kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gimpo Airport

Gimpo International Airport (koreanska: 김포국제공항), vanligtvis känd som Gimpo Airport (IATA: GMP, ICAO: RKSS) (tidigare Kimpo International Airport) är en flygplats väster om centrala Seoul i Sydkorea nära Hanfloden. Flygplatsen var den stora internationella flygplatsen för Seoul och Sydkorea fram till 2001, då Incheons internationella flygplats övertog den rollen. Gimpo Airport flyger mest inrikes och några internationella. Med 18 513 927 passagerare 2011 är flygplatsen den näst största i Sydkorea.

Historia
Flygplatsen började byggas 1939 och blev färdig 1942.

I samband med att USA besegrade Japan i andra världskriget förhandlades det fram en överenskommelse med den nybildade sydkoreanska staten om att flygplatsen skulle tas över av USA:s flygvapen 1949. Den blev en viktig del för USA under Koreakriget..1958 expanderade flygplatsen och sammanfogades med Yeouido flygplats för att bli en internationell flygplats. 1960 upphörde avtalet med USA.

2001 togs alla internationella flygningar över av Incheons internationella flygplats och Gimpo började enbart flyga inrikes fram till november 2003, då första linjen till Japan öppnades, och sedan 2001 går även flyg till Kina och från 2012 till Taiwan.

Referenser

Externa länkar
gimpoairport.com

Flygplatser i Sydkorea
WP:Projekt Korea
Byggnader och anläggningar i Seoul
Lövenich

Lövenich är en stadsdel till Köln i Tyskland. Stadsdelen, som ligger i västra Köln, gränsar till motorvägen A1 i öster och B55 i söder. Norr och väster om Lövenich ligger det åkrar. Det bodde år 2007 omkring 8 300 personer i stadsdelen.

Stadsdelar i Köln
Coppa Placci

Coppa Placci var en italiensk "halvklassiker" inom cykelsporten. Tävlingen gick mellan den italienska staden Imola och San Marino och lades ner 2013. Från 2005 till nerläggningen tillhörde loppet UCI Europe Tour.

Namnet Coppa Placci kommer ifrån den italienska cyklisten Antonio Placci, som var född i Imola och som avled 1921, det vill säga två år innan tävlingen startade 1923. Den första vinnaren av tävlingen blev italienaren Enea Dal Fiume.

Italienarna Emilio Petiva, Ugo Colombo, Giovanni Battaglin, Francesco Casagrande och belgaren Roger De Vlaeminck har alla vunnit tävlingen två gånger under sina karriärer.

Sedan säsongen 2010 är tävlingen till för elit- och amatörcyklister. Italienaren Filippo Pozzato var den sista professionella cyklisten som vann tävlingen, det var under säsongen 2009. Francesco Bongiorno var den första som vann tävlingen på amatörnivå.

Segrare

Externa länkar
Officiell webbplats 

Cykeltävlingar i Italien
Ivet Lalova-Collio

Ivet Lalova-Collio (bulgariska: Ивет Мирославова Лалова, Ivet Miroslavova Lalova), född den 18 maj 1984 i Sofia, är en bulgarisk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Lalova slog igenom som en av de främsta europeiska juniorerna på 100 och 200 meter. 2003 blev hon bland annat europeisk juniormästare på 200 meter. 2004 sprang hon vid en tävling i Plovdiv 100 meter på tiden 10,77 vilket placerar henne på sjätte plats genom tiderna efter Florence Griffith-Joyner, Marion Jones, Christine Arron, Merlene Ottey och Evelyn Ashford. Tiden var dock kontroversiell eftersom hon slog sitt eget personliga rekord med över 3 tiondelar på 100 m och att hon var mycket snabbare än de andra i startfältet ifrån startblocken. Vilket gjorde bland annat att hon beskylldes att ha gjort en grov tjuvstart. Starten återkallade dock aldrig startfältet men det publicerades aldrig några siffror ifrån startkontrollutrustningen vilket gör att det är oklart om det var exempelvis en tjuvstart som låg bakom hennes tid. 
Lalovas andra bästa tid på 100 m är 10,96 och sattes i Sliven år 2011.

Samma år deltog hon vid Olympiska sommarspelen i Aten där hon slutade fyra på 100 meter på tiden 11,00. Vid samma mästerskap blev hon femma på 200 meter på tiden 22,57. 

Under 2005 blev hon europamästare inomhus på 200 meter när hon vann på tiden 22,91. Senare samma år råkade hon ut för en olycka vid en tävling i Aten då hon krockade med en tävlande och bröt lårbenet. Hon var tillbaka först till VM 2007 i Osaka då hon blev utslagen i kvartsfinalen. Hon deltog även vid Olympiska sommarspelen 2008 och blev utslagen i semifinalen på 100 meter och i kvartsfinalen på 200 meter. Hennes första medalj i mästerskapssammanhang utomhus kom den 28 juni 2012 i Helsingfors då hon vann 100 meter före Olesia Povch med 4/100 sekunder.

Lalova är sedan 2013 gift med den italienske kortdistanslöparen Simone Collio.

Personliga rekord 
 100 meter – 10,77 (2004)
 200 meter – 22,32 (2015)

Källor
Ivet Lalova-Collio på World Athletics webbplats

Noter

Bulgariska kortdistanslöpare
Europamästare i kortdistanslöpning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Bulgarien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Bulgarien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Bulgarien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Bulgarien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Bulgarien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1984
Levande personer
Kvinnor
Personer från Sofia
Bulgariska idrottare under 2000-talet
Australia (film)

Australia är en amerikansk-australisk film från 2008, i regi av Baz Luhrmann.

Handling 
Filmen handlar om den brittiska aristokraten Lady Sarah Ashley som kommer till Australien i slutet av 1930-talet för att leta efter sin man som åkt dit för att sälja deras ranch. 

När hon kommer fram finner hon att maken är död och att hennes enda tillgång är boskapsranchen, vilken är lika stor som Belgien. Hon tvingas nu själv att förvalta ranchen trots att hennes man åkt dit för att sälja den. 

Filmen iscensätter den överraskande japanska bombningen av Darwin.

Om filmen
Filmen hade biopremiär i USA den 26 november 2008.
Filmen hade Sverigepremiär den 25 december 2008.

Rollista

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 

Amerikanska filmer 2008
Australien på film
1939 på film
Andra världskriget på film
Amerikanska episka filmer
Australiska episka filmer
Amerikanska romantikfilmer
Australiska romantikfilmer
Australiska filmer 2008
Salmtal

är en kommun och ort i Landkreis Bernkastel-Wittlich i förbundslandet Rheinland-Pfalz i Tyskland.  I kommunen bor cirka  personer. Motorvägen A1 passer öster om orten.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Wittlich-Land tillsammans med ytterligare 44 kommuner.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Bernkastel-Wittlich
Viking (namn)

Viking, också skrivet Wiking är ett namn av fornnordiskt ursprung som används som förnamn för män och som efternamn. Viking har i Sverige använts i två skilda perioder: dels på vikingatiden, dels från 1800‑talet och framåt på grund av nordiska namnrenässansen. Det var ursprungligen ett tillnamn.  "Viking" som personnamn var inte vanligt under forntiden, men förekommer på bland annat Södermanlands runinskrifter 54 (rest av "Vikings söner"), Kälvestenen och Smålands runinskrifter 11. I fornaldrasagan Þorsteins saga Víkingssonar förekommer hjältefiguren Vikingr Vífilsson, ett barnbarn till Loge och farfar till Fritjof den djärve. Även i Landnamsboken förekommer en referens till en son av en ”Viking”. "Viking" förekommer även som tillnamn, som på Tyke Vikings sten eller Landnamsbokens "Havtor viking", men dessa syftar troligen till personen som en faktisk viking. Namnet har inte heller varit bland de vanligaste efter att det återupptagits i modern tid. Offentlig statistik tillgänglig i juni 2018 ger följande upplysningar: Personnamet anses dock ha gett upphov till ortsnamnen Vikingstad.
Som förnamn: Viking 4313, Wiking 444, totalt 4757 män
Därav som tilltalsnamn (första förnamn): Viking 528, Wiking 77, totalt 605 män
Som efternamn: Viking 360, Wiking 494, totalt 854 personer

På Island används formen Víkingur.

