kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kommunreformen i Danmark 1970

En omfattande kommunreform genomfördes i Danmark 1970, motsvarande de i Sverige åren 1952 och 1971. I Danmark reducerades antalet amt (län) från 24 till 14, samtidigt som antalet kommuner minskade från 1098 till 277. Enstaka kompletterande kommunsammanslaggningar skedde under de kommande decennierna, före nästa stora reform 2007.

Historik 
Antalet kommuner hade från och med 1966 minskats genom frivilliga kommunsammanslagningar, från ett maximum på 1345 år 1965 (varav 1257 landskommuner, 88 städer, inklusive Köpenhamn och Frederiksberg) till 1098 omedelbart innan kommunreformen började gälla 1 april 1970. 

Därefter var antalet kommuner 277 fram till 1 april 1974. Københavns Amt kom med i kommunreformen först från 1974. En kommun – Sengeløse kommun – slogs 1 april 1974 samman med Høje-Taastrup kommun, och Store Magleby Sogn (församling) på Amager slogs samman med Dragør Sogn och bildade Dragør kommun. Därefter var antalet kommuner 275. 

Detta antal bevarades från 1974 och fram till 1 januari 2003, då Bornholms fem kommuner och Bornholms amt sammanslogs till en regionskommune. Därefter sammanslogs de två kommunerna på Ærø till en 1 januari 2006.

Betydelse 
Med kommunreformen 1970 infördes en enhetlig kommuntyp, i och med att skillnaden mellan stad (købstad) och landskommun (sognekommune) avskaffades. Statens bidrag till viss kommunal verksamhet ändrades till ett allmänt bidrag (blocktilskud) till kommunerna, som bland annat fick ansvar för de psykiatriska sjukhusen och den gymnasieutbildning som tidigare varit amtens ansvar. Kommunerna fick också nya uppgifter inom miljö och näringsliv.

Senare kommunreform 

År 2007 genomfördes ytterligare en reducering av antalet danska kommuner (till 98). Samtidigt ersattes de 13 amten av 5 regioner.

Referenser

1970 i Danmark
Danmarks politiska historia
Kommunreformer
Politikåret 1970
Loungemusik

Lounge är en lättlyssnad musikstil, som ofta används som förinspelad bakgrundsmusik i exempelvis barer och salonger på hotell, kasinon och liknande. Musikstilen kan även framföras live av pianister på barer eller med till exempel trumpet och/eller saxofon som melodiinstrument tillsammans med förinspelade loopar. Fördelen med att ha levande musiker är att musiken då kan framföras mer dynamiskt och olika musikaliska parametrar kan modifieras till sammanhanget, medan den förinspelade musiken bara kan anpassas med vald volym samt sättas av eller på.

Den förinspelade loungemusiken är en stilistisk variant på elektronisk mjuk popbaserad musik som framställs likt muzak - i förväg anpassad till den audiella atmosfären som man önskar.

Termen lounge används också för en typ av lugn elektronisk musik, även kallad downtempo, med influenser från hiphop, jazz och funk.

Sedan ca 1998 har loungemusiken även utvecklat en variant för diskotek där discjockey tillsammans med 1-2 instrumentalister, exempelvis en saxofonist och/eller trumpetare, spelar kortare disco-shower.

Se även
Muzak

Musikgenrer
Elektronisk musik
Hikaru Utada

Hikaru Utada , född 19 januari 1983 i New York, är en japansk-amerikansk j-popartist. Hennes juridiska namn i Japan är egentligen Iwashita Hikaru efter ett tidigare äktenskap. Som artistnamn använder hennes dock fortfarande Utada.

Privatliv
Utada är barn till musikproducenten Teruzane Utada och enkasångerskan Keiko Fuji (egentligen Junko Utada). Hennes ursprungliga namn är 光 (Hikaru), med samma uttal som artistnamnet ヒカル (Hikaru).

