kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Halsbandstangara

Halsbandstangara (Iridophanes pulcherrimus) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Halsbandstangaran är en relativt liten tangara med lång och smal näbb. Hanen är färgglad med svart ovansida avbruten av ett gyllene halsband i nacken, ljusblå undersida och en blå strimma på vingen. Honan är mycket mer anspråkslöst färgad, med gråaktigt ansikte, bara en antydan till guldgult halsband, blå eller grön ton på vingarna samt röda ögon.

Utbredning och systematik 
Halsbandstangara placeras som enda art i släktet Iridophanes. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Iridophanes pulcherrimus pulcherrimus – förekommer i Andernas östsluttning i Colombia till östra Ecuador och östra Peru
 Iridophanes pulcherrimus aureinucha – förekommer i subtropiska västra Ecuador

Levnadssätt 
Halsbandstangaran hittas i högt belägna molnskogar. Där födosöker den i de mellersta och övre skikten. Den slår ofta följe med artblandade flockar och kan i vissa områden besöka fågelmatningar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Gulstrupig tangara

Gulstrupig tangara (Iridosornis analis) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna i sydöstra Colombia, Ecuador och sydöstra Peru (Puno). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Kanelbukig tangara

Kanelbukig tangara (Iridosornis jelskii) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Kanelbukig tangara är en relativt stor och mycket vacker tangara. Ovansidan är mörkblå, undersidan roströd. Huvudet är svart med en lysande gul huva.

Utbredning och systematik 
Kanelbukig tangara förekommer i Anderna i Peru och delas in i två underarter med följande utbredning:
 jelskii – La Libertad i Junín
 bolivianus – sydöstra Peru (Cusco) till västra Bolivia (La Paz)

Levnadssätt 
Kanelbukig tangara bebor elfinskogar och fuktiga buskmarker kring och över trädgränsen. Där ses den ofta i artblandade flockar med blomsterborrare och andra tangaror.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Konstanty Roman Jelski (1837-1896), polsk zoolog, upptäcktsresande och samlare av specimen.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Purpurryggig tangara

Purpurryggig tangara (Iridosornis porphyrocephalus) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i fuktiga områden i västra Anderna i Colombia och nordvästra Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Guldbandad tangara

Guldbandad tangara (Iridosornis reinhardti) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Andernas östsluttning i Peru (södra Amazonas till Cusco). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den danske zoologen Johannes Theodor Reinhardt (1816–1882).

Noter

Externa länkar 

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Gyllenkronad tangara

Gyllenkronad tangara (Iridosornis rufivertex) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Gyllenkronad tangara är en metadels mörkt koboltblå fågel, med svart huvud och gyllengul hjässa. I större delen av utbredningsområdet har den även rostfärgade undre stjärttäckare.

Utbredning och systematik 
Gyllenkronad tangara förekommer i Anderna från Colombia till östra Peru. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Iridosornis rufivertex caeruleoventris – västra och centrala Anderna i nordvästra Colombia
 Iridosornis rufivertex ignicapillus – västra och centrala Anderna i sydvästra Colombia
 Iridosornis rufivertex rufivertex – östra Anderna i Colombia, sydvästra Venezuela, östra Ecuador, östra Peru
 Iridosornis rufivertex subsimilis – västra Andernas västsluttning i Ecuador

Levnadssätt 
Gyllenkronad tangara hittas i Andernas tempererade zon där den är ovanlig. Den ses enstaka eller i par i bergskogars undervegetation och buskiga skogsbryn upp till trädgränsen. Ibland slår den följe med kringvandrande artblandade flockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Rödnäbbad falsktangara

