kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Axel Olrik

Axel Olrik, född 3 juli 1864 i Köpenhamn, död 17 februari 1917 i Øverød, var en dansk folkminnesforskare. Han var son till Henrik Olrik och bror till Jørgen Olrik.

Biografi 
Olrik blev student 1881, avlade magisterkonferens i nordisk filologi 1887, blev filosofie doktor 1892, docent i nordiska folkminnen vid Köpenhamns universitet 1897 och professor där 1913. 

Olriks första stora arbete är Danske Ridderviser (I–III, 1898–1919), som han utgav som fortsättning av Svend Grundtvigs Danmark's gamle Folkeviser; efter Olriks död fortsattes utgivningen av Hakon Grüner-Nielsen; trots att Olrik i huvudsak går i Grundtvigs fotspår, visar på många punkter stor självständighet i kritiska grundsatser. En utmärkt folkutgåva, Danske Folkeviser i Udvalg, utgav han tillsammans med Ida Falbe-Hansen (1899, andra samlingen 1909).
 
I sitt andra större verk Kilderne til Sakse's Oldhistorie (I–II, 1892–94) skiljer han skarpsinnigt mellan det material som Saxo hämtat från norsk-isländska och danska källor. Av hans stort anlagda verk Danmarks Heltedigtning utkom två band (1903 och 1910), som behandlar sägnerna om Lejrekungarna, Starkaddikterna och den yngre Sköldungalinjen.
 
I Verdenskulturen skrev han avsnittet Nordisk Åndsliv i Vikingetid og tidlig Middelalder (1907). År 1912 återberättade han Danske Sagn og Eventyr fra Folkemunde. Efter hans död utkom Grundsætninger for Sagnforskning (1921). I många tidskriftsartiklar och dylikt behandlade han nordisk mytologi (Om Ragnarok, "Aarbøger for nordisk Oldkyndighed og Historie" 1902, "Danske Studier" 1913), folktraditioner, namnskick m.m.; hans tolkning av bilderna på Gallehushornen trycktes i "Danske Studier" 1918.

Tillsammans med Marius Kristensen redigerade Olrik från 1904 tidskriften "Danske Studier". År 1905 blev han föreståndare för den, främst på hans initiativ inrättade Dansk Folkemindesamling, som förvaras i Det Kongelige Bibliotek, och 1908 blev han ordförande för föreningen Danmarks Folkeminder, som likaledes har Olrik att tacka sin tillkomst. Om det inflytande som han utövade på folkminnesforskningen långt utanför Danmarks gränser, vittnar att han var medstiftare av det internationella sällskapet Folklore Fellows (1907) och medutgivare av dess "Communications" (från 1910).

Källor

Externa länkar

Danska filologer
Danska folklorister
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Personer från Köpenhamn
Födda 1864
Avlidna 1917
Män
Salmonsens
Magnus Wallinder

Magnus Wallinder, född den 29 maj 1968 i Västerås, är en svensk racerförare.

Wallinder började sin karriär med karting innan han gick över till formelbil. Han blev skandinavisk mästare i Formel Opel-Lotus två år i rad 1991-92. 1993 blev han svensk och nordisk mästare i formel 3 och åter nordisk mästare året därpå. Därefter har han ägnat sig åt GT-racing.

Källor
driverdb.com

Externa länkar
Officiell webbplats.

Födda 1968
Svenska racerförare
Män
Levande personer
Idrottare från Västerås
Francis Fuller

Francis Fuller, född 1670, död 1706, var en engelsk författare av medicinsk litteratur, som 1706 utgav Medicina Gymnastica, om medicinsk gymnastik eller som vi idag skulle säga sjukgymnastik.

Källor

Tryckta källor
Holmström, Johnsson, Lundbland: Sjukgymnastik i historisk belysning, Studentlitteratur, 1993. Kap 1, Sjukgymnastikens ursprung och fäste av Kerstin Lundbladh

Noter

Externa länkar 
 Medicina Gymnastica

Fysioterapeuter
Medicinska filosofer
Brittiska fackboksförfattare
Alumner från St. John's College, Cambridge
Födda 1670
Avlidna 1706
Män
Nunnemarkatta

Nunnemarkatta (Cercopithecus mona) är en primat i släktet markattor som förekommer i västra Afrika.

Utseende och anatomi 

Pälsens färg är på ryggen rödbrun och på buken vitaktig. Ansiktet är kring ögonen och nosen glest täckt med hår och har en blåaktig färg. Hos några individer är vissa kroppsdelar mörkare. Kroppslängden ligger vanligen mellan 35 och 55 cm och därtill kommer en 70 till 90 cm lång svans. Vikten varierar mellan 2 och 4,5 kg, honor är allmänt lättare.

