa länkar
 Kiss Online – officiell webbplats
 Kiss Army Sweden

Konsertturnéer 2010
Markus Pettersson

Markus Pettersson, född 26 oktober 1976, är före detta sportchef för Uppsala Basket (2002-2004) och Svenska Basketligan (2005-2006), samt klubbchef för Högsbo Basket/Gothia Basket (2007-2009). Han inledde sin karriär som frilansreporter och har arbetat även bland annat för Plannja Basket och Svenska Basketbollförbundet.

Levande personer
Män
Födda 1976
Personer inom sport från Sverige
Tvärbladbyggare

Tvärbladbyggare (Limnephilus stigma) är en nattslända som tillhör familjen husmasknattsländor.

Larverna hos den här nattsländan bygger ett skyddande hus av växtfragment som ordnas på tvären, så att huset blir brett och omfångsrikt. Husets bredd når 8–20 millimeter och längden är 20–25 millimeter. Larven själv är 19–25 millimeter.

Den hittas i långsamt rinnande vatten och i vattenansamlingar som dammar och sjöar och vid mossar.

Referenser
Scharff, Nikolaj & Elmquist, Håkan. Vad jag finner i sjö och å, Prisma, 2009.

Externa länkar

Nattsländor
Bernhard von Liewen

Bernhard von Liewen, född 24 augusti 1651 och död 18 maj 1703 var en svensk militär.

Biografi
Bernhard von Liewen föddes i Estland som son till generalmajoren och guvernören friherre Reinhold Liwe och hans hustru Hedvig von Wartensleben. 1668 gav han sig i utländskt tjänst som kadett vid franska gardet och tjänade därefter som volontär vid överste Ulfsparres regemente under holländskt kommando och deltog i de holländska landfälttågen. Därefter deltog han även som frivillig på holländska flottan i det stora sjöslaget vid Southwold Bay.

Han återvände därefter till Sverige och medverkade som kapten i livgardet i slaget vid Lund. Han lär här inför svenska och danska härens åsyn ha dödat en dansk kapten, som utmanat en svensk officer till envig och återkommit med hans värja som segertecken. I slaget vid Landskrona anföll han ensam danska generalen Detlef von Rumohr, som försökte rekognosera den svenska arméns ställningar, avväpnade honom och förde honom tillfångatagen till Karl XI.

År 1678 befordrades han till major, 1679 till överstelöjtnant, 1686 slutligen till överste vid livgardet, 1696 till generalmajor och chef för Dalregementet och 1698 till generallöjtnant och guvernör i Wismar.

När Sverige år 1700 invecklades i nya krig, tjänstgjorde von Liewen först under Nils Gyllenstierna vid landstigningen på Själland och kallades efter segern vid Narva av Karl XII till Livland. Strax efter ankomsten dit, deltog han i övergången av Düna och året i slaget vid Klissow.

I april 1703 utnämndes han till general av infanteriet. Några veckor senare, den 18 maj 1703, genomförde han tillsammans med bland andra Karl XII en rekognosceringstur för att utspana fiendens befästningar vid Thorn. Medan kungen hukade sig ned bakom ett plank och tittade genom springorna, ställde sig Liewen bredvid kungen utan skydd av planket. Kungen uppmanade Liewen att "taga sig tillvara, att fienden icke måtte af hans galonerade kläder soupçonnera Hans Maj:ts närvarelse eller dessutom skjuta efter honom sjelf, som de kunde tro vara en generalsperson". Omedelbart efter kungens varning träffades Liewen av en falkonettkula som slet av hans högra ben. Det gick inte att stoppa blodflödet och Liewen avled några timmar senare samma dag. Hans sista ord uppges ha varit: "Gud vare lov, att konungen blev oskadd!" Karl XII närvarade tillsammans med flera av sina generaler vid Liewens begravning och fäste själv locket på Liewens kista.

Källor

Noter

Män
Födda 1651
Avlidna 1703
Svenska guvernörer
Svenska generaler
Svenska friherrar
Personer i stora nordiska kriget
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Karoliner
Deltagare i slaget vid Lund
Deltagare i slaget vid Kliszów
Deltagare i slaget vid Düna
Deltagare i landstigningen vid Humlebæk
Deltagare i slaget vid Landskrona
Deltagare i slaget vid Halmstad
Deltagare i belägringen av Thorn
João Moutinho

João Filipe Iria Santos Moutinho, född 8 september 1986 i Barreiro, är en portugisisk fotbollsspelare som spelar för Wolverhampton Wanderers och Portugals landslag. Moutinho kan spela både som offensiv och defensiv mittfältare.

