Högomstenen

Högomstenen, med signum M 11, är en runsten som står strax intill riksväg 86, ungefär mitt på södra sidan av Högoms gravfält i Högom, Selångers socken och Sundsvalls kommun i Medelpad.

Stenen 
Stenen är av gnejs eller diabas och blåsvart till färgen. Den är cirka 130 cm hög ovan jord och går ned ytterligare cirka 60 cm under markytan. Runorna löper i en slinga medsols runt stenens kanter och i centrum finns ett likarmat kristet kors.

Inskriften
Flera av runor har skadats i överkanten eller helt utplånats. Beroende på hur de återstående runorna tolkats finns det olika translittererade versioner av inskriften som följer nedan:

Runsvenska:
 Algot Hellbom, 1979: kunuÞr auk Þurka irÞaun (l)itu raisa st(ain) aftiR Þurstain sun sin / in aun auk auntr bruÞr hons

 Samnordisk runtextdatabas A: kunuþr auk þurkairþ| |þaun -itu raisa st(a)(i)(n) aftiR þurstain sun sin in aun auk auntr bruþr hons

 Samnordisk runtextdatabas B: kunuþr auk þurka(u)-(r) þaun -itu raisa st(a)(i)(n) aftiR þurstain sun sin in arn auk auntr bruþr hons

Normaliserad
A: Gunnviðr ok Þorgerðr þau [l]étu reisa stein eptir Þorstein, son sinn. En Aun ok Eyndr [váru] brœðr hans. (normalisering till fornisländska)
B: Gunnuðr ok Þorgau[t]r þau [l]étu reisa stein eptir Þorstein, son sinn. En Ôrn ok Eyndr [váru] brœðr hans. (normalisering till fornisländska)
A: Gunnviðr ok Þorgærð[r] þaun [l]etu ræisa stæin æftiR Þorstæin, sun sinn. En Aun ok Øyndr [vaRu] brøðr hans. (normalisering till runsvenska)
B: Gunnuðr ok Þorgau[t]r þaun [l]etu ræisa stæin æftiR Þorstæin, sun sinn. En Ôrn ok Øyndr [vaRu] brøðr hans. (normalisering till runsvenska)

Nusvenska: 
 A: Gunvid och Torgärd de lät resa (denna) sten efter Torsten, sin son. Men Ön och Önd (var) hans bröder.
 B: Gunnunn och Torgöt de lät resa (denna) sten efter Torsten, sin son. Men/Och Arn/Örn och Önd (var) hans bröder.
Inskriftens tolkning är av intresse då den senaste läsningen (Gunnunn och Torgöt) ger en feminoprimär könsordning i resarformeln, medan den äldre tolkningen ger en viroprimär könsordning.

Historia

Stenen, som flyttats ett flertal gånger innan den hamnade på nuvarande plats, beskrivs av Bureus som stående vid Selånger sund, häradshövding Erik Teet nämner att den står på byn Högoms ägor, mellan byn och Granlo. Enligt Karl Sidenbladh stod stenen 1868 på åkern söder från den ostligaste gården, norr om sundet, öster från den övre bron över sundet. Där skall den enligt Sidenbladh ha stått "i mannaminne", men det anges också att den "fordom" stått på en av högarna.

Lokal tradition
År 1948 återgav intendent Arne Modén vid Medelpads fornhem en berättelse som en äldre kvinna uppgett till länsman vid ett förhör 1912. Kvinnan som vid tillfället var 89 år och bosatt sedan 1839 i Högom, berättade att stenen i 1840-talets början tjänade som sittbänk framför spisen i en patron Noréns kök i Högom. Nästa gårdsägare, patron Axling, lät sätta upp stenen på sin gårdsplan, varvid den klövs i två delar. Lantmätare Staaf, som tog över gården efter patron Axling, lät på 1860-talet sammanfoga stenen med järnkrampor och flytta den upp på en gravhög.

Modern tid
I september 1912 flyttades stenen med riksantikvariens tillstånd, men mot lokalbefolkningens vilja, från Högom till Medelpads fornhem på Norra Stadsberget. Detta skedde nattetid. Samtidigt flyttades även två andra runstenar från Sköns kyrkogård. Efter översyn och uppmålning på Riksantikvarieämbetets konserveringsanstalt i Stockholm restes stenen på sin nuvarande plats 1948.

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Medelpads runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor
 Hellbom, Algot, 1979 Medelpads runstenar (Sundsvalls museum, ISBN saknas)
 Samnordisk runtextdatabas
 Åkerlund Norberg, Mikael, 1997. "Gunnunn och Torgöt - ett vikingatida föräldrapar i Medelpad". I: Studia anthroponymica Scandinavica 15.

Externa länkar

FMIS 

Medelpads runinskrifter
Runinskrifter i Sundsvalls kommun