kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anna Lopuchina

Anna Lopuchina, född 8 december 1777, död 25 april 1805, var en rysk adelsdam, mätress till tsar Paul I av Ryssland. 

Hon var dotter till Pjotr Vasilievitj Lopuchin och tillhörde en adelsfamilj som räknat kejsarinnan Jevdokija Lopuchina bland sina medlemmar. Hon växte upp hos sin styvmor i Moskva, där tsar Paul lade märke till henne under en bal 1796. Inom hovet betraktades en eventuell mätress som en användbar motvikt till kejsarinnan Maria Fjodorovnas inflytande, och man talade därför om för Paul att Lopuchina var nära att begå självmord av kärlek till honom. Paul gav då order om att hennes familj skulle föras till hovet i Sankt Petersburg. Maria Fjodorovna försökte förhindra detta genom att skicka ett brev till Anna där hon bad henne att stanna hemma, men brevet blev uppsnappat och förevisat för Paul, något som ledde till en konflikt mellan kejsarparet och försäkrade Lopuchina en presentation vid hovet. 

Lopuchinas far gavs titeln furste och Höghet och ställningen generalprokurator, medan hon själv mottog flera ärebetygelser och gåvor och bland annat dekorerades med Sankt Johannes-orden. Under de följande åren gavs den hebreiska versionen av hennes namn, "Nåd", som namn till bland annat flera regementen och krigsskepp. Relationen mellan Paul och Lopuchina är inte bekräftad som sexuell, men hon bedöms ha utövat ett gott inflytande på honom. Själv tycks hon inte ha trivts med sin ställning, utan bad 1799 om tillstånd att få gifta sig med sin barndomsvän furst Pavel Gagarin. Hon fick tillstånd till giftermålet och Gagarin kallades hem från armén för att gifta sig med henne. Äktenskapet ska dock inte ha varit särskilt lyckligt. 1800 följde hon med Gagarin till Turin i Savojen, där han utnämnts till ambassadör. Hon avled i tuberkulos.

Källor 
 

Kvinnor
Födda 1777
Avlidna 1805
Personer i Ryssland under 1700-talet
Mätresser
Ryska furstinnor
Danylo Sapunov

Danylo Sapunov (ukrainska: Данило Володимирович Сапунов, Danylo Volodymyrovitj Sapunov) född 5 april 1982 i Zaporizjzja, Ukrainska SSR, Sovjetunionen, är en professionell ukrainsk triathlet, medlem i Ukrainas landslag och dubbel olympier (17:e i Aten och 21:a i Peking). Danylo Sapunov är gift med den ukrainska triathleten Julija Sapunova.

ITU-tävlingar 

BG = sponsorn British Gas · DNF = did not finish (avslutade inte loppet) · DNS = did not start (startade inte)

Referenser 
Profil på triathlon.org

Externa länkar 
Ukrainska triathlonfederationen 

Ukrainska triathleter
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Ukraina
Tävlande i triathlon vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ukraina
Tävlande i triathlon vid olympiska sommarspelen 2008
Ukrainska idrottare under 2000-talet
Personer från Zaporizjzja
Födda 1982
Levande personer
Män
Maria Rumjantseva

Maria Andrejevna Rumjantseva (), född Matvejeva (Матвеева) den	4 april 1699, död den 4 maj 1788, var en rysk adelsdam och hovdam, mätress till tsar Peter den store.

Hon var dotter till rådsmedlemmen greve Andrej Matvejev och dennes första hustru Anna Stepanovna Anitjkova (1666–1699). Hon växte upp i Haag och Wien, där fadern var ambassadör, och återvände till Ryssland 1710. Hon beskrivs som vacker och livlig, kunde tala flytande franska och var en skicklig dansös. Peter den store gjorde henne till en av sina mätresser. Maria gifte sig 1720 med greve Aleksandr Ivanovitj Rumjantsev.

Vid Anna Ivanovnas trontillträde 1730 förvisades hennes make till Sibirien och även hon och deras barn tvingades lämna hovet. De återvände till hovet 1735 och maken blev 1738 guvernör i Ukraina. Maken allierade sig med Elisabet av Ryssland, och då denna besteg tronen 1741, fick Maria Rumjantseva titeln grevinna och tjänsten som hovdam: hon utnämndes 1744 till överhovmästarinna för den då femtonåriga storfurstinnan Katarinass hov. Maria Rumjantseva hade en stark position vid Elisabets hov, och många supplikanter och diplomater betala henne mutor i utbyte mot att hon utnyttjade sitt inflytande till deras favör. Hon ersattes 1745 som storfurstinnans överhovmästarinna av Maria Tjoglokova.

Hon stannade kvar vid hovet under Katarina den storas regeringstid, och levde ett aktivt hovliv fram till sin död.

Källor 
 

Kvinnor
Födda 1699
Avlidna 1788
Personer i Ryssland under 1700-talet
Mätresser
Ryska grevinnor
Ryska hovdamer
Hovmästarinnor
Katarina den storas hov
Natalja Tjernysjova

Natalja Petrovna Tjernysjova (), Furstinnan Golitsynja (), född 28 januari (17 januari enligt g.s.) 1741 i Sankt Petersburg, Kejsardömet Ryssland, 
död 1 januari 1838 (20 december 1837 enligt g.s.), var en rysk adelsdam och hovdam.

Biografi
Hon var dotter till den ryska adelsmannen och diplomaten Piotr Grigorjevitj Chernysjev. Hon växte upp i Västeuropa under faderns utlandsposteringar, fick en hög bildning och kunde tala fem språk. Hon gifte sig 1766 med furst Vladimir Borisovitj Golitsyn. 

Hon var hovfröken åt Katarina den stora 1762–1766, hovdam 1766-1783, och åter hovdam 1806–1837. Hon och hennes make levde i Frankrike 1783-90. Hon blev änka 1798. I Ryssland var hon en inflytelserik centralfigur i sällskapslivet med sina hovkontakter, och styrde familjegodsen efter makens död. Hon avled mindre än en månad innan hon skulle fylla 97 år.

Eftermäle
Hon efterlämnade två memoarer i dagboksform: den ena från 1781-1783, den andra en beskrivning av tiden 1783-1790. 

Hon anses vara prototypen för huvudkaraktären i Aleksandr Pusjkins novell Spader dam (1834).  Hon var känd som Furstinnan Moustache, "Furstinnan Mustasch" eller Fée Moustachine, "Skäggiga féen".

Referenser

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1741
Avlidna 1838
Personer i Ryssland under 1700-talet
Ryska furstinnor
Ryska hovdamer
Gårdstensberget, Göteborg

Gårdstensberget är ett primärområde i stadsområde Nordost i Göteborgs kommun och med samma omfattning som stadsdelen Gårdsten i nordöstra Göteborg.

Nyckeltal

Stadsområdes- och stadsdelsnämndstillhörighet 
Primärområdet tillhörde fram till årsskiftet 2020/2021 stadsdelsnämndsområdet Angered och ingår sedan den 1 januari 2021 i stadsområde Nordost.

Referenser

Externa länkar 
https://gardsten.se
Primärområden i Göteborg
Darja Nikolajevna Saltykova

Darja Nikolajevna Saltykova, född 1730, död 1801, var en rysk adelsdam, godsägare och dömd massmördare. Hon arresterades 1762 för mordet på 138 kvinnliga livegna och dömdes som skyldig. Hon fick stå vid skampålen i Moskva och fängslades sedan resten av livet i kloster. 

Saltykova blev änka 1756 och fick då enskild kontroll över stora jordegendomar med många livegna. Hon ska ha förorsakat 138 kvinnliga livegnas död genom tortyr och misshandel. Tack vare kontakter blev dock alla klagomål avvisade. 

År 1762 lyckades dock anhöriga till ett mordoffer framföra ett klagomål direkt till Katarina den stora. Saltykova sattes då i förvar fram till att rättegången kunde hållas år 1768. Hon dömdes som skyldig till åtminstone 38 av de hundratals mord som hade skett på hennes livegna. Eftersom dödsstraff vid denna tid var olagligt och Katarina II dessutom behövdes adelns stöd, dömdes Saltykova till livstids fängelse i ett kloster i Moskva. Innan straffet avtjänades fick hon stå vid skampålen under en timmes tid.

Källor

Noter 

Kvinnor
Födda 1730
Avlidna 1801
Personer i Ryssland under 1700-talet
Ryska massmördare
Godsägare under 1700-talet
Slaget om Rostov

Slaget om Rostov kan avse tre slag på östfronten under andra världskriget runt staden Rostov-na-Donu vid Azovska sjön:

Slaget om Rostov (1941) – tyska 1:a pansararmén erövrade staden men drevs ut av sovjetiska 37:e armén
Slaget om Rostov (1942) – tyska 17:a armén erövrade staden
Slaget om Rostov (1943) – sovjeterna återerövrade staden
Suzette Defoye

Suzette Defoye (Marie-Suzanne-Joséphe Artus Truyart), född i Lille 17 juli 1741, död okänt år (efter år 1787), var en fransktalande balettdansös, operasångare, skådespelare och teaterdirektör verksam i Österrikiska Nederländerna, Frankrike och Ryssland. 

Hon var dotter till musikern Pierre-Jérôme Artus Truyart och skådespelaren Marie Bienfait. Defoye debuterade som dansare i Frankrike 1759 och som sångare i Bryssel 1766. Åren 1766-1772 var hon en av de femton medlemmarna och samdirektörerna i den teatertrupp som hade exklusiv rätt att uppträda i Österrikiska Nederländerna. Åren 1774-1781 var hon aktiv i Sankt Petersburg och Moskva i Ryssland; fram till 1779 i den franska teatertruppen, därefter som enskild konsertsångare. 1782-1785 var hon återigen aktiv i Österrikiska Nederländerna vid teatern i Gent. År 1787 var hon direktör för teatern i Béthune. Hennes liv efter detta årtal är okänt.

Källor 
 
 http://siefar.org/dictionnaire/en/Marie-Suzanne-Jos%C3%A8phe_Artus
 Burney, C. Voyage musical dans l'Europe des Lumières[1771-1773]. Paris, Flammarion, 1992, p.243-244.
 Liebrecht, H. Histoire du théâtre français à Bruxelles. Paris, Champion, 1923, p.231-242.
 Mooser, R.-A. L'Opéra-comique français en Russie au XVIIIe siècle. Genève, Kister, 1954, p.77-79.

Kvinnor
Födda 1741
Avlidna okänt år
Personer i Ryssland under 1700-talet
Personer i Österrikiska Nederländerna
Teaterchefer under 1700-talet
Franska operasångare under 1700-talet
Franska ballerinor
Teater i Ryssland under 1700-talet
Franska sångare under 1700-talet
Personer från Lille
Franska balettdansare under 1700-talet
Maria Quitéria

Maria Quitéria, född 29 juli 1792 i Feira de Santana, Brasilien, död 21 augusti 1853 i Salvador, Brasilien, var en brasiliansk löjtnant och nationalhjältinna. Hon tjänstgjorde i det brasilianska frihetskriget 1822-1823 utklädd till man och har blivit en brasiliansk nationalsymbol och hjältinna. Hon utmärkte sig under sin tjänstgöring, befordrades till kadett och löjtnant och dekorerades med den kejserliga orden. Hon har kallats "Brasiliens Jeanne d'Arc".

Biografi
Maria Quitéria föddes i Feira Santana år 1792 som dotter till portugiser som etablerat sig i Brasilien. Hennes mor dog när hon var mycket ung, vilket gjorde att hon blev ansvarig för huset och syskonen redan som tonåring.

År 1822 började partisaner som kämpade för självständighet att resa genom Bahia på jakt efter volontärer för kampen mot Portugal.

Maria Quitéria ville vara volontär men fick inte tillstånd av sin far eller militären. Så rymde hon hemifrån, och klädde sig som en man för att bli soldaten Medeiros. På detta sätt blev hon den första kvinnliga soldaten i Brasiliens historia.

Efter två veckor som soldat upptäcktes hon av sin pappa. Men armén vägrade att låta henne åka hem, eftersom hon hade lätt att hantera vapen. Hon fick stanna i armén som en kvinna och behövde inte längre gömma sin identitet. Hon var väldigt entusiastisk, vilket hade inflytande på andra kvinnor. Hon skapade och höll befälet över en kvinnlig armé.

När Brasilien blev självständigt, erkändes Maria Quitéria som hjältinna av kejsaren D. Pedro I, med tilteln Cavaleiro da Ordem Imperial do Cruzeiro. Hennes namn blev känt under hennes tid i armén och hon uppmuntrade feministiska initiativ i Brasilien.

Trots sina prestationer blev Maria Quitéria bortglömd när hon gifte sig med en bonde och fick ett barn.

Referenser

Noter 

Kvinnor
Födda 1792
Avlidna 1853
Personer i Brasilien under 1800-talet
Kvinnor förklädda till män inom det militära
Maria Ursula d'Abreu e Lencastro

Maria Ursula d'Abreu e Lencastro, född i Rio de Janeiro 1682, död efter 1714, var en portugisisk korpral. Hon tjänstgjorde i den portugisiska armén i Indien utklädd till man mellan 1700 och 1712. Hon deltog i erövringen av fästningen Amboina och dekorerades av kungen 1714.

Referenser 
 

Kvinnor
Födda 1682
Avlidna 1700-talet
Personer i Portugal under 1700-talet
Kvinnor förklädda till män inom det militära
Personer från Rio de Janeiro
The Early Days Parts 1 - 5

The Early Days Parts 1 - 5 är en samlingsbox av den tyska hårdrocksgruppen Bonfire från 2004 som innehåller gruppens skivor från tiden bandet kallade sig Cacumen, singeln "Riding Away", skivorna "Cacumen" och "Bad Widow" samt EP'n "Longing for You". Boxen innehåller också Hans Zillers skiva "After the Fire" från sitt projekt EZ Livin efter att han lämnat Bonfire plus Lessmanns och Zillers tyska album "Glaub Dran" samt några tidigare outgivna låtar.

Låtlista

CD 1 - Cacumen

CD 2 - Bad Widow

CD 3 - Down To Hell

CD 4 - After The Fire

CD 5 - Glaub Dran

Musikalbum 2004
Samlingsalbum
Album av Bonfire (musikgrupp)
Sweetwater Dam

Sweetwater Dam är en dammbyggnad över Sweetwater River i San Diego, Kalifornien. Dammen uppfördes första gången 1888. Idag tjänar den som ett vattenlager för San Diego, om torka skulle utbryta. En del närbelägna kommuner får sitt vatten från reservoaren.

Dammkollapsen 1916
Vintern 1915 var det väldigt torrt i södra Kalifornien. Vattenreservoarerna var nästan tomma. San Diego-borna var så desperata att de lät staden kalla efter Charles Hatfield, som var känd som "the Rainmaker" (Regnmannen). Staden lovade Hatfield 10 000 dollar om han kunde framkalla mycket regn före årets slut. Från den 9 december, dagen efter det att han påbörjat uppdraget, kom en störtflod av regn. Regnet var så omfattande att det till slut fick Sweetwaterdammen att brista.

Referenser

Externa länkar
Historiken för Sweetwater Dam

Dammar i USA
San Diego
Alejandro Alvizuri

Alejandro Luis Alvisuri Mack, född den 18 april 1968, är en före detta simmare från Peru som representerade sitt land i tre Olympiska sommarspel. Hans största framgång var bronsmedaljen från 100 meter ryggsim vid Panamerikanska spelen 1987. Vid Olympiska sommarspelen 1992 slog han det peruanska rekordet på både 100 och 200 meter ryggsim (57,72 och 2.03,10).

Referenser
 Profil

Födda 1968
Levande personer
Peruanska simmare
Män
Volvo Ocean Race 2011–2012

Volvo Ocean Race 2011–2012 var en havskappsegling jorden runt som började med in-port race i Alicante, Spanien den 30 oktober 2011 och avslutades med ett in-port race i Galway, Irland den 7 juli 2012. Detta var den 11:e upplagan av jorden runt seglingen Volvo Ocean Race. Under racet deltog två svenska seglare. Martin Krite och Martin Strömberg som seglade ombord på den franska vinnarbåten Groupama 4.

Deltagare

Lagens hemsidor
Puma Ocean Racing
Emirates Team New Zealand

Rutt

Slutställning

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Volvo Ocean Race – Officiell hemsida
Volvo Ocean Race Pressinformation – Pressmeddelanden etc.
Volvo Open 70 Regel – Volvo Open 70 2.0 Regel
Volvo Ocean Race officiella Bildgalleri – (För massmedia, men läsning är fritt)

2011/2012
Sportåret 2011
Sportåret 2012
Louise de Polastron

Louise d'Esparbès de Lussan, född 19 oktober 1764 i Bardigues, död 27 mars 1804 i London, var en fransk hovdam, mätress till den framtida Karl X av Frankrike. Hon var hovdam åt Marie-Antoinette och gift med dennas favorit Yolande de Polastrons bror. Karl ska ha varit djupt och uppriktigt förälskad i henne och gjorde henne till officiell mätress. De hade dock inga barn ihop. Då hon avled i tuberkulos i London svor Karl att avstå från sex och ägna sig åt religion.

