kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bror Chronander

Bror Chronander, född 10 december 1880 i Ystad, död 1964 i Malmö, var en svensk konstnär.

Liv och verk 
Bror Chronander växte upp i Karlstad, där han blev student 1898. År 1900 började han studera för Richard Bergh vid Konstnärsförbundets skola och 1903 för Carl Wilhelmson vid Valands konstskola samt i utlandet. Från 1904 till största delen verksam i Göteborg, ursprungligen som målare, därefter som skulptör med bland andra Auguste Rodin och belgaren Constantin Meunier som förebilder. Vid sidan av fantasibetonat symbolistiska skulpturer av ordspråksliknande karaktär modellerade han porträttbyster. Från 1930-talet övergick han alltmer till enbart porträtteckning. Han har signerat bortåt 2000 porträtteckningar. "De bästa är av god konstnärlig kvalitet och förtjänar särskilt erkännande för den säkra karaktäriseringsförmågan."

Offentliga verk i urval
 Fiolspelaren, placerad på Göteborgs konserthus vid Heden (skulpturen förstördes vid en brand 1930)  
 Arbetarhuvud för Göteborgs Handels- och Sjöfartstidnings byggnad
 Flaggmaster (1932) Gustav Adolfs torg, Göteborg
 Pojken och Delfinen (1933), Stadsparken i Borås
 Pojken och Sköldpaddan (1945), i kvarteret Rundeln i stadsdelen Göta i Borås
 Peter Wieselgren (1910), byst i granit, Domkyrkan i Göteborg 
 Wilhelm Stenhammar (1934), byst i vit marmor, Göteborgs konserthus, Stenhammarsalens foajé 
 Tor Mann (1935), byst i Göteborgs konserthus
 Danserska, snidad träfigur, Göteborgs konstmuseum 
 Etsningen av professor Axel Romdahl, Göteborgs konstmuseum

Chronander är representerad vid Kalmar konstmuseum.

Källor

Noter

Litteratur
 Kjell Hjern: Göteborgsstråk: en bok om målare och poeter (Zindermans, 1976)

Externa länkar 

 
Födda 1880
Avlidna 1964
Män
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska illustratörer
Svenska målare under 1900-talet
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Svenska tecknare under 1900-talet
Les Escaldes

Les Escaldes (katalanskt uttal: , lokalt: ) eller Escaldes är en stad i kommunen Escaldes-Engordany i Andorra. Staden ligger nära landets huvudstad Andorra la Vella. Staden hade 16 387 invånare år 2008, vilket gör staden till Andorras näst största, efter huvudstaden Andorra la Vella.

Referenser

Noter 

Andorras geografi
Girls! Girls! Girls!

Girls! Girls! Girls! är en amerikansk långfilm från 1962 i regi av Norman Taurog, med Elvis Presley, Stella Stevens, Jeremy Slate och Laurel Goodwin i rollerna.

Handling 
Elvis spelar i denna film en fiskare som blir utan sitt hem då ägaren av båten, som även Elvis bor på, behöver sälja den på grund av att de ska flytta, då frun blivit sjuk. Båten har Elvis rollfigur Ross Carpenter byggt med sin far men båten såldes då fadern dog. Elvis vill ha tillbaka båten och det uppstår tvister med den nya ägaren och mitt i alltihop står den rika kvinnan Laurel Dodge som vill betala båten och vinna Elvis hjärta.

Rollista

Utmärkelser 
Filmen nominerades till en Golden Globe för bästa Musikal 1963,

Externa länkar

Amerikanska komedifilmer
Amerikanska musikalfilmer
Filmer 1962
Engelskspråkiga filmer
Elvis Presley
Martin Lembke

Christian Bengt Martin Lembke, född den 5 juli 1900 i Stenbrohults församling, Kronobergs län, död den 30 april 2000 i Lunds domkyrkoförsamling, Lund
, var en svensk jurist och borgmästare i Lund.