Rödnäbbad falsktangara (Lamprospiza melanoleuca) är en fågel i den nyskapade familjen falsktangaror inom ordningen tättingar. Den förekommer i regnskog i Amazonområdet i Sydamerika. Arten minskar i antal, men beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Rödnäbbad falsktangara är en karakteristisk fågel med svartvit fjäderdräkt och röd näbb. Bland lätena hörs en blandning av böjda och musikaliska dubbla toner.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i  Amazonområdet i Brasilien, intilliggande norra Bolivia, östra Peru och Guyanaregionen. Arten placeras som enda art i släktet Lamprospiza och behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Traditionellt har den okontroversiellt placerats i familjen tangaror (Thraupidae). DNA-studier pekar dock på att den tillsammans med släktet Mitrospingus samt Orthogonys chloricterus utgör en egen utvecklingslinje, systergrupp till både tangaror och kardinaler, och förs allt oftare till den egna familjen Mitrospingidae. Därför har också dessa arter fått nytilldelat svenskt gruppnamn, falsktangaror.

Levnadssätt 
Rödnäbbad falsktangara hittas i de övre skikten av högvuxen regnskog. Där ses den alltid i flockar om fyra till tio individer, ljudligt förflyttande från ett träd till nästa. Den kan sitta på exponerade grenar, men stannar sällan på ett och samma ställe en längre stund. Fågeln ses ofta med andra arter, men tenderar att hålla sig i utkanten av artblandade flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falsktangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Mayatangara

Mayatangara (Lanio aurantius) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Hane mayatangara är en färgglatt mönstrad fågel i svart och gult. Den liknar Icterus-gyllingar, men har kraftigare näbb. Honan är mycket mer färglös, med gråaktigt huvud.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i låglänta områden utmed Karibiska havet från sydöstra Mexiko till nordvästra Honduras. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Mayatangaran är en ovanlig fågel i fuktiga städsegröna skogar i tropiska lågländer. Den ses enstaka eller i par, vanligen sittande tyst och upprätt inne i skogens mellersta och övre skikt. Fågeln deltar ofta i kringvandrande artblandade flockar där den har en vaktande roll och varnar högljutt när en rovfågel eller någon annan predator närmar sig.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Orangebröstad tangara

Orangebröstad tangara (Lanio fulvus) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Hane orangebröstad tangara är en brandgul fågel med svart på huvud och vingar, lite påminnande om en Icterus-trupial. Honan är mer färglös och kan lätt förväxlas med andra arter, men kännetäcknas av mörkare ockrafärgad buk och övergump samt krokförsedd näbb. Arten är ganska ljudlig och låter höra både ett upprepat "cheer" och ett plötsligt skallrande läte.

Utbredning och systematik 
Orangebröstad tangara förekommer i norra Sydamerika. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Lanio fulvus peruvianus – förekommer från södra Colombia (öster om Anderna) till östra Ecuador och nordöstra Peru
 Lanio fulvus fulvus – förekommer i södra Venezuelas gräns mot Guyana och norra Amazonområdet i Brasilien

Levnadssätt 
Ockrabröstad tangara bebor regnskog i låglänta områden och lägre bergstrakter. Den ses nästan alltid i stora kringvandrande artblandade flockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Vitbröstad tangara

Vitbröstad tangara (Lanio leucothorax) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Vitstrupig tangara förekommer i Centralamerika och delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 leucothorax – ostligaste Honduras till östra Nicaragua och östra Costa Rica
 reversus – nordvästra Costa Rica, på Nicoyahalvön, i Puntarenas och Las Agujas
 melanopygius – sydvästra Costa Rica och på Stillahavssluttningen i västra Panama
 ictus – Almirante Bay i nordvästligaste Panama

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Bildgalleri

Noter

Externa länkar 

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Vitvingad tangara

För fågelarten Piranga leucoptera, se vitbandad tangara.

Vitvingad tangara (Lanio versicolor) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar. 

 Utseende och läte 
Vitvingad tangara är en stor medlem av familjen med skilda dräkter mellan könen. Hanen är bjärt gul med svart på huvud, vingar och stjärt. På vingen syns också en stor vit vingfläck som gett arten dess namn. Honan är genomgående gul med mer färglöst olivgrått på huvud, vingar och stjärt. Lätena består av en serie vassa och stigande "bree?"

 Utbredning och systematik 
Vitvingad tangara delas in i två underarter med följande utbredning:
 Lanio versicolor versicolor – förekommer i östra Peru (söder om Marañónfloden) till norra Bolivia och västra Brasilien
 Lanio versicolor parvus'' – förekommer i södra Amazonområdet i Brasilien och norra Mato Grosso

Levnadssätt 
Vitvingad tangara hittas i låglänt regnskog och ses där högt i trädtaket. Den påträffas i par i artblandade flockar där den ofta intar en ledarroll.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Svartmaskad falsktangara

Svartmaskad falsktangara (Mitrospingus cassinii) är en fågel i den nyskapade familjen falsktangaror.

Utseende och läte 
Svartmaskad falsktangara är en 18 cm lång tätting med drag av både tangara och trupial. Näbben är rätt lång, slank och konformad och i ansiktet syns karakteristiskt korta och stela fjädrar. Ovansidan är svart förutom gult på hjässa och nacke, undersidan smutsgul. Ögat är tydligt gråvitt. Den är en högljudd fågel som konstant avger olika hårda och tjattrande läten.

Utbredning och systematik 
Svartmaskad falsktangara delas in i två underarter med följande utbredning:
 Mitrospingus cassinii costaricensis - förekommer i karibiska låglandet i östra Costa Rica och västligaste Panama
 Mitrospingus cassinii cassinii - förekommer i tropiska östra Panama till västra Colombia och västra Ecuador

Familjetillhörighet 
Traditionellt har arten okontroversiellt placerats i familjen tangaror (Thraupidae). DNA-studier pekar dock på att släktet Mitrospingus tillsammans med Lamprospiza melanoleuca och Orthogonys chloricterus utgör en egen utvecklingslinje, systergrupp till både tangaror och kardinaler, och förs allt oftare till den egna familjen Mitrospingidae. Därför har också dessa arter fått nytilldelat svenskt gruppnamn, falsktangaror.

Levnadssätt 
Svartmaskade falsktangarorna hittas i olika sorters skogsbryn med snårig undervegetation, allra helst intill rinnande vattendrag. Den ses nästan alltid långt ner i tät vegetation, i högljudda artrena flockar. Under födosök snärter den till med vingar och stjärt.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer. Den beskrivs som rätt vanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den amerikanske ornitologen John Cassin (1813–1869). På svenska kallades arten tidigare svartmaskad tangara, men har justerats för att korrekt återspegla dess släktskap.

Referenser

Externa länkar

 cassinii Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Falsktangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Gråmaskad falsktangara

Gråmaskad falsktangara (Mitrospingus oleagineus) är en fågel i den nyskapade familjen falsktangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Svartmaskad falsktangara är en 18 cm lång tätting med drag av både tangara och trupial. Fjäderdräkten är mestadels koppargrön, i solljus ibland mot gult, med kontrasterande grått på ansikte och strupe. Den rätt kraftiga näbben är silvergrå. Vanligaste lätet är ett obehagligt ljust skri, som om fågeln skulle ha strypts.

Utbredning och systematik 
Gråmaskad falsktangara delas in i två underarter:
 Mitrospingus oleagineus obscuripectus – förekommer i sydöstra Venezuela (Gran Sabana) och nordligaste Brasilien (Uei-Tepui)
 Mitrospingus oleagineus oleagineus – förekommer i tepuis i sydöstra Venezuela (berget Roraima) och angränsande Guyana

Familjetillhörighet 
Traditionellt har arten okontroversiellt placerats i familjen tangaror (Thraupidae). DNA-studier  pekar dock på att släktet Mitrospingus tillsammans med Lamprospiza melanoleuca och Orthogonys chloricterus utgör en egen utvecklingslinje, systergrupp till både tangaror och kardinaler, och förs allt oftare till den egna familjen Mitrospingidae. Därför har också dessa arter fått nytilldelat svenskt gruppnamn, falsktangaror.

Levnadssätt 
Gråmaskad falsktangara hittas i trädtaket i bergsskogar, vanligen över 800 meters höjd. Där påträffas den ofta i grupper som rör sig genom vegetationen och fruktbärande träd.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Tygeltangara

Tygeltangara (Nemosia pileata) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Tygeltangaran är en liten medlem av familjen. Hanen har gult öga kontrasterande med svart huva och vit panna. I övrigt är den mestadels grå ovan och vit under. Honan är mattare i färgerna, saknar den svarta hjässan och har en tvåfärgad näbb, ej svart som hos hanen.

Utbredning och systematik 
Tygeltangara förekommer i stora delar av norra och östra Sydamerika. Den delas in i sex underarter med följande utbredning:
 Nemosia pileata hypoleuca – karibiska norra kusten i Colombia och norra Venezuela
 Nemosia pileata surinamensis – Guyana och Surinam
 Nemosia pileata pileata – nordöstra Franska Guyana, Amazonområdet i Brasilien och nordligaste Bolivia
 Nemosia pileata interna – norra Brasilien (övre Rio Branco och nedre Rio Negro)
 Nemosia pileata nana – tropiska Amazonas i nordöstra Peru och angränsande västra Brasilien
 Nemosia pileata caerulea – östra Bolivia till Paraguay, östra och södra Brasilien och norra Argentina

Levnadssätt 
Tygeltangaran hittas i halvöppna skogar, savann och betesmarker med spridda träd. Den ses ofta i flockar tillsammans med andra arter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Rubinstrupig tangara

Rubinstrupig tangara (Nemosia rourei) är en akut utrotningshotad fågel i familjen tangaror som enbart förekommer i sydöstra Brasilien.

Utseende och läten 
Rubinstrupig tangara är en 14 cm lång fågel med iögonfallande fjäderdräkt. Den silvervita hjässan övergår till grått på resten av ovansidan, medan vingar och stjärt är svarta. På huvudet syns även svart panna, bred svart ögonmask samt lysande röd strupe och haka. I övrigt är undersidan vit. Ögat är orangeaktigt och benen skära. Sången beskrivs som en komplex serie av tunna melodier, medan lätet består av dubbla visslingar.

Utbredning och status 
Rubinstrupig tangara förekommer endast i sydöstra Brasilien, där den återupptäcktes efter 47 års frånvaro i Espírito Santo. IUCN kategoriserar arten som akut hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Jean de Roure, en fransk upptäcktsresade i Brasilien.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Varfågeltangara

Varfågeltangara (Neothraupis fasciata) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från östra Bolivia till nordöstra Paraguay och östra och södra Brasilien. Den placeras som enda art i släktet Neothraupis.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Referenser

Externa länkar 

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Pardusko

Pardusko (Nephelornis oneilli) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna i centrala Peru (San Martín, La Libertad och Huánuco). Den placeras som enda art i släktet Nephelornis.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Puertoricotangara

Puertoricotangara (Nesospingus speculiferus) är en säregen västindisk tätting som numera oftast placeras i den egna familjen Nesospingidae.

Utseende 
Puertoricotangaran är en medelstor tätting med en kroppslängd på 18-20 centimeter. Båda könen är generellt olivbruna ovan och blekgrå eller vita under. Den vuxna fågeln har lätta sotstrimmor på bröstet, vit strupe, en tydlig vit fläck på vingen samt mörk hätta och mörkt ansikte som döljer ögonen. Undergumpen är blekt gulbrun. Hanen har svart övre näbbhalva och vit undre, medan honan har en helsvart näbb. Ungfåglarna liknar sina föräldrar men är brunaktiga under och saknar vingfläcken

Utbredning och systematik 
Arten förekommer som namnet avslöjar endast i höglänta områden på ön Puerto Rico, där den förekommer i bergsskogar på mellan 300 och 1350 meters höjd, koncentrerad kring östra och västra sidan av den centrala bergsryggen på ön. Avskogning har lett till att utbredningsområdet fragmenterats.

