kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hermann Roeren

Hermann Roeren, född 29 mars 1844 i Rüthen i Westfalen, död 23 december 1920 i Köln, var en tysk politiker. 

Roeren inträdde 1866 i preussiska domarkåren och avancerade där 1891 till Oberlandesgerichtsrat i Köln; 1901 erhöll han titeln geheimejustitieråd. Han var ivrig romersk katolik; han invaldes 1891 i preussiska lantdagen och 1893 i tyska riksdagen och blev snart en bland Centrumpartiets ledande män. 

En häftig sammanstötning i riksdagen mellan Roeren, som alltid uppträtt som energisk sedlighetsivrare, och kolonialministern Bernhard Dernburg 3 december 1906 om vissa tyska koloniämbetsmäns liderliga uppträdande mot de infödda i Togo, Kamerun och Tyska Östafrika väckte stor uppmärksamhet och följdes av Centrumpartiets vägran att till fullo bevilja de äskade kolonianslagen för det av uppror hemsökta Tyska Sydvästafrika, vilken vägran föranledde anslagens avslående av riksdagen och dennas omedelbart därpå följande upplösning (13 december). 

Roeren deltog ytterst livligt i inbördesstriden inom Centrumpartiet om partiets allmänna karaktär och förespråkade därvid i enlighet med "Berlinriktningen", att partiet borde vara strängt konfessionellt, detta emot "Kölnriktningens", med hänsyn till partiets förbindelser med de kristliga arbetarföreningarna, framställda krav på att partiet skulle vara en rent politisk sammanslutning och sålunda även öppet för protestanter. Då Kölnriktningen segrade, nedlade Roeren i mars 1912 sitt mandat både i riksdag och lantdag.

Bibliografi i urval
Lex Heinze, Zur Polenfrage (1902)
Die öffentliche Unsittlichkeit und ihre Bekämpfung (1904)
Die Sittlichkeitsgesetzgebung der Kulturstaaten (1907)
Centrum und Kölnerrichtung (1913)

Källor

Tyska politiker
Födda 1844
Avlidna 1920
Män
Ugglan
Sarumrit

Sarumriten, även kallad Sarum Use, var en variant av den romerska riten som fastställde hur andaktsutövning skulle ske, inklusive nattvarden och tidegärden. Den infördes av Sankt Osmund, biskop i Salisbury under 1000-talet  och utgjorde ursprungligen den gudstjänstordning som användes i katedralen i Salisbury och Salisburys stift. Den blev därefter förhärskande i hela södra England, kom sedan att användas i större delen av England, Wales, Irland och ännu senare även i Skottland tills drottning Maria tillträdde tronen.  Även om Sarumriten kom ur bruk under 1500-talet utgjorde den en märkbar påverkan på den anglikanska liturgin så som den fastställts i den allmänna bönboken. Intresset för Sarumriten har varierat, men försök att återinföra den har inte mötts av någon större framgång.

Referenser

Noter

Katolska kyrkans historia
Riter inom katolska kyrkan
Romersk-katolska kyrkan i Storbritannien
Stråförkortningsmedel

Stråförkortningsmedel är ett kemiskt medel som främst användes i spannmålsodling i syfte att förkorta stråets längd och därigenom förhindra uppkomst av liggsäd.   

Det vanligast använda stråförkortningsmedlet är klormequat (2-kloretyl)trimetylammoniumklorid. Medlet säljs under flera varubeteckningar, till exempel Cycocel.  Effekten att minska längdtillväxten av strået anses bero på att stråförkortningsmedlet hämmar syntesen av gibberellin i växten.  

I Sverige förbjöds användning av stråförkortningsmedel i alla sädeslag utom råg år 1987.
Detta har dock ändrats sedan Sverige gått med i EU och sedan 2011 är det tillåtet att använda ståförkortningsmedel till alla sädesslag. 

Sedan förbudet togs bort har försäljningen av stråförkortningsmedel ökat från  hektardoser (2011) till drygt  hektardoser (2016).

Utomlands används ståförkortningsmedel i stor utsträckning, särskilt i höstveteodling.

