kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Inkaduva

Inkaduva (Columbina inca) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Den förekommer i södra Nordamerika och Centralamerika.

Utseende och läten 
Inkaduvan är en mycket liten (19–22 cm) och slank duva. Liksom nordlig markduva har den ljusgrå fjäderdräkt med rostfärgade vingpennor och vita stjärtsidor, men har mycket längre och tvärt avskuren stjärt samt fjälligt mönster över hela kroppen utom i det ljusa ansiktet. Sången består av relativt ljusa "POO-pup" som upprepas monotont. Vid uppflog hörs ett tydligt torrt skallrande ljud.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i halvtorra trakter från sydvästra USA till nordvästra Costa Rica. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Den har tidvis placerats i släktet Scardafella tillsammans med närbesläktade fjällig sparvduva baserat på bland annat avvikande läte. Genetiska studier visar dock att de är inbäddade i släktet Columbina.

Levnadssätt 
Inkaduvan föredrar torra och öppna, buskiga områden. Den ses ofta nära bebyggelse där träd och buskar kantar gräsmattor, nästan alltid i grupper om tre till tio fåglar. Fågeln födosöker på marken efter frön. Den häckar från slutet av februari till oktober i USA, maj till juli i mexikanska Jalisco och från mitten av mars till början av oktober i Hidalgo, också i Mexiko.

Inkaduvan är känslig för kyla. När temperaturen kryper under -7°C kurar de ihop sig tillsammans för att värma sig i solskenet. Ibland kan de till och med sätta sig ovanpå varandra och forma som en pyramid.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen
Dvärgsparvduva

Dvärgsparvduva (Columbina minuta) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende 
Dvärgsparvduvan är som namnet avslöjar en mycket liten duva. Båda könen är rätt enfärgade, med diagnostiska lilafärgade teckningar på ryggen, även om färgen ofta är svår att se. Honan förväxlas lätt med den mycket vanligare rostsparvduvan som också har rent otecknad bröst, men denna är större och har varmare brun fjäderdräkt.

Utbredning och systematik 
Dvärgsparvduvan förekommer från sydöstra Mexiko söderut till nordöstra Argentina och Peru. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Columbina minuta minuta – östra Colombia till Venezuela, Guyana, södra Brasilien och nordöstra Argentina
 Columbina minuta interrupta – sydöstra Mexiko, Belize, Guatemala och Nicaragua
 Columbina minuta elaeodes – Costa Rica och västra centrala Colombia
 Columbina minuta amazilia – torra kuster i sydvästra Ecuador och Peru (söderut till Lima)

Underarten amazilia inkluderas ibland i nominatformen.

Levnadssätt 
Dvärgsparvduvan hittas i savann och öppna gräsmarker med sprida låga buskar och Sabal-palmer. Lokalt kan den också påträffas i sockerrörsplantage och betesmarker. Fågeln ses vanligen i par eller smågrupper, ibland tillsammans med andra sparduvor.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv till fem miljoner vuxna individer.

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Picuisparvduva

Picuisparvduva (Columbina picui) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Picuisparvduva delas in i två underarter:
 Columbina picui strepitans – förekommer i nordöstra Brasilien i delstaterna Maranhão, Piauí, Ceará och Bahia.
 Columbina picui picui – förekommer från östra Peru till Bolivia, Paraguay, södra Argentina, Chile och södra Brasilien.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn kommer av Puih-kû’í, "duva" på Guaraní.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Sonic Rivals 2

Sonic Rivals 2 är ett Sonic-spel till Playstation Portable som först kom ut 2007. Spelet är i 2D-perspektiv men alla figurmodeller och banor är i 3D. Spelet går ut på att komma före motståndaren i mål. I spelet så finns karaktärerna Sonic the Hedgehog, Miles "Tails" Prower, Knuckles the Echidna, Rouge the Bat, Silver the Hedgehog, Espio the Chameleon, Shadow the Hedgehog och Metal Sonic.

