kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Volymelement

Volymelement är en typ av byggelement där golv-, vägg- och takdelar byggs ihop på fabrik. Andra namn som används är sektion eller modul. 

Genom att bygga i volymelement går det att göra klart ytskikt, installationer och inredning på fabriken. På byggplatsen ställs volymelementen efter transport samman på en färdigställd grund och kompletteras till en färdig byggnad, som ibland kallas modulhus eller modulbyggnad. Ett småhus kan till exempel bestå av ett till sex volymelement beroende på storlek och planlösning. 

Förutom till bostäder används volymelement ofta vid byggandet av kontor, skolor, förskolor. Metoden används också för mindre byggdelar såsom färdiga badrum liksom för arbetsbodar för byggarbetsplatser. Stommen i ett volymelement är oftast av trä men kan också utformas av ståldelar. Vanligast är att använda volymelement för byggnader upp till sex våningsplan.

Fördelen med att bygga i volymelement anses vara:
Snabbheten då överbyggnaden kan byggas samtidigt som grunden.	
Betydligt mindre transporter till och från byggarbetsplatsen, jämfört med traditionellt byggande.
Mindre risk för byggskador då merparten av arbetet sker på fabrik.
Den höga prefabriceringsgraden ger ökad möjlighet till rationalisering och kvalitetsövervakning.
Flyttbarheten då byggnaderna oftast är lätta att tas isär till volymelement igen. Flyttbarhetan medför möjligheten att hyra vissa byggnader viss tid.
Nackdelen kan vara en viss begränsning av möjliga planlösning samt att byggnadshöjden är högre per våningsplan och det kan göra det svårt att få in i hårt styrda detaljplaner.
Byggteknik
Mera Ruben Nilson

Mera Ruben Nilson är ett studioalbum av vissångaren Fred Åkerström, utgivet i juli 1971 på skivbolaget Metronome. Albumet är det andra där Åkerström tolkar Ruben Nilson (det första var Fred Åkerström sjunger Ruben Nilson 1963).

Mera Ruben Nilson producerades av Anders Burman och spelades in i Metronomes studio i Stockholm 1–4 juni 1971 med Rune Persson som tekniker. Visorna arrangerades av Kjell Andersson och ackompanjerades av dennes orkester. Albumet designades av Stig Söderqvist med foton tagna av Otmar Thormann. Konvoluttexten skrevs av Mats Rehnberg. Albumet utkom i en nyutgåva på CD 1990.

Innehåll 
Där inget annat anges är text och musik av Ruben Nilson.

LP 
 Sida A
 "Den sanna sjömansvisan" – 2:33
 "Syndafloden" – 2:01
 "Sjukbesök" – 2:35
 "Full tid" – 1:34
 "Rallarevisa" – 2:41
 "Gårdsmusikanter" – 2:24
 "Positivhalaren" – 2:37 (musik Kjell Andersson)

 Sida B
 "Begravningsentreprenörerna" – 2:06
 "Önskevisa" – 2:19
 "Adam och Eva" – 2:27
 "Fru Kristina" – 1:58
 "Balladen om Eken" – 2:58
 "Ungkarlsvisan" – 2:04

CD 
 "Den sanna sjömansvisan" – 2:33
 "Syndafloden" – 2:01
 "Sjukbesök" – 2:35
 "Full tid" – 1:34
 "Rallarevisa" – 2:41
 "Gårdsmusikanter" – 2:24
 "Positivhalaren" – 2:37 (musik Kjell Andersson)
 "Begravningsentreprenörerna" – 2:06
 "Önskevisa" – 2:19
 "Adam och Eva" – 2:27
 "Fru Kristina" – 1:58
 "Balladen om Eken" – 2:58
 "Ungkarlsvisan" – 2:04

Medverkande 
 Kjell Andersson – arrangör, ackompanjemang
 Anders Burman – producent
 Rune Persson – tekniker
 Fred Åkerström – sång

Källor 

Musikalbum 1971
Album av Fred Åkerström
Svenskspråkiga musikalbum
Album producerade av Anders Burman
Album utgivna på Metronome
Bioanalytik

Bioanalytik är ett högskoleutbildningsprogram i Finland.

I Finland är bioanalytik ett utbildningsprogram för bioanalytiker.

Bioanalytik handlar om laboratorieundersökningar för att påvisa sjukdomar eller tillstånd hos människan, till exempel bestämning av glukoshalten i blodet för att påvisa diabetes.

En bioanalytiker jobbar på laboratorier inom vårdsektorn (sjukhus, hälsovårdscentral), läkemedelsindustrin och forskning.

En bioanalytiker skall vara förtrogen med människokroppen och alla dess celler. Dessutom bör en bioanalytiker förstå förändringar som sker i kroppen vid sjukdom och ha kunskap om olika kliniska laboratorieundersökningar som används för att diagnostisera sjukdomar. Bioanalytiken är en del av sjukdomsdiagnostiken.
I studierna ingår människans anatomi och fysiologi, cellbiologi, histologi, biokemi, molekylärbiologi, genetik, immunologi, hematologi, mikrobiologi, kemi och fysik. En stor del av studierna handlar också om metodologi och metodik kring de olika laboratorieundersökningarna och innehåller laborationer.

Inom bioanalytik finns olika delområden:
En patient med angina/halsfluss kan få hjälp av mikrobiologisk bioanalytik som undersöker mikrober.
En patient med leukemi kan få hjälp av hematologisk bioanalytik som undersöker blodceller.
En patient med diabetes kan få hjälp av biokemisk bioanalytik som undersöker ämnen i blod och kroppsvätskor.
En patient med rytmstörningar kan få hjälp av fysiologisk bioanalytik som undersöker fysiologiska funktioner.
En patient med en ärftlig sjukdom kan få hjälp av molekylärbiologisk bioanalytik som undersöker gener.
En patient med tumörer kan få hjälp av cytologisk och histologisk bioanalytik som undersöker celler och vävnader.

En laboratorieundersökning handlar inte enbart om att analysera. Ofta är den viktigaste fasen i en laboratorieundersökning det som sker före provets analysering, den så kallade preanalytiska fasen. 
Provtagningsförberedelserna, provtagningstillfället och patientbemötandet påverkar undersökningens tillförlitlighet. Det är viktigt att beakta patientidentifieringen, provtagningsmaterial, provtagningstidpunkten och rätt provtagningsteknik.

Bioanalytik omfattar 3,5 år av högskolestudier och en bioanalytiker blir specialist på hela laboratorieundersökningsprocessen.

Se även
Biomedicinsk analytiker motsvarande utbildning och yrke i Sverige

Externa länkar
https://web.archive.org/web/20111111095435/http://ansokan.novia.fi/YH-examen/bioanalytik.html
http://www.novia.fi/bioanalytik
https://web.archive.org/web/20071025042427/http://www.opintoluotsi.fi/sv-FI/koulutusalat_ja_ammatit/opetusohjelma.aspx?StudyProgrammeId=61b72c96-70f8-4769-a3a6-cb6dad76ebe8
http://www.finlex.fi/sv/laki/alkup/2003/20030352
http://www.finlex.fi/sv/laki/ajantasa/2003/20030351
http://vaasa.bioanalyytikkoliitto.fi/
Utbildning i Finland
Yrken inom hälso- och sjukvård

fi:Bioanalyytikko
Tavaris Tate

Tavaris Tate, född den 21 december 1990, är en amerikansk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Tate deltog vid inomhus-VM 2010 i Doha där han tillsammans med Jamaal Torrance, Greg Nixon och Bershawn Jackson ingick i det amerikanska stafettlaget på 4 x 400 meter som vann guld.

Personliga rekord 

 400 meter - 45,48 från 2009

Källor 

 Fakta på IAAF:s webbplats 

Födda 1990
Män
Levande personer
Amerikanska kortdistanslöpare
Erik Sandblad

Nils Håkan Erik Sandblad, född 22 oktober 1881 i Rydaholm, Grannkärrs komministergård, död 20 februari 1920 i Hindås, var en svensk jurist och politiker. 

