kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ellinore Holmer

Ann-Sofie Emma Louise Ellinore Holmer, född 9 december 1989 i Hudiksvall, Hälsingland, är en svensk sångerska och skådespelare.

Glada Hudikteatern 
Holmer började i Glada Hudikteatern år 2007, där hennes första uppträdande var i maj år 2008 på Cirkus med föreställningen Elvis. I februari år 2010 uppträdde hon i mellanakten i Melodifestivalen i Sandviken tillsammans med Theresia Widarsson och Måns Zelmerlöw, där de sjöng låten Sverige av popgruppen Kent.

2011 medverkade Holmer, tillsammans med en del av Glada Hudikteaterns ensemble, i filmen Hur många lingon finns det i världen? där hon spelade Katarina, en roll hon även spelade i uppföljaren Hur många kramar finns det i världen? 2013. Rollfiguren Katarina är baserad på Holmer själv. I filmerna spelade Holmer mot bland andra Vanna Rosenberg, och de lärde känna varandra.

Melodifestivalen 2014

Holmer och Vanna Rosenberg skrev låten En himmelsk sång tillsammans, och Holmer tävlade med den i Melodifestivalen 2014. Låten var med i festivalens sista deltävling och gick därifrån vidare till Andra chansen. Efter Andra chansen fick Holmer lämna tävlingen.

Filmografi

Referenser 

Födda 1989
Kvinnor
Levande personer
Svenska sångare
Svenska skådespelare
Personer från Hudiksvall
Deltagare i Melodifestivalen 2014
Puijotornet

Puijotornet är ett 75 meter högt utsiktstorn i Kuopio i östra Finland. Tornet ligger på toppen av Puijo. Tornet har en roterande restaurang med 100 sittplatser vilken fungerat problemfritt sedan öppnandet 1963. Tornets topp ligger på en höjd av 224 meter över Kallavesi sjöns yta och 306 meter över havet. Restaurangen ligger lite lägre. Tornet var det första med roterande restaurang i Norden. Arkitekt var Seppo Ruotsalainen. I närheten finns fyra hoppbackar, Puijo-backarna.

Se även
Näsinneulatornet (Tammerfors)

Referenser

Externa länkar

Utsiktstorn i Finland
Kuopio
Johann Maria Frimont

Johann Maria Philipp Frimont, greve av Palota, furste av Antrodocco, född 3 februari 1759, död 26 december 1831, var en österrikisk militär.

I krigen mot turkarna och fransmännen utmärkte sig Frimont genom djärvhet och beslutsamhet och blev 1813 general vid kavalleriet. 1815 besegrade han som österrikisk överbefälhavare i Italien Joachim Murat och inträngde därifrån i Sydfrankrike, besegrade Louis Gabriel Suchet och besatte Lyon. 1821 slog Frimont ned upproret i Neapel och belönades därför av Ferdinand I av Bägge Sicilierna med furstetiteln. 1831 slog han ned resningen i norra Italien, och blev samma år president i hovkrigsrådet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Österrikiska generaler
Födda 1759
Avlidna 1831
Män
Bafétimbi Gomis

Bafétimbi Gomis, född 6 augusti 1985 i La Seyne-sur-Mer, är en fransk fotbollsspelare som spelar för Galatasaray.

Klubbkarriär
Bafétimbi Gomis började spela i AS Saint-Étiennes ungdomslag 2001 och 2004 kom han med i deras A-lag. 2005 lånades han ut till Troyes AC, men gick sedan tillbaka till Saint-Êtienne och spelade där tills 2009 då han började spela för Lyon. I juni 2014 värvades Gomis av Swansea City. I juni 2017 värvades Gomis av turkiska Galatasaray.

I augusti 2018 värvades Gomis av saudiska Al-Hilal.

Landslagskarriär
På landslagssidan spelade han i Frankrikes U-16 lag 2001, men slutade sedan. 2008 började han spela i Frankrikes herrlandslag i fotboll.