Handling 

Den ondskefulla superskurken Eggman Nega ifrån Sonic Rush spelen har återvänt och han har kidnappat Dr. Eggman och också tagit över dennes robot armé. Eggman Nega planerar att släppa lös det ondskefulla eld monstret Ifrit som kan förinta hela världen. Hjältarna som även i det här spelet inkluderar Metal Sonic tänker sätta stopp för Eggman Negas ondskefulla planer. Men Eggman Nega och sin nya tjänare Metal Sonic 3.0 tänker inte låta hjältarna lägga sig i deras ondskefulla planer om att befria eld monstret Ifrit. Även om alla har samma mål att stoppa Eggman Nega och Metal Sonic 3.0 ifrån att släppa fri Iblis så hamnar de ofta i motsättningar och rivalitet. Men de vet att de måste samarbeta i slutet för att stoppa Ifrit.

Externa länkar 

Sonic Rivals 2 på Sonic News Network

Sonic the Hedgehog
Datorspel 2007
Playstation Portable-spel
Datorspel med antropomorfa figurer
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Plattformsspel
Fjällig sparvduva

Fjällig sparvduva (Columbina squammata) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Fjällig sparvduva är en distinkt ljusgrå duva med svarta fjäderkanter som ger den ett fjälligt utseende. I flykten har den tydligt roströda vingpennor och en trefärgad stjärt i svart, grått och vitt. Sången återges som ett ihållande upprepat "pow-co-pow".

Utbredning och systematik 
Fjällig sparvduva delas in i två underarter:
 Columbina squammata ridgwayi – förekommer i kustnära trakter från nordöstra Colombia till Venezuela, Isla Margarita och Trinidad
 Columbina squammata squammata – förekommer från centrala och östra Brasilien till Bolivia, Paraguay och nordöstra Argentina

Tidigare placerades arten tillsammans med Columbina inca i släktet Scardafella, men DNA-studier visar att de är båda en del av Columbina.

Levnadssätt 
Fjällig sparvduva är en mycket vanlig fågel som hittas i öppna områden. Den ses i skogsbryn, gräsmarker och inne i bebyggelse.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Rostsparvduva

Rostsparvduva (Columbina talpacoti) är en mycket liten amerikansk duva Den har en vid utbredning från Mexiko söderut till Argentina. Arten är vanligt förekommande och ökar i antal.

Utseende och läten 
Rostsparvduvan är en mycket liten marklevande duva, med en kroppslängd på endast 15–18 cm. Den är mycket lik nordlig sparvduva med liten näbb, mörka fläckar på vingtäckarna, rostfärgade handpennor och en kort och mörk stjärt med vita stjärthörn. Rostsparvduvan har dock grå näbb (nordliga sparvduvan har röd näbb med svart spets), omönstrad rödare fjäderdräkt utan fjäll bröst bröst och hals samt något längre stjärt. Vidare syns fläckar även på skapularerna. Huvudet är ljust blågrått, tydligt kontrasterande mot den roströda kroppen. Sången består en jämn serie med mörka hoande ljud som upprepas med drygt en ton i sekunden, snabbare och mörkare än nordliga sparvduvans sång.

Utbredning och systematik 
Rostsparvduva delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Columbina talpacoti eluta – förekommer i kustnära delar av västra Mexiko (från norra Sinaloa till Chiapas i söder)
 Columbina talpacoti rufipennis – förekommer från sydöstra Mexiko till Colombia, norra Venezuela, Trinidad och Tobago
 Columbina talpacoti caucae – förekommer i västra Colombia (Caucadalen)
 Columbina talpacoti talpacoti – förekommer från Guyanaregionen och Brasilien till östra Bolivia, Paraguay och centrala Argentina

Arten påträffas även tillfälligt i södra Texas, då ofta tillsammans med inkaduvor. 

Rostsparvduvan tros vara närmast släkt med ecuadorsparvduva (C. buckleyi). Taxonet dorsti, behandlad som underart av den senare, är intermediär i utseende mellan de båda arterna.

Levnadssätt 
Rostsparvduvan hittas i fuktigt halvöppet landskap som flodnära buskmarker och våtmarker. Födan består av små frön. I Trinidad, El Salvador och Brasilien har den noterats häcka under årets alla månader, men januari–september i Costa Rica och april–november i Colombia.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen fem till 50 miljoner vuxna individer.

