kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Räcker det om jag älskar dig?

Räcker det om jag älskar dig? är en roman skriven av Katarina von Bredow, utgiven 2006.

Handling 
Det är en ungdomsroman som handlar om 19-åriga Fanny som är uppe i sitt första "riktiga" förhållande. Hennes kärlek heter Johan, eller Mr. Perfect som han kallas, och han har en egen lägenhet. Fanny själv bor fortfarande hemma hos sin alkoholberoende mamma, fast hon tillbringar stor del av sin tid hos pojkvännen. Men en dag upptäcker Fanny att allt inte står rätt till.

Fanny vill gärna tro att hon och Johan ska vara lyckliga ihop, men kan de bli det? När SO-läraren Finn erbjuder sitt stöd så tar Fanny tacksamt emot det, trots att allting ställs på sin spets.

Källor

Skönlitteratur 2006
Svenskspråkig skönlitteratur
Svenska romaner
Svensk ungdomslitteratur
Clermont County

Clermont County är ett administrativt område i delstaten Ohio, USA, med 197 363 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Batavia.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 185 km². 1 171 km² av den arean är land och 16 km² är vatten.

Angränsande countyn 
  Warren County - nord 
  Clinton County - nord 
  Brown County - öst 
 Bracken County, Kentucky - syd 
 Pendleton County, Kentucky - sydväst 
 Campbell County, Kentucky - sydväst 
  Hamilton County - väst

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1800
Transversell våg

En transversell våg eller transversalvåg är en mekanisk vågrörelse där punkternas svängningsriktning är vinkelrät mot utbredningsriktningen. Exempel är vågor på strängar i stränginstrument. Även elektromagnetiska vågor kan beskrivas som transversella vågor, där de elektriska och magnetiska fälten har riktningar vinkelräta mot utbredningsriktningen. Motsatsen är longitudinella vågor (kompressionsvågor), som till exempel ljud. 

Den återdrivande kraften ges ofta av en dragspänning i snöret eller membranet. Transversella vågor i styva material är böjvågor.

Polarisation 

En transversell våg på en sträng kan ha svängningar i olika riktningar. Allmänt kan denna rörelse beskrivas som en summa av en rörelse i en x-riktning och en y-riktning vinkelrät därpå (där strängen är parallell mot z). Även elektromagnetiska vågor och ljus har samma typ av polarisering.

Linjär polarisering 
Vid linjär polarisering är strängens utvikelser i x-led och i y-led i fas med varandra. Strängens punkter svänger då överallt längs samma linje.

Cirkulär polarisering 
Vid cirkulär polarisering har sinusformiga utvikelser i x- och i y-led samma amplitud, men med en fasskillnad på 90°, på samma sätt som sinus och cosinus. Summan av dessa två rörelsen är då en cirkel och strängens form blir som en skruv. Beroende om det är sinus eller cosinus som leder (om fasskillnaden är +90° eller -90°), är rotationen medurs eller moturs. Man talar om vänster- och högerpolarisade vågor, där konventionerna kan vara olika.

Elliptisk polarisering 
Vid elliptisk polarisering har komponenterna med 90° fasdifferens inte samma amplitud.

Vågor
Tom Petri

Thomas Evert Petri, född 28 maj 1940 i Marinette, Wisconsin, är en amerikansk republikansk politiker. Han representerade Wisconsins sjätte distrikt i USA:s representanthus 1979–2015. Distriktet omfattar den centrala delen av östra Wisconsin. Petri är själv bosatt i Fond du Lac.

Petri avlade 1962 grundexamen vid Harvard University och 1965 juristexamen vid Harvards juridiska fakultet Harvard Law School. Han tjänstgjorde 1966-1967 i Fredskåren i Somalia.

Petri var ledamot av delstatens senat i Wisconsin 1973-1979. Han kandiderade 1974 till USA:s senat men förlorade mot sittande senatorn Gaylord Nelson.

Kongressledamot William A. Steiger avled 1978 i ämbetet. Petri vann fyllnadsvalet följande år. Han har omvaldes till representanthuset sjutton gånger. Han profilerar sig som en moderat republikan och är medlem av Republican Main Street Partnership. Han stöder stamcellsforskning och vill ha engelska som USA:s officiella språk.

