kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning

Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning (CAN) är ett nationellt kompetenscentrum inom ANDT-området med uppdrag är att sprida kunskap om konsumtions- och skadeutvecklingen av alkohol och andra droger i samhället. Detta görs genom undersökningar, sammanställningar och forskning, men även via kunskapshöjande insatser, bland annat driver CAN ungdomswebbplatsen Drugsmart.com och ger ut tidskriften Alkohol & Narkotika.

Större återkommande nationella undersökningar är Skolelevers drogvanor, Monitormätningarna och Vanor och konsekvenser. 

CAN är en del av civilsamhället med omkring 50 medlemsorganisationer. CAN:s styrelse utses av Forskningsrådet för hälsa, arbetsliv och välfärd (Forte), Vetenskapsrådet, Folkhälsomyndigheten, Socialstyrelsen och Årsmötet där medlemsorganisationerna finns representerade. Regeringen utser ordförande och vice ordförande.

Historik 

24-25 augusti 1901 bildades Centralförbundet för nykterhetsundervisning bland ungdomen på initiativ av folkskolläraren Johan Ahlén. Organisationen kallades oftast Centralförbundet för nykterhetsundervisning (CFN) och förebilden var den engelska Band of Hope-rörelsen som hade fokus på nykterhetsundervisning i skolorna. 1906 startade CFN:s bibliotek sin verksamhet och 1907 började tidskriften Tirfing ges ut. 1970 ändrades namnet till Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning.

2018 stängde CAN:s bibliotek.

Medlemsorganisationer  
 Alkoholpolitiskt forum 
 Arbetarnas bildningsförbund (ABF) 
 FAS-föreningen
 Föreningen Sveriges Socialchefer (FSS)
 Föräldraalliansen i Sverige
 Hassela Solidaritet
 Hela människan
 IOGT-NTO
 Junis
 Kvinnoorganisationernas Samarbetsråd i Alkohol- och Narkotikafrågor (KSAN)
 Lions Clubs International
 Motorförarnas Helnykterhetsförbund (MHF) 
 MHF Ungdom
 Nykterhetsrörelsens bildningsverksamhet (NBV) 
 Nykterhetsrörelsens scoutförbund (NSF) 
 Riksförbundet anhöriga mot droger
 Riksförbundet för fältarbete (RIF) 
 Riksförbundet för hjälp åt narkotika- och läkemedelsberoende (RFHL)
 Riksförbundet Föräldraföreningen Mot Narkotika (FMN) 
 Rappare I Samverkan (RIS)
 Riksförbundet Hem och Skola (RHS) 
 Riksförbundet mot alkohol- och narkotikamissbruk (RFMA)
 Riksförbundet Narkotikafritt Samhälle (RNS) 
 Riksförbundet SIMON. Sveriges Invandrare Mot Narkotika
 Riksföreningen för alkoholmottagningar (RAM) 
 Riksidrottsförbundet (RF) 
 RIKSKRIS 
 Studieförbundet Bilda
 Svenska Frisksportförbundet (SFF)  
 Svenska narkotikapolisföreningen (SNPF) 
 Svenska Sällskapet för Nykterhet och Folkuppfostran
 Sveriges Akademikers nykterhetsförbund (SAN)
 Sveriges Blåbandsförbund (SBF) 
 Sveriges Blåbandsungdom (SBU) 
 Sveriges Kommuner och Landsting
 Sveriges Lärares Nykterhetsförbund (SLN) 
 Sällskapen Länkarnas Riksförbund  
 Tjänstemännens centralorganisation (TCO) 
 Ungdomens nykterhetsförbund (UNF)

Källor

Externa länkar 
 Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning
 Drugsmart 

Alkohol
Intresseorganisationer i Sverige
Narkotika
Folkhälsa i Sverige
Utredning

En utredning är ett projekt som syftar till att analysera en fråga och sammanställa information kring den. Begreppet utredning syftar i grunden på verksamhet. Det är vanligt att gruppen som gör utredningen också kallas "utredning" även om dess officiella namn inom Svenska staten oftast är kommitté, medan man i privat verksamhet ofta pratar om projektgrupp eller liknande. Även resultatet, rapporten, brukar ibland kallas "utredning" även om statliga svenska kommittéer normalt lämnar betänkanden eller rapporter.