Källor 
 

Fransk adel
Avlidna 1804
Kvinnor
Födda 1764
Franska mätresser
Franska hovdamer
Hershey

Hershey är en oinkorporerad ort i Dauphin County, Pennsylvania, USA. Befolkningen är 12 771 enligt United States Census Bureau år 2000. Hershey är känd för chokladföretaget The Hershey Company, sin nöjespark, Hershey Park, och för ishockeylaget Hershey Bears, som är farmarlag till Washington Capitals. Närmsta flygplats är Harrisburg International Airport, cirka 2 mil sydväst om Hershey.

Byggnader och sevärdheter
 GIANT Center, hemmaarena för Hershey Bears
 Hershey's Chocolate World
 Hersheypark Arena
 Hersheypark Stadium
 Hotel Hershey
 Hershey Museum
 Hersheypark
 The Hershey Lodge
 Milton Hershey School
 Hershey Area Playhouse
 Hershey Public Library
 Hershey Shopping Outlets
 Parkview Cross Country Course

Pennsylvanias geografi
Maria Fortunata d'Este

Maria Fortunata d'Este av Modena (Franska: Marie Fortunée), född 24 december 1731, död 21 september 1803, var en fransk prinsessa, gift 1759 med den franska prinsen Louis François Joseph de Bourbon av Conti. Hon var dotter till hertig Frans III av Modena och den franska prinsessan Charlotte Aglaé av Orléans.

Biografi
Hon och hennes syster blev båda bortgifta med medlemmar av det franska kungahuset i äktenskap arrangerade av modern. Äktenskapskontrakte undertecknades av Frankrikes ambassadör i Turin i Savojen 3 januari 1759. Vigseln skedde först per procura 7 februari i Milano och sedan, 27 februari, i Nargis-en-Brie i Frankrike. Hon fick vid vigseln titeln grevinna de La Marche och presenterades vid hovet av Louise-Elisabeth de Bourbon. 

Relationen till maken blev olycklig och barnlös: maken hade ett förhållande med skådespelerskan Marie Anne Véronèse, med vilken han hade två barn. Maria Fortunata beskrivs som timid, diskret och religiös. Hon presenterade Louise Marie Adelaide av Bourbon vid hovet 1768, och deltog med maken som ett av tolv par vid Marie-Antoinettes bröllopsmiddag 1770. Paret separerade inofficiellt 1775 och offentligt 1777. Hon blev prinsessa av Conti 1776 och, eftersom maken avled barnlös, den sista bäraren av den titeln.  

Maria Fortunata tillhörde aldrig Marie-Antoinettes umgänge i Versailles. Hon bodde från 1780 på slottet Chateau de Tiel. År 1784 mötte hon Gustav III under hans statsbesök i Frankrike. Vid franska revolutionens utbrott 1789 deltog hon i en böneprocession som en del av en rojalistisk demonstration. 

Hon emigrerade till Bryssel och var därefter bosatt i Chambéry i Savojen, och därpå i Fribourg i Schweiz. Hon tog 1794 emot sin släkting Adelaide av Bourbon-Orléans. De flyttade senare till Bayern och 1800 till Ungern. Adelaide av Bourbon-Orléans reste 1801 till Barcelona, och Maria Fortunata flyttade kort före sin död till ett kloster i Venedig.

Referenser

Noter

Externa länkar

Födda 1731
Franska prinsessor
Avlidna 1803
Kvinnor
Damien Crosse

Damien Crosse, född 11 februari 1982, är en kubanamerikansk porrskådespelare. Han medverkar i gay-filmer och pornografiska gay-magasin, Han har tidigare arbetat exklusivt för Titan men har nu övergått till Raging Stallion Studios.

2008 lanserade Crosse och Francesco D'Macho Madrid-produktionen Stag Homme Studios. Crosse är öppet homosexuell även privat och gifte sig i juni 2009 med sin affärspartner och tillika "porrstjärna" Francesco D'Macho. Bröllopet hölls i Madrid. 2009 fick han motta en XBIZ Awards 2009 nominering för GLBT Performer of the Year.

