kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Renate Lingor

Renate Lingor, född 11 oktober 1975 i Karlsruhe, är en tysk fotbollsspelare.

Klubbnivå 
Lingor började som 14-åring i SC Klinge Seckach i den tyska ligan där hon spelade fram till 1997 när hon gick över till 1. FFC Frankfurt. Lingor spelar huvudsakligen som central mittfälltare.

Landslagsnivå 
Lingors första landskamp var 1995 hon har varit med i det tyska lag som vann VM 2003 och som blev vann EM både 2001 och 2005.

Födda 1975
Tyska fotbollsspelare
Kvinnor
Levande personer
Tyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Tyskland
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2008
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Tyskland
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2004
Olympiska bronsmedaljörer 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Tyskland
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Tyskland
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1996
Personer från Karlsruhe
Spelare i dam-VM i fotboll 1999
Spelare i dam-VM i fotboll 2003
Spelare i dam-VM i fotboll 2007
Norderstedt

Norderstedt är en stad i det tyska distriktet (Landkreis) Segeberg i förbundslandet Schleswig-Holstein. Den är en förort till Hamburg och har cirka  invånare. Norderstedt ligger vid Hamburgs norra gräns och är den största staden i distriktet men inte dess huvudort.

Staden bildades så sent som 1970 som en sammanslutning av kommunerna Friedrichsgabe, Garstedt, Harksheide och Glashütte. Dessa samhällen hade vuxit under 1940-talet på grund av strömmen av flyktingar från tidigare tyska regioner (Ostpreussen och Övre Schlesien) och till följd av att många personer från Hamburg flyttade dit. Vid orternas förenande byggdes även ett nytt förvaltningscentrum med rådhus.

Norderstedt är anslutet till Hamburgs tunnelbana.

Källor

Kommuner och städer i Kreis Segeberg
Martin Glider

Martin Glider var ett tidigt amerikanskt glidflygplan. Det hade en vingyta på 21 kvadratmeter, vertikala och horisontella stabilisatorer bak och fram och vägde 80 kg. Snedställda bärplan på 7 kvadratmeter på varje sida bidrog till stabiliteten. 

Glidflygplanet konstruerades och tillverkades av William H. Martin i Canton Ohio 1908. Det är ett av de första monoglidflygpan som har genomfört en lyckad flygning. Eftersom konstruktören var för tung fick hans hustru Almina genomföra provflygningen 12 januari 1909. Vid den första flygningen nådde hon en höjd på cirka 10 meter, totalt genomfördes drygt 100 lyckade flygningar innan det ställdes åt sidan i juni samma år. Det drogs upp i luften av familjens häst och senare av en bil. 

Martin fick patent på sin konstruktion med snedställda bärplan 28 september 1909.

Familjen visade upp planet runt om i USA, bland annat i New York. 
Glidflygplanet finns idag utställt på MAPS Air Museum vid Akron-Canton Airport i North Canton Ohio.

Källor

Glidflygplan
Eutin

Eutin är en stad i det tyska förbundslandet Schleswig-Holstein och huvudort i distriktet (Landkreis) Ostholstein. Staden har cirka  invånare.

Eutin är uppkallat efter den germanska stammen jutar som befolkade området först. Sedan flyttade även slaver hit. 1156 fick Eutin marknadsrättigheter och furstbiskoparna av Lübeck hade sitt residens i orten som 1257 fick stadsrättigheter. 1803 blev staden del av hertigdömet, senare storhertigdömet, Oldenburg. 1937 upplöstes fristaten Oldenburg och Eutin kom istället att tillhöra Preussen. Sedan andra världskrigets slut ligger staden i Schleswig-Holstein.

Många kulturella personligheter, som diktarna Johann Gottfried Herder och Matthias Claudius, målaren Johann Heinrich Wilhelm Tischbein och översättaren Johann Heinrich Voß vistades länge i Eutin och historikern Friedrich August Ukert samt kompositören Carl Maria von Weber föddes där. Därför fick staden smeknamnet Nordens Weimar.

Se även
 Eutins slott

Källor

Kommuner och städer i Kreis Ostholstein
Quickborn

Quickborn är en stad i det tyska distriktet (Landkreis) Pinneberg i förbundslandet Schleswig-Holstein. Staden ligger cirka 20 kilometer nordväst om Hamburg och har ungefär  invånare.