Källor

Växthormoner
Birger Bohlin

Anders Birger Bohlin, född 26 mars 1898 i Lidköping, död 28 november 1990 i Uppsala, var en svensk paleontolog. 

Förutom hans forskning kring dinosaurier och förhistoriska däggdjur, var Bohlin en av de forskare som kartlade Pekingmänniskan (Sinanthropus pekinensis). På 1950-talet ändrades den vetenskapliga klassificeringen av Pekingmänniskan då den beslutades vara en Homo erectus.

Bohlin blev filosofie magister vid Uppsala universitet 1922, filosofie licentiat där 1926, filosofie doktor där 1935 och var docent i paleontologi vid samma lärosäte 1934–1944 samt från 1952. Han var lektor vid Högre allmänna läroverket i Halmstad 1944–1952. Han invaldes 1954 som ledamot av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala och tilldelades professors namn 1960.

Bohlin deltog 1927-28 vid utgrävningar i Zhoukoudian i Kina som initierats av Johan Gunnar Anderssons forskargrupp från Uppsala universitet. Dessa ledde till Otto Zdanskys upptäckt av Pekingmänniskan. Bohlin var också medlem av Sven Hedins expedition till Centralasien 1927–1933.

Källor

Noter

Svenska paleontologer
Svenska innehavare av professors namn
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Män
Födda 1898
Avlidna 1990
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Personer från Lidköping
Joel Johansson (friidrottare)

Joel Johansson, född 11 juli 1972, är en svensk före detta friidrottare (hinderlöpare). Han tävlade för Malmö AI.

Personliga rekord 

Utomhus 
800 meter – 1:51,79 (Karlskrona 30 juni 2002)
1 000 meter – 2:30,90 (Växjö 5 juni 1999)
1 500 meter – 3:46,78 (Olofström 1 juli 1998)
3 000 meter – 8:29,64 (Lapinlahti, Finland 21 juni 1998)
2 000 meter hinder – 5:54,61 (Göteborg 2 juli 2004)
3 000 meter hinder – 8:38,12 (Helsingfors, Finland 29 augusti 1998)

Inomhus 
1 500 meter – 3:49,24 (Malmö 21 februari 1998)

Källor

Noter

Tryckta källor 

Svenska hinderlöpare
Svenska mästare i hinderlöpning
Svenska stafettlöpare
Svenska mästare i stafettlöpning
Män
Födda 1972
Levande personer
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska idrottare under 2000-talet
Friidrottare i Malmö AI
Per Jacobsen

Per Anders Jacobsen, född 30 december 1977 i Arvika, är en svensk friidrottare (hinderlöpare) tävlande för IF Göta.

Vid VM i Berlin 2009 deltog han på 3 000 meter hinder men blev utslagen i försöken.

Han belönades år 2010 med Stora grabbars och tjejers märke nummer 505.

Jacobsen avslutade sin elitkarriär hösten 2010.

Personliga rekord 

Utomhus 
1 500 meter – 3:45,58 (Göteborg 14 juni 2005)
1 500 meter – 3:48,18 (Sollentuna 25 juni 2009)
3 000 meter – 8:07,32 (Malmö 16 augusti 2005)
3 000 meter – 8:19,69 (Prag, Tjeckien 18 juni 2006)
5 000 meter – 13:58,24 (Ninove, Belgien 9 augusti 2008)
5 000 meter – 13:58,24 (Ninove, Belgien 10 augusti 2008)
10 000 meter – 30:12,20 (Antalya, Turkiet 15 april 2006)
10 km landsväg – 30:31 (Karlstad 26 maj 2001)
1 500 meter hinder – 4:06,58 (Karlstad 23 augusti 2000)
2 000 meter hinder – 5:38,25 (Göteborg 3 augusti 2000)
3 000 meter hinder – 8:30,86 (Sollentuna 28 juni 2005)

Inomhus 
1 500 meter – 3:50,78 (Malmö 17 februari 2002)
1 500 meter – 3:52,34 (Eskilstuna 11 februari 2006)
3 000 meter – 8:13,91 (Sätra 25 februari 2006)
3 000 meter – 8:16,24 (Sätra 1 mars 2003)
5 000 meter – 14:19,29 (Stockholm 2 februari 2006)
3 000 meter hinder – 8:45,73 (Korsholm, Finland 9 februari 2002)

Källor

Noter

Svenska hinderlöpare
Svenska mästare i hinderlöpning
Svenska terränglöpare
Svenska mästare i terränglöpning
Män
Födda 1977
Levande personer
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Personer från Arvika
Svenska idrottare under 2000-talet
Peter Crusebjörn (död 1686)

Peter Crusebjörn, död 1686, var en svensk lagman och militär.

Biografi
Peter Crusebjörn var son till residenten Peter Crusebjörn i Moskva och Gertrud Rosenstierna. Han var kapten i oktober 1657 och major 1668 vid Södermanlands regemente. Crusebjörn var landsdomare i Halland och Blekinge 11 januari 1678 och i Skåne 15 november 1679. Lagman i Blekingska lagsagan 1683-1686. Han avled 1686. 

Crusebjörn ägde gården Årup i Ivetofta socken.

Familj
Crusebjörn var gift med Riborre Holck. Hon var dotter till Ejlert Holck och Riborre Bille. De fick tillsammans barnen fänriken Ejlert Crusebjörn vid Artilleriet i Stralsund, majoren Eskil Crusebjörn (1670–1723) vid Tyska livregementet till fot och livdrabanten Peter Crusebjörn (död 1701) vid Skaraborgs regemente.

Referenser
Crusebjörn nr 136 Tab 5 på Adelsvapen

Noter

Män
Födda 1600-talet
Avlidna 1686
Lagmän i Blekingska lagsagan
Ulla Murman

Karin Ulla Britt Murman, född 7 november 1926, död 8 november 2019, i Trehörningsjö församling utanför Örnsköldsvik,
var en svensk entreprenör. 

Ulla Murman växte upp under fattiga omständigheter i Stockholm och arbetade på kontor och en skrivbyrå innan hon 1953 startade Stockholms stenografservice, som skulle kunna kallas Sveriges första bemanningsföretag. Emellertid var det sedan 1936 förbjudet att driva privat arbetsförmedling, och således förklarade dåtida Ams att Ulla Murmans verksamhet var olaglig. Det blev en rättsprocess kring frågan som avgjordes först 1962, då hon fälldes till ansvar. Hon ställdes inför rätta åtta gånger, och två gånger gick processen till Högsta domstolen. De gånger hon fälldes blev straffet i form av böter. Samtidigt anlitades återkommande hennes företags tjänster av bland andra just de parter som under fyra decennier arbetade för att med lagens hjälp stoppa detsamma, LO:s rättsskydd, Högsta domstolen, Riksåklagareämbetet och Justitiedepartementet. Först efter 40 års kamp ändrades lagen 1993, så att verksamheten slutligen blev formellt lagenlig.

1988 övertogs verksamheten av sonen Lars Murman och bytte namn till Teamwork, innan den 1996 blev en del av Manpower.

Ulla Murmans historia skildrades i ett avsnitt av tv-serien Entreprenörerna på UR hösten 2011.

Källor
Tidskriften Axess nr 9/2010 
Entreprenör 1 februari 2016, "Hon slog hål på bemanningsmonopolet med en skrivmaskin"
Företagskällan 16 september 2016, "Ulla Murman"

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska entreprenörer
Födda 1926
Avlidna 2019
Kvinnor
Personer från Trehörningsjö socken
Le Mans-katastrofen 1955

Le Mans-katastrofen 1955 är en olycka som inträffade vid Le Mans 24-timmars den 11 juni 1955, utanför Le Mans i Frankrike. Den kostade föraren Pierre Levegh och 83 åskådare livet, 120 personer skadades och händelsen räknas som den värsta olyckan i motorsportens historia.

Olycksförlopp

Le Mans 24-timmars 1955 förväntades bli en uppgörelse mellan Ferrari, Jaguar och Mercedes-Benz. Konkurrensen mellan stallen under säsongen 1955 borgade även för höga hastigheter. 

Olyckan inträffade drygt två timmar in i tävlingen. Mike Hawthorn, som ledde tävlingen i sin Jaguar D-Type var på väg ut på depårakan i slutet av det 35:e varvet. Hawthorn hade just passerat Lance Macklin i en långsammare Austin-Healey 100 när han bromsar in för ett tankstopp i depån, vilket tvingar Macklin att gira undan samtidigt som han är på väg att bli omkörd av Pierre Levegh i en Mercedes-Benz 300 SLR. Leveghs Mercedes-Benz träffar Macklins bil bakifrån i en hastighet om 240 km/h, kastas upp i luften och träffar den jordvall som skiljer banan från åskådarläktaren mittemot depån. Levegh kastas ut ur bilen och dödas omedelbart vid nedslaget. Delar av Leveghs kraschade bil, däribland framvagnen och motorn, slungas in på läktaren och dödar och skadar ett stort antal åskådare. Macklins bil kastas in i depåmuren och är nära att träffa Juan Manuel Fangios Mercedes-Benz, innan den studsar tvärs över banan igen och kraschar mot ett räcke vid läktaren och dödar ytterligare en åskådare. Macklin överlevde olyckan med lättare skador.

Leveghs bil tog eld vid kraschen. Karossen var till stora delar byggd av magnesium och eftersom räddningsarbetarna på banan saknade kunskaper om att släcka denna brandfarliga lättmetall fortsatte branden en längre tid, samtidigt som loppet gick vidare. Tävlingsledningen avvisade propåer att avbryta tävlingen med argumentet att åskådarna då skulle lämna området och ge sig ut på vägarna och därigenom blockera räddningsarbetet.

Efter att ha konsulterat företagsledningen drog Mercedes-Benz stallchef Alfred Neubauer tillbaka sina återstående bilar, av respekt för offren. Det var först efter denna händelse som huvuddelen av åskådarna förstod omfattningen av olyckan. Jaguar-stallet fortsatte dock tävlingen som till slut vanns av Hawthorne tillsammans med Ivor Bueb.

Följder
Utredningen efter olyckan pekade inte ut någon skyldig utan förklarades som en racing incident. Det stora antalet förolyckade skylldes på Circuit de la Sarthe-banans undermåliga säkerhetsstandard. Banan hade i princip inte förändrats sedan det första Le Mans-loppet 1923. Detta ledde till ett tillfälligt stopp för motorsport i flera länder, medan säkerhetsarrangemangen sågs över. I Schweiz gällde ett förbud mot all banracing fram till Juni 2018 då Formel E kördes på en tillfällig stadsbana i Zürich.

Mercedes-Benz drog sig ur motorsporten efter säsongen 1955. Även Jaguar avvecklade sitt fabriksstall, men flera privatteam fortsatte tävla på Le Mans med företagets bilar.

Referenser

Externa länkar
Video från britishpathe.com 
ewilkins.com 
germaris.com 

Le Mans 24-timmars
1955 i Frankrike
Sportåret 1955
Olyckor i Frankrike
Bränder i Frankrike
Bränder 1955
Uroboros

Uroboros är det japanska bandet Dir en greys sjunde fullängdsalbum, släppt 11 november 2008.

Låtlista

Bonusspår

Bonusskivor

Släpphistorik

Listplaceringar

Medverkande 

 Dir En Grey – Producent, kompositör
 Kyo – sång, sångtextförfattare
 Kaoru – elgitarr, akustisk gitarr, elsitar, bakgrundssång
 Die – elgitarr, akustisk gitarr, bakgrundssång
 Toshiya – basgitarr, bakgrundssång
 Shinya – trummor, congas, slagverk
 Jun Fukamachi – piano, piporgel (unplugged 1 & 2)
 Tadasuke – piano (unplugged 3)
 Yoshinori Abe – programmering
 Toshiaki Ishii – programmering
 Hiroshi "Dynamite Tommy" Tomioka – executiv producernt
 Yasushi "Koni-Young" Konishi – inspelning, mixing (feature disc)
 Akinori Kaizaki – mixing (unplugged-skiva)

 Ted Jensen – mastering (feature disc)
 Kazushige Yamazaki – mastering (unplugged 1, 2 & 3, "Dozing Green (Before Construction Ver.)")
 Hiroyuki Kondo – regissör, filmning
 Mitsuhiko Koechi – video lighting
 Koji Yoda – art direction, art design
 Toshio Sakurai – art design
 Satoshi Mizuno – art design
 Genta Kosumi – illustration
 Takato Yamamoto – illustration
 Shigeo Kikuchi – fotografi
 Jewels – översättning
 Yuichi "You" Masuda – intervjuer (deluxe DVD)

Referenser

Fotnoter 

Musikalbum 2008
Congreve (olika betydelser)

Congreve är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Richard Congreve
 Walter Norris Congreve
 William Congreve
 William Congreve (uppfinnare)
Sabelhäck

En sabelhäck eller järnvalv är en hedersvakt som förekommer på bröllop och utförs vanligen av militärer med hjälp av blankvapen.

Sabelhäck utförs genom att vakten ställer upp två och två mot varandra utanför vigsellokalen. När brudparet är på väg ut fälls vapnen framåt så att de bildar ett valv genom vilket brudparet passerar.

Se även
Häck (formation)

Källor

Bröllop
Militära termer och begrepp
Pierre Levegh

Pierre Eugène Alfred Bouillin, född den 22 december 1905 i Paris, död den 11 juni 1955 i Le Mans, var en fransk racerförare. Han tog pseudonymen Pierre Levegh efter en släkting, en motorsportpionjär under det sena 1800-talet.

Förutom bilsport ägnade sig Levegh åt ishockey och tennis. Han körde sex formel 1-lopp under  och  med en privat Talbot-Lago.

Levegh körde även sex Le Mans 24-timmars-lopp för Talbot-Lago mellan 1938 och 1954. Till säsongen 1955 hade Levegh fått kontrakt med Mercedes-Benz. Han omkom i Le Mans-katastrofen 1955.

F1-karriär

|}

Källor

Noter

Födda 1905
Avlidna 1955
Franska racerförare
Franska Formel 1-förare
Män
Idrottare från Paris
Förolyckade tävlingsförare
Håkan Börjesson

Håkan Börjesson, född 22 juli 1963, är en svensk före detta friidrottare (långdistanslöpare). Han tävlade för IF Hagen.

Referenser

Källor

Svenska långdistanslöpare
Män
Födda 1963
Levande personer
Svenska mästare i halvmaraton
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i IF Hagen
Silvertronen

Silvertronen kan syfta på:

 Drottning Kristinas silvertron – en tron som har använts av Sveriges regent
 Silvertronen (roman) – den sjätte boken i C.S. Lewis serie om landet Narnia
 Silvertronen (TV-serie) – en brittisk drama- och fantasyserie från 1990
Åke Eriksson (friidrottare)

Åke "Biten" Eriksson, född 10 maj 1962, är en svensk före detta friidrottare (långdistanslöpare). Han tävlade för Fredrikshofs IF och Hässelby SK.

Han deltog vid VM i Tokyo 1991 men fullföljde inte maratonloppet. Han försökte igen vid VM i Göteborg 1995, men med samma resultat.

Eriksson vann Stockholm Marathon vid två tillfällen, 1991 och 1995. Segertiden 1991 på 2.12.38 är den näst bästa en svensk gjort i loppet; endast segraren från 1986 Kjell-Erik Ståhl var snabbare (med fem sekunder). Åke Eriksson är den ende infödde stockholmare som segrat i tävlingen. Han är uppvuxen i Jakobsberg.

Åke Erikssons bästa tävlingstid är 2.10.53 från 1990 års Chicago Marathon, vilket där räckte till en fjärde plats.

Referenser

Noter

Allmänna källor 

Iaaf:s webbsida

Svenska långdistanslöpare
Män
Födda 1962
Levande personer
Svenska mästare i maraton
Svenska mästare i halvmaraton
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i Hässelby SK
Walter af Donner

Walter af Donner, född 2 september 1968 i Falu Kristine församling, Kopparbergs län, är en svensk friidrottare (långdistanslöpare). Han tävlade för Hässelby SK.

