kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mike Hazelwood

Mike Hazelwood, född 1941 i England, död 6 maj, 2001 i Florens, Italien, var en engelsk sångare, kompositör och låtskrivare.

Biografi
Hazelwood började sin karriär som DJ på radiostationen Radio Luxembourg i början av 1960-talet. År 1966 startade han gruppen Family Dogg tillsammans med Albert Hammond och Steve Rowland. Utöver arbetet med gruppen skrev han många låtar tillsammans med Albert Hammond, som "Little Arrows" för Leapy Lee, "Gimme Dat Ding" för The Pipkins, och "The Air That I Breathe" för Phil Everly av The Everly Brothers för hans soloalbum Star Spangled Springer (1973), som senare blev en stor hit för The Hollies.

Den 6 maj 2001 dog han av en hjärtattack under en semester i Florens, Italien.

Noter 

Brittiska låtskrivare
Födda 1941
Avlidna 2001
Män
Engeløya

Engeløya är en ö i Steigen kommun i Nordland fylke i Norge. 
Engeløya är en ö i norra delen av Steigen kommun i Nordlands fylke, Norge. Ön har en yta på 69 kvadratkilometer 69,25 km²

Engeløya är sammanbunden med fastlandet genom Engeløybroarna och riksväg 835. Engeløy flygplats, Grådussan, ligger på den nordvästra spetsen av ön. Steigens kyrka ligger på den sydvästra sidan av ön.

Natur 
Högsta punkten på Engeløya är Trohornet på 649 meter över havet. Den klippiga, bergiga ön har grässluttningar som är bördiga och den har några av de bättre jordbruksmarkerna i kommunen. Ön ligger i inloppet till Sagfjorden, strax söder om ön Lundøya. Engeløya har världens nordligaste hasselskog.

Historia 
Ön var boplats för hövdingar under vikingatiden och det finns många fornminnen på ön, särskilt i den sydvästra delen av ön. 1942 byggde tyskarna kustfästningen Batterie Dietl i Bø på Engeløya med tre 40,6 cm SK C/34 kanoner i Bø på Engeløya som en del av Atlantvallen.

Steigen sagaspill 
I Vollmoen Amfi sätts Steigen sagaspill upp vartannat år.

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar
Engeløystua Hotel
Eidvika på Engeløya
Nordhamran på Engeløya
Grådussan på Engeløya
Miljöstatus i Nordland: Engeløya

Öar i Nordland
Steigens kommun
Kal Mann

Kal Mann, född Kalman Cohen 6 maj 1917 i Philadelphia i Pennsylvania, död 28 november 2001 i Pompano Beach i Florida, var en amerikansk sångtextförfattare.

Mann började sin karriär inom området underhållning som en komediförfattare tills hans vän och låtkskrivaren Bernie Lowe uppmuntrade honom att försöka skriva sångtexter för musikindustrin. Mann skrev sånger tillsammans med Lowe och Dave Appell, där de kom på en rad av rock & roll #1-hits som Elvis Presleys "(Let Me Be Your) Teddy Bear", Bobby Rydells "Wild One", och Chubby Checkers "Let's Twist Again".

Mann och Lowe startade tillsammans skivbolaget Cameo-Parkway Records år 1956.

Kal Mann avled 2001 i Alzheimers sjukdom.

Födda 1917
Avlidna 2001
Amerikanska sångtextförfattare
Män
Hopen, Svalbard

Hopen är en norsk ö som utgör en del av Svalbard. Ön ligger i Barents hav 185 kilometer öst om sydspetsen på Spetsbergen. Ön är 33 km lång och 2 km bred.

Hopen saknar naturlig hamn och landstigningsfaciliteter. Den är omgiven av is mellan november och juli, och den får under denna tid besök av ett stort antal isbjörnar och polarrävar. Hopen är en viktig plats för dräktiga isbjörnhonor i Svalbards stam på ungefär  isbjörnar, som i november tar sig dit över isen, går i ide i grottor på ön och föder ungar – ofta två i en kull – i januari.

Ön namngavs 1613 av valskepparen Thomas Marmaduke från Hull efter sitt fartyg Hopewell, men kan ha upptäckts redan 1596 av  holländaren Rijp.