Familjetillhörighet 
Fram tills nyligen placerades den i familjen tangaror (Thraupidae). DNA-studier visar dock den utgör en egen utvecklingslinje nära släkt tillsammans med likaledes karibiska och tidigare tangarorna i Spindalis, Phaenicophilus och troligen Calyptophilus, men även Microligea palustris och Xenoligea montana, två arter som tidigare ansetts vara skogssångare. Denna grupp står närmare skogssångare och trupialer än tangaror. 

Inom gruppen är de olika utvecklingslinjerna relativt gamla, där Nesospingus skilde sig från närmaste släktingen Spindalis för nio miljoner år sedan. Det gör att den numera oftast lyfts ut i en egen familj, Nesospingidae. Andra behandlar hela gruppen, utom Calyptophilus, som en enda familj, Phaenicophilidae.

Levnadssätt 
Puertoricotangaran tar nattkvist kollektivt i stora stånd med bambu eller i palmer. De utgör ofta kärnan i blandade artflockar, framför allt vintertid när flyttfåglar från norr tillkommer. Under häckningstid är de mycket territoriella och försvarar sina revir.

Föda 
Fågeln lever främst av ryggradslösa djur och frukt. Den har också setts inta ödlor och fågelungar, men huvuddelen av födan består av spindlar, insekter, hundrafotingar, sniglar, och olika sorters frukt, (ofta från Cecropia och Clusia) samt trädgrodor av släktet Eleutherodactylus.

Häckning 
Arten häckar från januari till slutet av juli, även om häckning har konstaterats under andra delar av året. Det skålformade boet placeras längst ut på en gren två till tio meter upp. Honan lägger två till tre vita ägg med röbruna fläckar.

Status och hot 
Puertoricotangaran har ett litet utbredningsområde. Till följd av orkanerna Irma och Maria 2017 har habitatförlusten ökat och beståndet minskat kraftigt. Risken finns att den kan minska än mer i antal efter framtida orkaner. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som sårbar (VU).

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fågelfamiljer
Fåglar i neotropiska regionen
Bruntangara

Bruntangara (Orchesticus abeillei) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i sydöstra Brasilien (södra Bahia och Minas Gerais i Paraná). Den placeras som enda art i släktet Orchesticus.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Jättekägelnäbb

Jättekägelnäbb (Conirostrum binghami) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i polylepisskogar i södra Colombia till västra Bolivia. Tidigare placerades den som ensam art i släktet Oreomanes (då med artepitetet fraseri), men DNA-studier visar att arten är inbäddad i släktet Conirostrum.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Referenser

Externa länkar

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Olivgrön falsktangara

Olivgrön falsktangara (Orthogonys chloricterus) är en fågel i den nyskapade familjen falsktangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Olivgrön falsktangara är en stor tangaraliknande fågel med olivgrön ovansida och gulaktig undersida. Både näbb och ögon är mörka. Den korta sången består av ett högljutt "sreee".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i skogar på bergstrakter i sydöstra Brasilien (Espírito Santo till Santa Catarina). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktskap 
Arten placeras som enda art i släktet Lamprospiza. Traditionellt har den okontroversiellt placerats i familjen tangaror (Thraupidae). DNA-studier pekar dock på att den tillsammans med släktet Mitrospingus och Lamprospiza melanoleuca utgör en egen utvecklingslinje, systergrupp till både tangaror och kardinaler, och förs allt oftare till den egna familjen Mitrospingidae. Därför har också dessa arter fått nytilldelat svenskt gruppnamn, falsktangaror.

Levnadssätt 
Olivgrön falsktangara hittas i trädtaket i bergsskog och i skogsbryn i kustnära bergstrakter. Arten är mycket social och samlas i grupper med upp till 20 individer. Den besöker ofta matningar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falsktangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien