kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Öresundsverket, Helsingborg

Öresundsverket är ett reningsverk för avloppsvattenrening i Helsingborg som togs i drift 1974. Reningsverket ligger intill Öresund i västra Helsingborg mellan Västhamnen och Norrhamnen. Verket utökades med ytterligare en etapp 1989. Omkring 130 000 personer samt en mängd industrier är anslutna till reningsverket, som tar emot 50 000 kubikmeter vatten varje dygn. Maximal kapacitet för verket är 67 000 kubikmeter per dag. Det är ett av Sveriges största som enbart drivs med biologisk fosforavskiljning.

Öresundsverket ägs av Helsingborgs kommun och drivs av Nordvästra Skånes vatten och avlopp (NSVA).

Anläggningen 
Reningsprocessen består av grovrening, mekanisk rening i försedimenteringsbassänger, biologisk fosfor- och kväverening i en aktivslamprocess (biologisk rening följt av en sedimentering), och slutligen följt av sandfiltrering.  

Överskottsslammet från aktivslamprocessen rötas för biogasproduktion.

Recolab 
2021 togs den nya anläggningen Recolab i drift.  I Recolab ska växtnäringsämnen extraheras ur avloppsfraktioner från det närliggande nybyggda bostadsområdet Oceanhamnen. Avloppsvattnet från Oceanhamnen kommer att källsorteras (delas upp vid källan) i gråvatten, svartvatten och kvarnat matavfall.  Denna lösning kallas "tre rör ut".  Recolab består av tre avdelningar: en utvecklingsanläggning, en testbädd och en utställningshall.  I utvecklingsanläggningen hanteras de tre fraktionerna från Oceanhamnen. I testbädden erbjuder Recolab plats för försök och utveckling av nya tekniker, exempelvis näringsåtervinning, bl.a. tekniken NP Harvest , och i utsällningshallen finns möjlighet att boka studiebesök, möten eller andra arrangemang.

Källor 
Tekniska förvaltningen, Helsingborgs kommun. Öresundsverket i Helsingborg.
Lindskog, Bengt (2005). Avlopp. I Helsingborgs stadslexikon (s. 19). Helsingborg: Helsingborgs lokalhistoriska förening.

Noter

Reningsverk i Sverige
Byggnader och anläggningar i Helsingborg
Roni Horn

Roni Horn, född 24 september 1955, är en amerikansk konstnär, som till stor del utvecklat sitt arbete på Island. Hon har beröringspunkter i minimalismen men hennes arbete är även socialt och metafysiskt engagerande.  Hennes produktion består bland annat av skulptur, text och fotografi.

I boken ”Another Water” (2000) visar hon fotografi på floder där utsnittet är rakt ovanifrån, bilderna visar vattnets olika strömmar och färger. Under bilderna finns fotnoter som nämner bland annat självmord i förhållande till floder, filosofiska idéer om vatten och korta berättelser om upplevelser från vatten.

Referenser 

Amerikanska fotografer under 1900-talet
Amerikanska fotografer under 2000-talet
Amerikanska skulptörer
Personer från New York
Födda 1955
Levande personer
Kvinnor
Alumner från Yale University
Olof Willman

Olof Willman, född 1780 i Nevishög, Skåne, död 1844, var en svensk violinist, far till Anders Willman och Anna Willman. 

Willman vistades 1795–1804 vid Lunds universitet, där han först läste på graden, men sedan tog kansli- och hovrättsexamen. För musikaliska studier reste han utrikes och återkom från Ryssland 1813 med vackra recensioner över sin starka ton och sitt känslofulla föredrag på violinen. I två år spelade han nu altfiol och violin i hovkapellet i Stockholm, varefter han där inrättade och ledde en musikalisk undervisningsanstalt. Han blev 1837 ledamot av Musikaliska akademien.

Källor

Noter 

Svenska violaster
Svenska violinister
Klassiska violinister
Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska musiker under 1800-talet
Personer från Nevishögs socken
Födda 1780
Avlidna 1844
Män
Ugglan
Willman

Willman är ett svenskt efternamn, som burits av bland andra:

 Anna Willman
 Anders Willman
 Carl Willman
 Hedvig Willman
 Jöns Willman
 Olof Willman
 Olof Eriksson Willman
 Otto Willmann

Svenska efternamn
Robert Aske

Robert Aske, född 1500, död 12 juli 1537, var en engelsk advokat som blev ledare för upproret i York. Han ledde Pilgrimage of Grace år 1536, upproret som Henrik VIII stoppade samma år. Aske avrättades för högförräderi under året 1537.

Biografi
Aske var den yngre sonen till Sir Robert Aske av Aughton, som var en ättling till en gammal Yorkshirefamilj. Familjen var väl ansluten då en av Askes kusiner var Henry Clifford, earlen av Cumberland, och hans mor Elizabeth Clifford  var dotter till John Clifford, 9:e Lord Clifford, och Margaret Bromflete.

Aske var advokat, och även en medlem vid Gray's Inn. Aske var en from man och han invände till Henrik VIII:s religiösa reformer, särskilt klosterupplösningen. När upproret bröt ut i York mot Henrik VIII återvände Aske till Yorkshire från London. Aske deltog inte från början i upproret utan tog upp frågan om lokalbefolkningen och ledde Pilgrimage of Grace. Den 10 oktober 1536 hade han kommit att betraktas som översten i gruppen.. De flesta delar av Yorkshire, och delar av Northumberland, Durham, Cumberland och Westmorland var nu i uppror. När Aske intog York i oktober hade han stöd av cirka 30.000 beväpnade män. 

Den 13 oktober 1536 träffade Aske kungliga delegater, däribland  Thomas Howard, 3:e hertig av Norfolk och fick en försäkran om en publik och säker passage till kungen. Han reste till London och träffade Henrik VIII som gav honom löften om upprättelse och säker passage.

När han började sin resa tillbaka norrut, bröt striderna ut igen. Dessa förnyade strider fick Henrik VIII att ändra sig, och han tog Robert Aske till fånga och förde honom till Towern. Aske dömdes för högförräderi i Westminster och fördes tillbaka till York, där han hängdes i kedjor i juli 1537 på en särskild byggnadsställning som restes utanför Clifford's Tower.

Namne 
Robert Aske delar namn med en annan vid samma namn, som troligen kom från samma familj, denna andra Aske var en förmögen sybehörshandlare i centrala London. Denna Robert Aske är mest känd för att han lämnade en stor del av sin förmögenhet till välgörenhet som grundade ett antal skolor.

Skildringar
Aske spelades av Sean Bean år 2003 i tv-serien "Henry VIII". Aske framställs dock felaktigt då han framstås som en våldsam före detta kapten i Henrik VIII:s armé.

Robert Aske är spelas också av Gerard McSorley i den tredje säsongen av The Tudors. Vid tiden för inspelningen var McSorley tjugo år äldre än Aske var när han dog. Serien visar också Aske med en ung familj, men själva verket så var han inte gift.

Omständigheterna kring Aske liv framställs i  C. J. Sansoms bok "Sovereign" och i  H. F. M. Prescotts bok "Man on a Donkey"

Referenser

Externa länkar
Robert Aske I and II
Robert Aske (political leader 

Män
Födda 1500
Avlidna 1537
Personer som blivit avrättade av England under 1500-talet
Reformationen i England
Jean-Pierre Clément

Jean-Pierre Clément, född 2 juni 1809, död 8 november 1870, var en fransk historiker.

Bland Cléments verk märks Histoire de la vie et de l'administration de Colbert (1846), Jacques Coeur et Charles VII (2 band, 1853) och flera upplagor av Lettres, instructions et mémoires de Colbert (8 band, 1861–1882).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1931.

Franska historiker
Födda 1809
Avlidna 1870
Män
Berättaren

Berättaren (El hablador) är en roman av den peruanske författaren och nobelpristagen Mario Vargas Llosa.  Boken utkom i Spanien 1987 på förlaget Seix Barral. 

Genom berättelsen ställs de moderna samhällena mot den sydamerikanska ursprungsbefolkningen i Peru, vars medlemmar är starkt förenade med naturen och kan kommunicera med den och med till exempel fåglar och andra levande varelser i djungeln.

Verket är strukturerat genom förekomsten av två berättare. Den förste som motsvarar romanförfattaren och den andre som är en ”berättare” (un hablador) (en berättare som berättar historien om folkgruppen Machiguenga i peruanska Amazonas). Bådas inlägg växlar på ett regelbundet sätt genom romanen. 

El hablador beskriver de kosmogoniska myterna hos los machiguengas, kampen mellan guden Tasurinchi, världens skapare, och de onda makterna som representeras av Kientibakori. För dem utspelar sig historierna, legenderna och de magiska ceremonierna som äger rum i den djupaste djungeln, på platser som fortfarande är rena och ännu inte har förstörts av civilisationen.

Referenser

Källor

Noter

Skönlitteratur 1987
Spanskspråkig skönlitteratur
Romaner av Mario Vargas Llosa
Sydamerika i skönlitteratur
Johanne Dybwad

Johanne Dybwad, född den 2 augusti 1867 i Kristiania, död där den 4 mars 1950, var en norsk skådespelerska, dotter till skådespelerskan Johanne Reimers i hennes första äktenskap, sedan 1891 gift med advokaten Vilhelm Dybwad.

Hon debuterade 1887 på Bergens teater, varifrån hon följande år gick över till Kristiania teater med en lyckosam debut som Fanchon i Syrsan. Ett par år spelade hon nu ingenueroller (Hilde i Fruen fra havet, Helga i Geografi og kjærlighed) och vann så småningom en säker ställning i publikens ynnest genom sina roller som Hedvig i Vildanden (1889), Nora i Et dukkehjem (1890), Thea Elvsted i Hedda Gabler (1891), Solveig i Peer Gynt (1892), Hilde i Bygmester Solness (1893), Asta Almers i Lille Eyolf och Sara i Jonas Lies Lystige koner (båda 1895), Lina i Hulda Garborgs Mødre (1896), Teresita i Knut Hamsuns Livets spil, Frida Foldal i Johan Gabriel Borkman (1896-1897), Ellen i Gunnar Heibergs Folkeraadet och Signe i Gildet paa Solhaug (1897-1898). 

Sedan 1899 tillhörde hon Nationaltheatret, där hon tolkade ett stort antal av de förnämsta kvinnorollerna i skådespel av Bjørnstjerne Bjørnson (Borghild i Sigurd Jorsalfar, Klara Sang i Over ævne, Tora Parsberg i Paul Lange og Tora Parsberg, Klara Ernst i Kongen, Maria i Paa Storhove, titelrollen i Maria Stuart i Skottland och Ragna i Daglannet), Ibsen (Maja Rubek i Naar vi døde vaagner, Eline Gyldenlöve i Fru Inger till Östråt, Gerd i Brand), Gunnar Heiberg (titelrollen i Harald Svans mor och Tante Ulrikke, Cornelia i Kjærlighed til næsten, Ilka i Det store lod och Karen i Kjærlighedens tragedie), Hamsun, Obstfelder med flera.

Johanne Dybwad gjorde som uppläserska Obstfelders dikter uppskattade av den stora allmänheten. I Stockholm uppträdde hon
1900, 1901 och 1902 samt gav gästroller i Helsingfors (1903) och Köpenhamn (1903 och 1904).

Teater

Roller (urval)

Källor 

Norska skådespelare under 1800-talet
Norska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Oslo
Födda 1867
Avlidna 1950
Kvinnor
Johanne Juell

Johanne Regine Juell, född Elvig 1847 i Bergen, död 1882, var en norsk skådespelerska.

Juell debuterade 1865 i Bergen och var från 1866 en av Christiania Theaters mest använda skådespelerska och publikens gunstling. Det var framför allt i Henrik Ibsens och Bjørnstjerne Bjørnsons nutidsskådespel som hennes talang kom till uttryck; hon blev Norges första stora realistiska skådespelare, och hennes största roll var en temperamentsfull, verklighetsnära Nora i Et dukkehjem.

Hon var i sitt första äktenskap med skådespelaren Mathias Juell (1835-1894) mor till Johanne Dybwad. 1881 gifte hon sig med Arnoldus Reimers.

Källor 

Födda 1847
Avlidna 1882
Norska skådespelare under 1800-talet
Kvinnor
Skådespelare från Bergen
Clinton Hart Merriam

Clinton Hart Merriam, född 5 december 1855 i New York, död 19 mars 1942 i Berkeley i Kalifornien, var en amerikansk zoolog och etnograf.

Merriams far, Clinton Levi Merriam, var politiker i den amerikanska kongressen. Han var också äldre bror till ornitologen Florence Augusta Merriam Bailey. Clinton Hart studerade mellan 1874 och 1877 biologi och anatomi vid Yale University och blev 1879 doktor vid School of Physicians and Surgeons av Columbia University. Sedan var han fram till 1885 läkare i Upstate New York.