Martin Lembke var son till lantbrukaren Gustaf Lembke och Edla Ericsson. Han avlade studentexamen vid Katedralskolan och studerade därefter juridik vid Lunds universitet där han blev juris kandidat 1922. Hans juridiska bana gjorde honom sedermera till assessor i Göta hovrätt 1933, tillförordnad revisionssekreterare 1936 och hovrättsråd samma år. Vid sidan av sina tjänster inom domstolsväsendet hade han även ett flertal uppdrag inom finansdepartementet. Sålunda var han 1934-1938 knuten dit för utredningsuppdrag och blev byråchef för rättsavdelningen i samma departement 1938, vilket han var till 1941. Han var vidare Sveriges ombud vid internationella skatteavtalsförhandlingar med Ungern, Norge och Tyskland 1935-1939, sekreterare i 1936 års skattekommitté och ledamot av 1941 års familjebeskattningssakkunniga.

Sistnämnda år sökte och erhöll Lembke borgmästareämbetet i Lund, en post på vilken han förblev till sin pensionering 1967. Under denna tid hade han även uppdrag i bland annat hyresnämnden i Lund (från 1945), Malmö poliskollegium (1950-1961) och utskrivningsnämnden vid Sankt Lars sjukhus (från 1953).

Åter i Lund odlade Lembke även ett långvarigt engagemang inom stadens Knutsgille, i vilket han inträdde 1943, blev sekreterare 1951, vice stolsbroder 1953 och stolsbroder från 1958 till 1971. Som sådan fick han, efter åldermannen, professor Karl Gustav Ljunggrens plötsliga död strax före gilleshögtiden 1967 rycka in som ledare för densamma. Hans gilles- och yrkesbroder, lagmannen Anders Bruzelius, har beskrivit Lembke som "skicklig, ansvarsmedveten och klartänkt".

Martin Lembke gifte sig första gången 1930 med Elin Johansson (1904-1935), men blev änkling efter endast fem års äktenskap. Två år senare, 1937, gifte han om sig med danskan Grete Normann (1910-?). Han fick två barn i det första äktenskapet och ett i det andra.

Källor
 Anders Bruzelius: "Martin Lembke in memoriam" i Knutsposten nr 2 2000
 Paul Harnesk (red.): Vem är Vem? Skånedelen (Örebro 1948)
 Åke Davidsson (red.): Vem är Vem? Skåne, Halland, Blekinge (Örebro 1966) 
 Sten Lagerström (red.): Vem är det - Svensk biografisk handbok 1969 (Stockholm 1968)

Noter 

Lunds borgmästare
Alumner från Lunds universitet
Personer från Stenbrohults socken
Födda 1900
Avlidna 2000
Män
Registreringsskyltar i Georgien

Registreringsskyltar i Georgien består av tre bokstäver, ett bindestreck och tre siffror (till exempel ABC-123), i svart mot en vit bakgrund. Bokstäverna skrivs i det latinska alfabetet. Storleken på skylten är likvärdig mot europeisk standard. Samtliga skyltar bär förkortningen "GEO" i den nedre vänstra hörnet av skylten, medan nyare skyltar även har Georgiens flagga i det övre vänstra hörnet.

Från och med hösten 2014 införs nya registreringsskyltar i Georgien. Dessa skyltar har en kombination av två bokstäver följt av tre siffror följt av två bokstäver. En blå remsa i höger kant innefattar bokstäverna "GE" samt den georgiska flaggan. På höger sida kommer att finnas ett litet säkerhetshologram. De gamla registreringsskyltarna kommer att vara giltiga fram till åtminstone 2030.

Bilbeteckningar 
Ursprungligen avsåg den första bokstaven i registreringsskylten vilket område bilen var registrerad i:

 A – Tbilisi
 B – Adzjarien
 C – Abchazien
 F – Zugdidi
 K – Kutaisi
 N – Achaltsiche
 O – Gori
 R – Telavi
 S – Bolnisi

När systemet inte längre räckte till togs det bort. Vem som helst kan köpa den kombination de vill ha. Vissa kommersiella organisationer har köpt upp alla kombinationer inom tre-bokstavskombinationen (till exempel ägs alla TBC-skyltar av TBC-banken och alla MZE-skyltar ägs av Mze TV). Ambulanser har skyltar i PSP-serien efter det farmaceutiska företaget som sponsrar dem, och brandkåren har SOS-skyltarna.

Bildgalleri

Externa länkar 
Bilder på georgiska registreringsskyltar

Transport i Georgien
Georgien
William Grover-Williams

William Charles Frederick Grover-Williams, född den 16 januari 1903 i Montrouge, avrättad den 18 mars 1945 i koncentrationslägret Sachsenhausen, var en brittisk racerförare och SOE-agent.

Grover-Williams växte upp i Frankrike med en brittisk far och en fransk mor. Efter första världskriget flyttade familjen till Monaco. Grover-Williams började tävla på motorcykel under pseudonymen W Williams, innan han gick över till bilsport. Han var som mest framgångsrik i slutet av 1920-talet då han bland annat vann Frankrikes Grand Prix två år i rad samt det allra första Monacos Grand Prix 1929.

I samband med Frankrikes fall 1940 flydde Grover-Williams till England. På grund av sin tvåspråkighet rekryterades han till Special Operations Executive. Under ett uppdrag i Frankrike arresterades Grover-Williams i augusti 1943. Han fördes senare till Sachsenhausen, där han avrättades våren 1945.

Källor 
 
 kolumbus.fi

Externa länkar
 Commonwealth War Grave Commission 

Födda 1903
Avlidna 1945
Brittiska racerförare
Grand Prix-förare
Män
Personer från Montrouge
Temne

Temne är en folkgrupp i Sierra Leone, en av landets största med drygt 1,5 miljoner människor vid 1990-talets slut. Deras språk tillhör den atlantiska grenen inom Niger-Kongofamiljen.

Temnefolket är huvudsakligen fiskare och jordbrukare och odlar bland annat ris, hirs, maniok och grönsaker. Knappt hälften av dem är muslimer. På 1700-talet etablerade temne ett mäktigt imperium baserat på handelsverksamhet, men blev snart underkuvade av mandingo-folket (malinke).

Källor

Externa länkar 

Etniska grupper i Sierra Leone
Atlantiska folk
Thonga

Thonga, tsonga eller shangaan är en folkgrupp i södra Moçambique, Swaziland och Sydafrika; deras antal uppgår sammanlagt till över fyra miljoner. Den traditionella huvudnäringen är en kombination av jordbruk och boskapshållning, men många har tagit lönearbete, bland annat inom industrin. Deras språk, tsonga, tillhör bantuspråken.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Etniska grupper i Sydafrika
Etniska grupper i Moçambique
Etniska grupper i Swaziland
Bantufolk
Manfred von Brauchitsch

Manfred Georg Rudolf von Brauchitsch, född den 15 augusti 1905 i Hamburg, död den 5 februari 2003 i Gräfenwarth, utanför Schleiz, var en tysk racerförare. Han var brorson till fältmarskalk Walther von Brauchitsch.

Karriär
Familjen von Brauchitsch var gammal preussisk militäradel och unge Manfred förväntades göra karriär i den tyska armén, men efter en motorcykelolycka 1927 avskrevs han som invalid. Under konvalescensen fick han prova sin kusins Mercedes-Benz SS och bestämde sig för att bli racerförare. von Brauchitsch fick sitt genombrott när han vann Avusrennen 1932 och från säsongen 1934 ingick han i Mercedes-Benz fabriksstall.