Klubbkarriär 
Moutinho flyttade redan som 13-åring från sin lokala klubb Portimonense till Sporting Lissabon. Inför säsongen 2004-2005, endast 17 år gammal, kallades Moutinho upp till A-laget av Sportings dåvarande tränare José Peseiro. Han återvände dock till ungdomslaget efter försäsongen och hjälpte laget att vinna ligan, även om han tränade med A-laget under hela säsongen. 

Debuten i Sportings A-lag kom den 23 januari 2005 i en cupmatch mot Gil Vicente FC. Moutinho spelade 90 minuter och tog över tröjnummer 28 från Cristiano Ronaldo som inför säsongen hade flyttat till engelska Manchester United. Moutinho fick mer speltid under våren 2005 och med utmärkt spel i UEFA-cup matcherna mot Feyenoord och Newcastle United hjälpte han laget att nå final i turneringen.

Under sin andra A-lagssäsong spelade Moutinho alla ligamatcher för Sporting och den efterföljande säsongen 2006-2007, blev Moutinho vice lagkapten vid en ålder av endast 19 år. Säsongen 2007-2008 utsågs Moutinho till ordinarie lagkapten och blev därmed klubbens näst yngste lagkapten i historien. Detta var också säsongen då Moutinho etablerade sig som en av portugisiska ligans bästa spelare.

Inför säsongen 2010-2011 skrev Moutinho på för FC Porto.

Den 24 juli 2018 blev det officiellt att Moutinho skrivit på ett tvåårskontrakt för Wolverhampton Wanderers. Han köptes för ungefär 5 miljoner pund. I november 2019 skrev Moutinho på ett nytt kontrakt som gäller till sista juni 2022. Den 4 juli 2022 skrev Moutinho på ett nytt ettårskontrakt.

Landslagskarriär 
Moutinho debuterade i Portugals A-landslag i en kvalmatch till VM 2006 mot Ryssland. Han fick dock ingen plats i den slutgiltiga VM-truppen. Moutinho har regelbundet blivit uttagen i landslaget de senaste åren och spelade i EM 2008 för Portugal.

Meriter

Klubblag 
Sporting Lissabon
 Portugisiska cupen (2): 2006/2007, 2007/2008
 Portugisiska Supercupen (2): 2007, 2008

FC Porto
 Primeira Liga (3): 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013
 Portugisiska cupen: 2010/2011
 Portugisiska Supercupen (3): 2010, 2011, 2012
 Uefa Europa League: 2010/2011

AS Monaco
 Ligue 1: 2016/2017

Wolverhampton Wanderers
 Premier League Asia Trophy: 2019

Landslag 
Portugal U17
 U17-EM: 2003

Portugal
 EM: 2016
 Uefa Nations League: 2018/2019

Källor

Noter

Portugisiska fotbollsspelare
Portugisiska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i Sporting Lissabon
Fotbollsspelare i FC Porto
Spelare i AS Monaco FC
Spelare i Wolverhampton Wanderers FC
Spelare i Primeira Liga
Spelare i Ligue 1
Spelare i Premier League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Spelare i Fifa Confederations Cup 2017
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Födda 1986
Levande personer
Män
Personer från Barreiro
Portugisiska idrottare under 2000-talet
Kromat

Kromater är salter av kromsyra och dikromater är salter av dikromsyra.

Kromatjonen är analog med sulfatjonen och består av en kromatom i oxidationstillstånd +6 omgiven av fyra syreatomer i oxidationstillstånd -2. Tillsammans ger de en tvåvärt negativ jon med formeln CrO42–.

Dikromatjonen är analog med pyrosulfatjonen och består av två kromatjoner som delar en syreatom. Den har formeln Cr2O72–.

Egenskaper
Löst i vatten bildar kromat- och dikromat-joner kemisk jämvikt.

Jämviktskonstanten kan justeras mot dikromat genom att göra lösningen surare och följaktligen mot kromat genom att göra den mer basisk. Eftersom ett kromat-salt ofta har en gulare färg än motsvarande dikromat gör att kromatsalter kan användas som pH-indikator.

Kromater
Oxoanjoner
Juniorvärldsmästerskapet i ishockey 1977

Juniorvärldsmästerskapet i ishockey 1977, även JVM i ishockey 1977, var den första officiella upplagan av JVM som arrangerades av IIHF.  JVM hade tidigare avgjorts som inofficiella mästerskap tre gånger tidigare, 1974-1976. 

Turneringen spelades i Banská Bystrica och Zvolen i Tjeckoslovakien under perioden 22 december 1976 till 2 januari 1977.

Till turneringen var åtta lag anmälda. Västtyskland och Polen var nykomlingar i turnering som jämfört med tidigare utökats med två lag. Laget från Kanada utgjordes av ett klubblag, Hamilton Fincups.

Turneringen avgjordes genom att de åtta lagen spelade en match mot respektive motståndarlag, totalt sju matcher per lag. 

Turneringen vanns av Sovjetunionen som vann alla sina sju matcher. Enda laget som lyckades förlora med bara ett mål var nykomlingen Västtyskland, som förlorade med 1-2.

Resultat

Tabell

Matcher

Skytteliga

Utnämningar

All-star lag

Målvakt:  Aleksandr Tyzjnik
Backar:  Lubomír Oslizlo,  Risto Siltanen 
Forwards: Dale McCourt,  Igor Romasjin,  Bengt-Åke Gustafsson

IIHF val av bäste spelare

Målvakt: Jan Hrabák 
Back: Vjatjeslav Fetisov
Forward:  Dale McCourt

Källor

1976 i Tjeckoslovakien
1977 i Tjeckoslovakien
Internationella ishockeytävlingar i Tjeckoslovakien
1977
Ishockeysäsongen 1976/1977
Dikromat

Dikromat kan avse:

 Dikromat - salt av dikromsyra, se kromat
 Dikromat (färgseende) - person med dikromatism; en typ av färgblindhet
Johan Didrik Holm

Johan Didrik Holm, född 1772 i Karlskrona, död i september 1856 i London, var en svensk frenolog. 

Holm började sin bana till sjöss och blev i början av 1800-talet befälhavare på en engelsk paketbåt i trafik på sträckan Dover–Calais. Han gifte sig rikt 1801 med en engelsk lady, och drev med början 1805 en omfattande och mycket lukrativ handelsrörelse i London. Verksamheten skapade en förmögenhet som var så pass stor att han kunde dra sig tillbaka 1817. De sista åren av sitt liv ägnade sig Holm med stor iver åt frenologi, efter att ha intresserats för detta av Johann Spurzheim som han träffade 1817. 

Holms nya intresse tog en stor del av hans förmögenhet och det mesta av hans tid i anspråk. Han skapade ett omfattande bibliotek med tonvikt på psykologi och brevväxlade med sin samtids främsta personligheter. Holm höll ett stort antal föreläsningar både i London och i landsorten vilket 1854 gav honom en hedersutmärkelse av Mesmerska hospitaldirektionen. Hans samling av byster och kranier var vid tidpunkten för hans död den största i Europa.

Källor 

Födda 1772
Avlidna 1856
Män
Frenologer
Ugglan
SBH
Muaskar (provins)

Muaskar (arabiska: ولاية معسكر) är en provins (wilaya) i nordvästra Algeriet. Provinsen har 780 959 invånare (2008). Muaskar är huvudort.

Administrativ indelning  
Provinsen är indelad i 16 distrikt (daïras) och 47 kommuner (baladiyahs).

Algeriets provinser
Molde domkyrka

Molde domkyrka är en domkyrka i Molde i Norge.

Historik
Kyrkan i Molde byggdes 1957 och invigdes den 8 december detta år. 1983 blev den domkyrka i Møre stift, som skapades samma år.
Den ersatte den tidigare kyrkan som bombades av tyskarna under andra världskriget. Den är en tvåskeppig basilika med fristående klocktorn, med klockspel. I koret finns ett rosettfönster.

Arkitekt var Finn Bryn.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Domkyrkor i Norge
Molde kommun
Kyrkobyggnader i Møre stift
Kyrkobyggnader i Møre og Romsdal fylke
Kyrkobyggnader invigda 1957
1957 i Norge
Natalja Aleksejevna

Natalja Aleksejevna av Ryssland född 1673, död 1716, rysk prinsessa och pjäsförfattare, dotter till tsar Aleksej Michajlovitj och Natalja Narysjkina och syster till tsar Peter den store.

Biografi 
Natalja hade ett mycket nära förhållande till Peter, med vilken hon delade svårigheterna under regenten Sofia Aleksejevnas styre. Hon stödde hans planer att reformera Ryssland och göra det till ett västerländskt land, och till skillnad från deras halvsystrar hade hon inga svårigheter att anpassa sig till de nya värderingarna. Det sades att hon : "älskade allt hennes bror gillade", och under sin regeringstid var Peter noga med att informera henne om statens affärer, antingen själv eller via sina ministrar. Natalja gifte sig aldrig, och det finns inget som tyder på att Peter någonsin tänkte gifta bort henne. Då Peter skilde sig från Jevdokija Lopuchina 1698 blev hon värdinna för hans hov och han valde partners bland hennes hovdamer. 