År 1943, under andra världskriget, byggde tyska Luftwaffe en meteorologisk station på östsidan mellan Kollerfjellet och Werenskioldfjellet på Hopen  som en del av Operation Zitronella. Den övertogs efter kriget av Meteorologisk Institutt och drivs sedan 1947 som Hopen Radio, bemannad med fyra personer i sexmåndaderspass. Stationen på Hopen har också betydelse för Search and Rescue-helikopterbesättningar.

Det finns inga sjöar eller vattendrag på Hopen, utan allt sötvatten kommer från smält snö eller nederbörd.

Hopen blev naturreservat i september 2003.

Fotogalleri

Källor 
Om Hopen på Meteorologisk Institutts webbplats (arkiverat)

Noter 

Öar på Svalbard
CHL Player of the Year

CHL Player of the Year är ett pris som delas ut årligen till den bäste spelaren i alla kanadensiska juniorligor. Vinnaren väljs bland de tre olika spelare som tidigare under säsongen belönats med Red Tilson Trophy (Mest Värdefulle Spelare i Ontario Hockey League), Michel Briere Memorial Trophy (Mest Värdefulle Spelare i QMJHL) respektive Four Broncos Memorial Trophy (Mest Värdefulle Spelare i WHL). Ungefär hälften av vinnarna har sedan gått vidare och blivit etablerade NHL-stjärnor (t.ex. Mario Lemieux, Joe Sakic och Sidney Crosby) men lika många har misslyckats i NHL och antingen fortsatt spela i Europa eller avslutat sina karriärer i förtid.

Vinnare
 2021-22 Logan Stankoven, Kamloops Blazers
 2019-20 Alexis Lafreniere, Rimouski Oceanic
 2018-19 Alexis Lafreniere, Rimouski Oceanic
 2017-18 Alex Barré-Boulet, Blainville-Boisbriand Armada
 2016-17 Alex DeBrincat, Erie Otters
 2015-16 Mitch Marner, London Knights
 2014-15 Connor McDavid, Erie Otters
 2013-14 Anthony Mantha, Val-d’Or Foreurs
 2012-13 Jonathan Drouin, Halifax Mooseheads
 2011-12 Brendan Shinnimin, Tri-City Americans
 2010-11 Ryan Ellis, Windsor Spitfires
 2009-10 Jordan Eberle, Regina Pats
 2008-09 Cody Hodgson, Brampton Battalion
 2007-08 Justin Azevedo, Kitchener Rangers
 2006-07 John Tavares, Oshawa Generals
 2005-06 Alexander Radulov, Remparts de Québec
 2004-05 Sidney Crosby, Océanic de Rimouski
 2003-04 Sidney Crosby, Océanic de Rimouski
 2002-03 Corey Locke, Ottawa 67's
 2001-02 Pierre-Marc Bouchard, Saguenéens de Chicoutimi
 2000-01 Simon Gamache, Foreurs de Val-d'Or
 1999-00 Brad Richards, Océanic de Rimouski
 1998-99 Brian Campbell, Ottawa 67's
 1997-98 Sergei Varlamov, Swift Current Broncos
 1996-97 Alyn McCauley, Ottawa 67's
 1995-96 Christian Dubé, Castors de Sherbrooke
 1994-95 David Ling, Kingston Frontenacs
 1993-94 Jason Allison, London Knights
 1992-93 Pat Peake, Detroit Junior Red Wings
 1991-92 Charles Poulin, Laser de St-Hyacinthe
 1990-91 Eric Lindros, Oshawa Generals
 1989-90 Mike Ricci, Peterborough Petes
 1988-89 Bryan Fogarty, Niagara Falls Thunder
 1987-88 Joe Sakic, Swift Current Broncos
 1986-87 Rob Brown, Kamloops Blazers
 1985-86 Luc Robitaille, Olympiques de Hull
 1984-85 Dan Hodgson, Prince Albert Raiders
 1983-84 Mario Lemieux, Voisins de Laval
 1982-83 Pat LaFontaine, Juniors de Verdun
 1981-82 Dave Simpson, London Knights
 1980-81 Dale Hawerchuk, Cornwall Royals
 1979-80 Doug Wickenheiser, Regina Pats
 1978-79 Pierre Lacroix, Draveurs de Trois-Rivières
 1977-78 Bobby Smith, Ottawa 67's
 1976-77 Dale McCourt, St. Catharines Fincups
 1975-76 Peter Lee, Ottawa 67's
 1974-75 Ed Staniowski, Regina Pats

Referenser

Ishockeypriser
Priser och utmärkelser instiftade 1975
Skyros

Skyros () är den sydligaste ön i den grekiska ögruppen Sporaderna, nästan mitt i Egeiska havet, 37 km nordöst om Euboia. Med en yta på 209 km² är det den största av Sporaderna och har en befolkning på omkring 3.000 invånare (2003). Skyros tillhör regionen Grekiska fastlandet.