Quickborn nämndes första gången i en urkund 1323. Den 6 februari 1974 fick samhället rätten att kalla sig stad. Stadens ekonomi kännetecknas av många pendlare som varje dag arbetspendlar till Hamburg. Dessutom har flera IT-företag kontor i staden.

Vänorter
Quickborn har följande vänorter:

 Boxholm i Sverige (sedan 1974)
 Malchow i Tyskland (sedan 1990)
 Uckfield i England (sedan 1990)

Kända Quickbornbor 
Franz Josef Degenhardt, låtskrivare och sångare.
Thomas Doll, fotbollsspelare och tränare.
Mike Krüger, komiker.

Källor

Kommuner och städer i Kreis Pinneberg
Arlington Aircraft Company

Arlington Aircraft Company var en amerikansk tillverkare av segelflygplan .

Företaget bildades 1960 av konstruktören Leonard Niemi för att tillverka Sisu 1A segelflygplan. Flygplanet som konstruerades och flög första gången 1958 var tänkt att säljas som en byggsats för hemmabygge, men när flygutprovningen visade att flygplanets prestanda överträffade förväntningarna bildades företaget för tillverkning av kompletta flygplan.

Efter att företaget flyttat till Greenville South Carolina blev det ett dotterbolag till Astro Corporation. Utöver prototypflygplanet som tillverkades 1958, tillverkades 10 Sisu 1A flygplan fram till 1965 då produktionen upphörde.

Amerikanska flygplanstillverkare
Ej längre existerande amerikanska fordonstillverkare
Företag bildade 1960
Företag upplösta 1965
Isla Perejil

Isla Perejil (spanska för "Persiljeön", arabiska Leila "natt", berbiska Tura "tom") är en spansk liten klippö i Gibraltar sund utanför Marockos kust. Den räknas i regel till de spanska Plazas de soberania men även Marocko gör anspråk på ön.

Geografi 
Isla Perejil ligger cirka 200 meter utanför Marockos kust och cirka 6 kilometer nordväst om den spanska exklaven Ceuta. 

Ön är en obebodd klippö och har en areal om ca 0,15 km² med en längd på ca 500 m och ca 400 m bred. Den högsta höjden är på 74 m ö.h.

Historia
Isla Perejil har troligen alltid saknat fast befolkning. Den 21 augusti 1415  erövrades ön (tillsammans med Ceuta) av Portugal under kung Johan, Portugals överhöghet erkändes 4 sep 1479 (Alcáçovasfördraget). Efter unionen med Spanien övergick området den 18 juli 1580  till spansk överhöghet. Under den portugisiska frigörelsen övertog Spanien området 1 december 1640 och vid Freden i Lissabon den 13 februari 1668 efter Portugisiska restaurationskriget kvarstod ön (och Ceuta) under Spanien.

Ön kvarstod under Ceutas och Spaniens förvaltning efter Spansk-marockanska kriget, den 30 mars 1912 skapades det fransk-spanska protektoratet Marocko (Fèsfördraget) uppdelad på Franska Marocko och Spanska Marocko, protektoratet omfattade dock inte Ceuta och Isla Perejil som kvarstod under direkt spanskt styre. Även vid Marockos självständighet 1956 kvarstod området under Spanien.

När Ceuta erhöll autonomistatus (Ciudad autónoma) den 14 mars 1995 medföljde även ön under Ceutas förvaltning.

Den 11 juli 2002  landsatte Marocko en polisstyrka på ön i syfte att övervaka illegal invandring vilket vållade en diplomatisk konflikt. Spanien sände den 15 juli militära styrkor som den 17 juli återtog ön utan strid.

I nuläget betraktas Isla Perejil snarare som ett ingenmansland än en del i "Plazas de soberania".

Referenser

Externa länkar 
 Kort om ön
 Flygbild över ön

Afrikas öar
Spanska exklaver
Spaniens öar
Spaniens avhängiga territorier
Öar i Medelhavet
Marockos geografi
Territoriella dispyter
Chris Owen

Chris Owen, född 25 september 1980 i Michigan, USA är en amerikansk skådespelare. Han är mest känd för sin roll som Chuck (The Sherminator) Sherman i American Pie-filmerna.

