kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Beledweyne

Beledweyne (, ) är provinshuvudstad och den största staden i Hiiraan, Somalia. Staden är belägen ungefär 330 kilometer norr om Mogadishu i Shebelleflodens dalgång nära gränsen mot Etiopien. Shebelle delar staden i en västlig och en östlig del. Beledweyne är indelad i fyra distrikt; Oktoobar (Buundaweyn), Howlwadaag, Kooshin och Xaawataako.
Orter i Somalia
Det norske teatret

Det Norske Teatret är en norsk teater som spelar dramatik på nynorska och norska dialekter. Teatern grundades 1912 och har sedan 1945 en fast scen i Oslo.

Historia 
grundades 22 november 1912 med Hulda Garborg som styrelseordförande.

Den 6 oktober 1913 hade den sin första föreställning. Det var Jeppe på berget av Ludvig Holberg, översatt av Arne Garborg. Öppningen skedde med kung Håkon VII närvarande. En av de första föreställningarna präglades av ett slagsmål i själva teatern, där riksmålsungdomar och nynorska anhängare hamnade i en blodigt uppgörelse. Något av detsamma hände också 1948, då teatern framförde Peer Gynt i nynorsk översättning.

De första åren höll teatern till i Teatersalen hos Bondeungdomslaget i Oslo, sedan flyttade den till Stortingsgaten 16. Där höll den till tills den fick en ny lokal på Kristian IVs gate 1985.

Teatern blev under Egil Monn-Iversens musikaliska ledning känd för sina musikaler som till exempel Les Misérables, Cats och Piaf. Monn-Iversen skrev också egna musikaler som uruppfördes på teatern; detta inkluderar Ungen och Bør Børson Jr.. 

Det Norske Teatret är, som den enda större teatern i Norge, privatägd. Staten ger omkring 100 miljoner norska kronor i årligt tillskott. Bondeungdomslaget i Oslo är största ägare.
 
Teatern fick Spellemannprisen 1979 i öppna klassen för Så lenge skuta kan gå.

Teaterchef är Erik Ulfsby.

Teaterchefer 
 1912–1915 Rasmus Rasmussen
 1915–1916 Amund Rydland
 1916–1917 Anton Heiberg/Amund Rydland
 1917–1918 Amund Rydland
 1918–1920 Sigurd Eldegard/Amund Rydland
 1920–1922 Amund Rydland
 1922–1933 Ingjald Haaland
 1933–1934 Hans Jacob Nilsen
 1934–1936 Oskar Braaten
 1936–1942 Knut Hergel
 1942–1945 Cally Monrad
 1945–1946 Knut Hergel
 1946–1950 Hans Jacob Nilsen
 1950–1951 Edvard Drabløs
 1951–1953 Ole Gregor Liljedahl Barman
 1953–1961 Nils Sletbak
 1961–1975 Tormod Skagestad
 1975–1976 Svein Erik Brodal
 1976–1979 Tormod Skagestad
 1979–1990 Svein Erik Brodal
 1990–1997 Otto Homlung
 1997–2010 Vidar Sandem
2011– Erik Ulfsby

Bildgalleri

Referenser 

Teatrar i Norge
Kultur i Oslo
Mark Lynas

Mark Lynas, född 1973, är en  brittisk journalist och författare med fokus på miljö och den globala uppvärmningen. Han bor i Oxford, England.

Omtalade böcker och artiklar 

 2004 publicerades Lynas bok Oväder (High tide), där han genom en blandning av resejournalistik och vetenskapsjournalistik skildrar flera olika platser på jorden som han menar har förändrats på grund av den globala uppvärmningen. 2007 publicerades boken Sex grader (Six degrees), som beskriver hur den globala uppvärmningen förändrar jordens ekosystem och människans livsvillkor. I boken Guds utvalda art (The God species) från 2011 tar Lynas upp konceptet "planetens gränser" och argumenterar utifrån dessa för inom miljörörelsen kontroversiell teknik, såsom genmodifiering.

