kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johannes Jansson (tonsättare)

Johannes Jansson, född 24 juli 1950 i Stockholm, är en svensk tonsättare.

Jansson växte upp i ett konstnärshem och började sin musikerkarriär som gitarrist. Han studerade musikvetenskap i Lund och kontrabas och musikteori vid Musikhögskolan i Malmö. Han studerade också komposition för Sten Broman och Ingvar Lidholm.

Hans första framträdande som komponist var 1970 och 1971 debuterade han som dirigent med sin egen musik. I november 2010 uruppfördes hans violinkonsert som recensenten i Dagens Nyheter kallade ”Ett verk med en förlösande skönhet som man aldrig vill skall ta slut”

Jansson är medlem i Föreningen svenska tonsättare.

2019 tilldelades han Musikföreningens i Stockholm körtonsättarstipendium.

Diskografi 
 1997

Referenser 

Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 2000-talet
Födda 1950
Män
Levande personer
Medlemmar i Föreningen svenska tonsättare
Gunnar Mångberg

Erik Gunnar Mångberg, född 2 januari 1887 i Umeå, död 18 april 1919 i Härnösand, var en svensk journalist och redaktör.

Han var huvudredaktör för den moderata dagstidningen Örnsköldsviksposten, och var bland annat engagerad i den svenska frivilligrörelsen i samband med finska inbördeskriget 1918. Han verkade exempelvis för pengarinsamlingar och värvning av rekryter. Han utgjorde ett språkrör för högern i Norrland.

Källor

Externa länkar 
 Libris

Födda 1887
Avlidna 1919
Svenska redaktörer
Män
Journalister från Umeå
Youngstorget

Youngstorget är ett torg i stadsdelen St. Hanshaugen i Oslo, uppkallat efter köpmannen Jørgen Young. Torget anlades 1846, och fick namnet Nytorvet 1852 och hette så fram till 1951, även om det i folkmun alltid kallades Youngstorget. Vid Youngstorget har numera många politiska partier sina huvudkontor liksom norska LO. Det är här första maj-tågen samlas och torget används också vid många andra demonstrationer.

Externa länkar

 http://www.youngstorget.com/

Torg i Oslo
National Union of Workers

National Union of Workers (NUW) är en av de större fackföreningarna i Australien. Den grundades 1989 som en sammanslagning av sex äldre fackföreningar:

Federated Storemen and Packers Union (grundad 1912)
Federated Rubber and Allied Workers Union (grundad 1908)
Federated Cold Storage and Meat Preserving Employees' Union (grundad 1908)
Federated Millers and Manufacturing Grocers Union (grundad 1909)
Commonwealth Foremen's Association (grundad 1912)
United Sales Representatives and Commercial Travellers Guild (grundad 1888)

Fackliga organisationer bildade 1989
Australiska fackliga organisationer
Melbourne
Ludwig Ettmüller

Ernst Moritz Ludwig Ettmüller, född 5 oktober 1802 i Gersdorf vid Löbau i Sachsen, död 15 april 1877 i Zürich, var en tysk germanist.

Ettmüller studerade i Leipzig, blev privatdocent i Jena och blev 1833 professor vid gymnasiet i Zürich, 1863 vid universitetet där. Han utgav en del medelhög- och lågtyska skrifter, till exempel "Kunech Luarin" (1829), "Heinrichs von Meissen des Frauenlobes Leiche, Sprüche und Lieder" (1843), "Heinrich von Veldecke Eneide" (1852), "Theophilus, der Faust des Mittelalters"  (1849), vilka dock sedan länge är föråldrade. 

Ettmüller utarbetade även ett på sin tid ansett Lexicon anglo-saxonicum (1851), samt utgav en anglosaxisk krestomati "Engla and Seaxna scôpas and bôceras" (1850). Han ägnade sig även åt den fornnordiska litteraturen och utgav bland annat en mindre lyckad översättning av en del eddasånger, Lieder der Edda von den Nibelungen (1837). Han översatte dessutom hjältesagan "Beowulf" (1840) och utgav litteraturöversikten Handbuch der deutschen Litteraturgeschichte (1847).

