kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Östra Stenby socken

Östra Stenby socken i Östergötland ingick i Östkinds härad, ingår sedan 1974 i Norrköpings kommun och motsvarar från 2016 Östra Stenby distrikt.

Socknens areal är 37,38 kvadratkilometer, varav 37,36 land. År 2000 fanns här 399 invånare. Slottet Ållonö samt kyrkbyn Östra Stenby med sockenkyrkan Östra Stenby kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Östra Stenby socken har medeltida ursprung under namnet Stens socken. Nuvarande namn började användas före 1750.

Den del av socknen som låg norr om Bråviken, den så kallade Kolmårdsroten, överfördes 1 maj 1885 till Krokeks socken, utom lägenheterna Skyttholmen, Marielund, Skvättan och Sundstugan, vilka fördes till Kvarsebo socken. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Östra Stenby församling och för de borgerliga frågorna till Östra Stenby landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Västra Vikbolandets landskommun som uppgick 1967 i Vikbolandets landskommun och ingår sedan 1974 i Norrköpings kommun. Församlingen uppgick 1 januari 2008 i Västra Vikbolandets församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Östra Stenby, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som Östkinds härad. De indelta båtsmännen tillhörde Östergötlands båtsmanskompani.

Geografi
Östra Stenby socken ligger på nordvästra delen av Vikbolandet utmed Bråviken huvudsakligen på en halvö. Socknen består av flack bördig slättmark med talrika små skogbeväxta möränkullar.

Fornlämningar

Kända från socknen är flera gravrösen och skärvstenhögar från bronsåldern samt omkring 60 gravfält, fem kilometer av stensträngar och fem fornborgar från järnåldern. Sju runristningar är kända, varav sex vid kyrkan.

Namnet
Namnet (1304 Sten) kommer från kyrkbyn och syftar på en fornborg vid Boberget intill. Namnet har senare utvecklats till Stenbo socken, 'stenbornas socken', som sedan förändrats till nuvarande. Redan på 1500 talen används det särskiljande namnet Steen östra.

Se även
Östra Stenby församling
Lista över fasta fornminnen i Norrköpings kommun (Östra Stenby)

Referenser

Fotnoter

Vidare läsning 
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Östergötlands län, del 9 Hermes 1952 libris

Externa länkar

Östkinds hembygdsförening

Indelningar i Norrköpings kommun
Socknar i Östkinds härad
Fabriksgatan, Arvika

Fabriksgatan i Arvika sträcker sig från Parkgatan vid Styckåsskogen i öster till Magasinsgatan i väster. Gatan kantas huvudsakligen numera av en- och flerfamiljshus men tidigare fanns ett antal fabriker och verkstäder där.

Bland de större kan nämnas
 Arvika-Verken (mellan Styckåsgatan och Viksgatan). Se även: Volvo Construction Equipment
 Arvika Vagnfabrik Nygatan/Fabriksgatan
 Östlind & Almquist, piano- och orgelfabrik (vid Östra Esplanaden)
 Gottfrid Olséns Tobaksfabrik (vid Hamngatan)
 Arvika Kakelfabrik (vid Köpmangatan)

Byggnader och anläggningar i Arvika
Gator i Sverige
A980 (motorväg, Tyskland)

A980 är en kort motorväg i Bayern i Tyskland.

Trafikplatser

|}

Motorvägar i Tyskland
Vägar i Bayern
A27 (motorväg, Tyskland)

A27 är en motorväg i norra Tyskland.

Trafikplatser

|}

Motorvägar i Tyskland
Vägar i Niedersachsen
Vägar i Bremen
Listor över avfartsnummer
Jonas Domeij

Jonas Olof Domeij i riksdagen kallad Domeij i Örnsköldsvik, född 16 augusti 1839 i Grundsunda socken, Västernorrlands län, död 15 december 1916 i Örnsköldsvik, var en svensk kronofogde och riksdagsman.

Domeij var ledamot av riksdagens andra kammare 1891-1893, invald i Själevads och Arnäs tingslags valkrets. 
I riksdagen skrev han en egen motion om straffbestämmelser för ocker.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Personer från Grundsunda socken
Födda 1839
Avlidna 1916
Män
Erik Dofsén

Erik Dofsén i riksdagen kallad Dofsén i Lima, född 13 december 1815 i Järna församling, Kopparbergs län, död 8 maj 1899 i Lima församling, Kopparbergs län, var en svensk kronolänsman och riksdagsman.