Petri är lutheran.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s representanthus från Wisconsin
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Amerikanska politiker under 2000-talet
Personer från Marinette County
Födda 1940
Levande personer
Män
Alumner från Harvard Law School
Idiot

Idiot (grekiska ἰδιώτης, idiotes, av ἴδιος, idios, "egen"), ursprungligen en enskild man eller kvinna i motsats till en offentlig, sedermera någon ur hopen, en okunnig, obildad person. Idiot är även ett föråldrat uttryck för en person som är oförmögen att begripa eller lära något (grav eller måttlig intellektuell funktionsnedsättning; även: fåne, sinnesslö, förståndssvag, ärkedum, kretin).

Historik
Begreppet idiot eller idioti började användas inom psykiatrin under 1700-talet och användes fram till 1960-talet. En mildare variant av idioti benämndes som imbecillitet. Downs syndrom kallades fortfarande på 1970-talet mongoloid idioti. Under 1800-talets början började man skilja ut vilka som skulle klassificeras som idioter från andra psykiskt sjuka, idioti beskrev man då som en särskild psykisk sjukdom. År 1868 introducerade Föreningen för sinnesslöa barns vård uttrycket sinnesslö med vilket man ville ersätta idiot-begreppet.

I början av 1900-talet delade man upp begreppet sinnesslöhet i flera kategorier. En person med IQ under 30 klassades som idiot. Personer med IQ mellan 30 och 65 kallades för imbecilla. Begreppet sinnesslö byttes mot psykiskt efterbliven 1955 och 1968 ersattes det av psykisk utvecklingsstörning. I den medicinska terminologin användes dock begreppen "idiot" och "idioti" ännu på 1960-talet. Den idag korrekta medicinska termen är på engelska mental retardation, förkortat MR; på svenska intellektuell funktionsnedsättning. I nuvarande svensk lagstiftning (se LSS) används dock begreppet utvecklingsstörning, vilket också är den i allmänt språkbruk vanligaste benämningen.
 
I USA har under 1900-talet intelligensbrist stundom haft en juridisk effekt, fångar har kunnat benådas efter att ha misslyckats på intelligenstest.

I det antika Aten kallades den som inte ville/kunde delta i det politiska livet för detsamma.

I sentida svenska husförhörslängder och så även församlingsböcker finns i början en förteckning över socknens sinnessjuka och idioter.

Vid idiotanstalter bedrevs idiotundervisning. Den första svenska idiotanstalten öppnades 1 september 1866 vid Nya Varvet i Göteborg, där tre elever undervisades av fröken Emanuella Carlbeck. År 1933 infördes psykopatklasser för alla typer av "psykiskt defekta barn". En avdelning för hörande idioter hade dock redan 1859 öppnats av Sophie Wilkens på hennes Institut för dövstumma i Karlskrona. Den lades dock ned redan efter några år. Carlbeck flyttade redan 1867 till Floby, och 1868 till Skövde, där hon hade plats för 16 elever. År 1875 flyttade hon till en egendom utanför Mariestad, där  Idiotanstalten Johannesberg byggdes upp, med plats för 30 elever och 17 anställda "tjänare".

I dag används idiot som ett skällsord.

Se även 
 Dåre
 Kretin
 Nyttig idiot
 Idioterna
Medicinsk sociologi

Referenser

Föråldrade sjukdomsdiagnoser
Psykiatrihistoria
Skällsord
Svenska svordomar
Pejorativa termer
David Storey

David Malcolm Storey, född 13 juli 1933 i Wakefield i West Yorkshire, död 27 mars 2017 i London, var en brittisk roman- och manusförfattare, dramatiker och professionell rugbyspelare.  

Storey var son till en gruvarbetare och utbildade sig vid QEGS Wakefield och vid Slade School of Fine Art i London. Hans pjäser inkluderar The Restoration of Arnold Middleton, The Changing Room, Cromwell, Home och Stages. 

Storey skrev filmmanuset till filmen Idolen (This Sporting Life), som bygger på hans första roman med samma namn från 1960. Filmen regisserades 1963 av Lindsay Anderson. Filmversionen av Storeys pjäs In Celebration (även den regisserad av Lindsay Anderson) släpptes som en del av American Film Theatre Series 1975. Pjäserna Home och Early Days (båda regisserade av Anderson och med medverkan av skådespelaren Sir Ralph Richardson i båda) gjordes som TV-filmer.

