kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
English Standard Version

English Standard Version, ESV, är en modern, engelskspråkig bibelöversättning, utgiven 2001. Den har strävat att vara mer ordagrann än New International Version, men den är inte lika ordagrann som New American Standard Bible. ESV bygger till stora delar på Revised Standard Versions text. Man har dock modifierat de delar av RSV-texten som man menat varit präglade av liberalteologi.

Källor

Fotnoter

Engelska bibelöversättningar
Litteratur 2001
Aethiopien

Aethiopien (grekiska Αιθιοπία) betecknade under antiken folken som levde omedelbart söder om det antika Egypten, närmare bestämt i det område som nu kallas Nubien.

Homeros skriver om de länder han känner till Mindre Asien och Grekland, dock har han hört omtalas även några andra såsom Thrakien, Fenikien, några öar i västra Medelhavet, Egypten, Libyen och Aethiopien, med vilket sistnämnda namn han betecknar dels ett land i den yttersta västern, dels ett i den yttersta östern.

Se även 
 Etiopien
 Subsahariska Afrika

Antikens geografi
Thomas Qvarsebo

Thomas Alex Qvarsebo, född 4 januari 1947 i Stockholm, är en svensk skulptör.

Han utbildade sig vid Kungliga Konsthögskolan i Stockholm 1971–1976.

Qvarsebo har skapat mycket offentlig konst på flera platser i Sverige, och flera verk finns i Stockholms län.

Han är son till dansaren och koreografen Per-Arne Qvarsebo och dansaren och pedagogen Ann-Marie Qvarsebo samt bror till konstnären Michael Qvarsebo. Thomas Qvarsebo är bosatt i Stockholm och gift med skulptören Lena Lervik.

Offentliga verk i urval

Flöjtspelare, brons, 1986, Upplands Bro
Tyngdlyftare, brons, 1987, Kalmars sporthall
Flöjtspelare, brons, 1988, i Minneslunden på Södra kyrkogården, Kalmar
Resenärer, brons, 1989, Hässelby torg i Stockholm
Demonstrationståget, brons, 1990, Oskarströms torg
 Staty över Olof Palme, brons, 1992, Sveriges riksdag Stockholm och Folkets Hus i Motala
Minnesmärke över Olof Palme, brons, 1993, Folkets park i Nyköping
 Staty över Lennart Hyland, brons, 1995, tidigare vid entrén till Sveriges Televisions huvudkontor i Stockholm, numera i parken till Radiohuset, samt 2000 på Torget i Tranås
 Staty över Dan Andersson, kopparplåt, 1997, Ludvika
Glunten och Magistern, cortenstål, 1998, Carolinabacken i Uppsala
Vägen genom A (porträtt av Alf Henrikson), cortenstål, 1998, Esplanaden i Huskvarna
JAS-minnet, rostfritt stål, 1994, Långholmen i Stockholm
Tranor, rostfritt stål, 1997, infart till Tranås 
Dansande par, stål, 1998, Landstingshusets park, Stockholm
Staty över Nathan Söderblom, 2001, Rådhusparken i Söderhamn
Korv-Ingvar, 2001, busstorget vid Solna Centrum
Ferlin steppar, cortenstål, 2002, Stora torget i Karlstad
 Staty över Greta Garbo, rostfritt stål, 2005, Filmstaden i Sundbyberg och Greta Garbos torg i Stockholm
Forsbåt, som votivskepp i Jukkasjärvi kyrka
EWK, i parken på Fullersta gård, Huddinge kommun

Bildgalleri

Källor
Konstnärslexikonett Amanda

Noter

Litteratur

Externa länkar

Thomas Qvarsebos webbplats

Födda 1947
Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Levande personer
Personer från Stockholm
Tony Scott (musiker)

Tony Scott, f. Anthony Joseph Sciacca, född 17 juni 1921 i Morristown, New Jersey, död 28 mars 2007 i Rom, Italien, var en amerikansk jazzklarinettist. 

Scott kom från en familj med rötter i Sicilien. Han startade sin karriär i New York på 1950-talet men hämtade från 1960-talet och framåt också influenser från andra delar av världen, exempelvis Japan, Indien och Västindien. Hans skiva Music for Zen Meditation från 1964 där hans klarinett samspelar med traditionella japanska musikinstrument som shakuhachi och koto räknas ibland som det första "New Age-albumet". 

Sedan början av 1990-talet bodde och verkade Scott i Rom, Italien. Han hade två vuxna döttrar, Monika Sciacca och Nina Shaka.