En enmansutredning är en utredning som utförs av en enda person.

Ordet utredning brukar ibland användas när det är relevant till något sorts hot. Detta kan vara till exempel när man undersöker kränkande beteende eller något annat som är relevant till omoraliska val.

Se även
Statlig utredning
Utvärdering
Förundersökning - den undersökning som genomförs av polis, tull eller åklagare när brott misstänks ha begåtts

 
Organisation
Kommission

För kommission i betydelsen att köpa eller sälja något för annans räkning, se kommissionär.

Kommission är en nämnd som bildats för ett visst projekt, till exempel en utredning.

I Sverige under 1600- och 1700-talen kunde kommissioner ha dömande funktioner. Sådana domstolar kallades också kommissorialrätter. Kommissorialrätterna var tillfälliga och dess medlemmar, kommissionärerna, tillsattes av Kunglig Majestät, och fick sedan de utsetts resa ut på plats i landet för att rannsaka och döma i brottmålet. Målen var som regel av allvarligaste slag, och innefattare trolldomsrannsakelser, högmålsbrott, samt rannsakningar av ämbetsmäns tjänsteutövning.

Europeiska kommissioner 
Inom europeiskt mellan- och överstatligt samarbete finns det och har funnits ett flertal kommissioner. Den viktigaste är Europeiska kommissionen inom Europeiska unionen, som bildades 1967 genom en sammanslagning av de tre olika kommissionerna vid Europeiska ekonomiska gemenskapen, Europeiska atomenergigemenskapen och Europeiska kol- och stålgemenskapen. Genom bildandet av Europeiska ekonomiska samarbetsområdet 1994 upprättade de deltagande Efta-länderna en egen motsvarighet till Europeiska kommissionen kallad Eftas övervakningsmyndighet.

Europakommissionen var en människorättskommission vid Europarådet som mellan 1953 och 1999 granskade vilka fall som skulle tas upp till prövning vid Europadomstolen.

Se även 
 Kommissionär

Referenser

Noter
Bitcomet

Bitcomet (eller BitComet) är en BitTorrent-klient för Microsoft Windows som är kodad i C++. Innan version 0.38 hette programmet SimpleBT. Programmet är översatt på 52 språk, inklusive svenska.

Bitlord är en BitTorrent-klient som är baserad på en gammal version av BitComet, men som, till skillnad från Bitcomet, innehåller reklam. Den är utvecklad för Microsoft Windows och Mac OS.

Funktioner 
Bitcomet är ett fildelningsprogram licensierat som freeware och är fullt kompatibelt med BitTorrent-protokollet, ett av de mest populära P2P-protokollen utformade för snabb distribution av stora filer. Bitcomet har stöd för samtidiga nedladdningar, nedladdningsköer, chatt, DHT, hårddiskcache, hastighetsbegränsningar, portmappning, proxy, IP-filtrering och mycket mer. Integrerat i BitComet finns även ett Internet Explorer-fönster i syfte att underlätta torrentsökandet för användaren. En standardlista över webbplatser med torrents finns i programmet och användaren kan själv redigera denna lista.

Problem med DHT 
När versionerna 0.59 till 0.60 av Bitcomet var aktuella fick programmet ta emot mycket kritik för sin dåliga implementering av DHT. DHT är ett protokoll som kan koppla ihop noder utan att behöva använda en tracker. Bitcomets implementering respekterade inte "privat"-flaggan i en torrent. Detta medförde att användare på främst privata trackrar inte behövde respektera kvoter för upp- respektive nedladdning utan kunde ladda ned filer fritt. Många privata trackrar har som en följd av detta nu spärrat användare av Bitcomet. Buggen rättades till i version 0.61, men det existerar fortfarande mycket problem med DHT i programmet.

Källor

Externa länkar 
 
 Officiell wiki

Fildelningsprogram
Bitspirit

Bitspirit, formellt BitSpirit, är en Bittorrent-klient för Microsoft Windows. Bitspirit är en lättanvänd klient som erbjuder fullt Bittorrent-protokoll genomförd med många personliga egenskaper. Den stödjer samtidiga nerladdningar, nedladdningsköer m.m.

Externa länkar 
 Webbplats för Bitspirit
 Bitspirits forum

Fildelningsprogram
Hakon Långström

Hakon Lennart Långström, född 6 mars 1946 i Uddevalla, är präst i Svenska kyrkan och författare. Han var domprost och kyrkoherde i Stockholms domkyrkoförsamling mellan 2003 och 2006.

Långström är utbildad civilingenjör i kemi och har en flerårig yrkesverksamhet bakom sig som laboratoriechef och överingenjör i pappersindustrin. Han prästvigdes 1994.  Han har även varit kyrkopolitiskt aktiv bland annat som ledamot av kyrkomötet för Svenska Kyrkan för perioderna 2005-2009 och 2010-2013 där han representerat Moderata samlingspartiet. Han har under två mandatperioder varit 1:e vice ordförande i Nämnden för utbildning, forskning och kultur och är från 2018 ersättare i Svenska kyrkans överklagandenämnd. 

Den 27 april 2006 meddelade Långström att han avgår som domprost hösten 2006. Som anledning angav han en kommande fotoutställning om Jesus, som Stockholms stift skulle vara medarrangör till. Långström ansåg att bilderna ”inte bara är olämpliga och kontroversiella, utan direkt kränkande”.

Långström röstades 2009 fram som kandidat till biskopsvalet i Stockholms stift, i och med att han fick 43 röster i provvalet, utan att ha varit nominerad av den informella kommitté som förberedde valet.

Efter sin pensionering har Långström varit tillförordnad kyrkoherde i många pastorat i samband med kyrkoherdeskiften. Han har varit ordförande i Stiftelsen Stora Sköndal och åren 2017-2023 var han ordförande i Bohusläns Gille i Stockholm. Långström är ledamot av flera stiftelsestyrelser och även ledamot av Samfundet Pro Fide et Christianismo. Han anlitas ofta som predikant, föredragshållare och retreatledare.

Långström är son till prosten Bertil Långström, tidigare kyrkoherde i Myckleby, bror till prosten Erik Långström, samt farbror till kyrkoherde Karin Långström.

Bibliografi (urval)

Källor

Externa länkar 

 Biskopsvalet 2009 (död länk)

Domprostar i Stockholm
Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 2000-talet
Ledamöter av Samfundet Pro Fide et Christianismo
Personer från Uddevalla
Födda 1946
Levande personer
Män
Giovanni Antonio Dosio

Giovanni Antonio Dosio, född 1533 i San Gimignano, död 1611 i Caserta, var en italiensk arkitekt och skulptör.

Dosio uppträdde först som skulptör och formgav flera gravmonument, bland annat i Rom. Han utförde senare dekorativa skulpturer och övergick efter 1574 till arkitekturen och byggde i Florens, Neapel och andra platser palats och kyrkor, såsom Certosa di San Martino i Neapel. Dosio har även avtecknat ruiner och utsikter i Rom. I San Pietro in Montorio i Rom har Dosio utfört gravmonumentet över Antonio Massa da Gallese.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar

Personer från San Gimignano
Födda 1533
Italienska arkitekter under 1500-talet
Italienska skulptörer under 1500-talet
Män
Avlidna 1611
Nix (måne)

Nix (S/2005 P2) är en av dvärgplaneten Plutos fem kända månar. Nix följer en cirkulär bana i samma plan som Charon. Nix avbildades, tillsammans med Pluto och dess övriga månar av rymdsonden New Horizons som flög förbi Plutosystemet i juli 2015.

Upptäckt
Nix upptäcktes med rymdteleskopet Hubble av Pluto Companion Search Team i juni 2005. Pluto Companion Search Team bestod av Hal A. Weaver, S. Alan Stern, Max J. Mutchler, Andrew J. Steffl, Marc W. Buie, William J. Merline, John R. Spencer, Eliot F. Young och Leslie A. Young. Vid samma tillfälle upptäcktes ytterligare en av Plutos månar, Hydra.

Upptäckarbilderna togs den 15 maj och 18 maj 2005. Månen sågs för första gången av Max J. Mutchler den 15 juni samma år. Man tillkännagav upptäckten, när man hade bekräftat att månen fanns där, den 31 oktober 2005.

Namngivning 
Namnet kommer av den grekiska natt-gudinnan Nyx, men stavningen ändrades eftersom ett jordnära objekt redan hade fått det namnet, asteroiden 3908 Nyx. Namnet tillkännagavs den 21 juni 2006 av den Internationella astronomiska unionen (IAU). Tillsammans med namnet på Plutos tredje måne, Hydra, blev det initialerna för rymdsonden New Horizons som gör ett besök vid Pluto 2015. Den valda stavningen har sagts vara ”egyptisk” stavning för Nyx. medan andra påstår att det är en spansk översättning av det grekiska namnet.

Fysikaliska egenskaper 
Nix har uppmätts till 54 × 41 x 36  km i diameter, vilket tyder på en mycket långsträckt form, och ett mycket högt geometriskt albedo. I den bild där Nix upptäcktes är den 6.300 gånger svagare än Pluto.

Tidigare forskning tycktes visa att Nix var rödaktig som Pluto och olik de andra månarna, men senare rapporter visar att Nix är grå likt de övriga månarna. New Horizons upptäckte ett stort område med en tydligt röd nyans som omgav en stor krater, vilket kan förklara de motstridiga resultaten. Detaljerade bilder av månen har avslöjat minst sex nedslagskratrar på, av vilka den största har en diameter på omkring 15 km.

Referenser

Noter

Externa länkar

Plutos månar
Astronomiska upptäckter av MW Buie
Astronomiska upptäckter 2005
Grensholm

Grensholm är ett slott i Vånga socken, Norrköpings kommun i Östergötland. Slottet ligger vid sjön Roxen. 

Huvudbyggnaden tillkom troligen under andra hälften av 1600-talet. Idag är den omgjord i karolinsk stil. Den är omgiven av en fransk park med spegeldamm. På godset finns ett antal torp, varav många uppfördes i sten av dalkarlar under 1700-talets mitt. En senmedeltida huvudbyggnad i sten byggdes under 1500-talet om till gårdskapell. Gården har välbevarade ekonomibyggnader från 1700- och 1800-talen, bland annat ett gårdsmejeri. Fattighuset från 1700-talet brann ner 2004. Ruinen efter den medeltida borganläggningen Åls stenhus ligger på slottsudden.

Slottet fick sitt nuvarande namn efter riksrådet Magnus Gren. Släkten Gren har senare ändrat namnet till Green. Genom olika giften kom slottet att ägas av bland annat släkterna Ryning, Rosengren och Ribbing, då Metta Rosengren gifte sig med Sven Ribbing år 1614. Det stannade i släktens ägo till 1706. Grensholm tillhörde ätten Spens från 1706 till 1904 då det såldes till friherre Johan Mannerheim.   

Gustaf Mannerheim gjorde sin segerparad i Helsingfors – efter att ha vunnit över de röda i inbördeskriget i Finland, den 16 maj 1918 – ridande på hästen Neptun uppfödd av brodern Johan på Grensholm. Mannerheim avgick dock som överbefälhavare strax därefter på grund av det som han uppfattade som ett tysksinnat förhållande i regeringen. Han kom därför efter inbördeskrigets slut att tillbringa en stor del av sommaren 1918 på Grensholm. Under perioden mellan Finska vinterkriget och Fortsättningskriget skickade Gustaf Mannerheim sitt privata arkiv som legat i ett säkerhetsvalv i Finlands Bank till Grensholm, för att undvika att de eventuellt skulle hamna i ryssarnas händer. Till och med efter krigsslut och av rädsla för kommunistiskt maktövertagande i likhet med Prag 1948 lät Mannerheim frakta allt återstående, brev, uppteckningar med mera till Grensholm.  

Arkivet i Grensholm kom sedermera att kallas Grensholmsarkivet, vilket bland andra Stig Jägerskiöld kom att nyttja för sin Mannerheimbiografi.  

Under många år tillhörde Grensholm Augustin Mannerheim tills godset såldes 1982. Augustin tjänade under finska vinterkriget som frivillig sergeant i SFK. Idag ägs Grensholm av familjen Lagerfelt. På godset bedrivs jordbruk och viss konferensverksamhet.

Externa länkar 
 Grensholms webbplats

Se även 

Slott i Östergötland
Byggnader och anläggningar i Norrköpings kommun
Byggnadsminnen i Östergötlands län
George William Garrett

George William Garrett, född 4 juli 1852 i Manchester, England, död 26 februari 1902, var en präst och uppfinnare som tillhörde pionjärerna bland ubåtskonstruktörer.

Garrett konstruerade 1877 en dykutrustning som han demonstrerade i floden Seine. Året därefter byggde han en drygt 4 meter lång muskeldriven ubåt som han kallade Resurgam. År 1878 byggde han en betydligt större ångdriven ubåt, Resurgam II. Den var 14 meter lång och vägde 30 ton. Ångmaskinen stängdes av och skorstenen togs bort under dykning. 

Den ångdrivna ubåten var mycket varm inuti på grund av den överhettade ångan och inte särskilt stabil. Den sjönk år 1880 under bogsering till Portsmouth för prov hos Royal Navy. Vraket av Resurgam II lokaliserades år 1995 och det finns planer på att bärga det.

Tillsammans med den svenska industrimannen Thorsten Nordenfelt konstruerade han under 1880-talet en ubåt för Grekland, två för Turkiet och en för Ryssland. Den sista sjönk innan den hunnit levereras och ingen av Garretts ubåtar kan påstås ha varit framgångsrika.

Källor 

Brittiska uppfinnare
Män
Födda 1852
Avlidna 1902
Personer från Manchester
Morecambe Bay

Morecambe Bay är en stor bukt belägen på Storbritanniens västra kust i höjd med ön Isle of Man. Buktens yta är 310 km² och den är Storbritanniens näst största bukt.

Tidvattenskillnaden kan vara upp till 10,5 meter vid springflod. Flera vattendrag har sitt utlopp i Morecambe Bay, bland annat Kent, Leven, Keer och Afon Wyre.

Fler än 300 000 människor bor längs buktens kust. Några av städerna där är Barrow-in-Furness, Morecambe, Fleetwood och Ulverston.

Många fåglar övervintrar och häckar i och vid Morecambe Bay. Några exempel på arter är kärrsnäppa (Calidris alpina), strandskata (Haematopus ostralegus), kustsnäppa (Calidris canutus) och storspov (Numenius arquata). I marsklandet växer salttoleranta växter, bland annat glasört (Salicornia europaea) och portlakmålla (Halimione portulacoides).

Referenser 
 Morecambe Bay Partnership

Englands geografi
Wilhelm Klemming

Wilhelm Edvard Klemming, född 17 mars 1862 i Stockholm, död där 7 oktober 1930, var en svensk arkitekt och byggmästare. Hans bror var fotografen Frans Gustaf Klemming och hans son var Svenska bostäders chefsarkitekt Hjalmar Klemming och farbror till Frej Klemming.

Biografi
Willhelm Klemming var son till bleckslagerifabrikören Wilhelm Leonard Klemming och Margareta Elisabeth Burman. Han studerade vid Kungliga Tekniska Högskolan till 1881 då han avbröt arkitektstudierna vilka han fann torra och ointressanta. Istället studerade han vid Tekniska skolan 1882–1884 där utbildningen var mer praktiskt inriktad.

Han anställdes 1884 som ritare på Magnus Isæus och Carl Sandahls arkitektkontor och medverkade där i utformandet av Stockholms allmänna telefonaktiebolags byggnad som uppfördes 1885–1886 efter hans ritningar. På kontoret fick han även sysselsätta sig med ritningarna till Sturebadet. 1884 startade han egen verksamhet och står bakom Adelsköldska villan i Villastaden som byggdes 1887–1888. I slutet av 1880-talet fick han i uppdrag att rita en ombyggnad för Klara badinrättning och kom snart att leda bygget. Byggpengarna sinade dock och ägaren fann för gott att fly till USA ifrån den förestående konkursen. Då Klemming hade en fordran i badet ropade han själv in badet på exekutiv auktion och blev dess direktör. Med ny ledning och om- och tillbyggnader ökade badets betydelse under de följande åren. Början av 1900-talet tvingades Klemming sälja badet till Statens Järnvägar som behövde marken för en utökning av bangården kring Stockholms centralstation.  Wilhelm Klemming ritade då Centralbadet 1904. Därutöver ritade han Götgatan 12-14 1911 och Götgatan 7 1912 i Stockholm, samtliga gestaltade i jugendstil. Han kom även att rita flera simhallar, skolbad, folkbad, arbetarbad, kasernbad och badrumsinredning runt om i Sverige så som Göteborg, Sandviken och Karlskrona. Klemming var bosatt i Hårlemanska malmgården på Norrmalm och inflytelserik medlem i Stockholms Fastighetsägareförening.

Som så många andra arkitekter och stadsplanerare engagerade sig även Klemming i frågan om Sveavägens förlängning från Kungsgatan söderut. På 1920-talet lanserade han ett radikalt förslag med fem till sex höghus efter amerikanskt mönster längs en förlängd Sveaväg ända fram till Gustav Adolfs torg. Han menade att "...man skulle kunna få mycket bättre plats för luft och ljus och planteringar genom att på detta sätt här och var gå i höjden och gallrar bort en del hus."

Referenser

Vem är det? (1925)

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1862
Avlidna 1930
Män
Arkitekter från Stockholm
Mitumba

Mitumba ett ord på swahili som sammanfattar hanteringen av begagnade kläder från insamling till försäljning och slutligen användande i andra hand. Hanteringen av begagnade kläder har fått viss kritik för att den delvis är skadlig för den inhemska produktionen av kläder och skor, eftersom de lokala företagarna slås ut av alltför billiga alternativ i form av begagnade varor som främst kommer ifrån insamlingar runt om i Europa.

Mitumba kan också betyda klädesplaggen i sig, eller den stil de representerar. Det förekommer numera att nytillverkade kläder, ofta importerade, tillverkas i "mitumbastil" för en afrikansk marknad. Dessa plagg kan vara lika billiga som begagnade plagg, medan vissa second hand-plagg av högre kvalitet kostar mer och främst bärs av människor inom medelklassen.

Externa länkar
Berättelsen om en tröja - SVT

Klädedräkt i Afrika
Marinmuseet i Varberg

Marinmuseet i Varberg (tidigare Hamnmuseet) är ett museum beläget i Trönningenäs, omkring 9 km vägavstånd från centrala Varberg.

Båt- och motorentusiasten Bo Oskarsson har här enligt fackpress skapat "ett museum av bästa slag". Dokumentationen av Svenska Amerika Linien har särskilt uppmärksammats och lär vara den största i världen.

Erik-Wilhelm Graef Behm i Loggen Magazine skriver i oktober 2009: "Ett sevärt museum som genom sina omfattande samlingar av SAL (Svenska Amerika Linien) liksom av utombordare torde vara unikt i sitt slag".

Externa länkar
Officiell hemsida
Allt om Amerikalinjen 
Museet 2010

Museer i Varbergs kommun
Sjöfartsmuseer i Sverige
Väggur

Ett väggur är ett slags ur som hänger på väggen. Ordet används för såväl moderna och aktuella modeller, som klassiska och/eller antika typer, till exempel gökur och pendelur för väggmontering.

Referenser

Bilder

Ur
Med snabba steg Guds pilgrim går

Med snabba steg Guds pilgrim går är en psalmtext av Richard Jukes (1804-1867) med sex 4-radiga verser och en återkommande 4-radig refräng för kör. Den engelska originaltiteln är With steady pace the pilgrim moves. Med titeln Med snabba steg soldaten går publicerad på svenska i Frälsningsarméns tidskrift Stridsropet december 1883

Publicerad i
Stridsropet december 1883
Herde-Rösten 1892 som nr 489 med titeln "Pilgrim" under rubriken "Pilgrimssånger".

Brittiska psalmer
Rena rama sanningen (TV-program)

Rena rama sanningen var ett underhållningsprogram som sändes i SVT från den 5 november 1993 till den 13 mars 1998 , oftast med fredagskväll som sändningstid. Programmet var en vidareutveckling av den tidigare succén 24 karat. Programledare var Harald Treutiger och de tävlande var två lag (ibland bestående av kändisar), ett kill-lag och ett tjej-lag. Lagen fick under spelets grundomgång svara på olika frågor utifrån ett påstående från Treutiger (sant eller falskt). Till sin hjälp hade han Jerker Eriksson som utförde en rad dolda kameran-upptåg, samt Rally-Kalle, Dan Andersson som utförde diverse tricks med olika bilar. Ett annat inslag var att produkter från reklamfilmer synades. Man testade om de verkligen uppfyllde det som påstods i reklamen.

När grundomgången var avgjord gick det av lagen med flest poäng vidare till finalen, där poängen räknades om i sekunder. En av deltagarna i finallaget fick därefter ställa sig vid en egyptisk staty och delta i finalomgången där man med ögonbindel skulle räkna för sig själv upp sekunderna till 60 sekunder jämnt för att få maximal vinst (30000 SEK). Vinst betalades även om man stoppade klockan mellan sekund 55-59, men ej om man missade och lät stoppa klockan före eller efter den angivna tiden. Under de fyra säsonger som programmet sändes, var det bara ett fåtal personer som lyckade pricka rätt sekund för maxvinst, men de flesta som var i finalen stoppade klockan i intervallet 57-58 sekunder och plockade hem en skaplig vinstsumma ändå.

Programmet hade en tävling för barn också, kallad Vi i 4:an, vars titel var inspirerad av frågesportprogrammet Vi i femman. Varje vecka fick två barn från svenska grundskolans årskurs 4 springa en hinderbana och den som hade snabbast tid vann.

När Harald Treutiger efter 1998 lämnade Sveriges Television för TV 3 valde Sveriges Television i Malmö att lägga ned programmet till förmån för ett annat lyckat projekt, Upp till bevis med Sven Melander som programledare.

Referenser 

Underhållningsprogram i Sveriges Television
Harald Treutiger
USS Callaghan

USS Callaghan är namnet som två fartyg i amerikanska flottan burit, namngivna efter konteramiral Daniel J. Callaghan:

 , var en jagare av Fletcher-klass sjösatt 1943 och sänktes under Slaget om Okinawa 28 juli 1945. 
 , var en robotjagare av Kidd-klass sjösatt 1979 och utrangerades 1998.