kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pax jordiska äventyr

Pax jordiska äventyr är en svensk TV-serie och är en spinoff till TV-serien Vid Vintergatans slut. Första avsnittet av serien sändes den 11 januari 2012. Säsongerna består av 10 avsnitt på ungefär 14 minuter. Manus är skrivet av Sanna Persson Halapi som spelar Pax och Petter Bragée som regisserat serien.

Handling
Pax ligger och sover på sitt skepp då hon närmar sig en främmande planet, jorden. För att få veta lite om planeten använder Pax sin planetradar, men efter att ha spillt en mjölkdrink i styrpulpeten går skeppsradarn sönder och delarna landar på Jorden. Pax måste nu hitta alla delarna, som tur är har hon en "manickskanner" för att hitta delarna. Däremot måste hon överlista Arga Tanten för att få tag på delarna. En till person som medverkar är Snälle Gubben som är lite av Arga Tantens motsats.

Andra säsongen har samma story, dock med en chokladfontän istället för en skeppsradar.

I tredje säsong har Pax råkat stråla upp Arga Tanten och en hel passagerarfärja i rymden. Därför har Intergalaktiska rådet beslutat att Pax ska arbetsträna på olika platser på den Jorden.

Medverkande
 Sanna Persson Halapi - Pax
 Eva Westerling - Arga Tanten
 Erkki Orava - Snälle Gubben
 Anders Linder - Berättarröst

Produktion

Säsong 1 
Första säsongen spelades in under sommaren 2011 på olika platser runtomkring i Ystad däribland Ystad Djurpark, dagiset Synte­leje i Glemmingebro, en bilskrot och Willys samt på Kronprinsens tak i Malmö.

Avsnitt
 Tivolit
 Höghuset
 Parken
 Dagiset
 Affären
 Campingen
 Djurparken
 Bilskroten
 Scouterna
 Mejeriet

Säsong 2 
Den andra säsongen spelades in i augusti 2013 i Ystad studios och hade premiär på SVT Barn den 24 januari 2014.

Säsong 3 
Den tredje säsongen spelades in i 2015 på bland annat Räddningstjänsten Syds brandstation, redigerades under hösten och hade premiär den 13 november samma år.

Avsnitt
 Pax på brandstationen
 Pax i kyrkan
 Pax hos frisören
 Pax i bageriet
 Pax hos bonden
 Pax hos mäklaren
 Pax i blomsteraffären
 Pax i biblioteket
 Pax på hotellet
 Pax i fiskehamnen

Referenser

Svenska barnprogram på TV
TV-seriestarter 2012
Svenska TV-serier från 2010-talet
Svenska science fiction-TV-serier
Stefan Klint

Stefan Klint, född 1967, är en svensk teolog och präst. 

Klint blev teologie doktor i Nya Testamentets exegetik 2002 på avhandlingen Romanen och evangeliet. Former för Jesusgestaltning i Pär Lagerkvists prosa. Han prästvigdes 2003 och är sedan 2018 kyrkoherde i Floby pastorat och sedan 2022 prost i Falköping-Hökensås kontrakt i Skara stift.

Bibliografi 
 Speglingar. Svensk 1900-talslitteratur i möte med biblisk tradition (med Kari Syreeni, 2001)
 Romanen och evangeliet: former för Jesusgestaltning i Pär Lagerkvists prosa (Akademisk avhandling 2001, Uppsala : Univ., 2002)
 Litteraturen og det hellige (med Ole Davidsen, Kirsten Nielsen och Rolv Nøtvik Jakobsen, 2005)
 "Fem kulturteologiska teser" i Kultur och kyrka. På väg mot en kulturteologi (red. Mikael Larsson, 2008).
 Konfirmandmaterialet Via Mystica - Konfirmandens bok (2007)
 Via Mystica - Vägledning (tillsammans med Beata Åhrman Ekh och Jonas Eek, 2008)
 "Livet och Bibeln. Bibelsamtal om mångfald" (med Karin Långström Vinge, 2012)
 "Livet och Bibeln. Bibelsamtal om relationer" (med Karin Långström Vinge, 2012)
 ”Svenska kyrkan och SD:s agenda passar inte ihop”. GP Debatt (26 aug 2013)

Födda 1967
Män
Levande personer
Svenska präster under 2000-talet
Svenska författare under 2000-talet
Svenska teologer under 2000-talet
Verklighetens folk

Verklighetens folk är ett begrepp ursprungligen myntat av det politiska partiet Ny demokrati,  som konsekvent använde benämningen för sig själva och sina anhängare. Den kristdemokratiske partiledaren tillika socialministern Göran Hägglund nylanserade begreppet under sitt sommartal under Almedalsveckan 2009. 

Begreppet och dess innebörd förklarade Hägglund senare mer djupgående i en debattartikel i Dagens Nyheter den 17 september samma år. Hägglund beskrev både i sitt sommartal och i debattartikeln att han ansåg att det i Sverige fanns en allt starkare växande vänsterinriktad kulturelit som hade radikalt skilda åsikter jämfört med vanliga människor, "verklighetens folk". Hägglund menade att de åsikter som fördes fram på landets kultursidor och i annan media inte skildrade den grundläggande samhällssyn som verklighetens folk besatt och att man från elitens sida ständigt sökte förtrycka, förneka och förlöjliga de åsikter som inte gillades av kultureliten.

Mottagande
Hägglunds utspel gav upphov till en debatt om det verkligen existerade en skillnad mellan verklighetens folk och den av honom påstådda kultureliten. Begreppet verklighetens folk bemöttes på många kulturredaktioner med misstro och bland andra Helle Klein och Anders Johansson frågade retoriskt vilka som var verklighetens folk och även vilka som då var "overklighetens folk". Begreppet gavs av vissa kritiker i det närmaste en förlöjligad innebörd och bland andra Anders Johansson anklagade Hägglund för populism.

Varumärket "Verklighetens folk"
Kristdemokraterna har varumärkesskydd för begreppet Verklighetens folk. När Socialdemokraterna sökte varumärkesskydd för begreppet Nordiska modellen fick man avslag hos Patent- och registreringsverket två gånger, men när man refererade till att Kristdemokraterna fått Verklighetens folk accepterat blev ansökan godkänd.

Referenser

Politiska begrepp
Politik i Sverige 2009
Kristdemokraterna (Sverige)
Eduard Geismar

Eduard Osvald Geismar, född 12 februari 1871, död 14 maj 1939, var en dansk teolog.

Geismar blev teologie kandidat 1894, efter studier utomlands präst i Danmark och erhöll 1917 en tjänst vid Trinitatis Kirke i Köpenhamn. År 1921 blev Geismar professor i religionsfilosofi och etik vid Köpenhamns universitet. Av hans skrifter märks särskilt Søren Kierkegaard 1-6 (1926–1928), Religionsfilosofi (1924) och Etik (1926).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Danska präster
Danska professorer i teologi
Danska filosofer
Religionsfilosofer
Danska etiker
Moralteologer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Danska fackboksförfattare
Danskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Danmark under 1900-talet
Födda 1871
Avlidna 1939
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Randers
Claude de Vin, Mademoiselle des Œillets

Claude de Vin, Mademoiselle des Œillets, född 1637 i Provence, död i maj 1687 i Paris, var en älskarinna åt Ludvig XIV av Frankrike och kammarjungfru och sällskapsdam åt kungens mätress Madame de Montespan. Hon var dotter till Nicolas de Vin och den framgångsrika skådespelaren Louise Faviot.

Biografi
Claude de Vin des Œillets var nära förtrogen till Montespan, som från 1667 var kungens mätress, och var anställd i dennas hushåll som sällskapsdam före år 1669. Hon hade själv ett icke erkänt barn med kungen, Louise de Maisonblanche (1676–1718). Ludvigs relation till henne ska inte ha uppfattats som något hot av Montespan, och han ska endast ha haft samlag med henne då Montespan inte fanns till hands. År 1670 fick hon ett hus av kungen, och 1673 en egendom i Clagny som hon hyrde ut, vilket gav henne en egen inkomst. År 1678 drog sig des Œillets tillbaka från hovet och bosatte sig i ett bekvämt hus i Paris. 

Under Giftmordsaffären anklagades hon av medlemmarna i La Voisins organisation för att ha fungerat som Montespans ersättare under de svarta mässor som arrangerats åt Montespan av La Voisin, och för att ha varit kontaktperson mellan La Voisin och Montespan.  
18 november 1680 förhördes hon av krigsminister Louvois. Hon förnekade att hon kände fångarna och hävdade att hon endast hade träffat Voisin en gång, då hon och en vän gått dit för att bli spådda. Hon begärde att få klara sitt namn genom att konfrontera fångarna. När hon 22 november fördes till Vincennes och konfronterades med Etienne Guibourg, Adam Lesage och Marguerite Monvoisin, blev hon dock korrekt identifierad och igenkänd av dem. Hon räddades dock från rättsliga åtgärder genom ingripande av kungen och Colbert, och då hon i februari 1682 förklarade för Louvois att en av grevinnan de Soissons anställda måste ha utgett sig vara henne, blev hon officiellt trodd. 

Hon tillbringade sina återstående år mellan sitt hus i Paris och sin lantegendom. Hennes dotter uppfostrades av fosterföräldrar i tron att hon var dotter till en kavallerikapten och hans hustru, men fick en hemgift av kungen och tvingades, då hon en tid bodde i Versailles, att bära slöja för att likheten med fadern inte skulle synas.

Referenser

 Arlette Lebigre: 1679-1682, l'affaire des poisons
 Anne Somerset - The Affair of the Poisons: Murder, Infanticide, and Satanism at the Court of Louis XIV (St. Martin's Press (October 12, 2003) )

Födda 1637
Avlidna 1687
Kvinnor
Personer från Provence-Alpes-Côte d'Azur
Giftmordsaffären
Disinformation

Disinformation är debutalbumet från det schweiziska bandet Sinplus. Det släpptes den 15 januari 2012 och innehåller 12 låtar, bland annat deras ESC bidrag "Unbreakable".

Låtlista
 Unbreakable - 3:08
 There's Fire - 3:41
 Do You Wanna Dance - 3:02
 Whatever I've Missed It's Gone - 3:56
 Get Off - 3:22
 Disinformation - 3:10
 The Only One - 3:57
 Roll the Dice - 4:29
 Scared - 3:06
 You Got a Nomination - 3:39
 Network Superstar - 3:27
 Public Relations - 4:07

Referenser

Externa länkar 
 

Debutalbum 2012
Schweiziska musikalbum
Lars Egler

Lars Harry Egler, född 6 februari 1935 i Stockholm och död 9 februari 1992 i Muskö, var en svensk TV-producent, regissör och musiker.

Egler växte upp i Stockholm som son till arkitekten Harry Egler och Margit Egler och studerade vid Uppsala universitet, där han tog en fil kand 1959 i bland annat musikvetenskap. Under åren 1960-85 var han anställd vid Sveriges Radio och Sveriges Television, där han var delaktig i produktionen av över 700 inslag och produktioner, ofta som producent eller regissör, med särskild inriktning på musik- och underhållningsprogram i ett brett spektrum av klassisk musik, jazz, dansproduktioner, TV-teatern och populärunderhållning. Han har också producerat program för radio och TV i Tyskland, USA, Polen, Österrike, Finland, Norge och Danmark och undervisat vid Dramatiska Institutet och i sitt eget produktions- och utbildningsbolag, som han efter 1985 hade som sin verksamhetsbas för det fortsatta arbetet för TV-bolagen etc. 

Flera av hans produktioner har prisbelönats internationellt, såsom det uppmärksammade jazzdansverket Riedaglia (Prix Italia, 1967) med musik av Georg Riedel, koreografi av Alvin Ailey och regi av Egler, respektive komediprogrammet "N.S.V.I.P.'s/Not so very important people" tillsammans med Torbjörn Axelman; vann både Guldrosen och Internationella presspriset vid Montreuxfestivalen 1973. Uppmärksamhet fick han också för regin av SVT-serien Clark Kent (1988). Hans sista produktion blev långfilmsdebuten Härifrån till Kim (1993).

Lars Egler var 1957–1976 gift med programpresentatören Inger Berglund (1935-2019), och senare på 1970-talet sammanlevde han med sångerskan Arja Saijonmaa, vars ackompanjatör i egenskap av pianist han också var vid ett flertal konserter. 1987 regisserade han också henne i huvudrollen som Zarah Leander i musikalen Stjärnfall med Värmlandsoperan i Säffle, Leanders födelseort.

Ett urval regiinsatser
1967 – Riedaglia (dansproduktion TV)
1973 – The N.S.V.I.P./The Not So Very Important People (TV)
1977 – Ratsumies (dansproduktion TV) 
1981 – Transporte transportissimo (TV)
1982 – Amedée (TV-teater) 
1983 – Mannen utan själ (TV-teater av Pär Lagerkvist)
1987 – Stjärnfall (musikal, Värmlandsoperan)
1988 – Clark Kent (TV-serie)
1993 – Härifrån till Kim (långfilm)

Referenser

 Bra Böckers Lexikon 1984
Myggans nöjeslexikon

Externa länkar
Svensk Filmdatabas, om Lars Egler
IMDb, om Lars Egler 

Svenska TV-producenter
Svenska filmregissörer
Guldrosen
Födda 1935
Avlidna 1992
Män
Svenska TV-regissörer
Musiker från Stockholm
Regissörer från Stockholm
Svenska teaterregissörer
Adolfo Bartoli

Adolfo Bartoli kan syfta på:

* Adolfo Bartoli (litteraturhistoriker) (1833–1894), italiensk litteraturhistoriker
 Adolfo Bartoli (fysiker) (1851–1896), italiensk fysiker
Friedrich Gottlieb Bartling

Friedrich Gottlieb Bartling, född den 9 december 1798 i Hannover, död där den 20 november 1875, var en tysk botanist. 

Bartling blev 1837 professor och direktör för botaniska trädgården i Göttingen. Hans arbeten utgör huvudsakligen bidrag till den botaniska systematiken. Här kan nämnas Flora der österreichischen Küstenländer (1825), Ordines naturales plantarum (1830) och Vegetabilia cellularia in Germania septentrionali (tillsammans med Ernst Hampe, 1834–1836).

Källor 

  

Tyska professorer i botanik
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Latinskspråkiga författare
Botaniker under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Hannover
Födda 1798
Avlidna 1875 
Män
Ugglan
Bartling

Bartling är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Friedrich Gottlieb Bartling (1798–1875), tysk botaniker
 Molly Bartling (född 1971), svensk illustratör

Se även 

 Olle Bærtling (1911–1981), svensk konstnär

Tyska efternamn
Bertolini

Bertolini ärrr ett italienskt efternamn, som burits av bland andra:

 Alessandro Bertolini (född 1971)
 Andrea Bertolini (född 1973)
 Angelo Bertolini (1860–1924)
 Denis Bertolini (född 1977)
 Francesco Bertolini (1836–1909), italiensk historiker
 Giuseppe Bertolini (1790–1855)
 Hannes Bertolini (född 1968)
 Johann Bertolini (1859–1931)
 Luigi Bertolini (1904–1977)
 Marco Bertolini (född 1953)
 Massimo Bertolini (född 1974)
 Ottorino Bertolini (1892-1977)
 Ottorino Franco Bertolini 
 Pietro Bertolini (1859–1920)
 Renato Bertolini (1905–1983)
 Rolf Bertolini (1927–2006)
 Stefano Bertolini (1711–1782)
 Thomas Bertolini (född 1988)

Se även
 Bartolini
 Bertoloni

Italienska efternamn
Antonino Bertolotti

Antonino Bertolotti, född den 16 mars 1836 i Lombardore, provinsen Torino, död den 22 maj 1893, var en italiensk skriftställare.

Bertolotti, som var direktör vid arkivet i Mantua, utövade flitig verksamhet som utgivare av källbidrag till kulturhistorien, bland annat Passeggiate nel Canavese (8 band, 1867–1868; anteckningar rörande folkets seder och sägner i Piemonte), Francesco Cenci e la sua famiglia (1877; 2:a upplagan 1879; där det ges en på rättegångshandlingar fotad framställning av förhållandet mellan Francesco Cenci och hans barn samt mordet och processen), vidare en hel rad monografier över de under tidernas lopp i Rom bosatta konstnärerna från de olika italienska landsdelarna och från Schweiz, Belgien, Holland, Frankrike, Spanien och Tyskland (1879 och framåt) samt slutligen en samling dittills otryckta handlingar rörande den ryktbare svensken Olaus Magnus (1891).

Källor 

 

Italienska historiker
Kulturhistoriker
Italienska arkivarier
Italienska fackboksförfattare
Italienskspråkiga fackboksförfattare
Historiker under 1800-talet
Italienska författare under 1800-talet
Personer från provinsen Torino
Födda 1836
Avlidna 1893
Män
Ugglan
Francesco Bertolini

Francesco Bertolini, född den 15 juni 1836 i Mantua, död den 30 december 1909 i Bologna, var en italiensk historiker.

Bertolini, som var professor vid universitetet i Bologna, utgav 1864 en på tyska forskares arbeten grundad Storia romana, som i en senare upplaga (av 1866) prisbelönades av undervisningsministeriet. Förutom skolböcker märks bland hans arbeten vidare: Storia antica d’Italia (1874), Storia d’Italia sotto le dominazioni barbariche (1880), Storia italiana del secolo decimonono (samma år), Storia antica universale (1885, 2:a upplagan 1888), Pellegrino Rossi (1885), La gioventù di Camillo Cavour (1887) och Storia del risorgimento italiano (1888).

Källor

Noter 

Italienska professorer i historia
Personer verksamma vid universitetet i Bologna
Italienska fackboksförfattare
Italienskspråkiga fackboksförfattare
Läroboksförfattare
Historiker under 1800-talet
Italienska författare under 1800-talet
Personer från Mantua
Födda 1836
Avlidna 1909
Män
Ugglan
Ulla Neumann

Ulla Catrina Sorbon Neumann, född 2 september 1946 i Köpenhamn, är en dansk-svensk skådespelerska och sångerska. Hon är dotter till musikerna Ulrik Neumann och Stina Sorbon, och syster till Mikael Neumann.

Hon sjöng "Djungelflickans sång" (My Own Home) på svenska i Disneyfilmen Djungelboken (1967).

Filmografi (urval)

Referenser

Noter

Övriga källor 
 
 

Danska skådespelare under 1900-talet
Danska sångare under 1900-talet
Skådespelare från Köpenhamn
Kvinnor
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska sångare under 1900-talet
Födda 1946
Levande personer
Sångare från Köpenhamn
Richie Faulkner

Richie Faulkner, född Richard Ian Faulkner 1 januari 1980, är en brittisk gitarrist. Han är sedan 2011 medlem i heavy metal-gruppen Judas Priest, där han ersatte K.K. Downing. Tidigare har han bland annat spelat med Lauren Harris.

Diskografi (urval) 
Med Deeds
Blown (2002)

Med Voodoo Six
Feed My Soul (2006)

Med Lauren Harris
Calm Before the Storm (2008)

Med Ace Mafia
Vicious Circle (2009)

Med Parramon
Dead People (2010)

Med Christopher Lee
Charlemagne: The Omens of Death (2013) (arrangör av 7 av 10 spår)

Med Primitai
Rise Again (2013) (gästmusiker)

Med Judas Priest
Epitaph (2013)
Redeemer of Souls (2014)
Battle Cry (2016)
Firepower (2018)

Externa länkar 

Brittiska metalgitarrister
Medlemmar i Judas Priest
Födda 1980
Levande personer
Män
Musiker från London
Filmregion Stockholm-Mälardalen

Filmregion Stockholm-Mälardalen är en regional samarbetsorganisation med parter inom offentlig och privat sektor för filmproduktionsutveckling grundad 1 juni 2007 med säte i Stockholm.

Mot bakgrund av att allt mer av svensk filmproduktion efterhand har förflyttats från Stockholmsregionen till Västra Götaland och Trollhättan via satsningen på Film i Väst, från cirka 90% till 20% av landets filmproduktion, och den allmänna satsningen på utveckling av regionala filmcentra i olika delar av Sverige, samt den ökande internationella konkurrensen gällande placering av utländska filmproduktioner, bildades 2004 den mindre regionala filmorganisationen Filmpool Stockholm för att utveckla och utreda en större satsning för att söka återta initiativet i utvecklingen. 2007 bildades så Filmpool Stockholm-Mälardalen som ett etablerat regionalt filmcentrum av Botkyrka kommun, Regionförbundet Örebro, Solna kommun och branschorganisationen Filmallians Stockholm-Mälardalen (FAS), ekonomisk förening. Sedan dess har fler kommuner anslutit: Gotland (genom Gotlands filmfond), Nyköping, Nynäshamn, Stockholm och Nacka, så verksamhetsområdet nu sträcker sig från Örebro i väster till Gotland i öster. Dessa utgör medlemmarna i den ekonomiska föreningen Filmregion Stockholm-Mälardalen, som driver och finansierar verksamhetsbolaget Filmregion Stockholm-Mälardalen AB. 2011 bytte man till det nuvarande namnet.

Organisationen bedriver allmänt informations-, utvecklings- och fortbildningsarbete, samt fungerar som medfinansiär i filmprojekt lokaliserade till regionen, samt driver Stockholm Film Commission med internationell inriktning för att locka utländska filmproduktioner och samarbeten till regionen. Den filmkommissionära verksamheten finansieras också av Stockholms stad och Stockholms läns landsting. 2011 integrerades även filmcentret Filmpool Mitt i Örebro som en del i organisationen och utgör lokalt kontor för verksamheten. Organisationen utgör också en av parterna i det landstäckande Sweden Film Commission. Den ursprunglige VD:n och drivande kraften Åke Lundström efterträddes från och med 2012 av Anette Mattsson.

Filmallians Stockholm-Mälardalen (FAS)
Filmallians Stockholm-Mälardalen (FAS) är en ekonomisk förening och branschorganisation, bildad 2010 med säte i Stockholm. Alliansen förenar olika verksamhetsparter och kommersiella bolag inom filmproduktion lokaliserade till Stockholm-Mälardalens region och syftar till att företräda medlemmarnas intressen och medverka till att stärka filmproduktions-verksamheten och dess expansion inom regionen.

Referenser

Externa länkar
Filmregion Stockholm-Mälardalens webbplats
Stockholm Film Commissions webbplats
Filmpool Mitts webbplats

Svensk film
Regionala resurs- och produktionscentrum för film i Sverige
Organisationer bildade 2007
Filmorganisationer
Film i Stockholm
Ericsson AXD

Ericsson AXD är en datakommunikationsväxel eller router som utvecklades på Ericsson med början i december 1995 som komplement till de kretskopplade AXE-växlarna, efter att det prestigefyllda Ellemtel-projektet AXE-N kollapsat. Hårdvaran kom från AXE-N medan programsystemet nyutvecklades baserat på programspråket Erlang.

