kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lars-Erik Forslin

Lars-Erik Forslin född 12 november 1885 i Älgered, Bergsjö församling, död 17 mars 1973 i Borgsjö, var en svensk fiolspelman.

Som ung blev han tagen av fiolspel och fick vi åtta års ålder sina första lärospån av en storebror. Senare gick han i lära hos spelmän som bland andra Ferm-Pelle i Knoppe, Daniel Åslund i Älvsund och Korp-Erik Olsson som då bodde i Fiskvik.

Forslin gjorde sitt första framträdande inför en större publik (15000) vid spelmanstävlingen i Delsbo 1908 och fick ett extrapris på 10 kronor. Året därpå var det spelmanstävling i Bollnäs och nu gick det bättre; Forslin lade nämligen - tillsammans med Jon-Erik Hall och Pelle Schenell – beslag på förstapriset. Forslin hade till tävlingen komponerat en polska som gjorde ärkebiskop Nathan Söderblom så begeistrad att han krävde att få den tillägnad sig. Söderblom hälsade efter detta ofta på Forslin i hemmet i Älgered. Detta blev starten på en framgångsrik spelmanskarriär för Lars-Erik Forslin, som kom att delta i riksspelmansstämmor och turnéer tillsammans med landets största spelmän.

Forslin turnerade med bland andra Thore Härdelin d.ä. och Jon-Erik Hall. Med den sistnämnde var han ute från 1923 och sju år framåt. Men allt turnerande hade ett pris. Forslin blev tvungen att sälja hemmanet i Älgered, för att 1931 flytta till Stöde, där han också bedrev jordbruk. Efter sju år beslöt sig Forslin för att bli prästgårdsarrendator i Erikslund, Borgsjöbyn, där han också bodde fram till sin död.

Forslin har förutom sina egna kompositioner varit en viktig förmedlare av Bergsjös äldre spelmansrepertoar. Förutom sina läromästare har han bland annat förmedlat låtar efter Per Majström, Skomakarn', Hägg-Erske. Det finns både inspelningar och uppteckningar efter honom.
	
Bland alla de utmärkelser och plaketter Forslin fick under sin levnad märks bland annat Zornmärket i silver (1927), vilket berättigar till titeln riksspelman och Zornmärket i guld (1965) "För genuint låtspel och framgångsrikt främjande av spelmanstraditionen".

Se även
Folkmusik från Hälsingland

Referenser

Noter

Källor
Hälsingerunor (årligt utkommande hembygdsbok; ett antal avsnitt skrivna av Helge Nilsson)
I Pustens och Hultkläppens spår: låtar från norra Hälsingland (1978)
Riksspelmän genom tiderna 1933- zornmarket.se ()

Svenska fiolspelmän
Hälsingespelmän
Personer från Bergsjö socken
Födda 1885
Avlidna 1973
Män
Gammelbo-Lars Andersson

Gammelbo-Lars Andersson, född 2 februari 1820 i Bergsjö, död 27 oktober 1907 i Bergsjö, var en svensk fiolspelman. Han bodde i Gammelbodarna, Bergsjö socken och var av gammal spelmanssläkt. Han hade delvis en äldre typ av repertoar med polonäsbetonade låtar, men även en del nyare valser. Dessa låtar är upptecknade av sonsonen Helmer Larsson, efter sonen Lars-Olof Larsson.

Se även
Folkmusik från Hälsingland

Svenska fiolspelmän
Hälsingespelmän
Personer från Bergsjö socken
Födda 1820
Avlidna 1907
Män
Jan Olsson (olika betydelser)

Jan Olsson kan syfta på

Jan Olsson (1944-2023), fotbollsspelare
 Jan Olsson (fotbollsspelare född 1942)
Jan Olsson (fotbollstränare)
Jan Olsson (ämbetsman)
Jan R. Ohlson, en svensk författare
Jan Ohlsson, en svensk barnskådespelare, mest känd från filmerna om Emil i Lönneberga
Jan Ohlsson (journalist)
Jan-Erik Olsson, en svensk brottsling
Jan Olsson (kriminalkommissarie)
Jan Olov Olsson, ämbetsman
Jan Olof Olsson (1920-1974), författare, journalist och kåsör
Lars-Olof Larsson (spelman)

Lars-Olof Larsson, född 1873, död 1961, var en svensk fiolspelman. Han bodde i Norrgimma, Bergsjö socken och hade de flesta av sina låtar efter sin far Gammelbo-Lars Andersson och Daniel Frid Johansson. 
	
