kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Madagaskarpipare

Madagaskarpipare (Charadrius thoracicus) är en hotad fågel i familjen pipare som enbart förekommer på Madagaskar.

Utseende 
Madagaskarpipare är en rätt liten, långbent och kustlevande strandpipare, med en kroppslängd på 14 centimeter. Hätta och rygg är medelbruna med blekare spetsar på fjädrarna, vilket ger ett fläckigt intryck. Vingfjädrarna är mörkare. Ett svartaktigt ögonstreck går fram till näbben och skiljs från hättan av ett långt, smalt och blekt ögonbrynsstreck. Undersidan är vitaktig med orange anstrykning och ett ganska brett svart bröstband. Liknande kittlitzstrandpipare saknar det svarta bröstbandet.

Läte 
Det vanligaste lätet är ett rätt ljust "pit" eller "prip".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på kustnära sydvästra Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktskap 
Arten är nära släkt med kittlitzstrandpipare, på lite längre håll arter som svartbent strandpipare och rödhuvad strandpipare. DNA-studier tyder på att denna grupp troligen är närmare släkt med viporna i Vanellus samt piparna i Anarhynchus, Peltohyas och Erythrogonys än med till exempel större strandpipare (Charadrius hiaticula). Än så länge (2017) har dessa resultat inte lett till några taxonomiska förändringar.

Levnadssätt 
Madagaskarpiparen hittas vanligen i par eller smågrupper, i torrare områden än kittlitzstrandpiparen. Den häckar huvudsakligen mellan december och april, i områden med kortvuxen gräsmark och Salicornia nära kusten eller intill saltsjöar. Boet är en uppskrapad grop vari den vanligen lägger två ägg som ruvas i cirka 27 dagar. Efter ytterligare cirka 30 dagar är ungarna flygga. 

Vintertid ses den på sandrevlar intill havet eller en sjö, eller på sanddyner täckta med krypväxter. Den födosöker på tidvattensslätter, i öppna leriga områden i mangroveträsk och vid flodmynningar, troligen efter ryggradslösa djur som insekter.

Status 
Madagaskarpiparen har en liten världspopulation bestående av mellan 1800 och 2300 häckande individer. Den tros dessutom minska i antal till följd av hårt tryck på dess levnadsmiljö. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser den vara hotad och placerar den i hotkategorin sårbar.

Namn 
Fågeln har på svenska även kallats madagaskarstrandpipare samt svartbandad strandpipare

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Pipare
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Trebandad pipare

Trebandad pipare (Charadrius tricollaris) är en afrikansk fågel i familjen pipare inom ordningen vadarfåglar.

Kännetecken

Utseende 
Trebandad pipare är en 18 centimeter lång pipare med påtagligt långa vingar och stjärt. Adulta fågeln har brun ovansida och vit undersida med två svarta bröstband, vilket gett arten dess namn. Huvuden är pregnant tecknat med svart hjässa, långt vitt ögonbrynsstreck från den vita pannan till nacken och grått ansikte som blir brunt bakåt nacken. Näbben är svart med röd bas och runt ögat syns en röd ögonring.

De två underarterna (eller arterna, se nedan) skiljer sig något åt, där bifrontatus på Madagaskar har ett grått band mellan näbben och den vita pannan samt helgrått huvud. Arten skiljer sig från liknande mörkare savannstrandpiparen (C. forbesi) genom att den senare har brun panna och saknar vitt vingband.

Läten 
Lätet är en genomträngande och diskant vissling som i engelsk litteratur beskrivs som "weee-weet".

Utbredning och systematik 
Trebandad pipare delas in i två underarter med följande utbredning:
 Charadrius tricollaris tricollaris – Etiopien till Tanzania, Gabon, Tchad och Sydafrika
 Charadrius tricollaris bifrontatus – på Madagaskar

Arten har också nyligen koloniserat Egypten.

Sedan 2014 urskiljs underarten bifrontatus som egen art av IUCN och Birdlife International, Charadrius bifrontatus.

Släktskap 
Genetiska studier visar att Charadrius är kraftigt parafyletiskt, där arterna i släktet inte står varandra närmast. Istället är en stor grupp strandpipare närmare släkt med vipor i Vanellus och andra udda pipare som australiska inlandspiparen (Peltohyas australis) och arten snednäbb i Nya Zeeland (Anarhynchus frontalis) än med typarten för släktet större strandpipare. 