1708 flyttade hon till Sankt Petersburg och Peter gav henne godset Gatchina. Hon grundade stadens första sjukhus i sitt eget hus. 1706-07 hade hon uppfört den första ryska teatern i Moskva, vilket gjorde att den första offentliga teatern grundades i Moskva 1709, och från 1710 arrangerade hon rysk teater för hovet i Sankt Petersburg. Hon skrev minst fyra pjäser själv, och aktörerna kom från hennes personal. Hon avled i magkatarr.

Källor 
 Artikeln är helt eller delvis byggd på dess motsvarighet på ryskspråkiga Wikipedia

Födda 1673
Ryska storfurstinnor
Kvinnor
Avlidna 1716
Personer i Ryssland under 1700-talet
Teenage Fanclub

Teenage Fanclub är ett indierockband från Glasgow i Skottland. Bandet bildades av Norman Blake (sång, gitarr), Raymond McGinley (sång, gitarr), Gerard Love (sång, basgitarr) och Francis MacDonald (trummor). De tre förstnämnda skriver alla bandets låtar.

Historia 
Bandet sprang ur den skotska C86-scenen som även samlade andra band som Primal Scream, Jesus and Mary Chain och The Vaselines. Teenage Fanclub influerades av amerikanska västkustband som Beach Boys, The Byrds och Big Star. Debutskivan A Catholic Education från 1990 hade ett ganska kaotiskt och skramligt sound jämfört med kommande skivor som bättre representerar den melodiösa, gitarrpop med elementer från olika musikstilar, som kännetecknar bandets samlade produktion. Året därpå släpptes albumen Bandwagonesque och The King. The King spelades in på förbetald studiotid som blivit över när inspelningen av Bandwagonesque avslutats. Bandwagonesque fick ett översvallande mottagande av kritiker och publik och rankades av den amerikanska rocktidskriften Spin som 1991 års bästa skiva, på andra plats kom Nirvanas Nevermind.

Bandmedlemmar
Nuvarande medlemmar
Norman Blake – sång, gitarr (1989–)
Raymond McGinley – sång, gitarr (1989–)
Francis MacDonald – trummor, sång (1989, 2000–)
Dave McGowan – keyboard, gitarr (2004–2018); basgitarr, sång (2019–)
Euros Childs – keyboard, sång (2019–)

Tidigare medlemmar
Gerard Love – sång, basgitarr (1989–2018)
Brendan O'Hare – trummor, sång (1989–1994, 2018 live)
Paul Quinn – trummor (1994–2000, 2018 live)
Finlay MacDonald – keyboard, gitarr, sång, basgitarr (1997–2001)

Diskografi 
Studioalbum
 A Catholic Education (Matador, 1990)
 The King (Creation, 1991)
 Bandwagonesque (Creation, 1991)
 Thirteen (Creation, 1993)
 Grand Prix (Creation, 1995)
 Songs From Northern Britain (Columbia, 1997)
 Howdy! (Columbia, 2000)
 Words of Wisdom and Hope! (Teenage Fanclub & Jad Fair) (Domino, 2002)
 Man-Made (PeMa, 2005)
 Shadows (PeMa, 2010)

Samlingsalbum
 Peel Sessions  (Strange Fruit, 1991)
 Bonus B-Sides  (DGC, 1995)
 Deep Fried Fanclub (Fire Records, 1995)
 Four Thousand Seven Hundred and Sixty-Six Seconds: A Short Cut to Teenage Fanclub  Columbia Records, 2003)
 Original Album Classics (Creation, 2012)

Externa länkar 

 
 

Brittiska musikgrupper
Artister på Creation Records
Musikgrupper bildade 1989
Kromdioxid

Kromdioxid, eller krom(IV)oxid, är en kemisk förening av krom och syre med formeln CrO2.

Historia
Kromdioxid framställdes syntetiskt första gången 1956 av Norman Cox på det amerikanska kemiföretaget DuPont genom att hetta upp kromtrioxid och vatten till 480 °C vid 200 MPa. Den långsmala, glasartade kristall som bildades visade sig ha perfekta egenskaper för ett magnetiskt pigment. År 1960 började ämnet saluföras under varunamnet Crolyn.

Kromdioxid användes ofta i magnetband.

Se även
Dikromtrioxid
Kromtrioxid

Kromföreningar
Oxider
Periander av Korinth

Periandros av Korint, (grek: Περίανδρος Periandros) ibland kallad Pyranthus, död 585 f.Kr., var envåldshärskare i Korinth, en stadsstat i Grekland.