Källor

Tyska germanister
Personer verksamma vid Jena universitet
Personer verksamma vid universitetet i Zürich
Tyska gymnasieprofessorer
Personer i Tyskland under 1800-talet
Födda 1802
Avlidna 1877
Män
Salmonsens
Alumner från Leipzigs universitet
Politisk symbolism

Politisk symbolism eller politisk symbolik används för att representera en politisk ståndpunkt. Det kan konkret handla om färger och symboler men även mer abstrakt om sakfrågor, värderingar och ställningstaganden. När det gäller det senare talas om symbolpolitik vilket innebär att en politisk fråga blir viktig, inte på grund av vad den konkret innebär utan på grund av vilket värde den anses bära; vad den symboliserar.

Politiska termer
Politisk kultur
Typer av politik
Olje- och energidepartementet

Olje- och energidepartementet (norska: Olje- og energidepartementet) är ett norskt departement som har energipolitiken som arbetsområde, vilket även inkluderar oljeutvinningen. 

Olje- och energidepartementet skapades 1 januari 1997 ur en del av det tidigare Närings- och energidepartementet. Ett motsvarande departement fanns också 1978–1992.

Nuvarande olje- och energiminister är Tina Bru från Høyre.

Källor

Externa länkar
 Olje- och energidepartementets webbplats

Politik i Norge
Norges ministerier
Organisationer bildade 1997
Slaget vid Severn

Slaget vid Severn var en skärmytsling som utkämpades den 25 mars 1655 på Severn River vid Horn Point, rakt över Spa Creek från Annapolis, Maryland, i vad som då kallades "Providence", i vad som nu är stadsdelen Eastport. Efter striden bytte Providence namn till Annapolis 1694. Slaget var en förlängning av de konflikter som bildade det engelska inbördeskriget, skrovliga styrkor bestående av puritanska bosättarna mot styrkor i linje med Lord Baltimore, ägare av kolonin Maryland på den tiden. Det har föreslagits att detta var den sista striden i det engelska inbördeskriget.

Referenser

Slag under engelska inbördeskriget
Marylands historia
Annapolis
1655 i Nordamerika
Casey Wilson

Cathryn Rose "Casey" Wilson, född 24 oktober 1980 i Alexandria i Virginia, är en amerikansk skådespelare, komiker och manusförfattare. 

Hon var en del av ensemblen i humorprogrammet Saturday Night Live där hon medverkade 2008-2009. Wilson har även deltagit i långfilmerna Killers (2010) och Bröllopsduellen (2009) och i tv-serien Happy Endings. Bröllopsduellen skrev hon även manus till.

Sedan 2014 är hon gift med manusförfattaren David Caspe. Tillsammans har paret en son född 2015.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

Amerikanska komiker
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska manusförfattare
Personer från Alexandria, Virginia
Kvinnor
Födda 1980
Levande personer
Skådespelare i Saturday Night Live
Alumner från New York University Tisch School of the Arts
Andra engelska inbördeskriget

Andra engelska inbördeskriget (1648-1649) var det andra av tre krig som kallas engelska inbördeskriget som avser den rad av väpnade konflikter och politiska intriger som ägde rum mellan parlamentariker och rojalister från 1642 fram till 1652 och som även inkluderade det första engelska inbördeskriget (1642-1646) och det tredje engelska inbördeskriget (1649-1651).

Engelska inbördeskriget
Krig under 1600-talet
Första engelska inbördeskriget

Första engelska inbördeskriget (1642–1646) var det första av tre krig som kallas engelska inbördeskriget som avser den rad av väpnade konflikter och politiska intriger som ägde rum mellan parlamentariker och rojalister från 1642 fram till 1652 och som även inkluderade det andra engelska inbördeskriget (1648–1649) och det tredje engelska inbördeskriget (1649-1651).

