kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Danisco

Danisco A/S är ett danskt företag främst känt för sin sockertillverkning. Företaget tillverkar även livsmedelstillsatser, bland annat enzymer och antioxidanter. Företaget startades av Carl Frederik Tietgen som De Danske Sukkerfabrikker 1872, genom en sammanslagning av två sockerraffinaderier. Namnet Danisco tillkom 1934 då Dansk Handels- och Industri-Compagni bildades. 1992 tog Danisco över den svenska sockerindustrin, då resterna av Svenska Sockerfabriks AB köptes från Cardo AB. År 2008 var företaget en av världens största producenter av ingredienser i mat och dryck. Det hade då 10 600 anställda i 45 länder. År 2011 förvärvade DuPont Danisco.

Före DuPonts övertagande av Danisco såldes De Danske Spritfabrikker 1999 till Vin & Sprit och 2008 styckade man av sockerverksamheten (Danisco Sugar) och sålde denna till tyska Nordzucker. Före detta Danisco Sugar heter numera Nordic Sugar, men Nordic Sugar fortsätter att använda varumärket Dansukker.

Externa länkar
 Danisco
 Danisco Sugar blir Nordic Sugar 

Danska livsmedelsföretag
Företag bildade 1872
Dupont
Företag i Köpenhamn
A Little More Personal (Raw)

A Little More Personal (Raw) är det andra albumet släppt av Lindsay Lohan, släppt av Casablanca Records i USA den 6 december 2005. Lohan hjälpte till att skriva sju av albumets tolv låtar. Den certifierades till en guldskiva för att sålt mer än 500 000 exemplar. "Confessions of a Broken Heart (Daughter to Father)" var första singeln.

Albumets omslag är ett kinesiskt tecken på Lohans rygg 生 (Pinyin: shèng; Cantonese: Säng), vilket betyder "rå" ("raw"), det finns flera andra betydelser beroende på sammanhanget, så som "lever" och "föda".

Låten "Black Hole" sändes till Kelly Clarkson som låt till hennes tredje album My December (2007), men Clarkson tackade nej till den. Pop rock-bandet I Nine gjorde en cover av låten till deras debutalbum, Heavy Weighs the King (2008). Deras version var med i ett avsnitt av tv-serien The Hills, "Back to LA".

Låten "A Beautiful Life" från detta album, finns med i soundtracket till tv-serien The Hills.

Låtlista
 Confessions Of A Broken Heart (Daughter To Father) (Lindsay Lohan, Kara DioGuardi, Greg Wells) - 3:41
 Black Hole (DioGuardi, Louise Goffin, Wells) - 4:02
 I Live For The Day (Desmond Child, Andreas Carlsson, Ethan Mentzer, Ben Romans) - 3:09
 I Want You To Want Me (Richard Nielsen) - 3:09
 My Innocence (Lohan, DioGuardi, Wells) - 4:18
 A Little More Personal (DioGuardi, Butch Walker, Lohan) - 2:59
 If It's Alright (DioGuardi, Walker, Lohan) - 4:06
 If You Were Me (DioGuardi, Wells, Lohan) - 2:54
 Fastlane (Ben Moody, Mitch Allan, DioGuardi, Lohan) - 3:24
 Edge Of Seventeen (Stevie Nicks) - 4:23
 Who Loves You (DioGuardi, Wells) - 3:50
 A Beautiful Life (La Bella Vita) (Michelle Lewis, Charlton Pettus, DioGuardi, Lohan) - 3:25

Singlar
 Confessions Of A Broken Heart (Daughter To Father)
 I Live For The Day

Topplistor

Referenser 

Musikalbum 2005
Album av Lindsay Lohan
Bengt Hultmark

Bengt Alfred Hultmark, född 1 november 1921 i Vilhelmina församling, Västerbottens län, död 24 maj 2015 i Saltsjöbadens församling, Stockholms län, var en svensk arkitekt bosatt i Stockholm. Son till jägmästare David Hultmark och Margareta Anderzon, Saltsjöbaden.