Män med förnamnet Viking  eller Wiking
 Viking Björk (1918–2009), professor i thoraxkirurgi
 Viking Cronholm (1874–1961),kampsportspionjär
Viking Dahl (1895-1945), tonsättare
 Viking Eggeling (1880–1925), konstnär och filmaare
 Matti Wiking Leino (född 1976), agronom och genetiker
 Viking Nyström (1925–2006), biolog
 Viking Palm (1923–2009), brottare
 Viking Ringheim (1880–1954), dansk skådespelare
 Viking Tamm  (1896–1975), militär
 Víkingur Kristjánsson (född 1984), isländsk skådespelare
 Víkingur Ólafsson (född 1984), isländsk pianist

Personer med efternamnet Wiking
 Albert Wiking (född 1956), fotograf och formgivare
 Anders Fredrik Wiking (1855–1923), ingenjör
 Bo Sture Wiking (1906–1983), präst och kyrkohistoriker
 Johan Wiking  (född 1964), skulptör
 Mats Wiking (född 1961), politiker, socialdemokrat
 Philippa Wiking (1920–2010), översättare, bibliotekarie och missionär
 Sigrid Wiking-Olsson (1893–1975), skidåkare och backhoppare
 Sven Wiking (1899–1981), psykiater
 Tommy Wiking (född 1968), idrottsledare

Källor

Mansnamn
Fornnordiska mansnamn
Svenska efternamn
Efternamnsförgreningssidor
Förnamnsförgreningssidor
Charles Ingram

Charles Ingram, född 6 augusti 1963 i Derbyshire, är en brittisk före detta major och författare som fick rubriker i Storbritannien under 2001 då det framkom att han hade fuskat sig till maxvinsten i frågesportsprogrammet Vem vill bli miljonär?.

Ingram fälldes för fusket. Det hade upptäckts att han hade haft en medhjälpare i publiken nämligen Tecwen Whittock som hostade varje gång han nämnde rätt svar. Charles fru Diana Ingram hade tidigare själv deltagit i programmet, paret hade också utan framgång försökt komma med som par under en speciell parvecka.

Till följd av det upptäckta fusket fick Charles aldrig ut sin vinstsumma på £1,000,000 och blev även under 2003 avskedad från sitt jobb som major. Han har sedan dess tjänat pengar på romaner om sina upplevelser efter incidenten.

Programmet Who wants to Steal a Million? sändes även i Sverige under 2004 där hela Charles Ingrams omgång av Vem vill bli miljonär? visades plus bevis och intervjuer. Det har även gjorts en liknande dokumentär vid namn Millionaire: A Major Fraud, som sändes den 21 april 2003 i Storbritannien.

Noter 

Brittiska militärer
Brittiska författare
Brittiska brottslingar
Födda 1963
Levande personer
Män
Grand Trianon

Grand Trianon (Stora Trianon) är ett lustslott i Frankrike. Det ligger i anslutning till parkkomplexet vid Slottet i Versailles, i samma park som Petit Trianon (Lilla Trianon).

Historik

Grand Trianon uppfördes år 1687-1688 av Jules Hardouin-Mansart på order av Ludvig XIV. Det ersatte en mindre paviljong som hade uppförts där 1670 men som hade förfallit och måste ersättas. 

Byggnaden användes ofta av kung Ludvig XIV och hans morganatiska hustru madame de Maintenon, för privata middagar och umgänge på avstånd från hovetiketten. Mellan 1703 och 1711 var den bostad åt tronföljaren, Le Grand Dauphin. 

Byggnaden användes sedan fram till franska revolutionen av personer besläktade med kungahuset, främst av medlemmar ur den kungliga sidogrenen Orléans. Peter den store bodde på Grand Trianon under hans franska statsbesök 1717. 

Under 1800-talet användes Grand Trianon som bostad av både Napoleon I och kung Ludvig Filip, när dessa bodde på Versailles, eftersom de inte ville använda själva slottet Versailles.   

Grand Trianon är känd som platsen för Trianonfördraget 1920. Det används i nutid som gästbyggnad vid officiella statsbesök i Frankrike.

Galleri

Referenser 

 

Byggnader och anläggningar i Île-de-France
Yvelines
Versailles (slott)

hu:Trianon-kastélyok
Petit Trianon

Petit Trianon (Lilla Trianon) är ett lustslott i trädgårdarna kring slottet i Versailles i Versailles utanför Paris, Île-de-France, Frankrike.

Historik 
Petit Trianon ligger i samma park som lustslottet Grand Trianon (Stora Trianon). 

Det ritades av arkitekt Ange-Jacques Gabriel och uppfördes på order av kung Ludvig XV åren 1762-68 för kungens mätress madame de Pompadour, men hon avled innan det var färdigt och hann aldrig använda det. Det användes däremot av kungens andra mätress, madame du Barry. 

Slottet gavs 1774 i gåva av kung Ludvig XVI till hans gemål Marie-Antoinette och blev hennes privata tillflyktsort undan hovetiketten, där hon umgicks med sina privata vänner. Invid Petit Trianon lät drottning Marie-Antoinette uppföra Hameau de la reine (drottningens by) 1787.

Idag 
Petit Trianon är öppet som museum för allmänheten.

Galleri

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats (engelska)

Byggnader och anläggningar i Île-de-France
Yvelines
Versailles (slott)
Vincenzo Chiminello

Vincenzo Chiminello, född 1741, död 1815, var en italiensk astronom och meteorolog.

Chiminello efterträdde sin onkel Giuseppe Toaldo som professor vid universitetet i Padua och utförde tillsammans med honom de första meteorologiska timobservationerna, genom vilka vädrets växlingar studerades från timme till timme. Dessa observationer, som utfördes under sexton månader åren 1778–80, utgjorde, tillsammans med de av David Brewster 1824–25 i Skottland anordnade, länge den enda källan för vår kunskap om den reguljära förändringen av temperaturen och lufttrycket under dagens lopp. Chiminello gjorde sig även känd som vetenskaplig författare.

Källor

Italienska astronomer under 1700-talet
Italienska meteorologer
Italienska professorer
Födda 1741
Avlidna 1815
Män
Niloter

Niloter är ett samlingsnamn för folkslagen vid övre Nilen (den södra delen av Nilen) i södra Sudan, norra Uganda, västra Kenya och norra Tanzania, som alla talar Nilo-sahariska språk, till exempel acholi, shilluk, luo, nuer, dinka och massajer. 

De flesta nilotiska kulturer är baserade boskapsskötsel av transhumans-typ. Organisationsmässigt uppvisar de stora skillnader, acholi och shilluk har haft en central kungamakt medan luo, nuer och massajer saknat centraliserat ledarskap.

Källor 
Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000 (uppslagsord Niloter)

Etniska grupper i Uganda
Etniska grupper i Sudan
Folkgrupper i Kenya
Folkgrupper i Tanzania
Nilo-sahariska folk
Kinesisk trast

Kinesisk trast (Turdus mupinensis) är en fågelart i familjen trastar (Turdidae).

Kännetecken

Utseende 
Kinesisk trast är en medelstor (23 cm), mörk trast, i mycket en östligare variant av taltrasten. Ansiktet gråbrunt med en svart halvmåne på bakre örontäckarna. Ett lodrätt streck syns också nedan ögat samt ett svart mustaschstreck. Ovansidan är medelbrun, vingarna mörkbruna med tydligare vita spetsar på mellersta och större täckarna än taltrasten. Undersidan har smutsvit botten, på bröstet mer varmbeige, översållad med fläckar, mindre på strupens sidor, större på bröstet och blekare på flankerna. I flykten syns rödaktiga undre vingtäckare, likt rödvingetrast.

Läten 
Både sång och läten är mycket lika taltrastens. Sången består av långsamma serier av upprepade toner som avlöses av långa pauser.

Utbredning och systematik 
Kinesisk trast är som namnet antyder endemisk för Kina, där den påträffas från Hebei och västra Gansu och söderut till Yunnan. Nordliga populationer är troligen flyttfåglar. Tillfälligt har den påträffats i Vietnam. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Kinesisk trast placeras vanligen i det stora trastsläktet Turdus. DNA-studier visar att den är systerart till afrikanska artparet hedtrast och jordtrast, traditionellt placerade i egna släktet Psophocichla. Vissa, som BirdLife International, har därför lyft ut även kinesisk trast till ett eget släkte, Otocichla. De flesta internationella taxonomiska auktoriteter har dock istället valt att expandera Turdus till att omfatta jord- och hedtrasten.

Levnadssätt 
Kinesisk trast förekommer i blandskogar på 1300-3200 meters höjd, under flyttningen även i buskmarker och plantage. Födan är i stort sett okänd, men har setts gräva efter mask och äta bär. Fågeln häckar från maj till juli. Boet placeras upp till 2,5 meter upp på en gren eller stubbe. Den lägger fyra till sex gråblå rödbrunfläckade ägg.

Status och hot 
Arten har ett relativt begränsat utbredningsområde med populationen verkar stabil och den tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ovanlig till lokalt vanlig och dåligt känd.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Trastar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Endemiska fågelarter i Kina
Karl Kreil

Karl Kreil, född 4 november 1798 i Ried am Innkreis, död 21 december 1862 i Wien, var en österrikisk astronom och meteorolog.

