kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johannes Meursius

Johannes Meursius, egentligen Jan van Meurs, född 1579 i Loosduinen, död 20 september 1639 i Sorø, var en nederländsk filolog. 

Meursius blev professor vid universitetet i Leiden 1610 samt inkallades 1625 till Danmark som kunglig historiograf och professor vid Sorø Akademi. I Leiden kom han i kontakt med flera studerande svenskar och stod i litterär förbindelse med bland andra Johannes Loccenius. 

Meursius utgav många grekiska författares skrifter och behandlade i lärda monografier åtskilliga ämnen inom den grekiska fornkunskapen. I Danmark författade han en mindre betydamde Historia danica (tre band, 1630–38), till vilken Hans Gram skrev högst värdefulla anmärkningar. Den behandlar i 15 böcker Danmarks historia till 1559 och utgör nionde delen av Meursius "Opera omnia" (utgiven i Florens i tolv folioband 1741–63).

Flera av Meursius efterlämnade arbeten i handskrift kom under Karl X Gustavs krig i svensk ägo, det mesta till Kungliga biblioteket, där det förstördes i branden 1697. Åtskilligt av detta hade dock tidigare utgivits av Samuel Pufendorf samt nederländska lärda.

Källor

Nederländska filologer
Nederländska professorer
Födda 1579
Avlidna 1639
Män
Ugglan
Personer från Haag
Sigebert Haverkamp

Sigebert Haverkamp, född 14 december 1684 i Leeuwarden, död 25 april 1742 i Leiden, var en nederländsk filolog. 

Haverkamp, som var professor vid universitetet i Leiden, utgav kritiska och kommenterade upplagor av Tertullianus (1718), Lucretius (1725), Josefus (1726), Eutropius (1729) och Sallustius (1742) samt författade flera arbeten i numismatik.

Källor

Födda 1684
Nederländska klassiska filologer
Nederländska historiker
Numismatiker
Nederländska professorer
Personer verksamma vid Leidens universitet
Avlidna 1742
Män
Ugglan
Personer från Leeuwarden
Hjälmtäcke

Hjälmtäcket är en del av ett heraldiskt vapen som fyller en dekorativ funktion. Det är fäst vid hjälmen med en hjälmbindel (vulst) och faller ner längs sköldens kanter. Hjälmtäckets tinkturer anges i blasoneringen och är vanligtvis desamma som i skölden. Det är oftast i färg med foder av metall.

Vissa vapen, till exempel Sveriges stora riksvapen, har vapenmantlar istället för hjälmtäcke.

Referenser 
 

Heraldik
Aljaksandra Herasimenja

Aljaksandra Herasimenja (belarusiska: Аляксандра Герасіменя) född 31 december 1985 i Minsk, är en belarusisk simmare som specialiserar sig på frisim och ryggsim. Herasimenja har vunnit ett EM-guld från år 2010 i Budapest samt ett VM-guld som hon vann i Shanghai 2011. Hon har även deltagit vid tre OS och vann två silver i London 2012 samt en bronsmedalj vid OS i Rio 2016.

Aljaksandra Herasimenja åkte fast för doping år 2003 och blev avstängd i två år för användandet av norandrosterone.

Referenser

Belarusiska simmare
Födda 1985
Idrottare från Minsk
Levande personer
Kvinnor
Belarusiska olympiska silvermedaljörer
Belarusiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2012
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Vitryssland
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Vitryssland
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Vitryssland
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Belarusiska dopningsfall
Christos Karipidis

Christos Karipidis, född 2 december 1982 i Thessaloniki, Grekland, är en grekisk fotbollsspelare som spelar i Skoda Xanthi. Karipidis har bland annat varit med i Greklands U-23 trupp i Olympiska spelen 2004 i Aten.

Externa länkar

Appearances på londonhearts.com

Födda 1982
Män
Levande personer
Grekiska fotbollsspelare
Spelare i PAOK FC
Spelare i Heart of Midlothian FC
Spelare i AC Omonia
Spelare i APOEL FC
Spelare i Apollon Limassol FC
Curt Sjöberg

Curt Sjöberg, född 26 januari 1897 i Stockholm, död 12 april 1948 i Stockholm, var en svensk gymnast och simhoppare. Han blev olympisk guldmedaljör 1920.

