kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bärighet

Bärighet är ett vägtekniskt begrepp som anger högsta last, enstaka eller ackumulerad, som kan accepteras med hänsyn till uppkomst av sprickor eller deformationer

En alternativ benämning på bärighet är bärförmåga.

Bärighetsklass är ett strikt administrativt begrepp 
 
Det svenska vägnätet är juridiskt sett indelat i tre bärighetsklasser; BK1, BK2 samt BK3. På vägar i BK1 får fordon med max 64 ton bruttovikt köra . Även tyngre fordon kan få möjlighet att köra, efter godkänd ansökan om dispens. Till förutsättningarna hör då att vägsträckans broar klarar bruttovikten, samt att bruttovikten fördelas ut på fler axlar än normalt, så att axellasterna inte är högre.

Även på vägar i BK 1 kan det finnas vägsträckor med låg bärförmåga, i synnerhet på vägar med högre vägnummer. Bärighetsklassen är alltså inte styrd av vägens tekniska bärförmåga.

Vad gäller järnvägar anges ofta bärighet i ton/meter.

Historik 
En detaljerad kartläggning av milstolpar inom mätning av deflektion och beräkning av bärighet finns här.

Mätning av bärförmåga 
Vägars bärförmåga beräknas utifrån data från fallviktsmätning. Det är en ganska långsam och därmed relativt kostsam metod. 

Vägsträckor med bristande bärförmåga uppvisar per definition oacceptabelt snabb deformation. De kan därför identifieras utifrån studier av tidsserier med mätresultat från laserskanning av vägojämnheter, vilka sker i normal trafikrytm med speciella mätbilar. Det effektiva mätarbetet gör periodisk laserskanning till ett billigt sätt att mäta var vägnätet har bristande bärighet. På dessa avsnitt kan sedan detaljerad bärighetsmätning med fallviktsapparat utföras, för att tillsammans med andra datakällor ge värdefullt underlag till dimensionering av vägförstärkning.

Trafikfarlig bärförmågebrist nära vägkanten 
Många metoder för beräkning av bärförmåga använder en modell som liknar vägkonstruktionen vid en "oändlig halvrymd". Detta antagande är rimligt nära vägens mitt. Däremot kan det vara ett orimligt antagande vid vägkanten, om inte denna får sidostöd från en uppemot 3 m bred vägren eller mycket flack innerslänt.

Eftersom de flesta Nordiska vägar saknar bred vägren, leder traditionell bärförmågeberäkning till underdimensionering av vägen. Detta har medfört att vägojämnheter är oproportionerligt vanliga vid vägkanterna. Som trafikanter märker vi detta genom att vägbanan är oftare lappad i vägkanten än på resten av vägytan. Många typer av fläckvis lappning innebär risk för farlig Split friction. Därför är låg bärförmåga ett allvarligt trafiksäkerhetsproblem.

Problemet med att analysera vägkantens sidostöd är hanterat i de danska Vejreglerna. Med utgångspunkt i dessa, har Nordiskt Vägforum låtit ta fram en nordisk metod. Den nya metoden följer Eurocode 7.

Se även 
 Fjädringssystem
 Jordmekanik
 Nils Odemark

Referenser 

Vägteknik
Geoteknik

nl:Draagkracht (constructie)
G. Mennen Williams

Gerhard Mennen "Soapy" Williams, född 23 februari 1911 i Detroit, död 2 februari 1988 i Detroit, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var guvernör i delstaten Michigan 1949–1961. Han var känd för sin gröna fluga med vita prickar.

Williams föddes i Detroit som son till Henry P. Williams och Elma Mennen. Modern kom från en familj känd för tvålvarumärket Mennen; på grund av familjekopplingen blev G. Mennen Williams senare i folkmun känd som "Soapy".