Lars-Olof var en ansedd och skicklig spelman som ofta anlitades till både bröllop och dans. Han spelade rikt ornamenterat och hade en vacker stråkföring. 

Lars-Olof var blyg och lade ofta bort fiolen när det kom folk på besök, men när Frid-Daniel hade vägarna förbi kunde det bli spel hela nätterna igenom. Lars-Olof slutade att spela vid 51 års ålder då han blev religiös.

Se även
Folkmusik från Hälsingland

Svenska fiolspelmän
Hälsingespelmän
Personer från Bergsjö socken
Födda 1873
Avlidna 1961
Män
Nils Skragge

Niclas "Nils" Skragge, född 1738, död 14 januari 1787 i Uddevalla, var en svensk läkare. Han studerade i Uppsala och blev 1765 medicine doktor med en avhandling, som efter tidens sed skrivits av hans professor, Carl von Linné, Han nämns  sedan som "hofmedikus med lifmedici namn", det vill säga läkare vid hovet men inte för kungafamiljen. Åt  1773 blev han provinsialläkare för Filipstads distrikt och 1782 för Bohuslän.

Nils Skragge som romangestalt
Nils Skragge förekommer i Agneta Pleijels roman från 2006, Drottningens chirurg, där han framställs som antagonist till huvudpersonen Herman Schützercrantz. I romanen beskrivs hur drottningens morian Faeton avlider efter feldiagnosticering av Skragge, vilket leder till en offentlig konflikt mellan honom och Schützercrantz. Skragge går i svaromål och kallar Schützercrantz debattinlägg för "Sällsynt missfoster" i sitt svarsinlägg Sällsynt missfoster öpnat af N. Skragge.

Bibliografi i urval

Referenser

Noter

Svenska läkare under 1700-talet
Män
Födda 1738
Avlidna 1787
Svenska kungliga livmedici och arkiatrer
Helmer Larsson

Helmer Larsson, född 1909, död 1991, var en svensk fiolspelman. Han föddes i Norrgimma, Bergsjö socken och började spela som barn, under sin far Lars-Olof Larssons överinseende. I ungdomen var det mest gammeldansmusik som gällde, men sedan Helmer hade flyttat till Hudiksvall 1937 återupptog han de låtar han hört sin far spela. Som tur var så lärde sig även Helmer Larsson noter och tecknade ned alla de låtar han kom ihåg efter Lars-Olof. Han tecknade även upp låtar efter många andra spelmän ifrån trakten och är idag tillsammans med Pelle Schenell och Helge Nilsson den som räddat flest Nordanstigslåtar ifrån glömskan.

Helmer Larsson var även tidvis medlem i Bergsjöbygdens spelmanslag och startade även upp ett spelmanslag i Hudiksvall. Helmer spelades även in av Svenskt visarkiv.

Se även
Folkmusik från Hälsingland

Svenska fiolspelmän
Hälsingespelmän
Personer från Bergsjö socken
Födda 1909
Avlidna 1991
Män
Aert de Gelder

Aert de Gelder, född 26 oktober 1645 i Dordrecht och död 27 augusti 1727 i Dordrecht, var en holländsk konstnär.

De Gelder var verksam i Dordrecht utom några år på 1660-talet, då han studerade hos Rembrandt i Amsterdam. Man målade främst orientaliska och bibliska motiv i med starka färgkontraster och livlig ljusverkan. I Kunstmuseet, Köpenhamn finns två av hans oljemålningar. Bland hans viktigaste verk märks två scener ur kristi lidande, den ena finns i Amsterdam och den andra i Dresden. Andra viktiga verk är en modellscen i målarens ateljé som finns i Frankfurt am Main. De Gelder finns även representerad i enskilda samlingar i Sverige.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932

Externa länkar 
 
 

Födda 1645
Avlidna 1727
Män
Nederländska konstnärer
Ulf Olsson

Ulf Olsson kan syfta på:

Ulf Olsson (ekonomhistoriker) (född 1939), svensk professor i ekonomisk historia
Ulf Olsson (ingenjör) (född 1941), svensk ingenjör, tidigare verksam inom Volvo Aero, mottagare av Thulinmedaljen
Ulf Olsson (politiker) (född 1971), svensk socialdemokratisk politiker
Ulf Olsson (litteraturvetare) (född 1953), svensk professor emeritus i litteraturvetenskap
Ulf Olsson (1951–2010), svensk dömd mördare
Djursten

Djursten är en svensk fyrplats belägen vid Västerbyn på västra sidan av Gräsö i Roslagens norra skärgård. Fyren blev statligt byggnadsminne den 25 januari 1935.
Närmaste större samhälle är Öregrund.

Historia
Platsen har haft fyr sedan 1767, och är därmed en av de äldre svenska fyrplatserna. Det första fyrtornet som byggdes och vägledde sjöfarare i Öregrundsgrepen var ett torn av sten som i toppen bar en koleld i en järngryta. Den fyren fick ge vika åt ett nytt torn som byggdes 1839, och som fortfarande står på platsen. Den nuvarande fyren var först utrustad med rovoljelampa och paraboliska speglar som förstärkte ljuset. På 1870-talet satte man i stället i en fotogenlampa. 1945 elektrifierades slutligen fyrplatsen, och den var bemannad fram till 1960-talet. Numera sitter ett mindre modernt fyrljus monterat utanför fyrens lanternin, som syns cirka 11 nautiska mil. 
 
År 1809 skedde en svår grundstötning med fartyget HMS Bellona utanför Djursten.

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor
 Lagskydd, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 29 juni 2016.

Externa länkar
 Djursten på Fyrwiki

Fyrar i Sverige
Riksintressen för kulturmiljövården i Uppsala län
Statliga byggnadsminnen i Sverige
Karl Friedrich Geldner

Karl Friedrich Geldner, född 17 december 1852, död 5 februari 1929, var en tysk språkforskare och orientalist.

Geldner blev 1890 professor i Berlin, och 1907 i Marburg. Hans främsta verk är den stora, men ofullullbordade upplagan av Avesta (engelsk och tysk upplaga i 3 band 1885-95). Bland hans produktion i övrigt på det iranska området märks Metrik des jüngeren Avesta (1877), samt avdelningen Avestalitteratur (i Grundriss der iranischen Philologie, 2 1896-1904). 

Geldners produktion på det indiska området berör nästan uteslutande Rigvedatolkningen; hans jämte Richard Pischels utgåva Vedische Studien (3 band 1888-1901) var banbrytande inom vedaforskningen, och hans översättning av Rigveda (1923) var länge den mest auktoritativa Rigvedaöversättningen. Dessuotm märks Siebenzig Lieder des Rigveda (jämte Adolf Kaegi 1875) och Rigveda in Auswahl mit Kommentar (2 band 1907-09).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932

Externa länkar 
 

Tyska indologer
Iranister
Tyska professorer
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Tyska översättare
Tyskspråkiga översättare
Filologer under 1800-talet
Filologer under 1900-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Födda 1852
Avlidna 1929
Män
Svensk uppslagsbok
Per Majström

Per Majström, född 12 september 1816 i Gryttje i Gnarps socken i Hälsingland, död 5 oktober 1904 på fattiggården i Bergsjö församling, var en svensk fiolspelman. Han föddes i Gnarp och flyttade senare till Bergsjö. Med sin första fru fick han tre söner och en dotter. Hustrun dog 1879 och alla sönerna emigrerade till Amerika. Majström gifte om sig 1882 med den 40 år yngre Helena Andersdotter som flyttade till Amerika 1903. Majström står omnämnd i kyrkboken som ”Socknens grälmakare och skälm i allo”. Han dömdes 1854 till böter för stöld och 1870 till kallfängelse för ”förfalskning av handling”. Han skall enligt Pelle Schenell ha varit en ”dunderspelman” som gned och gnisslade ut allt vad fiolen höll för.