Externa länkar
 SOK Curt Sjöberg

Svenska gymnaster
Svenska simhoppare
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1920
Födda 1897
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1920
Tävlande i simhopp vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande i simhopp vid olympiska sommarspelen 1928
Avlidna 1948
Män
Idrottare från Stockholm
Ullahau

Ullahau eller Ulla Hau är ett naturreservat och Natura 2000-område på Fårö, ett delvis skogbevuxet sanddynområde med rik insektsfauna.

Ullahau, på Avanäset på nordöstra Fårö, är ett stort flygsandfält av kvarts- och fältspat. Eftersom det där, till skillnad från större delen av Gotland, saknas kalk, avviker växtligheten från den vanliga på Gotland. Ullahau är Sveriges största parabeldyn och är formad som en hästsko med öppning mot norr, och uppemot 300 meter bred i söder. Mot öster höjer sig dynen som högst drygt 15 meter över omgivningen. Dynbågen omsluter en omkring 1,3 kilometer bred slätt. Denna slätt är den så kallade deflationsyta, från vilken vinden hämtade sand för att bygga upp dynen.

Ullahau började troligen bildas under 1700-talet och rörde sig med en hastighet av tre meter om året, tills den från slutet av 1800-talet hejdades av planteringar av tall, björk och al samt gräset sandrör. Dynens vandring tog slut en bit in på 1900-talet. Större delen av Ullahau är numera bevuxet med tallskog.

Dynområdet är 145 hektar stort, varav öppna och halvöppna sandpartierna sammanlagt knappt tio hektar. Naturreservatet bildades 1966.

De öppna sandytorna ger ett speciellt, torrt mikroklimat genom att de utsätts för stark solinstrålning och vind. Även den låga förekomsten av fuktighetsbindande växter och det tunna humustäcket bidrar till den torra miljön, som är gynnsam för värmekrävande torrmarksarter av insekter, bland annat gaddsteklar. En art, gräshoppsstekeln, har sin enda svenska förekomst på Gotland och Fårö och finns i Ullahau som en av totalt fyra lokaler på Fårö och totalt sju på hela Gotland.

Naturtyper 
 Trädklädda sanddyner – 64 %
 Vandrande sanddyner med sandrör (vita dyner) – 25 %
 Permanenta sanddyner med örtvegetation (grå sanddyner) – 10 %
 Sanddynområden med krypvide/sandvide – 1 %

Referenser 
naturreservatet på länsstyrelsen Gotlands län

Noter

Källförteckning 
 Bevarandeplan för Natura 2000-område, Ullahau  SE0340092, Länsstyrelsen i Gotlands län 2005
 
 Naturvårdsverkets sökbara databas över Natura 2000-områden

Vidare läsning 
 J. Skoglund: Biologisk inventering av Ulla Hau naturtreservat samt förslag till skötselplan, Statens Naturvårdsverk SNV PM 588, 1975

Bilder

Externa länkar 

 Om Ullahau på guteinfor.com

Naturskyddsområden bildade 1966
Naturreservat i Gotlands län
Natura 2000-områden i Gotlands län
Fårö
Brett Emerton

Brett Michael Emerton, född 22 februari 1979, är en australisk före detta fotbollsspelare som tidigare har spelat för bland annat Feyenoord, Blackburn Rovers, Sydney FC och det australiska landslaget.

Klubbkarriär
Han inledde sin klubbkarriär i hemlandet och flyttade till Europa och Feyenoord efter att ha varit kapten för landslaget i OS 2000. Med Feyenoord vann Emerton Uefacupen 2001/2002.

Sommaren 2003 flyttade han till Blackburn Rovers i Premier League. Han gick rakt in i klubbens startelva och blev ett stående inslag där i nästan nio säsonger. De första åren i klubben spelade även landsmannen Lucas Neill där. Emerton hjälpte Blackburn till två gruppspel i Uefacupen samt semifinalspel i såväl ligacupen som i FA-cupen.

I slutet av spelarkarriären spelade han för Sydney FC. Emerton avslutade karriären i januari 2014. Ryggproblem nämndes som en av anledningarna.

Landslagskarriär
Emerton medverkade i Australiens framgångsrika kval till både VM 2006 och 2010. Vid båda mästerskapen medverkade han i alla lagets gruppspelsmatcher.

Sammanlagt gjorde Emerton 95 A-landslagsmatcher.

Meriter

Klubblag 
Feyenoord
UEFA-cupen (1): 2001/2002

Landslag 
Australien
OFC Nations Cup (2): 2000, 2004

Individuella 
 Årets U21-spelare i NSL (1): 1997/1998
 Årets fotbollsspelare i Oceanien (1): 2002

Referenser

Externa länkar 
Blackburn Rovers profil

Australiska fotbollsspelare
Australiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Sydney Olympic FC
Spelare i Feyenoord
Spelare i Blackburn Rovers FC
Spelare i Sydney FC
Spelare i Eredivisie
Spelare i Premier League
Spelare i Fifa Confederations Cup 2001
Spelare i Fifa Confederations Cup 2005
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2007
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2011
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Australien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2000
Födda 1979
Levande personer
Män
Bengt Bengtsson (militär)

Bengt Folke Bengtsson, född 30 september 1897 i Tåssjö församling, Kristianstads län, död 10 oktober 1977 i Oscars församling, Stockholm, var en svensk militär och författare. Han var yngre bror till författaren Frans G. Bengtsson.

Bengtsson blev fänrik vid Vendes artilleriregemente 1918, löjtnant vid Artilleristaben 1930, kapten 1932, vid Smålands artilleriregemente 1936, major där 1939 och vid luftvärnet samma år. År 1940 blev han major vid Generalstabskåren, var 1943–1946 chef för Göteborgs luftvärnskår och befordrades 1941 till överstelöjtnant och 1944 till överste. Från 1946 var han chef för Karlsborgs luftvärnsregemente. Bengtsson var 1940–1943 chef för Försvarsstabens luftvärnsavdelning och sakkunnig i Luftskyddsexpeditionen och Utrymningskommissionen, 1941 sakkunnig i fråga om hemförsvaret. År 1944 blev han ledamot av Krigsvetenskapsakademien och från 1958 var han anställd vid Försvarets forskningsanstalt.

Bengtsson blev guldmedaljör i gymnastik vid olympiska spelen 1920 i Antwerpen. Han utgav Vad var och en måste veta om bombanfall (1941) och Bombanfall och bombverkan (1943).

Källor

Noter

Externa länkar
 SOK Bengt Bengtsson

Överstar i svenska armén
Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1920
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1920
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska idrottare under 1900-talet
Personer från Tåssjö socken
Födda 1897
Avlidna 1977
Män
Liljeholmens båtklubb

Liljeholmens Båtklubb, LBK, är en svensk båtklubb bildad 29 juni 1923 av några båtägare från Hornstull i Stockholm. Klubbens hemmahamn (med plats för ca 80 båtar) ligger under Liljeholmsbron på Södermalmssidan. Klubben har en egen klubbholme, Aludden, som ligger i fjärden Långtarmen utanför Färingsö i Mälaren. Klubbholmens position är 

Båtklubbar
Herman Bosscha

Herman Bosscha, född 1755, död 1819, var en nederländsk filolog och skald. Han var far till statsmannen Johannes Bosscha.

Bosscha var professor vid Athenaeum Illustre i Amsterdam. Han var en framstående latinsk skald. Hans dikter utkom under titlarna Musa daventriaca (1786) och Poëmata (1820). Dessutom utgav han Bibliotheca classica, en handbok i mytologi och fornkunskap (1794).

Källor

Noter

Nederländska filosofer
Nederländska professorer
Nederländska författare
Latinskspråkiga författare
Födda 1755
Avlidna 1819
Män
Ugglan
Made Beaver

Made Beaver var en värdeenhet som användes av Hudson Bay-kompaniet. Ett prima bäverskinn av god kvalitet värderades till en made beaver och priset på alla handelsvaror som såldes och alla skinn som köptes sattes i made beaver. Under 1800-talet utgav Hudson Bay-kompaniet polletter till ett värde av 1 made beaver och bråkdelar av en sådan.

Handelsstandard
Systemet med made beaver tillkom för att Hudson Bay-kompaniet ville ha en likvärdig prissättning (Standard of Trade) för alla sina handelsfaktorier. Innan systemet infördes valde många indianska pälsjägare att sälja sina skinn och hudar vid det faktori som gav bäst, vilket ledde till ojämnheter i tillgång och efterfrågan. Begreppet made beaver betydde ett bäverskinn som redan hade burits åtminstone en säsong och därför redan förlorat de flesta av de långa täckhåren. Detta gjorde att de korta underhåren lätt kunde klippas. Bäverskinn efterfrågades nämligen framförallt för sina underhårs skull vilka användes för att göra filt till filthattar.

Utdrag ur prislistan 1733

Skinnvärde i Made Beaver 1706

Referenser

Se även
Trading Captain

Externa länkar
Hudsons's Bay Company Tokens Made Beaver-polletter (engelska)

Kanadas historia
Handelskompanier
Pälshandel i Nordamerika
Johannes Bosscha (statsman)

Johannes Bosscha, född 19 mars 1797 i Harderwijk, död 9 december 1874 i Haag, var en nederländsk statsman och historiker. Han var son till Herman Bosscha och far till Johannes Bosscha.

Bosscha blev professor vid högskolan i Amsterdam och innehade 1853–59 kultusportföljen. Hans främsta verk är Neérlands heldendaden te lande (1853–56; ny upplaga 1869–75).

Källor

Noter

Nederländska historiker
Nederländska professorer
Nederländernas ministrar
Nederländska politiker under 1800-talet
Personer från Harderwijk
Födda 1797
Avlidna 1874
Män
Ugglan
David Skogman

David Skogman, född 10 november 1840 i Mouhijärvi, död 26 juli 1867 i Suodenniemi, var en finländsk präst och folklorist.

Han var son till torpare, men studerade till präst. Huvudintresset inriktade sig mot folklore och etnologi. År 1861 företog han sin första forskningsresa till Satakunta som Finska litteratursällskapets stipendiat. Resultatet trycktes i albumet Suomi (1864). Han hyste stort intresse för birkarlarna och tornedalsfinnarnas ursprung. År 1865 erhöll han nytt stipendiat till Norrbottens finnmarker. På grund av hans för tidiga död avbröts arbetet. Icke desto mindre publicerades hans torso i Suomi (1870) med titeln "Suomalaiset Ruotsissa ja Norjassa". 

Skogman deltog också i distributionen av finskspråkiga böcker, inalles 1000 verk. Han skrev även i Suometar om tornedalsfinnarnas situation. Talet om förtryck avvisades emellertid av Norrbottens-Kuriren och Nya Dagligt Allehanda.

Källor 

 Kari Tarkiainen, Finnarnas historia i Sverige, 2. Stockholm 1993

Födda 1840
Avlidna 1867
Finländska präster
Finländska folklorister
Män
Personer från Mouhijärvi
Nelson Haedo Valdez

Nelson Antonio Haedo Valdez, född 28 november 1983 i Caaguazú, är en paraguayansk fotbollsspelare som spelar som anfallare för Cerro Porteño.

Karriär
I januari 2017 återvände Valdez till Paraguay, där han skrev på för Cerro Porteño.

Meriter

Klubblag 
Werder Bremen
Bundesliga: 2003/2004
DFB-Pokal: 2003/2004

Rubin Kazan
Ryska cupen: 2011/2012
Ryska Supercupen: 2012

Olympiakos
Grekiska Superligan: 2013/2014

Landslag 
 Paraguay
Copa América: Andra plats 2011

Referenser 

Nelson Haedo Valdez på fussballdaten.de

Noter

Paraguayanska fotbollsspelare
Paraguayanska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i SV Werder Bremen
Spelare i Borussia Dortmund
Spelare i Hércules CF
Spelare i FC Rubin Kazan
Spelare i Valencia CF
Spelare i Al-Jazira Club
Spelare i Olympiakos FC
Spelare i Eintracht Frankfurt
Spelare i Seattle Sounders
Spelare i Cerro Porteño
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i La Liga
Spelare i Premjer-Liga
Spelare i UAE Arabian Gulf League
Spelare i Grekiska superligan
Spelare i Major League Soccer
Spelare i Copa América 2004
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i Copa América 2011
Spelare i Copa América 2015
Spelare i Copa América Centenario
Födda 1983
Levande personer
Män
Janne Leffler (läkare)

Johan (Janne) Karl Fridolf Leffler, född 9 juli 1882 i Göteborg, död 12 december 1956 i Stockholm, var en svensk läkare.

Han var son till grosshandlaren Ernst Christian Leffler och Emelie Cecilia Dymling. År 1921 gifte han sig med Gertrud Brenner. Han var brorson till nationalekonomen Johan Leffler.

Efter mogenhetsexamen fortsatte Leffler att studera vid Uppsala universitet och blev med.kand. 1905. I Stockholm blev han med.lic. 1913. Efter erfarenheter i patologi och oftalmiatrik verkade han underläkare och biträdande överläkare vid institutioner som Söderby sjukhus och Sankt Eriks östra sjukhus. Överläkare var han 1932-47 vid Söderby sjukhus.

Han är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.>

Källor 

 Svenska män och kvinnor 4. Stockholm 1948

Externa länkar 
 Libris

Födda 1882
Avlidna 1956
Svenska läkare under 1900-talet
Män
Läkare från Göteborg
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Mary von Rosen

Mary von Rosen, född Fock den 5 februari 1886 i Stockholm, död den 26 februari 1967 på Rockelstad i Helgesta socken, Södermanland, var en svensk grevinna verksam inom högkyrkligheten. 

von Rosen var den tredje av fem döttrar till friherre Carl Fock och Huldine Fock, född Beamish, samt den äldsta systern till Carin Göring. Mary von Rosen gifte sig 1905 med greve Eric von Rosen. De bodde på Rockelstads slott vid sjön Båven i Södermanland. De fick sju barn, bland dem konstnären Björn von Rosen, flygaren Carl Gustaf von Rosen och människorättsaktivisten Birgitta Wolf.

Mary von Rosen övertog ordförandeskapet i Edelweissförbundet efter sin mor 1931. Sällskapet hade grundats av von Rosens mormor, Huldine Beamish.

von Rosen var en av grundarna till Societas Sanctæ Birgittæ (SSB), ett högkyrkligt sällskap inom Svenska kyrkan. Hon var dess första moder superior från 1920 till 1964.

von Rosen var mycket engagerad i Svenska Kyrkan. Tillsammans med sin man organiserade hon ekumeniska samtal med företrädare av Svenska kyrkan och och den katolska kyrkan i Sverige. Hon hade ett omfattande nätverk, anlitades som föredragshållare i kyrkliga sammanhang, och höll även andakter på radio. Tillsammans med författaren Magda Wolter engagerade hon sig från 1940-talet för ett kvinnligt ämbete i kyrkan.

Hon var även författare till boken Strålar av sanningens ljus som utkom 1935. 

Makarna von Rosen är begravda på Helgesta kyrkogård.

Litteratur
"Gör också våra kalla hjärtan brinnande." Societas Sanctæ Birgittæ 1920-2020.  Artos 2020. 
Eric Segelberg, "Mary von Rosen" i: Societas Sanctæ Birgittæ 1920–1970.  Strängnäs 1970.

Källor

Noter 

Personer i Svenska kyrkan
Mary
Mary
Svenska grevinnor
Födda 1886
Avlidna 1967
Kvinnor
Waldenomlagring

En waldenomlagring är en kemisk reaktion som medför en ändring av konfigurationen vid ett stereokemiskt centrum, normalt en kolatom i en organisk förening. Denna typ av reaktion uppmärksammades först av den balttyske kemisten Paul Walden, som 1896 publicerade sin upptäckt av reaktionstypen.

Upptäckt

Paul Walden omvandlade en enantiomer av en kemisk förening till den andra enantiomeren och tillbaka igen i en så kallad Walden-cykel som gick så här: (+) klorbärnstenssyra (1 i bilden) omvandlades till (+) äppelsyra 2 genom verkan av silveroxid i vatten med bibehållande av konfigurationen. I nästa steg ersattes hydroxylgruppen med klor vilket gav den andra isomeren av klorbärnstenssyra 3 genom reaktion med fosforpentaklorid. En  reaktion med silveroxid gav (-) äppelsyra 4 och slutligen återförde en reaktion med fosforpentaklorid cykeln till utgångsläget.

I det första steget fungerar silveroxiden som en hydroxiddonator medan silverjonen inte spelar någon roll för reaktionen. Mellanprodukterna är karboxyldianjonen A som ger en intramolekylär nukleofil substitution med β-karboxylatanjonen för att producera en fyrledad β-laktonring B. α-karboxylgruppen är också reaktiv men kiseldata tyder på att aktiveringsenergin för bildningen av den treledade a-laktonen är mycket hög. En hydroxydjonring öppnar laktonen för att bilda alkoholen C och nettoeffekten av två inversioner är att konfigurationen bibehålls.

Reaktionsförlopp 
''Huvudartikel: SN2-reaktion

Under en SN2-reaktion sker i korthet följande steg. En inkommande grupp (en nukleofil) närmar sig centralatomen, den lämnande gruppen avslägsnar sig från centralatomen och de tre substituenterna som inte direkt deltar i reaktion genomgår ett genometriskt plant övergångstillstånd. När den inkommande gruppen och den lämnande gruppen inkluderas, föreligger ett övergångstillstånd med trigonalt bipyramidal geometri. Reaktionen fortgår på ett sätt som påminner om när ett paraply vänds ut-och-in, "inverteras" av stark blåst. Detta resulterar i en annan stereokemisk konfiguration av substituenterna i reaktionsprodukten jämfört med den som fanns i utgångsmaterialet, vilket kallas att de omlagras.

Källor 

Stereokemi
Namnreaktioner
Namnreaktion

En namnreaktion är en kemisk reaktion som är uppkallad efter en eller flera personer som upptäckt eller vidareutvecklat reaktionen. Ett exempel är Friedel-Crafts reaktion som är uppkallad Charles Friedel och James Crafts. Huvuddelen av namnreaktionerna är reaktioner inom organisk kemi, och är ofta utnyttjade för syntesändamål. Av tiotusentals kända och beskrivna reaktioner utgör namnreaktionerna några hundra.

Källor
Ernest Goes to Camp

Ernest Goes to Camp är en amerikansk långfilm från 1987 som regisserades av John R. Cherry III.

Handling 
Ett kriminellt gäng skickas på semester till Kamp Kikakee. Den klantige Ernest P. Worrell måste ta hand om dem, trots att han knappt kan ta hand om sig själv. Många spännande äventyr utspelar sig sedan på lägret.

Om filmen 
Många av föremålen i Ernests barack, exempelvis en uppstoppad alligator, användes i olika reklamfilmer som Jim Varney medverkade i under början av 1980-talet. Det här blev även Iron Eyes Codys sista film.

Rollista i urval 
 Jim Varney - Ernest P. Morrell
 Victoria Racimo - Syster St. Cloud
 John Vernon - Sherman Krader
 Iron Eyes Cody - Hövding St. Cloud
 Daniel Butler - Eddie
 Patrick Day - Bobby Wayne
 Jacob Vargas - Butch "Bubba" Vargas

Externa länkar 
 Ernest Goes to Camp på IMDb

Filmer 1987
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska familjefilmer
Filmer från Touchstone Pictures
Ernest Goes to School

Ernest Goes to School är en amerikansk långfilm från 1994 i regi av Coke Sams.

Handling 
Ernest P. Worrell har tagit jobb som busschaufför för att kunna försörja sig medan han försöker få sin examen från high school.

Om filmen 
Ernest Goes to School var den enda av filmerna om Ernest som inte regisserades av John R. Cherry III.

Rollista i urval 
 Jim Varney - Ernest P. Worrell
 Linda Kash - Gerta
 Bill Byrge - Bobby
 Jason Michas - Donald
 Sarah Chalke - Maisy
 Will Sasso - Russell
 Ron Robinson - Carson

Externa länkar 
 

Filmer 1994
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska familjefilmer
Syri i Kaltër

Syri i Kaltër (albanska för blå ögat) är en vattenkälla, ett naturligt fenomen, beläget nära staden Saranda i Albanien. Syri i Kaltër är en populär turistattraktion, med den över 50 meter djupa vattenkällan varifrån vatten bubblar upp till ytan. Hittills har dykare lyckats dyka ner till 50 meters djup i källan, men man har ännu inte kunnat ta reda på dess fulla djup. Vattentemperaturen är 12,75° C, med en maximal avvikelse på endast 0,15° C.

Litteratur 

 Perikli Qiriazi m.fl.: Ekosistemet karstike të Shqipërisë. Tirana 1999.

Externa länkar 

Albaniens geografi
Churches of God, General Conference

Churches of God, General Conference (CGGC) är ett evangelikalt  trossamfund grundat av John Winebrenner.
Denne talade starkt för kristen enhet och emot sekterism och splittring.

Man har inga bekännelseskrifter vid sidan av Bibeln.
Tre sakrament praktiseras; troendedop genom nedsänkning, nattvard och fottvagning.
Samtliga dessa läror har övertagits av Church of God (Anderson) grundat av Daniel Sidney Warner och andra avhoppare som kom att lämna kyrkan på grund av annan uppfattning rörande frågor om helgelse och medlemskap av hemliga ordnar.

CGGC är indelad i 13 konferenser, sju i USA och följande sex globalt: Bangladesh, Indien, Haiti, Brasilien, Kenya och Venezuela.

Källor

CGGC Officiell webbplats

Protestantiska samfund i USA
Religiösa organisationer bildade 1830