kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skagerackspärren

Skagerackspärren var en minering i Skagerack utförd av Tyskland, efter det tyska angreppet på Danmark och Norge under andra världskriget, den 9 april 1940.

Spärren
Spärren bestod dels av:
 Ett antal minfält i den yttre delen av Skagerack. Sammanlagt lades 13 000 minor.
 Kustartilleribefästningar försedda med 38 cm slagskeppskanoner vid Hanstholm i Danmark  och utanför Kristiansand i Norge, vilka hade en skottvidd på 55 km.
 Bevakningsfartyg som skulle se till att ingen slapp igenom under mörker och nedsatt sikt.

Konsekvenser
Genom Skagerackspärren kom den svenska handelsflottan att klyvas i två delar, varvid fartyg på sammanlagt 890 000 ton hamnade innanför spärren och 915 000 ton utanför densamma.

Under perioden 14 april–10 juni sänktes i Skagerack  13 svenska handelsfartyg samt ett mindre antal fiskefartyg av minsprängningar och torpederingar. Det stod därmed klart att Sverige nu var helt isolerat från kontakt med världshaven via Skagerack. Man var därför helt beroende av handeln med Tyskland samt med av Tyskland ockuperade länder. Handeln med Tyskland fördubblades.

Första passagen
I september 1940 kunde ett svenskt handelsfartyg för första gången få tillstånd av båda krigförande sidor att passera Skagerackspärren, så kallade lejdtrafik. Det var tankfartyget M/T Sveadrott med en last av 13 700 ton olja från mexikanska golfen på väg till Göteborg. För att passagen skulle tillåtas krävde de krigförande att fartyget genom Skagerack skulle eskorteras av svenska örlogsfartyg, vilka skulle fungera som en garant att ingen sida skulle försöka kapa henne. Till detta uppdrag utsågs jagaren  och hjälpkryssaren Waria. I slutet av augusti målades blå-gula band i fören och aktern på jagaren och man monterade strålkastare, som lyste upp fartygets sidor. Besättningarna hölls ovetande om uppdraget, och fick endast veta att de skulle vara borta i minst tio dagar. Den 1 september lämnade fartygen Göteborg tillsammans med tankbåten Tvåan och gick mot Kristiansand på norska sydkusten. Där bunkrade örlogsfartygen, varefter de avgick mot mötesplatsen medan Tvåan kvarlämnades. På kvällen den 5 september mötte fartygen Sveadrott i Nordsjön mellan Bergen och Shetlandsöarna och hemresan påbörjades. Ett brittiskt spaningsflygplan och ett stort antal tyska bombflygplan siktades under färden, men inget av dem gjorde några anfall och den 8 september anlände konvojen till Göteborg.

Tankfartygen Sveadrott och  fick i oktober 1940 tillstånd att på utfärd från Göteborg passera den tyska blockadlinjen.

Se även
 Kvarstadsbåtarna
 Kullagertrafiken
 Petsamotrafiken

Referenser

Externa länkar
 Batteri Hanstholm
 Batteri Vara

Sverige under andra världskriget
Sveriges sjöfartshistoria
Sjöhistoria
Danmark under andra världskriget
Norge under andra världskriget
Norikazu Fujii

Norikazu Fujii är en japansk före detta bordtennisspelare och världsmästare i dubbel.

Han spelade sitt enda VM 1952. Han vann då herrdubbeln tillsammans med Tadaaki Hayashi över det engelska paret Richard Bergmann/ Johnny Leach (som tillsammans hade 10 VM-guld) med 3-2 i sett efter att ha legat under med 2-0.

Under sin karriär tog han 2 medaljer i bordtennis-VM, 1 guld och 1 brons.

Meriter 
Bordtennis VM
 1952 i Bombay
 1:a plats dubbel (med Tadaki Hayashi)
 3:e plats med det japanska laget

Källor 
 Norizaku Fujii i ITTFs - Databank
 Svenska Bordtennisförbundets webbplats

Externa länkar 
 ITTF.com

Japanska bordtennisspelare
Världsmästare i bordtennis
Män
WP:Projekt Japan
Mauritiusboor

Mauritiusboor (Bolyeriidae) är en familj i underordningen ormar.

Familjen bildas av endast två arter som står i var sitt släkte:
 Mauritiusboa eller Round Island-boa (Bolyeria multocarinata) är troligen utdöd.
 Ledkäksboa (Casarea dussumieri)

Båda arter lever eller levde på den lilla ön Round Island norr om Mauritius. Ledkäksboan vistas främst på träd medan Mauritiusboan föredrog steniga ytor och bergssprickor. Dessa boor livnär sig nästan uteslutande av öns ödlor, till exempel geckor och skinkar.

Kännetecken 

Vissa individer når en längd upp till 1,5 meter, vanligen mellan 80 och 130 centimeter. Mauritiusboor skiljer sig från boaormar genom avsaknaden av korsben och bäcken. Dessutom har de per käkhalva ett inre och ett yttre överkäksben.

Hot 

Ursprungligen fanns dessa ormar även på Mauritius men där blev de utrotade av frigående tamsvin. Ledkäksboan listas av IUCN som starkt hotad (endangered). Mauritiusboan iakttogs 1975 för sista gången och därför antas att arten är utdöd.

På Round Island hotades arterna främst av tamgetter och kaniner som infördes på ön 1840. Under 1980-talet startade Mauritius Wildlife Foundation ett initiativ för att avlägsna alla getter och kaniner från ön. Dessutom infördes restriktiva naturskyddsåtgärder på Round Island. Ledkäksboans bestånd ökade sedan dess men för Mauritiusboan kom dessa åtgärder troligen för sent.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Ormar
Harry Levy-Lawson, 1:e viscount Burnham

Harry Lawson Webster Levy-Lawson, 1:e viscount Burnham, född 18 december 1862 och död 20 juli 1933, var en brittisk tidningsman.

Burnham efterträdde 1903 sin far som ledare för The Daily Telegraph, och var under första världskriget ordförande i presskonferensen som förmedlade de officiella krigsnyheterna till den engelska pressen. Burnham var även liberal parlamentsledamot. 1921 var han som ordförande i nationernas förbunds internationella arbetskonferens.

Källor

Tryckta källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter

Externa länkar
 

Brittiska förläggare
Brittiska politiker
Alumner från Balliol College, Oxford
Födda 1862
Avlidna 1933
Män
Svensk uppslagsbok
Sherburne Wesley Burnham

Sherburne Wesley Burnham, född 12 december 1838 i Thetford, Vermont, död 11 mars 1921, var en amerikansk astronom och tidningsman.

Burnham var anställd vid Lickobservatoriet 1888–92. Han utgav bland annat A general catalogue of double stars (2 band, 1906), som innehåller alla då kända dubbelstjärnor mellan norra polen och -31° deklination (13 665 stjärnor). Burnham har ansetts som den mest framstående dubbelstjärneobservatören på sin tid.

Han tilldelades Royal Astronomical Societys guldmedalj 1894 och Lalandepriset från Franska vetenskapsakademien 1904. Månkratern Burnham och asteroiden 834 Burnhamia namngavs till hans ära.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Mottagare av Royal Astronomical Societys guldmedalj
Mottagare av Lalandepriset
Amerikanska astronomer under 1800-talet
Amerikanska astronomer under 1900-talet
Forskare från Vermont
Personer från Orange County, Vermont
Födda 1838
Avlidna 1921
Män
Svensk uppslagsbok
Berl Gutenberg

Berl Joel Gutenberg född 7 december 1912 i Örebro, död 28 december 1979 i USA, var en svensk affärsman, som blev uppmärksammad i samband med Husebyaffären. Efter fem år med rättegångar dömdes han slutligen 1962 till tre och ett halvt års straffarbete för omfattande ekonomisk brottslighet mot godsägaren Florence Stephens och Huseby bruk.

Berl Gutenberg var son till Jacob Gutenberg (1889–1969) och Hilma Victoria Hedeer (1887–1950). Han är gravsatt tillsammans med sin mor och en bror på Norra begravningsplatsen vid Stockholm.

Källor

Se även
 Husebyaffären
 Florence Stephens, "fröken på Huseby"

Vidare läsning
 Lena Ebervall och Per E Samuelson: Florence Stephens förlorade värld : en sannsaga om Huseby bruk. Stockholm: Piratförlaget, 2016. Libris 19423798.

män
Födda 1912
Avlidna 1979
Personer från Örebro
Svenska brottslingar
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Personer i Sverige under 1900-talet
Natalja Alexejevna

Natalja Alexejevna, född som Wilhelmina Louise av Hessen-Darmstadt 25 juni 1755, död 15 april 1776, var en rysk storfurstinna, gift med Paul I av Ryssland i hans första äktenskap. Hon dog innan Paul blev tsar och var därför aldrig kejsarinna.

Biografi
Hon var dotter till lantgreve Ludvig IX av Hessen-Darmstadt och Caroline av Zweibrücken. Hon blev år 1773 inbjuden till Ryssland tillsammans med sina systrar av Katarina den stora som kandidater till ett äktenskap med Rysslands tronföljare Paul, och där utvald till att bli hans brud: de vigdes 29 september 1773. Hon hade då konverterat till den ortodoxa tron och fått ett nytt namn. 

Natalja beskrivs som vacker, livlig och nöjeslysten. Hon vägrade lära sig ryska, hade politiska ambitioner och uppmuntrade Paul att störta Katarina och överta tronen. Hon inledde ett förhållande med Pauls vän Andrej Razumovskij , som hade ingått i eskorten till Ryssland, vilket blev allmän vetskap och en skandal vid hovet. Paul själv var dock inte medveten om relationen och vägrade gå med på att Razumovskij sändes bort från hovet. Vid samma tidpunkt blev Natalja gravid. Förlossningen var mycket svår, men trots att barnet uppenbart var för stort för att kunna födas på naturlig väg, utfördes inte ett kejsarsnitt, vilket orsakade hennes död.

Referenser

Noter

Externa länkar

Ryska storfurstinnor
Födda 1755
Avlidna 1776
Kvinnor
Djurgården Hockey 1976/1977

Djurgården Hockey spelade i Division I östra denna säsong efter att ha blivit nerflyttade från Elitserien året innan. Grundserien vanns av Djurgården med endast tre förlorade matcher. Man slog ut IFK Bäcken och Tingsryds AIF i playoff till kvalserien. I kvalserien förlorade man bara en match och Djurgården var klara för spel i Elitserien säsongen 1977/1978.

Den unge talangen Kent Nilsson, som föregående säsong vann Elitseriens poängliga, valde att spela med AIK denna säsong på grund av att han ville spela i Elitserien. Något som han senare har sagt att han ångrat.

Ordinarie säsong

Grundserien 
SM = Spelade Matcher V = Vinster, O = Oavgjorda, F = Förluster, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, Poäng = Antalet poäng

Matcherna i grundserien

Playoff till kvalserien

Kvalserien 

Not: Sista matchen mellan Timrå IK och HV 71 blev inställd då serien redan var avgjord.

Matcherna i kvalserien

Spelarstatistik

Grundserien 
Not: SM = Spelade matcher, M = Mål, A = Assists, Pts = Poäng, PIM = Utvisningsminuter

Kvalserien

Källor 
DIFHockey.se - Säsongen 1976/1977
Svensk ishockey - Division 1 östra 1976/77

Sport i Sverige 1976
Sport i Sverige 1977
Ishockeysäsongen 1976/1977 efter lag
1976/1977
Chris Taylor (musiker)

Chris Taylor, född 29 augusti 1981 i Seattle, är multi-instrumentalist i det amerikanska bandet Grizzly Bear.

Han har gått på New York University. Han gick med i Grizzly Bear efter debutalbumet Horn of Plenty.

Referenser 

Amerikanska musiker
Födda 1981
Män
Levande personer
Renault Tracer

Renault Tracer är en serie bussar från Renault. 

Serien ersatte Saviem S45 och tillverkades från 1991 till 2001, och finns med en 6-cylindrig turbodiesel med 253 hk.

Tracer ersatts 2001 av Irisbus Arés.

Tracer
Bakhjulsdrivna fordon
Plaza Norte 2

Plaza Norte 2 är ett stort shoppingcenter som ligger i San Sebastián de los Reyes i Madrid. Det ligger i det stora affärsområdet Megapark, tillsammans med kedjor som IKEA, Carrefour och Media Markt, på ett avstånd av ungefär 18 kilometer längs A-1  från Madrid. Det kallas också för "Kupolen i Madrid" (Cúpola de Madrid). Det har två våningar och rymmer över 200 butiker (bland annat kläder, heminredning och smycken) och 25 restauranger och 14 biografer.

Konstruktion  
Projektet genomfördes av ett arkitektföretag i London, Chapman Taylor Partners.

Av byggnadens inredning, luftig och mycket utsmyckad, märks inflytandet från sextonhundratalets Venedig. Lampor i venetiansk stil, obelisker täckta med lapis lazuli, malakit, onyx och porfyr, skivor av marmor etc.

Byggnaden har en yta av 147 920 m². Det mest slående och mest spektakulära av hela komplexet är den gigantiska kupolen, 35 meter hög, i mitten kroppen av byggnaden, som sammanfogar byggnadens fyra skepp.

Drift  
Köpcentret drivs av SCCE (Sociedad de Centros Comerciales de España)

Teknisk information 
Byggd area: 2 147 920 m2
Uthyrd yta (brutto): 51 557 m2
Galleria inkl tekniska anläggningar: 27 272 m2
Biografer: 14 st
Affärslokaler: 225 st
Garageplatser: 6 800

Externa länkar
Plaza Norte 2

Köpcentrum i Spanien 
San Sebastián de los Reyes
Eugène Burnouf

Eugène Burnouf, född 8 april 1801 i Paris, död där 28 maj 1852, var en fransk orientalist.

Burnouf var son till Jean-Louis Burnouf och kusin till Émile-Louis Burnouf.

Burnouf blev 1832 professor i sanskrit vid Collège de France. Genom sitt första arbete, det tillsammans med Christian Lassen utgivna Essai sur le pali (1826), grundlade han studiet av medelindiskan. Bland Burnoufs övriga arbeten märks Vendidad Sâde (1829-43), Commentaire sur le Yaçna (1835), översättning av det nordbuddhistiska verket Saddharmapundarika (Le lotus de la bonne loi. 1852, postumt) och av Bhâgavata purâna (3 band, 1840–1847, ofullbordad), samt Introduction à l'historie de buddhisme indien (1844, 2:a upplagan 1876).

Han valdes in som ledamot av Académie des inscriptions et belles-lettres 1832 och utsågs till dess ständige sekreterare (efter Charles Athanase Walckenaer) den 19 maj 1852, men dog kort därefter.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Franska orientalister
Personer verksamma vid Collège de France
Filologer under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Ledamöter av Académie des inscriptions et belles-lettres
Forskare från Paris
Födda 1801
Avlidna 1852
Män
Svensk uppslagsbok
Orsa kyrka

Orsa kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Orsa församling i Västerås stift. Kyrkan ligger centralt i Orsa samhälle.

Kyrkobyggnaden

Första stenkyrkan uppfördes på 1200-talet och ersatte troligen en stavkyrka av trä. Omkring 1300 förlängdes kyrkan åt öster och då tillkom troligen sakristian. Vid en inventering av kyrkans taklag hittades sprättäljda virkesdelar som kan vara från tiden kring 1300 då sakristian byggdes. Vid 1300-talets mitt breddades kyrkan till sin nuvarande bredd. Vid slutet av 1400-talet utökades kyrkan till sin nuvarande storlek, bortsett från koret. 1607 lades grunden till ett kyrktorn vid västra sidan, men först 1639 färdigställdes tornet. Nuvarande femkantiga kor tillkom vid en ombyggnad 1752 - 1755 under ledning av byggmästare Petter Schulzberg från Västerås. Nuvarande kyrktorn uppfördes 1853 efter ritningar av arkitekt Ludvig Hawerman. Tidigare torn från 1639 revs eftersom dess konstruktion var bristfällig. Rester av ursprungliga 1200-talskyrkan finns kvar i nordvästra hörnet. 1979 genomfördes en stor restaurering då yttertaket lades om och ett litet museum inrättades i ett av tornrummen. I främre delen av kyrkan lades ett nytt kalkstensgolv. Övriga golvet är av sandsten från Orsa. Vid restaureringen fann man lämningar av två äldre golv, ett av sten och ett av tegel. Den befintliga takkonstruktionen uppskattas vara från 1700- eller 1800-talet.

Inventarier
 Triumfkrucifixet är ett nordtyskt arbete daterat till senare delen av 1300-talet.
 Dopfunten göts 1531. Dess fot har skulpterade drak- och hästhuvuden.
 I sakristian finns en brudstol från 1600-talet tillsammans med andra möbler från samma tid.
 En sockenkista med järnbeslag är från 1500-talet. Kistan har tre lås och ring med drakhuvud.
 I vapenhuset hänger en kyrkklocka gjuten 1531 och samtida med dopfunten. Klockan ersatte en kyrkklocka som Gustav Vasa beslagtog.
 I tornet hänger tre klockor, gjutna år 1900 av malm från äldre, medeltida klockor.
 Altartavlan, som köptes in 1755, är en oljemålning som skildrar Kristi himmelsfärd. Samtidigt skänktes två medeltida altarskåp till det kapell som föregick Skattunge kyrka.

Orgel
Den 12 mars 1631 står det att ett orgelverk är förlorat och 1683 nämns det att orgelverket är borta.

 Orgeln på läktaren är byggd av Åkerman & Lund 1942, men innehåller flera stämmor från 1878 och 1916 års orglar. Fasaden är från 1916 men utbyggd på sidorna 1942.

3 fria kombinationer, Tutti, MF, Aut. ped.växel, rörv. från, 16' från, registercresc. 

 
Kororgeln är tillverkad av Frederiksborg Orgelbyggeri och kom till kyrkan vid restaureringen 1979.

Galleri

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Våra kyrkor, sidan 279, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Webbkällor
 Orsa församling
 

Kyrkobyggnader i Västerås stift
Byggnader och anläggningar i Orsa kommun
Kyrkobyggnader invigda under 1200-talet
Swedish Wedding Tunes

Swedish Wedding Tunes är ett musikalbum av Lisa Rydberg, utgivet 2001 av Sonet Records. På skivan medverkar även Gunnar Idenstam, Björn Ståbi, Anders Bjernulf, Anders Nygårds, Mikael Marin och Mikael Samuelsson.

Skivan ingick i en svensk folkmusikserie som Sonet Records gav ut. Albumet var nummer 29 i ordningen som gavs ut på CD i Sonets folkmusikserie. På skivan förekom även en outgiven inspelning med Pål Olle. Låten, "Säbb Inger's Bridal Waltz", är skriven av Pål Olle själv och troligen inspelad i hans hem, 1975.

Låtlista
Alla låtar är traditionella om inget annat anges.
"Pål Astrid's skänklåt by Pål Olle"
Lisa Rydberg — fiol & Gunnar Idenstam — tramporgel
"Bridal Polska after Lars Törnlund"
Lisa Rydberg — fiol & Gunnar Idenstam — tramporgel
"Dal Jerk's skänklåt after Perols Gudmund"
Lisa Rydberg & Anders Nygårds — fiol
"'Lyckönskan' after Otto Dahlqvist, Gamla Karleby"
Mikael Samuelsson — sång, Mikael Marin — viola & Lisa Rydberg — fiol
"Leksand's skänklåt after Knis Karl Aronsson"
Lisa Rydberg — fiol & Gunnar Idenstam — tramporgel
"Maria's Bridal Polska by Pers Hans Olsson"
Lisa Rydberg — fiol
"Mora Later Bride's Tune after Hins Anders (Frost Anders Ersson)"
Lisa Rydberg — fiol & Gunnar Idenstam — tramporgel
"Bridal Polska after Minu Per"
Björn Ståbi & Lisa Rydberg — fiol
"Grins Hans' Jässpôdspolska after Petters Erik Eriksson"
Lisa Rydberg — fiol & Gunnar Idenstam — tramporgel
"Bingsjö Long Dance, after Pekkos Per"
Lisa Rydberg & Anders Bjernulf — fiol
"Bytt Lasse's Bridal March after Hultkläppen"
Lisa Rydberg — fiol & Gunnar Idenstam — tramporgel
"Brudhisslåt after Perols Gudmund"
Lisa Rydberg & Anders Bjernulf — fiol
"Östbjörka Bridal Tune by Pers Hans Olsson"
Lisa Rydberg — fiol & Gunnar Idenstam — tramporgel
"Långt jässpôd på bârgom after Pers Erik Olsson"
Lisa Rydberg & Anders Nygårds — fiol
"Bridal March after Ekor Anders"
Lisa Rydberg — fiol & Gunnar Idenstam — tramporgel
"Brudhisslåt after Gössa Anders"
Björn Ståbi — fiol
"Bridal Polska after Tulpans Anders"
Lisa Rydberg — fiol & Gunnar Idenstam — tramporgel
"Bengt and Kajsa's Wedding March by Björn Ståbi and Pers Hans"
Björn Ståbi & Lisa Rydberg — fiol
"Älvdalen's Bridal March after S. J. Larsson"
Lisa Rydberg — fiol & Gunnar Idenstam — tramporgel
"Sammeles Anna's Bridal Polska by Hans Dalfors after Pål Olle"
Lisa Rydberg — fiol & Gunnar Idenstam — tramporgel
"Säbb Inger's Bridal Waltz by Pål Olle"
Pål Olle — fiol
Total tid: 59:28 
Arrangemang:
Gunnar Idenstam & Lisa Rydberg (1-2, 5, 7, 9, 11, 13, 15, 17, 19-20)
Lisa Rydberg (4)

Medverkande
Lisa Rydberg — fiol
Gunnar Idenstam — tramporgel
Björn Ståbi — fiol
Anders Bjernulf — fiol
Anders Nygårds — fiol
Mikael Marin — viola
Pål Olle — fiol
Mikael Samuelsson — sång

Externa länkar
Lisa Rydbergs webbplats

Musikalbum 2001
Svenska debutalbum
Album ur Sonets folkmusikserie
Folkmusikalbum från Dalarna
Tadaaki Hayashi

Hayashi Tadaaki eller med västerländsk namnordning Tadaaki Hayashi, född 1920, är en japansk före detta bordtennisspelare och världsmästare i dubbel.

Han spelade sitt enda VM 1952. Han vann då herrdubbeln tillsammans med Norizaku Fujii över det engelska paret Richard Bergmann/ Johnny Leach (som tillsammans hade 10 VM-guld) med 3-2 i sett efter att ha legat under med 2-0.

Under sin karriär tog han 2 medaljer i bordtennis-VM, 1 guld och 1 brons.

Meriter 
Bordtennis VM
 1952 i Bombay
 1:a plats dubbel (med Norizaku Fujii)
 3:e plats med det japanska laget

 Asian Championship TTFA
 1952 i Singapore
 3:e plats dubbel (med Keisuke Tsunoda)
 2:a plats med det japanska laget
 1953 i Tokyo
 3:e plats dubbel 
 2:a plats mixed dubbel (med Tomie Nishimura)

Källor 
 Tadaki Hayashi i ITTFs - Databank
 Svenska Bordtennisförbundets webbplats

Externa länkar 
 ITTF.com

Japanska bordtennisspelare
Världsmästare i bordtennis
Män
WP:Projekt Japan
Samvetsvägran

Samvetsvägran betyder vägran att delta i en verksamhet (normalt en verksamhet som är obligatorisk) utifrån uppfattningen att verksamheten är fel enligt de egna etiska uppfattningarna, "det egna samvetet". I de flesta fall används termen om vapenvägran, oftast i den mer specifika innebörden värnpliktsvägran.

Se även 
 Skattevägrare 
 Vapenvägran
 Samvetsfrihet

Icke-våld
Protesttaktiker
Samvete
Tjutaryd

Tjutaryd är en mindre by i Värnamo kommun, Jönköpings län, belägen norr om Åminne och med den tidigare Skåne-Smålands Järnväg och sjön Vidöstern i öster. Byn består i stort sett av tre gårdar som alltid varit självständiga. 

Tjutaryd är ensamt om sitt namn i Sverige. Namnets efterled -ryd betecknar likt -red, -röd och -rödje ett område där mark brutits eller röjts. 

C. M. Rosenberg beskriver 1883 Tjutaryd i sitt 'Geografiskt-Statistiskt Handlexikon över Sverige': By med såg i Vernamo sn, Östbo hd, Jönköpings län, s. v. om köpingen (Värnamo) vid sjön Vidöstern. 

Byn ligger i ett öppet odlingslandskap som sannolikt var bebyggt redan i forntiden. Här finns ”Tjute stenar”, två drygt meterhöga resta stenar, som möjligen är del av en hällkista, en grav från mellanstenåldern. 

Fallhöjden i den lilla Tjutarydsbäcken utnyttjades tidigt för kvarndrift. Här fanns också den såg, som likt kvarnen tillhörde Tjutarydsgården Tjutaryd 2:2. En målning av Arvid Lindoff från 1911 visar hur anläggningarna såg ut, den förvaras på gården.

De förment "sentida hällristningar" som finns i trakten, är utförda av dess ungdomar med hjälp av hackor lånade från kvarnen. De har registrerats med denna anmärkning, enligt Tjutarydsbon Albert Jonsson (1920-2011), en av de medverkande ristarna.

Källor
Värt att värna – Värnamo socken

Orter i Värnamo kommun
Fiat 500 (olika betydelser)

Fiat 500 är ett modellnamn som använts på flera bilar från Fiat:
 Fiat 500 "Topolino": tillverkad mellan 1936 och 1955.
 Fiat Nuova 500: tillverkad mellan 1957 och 1975.
 Fiat Cinquecento: tillverkad mellan 1991 och 1998.
 Fiat 500: tillverkad sedan 2007.
 Fiat 500L: tillverkad mellan 2012 och 2022.
 Fiat 500X: tillverkad sedan 2014.
 Fiat 500e: elbil tillverkad sedan 2020.
Fiat 500 (2007)

Fiat 500 är en personbil, tillverkad av den italienska biltillverkaren Fiat sedan 2007.

Fiat lanserade i augusti 2007 en ny 500-modell. Den är utvecklad av Fiats Centro Stile och bygger på plattformen från Fiat Panda, som även delas med nya Ford Ka. Tillverkningen sker i Fiatfabriken i Tychy i Polen. Från och med 2010 tillverkas bilen även i Toluca i Mexiko. Det är en kompakt tredörrarsbil, som är 355 cm lång, 165 cm bred, 149 cm hög och har ett axelavstånd på 230 cm. Det finns tre motoralternativ: två bensinmotorer och en dieselmotor. Minsta bensinmotorn och dieseln släpper ut mindre än 120 g koldioxid per kilometer och klassas därmed som miljöbil i Sverige.

Modellen klarade fem stjärnor i Euro NCAP:s krocktest i augusti 2007. Detta grundar sig på en stark struktur och mycket säkerhetsutrustning. Sju krockkuddar är standard.
Fiat 500 fick följande bedömning i Euro NCAP:s test;
 Vuxenskydd = 
 Barnskydd = 
 Fotgängarskydd = 

Fiat 500 utsågs till Årets bil i Europa 2008 och har blivit en försäljningssuccé i Europa. Från början planerades en produktion på 60 000 exemplar per år, men nu produceras ungefär det tredubbla.

400 exemplar av Fiat 500 skall under 2009 och 2010 konverteras till eldrift av ett västsvenskt företag. Fiat levererar bilarna utan motor, kylare, bensintank osv och företaget monterar en el-drivlina. I samband med offentliggörandet av detta nämndes att även Fiat Panda och Fiat Grande Punto kan komma att elkonverteras.

Se även 
Trofeo Abarth 500 Sweden

500
Årets bil
Framhjulsdrivna fordon