kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
FOSS

Free and open source software (FOSS) är en term som används för fri programvara och programvara med öppen källkod då man vill vara noga med att inte ta ställning för någondera synvinkeln på programvaran. Termen free/libre/open-source software (FLOSS) används i samma betydelse, då man vill inkludera "libre", som används för att förtydliga att man avser fri och inte gratis (det engelskspråkiga "free" har båda betydelserna).

Fri programvara och programvara med öppen källkod definieras på sätt som nästan exakt sammanfaller, så att skillnaden är mindre än tolkningsmöjligheterna. Det finns alltså i praktiken inte någon teknisk eller juridisk skillnad mellan programvara som licenserats enligt endera modellen (enstaka datorprogram anses ändå uppfylla den senare men inte den förra definitionen). Däremot finns det en tydlig skillnad i bakomliggande ideologi.

Förespråkarna för fri programvara menar i allmänhet att programvara bör vara fri. Fri programvara ger användaren friheter och garantier som icke-fri programvara inte erbjuder, framförallt möjligheten att ta reda på exakt vad programmet gör och ändra (eller låta ändra) i programmet samt garantin att någon annan kan ta över underhållet av programvaran, till exempel om det ursprungliga programvaruföretaget blir uppköpt av en konkurrent.

Förespråkarna för öppen källkod betonar istället fördelarna för programvaruutvecklarna: eftersom användarna kan analysera källkoden kan de hitta fel och göra förbättringar som mer eller mindre direkt kan införlivas i existerande programkod, utan att utvecklarna på egen hand behöver ta reda på vad felen beror på eller hur förbättringarna kunde förverkligas. I synnerhet betatestningen blir därmed mycket effektivare. Förespråkarna för öppen källkod menar i allmänhet också att säkerhetshål säkrare uppmärksammas i tid än med sluten källkod.

Fri programvara och öppen källkod
Every Time a Bell Rings an Angel Gets His Wings

Every Time a Bell Rings an Angel Gets His Wings är Loghs debutalbum, utgivet 2002 på Bad Taste Records. Albumet utgavs senare samma år i Europa (av Must Destroy Music) och USA (av Deep Elm Records). 2003 utgavs skivan på vinyl av Bad Taste Records.

Tidiga exemplar av skivan bär bandnamnet Log istället för Logh.

Låtlista 
All text och musik av Mattias Friberg.
"In Cold Blood" – 5:24
"Yellow Lights Mean Slow Down, Not Speed Up" – 4:31
"The Passage" – 4:24
"Note on Bathroom Mirror" – 3:44
"Music for Flightrecorders" – 6:14
"Lookalike" – 2:42
"The Bastards Have Landed" – 3:16
"Ghosts" – 4:09
"Off the Ground" – 4:17
"Every Streetlight a Reminder" – 2:56
"The Hour We Knew Nothing" – 1:51

Singlar 
Från skivan utgavs låten "Ghosts" som 7"-singel. B-sidan "White as Snow" var tidigare outgiven.

Ghosts 
 "Ghosts"
 "White as Snow"

Personal

Musiker 
 Anda Åkesson - trummor på "Music for Flightrecorders"
 Jens Hellgren
 Kristofer Rönström
 Mathias Oldén
 Mattias Friberg

Övriga 
 Johan Svensson - omslagsdesign
 Jonas - omslagsdesign
 Logh - omslagsdesign, mixning, inspelning
 Mathias Oldén - ljudetekniker
 Pelle Gunnerfeldt - mastering

Mottagande 
Allmusic.com gav skivan betyget 4/5. Recensenten Kurt Morris skrev följande: "Every Time a Bell Rings is an album that -- while it takes a while to grow on the listener -- is definitely worth the time.".

Referenser

Fotnoter 

Svenska debutalbum
Debutalbum 2002
Musikalbum 2002
Album av Logh
Album utgivna på Bad Taste Records
Stefano Jacini

Stefano Jacini, född 20 juni 1827 i Casalbutanno, död 25 mars 1891 i Milano, var en italiensk greve, nationalekonom och politiker.

Jacini gjorde sig tidigt bemärkt genom ett par skrifter om lombardiska jordbruksförhållanden och Österrikes förvända förvaltningsprinciper i Val Tellina, blev efter Lombardiets frigörelse från Österrike minister för allmänna arbeten i Camillo di Cavours kabinett (tiden januari till juni 1860) och innehade september 1864 till februari 1867 samma befattning i Alfonso La Marmoras ministär. 

Jacini inlade betydande förtjänster om italienska järnvägs-, post- och telegrafväsendets utveckling; han var i synnerhet en ivrig befordrare av förslaget till järnväg genom Sankt Gotthard. År 1870 blev Jacini senator och upphöjdes 1880 till greve. Bland hans skrifter märks en samtidshistorisk skildring av hans ministertid, Due anni di politica italiana (1868).

Källor

Italienska nationalekonomer
Italiens ministrar
Italienska politiker under 1800-talet
Personer från Lombardiet
Födda 1827
Avlidna 1891
Män
Ugglan
The Contractor and the Assassin

The Contractor and the Assassin är Loghs första EP, utgiven 2003 på Bad Taste Records. Titelspåret "The Contractor and the Assassin" finns även med på studioalbumet The Raging Sun, medan övriga låtar är tidigare outgivna.

Låtlista 
All text och musik av Mattias Friberg.
 "The Contractor and the Assassin" 		
 "The Bones of Generations (SCJ Version)" 		
 "The King of Romania" 		
 "NoFo" 		
 "Wild Card"

Referenser

Fotnoter 

EP-skivor 2003
Album av Logh
Album utgivna på Bad Taste Records
A Sunset Panorama

A Sunset Panorama är Loghs tredje studioalbum, utgivet 2005 på Bad Taste Records. Skivan producerades av Logh och spelades in på en dag (26 september) 2004 av Johan Gustavsson och Pelle Gunnerfeldt. Sången på ett fåtal låtar spelades in på nytt några dagar senare. 

Med skivan följde även en DVD-film som porträtterade inspelningen, "a film featuring the full recording of the album live in the studio". Filmen producerades av Pelle Gunnerfeldt.

Den japanska utgåvan av skivan innehöll även låtarna "An Alliance of Worlds" och "War Ensemble", den senare en Slayer-cover som sedan tidigare funnits utgiven på singeln The Bones of Generation. Den amerikanska utgåvan innehöll endast låten "An Alliance of Worlds" som extraspår.

Vid 15-årsjubileet släpptes albumet i på vinylutgåva i tre utföranden (transparent, transparent med rosa cirkel, rosa med blå melering).

Låtlista 
All text och musik av Mattias Friberg.
"String Theory" – 1:53
"Fell into the Well" – 3:43
"A Sunset Knife Fight" – 4:09
"Destinymanifesto" – 2:45
"Asymmetric Tricks" – 4:02
"Bring on the Ether" – 3:16
"The Big Sleep" – 4:07
"Trace Back the Particle Track" – 4:13
"Ahabian" – 3:21
"My Teachers Bed" – 4:05
"The Smoke Will Lead You Home" – 4:19
"Exit" – 1:36
"War Ensemble – bonuslåt" – 5.51
"An Alliance of Worlds (alternate version) – bonuslåt på den japanska utgåvan" – 3.45

Personal

Musiker 
 Marco Hildén - trummor
 Mattias Friberg - sång, gitarr
 Jens Hellgren - gitarr, casiosynth, bakgrundssång
 Mathias Oldén - bas, bakgrundssång
 Gustav Fagerström - piano, casiosynth, slagverk
 Mattias Jeppsson - gitarr
 Jesper Gunge - slagverk, glockenspiel

Övriga 
 Henrik Jonsson - mastering
 Johan Gustavsson - inspelning
 Pelle Gunnerfeldt - inspelning, mixning
 Stephen O'Malley - design

DVD-filmen 
 Annika Grotell - kameraman
 Jens Nordström - kameraman
 Jonas Nilsson - kameraman
 Patrik Instedt - regissör, redigering, kameraman
 Peder Falkman - kameraman
 Pelle Gunnerfeldt - producent
 Pernilla Edholm - kameraman

Mottagande 
Skivan snittar på 2,9/5 på Kritiker.se, baserat på sex recensioner. Till de mer positiva recensionerna hörde Svenska Dagbladet (5/6) och till de mer negativa Helsingborgs Dagblad (2/5) och Dagensskiva (4/10).

Allmusic.com gav skivan betyget 4,5/5. Recensenten Greg Pato skrev: For a while, it looked like The Hives were the best rock export to come out of Sweden in some time. But with A Sunset Panorama, Logh may soon be getting the nod.

Referenser

Fotnoter 

Musikalbum 2005
Album av Logh
Album utgivna på Bad Taste Records
North (musikalbum av Logh)

North är Loghs fjärde studioalbum, utgivet 2007 på Bad Taste Records. Skivan utgavs i Europa på Stereo Test Kit Records 2007 och på vinyl samma år av Bad Taste Records.

Låtlista 
All text och musik av Mattias Friberg.
"Saturday Nightmares" – 3:26
"Weather Island" – 3:32
"The Invitation" – 4:07
"All the Trees" – 3:52
"Death to My Home Town" – 3:22
"The Black Box" – 4:00
"Forest Eyes" – 4:25
"Thieves in the Palace" – 7:56
"Sometimes" – 3:14
"A New Hope" – 5:06

Singlar

Saturday Nightmares 
 "Saturday Nightmares"
 "Weather Island"

Personal

Musiker 
Mattias Friberg – sång, gitarr, keyboards, bas, programmering
Mathias Oldén – bas, gitarr, keyboards, sång, programmering, slagverk
Jens Hellgren – gitarr, keyboards, programmering
Markku Hildén – trummor, slagverk
Mattias Jeppsson – gitarr, lap steel, slagverk
Karl Arvidson – grand piano, keyboards, sång, programmering, slagverk
Fredrik Normark - trummor (låt 6, 7 och 8), slagverk (7)

Övrig
 Henrik Jonsson - mastering
 Jens Nordström - fotografi, design
 Karl Arvidson - design
 Logh - producent
 Pelle Gunnerfeldt - mixning

Mottagande 
Skivan snittar på 3,3/5 på Kritiker.se, baserat på nio recensioner. Till de mer positiva recensionerna hörde Värmlands Folkblad (4/5) och Norra Västerbotten (4/5). Till de mer negativa hörde Expressen (2/5) och Sundsvalls Tidning (2/5).

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter 

Musikalbum 2007
Album av Logh
Album utgivna på Bad Taste Records
Biskopsö, Kimitoön

Biskopsö är en ö och by i Skärgårdshavet i Kimitoöns kommun, en knapp mil söder om Dalsbruk. Byn, det vill säga Biskopsö med omgivande öar och holmar, hörde tidigare till Hitis kommun.

Ön har en yta på ungefär . Enligt Finlands första jordbok 1540 fanns där då nio lägenheter. Invånarantalet har minskat kraftigt sedan mitten av 1900-talet för att 2012 vara ungefär 10. Sommartid bor över 200 personer på ön. Då reses midsommarstång och ordnas Biskopsö marknad. Det finns en naturstig på ön.

En förbindelsebåt, Rosala II, kör till ön fyra dagar i veckan. En mindre båt, Taxen, kör enligt barnens skoltider. Vintertid sköts förbindelserna med svävare. Därutöver är man hänvisad till egna båtar eller isarna.

Tidigare har det funnits skola, pensionat, butik, post, telefoncentral, såg, smed, skräddare och skomakare på ön.

Skolan grundades 1919, med verksamhet i Uppgårds tills skolhuset var färdigt 1922, och lades ner 1962. Skolhuset har fungerat som kommunkansli för Hitis skärgård och bibliotek, som pensionat och som lägergård. Huset rustades upp av byalaget med talkokraft på 1990-talet. Från sommaren 2012 skall här inhysas inkvarteringsverksamhet i privat regi, som enligt planerna så småningom kompletteras med gästhamn och programverksamhet.