Trebandad pipare står förhållandevis nära större strandpipare, typarten för Charadrius, dock allra närmast likaledes afrikanska savannstrandpiparen (C. forbesi), men även mindre strandpipare (C. dubius) samt de australiska och nyzeeländska arterna svartpannad pipare (Elseyornis melanops), svarthuvad pipare (Thinornis cucullatus) och chathampipare (T. novaeseelandiae). Även östasiatiska flodstrandpiparen (C. placidus) tros vara del av samma klad. Denna utvecklingslinje är förhållandevis gammal, varför det föreslagits att de placeras i ett eget släkte, där Thinornis har prioritet. Än så länge har inte denna nya forskning resulterat i några taxonomiska förändringar. Se artikeln om släktet Charadrius för mer information om inbördes släktskap mellan strandpipare.

Levnadssätt 
Trebandad pipare förekommer i inlandet vid floder, sjöar och vattensamlingar. Den häckar i en uppskrapad grop på klappersten- och grusstränder. Den ses ofta ensam, ibland i småflockar, på jakt efter insekter, maskar eller andra ryggradslösa djur.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN bedömer hotstatus för tricollaris och bifrontatus var för sig, båda som livskraftiga. För båda anses populationsutvecklingen vara osäker. Beståndet uppskattas till 70.000-140.000 individer för tricollaris och 10 000–30 000 individer för bifrontatus.

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Pipare
Fåglar i etiopiska regionen
Tjocknäbbad strandpipare

Tjocknäbbad strandpipare (Charadrius wilsonia) är en amerikansk fågel i familjen pipare inom ordningen vadarfåglar. Den har en ovanligt kraftig näbb för att vara en pipare, specialiserad på att äta små krabbor.

Utseende och läte 
Tjocknäbbad strandpipare är en 17-20 centimeter lång vadare med stor och kraftig näbb. Ovansidan är huvudsakligen mörkgrå med ett kort vitt vingband och vita sidor på stjärten. Undersidan är vit förutom ett bröstband. Benen är skära, färggladare under häckning. Häckande hane har svart bröstband, tygel och panna samt en rostfärgad ansiktsmask. Hona och hane utanför häckningstid har en liknande dräkt, men det svarta är ersatt av brunt eller rödbrunt. Ungfågeln har ofta ett ofullständigt bröstband. Lätet är en ljus och svag vissling.

Utbredning och systematik 
Tjocknäbbad strandpipare delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Charadrius wilsonia wilsonia – häckar i kustnära områden i östra USA, Belize och Västindien; övervintrar så långt som till Surinam
 Charadrius wilsonia beldingi – förekommer längs Stillahavskusten från Baja California till södra Peru
 Charadrius wilsonia cinnamominus – förekommer i kustnära norra Sydamerika, från Colombia till Franska Guyana samt på öarna Aruba och Bonaire i Nederländska Antillerna, Isla Margarita och Trinidad
 Charadrius wilsonia crassirostris – kustnära nordöstra Brasilien, från Amapá till Bahia

Tjocknäbbad strandpipare är en av få vadare med utbredning i Nordamerika som ännu ej påträffats i Europa.

Släktestillhörighet 
DNA-studier tyder på att arten troligen är närmare släkt med viporna i Vanellus samt piparna i Anarhynchus, Peltohyas och Erythrogonys än med t.ex. större strandpipare (Charadrius hiaticula). Än så länge (2018) har det inte lett till några taxonomiska förändringar.

Levnadssätt 
Tjocknäbbad strandpipare är starkt kustbunden och födosöker på stränder huvudsakligen efter vinkarkrabbor, men kan också inta insekter och havsborstmaskar. Fågeln häckar från april till början av juli. Boet består av en uppskrapad grop direkt på marken. Den lägger i genomsnitt tre ägg som ruvas i 23-24 dagar av båda föräldrarna.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). En undersökning från 2012 uppskattade att populationen i USA endast uppgår till 8600 individer, med ytterligare 6000 individer i östra Mexiko och Västindien.

Namn 
Sitt artepitet wilsoni har den fått för att hedra Alexander Wilson (1766-1813), en skotsk-amerikansk naturforskare som brukar kallas för den amerikanska ornitologins fader.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Pipare
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen
Svartpannad pipare

Svartpannad pipare (Elseyornis melanops) är en vadarfågel i familjen pipare som förekommer i Australien och Nya Zeeland.

Utseende och läte 
Svartpannad pipare är en liten (16–18 cm) pipare med svart bröstband och panna, röd näbb med svart spets och kastanjefärgad skulderfläck. I flykten syns vitt vingband och rostfärgad övergump. Ungfågeln har ett tydligt vitt ögonbrynsstreck och saknar både skulderfläcken och bröstbandet, men har istället rostfärgade vingtäckare. Lätet är ett ljust och metalliskt "tink-tink" eller snabba "tik-ik-ik...".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Australien (förutom torra områden), Tasmanien och Nya Zeeland. Tillfälligt har den påträffats i Indien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktskap 
Svartpannad pipare placeras traditionellt som enda art i släktet Elseyornis. Genetiska studier visar dock att den är en del av en grupp strandpipare där även australiska svarthuvad pipare (Thinornis cucullatus), nyzeeländska chathampiparen (T. novaeseelandiae), afrikanska arterna trebandad pipare (Charadrius tricollaris) och savannstrandpipare (C. forbesi) samt artparet mindre strandpipare (C. dubius) och östasiatiska flodstrandpiparen (C. placidus). Bland dessa är svartpannad pipare systerart till chathampiparen. Än så länge har inte denna nya forskning resulterat i några taxonomiska förändringar. Se artikeln om släktet Charadrius för mer information om inbördes släktskap mellan strandpipare.

Levnadssätt 
Svartpannad pipare påträffas i inlandet utmed dammar och sjöar, mer sällan vid saltvatten. Den lägger två till tre fint prickiga umbrafärgade ägg i en uppskrapad grop i marken, ibland långt från vatten.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Pipare
Fåglar i australiska regionen
Brunsidig pipare

Brunsidig pipare (Erythrogonys cinctus) är en australisk fågel i familjen pipare inom ordningen vadarfåglar.

Utseende 

Brunsidig pipare är en långbent medelstor pipare med en längd på 17–20 centimeter och en vingbredd på 33–38 centimeter. Adulta fåglar är distinkt tecknade i svart, brunt, rött och vitt. Den har en svart hätta, som går ned nedanför ögat och som i nacken övergår i den gråbruna ryggen. Strupen och nedre delen av kinden är vita. Ett brett svart band på bröstet övergår mot kroppssidan till ett kastanjefärgat streck. Buk och undergump är vita. Ovansidan av vingen är svart med vit bakkant. Övre delen av benet är rött, liksom näbben fast spetsen är svart.

Utbredning och systematik 
Arten förekommer i Australien, södra Nya Guinea och Indonesien, men har även påträffats i Nya Zeeland och Palau.

Brunsidig pipare beskrevs av Gould 1838 och placeras som enda art i släktet Erythrogonys. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. DNA-studier visar att dess närmaste släktingar är inlandspipare, snednäbb samt ett antal arter i släktet Charadrius (däremot inte större strandpipare, till exempel).

Levnadssätt 
Arten uppträder ofta i flockar, både artrena och med andra vadare, även under häckningsperioden. Den förekommer främst i utkanten av grunda våtmarksområden, ibland även vid sälta. Den lever av mindre ryggradslösa djur som leddjur, blötdjur, ringmaskar men även frön.

Häckning 
Fågeln häckar vanligtvis mellan juli-augusti och december-januari parvis eller i lösa kolonier med upp till 30 bon. Den häckar utmed kusten eller på småöar, gärna bland tät vegetation på sand, fuktig jord eller lera och regelbundet tillsammans med australisk styltlöpare (Himantopus leucocephalus), australisk skärfläcka (Recurvirostra novaehollandiae) och gråhuvad dopping (Poliocephalus poliocephalus). I boet som är en sparsamt fodrad grop i marken läggs i genomsnitt fyra ägg som ruvas av båda könen. Arten misslyckas ofta med häckningen till följd av störningar från människan, predation från införda däggdjur eller australisk korp (Corvus coronoides) eller att boet trampats sönder av boskap.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling, och bedöms inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågeln har på svenska även kallats brunflankad pipare.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Pipare
Fåglar i australiska regionen
Rosthalspipare

Rosthalspipare (Oreopholus ruficollis) är en sydamerikansk fågel i familjen pipare inom ordningen vadarfåglar.

Utseende 
Rosthalspiparen är en ganska upprätt pipare med en lång och smal näbb och en kroppslängd på 25-29 centimeter. Fjäderdräkten är slående tecknad, huvudsakligen gulbrun med kraftigt streckad rygg. Hakan är vit, strupen orangebrun och på hals och bröst grått. På buken syns en liten men tydlig svart fläck. I flykten syns de vita vingundersidorna.

Läten 
Fågeln är rätt tystlåten. När den skräms upp eller i flykten hörs en vibrerande utdragen vissling, "prrrrruu".