 2013 publicerades Mark Lynas omtalade hyllningsbok till kärnkraften "Nuclear 2.0: Why a Green Future Needs Nuclear Power".

Noter

Externa länkar
www.marklynas.org
Mark Lynas i Libris

Födda 1973
Brittiska journalister
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Alumner från Edinburghs universitet
Män
Levande personer
Brittiska miljöaktivister
Ljusauktion

Ljusauktion (engelska candle auction) är en speciell typ av auktionsförfarande. Det användes från cirka 1490 till 1893 och används ännu idag för vissa ceremoniella ändamål, men kan även genomföras on-line på nätet. Efter 1674 ersattes ljusauktioner efter hand av engelsk auktion. Båda auktionstyperna är stigande öppna auktioner.

I den klassiska ljusauktionen tänder auktionisten en entums talgdank på estraden och tar emot bud endast så länge ljuset brinner, vilket kan vara 15 till 20 minuter, en något längre tid jämfört med en engelsk auktion, som normalt tar 20 sekunder upp till 10 minuter.

I Samuel Pepys (1633–1703) berömda dagbok från London återger han två tillfällen, den 6 november 1660 och 3 september 1662, då hans arbetsgivare amiralitetet sålde övertaliga fartyg “by an inch of candle”.

Ljusauktioner kan även genomföras på nätet, då auktionen kännetecknas av oförutsägbarheten rörande tidsögonblicket då inga fler bud kommer in. Utan hjälp av något ljus låter man då en dator slumpmässigt välja en tidpunkt då auktionen tar slut. Vissa online-auktioner fungerar på detta sätt, och beskrivs som "Candle auction" trots att inga ljus används.

Oavsett metod (ljus eller dator) är avsikten att förhindra att budgivarna väntar till sista sekunden med att lämna sina slutbud. I stället kommer buden överlag att inges något tidigare, inom den “säkra perioden”.

Se även 
 Auktion, för andra typer av auktioner
 Journal of Economic Literature, JEL, Classification System: D4 – Marknadsstruktur och prissättning. D44 – Auktioner.

Referenser

Källor
 Milgrom, Paul (2004). Putting Auction Theory to Work, 384 pp. Cambridge University Press. .

Auktioner

en:English auction#Candle auction
Front (nattklubb)

FRONT var på åttiotalet en nattklubb i Hamburg i Tyskland med stor influens på Europas musikaliska utveckling inom electronicagenren. 

Klubben var en av de första i Europa där DJs spelade dancemusik, företrädesvis house, från Chicago och New York. Det anses att FRONT hade en stor influens på Europas house-kultur.

Klubben grundades 1983 av det homosexuella paret Willi Prange och Phillip Clarke som drev denna fram till stängningen 1997. FRONT grundades till en början som gayklubb, men skulle snart bli gästad av en publik som hyste en entusiasm för musiken som spelades där, oavsett sexuell läggning. 

DJ Björn, Klaus Stockhausen och Michi Lange var länge förknippade med klubben. Den mycket framgångsrika producenten och DJ Boris Dlugosch startade sin karriär på FRONT och var under flera år resident DJ där.

Regelbundna "FRONT Revival parties" avhålls i lokalerna som idag drivs som nattklubben "Shake" i Hamburg.

Källor 

Hamburg
Brandpil

Brandpil är en pil som doppats i ett lättantändligt ämne eller har en trasa doppad i exempelvis olja knuten runt spetsen. Som namnet antyder var pilens syfte att orsaka bränder.

Brandpilen var känd redan under antiken. Grekerna använde vapnet tidigt och för romarna finns olika uppgifter. Enligt en auktor med namnet Nonius hade romarna sedan länge kännedom om redskapet men enligt andra auktorer användes brandpilen först under senare Romerska riket. Enligt Ammianus Marcellinus var det omöjligt att släcka brandpilen med vatten, elden måste därför kvävas med jord.