Under hans regering nådde Korinth höjden av sina glansdagar och välfärd. Periander lät bygga en stenbelagd väg, vid namn Diolkos, där man kunde rulla båtar mellan Korintiska viken och Saroniska viken. Han byggde också stadens hamn.

Periandros räknas ofta som en av Greklands sju vise.

Källor 

Grekiska tyranner
Avlidna 583 f.Kr.
Män
Födda okänt år
Wærn (släkt)

Wærn är en svensk släkt med sitt ursprung från Ebeltoft på Jylland i Danmark, där stamfadern Rasmus Wærn var fiskare. Dennes son hette också Rasmus Wærn (död 1671). 

Rasmus Wærn (död 1671) var rådman i Ebeltoft samt gift med Ane Andersdatter.
Mads Wærn (1625-1664), rådman i Århus. Gift med Sidsel Sørensdatter Clemensen (död 1669).
Morten Madsen (död 1711). Gift 1:o med Karen Hansdatter (död 1694) och 2:o med Christine Knutsdatter Friis (född 1666).
Peder Wærn (1688-1738), köpman i Fredrikshald i Norge. Gift med Christine Colbjørnsdatter (1693-1764).
Mathias Wærn (1725-1788), köpman och bruksägare. Gift 1768 med Maria Uggla (1747-1816). Han flyttade till Sverige 1767, där han bosatte sig som jordbrukare på Högen i Steneby församling i Älvsborgs län och blev ägare till hälften av Billingsfors bruk på nyssnämnda gårds ägor.
Leonard Magnus Wærn (1770-1868), brukspatron. Från honom utgår den Äldre grenen av släkten Wærn.
Carl Fredrik Wærn (1787-1858), bruksägare. Från honom utgår den Yngre grenen. Han gifte sig 1818 med Betty Melin (1802-1875) och blev far till Carl Fredrik Wærn (1819-1899).

Se även
Wærn (adelsätt)

Källor
Svenska släktkalendern 1914, Gustaf Elgenstierna, Albert Bonniers Förlag, Stockholm 1913 s. 846f
Svenska släktkalendern 1963, red. fil lic Torsten Dahl, Albert Bonniers Förlag, Stockholm 1963 s. 475f
Karta över Billingsfors och Baldersnäs

Externa länkar
Wærnsska släktföreningen - släktgrenar

Svenska släkter
Industrifamiljer
Berndt Vilhelm von Liewen

Berndt Vilhelm von Liewen, född 6 februari 1685 i Estland, död 9 februari 1771, var en svensk militär.

Biografi 
Redan 1700 sökte von Liewen som femtonåring värvning i generalmajor von Clodts regementskår och blev 1706 fänrik vid Estländska adelsfanan, som då anfördes av hans farbror Hans Henrik von Liewen. Han deltog i slaget vid Klissow, belägringen av Reval och Stralsund samt i striden vid Gadebusch och blev vid Tönningen fången och fördes till Fyn, men erhöll danska konungens pass och tillåtelse att bege sig till Brandenburg. von Liewen avancerade inte längre än till major vid Smålands regemente under Karl XII:s levnad, vilken utnämning kom några månader före kungens död. Under fredstiden avancerade han dock till högre grader. År 1730 utnämndes han till överstelöjtnant vid Kronobergs regemente, 1746 befordrades han till överste, och 1756 fick han befordran till generalmajor, och blev slutligen 1759 generallöjtnant. Han utmärkte sig även som en mycket skicklig lanthushållare över sina gods.

Familj 
Berndt Vilhelm von Liewen var son till friherren och översten i österrikisk tjänst Berndt Otto von Liewen och Lucia von Wartensleben. Han  sig 10 maj 1722 med Anna Magdalena Taube (1697–1770). Hon var dotter till generalguvernören Gustaf Adam Taube och Anna Dorotea von Fersen. De fick tillsammans barnen ryttmästaren Fredrik Adam von Liewen (1723–1777), kaptenen Gustaf Vilhelm von Liewen (1726–1806), Anna Dorotea Charlotta von Liewen (1727–1730), majoren Bernt Malte von Liewen (1730–1805), kaptenen Hans Henrik von Liewen (1732–1805), överstelöjtnanten Carl Johan von Liewen (1733–1798) och Vilhelmina Magdalena von Liewen (1737–1785) som var gift med överstelöjtnanten August Wallenstierna.

Källor

Noter 

Män
Födda 1685
Avlidna 1771
Svenska generaler
Svenska friherrar
Deltagare i slaget vid Gadebusch
Karoliner
Svenska militärer under 1700-talet
Deltagare i slaget vid Kliszów