Källor 
Johan Backas i Åbo Underrättelser, den 14 januari 2012, sid. 12

Dragsfjärd
Öar i Skärgårdshavet
Death to My Hometown

Death to My Hometown är en EP av Logh, utgiven 2009 på Bad Taste Records. Skivan släpptes endast digitalt exklusivt för Itunes. Titelspåret "Death to My Hometown" finns även med på studioalbumet North, medan övriga spår var tidigare outgivna.

Låtlista 
All text och musik av Mattias Friberg.
 "Death to My Hometown" - 3:20 	
 "Forest Eyes (RBG Version)" - 4:25 	
 "Left Foot Braking" - 3:15 	
 "White as Snow" - 4:13

Referenser

Fotnoter 

EP-skivor 2009
Album av Logh
Album utgivna på Bad Taste Records
Domenico Carutti di Cantogno

Domenico Carutti di Cantogno, född 26 november 1821 i Cumiana, död där 4 september 1909, var en italiensk baron, historiker och politiker. 

Carutti, som tillhörde en mycket gammal ätt i Piemonte, studerade i sin ungdom juridik, historia och litteratur samt uppträdde även som skald (bland annat med diktsamlingen Addio, 1849). Han väckte sedan uppseende genom några politiska och historiska skrifter, såsom Dei principii del governo libero (1852), Storia del regno di Vittorio Amedeo II (1856, tredje upplagan 1897) och Storia del regno di Carlo Emanuele III (1859). 

År 1859 kallades Carutti av Camillo di Cavour till generalsekreterare i utrikesministeriet, 1860 invaldes han i italienska parlamentet, och 1862–69 var han italienskt sändebud i Haag. Han blev 1869 medlem av statsrådet, var längre tider deputerad och utnämndes 1889 till senator. 

Bland Caruttis lärda, med klassisk bredd och värdighet skrivna arbeten över Savojens och kungariket Sardiniens historia märks, förutom ovannämnda skrifter, även Storia della diplomazia della casa di Savoia (fyra band, 1875–80), Storia della corte di Savoia durante la rivoluzione e l'impero francese (två band, 1892) och Storia di Pinerolo (1893).

Källor

Noter

Tryckta källor

Italienska historiker
Italienska diplomater
Italienska politiker
Italienska fackboksförfattare
Italienskspråkiga fackboksförfattare
Italienska poeter
Italienskspråkiga poeter
Italienska författare under 1800-talet
Ledamöter av Koninklijke Nederlandse Akademie van Wetenschappen
Personer från Cumiana
Födda 1821
Avlidna 1909
Män
Ugglan
Fantomen på Stora operan (film, 1925)

Fantomen på Stora operan (engelska: The Phantom of the Opera) är en amerikansk skräckfilm från 1925 i regi av Rupert Julian. Filmen är baserad på Gaston Leroux bok med samma namn och Lon Chaney ses i huvudrollen som Fantomen. Filmen räknas som en av de första stora klassikerna inom skräckfilmen.

Rollista i urval 
 Lon Chaney – Erik, fantomen
 Mary Philbin – Christine Daae
 Norman Kerry – Vicomte Raoul de Chagny
 Arthur Edmund Carewe – Ledoux
 Gibson Gowland – Simon Buquet
 John St. Polis – Comte Philip de Chagny
 Snitz Edwards – Florine Papillon
 Mary Fabian – Carlotta (omklippta versionen från 1929)
 Virginia Pearson – Carlotta / Carlottas mor (omklippta versionen från 1929)

Källor 

Noter

Externa länkar 
 
 
 
 

Filmer 1925
Amerikanska skräckfilmer
Amerikanska stumfilmer
Filmer om kompositörer
Filmer som utspelar sig på en teater
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer om opera
Filmer baserade på Fantomen på Operan
Enalapril

Enalapril är ett läkemedel som tillhör gruppen ACE-hämmare. Det används för behandling av högt blodtryck och hjärtsvikt. Läkemedel med enalapril finns under flera namn beroende på tillverkare.

En variant av läkemedlet innehåller förutom enalapril även hydroklortiazid (ett diuretikum, urindrivande medel) som förstärker den blodtryckssänkande effekten.