Engelska inbördeskriget
Krig under 1600-talet
Bolivarianism

Bolivarianism är ett politiskt ideal bestående av pan-latinamerikanism, socialism och national-patriotism. Bolivarianismen har fått sitt namn från den venezuelanska generalen och revolutionären Simón Bolívar som ledde kampen för självständighet i stora delar av Sydamerika mot den spanska kolonialismen. Det är populärt i delar av Sydamerika , i synnerhet i Venezuela. 

På senare år har begreppet kommit att förknippas med Hugo Chávez pan-sydamerikanska vision och den socialistiska samhällsomdaningen för Sydamerika, med sin början i Venezuela, även kallad den bolivarianska revolutionen. I samband med World Social Forum i brasilianska Porto Alegre deklarerade Chávez att den demokratiska socialismen är en integrerad del av bolivarianismen, och att den nya socialismen är humanistisk, som inte ger maskiner eller staten företräde.

Se även 
 Rosa vågen
 Lulism
 Peronism

Referenser 

Kultur i Latinamerika
Sydamerika
Politik i Venezuela
Demokratisk socialism
Pannationalism
Separation (kemi)

Separation innebär inom kemin att en blandning omvandlas till två eller flera produkter med olika sammansättning. De metoder som används för att åstadkomma detta kallas separationsmetoder eller (särskilt inom kemitekniken) separationsprocesser. Många av dessa metoder är fundamentala i kemiskt laboratoriearbete, både för renframställning av ämnen och för kemisk analys, och som enhetsoperationer inom kemisk industri. Olika filtrerings metoder används för olika blandningar men allt går ut på att rena ämnen.

Exempel på separationsmetoder
Adsorption
Indunstning
Centrifugering
Dekantering
Destillation
Elektrofores
Filtrering
Flockulering
Flotation
Kromatografi
Kristallisation
Sedimentation
Torkning
Tvättning
Sublimering
Vätskeextraktion

Kemiska separationsmetoder
The Gloria Story

The Gloria Story är ett svenskt rockband från Skövde. Det bildades bildades 2009. Bandet bestod då av Filip Rapp (gitarr, sång, percussion), Kid (gitarr, sång), Joakim Ståhl (gitarr, sång), Henrik Siberg (trummor) och Carl Ahlander (gitarr).

Deras första album Shades of White låg etta på svenska hårdrockstoppen under sommaren 2011. Skivan är producerad av Anders "Boba Fett" Lindström från The Hellacopters. The Gloria Story sålde platina med singeln "OhNo", som släpptes 2010. Platinaskivan delades ut av Gain Music Entertainment vid en spelning i Göteborg i november 2011.

The Gloria Story  spelar 1970-tals-influerad modern rock, och är känt för sina energiska scenshower. Bandet har ofta blivit jämfört med The Arks scenframträdanden. Sedan 2009 har bandet gjort över 300 livespelningar, och är ett mycket aktivt band på den skandinaviska rock-scenen. The Gloria Story har uppträtt på bland annat Sweden Rock Festival och Festival Töreboda 2012.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Filip Rapp – sång, gitarr, slagverk (2009–idag)
Henrik Siberg – trummor (2009–idag)
Carl Ahlander – gitarr (2009–idag)
Fredrik Axelsson – gitarr, basgitarr, bakgrundssång (2012–idag)
Jocke Rang – basgitarr (2014–idag)

Tidigare medlemmar
Juan "Kid" Sallrot – sång, gitarr (2009–2014)
Joakim Ståhl – basgitarr, bakgrundssång (2009–2012)

Diskografi
Studioalbum
2011 – Shades of White
2013 – Born to Lose
2015 – Greetings from Electric Wasteland

EP
2012 – Out of the Shade

Singlar
2010 – "OhNo"

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska rockgrupper
Ansökarland

Ett ansökarland är ett land som har ansökt om medlemskap i Europeiska unionen. För att få ansöka om medlemskap måste ansökarlandet vara ”europeiskt” och respektera unionens grundläggande värden, i enlighet med unionens fördrag.

Medlemskapsansökan skickas till Europeiska unionens råd. Europeiska kommissionen ansvarar för att utvärdera ansökarlandets uppfyllande av Köpenhamnskriterierna, de kriterier som måste uppfyllas innan ett land kan ansluta sig till unionen. Kommissionen lämnar därefter ett yttrande till rådet, som beslutar med enhällighet om ansökarlandet ska beviljas status som kandidatland, vilket är ett krav för att kunna inleda medlemskapsförhandlingar. Beslutet måste även godkännas av Europeiska rådet.

Efter att ett ansökarland har beviljats status som kandidatland kan medlemskapsförhandlingar inledas med syfte att fastställa medlemskapsvillkoren. Detta utmynnar i ett anslutningsfördrag, som sedan måste ratificeras av ansökarlandet och alla medlemsstater i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser innan det kan träda i kraft och ansökarlandet blir en medlemsstat.

Nuvarande ansökarländer 
Nuvarande ansökarländer innefattar
 Albanien
 Bosnien och Hercegovina
 Georgien
 Kosovo
 Moldavien
 Montenegro
 Nordmakedonien
 Serbien
 Turkiet
 Ukraina

Tidigare ansökarländer 
Tidigare ansökarländer som senare anslöt sig till unionen:
 Bulgarien
 Cypern
 Danmark
 Estland
 Finland
 Grekland
 Irland
 Kroatien
 Lettland
 Litauen
 Malta
 Polen
 Portugal
 Rumänien
 Slovakien
 Slovenien
 Spanien
 Storbritannien
 Sverige
 Tjeckien
 Ungern
 Österrike

Tidigare ansökarländer som senare drog tillbaka sin ansökan:
 Island
 Liechtenstein
 Norge
 Schweiz

Tidigare ansökarländer vars ansökan avslogs av Europeiska rådet:
 Marocko

Se även 
 Europeiska unionens utbredning och utvidgning
 Köpenhamnskriterierna

Referenser 

Europeiska unionens utvidgning
Utøya

Utøya är en 10,6 hektar stor ö i insjön Tyrifjorden i Hole kommun, Norge, belägen cirka 550 meter från land, där E16 passerar, 38 kilometer nordväst om Oslo. Ön ägs av det norska arbetarpartiets ungdomsförbund Arbeidernes ungdomsfylking (AUF). Egendomen har flera byggnader på ön samt område för parkering på fastlandet vid Utøykaia.

AUF-arrangemang
Arbeidernes ungdomsfylking (AUF) håller årligen sommarläger och politiska kurser på ön. På ön ligger ungdomsförbundets förbundsskola/kursgård. Ön gavs som jubileumspresent till AUF i augusti 1950 av Oslo og Akershus faglige samorganisasjon, ett regionalt samarbetsorgan för de största norska fackliga organisationerna.

Camping
Utøya kan även hyras som en campingplats och för lajv-evenemang. Ön drivs kommersiellt av Utøya AS.

Massakern 2011

Den 22 juli 2011 skedde massakern på Utøya när Anders Behring Breivik dödade 69 personer.
AUF meddelade den 26 juli 2011 att deras mål var att fortsätta mötas på Utøya.

Minnesmärke
Huvudartikel: Memory wound
 (Se även Minnesmärken över offren för terrorattentatet 22 juli 2011)Norges regering beslöt 2011 att uppföra ett nationellt minnesmärke på en udde vid gården Sørbråten på fastlandet nordost om Utøya. Efter en tävling utsågs Jonas Dahlbergs Minnenas sår'' till vinnande förslag. Planerna på att genomföra minnesmärket i denna form stoppades av den då nya norska regeringen i juni 2017, och i stället gav regeringen Statsbygg i uppdrag att uppföra ett mer lågmält minnesmärke på Utøyas kaj (Utøykaia) utgångspunkten för båtöverfarten från fastlandet till Utøya.