Filmografi

Externa länkar 
 

Födda 1980
Amerikanska skådespelare
Män
Levande personer
Skådespelare från Michigan
Landet för länge sedan VI: Hemligheten bakom Saurus-Berget

Landet för länge sedan VI: Hemligheten bakom Saurus-Berget () är den sjätte filmen i serien Landet för längesedan och den femte uppföljaren till klassikern Landet för längesedan. FIlmen släpptes direkt till video den 1 december 1998.

Handling 

De två busiga trehornsungarna Dinah och Danah rymmer till det hemliga Saurus-Berget som sägs vara magiskt. Lillefot och hans vänner ger sig av och letar rätt på dem. Väl där blir Lillefot räddad av en mystisk långhals som han hört sin morfar prata om. Lillefot vill veta mer om den mystiska långhalsen och får reda på mer och mer.

Källor

Fotnoter

Amerikanska filmer 1998
Amerikanska animerade filmer
Direkt till video-uppföljarfilmer
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 1998
Amerikanska uppföljarfilmer
Tango (tiodans)

Tango, mer specifikt ballroom-tango, internationell tango eller engelsk tango,  hör till standarddanserna inom tävlingsgrenen tiodans. Den dansas i fyrtakt och tempot är 31-33 takter per minut.

Ballroom-tangon är sprungen ur den argentinska tangon, men dessa varianter skiljer sig åt i så många avseenden att de vanligen betraktas som olika danser. Det var i Paris på 1930-talet som ballroom-tangon fick sin specifika karaktär och införlivades bland de övriga standarddanserna.

I ballroom-tango blandas jämna och kattlika steg med hastiga rörelser av mer aggressiv karaktär, vilket ger intensiva kontraster.

Se även
Tiodans
Argentinsk tango
Finsk tango

Tango
Danssport
Tävlingsdanser
Dans (termer)
Landet för länge sedan VII: Jakten på Himlastenen

Landet för länge sedan VII: Jakten på Himlastenen () är den sjätte uppföljaren och den sjunde filmen i den populära serien Landet för längesedan. Den släpptes direkt till video i USA den 5 december år 2000.

Handling 

Lillefot ser en "en sten av kall eld" som fallit ner i den Stora Dalen. Ingen av hans vänner tror olyckligtvis inte på honom. Alla utom Petries morbror som tror att stenen är helig och vill ha den för sig själv.

Svensksspråkiga röster 

 Leo Hallerstam - Lillefot
 Staffan Hallerstam - Petri
 Eleonor Telcs - Cera
 Annelie Berg - Kvackie
 Andreas Nilsson - Pterano
 Sture Ström - Morfar
 Annelie Berg - Mormor
 Hans Wahlgren - Herr Trehorn
 Hans Wahlgren - Sierra
 Linus Wahlgren - Rinkus
 Joakim Jennefors - Manlig Gallimimus
 Charlotte Ardai Jennefors - Kvinnlig Gallimimus
 Annelie Berg - Petris Mamma

Källor

Fotnoter

Amerikanska filmer 2000
Amerikanska animerade filmer
Dinosaurier på film
Direkt till video-uppföljarfilmer
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 2000
Amerikanska uppföljarfilmer
Stilistik

Stilistik är ett forskningsområde som har sitt ursprung i retorikens elocutio och som syftar till att normera och beskriva text. I vid bemärkelse avses såväl skriftspråk som talspråk och med skillnader vad beträffar ordförråd, grammatik och satsbyggnad och – beträffande talspråk – även uttal. Stilen är helt beroende av sammanhanget, situationen samt erfarenheten och utbildningen hos den eller de personer som är engagerade. Individens språkval är situationsbundna och måste förstås kontextuellt.

Se även 
 Kvantitativ lingvistik
 Stilfigur

Referenser

Noter 

 

ru:Стилистика#Языковедческая стилистика
Landet för länge sedan VIII: När isen kom

Landet för längesedan VIII: När isen kom () är en amerikansk långfilm i regi av Charles Grosvenor, utgiven direkt till video i USA den 4 december 2001. Filmen är den sjunde uppföljaren till Landet för längesedan.

Handling 
Snön faller ner i den Stora Dalen och alla dinosaurier är medvetna om att de är hotade. Tagg däremot vill gärna följa med en flock Stegosauriusar på deras flykt. När Tagg gör det följer Lillefot, Cera, Kvacky och Petrie efter honom genom den farliga snön.