Hultmark utbildad sig till arkitekt på Kungliga tekniska högskolan och tog examen 1950.

Under åren 1951–1961 jobbade han på Hakon Ahlbergs arkitektkontor. Där var han bland annat medansvarig för det vinnande tävlingsförslaget för nybygget av Dalarnas museum. 1961 anställdes han av Sparbankens arkitektkontor, där han jobbade i 25 år (från 1961 till 1986) som chefsarkitekt fram till det att han pensionerades. Under den tiden samarbetade han med skulptören Walter Bengtsson för utsmyckning av flera av sina objekt.

Efter pensioneringen 1986 öppnade Hultmark sitt eget arkitektkontor och jobbade med varierande projekt, där ett stort intresseområde var stadsplanering. Bengt Hultmark är begravd på Skogsö kyrkogård.

Byggnadsverk (urval) 
 Egen villa i Saltsjöbaden, 1957–1958
 Skaraborgs läns Sparbank (med skulpturer av Walter Bengtsson)
 Länssparbank i Falkenberg (med skulpturen "Drömbanken" av Walter Bengtsson
 Dalarnas museum (Hakon Ahlberg arkitektkontor) 
 RKA kontorshus - Humlegårdsgatan, i Stockholm
 Sparbankskontor i:
 Falun
 Eskilstuna
 Köping
 Alingsås
 Simrishamn
 Umeå (ombyggnad)
 Vänersborg
 Kristinehamn

Källor 
SvD: Dödsannons (2015-06-07)
Noter

Externa länkar 
 

Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer från Vilhelmina
Gravsatta på Skogsö kyrkogård
Födda 1921
Avlidna 2015
Män
Vadstena biskopshus

Biskopshuset i Vadstena är ett medeltida bostadshus i Vadstena, Östergötland. Det uppfördes åt Linköpingsbiskopen för dennes visiter i staden. Den första byggnaden stod på platsen på 1390-talet, men den nuvarande är från 1400-talets senare del och uppfördes av biskop Henrik Tidemansson. Bevarat från den tiden är bland annat fragmentariska väggmålningar i stora salen samt en av Sveriges få bevarade medeltida hypokauster. 

Huset förlängdes mot öster under tidigt 1500-tal och var vid denna tid ett av de förnämsta bostadshusen i staden. Den siste biskopen som bodde i huset var Hans Brask. Efter honom har både Kristian II och Gustav Vasa bebott huset. Bevarat från deras tid finns ett privet på södra fasaden. Under senare tid användes byggnaden som uthus och förråd. Huset tillhör idag kyrkoherdebostället och visas för allmänheten endast vid speciella tillfällen.  

Byggnader och anläggningar i Vadstena
Årsdygnstrafik

Årsdygnstrafik, ÅDT, är det under ett år genomsnittliga trafikflödet per dygn mätt som fordon per dygn, axelpar per dygn eller gående och cyklister per dygn. Årsdygnstrafiken kan användas som underlag för att besluta vilka åtgärder som skall vidtas för vägen.

Om en väg är korsningsfri får det plats cirka 5 000 fordon per fil utan problem. Sveriges mest trafikerade väg är Essingeleden med ÅDT 160-170 000 och det är 8 körfält där (4+4), med svåra köproblem som följd.

Källor

Vägar
Göte Almqvist

Göte Almqvist, född den 25 juni 1921 i Skellefteå, död där den 21 december 1994, var en svensk ishockeyspelare.

Almqvist spelade 52 landskamper för Sveriges herrlandslag i ishockey. Han blev världsmästare i ishockey 1953. Året innan tog han initiativ till att moderklubben Skellefteå AIK skulle börja spela i tigerrandiga tröjor, ett utseende som lagets matchställ fortfarande har.

Han blev Stor grabb i ishockey nummer 46.