Han var son till Nils Sandblad och Mathilda Sjögren. När Erik var fem år gammal flyttade familjen till Göteborg, där hans far då blivit kyrkoherde i Gamlestads församling. År 1892 blev han elev vid Göteborgs högre latinläroverk. År 1901 tog han mogenhetsexamen, och samma år blev han inskriven vid Göteborgs nation i Lund vid Lunds universitet. År 1905 tog Sandblad juris utriusque kandidatexamen och började tjänstgöring vid Ingelstads och Järrestads domsaga med tingsställe i Hammenshög och Simrishamn. Vid tingstjänstgöringens slut erhöll Sandblad titeln vice häradshövding. 

Efter studierna flyttade Sandblad till Göteborg, där han 1907 anställdes på Friman & Carlander Advokatbyrå. År 1910 blev Erik Sandblad juridiskt ombud vid Älvsborgs hypoteksförening (1850). Familjen Sandblad flyttade till en våning på Gustav Adolfs torg 3. Under valet 1912 invaldes Sandblad till Göteborgs stadsfullmäktige. År 1914 invaldes Sandblad till drätselkammarens andra avdelning. År 1918 blev Sandblad ordförande för drätselkammarens andra avdelning. Och det var just i egenskap av sin position här som Sandblad kom att spela ett avgörande inflytande. 

Erik Sandblad sökte verka mot bostadsbristen. Flera områden i Göteborg kom att exploateras genom ärenden som kan förknippas med Sandblads namn som politiskt signum, som Lorensbergsteatern, spårvägen mot bebyggelsen i Lundby.  

År 1919 avsade sig Sandblad sig alla kommunala uppdrag på grund av sitt motstånd mot högerpartiets tillmötesgående gentemot rösträttsreformerna, en negativ inställning han upprätthöll tillsammans med Arne Forssell. Sandblad hade ett stort intellektuellt och ekonomiskt inflytande på Göteborgs Aftonblad. Han avled av lunginflammation 1920. Jordfästningen ägde rum den 26 februari 1920 i Härryda kyrka, där Magnus Wieselgren var officiant.   

Erik Sandblad var gift med Doris Sofia Frunck (1888–1976). Han var far till Henrik Sandblad och farfar till Håkan Sandblad. Vidare var han farbror till Nils Gösta Sandblad. Makarna Sandblad är begravda på Härryda kyrkogård.

Referenser 
 Göteborgs stadsfullmäktige, II. 1863–1962. Göteborg 1963
 Henrik Sandblad, Bönder, borgare, präster och andra. Göteborg 1988
 Minnesruna i Dagens Nyheter, 23 februari 1920, sid. 4
 Erik Sandblad på Gravar.se

Svenska politiker
Svenska jurister under 1900-talet
Ledamöter av Göteborgs kommunfullmäktige
Personer från Rydaholms socken
Födda 1881
Avlidna 1920
Män
Nikolaj Avksentjev

Nikolaj Dmitrijevitj Avksentjev, född 1878, död 1943, var en rysk politiker.

Avksentjev var en av de tidigareste och mest betydande medlemmarna av det social-revolutionära partiet. Han förvisadet till Sibirien på grund av delaktighet i revolutionen 1905 som medlem av Sankt Petersburgs arbetarråd. Avksentjev flydde 1907 till utlandet, och bildade 1914 i Frankrike ryska frivilliga emigrantsammanslutningar för deltagande i första världskriget på de allierades sida. 1917 ävervände han till Ryssland och blev ordförande i allryska bonderådets exekutiva kommitté, var därefter inrikesminister i Kerenskijs regering och på hösten 1917 ordförande i Ryska republikens provisoriska råd. Från 1918 började Avksentjev aktivt att bekämpa bolsjevikregeringen, och flydde kort tid därefter till Västeuropa.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Ryska politiker under 1900-talet
Födda 1878
Avlidna 1943
Män
Stockholms praktiska gymnasium

Stockholms praktiska gymnasium delades i november 2016 i två skolor och heter därefter Praktiska gymnasiet Stockholm Liljeholmen samt Praktiska gymnasiet Stockholm Bromma. Skolan i Liljeholmen ligger i lokaler i Liljeholmen och har cirka 300 elever och 35 lärare. Skolan i Bromma ligger i lokaler i Bromma och har cirka 70 elever och 8 lärare. Skolan startade 2000 och ingår i Praktiska AB. Sedan oktober 2017 är Praktiska Sverige AB en del av utbildningskoncernen Akademedia.

På skolan utbildas eleverna enligt lärlingsmodellen vilket innebär att halva utbildningstiden i gymnasiet fullgörs ute på arbetsplats.

Skolan i Liljeholmen har följande program:
Bygg och anläggningsprogrammet inriktning Husbyggnad och Måleri
Elprogrammet inriktning Elinstallatör
Fordonsprogrammet inriktningar Personbil
Handel och administrationsprogrammet inriktning Handel och service
Hantverksprogrammet inriktning Låssmed samt Modestylist 
Hotell och turismprogrammet inriktningar Hotell och konferens
Skolan i Bromma har följande program:
Restaurang- och livsmedelsprogrammet inriktning Kök och servering
VVS och fastighetsprogrammet inriktning VVS-montör och Fastighet

Externa länkar
Om skolan hemsida Praktiska

Gymnasieskolor i Stockholm
Glimmande nymf (musikalbum)

Glimmande nymf är ett studioalbum av Fred Åkerström med sånger av Carl Michael Bellman. Skivan gavs ut i februari 1975 på skivbolaget Metronome (skivnummer MLP 15.548). Det utkom på CD 1990 (skivnummer 9031-70855-2).

Albumet spelades in tillsammans med Trio CMB, vilken förutom Åkerström bestod av Katarina Fritzén (flöjt) och Örjan Larson (cello). Det producerades av Åkerström tillsammans med Hans Englund och låtarna arrangerades av Trio CMB. Illustrationen på omslaget är av Johan Tobias Sergel och konvoluttexten skrevs av Åkerström.

Åkerström hade spelat in Bellman redan 1964 då han gjorde "Nå skruva fiolen" tillsammans med Ann-Louise Hanson och Cornelis Vreeswijk. Fem år senare kom albumet Fred sjunger Bellman (1969). Genom Glimmande nymf och Vila vid denna källa (1977) kom han att etablera sig som en av sin tids stora Bellmantolkare. I sina tolkningar spände Åkerström över ett brett känsloregister, från kraftfullt vresig till lågmält kärleksfull. Han var noga med hur orden skulle uttalas och hur visorna skulle tolkas.

Albumet är inkluderat i boken Tusen svenska klassiker (2009).

Innehåll 
Text och musik av Carl Michael Bellman.
"Nå skruva fiolen (epistel nr. 2)" – 2:19
"Ack du min moder (epistel nr. 23)" – 8:05
"Mollberg satt i paulun (epistel nr. 41)" – 4:38
"Gråt Fader Berg (epistel nr. 12)" – 4:15
"Glimmande nymf (epistel nr. 72)" – 6:30
"Fader Bergström (epistel nr. 63)" – 2:32
"Bröderna fara väl vilse ibland (epistel nr. 35)" – 7:23
"Så lunka vi så småningom (sång nr. 21)" – 4:24

Medverkande 
 Hans Englund – producent
 Katarina Fritzén – flöjt
 Janne Hansson – tekniker
 Örjan Larson – cello
 Trio CMB – arrangemang
 Fred Åkerström – sång, gitarr, producent

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Tryckta källor

Externa länkar 
Trio CMB framför "Glimmande nymf" på Youtube

Musikalbum 1974
Album av Fred Åkerström
Album utgivna på Metronome
Guy-Crescent Fagon

Guy-Crescent Fagon, född den 11 maj 1638, död den 11 mars 1718, var en fransk botaniker och läkare.

Fagon var professor i botanik och kemi vid Jardin des Plantes, och därefter dess föreståndare. Han utsågs 1694 till Ludvig XIV:s livläkare. Fagon bidrog till att försköna Jardin des Plantes och genomförde botaniska exkursioner till Auvergne, Provence, Alperna och Pyrenéerna för att utöka dess samlingar. Han förmådde Louis XIV att beordra flera vetenskapliga expeditioner: med Charles Plumier 
till Amerika, med Louis Feuillée till Peru och Joseph Pitton de Tournefort till Asien.

Fagon var en av de första som konstaterade effekten av vattnet från Barèges och av kinabark. Han var hedersledamot av Franska vetenskapsakademin.

Referenser 

Franska läkare
Franska botaniker
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Födda 1638
Avlidna 1718
Män
Upplupen kostnad

Upplupen kostnad en typ av interimsskuld är en kostnad för något som förbrukats under året men inte betalats under perioden. Termen används främst vid bokföring.

Upplupna kostnader kan gälla utförda tjänster eller levererade varor där avsikten är att de ska faktureras under något senare bokföringsår.  Det kan till exempel gälla telefonsamtal eller elförbrukning som normalt betalas i efterskott eller köpta produkter och tjänster som betalas i efterskott.

Se även
Upplupen intäkt

Källor

Bokföring
Sven Rydén

Sven Erik Sture Rydén, född 16 mars 1925 i Bollnäs, död 16 mars 2018 i Solna, var en svensk målare och tidningstecknare.  

Sven Rydén föddes och växte upp i Bollnäs och utbildades vid Beckmans reklamskola i Stockholm 1946-48. 1951 knöts han till Svenska Dagbladet som frilanstecknare för att 1958 få fast anställning där. Under sina 40 år på Svenska Dagbladet blev Sven Rydén en av tidningens mest välkända medarbetare, som porträttör, tecknare och i de egna texter han emellanåt skrev på Marginalsidan. Vid sidan av detta verkade Sven Rydén som fri konstnär, med åren i allt mera ökande utsträckning. Hans främsta uttrycksmedel är akvarellen som han behandlar med en intensiv, ibland flammande kolorit. Motiven är främst hämtade från Öresund. En annan motivkrets är hämtad från replipunkten utanför Edsbyn. . 

På Waldemarsudde visades hans teckningar 1979, och under 1990-talet har bland annat konsthallarna i Örnsköldsvik och Skellefteå visat hans verk. Nämnas kan också utställningen i Laholms teckningsmuseum 2003 och Bollnäs kulturpris 2006 samt Solnas kulturpris 1968.
 
Han är representerad i Nationalmuseum, Statens porträttsamling på Gripsholm, H M Konungens samlingar, Bollnäs museum, Östergötlands länsmuseum i Linköping, Hälsinglands museum i Hudiksvall, Tessininstitutet i Paris, Helsingborgs museum och Solna stads samlingar. Tillsammans med Bo Grandien gav han 1996 ut boken Näsan först. Den innehåller ett stort urval av hans teckningar, och titeln syftar på att han alltid börjar med näsan då han skall göra ett porträtt.

Sven Rydénfonden
Sven Rydénfonden för tidningstecknare instiftades 1990. Avsikten var att stimulera intresset för tidningsteckningen som genre och konstart, både hos utövarna och arbetsgivarna. 

Fonden grundades efter en insamling bland Sven Rydéns många vänner och bekanta. Initiativtagare var ädelsmeden och professorn Sigurd Persson, och Sven Rydéns hustru, biträdande rektorn Aina Rydén. På grund av Svens anknytning till Hälsingland blev fondens första ordförande kommunalrådet Gunnar Sigfridsson, Edsbyn, och dess skattmästare bankdirektör Sivert Wästberg. Till sekreterare valdes professor Gideon Gerhardsson. År 2004 utsågs journalisten Ulf Wickbom till ny ordförande och till sekreterare konstvetaren professor emeritus Bo Grandien. Juryn utgörs av styrelsen, som självständigt, utan föregående ansökan, väljer pristagarna. Prissumman har legat på 25 000 kr. 

Följande pristagare har utsetts:
Hasse Erikson, Dagens Nyheter, 1992.
Stina Eidem, Dagens Nyheter, 1996.
Hans Gauffin, frilans, 1999.
Molly Bartling, frilans, Dagens Nyheter, 2003.
Lennart Karlsson, Bohusläningen, 2005.
Magnus Bard, Dagens Nyheter, 2007.
Ulf Sveningson, Göteborgs Posten, 2008.
Stina Wirsén, frilans, Dagens Nyheter, 2009.
Dennis Eriksson, frilans, 2010
Håkan Ljung, Dagens Nyheter, 2011.
Emma Adbåge, frilans, 2011

Bibliogafi 
Näsan först (1966) av Sven Rydén och Bo Grandien

Referenser

Noter

Externa länkar
Sven Rydén på Galleri Överkikaren 

Män
Födda 1925
Avlidna 2018
Svenska målare under 1900-talet
Svenska illustratörer
Personer från Bollnäs
Svenska tecknare under 1900-talet
Sven Caspersson Wijkman

Sven Caspersson Wijkman, född 19 januari 1754 i Östervåla församling, Västmanlands län, död 9 februari 1839 i Västerås domkyrkoförsamling, Västmanlands län, var en svensk biskop och politiker.