Svenskspråkiga röster 
 Leo Hallerstam - Lillefot
 Eleonor Telcs - Cera
 Staffan Hallerstam - Petri
 Annelie Berg - Kvacki
 Sture Ström - Morfar
 Annelie Berg - Mormor
 Jasmine Heikura - Tippy
 Stephan Karlsén - Tjocknos
 Maria Rydberg - Kvackis Mamma
 Johan Hedenberg - Stegosaurusledare
 Maria Rydberg - Petris Mamma
 Charlotte Ardai Jennefors - Tippys Mamma

Källor

Fotnoter

Se även 
Landet för längesedan (filmserie)

Externa länkar 
 
Officiell webbplats

Amerikanska filmer 2001
Amerikanska animerade filmer
Dinosaurier på film
Direkt till video-uppföljarfilmer
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 2001
Amerikanska uppföljarfilmer
Uelzen

Uelzen [y:ltsen] är en stad i nordöstra delen av det tyska förbundslandet (delstaten) Niedersachsen och huvudort i distriktet (Landkreis) med samma namn. Staden har cirka  invånare.

Flera hus i staden är byggda i korsvirke. Orten är också känd för sin järnvägsstation. Runt millennieskiftet renoverades den och nybyggdes efter konstnärliga idéer av Friedensreich Hundertwasser. Uelzens järnvägsstation kallas därför numera emellanåt också för HundertwasserBahnhof Uelzen.

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Uelzen
Sandra Smisek

Sandra Smisek, född 3 juli 1977 i Frankfurt, är en tysk fotbollsspelare (mittfältare och anfallare). 

Smisek spelar sedan 2005 i 1. FFC Frankfurt i den tyska ligan och är sedan 1995 med i det tyska landslaget. 

Smisek var med i det tyska landslag som 2003 blev världsmästare i fotboll. Hon har även tre gånger blivit europamästare (1997, 2001 och 2005).

Födda 1977
Tyska fotbollsspelare
Kvinnor
Levande personer
Tyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Tyskland
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Tyskland
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1996
Spelare i dam-VM i fotboll 1995
Spelare i dam-VM i fotboll 1999
Spelare i dam-VM i fotboll 2003
Spelare i dam-VM i fotboll 2007
Kardinalabborrfiskar

Kardinalabborrfiskar (Apogonidae) är en familj i underordningen abborrlika fiskar (Percoidei). Det finns 20 släkten med tillsammans över 300 arter.

Kännetecken
Kardinalabborfiskar är små fiskar, och flertalet arter i familjen blir inte över 10 centimeter långa. Maximallängden är ungefär 20 cm. Många har klara färger, ofta rött, men även silveraktigt, svart och gult, och många är också mönstrade med band eller fläckar. De har också förhållandevis stora ögon och stor mun, samt två ryggfenor.

Utbredning
Familjen förekommer i alla tropiska och subtropiska havsområden, främst i regioner med korallrev. Några arter lever även i bräckt vatten och arterna av släktet Glossamia till och med i sötvatten.

Levnadssätt
Kardinalabborrfiskar är ofta nattaktiva och tillbringar dagen på någon skyddad plats. Födan består vanligen av olika sorters mindre vattenlevande djur, som små kräftdjur. Några arter är munruvare.

Taxonomi 
Underfamiljer av kardinalabborrfiskar:

 Amioidinae, med två arter i var sitt släkte, Amioides polyacanthus och Holapogon maximus
 Apogoninae
 Paxtoninae, med en art
 Pseudaminae, med ett släkte

Referenser

Externa länkar

Abborrartade fiskar
Get Back

Get Back (Lennon/McCartney) är dels en låt av The Beatles inspelad och utgiven i olika versioner både 1969 och 1970, dels ett outgivet LP-album med The Beatles från sommaren 1969. Låten spelas i filmen Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band.

Inspelning
En av Paul McCartneys mer välkända låtar bland gruppens sista singlar. Från början var texten en ironi om rasism där man bad inströmmande pakistanier som tog brittiska jobb ”Get Back”. Detta var något år efter att torypolitikern Enoch Powell hållit sitt hätska tal om invandringen. Dock ändrade McCartney texten ifall någon faktiskt skulle ta hans ironi på blodigt allvar, och resultatet blev istället en förvirrad men rolig text om ett transsexuellt kärlekspar. John Lennon hävdade dock att Paul stirrat på Yoko Ono varje gång han sjöng raden ”Get Back to Where You Once Belonged”.

