kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vitvingad gråfågel

Vitvingad gråfågel (Edolisoma ostentum) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Vitvingad gråfågel är en 25 cm lång svartvit tätting. Hanen har svart på huvud och övre delen av bröstet som formar en huva. På ovansidan är den mörkgrå på rygg och övergump, på vingarna svart med en vit vingfläck över större täckarna och tertialerna. Stjärten är svart med vitspetsade yttre stjärtpennor. Undertill är den mörkgrå på bröst och buk, medan undre stjärttäckarna är vita. Honan liknar hanen, men har grått huvud och ljusare undersida. Lätet består av en högljudd vass vissling, "tseeuu", som ibland formas till en längre serie.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i centrala Filippinerna (Guimaras, Negros och Panay). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades släktet i Coracina, men genetiska studier visar att Coracina i vidare bemärkelse är parafyletiskt i förhållande till Lalage och Campephaga. Vissa bryter ut denna art samt Edolisoma anale och Edolisoma ostentum till släktet Analisoma.

Status och hot 
Vitvingad gråfågel har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 6 000–15 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Vitbukig gråfågel

Vitbukig gråfågel (Coracina papuensis) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Vitbukig gråfågel är en mdelstor och slank tättingar. Ovansidan är ljusgrå och undersidan vit, med mörk tygel och en svag delad vit ring runt ögat. Ungfågeln saknar distinkt ögonmask som hos australisk gråfågel. En mörk morf förekommer även med ordentligt med svart i varierande mängder på haka och bröst, i kanterna bandad eller fläckad. Lätet är ett ljust och tvåstavigt gnisslande ljud.

Utbredning och systematik 
Vitbukig gråfågel har en vid utbredning från östra Indonesien österut till Salomonöarna och söderut till Australien. Den delas in i 13 underarter med följande utbredning:
 Coracina papuensis papuensis – norra Moluckerna, östra Små Sundaöarna (Kisar, Luang och Sermata), västpapuanska öarna samt låglänta områden på norra och västra Nya Guinea
 Coracina papuensis oriomo – låglänta områden på sydöstra Nya Guinea och i nordöstra Australien (norra Queensland)
 Coracina papuensis angustifrons – sydöstra Nya Guinea (Huonviken till Hall Sound)
 Coracina papuensis louisiadensis – ön Tagula (Louisiaderna)
 Coracina papuensis sclaterii – Bismarcköarna
 Coracina papuensis perpallida – Salomonöarna (Bougainville, Choiseul, Santa Isabel och Florida)
 Coracina papuensis elegans – Salomonöarna (New Georgia-öarna, Rendova och Guadalcanal)
 Coracina papuensis eyerdami – Malaita (Salomonöarna)
 Coracina papuensis timorlaoensis – Tanimbaröarna 
 Coracina papuensis hypoleuca – nordcentrala Australien; utanför häckningstid norrut till Tanimbar-, Kai- och Aruöarna
 Coracina papuensis apsleyi – Melville och Bathurstöarna (Northern Territory)
 Coracina papuensis artamoides – centrala och östra Queensland till norra New South Wales)
 Coracina papuensis robusta – nordcentrala och östra New South Wales till sydvästra Victoria och närliggande sydöstra South Australia

Manusgråfågel (C. ingens) betraktades fram tills nyligen som en underart till vitbukig gråfågel.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig men inkluderar manusgråfågeln i bedömningen.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Halmaheragråfågel

Halmaheragråfågel (Edolisoma parvulum) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar. Fågeln är endemisk för ön Halmahera i norra Moluckerna. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Halmahera
Vitbröstad gråfågel

Vitbröstad gråfågel (Ceblepyris pectoralis) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Vitbröstad gråfågel är en stor ochb knubbig medlem av familjen. Fjäderdräkten är grå med vit undersida och ljus ögonring runt det mörka ögat. Hanen är grå på strupe och bröst, medan honan är vit. Lätet är ett dämpad, ljust och fallande "seeeeuup". Arten liknar enfärgad gråfågel men är mycket ljusare undertill.

