kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lee Harrison

Lee Harrison, född 12 september 1971 i Billericay, England, är en engelsk fotbollsmålvakt i Wycombe Wanderers.

Lee Harrison startade sin karriär i Charlton Athletic FC varifrån han blev utlånad till både Fulham FC och Gillingham FC. 1996 kom han till Barnet FC och spelade ända fram till 2003. Han gjorde under den sejouren 234 ligamatcher och blev vald till Player of the Year tre gånger.

Han såldes 2003 till Leyton Orient FC för £10 000 där han spelade två säsonger. Efter ett år i Peterborough United FC återvände han sedan till Barnet FC sommaren 2006. Han är numera klubbkapten och fungerar även som målvaktstränare.

Referenser 

Engelska fotbollsmålvakter
Personer från Billericay
Spelare i Charlton Athletic FC
Spelare i Fulham FC
Spelare i Gillingham FC
Spelare i Barnet FC
Spelare i Peterborough United FC
Spelare i Leyton Orient FC
Spelare i Newport County AFC
Spelare i Wycombe Wanderers FC
Tränare i Newport County AFC
Födda 1971
Levande personer
Män
The Salt Lake Tribune

The Salt Lake Tribune är en amerikansk dagstidning, grundad 1871 i Salt Lake City som Mormon Tribune. Efter ett år ändrades namnet till Salt Lake Daily Tribune and Utah Mining Gazette. En kort tid därefter antogs det nuvarande namnet.

Tidningens grundare var motståndare till de ekonomiska och politiska ståndpunkter som Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga då företrädde. Tidningen var under de tidiga åren speciellt kritisk mot kyrkans dåvarande president Brigham Young.

Senator Thomas Kearns köpte tidningen 1901 tillsammans med en affärspartner. Kearns, som själv var katolik, ville förbättra tidningens förhållande till Mormonkyrkans ledning. Tidningens förhållande till Utahs mest betydande kyrka förbättrades avsevärt.

I dag är The Salt Lake Tribune den största dagstidningen i Salt Lake City.

Amerikanska dagstidningar
Dagstidningar startade 1871
Gidran-arab

Gidranaraben är en hästras som utvecklats i Ungern. Tillsammans med Shagya-araben och Angloaraben är Gidranhästarna en av de få riktigt lyckade utavlade hästraserna i världen, baserade på det Arabiska fullblodet. Inget av det ursprungliga arabiska fullblodets exteriör syns dock i rasen, men Gidran-araben har fått en mängd egenskaper från araberna, bland annat uthållighet och god atletisk förmåga.

Historia

Gidranaraben föddes fram på Mezohegyesstuteriet som är Ungerns statsstuteri, grundat 1785. År 1816 importerade man en arabhingst kallad Gidran Senior från Arabiska halvön. Den här hingsten beskrevs som mycket våldsam och livlig. Väl på stuteriet fick hingsten betäcka ett spanskfött sto kallat Arrogante vilket resulterade i Gidran II. Det var Gidran II som till slut skulle bli Gidranarabens stamfader. 

I början fick Gidran II betäcka många olika ston av olika raser, utseenden och typer. Till slut bestämde sig stuteriet för att uteslutande använda sig av det engelska fullblodet för att vidareutveckla de typer man redan hade.

Egenskaper

Den moderna Gidranaraben har tydligt ärvt sitt utseende från det engelska fullblodet och det syns knappt ett spår av det arabiska fullblodet. Rasen har därför fått mycket kritik över huruvida det ska få kallas arab. En annan anledning som fick experterna att klaga var att man ansåg att Gidranaraben först var en ren kopia av Angloaraberna. Angloaraberna får man fram genom att korsa Arabiskt fullblod med Engelskt fullblod. Dock fick man världen på sin sida genom att förklara att rasen grundades på en hingst som var korsning av en rad olika raser. 

Rasen är nästan alltid fux, ett arv från Gidran Senior, pappan till förfadern Gidran II. Gidranaraben har även ärvt sitt rykte om att vara livlig eller het från Gidran Senior. Huvudet har en liten aning av arabens elegans men den är mycket kraftigare och påminner mer om stora engelska fullblod. Gidranaraben är stor och reslig med starka ben. Den används numera mest som tävlingshäst men de lite tyngre varianterna har visat sig passa utmärkt som körhästar.

