kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lhuître

Lhuître är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Ramerupt som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Lhuître  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Lhuître

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Trädgårdstrupial

Trädgårdstrupial (Icterus spurius) är en fågel i familjen trupialer inom ordningen tättingar. Den häckar i östra Nordamerika och delar av Mexiko. Vintertid flyttar den till Centralamerika och nordligaste Sydamerika.

Utseende och läten 
Trädgårdstrupialen är en liten (15–17 cm) och slank Icterus-trupial med kort stjärt och kort spetsig näbb. Hanen är svart på huvud, strupe och ovansida, medan den är mörkt kastanjebrun på undersidan, övergumpen och mellersta täckarna. Resten av vingarna är svarta med vita kanter på vingpennorna och ett smalt vitt vingband. Honan är genomgående grönaktig med grått på rygg och vingar och två tydliga vita vingband. Unga hanar är lik honan men har svart på strupe och tygel.

Sången består av en fyllig och livlig ramsa med stora tonkliv, avslutad med ett tydligt "pli titi zheeeer". Bland lätena hörd låga och mjuka "chut" och i flykten visslande "yeeep".

Utbredning och systematik 
Trädgårdstrupialen delas vanligen in i två underarter. Nominatformen häckar i södra Kanada (södra delarna av Saskatchewan och Manitoba samt sydostligaste Ontario, i större delen av östra USA (från North Dakota och Maine, lokalt västerut till nordöstra Montana och Colorado) och söderut i Mexiko till Jalisco, Michoacán och Hidalgo. Vintertid flyttar den till ett stort område från södra Mexiko, genom Centralamerika till Colombia och nordvästligaste Venezuela. Underarten fuertesi förekommer utmed Mexikos karibiska kust från södra Tamaulipas till södra Veracruz. Vissa behandlar denna som en egen art, Icterus fuertesi, baserat på frånvaro av tecken på att hybridisering där deras utbredningsområden möts. Vidare skiljer de sig åt något morfologiskt, desto mer i läten.

Levnadssätt 
Trädgårdstrupialen hittas i öppet skogslandskap och undviker tät skog. Den ses enstaka eller i smågrupper på jakt efter insekter och dess larver, frukt och nektar. Fågeln häckar april–juni i södra USA, senare längre norrut med äggläggning så sent som i juni i Manitoba.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen bedömer hotstatus för underarterna (eller arterna) var för sig, båda som livskraftiga.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Trupialer
Fåglar i neotropiska regionen
Lignières, Aube

Lignières är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Chaource som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Lignières  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Lignières

Referens: INSEE

Galleri

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Svartgumpad trupial

Svartgumpad trupial (Icterus wagleri) är en fågel i familjen trupialer som förekommer i Centralamerika.

Utseende och läte 
Svartgumpad trupial är en 20,5–23 cm lång praktfull fågel. Ovansidan är mestadels svart, inklusive huvud och nacke, liksom undergumpen som gett arten dess namn. På undersidan och mindre vingtäckarna är den orangegul. Näbben är relativt lång och något nedåtböjd. Könen är lika. Sången är inte särskilt musikalisk, en blandning av snabba melodier, kvitter samt nasala eller raspiga toner. Bland lätena hörs nasala "nye".

Utbredning och systematik 
Svartgumpad trupial delas in i två underarter med följande utbredning:
 Icterus wagleri castaneopectus – förekommer i torra ödemarker i nordvästra Mexiko (södra Sonora till norra Sinaloa och Chihuahua)
 Icterus wagleri wagleri – förekommer i höglandet i västra Mexiko (Sinaloa och Coahuila) till norra Nicaragua

Vissa bestånd flyttar vintertid till låglänta områden vid Stillahavskusten. Arten har tillfälligt påträffats i södra USA, med fynd av nominatformen i Texas och castaneopectus i Arizona.

