José de Alencar

José Martiniano de Alencar (född 1 maj 1829 i Messejana, död 12 december 1877 i Rio de Janeiro ) var en brasiliansk journalist, författare, jurist och politiker. Han föddes i Messejana i nordöstra Brasilien. Efter juridikstudier i São Paulo arbetade han som journalist i Rio de Janeiro. Som justitieminister i regeringen Itaboraí 1868 gjorde han sig känd som motståndare till slaveriets avskaffande. José de Alencar var en av de främsta brasilianska författarna under romantiken. Brasiliens självständighet och nationalism var genomgående teman i hans verk. José de Alencar var skyddspatron för Machado de Assis stol nummer 23 i Academia Brasileira de Letras (Brasilianska litterära akademin). Han dog av tuberkulos, 48 år gammal.

Barndom och studier 
José de Alencar var barnbarn till revolutionären Bárbara de Alencar. Fadern José Martiniano de Alencar var senator för delstaten Ceará. Barndomshemmet låg i Messejana, idag en stadsdel i Fortaleza. de Alencars födelse blev en stor skandal då den var resultatet av en illegitim relation mellan fadern, som även varit präst i katolska kyrkan, och dennes kusin Ana Josefina de Alencar. Cazuza, som de Alencar kallades i familjen, fick så småningom elva syskon. 

Familjen flyttade 1840 till Brasiliens dåvarande huvudstad, Rio de Janeiro. Efter studier i Rio de Janeiro, São Paulo och Olinda tog han juristexamen vid Faculdade de Direito de São Paulo.

Tidig karriär
Efter att ha tagit sin juristexamen reste han till Rio de Janeiro och började arbeta för tidningarna Correio Mercantil och Diário do Rio de Janeiro. Vid den tiden anställde Correio Mercantil andra viktiga brasilianska författare som Machado de Assis och Joaquim Manuel de Macedo. Sedan han hindrats från att publicera vissa artiklar i Correiro köpte han och några vänner tidningen Diário do Rio de Janeiro där han publicerade sina första romaner, Cinco Minutos (1856) och A Viuvinha (1857).

Genombrott och sen karriär
Efter den delvisa framgången med hans första texter publicerade de Alencar O Guarany (1857), vilket gjorde honom känd i hela landet. Romanen blev senare underlag för operan Il Guarany. O Guarany var den första i en trilogi om den brasilianska ursprungsbefolkningen. De andra två är Iracema (1865) och Ubirajara (1874). I dessa böcker kläs infödingarna som hans europeiska motsvarigheter, de medeltida riddarna. Eftersom Brasilien inte hade något förflutet (enligt de Europeiska kolonisatörerna) var lösningen att skapa en nationell mytologi som anpassade europeiska beteenden till tropiska värden. de Alencars stora projekt var att säkra Brasiliens självständighet på alla sätt.

Verk

Urbana romaner
 Cinco Minutos, roman, 1856
 A viuvinha, roman, 1857
 Lucíola, roman, 1862
 Diva, roman, 1864
 A pata da gazela, roman, 1870
 Sonhos d'Ouro, roman, 1872
 Senhora, roman, 1875
 Encarnação, roman, 1877 - gavs ut efter hans död

Historiska romaner
 As minas de prata, roman, 1865
 Afarrábicos, roman, 1873
 A Guerra dos Mascates, roman, 1873

Regionala romaner
 O gaúcho, roman, 1870
 O Sertanejo, roman, 1876

Lantliga romaner
 O tronco do ipê, roman, 1871
 Til, roman, 1872

Inhemska romaner
 O Guarany, roman, 1857
 Iracema, roman, 1865
 Ubirajara, roman, 1874

Pjäser
 O Crédito, pjäs, 1857
 Verso e reverso, pjäs, 1857
 As asas de um anjo, pjäs, 1858 
 O demônio familiar, pjäs, 1858
 Mãe, pjäs, 1860
 A Expiação, pjäs, 1867
 O Jesuíta, pjäs, 1875

Andra verk
 Cartas sobre a confederação dos Tamoios, 1856
 O Marquez de Paraná: traços biograficos: publicados no Diario, 1856 
 A noite de São João, lyrik komedi, 1860
 Escabiosa (sensitiva), 1863  
 Os Filhos de Tupã, poesi, 1863
 Ao Imperador: cartas politicas de Erasmo, första sammanställningen av politiska brev, 17 november 1865 till 24 januari 1866
 Ao Marquez de Olinda - Erasmo, 1866 
 Ao Imperador: cartas politicas de Erasmo, andra sammanställningen av politiska brev, 4 juni 1867
 Ao Imperador: cartas politicas de Erasmo, tredje sammanställningen av politiska brev, mars 1868 
 Discussão do voto de graças, tal, 9 augusti 1869 
 A alma de Lázaro, 1873
 Como e porque sou romancista, 1873
 O ermitão da Glória, krönika, 1873?
 O garatuja, 1873
 Voto de graças, 1873
 Ao correr da pena, sammanställning av krönikor, 1874
 O nosso cancioneiro, 1874

Hyllningar
I Fortaleza finns en teater, ett torg och en tunnelbanestation med namnet José de Alencar. Stadsdelen och stranden Iracema är uppkallade efter romanfiguren.  

I stadsdelen Flamengo i Rio de Janeiro finns ett torg och en staty av José de Alencar.  

Alencarkratern på Merkurius är uppkallad efter José de Alencar.

Källor

Artikeln är, helt eller delvis, en översättning från engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 

 José Martiniano de Alencar (MetaLibri Digital Library)

Brasilianska författare
Personer från Fortaleza
Portugisiskspråkiga författare
Romantiken
Födda 1829
Avlidna 1877
Män