kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Interimsposter

Interimsposter är ett gemensamt namn på interimsfordringar och interimsskulder.  Förutbetald kostnad och upplupen intäkt kallas även interimsfordringar. Dessa poster bokförs som tillgångar i balansräkningen.

Interimsfordringar

Förutbetald kostnad
(Förskottsbetalning)

Upplupen intäkt

Interimsskulder
Upplupen kostnad och förutbetald intäkt kallas även interimsskulder. Dessa poster bokförs som skulder i balansräkningen..

Upplupen kostnad

Förutbetald intäkt
(Föruterhållen)

Interimsfordringen återförs nästa år Interim, ad interim (lat) = tillfällig, tills vidare

Se även
Bokslut
Periodisering

Källor

 Lotta Dahlin, Torulf Jönson och  Björn Lundèn  (1998) Bokslut & årsredovisning 

 Bonniers svenska ordbok. Stockholm: Bonnier Fakta Bokförlag. 1998. (inb.)

Bokföring
Tord Ångström

Tord Knutsson Ångström, född 19 september 1892 i Uppsala, död 2 mars 1978, var en svensk ingenjör. Han var son till Knut Ångström och gift med Astrid Setterwall-Ångström.

Ångström blev diplomerad aviatör hos Louis Blériot i Pau 1912, civil arméflygare 1914, marinflygare 1915–16, utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1918, var ingenjör vid AB Thulins aeroplanfabrik 1918–19, trafikflygare vid första svenska regelbundna flygtrafiken Malmö-Köpenhamn 1919, statens besiktningsman för flygplan 1920, flygingenjör av första graden i Flygvapnets reserv, luftfartsinspektör vid Väg- och vattenbyggnadsstyrelsen 1936–45, chef för Luftfartsinspektionen i Luftfartsstyrelsen 1945–57 och expert vid Internationella civila luftfartsorganisationens (ICAO) sekretariat i Montréal 1946–47.

Ångström var redaktör för tidskrifterna "Flygning" 1921 och "Flyg- och motortekniskt bibliotek". Han deltog i flera luftfartskongresser, var sekreterare i Ingenjörsvetenskapsakademiens flygtekniska kommitté 1924–34, assistent vid Luftfartsmyndigheten 1930–36, ledamot av Nationernas förbunds studiekommission för internationell luftfart i Genève 1930. Han var generalkommissarie för internationella luftfartsutställningarna i Stockholm (ILIS) 1931 och 1936, statens granskningsman för ABA 1931–45, ledamot av Flygtekniska rådet 1948–57, styrelseledamot i Tekniska museet 1932–62, Sveriges representant vid ICAO i Montréal 1956–57 samt verkställande direktör för Flygtekniska byrån AB 1957. Han var verksam i USA 1957–60.
 
Ångström författade Flygmaskinen (1915), Kriget i luften (1915), Flygning (1915), Ballonger och luftskepp. i Verdandis småskrifter (1918). Om luftens fartyg (1919), De officiella statliga flygtävlingarna i England och Frankrike (1921), Om flygning och luftfart (1934) samt artiklar i tekniska handböcker och tidskrifter.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Svenska flygpionjärer
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Födda 1892
Avlidna 1978
Män
Uppsaliensare
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Ingenjörer från Uppsala
Abdurrahim El-Keib

Abdurrahim Khaled Abdulhafiz El-Keib, född 1950 i Tripoli, död 21 april 2020 i Tuscaloosa, Alabama, USA, var en libysk professor inom elektroteknik, entreprenör och politiker (oberoende) som mellan 31 oktober 2011 och 14 november 2012 var Libyens interima premiärminister, tillsatt av Nationella övergångsrådet.

El-Keib lämnade Libyen 1976 och blev strax därefter en medlem av den Libyska oppositionen mot Muammar al-Gaddafi och under en tid arbetade han för att hjälpa till att finansiera oppositionen. El-Keib kommer från en prestigefylld familj från Sabratha - en kuststad 70 kilometer från Tripoli. Under de första åren på 2000-talet återvände El-Keib till Libyen.

Referenser

Noter

Födda 1950
Libyska politiker
Libyens premiärministrar
Män
Avlidna 2020
Alumner från North Carolina State University
Personer i Libyen under 1900-talet
Personer i Libyen under 2000-talet
Personer från Tripoli
Alumner från University of Southern California
Charles Schefer

Charles Henri Auguste Schefer, född den 16 november 1820 i Paris, död där den 3 mars 1898, var en fransk orientalist och historiker, far till Christian Schefer.

Schefer studerade vid École des langues orientales vivantes i Paris och erhöll sedan anställning i utrikesministeriet. Han blev 1843 dragoman i Beirut och därefter i Jerusalem, Smyrna, Alexandria och Konstantinopel och utnämndes 1857 till professor i persiska vid École des langues orientales vivantes. Med anledning av massakrerna på de kristna i Damaskus 1860 sändes Schefer som franska regeringens ombud till Syrien, och 1862 företog han en resa som diplomatisk agent till Somalikusten, då Frankrike förvärvade Obok. År 1867 blev han president för ovannämnda École. År 1878 kallades han till ledamot av Académie des inscriptions et belles-lettres. 

Bland hans skrifter märks Histoire de l’Asie centrale de Mir Abd-oul-Kerim Boukhary (persisk text med fransk översättning, 1876), Relation de l’ambassade au Kharezm (Khiva) de Riza Qouly Khan (text och översättning, 2 delar, 1876-79), Sefer Nameh. Relation du voyage de Nassiri Khosrau en Syrie, en Pale-stine, en Égypte, en Arabie et en Perse, pendant les années de l’hégire 437-444 (1035-1042) (text och översättning 1881), Chrestomathie persane à l’usage des éléves de 1’Ecole spéciale des langues orientales vivantes (2 delar, 1883-85), Siasset Nameh, Traité de gouvernement, composé pour le sultan Melik-Chàh par le vizir Nizam oul-Moulk (persisk text och fransk översättning, 2 delar, 1891-97) och Mohammed Nerchakhy, Description topographique et historique de Boukhara (persisk text, 1892). 

Dessutom utgaf han flera äldre reseskildringar rörande Orienten, såsom Les voyages de Ludovico di Varthema ou le Viateur en la plus grande partie d’Orient. Traduction de l’italien en francais par J. Balarin de Raconis, commissaire de l’artillerie sous le roi Francois I (1888) och Le voyage de la Terre-Sainte, composé par maistre Denis Possot et achevé par messire Charles Philippe etc. 1532 (1890). Schefers orientaliska manuskriptsamling (omkring 700 band) tillhör numera Bibliothéque nationale i Paris.

Källor 

 

Franska orientalister
Franska historiker
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Frankrike under 1800-talet
Forskare från Paris
Ledamöter av Académie des inscriptions et belles-lettres
Födda 1820
Avlidna 1898
Män
Schefer

Schefer är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Andrei Schefer (född 1981), rysk ishockeyspelare
 Charles Schefer (1820–1898), fransk orientalist
 Iwan Alexejewitsch Schefer (född 1983), rysk isdansör
 Leopold Schefer (1784–1862), tysk diktare och komponist
 Ludwig Christof Schefer (1669–1731), tysk reformert teolog och pietist
 Marc Schefer (född 1981), schweizisk ishockeyspelare
 Markus Schefer (född 1965), schweizisk rättslärd

Se även 

 Scheffer
 Schäfer
Mobackens kapell

Mobackens kapell är en kyrkobyggnad som tillhör Tidaholms församling i Skara stift. Den ligger i Tidaholms kommun.

Historia
Kapellet uppfördes 1939 av Mobackens kapellförening efter ritningar av köpmannen Evald Gillbrand. Pengar till bygget fick föreningen in efter en två år lång insamling som startade med en auktion den 21 april 1937. År 1954 uppfördes klockstapeln och 1963 invigdes kyrkogården. Mobackens kapellföreningen upphörde 1968 och kapellet kom därefter att tillhöra Tidaholm - Agnetorps kyrkliga samfällighet.

Kyrkobyggnaden
Den lilla byggnaden har mörkimpregnerad stående träpanel och brant, tegeltäckt sadeltak. Vapenhuset är utbyggt. Kyrkorummet är av salstyp med indraget tunnvalv som går ända fram till den östra väggen och mittgång med fasta bänkkvarter. Altaret är placerat vid fondväggen. Kapellet renoverades 1974.

Inventarier
Altartavlan som föreställer Kristi himmelsfärd, har målats och skänkts till kapellet av Evald Gillbrand. 
Dopfunten, kyrksilvret och dopljusstaken är gåvor till kapellet av olika församlingsbor.
En ny orgel om fyra stämmor från Walter Thür Orgelbyggen anskaffades 1974.

Referenser

Externa länkar 

Mobackens kapell på svenskakyrkan.se

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Tidaholms kommun
Kyrkobyggnader invigda 1939
Kapell i Sverige
1939 i Sverige
Leopold Schefer

Gottlob Leopold Immanuel Schefer, född den 30 juli 1784 i Muskau i Oberlausitz, död där den 13 februari 1862, var en tysk skald och tonsättare. 

Schefer kom i vänskapligt förhållande till furst Pückler-Muskau och var under några år dennes generalfullmäktig, tillbragte därefter en längre tid på resor och slog sig slutligen ned i sin födelsestad. 

Han debuterade anonymt med en samling Gedichte mit Compositionen (1811), ägnade sig sedan åt den berättande dikten och utgav Novellen (5 band, 1825–29), Neue Novellen (4 band, 1831-35), Kleine Romane (5 band, 1837-39) med mera.

Därtill kom den populära samlingen truismer och tänkespråk: Laienbrevier (1834-35 ; 19:e upplagan 1898), Hausreden (1854; 4:e upplagan 1869) med flera. Ett urval av hans arbeten utkom 1845 (12 band; ny upplaga 1857)

Källor

Noter

Tyska poeter under 1800-talet
Tyskspråkiga poeter
Tyska novellförfattare
Tyskspråkiga novellförfattare
Tyska romanförfattare
Tyskspråkiga romanförfattare
Tyska klassiska kompositörer
Romantiska kompositörer
Tyska musiker under 1800-talet
Tyska författare under 1800-talet
Födda 1784
Avlidna 1862
Män
Ugglan
Giovanni Battista Franco

Giovanni Battista Franco, även känd som Battista Franco Veneziano, född omkring 1510 i Venedig, död 1561 i Venedig, var en italiensk målare och kopparstickare.

Franco kom som ung från Venedig till Rom, där han tog starka intryck av Michelangelos formvärld. Ett ingående studium av Sixtinska kapellets målningar ledde honom över i en manieristisk stil. Bland hans verk märks freskerna Johannes Döparens tillfångatagande i Oratorio di San Giovanni Decollato i Rom och Kristi liv i Urbinokatedralens sakristia. Större betydelse hade dock Franco som tecknare och kopparstickare. Han gjorde otaliga utkast till majolikaföremål och en stor mängd kopparstick.

Källor

Externa länkar

Personer från Venedig
Venetianska målare
Italienska grafiker
Födda 1500-talet
Avlidna 1561
Män
Svensk uppslagsbok
Kohort (Rom)

Kohort (latin: cohors) var en militär enhet i det romerska rikets armé. Den infördes c:a 100 f.Kr. av fältherren Marius. Kohorten utgjorde 1/10 av en legion och uppgick till 600 man.

Kohorten var indelad i sex centurier (underavdelningar), vilka förestods av en centurion. En centuria bestod av 100 legionärer.

Referenser

Externa länkar 

Romerska rikets militär och krig
Militärhistoria
Carl Ångström

Carl Ångström, född 22 april 1856 vid Taberg, Nordmarks socken, Värmland, död 18 september 1932 i Engelbrekts församling, Stockholm, var en svensk ingenjör. Han var son till professor Carl Arendt Ångström.

Ångström genomgick Teknologiska institutet 1873–1876 på mekaniska avdelningen, var maskinarbetare och ritare i Pittsburgh och vid Pennsylvania Railroads verkstäder i New York 1876–1878 samt konstruktör och maskiningenjör vid Washburn & Moens järnverk och verkstäder i Worcester, Massachusetts, 1878–1884. 

Återkommen till Sverige 1884, verkade Ångström som konstruktör och maskiningenjör vid Stora Kopparbergs bergslag till 1890, då han utnämndes till yrkesinspektör i dåvarande södra distriktet. Åren 1892–1909 var han verkställande direktör i Motala Verkstads Nya AB och chef för dess verkstäder. 

Ingenjörföreningen tilldelade honom 1882 Polhemspriset för en avhandling om vattenturbiner. Han skrev även uppsatser i tekniska ämnen i fackpressen. Ångström fungerade som prisdomare vid industriutställningarna i Stockholm 1886 (mindre industrin) och 1897, Malmö 1896, Gävle 1901 och Helsingborg 1903. Åren 1902–09 var han ledamot av Verkstadsföreningens överstyrelse. Ångström gravsattes i Gustav Vasa kyrkas kolumbarium i Stockholm.

Källor

 Ångström, Carl på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska direktörer
Svenska maskiningenjörer
Mottagare av Polhemspriset
Svenska ingenjörer under 1800-talet
Personer från Nordmarks socken
Gravsatta i Gustaf Vasa kyrkas kolumbarium
Födda 1856
Avlidna 1932
Män
Laura Van den Bruel

Laura Van den Bruel, född 19 januari 1995 i Morkhoven, är en belgisk sångerska, mer känd under namnen Iris och Airis.

Karriär

Tidiga åren 

Hon både sjöng och dansade som barn och var med i skolkören. Hon gjorde ett par sångframträdanden innan hon blev upptäckt år 2010 då hon deltog i en talangtävling organiserad av tidningen Joepie och skivbolaget Sonic Angel. Efter det fick hon ett skivkontrakt och släppte sin debutsingel "Wonderful". Första gången hon framträdde i nationell TV var då hon framförde låtarna "Safety Net" och "Would You?" i den belgiska uttagningen till Eurovision Song Contest 2012. 

Den 26 april 2012 släppte hon sitt debutalbum Seventeen.

Eurovision Song Contest 2012 

Den 18 november 2011 valdes hon internt av det belgiska TV-bolaget VRT (Vlaamse Radio- en Televisieomroep) att representera Belgien i Eurovision Song Contest 2012, som hålls i Azerbajdzjans huvudstad Baku den 22, 24 och 26 maj 2012.  Hon framförde låten "Would You?". Hon deltog i den första semifinalen den 22 maj. Hon lyckades dock inte ta sig vidare till finalen.

Hon är den näst yngsta belgiska representanten i Eurovision Song Contest någonsin efter den då trettonåriga Sandra Kim som representerade landet vid Eurovision Song Contest 1986 med låten "J'aime la vie" och vann hela tävlingen.

Diskografi

Album

Singlar

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Deltagarprofil på eurovision.tv

Födda 1995
Kvinnor
Levande personer
Artister som representerat Belgien i Eurovision Song Contest
Belgiska sångare
Deltagare i Eurovision Song Contest 2012
Jacob Sverdrup

Jacob Liv Borch Sverdrup, född den 8 februari 1775 på Lauga, död den 15 maj 1841 i Larvik, var en norsk jordbruksfrämjare, bror till Georg Sverdrup, far till Harald Ulrik och Johan Sverdrup.

Sverdrup blev 1795 student i Köpenhamn, var lektor ("overlærer") i Kongsberg 1807-12, var 1812-25 godsförvaltare av greve Wedel-Jarlsbergs gods Jarlsbergs huvudgård och upprättade på sin egen gård Sem i Borre Norges första lantbruksskola, som blev ett mönster för alla senare norska inrättningar av samma slag. År 1835 övertog Sverdrup förvaltningen av Fritzø järnverk och Larviks grevskap för danska konferensrådet Frederik Wilhelm Treschow.

Sverdrup utvecklade även en ganska omfångsrik litterär produktion, i vilken påverkan av Albrecht Thaer är märkbar. Bland annat utgav han Oeconomiske Annaler (1819-20), Magazin for Landmanden (1828-32), Lærebog i den norske Landhuusholdning (2 band, 1832-34; 3:e upplagan 1849), Chemie for Landmænd (1836) och Den erfarne Landmand. Et agronomiskt Blad (1837-39).  

Hans lantbruksseminarium fortsattes 1837-66 av sonen Peder Jakob Sverdrup (1802–1872), och dennes son Harald Ulrik Sverdrup (1846–1916), sedan 1875 lantbruksingenjör, gjorde sig ävenledes förtjänt om lantbrukets utveckling, bland annat som medstiftare av Det norske myrselskap, 1902, och tillhörde många år styrelsen i Selskapet for Norges vel.

Källor 

 

Födda 1775
Avlidna 1841

Män
Lantbruksreformatorer
Norska agronomer
Personer i Norge under 1800-talet
Personer från Trøndelag fylke
Alumner från Köpenhamns universitet
Ramón Franco

Ramón Franco Bahamonde, född 2 februari 1896, död 28 oktober 1938, var en spansk flygare och politiker. Han var bror till Francisco Franco, men med helt annan politisk åskådning.

Franco blev officer 1914 och pilot vid flygkåren 1921. Han deltog 1921-25 med utmärkelse i fälttåget i Marocko och blev major samma år. 22 januari-11 februari 1926 företog han en flygfärd från Palos i Spanien till Buenos Aires i Sydamerika, ca 10.000 kilometer på 70 flygtimmar. Franco, som 1929 lämnade flygkåren, var därefter en av den republikanska regimens främsta tillskyndare i Spanien. Flera gånger häktad, dömd men undkommen, ledde han bland annat kuppförsöket 15 december 1930 på flygfältet Cuatro Vientos i närheten av Madrid. Efter dess misslyckande var han verksam i Portugal och Paris, och återvände vid republikens införande 14 april 1931 och blev chef för flygkåren. Som sådan kvarstod han till juli samma år, då han invaldes i cortes som deputerad för Barcelona. Franco tillhörde det av överste F. Maciá ledda katalanska, vänsterrepublikanska partiet men drev även efter det nya statsskickets införande en revolutionär propaganda och undgick endast i sin egenskap av deputerad att bli åtalad för stämplingar mot republiken.

Källor 
  

Spanska militärer under 1900-talet
Spanska politiker under 1900-talet
Födda 1896
Avlidna 1938
Män
Personer från Ferrol
Georg Sverdrup (teolog)

Georg Sverdrup, född den 16 december 1848 i Balestrand, död den 3 maj 1907 i Minneapolis, var en norskamerikansk kyrkoman, son till Harald Ulrik Sverdrup, bror till Jakob Sverdrup. 

Sverdrup tog prästexamen i Kristiania 1871,  studerade semitiska språk i Tyskland med flera länder och anställdes 1874 som professor i gammaltestamentliga vetenskaper vid Augsburg Seminary i Minneapolis, vars styresman han blev 1878 och som under hans ledning blev medelpunkten för norsk-lutherska kyrkan i Amerika. År 1890 slöt han sig med sitt samfund till Den forenede norsk-lutherske kirke i Amerika, men skilde sig 1897 därifrån och stiftade Den lutherske frikirke, vars organ "Lutheraneren" han redigerade, och han deltog i uppsättandet av veckoskriften "Folkebladet". Genom Sverdrup grundlades den norsk-amerikanska missionen på Madagaskar, och han redigerade sedan 1901 dess organ "Gasseren". Sverdrups Samlede skrifter i udvalg (6 band, 1909-12) utgavs av Andreas Helland.

Källor

Noter

Lutherska teologer
Norska teologer
Amerikanska teologer under 1900-talet
Bibelforskare
Amerikanska professorer
Personer i Norge under 1800-talet
Personer från Sogn og Fjordane fylke
Födda 1848
Avlidna 1907
Män
Alumner från universitetet i Oslo
Brave

Brave kan syfta på:

 Brave (webbläsare) – fri webbläsare med öppen källkod

Musik 
 Brave (Jennifer Lopez-album)
 Brave (Marillion-album)
 Brave (sång) – en låt skriven av David Kjellstrand, Jimmy Jansson och Laurell Barker

Film 
 Brave – den engelska titeln på Modig (film)
Roberto Hilbert

Roberto Jan Hilbert, född 16 oktober 1984 i Forchheim, är en tysk fotbollsspelare. 

Hilbert började sin karriär i laget SpVgg Jahn Forchheim. Mellan 2010 och 2013 spelade han i det turkiska fotbollslaget Beşiktaş JK.

Referenser

Noter

Tyska fotbollsspelare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i SpVgg Greuther Fürth
Spelare i VfB Stuttgart
Fotbollsspelare i Beşiktaş JK
Fotbollsspelare i Bayer Leverkusen
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Spelare i Süper Lig
Födda 1984
Levande personer
Män
Personer från Forchheim
Jean-Charles François

Jean-Charles François, född 4 maj 1717, död 22 mars 1769, var en fransk kopparstickare.

François experimenterade tidigt med crayontekniken och framträdde från 1757 med en rad arbeten, som fick stor betydelse för det nya manerets genombrott.

Källor

Externa länkar 
 

Franska grafiker
Födda 1717
Avlidna 1769
Män
Personer från Nancy
Crayonmanér

Crayonmanér eller kritmanér är en sammanfattande benämning på olika grafiska metoder, som har för avsikt att efterlikna tonigheten och valörrikedomen i en kritteckning. 

Uttrycket begränsas vanligen till gravyr (koppar- och stålstick) och etsning, även om man inom litografin brukar skilja mellan crayon- och streckmetod. I crayonmanér upplöses alla fasta och klara linjer till små punkter, ungefär som i en kritteckning. Hit räknas främst alla arter av punkt- och roulettmaner, arbetat direkt på kopparplåten (crayongravyr) eller på grunderad plåt (crayonetsning), vidare "polyp- eller sandmetoden" samt den modernare "mjukgrundsetsningen".

Källor

Externa länkar	

Grafisk teknik
Stanislav Šesták

Stanislav Šesták, född 16 december 1982 i Demjata, är en slovakisk fotbollsspelare som spelar för FK Poprad. Han började sin karriär i fotbollslaget FK Demjata. När han var 16 år gammal gjorde han landslagsdebut för det slovakiska landslaget. Han har tidigare spelat för ŠK Slovan Bratislava, MŠK Žilina,  VfL Bochum,
Bursaspor och Ferencváros TC.

Referenser

Externa länkar 
 
 

Slovakiska fotbollsspelare
Slovakiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i ŠK Slovan Bratislava
Spelare i MŠK Žilina
Spelare i VfL Bochum
Spelare i MKE Ankaragücü
Spelare i Bursaspor
Spelare i Ferencváros TC
Spelare i FK Poprad
Spelare i Slovakiska superligan
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Spelare i Süper Lig
Spelare i Nemzeti Bajnokság I
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Födda 1982
Levande personer
Män
Nicolas-Louis François de Neufchâteau

Nicolas-Louis François de Neufchâteau, född 17 april 1750 i Saffais, Meurthe-et-Moselle, död 10 januari 1828 i Paris, var en fransk politiker och författare.

François debuterade 1766 som poet med stor framgång. Han var 1783-93 generalprokurator på Haiti. François blev 1791 medlem av lagstiftande församlingen, 1792 av konventet, och räknades där främst som girondist, men överlevde Robespierres fall och kom under direktoriet i förgrunden. År 1797 blev han inrikesminister, var 1797-98 medlem av direktoriet och 1798-99 åter inrikesminister. Efter Brumairekuppen blev François medlem av senaten, och blev 1804 dess president och biträdde som sådan Napoleon Bonaparte, då denne lät utropa sig till kejsare. Han blev greve 1808 och medlem av Franska Akademien 1816.

Källor

Noter

Frankrikes inrikesministrar
Franska politiker
Franska grevar
Franska poeter
Franskspråkiga poeter
Ledamöter av Franska Akademien
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Meurthe-et-Moselle
Födda 1750
Avlidna 1828
Män
Svensk uppslagsbok
Storofficerare av Hederslegionen
Ove Gotting

Ove Gotting, född 27 december 1957, är en svensk kördirigent, sångsolist, kantor och musikpedagog. 

Gotting är bosatt i Grönahög och verksam framför allt i Jönköping. Han arbetar som lärare och tidigare även linjeansvarig på musiklinjen på Södra Vätterbygdens folkhögskola. Han är även dirigent för Jönköpings kammarkör och Jönköpings orkesterförening. Gotting är välkänd för sin expertis inom körområdet och 2011 mottog han utmärkelsen Årets körledare för sitt arbete med professionella såväl som växande körsångare.

Källor

Födda 1957
Svenska kördirigenter
Svenska musikpedagoger
Män
Levande personer
Svenska kyrkomusiker
Min fru är en utomjording

Min fru är en utomjording (originaltitel: My Stepmother Is an Alien) är en amerikansk science fiction-komedifilm från 1988, med Richard Benjamin som regissör. Den svenska titeln i Finland är Styvmodern från rymden.

Handling 
Filmen handlar om vetenskapsmannen Steve Mills (Dan Aykroyd), som av en slumpartad händelse får kontakt med en planet i ett annat solsystem och råkar skada de mycket människolika innevånarnas livsbetingelser. Dessa skickar ut Celeste, en kurir (Kim Basinger) som ska försöka få Mills att upprepa sändningen. På vägen till Jorden får Celeste en snabblektion i hur saker och ting fungerar på Jorden - en lektion som visar sig vara ganska bristfällig och förvecklingarna staplas på varandra.
Mills dotter Jessie (Alyson Hannigan, som för övrigt debuterade i denna film) råkar få se några minst sagt märkliga saker som Celeste gör, hon pratar med någon i väskan, suger i sig ficklampsbatterier, plockar upp äggen ur det kokande vattnet med bara händerna, osv.

Om filmen 
Min fru är en utomjording regisserades av Richard Benjamin. Filmen hade svensk premiär i mars 1989 och rekommenderades från 11 år på bio.

Rollista (urval)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska science fiction-komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer 1988
Filmmusik av Alan Silvestri
Filmer från Columbia Pictures