Brandpilar för katapult hittades bland annat i Dura-Europos.

En variant som hittades var sammansatt av ämnena järnpulver, salpeter och svavel. Järnpulvret blandades med salpeter och sedan förvarades blandningen i ett tygstycke som var dränkt med vax. Duken fästades vid pilen som dopades i flytande svavel. Efter att pilen var tänd fick den en temperatur mellan 900 och 1000 grader Celsius. Hela massan blev seg och klistrade sig fast vid målet.

Referenser 
 A. Bruhn-Hoffmeyer: Antik. artilleri, Köpenhamn 1958, s. 114
 Regina Franke: Ein römischer Brandpfeil aus dem Südvicus von Sorviodurum-Straubing. Jahresber. Hist. Ver. Straubing 100, 1998, S. 245-257
 Kinseher Richard: Der Bogen in Kultur, Musik und Medizin, als Werkzeug und Waffe. BoD 2005, 

Bågskytte
Projektilvapen
HMS Sirius

HMS Sirius kan avse:

HMS Sirius (1786) - engelska flottan
 HMS Sirius (1903) - svenska flottan 1:a klass torpedbåt sjösatt år 1903
 HMS Sirius (T122) - svenska flottan torpedbåt sjösatt år 1966

Se även 
 Sirius (olika betydelser)
HMS Thetis

HMS Thetis har två fartyg döpts till i svenska flottan och 12 i Royal Navy:

Svenska flottan
, fregatt sjösatt år 1784.
, 1:a klass torpedbåt sjösatt år 1908.

Royal Navy
, var en 22-kanoners lagringsskepp sjösatt 1717. Hennes öde är okänt.
, var en 44-kanoners femte klass fregatt sjösatt 1747. Hon blev ett sjukhusskepp 1757 och såldes 1767.
, var en 32-kanoners femte klass fregatt sjösatt 1773 och förliste utanför Saint Lucia 1781.
, var en 38-kanoners femte klass fregatt sjösatt 1782 och såldes 1814.
, var en 8-kanoners skonert köpt 1796 och listades till och med 1800.
, var en 24-kanoners sjätte klass fregatt erövrad från holländarna 1796 och borrades senare i sank.
, var en 10-kanoners kanonbrigg sjösatt 1810 och listades minst till 1836.
, var en 46-kanoners femte klass fregatt sjösatt 1817 och förliste utanför Cabo Frio 1830.
, var en 36-kanoners femte klass fregatt sjösatt 1846 och överfördes till Preussen 1855 i utbyte för två kanonbåtar.
, var en Briton-klass träslup korvett sjösatt 1871 och såldes 1887.
, var en Apollo-klass andra klass bepansrad kryssare sjösatt 1890. Hon användes som en minutläggare från 1907 och sänktes 1918 som blockadskepp vid Zeebrygge.
, var en ubåt av T-klass sjösatt 1938. Hon sjönk under provturerna men bärgades och sattes åter i tjänst som HMS Thunderbolt. Den italienska korvetten Cicogna sänkte Thetis 1943.

Se även
Mishima (Osumiöarna)

Mishima (japanska: 三島村, Mishima-mura) är en kommun i prefekturen Kagoshima i södra Japan.

Geografi
Mishima är huvudort på ön Kuro-shima bland Osumiöarna.

Den egentliga orten har ca 230 invånare medan kommunens förvaltningsområde har ca 460 invånare och täcker en yta av ca 32 km² (1). Hamnen har regelbundna färjeförbindelser med Kagoshima på fastlandet där även själva förvaltningen ligger.

Mishima betyder "3 öar" och syftade från början på de 3 västra öarna Kuro-shima (黒島), Io-shima (硫黄島), (även Iou-jima) och Take-shima (竹島) bland Osumiöarna.

Mishima-muras förvaltningsområde omfattar numera dessa 3 öar medan övriga öar bland Osumiöarna utgör staden Nishinoomote-shi.

Historia
Orten är en del av den gamla staden Jitto. Jitto och öarna utgjorde fram till 1609 en del i det oberoende kungadöme, Kungariket Ryukyu.

1609 invaderades Ryūkyūriket av den japanska Shimazuklanen under den dåvarande Daimyo som då kontrollerade området i södra Japan. Området införlivades sedan i Shimazuriket.

1879 under Meijirestaurationen införlivades riket i Japan, och öarna blev först del i länet Satsuma provinsen och 1897 del i Osumi provinsen.

1908 återskapades Jitto som stadsområde.

Under Andra världskriget ockuperades området våren 1945 av USA. De 3 Mishimaöarna förblev under japansk förvaltning och bildade då kommunen Mishima. Övriga öar förvaltades av USA fram till 1953 då de återlämnades till Japan. Efter återlämnandet delades Jitto sedan i nuvarande Toshima-mura och Mishima-mura.

1973 införlivades båda områden i Kagoshima-distriktet som del i Kagoshimaprefekturen.

Externa länkar
 om Mishima 

Orter i Kagoshima prefektur
WP:Projekt Japan
HMS Perseus

HMS Perseus kan avse:

Svenska flottan
 – var en 1:a klass torpedbåt sjösatt år 1910
 – var en torpedbåt sjösatt år 1950

Royal Navy
 – var ett 20-kanoners sjätte klassens linjeskepp sjösatt 1776. Konverterades till bombkits 1799 och höggs upp 1805.
 – var ett 22-kanoners sjätte klassens linjeskepp sjösatt 1812. Användes för hamntjänst från 1818 och höggs upp 1850.
 – var en slup av Camelion-klass sjösatt 1861. Användes för hamntjänst från 1886, namnändrades till HMS Defiance II 1904 och såldes troligen 1912.
 – var en bepansrad kryssare av Pelorus-klass sjösatt 1897 och såldes för skrotning 1914.
 – var en ubåt av Parthian-klass sjösatt 1929 och sänktes 1941 under andra världskriget.
 – var ett brittiskt hangarfartyg av Colossus-klass sjösatt 1944 som HMS Edgar men namnändrades några månader senare. Hon skrotades 1958.

Se även
Perseus (olika betydelser)
Playdia

Playdia är en spelkonsol, lanserad 1994 i Japan av leksakstillverkaren Bandai.

Till skillnad från samtida tv-spel som Playstation och Saturn var Playdia riktad till en yngre målgrupp, främst barn i låg- och mellanstadieåldern, och var därför lågt prissatt, vid lanseringen 24 800 yen. Grafikmässigt låg konsolen inte i framkant, men var utrustad med CD-ROM-spelare, trådlösa handkontroller. Ett avancerat chips för uppspelning av MPEG-filmer från Asahi Kasei gjorde att uppspelning av videomaterial i spel överglänste konkurrenterna, men de infraröda handkontrollerna och maskinens övriga specifikationer fungerade inte särskilt bra för fartfyllda actionspel.

Merparten av mjukvaran till Playdia bestod av "lek och lär"-spel eller enklare spel som byggde på Bandais egna märken som Dragon Ball eller Sailor Moon. Enstaka spel riktade sig till en äldre målgrupp tack vare medverkan av populära röstskådespelare, men var också de enkla till sin uppbyggnad. Sammanlagt 33 spel och andra program kom genom Bandais försorg ut till Playdia mellan 1994 och 1996. Planerna på att göra Playdia till ett generellt multimediasystem för flera plattformar (ungefär som Nuon eller CD-i) lades på hyllan. Bandais verksamhet inom spelindustrin fortsatte i form av multimediamaskinen Pippin i samarbete med Apple samt i form av utgivning för Playstation under märket "Kidstation".

Se även
Apple Pippin
Wonderswan

Spelkonsoler
¡Viva La Cobra!

¡Viva La Cobra! är det andra studioalbumet av det alternativa rockbandet Cobra Starship. Albumet gavs ut den 23 oktober 2007.

Låtlista 
 "The City Is at War" - 2:52
 "Guilty Pleasure" - 3:22
 "One Day Robots Will Cry" - 3:40
 "Kiss My Sass" (med Travis McCoy från Gym Class Heroes) - 3:40
 "Damn You Look Good and I'm Drunk (Scandalous)" (med V.I.P.) - 3:51
 "The World Has Its Shine (But I Would Drop It on a Dime)" - 3:25
 "Smile for the Paparazzi" - 3:21
 "Angie" - 3:54
 "Prostitution Is the World's Oldest Profession (and I, Dear Madame, Am a Professional)" - 2:38
 "My Moves are White (White Hot That Is)" - 3:55
 "Pleasure Ryland" - 2:17

Itunes bonuslåtar:
<li> "Three Times a Lady" - 2:44

Singlar 
 "Guilty Pleasure" (2007)
 "The City Is at War" (2007)

Musikalbum 2007
Album av Cobra Starship
Romersk-katolska kyrkan i Kroatien

Romersk-katolska kyrkan i Kroatien är en del av den världsomspännande Romersk-katolska kyrkan under andlig ledning av påven och kurian i Rom. Kyrkans huvudsäte ligger i stadsdelen Kaptol i Zagreb. Även om det formellt inte görs någon åtskillnad mellan landets ärkebiskopar så är Zagrebs ärkebiskop och metropolit, ledare av Zagrebs kyrkoprovins och ärkestift, de facto den romersk-katolska kyrkans överhuvud i Kroatien. Sedan 2003 är kardinalen Josip Bozanić ärkebiskop av Zagreb.

Romersk-katolska kyrkan är Kroatiens största trossamfund och i folkräkningen år 2011 uppgav 3 697 143 (86,28%) av landets invånare att de var katoliker. En överväldigande majoritet av dessa är kroater och bland de nationella minoriteterna som likaledes bekänner sig till den romersk-katolska tron märks italienarna och ungrarna.

Enligt ett beslut fattat av det kroatiska parlamentet Sabor år 1687 är Josef från Nasaret kroaternas skyddshelgon. Till landets viktigaste pilgrimsort hör Marija Bistrica. San Girolamo dei Croati är kroaternas nationskyrka i Rom.

Historia

600-1000-talet 
Kroaterna antog kristendomen redan för tretton århundraden sedan. 641 fick kroaterna de första kontakterna med Heliga stolen i Rom då påven skickade delegaten Martin för att köpa reliker av kroaterna. Kristnandet av kroaterna var en process som fortgick 600-800-talet och historiska krönikor vittnar om att medeltida kroatiska härskare, däribland Porga, Borna och Ljudevit Posavski, antog kristendomen. I slutet av 800-talet uppförde de kroatiska härskarna kyrkor och kloster i sina domäner och i ett brev till påven daterat 879 bedyrade den kroatiska fursten Branimir sin trohet och lojalitet.

Organisation 
Den romersk-katolska kyrkan delar in Kroatien i 4 kyrkoprovinser, 5 ärkestift och fyra stift.

Kyrkoprovinser 
Den Romersk-katolska kyrkans 4 kyrkoprovinser i Kroatien är Zagrebs kyrkoprovins (Zagrebačka metropolija), Đakovo-Osijeks kyrkoprovins (Đakovačko-osječka metropolija), Rijekas kyrkoprovins (Riječka metropolija) och Split-Makarskas ärkestift (Splitsko-makarska metropolija). Ärkestiften är de centrala stiften i kyrkoprovinserna.

Ärkestift, stift och Militärordinariatet

Historiska stift

Kroatiska vallfärdsmål 
 Aljmaš
 Ludbreg
 Marija Bistrica
 Međugorje (i Hercegovina)
 Sinj - Gospa Sinjska
 Trsat

Framstående personer (urval) 
 Alojzije Stepinac
 Josip Juraj Strossmayer
 Juraj Dobrila
 Gregorius av Nin

Se även 
 Romersk-katolska kyrkan i Bosnien och Hercegovina

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Kroatiska kyrkans organisation
Katrina Lundstedt

Katrina Melinda Lundstedt, "Katrina-Korp", född 1 januari 1876, död 9 december 1962, var en folksångerska och trallare.

Hon var från Hassela socken, Hälsingland, och dotter till en av dåtidens skickligaste fiolspelmän i Sverige; Korp-Erik Olsson från Hassela. Det var ovanligt att kvinnor spelade fiol på den tiden och de med musikbegåvning var i stället förpassade till att sjunga eller tralla spelmanslåtarna, vilket hon blev en mästare på. Hon följde i unga år ofta med sin far på dansspelningar och hade snart en stor repertoar efter olika spelmän och kunde taktfast och tonrent tralla även de svåraste polskorna. Hon hade även hört Hultkläppen spela och har därmed hjälpt till att bevara låtar efter honom. 

Under 1950-talet insåg grannen Kalle Norin, som växt upp med Katrinas trallar och berättelser, det kulturhistoriska värdet och bidrog därmed tillsammans med prästen Gösta Söderberg, riksspelmannen och folkmusikforskaren Helge Nilsson och Svenskt visarkiv att hon blev dokumenterad och inspelad. Denna spelmanstradition av norrhälsingelåtar förvaltas idag främst av O'tôrgs-Kaisa Abrahamsson, som har många låtar efter Katrina. 

Ett antal inspelningar med Katrina finns på musikalbumserien "Föregångare". O'tôrgs-Kaisa Abrahamsson har tecknat upp och spelat in låtar efter henne: "Låtar efter Katrina Melinda Lundstedt", inklusive kommentarer av Katrina, samt "Ur gamla källor".

Hon är begravd på Hassela kyrkogård.

Se även
Folkmusik från Hälsingland

Referenser
O'tôrgs-Kaisa Abrahamsson: "Ur gamla källor" (2002) (Holmen music), musikalbum med skriftlig info
Sveriges dödbok 1947–2006 (cd-rom), Sveriges Släktforskarförbund
Nordanstigs spelmanslag och folkmusikarv

Noter

Svenska folksångare
Hälsingespelmän
Personer från Hassela socken
Födda 1876
Avlidna 1962
Kvinnor
Svensktoppen 1963

Svensktoppen 1963 är en sammanställning av de femton mest populära melodierna på Svensktoppen under 1963.

Populärast var Spel-Olles gånglåt av Trio me' Bumba. Melodin fick sammanlagt 1466 poäng under 30 veckor.

Den 16 juni lämnade Inger Berggrens Elisabeth-Serenad listan efter 33 veckor, ett rekord som stod sig ända till 1965, då det bröts av Per Myrberg och Trettifyran.

Under året byttes redovisningssystem av poäng 2 gånger. Från programmets start i oktober 1962 fram till juni 1963 fick varje jurymedlem rösta på 1 melodi och resultatet redovisades i procent. Från juni till oktober redovisade man i stället antal angivna röster varvid poängen för varje melodi blev mycket högre än tidigare. I oktober månad gick man tillbaka till att redovisa rösterna i procent men nu fick juryn rösta på 3 melodier vardera. För att få ett tillförlitligt årsresultat borde man därför räkna om alla poäng till ett enhetligt system men en förutsättning för att kunna göra det är att man har tillgång till alla angivna poäng även de för utslagna låtarna. 

Den 1 december detta år utbröt artiststrejk i Sverige vilket fick till följd att Svensktoppen lades ned. Detta sannolikt till följd av att inga nya låtar producerades under det att strejken pågick. Den dåvarande programledaren Magnus Banck berördes dock inte av strejken och därför ersattes Svensktoppen en tid med ett program som hette Melodirouletten där lyssnarna fick ringa in till studion och önska skivor. Strejken upphörde våren 1964, Svensktoppen kom dock tillbaka först i slutet av juni 1964.

Populäraste artisten var Anna-Lena Löfgren, som fick med två melodier på årssammanfattningen.

Listan vecka 48 utgick på grund av mordet på John F. Kennedy.

Årets Svensktoppsmelodier 1963

Externa länkar
 Svensktoppen 1963

1963 i Sverige
Musikåret 1963
1963
Radioåret 1963
Barnstol

En barnstol är allmänt en stol för små barn. Den brukar ha långa ben så att barnet sitter i bordshöjd, och kan äta, eller matas, vid ett vanligt matbord eller från en bricka som sitter fast i bordet.

Det finns även barnstolar som spänns fast i bordskivan.

Bildgalleri

Externa länkar

Stol
Sittmöbler
Bombus gerstaeckeri

Bombus gerstaeckeri (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea).

Utbredning
Humlan förekommer i Tyskland, Schweiz, Österrike, Rumänien, Italien, Slovenien, Ryssland, Frankrike, Andorra, Spanien samt Ukraina (där den upptäcktes så sent som 2007).

Beskrivning
En stor, mycket långtungad humla med avlångt huvud; drottningen är 20–26 millimeter lång, arbetarna 15–17 millimeter och hanarna 16–18 millimeter.
Mellankroppen och första bakkroppssegmentet är blekbruna till brunröda. Främre delen av bakkroppen, efter första segmentet, är svart medan bakkroppsspetsen är vit..

Ekologi
En art som i sitt huvudområde, Pyreneerna, Alperna och Balkan förekommer i alp- och bergsområden. Boet är litet och innehåller upp till 100 individer. Det anläggs oftast underjordiskt, gärna i övergivna musbon, men kan också byggas upp i klippskrevor. 

Humlan besöker nästan uteslutande stormhattväxter, som den är specialiserad till genom sin långa tunga, även om den också har setts på spåtistlar.

Status
Arten är rödlistad som sårbar ("VU") av Internationella naturvårdsunionen (IUCN). Som de främsta hoten anges den fragmenterade utbredningen, den starka specialiseringen på en typ av näringsväxt, och klimatförändringarna, som påverkar alpina humlor starkt.

Källor

Insekter i palearktiska regionen
Humlor
Högnivåbeskrivning

En högnivåbeskrivning i någon form är en beskrivning som behandlar sitt ämne på en i någon mening abstrakt nivå. Motsatsen är normalt en lågnivåbeskrivning, som strävar efter att vara konkret och detaljerad.

En högnivåbeskrivning kan ofta ses beskriva ett objekt i termer av dess egenskaper, medan en lågnivåbeskrivning behandlar hur dessa egenskaper uppstår.

Abstraktion
Fjeld

Fjeld var en popgrupp från Sverige, där Ellinor Franzén var sångare. Gruppen noterades 1998 för en framgång på Sveriges singellista med The Emigrants.

Gruppen spelade pop som blandats med svensk folkmusik.

Diskograf

Album
1998 - Coming Home

Singlar
1998 - The Emigrants
1998 - Mother of Devotion
1999 - So Far Away

Källor

Fotnoter

Svenska popgrupper
Nin, Kroatien

Nin (tyska: Fleissenburg, italienska: Nona, latin: Aenona eller Nona) är en kuststad i landsdelen Dalmatien i Kroatien och hade 4 603 invånare 2001. Nin ligger vid Adriatiska havet och i närheten av den betydligt större staden Zadar.

Historia
Nin var en viktig stad under medeltiden. Staden fungerade som huvudstad åt flera medeltida kroatiska kungar och var sedan 800-talet och under medeltiden ett eget stift med en biskop. Gregorius av Nin var en känd biskop från Nin under 900-talet. Katedralen i Nin är världens minsta katedral.

Orter i Zadars län