Stil 
Storeys romaner uppfattas ofta höra till den realistiska traditionen, med långa beskrivande passager och detaljerade beskrivningar av omgivningen, och åtminstone ytligt, utan att spela någon roll för den framtida handlingen.

Bibliografi 

This Sporting Life (1960) (filmatiserades 1963, som Idolen)
Flight into Camden (1961)
Radcliffe (1963)
The Restoration of Arnold Middleton (1967)
In Celebration (1969)
The Contractor (1970)
Home (1970)
The Changing Room (1972)
Pasmore (1972)
The Farm (1973)
Cromwell (1973)
A Temporary Life (1973)
Edward (1973)
Life Class (1975)
Saville (1976)
Mother's Day (1977)
Early Days (1980)
Sisters (1980)
A Prodigal Child (1982)
Present Times (1984)
The March on Russia (1989)
Storey's Lives: 1951-1991 (1992)
A Serious Man (1998)
As it Happened (2002)

 Utgivet på svenska
 Familjefesten (In Celebration, 1969) (översättning: Hans Råstam, Maria Råstam)

Priser och utmärkelser 
 Bookerpriset 1976 för Saville

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Vinnare av Bookerpriset
Födda 1933
Män
Avlidna 2017
Jim Sensenbrenner

Frank James "Jim" Sensenbrenner, Jr., född 14 juni 1943 i Chicago, Illinois, är en amerikansk republikansk politiker. Han var ledamot i USA:s representanthus 1979–2021 för ett kongressdistrikt i sydöstra Wisconsin (1979–2003 numrerat som Wisconsins nionde distrikt och 2003–2021 som Wisconsins femte distrikt).

Sensenbrenner avlade 1965 sin examen i statskunskap vid Stanford University. Han avlade 1968 sin juristexamen vid University of Wisconsin-Madison. Han gifte sig 1977 med Cheryl Warren. Paret fick två söner, Frank och Bob.

Kongressledamoten Bob Kasten bestämde sig för att kandidera i 1978 års guvernörsval i Wisconsin men förlorade i republikanernas primärval mot Lee S. Dreyfus. Sensenbrenner efterträdde Kasten som kongressledamot 3 januari 1979.

Sensenbrenner var 1998 en av representanthusets åklagare när USA:s president Bill Clinton ställdes inför riksrätt på grund av Lewinsky-affären. Presidenten friades.

Sensenbrenner var ordförande i representanthusets vetenskapsutskott 1997-2001. Han var därefter ordförande i justitieutskottet 2001-2007 men förlorade sin ställning som ordförande som resultat av demokraternas seger i kongressvalet i USA 2006.

Externa länkar
Officiell webbplats
Biographical Directory of the United States Congress

Födda 1943
Ledamöter av USA:s representanthus från Wisconsin
Män
Levande personer
Alumner från Stanford University
Alumner från University of Wisconsin–Madison
René Palme

Hans Henrik René Palme, född 27 januari  1910 i Stockholm, död 22 oktober 1983 i Houston, Texas i USA, var svensk affärsman, som 1933 tillsammans med brodern Ramón Palme, född 1911, död 1990, grundade Ferreteria National SA och 1942 Ferreteria Nonoalco SA i Mexiko. Företaget är i dag två skilda koncerner som går under namnen "Grupo Palme" samt "Grupo Palméxico".

Till en början bestod verksamheten av import av svenska järnhandelsprodukter, vilka såldes över disk i en butik i Mexico City. Så småningom byggdes ett stort centrallager upp och öppnades järnaffärer på alla större orter i Mexiko, samt även i Guatemala och Honduras. Exempelvis importerades kvalitetsborrar från Sverige och såldes med 1000 procents pålägg. Överskottet placerades delvis i välbyggda hyresfastigheter, som hittills lyckats motstå de många jordbävningar, som regelbundet drabbar landet. 

Bröderna köpte ett stålverk, som länge gått med förlust på grund av ständiga strejker. Hela personalen avskedades och fick ett smärre avgångsvederlag. Därefter anställdes helt ny personal, utan erfarenhet av stålverksdrift. Utan strejker blev den nya organisationen en stor ekonomisk framgång. 