Utbredning och systematik 
Vitbröstad gråfågel förekommer i brachystegia-skogar i Afrika söder om Sahara. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Vitbröstad gråfågel placerades tidigare i släktet Coracina och vissa gör det fortfarande. Den och flera andra afrikanska gråfåglar lyfts dock numera oftast ut till släktet Ceblepyris efter genetiska studier.

Levnadssätt 
Vitbröstad gråfågel hittas i tätbevuxna skogslandskap, även miombo och ofta utmed floder. Den är en tystlåten och anspråkslös fågel som lätt undgår upptäckt när den rör sig långsamt genom vegetationens mellersta skikt.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Wallaceagråfågel

Wallaceagråfågel (Coracina personata) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Wallaceagråfågel delas in i sex underarter med följande utbredning:
 C. p. pollens – Kaiöarna (Kai Kecil, Kai Besar)
 C. p. floris – Sumbawa, Komodo, Rinca, Besar och Flores i Små Sundaöarna
 C. p. alfrediana – Lomblen och Alor i Små Sundaöarna
 C. p. sumbensis – Sumba (Små Sundaöarna)
 C. p. personata – Roti, Semau, Timor, Wetar, Leti, Moa, Sermata
 C. p. unimoda – Tanimbaröarna (Yamdena, Larat och Loetoe)

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Endemiska fågelarter i Indonesien
Fåglar i australiska regionen
Indokinesisk drillfågel

Indokinesisk drillfågel (Lalage polioptera) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Indokinesisk drillfågel är en 21–23 cm lång enfärgat grå gråfågel med relativt lite kontrast i fjäderdräkten. Hanen är grå med mörkare vingspetsar och vit undergump. Honann är ljusare grå med tunt tvärbandad undersidan. Den kan misstas för svartvingad drillfågel, men denna är generellt mörkare med mycket svagare tvärbandning på undersidan hos honan och mer jämnt spridda vita fläckar på undersidan av stjärten (hos indokinesisk drillfågel är dessa samlade i en klump). Lätet består av en fallande serie ljusa visslingar. Från flygande flockar hörs som gnissliga skall.

Utbredning och systematik 
Indokinesisk drillfågel förekommer i Sydostasien. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Lalage polioptera jabouillei – förekommer i norra Vietnam
 Lalage polioptera indochinensis – förekommer från Myanmar till centrala Thailand, centrala Laos och södra Vietnam
 Lalage polioptera polioptera – förekommer från södra Myanmar till södra Thailand, Kambodja och södra Laos

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Coracina, men genetiska studier visar att det släktet är parafyletiskt iförhållande till Lalage och Campephaga. Detta har lett till taxonomiska förändringar, bland annat genom att en handfull arter flyttats till Lalage.

Levnadssätt 
Inkokinesisk drillfågel hittas i öppen skog, framför allt torr lövskog, men också i skogskanter och trädgårdar. Födan består av insekter, bland annat fjärlslarver. Den födosöker långsamt men metodiskt i trädtaket och på medelhög nivå. Arten häckar april–maj, i Myanmar april–juli. Den placerar sitt tefatsformade bo av tunna kvistar och rötter högt uppe i ett träd. Däri lägger den två till tre ägg.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Skiffergråfågel

Skiffergråfågel (Coracina schistacea) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i ögrupperna Banggaiöarna och Sulaöarna utanför Sulawesi. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Sothuvad gråfågel

Sothuvad gråfågel (Edolisoma schisticeps) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Sothuvad gråfågel är en medelstor tätting. Hanen är enhetligt skiffergrå, med svarta vingkanter, svart spets på stjärten och ett svart ansikte. Honan är rostfärgad, hos vissa underarter med grå hjässa och andra med svag tvärbandning undertill. Bland lätena hörs olika stigande och fallande nasala visslingar samt ett begeistrat tjattrande.