Williams utexaminerades 1933 från Princeton University och avlade 1936 juristexamen vid University of Michigan. Han valde att gå med i demokraterna trots att han kom från en republikansk familj. Williams gifte sig 1936 med Nancy Quirk och paret fick tre barn. I andra världskriget tjänstgjorde Williams i fyra år i USA:s flotta och befordrades till örlogskapten.

Williams besegrade ämbetsinnehavaren Kim Sigler i guvernörsvalet 1948 och tillträdde guvernörsämbetet den 1 januari 1949. Mackinacbron, som hade planerats i årtionden, byggdes äntligen under Williams ämbetsperiod som guvernör. Efter tolv år i ämbetet efterträddes Williams som guvernör av partikamraten John Swainson. Efter sin tid som guvernör tjänstgjorde Williams fram till 1966 som biträdande utrikesminister med ansvar för afrikapolitiken. Afrikas avkolonisering pågick på den tiden och Williams stödde tanken "Africa for the Africans!"

Anglikanen Williams gravsattes på Protestant Cemetery i Mackinac County.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations hemsidor
G. Mennen Williams på webbplatsen Eleanor Roosevelt Papers vid George Washington University
Political Graveyard

Födda 1911
Avlidna 1988
Guvernörer i Michigan
Män
USA:s ambassadörer i Filippinerna
Alumner från Princeton University
Alumner från University of Michigan
Otto van Heurne

Otto van Heurne, född 1577, död 1652, var en nederländsk läkare.

Heurne efterträdde 1601 sin far, Jan van Heurne (1543–1601), som medicine professor i Leiden samt anses vara stiftaren av den kliniska undervisningen där.

Källor

Nederländska läkare under 1600-talet
Nederländska professorer
Alumner från Leidens universitet
Födda 1577
Avlidna 1652
Män
Ugglan
Pierre Antoine Baudouin

Pierre Antoine Baudouin, född 1723 och död 1769, var en fransk konstnär, lärjunge och senare måg till François Boucher.

I lärarens stil har Bauduin utfört bibelillustrationer och madonnabilder. Baudouin är mest känd för sina gouacher i litet format utställda under 1760-talet, genrestycken, mestadels interiörer, där Baudoun skildrade dramatiskt tillspetsade situationer inom äktenskapet eller inom den galanta världens alla miljöer. Baudouins gouacher graverades av samtidens skickligaste kopparstickare som Jean-Michel Moreau le Jeune, Nicolas de Launay med flera.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Franska konstnärer
Födda 1723
Avlidna 1769
Män
Anna Lihammer

Anna Lihammer, född 1973 i Malmö, är en svensk författare och arkeolog. Hon disputerade i arkeologi vid Lunds universitet 2007 på en doktorsavhandling som problematiserar bilden av den danska riksbildningen under den yngre järnåldern. Avhandlingen belönade med Nils Karleby-stipendiet för forskning kring skånsk kulturhistoria ur ett underifrån-perspektiv. Hennes senare forskning har handlat om vikingatiden, den tidiga medeltiden samt det moderna samhällets arkeologi.

Förutom vetenskapliga artiklar har Lihammer därtill skrivit populärvetenskapliga böcker om arkeologi och varit redaktör för forskningstidskriften Current Swedish Archaeology.

År 2014 debuterade Lihammer som skönlitterär författare med den historiska thrillern Medan mörkret faller, som utspelar sig 1934. Romanen utsågs till årets bästa deckardebut 2014 av Svenska Deckarakademien. Fler kriminalromaner följde de följande åren.

Bibliografi i urval 
Solitairen, 2018 (tillsammans med Ted Hesselbom
Med dig vågar jag allt, 2016 (tillsammans med Ted Hesselbom)
 Medan mörkret faller. Historiska media, Lund 2014, 
 Än skyddar natten. Historiska media. Lund 2015. 
 Där gryningen dröjer. Historiska media. Lund 2016. 
 Vikingatidens härskare. Historiska media. Lund 2012.  (utsågs till Årets bok om svensk historia)

Priser och utmärkelser 
 Nils Karleby-stipendiet 2010
 Årets bok om svensk historia 2012
 Årets deckardebut 2014

Externa länkar 
Boken "Medan mörkret faller"
Boken "Arkeologiska upptäckter"

Svenska arkeologer under 2000-talet
Svenska kriminalförfattare
Födda 1973
Kvinnor
Levande personer
Forskare från Malmö
Svenskspråkiga kriminalförfattare
Svenska författare under 2000-talet
Författare från Malmö
Charles Baudouin

Charles Baudouin, född 1893 och död 1963, var en fransk psykolog.