Filmer (för video)
 2004 Truck Stop Muscle (Pacific Sun Entertainment)
 2006 Breathless (Titan Media)
 2006 Cop Shack on 101 (Titan Media)
 2006 Folsom Filth (Titan Media)
 2006 Hitch (Titan Media)
 2007 Breakers (Titan Media)
 2007 Campus Pizza (Titan Media)
 2007 Command Post (Titan Media)
 2007 H2O (Titan Media)
 2008 Folsom Prison (Titan Media)
 2008 Home Bodies (Raging Stallion Studios)
 2008 Hotter Than Hell Part 1 (Raging Stallion Studios)
 2008 Mens Room III: Ozark Mtn. Exit 8 (Titan Media)
 2008 Telescope (Titan Media)
 2008 To The Last Man - Part 1 The Gathering Storm (Raging Stallion Studios)
 2008 To The Last Man - Part 2 Guns Blazing (Raging Stallion Studios)
 2008 Warehouse (Titan Media)
 2009 Stag Fight (Raging Stallion Studios)
 2010 Stag Reel (Raging Stallion Studios)
 2010 Stag Candy (Raging Stallion Studios)

Han har också medverkat i tre episoder av Broke Straight Boys (som Sebastian) och i fem episoder av Circle Jerk Boys

Referenser

Externa länkar
 Damien Crosse's Officiell webbplats
 Damien Crosse's Officiell Blog
 Damien Crosse's MySpace-sida

Födda 1982
Män
Levande personer
Amerikanska porrskådespelare
Skådespelare från Miami
Tiomersal

Här används den svenska beteckningen "tiomersal", inte den internationellt gångbara "thiomersal" eller den i USA vanliga "thimerosal".

Tiomersal är en kemisk förening med summaformeln C9H9HgNaO2S. Ämnet används som konserveringsmedel i vissa vaccin, främst veterinära sådana. Ämnet tillsätts för att förhindra att flerdosförpackningar av vaccinet förorenas av mikroorganismer efter att första dosen tagits. Under senare år har vaccintillverkare arbetat för att hitta alternativ som ger samma effekt och inte heller påverkar vaccinets effektivitet. Därför finns tiomersal endast i ett fåtal kvarvarande vaccin för människa godkända i Sverige. Detta har gjorts eftersom kvicksilveranvändning i alla former är oönskat, även om den individuella exponeringen för kvicksilver av en dos vaccin är mycket långt under toxiska mängder. Sedan 1992-1993 finns inget tiomersal i vaccin i det allmänna vaccinationsprogrammet i Sverige, det togs bort av allmänt miljöhänsyn.

Se även
 Kontroversen om tiomersal

Referenser

Noter

Övriga källor 
Material Safety Data Sheet ScienceLab.com

Tiolater
Kvicksilverorganiska föreningar
Hjälpämnen
Natriumföreningar
Bensoater
Pink film

Pink film, även känt som Pinkku, är en japansk filmgenre av det erotiska slaget. Dessa filmer skiljer sig från vanliga porrfilmer genom att pink-filmer alltid har en handling. Historien i en pink film berättas ofta på ett konstnärligt sätt.

Filmgenren hade sin storhetstid mellan 1960-talet och 1980-talet, men det görs filmer inom genren än idag (år 2011). Under 1970-talet fick dessa filmer alltmer våldsamma inslag, och det skapade begreppet Pink Violence. Under 1980-talet präglades filmerna av mer teknisk finess och konstnärligt berättande och under 1990-talet kom det en ny våg av pink film med lite mörkare teman.

En av de stora regissörerna inom genren heter Takahisa Zeze.

 Filmgenrer
Erotik
Philibert Humbla (jurist)

Philibert Humbla, född den 14 september 1814 i Karlskrona, död den 15 januari 1891 i Lund, var en svensk rättslärd. 
 
Humbla blev 1843 docent, 1845 adjunkt och 1866 professor, allt inom juridiska fakulteten vid Lunds universitet, där Humbla företrädde flera olika discipliner, under de sista årtiondena av sitt liv civilrätt, och författade åtskilliga avhandlingar, däribland Om obestämda strafflagar (1850), Inledning till läran om stöld och snatteri (1862) och Om vilkoren för eganderättens öfvergång vid köp af fast gods (1865). Vid jubelfesten 1868 blev Humbla juris hedersdoktor.

Humbla är begraven på Östra kyrkogården i Lund.
Han var far till borgmästaren Philibert Humbla och farfar till museimannen Philibert Humbla.

Källor

Noter 

Svenska professorer i civilrätt
Personer verksamma vid Lunds universitet
Hedersdoktorer vid Lunds universitet
Jurister under 1800-talet
Svenska forskare under 1800-talet
Jurister från Karlskrona
Gravsatta på Östra kyrkogården i Lund
Födda 1814
Avlidna 1891
Män
Ugglan