Meriter
 Världsmästare i ishockey 1953
 OS-brons 1952
 VM-brons 1954

Källor

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Skellefteå AIK
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Sverige
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Världsmästare i ishockey
Europamästare i ishockey
Män
Födda 1921
Avlidna 1994
Idrottare från Skellefteå
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1952
Svenska idrottare under 1900-talet
Valencia, Venezuela

Valencia är en stad i norra Venezuela, och är den administrativa huvudorten för delstaten Carabobo. Den är belägen strax väster om Valenciasjön, landets näst största insjö. Valencia grundades av spanjorerna den 22 mars 1555 under namnet Nuestra Señora de la Asunción de Nueva Valencia del Rey. Folkmängden uppgår till cirka 900 000 invånare, med cirka 1,5 miljoner invånare i storstadsområdet.

Administrativ indelning 
Staden består av åtta socknar (parroquias):
Candelaria
Catedral
El Socorro
Miguel Peña
Rafael Urdaneta
San Blas
San José
Santa Rosa

Hela kommunen omfattar staden samt ytterligare en socken (Negro Primero).

Storstadsområde
Storstadsområdet omfattar fem kommuner:
Libertador (centralort Tocuyito)
Los Guayos
Naguanagua
San Diego
Valencia

Folkmängden uppgår till cirka 1,5 miljoner invånare, vilket gör det till landets tredje folkrikaste storstadsområde efter Caracas och Maracaibo. Valencias snabbspårväg förbinder Valencia med de andra orterna i regionen. Området gränsar till Maracays storstadsområde på andra sidan Valenciasjön.

Källor

Externa länkar

Valencia, Venezuela
Before I Self Destruct

Before i Self-Destruct är en musikalbum av rapparen 50 Cent som släpptes 2009. 

Aristerna som gästar på albumet är: Eminem , Ne-yo & R. Kelly.

Låtlista
 The Invitation
 Then Days Went By
 Death To My Enemies
 So Disrespectful
 Psycho ( Eminem)
 Hold Me Down
 Crime Wave
 Stretch
 Strong Enough
 Get It Hot
 Gangsta’s Delight
 I Got Swag
 Baby By Me (Ne-Yo)
 Do You Think About Me
 Ok, You’re Right
 Could’ve Been You (R. Kelly)
Musikalbum 2009
Album producerade av Dr. Dre
Inducerad gravitation

Inducerad gravitation presenterades 1967 av Andrej Sacharov. Han menade genom sin teori att det enbart skulle finnas materiafält på en klassisk bakgrund och att rymden är platt och inte krökt. Det som vi anser vara krökt rymd och gravitation är enligt teorin enbart sidoeffekter av materiens växelverkan.

Sacharov utgick från fältekvationer för Ricci-tensorn och använde en pseudo-Riemannsk mångfald som bakgrund. Han förde in kvantfält men ingen gravitationsinverkan i sin rymd. Försöket ledde till 1-slingsordning som innehöll Einstein-Hilbert-funktion med en kosmologisk konstant och med det fick han in den allmänna relativiteten utan att ha använt sig av gravitation. Sacharov har genom sådana studier observerat att många materiasystem ger upphov till framträdande fenomen som är identiska till den allmänna relativiteten.

Teorin har lett till vidare studier, som till exempel studier om entropin i svarta hål.

Referenser 

Teoretisk fysik
Rupert Hine

Rupert Hine, född 21 september 1947 i Wimbledon i London, död 4 juni 2020, var en brittisk musiker, låtskrivare och musikproducent.

Karriär 
Hine gav ut två soloalbum, Pick Up A Bone, 1971 och Unfinished Picture, 1973 varefter han startade bandet Quantum Jump som gav ut två album : Quantum Jump 1975 och Barracuda 1978. 1981 kom genombrotts-albumet Immunity med Rupert Hine som soloartist. En del låtar från Immunity spelades flitigt av Kjell Alinge i det svenska radioprogrammet Eldorado. Hine släppte ytterligare två skivor under sitt eget namn, Waving Not Drowning som kom 1982 och året efter kom The Wildest Wish to Fly.

Gruppen Thinkman fejkades för att Rupert skulle få skivkontrakt; det blev tre album med den här "gruppen":
 The Formula, 1985
 Life is a Full-Time Occupation, 1988
 Hard Hat Zone, 1991

Thinkman var i princip ett soloprojekt med vissa stödmusiker, men de personer som fanns med i musikvideorna var inget annat än fotomodeller.

Rupert Hine sysselsatte sig sedan som musikproducent och ljudtekniker till många andra artister. Han har skapat speciella sound till artister som till exempel Tina Turner, Howard Jones, Dream Academy och The Waterboys.

Rupert Hine gjorde även musik till ett flertal filmer.

Källor

Externa länkar 
 

Brittiska musikproducenter
Brittiska musiker under 1900-talet
Brittiska låtskrivare
Brittiska ljudtekniker
Musiker från London
Födda 1947
Avlidna 2020
Män
Ernst von Wildenbruch

Ernst Adam von Wildenbruch, född 3 februari 1845 i Beirut, död 15 januari 1909 i Berlin, var en tysk dramatiker och novellist.

Han var son till preussiske generalkonsuln i Beirut och sonson till prins Louis Ferdinand av Preussen, tillbragte sin barndom i Aten och Konstantinopel, men flyttade med familjen 1857 till Tyskland och var 1863-65 officer i preussisk tjänst. Han utförde därefter juridiska studier, deltog emellertid som landvärnsofficer i fälttåget mot Österrike 1866, avlade juridisk examen 1870 och gick även ut i fransk-tyska kriget 1870-71. Sedan han tjänstgjort som referendarie i Frankfurt an der Oder 1871-76, inträdde han 1877 i tyska utrikesministeriet, där han tjänstgjorde till 1900, då han tog avsked som geheime legationsråd.

Wilbrands konstnärliga förebilder var Schiller och Kleist. Hans personlista upptar fasta typer, vilka endast flyttas från stycke till stycke, från tid till tid. Ett stormande patos är det nästan konstanta stämningsläget för hans framställning, han diktade, som det sades, "med knutna händer". Wildbrands "Gesammelte Werke" utgavs från 1911 i 17 band med biografisk inledning av Berthold Litzmann.

Verk (urval) 
 Vionville, Ein Heldenlied in 3 Gesängen (1873)
 Sedan (1875)
 Lieder und Gesänge (1877)
 Die Karolinger (1882)
 Harold (1882)
 Harold: sorgespel i 5 akter (översättning G-g-g, Bonnier, 1894)
 Vater und Söhne (1882)
 Das neue Gebot (1886)
 Der Generalfeldoberst (1889)
 Bernhard von Weimar (1892)
 Heinrich und Heinrichs Geschlecht (1895)
 König Laurin (1902)
 Die Rabensteinerin (1907, uppförd i Stockholm 1909)
 Die Quitzow’s (1888)
 Die Haubenlerche (1891, "Tofslärkan" uppförd i Stockholm 1892)
 Meister Balzer (1891)
 Das deutsche Drama (1906)
 Der Meister von Tanagra (1880)
 Mästaren från Tanagra (översättning Sten Granlund, Nordiska förlaget, 1912)
 Francesca von Rimini (1882)
 Das edle Blut (1893)
 Eifernde Liebe (1893)
 Hexenlied (svensk översättning av K. A. Tavaststjerna 1898, som melodram tonsatt av M. v. Schillings)
 Vor den Schranken
 Försvarsadvokaten (översättning Eva Wahlenberg, Nordiska förlaget, 1911)
 Claudias Garten
 Claudias lustgård: legend från det gamla Rom (översättning Sten Granlund, Nordiska förlaget, 1912)
 Das wandernde Licht
 Det irrande ljuset (översättning Betsy Bjurman, Nordiska förlaget, 1917)

Svenska samlingsvolymer och ej identifierade översättningar
 Ernst von Wildenbruchs noveller och humoresker (översättning Mauritz Boheman, Beijer, 1889-1890)
 Den siste (översättning Sten Granlund, Nordiska förlaget, 1912)
 Francesca av Rimini (översättning Gunnar Örnulf, B. Wahlström, 1913)
 Baronen på Fahrenwald (översättning Signe Gustafsson, Holmquist, 1914)
 När kvinnor älska (översättning A. Berg, 1916)
 Omaka (översättning Sten Granlund, Nordiska förlaget, 1917)

Källor

Noter 

Tyska författare
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Födda 1845
Avlidna 1909
Män
Personer från Beirut
East London, Sydafrika

East London (afrikaans: Oos-Londen, xhosa: eMonti) är en stad i Östra Kapprovinsen i Sydafrika, och är belägen på ostkusten, mellan Buffalo- och Nahoonflodernas mynningar i Indiska oceanen. Staden är centralort i storstadskommunen Buffalo City Metropolitan Municipality. Centralorten hade cirka 270 000 invånare vid folkräkningen 2011. Inom kommunen, som 2011 hade cirka 750 000 invånare, finns några andra stora befolkningscentran, med bland annat Mdantsane strax nordväst om staden och King William's Town något längre västerut.

East London grundades av britterna 1847. Den är en hamnstad och ändstation för järnvägen från guldfälten i Fristatsprovinsen, samt har en flygplats. Turismen är betydande, bland annat på grund av fina stränder med goda möjligheter till surfning. Allsidig industri med bland annat maskin- och textilindustri samt kemisk industri. Här förädlas även fisk.

I East London ligger racerbanan East London Circuit, som arrangerade Formel 1-tävlingar på 1960-talet.

Källor

Noter

Orter i Sydafrika
Östra Kapprovinsen
East London

East London kan syfta på:

 East London, England – den östra delen av London, norr om Themsen
 East End – ett område i London, England, norr om floden Thames utan klara gränser
East London (företag) – ett bussföretag i London
 East London, Sydafrika – en stad i Östra Kapprovinsen i Sydafrika
 East London Circuit – en racerbana vid Indiska oceanen i East London i Sydafrika
East London, England

East London kallas den östra delen av London, norr om Themsen. 

En uppdelning av London där området öster om City of London och Towern setts som en del kan spåras åtminstone tillbaka till 1700-talet. Området har inte haft några exakta gränser och vad som ansetts höra till det har varierat med tiden.

The London Plan 
Enligt Londons plan för regional planering, The London Plan, från år 2011, utgörs East London av stadsdelarna Barking och Dagenham, Bexley, Greenwich, Lewisham, Hackney, Havering, Newham, Redbridge, Tower Hamlets och Waltham Forest.

Se även 
 East End.

Källor 

Stadsdelar i London
Elk Cloner

Elk Cloner hette det första kända exemplet på datorvirus och började spridas 1982. Det utvecklades av en 15-åring vid namn Rich Skrenta. Det kopierade sig själv från Apple II floppydiskar och visade bara upp ett meddelande till användaren.

Meddelandet, som bara visades upp var 50:e boot, var en liten dikt han skrev:

Datorvirus
Kaliakra

Kaliakra är en halvö och turistort i norra Bulgarien vid svartahavskusten. Från de branta strandklipporna är utsikterna magnifika, och man kan där ibland få syn på de utrotningshotade delfinerna, vanliga delfiner och tursiops, i  Svarta havet. På den 2 km långa halvön finns ett naturreservat och ruinerna av en medeltida borg.

Källor
Svenska Dagbladet 2007-07-15

Bulgariens geografi
Leif Øgaard

Leif Øgaard, född 5 januari 1952, är en norsk schackspelare som också är stormästare. Han har skrivit schackspalter i de norska dagstidningarna Adresseavisen och Aftenposten.

Schackkarriär
Under schackarriären har Øgaard vunnit fem norgemästerskap, 1974, 1975, 1979, 1985 och 1993. 2007 blev han Norges nionde stormästare. I ett parti som sändes över radio 1982, besegrade Øgaard Viktor Kortjnoj, som då var världens näst starkaste spelare.

Øgaard lärde sig spela schack 1959, från sin pappa då han var sju år gammal. 1968 blev han norsk juniormästare.

1974 kom Øgaard på andraplats i en stark turnering i Dortmund, och han satsade då på schacket, men slet med att många turneringar hade för få stormästere för att kunne ta stormästarinteckningar, det vil säga, prestationer som kvalificerade til stormästertiteln. Han trappade ned karriären 1979, men efter det slutade två turneringar i Gausdal, 1981 och 1982, båda med seger till Øgaard och två av de tre behövda stormästarinteckningarna. Den sista inteckningen kom först 2007, då Øgaard spelade lagsschack för Oslo Schackselskap i Telioserien, den norska elitserien i schack.

Spelstil
Øgards spelstil är utpräglat subtil och solid. Under partiets gång önskar han gärna en ackumulering av små fördelar som tillsammans lägger grunden för segern.

Källor
Norsk Sjakkblad nr. 3, 2007 (online-version) s. 22-25.

Norska schackspelare
Norska mästare i schack
Födda 1952
Män
Levande personer
Danny Tidwell

Daniel "Danny" Tidwell, född 1 augusti 1984 i Norfolk, Virginia, död 6 mars 2020, var en amerikansk dansare och koreograf. Han var mest känd för att ha kommit på andra plats i den tredje säsongen av det amerikanska tv-programmet "So You Think You Can Dance".

Tidwell började dansa som barn. Först var han främst inriktad på jazzdans, men övergick i femtonårsåldern hos Kirov Academy of Ballet till balett. Han har arbetat hos American Ballet Theatre och uppträtt med verk av bland andra Debbie Allen, William Forsythe och Mia Michaels.

Källor

Noter

Amerikanska balettdansörer
Personer från Norfolk, Virginia
Födda 1984
Avlidna 2020
Män
Amerikanska dansare under 2000-talet
Gyrofrekvens

Gyrofrekvensen eller cyklotronfrekvensen eller Larmor-frekvens är inom plasmafysiken den frekvens med vilken en elektriskt laddad partikel som befinner sig i ett magnetiskt fält rör sig i cirkelrörelse i planet vinkelrätt mot magnetfältet.
Radien i denna cirkel kallas gyroradie eller cyklotronradie.

Om magnetfältets styrka är , partikelns elektriska laddning är  och dess massa är  så ges gyrofrekvensen
 av

I detta uttryck är tecknet medräknat, så att negativt laddade partiklar har negativ frekvens. Detta är väsentligt när man gör beräkningar på vågor, men ofta utelämnas annars tecknet, så att  i formeln ovan ersätts med sitt absolutbelopp,  

Om partikelns fart i riktning vinkelrätt mot magnetfältet är 
blir gyroradien

Man kan notera att för ett givet partikelslag så beror gyrofrekvensen bara av magnetfältstyrkan. I ett område av ett plasma där magnetfältet är konstant så rör sig alltså alla elektroner med samma gyrofrekvens, elektrongyrofrekvensen . På samma sätt rör sig alla protoner med en annan gyrofrekvens, som är mycket lägre på grund av protonens större massa; alla syrejoner med ännu lägre frekvens osv. Gyroradien kan däremot variera stort för partiklar av ett och samma partikelslag, eftersom den också beror av deras fart, vilket i regel är deras termiska rörelse i plasmat. Man kan också notera att negativa och positiva laddningar rör sig åt olika håll: tittar man längs magnetfältets riktning ser man de negativa partiklar, exempelvis elektroner, rotera medurs och de positiva partiklarna moturs.

Gyroperioden eller cyklotronperioden, alltså hur lång tid det tar för laddningen att fullborda ett varv, blir 

Uttrycken ovan följer från Newtons andra lag där kraften i detta fall är Lorentzkraften.

Se även
 Lorentzkraft
 Plasmafysik
 Newtons rörelselagar

Plasmafysik
Gult känguruäpple

Gult känguruäpple  (Solanum laciniatum) är en potatisväxtart som beskrevs av den skotske botanikern William Aiton 1789. Arten ingår i potatissläktet som ingår i familjen potatisväxter. Arten förekommer tillfälligt i Sverige, men reproducerar sig inte. Den odlas som utplanteringsväxt och ar sitt egentliga utbredningsområde i Australien och Nya Zeeland. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Arten är en halvbuske eller buske som blir en till tre meter hög. Grenarna blir överhängande och ostradiga. Bladen är strödda och varierande till utseendet, även på samma planta, men de är oftast parflikiga i olika former och kan bli 20 cm långa. Blommorna sitter upp till tio stycken i ett 5–15 cm långt sicksackknippe, som kan vara enkelt eller grenigt från basen. Kronan är purpurblå och blir 3–5 cm i diameter med fem utbredda flikar.
Frukten är ett giftigt bär, 1,5–2 cm i diameter, äggrunt, först grönt senare gult eller orangergult.

Odlas som utplanteringsväxt i Sverige. Placeras i ett soligt läge. Tål blåst relativs bra. Arten är inte härdig men kan klara en frostknäpp på -5 °C. Övervintras svalt och ljust, mellan 1 och 10 °C. Arten är lätt att dra upp från frö.

Synonymer
Solanum aviculare var. laciniatum (Aiton) Domin
Solanum laciniatum Aiton
Solanum laciniatum f. australiense Gerasimenko
Solanum laciniatum f. cultum Gerasimenko
Solanum laciniatum f. laciniatum Aiton
Solanum laciniatum f. novozelandicum Gerasimenko
Solanum laciniatum f. tasmanicum Gerasimenko
Solanum laciniatum f. viridicaule Gerasimenko
Solanum laciniatum var. fruticosum Sweet
Solanum laciniatum var. herbaceum Sweet
Solanum pinnatifidum Lam.
Solanum pinnatifolium Salisbury nom. illeg.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Källförteckning 
Solanaceae Source

Externa länkar 

Potatissläktet
Gu Växtindex
Giftiga växter
Viktor Kortjnoj

Viktor Lvovitsj Kortjnoj (Ви́ктор Льво́вич Корчно́й), född 23 mars 1931 i Leningrad, dåvarande Sovjetunionen, död 6 juni 2016 i Wohlen, Schweiz, var en professionell rysk-schweizisk schackspelare. 2007 var Kortjnoj den äldste aktive internationelle stormästaren i världen.

Mest känd är han för sina två matcher, 1978 och 1981, om världsmästartiteln mot Anatolij Karpov.

Han sökte politisk asyl i Nederländerna 1976, och flyttade två år senare till Schweiz.

Källor

Externa länkar

Schweiziska schackspelare
Sovjetiska schackspelare
Födda 1931
Män
Avlidna 2016
Idrottare från Sankt Petersburg
Stormästare i schack
Alumner från Sankt Petersburgs universitet
Carabobo

Carabobo är en av Venezuelas delstater och är belägen i den norra delen av landet med kust mot Karibiska havet. Den har 2 226 982 invånare (2007) på en landyta av 4 369 km² (4 650 km² inklusive vattenareal). Med sina 510 invånare/km² är den landets mest tätbefolkade delstat, om man räknar bort Caracas som är ett huvudstadsdistrikt och ingen delstat. 

Valencia är administrativ huvudort och andra större städer är Guacara, Los Guayos, Mariara, Naguanagua, Puerto Cabello och Tocuyito. Venezuelas näst största insjö, Valenciasjön, är till största delen belägen inom delstaten. 

I slaget om Carabobo, den 24 juni 1821, vann Simón Bolívars trupper en avgörande seger mot rojalisterna i kampen för Venezuelas självständighet.

Administrativ indelning 
Delstaten består av 14 kommuner, municipios, som vidare är indelade i 38 socknar, parroquias. Av dessa är 29 klassificerade som tätortssocknar och 9 som glesbygdssocknar.

Källor

Externa länkar 

Venezuelas delstater