kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tino Edelmann

Tino Edelmann, född den 13 april 1985, är en tysk utövare av nordisk kombination som tävlat i världscupen sedan 2002.

Edelmanns första pallplats i världscupen kom i en sprinttävling 2007 där han slutade trea. Edelmanns främsta meriter är från VM 2007 där han tog silver med det tyska laget i stafett 4 x 5 kilometer och en silvermedalj vid världsmästerskapen i nordisk skidsport 2011.

Källor
  

Tyska utövare av nordisk kombination
Tyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Tyskland
Tävlande i nordisk kombination vid olympiska vinterspelen 2010
Världsmästare i nordisk kombination
Tyska idrottare under 2000-talet
Personer från Annaberg-Buchholz
Födda 1985
Levande personer
Män
Comendador

Comendador är en kommun och ort i västra Dominikanska republiken, vid gränsen mot Haiti, och är den administrativa huvudorten för provinsen Elías Piña. Kommunen har cirka  invånare, varav 12 400 invånare bodde i själva centralorten vid folkräkningen 2010. Staden hette Elías Piña mellan 29 november 1930 och 29 maj 1972.

Källor

Indelningar i Elías Piña
Antonella Confortola Wyatt

Antonella Confortola Wyatt, född den 16 oktober 1975, är en italiensk längdåkare som tävlat i världscupen sedan 1993.

Confortolas främsta meriter både i världscupen och i mästerskapssammanhang har kommit i stafett. I världscupen är Confortolas bästa individuella resultat en sjätte plats på 15 kilometer.

Confortola har deltagit i tre olympiska spel och hennes bästa resultat är bronset med det italienska stafettlaget vid OS 2006 på hemmaplan. Individuellt är hennes bästa placering en 16:e plats på 15 kilometer vid OS 2002. Confortola har även två medaljer från VM, båda i stafett.

Källor 
 

Födda 1975
Italienska längdåkare
Italienska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Italien
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2002
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Italien
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Italien
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2010
Kvinnor
Levande personer
Dai-Ichi Kangyo

Dai-Ichi Kangyo Group, eller Dai-ichi Kangin Group (ja:第一勧銀グループ, Dai'ichi Kangin Gurūpu), är det största av Japans sex stora företagskonglomerat, keiretsu.

Kärnan i koncernen var ursprungligen Dai-Ichi Kangyo Bank (第一勧業銀行, Kabushiki-gaisha Dai-Ichi Kangyō Ginkō, DKB), bildad 1971 ur Nippon Kangyo Bank och Dai-Ichi Bank.

Viktiga företag
 Asahi Mutual Life Insurance (DKB) 
 The Dai-ichi Mutual Life Insurance Company (DKB) 
 Daiichi Sankyo 
 Dentsu (DKB) 
 Fujitsu (Furukawa) 
 Hitachi Ltd. Corporation (Hitachi) 
 Ishikawajima-Harima Heavy Industries (IHI) 
 Isuzu (IHI) 
 ITOCHU (DKB) 
 JFE Holdings (Kawasaki) 
 Kawasaki Heavy Industries (Kawasaki) 
 K Line (Kawasaki) 
 Kobe Steel (Suzuki) 
 Meiji Seika (DKB) 
 Seibu Department Stores (DKB) 
 Sojitz (Suzuki) 
 Sompo Japan Insurance (DKB) 
 Taiheiyo Cement (Asano) 
 Tokyo Dome (DKB) 
 The Tokyo Electric Power Company (DKB) 
 Tokyo FM (DKB) 
 Yokohama Rubber Company (Furukawa) 

 

Japanska konglomerat
WP:Projekt Japan
Cruz Bay

Cruz Bay är huvudort på ön Saint John, en av Amerikanska Jungfruöarna i Västindien.

Historia 
Efter att danskarna på Saint Thomas tagit grannön Saint John i besittning 1718, grundades Cruz Bay som en hamn för öns västliga del kring plantageodlingar. Sedermera kom bosättningen att bli huvudort för hela ön.

Staden och ön såldes av Danmark till USA för 25 miljoner dollar den 12 december 1916, men den formella överlämningsceremonin hölls först den 31 mars 1917.

