kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sösjöfjällen

Sösjöfjällen är ett fjällområde i Kalls socken, Åre kommun, Jämtland. Sösjöfjällen är belägna mellan norska gränsen och sjöarna Torrön, Stor-Burvattnet och Stor-Mjölkvattnet. Mjölkvattsfjället når 1246 meter över havet.

Sösjöfjällen är belägna inom Njaarke sameby (Sösjö sameby, tidigare Offerdals västra sameby, sedermera Kalls östra sameby). Området har använts för renskötsel i minst 1000 år. Inom området har 400 sydsamiska boplatser dokumenterats. Ett sameviste finns bl.a. i Tjouren vid Stor-Mjölkvattnet. 

Fjällområdet nås antingen via Kallsedet eller Frankrike i Offerdals socken, Krokoms kommun. Från Åkroken finns väg till Långsådalen, där bl.a. renslakt äger rum, och Stor-Mjölkvattnet. Den nordligaste delen av Sösjöfjällen ligger i Svenskådalens naturreservat.

Berg i Åre kommun
Berg i Jämtland
Samisk geografi
Östergötlands runinskrifter 47

Runinskrift Ög 47 är en runsten som jämte Ög 46 och Ög 48, står på Ströbo äng i Herrstaberg. Samtliga stenar är placerade utmed Vilhelmsbergsbäcken och Koppargatan i norra Norrköping, Kvillinge socken och Norrköpings kommun, Bråbo härad i Östergötland.

Brostenar 
De tre runstenarna upptäcktes på 1800-talet och låg då omkullfallna vid gamla landsvägsbron, Stenbro, femtio meter sydost om sina nuvarande placeringar vid Koppargatan, en del av gamla landsvägen, där de har stått sedan 1946. På Ög 47 finns, liksom på Ög 46 en runinskrift, medan Ög 48 endast uppvisar ett kors och det har föreslagits att denna kan vara ett komplement till den korslösa Ög 47. 

Stenen Ög 47 är cirka 1,5 meter hög och består av rödaktig granit. Dess ornamentala stil med rakt avslutade skriftband och utan dekorationer kallas RAK och kan dateras till 980-1015. Den från runor translittererade inskriften följer nedan:

Inskriften 

Runsvenska: þurfi(r)iþa : risti : stin : þinsi : aftiR : isikl : faþur : sin : auk : asbun : buru : sin 

Nusvenska, Brates tolkning: "Torvida reste denna sten efter Äskil, sin fader, och Asbjörn, sin broder"

Nusvenska, Salbergers tolkning: "Torfrida reste denna sten efter Äskil, sin fader, och Asbjörn, sin broder".

Tolkning 
Det namn som inleder inskriften ser vid en första anblick ut som þurfiuiþa. Enligt den äldre tolkningen av Erik Brate är rungruppen ui en rättning av rungruppen fi, så att namnet kan vara avsett att läsas som þuruiþa, Þorviða. Enligt den yngre tolkningen är den andra u-runan i namnet en felristad eller dåligt utformad r-runa, så att avsedd form för namnet är þurfiriþa, som sannolikt ska tolkas Þorfriða, "Torfrida". Ordet buru är sannolikt en förkortning för buruþur, "broder".

Se även
Alfabetisk lista över runstenar
Lista över Östergötlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor
 Samnordisk runtextdatabas, Ög 47

Östergötlands runinskrifter
Runinskrifter i Norrköpings kommun
Myrpärlemorfjäril

Myrpärlemorfjäril, Boloria aquilonaris, är en orange fjäril mönstrad med brunsvarta fläckar. Den förekommer på myrar och kärrmarker. Myrpärlemorfjärilens larver äter bland annat tranbär.

Utseende 

Vingspannet varierar mellan 29 och 37 millimeter, på olika individer. Hanen och honan är lika varandra. Vingens ovansida är orange med brunsvarta fläckar. Mot ytterkanten är fläckarna små och rundade men längre in på vingen mer utsträckta och oregelbundna och här bildas tvärgående tandade linjer. Undersidan på framvingen är också orange med strödda brunsvarta fläckar, och framhörnet och ytterkanten är mönstrade med ljusbruna och gula fält. Bakvingens undersida är mönstrad med oregelbundna fält i ljusbruna, orange och gula nyanser samt i vitt.

Larven är mörkt gråsvart med ljusgula eller brungula taggar. Den blir upp till 30 millimeter lång.