Han blev teologieprofessor vid Uppsala universitet 1795, teol.dr. 1800, kyrkoherde i Simtuna socken 1805, domprost i Västerås 1819 och biskop där 1825.

Sven Wijkman spelade en framträdande roll i prästståndet vid riksdagarna 1800–30 som liberal. Han var son till Casper Wijkman.

Referenser

Noter 

Biskopar i Västerås stift
Domprostar i Västerås
Prästeståndets riksdagsledamöter
Personer under gustavianska tiden
Personer från Östervåla socken
Födda 1754
Avlidna 1839
Män
Casper Wijkman

Casper Wijkman, född den 3 december 1718, död den 14 mars 1780, var en svensk präst och politiker. Han var far till Sven Caspersson Wijkman.

Wijkman blev kyrkoherde i Mo församling i Hälsingland 1759, kontraktsprost 1763. Han var även medlem i prästståndet vid riksdagarna 1760-62, 1765-66 och 1771-72, som mössornas ledare. Som belöning för sin verksamhet erhöll Wijkman 1772 Katarina församling i Stockholm.

Referenser

Externa länkar 

 

Kyrkoherdar i Stockholm
Prästeståndets riksdagsledamöter
Födda 1718
Avlidna 1780
Män
Sven Wijkman

Sven Wijkman kan syfta på bland andra:

 Sven Caspersson Wijkman (1754–1839), svensk biskop och politiker
 Sven Wijkman (1884–1949), svensk militär, politiker och journalist
Vila vid denna källa (musikalbum)

Vila vid denna källa är ett studioalbum av vissångaren Fred Åkerström, utgivet i april 1977 på skivbolaget Metronome. På albumet tolkar Åkerström Carl Michael Bellmans Fredmans epistlar.

Första sidans visor spelas av Trio CMB (Fred Åkerström, sång och gitarr, Karin Öhman, flöjt och Per Blendulf, cello), och andra sidan består av orkestertolkningar med cellospel av Peter Schuback. Alla arrangemang är av Georg Riedel. Albumet producerades av Hans Englund och spelades in i Metronomes studio i Stockholm under januari och mars 1977 med Lasse Holmberg som tekniker. Fotografierna togs av Torbjörn Calvero och på omslaget finns en illustration av Johan Tobias Sergel.

Innehåll 
 Sida 1
"Käraste bröder, systrar och vänner" (ep. 9)
"Vila vid denna källa" (ep. 82)
"Fader Movitz, bror" (ep. 67)
"Värm mer öl och bröd" (ep. 43)
"Tjänare, Mollberg, hur är det fatt?" (ep. 45)

 Sida 2
"Stolta stad" (ep. 33)
"Movitz helt allena" (ep. 44)
"Se Movitz, vi står du och gråter" (ep. 31)
"Gubben är gammal, urverket dras" (ep. 27)

Listplaceringar

Källor 

Musikalbum 1977
Album av Fred Åkerström
Svenskspråkiga musikalbum
Bellman
Album utgivna på Metronome
Nils Lago-Lengquist

Nils Lago-Lengquist, född 25 maj 1882 i Växjö, död 7 oktober 1935 i Stockholm, var en svensk journalist och författare.