Levnadssätt 
Svartgumpad trupial föredrar buskiga skogsmarker och halvöppna områden med höga häckar av blommande träd. Den kan också ses i kokosplantage utmed Stillahavskusten. Arten påträffas vanligen i par och lika mycket för sig som tillsammans med andra trupialer. Födan består av insekter och andra leddjur, men även frukt och nektar.

Häckning 
Fågeln häckar från juni till juli i södra Mexiko, i El Salvador från maj. Fågeln är troligen monogam och häckar enstaka, det vill säga inte i kolonier. Boet är en grund vagga vävd av växtfibrer som hängs lågt eller medelhögt i ett träd, ibland fastvävt på undersidan av ett palm- eller bananblad. I boet lägger den tre till fyra gräddvita ägg med mörkbruna och gulaktiga fläckar. Efter 34 dagar är ungarna flygga. Boet parasiteras ibland av bronskostare.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 500 000 till fem miljoner vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Johann Georg Wagler (1800-1832), tysk herpetolog och systematiker.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Trupialer
Fåglar i neotropiska regionen
Sammetstrupial

Sammetstrupial (Lampropsar tanagrinus) är en fågel i familjen trupialer inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Sammetstrupial placeras som enda art i släktet Lampropsar. Den delas in i fem underarter:
 Lampropsar tanagrinus tanagrinus – förekommer från sydöstra Colombia till östra Ecuador, norra Peru och västra Amazonas Brasilien
 Lampropsar tanagrinus guianensis – förekommer från tropiska norra Venezuela till nordvästra Guyana och norra Brasilien (Roraima)
 Lampropsar tanagrinus boliviensis – förekommer i norra Bolivia (längs övre Rio Beni)
 Lampropsar tanagrinus violaceus – förekommer i västra Brasilien (nordvästra Mato Grosso)
 Lampropsar tanagrinus macropterus – förekommer i västra Brasilien (övre Rio Juruá)

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

Trupialer
Fåglar i neotropiska regionen
Lignol-le-Château

Lignol-le-Château är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Bar-sur-Aube som ligger i arrondissementet Bar-sur-Aube. År  hade Lignol-le-Château  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Lignol-le-Château

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Lirey

Lirey är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Bouilly som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Lirey  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Lirey

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Tepuítrupial

Tepuítrupial (Macroagelaius imthurni) är en fågel i familjen trupialer inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Tepuítrupialen är en medelstor trupial. Adulta fåglar är helsvarta förutom gula fjädertofsar på bröstsidorna vid vingknogen. Ungfågeln är istället matt gråsvart, utan de gula fjädertofsarna. Bland lätena hörs olika gnisslinga och skrockande ljud, vissa mycket metalliska. Större epålettrupial har också gul och svart fjäderdräkt, men denna är gul på skuldrorna, ej vid vingknogen samt är kraftigare byggd och har tjockare näbb.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i tepuis från södra Venezuela till västra Guyana och norra Brasilien (Roraima). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Tepuítrupialen hittas i trädtaket i bergsskogar och utmed kanter av savann. Den drar fram i ljudliga grupper, födosökande bland blommor, lövfästen och i barkskrevor.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Trupialer
Fåglar i neotropiska regionen
Colombiatrupial

Colombiatrupial (Macroagelaius subalaris) är en starkt utrotningshotad fågel i familjen trupialer. Den är som namnet antyder endemisk för Colombia.

Utseende och läte 
Colombiatrupialen är en 30 cm lång, helsvart och långstjärtad medlem av familjen. Fjäderdräkten är matt blåsvart med kastanjefärgat vingfoder och likfärgade axillarer. Näbben är svart och konformad. Lätena är högst varierade, med olika sorters skrin, visslingar och andra ljud, som ett ringande "tirititiuu, tirititiuu, tirititiuu".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer lokalt i östra Anderna i nordöstra Colombia. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Colombiatrupialen har ett mycket litet utbredningsområde. Den tros vara beroende av ekskogar som är kraftigt fragmenterade och minskar i både omfång och kvalitet. IUCN kategoriserar arten som starkt hotad. Beståndet uppskattas till endast mellan 600 och 1700 vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Trupialer
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Colombia
Loches-sur-Ource

Loches-sur-Ource är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Essoyes som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Loches-sur-Ource  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Loches-sur-Ource

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Bronskostare

Bronskostare (Molothrus aeneus) är en förhållandevis liten huvudsakligen centralamerikansk trupial som liksom alla kostarar boparasiterar på andra fåglar.

Utseende och läten 
Hanen är en 20 centimeter lång fågel med en vikt på 68 gram. Fjäderdräkten är svart med grönbronsglans. Under häckningssäsongen är ögonen röda, resten av året bruna. Honan är tydligt mindre, endast 18,5 centimeter lång och väger 56 gram. Hennes fjäderdräkt är snarare mattsvart med brunt på nedre delen av buken och bruna ögon året runt. Ungfåglarna liknar honan men har gröna fjäderkanter.

Jämfört med brunhuvad kostare är den kraftigare, med relativt lång och kraftig näbb, kort stjärt och tjock hals. Det skallrande lätet liknar den brunhuvade kostaren, men sången är distinkt: en mjuk, stigande vissling som inleds och avslutas med dämpat gurglande eller rasslande ljud.

Utbredning och systematik 
Bronskostare delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Molothrus aeneus loyei – sydvästra USA, nordvästra Mexiko (Sonora, Chihuahua, Durango och Nayarit)
 Molothrus aeneus assimilis – sydvästra Mexiko (Jalisco till Colima, Guerrero, Puebla, Oaxaca, Chiapas)
 Molothrus aeneus aeneus – södra Texas till södra Mexiko, Yucatanhalvön och centrala Panama

Colombiakostare (M. armenti) behandlas ofta som underart till bronskostare.

Levnadssätt 
Bronskostaren hittas i jordbruksområden och buskmarker. Den födosöker i öppna områden, ofta i betesmarker när kor, på jakt efter frön och insekter, under häckningssäsongen även sniglar som kalciumkälla till äggskalen.

Häckning 
Liksom alla kostarar är denna art obligatorisk boparasit, det vill säga att den enbart lägger ägg i andra fåglars bon. Den unga kostaren matas av värdföräldrarna på deras egna ungars bekostnad. Bronskostaren parasiterar i Centralamerika på arter som glasögonbusksparv och vitkronad snårsparv. Ungarna utvecklas snabbt och lämnar boet efter tio till tolv dagar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Trupialer
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
La Loge-aux-Chèvres

La Loge-aux-Chèvres är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Vendeuvre-sur-Barse som ligger i arrondissementet Bar-sur-Aube. År  hade La Loge-aux-Chèvres  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen La Loge-aux-Chèvres

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
La Loge-Pomblin

La Loge-Pomblin är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Chaource som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade La Loge-Pomblin  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen La Loge-Pomblin

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Glanskostare

Glanskostare (Molothrus bonariensis) är en fågel i den amerikanska familjen trupialer inom ordningen tättingar. Fågeln har en vid utbredning från Västindien till Argentina och har även etablerat en population i Florida.

Utseende och läte 
Glanskostaren är en 17–21,5 cm trupial med enfärgad fjäderdräkt, glansigt svart hos hanen och rödbrun hos honan. Den skiljer sig från likartade brunhuvad kostare genom ha något längre stjärt, tunnare näbb och mer rundade vingar. Honan är generellt mörkare brun. Sången består av ljusa, gnissliga och bubblande serier, något ökande i hastighet och fallande i tonen. Den är mer varierad än sången hos brunhuvad kostare och aldrig gurglande. Lätet är ett skallrande ljud likt brunhuvad kostare.