Enalapril sänker blodtrycket snabbt från det att man tagit medicinen, ofta redan efter en timme. Blodtryckssänkningen håller i sig under ett dygn ungefär. Tar man medicinen mot hjärtsvikt kan det dröja flera veckor innan man märker av att enalapril ger någon förbättring.

Externa länkar 
 Enalapril
 FASS, Aktuella läkemedel med enalapril

Referenser

ACE-hämmare
Service à la russe

Service à la russe (franska: servering på ryskt vis) är ett serveringssätt som innebär att måltidens rätter serveras sekventiellt, en i taget, till skillnad mot service à la française (franska, servering på franskt vis), där alla rätter förs in samtidigt.

Rätter som serveras var för sig presenteras ofta på en meny så att man får en överblick över urvalet.

Källor

Måltider
Max Barskih

Mykóla Bórtnyk (ukrainska: Мико́ла Бо́ртник, Mykóla Bórtnyk; ryska: Николай Николаевич Бортник, Nikolaj Nikolajevitj Bortnik), känd under sitt artistnamn Max Barskih (ryska: Макс Барских, Maks Barskich), född 8 mars 1990 i Cherson, är en ukrainsk sångare-låtskrivare.

Biografi 
Mykola Bortnyk (Max Barskih) föddes den 8 mars 1990 i Cherson. Efter att ha tagit examen flyttade han till Ukrainas huvudstad Kiev.

Karriär 
Barskih debuterade inför större publik som låtskrivare och artist år 2008 då han var med i Fabrika Zirok, en musiktävling på ukrainsk TV. Två år efter sin medverkan i programmet släppte han sitt debutalbum 1: MAX BARSKIH.

År 2010 deltog han i Fabrika Superfinal. Under år 2011 släppte han flera singlar, däribland "Lost In Love" och "Belyj voron". Vid Ukrainas uttagning till Eurovision Song Contest 2012 deltog han med låten "Dance". Vid finalen i februari slutade han tvåa, bakom segrande Gaitana.

Diskografi

Album 
2009 — 1:MAX BARSKIH
2012 — TBA*

* Albumets namn är ännu inte offentliggjort

Singlar 
*(transkribering inom parentes)
 2009 — "S.L."
 2009 — "Пусто" (Pusto)
 2009 — "DVD" (med Natalija Mohylevska)
 2010 — "Агония" (Agonija)
 2010 — "Сердце бьётся" (Serdtse bjotsja; med Svitlana Loboda)
 2010 — "Студент" (Student)
 2011 — "Lost in love"
 2011 — "Белый ворон" (Belyj voron)
 2011 — "Atoms/Глаза-убийцы" (Glaza-ubijtsy)
 2011 — "Downtown"
 2011 — "Dance" (rysk och engelsk version)
 2012 — "Fuck Off"
 2012 — "Higher"

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats 

Födda 1990
Ukrainska sångare
Ukrainska låtskrivare
Män
Levande personer
Ukrainska skådespelare
Personer från Cherson
Terenzio Mamiani della Rovere

Terenzio Mamiani della Rovere, född 19 september 1799 i Pesaro, död 21 maj 1885 i Rom, var en italiensk greve, filosof, politiker och skald.

Mamiani deltog som en av de främsta i 1831 års revolutionära rörelser, efter vilkas kuvande han hölls tre månader i fängelse och förvisades från Kyrkostaten. Han bosatte sig då i Paris, där han skrev filosofiska arbeten och dikter samt verkade för sitt folks nationella väckelse. Återkommen på grund av Pius IX:s amnestiförklaring av 1846, var han under den händelserika våren 1848 i Rom en av folkpartiets mest framskjutna män. Han kallades 4 maj samma år till inrikesminister och konseljpresident, men avgick redan i slutet av juli. Han begav sig då till Turin och stiftade med Vincenzo Gioberti samfundet för Italiens enhet.