Hon har varit gift med musikvideoregissören Kazuhiro Iwashita (även känd som Kazuaki Kiriya). De skiljde sig den 2 mars 2007 efter ett fyra och ett halvt år långt äktenskap, vilket hon skrev om i sin blogg dagen efter. Det före detta paret sade att många faktorer bidrog till skilsmässan, däribland personliga förändringar, olika syner på sitt framtida äktenskap och, det mer väsentliga, dålig kontakt på grund av deras respektive arbeten.

2011 tog hon en paus från musikvärlden, efter att hon släppte samlingsalbumet Utada Hikaru Single Collection Vol. 2.

Diskografi

Album

Album (urval)

Singlar (urval)

Spelmusik
 för Kingdom Hearts
 för Kingdom Hearts II.

Källor

Externa länkar
Officiell webbsida på Island Records webbplats
Officiellt Twitter-konto

Födda 1983
Japanska popsångare
Personer med alternativ könsidentitet
Japanska bloggare
Levande personer
Musiker från New York
WP:Projekt Japan
Dirty Diamonds

Dirty Diamonds är Alice Coopers 24:e album. Det utkom den 4 juli 2005 i Europa och den 2 augusti 2005 i USA. Albumet är inspelat på live i studion för att skapa en medvetet gammaldags känsla.

Låtlista
Woman of Mass Distraction (4:00)
Perfect (3:30)
You Make Me Wanna (3:31)
Dirty Diamonds (4:03)
The Saga of Jesse Jane (4:16)
Sunset Babies (All Got Rabies) (3:28)
Pretty Ballerina (3:02)
Run Down the Devil (3:29)
Steal That Car (3:17)
Six Hours (3:25)
Your Own Worst Enemy (2:15)
Zombie Dance (4:23)             
Stand (Bonuslåt med Xzibit) (4:05)
The Sharpest Pain (Bonuslåt, bara i den australiska och japanska utgåvan) (3:59)

Medverkande musiker
Alice Cooper (sång, munspel)
Ryan Roxie (gitarr)
Damon Johnson (gitarr, bas på "Perfect")
Chuck Garric (bas, gitarr på "Dirty Diamonds")
Tommy Cufetos (trummor)
Xzibit (rappar på "Stand")

Album av Alice Cooper
Musikalbum 2005
Skärgårdskavaljerer

Skärgårdskavaljerer är en svensk dramafilm från 1925 i regi av Theodor Berthels.

Om filmen
Filmen premiärvisades 19 oktober 1925. Den spelades in i en provisorisk ateljé i Societetssalongen på Furusund med exteriörer från Grisslehamn, skärgården kring Blidö och Restaurang Gyldene Freden i Stockholm av Adrian Bjurman. För koreografin svarade Sven Tropp. Som förlaga har man fem noveller av Albert Engström. Detta är veterligt den enda spelfilm som Albert Engström själv uppträtt i.

Roller
Axel Hultman - Westerberg, fiskare 
Dagmar Ebbesen - Mor Johanna 
Thora Östberg - Alida, hennes dotter 
Bertil Ehrenmark - Viktor Isaksson 
Sven Ingels - Svarte Rudolf 
Victor Thorén - David, dräng 
Gösta Gustafson - Karlsson, kolportör 
Carl Deurell - August Isaksson 
Carl Wallin - Lundström, grosshandlare 
Gustaf Lövås - Sjölin, skräddare 
Lisa Engman - Pepita, krogdanserska 
Henning Ohlsson - pojken Henning 
Anders Larsson - pojken Henning 
Mona Geijer-Falkner - bröllopsgäst 
Theodor Berthels - krogvärd i Barcelona 
Albert Engström - Albert Engström (ramhandling) 
Karl "Xylografen" Andersson - Engströms vän (ramhandling)

Filmer 1925
Stockholms skärgård på film
Svenska dramafilmer
Svenska filmer baserade på böcker
Albert Engström-filmatiseringar
Svenska 1920-talsfilmer
Ferruccio Lombardi

Ferruccio Lombardi är en italiensk ingenjör och författare. Han har särskilt studerat Roms arkitekturhistoria och kartlagt stadens rivna byggnader.