Referenser

Bafétimbi Gomis på National-Football-Teams.com
Bafétimbi Gomis på transfermarkt.co.uk

Noter

Franska fotbollsspelare
Franska landslagsspelare i fotboll
Spelare i AS Saint-Étienne
Spelare i Troyes AC
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i Swansea City AFC
Spelare i Olympique de Marseille
Fotbollsspelare i Galatasaray SK
Spelare i Al-Hilal
Spelare i Ligue 1
Spelare i Ligue 2
Spelare i Premier League
Spelare i Süper Lig
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Födda 1985
Levande personer
Män
Franska idrottare under 2000-talet
Personer från La Seyne-sur-Mer
Canon EOS-1D X

Canon EOS 1D X är en fullformats (24 × 36 mm) digital systemkamera från Canon. Den ersätter de båda helproffsmodellerna EOS 1D Mark IV och EOS 1Ds Mark III. Kameran lanserades 2011-10-18 och leveranser till Sverige kom igång under 2012. 

Huvudsakliga egenskaper:
 18,1 megapixels CMOS-fullformatssensor. (Jämfört med 21,1 megapixel i EOS 1Ds Mark III och EOS 5D Mark II. Sänkt för lägre brus.)
 Serietagning upp till 14 b/s och höghastighetsläge på 16 b/s; max 120 JPG, 36 RAW.
 Sensorkänslighet ISO 100–51 200, upp till ISO 204 800 manuellt, lägsta ISO 50.
 61-punkters autofokussystem med 41 korsformiga punkter.
 Exponering med RGB AE-mätsystem på 100 000 pixels med egen DIGIC 4 processor. 252 mätzoner i bra ljus, 35 i svagt ljus.
 Filmning i Full HD 1080p.
 Dubbla "DIGIC 5+"-processorer för bildbehandling.
 Clear View II LCD-skärm på 8,11 cm (3,2”) och 1 040 000 punkter.
 Gigabit Ethernet-port.
 Dubbla CF-kortplatser, i stället för en CF och en SD/SDHC, som det varit sen 1D Mark II.

Externa länkar 

 

Canon EOS DSLR-kameror
Animationens tolv grundprinciper

Animationens tolv grundprinciper är en samling regler för animation som introducerades av Disneys animatör Ollie Johnston och Frank Thomas i deras bok The Illusion of Life: Disney Animation (1981). Johnston och Thomas i sin tur baserade sin bok på de ledande Disneyanimatörernas arbete från 1930-talet och framåt, och deras ansträngningar för att skapa mer verklighetstrogna animationer. Huvudsyftet med reglerna var att skapa en illusion av figurer som följde de fysiska naturlagarna, men de behandlade också mer abstrakta ämnen, som emotionell timing och personligt uttryck hos figurerna.

Boken och dess regler har blivit allmänt accepterade, och boken refereras till som ”Animationens Bibel” ("Bible of animation").  1999 röstades boken fram som nummer ett bland de ”bästa böckerna om animation genom tiderna" i en enkätundersökning på internet. Trots att reglerna ursprungligen var tänkta att gälla för klassisk, tecknad animation, har de fortfarande stor relevans för dagens numera förekommande datoranimation.

Referenser

Noter

Vidare läsning
 
  
 
 
 
 

 Se även list of best animation books vid Animation World Network.

Animationsteknik
Disney
Hartvig Frisch

Hartvig Markus Frisch, född 17 januari 1893, död 11 februari 1950, var en dansk politiker och kulturhistoriker.

Frisch blev 1929 lektor vid Metropolitanskolan i Köpenhamn. Han intog tidigt en ledande ställning bland de akademiker, som anslöt sig till det socialdemokratiska partiet och var från 1926 ledamot av Folketinget, Förutom tidskrifts- och tidningsartiklar utgav Frisch Platons Stat (1924), Rom, Oldtidens Verdensby (1925, svensk översättning 1930), Sofisten Protagoras (1926) och Europas kulturhistoria (1928, svensk nyöversättning 1962).