Namn 
Fågeln kallades tidigare rostmarkduva, men har tilldelats nytt namn för att skilja från de ej närbesläktade markduvorna i Gallicolumba och Alopecoenas.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Sulawesiduva

Sulawesiduva (Cryptophaps poecilorrhoa) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Sulawesiduvan är en mycket stor duva med grå fjäderdräkt, en liten röd fläck med bar hud runt ögat och tvärband på buk och undergump. Ryggen är svartgrå, huvud och bröst mycket ljusare. Lätet är ett mycket dovt "wooo" som ofta upprepas.

Utbredning och systematik 
Fågeln placeras som enda art i släktet Cryptophaps och behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Den förekommer i fuktiga bergsskogar på Sulawesi.

Levnadssätt 
Sulawesiduvan hittas i undervegetation i bergsskogar. Den är en skygg fågel som ses enstaka eller i par.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Sulawesi
Tandduva

Tandduva (Didunculus strigirostris) är en mycket säregen och akut utrotningshotad duva som enbart förekommer i Samoa i Stilla havet.

Utseende 
Tandduvan är en 31 centimeter lång bastant mörk duva med en kraftig krokformad näbb. Den nedre näbbhalvan har två "tänder" som överlappar den övre näbbhalvan, därav artens namn. Fjäderdräkten är huvudsakligen grönsvart med kastanejfärgad ovansida. Näbben är röd vid roten, gul längre ut. Runt ögat syns en röd ögonring.

Utbredning och systematik 
Arten är den enda nu levande art i släktet Didunculus. Fågeln förekommer enbart i bergstrakter i västra Samoa (Upolu och Savai'i).

Status och hot 
Tandduvan har en mycket liten världspopulation uppskattad till endast maximalt 250 vuxna individer. Den tros dessutom minska i antal till följd av habitatförlust orsakat av människan, skador till följd av cykloner, invasiva arter och oavsiktlig jakt.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i oceaniska regionen
Endemiska fågelarter i Samoa
Tofsbent fruktduva

Tofsbent fruktduva (Drepanoptila holosericea) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Nya Kaledonien och Île des Pins. Den placeras som enda art i släktet Drepanoptila och behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Grön kejsarduva

Grön kejsarduva (Ducula aenea) är en vida spridd asiatisk fågel i familjen duvor. Arten minskar i antal men beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende 
Grön kejsarduva är en stor (44–47 cm) duva. Den är metalliskt grön på ovansida och stjärt, medan den är grå på huvud och undersida. Undre stjärttäckarna är rödbruna. Nikobarkejsarduvan, av vissa behandlad som underart, är mörkare blå- eller lilaaktig ovan, med bruna eller grå undre stjärttäckare.

Engganokejsarduvan, tidigare behandlad som underart, är turkos- eller blåglansig ovan, grön på undergumpen och lilaskär på bröstet.

Utbredning och systematik 
Grön kejsarduva delas in i tolv underarter fördelade i tre grupper, med följande utbredning:
 aenea-gruppen
 Ducula aenea sylvatica – norra Indien till Nepal, Thailand, Indokina och Andamanerna
 Ducula aenea pusilla – södra Indien och Sri Lanka
 Ducula aenea mista – ön Simeulue (utanför nordvästra Sumatra)
 Ducula aenea babiensis – öarna Babi och Lasia (utanför Simeulues sydöstra kust)
 Ducula aenea consobrina – Nias (utanför västra Sumatra)
 Ducula aenea vicinus – Batuöarna och Mentawaiöarna (utanför västra Sumatra)
 Ducula aenea aenea – Malackahalvön, Sumatra och Borneo till Bali och Filippinerna
 Ducula aenea palawanensis – Palawan, närliggande södra Filippinerna och Banggi
 Ducula aenea fugaensis – norra Filippinerna (Calayan, Camiguin Norte och Fuga)
 Ducula aenea nuchalis – norra Luzon (norra Filippinerna)
 Ducula aenea paulina – Sulawesi, Sangihe, Talaudöarna, Togianöarna, Sulaöarna och intilliggande öar

Tidigare inkluderades engganokejsarduva (D. oenothorax) i arten, men urskildes 2014 som egen art av BirdLife International, 2022 av tongivande eBird/Clements och 2023 av International Ornithological Congress. Även nikobarkejsarduva har inkluderats i grön kejsarduva.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar grön kejsarduva som livskraftig, dock minskande i antal.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Polynesisk kejsarduva

Polynesisk kejsarduva (Ducula aurorae) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Polynesisk kejsarduva är en stor (51 cm) duva med breda rundade vingar och en knöl på näbben. Den är silvergrå på huvudet och större delen av undersidan, förutom svarta undre stjärttäckare. På ovansidan är den mörkt bronsgrön. Lätet är ett grovt "rouw-rouw-rouw" och olika typer av mer dämpade läten.