Kuriosa
1957 spelade Tony Scott in fyra singel-skivor i Stockholm med Rune Öfwerman Trio. Dessa är nu återutgivna under namnet Swinging in Sweden.

Externa länkar
 Officiell webbplats.

Födda 1921
Avlidna 2007
Amerikanska jazzmusiker
Amerikanska klarinettister
Män
San Luigi dei Francesi

San Luigi dei Francesi är en kyrkobyggnad och titelkyrka i Rom, helgad åt den helige Ludvig. Kyrkan är belägen vid Piazza di San Luigi dei Francesi i Rione Sant'Eustachio och tillhör församlingen Sant'Agostino in Campo Marzio. 

Kyrkan är bland annat känd för att hysa tre målningar av Caravaggio: Matteus kallelse, Matteus och ängeln och Matteus martyrium.

I kyrkan finns även ett av Plautilla Briccis få bevarade verk, Cappella di San Luigi.

Referenser

Externa länkar
 Churches of Rome Wiki

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Sant'Eustachio)
Nationskyrkor i Rom
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1589
Titelkyrkor i Rom
Verk av Giacomo della Porta
Kyrkobyggnader med verk av Caravaggio
Romersk-katolska kyrkobyggnader helgade åt den helige Ludvig
Thomas Garway

Thomas Garway (senare skrivet Garraway) var en av Londons första tehandlare. Hans 1659 öppnade fyra våningars coffee-house på Exchange Alley förblev ett populärt ställe att handla och dricka te på tills huset revs 1873. Garways minne lever dock till största delen på grund av det reklamblad, (An Exact Description of the Grovvth, Quality and Vertues of the leaf TEA), han författade (antagligen 1660) i vilket han först ger en kort introduktion till den då nya, och mycket exklusiva, drycken, och sedan lämnar en lista på de många olika positiva hälsoeffekter tedrickande för med sig.

Personer inom Englands näringsliv under 1600-talet
Män
Brittiska köpmän
Peugeot 806

Peugeot 806 var en MPV-modell med 6-7 sittplatser. Den var en produkt av det så kallade Eurovansamarbetet och tillverkades mellan 1994 och 2002. Modellen hade egentligen ingen föregångare inom Peugeot, men efterföljdes av Peugeot 807 2002; en modell av samma koncept. 

806 kännetecknas, liksom de andra Eurovanmodellerna ur första generationen, av en kantig och kompakt kaross med stora skjutdörrar. I slutet av 1990-talet genomgick 806 en smärre ansiktslyftning, vilket bland annat resulterade i nya inredningsmaterial och nya strålkastarinsatser.

Mått 
 Längd: 4,46 m
 Höjd: 1,71 m
 Bredd: 1,83 m
 Axelavstånd: 2,82 m

Motorer 
2,0 L (Bensin) 121 hk
2,0 L (Bensin) 132 hk
2,0 Turbo (Bensin) 147 hk
1,9 L (Diesel) 90 hk
2,0 L/2,1 L (Diesel) 109 hk

806
Framhjulsdrivna fordon
Per Bjurman

Per Bjurman, född 23 juni 1967 i Borlänge, är en svensk journalist. Han har tidigare skrivit för Pop och är sedan 2005 Aftonbladets korrespondent i New York.

Yrkesroll 
Som musikskribent är Bjurman känd för sina starka åsikter. Han har till exempel skrivit en krönika med titeln "Pink Floyd är och förblir ren ondska", där han förordar att Pink Floyd bör "sorteras in under rubriken Förbjuden musik".  En av hans mest inflytelserika texter är krönikan "Det svenska musikundret är en bluff" från 1999, där han stack hål på myten att Sverige är världens tredje största musikexportör. Efter att ha kritiserat ett album med artisten Eddie Meduza så figurerar han även i dennes låtar, som t.ex. "PB är ett jävla svin" och den hittills outgivna "Bjurre är en gubbrocker" (en svenskspråkig version av Ramones "Sheena is a Punk Rocker").
Sedan Bjurman blev Aftonbladets korrespondent i New York skriver han också för Sportbladet, framför allt om NHL. Under orkanen Sandy liverapporterade han om skadorna.

Familj 
Per Bjurman är bror till sångaren och musikern Ola Bjurman.

Referenser

Externa länkar
 Per Bjurmans krönikor i Aftonbladet
 

Män
Svenska musikjournalister
Utrikeskorrespondenter
Födda 1967
Levande personer
Personer från Borlänge
Musikministeriet

Musikministeriet är en programserie i Sveriges Television om musik, efter en ursprungsidé av Staffan Lindberg. 2006 vann programmets producent Carl Tofft Stora journalistpriset i klassen Årets förnyare.

Externa länkar

Populärmusikprogram på TV
TV-program i SVT
Musik i Sverige
31 Euphrosyne

31 Euphrosyne eller A907 GP är en asteroid upptäckt 1 september 1854 av James Ferguson i Washington. Detta är därför den första asteroiden upptäckt i Nordamerika. Namnet kommer från Eufrosyne, en av gracerna inom grekisk mytologi.

Den tillhör och har givit namn åt asteroidgruppen Euphrosyne.

Naturlig satellit 
15 mars 2019 upptäckte P. Vernazza, B. Carry, F. Vachier, J. Hanus, J. Berthier, B. Yang, F. Marchis en naturlig satellit i en omloppsbana runt Euphrosyne. Månen är runt 6,7 kilometer i diameter och omloppsbanan radie är omkring 677 kilometer.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Euphrosyne-asteroider
Asteroidmånar
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av J Ferguson
Astronomiska upptäckter 1854
Sargassosnärja

Sargassosnärja, japansk sargassotång eller yendo (latin: sargassum muticum) är en art brunalger (phaeophyceae) av släktet sargassotång (sargassum).

Sargassosnärja har ett skivformat, perennt fästorgan som kan bli upp till fem centimeter både i diameter och i längd. Från denna stjälk växer primära, laterala sidogrenar som i varma vatten kan bli upp till tolv meter långa (i Europa vanligen inte mer än fyra meter). Från huvudstammen utgår sekundära och tertiära ettåriga grenar med 2–6 millimeter långa luftblåsor som ger växten dess flytförmåga.

Sargassosnärja växer på ett djup ned till tio meter. Den tål inte långvarig luftexponering men trivs i strömrika vatten.

Sargassosnärjan kommer ursprungligen från Japan men har fått global spridning genom ostronexporten därifrån. I Storbritannien påträffades växten på Isle of Wight 1973 och den har sedan dess blivit ett allt större problem i kustområden över hela världen. Den kan bilda tjocka mattor som korkar igen marinor, fastnar i fiskenät och propellrar.

I Europa finns i dag sargassosnärja i Östersjön, Kattegatt, kring Brittiska öarna, i Medelhavet och Adriatiska havet. I Stilla havet längs med hela nordamerikanska östkusten, från Alaska och British Columbia till Baja California, och i Asien, förutom Japan, även i Kina.

Referenser 
 Denna artikel bestod ursprungligen av en översättning av delar av den engelskspråkiga artikeln Sargassum den 16 september 2006 som angav följande referenser:
 Davison, D.M. 1999. Sargassum muticum in Strangford Lough, 1995-1998; A review of the introduction and colonisation of Strangford Lough MNR and cSAC by the invasive brown alga Sargassum muticum. Environment and Heritage Service Research and Development Series. No.99/27
 SuriaLink Seaplants Handbook - Sargassum
 Critchley, A.T., Farnham, W.F. and Morrell, S.L. 1983. A chronology of new European sites of attachment for the invasive brown alga, Sargassum muticum, 1973 - 1981. Journal of the Marine Biological Association of the United Kingdom, 63: 799 - 811.
 Boaden, P.J.S. 1995. The adventive seaweed Sargassum muticum (Yendo) Fensholt in Strangford Lough, Northern Ireland. Ir. Nat. J. 25 111 - 113.
 Vattenkikaren - Sargassosnärja

Se även 
 Alger
 Sargassohavet

Brunalger
Julius Blüthner

Julius Ferdinand Blüthner, född 1 mars 1824, död 13 april 1910, var en tysk pianotillverkare. 

Han grundade Julius Blüthner Pianofortefabrik GmbH 1853 i Leipzig, vilken snart vann anseende över hela världen. 

Blüthners specialitet var "alikvotflyglarna". 1856 uttog han patent på en ny repetitionsmekanik. 

Blüthner skrev tillsammans med Heinrich Gretschel Lehrbuch des Pianofortebaues (1872, 3:e upplagan 1909).

Asteroiden 10857 Blüthner är uppkallad efter honom.

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939

Personer inom Tysklands näringsliv under 1800-talet
Tyska pianotillverkare
Födda 1824
Avlidna 1910
Män
Burgesskiffern

Burgesskiffern () är en kambrisk lagerstätte i Klippiga Bergen; namnet kommer från det närbelägna Burgess Pass i Yoho nationalpark i den kanadensiska provinsen British Columbia. Platsen utgör en del av världsarvet Parker i kanadensiska Klippiga bergen.