Sedan Pellegrino Rossi mördats den 15 november samma år, kallades Mamiani till utrikesminister i Rom, men drog sig tillbaka vid proklamerandet av republiken och flyttade efter reaktionens seger till Genua, där han stiftade en filosofisk akademi. Han valdes till sardinsk deputerad 1856, understödde Camillo di Cavours politik och var 1860–61 sardinsk undervisningsminister samt 1865–67 sändebud i Bern. Sedermera blev han italiensk senator och vice president i högsta undervisningsrådet.

I sin filosofiska spekulation utgick Mamiani från Gioberti och närmade sig i kunskapsläran Antonio Rosmini, men försökte komma ifrån bådas halft skolastiska ståndpunkt genom att ansluta sig till René Descartes. Den inhemskt italienska filosofi, som Mamiani i likhet med de två förstnämnde sökte skapa, utgör emellertid en föga självständig blandning av kriticism, uppenbarelsetro och poetiska element. I alla händelser stod han främst bland samtida italienska tänkare, särskilt vad gäller hans statsrättsliga skrifter.

Mamiani var även verksam som skönlitterär författare. Av hans dikter utmärker sig i synnerhet de idylliska. Han uppsatte 1870 och redigerade till sin död tidskriften "Filosofia delle scuole italiane" (sedermera fortsatt under titeln "Rivista italiana di filosofia"), där hans lärjunge Luigi Ferri skrev en monografi över honom (1886).

Bibliografi i urval

Filosofiska verk
Del rinnovamento della filosofia antica in Italia (1834; andra upplagan 1836)
Del papato nei tre ultimi secoli (1851)
Scritti politici (1853)
D'un nuovo diritto europeo (1859)
Confessioni di un metafisico (1865)
Teorica della religione e dello stato (1868)
Compendio e sintesi della propria filosofia (1876; en sammanfattning av hans system)
La religione del avvenire (1880)
Filosofia della realtà (1880)
Delle questioni sociali (1882)

Skönlitterära verk
Poesie (ny upplaga 1849)
Prose letterarie (1867)
Novelle, favole e narrazioni edite ed inedite (1883)
Poesie e prose scelte (1886)

Källor

Noter

Italienska filosofer
Italienska författare
Italienskspråkiga författare
Italienska politiker
Födda 1799
Avlidna 1885
Män
Personer från Pesaro
Ugglan
En fasansfull natt (film, 1927)

En fasansfull natt (engelska: The Cat and the Canary) är en amerikansk skräckfilm från 1927 i regi av Paul Leni. I huvudrollerna ses Laura La Plante, Creighton Hale och Forrest Stanley. Filmen är baserad på John Willards pjäs The Cat and the Canary från 1922. Den är en mysterieskräckfilm med inslag av komedi, och innehåller flera inslag som i dag ses som klichéer inom skräckfilmen. Filmen fick en nyinspelning 1939.

Rollista i urval 
Laura La Plante – Annabelle West
Creighton Hale – Paul Jones
Forrest Stanley – Charles Wilder
Tully Marshall – Roger Crosby
Gertrude Astor – Cecily
Flora Finch – Susan
Arthur Edmund Carewe – Harry
Martha Mattox – Mammy Pleasant
George Siegmann – vakten
Lucien Littlefield – Ira Lazar

Källor

Externa länkar 

Filmer 1927
Amerikanska skräckfilmer
Amerikanska stumfilmer
Maulds Meaburn

Maulds Meaburn är en by (village) i Cumbria, i nordvästra England.

Externa länkar 
 https://web.archive.org/web/20120314061402/http://www.mauldsmeaburn.talktalk.net/
 http://www.visionofbritain.org.uk/place/place_page.jsp?p_id=25386

Referenser 

Orter i Cumbria
Eden (distrikt)
The Cat and the Canary

The Cat and the Canary är en pjäs från 1922 av John Willard.

Andra versioner 
Pjäsen har filmatiserats flera gånger, bland annat som följande:
En fasansfull natt (1927), regi Paul Leni
Fasornas natt (1930), regi Rupert Julian
En fasansfull natt (1939), regi Elliott Nugent
Katten och kanariefågeln (1961), regi Jan MolanderKatten och kanariefågeln (film 1978)'' (1978), regi Radley H. Metzger

Amerikanska teaterpjäser
Skönlitteratur 1922
Hutton, Cumbria

Hutton är en by och en civil parish i Eden i Cumbria i nordvästra England. Orten har 326 invånare (2001).