Hans låtar är förmedlade av bland andra Jon-Erik Öst, Pelle Schenell, Lars-Erik Forslin och Per-Erik Svedin

Se även
Folkmusik från Hälsingland

Referenser

Svenska fiolspelmän
Hälsingespelmän
Personer från Gnarps socken
Födda 1816
Avlidna 1904
Män
Sophie Swetchine

Anne Sophie Swetchine, född Sofja Petrovna Sojmonova (ryska: Софья Петровна Соймонова) i Moskva 1782, död 1857, känd som Madame Swetchine, var en rysk mystiker, berömd för den litterära salong hon 1826-57 höll i Paris. 

Hon blev hovdam åt kejsarinnan Maria 1797; hon var intelligent, välbildad och viljestark och blev populär vid hovet. Hon gifte sig 1799 med general Nicolas Sergejevitj Swetchine. Maken kom dock i onåd hos tsar Paul och förvisad. Hon förblev barnlös, vilket har gissats vara orsaken till att hon blev religiös. Hon konverterade till katolicismen 1815 under inflytande av Joseph de Maistre och tvingades därför lämna Ryssland med maken. Hon bosatte sig i Paris 1816, där hon år 1826 öppnade en salong som blev en av tidens mest berömda, känd för sin intellektualism och hövlighet. Hennes brev och memoarer publicerades strax efter hennes död.   

Madame Swetchine är känd för sin kommentar: ”Så lätt det är att vara älskvärd mitt under lycka och framgång.”

Källor 

Kvinnor
Födda 1782
Avlidna 1857
Ryska salongsvärdar
Mystiker inom kristendomen
Ryska hovdamer
Personer i Ryssland under 1800-talet
Personer i Frankrike under 1800-talet
Erik Fors

Erik Fors, född omkring 1810, död omkring 1880, var en svensk fiolspelman. Han var soldat i Gränsfors, Bergsjö socken. Han skall enligt sonsonen Jon-Erik Hall ha varit en av Bergsjös skickligaste spelmän, och hade ungefär samma låtar som Hultkläppen på sin repertoar. Många av dem är förmedlade av Hall i samlingsverket Svenska låtar, Hälsingland.

Se även
Folkmusik från Hälsingland

Män
Födda 1810
Avlidna 1880
Hälsingespelmän
Svenska fiolspelmän
Tungel

Tungel, svensk adelsfamilj som har sitt ursprung i Oldenburg. Ätten ankom i början av 1500-talet till Sverige och adlades 1631 med Lars Nilsson Tungel, en diplomat i Gustav II Adolfs tjänst. Dennes bror Nils Nilsson Tungel (1592-1665) var hovkansler 1651-1661 och uppförde det Tungelska huset.

En gren av familjen upphöjdes till friherrlig värdighet med generalmajoren och landshövdingen Gustaf Tungel, men denna gren dog ut med honom. En annan adelsfamilj, Tungelfelt, är utgrenad ur denna familj och härstammar från Lars Nilsson Tungels dotter.

Svenska adelsätter
Svenska friherrliga ätter
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
Blind-Pelle Selander

Blind-Pelle Selander, född 1871 i Bergsjö, död 1928, var en svensk fiolspelman och brorson till Hultkläppen. Han började vid 12 års ålder spela dragspel, men bytte vid 14 års ålder till fiol. Per trakterade även orgel och gitarr, som då ansågs som ett mer fromt instrument, då han var religiös. Men Blind-Pelle sjönk periodvis också ned i djup alkoholism.
 