Utbredning och habitat 

Arten förekommer i västra Afrika i ett utbredningsområde som sträcker sig från Ghana till Kamerun. Nunnemarkatta introducerades dessutom under 1600-talet på Grenada i Västindien. Habitatet utgörs av skogar som regnskogar eller mangrove.

Levnadssätt 

Nunnemarkattor är aktiva på dagen och vistas främst i trädens mellersta och högre regioner. De bildar grupper som vanligen består av en dominant hane, några honor och deras ungar. Ibland sammansluts flera grupper till en stor flock med cirka 50 individer. Hanar som blir kvar bildar små ungkarlsgrupper med två till fyra individer. Kommunikationen sker med olika läten, ansiktsuttryck och kroppsspråk.

Ofta gör de långa hopp från gren till gren som om de "flyger".

Denna markatta är allätare men födan utgörs främst av frukter. Arten äter fler insekter än andra markattor. Blad spelar däremot en mindre roll som födokälla.

Honor parar sig vanligen vartannat år och föder normalt bara ett ungdjur efter 5 till 6 månaders dräktighet. Ungarna dias i genomsnitt ett år och efter 2 till 5 år är de könsmogna.

Nunnemarkatta och människor 

Under 1600- och 1700-talet var nunnemarkattan ett vanligt sällskapsdjur.

Den jagas i viss mån när den uppsöker jordbruksmark eller för köttets skull. Det största hotet är däremot habitatförstörelsen. Arten listas av CITES i appendix II. Nunnemarkattan förekommer i flera skyddsområden och den listas därför av IUCN som livskraftig (least concern).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Thomas Geissmann: Vergleichende Primatologie. Springer-Verlag, Berlin. 2003, .

Externa länkar 

Markattartade apor
Däggdjur i etiopiska regionen
Cederträolja

Cederträolja, eller cederolja, Oleum ligni cedri, är en eterisk olja som framställs genom destillation med vattenånga av veden från det röda virginiacederträdet, Juniperus virginiana.

I färskt tillstånd är den tjockflytande och nästan färglös, med svagt gul lyster. Färgen mörknar efter en längre tid, men oljan går fortfarande att använda.

Oljan har fått teknisk användning vid framställning av tvål och parfymer, samt vid målning av t.ex. porslin. På grund av sin starka ljusbrytande förmåga har den även använts som immersionsolja för mikroskop. Den används även på sina håll vid förfalskning av nejlik- eller kanelolja.
Den används även vid bekämpning av skadeinsekter och ohyra. 
Den äkta cederoljan, som framställs ur veden av Libanoncedern, är ovanligt förekommande på grund av minskad tillgång av denna trädart. Äkta cederolja är brungul till färgen och har en mycket god doft.

Källor

Eteriska oljor
Zhuhai International Circuit

Zhuhai International Circuit är en racerbana utanför den kinesiska staden Zhuhai. 

De första motortävlingarna i Zhuhai hölls inne på stadens gator, men år 1996 stod Kinas första permanenta racerbana, Zhuhai International Circuit, klar. Här har hållits internationella tävlingar i serier som FIA GT Championship, A1 Grand Prix och Intercontinental Le Mans Cup, samt nationella tävlingar i Hong Kong Touring Car Championship och China Superbike Championship.

Externa länkar 

 Officiell webbplats 

Racerbanor i Kina
WP:Projekt Kina
Roma pastorat

Roma pastorat var ett pastorat i Medeltredingens kontrakt i Visby stift i Svenska kyrkan. Pastoratet uppgick 2016 i Romaklosters pastorat.

Pastoratskoden var 120204.

Pastoratet omfattade följande församlingar:

 Roma församling
 Björke församling
 Follingbo församling
 Akebäcks församling
 Barlingbo församling
 Endre församling
 Hejdeby församling

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Historiska pastorat i Visby stift
Bruddesta fiskeläge

Bruddesta fiskeläge är en tidigare fiskehamn, troligen en byfiskeplats från början av 1800-talet, belägen utmed Stenkusten strax norr om Äleklinta på  Öland. 

I fiskeläget finns nio små sjöbodar uppförda av öländsk kalksten och taken täckta av vass. Bakom bodarna ligger stenmursomgärdade garnhagar med torkställningar för näten. 

Mellan husen och vattnet står de gamla gångspelen för att dra upp båtarna kvar, och här ligger den gamla pålpråmen.

Bruddesta fiskeläge byggnadsminnesförklarades 1985.

Källa
 Riksantikvarieämbetet

Fiskelägen
Borgholms kommuns historia
Byggnader och anläggningar i Borgholms kommun
Byggnadsminnen i Kalmar län
Georg Loesche

Georg Loesche, född den 22 augusti 1855 i Berlin, död den 7 mars 1932 i Königssee, var en tysk protestantisk teolog, gift med författarinnan Naema Loesche.

Loesche, som 1887–1915 var professor i Wien, var en betydande forskare inom österrikiska protestantismens historia med stilistisk talang. Han utgav bland annat Johannes Mathesius - Ein Lebens- und Sitten-Bild aus der Reformationszeit (2 band, 1895; nytryck 1971) och Mathesius skrifter (4 band, 1896–1904), Geschichte des Protestantismus in Oesterreich (1902; handbok) och Luther, Melanchthon und Calvin in Oesterreich-Ungarn (1909). Loesche var också redaktör för Jahrbuch der Gesellschaft für die Geschichte des Protestantismus in Österreich.

Källor

Noter 

Tyska kyrkohistoriker
Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid universitetet i Wien
Personer i Österrike under 1900-talet
Personer från Berlin
Födda 1855
Avlidna 1932
Män
Ugglan
Hallesches Tor (tunnelbanestation)

Tunnelbanestation Hallesches Tor är en del av Berlins tunnelbana och är en bytesstation för de väst-östliga linjerna U1, U3 och nord-sydliga linjen U6 i stadsdelen Kreuzberg. Judiska museet finns i närheten av stationen.

Historia
Den historiska Hallesches Tor  (Halleporten) vid den södra änden av Friedrichstraße och Mehringplatz var en port i en stadsmur (Berliner Zollmauer) i 1800-talets Berlin, vägen genom porten gick via Tempelhof till staden Halle. Linjerna U1 och U3:s perrong på en viadukt vid Landwehrkanal öppnades 18 februari 1902 tillsammans med Berlins första tunnelbanelinje (Stammstrecke) från Stralauer Tor (en station som senare försvunnit) till Potsdamer Platz.

Stationen ritades av Hermann Solf och Franz Wichards och går i en blandning av nyrenässans och nybarock. Den förstördes delvis under andra världskrigets bombningar och trafiken ställdes in i april 1945. I juli 1945 återupptogs trafiken på den underjordiska delen med pendeltrafik till Belle-Alliance-Strasse (Mehringdamm). Den övre delen kunde tas i trafik i oktober samma år. Stationen reparerades sedan men i en förenklad variant jämfört med originalbyggnaden från 1902. 

Tunnelbanans linje U6:s station öppnades 30 januari 1923. Stationen fick ett nytt utseende på 1970-talet i samband med att perrongens längd utökades från 80 till 110 meter. De tidigare vita väggarna fick ny blå plattor och röda stationsskyltar. 

Berlins tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1902
Kreuzberg
1902 i Tyskland
Mathesius

Mathesius är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Aron Mathesius (1736–1808), svensk präst
 Gabriel Mathesius
 Georg Mathesius (1732–1816),  kyrkohärde i Nykarleby, författare i ekonomiska och religioniska ämnen
 Johan Mathesius (1709–1765), ämbetsman, vicelandshövding, översättare
 Johannes Mathesius (1504–1565), reformator.
 Nils Aron Mathesius
 Paul Mathesius
 Per Niclas Mathesius (1711–1772), präst, riksdagsman

Efternamn
Thomas Fransson

Kåre Thomas Fransson, född 15 april 1955 i Fagerhults församling, Kalmar län, död 11 maj 2022, var en svensk bandymålvakt och senare tränare.

Fransson började sin karriär i Gunnebo IF för att sedan värvas till Hälleforsnäs IF. Han lämnade klubben efter fem säsonger och spelade sedan för Vetlanda och Selånger.

Han tog SM- och VM-guld i bandy, och tränade sedan Borgia, Selånger, Hammarby och Vetlanda. Han arbetade länge som klubbdirektör i Hammarby IF och var VM-general för VM i bandy för herrar 2006. 

Fransson tränade under senare år Tjust IF i division 1 och var skolintendent inom Västerviks kommun.

Han hade fem barn: Marcus (född 1982), Patrik (född 1985) och Jesper (född 1988) i sitt första äktenskap, samt Lukas (född 1997) och Lisa (född 2001) i sitt andra äktenskap.

Referenser

Svenska bandymålvakter
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Män
Födda 1955
Avlidna 2022
Personer från Fagerhults socken
Svenska mästare i bandy
Världsmästare i bandy
Svenska idrottare under 1900-talet
Johan Mathesius

Johan Mathesius, född 1709 i Pyhäjoki i Norra Österbotten, död 1765 på Themsen under insegling till London, var en svensk tjänsteman och politiker.

Mathesius anställdes 1734 som translator till finska språket i Kanslikollegium och översatte i denna egenskap till finskan ett stort antal förordningar och påbud. I likhet med sin landsman Arckenholtz var han ivrig anhängare av Arvid Horn och skydde inte att efter dennes fall (1738) yttra sitt missnöje över hattpartiets åtgärder, särskilt över kriget mot Ryssland
och truppsändningar till Finland. Kanske deltog han även mera direkt i mössornas stämplingar. Vid 1741 års riksdag ställdes han med anledning därav till rätta inför den så kallade förräderikommissionen och underkastades jämte Arckenholtz två dygns tortyr i fängelserummet "Hvita hästen", dock utan att bekänna något, som bragte andra på fall. 

Kommissionen dömde honom (21 augusti samma år) till en månads fängelse på vatten och bröd, offentlig avbön samt förvisning ur riket, emedan han sällskapat med ryske ministerns sekreterare, i allmänna samkväm tadlat och illa uttytt de mått och författningar kungen med råds råde på riksens ständers tillstyrkan gjort och utfärdat samt på ett lastbart och av undersåtlig trohet förgätligt sätt sökt förorsaka misstroende och oenighet undersåtarna emellan. Då han inte kunde överbevisas om någon svårare förbrytelse, yrkade flera medlemmar av sekreta utskottet på domens mildring. 

Majoriteten beslöt dock, att han skulle hållas i förvar på fästning, "så länge nu varande konjunkturer påstå", varefter han skulle landsförvisas. Han benådades genom ständernas skrivelse 31 mars 1743 och lössläpptes ur fängelset. År 1745 blev han landssekreterare i Österbotten och var 1751 ifrågasatt till ett assessorsämbete i Åbo hovrätt, men förbigicks vid utnämningen. År 1752, då en försonligare anda var rådande, förklarades han emellertid av ständerna berättigad till befordran och fick 1760 assessors karaktär samt 1762 "till upprättelse" lagmans fullmakt och tur. December 1762-juli 1763 var Mathesius vice  landshövding i Österbotten.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1709
Avlidna 1765
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Personer under frihetstiden
Personer i Finland under 1700-talet
Män
Personer från Pyhäjoki
Landssekreterare
Nils Aron Mathesius

Nils Aron Mathesius, född den 27 augusti 1837 i Skara, död där den 6 mars 1922, var en svensk skolman och läroboksförfattare.

Mathesius blev student i Uppsala 1854, adjunkt vid Skara högre allmänna läroverk 1869 samt lektor i franska och engelska språken där 1891-1906. Mathesius var ledamot av kommittén angående likformig uppställning av grammatiska läroböcker 1878-1881 och av 1882-1884 års läroverkskommitté.

Mathesius författade Tysk elementarbok (1873-1874), Engelsk elementarbok (1876) och Engelsk skolgrammatik (1878) samt översätte Johan Ludvig Runeberg till engelsk vers (The first canto of Runeberg's Nadeschda, 1876).

Källor 
 
 Libris

Noter 

Födda 1837
Avlidna 1922
Svenska lärare under 1800-talet
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska översättare
Översättare från svenska
Engelskspråkiga översättare
Personer från Skara
Män
Bara socken, Skåne

Bara socken i Skåne ingick i Bara härad, ingår sedan 1977 i Svedala kommun och motsvarar från 2016 Bara distrikt.

Socknens areal är 17,47 kvadratkilometer varav 17,09 land. År 2000 fanns här 3 475 invånare. Torups slott, tätorten Bara samt Bara kyrkby med sockenkyrkan Bara kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Bara församling och för de borgerliga frågorna bildades Bara landskommun. Landskommunen utökades 1952 och ombildades 1971 till Bara kommun som uppgick 1977 i Svedala kommun. Församlingen uppgick 2002 i Värby församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Bara, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Bara härad. De indelta soldaterna tillhörde Södra skånska infanteriregementet, Livkompaniet.

Geografi
Bara socken ligger öster om Malmö. Socknen är en småkuperad odlingsbygd med bokskog i söder.
Nästan hela socknen utgjordes av frälsejord under Torups slott.