Utbredning och systematik 
Polynesisk kejsarduva förekommer som namnet avslöjar i Polynesien. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Ducula aurorae aurorae – förekommer på ön Makatea (Tuamotuöarna)
 Ducula aurorae wilkesii – förekommer på Tahiti (Sällskapsöarna)

Status 
Arten är upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista som starkt hotad. Den har en mycket liten världspopulation uppskattad till endast 570–1200 vuxna individer. Beståndet tros dock öka i antal.

Noter

Externa länkar 

Duvor
Fåglar i oceaniska regionen
Bergkejsarduva

Bergkejsarduva (Ducula badia) är en sydasiatisk fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende 
Bergkejsarduvan är en stor (43–51 cm) och rätt färglös duva. Den är skärgrå på huvud och undersida, på undre stjärttäckare ljusbeige, till skillnad från grön kejsarduva ljusare än undergump och buk. Ovansidan är purpurfärgad med mörkbrunt band tvärs över stjärten.

Ghatskejsarduvan i sydvästra Indien (D. cuprea, numera oftast behandlad som egen art) skiljer sig något genom mörk ögoniris, brunare mantel, rostfärgad nedre del av buken, smalare ändband på stjärten och längre näbb men kortare vingar.

Utbredning och systematik 
Bergkejsarduva delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Ducula badia insignis – vid foten av Himalaya (västra Nepal, Sikkim och Bhutan)
 Ducula badia griseicapilla – från Myanmar till sydvästra Kina, Hainan, Thailand och Indokina
 Ducula badia badia – på Malackahalvön och  i Merguiarkipelagen samt på Sumatra, Borneo och västra Java

Tidigare inkluderades ghatskejsarduvan (D. cuprea) i arten.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i orientaliska regionen
Vanuatukejsarduva

Vanuatukejsarduva (Ducula bakeri) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Vanuatukejsarduvan är en stor (40 cm) medlem av släktet i rödbrunt och grått. Ovansidan är mörkgrå med ljusare blågrått huvud. På hals och bröst är den purpurbrun, på buken övergående till kastanjebrunt. I flykten syns kastanjebruna undre vingtäckare som kontrasterar mot ljusare vingpennor. Lätet är ett omisskännligt och vittljudande dånande med två till fem djupa toner.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Banks Islands och norra Vanuatu. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Trots att arten har ett begränsat utbredningsområde och populationsutvecklingen är oklar listar IUCN den som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar John Randal Baker (1900–1984), brittisk vetenskapsman och cytolog som samlade in typexemplaret.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Vanuatu
Moluckkejsarduva

Moluckkejsarduva (Ducula basilica) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Moluckkejsarduvan är en karakteristisk stor duva med ljusrosa på huvud och hals, mörkt kanelbrunt på buken, mörkgrönt på ovansidan och ett brett ljust band längst ut på den mörkgröna stjärten. Den överlappar med glasögonkejsarduva, men skiljer sig genom det skära huvudet, avsaknad av tydligt ögonring, kanelbruna buken och ljusa stjärtbandet. Lätet är ett djupt tvåstavigt morrande "ku-woooo", med en kort stigande ton följt av en längre.

Utbredning och systematik 
Moluckkejsarduvan förekommer i norra och centrala Moluckerna i Indonesien. Den delas vanligen in i två underarter med följande utbredning:
 Ducula basilica basilica – förekommer i norra Moluckerna (Morotai, Halmahera, Ternate, Kasiruta, Bacan)
 Ducula basilica obiensis – förekommer på Obi (centrala Moluckerna)

IUCN och Birdlife International urskiljer sedan 2014 underarten obiensis som en egen art, "rostkejsarduva".