Levnadssätt 
Denna fjäril, liksom alla andra fjärilar, genomgår under sitt liv fyra olika stadier; ägg, larv, puppa och fullvuxen (imago). En sådan förvandling kallas för fullständig metamorfos.

Flygtiden, den period när fjärilen är fullvuxen, infaller i juni-juli, i norra delen av utbredningsområdet även in i augusti. Under flygtiden parar sig fjärilarna och honan lägger äggen på larvens värdväxter, de växter larven lever på och äter av. Dessa är för myrpärlemorfjärilen framför allt tranbär, men även rosling och arter i blåbärssläktet.

När larven kläcks ur ägget äter den inget utan övervintrar för att börja äta våren därpå. Efter ett par månader har den vuxit färdigt och då förpuppas den. Efter två till tre veckor kläcks den fullbildade fjärilen ur puppan och en ny flygtid börjar.

Habitat 
Fjärilens habitat, den miljö den lever i, är på mossar, myrar och kärrmarker.

Utbredning 
Myrpärlemorfjärilens utbredningsområde sträcker sig från centrala och norra Europa genom norra Ryssland, västra och centrala Sibirien samt Kazakstan och Altaj till Amurområdet. I Norden förekommer den i hela Finland, i stora delar av Danmark och Norge och i hela Sverige utom på Öland och Gotland.

Källor

Externa länkar 

Praktfjärilar
Erna Osland

Erna Osland, född 24 februari 1951, är en norsk författare av bland annat ungdomslitteratur. Osland skriver på nynorska.

Osland är från Høyanger i Sogn och bosatt i Matredal i Masfjorden i Hordaland. 1987 debuterade hon med ungdomsromanen Natteramnen.

Priser och utmärkelser 
1992 – Skolbibliotekarieföreningens litteraturpris för Kryssord och Reisa til Maria
1995 – Nynorska barnlitteraturpriset för Matti og den store stjernepassaren
1996 – Sigmund Skard-stipendet
1997 – Sunnmørspriset för Det sjette grepet
1999 – Bragepriset för Salamanderryttaren
1999 – Kritikerpriset för Salamanderryttaren
2005 – Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur för Skarpe tenner
2013 – Nynorska barnlitteraturpriset för Nasevis

Bibliografi (utgivet på svenska) 
1992 – Ingen får veta, översättning Ann Margret Forsström
2005 – Droppar av blod, översättning A-L Hultberg och A.M. Persson
2006 – Rena mörkret, översättning A.M. Persson

Källor

Norska författare
Norskspråkiga författare
Födda 1951
Kvinnor
Levande personer
Östergötlands runinskrifter 48

Runinskrift Ög 48 är en runsten som jämte Ög 46 och Ög 47 står på Ströbo äng i Herrstaberg. Samtliga stenar är placerade utmed Koppargatan och Vilhelmsbergsbäcken i norra Norrköping, Kvillinge socken och Norrköpings kommun, Bråbo härad i Östergötland.

Brostenar 
De tre stenarna upptäcktes på 1800-talet och låg då omkullfallna intill den gamla landsvägsbron Stenbro, femtio meter sydost om deras nuvarande placeringar vid Koppargatan, en del av gamla landsvägen dit de flyttades 1946. Ortnamnet Stenbro har sannolikt tillkommit efter dessa runstenar som under vikingatiden och senare markerade en bro. 

Medan både Ög 46 och Ög 47 har runinskrifter, är Ög 48 endast försett med ett stort, kristet kors. Stenen har av runforskaren Erik Brate tolkats höra ihop med Ög 47, kanske för att korset glömdes eller inte fick plats på denna första, runristade sten.

Stenarna flyttades i december 2015.

Se även
Alfabetisk lista över runstenar
Lista över Östergötlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor 
 Samnordisk runtextdatabas, Ög 48

Fotnoter 

Östergötlands runinskrifter
Runinskrifter i Norrköpings kommun
Abel (månkrater)

Abel är en uråldrig nedslagskrater på månen som ligger nära den sydöstra randen (det vill säga den yttersta kanten av den synliga delen av himlakroppen). Den är lokaliserad till söder om Barnard, och till den nordvästra gränsen av Mare Australe.

Abels kraterrand är mycket eroderad och ojämn i formen. Den formar dock en något polygonisk figur. 

Den har avtryck och är övertäckt av tidigare nedslag. Satellitkratern Abel A övertäcker den södra kraterkanten. Abel M och Abel L tränger in i den västra väggen. 