Låten är en countryblues som måhända inspirerats av Canned Heat (vilka Paul spelat upp i studion kvällen innan man började jobba med låten). Man arbetade med den under fem dagar och skivköpare har ibland förvirrats något kring vilken version som är vilken (23, 27, 28 och 30 januari).

Den version som hamnade på LP:n spelades in 27 januari och är betydligt råare och ärligare i sin mix (d.v.s. inga pålägg). Förvirrande nog har man lagt in eftersnack från takkonserten 30 januari (precis efter att man spelat ”Get Back”) där man hör Lennon tacka Maureen Starr för att hon applåderade. Följaktligen har många av begripliga skäl trott det var versionen från 30 januari som gavs ut på LP:n. (På de två ursprungliga versionerna av Get Back-LP:n fanns Lennons avtackning som avslutning på inledningsspåret "One After 909".

Singelversionen är samma tagning, men har däremot en längre avslutning som är klippt från en tagning inspelad 28 januari, och låter något mer polerad. Denna version utkom alltså tillsammans med "Don't Let Me Down" (utgiven i England 11 april och i USA 5 maj 1969) medan den något mindre producerade versionen togs med på LP:n Let It Be som utgavs i England och USA 8 respektive 18 maj 1970.

Listplaceringar

Källor
 Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle (1992)
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Recording Sessions (1988)
 Ingemar Andersson: Dags att släppa Get Back-LP:n? i Upsala Nya Tidning 21 september 1983.
Noter:

Singlar utgivna på Parlophone
Sånger framförda av The Beatles
Musiksinglar 1969
Filmlåtar
Singelettor i Storbritannien
Singelettor i USA
Singelettor i Sverige
Singelettor i Norge
Sånger producerade av George Martin
Sånger skrivna av Lennon–McCartney
Peñón de Alhucemas

Peñón de Alhucemas (spanska för "Lavendelklippan", arabiska Nekkor) är en spansk liten klippö i Alboránsjön utanför Marockos kust. Klippön är del av de spanska Plazas de soberania men även Marocko gör anspråk på ön.

Historia 
1559 erhöll Spanien under Filip II området från sultanen Muley Abdallah el Galib Billah av Saadi-dynastin i utbyte mot militär hjälp mot det Osmanska riket.

Den 28 augusti 1673 överflyttades öarna under Melillas förvaltning och Spanien upprättade en militärpost på ön som har varit bemannad sedan dess, idag finns ca 60 militärpersonal stationerade här.

Ön kvarstod under Melillas och Spaniens förvaltning efter spansk-marockanska kriget. 1902 erkände Frankrike Spaniens överhöghet över öarna. Den 30 mars 1912 skapades det fransk-spanska protektoratet Marocko (Fèsfördraget) uppdelat på Franska Marocko och Spanska Marocko, protektoratet omfattade dock inte Melilla och Alhucemasöarna som kvarstod under direkt spanskt styre. Även vid Marockos självständighet 1956 kvarstod området under Spanien.

Området ligger nära den landstigningsplats som Frankrike och Spanien använde under Rifkriget 1925 mot upproret bland Rifkabylerna.

När Melilla erhöll autonomistatus (ciudad autónoma) den 14 mars 1995 medföljde även öarna under Melillas förvaltning.

I slutet av augusti och början av september 2012 tog sig en grupp illegala invandrare till ön Isla de Tierra,  en liten del flyttades till Melilla och de flesta återflyttades till Marocko den 4 september.

Geografi 
Peñón de Alhucemas ligger cirka 400 meter utanför Marockos kust nära staden Al Hoceïma, cirka 145 kilometer öster om Ceuta och cirka 90 kilometer väster om Melilla.  

Hela öns yta upptas av den spanska befästningen inklusive byggnader och kyrka för den militärstyrka som Spanien har stationerad där. Öns areal uppgår till ca 0,015 km² med en längd på ca 70 m och ca 50 m bred. Den högsta höjden är 27 m ö.h. Ön är del i ögruppen Islas Alhucemas, cirka 800 m väster om klippön ligger även småöarna Isla de Mar och Isla de Tierra.

Det gamla kyrktornet är ett vida synligt landmärke.