Den första växeln i serien fick namnet AXD 301 och kunde hantera datatrafik från 10 Gbit/s upp till 160 Gbit/s för protokollet ATM med såväl konstant som variabel bittakt (CBR vs VBR). Den kompletterar den äldre AXE-växeln enligt det så kallade ENGINE-konceptet, och används av bland annat British Telecom, Vodafone, Telia och Diveo.

Växelns kärna är ett så kalla mittplan med klockkort och synkroniseringselektronik där enklare enhetsprocessorer (device processors) är instickskort som ligger nära de fysiska anslutningslinjerna och de lägre delarna av kommunikationsstacken och ansluts på baksidan av mittplanet, och kontrollprocessorer som hanterar mer komplexa uppgifter på högre nivåer ansluts på framsidan av mittplanet. På framsidan av växelkabinettet syns således kontrollprocessorerna, och på baksidan enhetsprocessorerna och kabelanslutningarna. Hårdvaran i enhetsprocessorerna utgörs av Motorola 68360-processorer som kör realtidsoperativsystemet VRTX, medan kontrollprocessorerna är UltraSPARC 2i, som kör Solaris. Systemet är parallellsynkront med redundanta processorer.

Mjukvaran i AXD:s kontrollprocessor utgörs av  Erlang,  och C++ samt . Mjukvaran i de enklare kontrollprocessorerna utgörs av .

AXD-växlar, tillsammans med mellanprogramvaran Ericsson CPP, utgör paketförmedlande noder i Ericssons GPRS- och UMTS-infrastruktur.

Referenser

Ericsson
Telekommunikation
Lover Please

"Lover Please" är en amerikansk popsång, skriven av Billy Swan. Clyde McPhatter sjöng den in. «Lover Please» utgavs på singeln Mercury 71941 i februari 1962. Arrangör var Stan Applebaum. B-sidan var «Let's Forget About the Past».

Brittiska The Vernons Girls sjöng in en coverversion. Den utgavs på singeln Decca 45-F 11450 i april 1962. Musikalisk ledare var Charles Blackwell. Producent var Jack Good. B-sidan var «You Know What I Mean».

Svenska versioner 
Stig Anderson har skrivit en svensk text med titeln "Upp och ner".

Inspelningar 
Tina och Marina, Sven-Olof Walldoffs orkester. Utgiven på EP-skivan Karusell KSEP 3258 år 1962. 
Lil Malmkvist, Sven-Olof Walldoffs orkester. Utgiven på singeln PEP 1.

Placeringar på listorna

Referenser

Amerikanska sånger
Sånger 1962
Copy-on-write

Copy-on-write (även kallad COW, engelska: "kopiera vid skrivning") är en optimeringsstrategi som används av datorprogrammering, vanligen i operativsystemet. Den innebär att kopior skapas endast vid behov, nämligen då kopiorna ändras var för sig.

Idén bakom detta är om flera kallar på en resurs, pekas alla till samma källa. Om någon gör en förändring på källan skapas en lokal kopia, så ingen annan påverkas av förändringen. För var och en av processerna ser det ut som om de hela tiden skulle ha en egen kopia; skapandet av referenser och lokala kopior sköts i bakgrunden av operativsystemet.

Copy-on-write kan enkelt implementeras i moderna datorarkitekturer där processerna använder virtuella minnesadresser och den delade minnesrymden kan märkas som skrivskyddad. Då endera processen skriver till en sida som är skrivskyddad ges kontrollen åt operativsystemet. Istället för att ge ett felmeddelande kopierar systemet sidan, ändrar referenserna och låter processen fortsätta som om inget hänt.

Tekniken är särskilt viktig i Unix och unixliknande system, där nya processer skapas genom systemanropet fork, som skapar en kopia av den ursprungliga processen. Ofta ersätts kopian direkt därefter med ett annat datorprogram genom systemanropet exec. Utan copy-on-write skulle hela det ursprungliga programmets minnesrymd först kopieras, till ingen nytta, vilket för stora program skulle vara mycket resurskrävande. Varianter av fork, där kopieringen undveks, infördes innan copy-on-write utvecklades.

Programmering
Operativsystemteknik