kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Li Yuqin

Li Yuqin, född 15 juli 1928, död 24 april 2001, var officiell konkubin och bihustru till Puyi, den tidigare kejsaren av Kina. När förbindelsen ingicks var han en regent som krönts till "Kangde-kejsare" i det japanskstyrda Manchukuo. Li Yuqin har kallats "Den sista kejserliga konkubinen".

Biografi
Li Yuqin tillhörde en medelklassfamilj i Changchun; hennes far var tolk och hennes mor ägde en sidenfarm. Hennes familj hade före avskaffandet av monarkin tillhört hovpersonalen i generationer och förvisats till landet efter 1912. 

Hon var elev i en flickskola i februari 1943, då hon och åtta andra elever plötsligt togs till en fotoateljé för att fotograferas. Därefter fick familjen ett meddelande om att Puyi önskade att hon skulle studera vid hovet. Hon utsattes för ett noggrant förhör av Yasunori Yoshioka och en medicinsk undersökning. Därefter fördes hon till hovet, där hon undervisades i hovetikett och utsågs till kejsarens konkubin. Hon utsågs för att ersätta Tan Yuling. Japanerna hade önskat att Puyi valde en japansk konkubin, men han fick dem att gå med på en icke japansk konkubin, och valde en så ung person som möjligt för att japanerna inte skulle uppfatta henne som politiskt farlig. 
Li uppgav senare att hon och Puyi hade samlag en enda gång och därefter inte hade mycket med varandra att göra. Hon levde ett bekvämt lyxliv i palatset och hade flera personliga tjänare. 

Vid invasionen av Manchukuo 1945 försökte Li Yuqin fly undan röda armén. Hon lämnade Changchun tillsammans med resten av Puyis familj via tåg, men lämnades kvar på vägen när Puyi själv fortsatte med ett flygplan. Det var meningen att hon och bland annat Wanrong skulle fortsätta med tåg till Japan. Hon tillfångatogs tillsammans med Wanrong och sattes i fängelse, men frigavs 1946. Hon arbetade sedan i en fabrik och på ett bibliotek. År 1955 besökte hon Puyi i fängelset. Hon ansökte om en skilsmässa, men myndigheterna förde i stället henne och Puyi till ett rum med en säng och krävde att de skulle försonas. Hon uppgav att de hade samlag på myndigheternas order. 

Li Yuqin tog ändå ut skilsmässa 1957 och gifte om sig med teknikern Huang Yugeng, med vilken hon fick två söner. Under kulturrevolutionen utsattes hon för trakasserier på grund av sitt förflutna som kejserlig konkubin. Hon avled i skrumplever 2001.

Källor 

 Puyi, Henry (1988). Jag var kejsare av Kina: från himlens son till medborgare. Lund: Pegas

Födda 1928
Avlidna 2001
Kvinnor
Manchukuo
Wenxiu

Wenxiu, född 20 december 1909, död 17 september 1953, var officiell konkubin och bihustru till Kinas sista kejsare, Puyi.

Biografi
Wenxiu tillhörde den adliga mongoliska klanen Erdet. Hon var dotter till Duangong (1852–1908) och Lady Jiang.

Förbjudna staden
När kejsar Puyi skulle välja en gemål år 1921 tillhörde hon de flickor som ansågs vara passande kandidater att bli kejsarinnor och vars fotografier presenterades för Puyi, som uppmanades att välja äktenskapspartner bland dem. Puyi valde Wenxiu, men detta orsakade en konflikt mellan hans företrädares änkor, bland vilka Duankang ville att han skulle välja Wanrong, medan Xianzhe föredrog Wenxiu. 
Som kompromiss valdes Wanrong som första gemål och kejsarinna, och Wenxiu som andra gemål och bihustru. Wenxiu anlände till den förbjudna staden före Wanrong, och välkomnade denna när hon anlände dit 1922. Pyui var möjligen homosexuell, och levde inte tillsammans med vare sig sin kejsarinna eller sin bihustru, som båda hade sina egna separata bostäder i palatsområdet.

Tianjin
Hon följde Puyi från den förbjudna staden till Tianjin 1924. Enligt Puyi var Wanrong och Wenxiu båda mycket materialistiska under tiden i Tianjin, något som illustrerades av att om den ena hade fått en gåva, ville den andra genast ha en likadan. Wenxiu uppgav att hon, Puyi och Wanrong fortsatte att leva relativt separata liv även i Tianjin, och sällan umgicks även när de bodde i samma hus. 

Wenxiu ska ha varit mer missnöjd med sin tillvaro än Wanrong, och till skillnad från Wanrong värderade hon inte sin sociala status så högt att hon var villig att stanna i äktenskapet på grund av den status det gav henne. År 1931 lämnade hon Puyi i sällskap med sin syster och begav sig direkt till ett hotellrum fullt med advokater, som hjälpte henne att begära skilsmässa. 
Puyi uppger att detta krävde mod och viljestyrka, eftersom hennes önskan mötte stort motstånd och ogillande. Skilsmässan gick igenom bara några månader innan Puyi reste till Manchukuo.

Senare liv
Efter skilsmässan förlorade hon sin status som medlem av kejsarhuset, och på sina rådgivares begäran tog Puyi ifrån henne alla hennes titlar. Hon arbetade en tid som skollärare, och gifte 1947 om sig med major Liu Zhendong. Paret bosatte sig i Peking, där de även levde efter det kommunistiska maktövertagandet 1949; de rapporterade in sitt förflutna till kommunistregeringen, och fick tillstånd att driva rengöringsverksamhet.

Källor 

 Puyi, Henry (1988). Jag var kejsare av Kina: från himlens son till medborgare. Lund: Pegas

Födda 1909
Avlidna 1953
Kvinnor
Manchuer
WP:Projekt Kina
Valence

Valence kan avse:

Frankrike

 Valence, Charente, kommun i departementet Charente i regionen Nouvelle-Aquitaine, 
 Valence, Drôme, kommun i departementet Drôme i regionen Auvergne-Rhône-Alpes, 
 Valence, Tarn-et-Garonne, kommun i departementet Tarn-et-Garonne i regionen Occitanien, 
 Valence-d'Albigeois, kommun i departementet Tarn i regionen Occitanien, 
 Valence-en-Brie, kommun i departementet Seine-et-Marne i regionen Île-de-France, 
 Valence-sur-Baïse, kommun i departementet Gers i regionen Occitanien,
Approbation

Approbation är ett högtidligare och specialiserat uttryck för godkännande av en auktoritativ instans av en åtgärd.

Approbation av präster i romersk-katolska kyrkan
Enligt den romersk-katolska kyrkans kanoniska rätt är approbation den handling genom vilken en biskop eller annan högre instans ger tillåtelse för en präst att utöva sitt ämbete.

Approbationsinstitutet, av särskild betydelse för att hantera botens sakrament, beskrevs i ett dekret från det tridentinska kyrkomötet. Utom vid mottagarens omedelbara dödsfall, var en icke approberad prästs bot ogiltig.

Påvlig approbation

Med påvlig approbation menas handlingar genom vilka påven ger godkännande, till exempel av biskopsutnämningar eller fastställande av författningar. 

Ett specialfall var godkännandet av valen av tysk-romersk kejsare under medeltiden. Det påvliga anspråket på approbation vilade på translationsteorin, enligt vilken det romerska kejsrdömet genom påven hade överförts från Bysantion till det tysk-romerska kejsardömet. Därigenom var detta och påvedömet nära förenade med varandra. Den tysk-romerska kejsaren ansågs fram till senmedeltiden vara den enda tänkbara kandidaten till rollen som västromersk kejsare, vars kröning endast påven kunde utföra.

Särskilt påvarna under 1200- och 1300-talen, från och med Innocentius III, pockade på att den nyvalda kejsaren skulle godkännas av det påvliga ämbetet. Först därefter ansågs kejsaren vara i besittning av full legitimitet. 