Baudouin var professor vid J.J. Rousseau-institutet och föreläsare vid filosofiska fakulteten i Genève, och utvecklade i sin doktorsavhandling Suggestion et autosuggestion (1919, svensk översättning 1923) under påverkan från psykologiska skolan i Genève och från psykoanalysen den så kallade nya Nancyskolan och Émile Coués läror om självsuggestionen. 

Bland hans arbeten märks bland annat Études de psychoanalyse (1922). På svenska har även utgetts Makten i vår själ: Personligehtens och det inre livets utveckling (1925).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Franska psykologer
Födda 1893
Avlidna 1963
Män
Självhjälpsförfattare
Jizzax viloyati

Jizzax viloyati, före självständigheten även ryska: Dzjizak oblast (: Dzjizakskaja oblast), är en viloyat (provins) i Uzbekistan. Den gränsar till Tajikstan och Kazakstan, samt provinserna Samarkand, Navoiy och Syr-Darja. Provinsen hade år 2005 uppskattningsvis 910 500 invånare på en yta av 20 500 km². Huvudorten är Jizzax

Distrikt 
Provinsen är indelad i tolv administrativa tuman (distrikt):
 Arnasoy
 Baxmal
 Dostlik
 Forish
 Gallaorol
 Sharof Rashidov tumani
 Mirzachol
 Paxtakor
 Yangiobod
 Zomin
 Zafarobod
 Zarbdor

Uzbekistans provinser
Jupitermassa

En jupitermassa (MJ eller MJUP) är en massenhet lika med planeten Jupiters totala massa (1,8986*1027 kg, 317,83 jordmassor; 1 jordmassa är 0,00315 jupitermassor). Jupitermassor används för att beskriva massorna hos gasjättarna, som de yttre planeterna och exoplaneterna. Enheten används också vid beskrivning av bruna dvärgar.

De mest massiva av exoplaneterna beskrivs vanligtvis i jupitermassor eftersom detta ger en lämplig skala för jämförelser. En planet med en jupitermassa i en omloppsbana med radien 1 astronomisk enhet runt en stjärna lik solen orsakar en amplitudändring på 28 m/s, vilket går att mäta med dagens teknologi. De enklast, med radialhastighetsmetoden mätbara planeterna har hög massa och små omloppsbanor/-perioder. Detta producerar en  urvalseffekt för planeter med jupitermassor. På liknande sätt är planeter med jupitermassor eller högre mer sannolika att upptäckas med andra metoder, exempelvis transit- eller mikrolinsmetoder.

En planet med jupitermassa behöver inte nödvändigtvis ha samma dimensioner som Jupiter. En planet med jupitermassa med samma beskaffenhet som jorden skulle ha en radie 5 till 6 gånger jordens. En så kallad het jupiter (som COROT-1b) i en snäv omloppsbana kring en stjärna kan ha en större radie. Bruna dvärgar har också ungefär samma radie som Jupiter (eller en tiondel av solens radie).

Den teoretiskt minsta massa en stjärna kan ha och fortfarande genomgå vätefusion uppskattas till 75 jupitermassor, även om deuteriumfusion kan uppstå vid så lågt som 13 jupitermassor.

I solsystemet kan de yttre planeternas massor mätas i jupitermassor:

 Jupiter – 1,000
 Saturnus – 0,299
 Uranus – 0,046
 Neptunus – 0,054

En jupitermassa kan konverteras till liknande enheter:
 25 839 månmassor (ML)
 317,83 jordmassor (M🜨)
 0,0009546 solmassor (M☉)

Se även
 Storleksordning

Referenser

Jupiter
Massenheter
Heinrich Marquardsen

Heinrich Marquardsen (från 1888 von Marquardsen), född 25 oktober 1826 i Slesvig, död 30 november 1897, var en tysk rättslärd och politiker.

Marquardsen var sedan 1861 juris professor i Erlangen. Mest bekant blev han som utgivare av det stora samlingsverket Handbuch des öffentlichen Rechts der Gegenwart in Monographien (1883–).

Källor
 

Tyska jurister
Tyska professorer
Personer verksamma vid Erlangens universitet
Tyska politiker
Födda 1826
Avlidna 1897
Män
Jan Niecisław Baudouin de Courtenay

Jan Niecisław Baudouin de Courtenay, född 13 mars 1845 i Radzymin nära Warszawa, död 3 november 1929, var en polsk språkforskare.

Baudouin blev professor i slavisk filologi vid Kazans universitet 1874, vid Dorpats 1883, sedan i Krakow och därefter i jämförande språkforskning vid Sankt Petersburgs universitet. Efter ryska revolutionen 1917 blev han professor vid universitetet i Warszawa. 

Baudoin utförde flera viktiga undersökningar om bland annat äldre och yngre polska och om slovenska dialekter. Han var medarbetare i flera vetenskapliga tidskrifter och lämnade i skrifter på polska, ryska, tjeckiska eller tyska värdefulla bidrag till sin vetenskap, bland annat Utbredningen av latinska alfabetets bruk i de slaviska språken (1865), Om det gamla polska språket före 14:e århundradet (1870), Om de indoeuropeiska språkens jämförande grammatik (1881), Übersicht der slavischen Sprachenwelt im Zusammenhange mit den anderen ario-europäischen Sprachen (1884), Om språkets patologi och embryologi (1885-86) samt Versuch einer Theorie phonetischer Alternationen.

Baudouin spelade även en uppmärksammad socialpolitisk roll, först i Ryssland, där hans djärvt uttalade radikala idéer ådrog honom åtal under tsarregimen, och sedan i Polen, där han ivrigt uppträdde mot antisemitismen.

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Polska filologer
Polska slavister
Polska professorer
Födda 1845
Avlidna 1929
Män
Hedersdoktorer vid Tartu universitet
Alumner från Karlsuniversitetet
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Jagellonska universitetet
Alumner från Leipzigs universitet
Nybrännberget

Nybrännberget är ett naturreservat som ligger inom Ludvika kommun i Dalarnas län, cirka 9 kilometer rakt väster om Grangärde.  Reservatet bildades 1991 och har en area av 171 ha. Nybrännberget naturreservat ingår i det europeiska nätverket Natura 2000 och är det bäst bevarade urskogsområdet i Dalarnas bergslagsregion.

I reservatet finns tre bergstoppar: Råklacken i nordväst (395 m ö.h.), Nybrännberget i söder (370 m ö.h.) och Styggberget längs ostsidan (365 m ö.h.). Berggrunden utgörs av fellingsbrogranit, en ögongranit med stora kalifältspatskristaller och terrängen är stor- och rikblockig.

Områdets södra del genomkorsas av en skogsväg och en skogsväg går också längs områdets östra sida längs med Labäcken öster om Styggberget. Södra delen av reservatet är sank och blöt (och här finns också den lilla mossegölen Nybrännbergstjärnen) liksom dalsänkan mellan Nybrännberget och Styggberget i vilken Källarbäcken rinner, medan området i norr mellan Råklacken och Styggberget upptas av en liten mosse (från vilken Fällbäcken rinner söderut och ansluter till Källarbäcken), Vegetationen utgörs huvudsakligen av gransumpskog i lägre fuktigare partier, via blåbärsgranskog (dominerande vegetationstyp) och lingontallskog till hällmarkstallskog på topparna. Lövinslaget är förhållandevis stort och utgörs främst av björk och asp, därutöver enstaka rönnar och, längs bäckarna, gråal och klibbal.

I Nybrännbergets kärnområde är skogen mycket gammal. Tidigare markägaren, Billerudkoncernen, avsatte 1967 ett internt reservat om 4,3 ha på södra Nybrännberget, just norr om skogsvägen, och åldersbestämde 48 tallar, två av dem var då 430 år gamla. I gammeltallarna finns spår av upp till fyra, möjligen fem bränder. Det finns även talrika rester av nedbrunna träd, därav namnet ”Nybrännberget”. 

Påverkan av skogsbruk är mycket ringa i den södra delen av området, medan äldre spår av avverkning finns vid Styggberget-Råklacken. Bland annat har kolning förekommit vilket rester av milbottnar visar. Det har dock aldrig utförts något modernt skogsbruk i Nybrännbergets naturreservat. Området är skyddat som naturreservat med föreskrifter som skyddar Nybrännberget från alla typer av exploatering.

Bilder

Källor
 Informationstavla på platsen
 Bevarandeplan Natura 2000, SE0620130 Nybrännberget
 Länsstyrelsen i Dalarnas län
 Sven Silow och Britt-Marie Holmén, 1983, Naturinventering av Nybrännberget-Styggberget-Råklacken, Naturvårdsenheten, Länsstyrelsen i Kopparbergs län N 1983:2. ISSN 0280-8161.

Externa länkar

Naturreservat i Ludvika kommun
Naturskyddsområden bildade 1991
UR Samtiden

UR Samtiden är ett tv-program som visas i Kunskapskanalen och på UR Play, producerat av Utbildningsradion ("UR"). 

Programmet hade premiär den 18 januari 2010 och ersatte tillsammans med SVT Forum det tidigare programmet 24 Direkt. Programidén bygger på amerikanska C-SPAN. Programmet har ett folkbildande uppdrag och sänds normalt sju dagar i veckan, vardagar 14:00-17:00 och helger 09:00-15:00 och sänder samtal, debatter och föreläsningar om samhälle, kultur och naturvetenskap.

Referenser

Externa länkar 
UR Samtiden

TV-program i SVT
Aminoplast

Aminoplast är en sammanfattande benämning för plaster som baseras på både karbamidformaldehyd och melaminformaldehyd. Dessa plaster är fasta material med goda mekaniska egenskaper och god kemikaliebeständighet.

Aminoplaster framställs i allmänhet genom en kondensationsreaktion mellan formaldehyd och föreningar med två eller fler aminogrupper enligt:
n H2N—R—NH2 + n O=CH2    —>    [—HN—R—NH—CH2—]n + n-1 H2O

Plast
Ralph Bathurst

Ralph Bathurst, född 1620 i Hothorpe, Northamptonshire, död den 14 juni 1704, var en engelsk teolog, läkare och skald. Han var farbror till Allen Bathurst, 1:e earl Bathurst.

Bathurst studerade teologi i Oxford, men måste under inbördeskriget ge upp sin prästerliga befattning och slå sig på läkaryrket. I hemlighet utövade han dock sina prästerliga funktioner och återtog efter restaurationen 1660 öppet prästämbetet samt blev 1663 hovpredikant.

Bathurst var en bemärkt medlem av den lärda krets i Oxford, ur vilken "The royal society" uppstod. Hans verksamhet som president för Trinity College i Oxford (från 1664) är berömd i universitetets historia. Bathursts dikter finns samlade i Life and literary remains of Ralph Bathurst, utgivna 1761 av Thomas Warton.

Källor

Noter

Engelska teologer
Engelska anglikanska präster
Engelska läkare
Engelska poeter
Engelskspråkiga poeter
Personer i England under 1600-talet
Födda 1620
Avlidna 1704
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Trinity College, Oxford
Esterplast

Samlingsnamnet esterplast betecknar olika typer av plastmaterial och innefattar både omättad esterplast och mättad esterplast. Av dessa två är den mättade esterplasten det härdade materialet som skapas ur den omättade polymeren.

