kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bo Eriksson

Bo Eriksson med olika stavningsvarianter kan avse följande personer:

 Bo Ericson (friidrottare) (1919–1970), svensk släggkastare
 Bo G. Erikson (född 1933), journalist, författare, programledare
 Bo Ericson (jurist) (född 1942), svensk jurist och författare till flera fackböcker inom juridik
 Bo Gunnar Eriksson (född 1948), barnskådespelare
 Bo Ericson (militär) (född 1953), militär
 Bo Ericson (ishockeyspelare) (född 1958), svensk ishockeyspelare
 Bo Eriksson (ishockeyspelare) (född 1959)
 Bo Eriksson (bordtennisspelare) (född 1960)
 Bo Eriksson (historiker) (född 1970)
 Bo Ericson (översättare) (verksam 1997), svensk översättare

Referenser
Johan Larsson i Örbyhus

Johan Larsson (Larsson i Örbyhus), född 22 juli 1877 i Vendels församling, död 26 februari 1947 i Vendel, var en svensk fabrikör och folkpartistisk politiker.

Johan Larsson, som ägde Bröderna Larssons Snickeri- & Skidfabrik i Örbyhus, var kommunalstämmans ordförande i Vendels landskommun 1925–1946 och kommunalnämndens ordförande 1924–1945. Han var även ledamot av Uppsala läns landsting 1925–1942.

Larsson var riksdagsledamot i första kammaren för Stockholms och Uppsala läns valkrets 1929–1938, och tillhörde före Folkpartiets bildande Frisinnade folkpartiet, som var riksdagsgrupp för Frisinnade landsföreningen. I riksdagen var han bland annat suppleant i bankoutskottet 1929–1930 samt i bevillningsutskottet 1931–1938. Som riksdagsledamot engagerade han sig bland annat i arbetslöshetsfrågor samt alkoholpolitik.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 318-319

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Frisinnade folkpartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Folkpartiet
Personer från Vendels socken
Födda 1877
Avlidna 1947
Män
Hans Kohn

Hans Kohn, född 15 september 1891 i Prag, död 16 mars 1971 i Philadelphia, var en amerikansk filosof och historiker, professor i historia vid Smith College, Northhampton, Massachusetts.  

Hans Kohn kom från Prag, hade tysk-judisk bakgrund, och hade som tillfångatagen soldat i den österrikiska armén framhärdat i rysk fångenskap 1915-19. Som ung sionist och elev till Martin Buber skrev han under 1920-talet flera studier som syftade till medling mellan de arabiska och judiska nationsanspråken. Efter att ha brutit med sionismen emigrerade Kohn från Brittiska Palestinamandatet, dit han kommit 1925, till New York år 1934.

Nationalismforskning 
Hans Kohn skrev mycket om nationalism.  Nationalitetskänslan är för honom ett mentalt tillstånd som uppnått kollektiv utbredning i kraft av moderna upplysningsidéer: och nationsfördraget är inte något statiskt. Kohn föregrep Eric Hobsbawms analys med flera decennier då han påpekade i The Idea of Nationalism (1944) att nationstanken i egenskap av historisk produkt mycket väl kunde tänkas försvinna i en framtid då den tjänat ut sin roll som bärande samhällsmodell. 

Redan i bokens inledning gör Kohn klart för läsaren att nationstankens attribut - gemensamt ursprung, språk, territorium, politisk konstitution, seder och bruk - är faktorer som ingalunda är nödvändiga för konstituerandet av ett nationsanspråk. Nationstanken uppstår i själva verket i en riktad vilja att formera en nationalitet: nationalismen föregriper därmed nationen. 

Som lärdomshistoriker spårar Kohn betydelsen av intellektuella och religiösa huvudlinjer bakåt till den klassiskt romerska och tidigt kristna samhällsformen. Den moderna nationstanken förlägger han dock i 1700-talets upplysning och dess kulmen i de amerikanska och franska revolutionerna. Hans resonemang följer en traditionell idéhistorisk form.