Lombardi är medarbetare på flera italienska tidskrifter och dagstidningar, bland andra Le città, L'Urbe, Corriere della Sera och La Repubblica.

Bibliografi (urval)
 1998 - Roma: le chiese scomparse. La memoria storica della città. 2° ediz.
 1993 - Roma: chiese, conventi, chiostri: progetto per un inventario, 313 - 1925
 1992 - Roma: palazzi, palazzetti, case: progetto per un inventario, 1200 - 1870

Italienska ingenjörer
Italienska författare
Män
Födda 1900-talet
Levande personer
Lehi

Lehi kan syfta på:

 Lehi (profet) – en profet i Mormons bok
 Lehi, Utah – en stad uppkallad efter profeten
 Lehi (grupp) – en sionistisk paramilitär grupp i brittiska mandatområdet Palestina
Tysklands grundlag

Tysklands grundlag (tyska: Grundgesetz, officiellt Grundgesetz für die Bundesrepublik Deutschland) är Förbundsrepubliken Tysklands författning, ursprungligen antagen den 23 maj 1949, vilket också markerar statens bildande.

Särskild betydelse har sektionen med grundrättigheter (Grundrechte).

Grundlagen antogs i de västliga ockupationszonerna 1949, men var då inte tänkt som en permanent författning (Verfassung), därav namnet. Det parlamentiska rådet utgick nämligen från att den sovjetiska ockupationszonen så småningom skulle förenas med de västliga. Det dröjde dock till 3 oktober 1990 innan det blev hela Tysklands författning i samband med återföreningen.

Bland förändringar i grundlagen märks återinförandet av värnplikt och bildandet av en försvarsmakt år 1956 genom Wehrverfassung och införandet av undantagslagar (Notstandsgesetze) genom Notstandsverfassung 1968.

Se även 
 Tysklands författningsdomstol

Referenser

Externa länkar 
 Tysklands justitieministerium: Grundgesetz für die Bundesrepublik Deutschland (på tyska med engelsk översättning)

Politik i Tyskland
Statsrätt
Konstitutioner efter land
Vladimir Komarov

Vladimir Michajlovitj Komarov (), född 16 mars 1927 i Moskva, död 24 april 1967, sovjetisk kosmonaut uttagen i kosmonautgrupp 1 den 27 mars 1960. Hans aska begravdes vid Kremlmuren.

Familjeliv 
Komarov var gift med Valentina Jakovlevna Komarova (ogift Kiseljova), tillsammans hade de barnen Jevgenij och Irina.

Karriär 
Komarov blev uttagen i kosmonautgrupp 1 tillsammans med bl.a. Jurij Gagarin och Aleksej Leonov.

Utmärkelser 
Komarov erhöll postumt medaljerna Sovjetunionens hjälte och Leninorden.

Asteroiden 1836 Komarov är uppkallad efter honom och han har även fått nedslagskratern Komarov på månen uppkallad efter sig.

Rymdflygningar 
Komarov gjorde två rymdflygningar och var den första rymdfararen som omkom i samband med en rymdfärd.

Voschod 1 
Sin första rymdflygning genomförde Komarov i den första multibemannade kapseln tillsammans med Konstantin Feoktistov och Boris Jegorov. Färden som varade i ett dygn startade 12 oktober 1964.

Sojuz 1 
Komarov omkom i sin andra rymdfärd då den Sojuz 1-farkost han färdades i störtade den 24 april 1967. Orsaken till olyckan var att rymdkapselns fallskärm hade spunnit ihop sig och därför inte vecklats ut. Komarov dog när rymdfarkosten slog ner i marken med en fart av ca 600 km/h.

Rymdfärdsstatistik

Källor 

Födda 1927
Avlidna 1967
Sovjetiska rymdfarare
Sojuzprogrammet
Män
Personer från Moskva
Sovjetunionens hjältar
Walter Hallstein

Walter Hallstein, född 17 november 1901 i Mainz, död  29 mars 1982 i Stuttgart, var en tysk politiker och jurist.

Hallsteins politiska bana tog fart 1950 då han blev ledare för den tyska delegationen vid Pariskonferensen som skapade den Europeiska kol- och stålgemenskapen. Hallstein blev nära förtrogen med förbundskansler Konrad Adenauer som utsåg honom till statssekreterare, från 1950 vid Bundeskanzleramt och året därpå vid utrikesministeriet, . Hallstein hade stort inflytande över den västtyska utrikespolitiken och formulerade Hallstein-doktrinen som innebar att inga diplomatiska kontakter fick upprätthållas med länder som knöt diplomatiska kontakter med Östtyskland, med undantag av Sovjetunionen. 

Han var Europeiska kommissionens ordförande 1958–1967. Han var en hängiven federalist och ansågs vara en stark och dynamisk ledare. Han kom dock i konflikt med Charles de Gaulle om bland annat utformningen av den gemensamma jordbrukspolitiken, vilket 1965 resulterade i att Frankrike under sju månader drog tillbaka sina representanter från Europeiska ekonomiska gemenskapen, "den tomma stolens kris". Krisen övervanns genom Luxemburgskompromissen året därpå, men Hallstein fick ej förnyat förtroende när ny kommission utsågs 1967. Han var därefter ledamot av Förbundsdagen för CDU 1969-1972. 

Hallstein mottog  1961.

Källa
World Heritage Encyclopedia

Europeiska unionens pionjärer
Födda 1901
Avlidna 1982
CDU-politiker
EU-kommissionärer
Män
Tyska förbundsdagsledamöter
Personer från Mainz
Tyska eponymer
Mottagare av Karlspriset
Storkorset av andra klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Arnljot (film)

Arnljot är en svensk dramafilm från 1927 i regi av Theodor Berthels.

Handling
Efter fem år på vikingatåg i västerled återkommer Arnljot Sunvisson Gelline år 1025 till Jämtland och finner att hans älskade Gunhild Östmundsdotter svikit sitt löfte till honom och gift sig med Gudfast Grimson. Arnljot får veta att sveket beror på att Gudfast förtalat honom inför Gunhild, och vid tinget på Frösön dödar han sin rival. Därmed har Arnljot brutit mot tingsfreden och blir förklarad fredlös.

Arnljot flyr till fjällen och bygger en koja. Under en snöstorm ger han skydd åt en sameflicka, Vaino, som skickats ut av nåjden Ubma för att söka reda på den fredlöses vistelseort. Ubma har ont i sinnet och vill utröna var Arnljot gömt sin faders skatter, men Vaino förmår inte förråda sin välgörare utan stannar hos Arnljot som hans tjänarinna.

Arnljot får höra om kung Olav Haraldson som övergått till Vite Krists lära, och sänder med två män en hälsning och en gåva till honom. Även Gunhild har gripits av den nya läran och låtit sig kristnas. För sin tros skull måste hon fly från hembygden, och på sin flykt mot Norge går hon vilse och kommer till Arnljots koja. Han försöker återvinna hennes kärlek, men hon lämnar honom och vandrar vidare.

Arnljot vill i sin förtvivlan kasta sig mot sitt spjut men hindras av den trogna Vaino. I stället beslutar han sig för att sluta sig till Olav den heliges män. Han sänder Vaino tillbaka till hennes folk, beger sig till Norge, välkomnas av Olav och låter sig döpas. Som Olavs man förbereder sig Arnljot för att delta i slaget vid Stiklestad när han nås av sändebud från jämtarna som nu upphävt hans fredlöshet och bjuder honom kungavärdigheten. Men Arnljot stupar tillsammans med Olav i slaget. Han dör i armarna på Gunhild och hans lik förs över fjällen tillbaka till Frösön.

Om filmen
Filmen premiärvisades 10 januari 1927 i Sveasalongen, Östersund. Den spelades in i före detta Bonnierateljén på Kungsholmen i Stockholm, med exteriörer från Frösön och Mullfjället i Åre av Adrian Bjurman. Som förlaga hade man en roman av Wilhelm Peterson-Berger, som i sin tur utgjorde en bearbetning för talscenen av hans opera Arnljot, uruppförd på Kungliga Teatern i Stockholm 1910. För att dräkter, byggnader och rekvisita skulle bli historiskt korrekta engagerades Gustaf Hallström från Historiska museet som rådgivare.

Roller
Hugo Björne – Arnljot Sunvisson
Thora Östberg – Gunhild Östmundsdotter
Greta Berthels – Vaino, lappflicka
Theodor Berthels – Olav den helige
Arthur Natorp – Ubma, lapparnas trollkarl
Paul Seelig – Gudfast Grimson
Valborg Hansson – Unn, Arnljots mor
Henning Ohlsson – Sigurd i Slandrom
Thure Holm – Östmund, Gunhilds far

Musik i urval
Vid urpremiären i Östersund och vid premiären i Stockholm framfördes musik ur Peterson-Bergers opera Arnljot.

Externa länkar
 

1000-talet på film
Jämtland på film
Svenska dramafilmer
Svenska historiefilmer
Svenska filmer 1927
Svenska filmer baserade på romaner
Vikingatiden på film
Wilhelm Peterson-Berger
Svenska 1920-talsfilmer
OpenVPN

Open VPN är ett datorprogram (applikation) med  öppen källkod och kommunikationsprotokoll för grundtekniken VPN ägnat att säkerställa punkt till punkt-förbindelser och för att binda ihop olika fysiska lokala datornätverk (LAN). Det sker genom att skapa en säker, krypterad förbindelse, en så kallad "tunnel" mellan två punkter över ett icke-säkert datanätverk (till exempel Internet).

Teknik
OpenVPN är framtaget av det amerikanska företaget OpenVPN Technologies, Inc. Programmet använder ett tillämpad version av säkerhetsprotokollet SSL/TLS för att utväxla en kryptonyckel. Programmet fungerar över Network address translation (NAT) och brandväggar. Det är skapat av James Yonan och publicerat öppet med GNU General Public License (GPL).

Användning
OpenVPN kan användas i de flesta datorsystem och operativsystem samt finns ofta inbyggt i routrar, exempelvis från det likaledes amerikanska företaget Netgear.

Det finns även andra OpenVPN-klienter till de flesta operativsystem: Till Mac OS finns också exempelvis klienten Tunnelblick. Till skrivbordsmiljön GNOME för Linux finns OpenVPN-klienten integrerad i Network Manager.

Källor 

Datasäkerhet
Fri nätverksmjukvara
Nätverksprotokoll
Windows-program
Macintosh OS X-program
Linux-program
Djurgårdens IF Alpinförening

Djurgårdens IF Alpinförening grundades i slutet av 1930-talet, och är därmed en av Sveriges äldsta skidklubbar. Idag har klubben ca 300 medlemmar och håller till i Hammarbybacken vid Hammarby Sjöstad.

Externa länkar
Djurgårdens IF Alpina Förening
Hammarbybacken

Se även
Djurgårdens IF

Alpinförening
Skidklubbar i Sverige
Saco (olika betydelser)

Saco kan syfta på:

 Saco – en facklig centralorganisation på den svenska arbetsmarknaden, se Sveriges akademikers centralorganisation

Geografi

USA 

 Saco, Maine, York County, 
 Saco (ort i USA, Montana), Phillips County, 

Robotskapade USAförgreningar
Buxtehude

Buxtehude är en stad i det tyska länet Stade i förbundslandet Niedersachsen med cirka  invånare.