1955 flyttade tenorsångaren Ivan Jadan med sin fru Doris till staden och levde och arbetade där fram till sin död 1995.

Staden 
Cruz Bay är belägen runt vikarna Frank Bay, Turner Bay och Great Cruz Bay på öns västra del. Staden är knutpunkt för öns vägsystem. Den har 2 866 invånare (2010).

Centrum utgörs av området kring hamnen, det lilla torget Main Square och gatan Hill street. Där finns förutom en rad restauranger och shoppinggallerior även några historiska byggnader som Catholic Church (katolska kyrkan), Episcopal Church (episkopalkyrkan) och Lutheran Church (lutherska kyrkan) och The Battery / Government House, ett fort byggt på 1700-talet. Vid hamnen finns färjeterminalen med dagliga förbindelser till huvudön Saint Thomas och flera öar bland de Brittiska Jungfruöarna.

Förutom förvaltningsbyggnader, sjukhus, postkontor och två banker finns även ett museum "Elaine I. Sprauve Library and Museum" som bland annat visar bruksföremål från öns historia och "Ivan Jadan Museum" över den ryske tenorens liv.

Större delen av ön är nationalpark och huvudkontoret "Virgin Islands National Park Visitor Center" ligger i hamnen.

Stadens hamn är ett populärt mål för såväl kryssningsfartyg som större och mindre fritidsbåtar.

Referenser

Externa länkar 

 VInow – Cruz Bay

Amerikanska Jungfruöarna
Pardini GT9

Pardini GT9 är en semi-automatisk grovpistol för kalibern 9x19 Parabellum. 

Den tillverkas av Pardini Armi i Italien, ett företag som grundats av före detta tävlingsskytten Giampiero Pardini och som enbart tillverkar sportskyttevapen.

Det är en ren tävlingspistol med rediga reglage, inställbar single-action tryckmekanism och relativt hög vikt. Dess tävlingsattribut märks även på greppvinkeln som påminner om utpräglade målskjutningspistoler i finkaliber.

Externa Länkar 
Pardini.it

Automatpistoler
Autorun

Autorun syftar på möjligheten att låta programkod köras automatiskt från en CD-skiva, ett USB-minne eller liknande medium då detta ansluts till datorn.

Autorun-funktionaliteten är praktisk till exempel då man lägger in en installationsskiva, ett spel eller liknande i datorns cd-spelare, varvid programmet startas automatiskt. Den är dock ett betydande säkerhetshål, eftersom det inte finns något yttre skillnad mellan sådana skivor och skivor som antas vara normala musik- eller dataskivor. Funktionaliteten borde alltså kopplas på endast tillfälligt.

Windows 
Autorun-funktionaliten är aktiverad som förval i operativsystemet Windows 95 och senare (genom explorer) och måste deaktiveras manuellt, antingen helt (via registret eller ex. TweakUI) eller för enskilda skivor och minneskort (genom att hålla SHIFT-tangenten nere då skivan sätts in i spelaren). Oberoende av denna inställning körs autorun-programmet då man dubbelklickar på skivans ikon.

Medier att akta sig för 
Liksom man brukar försöka att filtrera bort programfiler ur e-post och uppmanas att aldrig köra sådana, så borde inte främmande skivor och USB-minnen användas med autorun-funktionaliteten aktiv.

Inte heller stora kommersiella bolag behöver vara pålitliga: Sony BMG använde 2004-2005 autorun-funktionaliteten för att via musik-cd:n installera spionprogram och dölja dessa med en rootkit. Rootkiten installerades oberoende av huruvida man godkände det avtal som visades upp av autorun-programmet.

Ibland används autorun-funktionaliteten på överraskande sätt utan att koden ifråga är avsedd att lura användaren, till exempel har en del USB-minnen inbyggd tilläggsfunktionalitet. Även sådana program är problematiska, då de kan innehålla felaktig programkod eller andra egenskaper som stör systemets normala funktion.

Se även 
 Trojansk häst
 Datorvirus
 Bootsektorvirus

Datasäkerhet
Datorprogram
Världsmästerskapen i nordisk skidsport 1974

Världsmästerskapen i nordisk skidsport 1974 ägde rum i Falun i Sverige mellan den 16 och 24 februari 1974. Nyhet denna gång var att damernas stafett förändrades från 3 x 5 kilometer till 4 x 5 kilometer.

Plastskidan, med vilken det började experimenteras åren kring 1970, fick sitt genombrott vid tävlingarna. Magne Myrmo, Norge blev den 19 februari 1974 skidsporthistorisk som "den siste världsmästaren på träskidor" med triumfen på herrarnas 15 kilometer.

Det svenska herrlaget diskvalificerades i stafetten efter ett otillåtet antal skidbyten. Startmannen och Moraåkaren Hans-Erik Larsson tappade ena skidan inne på Lugnets skidstadion redan i startögonblicket. Orsaken var att skruvarna som höll fast bindningen i skidan var ämnade för träskidor och fäste så undermåligt i plastskidan att de lossnade. Efter att även andra skidan lossnat efter några kilometer var man tvungna att byta även den skidan, vilket var en skida för mycket enligt regelboken.

Längdskidåkning herrar

15 kilometer klassisk stil 
19 februari 1974

30 kilometer klassisk stil 
17 februari 1974

50 kilometer 
24 februari 1974

4 × 10 kilometer stafett 
21 februari 1974

Längdåkning damer

5 kilometer 
18 februari 1974

10 kilometer 
20 februari 1974

4 × 5 kilometer stafett 
23 februari 1974

Nordisk kombination

15 kilometer 
18 februari 1974

Backhoppning

Normalbacke 
16 februari 1974

Stora backen 
23 februari 1974

Medaljligan 
<div style="float:left;text-align:left;padding-right:15px">

Se även 
Medaljfördelning per nation vid världsmästerskapen i nordisk skidsport 
Lista över världsmästare i längdåkning för herrar
Lista över världsmästare i längdåkning för damer

Källor
Längdskidåkning
Nordisk kombination
Backhoppning

Fotnoter

Externa länkar

Evenemanget i SVT:s öppna arkiv 

Sport i Sverige 1974
Backhoppning i Sverige
Längdskidåkning i Sverige
Nordisk kombination i Sverige
Backhoppningssäsongen 1973/1974
Längdskidåkningssäsongen 1973/1974
Nordisk kombination-säsongen 1973/1974
Sportevenemang i Falun
1974
Internationella sportevenemang i Sverige
Galina Kulakova

Galina Aleksejevna Kulakova (), född den 29 april 1942, är en rysk före detta längdåkare som under sin karriär tävlade för Sovjetunionen. Kulakova var en av världens absolut bästa skidåkare under 1970-talet.

Kulakova tog under sin karriär imponerade åtta medaljer i olympiska spel. Vid OS 1972 i Sapporo tog hon tre guld och vid OS 1976 tog hon guld i stafett. Vid OS 1976 blev hon först trea på 5 kilometer men blev av med medaljen sedan hon använt nässpray som innehöll förbjudna medel. Trots detta fick hon tävla i både stafetten och på 10 kilometer.

I VM-sammanhang tog Kulakova totalt fem guld, två på fem kilometer, två i stafett och ett på 10 kilometer. 

För sina insatser fick Kulakova motta Leninorden. Dessutom fick hon motta den olympiska orden 1984 för sina bedrifter i de olympiska spelen.

Källor 
 

Födda 1942
Sovjetiska längdåkare
Världsmästare i längdåkning
Olympiska guldmedaljörer 1972
Olympiska guldmedaljörer 1976
Olympiska silvermedaljörer 1968
Olympiska silvermedaljörer 1980
Olympiska bronsmedaljörer 1968
Olympiska bronsmedaljörer 1976
Kvinnor
Levande personer
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Sovjetiska olympiska silvermedaljörer
Sovjetiska olympiska bronsmedaljörer
Dopningsfall inom längdskidåkningen
Ann Hallenberg

Ann Gunilla Ulrika Hallenberg, född 17 mars 1967, är en svensk operasångerska (mezzosopran).

Hallenberg har studerat vid Musikhögskolan i Stockholm, där hon hade Kerstin Meyer och Erik Saedén som lärare. Efter att ha tagit examen fortsatte hon studera i London för Joy Mammen.

Hon är internationellt verksam och kanske mer känd utanför än i Sverige. Hon sjunger med förkärlek tidig musik som Händel, Vivaldi, Bach och Gluck men har även sjungit Mozart, Rossini, Bizet och Wagner. Hon gästar regelbundet scener som Teatro alla Scala i Milano, Teatro Carlo Felice i Genua, Opéra National i Paris, Opéra de Lyon, Opéra du Rhin Strasbourg, Bayerische Staatsoper München, Semperoper Dresden, Theater an der Wien, Netherlands Opera Amsterdam, Vlaamse Opera Antwerp, Staatsoper Stuttgart, Opéra Garnier Monaco och Opéra Montpellier. I Sverige har hon sjungit både på Folkoperan, Operan och på Drottningholmsteatern.

Det stora genombrottet kom när hon 2003 med kort varsel fick ersätta Cecilia Bartoli i Zürich som Piacere (Njutningen) i ett framförande av Händels oratorium Il trionfo del Tempo e del Disinganno (HWV46a). Hon sjöng samma roll på Emmanuelle Haïms firade skivinspelning från 2006 av detta oratorium jämte Nathalie Dessay, Sonia Prina och Pavol Breslik.

Hon sjunger regelbundet under dirigenter som Marc Minkowski, Riccardo Muti, Christophe Rousset, Alan Curtis, Emmanuelle Haïm, William Christie, Lothar Zagrosek, Philippe Herreweghe, Fabio Biondi, Federico Maria Sardelli, Ivor Bolton, Sir John Eliot Gardiner, Ottavio Dantone och Christopher Moulds.

Hennes cd- och dvd-inspelningar inkluderar operor och oratorier av Bach, Händel, Vivaldi, Scarlatti, Mozart, Gluck, Haydn, Mendelssohn och Daniel Börtz.

Priser och utmärkelser
2017: Litteris et Artibus
2018: Västra Götalandsregionens kulturpris
2019: Operapriset
2021: Hovsångare

Källor
 Ann Hallenberg, Artefact.no, läst 12 februari 2017.

Noter

Svenska operasångare under 2000-talet
Svenska mezzosopraner
Alumner från Kungliga Musikhögskolan i Stockholm
Kvinnor
Födda 1967
Levande personer
Mottagare av Litteris et Artibus
Banzai Run

Banzai Run är ett flipperspel av typen Solid State Electronic (SS), producerat av det numera nedlagda företaget Williams. Temana i spelet är sport, motorcyklar och motocross. 

Noterbart innehåll i detta flipperspel är 6 flippers (3 horisontella, 3 vertikala), 3 pop bumpers, 1 ramp,  3 pop bumpers, 1 kickback (vid vänstra utgången), 3 captive ball (1 horisontell, 2 vertikala), 1 up-post (mellan flipprarna längst ned), samt 2 kulors multiboll.

Noterbart med detta flipperspel är även att det är det första (och enda) flipperspel som har ett ytterligare komplett spelfält i backglassen.

Källor
Internet Pinball Database: Banzai Run

Flipperspel
Hustrur och döttrar

Hustrur och döttrar: En vardagsberättelse (originaltitel: Wives and Daughters: An Everyday Story) är en engelsk roman av Elizabeth Gaskell. Romanen utkom först som följetong 1864–1865. Elizabeth Gaskell dog innan hon hann fullborda sista kapitlet. Romanen översattes först 2007 till svenska av Gun-Britt Sundström. I romanen skildras bland annat de stora klasskillnaderna mellan olika samhällsgrupper.

Handling 
Romanens huvudperson är den unga Molly Gibson. Hennes mor har dött när hon var liten och hon växer upp tillsammans med sin far, som är läkare. Men när hon är 17 år gifter han om sig. Molly tycker inte om sin styvmor, som är småaktig, ytlig och självisk. 

En dag anländer styvmoderns dotter, som hittills gått i internatskola. Både Molly och hennes far blir förtjusta i den vackra och charmerande Cynthia. Cynthias mor hoppas att patron Hamleys äldste son Osborne ska förälska sig i och gifta sig med Cynthia. Men till Mollys stora sorg blir det den andre sonen Roger, som faller för Cynthia. Molly älskar Roger som en bror, tror hon.

Filmatiseringar 
1971, tv-serie i 6 delar, regisserad av Hugh David och med bland andra Zhivila Roche, Rosalind Lloyd och Rowland Davies i rollerna.
1999 Fruar och döttrar, tv-serie i 4 delar, regisserad av Nicholas Renton och med bland andra Justine Waddell, Keeley Hawes och Anthony Howell i rollerna.

Brittiska romaner
Skönlitteratur 1865
Engelskspråkig litteratur
Mittengruppen

Mittengruppen är en partigrupp i Nordiska rådet. Den består av de nordiska centerpartierna, liberala, kristdemokratiska och gröna partierna. Mittengruppen och den socialdemokratiska gruppen har bådadera 25 ledamöter är de största partigrupperna i Nordiska rådet. Ordförande är riksdagsledamot Britt Lundberg från Centerpartiet i Finland. Terhi Tikkala, från Finland, är partigruppens generalsekreterare.

Medlemspartier

Danmark
Venstre (V)
Radikale Venstre (RV)
Liberal Alliance (LA)

Finland
Centern i Finland (cent)
Kristdemokraterna i Finland (KD)
Gröna förbundet (gröna)
Svenska folkpartiet i Finland (sfp)

Island
Framsóknarflokkurinn (F) 
Björt framtíð (BF)

Norge
Venstre (V)
Kristelig Folkeparti (KrF)
Senterpartiet (Sp)

Sverige
Centerpartiet (C)
Liberalerna (L)
Kristdemokraterna (KD)
Miljöpartiet de Gröna (MP)

Grönland
Atassut (A)
Demokraatit (D)
Partii Inuit

Färöarna
Miðflokkurin (Mfl)
Sjálvstýrisflokkurin (Sjfl)
Sambandsflokkurin (Sb)
Framsókn

Åland
Åländsk Center (ÅC)
Liberalerna på Åland (Lib)
Ålands Framtid (ÅF)

Ordförande 
Karin Söder (c) 1983–1991
Gustav Björklund (sfp) 1989–1991
Anneli Jäätteenmäki (cent) 1991–1993
Halldór Asgrimssón (F) 1993–1995
Knud Enggaard (V) 1995–1997
Johan J. Jakobsen (KrF) 1997–2001
Ragnwi Marcelind (kd) 2001–2003
Jens Christian Larsen (V) 2004
Simo Rundgren (cent) 2005–2007
Dagfinn Sundsbø (Sp) 2007–2008
Bente Dahl (RV) 2008–2011
Siv Friðleifsdóttir (F) 2011–2012
Åsa Torstensson (C) 2012–2014
Arto Pirttilahti (cent) 2014-2015
Carl Haglund (sfp) 2015-2016
Britt Lundberg (C) 2016-

Generalsekreterare
Claes Wiklund 1983–1987 Stockholm
Håkan Ekengren 1987–1989 Stockholm
Martti K. Korhonen 1989–1991 Helsingfors
Joakim Lönnroth 1991–1993 Helsingfors
Jan Kløvstad 1993–1996 Oslo (Göteborg)
Gunnstein Instefjord 1996–1998 Oslo
Marit Momrak-Wright 1998–1999 (vik.) Oslo
Lilian Hatling 1999–2000 (vik.) Oslo
Marit Momrak-Wright 2000–2007 Oslo
Terhi Tikkala 2007– Helsingfors
Anna Välimaa 2014-2016 (vik.) Helsingfors
Terhi Tikkala 2016- Helsingfors

Källor
Webbplats
Mittengruppen på Nordiska rådets webbplats
Norden.org

Partigrupper i Nordiska rådet
Fostex

Fostex är en japansk tillverkare av ljudanläggningar, främst högtalare. Företaget grundades 1948 och har högkvarter i Tokyo.

Externa länkar
 Internationell webbplats

Japanska företag
Företag bildade 1948
WP:Projekt Japan
Ribulos-1,5-bisfosfat

Ribulos-1,5-bisfosfat (RuBP) en kolhydrat med fem kolatomer och två fosfatgrupper. Den spelar en central roll i Calvin-cykeln genom att det är denna molekyl som kombineras med koldioxid under inverkan av enzymet rubisco. Det är alltså på detta sätt som det blir möjligt för organismer att använda kolet i koldioxid till att bygga upp sina egna strukturer. Inkorporerandet av koldioxid i levande organismer kallas också kolfixering. 

 

Sackarider
Culinar

Culinar Sverige AB är ett svenskt livsmedelsföretag med huvudkontor i Fjälkinge som utvecklar nya produkter åt livsmedelsindustrin samt tillverkar och säljer modifierade stärkelser, kompletta ingrediensblandningar, kryddmixer och singelråvaror. Företaget har två produktionsanläggningar i Sverige; i Fjälkinge och i Tings Nöbbelöv strax öster resp. väster om Kristianstad. Culinar representeras utomlands av dotterbolag eller kontor i Danmark, Norge, Lettland, Polen, Tjeckien och Kina samt via ett 30-tal distributörer.

Culinars svenska verksamhet omfattar cirka 180 medarbetare. Culinar äger sedan 2008 företaget och varumärket Kockens. Culinar ingår i Lyckebygruppen som ägs av Sveriges Stärkelseproducenter – potatisodlare i Blekinge och Skåne. Legalt namn är Culinar Sverige AB.

Referenser

Externa webbplatser 
Officiell webbplats

Svenska livsmedelsföretag
Kooperativ i Sverige
Företag bildade 2004
Blixpriset

Blixpriset (norska Blixprisen) är ett litterärt pris som årligen utdelas av litteratursällskapet Det Norske Samlaget (den litteraturpolitiska intresseorganisationen som utgör hälften av Samlagets organisation) till en framstående nordnorsk författare som skriver på nynorska. Enligt statuterna kan priset utdelas för skönlitteratur eller facklitteratur och riktar sig särskilt till yngre författare eller författare som skriver för ungdom. Priset utdelas efter råd från en jury med medlemmar från Nord-Norsk Kulturrådet, Nordnorsk Forfatterlag och litteratursällskapet Det Norske Samlaget.

Priset består av ett penningbelopp från Emma och Elias Blix' donation. Donationen "skall ha till uppgift att främja arbetet för nynorsk litteratur".  Donationen förvaltas av Det Norske Samlaget. Även om priset hela tiden har haft en nordnorsk profil, förekom det under de första åren några pristagare som inte kom från Nordnorge.

Pristagare 
1968 – Paal-Helge Haugen och Einar Økland
1977 – Birger Jåstad
1978 – Audun Nilsskog
1979 – Dagmar Blix
1980 – Edvard Ruud
1981 – Arvid Hanssen
1982 – Jack Berntsen
1983 – Hans Kristian Eriksen
1984 – Finn Myrvang
1985 – Tove Karoline Knutsen
1986 – Johan Nymo
1987 – Jahn-Arill Skogholt
1988 – Asbjørn Eidnes
1989 – Sissel Solbjørg Bjugn
1990 – Hanne Aga
1991 – Gunvor Stornes
1992 – Ragnar Olsen
1993 – Hans Sande
1994 – Ola Bremnes
1995 – Eva Jensen
1996 – Helge Stangnes
1997 – Terje Nilsen
1998 – Ingen utdelning
1999 – Kine Hellebust för barnboken Ho Anne og den forsvunne nøkkelen
2000 – Ragnfrid Trohaug
2001 – Inge Eberg Johansen för debutromanen Krig i kalosjar
2002 – Malvin Skulbru
2003 – Tore Elias Hoel
2004 – Trond Hellemo
2005 – Tove Myhre
2006 – Irene Larsen
2007 – Sigrid Merethe Hanssen
2008 – Tarald Stein
2009 – Are Bredahl Simonsen
2010 – Kjersti Kollbotn för debutromanen Eg er mamma, eg skal vere god
2011 – Ingvild Holvik för debutromanen Lykkefeltet
2012 – Anne Bjørkli för barnboken Huskereisa
2013 – Teresa Grøtan för barnböckerna om Klara

Referenser 
Till största delen en översättning från norska Wikipedia (bokmål)

Norska litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1968
Saint-Raphaël Var HB

Saint-Raphaël Var Handball är en fransk handbollsklubb från staden Saint-Raphaël i departementet Var, bildad 1963 med namnet Association Sportive Fréjus-Saint Raphael (ASFSR). År 1995 bytte klubben till det nuvarande namnet. Laget spelar i LNH Division 1.

Spelare i urval 
  Arnór Atlason (2013–2016)
  Xavier Barachet (2012–2013, 2017–)
  Adrien Dipanda (2012–)
  Christian Gaudin (2003–2006)
  Wissem Hmam (2014–2018)
  Hampus Jildenbäck (2018–2020)
  Stéphane Joulin (2004–2007)
  David Juříček (2011–2013)
  Heykel Megannem (2009–2013)
  Daniel Sarmiento (2016–)

Externa länkar 
  

Handbollsklubbar i Frankrike
Sportklubbar bildade 1963
Beylerbeyipalatset

Beylerbeyipalatset är ett palats i Istanbul, Turkiet. Det ligger på den asiatiska sidan av Istanbul, strax norr om Bosporenbron. Det ritades av Sarkis Balyan för sultan Abd ül-Aziz, och uppfördes mellan 1861 och 1865.  Byggnaden användes under den osmanska tiden som sommarvilla och gästhus för besökande utländska dignitärer.

Referenser

Slott i Istanbul
Kungliga residens i Turkiet
Christiansted

Christiansted är huvudort på ön Saint Croix, en av Amerikanska Jungfruöarna i Västindien.

Historia 
Staden anlades av fransmän kring 1665 och kallades då "Bassin". Den blev dock senare förstörd.

År 1733 såldes ön Saint Croix av Compagnie des Indes Occidentales Françaises (Franska Västindiska kompaniet) till Det Vestindisk kompagni (Danska Västindiska Kompaniet) och Christiansted grundades den 1 september 1734. Staden döptes för att hedra kung Kristian VI av Danmark och stadsplanen konstruerades av dåvarande guvernören Frederik Moth.

Åren 1754 till 1871 var Christiansted huvudstad i kolonin Danska Västindien.

1765 bodde den blivande amerikanske statsmannen Alexander Hamilton som barn med sin familj i staden.

Staden och ön såldes av Danmark till USA för 25 miljoner dollar den 12 december 1916, men den formella överlämningsceremonin hölls först den 31 mars 1917.

1952 skapades parkområdet Christiansted National Historic Site efter påverkan av lokalbefolkningen och som omfattar större delen av Gamla staden vid hamnen. Parken förvaltas av den amerikanska parkförvaltningen "National Park Service".

Staden 
Christiansted är beläget kring viken Gallow Bay på öns nordöstra del. Det är en turiststad med välbevarade miljöer från den danska kolonialtiden. Staden har 2 433 invånare (2010).

Centrum utgörs av området kring hamnen och gatorna Company Street, King Street och Strand Street. Stadsplanen är symmetrisk och gatorna löper i räta vinklar mot hamnen. Där finns förutom en rad restauranger och shoppinggallerior även några historiska byggnader som "Danske Toldbod" byggd 1844, "Dansk Vestindisk Kompagnis lagerbygning" byggd 1749, "Klokketårnpaladset" (Steeple Building) byggd 1753, den gamla "Regeringsbygning" byggd 1830, "Scale House" byggd 1856 och fortet "Christiansværn" byggt 1734 och slutfört 1749.

Förutom förvaltningsbyggnader, sjukhus, postkontor och banker finns även ett museum i Steeple Building, "St. Croix Museum", som bland annat visar bruksföremål från öns historia.

Stadens hamn är ett populärt mål för såväl kryssningsfartyg som större och mindre fritidsbåtar. Exportvaror från Christiansted är framförallt klockor och rom.

Stadens flygplats Henry E. Rohlsen Airport (flygplatskod "STX") ligger på öns södra del cirka 10 kilometer sydväst om centrum.

Referenser

Externa länkar 

 VInow – Christiansted, St. Croix
 Karta över Christiansted
 Bilder från Christiansted
 National Park Service – Christiansted

Amerikanska Jungfruöarna