Utbredning och systematik 
Rosthalspiparen förekommer i Sydamerika och delas in i två underarter med följande utbredning:
 Oreopholus ruficollis pallidus – torra stränder i Ecuador och norra Peru
 Oreopholus ruficollis ruficollis – kustnära centrala Peru söderut till Tierra del Fuego, övervintrar i sydöstra Brasilien

Arten placeras som enda art i släktet Oreopholus. DNA-studier visar att den utgör en egen utvecklingslinje i familjen pipare, antingen som systerart till en grupp pipare som omfattar diadempiparen, svarthuvad pipare, släktet Thinornis samt en handfull pipare i Charadrius, däribland större strandpipare och fjällpipare. eller systerart till alla andra pipare utom de i Pluvialis. Rosthalspiparen är systerart till alla andra i denna grupp.

Levnadssätt 
Fågeln trivs dels på vindpinade åsar i hed- och betad punalandskap upp till mellan 3.500 och 4.600 meter över havet, dels i sparsamt bevuxna sandiga områden på kustnära slätter och bevattnade delar av kustöknen i centrala Peru. Under flyttning påträffas den även i fält och på ängar i låglänta områden.

Föda 
Artens föda är dåligt känd. Den samlas gärna i lösa flockar om mellan tio och 30 fåglar, ibland, upp till hundra, för att födosöka. När den störs reser den sig upp och vänder sina strimmiga ryggar mot observatören.

Häckning 
Även häckningen finns det lite kunskap kring. Underarten pallidus lägger ägg mellan juni och januari i bon placerade på sandiga vegetationsfria områden nära havsnivå. Ett bo från en fågel av nominatformen var placerat ovanpå en gräsklump medan ett annat var omringat av småstenar arrangerade i koncentriska cirklar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men en relativt liten population på endast mellan 1.000 och 10.000 individer som dessutom minskar i storlek på grund av jakt. Internationella naturvårdsunionen IUCN bedömer dock ändå inte att den är hotad, varför de kategoriserar arten som livskraftig (LC).

Namn 
På svenska har fågeln även kallats ''roststrupig pipare".

Referenser

Externa länkar 

 Fler bilder på Flickr
 Utbredningskarta och läten på Xeno-canto
 Bilder och filmer på Internet Bird Collection

Pipare
Fåglar i neotropiska regionen
Diadempipare

Diadempipare (Phegornis mitchellii) är en säregen sydamerikansk fågel i familjen pipare inom ordningen vadarfåglar.

Utseende 
Diadempiparen är en liten kompakt pipare, 16,5–19 centimeter lång. Den är pregnant tecknad med svart huvud, vitt streck ovan ögat, halsen kastanjefärgad, strupen vit, bröstet svartbandat och buken vit. Vingarna är relativt korta. Fågeln har en för pipare lång och smal näbb som snarare påminner om en vadare i Calidris.

Ekologi 
Diadempiparen häckar i höglänt terräng, 3 500–5 000 meter över havet i den så kallade punazonen. Den trivs på vattensjuk mossig tundra och myrar, framför allt Distichia-myrar, men också på grus eller gräs i flodslätter och nära sjöar. Den lägger två olivgrå ägg med svarta fläckar, mellan oktober och december i Chile, i januari i Bolivia. Efter häckning rör den sig nedåt, till cirka 2 000 meter över havet.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer vid myrar på hög höjd från södra Peru till västra Argentina och Chile. Den placeras som enda art i släktet Phegornis. DNA-studier visar att den är närmast släkt med rostbröstad pipare.

Status 
Diadempiparen är fåtalig, med en värdspopulation på endast 10 000 individer. Det medför att internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som nära hotad även om den ökar i antal och bedöms vara relativt ohotad på grund av sitt högalpina leverne.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar David William Mitchell (1813-1859), engelsk zoolog, konstnär och sekreterare vid Zoological Society of London 1847-1859.

Noter

Externa länkar 

 Bilder på Visual Resources for Ornithology på bland annat ungar och ägg
 Läten på xeno-canto.org

Pipare
Fåglar i neotropiska regionen
Richard Magyar

Richard Magyar, född 3 maj 1991, är en före detta svensk fotbollsspelare (försvarare) som senast spelade för Hammarby IF i Allsvenskan.

Klubbkarriär 
Magyar började spela fotboll i Åkarps IF som 8-åring innan han flyttade till GIF Nike. Som 15-åring provspelade han för Malmö FF innan han skrev på för Lunds BK 2006, men stannade bara där i ett år innan hans familj flyttade till Halmstad, där han skrev på för BK Astrio. År 2008 flyttade han till lokala rivalerna Halmstads BK, där han tillbragte ett år i ungdomstruppen och var en del av U21-laget som vann U21-Allsvenskan för första gången. Inför säsongen 2010 lyftes han som lärling upp i seniortruppen från ungdomstruppen. Efter att ha suttit på bänken i flera matcher, gjorde han sin debut den 5 maj för Halmstads BK mot Kalmar FF, då lagkamraten Tomas Žvirgždauskas ådragit sig en skada.

På en presskonferens den 7 juli 2015 presenterades Magyar som ett av två nyförvärv till Hammarby IF.

I juni 2017 meddelades att han lämnar Hammarby för spel i Greuther Fürth i tyska andradivisionen. Den 11 juli 2019 återvände Magyar till Hammarby, där han skrev på ett treårskontrakt.

Efter bara åtta allsvenska matcher i Hammarby den gångna säsongen, meddelar han att han lägger skorna på hyllan.

Landslagskarriär 
I maj 2011 blev Magyar för första gången uttagen i det svenska U21-landslaget. Dock tvingades Magyar att avböja på grund av en skada och blev ersatt av Marcus Törnstrand. Han fick istället göra U21-debut i en träningslandskamp mot Holland den 10 augusti samma år.

Övrigt 
Våren 2021 kom Magyar ut med Allt ingen sa (Mondial), en bok med tips om hur man hanterar sådant som ångest, dålig självbild och vacklande självförtroende.

Referenser 

Halmstads BK profil

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Lunds BK
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i FC Aarau
Spelare i Hammarby IF Fotboll
Spelare i SpVgg Greuther Fürth
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Schweiziska superligan
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Idrottare från Malmö
Födda 1991
Levande personer
Män
Svenska idrottare under 2000-talet
Chathampipare

Chathampipare (Thinornis novaeseelandiae) är en starkt hotad vadarfågel i familjen pipare. Den förekommer idag naturligt enbart i de nyzeeländska Chathamöarna.

Utseende och läte 
Chathampiparen är en rätt satt 20 centimeter lång vadare. Den vuxna fågeln är karakteristiskt mörktecknad, på pannan, ansiktets sidor, strupe och halsband, hanen svart och honan brun. Ovanför pannan syns en vit ring som fortsätter runt huvudet. Hjässa, huvudets baksida och ovansidan är gråbrun medan undersidan är vit. Den orangeröda näbben är svartspetsad och benen är orange. Ungfågeln är vit på huvud och hals med brungrått på hjässa och runt ögat och brun näbb med orange näbbrot. Lätet är ett "kleet", när de hotas snabbt som strandskator.

Utbredning 
Fågeln förekommer idag naturligt endast på ön Rangatira som ligger i ögruppen Chathamöarna utanför Nya Zeeland. En popualtion på ön Western Reef hittades 1999 men denna har sedermera försvunnit sedan den sista individen togs omhand 2003. Historiskt var arten vida spridd utmed kusten på åtminstone Sydön, men dog ut där under 1870-talet.

Populationer har även med människans hjälp införts på andra små öar som är fria från invasiva predatorer: Mangere i Chathamöarna samt Waikawa och Motutapu utanför Nordöns kust. Den har även införts till Motuora i Haurakigolfen utanför Nordön, ön Release Site 4 utanför Sydön samt till Mana nära Wellington, men dessa populationer har inte överlevt.

Levnadssätt 
På Rangatira häckar den vid abrasionsflak och på saltängar, men fåglar som införts på öar utanför Nya Zeelands huvudöar har begagnat en rad olika naturtyper, som både sand-, klipp- och klapperstensstränder samt flodmynningar. Den lever av små kräftdjur, mollusker och andra ryggradslösa djur. Fågeln lägger två till tre ägg i ett bo som placeras under tät vegetation eller ett klippblock, oftast nära strandlinjen. På Rangatira inleds häckningen först när fåglarna är två eller tre år gamla. Den äldsta individ som påträffats var en hane som var 21 år gammal.

Status 
Chathampiparen har en mycket liten världspopulation bestående av cirka 170 vuxna individer, men verkar öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som starkt hotad. Ungefär 55 % av beståndet häckar på South East Island och 36 % på Waikawa.

In 2021/22, the total wild breeding population numbered about 85 pairs. About 55% of the breeding pairs were on South East Island, and 36% on Waikawa/Portland Island (J. E. Dowding in litt. 2022). These are the only populations that can currently be considered relatively secure and self-sustaining in the long term.

Namn 
Fågelns släktesnamn Thinornis betyder "sandfågel", av grekiska this ("strand") och ornis ("fågel"). Det vetenskapliga artnamnet novaeseelandiae syftar på Nya Zeeland.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Pipare
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Chathamöarna