Fossila fynd
I detta område har en mängd välbevarade fossil av en rad annorlunda organismer från kambrium hittats. Många har man kunnat placera in i moderna stammar, men vissa vet man fortfarande inte vilken högre djurgrupp de tillhör. Några av de organismer som man hittat i burgesshalefaunan är Wiwaxia, Opabinia, Hallucigenia, Naraoia och Anomalocaris.

Avlagringarna upptäcktes och beskrevs första gången 1910 av Charles Doolittle Walcott.

Stephen Jay Gould har i sin bok Livet är underbart skildrat Burgess Shale ur ett populärvetenskapligt perspektiv.

Se även
Kambrisk fauna
Phyllopod bed

Referenser

Noter 

Lagerstätte
British Columbias geografi
Parker i kanadensiska Klippiga bergen
Världsarv inskrivna 1980
Admirativ

Admirativ (av latinets admirativus, "som man förvånas över") är ett modus som anger att verbet uttrycker något oväntat, använt i bland annat keltiska språk och albanska. 

Modus
Martin Jönsson

Anders Martin Jönsson, född 16 mars 1964 i Laholm, är en svensk journalist och medieexpert.

Jönsson tog civilekonomexamen vid Lunds universitet 1988. Från 1981 till 1986, under huvuddelen av sina studier, arbetade han också som reporter vid Hallandsposten, där hans far var verksam som journalist. Han var verksam vid Värnpliktsnytt och arbetade därefter som reporter vid Expressen 1987-1988. 1988 till 1991 arbetade han vid Svensk Export, Exportrådets tidskrift, först som reporter och senare som redaktionschef och tillförordnad chefredaktör. Han var redaktionschef respektive chefredaktör för Upp & Ner (ett magasin för SAS och Linjeflygs passagerare) 1993-1994, Civilekonomen 1993-1994, Nöjesguiden 1995-1999, Dagens Debatt, Pop och Bibel.

Från 2002 till 2005 var han chefredaktör för Journalisten.

Jönsson drev en blogg om reklam och medier på Svenska Dagbladets webbplats från april 2006 till slutet av 2008 och har varit verksam som debattör i publicistiska frågor och särskilt om digital journalistik och de framtida mediemarknaden. Hösten 2008 och våren 2009 var han gästprofessor i praktisk journalistik vid Göteborgs universitet.

Åren 2005–2013 arbetade Jönsson på Svenska Dagbladet (SvD), från 2006 i redaktionsledningen. Han var chef för SvD Näringsliv från slutet av 2007 till hösten 2008 och därefter tillförordnad chef för SvD.se under hösten 2008. Från årsskiftet 2008/2009 till hösten 2012 var Jönsson redaktionschef och ställföreträdande ansvarig utgivare. (2008–2012). Hösten 2012 till våren 2013 var han tidningens kulturchef, som efterträdare till Kaj Schueler, och efterträddes i sin tur av Daniel Sandström.

Våren 2013 utsågs Jönsson till biträdande programdirektör på Sveriges Radio, med särskilt ansvar för utveckling av digitala medier. 1 mars 2016 blev  Jönsson redaktionell utvecklingschef på Dagens Nyheter.

Martin Jönsson satt i juryn för Stora journalistpriset åren 2011-2013.

Referenser

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska bloggare
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Alumner från Lunds universitet
Personer från Laholm
Födda 1964
Levande personer
Män
Portal: Internet i Sverige
Folkviljan

Folkviljan kan syfta på:

 Folkviljan i Lerum – ett lokalt politiskt parti som var registrerat för val till kommunfullmäktige i Lerums kommun
 Folkviljan i Vänersborg – ett lokalt politiskt parti som är registrerat för val till kommunfullmäktige i Vänersborgs kommun
 Folkviljan på Orust – ett lokalt politiskt parti som är registrerat för val till kommunfullmäktige i Orusts kommun
 Folkviljan (socialdemokratisk)  – en socialdemokratisk tidning i Sverige som utgavs 1882–1920 i Malmö, ansvarig redaktör var August Palm
 Folkviljan (kommunistisk) – en ny tidning under andra världskriget som utåtriktat organ till SKP efter att Sydsvenska kuriren belades med transportförbud

Se även
 Folkets Vilja
Roslags-Bro församling

Roslags-Bro församling var en församling i Uppsala stift och i Norrtälje kommun i Stockholms län. Församlingen uppgick 2010 i Roslagsbro-Vätö församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung, före 1 januari 1886 (ändring enligt beslut den 17 april 1885) med namnet Bro församling. Innan ändringen hade dock bruket av namnet Roslags-Bro redan förekommit. Omkring 1330 utbröts Vätö församling.

Församlingen utgjorde till 1962 ett eget pastorat och var därefter till 2010 moderförsamling i pastoratet Roslags-Bro och Vätö. Församlingen uppgick 2010 i Roslagsbro-Vätö församling.

Kyrkor 
 Roslags-Bro kyrka

Se även
Roslags-Bro socken

Källor 

Historiska församlingar i Uppsala stift

Indelningar i Norrtälje kommun
Seniorboende

Seniorboende är en boendeform för personer som är eller kommer att bli pensionärer inom en snar framtid. På ett seniorboende ordnas ofta gemensamma aktiviteter såsom exempelvis bridgekvällar, snickarkurser, studiecirklar eller bara gemensamt fika. Det är ofta bostadsrättsföreningar som bildar seniorboende.

Seniorboende är för friska, pigga pensionärer till skillnad från äldreboende där de boende ges vård.

Boendeformer
Flottbro

För friluftsområdet i Huddinge kommun, se Flottsbro.

En flottbro är en speciell typ av pontonbro där vägbanan bärs upp av flottar, som flyter på vattnet.

Allmänt
Flottbroar kompletterades ofta med en vindbrygga för att släppa igenom båttrafik. Flottbroar var förr vanliga i Sverige. En av Europas längsta flottbroar var den över 500 meter långa Nya Kungsholmsbron i Stockholm, byggd 1669–1672.

I Nedre Österfors finns en välbevarad flottbro (för gång- och cykeltrafik) över Österdalälven. 

En annan flottbro i Gagnef ersattes i sen tid av en pontonbro av trä men räknas fortfarande som flottbro. Den var öppen för fordonstrafik upp till fyra ton tills en lastbil med släp försökte sig på att köra över bron den 24 mars 2015. Chauffören bestämde sig tydligen för att chansa genom att köra sitt 60-tons ekipage över bron med full gas, trots att bron enligt skyltningen är begränsad till 4 ton. Ekipaget tillhörde ett åkeri i Lidköping och fraktade pellets. Flottbron i Gagnef öppnades åter för trafik den 15 augusti. Chauffören friades i rätten i november 2015.

Den 20 april 2016 var det åter dags för en avstängning av bron, detta efter att en lastbil med släp hade setts köra över. Denna gången gick bron inte av helt och hållet utan hölls öppen för gång- och cykeltrafik. Inspektion kom att ske under fredagen den 22 april och till dess var bron avstängd för motorfordon. 

Flottbron i Nyckelby, Stora Tuna socken, Dalarna, revs 1968 eller 1969. Den ersattes inte av en ny bro.

Bilder

Se även
 Pontonbro

Referenser

Externa länkar

Broar
Thomas Hitzlsperger

Thomas Hitzlsperger, född 5 april 1982 i München, är en tysk före detta fotbollsspelare (mittfältare). Han har efter karriären som spelare fortsatt inom fotbollen, t.ex. som ordförande i VfB Stuttgart.

Efter att ha spelat i Bayern Münchens ungdomslag flyttade Hitzlsperger som 18-åring 2000 till Premier League-laget Aston Villa. Mellan 2001 och 2005 spelade han 99 ligamatcher för klubben. Hitzlsperger skrev på för VfB Stuttgart sommaren 2005, efter att kontraktet med Aston Villa gått ut. Med Stuttgart vann Hitzlsperger Bundesliga 2007. I januari 2010 skrev Hitzlsperger på för Lazio i italienska Serie A. Han hade dock svårt att ta en ordinarie plats i startelvan (han spelade endast sex ligamatcher under våren), och lämnade under sommaren 2010 klubben för spel i engelska West Ham. Han skrev på för Everton i engelska Premier League den 19 oktober 2012 efter att ha varit på provspel med klubben i 2-3 veckor och även spelat en match med reservlaget.

Hitzlsperger har sedan debuten i det tyska landslaget 2004 spelat över 50 landskamper och varit med i VM 2006 (brons) och EM 2008 (silver). Han spelade i alla kvalmatcher till VM 2010 utom en, men blev inte uttagen i slutspelstruppen.

Hitzlsperger kom ut som homosexuell i januari 2014.

Referenser

Webbkällor

Noter

Födda 1982
Tyska fotbollsspelare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Män
Levande personer
Spelare i Aston Villa FC
Spelare i Chesterfield FC
Spelare i VfB Stuttgart
Fotbollsspelare i SS Lazio
Spelare i West Ham United FC
Spelare i VfL Wolfsburg
Spelare i Everton FC
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Serie A
Manuel Friedrich

Manuel Friedrich, född 13 september 1979 i Bad Kreuznach, är en tysk före detta fotbollsspelare (försvarare). 

Friedrich representerade under sin karriär Mainz, Werder Bremen, Bayer Leverkusen, Borussia Dortmund och den indiska klubben Mumbai City. Han debuterade i det tyska landslaget 2006.

Externa länkar
Leverkusen who's who

Födda 1979
Tyska fotbollsspelare
Män
Spelare i 1. FSV Mainz 05
Fotbollsspelare i SV Werder Bremen
Fotbollsspelare i Bayer Leverkusen
Levande personer
The Big Shave

The Big Shave är en kortfilm av Martin Scorsese från 1967.

Filmen är inskränkt till en scen där en man skär sig när han rakar sig. Budskapet är en generell kritik mot en destruktiv och våldsförhärligande kultur och specifikt en kritik mot vietnamkriget, vilket Scorsese tog avstånd ifrån.

Amerikanska kortfilmer
Filmer 1967
Filmer i regi av Martin Scorsese
Engelskspråkiga filmer
Riksförbundet för ME-patienter

Riksförbundet för ME-patienter (RME) är ett svenskt funktionsrättsorganisation och patientförbund med syfte att förbättra för patienter med sjukdomen myalgisk encefalomyelit. Det bildades 1993 och har 1882 medlemmar (april 2020).  

Förbundet har tio regionföreningar och ett antal lokala stödgrupper och har därmed verksamhet i större delen av landet. Regionföreningarna anordnar medlemsverksamhet och driver lokala och regionala frågor.

Referenser

Noter

Externa länkar
Föreningens webbplats

Funktionsrättsorganisationer i Sverige
Patientorganisationer i Sverige
Intresseföreningar i Sverige

Organisationer bildade 1993
Fredrik Sjöström

Fredrik Sjöström, född 6 maj 1983 i Färgelanda, uppväxt i Kungälv är en svensk före detta professionell  ishockeyspelare som senast spelade i Frölunda HC i Elitserien. Han spelade tidigare för Färjestads BK, Calgary Hitmen, Phoenix Coyotes, New York Rangers, Calgary Flames och Toronto Maple Leafs. Han var Phoenix Coyotes försteval i draften 2001. Sjöström är kusin med Anders Jacobsson.

Karriär
Sjöström spelade hockey som junior i Modo Hockey och Frölunda HC. Säsongen 2000/01, vid 17 års ålder, gjorde han 35 elitseriematcher för Frölunda och noterades för fem poäng. Han valdes i första rundan som 11:e spelare totalt av Phoenix Coyotes i NHL Entry Draft 2001. Efter draften valde han att flytta över till Nordamerika för spel i den kanadensiska juniorhockeyligan WHL och laget Calgary Hitmen. Efter två framgångsrika år i WHL gjorde han NHL-debut i Phoenix Coyotes säsongen 2003/04. Han spelade tidsvis i AHL för klubbarna Springfield Falcons och Utah Grizzlies. 
I februari 2008 blev han bortbytt från Phoenix till New York Rangers. Efter 97 matcher i New York Rangers gick han över till Calgary Flames. 2010 bytte Calgary Flames bort honom till Toronto Maple Leafs.

Inför säsongen 2011/12 skrev Sjöström på ett ettårskontrakt med Färjestads BK men kontraktet bröts och han återvände sedan till Frölunda igen. Den 29 augusti 2013 meddelade Sjöström officiellt att han lägger av som spelare. Han är numera sportchef i Frölunda HC.

Externa länkar
Officiell webbplats

Sjöström slutar

Födda 1983
Svenska ishockeyspelare
Spelare i Frölunda HC
Spelare i Calgary Flames
Spelare i Phoenix Coyotes
Spelare i New York Rangers
Spelare i Toronto Maple Leafs
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Män
Levande personer
Personer från Färgelanda kommun
Spelare i Calgary Hitmen
Spelare i Utah Grizzlies (2001–2005)
Spelare valda i NHL Entry Draft 2001
Spelare valda av Phoenix Coyotes i NHL Entry Draft