Biografi

Karriär 
Nils Lago-Lengquist studerade vid Växjö allmänna högre läroverk 1891–1901 och skrev därefter in sig som student vid Uppsala universitet 1901. Han påbörjade sin journalistiska karriär som volontär vid Elfsborgs Läns Annonsblad 1903, blev redaktionssekreterare vid Örnsköldsviksposten 1904, Smålands Allehanda 1905 samt medarbetare mellan 1905 och 1913 vid tidningar som Köpings-Posten, Stockholms-Bladet, Nya Dagligt Allehanda, Stockholms Dagblad (1907–1913) och Dagen. År 1914 blev han andre redaktör på Dagen, men for redan 1915 utomlands som krigskorrespondent för Aftonbladet och Sydsvenska Dagbladet, för vilkas räkning han bevakade centralmakternas krigföring under första världskriget. Åren 1918–1923 var han bosatt på slottet Kalksburg utanför Wien, där han initierade flera projekt för att hjälpa nödlidande österrikare. När han återkom till Sverige var han 1927–1928 medarbetare på Stockholms Dagblad. Han publicerade även egna verk och översatte; vidare var han en flitig föredragshållare.

Lago-Lengquist dog 7 oktober 1935 och är begravd på Sandsborgskyrkogården.

Familj 
Nils Lago-Lengquist var son till kyrkoherden August Lengquist och Betty Nordström. Han var gift första gången 1912–1920 med skådespelerskan Esther Cederfeldt, och tillsammans fick de sonen Dick Lago-Lengquist, major i svenska armén. Han var gift andra gången 1920–1930 med grevinnan Thorvi Posse, dotter till greve Knut Posse och friherrinnan Sigrid Leijonhufvud.

Bibliografi 
Vindfälle (1910) diktsamling
Sancta Birgitta. Lyriskt-dramatiskt utkast i tre akter. Med förspel och epilog (1910)
Drömmare (1911)
Den heliga Birgitta (1911) roman med Stockholmsmotiv
Under kejsarörnar och halvmåne (1916) Skildring från tiden som krigskorrespondent 1915-18

Källor

Publicistklubbens porträttmatrikel 1936. Stockholm 1936

Födda 1882
Avlidna 1935
Svenska författare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Män
Gravsatta på Sandsborgskyrkogården
Journalister från Växjö
Författare från Växjö
Åkerströms blandning

Åkerströms blandning är ett studioalbum av vissångaren Fred Åkerström, utgivet 1982 på skivbolaget Metronome. Albumet blev Åkerströms sista.

Åkerströms blandning producerades av Anders Burman och spelades in i Metronomes studio i Stockholm 1981–1982. Ljudtekniker var Janne Ugand och visorna arrangerades av Anders Ekdahl. Albumet utkom på CD 1990.

Innehåll

LP 
 Sida A
"Artisten" (Fritz Sjöström)
"En liten konstnär" (Nils Ferlin, Lille-Bror Söderlundh)
"Kajsas udde" (Alf Hambe)
"När du går" (Kaj R. Hansson)
"Möte med musik" (Gösta Kullenberg)
"Far har fortalt" (Lillebjørn Nilsen)
"Liten gosse" (trad., text av Fred Åkerström)

 Sida B
"Fragancia" (Evert Taube)
"Visa till Katarina" (Fritz Sjöström)
"Margareta" ("The Last in Love", J.D. Souther, G.Frey, Åkerström)
"Sann berättelse ur livet" (Ruben Nilson, Åkerström)
"Vän av ordning" (Fritz Sjöström)
"Ett liv efter detta" (Gustaf Fröding, Torgny Björk)

CD 
"Artisten" (Fritz Sjöström)
"En liten konstnär" (Nils Ferlin, Lille-Bror Söderlundh)
"Kajsas udde" (Alf Hambe)
"När du går" (Kaj R. Hansson)
"Möte med musik" (Gösta Kullenberg)
"Far har fortalt" (Lillebjørn Nilsen)
"Liten gosse" (trad., text av Fred Åkerström)
"Fragancia" (Evert Taube)
"Visa till Katarina" (Fritz Sjöström)
"Margareta" ("The Last in Love", J.D. Souther, G.Frey, Åkerström)
"Sann berättelse ur livet" (Ruben Nilson, Åkerström)
"Vän av ordning" (Fritz Sjöström)
"Ett liv efter detta" (Gustaf Fröding, Torgny Björk)

Källor 

Musikalbum 1982
Album av Fred Åkerström
Svenskspråkiga musikalbum
Album producerade av Anders Burman
Album utgivna på Metronome