Buxtehude blev stad 1272 och tillhörde från 1379 hansan. Åren 1632–1636 och från 1645 var Buxtehude besatt av svenska trupper och tillhörde 1648–1719 tillsammans med övriga Bremen Sverige. 1657 ockuperades staden en tid av danska trupper och 1675–1679 av de mot Sverige allierade länderna. Första freden i Nijmegen 1679 återförde Buxtehude till den svenska kronan men 1712 erövrades staden av danska trupper.

Vänorter 
Buxtehude har följande vänorter:
 Blagnac i Frankrike
 Ribnitz-Damgarten, i Tyskland

Referenser
 

Kommuner och städer i Landkreis Stade
Hansan
Sovjetunionens hjälte

Sovjetunionens hjälte (ryska: Герой Советского Союза, Geroj Sovetskogo Sojuza) var den högsta hederstiteln man kunde tilldelas i Sovjetunionen. Den infördes 1934 och erhållaren belönades med en medalj föreställande en guldstjärna. Priset kombinerades ofta med Leninorden. Leninorden kunde dock utdelas för sig självt, och för att utmärka personer som mottagit Sovjetunionens hjälte så utdelades även guldstjärnan. Samtliga sovjetiska kosmonauter har fått utmärkelsen för varje flygning de genomfört, dock högst två medaljer.

Några av Sovjetunionens hjältar 
 Leonid Brezjnev – politiker, Sovjetunionens ledare 1964–1982
 Fidel Castro – revolutionär, politiker
 Jurij Gagarin – kosmonaut (första människan i rymden)
Valentina Grizodubova, militär, stridspilot, första kvinnan att tilldelas titeln
 Pavel Gratjov – militär, politiker
 Boris Gromov – militär, politiker
 Sigmund Jähn – kosmonaut
 Meliton Kantaria - soldat, hissade flaggan över Riksdagshuset i Berlin 1945
 Vladimir Komarov – kosmonaut
 Zoja Kosmodemjanskaja – partisan
 Lidia Litvjak – stridspilot
 Ramón Mercader – agent (mördade Lev Trotskij)
 Gamal Abdel Nasser – politiker
 Jakov Pavlov – militär, politiker
 Kim Philby – spion
 Endel Puusepp – pilot
 Marina Raskova – major, äventyrare, aviatris (en av de första kvinnorna att få utmärkelsen)
 Josef Stalin – politiker, Sovjetunionens ledare 1924–1953
 Richard Sorge – spion
 Aleksej Stachanov – gruvarbetare
 Valentina Teresjkova – kosmonaut (första kvinnan i rymden)
 Kliment Vorosjilov – militär, politiker
 Vasilij Zajtsev – officer, prickskytt
 Mikhail Katukov - militär
 Georgij Zjukov – general (besegrade tyskarna i Stalingrad och Moskva)

Se även
 Ryska federationens hjälte (motsvarande utmärkelse i Ryssland efter Sovjetunionens fall)

Referenser

Externa länkar

Sovjetiska medaljer
Sovjetunionens hjältar
Fear of the Dark Tour

Fear of the Dark Tour var Iron Maidens turné i samband med albumet Fear of the Dark 1992. 

Turnén hade premiär i Norwich, England den 2 juni 1992 och avslutades i Tokyo i Japan den 4 november 1992. Totalt uppgick turnén till 66 konserter. Turnén skulle ha varit 67 konserter med bandets första konsert i Chile, men denna konsert ställdes in på grund av protester från katolska kyrkan.

Sverige 
En konsert gavs i Sverige under Europaturnén, den 29 augusti i Globen i Stockholm. En andra Sverige-konsert under Fear of the Dark-turnén var inplanerad till Göteborg 1993, men denna andra del av turnén döptes om till A Real Live Tour. Publiken i Globen uppgick till 8000.

A Real Live One 
Delar av turnén spelades in för livealbumet A Real Live One. På detta livealbum återfinns en inspelning av Afraid to Shoot Strangers från konserten i Stockholm.