Utbredning och systematik 
Glanskostare delas in i sju underarter med följande utbredning:
 Molothrus bonariensis minimus – Florida, Västindien, Trinidad and Tobago, samt i Guyanaregionen och norra Brasilien
 Molothrus bonariensis cabanisii– östra Costa Rica, Panama och västra Colombia
 Molothrus bonariensis venezuelensis – östra Colombia och norra Venezuela
 Molothrus bonariensis aequatorialis – sydvästra Colombia till västra Ecuador och Isla Puna
 Molothrus bonariensis occidentalis – sydvästligaste Ecuador (Loja), västra Peru och nordligaste Chile (Arica)
 Molothrus bonariensis riparius – östra Ecuador, östra Peru och Amazondalen i Brasilien österut till Óbidos i Pará
 Molothrus bonariensis bonariensis –  centrala och östra Brasilien söder om Amazonfloden söderut till östra Bolivia, Paraguay, Uruguay och Argentina (söderut till Chubut); även isolerat i Chile från Atacama till Aysén

Levnadssätt 
Glanskostare hittas i nästan alla öppna miljöer, men undviker obruten skog och täta skogsdungar. Födan består mestadels av insekter och frön. Fågeln häckar mellan mars och oktober i Puerto Rico, maj–september i Venezuela och september–februari i norra Argentina. Liksom alla kostarar är arten en boparasit.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Trupialer
Fåglar i neotropiska regionen
Jättekostare

Jättekostare (Molothrus oryzivorus) är en fågel i familjen trupialer inom ordningen tättingar.

Utseende 
Jättekostaren är som namnet avslöjar en mycket stor kostare, där hanen är avsevärt större än honan. Den tjocka nacken får huvudet att se litet ut. Näbben är mycket kraftig och spetsig. Ögonfärgen varierar, från röd i Centralamerika och gulaktig i delar av Sydamerika. F||lykten är kraftfull och direkt, med flaxande följt av glid.

Utbredning och systematik 
Jättekostare delas in i två underarter med följande utbredning:
 Molothrus oryzivorus impacifus – förekommer utmed sluttningen mot Karibien från södra Mexiko (södra Veracruz) till västra Panama
 Molothrus oryzivorus oryzivorus – förekommer från östra Panama till Bolivia, Paraguay, sydöstra Brasilien och nordöstra Argentina

Levnadssätt 
Jättekostaren hittas i tropiska låglänta områden. Den påträffas i skogsbryn, betesmarker, fruktträdgårdar och öppna gräsrika marker utmed floder, ofta i små grupper. Under häckningssäsongen ses den nära oropendolakolonier, i vars bon den lägger sina ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen fem till 50 miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Trupialer
Fåglar i neotropiska regionen
Les Loges-Margueron

Les Loges-Margueron är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Chaource som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Les Loges-Margueron  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Les Loges-Margueron

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Kozo Kuniba

Kozo Kuniba (国場コウゾウ Kuniba Kōzō), född den 8 juni 1960 i Osaka, är en  japansk utövare och instruktör av karate 8:e dan och fjärde Sōke för skolan Motobu-ha Karate-dō inom grundstilen Shitō-ryū.

Tidiga år 
Som son till Kuniba Shōgō påbörjade Kōzō sin karateträning vid 5 års ålder under sensei Tateishi Masao inom Motobu-ha Shitō-ryū. Han erövrade sitt svarta bälte shodan 1972 och nidan 1974 genom Seishin-kai. Efter att ha tävlat i japanska turneringar under 1972-73 avslutade han detta som champion vid 14 års ålder. Senare fick han erkännande som sandan av JKF, Japan Karate Federation 1978.

I USA 
Kuniba följde sin far, som 1983 hade flyttat till Portsmouth VA, USA. Han fick intensiv träning vid dennes amerikanska dōjō och inskolning för att kunna ta över verksamheten, där självförsvar hade blivit en integrerad del med den traditionella. 1991 erövrade han sin 5:e dangrad och blev erkänd som shihan.  