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/cumbria/hutton

Orter i Cumbria
Eden (distrikt)
Civil parishes i Cumbria
M/S Costa Concordia

M/S Costa Concordia var ett kryssningsfartyg byggt 2005 av Concordia-klass som ägdes av Costa Cruises. Fartyget var när det togs i tjänst 2006 det största italienskbyggda fartyget.

Beskrivning 
Fartyget byggdes vid skeppsvarvet Fincantieris Sestri Ponente i Italien. Namnet Concordia var avsett att uttrycka en önskan om fortsatt harmoni, enighet och fred mellan europeiska nationer. Hon var det första fartyget i Concordia-klassen tillsammans med systerfartygen Costa Serena, Carnival Splendor — som byggdes för Carnival Cruise Lines — Costa Pacifica, Costa Favolosa och Costa Fascinosa. Costa Concordia togs i tjänst i juli 2006 och var då med sin bruttodräktighet på 114 500 det största fartyget som byggts i Italien.

Layout 
Costa Concordia hade 13 publika däck, med namn på europeiska länder. Däck 1 låg längst ner:
 Däck 1 Olanda (Holland)
 Däck 2 Svezia (Sverige)
 Däck 3 Belgio (Belgien)
 Däck 4 Grecia (Grekland)
 Däck 5 Italia (Italien)
 Däck 6 Gran Bretagna (Storbritannien)
 Däck 7 Irlanda (Irland)
 Däck 8 Portogallo (Portugal)
 Däck 9 Francia (Frankrike)
 Däck 10 Germania (Tyskland)
 Däck 11 Spagna (Spanien)
 Däck 12 Austria (Österrike)
 Däck 14 Polonia (Polen)

Haveriet 
Fartyget gick klockan 21:45 på kvällen fredagen den 13 januari 2012 på grund vid ön Giglio utanför Toscana med totalt 4 234 personer ombord. 32 personer omkom. Fartygets befälhavare Francesco Schettino greps senare på dagen och åtalades senare för dråp och för att han lämnade fartyget innan alla var evakuerade. Kapten Schettino satt i husarrest i sin hemstad Meta di Sorrento till den 6 juli 2012 då han släpptes fri.

Kaptenen har i efterhand medgivit att han gjorde en hälsningsgir eftersom en tidigare kollega bor i närheten på ön. Det internationella maritima övervakningssystemet AIS uppgav att fartyget under ett år gjort 52 avvikelser, alltså en gång per vecka.

Kaptenen Francesco Schettino dömdes i februari 2015 till 16 års fängelse för att ha orsakat olyckan och flera fall av vållande till annans död. Dessutom dömdes han för att ha övergett kryssningsfartyget. Francesco Schettino var sedan cirka två år på fri fot då domen överklagats av försvaret såväl som av åklagaren som önskade ett tyngre straff.  Den 12 maj 2017 bekräftades det ursprungliga straffmåttet av Corte Suprema di Cassazione och Schettino blev häktad.

Costa Concordia bärgas
Den 16 september 2013 klockan 09:00 inleddes bärgningsarbetet av Costa Concordia under ledning av Nick Sloane. Bärgningen var den största och dyraste inom sjöhistorien. Costa Concordia skulle först stabiliseras, vilket tog cirka 19 timmar. Bara fram till att skeppet rätats upp från haveriplatsen har bärgningen kostat 3,9 miljarder kronor. Costa Concordia bogserades in till hamnen i Genua 27 juli 2014, där det skrotades. Det fanns risk att fartyget skulle brytas sönder under bärgningen och förvärra miljökatastrofen, men bärgningen gick väl.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Externa länkar  

Kryssningsfartyg
Fartyg sjösatta 2005
Fartyg byggda i Italien
Sjöolyckor 2012
Fartyg som förlist efter grundstötning
Sjöbärgning