Fornlämningar
Ett tiotal boplatser samt lösfynd från stenåldern är funna. Från bronsåldern finns två gravhögar.

Namnet
Namnet skrevs 1283 Baræ och kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller adjektivet bar, syftande på ett område utan träd och buskar..

Se även
 Bara församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Svedala kommun
Socknar i Bara härad
Bara socken

Bara socken kan avse:
Bara socken, Gotland
Bara socken, Skåne
Marius Kristensen

Marius Kristensen, född 27 april 1869 i Elsted socken på Jylland, död 2 november 1941, var en dansk språkforskare.

Kristensen blev student i Århus 1887, avlade magisterkonferens 1894, blev filosofie doktor på avhandlingen Fremmedordene i det ældste danske skriftsprog 1906 och var lärare vid (från 1915 även "medbestyrer" av) Askov folkhögskola 1895–1927. 

Kristensen studerade främst danska dialekter, inom vilket ämne han bland annat skrev Nydansk (1906) och (tillsammans med Valdemar Bennike) huvudarbetet Kort over de danske Folkemaal med Forklaringer (1897–1912); han ledde den systematiska undersökningen av de danska öbomålen, som kommittén för danska folkmål (under föreningen Danmarks Folkeminder) startade. 

Tillsammans med Axel Olrik och senare Gunnar Knudsen redigerade han tidskriften "Danske Studier" (1904 ff.). Vidare skrev han många artiklar om nordiska språk, främst i "Arkiv för nordisk filologi", "Blandinger, udg. af Universitets-Jubilæets danske Samfund", "Dania", "Nordisk Tidsskrift for Filologi" och "Namn och Bygd". Han utgav Harpestræng (1908–21) och En klosterbog fra middelalderens slutning (1928), som bland annat innehåller den danska "Lucidarius".

Invald som arbetande ledamot (utländsk) i Kungl. Gustav Adolfs akademien för svensk folkkultur år 1933.

Källor

Externa länkar 

 
 

Danska lingvister
Danska lärare
Folkhögskollärare
Personer från Århus
Födda 1869
Avlidna 1941
Män
Salmonsens
Dubbeldjur

Dubbeldjur (Diplozoon paradoxum) är en parasitisk sugmask som lever på gälarna hos karpfiskar som mört och braxen. Namnet dubbeldjuret kommer av att könsmogna individer är sammanvuxna två och två.

Levnadssätt 
Dubbeldjuret hör till gruppen monogena sugmaskar och har ingen värdväxling. Unga individer och fullvuxna dubbeldjur lever båda på värddjurets gälar. De unga individerna lever ensamma (de är inte sammanvuxna med en annan individ). Som parasiter livnär de sig på att suga blod från värddjuret. Ett dubbeldjur blir upp till 10 millimeter långt.

Fortplantning 
Dubbeldjur är hermafroditer och de sammanvuxna könsmogna individerna befruktar ömsesidigt varandra. Arten förökar sig genom äggläggning.

Källor  
Koie, Marianne & Svedberg, Ulf, Havets djur, Naturserien, Prisma, 1999.

Externa länkar 

Plattmaskar
Kurfürstenstrasse (Berlins tunnelbana)

Tunnelbanestation Kurfürstenstraße är en del av Berlins tunnelbana på linjer U1 och U3.

Stationen ligger lite norr om tunnelbanestation Bülowstrasse och linje U2, som är en parallell linje som också går mellan Nollendorfplatz och Gleisdreieck. 

Berlins tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1926
Schöneberg
Tiergarten
1926 i Tyskland
Henry Chesbrough

Henry Chesbrough professor vid Haas School of Business University of California, Berkley skapade teorin och myntade begreppet öppen innovation. Han är också författare till flera böcker inom ämnet.

Bibliografi 
2011 - Open Services Innovation: Rethinking Your Business to Grow and Compete in a New Era
2006 - Open Innovation: Researching a New Paradigm
2003 - Open Innovation: The New Imperative for Creating and Profiting from Technology

Fotnoter 

Män
Levande personer
Födelseår saknas
Amerikanska professorer
Möckernbrücke

Möckernbrücke är en tunnelbanestation i Berlins tunnelbana och trafikeras av linjer U1 och U3 samt av linje U7.

Stationen har fått sitt namn av en närliggande bro som går över Landwehrkanal. Den gamla stationsbyggnaden på linjer U1 och U3 blev ersatt av en ny år 1937, eftersom den gamla var för liten med tanke på alla trafikanter som kom från Anhalter Bahnhof. 1944 blev stationen svårt skadad under kriget och kunde inte öppnas igen förrän år 1947.

En förbindelse med linje U7 blev klar 1966 då den linjen öppnades. U7 går bl.a. till Mehringdamm och perrongen finns på motsatt sida av Landwehrkanal, med en förbindelsebro mellan linje U1, U3 och U7.

Referenser

Berlins tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1966
Järnvägsstationer invigda 1902
Kreuzberg
1902 i Tyskland
1966 i Västtyskland
Brändö-Uddskärs kapell

Brändö-Uddskärs kapell är en kyrkobyggnad på Brändöskär i Lule skärgård och Luleå kommun. Kapellet tillhör Nederluleå församling i Luleå stift.

Det är ett enkelt timrat rödmålat kapell med en klocka på taket, uppfört år 1774. Kyrkklockan fanns ursprungligen i en fristående klockstapel (se bild), men då kapellet renoverades 1926–1927 satte man i stället klockan på taket och utsmyckade klockstapeln med en förgylld tupp.

Kapellets altartavla är målad av den lokale konstnären Erik Marklund och föreställer det stora fiskafänget från Johannesevangeliets 21:a kapitel.

I juli varje år hålls en söndagsgudstjänst i kapellet.

Källor

Noter

Kyrkobyggnader i Luleå stift
Kyrkobyggnader i Luleå kommun
Kyrkobyggnader invigda 1774
1774 i Sverige
Hot Like Fire

"Hot Like Fire" är en R&B-låt framförd av den amerikanska sångerskan Aaliyah, komponerad av Missy Elliot och Timbaland för hennes andra studioalbum One in a Million (1996). Låten återanvänder Art of Noise' "Moments In Love" och Suzanne Vegas "Tom's Diner".

"Hot Like Fire" handlar om en kvinnlig och manlig relation där Aaliyah sjunger "I know you've been waitin' a long time for me. But if you wait a little while longer this is how it'll be. Oh its gonna be, hot like fire". 

Originalversionen av spåret har en jazzig karaktär och både outro och intro som framförs av Elliot. Timbalands remixversion (Timbaland Groove Remix) har en kraftig basgång och innehåller en upprepande sampling av Aaliyahs nynnande. Denna version gavs ut som den femte singeln från sångerskans skiva den 16 september 1997. Jämfört med tidigare hits från One in a Million hade "Hot Like Fire" medial framgång. I USA tog sig singeln till en 31:a plats på Hot R&B/Hip-Hop Songs. I Storbritannien gavs spåret ut som en dubbel-A-sida med "The One I Gave My Heart To". Tillsammans tog sig låtarna till en 30:e plats på UK Singles Chart.

Musikvideon för låten regisserades av Lance "Un" Rivera. Danskoreografin skapades av Fatima Robinson. Missy Elliott, Timbaland, Playa, Changing Faces, Lil' Kim och Junior M.A.F.I.A. medverkar även.

Format och Innehållsförteckning 

 Brittisk 12" singel
"The One I Gave My Heart To" (radio mix) – 3:53
"Hot Like Fire" (album version) – 4:23
"Hot Like Fire" (Timbaland's Groove mix) – 4:35
"Hot Like Fire" (Feel My Horns mix) – 4:35
"Hot Like Fire" (instrumental) – 4:19

 Amerikansk dubbel-A-sida (CD-singel)
"The One I Gave My Heart To" (radio mix) - 3:53
"Hot Like Fire" (album version) - 4:22

 Amerikansk CD/Maxi-singel
"The One I Gave My Heart To" (radio mix) – 3:53
"Hot Like Fire" (album version) – 4:23
"Hot Like Fire" (Timbaland's Groove mix) – 4:35
"Hot Like Fire" (Feel My Horns mix) – 4:35
"Hot Like Fire" (instrumental) – 4:19
"Death of a Playa" (featuring Rashad)

 Amerikansk 12" promosingel
"Hot Like Fire" (album version) – 4:23
"Hot Like Fire" (Timbaland's Groove mix) – 4:35
"Hot Like Fire" (Feel My Horns mix) – 4:35
"Hot Like Fire" (instrumental) – 4:19
"Hot Like Fire" (Timbaland's Groove mix instrumental) – 4:35
"Hot Like Fire" (Feel My Horns mix instrumental) – 4:35

Listor

Referenser

Noter

Musiksinglar 1997
Låtar av Aaliyah