kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Måbøtunneln

Måbøtunneln (norska Måbøtunnelen) är en 1 893 meter lång tunnel på Riksväg 7 i Eidfjords kommun i Vestland fylke i västra Norge. Den är den längsta av de fyra tunnlarna i Måbødalen. Den öppnades 1984 och invigdes tillsammans med de andra tunnlarna 1986. Väg- och tunnelanläggningen ersatte den smala och osäkra vägen i Måbødalen, som anlagts 1916.

Den gamla vägen genom Måbødalen är bevarad som gång- och cykelväg, och har upptagits i Nasjonal verneplan for veger, bruer och vegrelaterte kulturminner. Den 21 december 2009 blev Måbødalen och 39 andra vägar kulturskyddade av  Riksantikvarien.

Måbødalolyckan 

Den 15 augusti 1988 fick en buss med skolbarn och föräldrar från Kista i Stockholm fel på bromsarna i Måbøtunneln och körde in i bergväggen. 16 människor omkom, varav 12 skolbarn i 11/12-årsåldern.

Se även 
 Vøringsfossen

Referenser

Noter 

Vägtunnlar i Norge
Eidfjords kommun
Transport i Vestland fylke
I6

I6 eller I 6 eller I-6 kan syfta på:

 I 6 – ett infanteriförband inom svenska armén, se 1816–1927 Västgöta regemente
 I 6 – ett infanteriförband inom svenska armén, se 1928–1963 Norra skånska infanteriregementet
Axel Moberg

Carl Axel Moberg, född 15 juni 1872 i Norrköpings Sankt Olai församling, Norrköping, död 11 augusti 1955 i Lunds domkyrkoförsamling, Lund, var en svensk orientalist.

Moberg blev student i Lund 1890 och studerade därefter vid Lunds universitet, där han 1902 blev docent i semitiska språk och 1903 promoverades till filosofie doktor. Efter att ha förestått professuren i österländska språk 1904–1908 utnämndes han 1908 till professor i detta ämne. Han var ordförande i Akademiska Föreningen 1918–1924 och rektor för universitetet mellan 1926 och 1936. Han blev kommendör med stora korset av Nordstjärneorden 1937.

Moberg var en framstående kännare av syriskan; hans förnämsta arbete på detta område är Buch der Strahlen, die grössere Grammatik des Barhebräus, Übersetzung nach einem kritisch berichtigten Texte (1, 1907, II, 1913). Bland hans övriga arbeten märks Ur cAbd allâh b. cAbd ez-Zâhir’s biografi över sultanen el-Melik el-Ašraf Ḥalil (1902) och Gedichte von cObeidallāh b. Ahmed al-Mîkāli (1908).

Axel Moberg var son till Wilhelm Moberg, bror till Ludvig Moberg, Ellen Moberg och Maria Moberg samt far till Margareta Berger, Carl-Axel Moberg och Erik Moberg. Han är begraven på Norra kyrkogården i Lund.

Källor
Karl Vilhelm Zetterstéen: 
 Moberg, Carl Axel på SvenskaGravar.se

Noter

Vidare läsning

Svenska professorer i österländska språk
Rektorer vid Lunds universitet
Personer verksamma inom Akademiska Föreningen
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Svenska forskare under 1900-talet
Forskare från Norrköping
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1872
Avlidna 1955
Män
Ugglan
Hertig av Edinburgh

Hertig av Edinburgh är en titel associerad med Edinburgh, Skottland. Titeln har skapats flera gånger sedan 1726. 

Den nuvarande hertigen av Edinburgh, sedan 2023, är Prins Edward, hertig av Edinburgh, yngste bror till Charles III.

Titelns historia

Titeln skapades för första gången den 26 juli 1726, som en adelstitel i Storbritannien. Den gavs av kung Georg I till hans sonson prins Fredrik Ludvig, som också blev prins av Wales året efter. Vid Fredriks död, ärvdes titeln av prins Georg. När prins Georg blev kung Georg III, återgick hertigdömet till kronan och upphörde att existera. 

Kung Georg III återupplivade titeln 19 november 1764 för sin yngre bror prins William av Wales, där hela titeln var "av Gloucester och Edinburgh". Titeln ärvdes vidare till hertigen av Gloucester och Edinburghs enda son, William Frederick, som dog utan manlig arvinge, vilket gjorde att titeln upphörde att finnas.

Drottning Viktoria skapade titeln 24 maj 1866 till sin andre son prins Alfred, denna gång som en adelstitel i det Förenade Kungariket. Alfred dog utan manlig arvinge år 1900. 

Titeln skapades en fjärde gång av Georg VI år 1947 för hans blivande svärson; löjtnant Philip Mountbatten. Philip gifte sig med prinsessan Elizabeth dagen efter och blev prinsgemål 1952. Efter giftermålet men före trontillträdet var Elizabeth känd som hertiginnan av Edinburgh. När hertigen av Edinburgh avled i april 2021 så ärvde sonen Prins Charles titeln. I samband med att han blev kung i september 2022 så återgick titeln till kronan; men kungen återupplivade titeln 10 mars 2023 för sin yngre bror, prins Edward. Till skillnad från tidigare gånger är nuvarande hertigdömet inte ärftligt. Detta för att möjliggöra att tilldela den till någon av prins Williams arvingar och på så sätt hålla den nära kronan.

Hertigar av Edinburgh, (1726)
Sidotitlar: Marquess of the Isle of Ely; earl av Eltham; viscount av Launceston; baron av Snowdon.
 Prins Fredrik, hertig av Edinburgh (1707-1751)
 Prins Georg, hertig av Edinburgh (1738-1820) (blev kung 1760)

Hertigar av Gloucester och Edinburgh (1764)
Sidotitlar: earl av Connaught. 
 Prins Vilhelm Henrik, hertig av Gloucester och Edinburgh (1743-1805)
 Prins Vilhelm Fredrik, hertig av Gloucester och Edinburgh (1776-1834)

Hertigar av Edinburgh, (1866)
Sidotitlar: earl av Kent; earl av Ulster.
 Prins Alfred, hertig av Edinburgh (1844-1900)

Hertigar av Edinburgh, (1947)
Sidotitlar: earl av Merioneth, baron Greenwich.
 Prins Philip, hertig av Edinburgh (1921- 2021)
 Prins Charles, hertig av Edinburgh (1947-) (blev kung 2022)

Hertigar av Edinburgh, (2023)
 Prins Edward, hertig av Edinburgh (1964-)

Se även
Andra hertigtitlar som vanligtvis delas ut till manliga medlemmar av kungahuset: 
 Hertig av York
 Hertig av Clarence
 Hertig av Cornwall
 Hertig av Kent
 Hertig av Gloucester
 Hertig av Cambridge
 Hertig av Sussex
 Hertig av Connaught
 Hertig av Cumberland
 Hertig av Albany

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
HRH The Duke of Edinburgh on Burke's Peerage
Duke of Edinburgh
Storbritanniens kungahus
Edinburgh
Powell County, Montana

Powell County är ett administrativt område i delstaten Montana, USA, med 7 027 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Deer Lodge.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 6 042 km². 6 024 km² av den arean är land och 18 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Flathead County, Montana - nord 
 Lewis and Clark County, Montana - nordost och öst 
 Jefferson County, Montana - sydost 
 Deer Lodge County, Montana - syd 
 Granite County, Montana - sydväst 
 Missoula County, Montana - väster

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1901
Formel 3000 1989

Formel 3000-säsongen 1989 innehöll tio race. Mästare blev fransmannen Jean Alesi.



Delsegrare

Slutställning

Formel 3000-säsonger
Motorsportevenemang 1989
S/S Ideal-X

S/S Ideal-X var det första containerfartyget. Det var ombyggt till att lasta och skeppa containrar. Ideal-X anträdde sin första resa 1956, då hon lämnade hamnen i Newark, New Jersey.

Lastfartyg
Fartyg byggda i USA
Fartyg sjösatta 1944
Toppdracena

Toppdracena (Cordyline stricta) är en växtart familjen trådliljeväxter från östra Australien. Toppdracena ibland som kruk- eller urnväxt i Sverige. 

Arten bildar buskar på upp till 4 meter. Bladen blir 30-60 cm långa och 1,5-2,5 cm breda, de är smalt lansettlika och gröna. Blomställningen är en pyramidformad, rikt förgreand vippa som kan bli 60 cm lång. Blommorna är nästa stjälklösa, hyllet blir cirka 7 mm och är blekt purpur med tillbakadragna flikar. De yttre tre fikarna är mycket mindre än de inre.

Synonymer
Charlwoodia stricta Gopp. nom. inval.
Dracaena stricta Sims 
Terminalis stricta (Sims) Kuntze 
Cordyline stricta var. discolor Wiegand 
Cordyline stricta var. grandis Wiegand

Källor
Walters, S.M. (1986). The European Garden Flora, Vol. 1. Pteridophyta; Gymnospermae; Angiospermae — Alismataceae to Iridaceae.  

Trådliljeväxter
To Växtindex
Australiens flora
Rudolf Vrba

Rudolf Vrba, egentligen Walter Rosenberg, född den 11 september 1924 i Topoľčany, död den 27 mars 2006 i Vancouver, var en slovakisk kemiingenjör och professor i farmakologi vid universitetet i Vancouver. 

Han är mest känd för sin flykt från koncentrations- och förintelselägret Auschwitz-Birkenau och för att i april 1944 ha författat Vrba-Wetzlerrapporten som beskrev förhållandena i Auschwitz.

Biografi 
Vrba var fånge nummer 44070. Han rymde från Auschwitz-Birkenau den 10 april 1944 i sällskap med fånge nummer 29 162 Alfred Wetzler för att varna judarna i Slovakien och Ungern för de kommande transporterna till koncentrationslägren. 

De två männen flydde till Žilina i Slovakien där Rosenberg under sin då påhittade pseudonym Rudolf Vrba tillsammans med Wetzler skapade den så kallade Vrba-Wetzlerrapporten som för första gången utanför Tyskland offentliggjorde att Auschwitz var ett förintelseläger med gaskamrar och krematorier där judar avrättades systematiskt i tusental per dag. Den 35-sidiga rapporten nådde de allierade i juni och den 15 eller 18 (enligt Linn) juni offentliggjorde BBC detaljer ur rapporten i en radiosändning.

Källor

Tryckta källor 
 
 
 

Födda 1924
Avlidna 2006
Män
Förintelseöverlevare
Slovakiska ingenjörer
Atlasglobal

Atlasglobal (innan 31 mars 2015, Atlasjet) var ett flygbolag baserat i Istanbul, Turkiet som flög inrikesflyg i Turkiet och reguljär chartertrafik till Europa, Kazakstan och Förenade Arabemiraten. Från Sverige flög Atlasglobal åt resebolaget Detur som gick i konkurs vid slutet av 2019.

Atlasglobal gick i konkurs 12 februari 2020.

Källor 

Ej längre existerande turkiska flygbolag
Flygbolag bildade 2001
Flygbolag upplösta 2020
Alnö nya kyrka

Alnö kyrka är en kyrkobyggnad på Alnön utanför Sundsvall. Den tillhör Alnö församling i Härnösands stift.

Kyrkobyggnaden
Åren 1861 - 1862 uppfördes en ny kyrka av trä på Alnön som var rymligare än Alnö gamla kyrka och skulle ersätta denna. 4 oktober 1863 invigdes kyrkan av biskop Israel Bergman. Träkyrkan ödelades dock i en eldsvåda torsdagen 3 maj 1888. Detta efter en brand i Nyvik samma dag där sannolikt glöd förts i den starka vinden och sedan antänt spåntaket på kyrkan där tak och inredning brann upp. Kyrkan var nerbrunnen på en timme med endast väggarna kvar. Endast nyare kyrkoböcker kunde räddas.

På samma plats där den eldhärjade kyrkan stått påbörjades 1893 bygget av en ny kyrkobyggnad. 29 november 1896 invigdes nya kyrkan av biskop Martin Johansson. Kyrkobyggnaden är uppförd av tegel i nygotisk stil och ritad av Ferdinand Boberg. Gamla kyrkan lämnades att förfalla, men renoverades på 1930-talet. 1936 genomgick nya kyrkan en grundlig renovering då en utbyggnad på norra sidan tillkom.

Inventarier
 I kyrkan finns alnöfunten som är en dopfunt i furu och gran från 1100-talet och används än idag vid dop. Den har vid två tillfällen lämnat Alnön, bl.a. en gång 1963 då den ställdes ut i Louvren i Paris. Funtens utsmyckningar visar kampen mellan fornnordisk tro och kristendomen och belyser dopets viktiga innebörd.
 Kyrkans altartavla är en reproduktion av altartavlan i Molde kyrka i Norge.
 I kyrkan finns elva skulpturer med motiv från gamla och nya testamentet och från Svenska kyrkans historia. Dessa är gjorda av Marcus Lövblad och kom till kyrkan 1961-1962.

Orgel
Ca. 1878 var en orgel byggd som brann upp tillsammans med den gamla kyrkan 3 maj 1888.

1896 byggde E. A. Setterquist & Son, Örebro, en orgel med 13 stämmor och två manualer. Orgeln blev invigd 28 november 1896. 2010 gjordes en genomgripande renovering av Ålems Orgelverkstad till orgelns originalskick efter tidigare mindre lyckade ombyggnader.

Litteratur och källor
 Våra kyrkor, sidan 614, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Vidare läsning

Källor

Externa länkar
 Alnö församlings webbplats 
 Medelpadsrötter
 Härnösands Stifts Herdaminne av L. Bygdén

Kyrkobyggnader i Härnösands stift
Alnön
Byggnader ritade av Ferdinand Boberg
Kyrkobyggnader i Sundsvalls kommun
Kyrkobyggnader invigda 1896
1896 i Sverige
Nyckelperson

En nyckelperson är en person som är av betydande vikt för företaget eller verksamheten på grund av den information personen besitter, den kunskap denna har eller de färdigheter denna utvecklat inom visst område. Förlust eller frånvaro av denna person kan vara en negativ belastning för företaget eller verksamheten.

Personer inom en organisation
.рф

.рф är en toppdomän på internet för Ryssland, parallell till landets vanliga, .ru. 

рф eller РФ är skrivet med kyrilliska bokstäver och står för Российская Федерация, ryska för "Ryska federationen". Bara ryska bokstäver planeras tillåtas för domännamn. 

Den godkändes av ICANN den 30 oktober 2009, efter begäran av Rysslands regering i juni 2008. Registrering av domännamn började göras efter det. Den 12 maj 2010 började toppdomänen fungera, och de första två fungerande adresserna var http://президент.рф och http://правительство.рф (presidentens och premiärministerns sajter).. Toppdomänen var den första fungerande med icke-latinska tecken, men fler sådana toppdomäner har kort efter det börjat användas.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.cctld.ru/en/ Coordination Center for TLD RU 

Toppdomäner
Winckelmann

Winckelmann kan syfta på

 Johann Joachim Winckelmann, tysk arkeolog
 Barbara Winckelmann, finlandssvensk författare
CART World Series 1999

CART World Series 1999 kördes över 20 omgångar och mästare blev Juan Pablo Montoya.



Delsegare

Homestead

Motegi

Long Beach

Nazareth

Rio de Janeiro

Gateway

Milwaukee

Portland

Cleveland

Road America

Toronto

Michigan 500

Detroit

Mid-Ohio

Chicago

Vancouver

Laguna Seca

Houston

Surfers Paradise

Fontana

Slutställning

Resultat 

1999 i Australien
1999 i Brasilien
1999 i Kanada
1999 i USA
Champ Car-säsonger
Motorsportevenemang 1999
Fjedur

Fjedur, svensk kristen sånggrupp med rötter i Dalarna och den svenska folkmusiken. 

Gruppen växte fram i början av 1970-talet ur en liten ungdomskör i Malung. 1978 reste de till Sydafrika och mötte de svartas musik, vilket blev starten till en breddning av folkmusikstraditionen till att under åren kompletteras med visor, jazz, världsmusik och traditionell körmusik. Under 80-talet arbetade Fjedur heltid och turnerade i ett flertal europeiska länder samt i USA och Kanada. Efter tio års tystnad återuppstod gruppen 1996 på Körstämman i Skinnskatteberg och Musik vid Siljan.

Medlemmar 
Mats Hulander
Kristina Hulander
Karin Olsson
Karin Eklundh
Anne-Marie Nilsson
Åke Edvinsson
Karin Nyberg
Eva Nyberg
Johan Pejler
Lars Jörtsjö
Anders Nyberg

Diskografi 
 Fjedur 1979
 Länge leve livet!, 1983
 Freedom Is Coming: Songs of Protest and Praise from South Africa, 1984
 Fjedur 1979-1983, 1996, CD återutgivning av skivorna Fjedur och Länge leve livet

Svenska kristna musikgrupper
Svenska folkmusikgrupper
Svenska vokalgrupper
Noriaki Kubo

Noriaki Kubo, Tite Kubo, född 26 juni 1977 i Fuchū-chō, Hiroshima prefektur, är en japansk serieskapare. Han har bland annat tecknat Zombie Powder och Bleach.

Han är son till en stadsnämndeman i Fuchū-chō, Hiroshima, där han gick ut från det lokala gymnasiet. I en intervju har han sagt att han var med i en tidnings mangatävling, och att trots att han inte vann, tyckte en av tidningens redaktörer att han hade talang. De arbetade senare tillsammans i några kortare projekt. Inte långt därefter kom hans första manga Ultra Unholy Hearted Machine, som 1996 blev publicerad i förlaget Shueishas Shonen Jump Special. Den följdes upp av 2 korta mangor till, och 1999 började hans första serie Zombie powder i Shūkan Shōnen Jump. Serien samlades fram till 2000 i fyra samlingsböcker.

Hans nästa serie, Bleach, handlar om en gymnasieelev som blir "dödsängel" (japanska: shinigami) och slåss mot onda spöken. Den började ges ut av samma tidning 2001. Till och med 22 februari 2008 hade Bleach nått 310 kapitel, och en animeversion började sändas i Japan 2004. Mangan blev 2005 vinnare av Shogakukan Manga Award i sin kategori. En Bleach-film släpptes i Japan i december 2006, följd av en andra film i december 2007. Filmerna heter Memories of Nobody och The Diamond Dust Rebellion.

Referenser

Japanska serieskapare
Män
Födda 1977
Levande personer
WP:Projekt Japan
Personer från Hiroshima prefektur
Lövjeri

Lövjeri, kallades användandet av materiella substanser, såsom olika örter, för att bota sjukdomar. Även magiska läsningar, trolldom, kom att kallas lövjeri, något som ansågs vara ett brott på 1600-talet. En kvinna som utövade trolldom kallades lövjerska.

Se även
 Signeri

Källor

Magi
Gustaf Hellman

Gustaf Birger Hellman i riksdagen kallad Hellman i Fors, född 15 januari 1859 i Alfshögs församling, Hallands län, död 24 april 1947 i Falkenberg, var en svensk godsägare och riksdagsman.

Hellman var godsägare och senare domänintendent. I riksdagen var han ledamot av andra kammaren 1903–1908 och medlem av lantmannapartiet. Hellman är begravd på Kapellkyrkogården i Falkenberg.

Referenser 

 Hellman, Gustaf Birger på SvenskaGravar.se

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Domänintendenter
Svenska godsägare
Personer från Alfshögs socken
Födda 1859
Avlidna 1947
Män
Alfshögs församling

Alfshögs församling var en församling i Falkenbergs kommun i Hallands län, i Göteborgs stift. Församlingen uppgick 2006 i Vessige församling.

Församlingskyrka var Alfshögs kyrka.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 1962 annexförsamling i pastoratet Ljungby och Alfshög, som mellan 1830 och 1847 även omfattade Sibbarps församling och Dagsås församling. Från 1962 till 2006 annexförsamling i pastoratet Vessige, Askome, Alfshög, Okome, Svartrå och Köinge.  Församlingen uppgick 2006 i Vessige församling.

Församlingskoden var 138212.

Se även 
 Alfshögs socken

Källor 

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Falkenbergs kommun
Théroigne de Méricourt

Anne-Josèphe Théroigne de Méricourt, född 13 augusti 1762 nära Liège, men ej inom dess område, utan i Luxemburg i byn Marcourt, varav hon genom en förvrängning erhöll namnet de Méricourt, död 8 juni 1817 på dårhuset La Salpêtrière i Paris, var en fransk revolutionär. 

Hon var dotter till en välmående jordbrukare och uppfostrades i ett kloster. Hon lämnade tidigt hemmet och hamnade slutligen i Paris som en kurtisan. 

När revolutionen 1789 bröt ut, deltog hon ivrigt i politiken, höll politiska aftoncirklar och ådrog sig en mer än vanlig uppmärksamhet genom sitt utseende, den klädsel hon bar på de revolutionära klubbarna eller när hon tog del i upploppen, samt genom sin lidelsefulla vältalighet. 1791 begav hon sig till Liège som agent för den revolutionära propagandan, tillfångatogs av österrikiska polisen och fördes till Wien, men frigavs efter ett år, sedan kejsar Leopold med henne haft ett samtal, och återvände därpå till Paris. I upploppet 10 augusti 1792, då kungadömet störtades, tog hon verksam del. 

Under striden mellan Berget och girondisterna uppträdde hon till förmån för de senare, varför hon av en pöbelhop 31 maj 1793 greps och underkastades offentlig bastonad i Tuileriesträdgården. Året därpå blev hon psykiskt sjuk och tillbringade sin återstående levnad på dårhus. 

Senare forskningar har utmönstrat många legendariska drag ur äldre skildringar av hennes stormiga levnad. Hon var hjältinnan i ett skådespel av Paul Hervieu, som 1902 uppfördes med Sarah Bernhardt i huvudrollen. Hon skrev även sina memoarer 1791.

Litteratur 
M. Pellet, "Étude historique et biographique sur T." (1886)
vicomte de Reiset, "La vraie T/5 (1903).

Källor

Externa länkar
 A woman of the revolution, Théroigne de Méricourt

Franska politiker under 1700-talet
Födda 1762
Avlidna 1817
Kvinnor
Personer under franska revolutionen
Franska salongsvärdar
Spioner under 1700-talet
Franska kurtisaner
Personer från Vallonien
Franska memoarskrivare under 1700-talet
Olof Grau

Olof Grau, född 20 februari 1722 i Västerås, död 12 april 1774 på Stenby i Sankt Ilians socken, bosatt i Romfartuna socken, var en svensk industriman och författare. 

Olof Grau var son till rådmannen i Västerås Nils Danielsson Grau. Han blev student vid Uppsala universitet 1732, extraordinarie kammarskrivare i Krigskollegiums artillerikontor 1740, kopist i utredningskommissionen 1743 eller tidigare samt salpetersjuderiinspektör över Uppland, Västmanland och Gästrikland 1745. År 1756 erhöll han salpetersjuderidirektörs namn, heder och värdighet. Mest känd är han dock som topografisk författare. 

Grau utgav till exempel Beskrifning öfwer Wästmanland år 1754 (faksimil 1904). Detta verk är ett av Västmanlands mest kända och citerade verk i olika historisk sammanhang. I förordet till 1904 års utgåva berättas att den del av Västmanland som tillhör Örebro län endast beskrivs översiktligt, detta trots att han var gift med prästdottern Elisabet Ekman från Ramsberg

I ovannämnda samt andra landskapsbeskrivningar beskrev Grau landskapets topografi och geografi. Han återgav egna teckningar av kyrkor, runstenar och andra märkligheter och gav därmed en intressant bild av sin samtids förhållanden.

Han avled i lungsot.

Bibliografi
1754; Beskrifning öfwer Wästmanland med sina städer, härader och socknar af Olof Grau Wästerås, tryckt hos Johan L. Horrn, kongl. consist. & gymn. boktr., LIBRIS-id 2407200
1748: Hushålds anmärkningar under resan igenom Upsala och Stockholms län år 1748 - tillika med socknekyrkior uti Upsala och Stockholms läner, aftecknade wid deras förbiresa år 1748, utgiven av Sven T. Kjellberg, 1919, Uppsala (Upplands fornminnesförenings tidskrift), LIBRIS-id 1833216

Vidare läsning
Fredrik Palmqvist (1720-1771); Alfabetiske utdrag af saltpeter sjuderie directeurens, herr Olof Graus Beskrifning öfwer Westmanland, Stockholm, tryckt uti kongl. tryckeriet MDCCLVIII, 1758, LIBRIS-id 2407208
Torbjörn Norman (1933-); Olof Grau och hans Västmanlandsbeskrivning, Lz Grau, Olof, LIBRIS-id 2838139

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Helge, Per (red); Röster i Västmanland, 1996, En bok för alla, 
 Förordet till 1904 års upplaga av "Westmanland.."

Externa länkar 
 

Svenskspråkiga författare
Födda 1722
Avlidna 1774
Män
Ruben G:son Berg

Gustaf Ruben Gustafsson (G:son) Berg, född den 8 maj 1876 i Nyköping, död den 4 februari 1948 i Stockholm, var en svensk litteraturhistoriker och språkforskare.

Biografi
Föräldrar var filosofie doktorn K. G. Gustafsson och Nanna Berg. Han blev filosofie doktor 1903 och var docent i nysvensk stilistik vid Stockholms högskola 1906-20, sedan 1918 teaterkritiker i Aftonbladet och biografcensor. 1910 blev han ledamot av Folkbildningsförbundets styrelse, var från 1921 sekreterare i sällskapet "Idun". 

Berg var en av initiativtagarna bakom Svenska Vitterhetssamfundet, grundade tillsammans med Bengt Hesselman och Olof Östergren tidskriften Språk och Stil, i vars ledning han kvarstod till 1920. Berg var även verksam som populärvetenskaplig föreläsare och litterär utgivare, bland annat av Frödings, Talis Qualis, Carl Jonas Love Almqvists och Henrik Bernhard Palmærs skrifter, Carl Snoilskys brevväxling samt en kommenterad upplaga av Johan Ludvig Runebergs Fänrik Ståls sägner (1913).
Han var medlem av Nordisk Familjeboks redaktion 1902-1918 och läste "Nyårsklockan" på Skansen 1899. 

Han utgav ett antal litteraturvetenskapliga skrifter och var, främst i ungdomen, även verksam som skönlitterär författare, till en början under pseudonymen "Lennart Hennings".

Bibliografi

Skönlitteratur

 Fulltext: Göteborgs universitetsbibliotek, Projekt Runeberg.

Varia

 - Akademisk avhandling. Uppsala.

 - Utgiven anonymt.

Utgivare

 -. Tillsammans med Henrik Schück med flera.

 - Tillsammans med Ivar Hjertén.

Översättning

Referenser

Bonniers konversationslexikon (1922)
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Vidare läsning
 - Särstryck ur: Hågkomster och livsintryck. Del 11.

Externa länkar

 

Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska romanförfattare
Svenskspråkiga romanförfattare
Svenskspråkiga poeter
Svenska poeter under 1800-talet
Svenska poeter under 1900-talet
Svenska författare under 1800-talet
Svenska författare under 1900-talet
Författare publicerade under pseudonym
Personer från Nyköping
Hedersledamöter vid Södermanlands-Nerikes nation
Födda 1876
Avlidna 1948
Män
Svensk uppslagsbok