1886 blev Merriam den första direktören av Division of Economic Ornithology and Mammalogy som tillhörde USA:s jordbruksdepartement. Myndigheten delades senare upp, bland annat i United States Fish and Wildlife Service och National Wildlife Research Center. Funktionen utövade Merriam fram till 1910. 1888 var Merriam en av grundarna av National Geographic Society. 1899 utförde han tillsammans med finansmannen Edward Henry Harriman en expedition till Alaska.

Efter 1910 studerade Merriam Nordamerikas ursprungsbefolkning men nådde bara mindre framgång.

Han publicerade mer än 500 vetenskapliga verk och beskrev cirka 600 djurarter, främst däggdjur och fåglar.

Referenser 
 med följande källa:
 www.wku.edu Chrono-Biographical Sketches

Noter

Amerikanska zoologer
Amerikanska etnografer
Personer från New York
Födda 1855
Avlidna 1942
Män
Alumner från Columbia University
Alumner från Yale University
Andrea Fraser

Andrea Fraser, född 1965 i Billings, Montana, är en performancekonstnär som framför allt är känd för sin verksamhet inom institutionell kritik. Hon är verksam vid UCLA School of the Arts and Architecture inom University of California, Los Angeles.

Källor 

Födda 1965
Amerikanska performancekonstnärer
Levande personer
Kvinnor
Personer från Billings
Personer verksamma vid University of California
Partido demócrata cristiano

Partido Demócrata Cristiano (PDC) är ett peruanskt kristdemokratiskt parti, baserat på den katolska socialläran.

Bildandet och historia
Partiet grundades den 17 januari 1956 av en grupp unga politiker, bland andra Ernesto Alayza Grundy, Luis Bedoya Reyes, Mario Polar Ugarteche, Héctor Cornejo Chávez, Javier de Belaúnde Ruiz de Somocurcio, Roberto Ramírez del Villar och Jaime Rey de Castro.

Det deltog i de allmänna valen 1962, då man hade kandidaten Héctor Cornejo Chávez, som fick 48 792 röster, motsvarande 4 %.

År 1963 (i allians med Acción Popular, AP) stödde man kandidaturen för Fernando Belaúnde Terry, och bildade en samregering till dess alliansen bröts 1967.

År 1968 gjorde general Juan Velasco Alvarado en statskupp och ersatte presidenten Fernando Belaúnde Terry, som var i allians med Luis Bedoya Reyes. PDC gav sitt kritiska stöd  till militärregimen tillsammans med andra reformvänliga rörelser.

ÅR 1979 utlyste general Francisco Morales Bermúdez allmänna val till 1978 års konstituerande församling i vilket PDC fick 83 075 röster vilket gav dem två mandat.

1985 stödde man Alan García (i allians med APRA) och 1990 (i allians med IS) stödde man  Alfonso Barrantes.

Partiet deltog i kommunvalen 1963, 1966, 1967 (i allians med AP) och 1983. Man var en del av regeringsalliansen åren 1963–1968 tillsammans med Acción Popular och 1985–1990 med Partido Aprista Peruano.

Se även
 Valsystemet i Peru
 Héctor Cornejo Chávez

Referenser

Externa länkar
 El cuarto gato
 Partido Demócrata Cristiano del Perú

Politiska partier bildade 1956
Kristdemokratiska partier
Politiska partier i Peru
Kristendom i Peru
Religiösa organisationer bildade 1956
Johann Wilhelm von Archenholz

Johann Wilhelm von Archenholz, född 3 september 1741 i Langfuhr vid Danzig, död 28 februari 1812 i Öjendorf vid Hamburg, var en tysk friherre, officer och skriftställare.

Biografi 

Archenholz inträdde 1760 som officer i preussiska armén, erhöll under sjuårskriget avsked på grund av sina skador, tillbringade därefter 16 år på utländska resor och slog sig slutligen ner i norra Tyskland, där han uppehöll sig med författarskap. Bland hans förnämsta arbeten kan nämnas England und Italien (1785), Geschichte des Siebenjährigen Krieges (1793, 13:e upplagan 1892) samt Geschichte Gustav Wasa's (1801). Han lade grunden till sitt litterära rykte genom tidskriften "Literatur- und Völkerkunde" (Leipzig 1782-91) och utgav från 1792 i Hamburg tidskriften "Minerva", vilken fortlevde långt efter hans död.

Källor

Preussiska militärer
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Tyska friherrar
Födda 1741
Avlidna 1812
Män
Ugglan
Personer från Danzig
Bo Berggren (industriman)

Bo Erik Gunnar Berggren, född 11 augusti 1936, död 18 april 2023, var en svensk ingenjör och företagsledare. Han var svärson till Wilhelm Haglund.

Biografi 
Berggren blev civilingenjör vid Kungliga Tekniska högskolan 1962 och anställdes samma år vid Stora Kopparbergs Bergslags AB och Domnarvets Jernverk. Han arbetade 1962–1964 som driftsforskningsingenjör, som chef för metallurgisk driftsforskning 1964–1966 och som överingenjör med ansvar för driftsforskning 1966–1968 vid Domnarvets Jernverk. Mellan 1968 och 1974 var han direktör och förvaltningschef för specialstålverken i Söderfors och mellan 1975 och 1978 var han vice verkställande direktör för Stora Kopparbergs Bergslags AB. Åren 1978–1984 var han VD för Incentive AB. Berggren var verkställande direktör för Stora AB 1984–1992 och därefter företagets styrelseordförande 1992–1998.

Han invaldes 1980 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien. Vidare är han teknologie hedersdoktor.

Källor
Vem är det : Svensk biografisk handbok 1993

Noter 

Svenska företagsledare
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Hedersledamöter vid Västmanlands-Dala nation
Personer från Falun
Födda 1936
Avlidna 2023
Män
Heds landskommun

Heds landskommun var en kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik
Kommunen bildades 1863 i Heds socken i Skinnskattebergs härad i Västmanland. Vid kommunreformen 1952 inkorporerades landskommunen i Skinnskattebergs landskommun som 1971 ombildades till Skinnskattebergs kommun.

Politik

Mandatfördelning i Heds landskommun 1938-1946

Källor

Tidigare kommuner i Västmanlands län
Indelningar i Skinnskattebergs kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Gunnilbo landskommun

Gunnilbo landskommun var en kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik
Kommunen bildades 1863 i Gunnilbo socken i Skinnskattebergs härad i Västmanland. Vid kommunreformen 1952 inkorporerades landskommunen i Skinnskattebergs landskommun som 1971 ombildades 1971 till Skinnskattebergs kommun.

Källor

Tidigare kommuner i Västmanlands län
Indelningar i Skinnskattebergs kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Étienne Clémentel

Étienne Clémentel, född 29 mars 1864, död 25 december 1936, var en fransk politiker.

Clémentel valdes till deputerad 1900. Han blev 1905 kolonialminister i Maurice Rouviers regering, och innehade därefter chefskapet vid olika departement där hans ekonomiska kunskaper kom till användning. Han var sålunda under perioder chef för jordbruksdepartementet, kolonialdepartementet, finansdepartementet, departementet för offentliga arbeten och marindepartementet. Under första världskriget var han handelsminister under Alexandre Ribot, Paul Painlevé och Georges Clemenceaus regeringar och var energiskt sysselsatt med organiserandet av fördelningen av råvaror för de allierades arméer. Upprättandet av ett interallierat råd för sjötransporter var till stor del hans verk, och från augusti 1917 uppgjorde han allmänna förteckningar över arméernas behov. Efter stilleståndet utsågs Clémentel till förste ordförande i den nybildade Internationella handelskammaren, där han senare kvarstod som président fondateur. 1924 blev han finansminister i Édouard Herriots ministär och deltog i konferensen i London i juli 1924. 1920 blev Clémentel senator. 

Bland Clémentels skrifter märks L'âme celtique (1899) och Un drame économique (1914).

Källor

Noter

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok. Lund 1931.

Födda 1864
Avlidna 1936
Män
Franska politiker
Frankrikes kolonialministrar
Frankrikes finansministrar
Frankrikes handelsministrar
Frederic Edward Clements

Frederic Edward Clements, född 16 september 1874 i Lincoln i Nebraska, död 26 juli 1945 i Santa Barbara i Kalifornien, var en amerikansk botaniker. 

Clements blev filosofie doktor 1898 och extra ordinarie professor samma år. Han blev professor i botanik vid universitetet i Nebraska 1906, i Minnesota 1907 och vid Carnegie Institute i Washington 1917. Clements vetenskapliga forskning rörde främst växtfysiologi, växtekologi, klimatologi, utvecklingslära och växtpaleontologi.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1931.

Födda 1874
Avlidna 1945
Män
Personer från Lincoln, Nebraska
Växtgeografer
Växtekologer
Amerikanska professorer i botanik
Andreas Clemmensen

Andreas Lauritz Clemmensen, född 7 augusti 1852, död 5 december 1928, var en dansk arkitekt. Han var far till arkitekten Mogens Clemmensen.

Andreas Clemmensen var en av de mest produktiva danska arkitekterna under början av 1900-talet, och fick stort inflytande genom sin kulturhistoriska riktning, bland annat genom upptagandet av 1700-talet danska privathusstil och som initiativtagare till keramikens nya uppblomstring i Danmark. Clemmensen har byggt en mängd skolor, kyrkor och privathus, bland annat Immanuelskyrkan i Köpenhamn, hus vid Gammel Carlsberg med mera.

Som författare har han medverkat vid författandet av Julius Benthley Løfflers Sjællands Stiftslandsbykirker (1880) och utgett Beskrivelse og Tegninger af Øster Marie Kirke (1894).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1931.

Externa länkar
 Andreas Clemmensen på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
 http://www.helsingorleksikon.dk/index.php/Arkitekten_Andreas_Clemmensen
 http://www.nordenskirker.dk/Tidligere/Blaagaard_kirke/Blaagaard_kirke1.htm

Födda 1852
Avlidna 1928
Män
Danska arkitekter under 1800-talet
Danska arkitekter under 1900-talet
Top of mind

Top of mind, enkelt översatt till svenska "först i åtanke". Begreppet är ett som används inom marknadsföring. Varumärket som är top of mind är det första som kommer upp när en konsument blir tillfrågad om en produkt inom en viss bransch. Det är ett sätt att mäta hur varumärken rangordnas hos konsumenter. Exempelvis kan Coca Cola komma upp först om branschen är läskedryck, då blir Coca cola top of mind inom läsedrycks-branschen. Andelen av top of mind står ofta i relation till marknadsandelar för en viss produkt. Top of mind begreppet kan förknippas med begreppet Brand Awareness

Referenser 

Marknadsföring
Trollgas Adventskalender

Trollgas Adventskalender är ett album av Birgitta Götestam, Staffan Götestam och Peter Flack, lanserat på grammofon 1975.

Låtlista
Sida 1
Trollga säger Godda'
Trollgas Signaturmelodi
Det ringer hemma hos Trollga.
Blind
Got the life
Trollgas berättar om Rock-Stubb-Uno
Ljusa Advent
Trollgas Tramp
Trolljazz-Jam-Skrammel-Dunder-Konsert
Trollga tar sig en funderar
Trollga får anbud från Trollywood
Trollgas rimtjänst

Sida 2
Trollga har varit Lucia
Folke Tut ringer
Gubben vinter
Trollga får telegram
Trollgas svansar
Svansgarderoben
Ful som ett troll
Trollga blir arg
Trollgas Bageri
Trollga klär granen
Dan före dan
Julafton

Musikalbum 1975
Album utgivna på Scranta Grammofon
Wager Swayne

Wager Swayne, född 10 november 1834 i Columbus, Ohio, död 18 december 1902 i New York, var en amerikansk general. Han tjänstgjorde i nordstaternas armé i amerikanska inbördeskriget och var militärguvernör i Alabama under rekonstruktionstiden 1867–1868. Han tilldelades Medal of Honor för sina insatser vid belägringen av Corinth.

Fadern Noah Haynes Swayne var aktiv medlem av Republikanska partiet i Ohio och blev senare utnämnd av Abraham Lincoln till USA:s högsta domstol. Wager Swayne utexaminerades 1856 från Yale och 1859 från Cincinnati Law School. Efter att ha inlett sin karriär som jurist vid faderns advokatpraktik tog Swayne den 31 augusti 1861 värvning som major i infanteriet. Senare samma år befordrades han till överstelöjtnant i vilken egenskap utmärkte han sig 1862 vid belägringen av Corinth. Efter det slaget befordrades han till överste. Swayne sårades den 22 januari 1865 i South Carolina två veckor efter att ha blivit befordrad till brigadgeneral.

Swayne styrde Alabama som tillförordnad militärguvernör. Han blev utnämnd till ämbetet i juli 1867 och efterträddes av en ordinarie guvernör, William Smith, som vann guvernörsvalet 1868.

Källor

Födda 1834
Avlidna 1902
Amerikanska generaler
Guvernörer i Alabama
Män
Personer från Columbus, Ohio