Utbredning och systematik 
Sothuvad gråfågel delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Edolisoma schisticeps schisticeps – öarna Misool och Salawati samt nordvästra Nya Guinea
 Edolisoma schisticeps reichenowi – norra Nya Guinea (Geelvink Bay, Sepik)
 Edolisoma schisticeps poliopsa – södra Nya Guinea (Cape River, Astrolabe Bay)
 Edolisoma schisticeps vittata – D'Entrecasteaux-öarna (Fergusson och Goodenough)

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades släktet Edolisoma i Coracina, men genetiska studier visar att Coracina i vidare bemärkelse är parafyletiskt i förhållande till Lalage och Campephaga.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Vitögd gråfågel

Vitögd gråfågel (Coracina striata) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar. Den förekommer i skogsområden i sydöstra Asien, från södra Thailand till Sumatra och Borneo samt i Filippinerna.

Utseende och läte 
Vitögd gråfågel är en slank men ändå kraftig grå fågel med genomträngande ljusa ögon. Utseendet skiljer sig något geografiskt. I Filippinerna är både hane och hona svartbandade på undersidan och övergumpen, medan i resten av utbredningsområdet är hanen rent tecknad. Lätet är ett gnissligt skri som ofta avges i fallande serier.

Utbredning och systematik 
Vitögd gråfågel är en vida spridd fågel i Sydöstasien. Den delas vanligen in i hela 15 underarter med följande utbredning:
 Coracina striata sumatrensis – södra Thailand, Malackahalvön, Sumatra och på Borneo
 Coracina striata bungurensis – Anambas- och Natunaöarna i Sydkinesiska havet
 Coracina striata simalurensis – ön Simeulue utanför Sumatra
 Coracina striata babiensis – ön Babi Island utanför Sumatra
 Coracina striata kannegieteri – ön Nias utanför Sumatra
 Coracina striata enganensis – ön Enggano utanför Sumatra
 Coracina striata vordermani – Kangeanöarna i Javasjön
 Coracina striata striata – Filippinerna (Luzon, Polillo och Lubang)
 Coracina striata mindorensis – Filippinerna (Mindoro, Libagao och Tablas)
 Coracina striata panayensis – Filippinerna (Guimaras, Masbate, Panay, Ticao och Negros)
 Coracina striata boholensis – Filippinerna (Bohol, Leyte, Panaon, Calicoan och Samar)
 Coracina striata cebuensis – Cebu i Filippinerna, förmodligen utdöd.
 Coracina striata kochii – södra Filippinerna (Mindanao, Nipa och Basilan)
 Coracina striata difficilis – södra Filippinerna (Palawan, Busuanga och Balabac)
 Coracina striata guillemardi – Suluöarna

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN panayensis som den egna arten "visayagråfågel".

Levnadssätt 
Vitögd gråfågel hittas i skog och skogsbryn i låglänta skogar och förberg. Den födosöker i skogens mellersta och övre skikt, ofta tillsammans med andra fågelarter.

Status 
IUCN bedömer hotstatus för panayensis och övriga underarter var för sig, båda bestånd som livskraftiga.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Sulagråfågel

Sulagråfågel (Edolisoma sula) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i låglänta områden i Sulaöarna (Taliabu, Seho, Mangole och Sanana). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Azurgråfågel

Azurgråfågel (Coracina temminckii) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Azurgråfågeln är en stor och enfärgat blågrå gråfågel med rätt lång stjärt. Ögat är ljust och en svart teckning syns mellan näbb och öga. Ungfågeln uppvisar tvärbandad undersida. Bland lätena hörs hårda och raspiga "shhhhhhchu liksom mycket ljusa "sweee-sweee-sweee" som ökar i ljudstyrka.

 Utbredning och systematik 
Azurgråfågel förekommer i bergsskogar på Sulawesi och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Coracina temminckii temminckii – norra Sulawesi
 Coracina temminckii rileyi – centrala och sydöstra Sulawesi
 Coracina temminckii tonkeana'' – östra Sulawesi

Levnadssätt 
Azurgråfågeln hittas i bergsskogar från förberg och uppåt. Där ses den enstaka, i par eller i smågrupper i trädtaket. Den slår ofta följe med kringvandrande artblandade flockar.

Status 
Arten har ett begränsat utbredningsområde, men beståndet är stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den holländske ornitologen Coenraad Jacob Temminck (1778-1858).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Sulawesi
Cikadagråfågel

Cikadagråfågel (Edolisoma tenuirostre) är en fågel i familjen gråfåglar med vid utbredning från Sulawesi i Indonesien till Australien. Artgränserna både inom arten och gentemot dess närmaste släktingar är omtvistade.

Utbredning och systematik 
Systematiken kring cikadagråfågeln är omdiskuterad, där ett antal underarter ofta betraktas som egna arter. Följande lista med underarter och deras utbredning följer IOC med kommentarer om avvikelser:
 edithae – södra delen av Sulawesi
 pererratum – Kaledupa och Tomea i Tukangbesiöarna
 kalaotuae – ön Kalaotoa i Floreshavet
 emancipatum – ön Tanahjampea i Floreshavet
 timoriense – centrala Små Sundaöarna 
 pelingi – Banggaiöarna
 grayi – norra Moluckerna
 obiense – Obi och Bisa i centrala Moluckerna
 amboinense – södra Moluckerna
 matthiae – Stormöarna och St Matthiasöarna i Bismarckarkipelagen
 heinrothi – Niu Briten i Bismarckarkipelagen
 rooki – ön Umboi i Bismarckarkipelagen
 nehrkorni – ön Waigeo utanför västra Nya Guinea
 numforanum – ön Numfoor
 meyerii – ön Biak
 aruense – Aruöarna och låglandet Trans-Fly på södra Nya Guinea
 muellerii – öarna Kofiau och Misool, på Nya Guinea och i D'Entrecasteaux
 tagulanum – Tagula och Lisima i Louisiaderna
 rostratum – ön Rossel i Salomonöarna
 melvillense – norra Australien
 tenuirostre – östra Australien 

IUCN och Birdlife International urskiljer grayi, obiense (inklusive pelingi), rostratum och meyerii (inklusive numforana) som de egna arterna "moluckgråfågel", "obigråfågel", "rosselgråfågel" och "geelvinkgråfågel".

Tidigare behandlades amiralitetsgråfågel, yapgråfågel, palaugråfågel, bismarckgråfågel, gråhättad gråfågel och pohnpeigråfågel som en del av cikadagråfågel och vissa gör det fortfarande.

Släktestillhörighet 
Den liksom flertalet taxa placerades tidigare i Coracina, men DNA-studier visar att det släktet är parafyletiskt visavi drillfåglarna i Lalage.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Mauritiusdrillfågel

Mauritiusdrillfågel (Lalage typica) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Mauritiusdrillfågeln är en 22 cm fågel. Hanen är grå ovan och vit under. Honan är mycket annorlunda tecknad med fyllligt rostfärgad ovansidan och brunaktig undersida. Lätet beskrivs som en melodisk drill eller hårdare "tschrek".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i skogar på Mauritius (västra Maskarenerna). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Coracina, men genetiska studier visar att det släktet är parafyletiskt iförhållande till Lalage och Campephaga. Detta har lett till taxonomiska förändringar, bland annat genom att en handfull arter flyttats till Lalage.

Status och hot 
Mauritiusdrillfågeln har numera ett stabilt bestånd. På grund av att det bara består av uppskattningsvis 600–700 vuxna individer och att utbredningsområdet är mycket begränsat är den ändå upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Mauritius
Svartvingad skogstörnskata

Svartvingad skogstörnskata (Hemipus hirundinaceus) är fågel i familjen vangor inom ordningen tättingar..

Utseende och läte 
Svartvingad skogstörnskata är en rätt liten (14–15 cm) skogslevande svartvit fågel. Ovansidan är glansigt svart hos hanen, brunsvart hos honan. Hos båda könen är undersidan vit med viss grå anstrykning på bröstet. Sången är sträv och upprepat rullande "bee-jee-jee-jee, bee-jee-jee-jee”.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Malackahalvön och Sumatra med de kringliggande öarna Simeulue, Nias, Riau, Lingga, Bangka och Belitung, vidare på Borneo, inklusive Banggi, och på Java och Bali. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Släktet har länge flyttats runt mellan olika familjer. Fram tills nyligen placerades arterna i familjen skogstörnskator (Tephrodornithidae) tillsammans med filentomorna och släktet Tephrodornis. Studier visar dock att denna grupp är nära släkt med vangorna och flyttas nu allmänt dit.

Levnadssätt 
Svartvingad skogstörnskata ses födosöka i övre och mellersta skikten av skogar i låglänta områden och lägre bergstrakter. Den gör ofta utfall från sittplats mot flygande insekter och rör sig i kringvandrande artblandade flockar.

Häckning 
Arten häckar april–juni på Malackahalvön, januari–april samt augusti–november på Sumatra samt augusti–september på Borneo. Det skålformade boet av lavar, barkbitar, växtfibrer och spindelväv bygger hanen och honan tillsammans. Det placeras sju till 40 meter ovan markpå en vågrät gren. Däri lägger den två ägg. Föräldrarna hjälps också åt med att ta hand om ungarna.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Vangor
Fåglar i orientaliska regionen
Bandvingad skogstörnskata

Bandvingad skogstörnskata (Hemipus picatus) är en asiatisk fågel i familjen vangor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Bandvingad skogstörnskata är en 15 cm lång, svartvit fågel. Den är mörk ovan med avgränsad svartaktig hjässa, ett vitt vingband och vita ytterkanter på stjärten. Undersidan är gråaktig.

Läten 
Bland lätena hörs ljudliga, ljusa "chir-rup, chir-rup".

Utbredning och underarter 
Bandvingad skogstörnskata delas in i fyra underarter:
 Hemipus picatus capitalis – förekommer från Himalaya till norra Myanmar, sydvästra Kina, norra Thailand och norra Indokina
 Hemipus picatus picatus – förekommer från Indiska subkontinenten till södra Myanmar, södra Thailand och södra Indokina
 Hemipus picatus intermedius – förekommer från Malackahalvön till nordvästra Malaysia, Sumatra och nordöstra Borneo
 Hemipus picatus leggei – förekommer på Sri Lanka

Den är huvudsakligen en stannfågel som häckar i orientaliska regionen men vissa populationer genomför säsongsbundna förflyttningar i höjdled.

Familjetillhörighet 
Släktet har länge flyttats runt mellan olika familjer. Fram tills nyligen placerades arterna istället i familjen skogstörnskator (Tephrodornithidae) med filentomor och släktet Hemipus. Studier visar dock att denna grupp är nära släkt med vangorna och flyttas nu allmänt dit.

Levnadssätt 
Bandvingad skogstörnskata är som namnet avslöjar en skogslevande fågel. Den uppträder i flockar, ofta artblandade, som rör sig genom trädtaket på jakt efter insekter på törnskatemanér.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Vangor
Fåglar i orientaliska regionen
Papuadrillfågel

Papuadrillfågel (Lalage atrovirens) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Papuadrillfågeln förekommer på Misool, Salawati och Waigeoöarna samt norra Nya Guinea. Tidigare inkluderades biakvisslaren (Lalage leucoptera) och vissa gör det fortfarande.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Moluckdrillfågel

Moluckdrillfågel (Lalage aurea) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i norra Maluku Utara (öarna Morotai, Ternate, Halmahera, Bacan, Kasiruta, Obi). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Moluckerna