I introduktionen till den svenska nyöversättningen 1962 skrev idéhistorikern Sten Lindroth, att Frisch har "som mål att genomgående förankra kulturlivets yttringar i ekonomiska och sociala förhållanden ... han har ett vaket sinne för det invecklade samspel mellan olika faktorer och inflytanden som skapar en kultur, något vi känner som en enhetlig civilisation: den romerska den högmedeltida, renässansen, sjuttonhundratalet." Känd är hans definition av kultur: Kultur är vanor.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.
 Sten Lindroth Introduktion i Frisch  Europas kulturhistoria, Solna 1962

Danska författare
Danskspråkiga författare
Födda 1893
Avlidna 1950
Män
Personer från Hillerød
Danmarks undervisningsministrar
Danska ministrar från Socialdemokraterne
Folketingsledamöter från Socialdemokraterne
Stefan Meyer

Stefan Meyer, född 20 juli 1985, är en kanadensisk professionell ishockeyspelare som för närvarande spelar för Schwenninger Wild Wings i Tyskland. Han har representerat NHL-klubbarna Florida Panthers och Calgary Flames.

Meyer inledde sin hockeykarriär i Richmound, Saskatchewan. Han spelade collegehockey i Notre Dame. Han gick senare över till det kanadensiska junior hockeylaget Medicine Hat Tigers i WHL. Efter fyra bra säsonger i Medicine Hat valdes han i andra rundan som 55:e spelare totalt av Florida Panthers i NHL Entry Draft 2003. Inför säsongen 2005-06 representerade han Rochester Americans i AHL.

Den 20 juli 2010 skrev Meyers på ett tvåårskontrakt med NHL-laget Calgary Flames, för vilka han noterades 2 poäng på 16 spelade matcher. Han spelade mestadels för dess farmarlag Abbotsford Heat i AHL.

Den 5 december 2011 skrev Meyer på för Färjestad BK.

10 augusti 2012 blev Meyer klar för tyska klubben Schwenninger Wild Wings.

Statistik

Klubbkarriär

Källor

Externa länkar
Stefan Meyer - eliteprospects.com

Födda 1985
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Florida Panthers
Spelare i Calgary Flames
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Levande personer
Män
Idrottare från Saskatchewan
Spelare i Rochester Americans
Spelare i Abbotsford Heat
Spelare i Medicine Hat Tigers
Spelare valda i NHL Entry Draft 2003
Spelare valda av Florida Panthers i NHL Entry Draft
Christofer Bocker

Judas Christofer Fredrik Bocker, född den 16 augusti 1975, är en svensk manusförfattare och dramatiker bosatt i Sunne i Värmland. Bocker har en Master of Fine Arts från Stockholms Dramatiska Högskola. I examensarbetet till den improviserade operan Judasdiagnosen beskrev han sin dramatik som ett utforskande av främlingen, den andre inom oss själva i makro och mikroperspektiv. 2005 vann han Elverkets (Dramaten) manustävling confusion med pjäsen Fontänen, och har även bland annat skrivit pjäsen Angels of Angered baserad på intervjuer med barn på Vättleskolan i Angered.

Sedan 2013 har Bocker utforskat främlingsidentiteten genom att byta tilltalsnamn till Judas. Delar av utforskandet har bland annat ställts ut som videoinstallation på Färgfabriken i Stockholm, Skulpturparken i Stjärnholm och i kommunhuset i Munkfors.

Mellan 2013 - 2016 satt Bocker i lanterninen i Slottet i Sunne och tog emot Sunnebor i en divan. Hundra människor besökte divanen och talade fritt under sextio minuter var. Delar av de hundra timmarnas samtal har blivit föreställningen Slottets Divan som spelades i Slottet i Sunne 2021.

Dramatik 

 Slottets Divan, 2021, Rosa slottet i Sunne
 Ensamheten, 2019, KRPCT, Värmland
 Det Explosiva, 2019, Angereds teater i Göteborg
 Jag drömde, 2018, KRPCT, Värmland
 De Andra, 2017, Angereds teater
 Lovebombing, 2015, Regionteater Väst
 5C, 2015, Stora Teatern
 Det förlorade paradiset, 2012, Angereds teater
 Skam, 2011, die Bühne, Andra stället och Radioteatern
 Angels of Angered, 2010, die Bühne, Andra stället
 Det sjunde blinget, 2008, Backa Teater
 Paret, 2007, publicerad i Ny Text vol 1
 Hundarnas Rike, 2006, Teater Smuts, Underjorden
 Fontänen, 2005, vinnare av Elverkets dramatävling confusion

Källor 

Svenska dramatiker
Svenska manusförfattare
Födda 1975
Män
Levande personer
Max Frischeisen-Köhler

Max Frischeisen-Köhler, född 1878, död 1923, var en tysk filosof.

Frischeisen-Köhler var docent i Berlin och professor i Halle. Han var lärjunge till Wilhelm Dilthey, vars kunskapsteoretiska, psykologiskt grundade realism han vidareutvecklade. Bland Frischeisen-Köhlers arbeten märks Wissenschaft und Wirklichkeit (1912), Das Realitätsproblem (1912) samt ett antal pedagogiska skrifter.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Tyska filosofer
Födda 1878
Avlidna 1923
Män
Frisches Haff

Frisches Haff (; ) är en strandsjö (haff) vid Östersjön, belägen utanför den forna provinsen Ostpreussen, delad mellan Polen i söder och Kaliningrad oblast, Ryssland i norr.

Frisches Haff omfattar 860 kvadratkilometer med ett djup av 3–5 meter. Den skiljs från Danzigbukten (Gdanskbukten) genom den 60 kilometer långa, 1–3 kilometer breda strandsporren Frische Nehrung, som 1510 genombröts av havet, varvid det 380 meter breda och 6 meter djupa Pillauer Tief bildades. I Frisches Haff mynnar Wisłas högra utloppsarm Nogat, Passarge och Pregel. Från Pregel leder en 6,5 meter djup farled, Königsberger Seekanal fram till Baltijsk (Pillau).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Noter 

Laguner
Ostpreussen
Ermland-Masuriens vojvodskap
Kaliningrad oblast
Svensk uppslagsbok
Katarina G. Bonde

Gudrun Maria Katarina Åkerlind Bonde, född 7 augusti 1958, är en svensk företagsledare och affärsängel.

Bonde studerade teknisk fysik på Kungliga tekniska högskolan. Under sin studietid var hon bland annat sektionsordförande två år i följd och en av grundarna av Fysikalen. Hon hade smeknamnet "KGB" under sin studietid och blev riddare av Integralorden. Hon fick utmärkelsen Årets Alumn av KTH 2005 och tiildelades Boreliusmedaljen 2018.

Idag (2018) är hon VD för riskkapitalbolaget Kubi LLC. Hon har varit konsult åt Regeringskansliet och är styrelseordförande i Opus Group AB, Propellerhead Software AB och Imint AB. Hon är också  styrelseledamot i bland annat Mycronic AB, Stillfront AB, Micro Systemation AB,, Sverige-Amerika Stiftelsen. Bonde har varit VD för ett antal IT-företag i Sverige och USA och haft styrelseuppdrag i bland annat ExpensePath Inc., NetReflector Inc., Orc Software, Nordax Group AB, Avega AB, Sjätte AP-fonden, Dibs AB, Framfab AB, Kungliga operan och Seattle Opera.

Sedan 1998 äger hon en vingård, West Wines, i Sonoma i Kalifornien.

Referenser

Externa länkar
 Katarina G. Bonde på LinkedIn
 West Wines

Svenska IT-entreprenörer
Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Födda 1958
Levande personer
Kvinnor
Handelsstandens GF

Handelsstandens Gymnastikforening, förkortat HG, var en dansk idrottsförening från Köpenhamn. Föreningen bildades 28 april 1880 som en gymnastikförening for manligt handels- och kontorsfolk. Senare bildades även damlag och simning samt handboll började bedrivas av föreningen. 1904 bildades simsektionen och 1927 bildades handbollssektionen. 1980, året då föreningen firade 100 år, upplöstes föreningen och de olika sektionerna blev fristående.

Handboll 
HG Håndbold har vunnit DM för damer tolv gånger samt DM för herrar 13 gånger.

1980 slogs handbollssektionen ihop med Gladsaxe Håndboldklub och bildade Gladsaxe HG. Under lagets första säsong spelade de lika många matcher i hallarna Gladsaxe Sportshal och KB-hallen.

Referenser

Webbkällor 
 

Sportklubbar bildade 1880
Sportklubbar i Köpenhamn
Gymnastikklubbar i Danmark
Handbollsklubbar i Danmark
Simklubbar i Danmark
Sportklubbar upplösta 1980
The Expendables 2

The Expendables 2 är en amerikansk actionfilm från 2012, regisserad av Simon West. Det är uppföljaren till filmen The Expendables från 2010.

Handling
Mr Church samlar åter ihop the Expendables för vad som skulle vara ett enkelt jobb med stor avkastning. Men något går fel och en av dem mördas under uppdraget. Hämndlystna och beväpnade till tänderna beger sig the Expendables på en hämndresa rakt in i fiendeland och möter hårdare motstånd än de någonsin kunnat ana.

Rollista

Om filmen 
 Filmen hade biopremiär den 17 augusti 2012 och Sverigepremiär den 22 augusti 2012.
 Filmningen skedde i Bulgarien, Hongkong och New Orleans.
 Filmen blev kontroversiell när en stuntman (Kun Liu) avled under filmningen.
 Jet Li var bara med i början av filmen eftersom han var upptagen med en annan film vid tillfället.

Mottagande
 Aftonbladet 
 Arbetarbladet

Referenser

Källor 
 
 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 2012
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska actionthrillerfilmer
Nepal på film
Albanien på film
Terrorism på film
Amerikanska uppföljarfilmer
Filmer i regi av Simon West
Filmer från Lions Gate Entertainment
Saade Vol. 2

Saade Vol. 2 är den svenska sångaren Eric Saades tredje studioalbum. Det släpptes den sista november 2011 både som CD och för nedladdning. En singel, "Hotter Than Fire", släpptes den 2 november. Detta album är fortsättningen till Saade Vol. 1. Albumet debuterade den 9 december som etta på albumlistan i Sverige.

Låtlista

Listplaceringar

Listföljd

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Musikalbum 2011
Engelskspråkiga musikalbum
Album av Eric Saade
Albumettor i Sverige
Parnevikstipendiet

Parnevikstipendiet är utbildningsstipendium som är instiftat av Bosse Parnevik, och delas ut av Parnevikstiftelsen vid Svensk Revyfestival och Revy-SM. Det är i regel Bosse Parnevik själv som delar ut priset, som har funnits sedan 1988. Priset delas ut till en enskild person eller till en grupp, och som önskar utbilda sig inom sitt gebit. Inte bara scenartister kan få priset, utan likväl tekniker, musiker, maskörer osv som med hög kvalitet har bidragit till den svenska revyformen i någon mån.

Tidigare mottagare av Parnevikstipendiet 

 1988: Lars Hjertner
 1989: Kicki Ehnqvist
 1990: Stefan Roos, Anna Tornehagen
 1991: Monica Hassle, Per Larsson
 1992: Robert Gustafsson, Lena Andersson, Håkan Widerström
 1993: Mats Sandelius, Mats Eklund, Hanna Sangemark, Josefine Andersson
 1994: Maths Lundholm, Jennie Widegren, Botkyrka ungdom
 1995: Lena Ljung
 1996: Mats Blomberg, Peter Pihlblad
 1997: Andreas Zetterberg, Magnus Granberg, Patrik Zackrisson
 1998: Anna Gustafsson, Anna-Lena Johansson, Urban Arnberg, Revy Obscén
 1999: Nils Åkesson, Catarina Bodin, Jim Rasnusson
 2000: Jenny W Berggren, Lottie Söderström, Sandra Pellbrink, Judith M Brunskog, Robert Follin
 2001: Friedrich Neuendorff, Daniel Ottosson, Anette Fahlcrantz, Sara Carlsson
 2002: Ardhon Bujupi, Magnus Franzén
 2003: Maria Plahn, Kaj Lärka
 2004: Sebastian Brodén, Markus Virta
 2005: Andreas T Olsson, Linda Johansson
 2006: Andreas Ljung, Jenny Björk, Johannes Johansson
 2007: Joel Almroth, Jenny Wistbacka, Carina Perenkranz, Maria Olofsson, Per Larsson
 2008: Jonatan Blom Ramel, Amanda Martinez, Ann-Sofie Berggren
 2009: Brita Johansson, Anelija Karahodzic
 2010: Robin Muhr, Jonas Jansson
 2011: Kicki Bergsten, Emelie Holmberg, Anna Bromée, Niklas Holtne
 2012: Jeff Lindström, Christoffer Perenkranz
 2013: Kalle Nilsson, Joakim Sundman
 2014: Gustaf Jönsson, Linda Rådberg, Andreas Sköld
 2015: Mathilde Stavehaug, Rasmus Broström, Pontus Larsson, Jerry Segerberg, LinaMaria Bengtsson, Christina Lövegard, Emelie Hag Sandelius, Linda Rapp
 2016: Gustav Gälsing, Annelie "Annie" Rydensjö 
 2017: André Vingård, Xerxes Andrén
 2018: Hanna Samuelsson, Lisa Schyllert, Tobias Johansson, Emma Larsson Frost, Peter Sjöstrand, Eva Wahlberg, Inger Hjerne
2019: Simon Engvall, Johannes Annfält, Alma Gotemark, Nathalie Petri, Felicia Bodin, Revyresan, Kajsa Haglind Björklund, Klas Wiljergård
2021: Amelia Hjelm, Lotta Jansson, Jesper Eliasson, Thilda Söderström Millard, Thea Back, Olle Ronach, Karin Svenner
2022: (ingen revyfestival) Anna Carlsson (Falkenbergsrevyn), Adam Bromee (Eskilstunarevyn), Lucas Holmer (Engelholmsrevyn)

2023:  Anders Mårtensson (Falköping), Michel Ohretall (Falköpingsrevyn Teaterboven), Linus Lövegard (Åkersbergarevyn), Johan Folkerud (Revyresan Borlänge)

Referenser 

Priser och utmärkelser inom svensk scenkonst
Priser och utmärkelser instiftade 1988
Danska mästerskapet i handboll för herrar

Danska mästerskapet i handboll för herrar är slutspelet efter Herrehåndboldligaen som utser vilka som blir danska mästare. Mästerskapet har spelats sedan säsongen 1935/1936. KIF Kolding har vunnit flest titlar, 14 stycken.

Medaljörer genom tiderna

Se även 
 Herrehåndboldligaen
 Danska mästerskapet i handboll för damer

Handbollstävlingar i Danmark
Återkommande sportevenemang med premiär 1935
René Toft Hansen

René Toft Hansen, född 1 november 1984 i Rybjerg i Skive kommun, är en dansk handbollsspelare (mittsexa). Han är äldre bror till handbollsspelaren Henrik Toft Hansen.

Klubbar 
  HRH 74
  Skive fH
  HF Mors 2000 (–2003)
  Viborg HK (2003–2007)
  KIF Kolding (2007–2010)
  AG København (2010–2012)
  THW Kiel (2012–2018)
  Telekom Veszprém (2018–2019)
  SL Benfica (2019–2020)
  Bjerringbro-Silkeborg (2020–)

Externa länkar 

 
 René Toft Hansen på THW Kiels webbplats 

Födda 1984
Danska handbollsspelare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Danmark
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2012
Danska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Danmark
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2016
Spelare i MKB Veszprém KC
Handbollsspelare i SL Benfica
Spelare i Viborg HK
Spelare i KIF Kolding
Spelare i AG Köpenhamn
Spelare i THW Kiel
Spelare i Bjerringbro-Silkeborg
Tyska mästare i handboll
Hans Lindberg (handbollsspelare)

Hans Óttar Lindberg Tómasson, född 1 augusti 1981 i Høje-Tåstrup, är en dansk handbollsspelare (högersexa). Han har spelat över 250 landskamper och gjort över 750 mål för Danmarks landslag, där han debuterade 2003. Han är Bundesligas främsta målskytt genom tiderna.

Biografi 
Hans Lindbergs föräldrar, Sigrún Sigurðardóttir och Tómas Erling Lindberg Hansson, är båda från Island. Lindbergs farföräldrar, Hans och Ala Lindberg, är båda från Trongisvágur på Färöarna. Upp till 18 års ålder var Hans Lindberg enbart isländsk medborgare, men blev sedan dansk medborgare på grund av reglerna för att få rätt till danskt studielån. Han spelade sedan åtskilliga ungdomslandskamper för Danmark och debuterade i A-landslaget 2003.

Hans Lindbergs handbollskarriär började som 14-årig i klubben Høj Håndbold i Ølstykke. 1999 gick han till Team Helsinge i högsta ligan och utvecklades där till att bli en av ligans främsta målskyttar. De tre sista säsongerna i Team Helsinge kom Lindberg på andra-, tredje- respektive andraplats i skytteligan.

Sommaren 2001 gick Lindberg till topplaget GOG Håndbold men han stannade bara några få månader och återvände till Team Helsinge i slutet av oktober samma år.

2005 bytte Lindberg lag från Team Helsinge till Viborg HK och spelade där två säsonger. 2007 gick han till tyska HSV Hamburg, som då var ett av Bundesligas allra största topplag. Han spelade där i nio år och blev bland annat Tysk mästare 2011 och Champions League-mästare 2013.

Sommaren 2016 gick Hans Lindberg till Füchse Berlin på grund av ekonomiska problem för HSV Hamburg. Han fortsatte där med att ösa in mål.

Den 12 december 2021 blev Lindberg Bundesligas främsta straffmålgörare genom tiderna, efter att ha passerat Lars Christiansen. Den 20 maj 2023 blev han, med sitt 2906:e mål, Bundesligas främsta målskytt totalt genom tiderna.

Han blev utsedd till Säsongens bästa högersexa vid EHF Excellence Awards 2023.

Meriter

Klubblagsmeriter 
 Champions League-mästare 2013 med HSV Hamburg
 EHF European League-mästare 2023 med Füchse Berlin
 Tysk mästare 2011 med HSV Hamburg
 Tysk cupmästare 2010 med HSV Hamburg

Landslagsmeriter 
  VM-brons 2007 i Tyskland
  VM-silver 2011 i Sverige
  EM-guld 2012 i Serbien
  VM-silver 2013 i Spanien
  EM-silver 2014 i Danmark
  VM-guld 2019 i Danmark och Tyskland
  EM-brons 2022 i Slovakien och Ungern
  VM-guld 2023 i Sverige och Polen

Referenser 
 "'Den evige' Hans Lindberg förlänger med Füchse Berlin". Handbollskanalen. 2 juni 2022. Läst 27 januari 2023.

Noter

Externa länkar 

 
 

Födda 1981
Danska handbollsspelare
Män
Levande personer
Personer från Høje-Tåstrup
Spelare i HSV Hamburg
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Danmark
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Danmark
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2012
Spelare i Füchse Berlin
Världsmästare i handboll
Guillaume Gille

Guillaume Gille, född 12 juli 1976 i Valence, Drôme, är en fransk före detta handbollstränare och tidigare handbollsspelare (mittnia). Han spelade 308 landskamper för Frankrikes landslag och var länge lagkapten i HSV Hamburg. Han är äldre bror till Bertrand Gille.

Sedan 2020 är Guillaume Gille förbundskapten för Frankrikes herrlandslag, och var därmed med och tog OS-guld i Tokyo 2021.

Klubbar 
  HBC Loriol (1984–1996)
  SO Chambéry (1996–2002)
  HSV Hamburg (2002–2012)
  Chambéry Savoie HB (2012–2014)

Externa länkar 

 

Franska handbollstränare
Franska handbollsspelare
Födda 1976
Män
Franska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2008
Olympiska guldmedaljörer 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Frankrike
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Frankrike
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2008
Levande personer
Personer från Valence
Spelare i HSV Hamburg
Världsmästare i handboll
Europamästare i handboll
Tyska mästare i handboll