Källor
Tryckt litteratur

Svenska långdistanslöpare
Män
Födda 1968
Levande personer
Svenska mästare i halvmaraton
Svenska mästare i terränglöpning
Idrottare från Falun
Friidrottare i Hässelby SK
Magnus Bergman (friidrottare)

Magnus Bergman, född 17 mars 1968 i Upplands Väsby, är en svensk före detta idrottsman (långdistanslöpare). Han tävlade för Väsby IK,  Upsala IF, Ork LK, Kvarnsvedens GoIF och Enhörna IF. Debuterade i landslagssammanhang 1991 med att springa 5 000 meter under Finnkampen på Stockholms Stadion.  

Främsta meriter som terränglöpare med deltagande i NM, EM samt VM. Blev den förste svenske löpare att springa Lidingöloppets 30 km under 1.38, då han noterade 1.37.24, 1992.

Personliga rekord 

Utomhus 
10 km landsväg – 30:50 (Stockholm 10 augusti 2002)
20 km landsväg – 1:01:01 (Alphen, Nederländerna 13 mars 1999)
Halvmaraton – 1:04:51 (Berlin, Tyskland 7 april 2002)
Maraton – 2:18:41 (Sevilla, Spanien 23 februari 2003)
Maraton – 2:20:34

Inomhus 
3 000 meter – 8:39,62 (Sätra, Stockholm 16 februari 2003)

Källor

Noter

Tryckta källor 

Svenska långdistanslöpare
Svenska terränglöpare
Män
Födda 1968
Levande personer
Svenska mästare i halvmaraton
Svenska mästare i terränglöpning
Personer från Hammarby socken, Uppland
Friidrottare i Upsala IF
Friidrottare i Enhörna IF
Friidrottare i Väsby IK
Le Kid

Le Kid är en svensk popgrupp som bildades 2008 av  Märta Grauers, Anton Malmberg Hård af Segerstad och Felix Persson. 2010 hade de en hit med singeln "Mercy Mercy", som var P3:s åttonde mest spelade svenska låt under året. Popgruppen framträdde under sommaren med "Mercy Mercy" på Sommarkrysset i TV4. I september 2010 släpptes uppföljarsingeln "We Should Go Home Together".

2012 släppte Le Kid "Human Behaviour", som blir vinjettmusik till danska TV-serien "Paradise Hotel".

Melodifestivalen
Den 5 februari 2011 var Le Kid med i Melodifestivalen med bidraget "Oh My God", skriven av gruppmedlemmarna Märta Grauers, Anton Malmberg Hård af Segerstad och Felix Persson. De tog sig vidare till andra röstningsomgången, men slutade där på en femteplats och tvingades därmed lämna tävlingen.. Låten gick upp på Itunes förstaplats två dagar senare.

Den tidigare medlemmen Anton Malmberg Hård af Segerstad skrev tillsammans med Niclas Lundin samma år bidraget "Enemy" till tävlingen. Den framfördes av Sara Lumholdt den 19 februari i Linköping, och slutade näst sist på en sjundeplats.

Referenser

Fotnoter

Källor
 Le Kids hemsida

Externa länkar

Deltagare i Melodifestivalen 2011
Musikgrupper bildade 2008
Svenska popgrupper
Häck (formation)

Häck är en militär hedersvakt som förekommer vid riksmötets öppnande, statsbesök, statsbegravning, kungliga bröllop och liknande tillfällen som ett komplement till en kortege. De soldater som ska bilda häck ställer upp på led på båda sidor om kortegevägen.

Se även
Sabelhäck

Källor

Militära termer och begrepp
Ceremonier
Offensiv

Offensiv är ett begrepp inom krigföring som innebär att en part tar initiativet i striderna genom aggressivt agerande. Syftet är att kunna föra striden på villkor som är mest fördelaktiga för en själv genom att tvinga motståndaren att reagera genom att själv agera. Ordet används ofta som synonym för anfall eller attack trots att de snarare är exempel på offensivt uppträdande.

En åtgärd som syftar till att tvinga motståndaren att reagera utan att själv få ett övertag kallas provokation.

Ordet ”offensiv” används även inom andra områden än krigföring för att beteckna aggressivt initiativtagande, till exempel charmoffensiv.

Se även
Defensiv

Krigföring
Militära termer och begrepp
August Schellenberg

August Schellenberg, född 25 juli 1936 i Montréal, Québec, död 15 augusti 2013 i Dallas, Texas, var en kanadensisk skådespelare. Han var av mohawk-tysk härkomst och utbildade sig på National Theatre School of Canada. Han var gift med skådespelerskan Joan Karasevich och de har tre barn. Hans filmkarriär började med Rip Off 1971 och fortsatte därefter med ett flertal filmer, bland andra Bury My Heart at Wounded Knee, Champagne Charlie och Iron Will.

Han blev nominerad till tre Genie Awards och vann en för Bästa Biroll i Black Robe. Han blev också nominerad till två Gemini Awards, varav han vann en för Bästa Skådespelare i The Prodigal.

Källor 

Kanadensiska skådespelare
Födda 1936
Avlidna 2013
Män
Kevin Dunn

Kevin Dunn, född 26 februari 1956 i Chicago, Illinois, är en amerikansk skådespelare och komiker. Han har haft ett stort antal biroller i olika filmer och TV-serier.

Kevin Dunn är son till musikern och poeten John Dunn och Margaret, född East, som är sjuksköterska. Han är bror till skådespelerskan och komikern Nora Dunn.

Kevin Dunn avlade examen vid Illinois Wesleyan University 1977 och har varit aktiv som skådespelare sedan 1986.

Filmografi (i urval) 

Han har även gästspelat i många TV-serier, exempelvis Seinfeld, På heder och samvete, Boston Public, I lagens namn, 21 Jump Street, Law & Order: Criminal Intent, The Closer, Prison Break, Sjunde himlen och Boston Legal.

Referenser

Noter

Externa länkar
 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1956
Levande personer
Personer från Chicago
Alumner från Illinois Wesleyan University
Carl Gottlieb Reissiger

Carl Gottlieb Reissiger, född den 31 januari 1798 nära Wittenberg, död den 7 oktober 1859 i Dresden, var en tysk tonsättare, bror till Friedrich August Reissiger.

Reissiger studerade teologi och därefter musik för Schicht samt i Wien, München och Italien. Han blev 1826 musikdirektor vid tyska operan i Dresden, sedermera hovkapellmästare där (efter Weber). 

Reissiger var en skicklig, fruktsam och på sin tid omtyckt kompositör, vars många alster sedan länge är så gott som alldeles glömda. Längst bibehöll sig uvertyrerna till Die felsenmühle och Yelva, några pianotrior samt en vals, allbekant under det falska namnet Webers sista tanke. 

Han skrev flera operor, ett oratorium, mässor, hymner, saker för orkester och en mängd kammarmusik, pianosoli samt visor, som förebådar Franz Abts och Friedrich Wilhelm Kückens känslosamma stil och på sin tid sjöngs mycket även i Sverige, med mera. Han blev 1841 ledamot av Musikaliska akademien i Stockholm.

Källor 

 

Tyska klassiska kompositörer
Tyska operatonsättare
Tyska dirigenter
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Tyska musiker under 1800-talet
Födda 1798
Avlidna 1859
Män
Ugglan
Personer från Wittenberg
Ri Myong-Guk

Ri Myong-Guk, född 9 september 1986, är en nordkoreansk fotbollsmålvakt som för närvarande spelar för Pyongyang i nordkoreanska ligan samt i Nordkoreas fotbollslandslag.

Han spelade 15 matcher i kvalet för Nordkoreas fotbollslandslag. Han höll även nollan i den avgörande gruppspelsmatchen mot Saudiarabiens fotbollslandslag. Hans föreställningar gjorde så att han blev nominerad till Asiens bästa spelare 2009 utmärkelsen.

Källor 
 FIFA player statistics 
 Ri Myong-Guk - spelarprofil 

Födda 1986
Män
Nordkoreanska fotbollsmålvakter
Spelare i Pyongyang SC
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2011
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2015
Levande personer
Personer från Pyongyang
WP:Projekt Korea