Se även 
Ester (kemi)

Plast
Thomas Wharton

Thomas Wharton kan syfta på bland andra:

Thomas Wharton, 1:e baron Wharton (1495-1568), engelsk adelsman
Thomas Wharton, 2:e baron Wharton (1520-1572), engelsk adelsman
 Thomas Wharton (anatom) (1614–1673), engelsk anatom
Thomas Wharton, 1:e markis av Wharton (1648-1715), engelsk politiker
Thomas Wharton (politiker) (1735-1778), amerikansk politiker

Se även
 Thomas Warton (1728-1790), engelsk litteraturhistoriker och poet
Adolf Wermuth

Adolf Wermuth, född 23 mars 1855 i Hannover, död 11 oktober 1927 i Berlin, var en tysk kommunalman och politiker.

Wermuth var först förvaltningsämbetsman och anställdes 1883 i tyska riksinrikesministeriet, där han 1889 blev föredragande råd, 1900 direktör och 1904 understatsskreterare. Dessemellan var han tysk rikskommissarie vid världsutställningarna i Melbourne 1888-1989 och i Chicago 1893. 

Wermuth var från juli 1909 till mars 1912 riksfinansminister och utsågs 15 maj 1912 till Berlins överborgmästare. Som sådan utförde han ett stort arbete för den tyska rikshuvudstadens utveckling, grundlade kommunala elektricitetsverk, verkade för tunnelbanans utvidgning och under första världskriget gjorde han värdefulla insatser för kommunens verksamhet för att anskaffa livsmedel, motarbeta arbetslöshet och ordna understöd åt nödställda samt hade betydande inflytande över genomförandet av grannkommunernas inkorporering i Stor-Berlin. 

Efter novemberrevolutionen 1918 blev Wermuths ställning allt svårare genom de ständiga strejkerna och den yttersta vänsterns växande inflytande i det kommunala livet. Wermuth, som själv stod utanför de politiska partierna, ådrog sig till sist misstro från såväl borgerligt som socialistiskt håll, särskilt under den kommunala elektrikerstrejken hösten 1920, och lämnade kort därpå (i november samma år) överborgmästarämbetet. Han skildrade sina minnen i Ein Beamtenleben - Erinnerungen (1922).

Källor

Noter

Tysklands finansministrar
Överborgmästare i Berlin
Tyska politiker under 1900-talet
Personer från Hannover
Födda 1855
Avlidna 1927
Män
Ugglan
Thomas Wharton (anatom)

Thomas Wharton, född den 31 augusti 1614, död den 15 november 1673, var en engelsk anatom.
 
Wharton blev 1647 medicine doktor i Oxford, bosatte sig i London samt utövade där en mycket omfattande verksamhet som praktiserande läkare. 

Samtidigt sysselsatte han sig också med anatomiska studier, särskilt över körtlarnas och navelsträngens byggnad. Efter honom har underkäksspottkörtelns utförsgång och den slemmiga vävnaden i navelsträngen fått sina namn. 

Whartons anatomiska undersökningar är utgivna under titeln Adenographia sive glandularum totius corporis descriptio (1656; flera upplagor).