von Brauchitsch vann sin första tävling som fabriksförare, Eifelrennen 1934, men därefter var det tunnsått med framgångarna. Hans benägenhet att krascha eller av andra orsaker bryta i slutet av tävlingar, ofta i ledningen eller på annan framskjuten plats, gav honom smeknamnet ”Olycksfågeln”. Andra påpekade att von Brauchitsch ”otur” snarare berodde på hans körstil och vana att ge 100 procent hela tiden, där en mer taktiskt lagd förare hade slagit av på farten och bevakat sin position. von Brauchitsch var känd för sin arrogans, bland annat gentemot förarkollegan Hermann Lang som kom från enkla förhållanden och som börjat sin karriär i Mercedes-stallet som mekaniker. von Brauchitsch kanske främsta seger kom i Monacos Grand Prix 1937 efter en tuff kamp med Mercedes-kollegan Rudolf Caracciola och i direkt trots mot stallchefen Alfred Neubauers order.

von Brauchitsch tillbringade andra världskriget bakom ett skrivbord, eftersom hans skador diskvalificerade honom från aktiv tjänst. Efter krigsslutet emigrerade han till Argentina, där han skapade konflikter och han var snart tillbaka i Västtyskland igen.  von Brauchitsch deltog i olika sportevenemang i östzonen, vilket ledde till slut till att han arresterades, anklagad för högförräderi. 1955 släpptes han mot borgen och flydde omgående till DDR. Där utsågs han till ansvarig för landets motorsportsorganisation. Senare blev han ledare för rörelsen för att främja de olympiska idealen, ett arbete som belönades med Internationella olympiska kommitténs högsta utmärkelse.
 
von Brauchitsch deltog från mitten av 1980-talet i olika arrangemang anordnade av hans forna arbetsgivare Mercedes-Benz och efter Hermann Langs död var han den siste överlevande föraren från Silverpilarnas tid.

Källor
 kolumbus.fi

Referenser

Externa länkar

 Grand Prix History 
 forix.autosport.com/8w/ 

Födda 1905
Avlidna 2003
Tyska racerförare
Grand Prix-förare
Män
Skärholmens kyrka

Skärholmens kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Skärholmens församling i Stockholms stift. Kyrkan ligger i Skärholmen omkring en mil sydväst om centrala Stockholm.



Kyrkobyggnaden
Kyrkan med församlingslokaler uppfördes 1976 efter ritningar av arkitekt Ingrid Uddenberg och invigdes pingstdagen 1976. Byggnaden har ytter- och innerväggar klädda med brunt tegel. Kyrkorummets kupolformade tak av trä är klätt med kopparplåt. Kyrktaket kröns av en stiliserad kyrktupp utformad av Torolf Engström. På Skärholmens torg, strax utanför kyrkan, finns ett fristående klocktorn.

Inventarier
 Orgeln med 24 stämmor är levererad 1983 av A Mårtenssons orgelfabrik i Lund.
 Ett triumfkrucifix i förgyllt trä är tillverkat av Harry Svensson.
 Utanför kyrkdörren står en åsna av terrakotta i naturlig storlek. Åsnan är skulpterad av Hertha Hillfon.
 Altare och dopfunt är tillverkade av ljusgrå ölandskalksten.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 
 Skärholmens församling

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Stockholms stift
Kyrkobyggnader i Söderort
Skärholmen
Kyrkobyggnader invigda 1976
1976 i Sverige
Gert Cantor

Gert Cantor död efter 1567, var en musiker som hade en förtrogen ställning hos Erik XIV. Han var från Nederländerna, och hans holländska namn var Gerrit van Wou. Han var sonson till Geert van Wou, som anses vara en av Europas viktigaste klockgjutare. 

Under Erik XIV:s regeringstid var Cantor anställd som musiker och sångare vid Kungliga Hovkapellet. Cantor ingick i Eriks kapell redan under Eriks tid som hertig i Kalmar (1557–1560). Han uppträdde vid hovets festligheter. Gert Cantor var av allt att döma en av Eriks favoritmusiker och tycks även i övrigt ha varit populär hos monarken, eftersom han tycks ha utfört även andra tjänster. Han betraktades av många som en av Eriks förtrogna.

Cantor bedrev också en värdshusrörelse vid sidan av sin hovtjänst, där flera av hovets gäster fick husrum; en av dem var till exempel det kejserliga sändebudet Jakob von Beczek. Cantor anställde omkring 1564 Karin Månsdotter, och det var troligen hos Cantor som Erik lärde känna henne. Cantors fru, Karin, fick ett silverbälte i gåva av Erik som tack för att hon presenterat honom för Månsdotter och blev senare av allt att döma tjänare hos Månsdotter sedan denna inlett sitt förhållande med kungen; hon förekommer många gånger i lönelistan för Månsdotters betjäning.

Den 21 juni 1567 rymde Cantor från Sverige efter att våldsamt gräl med kung Erik, där denne skulle ha varit nära att ”sticka ned” honom. Då kungens profoss dagen därpå infann sig i Cantors bostad för att arrestera honom var han redan borta.

Källor
 
 Fehrmann, C.N. (1961). Twee kleinzonen van de Kamper klokgieter Geert van Wou. In: Kamper Almanak, Frans Walkate archief, Kampen.

Nederländska musiker under 1500-talet
Män
Avlidna okänt år
Födda 1500-talet
Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Gunstlingar vid svenska hov
Erik XIV:s hov
Musiker under 1500-talet
Zeina Ghandour

Zeina Ghandour, född 1966 i Beirut, är en libanesisk-brittisk jurist och författare. Hon har palestinsk bakgrund, men växte upp i Beirut och London, där hon blivit kvar. Numera är hon brittisk medborgare.

Ghandour har studerat juridik vid University of Kent och är jur.mag. i islamisk och judisk rätt. Hon arbetar med asylärenden och har varit valobservatör i flera länder. Hon har deltagit i projekt för främjande av mänskliga rättigheter i Palestina.

Hennes roman The Honey (2000) finns översatt till svenska som Honung (Alhambra förlag, 2001).

Källor 

Libanesiska författare
Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1966
Levande personer
Kvinnor
Nordic Touring Car Championship

Nordic Touring Car Championship var ett nordiskt standardvagnsmästerskap för Grupp A-bilar, som kördes mellan 1991 och 1995, då den ersattes av Swedish Touring Car Championship.

Säsonger

Källor 
Nordic Touring Car Championship på motorsport-archive.com.

Standardvagnsracing
Svenska racingserier
Harry Oliver

Harry Oliver är en svensk musikal av Hans Olov Furberg och Hans Garneij, samma upphovsmän som skrev musikalerna "Där älv möter hav" och "En vacker dag", i regi och med koreografi av Roine Söderlundh.

Synopsis 
"Harry Oliver" handlar om en amerikansk jazzsångare som kommer till Stockholm 1948, men inte bara för att sjunga utan även för att leverera en sändning insmugglade ädelstenar. Två unga reportrar får nys på historien och börjar undersöka de illegala affärer som pågår på restaurang Cupol. Allt kulminerar i en fartfylld scen där sanningen till slut uppenbaras.

Originaluppsättning: 
Wilhelmina de Besche: Birgit Carlstén
Elise Persson: Hanna Norman
Erik Lindgren: Joacim Hedman Stig Wretling: Lars T Johansson
Mogens Cedergren: Magnus Engqvist

Svenska musikaler
Raouf Masaad

Raouf Masaad (även transkriberat Ra'ouf Mus'ad eller Raʾūf Musʻad), född 1938 i Sudan, är en egyptisk författare, bosatt i Nederländerna.

Masaad är av koptiskt ursprung och hans far var anglikansk präst i Sudan. Masaad studerade journalistik i Kairo och blev där involverad i den kommunistiska rörelsen. Han fängslades och hölls internerad i Kharga-oasen mellan 1959 och 1964. Där lärde han känna Sonallah Ibrahim och Abdel Hakim Qasem, och liksom de gjorde han litterär debut i slutet av 1960-talet.

Han reste därefter runt i arabvärlden och Europa som student och journalist, en upplevelse som han berättar om i den självbiografiska romanen Strutsägget (Baydat al-naama 1994, på svenska översatt av Tetz Rooke och Ingvar Rydberg 2001). Han är gift med en nederländska och bor i Nederländerna, men reser ofta till Egypten.

Källor 

Egyptiska författare
Arabiskspråkiga författare
Födda 1938
Levande personer
Män
Egyptiska journalister
Michael Frolík

Michael Frolík, född 17 februari 1988 i Kladno, är en tjeckisk professionell ishockeyspelare som spelar för Calgary Flames i NHL. Han listades som 10:e spelare totalt i NHL-draften 2006 av Florida Panthers. Han vann en Stanley Cup med Chicago Blackhawks under 2013.

Michael Frolík är född i den tjeckiska staden Kladno där även Jaromír Jágr är född och uppvuxen. Frolík spelade för klubben Rabat Kladno, ett lag där flera av Tjeckiens bästa hockeyspelare har fostrats, exempelvis Jágr. Frolíks spelstil påminde om Jagrs också och därför fick han smeknamnet The Baby Jagr.

Frolík skulle debutera i Panthers säsongen 2008–09 och gjorde 21 mål och 24 assist för totalt 45 poäng på 79 matcher. Säsongen 2009–10 skulle han nå upp till liknande siffror då han fick ihop 21 mål och 22 assist för totalt 43 poäng på 82 matcher. Efter att Frolík spelat 52 matcher och gjort 29 poäng säsongen 2010–11 valde Panthers att byta bort honom och Alexander Salák till Chicago Blackhawks i utbyte mot Jack Skille, Hugh Jessiman och David Pacan.

Frolík är en duktig offensiv hockeyspelare men har inte riktigt levt upp till kraven som ställts på honom i NHL. Ett miljöombyte för honom skulle kunna vara ett bra alternativ då Blackhawks spelar en mer offensiv hockey än Panthers. Starten i den nya klubben var dock trög för honom, det tog 9 matcher innan han gjorde sitt första mål. Den 2 mars 2011 mot Calgary Flames gjorde Frolík ett mål och två assist för sin nya klubb. Frolík satte också en straff mot Vancouver Canucks i den sjätte slutspelsmatchen säsongen 2010–11 i serien mellan Canucks och Chicago Blackhawks. 

Efter att Blackhawks förlorat den sjunde avgörande matchen mot Canucks i slutspelet 2011 blev det klart att Frolík skulle representera sitt hemland Tjeckien i VM 2011. Han skulle dock missa den första matchen mot Lettland. Men i den andra matchen skulle Tjeckien möta Danmark och Frolík noterades för två mål och en assist i sin VM-debut 2011.

Den 15 juli 2011 skrev Frolik på ett treårskontrakt med Blackhawks. Den nya genomsnittslönen ligger på 2,333,333 dollar per säsong.

Den 27 maj 2013 års slutspel, gjorde han sitt andra straffslags mål i sin karriär mot Jimmy Howard i Detroit Red Wings, han blev den första spelaren i NHL-historien att göra mål mer än en gång på straffmål i slutspelet. Han gjorde tio poäng i slutspelet på väg till Blackhawks, Stanley Cup-seger över Boston Bruins i sex matcher.

Klubbar i NHL 
 Florida Panthers
 Chicago Blackhawks
 Winnipeg Jets
 Calgary Flames

Externa länkar
Michael Frolik - nhl.com

Tjeckiska ishockeyspelare
Män
Födda 1988
Spelare i Calgary Flames
Spelare i Winnipeg Jets
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Florida Panthers
Levande personer
Personer från Kladno
Stanley Cup-mästare 2013
Spelare i Océanic de Rimouski
Spelare valda i NHL Entry Draft 2006
Spelare valda av Florida Panthers i NHL Entry Draft
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Tjeckien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2022
Moskosels kyrka

Moskosels kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Arvidsjaurs församling i Luleå stift. Kyrkan ligger i samhället Moskosel omkring fyra mil norr om Arvidsjaur. Invid kyrkan finns en kyrkogård.

Kyrkobyggnaden
Träkyrkan är uppförd 1965 efter ritningar av arkitekt Göte Lundström.
Kyrkan har en stomme av trä och består av ett rektangulärt långhus med kor i öster och ingång i väster. Ytterväggarna är klädda med gråmålad stående träpanel. Östra och västra taknocken pryds med varsitt kors. Kyrktorn saknas.

Inventarier
På korväggen hänger ett grovt tillyxat kors.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 
 Arvidsjaurs församling

Kyrkobyggnader i Luleå stift
Kyrkobyggnader i Arvidsjaurs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1965
1965 i Sverige
Dutch Touring Car Championship

Dutch Touring Car Championship, förkortas DTCC, var ett nederländskt standardvagnsmästerskap, som kördes mellan 1996 och 2002. År 2008 återupplivades mästerskapet för en helg, då två race, under namnet Dutch Touring Car Cup, kördes på Circuit Park Zandvoort. Endast bilar som tävlade i Dutch Touring Car Championship var tillåtna.

Säsonger

Källor 
Dutch Touring Car Championship på motorsport-archive.com.
Olika sidor på Driver Database

Standardvagnsracing
Nederländska racingserier
Wilhelmine von Grävenitz

Wilhelmine von Grävenitz, född 1684, död 1744, var mätress till hertig Eberhard Ludvig av Württemberg mellan 1706 och 1731. 

Hon var en medlem av den tyska adeln. Hon inledde ett förhållande med Eberhard Ludvig år 1706. Paret gifte sig 1707 trots att Eberhard Ludvig redan var gift. Från 1710 levde de i Ludwigsburg, medan Eberhard Ludvigs fru Johanna Elisabeth av Baden-Durlach bodde på slottet i Stuttgart. Grävenitz deltog i regeringen och var från 1717 en fullvärdig medlem av hemliga kabinettet, som hade hand om regeringsärendena. Hon var mycket impopulär bland allmänheten.

År 1731 avled Eberhard Ludvigs enda son barnlös, och i ett försök att avla en ny tronarvinge med sin fru avslutade han förhållandet med Grävenitz. Hon lämnade Württemberg med pension. I oktober greps hon anklagad för att ha förhäxat Eberhard Ludvig, men släpptes igen 1733.

Källor 
 

Födda 1684
Avlidna 1744
Tyska mätresser
Kvinnor
Personer i Tyskland under 1700-talet
Häxprocesser i Tyskland
Ingrid Uddenberg

Ingrid Albertina Uddenberg, född Engvall den 12 juli 1913 i Matteus församling, Stockholm, död den 27 oktober 1998 i Lidingö församling, Stockholms län, var en svensk arkitekt.

Biografi
Efter studentexamen 1932 vid Åhlinska skolan i Stockholm fortsatte Uddenberg studierna vid KTH 1933–1938. Hon var därefter innehavare av anställningar bland annat Albin Stark, på Byggnadsstyrelsen samt på länsarkitektkontoret i Kalmar. Mellan 1938 och 1944 arbetade hon på Sven Ahlboms arkitektkontor i Västerås åren 1938–1944 hos Gustaf Birch-Lindgren. Från 1955 drev hon egen verksamhet i samarbete med Bendt Hjelm-Jensen.

Bland verken finns bland annat Magnus Huss-kliniken vid Karolinska sjukhuset i Solna, Barnpsykiatriska kliniken i Lund och Nynäshamns sjukhus. Hon står även bakom Mariebergsskolan i Örebro samt Skärholmens kyrka. I Traneberg arbetade hon med Bendt Hjelm-Jensen 1963 för fastigheten Ammarfjället 1. 

Hon var gift med arkitekten Hans Uddenberg. Makarna är begravda på Lidingö kyrkogård.

Bilder

Referenser

Noter

Källor

Vem är vem? 1962

Externa länkar

Födda 1913
Avlidna 1998
Svenska arkitekter under 1900-talet
Kvinnor
Arkitekter från Stockholm
Gravsatta på Lidingö kyrkogård