René Palme är stamfar för släkten Palmes månghövdade mexikanska gren, som (inklusive ingifta) 2016 uppgår till cirka 90 personer.

René och Ramón vilar i det Palmeska familjegravsområdet på Djursholms begravningsplats strax till höger om porten till kapellet. De var söner till Henrik Palme d.y. (1886–1935) och sonsöner till bankdirektören Henrik Palme.

Litteratur
Se Palme

Referenser

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer inom Mexikos näringsliv under 1900-talet
Män
Födda 1910
Avlidna 1983
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Personer från Djursholm
René
Louis De Geer (1824–1887)

För andra med samma namn, se Louis De Geer.
Louis De Geer (i riksdagen kallad De Geer af Leufsta i Frötuna), född 27 november 1824 i Rasbo församling, Uppsala län, död 7 juni 1887 i Stockholm, var en svensk friherre, godsägare, riksdagsman och hovmarskalk. Han var bror till friherre Emanuel De Geer och gift med grevinnan Lovisa Sparre.

Som politiker var han ledamot av riksdagens första kammare från 1884 till sin död 1887, invald i Älvsborgs läns valkrets.

Källor

Noter

Vidare läsning

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Män
Födda 1824
Avlidna 1887
Svenska hovmarskalkar
Louis De Geer
Johan Edström (politiker)

Johan Fredrik Edström, född 11 mars 1817 i Knista församling, Örebro län, död 23 juli 1882 i Strömstad, Göteborgs och Bohus län (folkbokförd i Edsbergs församling, Örebro län), var en svensk kronolänsman och riksdagsman.

Edström var kronolänsman i Edsbergs härad. Som politiker var han ledamot av riksdagens andra kammare 1871–1875, invald i Edsbergs, Lekebergs, Grimstens och Hardemo häraders valkrets.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1817
Avlidna 1882
Män
Personer från Knista socken
Anna Stecksén

Anna Magdalena Stecksén, född 27 maj 1870 i Adolf Fredriks församling i Stockholm, död 15 oktober 1904 i Södertälje, var en svensk läkare och patolog. Hon var också Sveriges första kvinnliga medicine doktor.

Biografi
Anna Stecksén var dotter till Johan Olof Billdau Stecksén och Magdalena Christina Hjertman samt sondotter till Jonas Stecksén.

Anna Stecksén avlade mediko-filosofisk examen vid Uppsala universitet 1890 och inskrevs som studerande vid Karolinska institutet samma år. Hon blev medicine kandidat 1893 och medicine licentiat 1897.

Anna Stecksén specialiserade sig på patologi och studerade ämnet i Tübingen och Paris 1898-99. Hon disputerade 1900 med en avhandling som sökte klarlägga om cancer orsakades av en jästsvamp enligt en då modern teori, blastomycetteorin. Avhandlingen kunde varken bekräfta eller förkasta teorin slutgiltigt men den bedömdes som intressant och Stecksén fick möjlighet att fortsätta sin forskning. Hennes forskargärning blev emellertid inte långvarig då hon avled 1904 av en infektion som hon kan ha ådragit sig under sitt arbete i laboratoriet.

Bibliografi
Kort handledning i obduktionsteknik (1898)
Något om vår kropps egna skyddsmedel mot bakterier (1902)

Källor
Svenska män och kvinnor
 , band 33

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 

Födda 1870
Avlidna 1904
Alumner från Karolinska Institutet
Alumner från Uppsala universitet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Kvinnor
Läkare från Stockholm
Svensk kvinnohistoria
Svenska läkare under 1800-talet
Svenska läkare under 1900-talet
Svenska patologer
Franskt fönster

Ett franskt fönster är ett dubbelfönster som saknar mittpost och går ända ned till golvet. I markplan fungerar ett franskt fönster ofta som utgång till trädgård eller liknande. Ett franskt fönster i övervåning kompletteras antingen med ett järnräcke eller med en balkong.

Se även 
 Fransk balkong

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000

Fönster
Dörrar
DHR

DHR, som utläses Delaktighet Handlingskraft Rörelsefrihet, är en politiskt och religiöst obunden organisation i Sverige för människor med nedsatt rörelseförmåga.