Källor

Födda 1614
Avlidna 1673
Alumner från Universitetet i Cambridge
Brittiska anatomer
Engelska läkare
Män
Flymore

Flymore var ett ryskt nu metal-band. Bandet bildades 2002 under namnet Millennium men bytte senare till Flymore. Deras första fullängdsskiva, Millennium IV V, släpptes 2009.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Max "Frozt" Morozov – sång (2002–2014)
Igor "Fly" Mukhin – gitarr (2002–2014)
Paul "Rage" Jones – basgitarr (2013–2014)
Gustaf "ThorBo" Bodén – trummor (2013–2014)
Jonas "STORM" Blomqvist – gitarr (2013–2014)

Tidigare medlemmar
Denis Rybakov – basgitarr (2002–2013)
Nikita Alekseev – gitarr (2006–2013)
Serj Yashin – trummor (2011–2013)
Serj Kulikov – trummor (2005–2011)
Dmitrij Kurin – trummor (2002–2005)

Diskografi
Studioalbum
 2009 – Millennium IV V

EP
 2013 – Mind Tricks

Singel
 2009 – "All The Time I Bled"

Externa länkar
Flymore på facebook

Nu-metal-grupper
Ryska metalgrupper
Musikgrupper bildade 2002
Lista över offentlig konst i Linköpings kommun

Lista över offentlig konst i Linköpings kommun är en ofullständig lista över främst utomhusplacerad konst i Linköpings kommun.

Linköpings tätort

Innerstaden

|}

Berga med Berga minnespark/skulpturpark
Huvudartikel: Berga minnespark

|}

Ekholmen

|}

Ekkällan med Universitetssjukhuset

|}

Garnisonen

|}

Gottfridsberg med Folkets park och Tornhagsskolan

|}

Hejdegården

|}

Hjulsbro

|}

Johannelund

|}

Kallerstad med Stångebro

|}

Lambohov

|}

Mjärdevi

|}

Ramshäll

|}

Ryd

|}

Skäggetorp

|}

Tallboda

|}

Tannefors

|}

Tornby

|}

Västra Valla med Campus Valla och Universitetsparken

|}

Östra Valla med Gamla Linköping

|}

Vasastaden

|}

Vidingsjö

|}

Övriga kommunen

|}

Tidigare utplacerade konstverk
Nedan följer en lista på konstverk som tidigare varit utplacerade men nu är i förvar, förstörda eller försvunna.

|}

Externa länkar
 
 Linköpings Kommuns sida om offentlig konst
Kultur & Fritidsnämndens sammanträdeshandlingar för 2005, Linköpings kommun
Kultur & Fritidsnämndens sammanträdeshandlingar för 2006, Linköpings kommun
Kultur & Fritidsnämndens sammanträdeshandlingar för 2007, Linköpings kommun
Kultur & Fritidsnämndens sammanträdeshandlingar för 2008, Linköpings kommun
Kultur & Fritidsnämndens sammanträdeshandlingar för 2009, Linköpings kommun

Referenser

Noter

Källor 
Broschyr, "Offentlig konst i Linköping", Linköpings kommun, Kultur- och fritidsnämnden (sidan finns inte, 2011-07-11)
Broschyr, "Berga minnespark", Linköpings kommun, Kultur- och fritidsnämnden
"Konstvandring i Universitetsparken". Akademiska hus
 Christer Fällman, Offentliga gestaltningar 1999-2009 Linköping, Kultur- och fritidskontoret, Linköpings kommun
 Inventering av offentlig utsmyckning, Linköpings kommun (före 1999)
 Statens Konstråd, Byggnadsknuten konst införskaffad 1997-2012.

Offentlig konst
Linköpings kommun
Linköpings kommun
Henri Baudrillart

Henri Joseph Léon Baudrillart, född 28 november 1821, död 24 januari 1892, var en fransk nationalekonom. Han var son till agronomen Jacques Joseph Baudrillart och far till teologen Alfred Baudrillart.

Baudrillart var universitetslärare, och från 1853 medarbetare i Journal des débats, vars huvudredaktör han en tid var. Åren 1856-1865 var Baudrillart redaktör för Journal des Économistes. Baudrillart sysslade framför allt med frågan om nationalekonomins ställning till moralfilosofin.

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar 

 

Franska nationalekonomer
Franska chefredaktörer
Franska forskare under 1800-talet
Födda 1821
Avlidna 1892
Män
Svensk uppslagsbok
Personer inom Frankrikes näringsliv under 1800-talet