Eftersom detta betydde att påven fick inflytande över tillsättandet av en tysk monark, bestreds detta påvliga approbationskrav av flera tysk-romerska kejsare. Särskild skärpa fick denna strid under Ludvig IV Bayrarens tid. I den gyllene bullan 1356 blev slutligen fastställt att de tyska kurfurstarnas val av kejsare i sig gav full legitimitet.

Det påvliga approbationsanspråket förlorade därefter i betydelse, tills under 1500-talet inte heller en påvlig kröning ansågs nödvändig.

Källor
Catholic Encyclopedia: "Approbation"
Till den del denna artikel behandlar påvlig approbation bygger den på tyskspråkiga Wikipedias artikel  Päpstliche Approbation. 

Kanonisk rätt
Juridiska termer

de:Approbation
Eric Gyllenstierna af Lundholm

Eric Gyllenstierna af Lundholm, född 27 mars 1882 i Brunnby, död 26 juni 1940 på Krapperup, var en svensk friherre Gyllenstierna af Lundholm och diplomat.

Biografi
Gyllenstierna var son till godsägaren friherre Nils Gyllenstierna och friherrinnan Ellen Stiernstedt. Han avlade juris utriusque kandidatexamen i Lund 1909 och tjänstgjorde åt domarekansli i Luggude och Medelstad 1910–1912 och hade tings- och domareförordnanden i Medelstad 1912. Gyllenstierna var amanuens i Civildepartementet 1913–1915, notarie i riksdagens jordbruksutskott 1913–1915, sekreterare hos riksdagens justitieombudsman 1915–1918 och medlem och sekreterare av sakkunniga för åtgärder mot försvarsfientliga propagandan 1917 samt kansliråd i Sjöförsvarsdepartementet 1917–1918. Han var tillförordnad extra avdelningschef vid Utrikesdepartementet (UD) 1918, förste legationssekreterare i Helsingfors 1919, tillförordnad förste legationssekreterare i Paris 1919–1921, legationsråd i Paris 1921–1922, legationsråd och byråchef i UD 1922, legationsråd i London 1927, envoyé i Moskva och Teheran 1930–1938, i Ankara och Aten 1938–1939, i disponibilitet p.g.a. sjukdom sistnämnda år.

Han gifte sig 1:o 1910 med Wanda Charlotta Henrietta Henriksson (1881–1917), dotter till arbetaren sedermera åkaren Carl Henriksson och Augusta Maria Qvist,  2:o 1922-1925 med Marie Henriette Crespy (1896-1978),    3:o 1925-1937 med Signe Maria Fineman (1898-1981), dotter till fil dr Carl Gottfrid Fineman och Ebba af Geijerstam, samt 4:o 31 augusti 1937 - 9 oktober 1939 med Dorothy Griffin (1895-1948) i hennes andra gifte (gift 1:o Love).  

Fideikommissarie till Krapperup och Bjersgård 1926-1940.

Utmärkelser

Svenska utmärkelser
  Kommendör av första klassen av Nordstjärneorden, 6 juni 1932.
  Riddare av Nordstjärneorden, 25 november 1922.

Utländska utmärkelser
  Första klassen av Irakiska Rafidain-orden, 2 november 1934.
  Första klassen av Iranska Homayounorden, 1935.
  Kommendör av Belgiska Leopoldsorden,1927
  Kommendör av andra klass av Polska Polonia Restituta, 1926.
  Officer av Franska Hederslegionen, 1921.

Referenser

Externa länkar

Män
Födda 1882
Avlidna 1940
Sveriges ambassadörer i Ryssland och Sovjetunionen
Sveriges ambassadörer i Iran
Sveriges ambassadörer i Irak
Sveriges ambassadörer i Turkiet
Sveriges ambassadörer i Grekland
Personer från Brunnby socken
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Riddare av Nordstjärneorden
Mottagare av Rafidain-orden
Mottagare av Lejon- och solordens första klass
Kommendörer av Belgiska Leopoldsorden
Mottagare av Polonia Restituta
Officerare av Hederslegionen
Alumner från Lunds universitet
Clean, Shaven

Clean, Shaven är en amerikansk film från 1994 regisserad av Lodge Kerrigan. Filmen handlar om Peter Winter (Peter Greene) som lider av schizofreni. Filmen försöker ge en objektiv bild av sjukdomen och visa det dagliga helvete som Peter går igenom.

Filmen hade svensk premiär den 29 september 1995. Filmen har inte släppts på DVD i Sverige.

Externa länkar 

Criterion Collection essay by Dennis Lim

Amerikanska dramafilmer
Filmer 1994
Seaford

Seaford kan syfta på:

Geografi

Australien 

 Seaford (del av en befolkad plats i Australien, South Australia), Onkaparinga, 
 Seaford (del av en befolkad plats i Australien, Victoria), Frankston,

Storbritannien 

 Seaford, East Sussex, ort i England,

USA 

 Seaford, Delaware, ort, Sussex County, 
 Seaford, New York, ort, Nassau County, 

Robotskapade Australienförgreningar
Robotskapade Storbritannienförgreningar
Robotskapade USAförgreningar
Summer Holiday

"Summer Holiday" är en sång inspelad av Cliff Richard och The Shadows, skriven av kompgitarristen Bruce Welch och trummisen Brian Bennett. Den toppade den brittiska singellistan. Titeln är hämtad från filmen med samma namn. Den var en av sex låtar som Cliff Richard sjöng under Wimbledonmästerskapen 1996 då regnet sköt upp tennismatcherna. Den är en av hans mer kända låtar, och vanlig under livekonserterna.

En cover på låten av Kevin the Gerbil användes 1984 som signaturmelodi till TV-serien Rat on the Road II.

Melodin återanvändes 1986 i hiphoplåten Holiday Rap med nederländska MC Miker G & DJ Sven.

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Information

Musiksinglar 1963
Sommarsånger
Brittiska poplåtar
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i Storbritannien
Singelettor i Danmark
Singelettor i Norge
Kyodo

Kyodo (挙動 kyodō), beteende, är en term som hänvisar till de olika stegen i att utföra en kata. Betydelsen ligger dock i att  hänvisa inte bara till antalet steg i egentlig mening, utan till den uppsättning tekniker som utförts vid varje given tidpunkt.

Referenser

Noter 

Karate
Japanska ord och uttryck
WP:Projekt Japan
Frinnaryds kyrka

Frinnaryds kyrka är en kyrkobyggnad i Aneby kommun. Den är församlingskyrka i Frinnaryds församling i Linköpings stift.

Kyrkobyggnaden
Frinnaryds kyrka har medeltida anor. Kyrkan uppfördes troligen under 1200-talet. Den byggdes av gråsten och bestod från början av ett långhus, kor  och absid. En sakristia tillbyggdes vid norra sidan under 1300-talet. 1659 eldhärjades kyrkan på grund av ett  blixtnedslag och förvandlades till en ruin. Kyrkan återuppbyggdes efter branden på de kvarvarande murarna. 
1858 förlängdes långhuset åt väster. Ett vapenhus uppfördes i anslutning till västingången. Nya fönsteröppningar togs upp och de befintliga förstorades. 1889 uppfördes västtornet efter ritningar av Hugo Hammarskjöld. Tornet har romanskt inspirerade ljudöppningar. Det är försett med tornur och sluten lanternin med en avslutande spira. När tornet uppförts revs klockstapeln som var belägen söder om koret.

Inventarier
Korfönster med motiv: ”Kristi uppståndelse”. Utfört 1921 av glasmålerifirman Puhl & Wagner, Berlin

Dopfunt daterad till 1200-talets första hälft.

Triumfkrucifix från 1400-talet.

Predikstol i  nyklassicism med ljudtak ,rundformad och försedd med förgyllda symboler i form av strålsol, kors och lagtavlorna.

Bänkinredning, ritad av Erik Lundberg 1969.

Orgel
En läktarorgel byggdes 1858 av orgelbyggaren Erik Nordström, Fliseryd, med ursprungligen åtta stämmor. Den byggdes om 1949 av Lindegren Orgelbyggeri AB.
1969 insattes ett nytt orgelverk byggt av Jehmlich Orgelbau Dresden. Orgeln är mekanisk.

Referenser

Tryckta källor
Kyrkor i Jönköpings län.Del 2. 1986. Utgivare:Rudan AB Förlag och Smålandsbygdens tidning.

Webbkällor

    Riksantikvarieämbetet Frinnaryds k:a

Vidare läsning

 Haas, Jonas (2006). Frinnaryds kyrka: Frinnaryds socken i Aneby kommun, Jönköpings län, Linköpings stift : kulturhistorisk karakterisering och bedömning. Jönköping: Jönköpings läns museum

Externa länkar
Jönköpings läns museum, rapport

Kyrkobyggnader i Aneby kommun
Kyrkobyggnader i Linköpings stift
Kyrkobyggnader invigda under 1200-talet
Ragnar Gyllenswärd

Ragnar Hugo Ferdinand Gyllenswärd, född 11 augusti 1891 i Växjö stadsförsamling, Växjö, död 26 februari 1967 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, var en svensk ämbetsman.

Gyllenswärd blev filosofie kandidat 1911, juris kandidat 1916 samt assessor i Göta hovrätt 1923 och fiskal samma år. År 1927 blev han ledamot av Justitiedepartementets lagavdelning, hovrättsråd 1929, ledamot av Lagberedningen samma år och revisionssekreterare 1930. Från 7 juni 1930 var han konsultativt statsråd i Carl Gustaf Ekmans regering.  Gyllenswärd var justitieråd 1935–1958 och Högsta domstolens ordförande 1952–1958. Han blev juris hedersdoktor vid Stockholms högskola 1957 och var ledamot av Permanenta skiljedomstolen i Haag från 1963.

Gyllenswärd var utgivare av Nytt juridiskt arkiv 1943–1961. Han blev kommendör med stora korset av Nordstjärneorden 1940.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö, 1932.
 Svenskt Biografiskt Lexikon https://sok.riksarkivet.se/sbl/Presentation.aspx?id=13419

Noter 

Sveriges konsultativa statsråd
Svenska hovrättsråd
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Ragnar
Födda 1891
Avlidna 1967
Män
Svensk uppslagsbok
Carl Olof Gylling

Carl Olof Gylling, född 1870 i Strömstad, död 1929 i Malmö, var en svensk museiman, konservator, taxidermist och konstnär.

Biografi 

Fadern Axel Wilhelm Gylling (1826-1888) drev krogen Lyktan i Strömstad, modern var Anna Helena Konstantia Torén (1837-1885)

Gylling ägnade sig först åt apotekarebanan men arbetade samtidigt som konservator. År 1901 blev han konservator vid Malmö museum och 1917 intendent vid dess naturhistoriska avdelning, vilken under hans ledning till stor del förändrades. Som skicklig djurmålare och taxidermist med stor kunskap om naturen var Gyllings djurgrupper mycket eftertraktade, där hans stora dioramor för Göteborgs Naturhistoriska museum tillhör hans främsta. Gylling utförde även planscherna till andra upplagan av Leonard Jägerskiöld och Gustaf Kolthoffs Nordens fåglar och ett flertal bilder till svenska upplagan av Alfred Brehms Djurens liv (1920-).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö, 1932.

Svenskt museifolk
Svenska målare under 1900-talet
Djurmålare
Födda 1870
Avlidna 1929
Män
Svensk uppslagsbok
Unbreakable

Unbreakable kan syfta på:

 Unbreakable (film) – amerikansk film från 2000.
 Unbreakable (musikalbum) – musikalbum av den tyska rockgruppen Scorpions.
 Unbreakable (Westlifelåt) – låt av det irländska pojkbandet Westlife.
 Unbreakable (låt av Sinplus) – låt av det schweiziska bandet Sinplus.
Stay

Stay kan syfta på:

Stay (film) – amerikansk dramafilm från 2005 i regi av Marc Forster, originaltitel Stay
Stay (sång) – låt av den brittiske sångaren David Bowie
Stay (Sash!-låt) – låt av gruppen Sash!
Stay (låt av Tooji) – låt av den norska sångaren Tooji
Stay (Shakespears Sister) – låt av Shakespears Sister
Stay (Chris Lindh-låt) – låt av Chris Lindh
Stay (Anna Odobescu) – låt av Anna Odobescu
Nenningesund

Nenningesund är en tänkt kanal i Norrtälje kommun som ger en inre vattenväg genom Rådmansö från Prästfjärden i söder till Hattsundet (och Norrtäljeviken) i norr. Själva Nenninge ligger en kilometer söder om Södersvik. 

Leden har tidigare varit öppen. Gustav II Adolf beslöt om upprensning och pålning 1620, och ryska galärer använde sig av farleden under rysshärjningarna i Norrtälje 1719.

Sedan ledde landhöjningen till att sundet växte igen. Rådmansö var inte längre en ö utan en halvö. En förening arbetar nu för målet att åter göra Nenningesund farbart, för mindre båtar som då slipper omvägen runt Rådmansö, om de till exempel ska ta sig till Norrtälje.

Se även 
Kung Valdemars segelled

Källa
Historia och bakgrund från Nenningesund.se

Norrtälje kommun
Bandar-e Jask

Bandar-e Jask (), eller bara Jask (جاسک), är en hamnstad i provinsen Hormozgan i södra Iran. Den är administrativ huvudort för delprovinsen (shahrestan) Jask, och folkmängden uppgår till cirka 17 000 invånare. Bandar-e Jask är belägen vid Omanviken, omkring 1 690 km söder om Teheran. 

Här finns en bas som används av Irans flotta och invigdes den 28 oktober 2008. Basens läge låter Irans flotta stänga Hormuzsundet och hindra en "fiende" från att segla in i Persiska viken. Amiral Habibollah Sayyari sade vid invigningen att Iran "skapar en ny försvarsfront i området, med tanke på en ny icke-regional fiende." Jasks hamn har föreslagits som slutstation för Neka-Jask-rörledningen. Staden har en flygplats.

Källor

Fotnoter 

Orter i Hormozgan
Hamnstäder i Iran
Bulletlån

Bulletlån, eller bullet-lån, är ett lån som återbetalas i sin helhet vid ett enda tillfälle vid kredittidens slut. Detta till skillnad från bland annat lån med amorteringar.

Kreditväsen
Thomas Swann

Thomas Swann, född 3 februari 1809 i Alexandria, District of Columbia (numera i Virginia), död 24 juli 1883 nära Leesburg, Virginia, var en amerikansk politiker (demokrat). Han var guvernör i delstaten Maryland 1866–1869 och ledamot av USA:s representanthus 1869–1879.

Swann studerade vid Columbian College (numera George Washington University) i Washington, D.C. och var sedan verksam som affärsman. Han var borgmästare i Baltimore 1856–1860.

Swann efterträdde 1866 Augustus Bradford som Marylands guvernör och efterträddes 1869 av Oden Bowie. Därefter representerade han fram till 1873 Marylands tredje distrikt i USA:s representanthus och 1873 bytte han till Marylands fjärde kongressdistrikt.

Noter

Födda 1809
Avlidna 1883
Borgmästare i Baltimore
Guvernörer i Maryland
Ledamöter av USA:s representanthus från Maryland
Män
Personer från Alexandria, Virginia
Alumner från George Washington University
Punktgravyr

Punktgravyr är en konstgrafisk gravyrmetod som innebär att motivet graveras för hand i tryckplåtens (kopparplåt) yta med bland annat en speciell gravstickel. Motivet byggs upp av små korta streck och punkter, därav namnet. Trycket blir då mjukare och mindre kontrastrikt. En äldre benämning var Stipple gravyr.

Punktgravyr användes av flera konstnärer, tidigast cirka 1500 — 1514 av italienaren Giulio Campagnola. Tekniken användes i slutet av 1500- och början av 1600-talen av några guldsmeder i Tyskland och Nederländerna för att framställa ornament. Mera beständigt användes metoden av italienaren Francesco Bartolozzi som använde punktgravyr konsekvent, sedan han flyttat till London 1764. En svensk konstnär som använde punktgravyr var Johan Fredrik Martin. Mera allmänt var metoden i bruk under 1700-talets senare hälft och början av 1800-talet.

Referenser

Noter

Allmänna källor
 Nationalencyklopedin om punktgravyr
 Bonniers lexikon (1997), band 15, sida 225

Grafik
Konstens tekniker
Cover Drive

Cover Drive är en barbadisk musikgrupp bildad 2010. Gruppen består av fyra medlemmar.

Karriär 
Efter att ha fått kontrakt med Polydor Records släppte gruppen sin debutsingel "Lick Ya Down" den 28 augusti 2011. Låten blev mycket populär i Storbritannien där den nådde nionde plats på landets singellista. Deras andra singel "Twilight" släpptes den 22 januari 2012 och kom att bli deras mest framgångsrika låt hittills. Låten debuterade på första plats på den brittiska singellistan och hade även viss framgång i Irland.

Den 22 april 2012 kommer gruppen att släppa sin tredje singel "Sparks". Den 30 april släpps även debutalbumet Bajan Style.

Medlemmar 
Amanda Reifer, 20 år (sångare)
T-Ray Armstrong, 18 år (trummis)
Barry Hill, 22 år (gitarrist)
Jamar Harding, 18 år (basist)

Diskografi

Album 
2012 - Bajan Style

Singlar 
2011 - "Lick Ya Down"
2012 - "Twilight"
2012 - "Sparks"
2012 - "Explode"

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Barbadiska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2010
Francis Bouillon

Francis Joseph Bouillon, född 17 oktober 1975 i New York, är en amerikansk före detta professionell ishockeyback som spelade för Nashville Predators och Montreal Canadiens i NHL.  

Säsongen 2004–05 spelade han för Leksands IF i Allsvenskan.

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Externa länkar
Francis Bouillon - nhl.com

Födda 1975
Amerikanska ishockeyspelare
Spelare i Montreal Canadiens
Spelare i Nashville Predators
Spelare i Hamilton Bulldogs (1996–2015)
Ishockeyspelare i Leksands IF
Män
Levande personer
Idrottare från New York
Spelare i Titan de Laval
Spelare i HC Ambri-Piotta
Spelare i Citadelles de Québec
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Spelare i Wheeling Nailers
IFK Göteborg 2010

IFK Göteborg deltog säsongen 2010 i Allsvenskan, Svenska cupen och UEFA Europa League.

Säsongen
Efter att ha förlorat guldet i sista matchen säsongen 2009 förväntades IFK Göteborg slåss om SM-guldet 2010. Efter en mindre lyckad säsong slutade laget sjua, vilket var den sämsta placeringen sedan 2006. Man åkte även ur Europa League i ett tidigt stadium.

Spelartrupp

Målvakter
  Kim Christensen
  Erik Dahlin
  Marcus Sandberg

Backar
  Petter Björlund
  Nicklas Carlsson
  Mikael Dyrestam
  Adam Johansson
  Hjálmar Jónsson
  Erik Lund
  Ragnar Sigurðsson
  Gustav Svensson
  Karl Svensson

Mittfältare
  Theodór Elmar Bjarnason
  Sebastian Eriksson
  Alexander Faltsetas
  Jakob Johansson
  Thomas Olsson
  Tobias Sana
  Stefan Selaković

Anfallare
  Nicklas Bärkroth
  Pär Ericsson
  Tobias Hysén
  Hannes Stiller
  Robin Söder

Allsvenskan

Matcher

2010
Fotbollssäsongen 2010 efter lag
Fotboll i Sverige 2010