Faderns död redan 1992 ledde till att Kunio Tatsuno dök upp som den nye ordföranden, kaichō, för Seishin-kai och tog upp rollen som Soke för Motobu-ha Shitō-ryū Karate-dō. Tatsuno tilldelade Kuniba dennes rokudan 1996 och gav honom ansvar som stilledare för Seishin-kais internationella sektion. Tatsuno avled 1999, vilket ledde till att den separeration från Seishin-kai, som inletts efter faderns död, nu fullföljdes så att Seishin-kai övergick helt till arvingarna efter Tatsuno med följeslagare. Bröderna Kuniba bildade i stället formellt Nihon Karate-dō Kuniba Kai med Kōzō som kaichō och Nanadan. Denna stil hade redan tidigare gjort sig känd som Kuniba-kai och blev formellt erkänd av JKF.

Internationellt  
Kuniba har fortsatt faderns ansträngningar att ge Kuniba-kai en vidare internationell spridning, exempelvis till Indien och Storbritannien och Italien. Kuniba Kai International räknar numera bortåt 20 000 medlemmar i ett 20-tal länder. Vid 10-årsjubileet 2009 blev Kuniba befordrad till Hachidan och antog titeln Sosai. James Herndon övertog rollen som internationell kaichō och Hanshi.

Kuniba besökte Sverige i februari 2012, bland andra Wakajishi karateklubb på Södermalm i Stockholm, som tillhör stilorganisationerna Kuniba-kai International och Svenska Kuniba Kai.

Noter och referenser 

 James Herndon, Shihan; A Primer of Kuniba-ha Karate-do: The Style of Shogo Kuniba (1985); ny utgåva 2009.

Se även 
 Sanshin-kan
 Goshindo

Externa länkar 
 Kuniba Kai International
 Kozo Kuniba m fl, på Youtube.

Karate
Japanska kampsportare
Födda 1960
Levande personer
Män
WP:Projekt Japan
Skrikkostare

Skrikkostare (Molothrus rufoaxillaris) är en fågel i familjen trupialer inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från östra Bolivia till Paraguay, södra Brasilien, Uruguay och norra Argentina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Trupialer
Fåglar i neotropiska regionen
Longchamp-sur-Aujon

Longchamp-sur-Aujon är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Bar-sur-Aube som ligger i arrondissementet Bar-sur-Aube. År  hade Longchamp-sur-Aujon  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Longchamp-sur-Aujon

Referens: INSEE

Galleri

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Bromeliatrupial

Bromeliatrupial (Nesopsar nigerrimus) är en starkt utrotningshotad fågel i familjen trupialer som enbart förekommer på Jamaica.

Utseende och läten 
Bromeliatrupialen är en liten (18 cm), helsvart trupal med spetsig näbb och kort stjärt. Två likfärgade trupialer förekommer i dess utbredningsområde. Antillerbåtstjärten är större, med längre, kluven stjärt och ljust öga, medan glanskostaren har kortare och mer konformad näbb och ses i större utsträckning på marken. Lätet beskrivs i engelsk litteratur som ett högljutt, väsande "zwheezoo-whezoo whe", men även ett "check " kan höras.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i regnskogar på Jamaica. Den placeras som enda art i släktet Nesopsar.

Status 
Bromeliatrupialen är begränsad till en mycket fragmenterad levnadsmiljö. Utbredningsområdeet är mycket litet och minskar i omfång på grund av habitatförlust orsakat av bauxitutvinning, jordbrukets expandering och kolindustrin. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som starkt hotad. Beståndet uppskattas till mellan 1500 och 7000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Trupialer
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Jamaica
Longeville-sur-Mogne

Longeville-sur-Mogne är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Bouilly som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Longeville-sur-Mogne  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Longeville-sur-Mogne

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Bandstjärtskasik

Bandstjärtskasik (Cacicus latirostris) är en fågel i familjen trupialer inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från tropiska sydöstra Colombia till nordöstra Peru och allra västligaste Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare placerades den som ensam art i Ocyalus men inkluderas numera i Cacicus.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Trupialer
Fåglar i neotropiska regionen
Longpré-le-Sec

Longpré-le-Sec är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Essoyes som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Longpré-le-Sec  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Longpré-le-Sec

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube