kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Soprillo

Soprillo är ett musikinstrument tillhörande saxofonfamiljen. Den är stämd i B en oktav högre än sopransaxofonen. Enda tillverkare är firma Eppelsheim i München.

Andra namn för soprillon är piccolosaxofon och sopranissimosaxofon.

Instrumentet är mycket svårspelat på de högsta tonerna, och även vana saxofonister måste öva mycket, innan de får grepp om instrumentet.

Se även
Bilder och ljudklipp från Eppelsheim

Träblåsinstrument
Sopranino

Sopranino kan avse:

 Sopraninoklarinett – den vanliga essklarinetten eller klarinett i den mindre vanliga stämningen i D
 Sopraninosaxofon – det minsta instrumentet i saxofon-familjen
 Sopraninoblockflöjt – en liten blockflöjt
The Power of Love (Frankie Goes to Hollywood)

"The Power of Love" är den tredje singeln från den brittiska gruppen Frankie Goes to Hollywood. Singeln släpptes den 19 november 1984 och återfinns på albumet Welcome to the Pleasuredome.

Liksom de två första singlarna, "Relax" och "Two Tribes", nådde "The Power of Love" Englandslistans förstaplats. I Sverige nådde The Power of Love singellistans trettondeplats.

Musikvideon till låten är regisserad av Godley & Creme. Den har Jesu födelse som tema. I den ursprungliga versionen bestod hela videon av en bildsättning av Jesu födelse, men i senare versioner finns bilder på bandet inklippta. En återkommande textrad är ”Make love your goal”.

Låtförteckning 
 "The Power of Love" (7" mix) (5:27)
 "The World is My Oyster" (7" mix) (4:13)

Referenser

Noter

Webbkällor
 Chart Stats Läst 23 juli 2012.

Musiksinglar 1984
Engelskspråkiga sånger
Låtar av Frankie Goes to Hollywood
Trevor Horn

Trevor Charles Horn CBE, född 15 juli 1949 i Durham, England, är en brittisk sångare, låtskrivare, musiker och skivproducent.

Horn fick sitt genombrott 1979 med gruppen The Buggles som släppte singeln "Video Killed the Radio Star" och var under några år även medlem av gruppen Yes. Sina största framgångar har Horn dock haft som musikproducent åt grupper som ABC, Art of Noise, Frankie Goes to Hollywood, Propaganda, Tatu, Pet Shop Boys, samt artister som Rod Stewart, Marc Almond, Robbie Williams, Tina Turner, Tom Jones, Paul McCartney och Seal. Horn vann en Grammy för Seals låt "Kiss from a Rose" 1994.

Under 2000-talet har Horn anlitats i många olika musikaliska sammanhang. Horn gjorde bl.a. filmmusiken till Coyote Ugly från 2000 och han producerade även den skotska popgruppen Belle & Sebastians album "Dear Catastrophe Waitress" 2003.

2010 tilldelades Trevor Horn Ivor Novello Awards för "Enastående bidrag till brittisk musik".

Diskografi 

Studioalbum

 2017 – The Reflection Wave One—Original Soundtrack
 2019 – Reimagines the Eighties

EP-skivor

 2017 – Sky Show

Hits som Trevor Horn har producerat

 Video Killed the Radio Star (The Buggles)
The Power of Love (Frankie Goes to Hollywood)
Relax (Frankie Goes to Hollywood)
Crazy (Seal)
The Look of Love (ABC)
Slave to the Rhythm (Grace Jones)
Kiss from a Rose (Seal)
All the Things She Said (Tatu)
Not Gonna Get Us (Tatu)
Belfast Child (Simple Minds)
Owner of a Lonely Heart (Yes)
Left to My Own Devices (Pet Shop Boys)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Födda 1949
Brittiska musiker
Brittiska musikproducenter
Män
Levande personer
Personer från Durham
Progressiv rock-sångare
Synthpopsångare
Crespi d'Adda

Crespi d'Adda är ett arbetarsamhälle i kommunen Capriate San Gervasio i provinsen Bergamo i Italien. Det grundades i slutet av 1800-talet och ligger vid floden där Brembo mynnar ut i floden Adda. Crespi d'Adda tillhör bomullsfabriken som familien Crespi äger och är ett exempel på hur fabriker under den industriella revolutionen byggde arbetarbostäder med tillhörande skola, kyrka och annat som samhället var behov av. Crespi d'Adda är ännu intakt och används delvis för industriella ändamål, även om förändrade ekonomiska och sociala förhållanden nu hotar dess överlevnad. Sedan 1995 har samhället haft världsarvsstatus.