Bibliografi 
 Revolutions and Dictatorships. (1938)
 World Order in Historical Perspective. (1942)
 The idea of nationalism: a study in its origins and background. (1944)
 Pan-Slavism: its history and ideology. (1953)
 Nationalism: Its Meaning & History. (1955)
The Habsburg Empire, 1804-1918. (1961)
 Living in a World Revolution: My Encounters with History. (1964)

Referenser

Vidare läsning 
Nationens röst. Red: Sverker Sörlin. (2001)

Externa länkar 
Guide till Hans Kohns samling

Amerikanska historiker under 1900-talet
Födda 1891
Avlidna 1971
Män
Personer från Prag
Martin Elisson

Nils Martin Olof Elisson, född 22 juni 1980 i Örgryte, Göteborg är en svensk sångtextförfattare, kompositör och sångare. Han har med Bad Cash Quartet och Hästpojken släppt sammanlagt sex skivor där han också är frontman, textförfattare och kompositör.

Biografi 
Martin Elisson är född och uppvuxen i stadsdelen Örgryte i Göteborg. Han slog igenom med bandet Bad Cash Quartet (1996-2004) redan i gymnasiet. Tillsammans släppte de skivorna Bad Cash Quartet (1998), Outcast (2001) och Midnight Prayer (2003) innan bandet splittrades 2004.

Martin Elisson är sångare och frontman i bandet Hästpojken som han startade tillsammans med Lars Malmros (Pop-Lars) trummis från Broder Daniel och Adam Bolméus, gitarrist från Bad Cash Quartet. Bandet släppte 2007 sin första singel, "Shane MacGowan" och den 30 januari 2008 släppte de sitt första album Caligula. Efter första skivan hoppade Pop-Lars av och Martin har efter det gjort ytterligare tre album tillsammans med Adam Bolméus, Från där jag ropar (2009), En magisk tanke (2013) samt Hästpojken är död (2018).

Martin Elisson är också textförfattare till Anna Järvinens Melodifestivalbidrag "Porslin" från 2013. Låten blev hyllad i pressen. Expressens musikskribent Anders Nunstedt skrev att Järvinens "schlagerdebut tillhör redan det bräckligaste och samtidigt finaste den här tävlingen sett" och Dagens Nyheters Hanna Fahl skrev att 'Porslin' var "som en Sonja Åkesson-inspirerad klassisk svensk visa.

Den 29 november 2013 var han gästartist i SVT:s På spåret.

Diskografi

Hästpojken

Album 
 2008 – Caligula
 2009 – Från där jag ropar
 2013 – En magisk tanke
 2018 – Hästpojken är död

Singlar 
 2007 – Shane MacGowan
 2008 – Caligula
 2008 – Här har du ditt liv
 2009 – Gitarrer & bas, trummor & hat
 2010 – Jag e jag
 2012 – Samma himlar
 2013 – Sommarvin

Bad Cash Quartet

Album 
 1998 – Bad Cash Quartet
 2001 – Outcast
 2003 – Midnight Prayer

Singlar 
 1996 – Drag Queen (b/w "I Dreamed a Dream", 7", Dolores Recordings)
 1997 – Amuse You (b/w "Need Some Powerlead", CD, Telegram Records)
 1997 – I Still Got My Shy Lips (b/w "Our Tragic Friendship", CD, Telegram Records)
 1998 – Holiday in the Sun (b/w "Beergasm", CD, Telegram Records)
 2001 – Big Day Coming (b/w "Outcast", CD, Big Day Records)
 2001 – Too Bored to Die (b/w "On the Inside", CD, Telegram Records)
 2001 – Heart Attack (b/w "You Talk a Hole in My Head", CD, Telegram Records)
 2001 – Monday Morning (b/w "Can I Ever Be Calm", CD, Telegram Records)
 2003 – Dirty Days (b/w "What Are You Waiting For", CD, Telegram Records)
 2003 – Midnight Prayer (b/w "Can I Have Another Try", CD, Telegram Records)
 2004 – Twenty Two (b/w "Put Me Back Together", CD, Telegram Records)

Referenser

Noter

Externa länkar 

http://www.djungeltrumman.se/hastpojken/

Svenska musiker under 2000-talet
Män
Födda 1980
Levande personer
Musiker från Göteborg
Megastad

En megastad är ett storstadsområde som vuxit till över 10 miljoner invånare.

År 1950 blev New York den första megastaden i världen. År 1990 fanns 10 megastäder i världen, ett antal som 2014 hade ökat till 28. På grund av megastädernas storlek är exempelvis vattenbrist, vattenförorening, bostadsbrist, energiförsörjning och kollektivtrafik vanliga problem.

Se även 
 Lista över världens största storstadsområden
 Megalopolis (stad)
 Urbanisering

Referenser 
"Megastäderna växer och blir fler", SVT 2014-07-11.
"Här är världens största städer", Dagens Industri 2015-11-17.
"Megastäder ska bli miljövänligare", SVT 2005-06-06.

Demografi
Bebyggelsetyper
Stadsplanering
Elativ (komparationsgrad)

Se även Elativ för kasuset med samma namn.

Elativ används även som namn på en komparationsgrad av adjektiv som saknas som morfologiskt markerad kategori i svensk adjektivböjning. Den innebär att någonting är sin egenskap i för hög grad, och motsvaras i svenskan således av att för eller alltför ställs framför adjektivet. Denna dubbla betydelse av ordet är olycklig med tanke på att adjektiv ofta kasusböjs, men torde bero på att betydelserna inte "kolliderar" i något enskilt språk.

Det mest berömda exemplet är takbir inom islam. Frasen, Allahu Akbar (الله أكبر) är i elativ komparation men översätts regelmässigt till "Gud är större" (komparativ), "Gud är störst" (superlativ) och ibland (felaktigt) till "Gud är stor". En alternativ översättning skulle lyda "Gud är den större", alltså komparativ form, men med antydan om att den berörda kvaliteten (storleken) är större än allt annat (dvs "störst"). Den närmaste bokstavliga översättningen torde vara "Gud är alltför stor", vilket emellertid riskerar en värdeböjning av satsen ("Gud är för stor" eller "Gud är så stor att jag är obekväm med hans storhet").

Lingvistisk morfologi
Tångsnärta

Tångsnärta (Chirolophis ascanii) är en fisk i familjen tångsnärtefiskar.

Utseende
Tångsnärtan en långsträckt fisk med mycket lång ryggfena, som enbart har taggstrålar. Även analfenan är lång, över halva kroppen i längd. På huvudet har den gula till mörkbruna, plymliknande utväxter. Äldre hanar kan också ha liknande utskott på ryggfenans framkant. Den är oregelbundet mönstrad i gult och brunt, dock inte på den ljusare buken. Tångsnärtan kan bli upp till 25 centimeter lång.

Utbredning
Arten förekommer längs Kanadas östkust, Islands väst- och sydkust, kring Färöarna, runt Brittiska öarna, längs norska kusten till Kolahalvön. Sällsynt i Skagerack, Kattegatt och Öresund.

Vanor
Tångsnärtan är en bottenfisk som lever på hårda bottnar mellan 10 och 250 meter. Den livnär sig på ryggradslösa bottendjur och alger. 

Tångsnärtan leker under hösten, och lägger äggen direkt på havsbottnen. De kläcks efter omkring en månad. Ynglen är pelagiska i ungefär en månad. Fisken leker i Sverige.

Referenser

Abborrartade fiskar
Sex Bomb

Sex Bomb är en låt inspelad av Tom Jones år 1999. Låten blev snabbt en hit och spelades ofta på diskotek runt om i världen. Låten har en så kallad "sexy attitude", vilket är vanligt i Tom Jones låtar.

Låtlistor
 CD-singel 1 - Storbritannien
 "Sex Bomb" (Peppermint Disco radio mix) — 3:55
 "Sex Bomb" (Sounds of Life half vocal mix) — 6:40
 "Sex Bomb" (Strike Boys mix) — 5:33
 "Sex Bomb" (album version) — 3:30

 CD-singel 2 - Storbritannien
 "Sex Bomb" (Peppermint Disco radio mix) — 3:55
 "Sex Bomb" (Agent Sumo's freestyle mix)
 "Sex Bomb" (Peppermint Disco dub mix)
 "Sex Bomb" (video)

 CD-singel - Europa
 "Sex Bomb" (albumversion) — 3:34
 "Sex Bomb" (Peppermint Disco radio mix) — 3:57
 "Sex Bomb" (Peppermint Disco mix) — 6:28
 "Sex Bomb" (Strike Boys mix) — 5:35
 "Sex Bomb" (Sounds of Life half vocal mix) — 6:39

 CD-maxi - Australien
 "Sex Bomb" (albumversion) — 3:32
 "Sex Bomb" (Peppermint Disco radio mix) — 3:55
 "Sex Bomb" (Peppermint Disco mix) — 6:26
 "Sex Bomb" (Sounds of Life half vocal mix) — 6:39
 "Sex Bomb" (Sounds of Life bub mix) — 5:53
 "Sex Bomb" (Mousse T's big beat) — 4:07
 "Sex Bomb" (Strike Boys mix) — 5:32

Listplaceringar och försäljningar

Listplaceringar

Årslista

Certifieringar

Listor

Källor

Fotnoter

Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 2000
Sånger 1999
Ytor

Denna artikel handlar om sågspillet. Se även yta. 

Ytor, sågytor, sågbak(ar) eller stockbak(ar) (i Finlandssvenska stundom baka, flertal bakor'') är de yttre sidor av en stock som sågas bort i ett sågverk. Bakarna eller ytorna kapades förr oftast till brännved. I dag är de en viktig del i råmaterialet till bränslepellets eller flis till fjärrvärmecentraler eller massa- och pappersindustrin.

Bakor eller ytor har använts som panel på enklare uthus och till trätak, även vid byggande av staket på landsbygden. 

På grund av sitt utseende och sitt relativt låga pris används de numera också för uppförande av kulisser och kulissliknande byggnader i film- teater- och lajv- sammanhang.

Se även
 Bandsåg
 Sågverk
 Ramsåg

Källor 

Träindustri
Skogsbruk
Rhen-Ruhr-regionen

Metropolregionen Rhen-Ruhr (MRR) är det största storstadsområdet i Tyskland, med en yta av 7 110 km2 och omkring 11 miljoner invånare, och omfattar flera städer i förbundslandet Nordrhein-Westfalen. Enligt beräkningar från Demographia är Düsseldorf (inklusive sammanvuxna orter som bland andra staden Essen) den folkrikaste staden i området såväl som den folkrikaste tyska staden och 75:e folkrikaste staden i världen, med mer än 6,23 miljoner invånare medan Köln-Bonn (som är sammanvuxna till ett tätbebyggt område med mer än 2,16 miljoner invånare) är den näst folkrikaste staden och den tredje folkrikaste i Tyskland (efter tyska huvudstaden Berlin med 4 miljoner).

Rhen-Ruhr utgörs av två olika befolkningscentra: industri- och storstadsområdet Ruhrområdet i nordöst med flera stora städer (bland andra Dortmund och Essen) som vuxit ihop under sin gemensamma historia av tung industritillverkning och gruvindustri och regionen Rheinschiene i väst och söder, längs floden Rhen, med bland andra förbundslandshuvudstaden Düsseldorf, Köln och den 1949–1990 västtyska huvudstaden Bonn.

Kretsfria städer
De kretsfria städer som ingår är Bochum, Bonn, Bottrop, Dortmund, Duisburg, Düsseldorf, Essen, Gelsenkirchen, Hagen, Hamm, Herne, Köln, Krefeld, Leverkusen, Mönchengladbach, Mülheim an der Ruhr, Oberhausen, Remscheid, Solingen och Wuppertal. Dessutom ingår kretsarna (länen) Mettmann, Unna, Ennepe-Ruhr, Recklinghausen, Rhein-Erft, Neuss, Rhein-Sieg, Viersen och Wesel.

Referenser

Nordrhein-Westfalen
Storstadsområden i Tyskland
Thorolf Raftos Minnespris

Thorolf Raftos Minnespris är ett pris som delas ut av Thorolf Raftos Stiftelse för Mänskliga Rättigheter till personer, organisationer eller grupper som kämpar för idéer och principer som följer FN:s kapitel om De mänskliga rättigheterna.

Priset delas ut varje år den första söndagen i november på Den Nationale Scene i Bergen. Den första mottagaren av priset var Jiri Hajek, en tjeckoslovakisk politiker och en av grundarna av Charta 77. 

Raftopriset har delats ut varje år sedan 1987 och har efterhand fått stor internationell uppmärksamhet. Flera av de som fått Raftopriset har senare blivit tilldelade Nobels fredspris (Aung San Suu Kyi, José Ramos-Horta, Kim Dae-jung och Shirin Ebadi).



Mottagare av priset 
 1987 – Jiří Hájek, Tjeckoslovakien
 1988 – Trivimi Velliste, Estland
 1989 – Två mottagare: Doina Cornea, Rumänien och FIDESZ, Ungern
 1990 – Aung San Suu Kyi, Myanmar
 1991 – Jelena Bonner, Ryssland
 1992 – Preah Maha Ghosananda, Kambodja
 1993 – Folket på Östtimor, (Priset togs emot av José Ramos-Horta)
 1994 – Leyla Zana, Turkiet
 1995 – Union of the Committees of Soldiers' Mothers of Russia, Ryssland/Tjetjenien
 1996 – Palermo Anno Uno, Italien
 1997 – Det Romska folket, (Priset togs emot av Ian Hancock)
 1998 – ECPAT, Thailand
 1999 – Gennadij Grusjevoj, Vitryssland
 2000 – Kim Dae-jung, Sydkorea
 2001 – Shirin Ebadi, Iran
 2002 – Mohammed Daddach, Västsahara
 2003 – Paulos Tesfagiorgis, Eritrea
 2004 – Rebiya Kadeer, Från den uiguriska minoriteten i Kina
 2005 – Lidija Jusupova, Tjetjenien/Ryssland.
 2006 – Thich Quang Do, Vietnam
 2007 – National Campaign on Dalit Human Rights, Indien
 2008 – Bulambo Lembelembe Josué, Kongo-Kinshasa 
 2009 – Malahat Nasibova, Azerbajdzjan
 2010 – José Raúl Vera López, Mexiko
 2011 – Sexual Minorities Uganda (SMUG), representerade av Frank Mugisha, Uganda
 2012 – Nnimmo Bassey, Nigeria
 2013 – Bahrain Centre for Human Rights, Bahrain
 2014 – Agora - Pavel Chikov, Ryssland
 2015 – Ismael Moreno ("Padre Melo"), Honduras
 2016 – Yanar Mohammed, Irak
 2017 – Parveena Ahanger och Parvez Imroz, Indien
 2018 – Adam Bodnar, Polen
 2019 – Rouba Mhaissen, Syria/Libanon
 2020 – Egyptian Commission for Rights and Freedom (ECRF), Egypt
 2021 – Human Rights Data Analysis Group, USA
 2022 - Nodjigoto Charbonnel, Chad

Priset tilldelas personer, organisationer eller grupper som inte är kända över hela världen. Meningen med detta är att sätta fokus på dem och att därmed göra deras arbete lättare.

Källor
Norska Wikipedia och Raftos Stiftelse för Mänskliga Rättigheter

Externa länkar 
 Raftopriset - norsk sida
 Raftopriset - engelsk sida

Priser i Norge
Priser och utmärkelser instiftade 1987
Leif Holmgren

Leif Holmgren, född 25 maj 1953 i Kiruna,  är en svensk ishockeytränare och före detta ishockeyspelare med, framförallt, AIK under 1970- och 1980-talet. Han vann SM-guld två gånger med AIK och blev uttagen i Sveriges All Star Team 1979.

Internationellt erövrade han en olympisk bronsmedalj vid de Olympiska vinterspelen 1980 i Lake Placid i USA, samt en bronsmedalj vid VM 1979 i dåvarande Sovjetunionen.

Han spelade totalt 98 matcher i svenska landslaget, varav 80 i Sveriges herrlandslag i ishockey, 8 i Sveriges B-landslag i ishockey och 10 i Sveriges herrjuniorlandslag i ishockey.

Efter sin aktiva karriär har han arbetat som tränare för bland annat Väsby IK Hockey. Leif var med sin son Peter tränare för Vallentunalaget Ormsta HC:s 94:or mellan 2008 och 2010.

Meriter
 VM-brons 1979
 OS-brons 1980
 EM-brons 1978, 1979, 1983
 SM-guld 1982, 1984
 Sveriges All Star Team 1979
 Stora Grabbars Märke nummer 106

Klubbar
  IFK Kiruna (moderklubb)
 AIK 1971-1984 Division 1/Elitserien
  IF Vallentuna BK 1984-1985 Division 1 
  AIK 1985-1986 Elitserien

Födda 1953
Levande personer
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Män
Olympiska bronsmedaljörer 1980
Spelare i AIK Ishockey
Svenska ishockeyspelare
Svenska ishockeytränare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Sverige
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1980
Idrottare från Kiruna
Onexposure

Onexposure är en webbplats för foton som är en av de största fotosidorna i Sverige och även utomlands. 

Grundarna av Onexposure, Jacob Jovelou och Ralf Stelander,  ville skapa en sida med endast professionella bilder. Vem som helst får bli medlem men bilderna granskas av Sitecrew för att sedan accepteras och läggas ut på sidan om de är bra. Siten startades 2006 och har idag över en miljon besökare per månad och cirka 2000 fotografer registrerade över hela världen.

Externa länkar
Onexposure.net

Webbplatser
Dubravka Ugrešić

Dubravka Ugrešić, född 27 mars 1949 i Kutina, Kroatien, död 17 mars 2023 i Amsterdam, Nederländerna, var en kroatisk författare och litteraturhistoriker. Ugrešić lämnade Kroatien 1993 och var därefter bosatt i Amsterdam. Kulturjournalisten Anneli Dufva ansåg i Sveriges Radio 2013 att Ugrešić borde tilldelas 2013 års nobelpris i litteratur med följande motivering:

Bibliografi

Romaner
 1981 – Štefica Cvek u raljama života
 1988 – Forsiranje romana-reke
 1997 – Muzej bezuvjetne predaje (Den ovillkorliga kapitulationens museum, översättning:  Djordje Žarković, 2000)
 2004 – Ministarstvo boli (Smärtans ministerium, översättning:  Djordje Žarković, 2005)
 2008 – Baba Jaga je snijela jaje (Baba Jaga la ett ägg, översättning: Djordje Žarković, 2009)
 2017 – Lisica (Räven, översättning: Djordje Žarković, 2019)

Noveller
 1978 – Poza za prozu
 1983 – Život je bajka

Essäer
 1993 – Američki fikcionar
 1995 – Kultura laži
 2001 – Zabranjeno čitanje
 2005 – Nikog nema doma
 2010 – Napad na minibar
 2014 – Europa u sepiji
 2015 – Karaoke kultura

Barnböcker
 1971 – Mali plamen
 1976 – Filip i Srećica
 1988 – Kućni duhovi

Övrigt
 1980 – Nova ruska proza (antologi)

Referenser

Noter

Källor
DubravkaUgresic.com – officiell webbplats

Kroatiska romanförfattare
Kroatiskspråkiga författare
Kroatiska författare under 1900-talet
Kroatiska författare under 2000-talet
Födda 1949
Avlidna 2023
Kvinnor
Personer från Sisak-Moslavinas län
Alumner från Zagrebs universitet
Rhen-Main-området

Rhen-Main-området är ett av Tysklands folkrikaste storstadsområden, med delar i de tre förbundsländerna Hessen, Rheinland-Pfalz och Bayern, och täcker regionen där floden Main ansluter till den större Rhen. Rhen-Main-området kan delas in i fyra dominerande befolkningscentran, där man centralt och i norr finner Frankfurt am Main med omgivning, i öster Aschaffenburgområdet, i söder Darmstadtområdet, och i väster Wiesbaden med grannstaden Mainz. Dessa städer med omgivningar har under årens lopp vuxit ihop och bildar nu ett storstadsområde med cirka 3,9 miljoner invånare. Förutom nämnda städer ligger ett flertal andra stora och medelstora städer i området, bland annat Bad Homburg vor der Höhe, Hanau, Offenbach am Main och Rüsselsheim.

Pendlingsområde 
Storstadsområdet, tyska Großstadtregion Rhein-Main, består av totalt fem kärnstäder samt ytterligare 210 städer och kommuner, där minst hälften av de dagliga pendlarna söker sig in till områdets mer centrala delar (kärnstäder med närmaste omgivning).

Som kärnstäder räknas städer med över 100 000 invånare, det vill säga Darmstadt, Frankfurt am Main, Mainz, Offenbach am Main och Wiesbaden.

Region 

Metropolregion Frankfurt/Rhein-Main är en planerings- och samarbetsregion, som består av totalt 445 städer och kommuner i de tre delstaterna Hessen, Bayern och Rheinland-Pfalz. I slutet av 2006 hade regionen 5 297 694 invånare.

Källor

Externa länkar 
 Planungsverband Ballungsraum Frankfurt/Rhein-Main

Orter i Bayern
Orter i Hessen
Orter i Rheinland-Pfalz
Bayerns geografi
Hessens geografi
Rheinland-Pfalz geografi
Storstadsområden i Tyskland
Reflexivt samhälle

I ett reflexivt samhälle förekommer det en starkare betoning på individen, då människor inser möjligheten i att vara aktiva och inte passiva i förhållandet till samhällsresurser. Kunskap och information är en del av den sociala strukturen, där nya uppfinningar som till exempel internet har en vital direktpåverkan på politiken och ekonomin till exempel.

Enligt Anthony Giddens (1994), måste experter anpassa sig i ett reflexivt samhälle i takt med att individer blir mer smarta och kreativa. Också partier och politiker kan inte längre använda de standardtillvägagångssätt som de tidigare gjort för att tävla om publikt bifall i massmedia, de måste nu inse att samhällsmedborgarna har blivit cyniska konsumenter av media och de måste noga överväga sina politiska budskap .

Thomas Ziehe använder i sin terminologi begreppet :reflexivitet, med detta begrepp menar han individens möjligheter till att ständigt omvärdera sin identitet i relation till samhället.

Källor 

Ungdomsgrupper i teori och praktik; P. Lalander, T Johansson Studentlitteratur, 2002 s.102

Samhällstyper
OpenSourceSweden

Open Source Sweden är "Föreningen Leverantörer av Öppen Programvara i Sverige". Föreningens ordförande är Björn Lundell. Föreningen vill tillvarata de intressen som svenska leverantörer av öppen källkod har. Motsvarande föreningar finns för stängd programvara, som till exempel International Association of Microsoft Certified Partners.

Föreningen har bildats på initiativ av några av de ledande svenska företagen inom öppen källkod. Medlemskap kan sökas av alla företag som arbetar inom öppen källkod/öppen programvara, med produkter, utveckling eller tjänster. Föreningen drivs i enlighet med årlig verksamhetsplan som fastställs av styrelsen. Det praktiska arbetet genomförs dels genom medlemsmöten som hålls varje kvartal, dels genom olika arbetsgrupper som på frivillig basis driver olika frågor och aktiviteter.

Organisationen verkar aktivt för:
 öppna standarder som inte utesluter öppen programvara
 att sprida information om öppen programvara, licenser och avtalsformer
 en effektiv tjänsteorienterad marknad för programvaruutveckling
 att främja en väl fungerande nationell och internationell marknad för utveckling, försäljning, leverans och support

Föreningen är med i den europeiska organisationen "Open Source Business Organisations of Europe" (OBOOE).

Källor

Externa länkar
 Open Source Sweden
 Open Source Business Organisations of Europe (OBOOE)

Föreningar i Sverige