Dofsén var ledamot av riksdagens andra kammare 1867–1869 och 1873–1878, invald i Malungs, Lima och Äppelbo samt Nås, Järna och Floda tingslags valkrets.

Referenser

Noter

Externa länkar 
  - Dalarnas museum

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1815
Avlidna 1899
Män
Personer från Järna socken
Biomedicum

Biomedicum kan syfta på:
Biomedicum, Helsingfors – Helsingfors universitets forskningscentrum
Biomedicum, Karolinska Institutet
Biomedicinskt centrum (Uppsala) – utbildnings- och forskningsanläggning
Erik Edlund

Erik Edlund, född den 14 mars 1819 i Edsbergs socken, Örebro län, död den 19 augusti 1888 i Vaxholm, var en svensk fysiker och riksdagsman.

Edlund blev 1840 student i Uppsala, filosofie magister 1845 och docent i mekanik vid Uppsala universitet 1846. Han anställdes 1850 som fysiker vid Kungliga Vetenskapsakademien och blev 1851 ledamot av samma akademi. År 1854 erhöll han professors namn, heder och värdighet. Han var därefter åren 1854–75 anställd som fysiker vid Elektriska telegrafverket.

Edlund författade flera viktiga arbeten inom fysik, av vilka kan nämnas Om de induktionsströmmar, som uppkomma vid öppnandet och slutandet af en galvanisk kedja (Vetenskapsakademiens Handlingar, 1848), Om de vid fasta kroppars volymförändring uppkommande värmefenomener (Öfversigt af Vetenskapsakademiens förhandlingar, 1861) och Qvantitativ bestämning af värmefenomener, som uppkomma vid metallers volymförändring (ibid., 1865).

En dåtida förklaring av elektriciteten, framförd av Robert Symmer, gick ut på att två ämnen rörde sig i motsatt riktning, men Edlund menade att det räckte med ett och identifierade detta med etern i den 1874 framlagda Théorie des phénomènes électriques. Denna svenska förklaring överskuggades dock snabbt av James Clerk Maxwell teorier från 1873.

År 1856 inlämnade Edlund till Vetenskapsakademien ett förslag till införande av meteorologiska observationer i Sverige. År 1858 upprättades ett nät av observationsstationer, vilka stod under hans ledning till 1873, då Statens Meteorologiska Centralanstalt inrättades. Detta resulterade i 14 band meteorologiska iakttagelser och avhandlingen Bidrag till kännedomen om Sveriges klimat (Vetenskapsakademiens Handlingar, 1875). Dessutom utgav han bland annat Om isbildningen i hafvet (Öfversigt af Vetenskapsakademiens förhandlingar, 1863) och Om naturkrafternas verkningar (Svensk tidskrift,  1875). 

Förutom medlemskapet i Vetenskapsakademien var Erik Edlund också ledamot av Vetenskapssocieteten i Uppsala från 1858 samt av Lantbruksakademien från 1858 (som hedersledamot från 1878). Han var ledamot av riksdagens andra kammare 1872, invald i Stockholms stads valkrets.

Källor

Noter

Svenska fysiker under 1800-talet
Svenska meteorologer
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Svenska innehavare av professors namn
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Lantbruksakademien
Personer från Edsbergs socken
Födda 1819
Avlidna 1888
Män
Ugglan
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Wilhelm Gullberg

Adam Wilhelm Gullberg (i riksdagen kallad Gullberg i Skövde), född 8 november 1868 i Undenäs, död 4 maj 1921 i Umeå, var en svensk predikant och politiker (liberal). 

Wilhelm Gullberg, som var son till en hammarsmed, var industriarbetare 1887–1893 och genomgick sedan Svenska missionsförbundets missionsskola till 1896. Han var därefter predikant i Göteborg, Luleå och Skövde fram till 1919, varefter han var fattigvårdskonsulent i Västerbottens och Norrbottens län till sin död 1921. Han var också ordförande för Missionsförbundet i Västergötland 1909–1919.

Han var riksdagsledamot 1912–1919 i första kammaren för Skaraborgs läns valkrets och tillhörde Frisinnade landsföreningens riksdagsgrupp Liberala samlingspartiet. I riksdagen var han bland annat suppleant i konstitutionsutskottet 1913–1919 och ledamot där vid urtima riksmötet 1919. Som riksdagsledamot engagerade han sig främst i religiösa och sociala frågor. Gullberg är begravd på Västra kyrkogården i Göteborg.

Källor
 Gullberg, Adam Vilhelm på SvenskaGravar.se

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1990), band 4, s. 320

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala samlingspartiet
Personligheter inom Svenska Missionskyrkan
Personer från Undenäs socken
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Födda 1868
Avlidna 1921
Män
A24 (motorväg, Tyskland)

A24 är en motorväg i norra Tyskland. Den går igenom förbundsländerna Hamburg, Schleswig-Holstein, Mecklenburg-Vorpommern och Brandenburg och är 239 kilometer lång. Den utgör huvuddelen av europavägen E26. Den förbinder Hamburg med Berlin.

Beskrivning av sträckan
Motorvägen börjar i Hamburg. Där korsar den bl.a. motorvägen A1 som leder trafik mellan Lübeck och Bremen via Hamburg. Öster om Hornbeck korsar vägen kanalen mellan Elbe och Lübeck. En bit efter gränsen mellan Niedersachsen och Mecklenburg-Vorpommern ansluter väg A14. Vid motorvägskorsningen Wittstock/Dosse tar vägen slut, men den fortsätter på det sättet att den övertar A19s skyltning efter korsningen. Sedan fortsätter vägen och slutar vid Berliner Ring.

Historia
Motorvägen började planeras på 1930-talet som en Reichautobahn mellan Hamburg och Berlin. Hösten 1937 började vägen byggas. Hösten 1939 gjordes ett uppehåll på grund av andra världskriget. Vägen hann inte bli klar innan arbetet stoppades officiellt 1941. En kort bit närmast Hamburg blev klar.

När andra världskriget pågick användes tunnlar som fanns efter vägen som skydd mot bomber. Produktion av flygplan pågick i tunnlarna. 

Efter kriget blev Tyskland delat och inget hände med vägen. På 1970-talet byggdes sträckan (Rostock-)Wittstock-Östberlin av DDR:s regering som en förbindelse mellan huvudstaden och den största hamnstaden. Det började då diskuteras en ny motorväg Hamburg-Wittstock för att underlätta transittrafiken Hamburg-Västberlin. Denna sträcka byggdes på Västtysklands bekostnad och öppnades den 20 november 1982.

I DDR användes inte motorvägsnummer. Numret 24 användes på biten närmast Hamburg. Efter återföreningen gavs sträckan Hamburg-Berlin nummer 24.

Utbyggnadsplaner
Man har planer på att bygga ut motorvägen till 6 filer närmast Berlin. Då från Neuruppin till Berliner Ring.

Korsningen med A14 byggdes i samband med förlängningen av A14 söderut om till en fyrklöver. Korsningen var klart i juni 2015.

Trafikplatser

|}

Referenser

Noter

Motorvägar i Tyskland
Vägar i Hamburg
Vägar i Schleswig-Holstein
Vägar i Mecklenburg-Vorpommern
Vägar i Brandenburg
Listor över avfartsnummer
Buekorps

Buekorps (sv. ungefär bågkåren eller bågkåristerna) är organisationer, historiskt huvudsakligen för pojkar i staden Bergen i Norge. Buekorps har historiskt existerat i Stavanger och Trondheim. Idag associeras företeelsen buekorps helt och hållet till Bergen, i synnerhet till stadens äldsta stadsdelar som Skuteviken och Nordnæs. När Vågens bataljon instiftade en kår för flickor 1991 bröts traditionen att endast pojkar kan upptas i kårerna.

Utrustning 
Klädsel och insignier er är noga reglerade. Variationer förekommer ifråga om mundering kårerna emellan; alla buekorpsmedlemmar är utrustade med vapenattrapper (armborst, leksaksgevär) och är iklädda uniform och huvudbonad, som gärna är lik basker eller skotsk . Deltagarna mellan 10 och 20 år. Kårerna sköter sig själva. Vuxna tillåts inte styra upp verksamheten. Tidigare kårmedlemmar, veteraner, brukar medverka och bidra ekonomiskt till verksamheten.

Kårerna har givetvis inga militära uppgifter. Medlemmarna deltar i ceremonier, i paradmarscher och uppvisningar. Marschsäsongen, som börjar i mars, pågår maj månad ut. Kåristerna samlas och övar på lördagseftermiddagarna. Uppdraget är att förhöja stämningen, understryka en exklusiv bergensk, lokalhistorisk dimension under exempelvis det norska nationaldagsfirandet.

Bakgrund  
Som den äldsta kåren räknas Skutevikens Buekorps, en bataljon har funnits åtminstone sedan 1853. Kårerna är indelade i enheter efter militärt mönster.

Externa länkar

Buekorpsene.com

Bergen
Barnorganisationer
Alarik Fredenberg

Alarik Fredenberg, född 1 augusti 1825 i Hagby församling, Uppsala län, död 18 februari 1891 i Sala stadsförsamling, Västmanlands län, var en svensk militär och riksdagsman.

Fredenberg var kapten vid Västmanlands regemente. Han var ledamot av riksdagens andra kammare 1876–1887, invald i Arboga och Sala valkrets.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1825
Avlidna 1891
Män
Personer från Hagby socken, Uppland
Jan Fredrik Fredricson

Johan "Jan" Fredrik Fredricson (i riksdagen kallad Fredriksson i Eklunda), född 27 augusti 1816 i Breds församling, Uppsala län, död där 18 september 1882, var en svensk lantbrukare, hemmansägare och riksdagsman.

Fredricson var ägare till hemmanet Eklunda i Uppsala län. Han företrädde bondeståndet i Trögds och Åsunda härader vid ståndsriksdagen 1862/63 samt Trögds, Åsunda och Håbo härader vid ståndsriksdagen 1865–1866. Efter representationsreformen var han ledamot av riksdagens andra kammare 1867–1881, invald i Uppsala läns södra domsagas valkrets.

Referenser 
 Förteckning på hedervärda bonde-ståndets ledamöter vid lagtima riksdagen i Stockholm år 1865, bondeståndets protokoll 20/10 1865

Noter 

Bondeståndets riksdagsledamöter
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1816
Avlidna 1882
Män
Personer från Breds socken
Sugar

Denna artikel handlar om det japanska bandet. För System of a Down-låten med samma namn, se Sugar.

Sugar är ett japanskt band inom genren J-rock.

Sugar bildades år 2004. De hade samma medlemmar fram till december 2007 då basisten Koto lämnade bandet av anledningen att han inte hade samma mål som resten av bandet. Bandet består nu av sångaren Loki, basisten Shingo, gitarristen SIZNA och trummisen Atsuto.

Strax efter att de hade bildats höll de sitt första liveframträdande i Urawa Narciss, där de gav ut sin första singel, Ridicule/Dry Flower. Under 2005 uppträdde Sugar på ett antal ställen som Urawa Narciss, Ikebukuro Cyber, Holiday Shinjuku och Numazu Noir. Den 9 augusti spelade Sugar på Kuro Ari to Shirozatou i Takadano Baba AREA, strax efter släppte de sin första maxisingel, Mental Sketch Modified.

2006 gav sig Sugar ut på sin första turné, Kuro Ari to Shirozatou Vol. 2. På sin första turnédag släppte de sin andra singel, Berry. De fortsatte sitt hektiska liveschema och i maj hade de ett uppträdande med The Candy Spooky Theatre och Calmando Qual.

I juli började deras turné Distance to Grave of Mind följd av deras första minialbum, Grave of mind, vilket såldes över hela landet. Turnén avslutades den 26 augusti.
I början av november åkte de på en "två-mans"-turné med Emmuree som hette -Darker Meets Deeper-, och sålde ett begränsat antal cd med låtarna de gjort tillsammans.

Resten av 2006 framträdde Sugar med band som KuRt, BIS och Lynch.

2007 startade ytterligare en turné, deras andra jubileumsturné, Blessing for New Cradle, som även denna följdes upp med en maxisingel, Rotten Words som också släpptes över hela Japan.

Första halvan av året var fyllt med liveframträdanden. Men i juli gick Sugar ihop med ett annat band, Kaya, för ytterligare en "två mans"-turné vid namn “カップリングツアー
『薔薇と蜜、甘く馨る陶酔の交わりact 1 -舞踏会-第一夜』”,

Den 31 december spelade Sugar sitt sista liveframträdande med basisten Koto som ersattes av Shinto.

Sugar släppte sitt första hela album, [SWEETEST], 5 mars 2008 och de åkte på sin tredje jubileumturné 29 februari 2008.

Diskografi

Album/minialbum
Grave of Mind
[SWEETEST]

Singlar/maxisinglar
Rotten Words
Ridicule 
Dry Flower
Mental Sketch Modified
Berry
Darker Meets Deeper
Yokusou, Blossom
Sweetest

Japanska musikgrupper
WP:Projekt Japan
Carl Grewesmühl

Carl Adolf Grewesmühl, född 16 juli 1877 i Toresunds församling, Södermanlands län, död 18 februari 1950 i Romfartuna församling, Västmanlands län, var en svensk ingenjör, godsägare och riksdagsman. 

Grewesmühl var ledamot av riksdagens första kammare från 1919, invald i Västmanlands läns valkrets. 

Han ägde Lycksta gård utanför Västerås som sonen Carl-Henrik köpte av sin far. Carl Grewesmühl var av släkten Grevesmühl.

Referenser
Sveriges dödbok 1947–2006 (CD-ROM), Sveriges Släktforskarförbund

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Centerpartiet
Personer från Toresunds socken
Födda 1877
Avlidna 1950
Män
HMS Mjölner (P157)

HMS Mjölner (P157) var en av svenska marinens patrullbåtar. Det tjänstgjorde vid 46. patrullbåtsdivisionen i Karlskrona, och användes hösten 1992 som testplattform för Torped 45.. HMS Mjölner har även varit testplattform för prototypen till Bofors 57 mm APJ 7103 även benämnd 57 mm Mk2. Vid detta tillfälle så var pjäsen monterad inuti den vanliga höga pjäskupolen. Fartyget togs ur tjänst redan 1995, och skrovet har därefter fram till hösten 2009 använts vid träning i rökdykning hos Skyddstjänstskolan i Karlskrona

Källor

Svenska patrullbåtar
Fartyg sjösatta 1978
Fartyg byggda i Norge
Rånet mot Gotabanken 1990

Rånet mot Gotabanken 1990 eller 930-miljonerskuppen som den också kallas, är det bankrån som genomfördes mot Gotabanken på Oxtorgsgatan i Stockholm den 5 november 1990 där rånarna kom över ett rekordstort byte på ca 890 miljoner svenska kronor i statsobligationer. Det är det största rånbytet i svensk kriminalhistoria. Dessa värdepapper blev dock spärrade innan rånarna hann få ut några pengar.

Genomförandet
Tre rånare, utklädda till byggnadsarbetare i blått och orange med hjälmar på huvudena, överföll två väktare i en värdetransportbil då den hade kört ned i det underjordiska garaget vid Oxtorgsgatan i Stockholms för att lämna av sin värdefulla last till Gotabanken.

Rättegång
Liam Norberg dömdes för rånet som en av huvudmännen och dömdes till fängelse med stark teknisk bevisning. Bland annat hade 16 hårstrån hittats – hälften huvudhår, resten från näsa, ögonbryn och skägg – samt DNA-spår efter saliv i luvorna som rånarna hade använt och som efter rånet hade gömts undan i en trappuppgång. Stockholms tingsrätt dömde Liam Norberg och en av kumpanerna till fängelse i vardera fem år. Den tredje, Dragomir Mrsic, dömdes till fängelse i tre år och sex månader.

Referenser

1990 i Sverige
Brott 1990
Kriminalfall i Stockholm
Bjørge Lillelien

Bjørge Lillelien, född 29 mars 1927, död 26 oktober 1987, var en norsk journalist och sportkommentator för Norsk Rikskringkasting från 1957 till sin död. Lillelien räknas som Norges främsta sportkommentator genom tiderna.

Lillelien var den första medarbetaren på NRK Dagsnytt, med sport som sitt specialområde. Han kommenterade sitt första OS från Squaw Valley 1960. En av de tävlande i detta OS, Håkon Brusveen, kom senare att arbeta tillsammans med Lillelien i över 25 år.

Även om Lillelien kommenterade alla sorters idrotter, var det fotboll, längdåkning och backhoppning som var hans specialitet. 

Han var far till NRK P3:s Marius Lillelien. Fyra månader efter sitt sista arbetsuppdrag, som programledare i Ta sjansen i Holmenkollen, avled Lillelien i cancer.

Citat 
När Norge besegrade England med 2-1 under VM-kvalmatchen på Ullevål Stadion i Oslo den 9 september 1981 kommenterade Lillelien matchen, och i segerruset skrek han följande med hes röst:

Citatet har bland annat varit med i Filip och Fredriks humorprogram 100 höjdare!!!, och 2002 utsåg den brittiska tidningen The Observer citatet till den bästa prestationen av en kommentator någonsin.

Källor
Artikeln är översatt från Bokmålsnorska Wikipedia.

Externa länkar 
 Lillelien lever på BBC - artikel på Nrk.no
 Magiske øyeblikk med Bjørge Lillelien - artikel på Nrk.no/norgesglasset
 Tok en Lillelien - artikel på VG.no
 The Observers uppräkning av de bästa kommentatorcitaten någonsin.
 The Observer: Greatest bits of commentary: what you thought

Norska sportjournalister
Norska sportkommentatorer
Födda 1927
Avlidna 1987
Män
Silke Scheuermann

Silke Scheuermann, född 15 juni 1973 i Karlsruhe, är en tysk poet och författare av noveller och romaner.

Liv och verk 
Silke Scheuermann studerade teater- och litteraturvetenskap i Frankfurt am Main, Leipzig och Paris. Hon doktorerade så småningom och har arbetat som docent i Frankfurt. Fram till 2008 var hon bosatt i Frankfurt, men bor numera i den närbelägna staden Offenbach am Main. För övrigt har hon genom olika stipendieformer sedan 2004 varit bosatt kortare perioder som "artist in residence" på olika håll i världen, i Los Angeles 2004 (Villa Aurora), i New York 2006, i Rom ett par gånger (Casa Baldi 2006 och Villa Massimo 2009), i kinesiska Shanghai 2008 och i japanska Kyoto (Goethe-Institut Villa Kamogawa) 2012.

2001 debuterade Silke Scheuermann med diktsamlingen Der Tag an dem die Möwen zweistimmig sangen ["Dagen då måsarna sjöng tvåstämmigt"], en titel som hon 2013 valde också för en samlingsvolym med sin poesi. Denna volym innehåller poetens två första diktsamlingar, och en hel del material som tidigare inte varit utgivet. 2005 utgav hon en novellsamling, som på svenska heter Rika flickor, och 2007 utkom dels hennes första roman, Timmen mellan hund och varg, vilket också var det första verk som översattes till svenska, och dels en tredje diktsamling. Därefter har hon utgivit ytterligare ett par romaner, Die Häuser der anderen (2012) och Wovon wir lebten (2016). Silke Scheuermann har för övrigt en stående poesikrönika vid namn Lyrischer Moment i litteraturtidskriften VOLLTEXT, som utkommer i tidningsformat varannan månad i tyskspråkiga länder. Några av dessa krönikor samlade hon i volymen Und ich fragte den Vogel. Lyrische Momente (2015).

Verkförteckning 
 Der Tag an dem die Möwen zweistimmig sangen, dikter (Suhrkamp Verlag, 2001)
 Der zärtlichste Punkt im All, dikter (Suhrkamp, 2004)
 Reiche Mädchen, noveller (Schöffling & Co, 2006)
 Rika flickor, översättning Lena Hammargren (Weyler förlag, 2011)
 Über Nacht ist es Winter, dikter (Schöffling & Co, 2007)
 Die Stunde zwischen Hund und Wolf, roman (Schöffling & Co, 2007)
 Timmen mellan hund och varg, översättning Svante Weyler (Weyler, 2008)
 Emma James und die Zukunft der Schmetterlinge, barnbok (Fischer Verlag, 2010) 
 Shanghai Performance, roman (Schöffling & Co, 2011)
 Shanghai Performance, översättning Lena Hammargren (Weyler, 2013)
 Die Häuser der anderen, roman (Schöffling & Co, 2012)
 Der Tag an dem die Möwen zweistimmig sangen, Gedichte 2001-2008, dikter (Schöffling & Co, 2013)
 Skizze vom Gras, dikter (Schöffling & Co, 2014)
 Und ich fragte den Vogel. Lyrische Momente, reflektioner kring poesi (Schöffling & Co. 2015)
 Wovon wir lebten, roman (Schöffling & Co. 2016)

Utmärkelser och priser (urval) 
 2009: Villa Massimo

Externa länkar 

 10 dikter av Silke Scheuermann att läsa och höra henne läsa lyrikline.org    
 Böcker av Silke Scheuermann på svenska bibliotek. Libris

Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Tyska poeter
Tyskspråkiga poeter
Födda 1973
Kvinnor
Levande personer
Personer från Karlsruhe