Historia 
1875 köpte Cristoforo Benigno Crespi, en textiltillverkare från Busto Arsizio i provinsen Varese, den 1 km långa dalen mellan vattendragen Brembo och Adda, söder om Capriate, med avsikt att bygga en bomullsfabrik invid Adda.

Cristoforo Crespi introducerade den modernaste spinningen, vävningen och slutprocesserna i sin fabrik. Vattenkraftverket i Trezzo, på Adda, endast ett fåtal km uppströms, byggdes omkring 1906 för Cristoforo. Samhället som byggdes upp 1878 intill bomullsfabriken var en by, ett bostadsområde med samhällsinrättningar såsom en läkarmottagning, ett skolhus, en teater, en begravningsplats, ett tvätthus och en kyrka. 

Både samhället och fabriken lystes upp av elektriskt ljus. Crespi d'Adda var den första byn i Italien med modern offentlig belysning. De engelskinspirerade arbetarbostäderna  ligger i linje längs parallella gator öster om fabriken. En trädkantad aveny separerar produktionsområdet och bostäderna och har en schackruteliknande gatuplan.

Ernesto Pirovano fick i uppdrag att planera samhällets arkitektur och plan (förutom den första spinningavdelningen, skapad av ingenjören Angelo Colla). Under en tid av omkring 50 år genomförde Pirovano, med hjälp av ingenjören Pietro Brunati, byggandet av samhället.

1889 började Cristoforos son, Silvio, arbeta på fabriken som chef, efter att studerat i Oldham i England. Han vände sig bort från de stora flerbostadshusen till förmån för enfamiljshusen, med egna trädgårdar, vilket han ansåg främjade harmoni och var ett försvar mot industriella stridigheter. Han införde sin policy i praktiken 1892 och under åren som följde var det inga strejker eller andra former av social oro.

Den stora depressionen 1929 den hårda fascistiska skattepolitiken resulterade i att släkten Crespi tvingades sälja hela samhället till STI, Italienska textilverket, som överförde det till Rossarl e Varzi company 1970. Det hamnade sedan hos Legler company, som sålde de flesta husen. Slutligen hade Polli industrial group hand om det, som anställde 600 personer, jämfört med de 3 200 som var anställda under toppåren.

Idag är de som bor i samhället till största delen ättlingar till de första arbetarna. Frabriksproduktionen – under hela dess verksamhetstid bestått av bomullstextilier – lades ned först 2004.

Referenser

Externa länkar 

 Crespi d'Adda Associazione culturale Nema 
 Crespi d'Adda Associazione Culturale Villaggio Crespi 
 Fotogalleri 

Lombardiet
Världsarv i Italien
Jurij Grigorovitj

Jurij Nikolajevitj Grigorovitj (ryska: Ю́рий Никола́евич Григоро́вич), född 2 februari 1927 i Sankt Petersburg, Ryssland, är en rysk balettdansör, koreograf och balettchef.

Grigorovitj har koreograferat en lång rad baletter, bland annat Stenblomman och Kärlekslegenden.

Födda 1927
Ryska balettdansörer
Ryska koreografer
Män
Personer från Sankt Petersburg
Levande personer
Ryska balettdansare under 1900-talet
Kronfågel

Kronfågel AB är en av Sveriges marknadsledande kycklingproducenter som producerar och säljer kyld, fryst och förädlad svensk kyckling. Kronfågel ingår i Scandi Standard AB.

I november 2022 hade Kronfågel avtal med 39 gårdar som föder upp kyckling.

Varumärken 
 Kronfågel
 Kronfågel ekologisk Bosarpkyckling
 Kronfågel Sol&Sprätt utomhuskyckling
 Kronfågel Stinas
 Ivars

Uppmärksamhet i media 
Den 20 mars 2009 hittades en glasbit i ett paket fryst kyckling från Kronfågel. Efterföljande veckor hittades glasbitar även i falukorv, frukt, bröd och färdigmat. Totalt rapporterades 80 glasfynd. Fynden ledde till en kraftig minskning i kycklingförsäljningen och Säkerhetspolisen och Rikskriminalpolisen (RKP) var involverade i fallet. Den 18 april rapporterade RKP att man inte höll det för sannolikt att glasbitarna var del av en samlad aktion med exempelvis politiska motiv.

I maj 2021 rapporterade Aftonbladet att kycklingar skållades levande på Kronfågels slakteri utanför Katrineholm. Dagen därpå rapporterades att Livsmedelsverkets kontroller visade brister i hygien. Av 100 undersökta kycklingar var 36 kontaminerade, förorenade, med mag-, tarm- och krävainnehåll eller galla. Kronfågel fick i samband med avslöjandena skarp kritik från bland annat Djurens Rätt och 90 kommuner stoppade inköp från dem. Kronfågels vd Mats Hedlund såg allvarligt på det inträffade och Kronfågel anlitade extra kontrollanter för att övervaka att den maskinella utrustningen och investerade i ny stickutrustning. Året efter gav Kronfågels efterträdande vd Fredrik Strømmen garanti för att ingen av alla tiotals miljoner kycklingar i hanteringen led under avlivningen.

År 2022 avslöjade Aftonbladet brister på i uppfödningen på de gårdar som föder upp kycklingarna åt Kronfågel. Bilder från Djurens Rätt visade sjuka, skadade och döda kycklingar, samt kycklingar som inte kunde gå. Djurens Rätt polisanmälde händelsen. Djurens rätt hade tidigare under året gjort 50 polisanmälningar och ingen hade väckt åtal. Uppfödaren svarade att benhälsa är ett vanligt problem. Kronfågels Fredrik Strømmen ansåg att aveln helt var fokuserad på djurvälfärd och var nöjd med djurvälfärdsprogrammet från Svensk Fågel. Svensk Fågel uppfattade det som en smutskastningskampanj från Djurens Rätt och ansåg att beläggningsgraden var enligt djurlagstiftningen, att kycklingrasen hade god hälsa och att kycklingarna skyddades av djurskyddslagen och kontroller.

Referenser

Externa länkar 
 

Lantmännen
Kött
Företag i Stockholms kommun
Varumärken för dagligvaror
Svenska livsmedelsföretag
Företag bildade 1970
John Holmes & Sherlock Watson

John Holmes & Sherlock Watson är ett seriealbum av Joakim Lindengren och David Nessle, publicerat 1994 av Tago förlag.

Serien är en travesti på den klassiska detektiven Sherlock Holmes och hans trogne assistent Dr. Watson, men namnet "John Holmes" anspelar också på den välutrustade porrstjärnan med samma namn. Seriens John Holmes använder sitt eget jätteorgan som tillhygge mot allehanda skurkar.

Referenser

Noter

Svenska seriealbum
Seriealbum 1994
Svenska seriefigurer
Seriefigurer skapade av Joakim Lindengren
Humorserier
Kriminal- och agentserier
Fiktiva radarpar
Mats Tormod

Mats Tormod född 1946, svensk arkitekt och författare. Fil Doktor i litteraturvetenskap med avhandlingen Till en berättelse om tröst. Eyvind Johnson omläst.

Som arkitekt huvudsakligen verksam i Norrbotten. Har ritat bl. a. Teknikens Hus i Luleå, Björknässkolan gymnasium i Boden, Kiruna Flygplats och Aurorum teknikby vid LTU.

Författare till par romaner på 80-talet, några barnböcker på 90-talet, därefter litteraturstudier med essäer och artiklar.

Bibliografi 

 Gotiken och det förlorade paradiset 1982
 Movie 1985
 En annan historia 1988
 Filmstjärnan 1988
 Tigerskrot 1990
 Citron 1998
 Leopardens sten 1999
 Skrivarens intrig 1999 (under pseudonym Sean Fall)
 Kaffe 2000
 Loggbok 2002
 Monsieur Chanson 2004
 Tango - anteckningar från patagonien 2007
 Till en berättelse om tröst. Eyvind Johnson omläst 2012
 Eyvind Johnson åter. Artiklar och bonusmaterial från avhandlingsarbetet 2013
 Don Q Tartarin och James Bond - om män jag läser om 2016
 Nostos - en berättelse från det öde landet 2018

Priser och utmärkelser 

 Debutant-diplomet 1985
 Manustävlingar barnböcker: Tigerskrot, Tidens förlag och Leopardens sten, NoK
 Vår Bostads Årets novell 2001

Födda 1946
Svenskspråkiga författare
Svenska kriminalförfattare
Män
Levande personer
Marina Kondratieva

Marina Kondratieva, född 1 februari 1934 i Leningrad (nuvarande Sankt Petersburg), är en rysk ballerina.

Kondratieva avlade examen 1952 och anställdes omgående vid Bolsjojbaletten. Hon hade Marina Semjonova som mentor. Kondratievas första större framgång kom 1959 då hon dansade rollen som Katerina i Stenblomman.

Källor 

Födda 1934
Ryska ballerinor
Personer från Sankt Petersburg
Kvinnor
Levande personer
Ryska balettdansare under 1900-talet
Ljudmila Semenjaka

Ljudmila Semenjaka, ryska Людмила Семеняка, född 16 januari 1952 i Leningrad (nuvarande Sankt Petersburg), är en rysk ballerina.

Semenjaka avlade examen 1970 och anställdes av Kirovbaletten. Två år senare flyttade hon till Bolsjojbaletten.

Källor 

Födda 1952
Ryska ballerinor
Personer från Sankt Petersburg
Kvinnor
Levande personer
Ryska balettdansare under 1900-talet
Ryska balettdansare under 2000-talet
Slipsgossen

Slipsgossen, sedan 2008 Nonno Herrdetaljer,  är en butikskedja som funnits sedan 1986 och har flera franchisebutiker runtom i Sverige. Förutom slipsar säljer de även tröjor, skjortor, underkläder och accessoarer.

Slipsarna kommer huvudsakligen från Como strax norr om Milano i Italien, där de flesta slipsarna i Europa tillverkas. 

Slipsgossen var en av parterna bakom utmärkelsen Guldslipsen, som delades ut tre gånger åren 2004-2006 till någon som främjade slipsbärande. Mottagare var Peter Jihde, Peder Lamm och Sverker Åström.

Valslipsen lanseras inför riksdagsvalet av Slipsgossen. Slipsen designas av satirtecknaren och konstnären Leif Zetterling och tillverkas numrerade i 349 exemplar, lika många som det finns ledamöter i riksdagen. Valslipsens motiv speglar det politiska klimatet med porträtt av de olika partiledarna, och den rådande ställningen bland partierna.

Slipsgossen bytte under hösten 2008 namn till Nonno Herrdetaljer. Syftet med namnändringen var att förtydliga ompositioneringen från ren slipsbutik till att omfatta flera accessoarer eller herrdetaljer. Nonno betyder morfar eller farfar på italienska och förmedlar budskapet att butiken säljer artiklar riktade till män, men också en uppmaning till yngre män att följa i äldre generationers gentlemannamässighet i fråga om stil och uppförande.

Källor

Externa länkar 
 Slipsgossen 
 Guldslipsen

Svenska konfektionsföretag
Svenska butikskedjor
Företag bildade 1986
Luigi's Mansion

Luigi's Mansion, i Japan känt som , är ett actionäventyr släppt av Nintendo till Gamecube 2001. Spelet var en lanseringstitel till Gamecube. Det är ett av få Mario-spel där Luigi är huvudpersonen istället för Mario.

Spelet handlar om att Luigi vinner en herrgård i en tävling som han inte har deltagit i. Överlycklig över sin vinst ringer han Mario och ber honom att möta honom vid herrgården. Men när Luigi kommer fram märker han att Mario inte syns till och att herrgården är hemsökt av spöken. Inne i herrgården möter han Professor E. Gadd som berättar att Mario har blivit kidnappad av spökena och nu måste Luigi rädda honom.

Luigi's Mansion möttes av relativt positiv kritik från recensenter, men kritiserades för att vara för kort. Spelet såldes i över 2,5 miljoner exemplar, och är det femte bäst säljande Gamecube-spelet i USA. Det var ett av de första spelen som släpptes som Player's Choice-titlar för konsolen. En uppföljare, Luigi's Mansion 2, tillkännagavs till Nintendo 3DS den 7 juni 2011 på E3.

Referenser 

Nintendo 3DS-spel
Nintendo Gamecube-spel
Datorspel 2001
Spökspel
Mario-spel
Nina Sorokina

Nina Sorokina, ryska Нина Сорокина, född 13 maj 1942 i Elektrostal, Moskva oblast, död 8 oktober 2011 i Moskva, var en rysk ballerina som var verksam vid Bolsjojbaletten. Hon var gift med dansaren Jurij Vladimirov, som har varit verksam vid samma balett, och de fick båda motta priset som Folkets artist i Sovjetunionen 1987.

Sorokina vann guldmedalj i den internationella balettävlingen i Varna 1966, och vid den första internationella balettävlingen i Moskva 1969. 1974 deltog hon i filmatiseringen av balettversionen av boken Anna Karenina.

Referenser

Se även
The Ballerina Gallery, Nina Sorokina.

Födda 1942
Ryska ballerinor
Personer från Moskva
Kvinnor
Avlidna 2011
Ryska balettdansare under 1900-talet
Ernst Westerlund (idrottare)

Ernst Westerlund, född den 19 mars 1893, död 13 oktober 1961, var en finländsk tävlingsseglare och olympiamedalist. Han vann olympiskt brons vid sommarolympiaden 1952 i Helsingfors där han var kapten för Ralia i 6 metersklassen.

Finländska seglare
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Födda 1893
Avlidna 1961
Män
Personer från Kimitoön
Robert Huber (idrottare)

Robert Huber, född 30 mars 1878, död 1946,var en finländsk skytt och olympiamedaljist. Han vann brons i hagelgevärsskyttets lagtävling i sommarolympiaden i Paris år 1924. 
Han hade redan tidigare deltagit i samma gren i OS i Stockholm år 1912, där han slutade på femte plats.

Källor 

Finländska sportskyttar
Finländska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Finland
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1912
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Finland
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1924
Idrottare från Helsingfors
Födda 1878
Avlidna 1946
Män
Degerby, Föglö

Degerby ligger på ön Degerö och är centralort i Föglö kommun på Åland i Finland.

I Degerby finns många gamla skeppargårdar och annan bebyggelse av trä. Denna träbebyggelse saknar motstycke på någon annan plats på Åland. Före grundandet av Mariehamn år 1861 var Degerby centralort för Ålands skärgård. Ännu på 1920-talet hade Degerby fler invånare än Mariehamn. I Degerby finns Restaurang Seagram, Gästhem Enigheten, Tullkällarn Pub & Pizzeria, Föglömuseet och en grundskola. Dessutom finns ett av Föglös färjlägen i orten, med förbindelse till Svinö på fasta Åland.

Se även
Väntsalsbyggnaden, Degerby

Föglö
Hamnar på Åland
Landsstatshuset, Örebro

Landsstatshuset, i folkmun Skattehuset, i Örebro uppfördes år 1967 av Byggnadsstyrelsen. Det är beläget vid Storgatan 28-30,  mellan Järnvägsgatan och Södra Grev Rosengatan. Arkitekter var Ahlgren-Olsson-Silow Arkitektkontor AB. Arkitekten Sven Holmström svarade för utsmyckningen av entréhallen. Byggnaden är uppförd i stram och rätlinjig 60-talsfunktionalistisk stil. Vid invigningen talade finansminister Gunnar Sträng.

Idag (2011) har bl.a. Skatteverket och IT-företaget Logica lokaler i huset.

Skattetorget är det folkliga namnet på den öppna plats som ligger framför Landsstatshuset. Platsen kom till i samband med byggnationen av Landsstatshuset år 1967. Innan Landsstatshuset byggdes fanns här Marsfältet med Marsfältets skola.

Se även
Landsstaten

Referenser

Byggnader och anläggningar i Örebro
Åldersdiskriminering

Åldersdiskriminering eller ålderism är diskriminering av individer eller grupper på grund av deras ålder. Detta kan vara undermedvetet eller systematiskt.  Begreppet myntades 1969 på engelska (ageism) av Robert Neil Butler för att beskriva diskriminering av äldre och liknar på många sätt sexism och rasism. Butler definierade åldersdiskriminering som en kombination av tre sammankopplade delar. Bland dem var fördomliga attityder gentemot äldre, ålderdom och åldringsprocessen; diskriminerande praxis mot äldre; och institutionell praxis och policy som upprätthåller stereotyper om äldre.

Ålderism i Sverige
Bland annat med boktiteln Ålderism (2008) har begreppet lanserats på svenska av geriatriprofessorn Lars Andersson. Uttrycket har i Sverige sedan främst använts för att beskriva diskriminering i arbetslivet. 

Gislaveds kommuns beslut 2021 att sluta tillhandahålla läskedrycker som måltidsdryck på kommunens särskilda boenden har fått stor uppmärksamhet. Det har beskrivits av äldreforskaren och psykiatern Ingmar Skoog som "välmenande ålderism". Det är välmenande, eftersom avsikten är att lära och uppfostra de gamla, men diskriminerande eftersom det gäller ett område, där människor i arbetsför ålder  fattar självständiga beslut. Trots stark kritik står kommunen fast vid sitt slopande av läsk som alternativ måltidsdryck på äldreboendena. Det är dock tillåtet för de äldre att dricka medhavd läsk till måltiderna.

Referenser 

Fördomar
Diskriminering
Åldrande
E10 (bränsle)

E10 är ett bränsle som består av högst 10 procent etanol och minst 90 procent bensin.

Allmänt
Nyare bensinmotorer i Sverige ska sedan 2010 enligt lag  klara en inblandning av etanol på minst 10 procent, medan det tidigare kravet var E5 (bränsle). Vissa äldre motorer kan ha packningar, slangar och liknande som inte tål så hög andel av etanol. Undersökningar i Tyskland har dock visat att 99 % av de bensindrivna bilar som är i trafik kan använda E10. Ett problem när man byter till bränsle med högre etanolinblandning är att etanolen kan lösa upp vissa föroreningar i bränsletanken och sätta igen bränslesystemet. 

Det lägre energiinnehållet i etanol gör att bränsleförbrukningen blir något högre vid högre etanolinblandning. En viss volym E10 (bensin med 10% etanolinnehåll) ger 1,8% lägre energi (mätt i kJ/kg) än samma volym E5 (med 5 % etanol), och 4 % lägre energi än 0 % etanolinnehåll. Delvis kan detta kompenseras av att höjt etanolinnehåll ger aningen högre oktantal. Räckvidden per liter bränsle minskar därmed med cirka 1 % med E10 jämfört med E5. 

Enligt vissa rapporter minskar miljönyttan av etanol till följd av vad som kallas ILUC (Indirect land-use change).

Sverige 
I Sverige infördes 2017 reduktionsplikt av fordonsbränsle, som innebär att biodrivmedel som blandas i bensin, diesel och flygfotogen successivt ska ökas fram till år 2030. Vad gäller bensin krävs sedan den 1 augusti 2021 att all blyfri 95-oktanig bensin E10 (med mellan 6 och 10 volymprocent etanol), då andelen etanol ökades från E5. För varje år ska andelen etanol stegvis ökas till 28 procent år 2030. 

I början och mitten av 1990-talet sålde vissa bränslekedjor också E10. Alla nya bensinbilar som köpts i Sverige sedan 2011 och många äldre bensinbilar ska hantera E10, eftersom EU:s bränslekvalitetsdirektivet (direktiv 2009/30/EG) införlivades i Sveriges lag i januari 2011. För övriga bilar finns 98-oktanigt bränsle, vilket innehåller högst 5 procent etanol, ofta mycket mindre. Produktdatabladen för de stora bränslekedjorna har inte klart angett etanolinnehållet i deras 98-oktaniga bensin, men det varierar mellan olika platser.

Referenser

Noter

Källor
 Ny typ av bensin införs til 2015 Sveriges Radio 7 september 2013
 E10-bensin ersätter vanlig 95-oktanig. Teknikens värld. Läst 17 februari 2011.
 
 
 Bilarna som klarar nya E10-bensinen Vi Bilägare 18 februari 2011
 Regeringen föreslår mer biobränsle i tanken Sveriges Radio 14 april 2012
 
 
 Oviss framtid för etanolen Sydsvenska Dagbladet 13 juni 2012
 Bråk om etanols klimateffekter Sydsvenska Dagbladet 13 juni 2012
 Regeringens förslag för förnybara drivmedel 19 mars 2013

Se även
 Etanol (motorbränsle)
 Bensin

Bränslen
Petroleumprodukter
Esmeralda (balett)

Esmeralda är en balett av Jules Perrot och Marius Petipa till musik av Cesare Pugni. Den hade urpremiär 1844.

Baletten bygger på Victor Hugos roman Ringaren i Notre Dame från 1831. Baletten handlar om Quasimodos hopplösa kärlek till den romska flickan Esmeralda och hur han offrar sitt liv för att rädda henne. (I boken dör Esmeralda före Quasimodo.)

Franska baletter
Victor Hugo-bearbetningar
Italienska baletter
Hallstattsvärd

Hallstattsvärd är ett svärd som importerades till Skandinavien från Hallstattkulturens område. Svärdet kännetecknas av en kraftig klinga och bred grepptunga. En massiv klockformig knapp krönte fästet och doppskon har vingliknande flikar som ibland är avbildade på hällristningar. Hallstattsvärd tillverkades av såväl brons som järn. I Sverige har man funnit omkring 15 stycken. 

Arkeologiska artefakter
Bronsåldern