Levnadssätt 
Moluckkejsarduvan hittas i skog och skogsbryn, även i plantage och andra av människan påverkade skogsområde. Där ses den enstaka eller i smågrupper, sittande högt i träden men sällan i det öppna.

Status 
IUCN bedömer hotstatus för båda taxonen var för sig, båda som livskraftiga.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Moluckerna
Bramsöfjärden

Bramsöfjärden är en sjö i Gävle kommun och Tierps kommun i Uppland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön genomlöps av Dalälven. Vid provfiske har en stor mängd fiskarter fångats, bland annat abborre, björkna, braxen och gers.

Sjön sträcker sig från Östveda och Långviksvallen i Hedesunda socken, till Sända i Hedesunda socken och Söderfors i Tierps kommun. Fjärden är ett område inom Natura 2000. Större öar är Yttnön, Virön, Bramsön, Koön och Harsön.

Andra namn på fjärdar inom denna del av floden Dalälven: Se Hedesundafjärdarna.

Delavrinningsområde 
Bramsöfjärden ingår i delavrinningsområde (669633-157856) som SMHI kallar för Utloppet av Bramsöfjärden. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 2778 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Dalälven mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (48 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Björkna
 Braxen
 Gärs
 Gädda
 Gös

 Löja
 Mört
 Nors
 Sarv
 Siklöja
 Sutare

Se även 
 Lista över insjöar i Tierps kommun

Källor 

 
 Fritidskarta Gästrikland, Lantmäteriet, Medgivande: M001176 
 http://www.viss.lst.se/Waters.aspx?waterEUID=SE669683-157918
 https://web.archive.org/web/20160321230819/http://www.lansstyrelsen.se/gavleborg/SiteCollectionDocuments/sv/djur-och-natur/skyddad-natur/natura2000/SE0630188_Bramsofjarden.pdf

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Dalälvens avrinningsområde
Insjöar i Uppland
Insjöar i Gävle kommun
Insjöar i Tierps kommun
Insjöar i Gästrikland
Insjöar i Sverige om minst 10 kvadratkilometer
Svartvit kejsarduva

Svartvit kejsarduva (Ducula bicolor) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Arten är vida spridd i Sydostasien. Den minskar i antal men beståndet ändå vara livskraftigt.

Utseende 
Svartvit kejsarduva är en 35–42 cm lång duva. Den är i stort vit, med varierande mängd gul anstrykning. Handpennor, handpennetäckare, yttre armpennor och stjärtfjädrar är svarta. Lätena är varierade, med bland annat låga, utdragna "rruuu" och högljudda, djupa och klagande ljud.

Utbredning och systematik 
Svartvit kejsarduva behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 bicolor – förekommer utbrett i Sydostasien och malajiska arkipelagen
 melanura – förekommer på Moluckerna, Tanimbaröarna och Kaiöarna

Svartvit kejsarduva är nära släkt med vit kejsarduva (Ducula luctuosa), australisk kejsarduva (D. spilorrhoa) och gräddfärgad kejsarduva (D. subflavescens), och artgränserna dem emellan är inte helt klarlagda. Taxonet melanura verkar förekomma sympatriskt i Moluckerna och Kaiöarna, vilket skulle kunna tyda på att de är två olika arter. Andra bedömer dock att den utgör en färgmorf.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i orientaliska regionen
Kastanjebukig kejsarduva

Kastanjebukig kejsarduva (Ducula brenchleyi) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Kastanjebukig kejsarduva är en stor (38 cm) och slank kejsarduva med mörk fjäderdräkt. Ovansidan är mörkgrå övergående i ljusgrått på huvudet. Undersidan är mörkt vinröd, mot buken och undre stjärttäckarna kastanjebrun. I flykten syns grått under vingarna som tydligt kontrasterar mot kastanjebruna undre vingtäckare. Lätet är ett djupt och mjukt utdraget "coo" som stiger i tonhöjd och sedan faller, ''ooloooo".

Utbredning och status 
Fågeln är endemisk för östra Salomonöarna och förekommer på Guadalcanal, Malaita och Makira. IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar en Julius Lucius Brenchley (1816–1873), en engelsk resenär i Melanesien som samlade in typexemplaret.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Salomonöarna