Live at Donington 
Turnén inkluderade en festivalspelning på Monsters of Rock i Donington Park, med en publik på 68 500. Konserten spelades in som livealbumet och konsertfilmen Live at Donington. Det var den första konserten som Adrian Smith såg med Iron Maiden sedan han lämnat bandet, och han bjöds in av Steve Harris att gästa på gitarr under extranumret Running Free.

Låtlista
Intro: Åskmuller & suggestiva ljudeffekter
Be Quick Or Be Dead (Fear of the Dark 1992)
The Number of the Beast (The Number of the Beast, 1982)
Wrathchild (Killers, 1981) 
From Here To Eternity (Fear of the Dark 1992)
Can I Play With Madness (Seventh Son of a Seventh Son, 1988)
Wasting Love (Fear of the Dark 1992)
Tailgunner (No Prayer for the Dying 1990)
The Evil That Men Do (Seventh Son of a Seventh Son, 1988)
Afraid To Shoot Strangers (Fear of the Dark 1992)
Fear of the Dark (Fear of the Dark 1992)
Bring Your Daughter...To The Slaughter 
The Clairvoyant (Seventh Son of a Seventh Son, 1988)
Heaven Can Wait (Somewhere In Time, 1986)
Run To The Hills (The Number of the Beast, 1982)
2 Minutes To Midnight (Powerslave 1984)
Iron Maiden (Iron Maiden, 1980)
Hallowed Be Thy Name (The Number of the Beast, 1982)
The Trooper (Piece of Mind, 1983)
Sanctuary (Sanctuary / Iron Maiden, 1980)
Running Free (Iron Maiden, 1980)

Variationer
Die With Your Boots On (Piece of Mind, 1983) - Endast spelad i Buenos Aires den 25 juli.

Nya länder
Island
Argentina
Uruguay
Puerto Rico
Mexiko
Venezuela
Nya Zeeland

Banduppsättning
Bruce Dickinson - sång
Steve Harris - bas
Dave Murray - gitarr
Janick Gers - gitarr
Nicko McBrain - trummor

Källor
maidenfans.com - Fear of the Dark Tour hämtad den 14 maj 2007

Noter 

Iron Maidens konsertturnéer
Konsertturnéer 1992
Min fru har en fästman

Min fru har en fästman är en svensk komedifilm från 1926 i regi av Theodor Berthels. I huvudrollerna ses Jenny Hasselquist, Hugo Björne och Paul Seelig.

Om filmen 
Filmen hade premiär den 6 september 1926. Stockholmspremiären ägde rum på biograf Olympia vid Birger Jarlsgatan och Min fru har en fästman beskrevs som en kvick, rolig och elegant komedi. Den spelades in vid före detta Bonnierateljén på Kungsholmen i Stockholm av Adrian Bjurman. Filmen blev ett publikt fiasko och produktionsbolagen fick vidkännas avsevärda förluster.

Rollista  
Jenny Hasselquist – Hon 
Hugo Björne – Exemplaret 
Paul Seelig – Slarvern 
Thora Östberg – maskinskriverska 
Hans Hansell – springpojke 
Tyra Leijman-Uppström – kokerska 
Maj Mörk – jungfru

Referenser

Externa länkar 
 
 

Filmer 1926
Svenska komedifilmer
Svenska stumfilmer
Svenska 1920-talsfilmer
Uropygialkörtel

Uropygialkörtel eller gumpkörtel är en körtel som de flesta fåglar har. Den sitter på övergumpen och utsöndrar ett oljeaktigt sekret. Fåglar använder näbben för att bestryka sina fjädrar med detta sekret för att förbättra fjädrarnas isoleringsförmåga mot vatten, kyla och vind.

Vissa fåglar saknar denna körtel, som ickeflygande arter med dunig fjäderdräkt som struts, emuer och kasuarer.

Noter 

Fågelanatomi