Hösten 1899 lämnade Blind-Pelle Sverige för att emigrera till Minnesota. I Amerika försörjde sig Blind-Pelle bl.a. som sotare, handlare, sångare m.m. Han var också ut på en turné med Jon-Erik Öst när denne var i USA. 1913 gav Pelle ut en bok med sina memoarer som han kallade Per Selanders lefnadsteckning.
 
1922 flyttade han hem till Sverige. Han bosatte sig då först i Mellanfjärden, Jättendal, där han bodde några år, för att sedan flytta hem till Bergsjö där han avled 1928.

Se även
Folkmusik från Hälsingland

Svenska fiolspelmän
Hälsingespelmän
Personer från Bergsjö socken
Födda 1871
Avlidna 1928
Män
Otto Gelert

Otto Gelert, född den 9 november 1862, död den 20 mars 1899, var en dansk botanist, bror till Johannes Sophus Gelert.

Gelert tog en farmakologie kandidatur 1883, och var därefter en tid anställd vid apotek. 1894 blev han kemist vid ett sockerraffinaderi, och 1898 extraordinarie assistent vid Botanisk Museum i Köpenhamn. Geiert var botanist och ägde som sådan en skarp blick för det karakteristiska hos olika växtformer, och lämnade bidrag till dansk floristik i Jakob Emanuel Langes handbok, och utgav tillsammans med Christian Friderichsen exsickatverk över Rubus och 1888 en större systematisk avhandling över detta släkte ävensom undersökningar över Rosa, Mentha, Batra'chium och Primula. Han medverkade även i C.H. Ostenfelds Flora arctica, som utkom efter hans död 1901.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932

Danska botaniker
Personer i Danmark under 1800-talet
Födda 1862
Avlidna 1899
Män
Jonas-Petter Öst

Jonas-Petter Öst, född 30 maj 1867 på Silveråsen i Hassela församling, Gävleborgs län, död 27 februari 1948 i Bergsjö församling, Gävleborgs län, var en svensk fiolspelman. Som ung fick han lära sig fiolspelet i lönndom, då hans far Erik var predikant och förbjöd sin son att spela. Innan fadern blev predikant hade dock även han varit en skicklig spelman. 
	
Jonas-Petter flyttade i unga år till Bredåker i Bergsjö där han gifte sig och fick fem barn. Ett av barnen var Wiktor Öst, som tillsammans med sin kusin Jon-Erik Öst fick lära sig spela av Jonas-Petter. Även vissångerskan Lina Söder var barn till Jonas-Petter.

Se även
Folkmusik från Hälsingland

Noter 

Svenska fiolspelmän
Hälsingespelmän
Personer från Hassela socken
Födda 1867
Avlidna 1948
Män
Rudolf Bahro

Rudolf Bahro, född 18 november 1935 i Bad Flinsberg, Niederschlesien, död 5 december 1997 i Berlin, var en tysk filosof och politiker, mest känd som östtysk dissident och som förespråkare för ekosocialism. 

Bahro häktades i DDR den 23 augusti 1977 och dömdes till åtta års fängelse. Men efter internationella påtryckningar fick han lämna DDR för Förbundsrepubliken (Västtyskland) i samband med DDR:s 30-årsjubileum i oktober 1979. I Västtyskland engagerade han sig i miljöpartiet Die Grünen.

Bahro kom 1983 i kontakt med den indiske gurun Bhagwan Shree Rajneesh – senare kallad Osho. Efter Berlinmurens fall 1989 – men före Tysklands återförening – återgick Bahro till att bli medborgare i DDR.

Bahro gjorde sig känd för att kalla samhällssystemet i Östeuropa för den reellt existerande socialismen. Undertiteln till Bahros huvudverk Alternativet är på svenska Till kritiken av den reellt existerande socialismen. Denna alluderar dels på Karl Marx bok Till kritiken av den politiska ekonomin, dels på Karl Marx och Friedrich Engels trebandsverk Kapitalet, vars undertitel på svenska är Kritik av den politiska ekonomin.

Bahro var också expert på tonsättaren Ludwig van Beethoven. Hans bok Tidens stora fuga: exemplet Beethoven och sju dikter från 1979 utkom 1980 i svensk översättning av Horace Engdahl.

Böcker på svenska 
 Oppositionell kommunist i DDR (översättning Anders Johansson och Christina Oredsson, Bokförlaget Röda Rummet, 1978) (Rudolf Bahro. Eine Dokumentation, 1977)
 Alternativet: till kritiken av den reellt existerande socialismen (översättning Margaretha Andrée, Bokomotiv, 1979) (Die Alternative. Zur Kritik des real existierenden Sozialismus, 1977)
 Tidens stora fuga: exemplet Beethoven och sju dikter (översättning av Horace Engdahl, Bokomotiv, 1980) (Die nicht mit den Wölfen heulen. Das Beispiel Beethoven und sieben Gedichte 1979)

Tidskriftsartiklar på svenska i urval 
 Min väg till de gröna i Ord & Bild nr 1 1980 (Ursprungligen ett föredrag vid Tyska institutionen i Stockholm).

Böcker om Rudolf Bahro i urval
 Antworten auf Bahros Herausforderung des 'realen Sozialismus'. Herausgegeben von Ulf Wolter. Verlag Olle & Wolter, Westberlin, 1978.

Övriga verk i urval 
 From red to green: interview with New Left Review  (inb) London : Verso, 1984
 Building the Green Movement  (GMP (hft) London : GMP ; cop. 1986 (Original:Pfeiler am anderen Ufer)

Externa länkar 
 Alternativet marxists.org

Källor 

Tyska filosofer
Födda 1935
Avlidna 1997
Män
Personer från Schlesien
Tyska antifascister
Singsjön, Östersunds kommun

Singsjön är en by i Brunflo distrikt (Brunflo socken) i Östersunds kommun, Jämtlands län.

Öppningsscenerna i Anton Corbijns film The American från 2010 spelades in på denna ort. En av skådespelarna är George Clooney, som spelar en lönnmördare som, efter att ett jobb i Sverige gått snett, flyr till Italien.

Referenser 

Orter i Östersunds kommun
Brunflo distrikt
Vindsikt

En vindsikt är likt kastskoveln ett redskap som används för att skilja agnarna från säden i tröskad säd. Principen är att agnen, som väger mindre, siktas bort om de kastas upp i vinden. Det finns både traditionella, handhållna vindsiktar, liksom moderna maskiner som fungerar enligt samma princip. Viktiga mekaniserade varianter av vindsikten och kastskoveln utvecklades i Europa under den så kallade agrara revolutionen. 

En vindsikt kan också användas inom återvinningsindustri för att separera lätt från tungt. Används främst för att avskilja sten från städbark och inert ur avfall.

Se även
Vanna
Verktyg

Jordbruksredskap
Where The Light Is: John Mayer Live In Los Angeles

Where The Light Is: John Mayer Live In Los Angeles som oftast förkortas Where The Light Is är ett livealbum och konsertfilm med bluesrock musikern John Mayer.

Konserten i fråga inkluderar tre separata akter, den första där Mayer spelar akustiskt, den andra med John Mayer Trio, och den sista med John Mayers turnéband. Titeln på konserten kommer ifrån en text ur låten "Gravity" från Continuum.
Livealbum
Musikalbum 2008
Album av John Mayer
Flakfortet

Flakfortet är en dansk havsfästning belägen på den konstgjorda ön Saltholmen (inte att förväxla med Saltholm) i Öresund mellan Köpenhamn och Malmö. Öns namn används sällan i vardagligt tal utan både ön och fästningen brukar gå under namnet Flakfortet.

Fortet byggdes mellan år 1910 och 1915 som en del av Köpenhamns befästningsverk. Fram till 2001 ägdes ön av danska staten genom försvarsministeriet, som dock inte hade använt den aktivt sedan 1968. På grund av detta annonserades fortet ut av danska finansministeriet, som har i uppgift att sälja statliga egendomar som inte används av staten längre. I juni 2001 såldes ön till det svenska företaget Malmökranen, men då fortet ligger inom danskt skyddsområde måste de nya ägarna sköta området och hålla det öppet för allmänheten. Försäljningen måste också godkännas av Skov- og Naturstyrelsen som har ansvar för den typen av områden.

År 2008 arrangerades fortets första klassiska musikfestival med Kristofer Wåhlander som dirigent. Publik anlände från både Danmark och Sverige.

Se även
Middelgrundsfortet
Trekroner Fort

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats

Danska öar i Östersjön
Öar i Öresund
Konstgjorda öar
Köpenhamn
Danmarks militärhistoria
Befästningar i Danmark
Nadia Desdemona Lioce

Nadia Desdemona Lioce, född 29 september 1959 i Foggia i Apulien, är en italiensk terrorist och medlem av den väpnade marxist-leninistiska organisationen BRPCC, Brigate Rosse Partito Comunista Combattente, "Partiet Röda brigaderna kämpande kommunister". Hon deltog 1999 i mordet på Massimo D'Antona och 2002 i mordet på Marco Biagi. Lioce dömdes 2005 till livstids fängelse.

Den 2 mars 2003 färdades Lioce och en annan terrorist, Mario Galesi, med tåg mellan Rom och Florens. Tre polismän steg på tåget och bad att få kontrollera samtliga passagerares biljetter. Galesi, som ertappades med falsk legitimation, drog sitt vapen och skottlossning följde. Galesi och polismannen Emanuele Petri (1955—2003) sköts ihjäl i tumultet. Lioce arresterades.

Vid arresteringen bar Lioce med sig en handdator vilken beslagtogs av polisen. Handdatorn innehöll bland annat information om ett gömställe i Rom tillhörande terroristen Diana Blefari Melazzi (1969—2009); gömstället utgjordes av en vinkällare på via Raimondo Montecuccoli i östra Rom. Förhören med Lioce ledde till att polisen kunde göra flera tillslag mot olika adresser runtom i Italien. Polisen fann bland annat ett komplett arkiv över BRPCC:s samtliga medlemmar.

Nadia Desdemona Lioce dömdes den 1 juni 2005 till livstids fängelse för mordet på Marco Biagi.

Källor 
 Bergman, Anders, Det röda och svarta spåret: den politiska extremismens Italien. Lund: Sekel 2009.

Fotnoter

Översättning 

Italienska brottslingar
Kvinnor
Födda 1959
Italienska terrorister
Levande personer
Vänsterextremister
Ådran (sjö)

Ådran är en sjö vid tätorten Östorp och Ådran inom Hanvedens skogsområde i Huddinge kommun på Södertörn som ingår i . Den är en näringsfattig skogssjö som ingår i Tyresåns sjösystem. Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Lissmaån. Vid provfiske har abborre, gers, gädda och mört fångats i sjön.

Allmänt
Sjön är viktig för friluftslivet i området och har flera fina badplatser med god vattenkvalitet. Den är också en populär fiskesjö med gädda, abborre, röding, regnbågsöring och signalkräfta. Bestånden har utökats genom inplantering under 1980- och 1990-talen.

Ådran och det närliggande Rudträsket är viktiga områden för kvartärgeologisk forskning. Ådran ligger nordväst om torpet Paradiset  i Paradisets naturreservat.

Delavrinningsområde 
Ådran ingår i delavrinningsområde (656167-162639) som SMHI kallar för Utloppet av Ådran. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Lissmaån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (79 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 15 procent av avrinningsområdet.

Bilder

Se även 
 Lista över insjöar i Huddinge kommun

Källor

Externa länkar 

 
 
 
 Ådran Tyresåns vattenvårdsförbund
 Ådran Huddinge naturguide

Insjöar i Tyresåns avrinningsområde
Insjöar i Södermanland
Insjöar i Huddinge kommun