Förbundet startade den 23 juni 1923  som en lokal kamratförening i Göteborg under namnet De vanföras väl. År 1965 byttes namn till De handikappades riksförbund, 2009 till DHR - förbundet för ett samhälle utan rörelsehinder. På förbundsmötet i oktober 2017 ändrades namnet till att endast heta DHR, som ska utläsas Delaktighet Handlingskraft Rörelsefrihet.

Verksamheten är fördelad på 21 distrikt, omfattande cirka 190 avdelningar med totalt cirka 10 000 medlemmar (2017). Förbundsstyrelsen har sitt säte i Stockholm.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
DHR:s webbplats

Funktionsrättsorganisationer i Sverige
Organisationer bildade 1923
Fjärdholmarna

Fjärdholmarna är de två öarna Stora Fjärdholmen och Lilla Fjärdholmen i Värmdö kommun ca 2 sjömil söder om Södermöja i Stockholms skärgård. Fjärdholmarna utgör gränsen mellan fjärdarna Kanholmsfjärden och Möja söderfjärd. Båda öarna är privatägda. På Stora Fjärdholmens nordvästra sida står fyren Fjärdholmen.

Stora Fjärdholmen: 
Lilla Fjärdholmen:

Externa länkar

Se även
Fjäderholmarna

Öar i Värmdö kommuns skärgård
Fjärdholmen
Licking County

Licking County är ett administrativt område i delstaten Ohio, USA, med 166 492 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Newark.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 783 km². 1 778 km² av den arean är land och 5 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Knox County - nord
 Coshocton County - nordost
 Muskingum County - öst
 Perry County - sydost
 Fairfield County - sydväst
 Franklin County - väst
 Delaware County - nordväst

Orter 
 Heath
 Johnstown
 New Albany (delvis i Franklin County)
 Newark (huvudort)
 Pataskala
 Reynoldsburg (delvis i Fairfield County och Franklin County)

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1808
Fridolf Wallin

Karl Fridolf Erik Wallin, född 25 januari 1893 i Vadstena, död där 11 januari 1994, var en svensk tidningsman och politiker.

Wallin var chefredaktör och ansvarig utgivare för Östgöta-Bladet (som grundats av hans far Erik Wallin 1893) samt ansvarig utgivare för lantmannatidningen Jordbrukaren. Han var kapten i Livgrenadjärregementets reserv och som politiker var han landstingsman och kommunpolitiker i Vadstena. Wallin var stadsfullmäktiges ordförande 1941–1950 samt 1955–1962. 

Av övriga uppdrag kan nämnas ordförandeskap i Segelsällskapet Vättern och Birgittahemsföreningen.

Bibliografi
Några glimtar ur Vadstena landstormsförenings historia, 1944
Press och politik, 1949
Vadstena Arbetareförening 100 år, 1970

Svenska chefredaktörer
Födda 1893
Avlidna 1994
Män
Personer från Vadstena
Svenska hundraåringar
Torsten Söderberg

Torsten Olof Söderberg, född 4 november 1894 i Katarina församling, Stockholms stad, död 25 december 1960 i Kållereds församling, Göteborgs och Bohus län, var en svensk affärsman.

Biografi 
Torsten Söderberg var son till generalkonsul Olof A. Söderberg och Otilia Söderberg, född Herzog. Han gifte sig 1920 med Wanja Aminoff.

Söderberg var juris kandidat och reservofficer vid Svea livgarde med officersexamen 13 augusti 1917. Mellan 1919 och 1921 tjänstgjorde han som notarie vid Södra Roslags domsagas häradsrätt.

Tillsammans med brodern Ragnar Söderberg ägde han familjens stålgrossistföretag Söderberg & Haak som grundats av deras farfar Per Olof (Pelle) Söderberg 1866. Torsten Söderberg var verksam både som styrelseledamot och vice vd i Söderberg & Haak innan han tillträdde som chef för företagets omfattande Göteborgsverksamhet. 1934 grundade bröderna Torsten och Ragnar Söderberg tillsammans investmentbolaget Ratos AB, som blev moderbolag för familjens affärsverksamhet. Ratos börsnoterade 1954.