Asteroiden 6597 Kreil är uppkallad efter honom. 

Kreil tjänstgjorde sedan 1826 vid  observatorierna i Wien, Milano och Prag, för vilket sistnämnda observatorium han blev föreståndare 1845, och kallades 1851 till Wien att där upprätta och förestå en centralanstalt för meteorologi och jordmagnetism, varjämte han blev professor i fysik vid därvarande universitet. Han redigerade 1842-45 "Astronomisch-meteorologisches Jahrbuch für Prag" och 1854-61 "Jahrbücher der k.k. Centralanstalt für Meteorologie und Erdmagnetismus".

Bibliografi (i urval)
Über die Natur und Bewegung der Kometen (1843)
Magnetische und geographische Ortsbestimmungen im österreichischen Kaiserstaat (1846-51)
Einfluss des Mondes auf die magnetische Deklination (1852)
Über den Einfluss des Mondes auf die Intensität der horizontalen Komponente der magnetischen Erdkraft (1853)

Källor

Noter

Österrikiska astronomer
Österrikiska meteorologer
Österrikiska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Wien
Personer i Österrike under 1800-talet
Personer från Oberösterreich
Födda 1798
Avlidna 1862
Män
Ugglan
Boafalls backe

Boafalls backe är en höjd på gränsen mellan Skåne (Skåne län) och Blekinge (Blekinge län). Där (på Blekingesidan) finns en triangelpunkt som ligger 180,42 meter över havet . Tidigare ansågs Boafalls backe vara Blekinges högsta punkt.

Se även 
Rävabacken

Referenser 

Berg i Blekinge
Berg i Skåne
Giuseppe Toaldo

Giuseppe Toaldo, född 1719 i Pianezze, död 1798 i Padua, var en italiensk astronom och meteorolog, professor.

Toaldo var från 1752 till sin död professor i astronomi, geografi och meteorologi vid universitetet i Padua. Han ägnade sig vid det under hans ledning byggda observatoriet i Padua huvudsakligen åt meteorologiska observationer, avsedda för att avgöra frågan om stjärnornas inflytande på väderleken. Toaldo hävdade att endast solen och månen har ett dylikt inflytande. Han efterträddes på sin post av Vincenzo Chiminello.

Källor

Noter

Italienska astronomer under 1700-talet
Italienska meteorologer
Italienska professorer
Födda 1719
Avlidna 1798
Män
Ledamöter av Royal Society
Personer från provinsen Vicenza
Portugal Open

Portugal Open (tidigare Estoril Open) var en tennisturnering för både damer och herrar som spelades i Estoril, Portugal. Turneringen startade 1990, för herrar och 1998 för damer, och var på ATP-touren en del av kategorin 250 Series och på WTA-touren Tier IV. Den spelades årligen utomhus på grus i april fram till 2014. Turneringen ersattes av Millennium Estoril Open som spelas i Cascais.

Resultat

Herrsingel

Damsingel

1 ITF-tävling.

Herrdubbel

Damdubbel

1 ITF-tävling.

Externa länkar
ATP, turneringsprofil
WTA, turneringsprofil

Källor

Sportevenemang i Portugal
ATP-touren
WTA-touren
Brooks 2

Brooks 2 eller 16P/Brooks 2 är en periodisk komet i jupiterfamiljen. Den upptäcktes 7 juli 1889 av William Robert Brooks i stjärnbilden vattumannen. Vid upptäckten var kometen på väg mot både jorden och solen vilket gjorde att den blev allt ljusare. En överraskning fick Edward Barnard den första augusti när han upptäckte att kometen hade två följeslagare. Nästa natt hittade han ytterligare fragment men alla utom ett hade försvunnit några dagar senare. Vid denna första observation var kometen ljusare än den någonsin varit sedan dess.

Anledningen till både att kometen hade flera fragment och var ljusare än vanligt tros vara att kometen kommit mycket nära Jupiter och tillbringat två dagar innanför Ios omloppsbana 1886. Vid denna passage gjorde tidvattenkrafterna att kometen bröts sönder och tog fram nya ytor som tidigare inte exponerats för solljus. Några fragment av kometen har inte observerats efter 1889.

Astronomer har missat två periheliepassager sedan upptäckten: 1918 och 1967. En nära passage med Jupiter skedde 1921 då kometens perihelieavstånd ändrades från 1,96 AU till 1,86 AU.