Referenser

Externa länkar 

 Kort om Peñón de Alhucemas
 Flygbild över ön

Afrikas öar
Spanska exklaver
Spaniens öar
Spaniens avhängiga territorier
Öar i Medelhavet
Marockos geografi
Louise Flodin

Charlotta Lovisa Christina "Louise" Flodin, född Söderqvist den 17 september 1828 i Kils socken, Örebro län, död 20 mars 1923 i Stockholm, var en svensk journalist och redaktör. Hon var den första svenska kvinnan som själv grundade och sedan drev en tidning och fick tillståndsbevis för utgivning.

Biografi
Louise Flodin var först verksam som lärare i sin mors skola i Örebro. Därefter utbildade hon sig till typograf, något som då var ovanligt för kvinnor. 

Hon köpte 1858 ett tryckeri i Arboga och började publicera Arboga Tidning, som utkom med ett nummer i veckan. Eftersom hon inte lyckades anställa några journalister utan endast mottog annonser, började hon själv producera tidningens övriga innehåll. Hon handlade alla faser i arbetet från skrivandet till tryckandet. 

Ingen manlig journalist ville arbeta för henne eftersom det ansågs riskera en mans anseende att arbeta för en kvinnlig redaktör. Det antyder hur radikalt annorlunda Flodin uppfattades som kvinnlig redaktör, trots att det tidigare hade funnits änkor som övertog sina mäns tidningar och som manliga journalister inte haft problem att arbeta för. Att som ogift kvinna starta en egen tidning uppfattades som en betydligt större utmaning än att som änka driva vidare makens tidning. Detta var orsaken till att hon då lät utbilda kvinnor till journalister: hon lärde upp åtta flickor ur "obemedlade familjer" (varav fem prästdöttrar), som bodde och arbetade i hennes bostad, till typografer. Hon sysselsatte endast kvinnliga medarbetare.

Hennes tidning blev framgångsrik och fick en stor läsarkontakt, mycket tack vare att hon lät tidningen bli ett forum för debatt genom insändare. Debatten i Brevlådan-sidan tog upp många kontroversiella ämnen, och när en debatt om stadens tornur utmynnade i frågan: "när skola vi i Arboga följa med tiden?", ledde den till opposition från konservativa kretsar, som hävdade att "en samhällsupplösande anda med henne trängt in i staden". Hon förnekade att hon själv var denna insändare men stämningen blev för svår. År 1862 sålde hon tidningen och överlät personalen på sin bror. Det är inte känt om någon av hennes elever gick vidare som journalister. 

Hon flyttade till Stockholm, där hon drev en förlagsverksamhet, en tidning och ett tryckeri fram till 1874, där hon utbildade ett 80-tal kvinnor. Därefter var hon verksam i makens förlagsverksamhet. Parets hem var under 1860- och 70-talen en mötesplats för Stockholms intellektuella.  

När de kvinnliga journalisterna beviljades inträde i Publicistklubben 1885 var hon en av dem.   

Hon gifte sig 1865 med förläggaren Sigfrid Flodin.

Källor 
 Österberg, Carin et al., Svenska kvinnor: föregångare, nyskapare. Lund: Signum 1990. ()
 
 Idun 4, 1890
 Dagny 46, 1910
 Berger, Margareta, Pennskaft: kvinnliga journalister i svensk dagspress 1690–1975, Norstedt, Stockholm, 1977

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Kvinnor
Födda 1828
Avlidna 1923
Svenska feminister
Svenska kvinnorättskämpar
Svenska chefredaktörer
Svenska journalister under 1800-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Personer från Kils socken
Thomas Ian Nicholas

Thomas Ian Nicholas, född 10 juli 1980 i Las Vegas, Nevada, är en amerikansk skådespelare. Han spelade rollen som Kevin Myers i filmserien som började med American Pie.

Filmografi

Externa länkar 
 Thomas Ian Nicholas Band
 TV.COM - Thomas Ian Nicholas

Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1980
Personer från Las Vegas
Män
Levande personer
Bangkok Post

Bangkok Post är en engelskspråkig dagstidning i Thailand, grundad 1946. Tidningen grundades av Alexander MacDonald, en före detta OSS-officer, och Prasit Lulitanond.

Thailand var 1946 det enda landet i sydöstasien som hade en sovjetisk ambassad, och den amerikanska ambassaden ville ha en oberoende men proamerikansk tidning som delade deras synsätt, och därmed grundades tidningen. Idag är den tillsammans med den engelskspråkiga konkurrenten The Nation de största engelskspråkiga nyhetstidningarna i Thailand.

Externa länkar
Officiell webbplats

Thailändska tidningar
Tidningar startade 1946