kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sammetsasit

Sammetsasit (Philepitta castanea) är en fågel i familjen asiter inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Sammetsasiten är en mörk knubbig fågel. Hanen är helsvart med grön bar hud på huvudet i häckningsdräkt, svart med gula fjäll utanför häckningstid. Honan är olivgrön på ryggen och fjällig undertill. Det ljusa lätet har liknats vid ljudet av en torr gren mot en fönsterruta.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i fuktiga bergssluttningar på östra Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Tidigare bedömdes asiterna som närbesläktade med juveltrastarna (Pittidae) och placeras traditionellt i den egna familjen Philepittidae. En studie från 1993 visade att de istället är besläktade med brednäbbarna i Eurylaimidae och bäst borde beskrivas som en underfamilj inom denna grupp. Bland annat är morfologin på syrinx hos asiterna och albertinebrednäbben (Pseudocalyptomena graueri) mycket lika. Idag delas istället familjen brednäbbar upp i två, praktbrednäbbar (Eurylaimidae) och grönbrednäbbar (Calyptomenidae), vilket resulterar att asitierna fortsatt kan behandlas som en egen familj.

Levnadssätt 
Sammetsasiten hittas i regnskog i lågland och lägre bergstrakter. Där kan den ses sitta orörlig under långa perioden. Flykten är svag när den väl tar till vingarna. Fågeln påträffas vanligen enstaka eller i par, ofta vid fruktbärande träd.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Asiter
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Grönryggig asit

Grönryggig asit (Philepitta schlegeli) är en fågel i familjen asiter inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Grönryggig asit är en liten (12,5–14 cm), rund och kortstjärtad fågel med kort näbb och korta ben. Hanen har svart på huvuden med en stora hudflikar runt ögonen, grönfärgade framför och bakom och blått i mitten. Ryggen är grön med en gul nackkrage och även undersidan är gul. Honan är grön ovan och mörkstreckat ljusgul under. Den saknar hudflikarna men har en ljus bar ring runt ögat.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer fläckvis i täta skogar på västra Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Tidigare bedömdes asiterna som närbesläktade med juveltrastarna (Pittidae) och placeras traditionellt i den egna familjen Philepittidae. En studie från 1993 visade att de istället är besläktade med brednäbbarna i Eurylaimidae och bäst borde beskrivas som en underfamilj inom denna grupp. Bland annat är morfologin på syrinx hos asiterna och albertinebrednäbben (Pseudocalyptomena graueri) mycket lika. Idag delas istället familjen brednäbbar upp i två, praktbrednäbbar (Eurylaimidae) och grönbrednäbbar (Calyptomenidae), vilket resulterar att asitierna fortsatt kan behandlas som en egen familj.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den tyske ornitologen Hermann Schlegel (1804-1884).

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Asiter
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Alpsångare

Alpsångare (Phylloscopus affinis) är en asiatisk fågel i familjen lövsångare inom ordningen tättingar.

Kännetecken

Utseende 
Alpsångaren är en liten till medelstor (10-11 cm) lövsångare. Ovansidan är mörkgrön till grönbrun med grönaktiga kanter på vingpennorna. Ögonbrynsstrecket är tydligt gult, samma färg som strupen. Den har likaså ett tydligt ögonstreck, tydligare än liknande stensångaren, som kontrasterar med gulaktiga örontäckare. Undersidan i övrigt är citrongul utan inslag av beige.

Läten 
Alpsångaren levererar en kort sångstrof som i engelsk litteratur återges "chip... whi-whi-whi-whi". Locklätet är ett "chit" eller "sit", inte lika hårt som brunsångarens.

Utbredning och systematik 
Alpsångare är en flyttfågel som häckar i Himalaya och övervintrar i Sydostasien. Den delas numera normalt in i tre underarter:
 Phylloscopus affinis perflavus –  häckar i västra Himalaya i norra Pakistan och nordvästra Indien (Karakorum, Kashmir) österut till troligen västra Nepal; rör sig utanför häckningstid till lägre nivåer söderut till södra Indien
 Phylloscopus affinis affinis – häckar i centrala och östra Himalaya från Nepal till nordöstra Indien och södra Kina i sydöstra Xizang i Lhasaregionen; flyttar till lägre nivåer söderut till södra Indien och Myanmar
 Phylloscopus affinis occisinensis – häckar i centrala Kina i östra Qinghai, Gansu, Sichuan och norra Yunnan 

Taxonet occisinensis har tidvis behandlats som den egna arten kokonorsångare. Numera kategoriseras den dock vanligen återigen som underart till alpsångare.

Förr behandlades alpsångaren och lidsångaren (P. subaffinis) som en och samma art, men dessa skiljer sig åt i utseende, läte och biotopval. DNA-studier visar också att de ej är nära släkt.

Familjetillhörighet 
Lövsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Phylloscopidae. Lövsångarnas närmaste släktingar är familjerna cettisångare (Cettiidae), stjärtmesar (Aegithalidae) samt den nyligen urskilda afrikanska familjen hylior (Hyliidae).

Levnadssätt 
Alpsångaren häckar som namnet avslöjar i högt belägna bergstrakter, i Nepal på mellan 2550 och 4880 meters höjd. Där ses den i öppet landskap, aktivt födosöka efter små insekter i låga buskar, på stenar och på marken. Vintertid ses den i på lägre nivåer i buskar intill skog eller odlingsbygd. Fågeln häckar mellan maj och augusti. Den lägger endast en kull.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt vanlig.

Namn 
Fågeln har på svenska även kallats subalpin sångare.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Lövsångare
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Kolombangarasångare

Kolombangarasångare (Phylloscopus amoenus) är en hotad fågel i familjen lövsångare som enbart förekommer på en enda ö i Salomonöarna.

Utseende och läten 
Kolombangarasångaren är en liten (11 cm) men satt lövsångare med relativt kraftig näbb och långa, kraftiga ben, Ett långt och tunt ögonbrynsstreck kontrasterar med mörk panna som övergår i matt olivfärgad ovansida med ett diffust vingband. Undersidan är ljusare med svag streckning. Liknande papuasångaren är slankare med längre stjärt och har ljusare ögonbrynsstreck, gråare huvud med antydan till hjässband och ostreckat gul undersida. Sången består av tre till sex ljusa toner, kortare och vassare än papuasångaren. Lätet är ett metalliskt "tzik".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergsskogar på ön Kolombangara i centrala Salomonöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att släktet Phylloscopus är parafyletiskt gentemot Seicercus. Dels är ett stort antal Phylloscopus-arter närmare släkt med Seicercus-arterna än med andra Phylloscopus (däribland kolombangarasångaren), dels är inte heller arterna i Seicercus varandras närmaste släktingar. Olika taxonomiska auktoriteter har löst detta på olika sätt. De flesta expanderar numera Phylloscopus till att omfatta hela familjen lövsångare, vilket är den hållning som följs här. Andra flyttar bland andra kolombangarasångaren till ett expanderat Seicercus.

Familjetillhörighet 
Lövsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Phylloscopidae. Lövsångarnas närmaste släktingar är familjerna cettisångare (Cettiidae), stjärtmesar (Aegithalidae) samt den nyligen urskilda afrikanska familjen hylior (Hyliidae).

Status och hot 
Kolombangarasångaren har ett mycket litet utbredningsområde och en världspopulation bestående av endast mellan 470 och 870 vuxna individer. IUCN kategoriserar därför arten som sårbar.

Noter

Externa länkar 

Lövsångare
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Salomonöarna
Gulstreckad sångare

Gulstreckad sångare (Phylloscopus armandii) är en asiatisk fågel i familjen lövsångare inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Gulstreckad sångare är en medelstor (12–14 cm), knubbig och enfärgat brun lövsångare med kort och spetsig näbb. Den är mycket lik videsångaren (P. schwarzi) med kraftigt, brett ljust ögonbrynsstreck och mörkt ögonstreck. På närhåll syns dock fint gula streck på bröst och buk som gett arten dess namn. Vidare är den något mindre med proportionellt mindre huvud, tunnare näbb och ben samt att ögonbrynsstrecket är något tydligare framför ögat. Lätet, ett vasst "zick", skiljer sig dock tydligt, liksom den snabba, hurtiga och korta sången som inleds med locklätet.

Utbredning och systematik 
Gulstreckad sångare delas in i två underarter med följande utbredning:
 Phylloscopus armandii armandii – förekommer i bergstrakter från Mongoliet till östra Kina, övervintrar i Myanmar och norra Laos
 Phylloscopus armandii perplexus – förekommer från sydöstra Tibet till norra Myanmar och sydvästra Kina (Sichuan, Hubei, Yunnan)

Tillfälligt har den påträffats i Hongkong.

Underarten perplexus avviker relativt kraftigt genetiskt, men uppvisar mycket små utseendemässiga skillnader. Arten är närmast släkt med videsångaren (Phylloscopus schwarzi).

Familjetillhörighet 
Lövsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Phylloscopidae. Lövsångarnas närmaste släktingar är familjerna cettisångare (Cettiidae), stjärtmesar (Aegithalidae) samt den nyligen urskilda afrikanska familjen hylior (Hyliidae).

Levnadssätt 
Gulstreckad sångare förekommer i buskmarker med pil och poppel samt skogsbryn och öppningar i både lövskog, tallskog och städsegrön skog, på mellan 1220 och 3550 meters höjd. Den födosöker bland låga grenar i träd och buskar, ofta även på marken. Dess häckningsbiologi är mycket dåligt känd. Bon har hittats i juni med fyra till fem ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt vanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Abbé Jean Pierre Armand David (1826-1900), fransk missionär i Kina som också verkade som ornitolog och samlare av specimen. På svenska har den även kallats ''gulstreckig sångare’'.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Lövsångare
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Ugandasångare

Ugandasångare (Phylloscopus budongoensis) är en fågel i familjen lövsångare inom ordningen tättingar. Den förekommer i bergsskogar i Centralafrika.

Utseende och läte 
Ugandasångaren är en liten och aktiv sångare, med grön ovansida, grå undersida och ett tydligt ljust ögonbrynsstreck. Arten är lik flera andra genomflyttande sångare, framför allt lövsångaren, men har gråare undersida, ljusare strupe och gulaktig undergump. Sången består av en snabb serie med olika ljusa toner.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i skogar från Gabon till nordöstra Kongo-Kinshasa, Uganda och västra Kenya. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att släktet Phylloscopus är parafyletiskt gentemot Seicercus. Dels är ett stort antal Phylloscopus-arter närmare släkt med Seicercus-arterna än med andra Phylloscopus (däribland ugandasångare), dels är inte heller arterna i Seicercus varandras närmaste släktingar. Olika taxonomiska auktoriteter har löst detta på olika sätt. De flesta expanderar numera Phylloscopus till att omfatta hela familjen lövsångare, vilket är den hållning som följs här. Andra flyttar bland andra ugandasångare till ett expanderat Seicercus.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig i skogsområdet Kakamega i Kenya, men ovanlig till frekvent förekommande på andra ställen.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Lövsångare
Fåglar i etiopiska regionen
Kanariegransångare

Kanariegransångare (Phylloscopus canariensis) är en fågel i familjen lövsångare inom ordningen tättingar. Den är stannfågel på Kanarieöarna, där beståndet anses vara livskraftigt. Tidigare behandlades den som underart till gransångaren men urskiljs numera allmänt som egen art.

Utseende och läte

Kanariegransångaren skiljer sig från gransångaren i morfologi, läte och genetik, och är inte sympatrisk med några andra arter inom gransångarkomplexet. Den är mindre än gransångaren och har kortare och rundare vingar. Kanariegransångaren är olivbrun ovan och brungul på bröst och sidor. Den har en rik djup sång som ljuder tjipp-tjip-tjip-tjipp-tjipp-tjip, och ett lockläte som liknar gransångarens.

Utbredning och systematik

Kanariegransångaren förekommer i Kanarieöarna. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Phylloscopus canariensis canariensis – förekommer på Kanarieöarna (La Palma, Hierro, Gomera, Teneriffa och Gran Canaria)
 Phylloscopus canariensis exsul – förekommer på Lanzarote och möjligen Fuerteventura (nordöstra Kanarieöarna) 

Underarten exsul betraktas sedan 1986 som utdöd, men dog förmodligen ut mycket tidigare. Den var blekare ovan och mindre rödaktig under än sin västliga släkting, och hade ett strävare läte. Den kan ha varit en distinkt art  Orsakerna till dess utdöende är oklara, men den tycks alltid ha varit sällsynt och haft en liten utbredning, som endast omfattade Haríadalen på Lanzarote och möjligtvis några områden på Fuerteventura.

Familjetillhörighet 
Lövsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Phylloscopidae. Lövsångarnas närmaste släktingar är familjerna cettisångare (Cettiidae), stjärtmesar (Aegithalidae) samt den nyligen urskilda afrikanska familjen hylior (Hyliidae).

Levnadssätt 
Kanariegransångaren förekommer året runt i skogar och dungar med ordentlig undervegetation, även i trädgårdar och nära odlingsbygd. Den lever av olika sorters insekter, men dricker också nektar. Fågeln häckar mellan januari och juni.

Status och hot 
Trots sitt begränsade utbredningsområde kategoriserar internationella naturvårdsunionen arten som livskraftig (LC) med tanke på att den är relativt talrik och dessutom ökar i antal. Populationen i Europa, och därmed världspopulationen, tros bestå av 20 000–100 000 häckande par.

Referenser

Externa länkar

 Läten på Xeno-canto

Lövsångare
Fåglar i palearktiska regionen
Endemiska fågelarter på Kanarieöarna
Gulgumpad sångare

Gulgumpad sångare (Phylloscopus cantator) är en asiatisk fågel i familjen lövsångare inom ordningen tättingar.

Utseende 
Gulgumpad sångare är en medelstor (10-11 cm) lövsångare med mycket bjärt gult i fjäderdräkten. På huvudet syns ett gult centralt hjässband med svartaktiga sidor. Strupe och undre stjärttäckare är gula medan buken är vit.

Utbredning och systematik 
Gulgumpad sångare delas in i två underarter med följande utbredning:
 Phylloscopus cantator cantator – förekommer i bergstrakter från Sikkim och nordöstra Indien till Myanmar; övervintrar i nordvästra Thailand
 Phylloscopus cantator pernotus – förekommer i norra Laos

Arten har ibland behandlats som samma art som svartbrynad sångare (P. ricketti).

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att släktet Phylloscopus är parafyletiskt gentemot Seicercus. Dels är ett stort antal Phylloscopus-arter närmare släkt med Seicercus-arterna än med andra Phylloscopus (bland annat gulgumpad sångare), dels är inte heller arterna i Seicercus varandras närmaste släktingar. Olika taxonomiska auktoriteter har löst detta på olika sätt. De flesta expanderar numera Phylloscopus till att omfatta hela familjen lövsångare, vilket är den hållning som följs här. Andra flyttar bland andra gulgumpad sångare till ett expanderat Seicercus.

Familjetillhörighet 
Lövsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Phylloscopidae. Lövsångarnas närmaste släktingar är familjerna cettisångare (Cettiidae), stjärtmesar (Aegithalidae) samt den nyligen urskilda afrikanska familjen hylior (Hyliidae).

Levnadssätt 
Gulgumpad sångare häckar i tät städsegrön lövskog och bambustånd mellan 300 och 2000 meters höjd. Den födosöker tillbakadraget, enstaka eller i par, i trädkronorna efter mestadels små insekter och larver. Fågeln häckar mellan april och juni. Det klotformade boet av gräs byggs av båda könen och placeras på marken bland fallna löv kring rötter av stora träd. I stora delar av utbredningsområdet rör den sig till lägre regioner efter häckning.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som rätt lokalt förekommande och sparsamt utspridd.

Namn 
På svenska har fågeln även kallats burmasångare.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Lövsångare
Fåglar i orientaliska regionen
Luzonsångare

Luzonsångare (Phylloscopus cebuensis) är en fågel i familjen lövsångare inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Luzonsångaren är olivgrön på ryggen, olivgul på vingar och stjärt, med mörk hjässa och mörkt ögonstreck. Den har vidare ljus buk, citrongult på strupe och i ett ögonstreck samt gult under stjärtroten. Benen är mörka, näbben mörk ovan och orangefärgad under. Den liknar mindanaosångaren, men har ljusgul strupe. Den skiljer sig från lövsångare av typen nordsångare genom avsaknad av vingband. Sången består av varierade ljusa visslingar uppblandat med stammande drillar.

Utbredning och systematik 
Luzonsångare förekommer i Filippinerna. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Phylloscopus cebuensis luzonensis – förekommer på norra och centrala Luzon
 Phylloscopus cebuensis sorsogonensis – förekommer på södra Luzon
 Phylloscopus cebuensis cebuensis – förekommer på Cebu och Negros

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att släktet Phylloscopus är parafyletiskt gentemot Seicercus. Dels är ett stort antal Phylloscopus-arter närmare släkt med Seicercus-arterna än med andra Phylloscopus (däribland luzonsångare), dels är inte heller arterna i Seicercus varandras närmaste släktingar. Olika taxonomiska auktoriteter har löst detta på olika sätt. De flesta expanderar numera Phylloscopus till att omfatta hela familjen lövsångare, vilket är den hållning som följs här. Andra flyttar bland andra luzonsångare till ett expanderat Seicercus.

Familjetillhörighet 
Lövsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Phylloscopidae. Lövsångarnas närmaste släktingar är familjerna cettisångare (Cettiidae), stjärtmesar (Aegithalidae) samt den nyligen urskilda afrikanska familjen hylior (Hyliidae).

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Lövsångare
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Himalayasångare

Himalayasångare (Phylloscopus chloronotus) är en asiatisk fågel i familjen lövsångare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Himalayasångare är en liten (9-10 cm), knubbig och prydligt tecknad lövsångare. Liksom sina närmaste släktingar har den dubbla ljusa vingband samt gulaktig övergump och likadant färgat centralt hjässband, flankerat av två mörka. Undersidan är vitaktig eller gulvit och stjärten saknar vitt. Jämfört med mycket lika sichuansångaren är den brunare ovan, har blek näbbunderhalva och gulvit snarare än svavelgul övergump. Lätet är ett kort "psit".

Utbredning och systematik 
Himalayasångare delas in i två underarter med följande utbredning:
 Phylloscopus chloronotus chloronotus – förekommer i Himalaya i Pakistan, sydöstra Tibet, nordöstra Indien och södra centrala Kina
 Phylloscopus chloronotus simlaensis – förekommer i nordvästra Himalaya (Afghanistan till västra Nepal)

Tidigare behandlades sichuansångare som en del av himalayasångare. Länge tillbaka inkluderades den i arten kungsfågelsångare, liksom arterna kinesisk sångare och gansusångare.

Släktestillhörighet 
Arten placeras vanligen i släktet Phylloscopus, men vissa auktoriteter bryter ut himalayasångare med släktingar (bland annat tajgasångare och kungsfågelsångare) till ett eget släkte, Abrornis.

Familjetillhörighet 
Lövsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Phylloscopidae. Lövsångarnas närmaste släktingar är familjerna cettisångare (Cettiidae), stjärtmesar (Aegithalidae) samt den nyligen urskilda afrikanska familjen hylior (Hyliidae).

Levnadssätt 
Himalayasångare häckar i bergsbelägen granskog med inslag av lövträd på mellan 2000 och 4200 meters höjd. Den lever av insekter och deras larver, jämfört med sympatriska släktingar mindre djur. Fågeln häckar mellan april och juli, huvudsakligen från slutet av maj till juni. Arten är en höjdledsflyttare som rör sig till lägre nivåer vintertid.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stabil populationsutveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Den beskrivs som vanlig eller mycket vanlig.

Namn 
På svenska kallades arten tidigare sydlig kungsfågelsångare, men har tilldelats nytt namn av BirdLife Sverige eftersom den ej står kungsfågelsångaren närmast.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Lövsångare
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen