kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Helio Courier

Helio Courier är ett amerikanskt STOLflygplan framtaget för flygfältsfattiga områden.

Helio Courier som konstruerats vid Helio Aircraft Corp i Norwood, Massachusetts är ett högvingat helmetallflygplan med plats för fem personer.

Flygplanet har genom en kombination av spaltklaffar i bakkanten av vingen och automatiska sots på framkanten, som sträcker sig längs hela spännvidden, mycket bra STOL-egenskaper. Flygplanets hela satbilisator är rörlig ochg tjänstgör som höjdroder. Flygplanets konstruktion ger mycket bra lågfartsegenskaper, minimumfarten är endast 45 km/h. För att ge flygplanet god stabilitet vid sväng under låg fart är skevrodren kombinerade med interceptors som är belägna inne i framkanten på vingen. Vid ett stort utslag av skevrodret sticker en interceptor upp på samma sida som skevrodret gör ett utslag uppåt.

Flygplanets landställ består av ett sporrhjul samt ett fast specialkonstruerat huvudställ som skall medge landningar i stark sidvind. Lycoming-motorn driver en Hartzell constant speed propeller. Flygplanets STOL-egenskaper medger att man når 15 meters höjd efter en 150 m lång startsträcka och att flygplanet klarar av att stanna från 15 meters höjd på samma sträcka.

Privatflygplan
Amerikanska militärflygplan under Vietnamkriget
Amerikanska militärflygplan under kalla kriget
Dance eJay

Dance eJay är ett datorprogram som används för att mixa och göra musik, och som i sin första version gavs ut 1997.

År 2002 utgavs den kända Markoolio eJay-versionen. 

På baksidan av Markoolio cd-romen kunde man läsa att "Ahead Multimedia och Markoolio gör detta till förmån för Stiftelsen För Respekt."

Referenser

Noter 

Datorprogram för musikskapande
Malmö flygindustri MFI-10 Vipan

MFI-10 Vipan är ett svenskt högvingat flygplan framtaget för artilleriledning och flygspaning.

Historik
Konstruktionsarbetet med Vipan inleddes 1955 av Rudolf Abelin, Ernst Wohlberg och Ove Dahlén vid Malmö flygindustri (MFI). Efter de första skisserna stod det klart att företaget fått fram en produkt att gå vidare med.

Flygplanet var ett av världens första flygplan byggt i sandwichkomposit konstruktion. Flygplanet är försett med ett sporrhjul och ett huvudställ tillverkat i glasfiberarmerad plast. Eftersom inga tidigare flygplan framställts i sandwichkomposit saknade luftfartsinspektionen kompetens för att typgodkänna flygplanet slutligen utsåg man civilingenjören Tord Lidmalm från Volvo som typgranskare och tekniskt ansvarig för hela konstruktionen.

År 1963 levererade MFI två stycken flygplan till Arméflyget för utvärdering. Flygplanets tänkta roll inom försvaret var artilleriledning, spaning, samband, skolning och ambulansflygning. Civilt räknade man med att sälja flygplanet som rese- godstransport och bogserflygplan. Eftersom de militära beställningarna uteblev tillverkades flygplanet endast i tre exemplar.

Vipan var aktuell för licenstillverkning i Spanien. Exkungen Simeon II av Bulgarien kontaktade MFI om möjligheten att tillverka flygplanet. Eftersom MFI numera var ett dotterbolag till Saab tog v Saabs avtalsjurist Bo Nordenhök ett licensavtal, avtalet undertecknades av den spanska mortparten, men Saabs vd Curt Mileikowsky refuserade hela avtalet. Hans motivering var att det blir sådant liv i Aftonbladet om vi låter spanjorerna tillverka våra flygplan

När det tyska flygföretaget Rhein Flugzeugbau fick en förfrågan om att leverera 150 stycken arméflygplan köpte man loss ett exemplar från Flygvapenmuseum, På fabriken bytte man ut motorn och monterade på en trebladig propeller. Flygplanet ställdes ut på flygmässan Le Bourget 1994.

Användning i Svenska försvarsmakten - Fpl 54
År 1963 levererades två MFI-10B (kraftigare motor) till Arméflyget för utvärdering, flygplanen registrerades militärt och gavs beteckningen Flygplan 54 (Fpl 54). När utvärderingen efter ett år var klar så återlämnades de båda flygplanen till tillverkaren, som åter civilregistrerade dem. Arméflyget valde att inte anskaffa flygplansmodellen.

Externa länkar

Privatflygplan
Svensktillverkade flygplan
Malmö Flygindustri
Thomas Chastain

Thomas Chastain, född 17 januari 1921 i Kanada, död 1 september 1994 i New York City, New York, var en amerikansk författare.

Chastain har bland annat skrivit två böcker om advokaten Perry Mason som ursprungligen skapades av Erle Stanley Gardner. Han har också redigerat en rad deckarantologier. I Sverige har några av Chastains böcker publicerats som "kioskdeckare" i Manhattan-serien.

Bibliografi
Judgement Day (1962)
Death Stalk (1971)
Assassination Brigade (1973) (under pseudonymen Nick Carter)
Tavelträff (1974; Pandora’s Box)
911 (1976; 911) (även som The Christmas Bomber)
Vital Statistics (1977)
Okänd mördare sökes (1979; High Voltage)
Frestande byte (1981; The Diamond Exchange)
Nightscape (1982)
Who Killed the Robins Family? (tillsammans med Bill Adler) 1983
The Revenge of the Robins Family (tillsammans med Bill Adler) 1984
The Picture-Perfect Murders (tillsammans med Bill Adler) 1987
Where the Truth Lies (tillsammans med Helen Hayes) 1988
The Case of Too Many Murders (1989) (Perry Mason)
The Case of the Burning Bequest (1990) (Perry Mason)
The Prosecutor (1992)
Directed Verdict (tillsammans med Peter Graves) (1996)

Källor

Amerikanska författare
Män
Födda 1921
Avlidna 1994
Michael Todd (musiker)

Michael Todd, eller Mic Todd (uttalas som engelska "Mike"), född 1980 i Kingston, New York, är en amerikansk musiker, basist i det progressiva rockbandet Coheed and Cambria.

Amerikanska basister
Musiker från delstaten New York
Personer från Kingston, New York
Födda 1980
Levande personer
Män
BA-12 Sländan

BA-12 Sländan är ett svenskt högvingat lätt flygplan.

BA-12 Sländan konstruerades av Rudolf Abelin och Björn Andreasson i det nybildade bolaget Malmö forsknings och Innovations AB (MFI).

MFI ordnade tillsammans med AMU en sjumånaders kompositkurs för gymnasie- och civilingenjörer. Som övningsobjekt valde Abelin och Andreasson att eleverna skulle se hur kompositmaterialet fungerade i produktion- och konstruktionshänseende. Sedan eleverna hade utfört hållfasthetsberäkningar, ekonomiska analyser och ritningar såg Abelin och Andreasson att flygplanet kunde produceras. Två av eleverna vid AMU anställdes vid MFI för att arbeta vidare med projektet när kursen var slut.

BA-12 är tillverkad i kompositmaterial, huvudsakligen glasfiberarmerad plast. Till de väsentliga detaljerna har man använt kolfiber som förstärkning. Flygplanet är uppbyggt kring en lång fyrkantig glasfiberbom. Vingens två balkar är anslutna på bommens sidor. Den äggformade förarplatsen är monterad under och framför vingen i bommens undersida. Mellan förarplatsen och vingen finns en vingstötta av stål som stagar vingen. I bommens akterparti finns en V-formad stjärt som ersätter den konventionella stabilisatorn och fenan.