Torsten Söderberg var generalkonsul för Rumänien, ordförande för Göteborgs köpmannaförening och för Börssällskapet 1940 samt vice ordförande i Göteborgs handelskammare. Han satt även i styrelsen för AB Gryts bruk, Kollin & Ström AB, Förvaltnings AB Ratos, Göteborgs hamn, Göteborgs Frihamns AB, Svenska mässan och Röhsska konstslöjdmuseet.

År 1960 grundande Torsten Söderberg, tillsammans med sin hustru Wanja, Torsten Söderbergs Stiftelse med ändamål att ”främja vetenskaplig forskning och vetenskaplig undervisnings- eller studieverksamhet av landsgagnelig innebörd varvid företrädesvis de ekonomiska, medicinska och rättsvetenskapliga områdena skall komma ifråga”.

Torsten och Wanja Söderberg är begravna på Kållereds kyrkogård.

Referenser

Noter

Tryckta källor 

 Svenska arméns rulla 1932.
 Vem är det 1960.
 Släkt och Hävd nr 3-4/2002 (tr. 2003), s 268-273.
 Svenska Släktkalendern 2000; Söderberg (fr Stockholm) m Wigelius.

Webbkällor 
Torsten Söderbergs Stiftelse
Ratos

Svenska reservofficerare
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Födda 1894
Avlidna 1960
Män
Näringslivspersoner från Stockholm
Donatorer till Handelshögskolan i Stockholm
Främmande länders konsuler i Sverige
Kruthusplan

Kruthusplan är en liten plats i stadsdelen Östermalm i Diplomatstaden, Stockholm. Kruthusplan leder från Laboratoriegatan i höjd med  Engelska kyrkan söderut mot Nobelgatan och delar Diplomatstadens villaområde i två kvarter, "Ambassadören" och "Diplomaten".

Gatan fick sitt nuvarande namn år 1912 (samtidigt som Laboratoriegatan) i samband med stadsplanearbeten för den nya stadsdelen "Diplomatstaden". I området ligger nu Sveriges Radios byggnader, i början på 1700-talet låg här ett laboratorium för krut- och ammunitionstillverkning som ersatte en liknande anläggning vid nuvarande Karlaplan, som flög i luften år 1716.

Kruthusplan är numera känd som plats för några av Diplomatstadens palatsliknande villor som byggdes där på 1910- och 1920-talen.  På västra sidan finns Brittiska ministerbostaden, ritat av arkitekt Richard Allison för Storbritannien och mot östra sidan utmed Kruthusplan ligger Tillbergska villan, ritad av arkitekt Ivar Tengbom för Knut Tillberg som disponeras idag av  Sydkoreas ambassad.

Källor

Externa länkar

Gator och torg i Diplomatstaden
Tikkakoski

Tikkakoski är en tätort () i Jyväskylä stad (kommun) i landskapet Mellersta Finland i Finland. Vid tätortsavgränsningen den 31 december 2021 hade Tikkakoski 4 133 invånare och omfattade en landareal av 6,04 kvadratkilometer.

Orten ligger cirka 17 kilometer norr om Jyväskylä centrum. Före sammanslagningen 2009 hörde tätorten till Jyväskylä landskommun. I tätorten finns en garnison med bland annat Luftkrigsskolan samt Jyväskylä flygplats, där också Mellersta Finlands flygmuseum ligger.

I Tikkakoski ligger skolan Tikkakoski högstadium (Tikkakosken koulu). Skolan hade 350 elever år 2012. Ett gymnasium med 100 elever delade byggnad med grundskolan. Grundskolan grundades i Suojärvi i Viborgs län 1938. Skolan evakuerades 1944 och fortsatte i Tikkakoski under sitt gamla namn Suojärven yhteiskoulu. Skolan var en privat samskola. Det nya namnet togs i bruk 1949, då verksamheten övertogs av en ny understödsförening. Ett nytt skolhus som fortfarande fungerar som huvudbyggnad togs i bruk 1952. Skolan fick rätt att utdimittera studenter 1 september 1964. Skolan blev kommunal 31 juli 1973, varvid gymnasiet och grundskolan blev självständiga enheter.

Mellan 1893 och 1983 var Tikkakoski vapenfabrik verksam i Tikkakoski.

Referenser

Externa länkar 

Tätorter i Finland
Jyväskylä