Se även 

Shagya-arab
Angloarab
Arabiskt fullblod
Engelskt fullblod

Källor 

Kort om Gidranarab, även Shagyaaraben

Varmblodshästar
Hästraser från Ungern
Reginamarsch

Reginamarsch (Flottans defileringsmarsch) är en militärmarsch komponerad av Ernst Urbach.  Marschen har troligen fått sitt namn från Regina Verlag, där den publicerades postumt 1929. Samma år antog Stockholms örlogsstation den som sin marsch och den kom så småningom att användas som defileringsmarsch inom hela flottan.

Marschen har blivit en av de mest spelade i Sverige, medan den i Tyskland verkar vara fullständigt okänd. Marinens Musikkår brukar använda marschen som stående extranummer vid sina framträdanden.

Svenska marinens marscher
Saunders-Roe

Saunders-Roe Ltd (SARO) var en brittisk flygplans- och båttillverkare.

År 1910 kontrakterades varvet S.E. Saunders på Isle of Wight att tillverka flygplan till Royal Flying Corps. Eftersom företaget tidigare inte tillverkat flygplan, licenstillverkades andra tillverkares modeller. Bland annat byggdes att stort antal Avro 504 och Short 184. Dessutom blev företaget underleverantör till flera brittiska flygplanstillverkare.
Efter första världskriget specialiserades företaget på flygbåtar, där företagets erfarenhet som båttillverkare kom till pass. År 1929 köpte Alliott Verdon Roe företaget och namnändrade det till Saunders-Roe Ltd. Under Roes ledning tillverkade företaget ett stort antal varianter av flygbåtar i små serier. År 1931 inledde Saunders-Roe ett samarbete med Simmonds Spartan Aircraft, vilket ledde till en sammanslagning 1933.

Under andra världskriget blev fabrikens huvudinriktning tillverkning av Supermarine Walrus och Sea Otter, samt reparationer av skadade flygplan.

Efter kriget påbörjades konstruktion av passagerarflygbåten Princess, som var tänkt att användas till tranatlantiska flyglinjer. Tre prototyper tillverkades, men utvecklingen var redan förbi flygbåtarna, och när första prototypen flög 1952 var passagerartrafiken över Atlanten redan igång med flygfältsbaserade flygplan som Boeing Stratocruiser. Företagets sista flygplan blev jaktflygplanet P.192 1957. Flygplanet konstruerades för Royal Air Force och Luftwaffe. När de båda tilltänkta köparna inte var intresserade av den utvecklade modellen SR.177, upphörde tillverkningen av flygplan vid fabriken. Från mitten av 1950-talet övergick produktionen till helikoptrar och autogiron. Den kanske mest kända produkten var Skeeter, som utvecklats från Juan Ciervas autogiro. 

Saunders-Roe blev tillsammans med Westland Aircraft, Fairey och Bristol Aeroplane Companys helikopterdivision en del av Westland Helicopters 1960. Efter att verksamheten slogs samman med Westland Helicopters, flyttades all flygverksamhet till Hayes i Middlesex, medan fabriken på Isle of Wight fortsatte med tillverkning av svävare. År 1958 kontrakterades Saunders-Roe att utveckla Saunders-Roe Nautical 1 (SR.N1), som blev den första fungerande svävaren. Den kördes för första gången den 11 juni 1959 och den 25 juli 1959 korsade den Engelska kanalen.

Flygplan tillverkade vid Saunders-Roe
Saunders A.10 1929
Cutty Sark 1929 
Cloud 1930
Windhover 1930 
London 1934
Lerwick 1938
Saunders-Roe A.37 1939 
Saunders-Roe SR.A/1 1947
Princess 1952
P.192 1957

Källor

Noter
Kabardin

Denna artikel behandlar hästrasen. För folkslaget, se kabardiner.

Kabardin är en hästras från norra Kaukasusområdet som är vig och säker på foten. Den har en förmåga att lätt kunna navigera sig även i mörker och dimma och har därför blivit oumbärlig för de nomadiska folken i områdena.

Historia

Rasen uppkom på 1500-talet genom korsningar av vilda stäpphästar och hästar från Persien, Turkmenien och Karabaghhästar. Karabagh är även en annan hästras från nästan samma område. 

Kabardinen förädlades sedan genom urvalsavel. De som inte höll måttet såldes som vagnshästar eller ridhästar medan de bästa exemplaren fördes till statsstuterierna. Rasen blev omåttligt populär och räknades som den absolut bästa bergshästen i världen. 

Under den ryska revolutionen 1917 dödades dock många kabardinhästar. Men 1920 startade två stuterier upp aveln igen. Kabardin-Balkar och Karatjaj-Tjerkess. De här stuterierna ville förbättra rasen och tog fram en lite tyngre typ som även skulle klara av jordbruksarbete.

Under en långritt 1935-1936 som gick runt delar av Kaukasus tillryggalade kabardinhästarna över 300 mil i dåligt väder på 37 dagar. Ingen annan ras har kunnat möta denna bedrift. 1935 startades även den första stamboken som kom ut i 3 volymer ända fram till 1953 och då hade 446 hingstar och 3 272 ston registrerats men man tror att det vid detta tillfälle fanns mer än dubbelt så många hästar som inte registrerades då de tillhörde nomadfolk och fattigare stammar som inte kände till begreppet med att registrera sina hästar. 

Under senare delen av 1900-talet användes hästarna bland annat för att slå ännu fler häpnadsväckande distansrekord och nyligen reds en kabardinhäst upp för det 5 642 meter höga berget Elbrus i Kaukasus.

Egenskaper

Kabardinen räknas som den bästa bergshästen i världen med en otrolig säkerhet på foten. Man har nu även fått fram en annan typ av kabardin kallad anglokabarda som då är en kabardin korsad med engelskt fullblod. I likhet med många andra bergshästar kan kabardinen födas med krokhasighet, men kabardinhästar är i regel starkt byggda med en något satt exteriör. Men hästarna är muskulösa med korta, kraftiga ben. Huvudet är något långt med en utåtbuktande nosprofil. Rörelserna är ganska höga, också ett mycket typiskt drag hos bergshästar. 

Kabardinhästarnas galopp är något långsam men skritten är jämn och rytmisk och traven är lätt och fjädrande. Hos en del kabardinhästar förekommer även den extra gångarten passgång som är mycket bekväm för ryttaren att rida. 

Kabardinhästarna prestationstestas vid två års ålder på kapplöpningsbanor men mest för att testa uthållighet då de inte är speciellt snabba. Däremot har de visat talang för hoppning och dressyr. Kabardinen är uppskattad för sitt lugna och stabila temperament.

Se även 
Anglokabarda
Karabaghhäst
Karabair
Achaltekeer

Källor 

 Kabardinen hos Breeds of Livestock
 Mycket fakta om kabardinhästarna från en rysk sida på engelska
 Aftonbladets artikel om kabardinhästar

Externa länkar 

 En artikel om stammarna Kabard i Kaukasus, Engelskspråkiga Wikipedia

Varmblodshästar
Hästraser från Asien
Dikembe Mutombo

Dikembe Mutombo Mpolondo Martin Mukamba Jean-Jacques Wamutombo, oftast endast kallad Dikembe Mutombo, född 25 juni 1966 i Kinshasa, är en kongolesisk-amerikansk före detta basketspelare. Mutombo spelade som center och vann priset NBA Defensive Player of the Year fyra gånger.Han är avlägsen släkting till fotbollsspelaren Martin Mutumba.

Externa länkar 

 

Amerikanska basketspelare
Spelare i Denver Nuggets
Spelare i Atlanta Hawks
Spelare i Philadelphia 76ers
Spelare i New York Knicks
Spelare i Houston Rockets
Födda 1966
Personer från Kinshasa
Män
Levande personer
Alumner från Georgetown University
Karabair

Karabairhästen är en hästras från Uzbekistan och den är en av Centralasiens äldsta hästraser som härstammar från ett område i Uzbekistan som redan under antiken var berömt för sina hästar. Karabairhästen är sund och tålig och används ofta inom den traditionella sporten Kok-boru, en centralasiatisk variant av hästpolo.

Historia

Genetiskt sätt är Karabairhästen en korsning mellan olika orientaliska raser och primitva stäppraser. Resultatet blev en liten men väldigt snabb ridhäst. Uppfödarna var noggranna med att rasen skulle bibehålla vissa egenskaper från det arabiska fullblodet t.ex. det ädla huvudet, men rasen blev lite tyngre och det saknar arabens konkava profil och kan istället ha en nästan konvex eller rak noslinje. 

Uppfödningen skedde i det område av Uzbekistan som var ett stort nät av korsande handelsvägar vilket säkert ledde till att rasen spreds ut till hela världen men de registrerade hästarna är dock absolut flest i Centralasien. Rasen omnämndes även i berättelser från fälttåg som de kristna förde.

Egenskaper

Karabair är en utmärkt rid- och körhäst som är naturligt sund och sällan drabbas av hälta. Dessutom är den mycket modig vilket kanske är nödvändigt då rasen används mycket inom Uzbekistans nationella ryttarlekar "kokpar" som är en variant av hästpolo, fast istället för en boll och klubba använder man huvudet eller kroppen av en död kalv och man får plocka upp den för hand. 

Rasen föds idag upp i stora hjordar som går på varierande beten. Fodret består nästan bara av hö och enda gången man stödfodrar är när det är riktigt dåligt väder och då med brödsäd. Unghästarna rids in tidigt vid ca 2 års ålder och sen prestationstestas de på kapplöpningsbanor i Tasjkent där de senare får tävla mot varandra. Men kapplöpning är inte rasens starka sida utan istället anordnar man ibland rid- och körtävlingar som ger en bättre uppfattning om hästarnas uthållighet och temperament.

Se även 
 Kabardin
 Karabagh
 Deliboz
 Achaltekeer

Källor 

 Karabairhästen hos Breeds of Livestock
 Kort om Karabairhästen
 Karabirhästen hos Aftonbladet

Varmblodshästar
Hästraser från Asien
Wetzlarer Dom

Wetzlarer Dom är en stor kyrka i staden Wetzlar, i förbundslandet Hessen, Tyskland. 

Wetzlarer Dom är trots namnet inte en faktisk domkyrka, eftersom ingen biskop någonsin funnits i Wetzlar. Beteckningen domkyrka för stifts- och pastoratkyrkan började användas från slutet av 1600-talet. Beteckningen blev allmänt accepterad under perioden med Rikskammarrätten i Wetzlar (1693–1806). Än idag ser befolkningen i Wetzlar kyrkan som en domkyrka. 

På grund av den långa byggtiden (från 1230 till idag) innehåller byggnaden element med stilar från flera epoker (t.ex. romanskt, gotiskt, barock), och den är ännu idag inte helt färdigställd. Bygget av det norra tornet påbörjades men blev aldrig avslutat (se bilden).

Externa länkar

 Wetzlarer Doms officiella hemsida							

Domkyrkor i Tyskland
Wetzlar
Wetzlar
Lokai

Lokai är en hästras som föds upp i Tadzjikistan i ett område som har både mycket skog, berg och grässtäpper. Rasen har inte förändrats mycket under århundradena och på stuterierna mjölkas stona fortfarande på nomadiskt vis. Lokaihästen är en typisk bergshäst som är säker på foten och tålig.

Historia

Lokaihästen utvecklades under 1500-talet av lokaifolket, en uzbekisk stam, när de flyttade österut, från Aralsjöns stränder. Ursprungligen var rasen en blandning av centralasiatiskt blod som förbättrades med blod från en gammal persisk häst kallad Jomudhäst och även Karabairhästen från Uzbekistan. Efter ryska revolutionen 1917 uppmuntrade sovjeterna aveln av lokala hästraser, anpassade till miljö och ekonomi. Rasen förädlades då med hjälp av Terskhästar, Akhal-teké samt ädlare raser som arabiska och engelska fullblod.

Egenskaper

Lokaihästen är en väldigt viktig tillgång till många lokala stammar i Tadzjikistan och används inom många olika områden bland annat som transportmedel, körhäst, jordbrukshäst och som ridhäst. Lokaihästen är även populär i en ryttarlek som är vanlig i detta område kallat "Buzkashi" där man på hästryggen slåss om en död get. 

Lokaihästen är seg och härdig med mycket hårda hovar. Hjordarna går ute året runt och flyttas på våren upp till bergen. På grund av detta så är hästen naturligt frisk och sund. Då Lokaihästarna även är bergshästar så är de säkra på foten även i tuff terräng.

Källor 
 Lokaihästen hos Breeds of Livestock
 Lokaihästens historia
 Samlad fakta om Lokaihästen

Varmblodshästar
Hästraser från Asien
Özgür Yasar

Özgur Yasar, född 26 november 1981, är en kurdisk-svensk fotbollsspelare som spelar för Newroz FC. Han har även spelat för Norrköping Futsal Klubb och Hammarby IF i Svenska Futsalligan.

Karriär
Yasars moderklubb är Norsborgs IF. Under säsongerna 2004 till 2006 spelade han i superettan. 2004 i FC Café Opera och därefter i Väsby United. Totalt blev det 54 matcher och 6 mål i Väsby. 2009 spelade han åter i superettan, då i Vasalunds IF.

2012 återvände Özgur Yasar till Syrianska FC. Inför säsongen 2016 gick Yasar till  division 2-klubben IFK Haninge.

Källor

Özgür Yasar på lagstatistik.se
Özgür Yasar på elitefootball

Svenska fotbollsspelare
Svenska futsalspelare
Spelare i Sveriges herrlandslag i futsal
Spelare i Spårvägens FF
Spelare i FC Väsby United
Spelare i Syrianska FC
Spelare i Vasalunds IF
Spelare i Arameiska/Syrianska Botkyrka IF
Spelare i IFK Aspudden-Tellus
Spelare i IFK Haninge
Spelare i Newroz FC
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1981
Levande personer
Män
Kurder i Sverige
Fotbollsspelare i FC Café Opera
Simmonds Aircraft

Simmonds Aircraft Co.Ltd var en engelsk flygplanstillverkare.

Simmonds Aircraft grundades 1928 av Oliver Simmonds för tillverkning av flygplanet Simmonds Spartan.

Oliver Simmonds byggde sitt Spartan prototypflygplan i sin bostad i Woolston (Southampton), när delarna var klara monterade han flygplanet vid Rolling Mills i Southampton. Att tillverka flygplan i bostaden var inte praktiskt möjligt så Simmonds hyrde en hangar i Hamble, där han inrättade sin produktion. Under den tid han var verksam i den hyrda hangaren tillverkade han runt 50 flygplan. 1930 drabbades företaget av ekonomiska problem och Simmonds ombildade företaget till Spartan Aircraft Co och flyttade verksamheten till Somerton Isle of Wight efter att han fått ekonomiskt stöd av Aircraft Investment Corporation. 

Det nya företaget samarbetade med Saunders-Roe Ltd och verksamheten bestod av tillverkning av Spartan Cruiser, ekonomin var fortfarande ett problem och under 1933 slogs företaget samman med Saunders-Roe, även om företaget juridiskt var verksamt fram till konkursen 1935. 

Simmonds bedrev från 1933 även passagerarflygningar mellan Cowes och Heston under namnet Spartan Air Lines, flygbolaget var verksamt fram till 1936 då det övertogs av British Airways.

Till Sverige importerades en begagnad Simmonds Spartan (SE-ADB) 17 mars 1932 och en begagnad Simmonds Spartan Arow (SE-AFR) 12 april 1937.

Flygplan producerade av
Simmonds Spartan
Simmonds Spartan Arrow
Simmonds Spartan Three Seater
Simmonds Spartan Clipper
Simmonds Spartan Cruiser
Simmonds Spartan A24 Mailplane
Tidsinställd bomb

En tidsinställd bomb är en ibland improviserad spränganordning som består av en kraftkälla, ofta i form av ett batteri; en tändhatt; sprängladdning; och en tidsmekanism som ersätter stubintråd eller andra utlösningsmekanismer. Beroende på utformningen kan bomben ställas in för detonation inom några minuter eller timmar efter den dolts inom målområdet. Denna tidsfördröjning tillåter personen som placerar bomben att:

 förflytta sig från sprängradien för att undvika att skada sig själv
 göra det svårare att bli identifierad som den som placerat bomben
 placera bomben när ingen är närvarande, för att sedan detonera den när de avsedda offren förväntas finnas i närheten.

Tidsinställda bomber kan jämföras med spränganordningar där tidsintervallet är kortare (till exempel 4-5 sekunder hos handgranater); eller spränganordningar som detoneras genom andra mekanismer som till exempel fjärrkontroll, eller någon form av sensor som är känslig för lufttryck (och därmed höjd över havet), radar, vibrationer eller beröring (se landmina).

Inom datalogin
Begreppet tidsbomb används ibland inom datalogin för att beteckna programlogik som utlöses vid en i förhand programmerad tidpunkt. Till exempel var datorviruset Michelangelo  programmerat att utlösas den 6 mars (Michelangelo Buonarrotis födelsedag) och raderade då den infekterade datorns hårddisk. Tidsbomber används också ofta i betaversionsmjukvara för att begränsa tillgängligheten efter ett visst datum. 

Bomber
Nadia Jebril

Nadia Jebril, född 5 oktober 1982 i Malmö, är en svensk journalist, debattör samt programledare i Sveriges Television och programmet Verkligheten i Sveriges Radio P3. Jebrils föräldrar är palestinier från Jordanien och kom till Sverige 1964.

År 2002 nekades Jebril att bli programledare för SVT:s mångkulturella program Mosaik på grund av att hon bar hijab. År 2003 beslutade SVT att hon fick bära sin hijab och bli programledare för matprogrammet Ät. Sedan blev hon också programledare för reseprogrammet Packat & Klart. Jebril bär inte längre hijab, eftersom hon inte vill bli reducerad till att vara "hon med slöjan". 

År 2006 skickades Jebril av Utrikesdepartementet till Egypten för att tillsammans med två andra svenska muslimer ge en motbild till den islamfientlighet som framställts om Sverige i samband med de danska Muhammedteckningarna. Jebril medverkar i den muslimska kulturtidskriften Minaret och Existera, som är en tros- och livsåskådningstidskrift.

Sedan 2021 arbetar hon på Dagens Nyheters Skåneredaktion.

Källor

Svenska journalister under 2000-talet
Svenska TV-programledare
Svenska radioprogramledare
Födda 1982
Levande personer
Kvinnor
Journalister från Malmö
Brigid av Kildare

Sankta Brigida, född omkring 452, död 525, är Irlands skyddshelgon som gett sitt namn åt Sankta Birgittas kapell, Göteborg, och åt en av Husabys två källor, Sankta Brigida källa, samt åt Sankta Britas kapellruin på Öland.

Enligt legenden, de lästa varianterna från första hälften av 600-talet var Brigidas far av kunglig börd medan hennes mor var en slavinna. Därför är hon de utomäktenskapliga barnens skyddshelgon. Brigida blev nunna vid 14 års ålder och senare abbedissa för klostret Kildare. Det berättas att hon var dag mjölkade en ko och alltid fick lika mycket mjölk som annars lämnades av tre kor. 

Sankta Brigida brukar avbildas som abbedissa med ett ljus i handen, även med en krona eller en ljuslåga över sitt huvud då det enligt legenden lyste en låga över hennes huvud. Hon avbildas också ofta med en ko bredvid sig.

Se även
Brigidakors
Sankta Birgittas kapell, Göteborg

Källor

Om Klippans kulturreservat
 Frithiof Dahlby: Helgondagar, 1958

Irländska helgon
Kvinnor
Födda 452
Avlidna 525
Medeltida personer på Irland