Vingen består av en mjuk kärna som omges av profilformade kolfiberstavar på ovan- och undersidan. Vingens spryglar är tillverkade av skumplast som sedan klätts med glasfiberväv. Efter att balkar och spryglar är placerade på sin plats limmas skalet som består av två lager glasfiberarmerad plast fast. För att spara hangarutrymme och underlätta transport på marken kan vingarna fällas bakåt. 
Totalvikten för båda vinghalvorna är 40 kilo.

Förarplatsen är tillverkad av två skal i glasfiber och kevlar. Mellan skalen finns en spant där vingstöttorna och det fasta landstället ansluts. Flygplanets noshjul är styrbart med sidroderpedalerna. Snett ovanför förarplatsen i den fyrkantiga glasfiberbommen finns motorfundamentet där en trecylindrig tvåtakts König motor är monterad. Piloten som sitter rakt bakom propellern skyddas från luftströmmen av en enkelkrökt vindruta.

Flygplanet visades upp första gången vid en teknisk mässa i Malmö februari 1984. Senare under våren vidtog flygutprovningen på Malmö-Sturup flygplats med Rudolf Abelin som testpilot.  Senare flyttade man testflygningarna till Bulltofta flygplats med Laroy Månsson som testpilot. Under flygtesterna har man genomfört flera modifieringar, förarplatsen gavs en bättre aerodynamisk form. Den V-formade stjärten har provats uppåtriktad och nedåtriktad och landstället har växlat mellan runda glasfiberstavar eller stålrör.

Flygplanets konstruktion tillåter en belastning mellan +4,4 G och -2,2 G detta medför att flygplanet är godkänt för begränsad avancerad flygning. Under projekteringen har man följt de amerikanska FAR 23 bestämmelserna, så flygplanet kan klassas både som allmänflygplan och ultralätt.

Privatflygplan
Autogen träning

Autogen träning (AT) är en psykoterapeutisk behandlingsmetod som syftar till att göra patienten avslappnad. Metoden utvecklades av Johannes Heinrich Schultz under 1920-talet. AT baserar sig på två huvuddelar; för det första är metoden autogen, det vill säga patienten behandlar sig själv och är sin egen instruktör, för det andra handlar det om träning - det finns övningsmoment som man tränar på. AT delas upp i två grupper: De grundläggande och de avancerade övningarna, där grundläggande främst handlar om kroppen, och avancerad om meditationsliknande fördjupningstekniker. Det gemensamma för övningarna är att det utgår från kroppskännedom och funktioner i kroppen som är autonoma (tarmrörelser, matsmältning, svettning).

Enligt metodens förespråkare har den en rad positiva effekter, som exempelvis motverkande av fysisk och psykisk trötthet, sömnstörningar, negativ stress, åksjuka med mera; viss prestationshöjande effekt, ökad koncentrationsförmåga och självförtroende; effektiv mot huvudvärk samt dämpning av oros- och ångesttillstånd.

Källor

  Litteraturgenomgång av SBU.se

Referenser

Psykoterapi
Roadracing-VM 1988

Roadracing-VM 1988 var uppdelat i följande klasser: Grand Prix-klasserna där klasserna 500GP, 250GP, 125GP och 80GP ingick kördes över 15 tävlingar. Därutöver delade FIM ut VM-titlar i Superbike, Endurance, Formel TT1 och sidvagnsracing.

500 GP
Eddie Lawson vann ännu en titel, med Wayne Gardner, 1987 års mästare på andra plats.

Delsegrare

Slutställning

250GP

Delsegrare

Slutställning

125GP

Delsegrare

Slutställning

80GP

Delsegrare

Slutställning

Källor 
 http://www.motogp.com/en/Results+Statistics/1988/
 http://racingmemo.free.fr/MOTO-GP-1988.htm

Roadracingsäsonger
Motorsportevenemang 1988
Dicykloverinhydroklorid

Dicykloverinhydroklorid är ett läkemedel som har getts till spädbarn vid svår kolik. Dicykloverinhydroklorid är avregistrerat i Sverige.

Referenser

Muskarinantagonister
Aminer
Karboxylestrar
Antispasmolytika
Skita i det blå skåpet

Att skita i det blå skåpet är ett svenskt idiomatiskt uttryck med betydelsen att göra bort sig eller att gå för långt.

Uttrycket har gjorts känt genom filmen Göta kanal från 1981 när Janne Loffe Carlsson säger "nu har dom skitit i det blå skåpet, nu är det krig!" då han upptäcker att båten Carina blivit av med en propeller. Han använde samma replik på film många år tidigare, i filmen "47:an Löken blåser på" från 1972. Janne Carlssons rollfigur 69:an säger detta till furir Fransson, när denne av misstag har låst in en polsk officer i arresten.

Janne Carlsson har berättat att han hämtat uttrycket av sin far, plåtslagarmästaren Carlsson i Eskilstuna. Fadern använde sig ofta av uttrycket när den unge Janne betett sig illa.

Möjligen kommer uttrycket från de finskåp där fina linnen, silverbestick och glas förvarades. Dessa skåp var oftast blåmålade efter att färgämnet Berlinerblått började massframställas vid 1800-talets inledning och allmogen fick råd att måla med blått. Blått ansågs, kanske på grund av nyhetens behag, vara lite finare än de tidigare så vanliga färgerna rödbrunt och ockra. Skulle någon få för sig att nyttja detta skåp som pottskåp skulle man verkligen ha gjort bort sig och gått för långt.

Se även 
Lista över svenska idiomatiska uttryck

Referenser 

Svenska idiom
Nyge Aero VLA-1 Sparven

VLA-1 Sparven är ett svenskt högvingat flygplan med skjutande propeller.

VLA-1 Sparven (Sparrow) skall tydas som Very Light Aircraft där 1 betyder att det är första modellen och Sparven var det namn som segrade i namnpristävlan.

Idén till flygplanet uppkom under en lunch 1981 mellan KSAK generalsekreterare Sven Hugosson och Nygekoncernens chef Curt Johansson, där man diskuterade problemet med den höga dollarkursen och dess betydelse för priset på importerade flygplan. Efter omfattande marknadsundersökningar av Nyge-Aero och KSAK visste man att marknaden önskade ett flygplan som var billigt i inköp och drift, högvingat och med fast landställ.

Alla önskemål om flygplanets utseende prestanda och materialval överlämnades till en amerikansk konsultgrupp, för att på den vägen underlätta konstruktionsarbetet. Konsultgruppen som leddes av Jim Stewart utförde alla detaljritningar och hållfasthetsberäkningar på ett par månader. I USA producerades en prototyp som premiärflög med en 68 hästars Revmastermotor årsskiftet 1983-1984. Under hösten 1983 inleddes tillverkningen av den svenska prototypen vid Nyges verkstäder i Nyköping.

Flygplanet är ett högvingat helmetallflygplan med skjutande propeller. Centralkroppen är försedd med ett kraftigt ramverk som skall samla belastningen från vingar, landställ och motorfundament. Flygplanet manövreras på konventionellt sätt med höjd-, skev- och sidroder som manövreras med pedaler och en styrspak. Flygplanets två sittplatser är placerade i tandem framför vingen. Ovanför vingen är motorn monterad i ett motorfundamentet som avlastas mot centralkroppens ramverk. De båda vingarna avlastas förutom vid vingroten av fyra stycken vingstöttor anslutna till kroppens ramverk. Landstället består av två huvudhjul med skivbromsar samt ett pivotsvängande noshjul.

När den svenska prototypen nått så långt att det var dags att montera in motorn konstaterade Nyges tekniska chef att den tänkta Limbachmotorn inte skulle klara kraven för miljövärdighetsbevis med hänsyn till buller. Man inledde en jakt efter ny motor med bättre prestanda. Efter ett tag hittade man en flygplanskonverterad vattenkyld Mazda wankelmotor. Man började optimistiskt att konstruera och tillverka nya motorfästen. 

När motorn var på plats packades prototypen ner för att forslas till Hannovermässan i Tyskland. Flygplanet blev en succé, och om flygplanet varit i produktion kunde man ha sålt ett stort antal. När flygplanet återvänt till Nyköping och den inledande flygutprovningen skulle påbörjas stoppade åter igen den tekniska chefen arbetet. Det visade sig vara problem med servicepunkterna för motorn, bland annat skulle drivremmen i transmissionen bytas var hundrade timme. Jakten på en ny motor startade åter och valet föll ut på Continentals 0-200 motor på 80 hästkrafter. Nya motorfundament måste konstrueras och tillverkas samt en ny motorkåpa som gav motorn en jämn och effektiv luftkylning. När alla modifieringar var klara kunde äntligen jungfruflygningen genomföras på gamla F 11.

Privatflygplan
Kautokeino

Kautokeino,  på nordsamiska Guovdageaidnu, är centralort i Kautokeino kommun i Finnmark fylke i norra Norge. Kautokeino ligger i en tvåspråkig kommun.

Kautokeino ligger vid Kautokeinoälven och väg E45. Orten har omkring 1 300 invånare, vilket utgör omkring 45 % av befolkningen i Kautokeino kommun. I november 1852 ägde Kautokeinoupproret rum här.

Den Samiska högskolan, den första samiska högskolan med samiska som huvudspråk, är belägen i Kautokeino.

Bildgalleri

Källor

Noter

Tätorter i Norge
Orter i Troms og Finnmark fylke
Orter i Kautokeino kommun
Nordkalottleden
Tekken 3

är ett man mot man-fightingspel i Tekkenserien, utvecklat av japanska Namco. Spelet debuterade ute i arkadhallarna i mars 1997 och släpptes till Playstation 1998. Arkadversionen finns också tillgänglig i "Arcade History"-läget i Tekken 5 från 2004.

Om spelet
Den paramilitära Tekken-styrkan, som skyddar Mishima, näst intill utplånas av Ogre-styrkan. Heihachi Mishimas enda hopp är hans barnbarn Jin Kazama, som bor tillsammans med sin mor Jun. När Ogre-styrkan anfaller Jin Kazamas hem och med all sannolikhet dödar hans mor, söker Jin Kazama upp sin farfar och börjar studera kampsport. På Jin Kazamas 19-årsdag startar Heihachi Mishima den tredje King of the Iron Fist-turneringen, med hopp om att använda Jin Kazama för att bli av med Ogre-styrkan.

Källor

Fotnoter

Arkadspel
Datorspel 1997
Fightingspel
Playstation-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Katarina Strömgård

Katarina Strömgård född 1971 i Uppsala, är en svensk illustratör och författare.

Bibliografi (i urval)
 Frostmobarnen, 1999 (text: Laura Fitinghoff bearbetad av Harriette Söderblom)
 Flykten till järnets land 1999 (tillsammans med Maj Bylock)
 Det blåser på månen 2004 (text: Eric Linklater)
 Eddie Bolander och jag 2005 (tillsammans med Bo R. Holmberg)
 Hjortfot 2005 (text: Edward S. Ellis; återberättad av Maj Bylock)
 Antikvariat Blå spegeln 2006 (tills. med Martin Widmark)
 Prinsen och tiggaren 2006 (text: Mark Twain återberättad av Maj Bylock)
 De röda drakarnas land och andra sagor 2007 (tills. med Ylva Karlsson)
 Lyckoarmbandet 2007 (text: Emily Rodda)
 Björnarnas dagis 2012
 Förbaskade träd! 2014 (text: Kristina Murray Brodin)
 En liten röd hare 2014
 Vantarna – en julsaga 2015 (text: Ylva Karlsson)
 En hemlig katt 2017 
 Nattstjärnorna 2017 (text: Ylva Karlsson)
 Det fina med Kerstin 2018 (text: Helena Hedlund)
 Maryam och mormorsmålet 2020 (text: Minoo Shams)
 En hemlig väg 2022 
 Det regnar hjärtan 2022 (text: Gloria Kisekka-Ndawula)
 En bästa vän till jul 2022 (text: Ylva Karlsson)

Priser och utmärkelser 

 Augustpriset 2005

Referenser

Externa länkar 
 Katarina Strömgårds webbplats

Kvinnor
Svenska illustratörer
Födda 1971
Levande personer
Konstnärer från Uppsala
Vinnare av Augustpriset
Percival Aircraft

Percival Aircraft Limitid var en brittisk flygplanstillverkare.

Företaget grundades 1932 av Edger Percival. Företagets första produkt som nådde ut till konsumenterna blev Gull Four som man under 1935 utvecklade till sportflygplanet Vega Gull. 1939 strax före andra världskrigets utbrott valde RAF Vega Gull till ett standardflygplan för lättare transporter och vissa former av flygskolning. Vega Gull modifierades efter RAF:s önskan med starkare motor och gavs namnet Proctor. Totalt tillverkade Percival 892 exemplar av flygplanet under kriget för RAF:s räkning. Efter kriget sålde RAF ut stora delar av sina Percival till privata köpare och flygplanet fick därmed en spridning runt hela jorden.

Flygplan producerade vid Percival Aircraft 
Percival Gull Four
Percival Vega Gull
Percival Proctor
Percival Pembroke
Bai Juyi

Bai Juyi (kinesiska: 白居易, Bái Jūyì) född 772 i Xinzheng, Henan, död 846 i Luoyang, var en kinesisk författare under Tangdynastin. Han är även känd i Japan, där han kallas Haku Rakuten.

Biografi 
Bái kom från en fattig familj. Vid tio års ålder sändes han iväg för att utbildas nära Chang'an. Han tog sin jinshi (kinesisk ämbetsmannaexamen) år 800. Hans karriär som statstjänsteman var inledningsvis framgångsrik: han blev medlem av Hanlinakademin och kejserlig rådgivare (zuǒ shíyí 左拾遺) från 807 till 815, då han blev förvisad till Sydkina efter att ha framfört alltför kraftfull kritik. Hans karriär återupptogs då han utsågs till guvernör för Hangzhou (822-824), sedan Suzhou (825-827) och han avslutade sin karriär som högt uppsatt ämbetsman i Luoyang. Mot slutet av sitt liv anslöt sig Bái till buddhismen och tillbringade sina sista år i ett kloster.

Verk 
Bái var anhängare av konfucianismen och hans dikter beskrev ofta sociala och politiska missförhållanden, till exempel som i dikten Xinfeng zhebi weng, där han berättar om mötet med en man, som i ungdomen lemlästat sig själv för att slippa militärtjänsten. Han försökte att använda ett enkelt språk och enkla teman i sina dikter. Ett av hans mest kända verk är den långa berättande balladen Changhen ge, som även är en av de längsta och mest kända dikterna från Tangdynastin och som blev en framgång inom alla sociala skikt. Bái var påverkad av Du Fu, och precis som han hade han också en stark känsla av socialt ansvar och strävade efter moralisk klarhet i sina dikter. Han är också känd för sina satiriska dikter. 

Bái skrev mer än 2 800 dikter, vilka han kopierade och distribuerade för att försäkra sig om deras överlevnad. Bai Juyis tillgänglighet gjorde honom populär under hans livstid i både Kina och Japan.

På 1900-talet bidrog bland annat Brechts tolkningar till att Bái fann en publik även i Europa.

Bibliografi (utgivet på svenska)

Källor 
 Översättning från Engelska Wikipedia

Kinesiska författare
Födda 772
Avlidna 846
Män
WP:Projekt Kina
Poeter under 800-talet
Poeter under 700-talet
Per-Olof Strindberg

Per-Olof Johan Strindberg, född 30 april 1920 i Örnsköldsvik, död 19 maj 1995 i Linköping, var en svensk moderat politiker. Han var  riksdagsman 1971–1988.

Strindberg, förutom uppdraget i riksdagen även ombudsman och nämndeman, var åren 1982–1988 ordförande i lagutskottet. Efter hans död 1995 blev det allmänt känt att han under andra värlskriget var aktiv medlem i det nazistiska partiet Svensk socialistisk samling (SSS). 1943 var han dessutom länderman för dess ungdomsförbund, Nordisk ungdom, i Östergötland. Han var vidare medlem i kampavdelning "Hans Lindén" som uteslutande organiserade svenska nazisoldater. Både Strindberg och hans mor Adelaine övervakades i juni 1942 av Säkerhetspolisen.

Källor
 Dagens Nyheter, 13 augusti 2002

Noter

Svenska nämndemän
Ledamöter av Sveriges riksdag för Moderaterna
Personer inom svensk nazism
Män
Födda 1920
Avlidna 1995
Malmö Flygindustri

AB Malmö Flygindustri (MFI) var ett svenskt industriföretag som utvecklade och producerade flygplan och senare också bilar. Malmö Flygindustri var också en pionjär i tillverkning av båtar i glasfiberarmerad polyester. Laurin 32 var en av de första serietillverkade fritidsbåtarna i detta material i Sverige.

Malmö Flygindustris rötter fanns i bolaget AB Flygindustri (AFI) som startade i Halmstad. Företaget köptes upp av Kockums Mekaniska Verkstad, som i juli 1952 ombildade företaget till AB Malmö Flygindustri, med den tidigare tekniska chefen Rudolf Abelin som verkställande direktör. I februari 1957 övertogs fabriken av Trelleborgs Gummifabriks AB, som önskade komplettera sitt företag med Malmö Flygindustris kunskaper om armerad plast. Eftersom huvudprodukten vid detta företag var utveckling av flygplan, såldes företaget vidare till SAAB i mars 1968.

Företaget var bland de första att arbeta med produkter i armerad plast. Man tillverkade bland annat den första bilkarossen i detta material till Volvo i början på 1950-talet samt SAAB:s konceptbil MFI-13, en bil som senare kom att bli förlaga för Saab Sonett. Bland övriga tillverkade produkter, som inte var relaterade till flygplan, kan räknas raketkapseln RK-57, samt kropp, vingar och container till Boforsroboten Bantam som i den svenska Försvarsmakten benämndes Robot 53.

Flygplanstyper
MFI-9 är ett tvåsitsigt sport- och skolflygplan. Flygplanet konstruerades redan 1956 av Björn Andreasson och kom förutom i Malmö att licenstillverkas av Bölkow Apparatenbau i München samt i Pakistan. Modellen blev internationellt känd när Carl Gustaf von Rosen lät montera pansarvärnsraketer under vingarna och på kort tid slog ut stora delar av Nigerias flygvapen.

MFI-10 konstruerades av Ernst-August Wohlberg. Tre provflygplan tillverkades, men typen serietillverkades aldrig. Flygplanet var en föregångare när det gäller tillämpning av sandwich-kompositteknologi. Landstället var utfört i glasfiber.   

MFI-15 är ett flygplan, som togs fram för att på ett optimalt sätt lösa kraven på ett kombinerat skol- och nyttoflygplan att användas både civilt och militärt. Flygplanet kunde förses med sporrhjul eller noshjul och var en utveckling av MFI-9. Modellen blev känd när Carl Gustaf von Rosen genomförde matfällning i Etiopien 1974.

MFI-produkter
MFI-9 Junior/Militrainer
MFI-10 Vipan
SAAB MFI-13, en prototyp till Saab Sonett
MFI-15 Safari
MFI-17 Supporter

 
Företag bildade 1952
Företag i Malmö
Lodiken

Lodiken (ibland Lodikken och på samiska Luvddiidčohkka) är ett berg i Kautokeino kommun, Norge vars fjälltopp ligger 638 meter högt . Berget är en av mätpunkterna på världsarvet Struves meridianbåge.

Referenser

Berg i Norge
Struves meridianbåge
Kautokeino kommun