Referenser

Externa länkar 

Kometer i Jupiterfamiljen
Astronomiska upptäckter av WR Brooks
Astronomiska upptäckter 1889
Vágner Love

Vágner Silva de Souza född 11 juni 1984 i Rio de Janeiro, och mer känd under namnet Vágner Love, är en brasiliansk fotbollsspelare som spelar som anfallare för Midtjylland. Love har även spelat för Brasiliens landslag.

Klubbkarriär 
Love började sin karriär i brasilianska Palmeiras, där han hjälpte klubben att föra tillbaka till brasilianska Serie A, den högsta divisionen. År 2004 köptes Love av den ryska klubben CSKA Moskva, före klubbens Champions League-kampanj. Efter att tillbringat ett år med den ryska klubben, kom rykten att Love inte ville stanna i Moskva, och en transfer till Corinthians började nämnas flera gånger. Men dessa rykten visade sig vara falska när Love själv kommenterade några få gånger att han skulle hålla sig till kontraktet tills det hade gått ut. Från och med 17 april, har Love gjort 29 mål i 73 matcher, 17 av målen i ligan. Love gjorde även ett mål när CSKA Moskva besegrade portugisiska Sporting Lissabon med 3-1 i finalen i UEFA-cupen 2005. Förutom finalen i UEFA-cupen, vann Love tillsammans med klubben Ryska Premier League säsongen 2008, där han även var skyttekungen, ryska ligacupen 2005 respektive 2008 samt ryska supercupen 2006. Love var även skyttekungen i UEFA-cupen säsongen 2008-09, där han gjorde åtta mål på endast fyra matcher. 

I januari 2012 blev det klar att Vágner Love återvänder till sitt hemland efter att ha skrivit på för Flamengo. 

Den 8 juli 2020 värvades Vágner Love av Qajrat, där han skrev på ett halvårskontrakt. Den 5 november 2020 förlängde Vágner Love sitt kontrakt med ett år. Den 20 januari 2022 värvades Love av danska Midtjylland, där han skrev på ett halvårskontrakt.

Meriter

Individuella 
 Bästa målskytt i Campeonato Brasileiro Série B: 2003
 Bästa målskytt i Ryska Premier League: 2008

Klubblag 
  Palmeiras
 Série B: 2003

  CSKA Moskva
 UEFA-cupen: 2005
 Ryska Premier League: 2005, 2006, 2013
 Ryska cupen: 2005, 2006, 2008, 2009, 2011, 2013
 Ryska Supercupen: 2006, 2007, 2009, 2013

  Corinthians
 Série A: 2015

Brasilien 
Copa América: 2004, 2007

Källor

Noter

Brasilianska fotbollsspelare
Brasilianska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Sociedade Esportiva Palmeiras
Spelare i PFC CSKA Moskva
Fotbollsspelare i CR Flamengo
Spelare i Shandong Luneng Taishan FC
Fotbollsspelare i Sport Club Corinthians Paulista
Spelare i AS Monaco FC
Spelare i Antalyaspor
Fotbollsspelare i Beşiktaş JK
Spelare i FC Kajrat Almaty
Spelare i FC Midtjylland
Spelare i Campeonato Brasileiro Série A
Spelare i Premjer-Liga
Spelare i Chinese Super League
Spelare i Ligue 1
Spelare i Süper Lig
Spelare i Copa América 2004
Spelare i Copa América 2007
Födda 1984
Levande personer
Män
Personer från Rio de Janeiro
James Sykes

James Sykes, född 27 mars 1761 nära Dover, Delaware, död 18 oktober 1822 i Dover, Delaware, var en amerikansk federalistisk politiker och läkare. Han var guvernör i delstaten Delaware 1801–1802.

Sykes studerade vid Williams College. Han arbetade först som läkare i Cambridge, Maryland. Han gifte sig med Elizabeth Goldsborough. Paret flyttade sedan till Delaware och fick tre barn. Sykes var talman i delstatens senat 1800–1801 och 1803–1812. Han efterträdde 1801 Richard Bassett som guvernör. Sykes efterträddes följande år av David Hall.

Sykes var episkopalian. Hans grav finns på Christ Church Cemetery i Dover. Sonsonen George Sykes tjänstgjorde som generalmajor i amerikanska inbördeskriget.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Delaware
Amerikanska läkare
Amerikanska federalister
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Dover, Delaware
Födda 1761
Avlidna 1822
Män
Alumner från Williams College