Minnesmärket på själva ön består av en stor, förenande cirkel på en höjd på norra sidan av Utøya. Monumentet i stål visar namn och ålder på de som dödades, och dessa namn lyser genom stålet och kan läsas när du går runt i ringen. Inget namn kommer först eller sist.

Byggnader
Det finns en liten pir på östra sidan av ön. Det är härifrån färjan M/S Thorbjørn går till fastlandet. Huvudbyggnaden ("Hovedhuset"), förrådshus ("Stabburet"), och ladan ("låven") ligger nära hamnen. Uppe på kullen ("LO-toppen") finns campingplatser, cafeteria och servicehus med toaletter och duschar. Förbundskolan ("Skolestua") finns på den södra delen av ön.

Referenser

Noter

Externa länkar 

utoya.no, webbplats för förbundsskolan/kursgården (bokmål)
Turist på Utøya NRK 26 oktober 2019 (nynorsk)

Öar i Buskerud fylke
Öar i insjöar
Hole kommun
Kursgårdar
Politik i Norge
Socialdemokrati
Franz Pfeiffer

Franz Pfeiffer, född 27 februari 1815 i Bettlach, Solothurn, död 29 maj 1868 i Wien, var en tysk germanist. 

Pfeiffer studerade i München under Hans Ferdinand Massmanns ledning, anställdes 1846 som andre bibliotekarie vid kungliga biblioteket i Stuttgart och utnämndes 1857 till professor vid Wiens universitet. 

Pfeiffer riktade sin forskning nästan uteslutande på tyska språket och litteraturen under den senare medeltiden. Han verkställde på detta område i en mängd avhandlingar många undersökningar och utgav ett stort antal fornskrifter. Bland dessa senare märks "Deutsche Mystiker des vierzehnten Jahrhunderts" och "Die Deutschordenschronik des Nicolaus von Jeroschin". Av hans många litteraturhistoriska och kritiska avhandlingar kan nämnas Der Dichter des Nibelungenliedes (1862) och Forschung und Kritik auf dem Gebiete des deutschen Alterthums (1863). 

Pfeiffer började 1856 att utge tidskriften "Germania", som fick stor betydelse som organ för den germanistiska forskningen. En biografi och en förteckning på Pfeiffers skrifter av Karl Bartsch finnas som inledning till den ur Pfeiffers kvarlåtenskap utgivna brevväxlingen mellan Joseph von Lassberg och Ludwig Uhland (Briefwechsel zwischen Joseph Freiherrn von Lassberg und Ludwig Uhland, 1870).

Källor

Noter 

Tyska germanister
Tyska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Wien
Filologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från kantonen Solothurn
Födda 1815
Avlidna 1868
Män
Ugglan
Hans Ferdinand Massmann

Hans Ferdinand Massmann (tyska: Maßmann), född 15 augusti 1797 i Berlin, död 3 augusti 1874 i Muskau i Oberlausitz, var en tysk germanist. 

Massmann var anställd vid skolor och universitet dels som turnlärare, dels som lärare i forntyska språket och litteraturen, bland annat som professor vid Münchens universitet. Han utgav bland annat Denkmäler deutscher Sprache und Litteratur (1827), Deutsche Gedichte des 12. Jahrhunderts (två band, 1837) och "Ulfilas" (två band, 1855–1856).

Källor

Tyska germanister
Tyska professorer
Personer verksamma vid Münchens universitet
Personer från Berlin
Födda 1797
Avlidna 1874
Män
Ugglan
Agaricin

Agaricin eller agarsyra, C14H27CH(COOH)2H2O, är en läkemedelssubstans. Det är ett vitt, kristallinit pulver utan lukt och smak. Det är svårlösligt i kallt vatten, men med kokande vatten bildas en klart surt reagerande lösning som vid avkylning blir oklar.

Agaricin har använts som svettfördrivande medel. Ämnet är giftigt i större mängder.

Källor

Karboxylsyror
Farmakologi
Aspersorium

Aspersorium eller adspersorium (latin, av adspergere, bestänka) är ett kärl för vigvatten som förekommer i katolsk liturgi. Ett aspersorium används med en aspergil, som är det redskap som används för att stänka vigvattnet.

Källor

Liturgiska redskap
Adstringerande medel

Adstringerande medel (av latinets adstringere, sammandraga) eller sammandragande medel kallas ämnen som verkar sammandragande på vävnader. Adstringerande medel verkar inte minst på slemhinnor och kan som effekt ha minskande på blodfyllnad, svullnad och avsöndring, varigenom vävnaden blir torrare på ytan. En sådan verkan utövas särskilt av den grupp av organiska syror som kallas garvsyror, dessutom av vissa metallsalter, såsom blyacetat, alun, järnsulfat, järnklorid, samt även av utspädda mineralsyror. Vissa salter, såsom silvernitrat (lapis) verkar i första hand etsande (dödande och förstörande) på vävnaden, därefter adstringerande på omgivningen. Den adstringerande verkan uppstår genom att de verksamma ämnena bildar kemiska föreningar med proteiner och bindvävselement i vävnaden, varigenom det på organens yta bildas ett tunt hölje, som skyddar och i någon mån även pressar samman underlaget. De adstringerande läkemedlen har utnyttjats vid slemhinnekatarrer och som blodstillande medel för att minska blödning. De kan underlätta sårläkning i det att sårkanterna närmar sig varandra. Om ett alunstift stryks mot fuktig hud kan det stoppa de småblödningar som kan uppstå vid rakning.

Källor

Läkemedel
Aducering

Aducering (av franskans doux, söt, ljuv, mjuk) är ett metallurgiskt tillvägagångssätt som är avsett att ge gjutna föremål större seghet och smidbarhet. Operationen används vanligen för gjutjärn, som är en typ av järn som till följd av sin höga kolhalt inte är smidbart i originalskick, men som på detta sätt kan få egenskaper som liknar stålets. Aducering är en speciell form av anlöpning.

Aducering av gjutjärn

Användningen av aducerjärn har minskat kraftigt, och kommer snart att betraktas som teknikhistoria. Aducerjärn använd(e)s vid framställning av bland annat rördelar, motorfästen, pumphjul, bromsbackar, kugghjul och isolatorkåpor.

Aduceringen av gjutjärn går till på så sätt att de gjutna föremål, som skall aduceras, packas i järnkistor som rymmer 20–30 kg, tillsammans med oxiderande ämnen såsom hammarslagg eller blodstensmalm (båda huvudsakligen järnoxid), varefter kistorna tillsluts med lock. Kistorna upphettas därefter under fem till sju dygn vid 700–900°C i flamugn. Den behandlade produkten kallas aducerjärn. Bäst lyckas aduceringen med föremål av vitt (grafitfattigt) tackjärn, innehållande 0,60–0,90% kisel och 0,20–0,40% mangan. Genom aducering kan tackjärnet göras så mjukt att det kan böjas i rät vinkel, och vid sträckprov uppvisa en förlängning av ända upp till 10%.

En aduceringsmetod av amerikansk ursprung, som efter uppfinnaren kallas Dobertyprocessen, åstadkommer en aducering, d.v.s. en kolminskning i tackjärnet, genom att vätgas leds in i det smälta tackjärnet.

Aducering av brons
Aducering av brons sker genom en snabb avkylning. Om brons, som är en legering av koppar och tenn, får avsvalna långsamt efter gjutningen, blir hårdheten jämförelsevis stor. Snabb avkylning däremot, till exempel genom kallt vatten, har en motsatt verkan, så att ytan blir mjuk och metallen seg. Avkylningens intensitet måste dock noga avpassas efter bronsföremålens dimensioner.

Se även
Anlöpning

Källor

Metallurgi
Aeromekanik

Aeromekanik (av grekiska aer, luft, och mechane, medel, verktyg) är läran om gasformiga kroppars jämvikt och rörelse. Aeromekaniken utgör en del av mekaniken, specifik av fluidmekaniken, och består av två huvudsakliga delområden: aerostatik och aerodynamik.

