kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Klotfoting

Klotfoting (Glomeris marginata) är en vanlig europeisk art bland tusenfotingarna. Den är ganska kort,  har rund genomskärningsyta och kan rulla ihop sig till en boll när den känner sig hotad. Den finns i centrala och nordvästra Europa, från Skandinavien och Polen till Spanien och Italien.

Beskrivning
Klotfoting blir 7–20 millimeter lång. Honorna är längre än hanarna. Kroppen är täckt av tolv svarta ryggplåtar med vita kanter.  Alla segment utom det längst fram och det längst bak har två benpar.  Totalt har den ungefär 18 benpar. 
Den ser med punktögon som sitter i två grupper om ungefär nio, på sidorna av huvudet.

Ekologi
Klotfoting lever i förna som bildas av löv, i gräs och under stenar. Den föredrar kalkhaltig jord.  I trädgårdar påträffas den oftast under häckar och basen av gamla murar.   
Den är mindre känslig för uttorkning än andra tusenfotingar och kan påträffas på öppen mark, till och med i solsken. Dock föredrar den fuktig jord och är mest aktiv på natten.  
Klotfoting lever på gamla multnande löv och föredrar dessa framför nyfallna, mer näringsrika löv. Den har därför stor betydelse som nedbrytare (i likhet med daggmaskar). 
Exempel på rovdjur som äter klotfoing är stare och paddor. Den försvarar sig genom att rulla ihop sig till en hård boll. Den kan också utsöndra en obehaglig vätska som är giftig för spindlar, insekter och ryggradsdjur.

Galleri

Externa länkar

Källor

 
Klotdubbelfotingar
Torri Edwards

Torri Edwards, född den 31 januari 1977, är en amerikansk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Edwards deltog vid Olympiska sommarspelen 2000 där hon blev utslagen i försöken på 100 meter och i semifinalen på 200 meter. Hon ingick i det amerikanska stafettlag som ursprungligen blev bronsmedaljörer på 4 x 100 meter men som blev av med medaljerna efter Marion Jones erkänt doping.

Under 2003 blev hon trea vid inomhus-VM i Birmingham på 60 meter. Utomhus vann hon guld på 100 meter vid VM i Paris på tiden 10,93. vid samma mästerskap slutade hon tvåa på 200 meter efter Anastasija Kapatjinskaja på tiden 22,47. Dessutom blev hon silvermedaljör i den korta stafetten.

2004 Edwards stängdes av för dopning och missade OS i Athen 2004, men året därpå tilläts hon att tävla igen sedan det förbjudna ämnet Nikethamide som hon stoppats med nedgraderats av WADA.

Hon var tillbaka till VM 2007 där hon slutade fyra både på 100 meter och på 200 meter. Däremot blev hon världsmästare i stafetten över 4 x 100 meter tillsammans med Lauryn Williams, Allyson Felix och Mikele Barber.

Vid Olympiska sommarspelen 2008 var hon i final på 100 meter men slutade på en åttonde plats på tiden 11,20.

Personliga rekord 
 100 meter - 10,78
 200 meter - 22,28

Källor 
IAAF:s webbplats

Amerikanska kortdistanslöpare
Världsmästare på 100 meter löpning
Världsmästare på 4 x 100 meter löpning
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Födda 1977
Kvinnor
Amerikanska dopningsfall
Levande personer
Rådasjöns Segelsällskap

Rådasjöns Segelsällskap, RÅSS, är ett segelsällskap som bildades 1965 av en grupp föräldrar som byggde optimistjollar till sina barn. Sällskapet är baserat i västra delen av Rådasjön, vid Helenevik mellan Mölndal och Mölnlycke.

Det nuvarande klubbhuset invigdes 1998 och ligger intill Sjövallagården, som drivs av Mölndals Roddklubb. Man seglar bland annat Optimist, Zoom 8, E-jolle, Laser (båtmodell), Laser Radial, RS Feva och 29:er.

Se även
Svenska Seglarförbundet
Lista över segelsällskap

Segelsällskap i Sverige
Sportklubbar i Mölndals kommun
Sportklubbar bildade 1965
Gordes

Gordes är en kommun och bergsby i departementet Vaucluse i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur i sydöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Gordes som tillhör arrondissementet Apt. Kommunen har   invånare () som kallas Gordiens.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Gordes

Galleri

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Vaucluse

Källor

Externa länkar 

Orter i Provence-Alpes-Côte d'Azur
Plus beaux villages de France
Kommuner i Vaucluse
Kristliga Unionen-RSP

Kristliga Unionen-RSP var en valallians mellan två små värdekonservativa nederländska partier med ideologisk och väljarmässig bas inom den reformerta kyrkan. Kristliga Unionen-RSP bildades 2001 som arvtagare till den tidigare alliansen RPF-GPV-SGP, som i sin tur existerat sedan Europaparlamentsvalet 1984.

I valet till Europaparlamentet gick man ut med en gemensam valsedel, under partibeteckningen Kristliga Unionen-RSP. Valalliansen hade två Europaparlamentariker: Johannes Blokland från Kristliga Unionen och Bastiaan Belder från Reformerta samhällspartiet.

Mellan 2001 och 2009 utgjorde Kristliga Unionen-RSP en gemensam partigrupp inom Gruppen Oberoende/Demokrati (IND/DEM). Men efter Europaparlamentsvalet 2009 upplöstes detta samarbete eftersom de båda partierna valde att ansluta sig till olika partigrupper i parlamentet.

Externa länkar 
 Kristliga Unionen-RSP

Historiska politiska partier i Nederländerna
Politiska partier bildade 2001
Politiska partier upplösta 2009
Religiösa organisationer bildade 2001
Religiösa organisationer upplösta 2009
Kristna organisationer i Nederländerna
Siemens A65

Siemens A65 är en mobiltelefon från Siemens

Den har färgbilder, inte realtonez, Miniräknare. m.m.

Det kan ha Internet, Kamera.

A65
Gee Sin Sim See

Gee Sin Sim See är en legendarisk figur i kampkonstens historia. Han sägs ha varit en Shaolin-abbot som levde under 1600-talet när Kina styrdes av den manchuiska Qingdynastin. Det finns inte kvar många historiska dokument eller annan information om Gee Sin Sin See och hans erfarenheter. 

Enligt Shaolinlegender var Gee Sin Sim See en buddhist-abbot från det Norra Shaolintemplet i Henan-provinsen. Han levde under en tid av förtryck, civilt uppror och rebelliska aktiviteter mot Qingimperiet. Manchuernas invasion av det Kina (år 1644) var slutet för Mingdynastin.

Hung Gar och de andra södra shaolinstilarna, däribland Choy gar, Li Gar och Mok Gar, har alla sitt ursprung i förstörelsen av Sil Lum- (Shaolin) templet. Det sägs att endast fem munkar överlevde. Gee Sin Sim See, som anses ha varit Hung Kuens far, var en av dem. Hung Gars ursprung och Gee Sin Sim Sees berättelse är lång och komplex. Abboten Gee Sin Sim See lyckades överleva de kejserliga truppernas blodiga angrepp och flydde söderut till Guangdong. Förstörelsen av hans tempel gjorde honom inställd på att störta Qingdynastin. Han började obemärkt lära ut Shaolin Kung Fu till andra militanta patrioter i Guangdongs operahus. Abboten Gee Sin Sim See tvingades instruera under svåra förhållanden eftersom alla operahus på den här tiden var belägna på båtar. En båt är inte stabil och gungar hela tiden fram och tillbaka. Så abboten Gee Sin Sim See lärde sina medkämpar att slåss i väldigt låga, solida hästställningar. Dessutom, med så lite rum ombord, skalades sparkar och hopptekniker bort. 

Snart sände abboten Gee Sin Sim See i väg sina elever för att på egen hand organisera andra patrioter och lära dem Kung Fu. De blev inte tillräckligt många tillräckligt fort för att kunna starta den revolution de drömde om, men stridskonsten de skapade blev en av de mest inflytelserika i Kina.

Gee Sin Sim See blev dödad av en grupp som kallade sig Bak Mei (White Eyebrowes). Hans död hämnades av hans efterföljare, Hung Hei Gung.

Hung Gar-mästare
Kampsport
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
WP:Projekt Kina
Lista över UN-nummer 0201 till 0300

Detta är en lista över UN-nummer 0201 till 0300

UN 0201 till 0300

Referenser

Listor med anknytning till militärväsen
 0201–0300
Sulaöarna

Sula eller Sulaöarna (Kepulauan Sula indonesiska), tidigare Soela Eilanden ( [su:la ejlanden], nederländska), är en ögrupp i Maluku Utaraprovinsen (Norra Moluckerna) i Indonesien i västra Stilla havet.

Geografi
Sulaöarna är en ögrupp bland Moluckerna och ligger cirka 2 000 km nordöst om Djakarta och cirka 380 km sydväst om huvudön Ternate. De geografiska koordinaterna är 2°40′ S och 125°58′ Ö.

Ögruppen har en area om cirka 9 632 km² och täcks till stora delar av regnskog. De största öarna är
 Pulau Sanana, cirka 631 km², huvudön
 Pulau Mangole, cirka 1 196 km²
 Pulau Taliabu, cirka 3 421 km²
 samt en rad småöar där de större är Lifamatola i öst, Masoni och Seho i väst

Området har cirka 130 000  invånare. Huvudorten är Sanana på huvudöns nordöstra del. Den högsta höjden är den cirka 1 649 m ö h på Taliabu.

Förvaltningsmässigt utgör ögruppen distriktet Kabupaten Kepulauan Sula och är underdelad i 7 "kecamatan" (kommun).

Nordväst om Sanana ligger öns flygplats Sanana (flygplatskod "SQN") för lokalt flyg.

Historia
Sulaöarna beboddes troligen av melanesier redan cirka 1 500 f Kr och har länge legat inom sultanatet Ternates inflytandeområde.

I början på 1600-talet anlände holländare från Vereenigde Oostindische Compagnie (Holländska Ostindiska Kompaniet) till ögruppen, som slutligen hamnade under nederländsk överhöghet.

Nederländerna behöll styret över ön fram till Indonesiens självständighet 1949, utom en kort tid under andra världskriget, då området var ockuperat av Japan.

I början på 1999 utbröt oroligheter mellan kristna och muslimer, som dock inte blev lika våldsamma som på andra ställen i Moluckerna. Samma år delades provinsen Moluckerna i två områden, och Sulaöarna blev del i Maluku Utara (Norra Moluckerna).

Externa länkar
 Om Sulaöarna
 Karta över Sulaöarna

Indonesiens öar
Melanesien
Kristdemokratiska unionen (Nederländerna)

Kristdemokratiska Unionen (Christelijk-Democratische Unie) var ett tidigare kristet vänsterparti i Nederländerna.

Historia 

Partiet bildades den 11 december 1926, genom samgående mellan tre mindre partier: Kristligt Sociala Partiet, Kristdemokratiska Partiet och Kristna Socialistförbundet.

Partiet hade ett mandat i parlamentet mellan 1929 och 1937 och två mellan 1937 och 1946. 
Partiledare var den populäre Hendrik van Houten.

Kristdemokratiska Unionen hade sin väljarbas inom det pacifistiska trossamfundet Reformerta kyrkor i återställd gemenskap.

1946 gick man samman med två andra partier (Socialdemokratiska arbetare-partiet och Frisinnade Demokratiska Förbundet) och bildade Arbetarepartiet.

Under 1950-talet lämnade många tidigare medlemmar av Kristdemokratiska Unionen det nya Arbetarepartiet (som man tyckte var alltför högervridet) och gick med i det Pacifistiska Socialistpartiet.

Ideologi 

Kristdemokratiska Unionen byggde sin politik på tankegods hämtat från den reformerte teologen Karl Barth. 
Man var mot abort, dödshjälp och all form av krigföring och för skyddandet av söndagens helgd, utjämning av sociala klyftor, nationalisering av basindustrier och löntagarinflytande inom företagen.

Historiska politiska partier i Nederländerna
Historiska socialistiska partier
Politiska partier bildade 1926
Politiska partier upplösta 1946
Religiösa organisationer bildade 1926
Kristna organisationer i Nederländerna
Luk Ah-choi

Luk Ah-choi var en av abboten Gee Sin Sim Sees elever, det sägs att han studerade under Gee Sin då han börjat bli gammal. Han hade tur, eftersom Hung Hei-gung spred Sil Lum-stilen då Manchurerna hade minskat sitt förföljande av de revolutionära i Guangdong. Gee Sin skickade Luk till Hung Hei-gung för att förbättra och vidareutveckla sina kunskaper. Luk Ah-choi blev en expert på Hung Kuen och var en viktig person i dess historia. Han tränade till och med Wong Tai, Wong Kay-ying och Wong Frei-hung (farfar, far och son) vilket är mycket ovanligt. Luk tränade i många år under Hung Hei-gung till han sändes till Guangdong, som var den mest utvecklade staden i provinsen Guangdong. Där spred han Hung Kuen stilen vidare. Wong Tai var till en början Luks mest framstående elev. Sedan kom hans son Wong Kay-ying och till sist Wong Fei-hung, vars kunskap vida överträffade hans fars och farfars.

Gee Sin Sim See skickade i väg Luk Ah-choi för att träna med Hung Hei-gung som befann sig i staden Fa. Luk fortsatte att finslipa sina tekniker under Hung. Efter att ha studerat under Hung i sex år, så reste Luk till Canton, den mest utvecklade stad i Guangdong-provinsen (Syd Kina).  

I en historia, så blev Wong Kay-ying utmanad av en konkurrerande lärare så han gick till Luk för att få råd hur han skulle kunna besegra hans motståndare. Det här var för att få se vem som verkligen var den bästa på lång stav. Vid den här tidpunkten så var Luk väldigt sjuk och sängliggande. Men Luk lärde Wong Kay-ying den djupa meningen men Ng Loong Bat Dai Gwun (femte sonen, åtta diagrams stav-teknikerna) Wong Kay-ying som besegrade sin motståndare tack vare Luk råd. Luk var en viktig del i Hung Gars Historia och en av stilens stora mästare.

Hung Gar-mästare
WP:Projekt Kina
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Christen-Democratische Partij

Christen-Democratische Partij (CDP) var ett nederländskt, reformistiskt vänsterparti, bildat 1905 av Andries P Staalman och andra avhoppare från det Anti-revolutionära Partiet (ARP).

Man byggde sin politik på kristna värderingar men, till skillnad från ARP, avvisade man inte samarbete med icke-konfessionella partier.
CDP arbetade för minskade klyftor i samhället, allmän sjuk- och invaliditetsförsäkring, progressiv beskattning och stärkt inflytande för arbetarna.

Partiet valdes in i flera kommunfullmäktigeförsamlingar och i landstingsfullmäktige i provinsen Noord-Holland.

1918 valdes man för första gången in i den andra kammaren i det nederländska parlamentet, med omkring 10 000 röster (0,8 %).
Detta sedan allmän manlig rösträtt och ett proportionellt valsystem införts.

CDP ställde även upp i de allmänna valen 1922 och 1925 men lyckades inte erövra några fler mandat eftersom valsystemet förändrats, så att det blev svårare för småpartier att uppnå riksdagsrepresentation.

Partiet gick 1926 samman med två andra småpartier (Kristligt Sociala Partiet och Kristna Socialistförbundet) och bildade Kristdemokratiska Unionen.
 

Historiska politiska partier i Nederländerna
Politiska partier bildade 1905
Politiska partier upplösta 1926
Religiösa organisationer bildade 1907
Religiösa organisationer upplösta 1926
Kristna organisationer i Nederländerna
The Heartbreakers

The Heartbreakers (Johnny Thunders and the Heartbreakers) var ett amerikanskt punkband som bildades i New York i maj 1975.

Historia
Johnny Thunders och Jerry Nolan hade precis lämnat New York Dolls när de bildade The Heartbreakers tillsammans med Televisions basist Richard Hell. Walter Lure från Demons gick med som gitarrist. Richard Hell lämnade Heartbreakers 1976 efter konflikter med Thunders och ersattes av Billy Rath. Hell bildade bandet The Voidoids med bl.a. Robert Quine (senare med Lou Reed) på gitarr.

Heartbreakers reste sent 1976 till London för att turnera med Sex Pistols. Myndigheterna fick arrangörerna att ställa in många av konserterna, men bandet stannade kvar i London en period. Efter ett antal konserter fick de skivkontrakt med Track Records. Albumet L.A.M.F gavs ut 1977. Alldeles innan utgivningen lämnade Jerry Nolan bandet på grund av albumets dåliga ljudkvalitet. L.A.M.F fick tack vare den bristande ljudkvaliteten dålig kritik och sålde dåligt. Albumet är nu ansett som en klassiker och har återutgivits i en ommixad version. Nolan ersattes en kort period av Paul Cook från Sex Pistols och senare av Terry Chimes (tidigare i The Clash). Vid slutet av året upplöstes bandet, som dock återförenades flera gånger på 80-talet under korta perioder.

Heartbreakers har kallats "bron mellan brittisk och amerikansk punk".

Medlemmar
Johnny Thunders - sång, gitarr (död 1991)
Walter Lure - sång, gitarr (död augusti 2020)
Billy Rath - bas (död 2014)
Jerry Nolan - trummor, sång (död 1992)
Richard Hell - sång, bas (lämnade bandet innan L.A.M.F.)

Diskografi
L.A.M.F. (1977)
L.A.M.F. Revisited (1984)  
L.A.M.F. The Lost '77 Mixes (1994)  
Live at Max's Kansas City (1979)
D.T.K. Live At The Speakeasy (1982)
Live At The Lyceum Ballroom 1984 (1985)  
Live At Mothers (1991)
What Goes Around (1991)  
Vive La Révolution (Live In Paris - December 8th 1977) (1992)  
Thunderstorm In Detroit (Live At The Silverbird 21/12/80) (2002)
Down To Kill (2005) (utökad version av D.T.K. Live At The Speakeasy)

Referenser

Upplösta amerikanska punkband
Mentometer

En mentometer är en elektronisk apparat för rösträkning, som oftast används i TV-program. Den kan ha en eller flera knappar beroende på vad publiken skall framrösta, och registrerar antalet samstämmiga svar, uttryckt i procent av antalet deltagare i en omröstning. Genom mentometrar kan man snabbt få en bild av den uppfattning som råder i en viss fråga hos till exempel en TV-studiopublik. Mentometeromröstningar kan också användas medvetet för att skapa en känsla av deltagande och inflytande, till exempel på kongresser och andra större möten.

Dagens mentometerdosor är trådlösa medan äldre modeller kräver kabel till varje dosa.  

Mobiltelefoner kan även användas som mentometer. Med mobilen kan deltagarna rösta med hjälp av SMS, via en mobil webbtjänst eller en mobilapplikation. 

Tillhörande plattform för förberedelse och presentation kan variera mellan enklare webbsidor till mer funktionsrika integrationer i PowerPoint eller Keynote.

Ordet mentometer, som ursprungligen betydde ingenting, utvecklades av Sigvard Strandh, intendent vid Tekniska Museet i Stockholm. Mentometern lanserades för första gången 1961  av Carl-Eiwar Carlsson, vilken ofta agerade programledare och s.k. "spökröst" (han meddelande resultatet för radiolyssnarna, men inte för publiken) i popmusikprogrammen Tio i Topp och Sommartoppen.

Forskning om mentometersystem i klassrummet
En hel del forskning har visat att studenter blir mer alerta, engagerade och lär sig mer i klassrum där mentometersystem används.

Mobiltelefoner
Idag finns det flera mentometersystem som inte behöver någon egen hårdvara för att svara på frågorna utan publiken använder sina mobiltelefoner som "knappar". Fördelar gentemot mentometerknappar är bland annat lägre kostnad och i vissa fall enklare administration. Nackdelar är bland annat kravet på en kompatibel mobiltelefon eller dator med internetuppkoppling och god täckning.

Exempel på svenska TV-program med mentometeromröstningar
Det kommer mera
Parlamentet
Vem vill bli miljonär?, nu kallat Postkodmiljonären
Det sociala spelet
Ballar av stål

Referenser 

Omröstning
Elektronik
Obi (ögrupp)

Obi eller Obiöarna (indonesiska Kepulauan Obi, tidigare Ombi Eilanden) är en ögrupp i Maluku Utaraprovinsen i Indonesien i västra Stilla havet.

Geografi
Obiöarna är en ögrupp bland Moluckerna och ligger cirka 2 200 km nordöst om Djakarta och cirka 250 km söder om huvudön Ternate. De geografiska koordinaterna är 1°30′ S och 127°45′ Ö.

Ögruppen har en area om cirka 2 542 km² och täcks till stora delar av regnskog. De största öarna är
 Obi, huvudön, cirka 84 km lång och 47 km bred
 Pulau Bisa
 Pulau Obilatu
 Pulau Tubalai

Området har cirka 20 000  invånare. Huvudorten är Lauwi (Laiwul) på huvudöns nordöstra del. Den högsta höjden är den cirka 1 611 m ö.h. på Obiön.

Förvaltningsmässigt ingår ögruppen i "kabupaten" (distrikt) Halmahera Selatan och är indelad i 2 "kecamatan" (kommun).

Historia
Obiöarna beboddes troligen av melanesier redan cirka 1500 f.Kr. och har länge legat inom sultanatet Ternates inflytandeområde.

I början på 1600-talet anlände holländare från Vereenigde Oostindische Compagnie (Holländska Ostindiska Kompaniet) till ögruppen som kring 1682 slutligen hamnade under nederländsk överhöghet. Då byggdes även fortet Den Briel.

Nederländerna behöll kontrollen över ön, förutom en kort tid under andra världskriget då området ockuperades av Japan, fram till Indonesiens självständighet 1949.

I början på 1999 utbröt oroligheter mellan kristna och muslimer som dock inte blev så våldsamma som på andra ställen i Moluckerna. Samma år delades provinsen Moluckerna i två områden och Obiöarna blev del i Maluku Utara (Norra Moluckerna).

Externa länkar 
 om Obiöarna
 karta över Obiöarna

Indonesiens öar
Melanesien
Tirunesh Dibaba

Tirunesh Dibaba, född den 1 juni 1985, Arsi, Etiopien är en etiopisk friidrottare som tävlar på 5 000 meter och 10 000 meter.

Dibabas genombrott kom när hon vid VM 2003 vann guld på 5 000 meter på tiden 14.51,72. Hon blev även bronsmedaljör på 5 000 meter vid olympiska spelen 2004. 

Dibaba blev historisk när hon vid VM 2005 i Helsingfors blev den första kvinna att vinna både 5 000 meter och 10 000 meter vid samma världsmästerskap. 

2006 vann Dibaba fem av sex Golden Leaguetävlingar och vann därmed 83 000 USD för prestationen. 

Vid VM 2007 i Osaka försvarade hon sitt VM-guld på 10 000 meter i ett märkligt lopp då hon efter 6 000 meter med tydliga magproblem låg en bra bit efter täten, men återhämtade sig, sprang upp, och på slutet kunde vinna.

Under 2008 sprang Dibaba 5 000 meter vid Golden League-tävlingen i Oslo på 14.11,15 vilket var en sänkning av Meseret Defars världsrekord med fyra sekunder. 

Hon deltog på både 5 000 meter och 10 000 meter vid Olympiska sommarspelen 2008 i Peking och vann där dubbla guld. På 5 000 meter blev hennes segertid måttliga 15.41,40. Däremot var tiden på 10 000 meter 29.54,66 den då näst bästa tid någon hade sprungit på efter Wang Junxias överlägsna världsrekord. Sista kilometern sprangs på 2.48.

På grund av skador kunde hon inte delta vid VM 2009 i Berlin. Hon avslutade friidrottsåret med att bli tvåa vid IAAF World Athletics Final 2009 på 5 000 meter.

Personliga rekord 

 3 000 meter  - 8.29,55 från 2006
 5 000 meter  - 14.11,15 WR från 2008
 10 000 meter - 29.54,66 från 2008

Källor
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1985
Etiopiska medeldistanslöpare
Etiopiska långdistanslöpare
Världsmästare på 10 000 meter löpning
Världsmästare på 5 000 meter löpning
Världsrekordhållare på 5 000 meter löpning
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Olympiska guldmedaljörer 2008
Olympiska guldmedaljörer 2012
Olympiska bronsmedaljörer 2012
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Etiopiska olympiska guldmedaljörer
Etiopiska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Etiopien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Etiopien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Etiopien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Etiopien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Kvinnor
Levande personer