Det östra kratergolvet i Abel har blivit övertäckt av tidigare lavafloder, vilket har gjort den till en relativt jämn och plat yta med låg albedo. Resterna av en liten kraterkant skjuter ut nära den nordöstra väggen. Den västra delen av kratergolvets yta är ojämnare och har en albedo som den omgivande ytan. 

Abelkratern namngavs efter den norska matematikern Niels Abel.

Satellitkratrar 

Som konvention är dessa objekt identifierade, på månkartor, genom att placera ut bokstaven på den sida av kraterns mittpunkt som är närmast kratern Abel.

Se även 
 Lista över månens kratrar
 8525 Nielsabel

Källor

Externa länkar
Bilder på kratern Abel på Digital Lunar Orbiter Photographic Atlas of the Moons databas

Kratrar på månen
Körsbärsfuks

Körsbärsfuks, Nymphalis polychloros, är en fjärilsart i familjen praktfjärilar. Vingspannet varierar mellan 53 och 69 millimeter, på olika individer.

Beskrivning

Det är ingen skillnad i utseende mellan hanen och honan. Ovansidan är brunorange med gulare fläckar längs vingkanterna och svarta fläckar i huvudsak på framvingen. Längs de tandade ytterkanterna finns ett svart band och i detta finns på bakvingen blå halvmåneformade fläckar. Undersidan är brun i olika nyanser och längs ytterkanterna en aning blå. Larven är gråsvart med längsgående gulorange ränder och långa gulorange tornar. Den blir upp till 45 millimeter lång.

Levnadssätt
Värdväxter, de växter larven äter av och lever på, är arter i almsläktet, videsläktet och plommonsläktet.

Flygtiden, den period när fjärilen är fullvuxen, imago, infaller i juli–augusti. Körsbärsfuksen övervintrar och den andra flygtiden är när den vaknar igen, i april–maj. Det är under denna tid som parning och äggläggning sker.

Utbredning
Körsbärsfuksens utbredningsområde är i Nordafrika, södra och centrala Europa och genom Mindre Asien och södra Ryssland till Kaukasus. Dessutom finns ett mindre utbredningsområde från Himalaya till norra Pakistan. I Norden förekommer den i Danmark, sydligaste Norge och Finland samt upp till Jönköpings län i Sverige.

Källor

Externa länkar

Praktfjärilar
Rune Belsvik

Rune Belsvik, född 14 april 1956 i Haugesund, är en norsk författare, dramatiker och barnboksförfattare. Belsvik debuterade 1979 med Ingen drittunge lenger som han också fick Nynorska barnlitteraturpriset för 1980. För barnböckerna om Dustefjerten har Belsvik fått Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur. Han blev också tilldelad Bragepriset år 2000. Från 1983 har han varit författare på heltid.

Priser och utmärkelser 
1979 – Nynorska barnlitteraturpriset för ..ingen drittunge lenger... 
1984 – Cappelenpriset
1984 – Melsom-priset
1992 – Nynorska barnlitteraturpriset för Kjærleiken er eit filmtriks
1994 – Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur för Dustefjerten og den store marsipanfesten
1994 – Sunnmørspriset för Dustefjerten og den store marsipanfesten
1996 – Kritikerpriset för Dustefjerten og den store vårdagen
2000 – Bragepriset för Ein naken gut
2000 – Nynorska litteraturpriset för Ein naken gut
2001 – Kritikerpriset för Verdas mest forelska par
2003 – Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur för Dustefjerten og den store sommarferieturen

Bibliografi (utgivet på svenska) 
1987 – Superstaren, översättning Mona Eriksson
1988 – Finns det ägg finns det hopp, översättning Mona Eriksson
1989 – Sommarlekar, översättning Mona Eriksson
1990 – Alla snygga tjejer, översättning Mona Eriksson
1991 – Kråkjakt, översättning Mona Eriksson

Norska författare av barn- och ungdomslitteratur
Norskspråkiga författare av barn- och ungdomslitteratur
Norska dramatiker
Norskspråkiga dramatiker
Norska författare under 1900-talet
Norska författare under 2000-talet
Personer från Haugesunds kommun
Födda 1956
Levande personer
Män
Fatimabön

Fatimabön är ett samlingsuttryck för fem böner som kom till under Mariauppenbarelserna i Fátima, Portugal 1917. Den vanligaste av dessa är dekadbönen eftersom den ofta används i rosenkransen. De andra kallas Förlåtelsebönen, Ängelns bön, Den eukaristiska bönen och Offerbönen.

Dekadbönen 
Här följer bönen först på originalspråket portugisiska, därefter på latin och sist på svenska.

"Ó meu bom Jesus perdoai e livrai-nos do fogo do inferno, levai as almas todas para o céu e socorrei as que mais precisarem de vossa infinita misericordia. Amen."

"O mi Iesu, dimítte nobis débita nostra, líbera nos ab igne inferni, cónduc in cælum omnes ánimas, præsertim illas quæ máxime índigent misericordia tua. Amen."

"O min Jesus, förlåt oss våra synder, bevara oss från helvetets eld. Led alla själar till himmelen*, särskilt dem som behöver din barmhärtighet allra mest. Amen."

(* Lokalt förekommer bruket att ersätta ordet "himmelen" med "paradiset".)
 

 

Kristna böner
Bjursås socken

Bjursås socken ligger i Dalarna, ingår sedan 1971 i Falu kommun och motsvarar från 2016 Bjursås distrikt.

Socknens areal är 167,33 kvadratkilometer, varav 152,91 land. År 2020 fanns här 3 609 invånare. Tätorten Sågmyra samt tätorten och kyrkbyn Bjursås med sockenkyrkan Bjursås kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
1583 bröts Bjursås ut ur Åls socken som kapellförsamling under Gagnefs församling. 1607 utfärdade Karl IX ett brev som gjorde Bjursås till egen socken. 1792 utökades socknen med Gopa tunnlag. Vrebo by (då med 154 innevånare) överfördes 1 januari 1929 från Åls socken till Bjursås.

1 januari 2016 inrättades distriktet Bjursås, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Bjursås församling och för de borgerliga frågorna till Bjursås landskommun. Landskommunen uppgick 1971 i Falu kommun. 

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Dalarna. De indelta soldaterna tillhörde Dalregementet och Rättviks kompani.

Geografi
Bjursås socken ligger nordväst om Falun och öster om Siljan. Socknen är en starkt kuperad skogsbygd med viss odlingsbygd i söder. Bjursås socken har exklaver i Leksands socken och på gränsen mellan Leksands och Rättviks socknar. De utgör också kommunexklaver för Falu kommun.

Fornlämningar
Enstaka lösfynd från stenåldern och forntida boplatser är funna.

Namnet
Namnet (1468 Bivsas) är en förkortning av åsnamnet Biursioas, den höjd som ligger norr om kyrkan och väster om sjön Bjursen ,'bäversjön'. Namnet innehåller Biur, 'bäver'.

Befolkningsutveckling

Se även
Bjursås församling
Leksands tingslag

Referenser

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning
Ernstsson, Svea, Händelser inom Bjursås församling 1600 - 2000, 2007, Intellecta Strålins: Falun,

Externa länkar

Ortnamn i Bjursås socken. Källa: Ortnamnsregistret, ISOF.

Indelningar i Falu kommun
Socknar i Dalarna
Svein Nyhus

Svein Nyhus född 23 januari 1962 i Tønsberg, är en norsk tecknare, illustratör och barnboksförfattare. Han har utbildning från grafisk linje vid Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo där han studerade från 1981 till 1985. Han har efter det arbetat som frilansillustratör för bland annat olika tidningar. Från 1995 har han framför allt skrivit och tecknat bilderböcker. Nyhus är representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum.

Svein Nyhus är gift med författaren Gro Dahle. Han bor på ön Tjøme i Vestfold och har tre barn.

Bibliografi
Listan visar barnböcker med Svein Nyhus' illustrationer utgivet på svenska.

2007: Märtha Louise: Varför prinsar och prinsessor inte har krona på huvudet
2008: Gro Dahle: Snäll
2009: Gro Dahle: Den arge
2009: Gro Dahle: Roy
2010: Gro Dahle: God natt, natt
2011: Svein Nyhus: Sånt som är
2012: Gro Dahle: Mammas hår
2015: Gro Dahle: Akvarium

Priser och utmärkelser 
Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur 1998 för Pappa!
Skolbibliotekarieföreningens litteraturpris 2000 för Verden har ingen hjørner 
Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur 2001 för Lille Lu og trollmannen Bulibar
Bragepriset 2002 för Snill
Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur 2003 för Sinna Mann
Vestfolds litteraturpris 2007
2010: Bokkunstprisen 2010

Referenser

Externa länkar
Illustratörens blogg (med bildexempel)

Norska illustratörer
Födda 1962
Män
Levande personer
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Snäre

Snäre är en by i Ljusdals kommun, Hälsingland, Gävleborgs län belägen strax öster om Ljusdal precis norr om Hyboklack. 

Snäre finns med som ett bodland på lantmätare Olof Tresks karta från 1640. På denna karta finns tre hus utmärkta. Enligt Bodland i Norra Hälsingland av Gunnar Bodvall var det runt denna tid som Snäre började få bofasta. Han beskriver också att husförhörslängden 1841 innehåller 4 hemman och 16 andra hushåll.

Vid Lapphällarna arrangerar byborna i Snäre  bl.a. gökotta.

Orter i Ljusdals kommun
Gameshark

Gameshark är ett registrerat varumärke för en linje fuskkassetter som utvecklats av ett företag vid namn Interact. Numera ägs varumärket av Mad Catz och kan endast användas som lagringsutrymme. De marknadsför produkterna till konsolerna Playstation 2, Playstation Portable, Xbox, Nintendo DS och Game Boy Advance.

Fusk inom datorspel
Tillbehör till Playstation 2
Tillbehör till Playstation Portable
Tillbehör till Xbox
Nintendo DS-tillbehör
Tillbehör till Game Boy Advance
Skolledarföreningen

Skolledarföreningen inom Lärarförbundet organiserar majoriteten av Sveriges rektorer, förskolechefer och skolchefer. Den har cirka 7 000 medlemmar. Föreningen utger tidskriften Chef & Ledarskap med åtta nummer per år.

Externa länkar
 Lärarförbundet - Om Skolledarföreningen

Yrkesorganisationer i Sverige
Unitär

Unitär kan syfta på:

Matematik
 Unitär matris – en kvadratisk matris där det komplexkonjugerade transponatet och matrisens invers är samma sak
 Unitär ring – en ring R som har ett neutralt element 1R för multiplikation
 Unitär delare – ett naturligt tal a unitär delare av ett tal b om a är en delare av b och om a och  är relativt prima

Se även 
 Unitärt perfekt tal –  heltal som är summan av dess positiva äkta enhetsdelare, exklusive talet självt
 Unitarianism
Mansfield (klädmärke)

Mansfield är ett klädesmärke, främst för herrkläder, som är mest känd för sin falk/örn som logga. Saluförs i Sverige i olika butikskedjor som till exempel MQ och Brothers.

Svenska klädmärken
Carl Sprinchorn (historiker)

Carl Knut Sigfrid Sprinchorn, född den 13 maj 1851 i Lund, död den 11 juni 1927, var en svensk skolman och historiker.

Sprinchorn blev student i Lund 1870 samt filosofie doktor 1879 och docent i svensk historia samma år, blev 1881 lektor i historia och modersmålet vid Växjö högre allmänna läroverk, förordnades, med bibehållande av nämnda lektorat, till rektor 1884 vid Visby, 1886 vid Lunds och 1906 vid Malmö högre allmänna läroverk samt tog avsked 1917. Under sin studietid i Lund återupptäckte han 1871 sjönöten i sjön Immeln.

För forskningar besökte han 1880 och 1881 arkiv i Nederländerna, Belgien och Frankrike samt för pedagogiska studier Tyskland 1887 och 1897 och Österrike 1887. Han var ledamot av 1890–1891 års kommitté för utarbetande av förslag till ändringar i läroverksstadgan, av Lunds stadsfullmäktige 1889–1906 och av Malmöhus läns landsting 1897–1905. Han invaldes 1880 i Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia och 1892 i Det Kongelige Nordiske Oldskriftselskab. 

Sprinchorn är begraven på Norra kyrkogården i Lund.

Bibliografi (i urval)
Kolonien Nya Sveriges historia (i "Historiskt bibliotek", V, 1878; översatt till engelska)
Om Sveriges politiska förbindelser med Frankrike före Gustaf II Adolfs tid (ibidem; VII, 1880)
Om Sveriges förbindelser med Nederländerna från äldsta lider till år 1614 (i "Historisk tidskrift", V, 1885)
Hvilken är den enklaste, nyttigaste och tacksammaste läroverksreformen (i "Ny svensk tidskrift", 1886)
Bidrag till Lunds allm. läroverks historia efter Skånes förening med Sverige (1896)
Också ett förslag till universitetsreform (i "Statsvetenskaplig tidskrift", 1904).
John Norcross (1920)
Malmöhus läns hushållningssällskaps historia (1923)
Sjuttonhundratalets planer och förslag till svensk kolonisation i främmande världsdelar (i "Historisk tidskrift", 43, 1923).

Källor 

 

Svenska lektorer
Svenska docenter
Personer verksamma vid Lunds universitet
Svenska historiker under 1900-talet
Svenska skolledare under 1900-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Alumner från Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia
Lärare från Lund
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1851
Avlidna 1927
Politiker från Lund
Män
Ugglan
Helga Gunerius Eriksen

Helga Gunerius Eriksen, född 11 oktober 1950 i Stavanger, är en norsk författare.

Eriksen växte upp på Stord men bor nu i Bergen. Hon är utbildad inom keramik och filosofi. 

Eriksen har givit ut bilderböcker för både barn och vuxna, romaner och berättelser för barn, ungdom och vuxna, samt dramatik för flera åldersgrupper. Hon debuterade 1986 med bilderboken På stripejakt, och har vunnit flera barnbokspriser.

Priser och utmärkelser 
1991 – Kritikerpriset för Finn Inga!
2003 – Bragepriset för Flugepapir (tillsammans med Gry Moursund)
2009 – Samlagspriset

Bibliografi (utgivet på svenska) 
1988 – Tashi och tanken som försvann, bilderbok illustrerad av Jørgen Blitzner, översättning av Lennart Frick
1991 – Jag övar mej och övar mej, bilderbok illustrerad av Kristian Finborud, svensk text av Stella Bonow-Hathorn

Norska författare
Norskspråkiga författare
Födda 1950
Levande personer
Kvinnor
Alaska pollock

Alaska pollock (Gadus chalcogrammus) är en torskfisk i norra Stilla Havet, Berings Hav och nordöstra Atlanten, även kallad stillahavsbleka, alaskasej och stillahavslyra. Svenska livsmedelsverket förordar trivialnamnet alaska pollock.

Taxonomi 
Efter studier på mitokondriellt DNA utförda av Ursvik et al. har arterna Theragra chalcogramma (som denna art tidigare kallades) slagits ihop med Theragra finnmarchica under namnet Gadus chalcogrammus, vilket innebär att den överförts till släktet Gadus, samma släkte som torsk. De gamla arterna betraktas numera som ogiltiga synonymer. FAO benämner dock fortfarande de två tidigare arterna vid deras ursprungliga namn, Theragra chalcogramma och Theragra finnmarchica.

Beskrivning
Alaska pollock är en långsmal torskliknande fisk, som är mörk med rödbruna fenor och stora ögon. Den har två separata analfenor och tre separata ryggfenor. Ryggen är olivgrön till brun medan sidorna är silverfärgade vilket bleknar mot buken. Färgteckningen är ofta spräcklig. Arten blir som störst cirka 90 cm, med en vikt på cirka 3,9 kg.

Utbredning
Alaska pollock lever längs kusterna i norra Stilla Havet och Berings Hav, ned till Japan och mellersta Kalifornien, samt sparsamt utanför Norges kust.

Ekologi 
Alaska pollock lever kustnära ned till omkring 1 400 meters djup (vanligen mellan 30 och 400 meter). Den är vanligen bottenlevande men förekommer också nära ytan och den företar dagliga vandringar mellan yta och botten. Fisken kan också leva i bräckt vatten och förekommer även i närheten av flodmynningar.

Föda 
Arten lever främst av lysräkor, men den tar också fisk och skaldjur. Ungfiskarna tar främst hoppkräftor, både de fullbildade djuren och deras ägg.

Fortplantning
Arten blir könsmogen vid 3 till 4 års ålder. Under leken samlas fisken i stim på 50 till 250 meters djup. Fisken växer snabbt, och blir vanligtvis 14 till 15 år gammal. Som mest kan den bli 28 år.

Människan och Alaska pollock

Status och hot
Alaska pollock anses vara en av världens mest fångade matfiskar. Få individer fångas dock i nordöstra Atlanten, och arten är klassificerad som nära hotad i Norge. Även i Berings hav är fisken hotad.

Kommersiell betydelse
Alaska pollock är en av världens största kommersiella bottenfiskresurser. Arten fiskas främst med trål. Fångsten säljs färsk, filead, frusen och i form av surimi (exempelvis crabsticks). Lekande honor fångas även för rommens skull.

Referenser

Externa länkar

Torskfiskar
Matfiskar