Under andra årtusendet före Kristus och strax därefter var ön känd som "Magneternas ö", där magneterna bodde.

Geografi 
Skyros utgörs av två genom ett näs förbundna delar. Norra delen av ön täcks av skog och där finns dess högsta punkt Olympusberget (792 meter), medan den södra, som domineras av berget Kochila, är kal och stenig. På ön finns god tillgång av marmor med färgad ådring.

Skyros huvudstad heter också Skyros (även lokalt känd under namnet Chora). Den ligger nu liksom i forntiden på östra sidan av öns nordvästra del, och i dess närhet finns hamnen Achilleios (nu Achili). Huvudhamnen, på västsidan av ön, är Linaria. På ön finns ett slott (kastro) som går tillbaka till den venetianska ockupationen (1200- till 1400-talet), ett bysantinskt kloster (Sankt Georgs kloster), den engelske poeten Rupert Brookes grav i Tris Boukes hamn och den arkeologiska utgrävningsplatsen Palamari från bronsåldern. Det finns många stränder vid kusterna och dessutom har ön sin egen ponnyras.

Skyros nås via färja från Kými på Euboia. Söder och sydväst om ön ligger fyra mindre öar: Skyropoula, Erinia, Valaxa och Sarakino.

Historia 
Som Skyros äldsta invånare nämns pelasger, karer och doloper, och ön kallades därför i forntiden Pelasgia eller Dolopia. Enligt sagan behärskades doloperna under tiden närmast före Trojanska kriget av konung Lykomedes, hos vilken Akilles någon tid lär ha vistats. Med Deidameia, en dotter till Lykomedes, var han fader till Neoptolemos. Först yngre sagor vet berätta hur Akilles, för att undgå att delta i Trojanska kriget, i kvinnokläder dolde sig bland konung Lykomedes döttrar. Enligt den attiska sagan var det även på Skyros som Akilles hämnades mordet på Theseus, som ska ha ägt rum på ön.

475 f.Kr. avsändes en expedition under ledning av Kimon till Skyros, dels för att göra slut på det av dess invånare sedan lång tid tillbaka bedrivna sjöröveriet och lägga ön under Atens välde, dels för att enligt det delfiska oraklets maning uppsöka Theseus ben och föra dem till Aten. Kimon hävdade, att han hade hittat Theseus kvarlevor på ön och återbördade dem till Aten, och Skyros blev en del av det attiska sjöförbundet, vilket senare blev det atenska imperiet.

Från denna tid räknades Skyros som Atens lagliga besittning och respekterades som sådan även i den antalkidiska freden år 387 f.Kr. 340 f.Kr. tog makedonierna över ön och härskade över den till 192 f.Kr., då de romerska och makedoniska styrkorna under Filip V återbördade den till Aten.

Under korstågsperioden innehades Skyros en längre tid av frankiska riddare under bysantinsk överhöghet, och ställde sig vid turkarnas framträngande under Republiken Venedigs skydd. Kort efter Konstantinopels erövring 1453 intogs det dock av turkarna och införlivades med deras rike.

Befolkning

Källor

Externa länkar 
 Skyros officiella hemsida 
Greklands öar
Sporaderna
Öar i Egeiska havet
Toni Kukoč

Toni Kukoč, född 18 september 1968 i Split i dåvarande Jugoslavien, är en kroatisk före detta basketspelare. Han blev NBA-mästare tre gånger med Chicago Bulls (1996–1998), och var under en period en av deras viktigaste spelare. Säsongen 1995/1996 var han lagets tredje bästa poänggörare, efter Michael Jordan och Scottie Pippen. Samma år tilldelades han NBA Sixth Man of the Year Award.

Lag 
  Jugoplastika Split (1985–1991)
  Benetton Treviso (1991–1993)
  Chicago Bulls (1993–2000)
  Philadelphia 76ers (2000–2001)
  Atlanta Hawks (2001–2002)
  Milwaukee Bucks (2002–2006)

Externa länkar 

 
 Toni Kukoč på FIBAEurope.com
 Toni Kukoč på NBA.com

Födda 1968
Kroatiska basketspelare
Spelare i Chicago Bulls
Spelare i Philadelphia 76ers
Spelare i Atlanta Hawks
Spelare i Milwaukee Bucks
Män
Levande personer
Idrottare från Split
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Jugoslavien
Olympiska silvermedaljörer 1988
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Kroatien
Olympiska silvermedaljörer 1992
Jugoslaviska olympiska silvermedaljörer
Kroatiska olympiska silvermedaljörer
Gualterio Looser

Gualterio Looser Schallemberg, född i Santiago den 4 september 1898, död där den 22 juli 1982, var en chilensk botaniker.

Solanum looseri Buk.(=S. etuberosum Lindl.), Nassauvia looseri Cabr. (Asteraceae), Aloysia looseri Mold. (Verbenaceae), Amaranthus looseri Suess. (Amaranthaceae), Astragalus looseri I.M.Johnst.(Fabaceae), och Tropaeolum looseri  Sparre (Tropaeolaceae) är namngivna för att hedra Looser.

Bibliografi (i urval) 

 1934. "Geografía Botánica de Chile" Översättning Karl F. Reiche  “Grundzüge der Pflanzenverbreitung in Chile“
 1928  Botánica miscelánea. Revista Univ. (Santiago) 13, 523
 1935 Smith L.B. & Looser G. Las especies chilenas del género Puya. Revista Univ. (Santiago)  20, 241-279.  
 1948 The ferns of southern Chile. Amer. Fern J. 38, 33-44
 1955 Los helechos (Pteridófitos) de Chile central. Moliniana 1, 5-95
 1973 El botánico chileno Eberhard Kausel. Bol. Soc. Argent. Bot. 15, 137

Växter namngivna av Looser 
 Blechnum chilensis (Kaulf.)Mett.var. reedii (Phil.)Looser (=B.cordatum (Desv.)Hieron.)
Copiapoa taltalensis (Werderm.)Looser
 Cryptocarya alba (Molina)Looser
Dicranopteris squamulosa (Desv.)Looser var gunckeliana Looser (=Gleichenia squamulosa (Desv.)T.Moore var.gunckeliana (Looser)Duek )
 Dennstaedtia glauca (Cav.)C.Chr.ex Looser
Garaventia graminifolia (F.Phil.)Looser
 Laurelia philippiana Looser (=Laureliopsis philippiana (Looser)Schodde)
Ochagavia carnea L.B.Sm. et Looser
Polypodium feuillei Bert. var. ibañezii Looser
Polystichum chilense (Christ)Diels var. dusenii Looser ex R.A.Rodr.

Källor 

 Gunckel L., H., Significado de los nombres genéricos de algunas plantas de la flora chilena Academia 4,157
 Marticorena C. 1992. Bibliografia botánica taxonómica de Chile Monographs in systematic Botany from the Miss. Bot. Gard. 41,
 Marticorena C.1984. Gaulterio Looser (1898-1982). Am. Fern J. 74
 Natural History Museum

Herbarium
"Conservatoire et Jardin botaniques de la Ville de Genève".

Externa länkar

 Rolleri C & Prada C. 2006. Catálogo comentado de las especies de Blechnum L. (Blechnaceae, Pteridophyta) de Mesoamérica y Sudamérica.An. J. Bot. de Madrid 63, 67-106.

Chilenska botaniker
Födda 1898
Avlidna 1982
Män
Personer från Santiago de Chile
Trophée Michel Brière

Trophée Michel Brière (engelska: Michel Brière Memorial Trophy) är ett pris som delas ut årligen till den mest värdefulle spelaren i LHJMQ. Priset har fått namn efter förre LHJMQ- och NHL-stjärnan Michel Brière, som år 1971 dog i följderna av en bilolycka. Genom åren har många framtida NHL-stjärnor belönats med Trophée Michel Brière – däribland Pat LaFontaine, Mario Lemieux och Sidney Crosby.

Vinnare 
 2010-11, Sean Couturier, Voltigeurs de Drummondville
 2009-10 Mike Hoffman, Saint John Sea Dogs
 2008-09 Nicola Riopel, Moncton Wildcats
 2007-08 Francis Paré, Saguenéens de Chicoutimi
 2006-07 Mathieu Perreault, Titan d'Acadie-Bathurst
 2005-06 Alexander Radulov, Remparts de Québec
 2004-05 Sidney Crosby, Océanic de Rimouski
 2003-04 Sidney Crosby, Océanic de Rimouski
 2002-03 Joël Perrault, Drakkar de Baie-Comeau
 2001-02 Pierre-Marc Bouchard, Saugenéens de Chicoutimi
 2000-01 Simon Gamache, Foreurs de Val-d'Or
 1999-00 Brad Richards, Océanic de Rimouski
 1998-99 Mathieu Chouinard, Cataractes de Shawinigan
 1997-98 Ramzi Abid, Saguenéens de Chicoutimi
 1996-97 Daniel Corso, Tigres de Victoriaville
 1995-96 Christian Dubé, Castors de Sherbrooke
 1994-95 Frédéric Chartier, Titan Collège Français de Laval
 1993-94 Emmanuel Fernandez, Titan Collège Français de Laval
 1992-93 Jocelyn Thibault, Castors de Sherbrooke
 1991-92 Charles Poulin, Laser de St-Hyacinthe
 1990-91 Yanic Perreault, Draveurs de Trois-Rivières
 1989-90 Andrew McKim, Olympiques de Hull
 1988-89 Stéphane Morin, Saguenéens de Chicoutimi
 1987-88 Marc Saumier, Olympiques de Hull
 1986-87 Robert Desjardins, Chevaliers de Longueuil
 1985-86 Guy Rouleau, Olympiques de Hull
 1984-85 Daniel Berthiaume, Saguenéens de Chicoutimi
 1983-84 Mario Lemieux, Voisins de Laval
 1982-83 Pat LaFontaine, Junior de Verdun
 1981-82 John Chabot, Castors de Sherbrooke
 1980-81 Dale Hawerchuk, Royals de Cornwall
 1979-80 Denis Savard, Canadien junior de Montréal
 1978-79 Pierre Lacroix, Draveurs de Trois-Rivières
 1977-78 Kevin Reeves, Canadien junior de Montréal
 1976-77 Lucien Deblois, Éperviers de Sorel
 1975-76 Peter Marsh, Castors de Sherbrooke Castors
 1974-75 Mario Viens, Royals de Cornwall
 1973-74 Gary MacGregor, Royals de Cornwall
 1972-73 André Savard, Remparts de Québec

Fetmarkerat = Spelaren vann samma år också CHL Player of the Year Award.

Externa länkar 
 LHJMQ:s webbplats Officiell förteckning, vinnarförteckning 

Ishockeypriser
Priser och utmärkelser instiftade 1973
Channel M

Channel M är ett televisionbolag baserat i Manchester. Bolaget hette ursprungligen Manchester Student Television, och bolagets utbud är inriktat på sådant som berör Greater Manchester. Kanalen började sända den 14 februari, 2000. Bolaget ägs av Guardian Media Group.

Externa länkar
Officiell webbplats

TV-bolag
Leif Sundell

Leif Sundell, född 15 februari 1958 i Borlänge, är en svensk fotbollsdomare. Han är mest känd för de matcher han dömde i EM i England 1996. Leif dömde även den omtalade Svenska Cupenfinalen 2004 mellan Djurgården IF och IFK Göteborg där han utdelade det andra gula kortet till en mycket förvånad Karl Svensson i IFK Göteborg som inte hade noterat det första, och som då blev utvisad. Djurgården vann och blev Cupmästare 2004.

Källor

Fotbollsdomare från Sverige
Män
Födda 1958
Levande personer
Personer från Borlänge
Brem-sur-Mer

Brem-sur-Mer är en fransk ort och kommun i departementet i deparetmentetet Vendée, Pays-de-la-Loire, vid Atlantkusten. År  hade Brem-sur-Mer  invånare., men under turistsäsongen på sommaren kan antalet invånare öka till uppemot .

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Brem-sur-Mer

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Vendée

Källor

Externa länkar 
Turistinformation
Kommunens webbplats

Orter i Pays de la Loire
Kommuner i Vendée
Anton Nilsson

Anton Nilsson kan avse:

 Anton Nilsson (metodist) (1885–1976) – en metodist och koralkompositör
 Anton Nilsson (friidrottare) (1887–1962) – en medelsdistanslöpare kring år 1910
 Anton Nilsson (fotbollsspelare) (född 2004) – en fotbollsspelare
 Anton Nilsson (sprinter) – en sprinter på 2010-talet
 Anton Nilson (1887–1989) – en svensk socialist och agitator som deltog i Amaltheadådet
 Anton Nilsson i Östrabo (1874–1942) – en högerpolitiker
 Anton Nilsson (pomolog) – en pomolog
Karl Albert av Sardinien

Karl Albert av Sardinien, född 2 oktober 1798 i Turin, död 28 juli 1849 i Porto, var från 1831 till 1849 kung av Kungariket Sardinien och hertig av Savojen.

Familj 
Karl var son till Carlo Emanuel av Savojen, Prins av Carignano och hans maka, Maria Christina av Sachsen.

Gift i Florens 1817 med Maria Theresa av Österrike, dotter till storhertig Ferdinand III av Toscana. 

Barn:

 Viktor Emanuel II av Italien (1820–1878) 
 Ferdinand, hertig av Genua (1822–1855) gift med Elisabeth av Sachsen (1830–1912)
 Maria Christina av Savojen (1826–1827)

Utmärkelser

Källor

Externa länkar 

Huset Savojen
Män
Födda 1798
Avlidna 1849
Savojens regenter
Sardiniens regenter
Mottagare av Annunziataorden
Mottagare av Sankt Mauritius- och Lazarusorden
Riddare av storkorset av Sankt Mauritius- och Lazarusorden
Malteserriddare
Anton Nilsson (metodist)

Anton Bernhard Nilsson, född 13 juli 1885 Husie församling, Skåne, död 3 september 1976, var en svensk pastor i flera metodistförsamlingar samt sångförfattare.

Han studerade vid Metodistkyrkans teologiska skola 1905–1908. Nilsson skrev mer än 300 sånger varav många med hans egna tonsättningar.

Sånger
Broder, om handen till plogen du satt
Här växlar det av dagar, år
När Guds nådes solsken lyser in

Födda 1885
Avlidna 1976
Män
Svenska koralkompositörer
Svenska psalmförfattare
Anton Nilsson (friidrottare)

Antonius (Anton) Abraham Nilsson, född 26 november 1887 i Jakob och Johannes församling i Stockholm, död 22 september 1962 i Sankt Görans församling i Stockholm, var en svensk medeldistanslöpare. Han tävlade för Fredrikshofs IF och vann SM på 1 500 meter 1908 samt var svensk rekordhållare på 3 engelska mil. Nilsson är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Referenser 
 
 
 
 Swedish Athletic Page

Noter 

Svenska medeldistanslöpare
Svenska mästare i medeldistanslöpning
Vinnare av Dicksonpokalen
Idrottare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1887 
Avlidna 1962
Män
Friidrottare i Fredrikshofs IF
FC Ingolstadt 04

FC Ingolstadt 04 är en fotbollsförening i Ingolstadt, Bayern, Tyskland. Klubben grundades 2004 genom att man slog samman fotbollssektionerna i MTV Ingolstadt och ESV Ingolstadt, och spelar för närvarande i 2. Bundesliga. Laget har spelat två säsonger i Bundesliga men blev nedflyttade säsongen 2016/17.

Historia 
Efter att MTV Ingolstadt och ESV Ingolstadt år 2004 hade slagits ihop, spelade FC Ingolstadt sin första säsong i tyska fjärdedivisionen Oberliga Bayern, och slutade på 2:a plats. Succén fortsatte då FC Ingolstadt vann ligan säsongen 2005/2006 och blev uppflyttade till Regionalliga Süd. Den första säsongen slutade laget på 5:e plats. Säsongen efteråt skedde en rekonstruering av ligasystemet, och FC Ingolstadt behövde sluta bland de 10 bästa lagen i ligan för att ta sig till den nya tredjedivisionen 3. Liga. De slutade på 2:a plats, och blev därför istället uppflyttade till 2. Bundesliga. Efter 5 säsonger i 2. Bundesliga, lyckades de, säsongen 2014/2015 vinna ligan, och blev för första gången någonsin uppflyttade till högsta divisionen Bundesliga.

Spelare

Spelartrupp

Utlånade spelare

Referenser

Noter

Externa länkar
 Officiell webbplats (FC Ingolstadt 04)
 Officiell webbplats (ESV Ingolstadt)
 Officiell webbplats (MTV Ingolstadt)
 The Abseits Guide to German Soccer
 FC Ingolstadt 04 på Weltfussball.de

Fotbollsklubbar i Tyskland
Sportklubbar bildade 2004
Sportklubbar i Bayern
MTV Ingolstadt

Männer-Turn-Verein von 1881 Ingolstadt är en idrottsförening i Ingolstadt med flera olika sporter på programmet. Den grundades 1881. 

Fotbollsektionen är numera en självständig förening under namnet FC Ingolstadt 04.

Sektioner
Basket
Beachvolleyboll
Bordtennis
Brottning
Friidrott
Fäktning
Gymnastik
Handboll
Judo
Karate och kobudo
Schack
Skidsport
Tennis
Volleyboll

Externa länkar 
 Webbplats för MTV 1881 Ingolstadt
 Homepage of MTV 1881 Ingolstadt's Judosektion
 Homepage of MTV 1881 Ingolstadt's friidrottssektion
 FC Ingolstadt 04 på Weltfussball.de
 MTV Ingolstadt på Weltfussball.de
 Abseits guide to German soccer – MTV Ingolstadt
 Das deutsche Fußball-Archiv historiska tyska fotbollsserietabeller 

Basketklubbar i Tyskland
Bordtennisklubbar i Tyskland
Brottningsklubbar i Tyskland
Upplösta fotbollsklubbar i Tyskland
Friidrottsklubbar i Tyskland
Fäktningsklubbar i Tyskland
Gymnastikklubbar i Tyskland
Handbollsklubbar i Tyskland
Judoklubbar i Tyskland
Karateklubbar i Tyskland
Schackklubbar i Tyskland
Skidklubbar i Tyskland
Tennisklubbar i Tyskland
Volleybollklubbar i Tyskland
Sportklubbar bildade 1881
Sportklubbar i Bayern
Four Broncos Memorial Trophy

Four Broncos Memorial Trophy, eller WHL Player of the Year, är ett pris som delas ut till årets spelare i WHL. Priset är uppkallat efter de fyra talangerna i Swift Current Broncos - Trent Kresse, Scott Kruger, Chris Mantyka och Brent Ruff - som dog i en bussolycka nyårshelgen 1986. Genom åren har många framtida NHL-stjärnor belönats med Four Broncos Memorial Trophy  - däribland Bobby Clarke, Bryan Trottier, Joe Sakic och Jarome Iginla. Vinnaren 1970–71, Ed Dyck, spelade för övrigt en säsong, 1975–76, i Sverige i Division 1-laget Bodens BK.

Vinnare

Anmärkningar

Referenser

Ishockeypriser
Priser och utmärkelser instiftade 1967
SC Charlottenburg

SC Charlottenburg är en idrottsklubb i stadsdelen Charlottenburg i Berlin, grundad 15 september 1902. Klubben 7 839 medlemmar den 1 januari 2022. Klubben är känd för sina framgångsrika friidrottare och volleyboll, där herrlaget spelar i Bundesliga. Totalt hade klubben sex lag som 2022 spelade i översta eller näst översta serien i sin sport.

Fotboll
Klubbens fotbollssektion har som bäst spelat i 2. Fußball-Bundesliga, vilket de gjorde 1983-1984, men har sedan dess hamnat längre ner i seriesystemet.

Volleyboll
Klubbens herrelitlag spelar under namnet Berlin Recycling Volleys.
De har blivit tyska mästare elva gånger (1993, 2003-2004, 2012-2014, 2016-2019 och 2021).

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats 
 Sektioner
 SCC fotboll 
 Berlin Recycling Volleys' (volleybollsektionen) 

SC Charlottenburg