Källor

Fluidmekanik
Aerodynamik
Unearth

Unearth är ett amerikanskt metalcoreband som bildades 1998 i Wakefield, Massachusetts. Bandets fjärde studioalbum vid namn "The March" släpptes den 14 oktober 2008.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Trevor Phipps – sång (1998–)
Buz McGrath – gitarr (1998–)
Ken Susi – gitarr, sång, bakgrundssång (1998–)
Nick Pierce – trummor, slagverk (2012–)
Chris O'Toole – basgitarr (2014–)

Tidigare medlemmar
Chris "Rover" Rybicki – basgitarr (1998–2001; död 2010)
Mike Rudberg – trummor, slagverk (1998–2002)
Mike Justian – trummor, slagverk (2002–2007)
Derek Kerswill – trummor, slagverk (2007–2010)
John "Slo" Maggard – basgitarr, keyboard, bakgrundssång (2002–2014)

Bidragande musiker (studio / live)
Scott McDonald – gitarr (2001)
Kia Eshghi – gitarr (2001–2004)
Tim Mycek – trummor (2002)
Dave Stauble – gitarr (2002)
Peter Layman – gitarr (2005)
Adam Dutkiewicz – trummor, slagverk (2003)
Gene Hoglan – trummor, slagverk (2007)
Emil Werstler – gitarr (2009)
Branden Morgan – trummor (2010)
Justin Foley – trummor, slagverk (2011–2012)
Matt DeVries – basgitarr (2012–2014)
Doc Coyle – basgitarr (2013)
Mike Sciulara – trummor (2013)
Jordan Mancino – trummor (2016–2017)
Mike Schleibaum – gitarr (2019)

Diskografi
Studioalbum
2001 – The Stings of Conscience
2004 – The Oncoming Storm
2006 - III: In the Eyes of Fire
2008 – The March
2011 – Darkness in the Light
2014 – Watchers of Rule
2018 – Extinction(s)

EP
1999 – Above the Fall of Man
2002 – Endless

Singlar
1991 – "Pinchpoint" / "Flypaper"
2004 – "The Oncoming Storm"
2006 – "III: In the Eyes of Fire"
2018 – "Incinerate"

Samlingsalbum
2005 – Our Days of Eulogy

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Amerikanska metalcore-grupper
Musikgrupper från Massachusetts
Musikgrupper bildade 1998
Trubbnosad skoläst

Trubbnosad skoläst (Bathygadus melanobranchus) är en djuphavsfisk i familjen skolästfiskar.

Utseende 
Den trubbnosade skolästen är en långsträckt fisk med brunaktig, kilformad kropp, lång, smal stjärt och stort, trubbigt huvud. Till skillnad från många andra skolästfiskar har den ingen skäggtöm under hakan. Tänderna är smala och spetsiga. Den främre, korta ryggfenan har 2 taggstrålar och 9 till 11 mjukstrålar. Fenorna är mörggrå till svarta, medan mun- och gälhåla har svart yta. Ögonen är stora. Största längd är 50 cm.

Vanor 
Arten är en djuphavsart som lever vid (och nära) bottnen. Den förekommer mellan 400 och 2 600 m, men är vanligast från 700 till 1 400 m. Födan består av pungräkor, hoppkräftor, pilmaskar och mindre räkor.

Ekonomisk betydelse 
Den trubbnosade skolästen fångas i mindre utsträckning i Mexikanska golfen, främst som bifångst till räktrålning.

Utbredning 
I Östatlanten från Irland till Sydafrika, samt i Västatlanten från Mexikanska golfen och Västindien till farvattnen kring Surinam.

Referenser 

Skolästfiskar
Aerostatik

Aerostatik (av grekiska aer, luft, och statos, ställd, stående) är läran om gasformiga kroppars jämvikt. Aerostatiken utgör en del av aeromekaniken (tillsammans med aerodynamiken) samt av fluidstatiken.

Se även
Aerostat

Källor

Fluidmekanik
Aerodynamik