kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sävare socken

Sävare socken i Västergötland ingick i Kinnefjärdings härad, uppgick 1969 i Lidköpings stad och området ingår sedan 1971 i Lidköpings kommun och motsvarar från 2016 Sävare distrikt.

Socknens areal är 28,64 kvadratkilometer varav 28,58 land. År 2000 fanns här 2 104 invånare. En del av tätorten Vinninga, tätorten Filsbäck samt sockenkyrkan Sävare kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Sävare församling och för de borgerliga frågorna bildades Sävare landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Vinninga landskommun som 1969 uppgick i Lidköpings stad som 1971 ombildades till Lidköpings kommun. Församlingen utökades 2006.

1 januari 2016 inrättades distriktet Sävare, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Kinnefjärdings härad. De indelta soldaterna tillhörde Västgöta-Dals regemente, Kållands kompani och Västgöta regemente, Livkompaniet.

Geografi
Sävare socken ligger sydost om Lidköping och söder om Kinneviken, Vänern med Öredalsån i öster. Socknen är en odlad slättbygd med skog i söder och norr.

Fornlämningar
Boplatser från stenåldern är funna. Från järnåldern finns flatmarksgravfält, stensättningar och domarringar.

Namnet
Namnet skrevs 1361 Säuara och kommer från kyrkbyn. Efterleden innehåller troligen vara, 'höglänt markområde; stenig skogsbacke; grusmark'. Förleden innehåller sä(r), 'sjö' med syftning på Vänern.

Se även
 Sävare församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Lidköpings kommun

Socknar i Kinnefjärdings härad
Birgit Moberg-Kejving

Birgit Kristina Moberg Kejving, född 12 januari 1918 i Fors församling, Jämtland, död 23 april 2004 i Enskede,  Stockholm, var en svensk sångerska och textförfattare.

Hon sjöng in sånger för flera olika skivbolag, bland andra Polydor, Decca och Columbia, och några av hennes mest kända insjungningar var Med en enkel tulipan, Vildrosen, Flickan och blomman, Lilla näktergal och I sommargröna hagar.

Moberg-Kejving är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm. Hon var från 1939 gift med den kände dragspelaren Andrew Walter.

Referenser

Externa länkar 
 Birgit Kejving på Svensk mediedatabas
 Birgit Kejving i Libris

Kvinnor
Födda 1918
Avlidna 2004
Svenska sångare
Personer från Fors socken, Jämtland
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Ryttarfana

Ryttarfana, fana, var en trupp ryttare i Sverige som under kung Erik XIV:s regeringstid organiserades i bestämda enheter.

Ryttarfanorna omvandlades och uppgick under stormaktstiden i kavalleriregementen.

Historik

Medeltiden 
Under medeltiden och början av nyare tiden betecknade fana en trupp ryttare eller fotfolk, härlett ur att de följde en och samma fana. Fotfolkets truppförband benämndes "fänika" och rytteriets förband "fana". De utgjorde den såväl administrativa som taktiska enheten.

Nyare tiden 
En bestående indelning i fanor gjordes först under kung Erik XIV:s regeringstid. Varje landsända utrustade ett visst antal landsryttare, vilka sammanfördes i landsfanor benämnda efter landskapen, till exempel Upplandsfanan. En landsfana bestod i regel av 300 ryttare under befäl av en ryttmästare och fänriken var fanförare. Den indelades på samma sätt som fänikan i kvarter och rotar. Ryttarfanans beväpning var värja eller lans och senare eldhandvapen.

Under kung Erik XIV fanns i regel åtta sådana fanor, av vilka en från Uppland, två från Småland, en från Östergötland, två från Västergötland och två i östra rikshalvan. Kungens egna ryttare fördelades i en hovfana och två fanor hingstridare. Dessutom fanns hertigarnas fanor, adelsfanan och de fanor som uppsatts genom utländsk värvning.

Stormaktstiden 
Rytteriets organisation genomgick sedermera en utveckling liknande fotfolkets. På kung Gustav II Adolfs tid hade andra benämningar kommit i bruk för rytteriets indelning: regementen, indelade i kompanier.

Källor 

Nordisk familjebok (1951-1955 års upplaga)

Ej längre existerande svenska kavalleriförband
Militär organisation
Frederick Arthur Bridgman

Frederick Arthur Bridgman, född 10 november 1847 i Tuskegee i Alabama, död 13 januari 1928, var en amerikansk konstnär.

Bridgman arbetade under perioden 1864-1865 i New York som tecknare på American Bank Note Company, och studerade samtidigt konst vid Brooklyn Art School och National Academy of Design. År 1866 bosatte han sig i Frankrike, och blev lärjunge till Jean-Leon Gerome. Han bosatte sig permanent i Paris, där han uppmärksammandes för sina bilder från Bretagne och Normandie. Efter en resa till Egypten 1873–1874 kom han främst att ägna sig åt att måla orientaliska landskap. Bridgman tilldelades hederslegionen, och valdes även år 1881 in i National Academy.

Galleri

Källor 

Amerikanska landskapsmålare
Amerikanska målare under 1900-talet
Personer från Tuskegee
Födda 1847
Avlidna 1928
Män
Alexander Hood, 1:e viscount Bridport (amiral)

Alexander Hood , 1:e viscount Bridport, född 2 december 1727 och död 2 maj 1814, var en engelsk sjöofficer, bror till Samuel Hood, 1:e viscount Hood.

Bridport blev 1794 pär på grund av sina förtjänster under kampanjen i Engelska kanalen, och ledde 1798-1800 blockaden av Brest. Han drog sig 1800 tillbaka från aktiv tjänst.

Referenser

Noter

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Brittiska amiraler
Födda 1727
Avlidna 1814
Män
Svensk uppslagsbok
Live Session EP (Émilie Simon)

Live Session EP är en live-EP av den franska artisten Émilie Simon, utgiven exklusivt genom iTunes Store den 4 september 2007.

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Émilie Simon där inget annat anges.

 "Fleur de Saison" - 4:16
 "Dame de Lotus" - 3:47
 "Desert" - 2:58
 "I Wanna Be Your Dog" (The Stooges-cover) - 4:42
 "Song of the Storm" - 3:16
 "The Frozen World" - 5:15

Externa länkar
 Live Session EP på iTunes Store

Album av Émilie Simon
EP-skivor 2007
Triphopalbum
Japanpriset

Japanpriset (日本国际赏) tilldelas personer från alla delar av världen vars ”originella och framstående insatser inom vetenskap och teknologi bedöms ha fört vetenskapens gräns framåt och gynnat fred och framgång för mänskligheten."

Priset delas ut av Japanska stiftelsen för vetenskap och teknologi. Priset består av ett diplom, en medalj och en kontant prissumma på ungefär 50 miljoner yen (ungefär  euro /  svenska kronor). Endast levande personer kan nomineras till utmärkelsen.

Pristagare:
 2021: Martin Andrew Green, Bert Vogelstein, Robert A. Weinberg
 2020: Robert G. Gallager, Svante Pääbo
2019 Yoshio Okamoto och Rattan Lal.
2018 Max D. Cooper, Jacques Miller, och Akira Yoshino.
2017 Emmanuelle Charpentier och Jennifer Doudna, samt Adi Shamir
2016 Hideo Hosono, Steven D. Tanksley
2015 Yutaka Takahashi, Theodore Friedmann och Alain Fischer
2014 Yasuharu Suematsu, C. David Allis
2013 C. Grant Willson och Jean M. J. Fréchet, John Frederick Grassle
2012 Janet Rowley, Brian Duker och Nicholas Lydon, samt Masato Sagawa
2011 Ken Thompson och Dennis Ritchie, Tadamitsu Kishimoto och Toshio Hirano
2010 Shun’ichi Iwasaki och Peter Vitousek
2009 David E. Kuhl och Dennis Meadows
2008 Vint Cerf, Robert E. Kahn och Victor A. McKusick
2007 Albert Fert, Peter Grünberg och Peter Shaw Ashton
2006 John Houghton, Akira Endo
2005 Makoto Nagao, Masatoshi Takeichi och Erkki Ruoslahti
2004 Kenichi Honda, Akira Fujishima, Keith J. Sainsbury och John H. Lawton
2003 Benoît Mandelbrot, James A. Yorke, och Seiji Ogawa
2002 Tim Berners-Lee, Anne McLaren och Andrzej K. Tarkowski
2001 John B. Goodenough och Timothy R. Parsons
2000 Ian L. McHarg och Kimishige Ishizaka
1999 W. Wesley Peterson, Jack L. Strominger, och Don C. Wiley
1998 Leo Esaki, Jozef S. Schell, och Marc C. E. Van Montagu
1997 Takashi Sugimura, Bruce N. Ames, Joseph F. Engelberger och Hiroyuki Yoshikawa
1996 Charles K. Kao och Masao Ito
1995 Nick Holonyak, Jr. och Edward F. Knipling
1994 William Hayward Pickering och Arvid Carlsson
1993 Frank Press och Kary B. Mullis
1992 Gerhard Ertl och Ernest John Christopher Polge
1991 Jacques-Louis Lions och John Julian Wild
1990 Marvin Minsky,  William Jason Morgan, Dan_McKenzie och Xavier Le Pichon
1989 Frank Sherwood Rowland och Elias James Corey
1988 Georges Vendryes,  Donald Henderson, Isao Arita, Frank Fenner, Luc Montagnier och Robert C. Gallo
1987 Henry M. Beachell, Gurdev S. Khush, och Theodore H. Maiman
1986 David Turnbull och Willem J. Kolff
1985 John R. Pierce och Ephraim Katchalski

Externa länkar
 Officiell webbplats för Japanpriset

Japan
Priser och utmärkelser instiftade 1985
Löftet (musikalbum)

Löftet är ett studioalbum av Paragon från 2005.

Låtlista 
 "Hemkomsten" (intro) (prod. Sakis Skondras)
 "Löftet" (prod. Michel Rocwell)
 "Laganda" (prod. Michel Rocwell)
 "Lever För Dan" (prod. Astma)
 "Armbåga Dig Fram" (prod. Astma)
 "Kom Gå Med Oss" (med Ison & Fille) (prod. Sakis Skondras)
 "Har Aldrig Lämnat Dig" (prod. Astma)
 "Jag Försöker" (med Rico Won) (prod. Astma)
 "Snöra Upp Dom" (prod. Michel Rocwell)
 "Se I Mina Ögon" (med Vendetta och Aleks)
 "Efter Midnatt" (prod. First heat & Abiel)
 "Stormväder" (prod. Astma)
 "Det Är Inte Mer Än Rätt" (prod. Astma)
 "Lita På Mig" (prod. Sakis Skondras)
 "Tystnad"
 "Välkomna Mig Tillbaks" (prod. Charlie)(Bonusspår)

Musikalbum 2005
Gasmätare

En gasmätare är ett mätinstrument som mäter gasförbrukningen. Förbrukningen av stadsgas eller naturgas mäts i m3 och blir sedan omräknad till kWh som blir underlag för debiteringen av förbrukningskostnaden. Resultatet kan variera något beroende på gasens värmevärde.

Det var engelsmannen Samuel Clegg som 1816 konstruerade den första gasmätaren. Mätaren har en anordning som omvandlar gasflödet till en mekanisk rörelse eller en elektrisk signal samt ett räkneverk. Det finns speciella gasmätare för industriändamål. För mätning av hushållsgas (stadsgas och/eller naturgas) installerar energileverantören en gasmätare. Före gasmätarens finns en avstängningsventil. Gasmätarens anslutningar till gasledningen förseglas med en plomb. Plomben får bara brytas av behörig personal.

I Sverige gäller numera att det ofta inte krävs någon individuell gasmätning för hushållsapparater (gasspis) utan en fast summa debiteras istället. Vid användning av större förbrukare av typ gasdriven värmepanna eller varmvattenberedare krävs dock i allmänhet en individuell mätning med en gasmätare. Mätaren skall i så fall placeras i ventilerat utrymme (dock ej i badrum) och vara enkelt åtkomlig för kontroll, avläsning och utbyte.

Avläsningen av gasmätarens räkneverk kan ske genom leverantörens personal. Kunderna kan också själva utföra avläsningen genom att skicka in avläsningen via avläsningskort, telesvar, Internet eller liknande. Moderna gasmätare har även möjlighet till fjärravläsning.

Se även
 Elmätare
 Vattenmätare

Referenser

Externa länkar

 Information av Gasföreningen
 Företagshistorik Göteborg Energi

Gasteknik
Snöbär

Snöbär (Symphoricarpos albus) är en prydnadsbuske med vit frukt som tillhör familjen kaprifolväxter (Caprifoliaceae).

Blommorna är små och rosa, bladen milt blågröna. Växten skjuter många nya skott och förvildar sig lätt. Det svenska namnet syftar på fruktens färg. Frukten kallas i dagligt tal även för smällebär på grund av att den spricker med ett puffande ljud om den kläms ihop. När bären mognar kommer de att innehålla alltmer luft och mångdubblar därmed snabbt sin storlek. Det vetenskapliga namnet för släktet, Symphor-i-carpos, betyder "förenad frukt" och syftar på att bären sitter tätt ihop.
Bären innehåller ett för huden irriterande ämne och kan även ge upphov till magont och kräkningar. Att leka med bären brukar dock inte vara farligt.

Snöbärsbuskar tenderar ofta att breda ut sig snabbt över stora områden. Botanikern Mora Aronsson räknar snöbär som en av de tio mest "invasiva" trädgårdsarterna.
Snöbär är en av de bästa foderväxterna för pollinerande insekter. Många olika arter insekter besöker blommorna. Växten har bra betyg i biodlarnas "Dragväxter".

Referenser

Externa länkar
Den virtuella floran

Kaprifolväxter
Samuel Hood

Samuel Hood kan syfta på bland andra:

* Samuel Hood, 1:e viscount Hood (1724–1816), brittisk amiral
 Sir Samuel Hood, 1:e baronet (1762–1814), brittisk amiral
Efraim Briem

Olof Efraim Briem, född 17 september 1890 i Helsingborg, död 15 juni 1946 i Lund, var en svensk religionshistoriker, präst och översättare. Han var måg till Hans Birger Hammar den yngre.

Briem blev student i Lund 1909, teologie kandidat 1912, filosofie kandidat 1913, filosofie licentiat 1915, filosofie doktor 1918 och teologie doktor 1923. Han blev docent i religionshistoria vid Lunds universitet 1918, och därefter professor i teologiska prenotioner och teologisk encyklopedi vid samma universitet 1928. Han var även kyrkoherde i Stävie och Lackalänga församlingar 1921–1928 samt sekreterare vid religionshistoriska kongressen i Lund 1929. 

Briem ägnade sig åt studier i den babyloniska religionshistorien, med arbeten som sin doktorsavhandling Studier över moder- och fruktbarhetsgudinnorna i den sumerisk-babyloniska religionen (1918) samt Kultur och religion i Babylonien och Assyrien (1926) och Babyloniska myter och sagor (1927). Han sysslade även med den psykologiska sidan av religionernas liv och dess yttringar i samtiden, såsom Spiritismens historia (1922), Den moderna pingströrelsen (1924), Moderna religionssurrogat (1926), Stigmatisationer och visioner (1929). Han översatte Immanuel Kants uppsats om Swedenborg, En andeskådares drömmar i ljuset av metafysikens drömmar (1921).

Källor 
Hjalmar Gullberg & Torsten Uggla: Svensk biografisk kalender, band I, Malmöhus län, Stockholm 1919, sid. 51.
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter

Externa länkar 
  

Svenska professorer i religionshistoria
Svenska religionspsykologer
Personer verksamma vid Lunds universitet
Svenska präster under 1900-talet
Svenska översättare
Översättare från tyska
Präster i Svenska kyrkan
Teologer under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Präster från Helsingborg
Födda 1890
Avlidna 1946
Män
Svensk uppslagsbok
Concealer

Concealer är en form av smink  som används för att dölja strukturella och färgmässiga ojämnheter i huden. Concealer används för att täcka mörka ringar under ögonen eller finnar. Concealer är ofta hudfärgad, men det finns även mer gröna och gula nyanser beroende på vilket resultat man vill uppnå. Grönfärgad concealer används för att dölja röda partier i huden, exempelvis blodkärl och rodnader. Medan gulfärgad concealer används för att dölja mörka ringar under ögonen. 
Concealer finns även i olika former, kräm, flytande och som stiftform. 

Ordet "concealer" är belagt i svenska språket sedan 1995. Ordet kommer från engelskans ord "concealer" med samma betydelse.

Referenser 

Smink
Valdimar Briem

Valdimar Briem, född 1 februari 1848 och död 1930, var en isländsk präst.

Briem var prost i Stórinúpur, och 1910 ordinationsbiskop med uppgift att fungera som präst vid biskopsordinationer. Han var en av Islands främsta psalmdiktare, och ledamot av kommittén 1878 för revision av den isländska psalmboken. I den av kommittén 1886 utgivna psalmboken var Briem rikt företrädd. Han har dessutom utgett flera diktsamlingar med bibliska motiv.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Isländska präster under 1800-talet
Isländska poeter
Födda 1848
Avlidna 1930
Män
Isländska präster under 1900-talet
Luftfart i Stockholm

Luftfart i Stockholm har förekommit sedan flygets barndom på 1910-talet, och den första internationella flygplatsen blev Lindarängens flyghamn. Inom  Stockholms län finns de internationella flygplatserna Arlanda och Bromma samt en handfull mindre flygfält. Många flygresor till och från Stockholm går även via flygplatserna Skavsta och Västerås i grannlänen.

Historik

Historiska flygplatser
Barkarby flygplats (1913-2010)
Berga helikopterflygplats (1961-2005)
Lindarängens flyghamn (1921-1952)
Skarpnäcksfältet (1940-1980)
Tullinge flygplats (1945-2004)

Militära flygplatser
11. helikopterdivisionen (1959-1998)
F 2 Hägernäs (1926-1974)
F 8 Barkarby (1938-1974)
F 18 Tullinge (1946-1986)
Svea helikopterbataljon (1998-2005)

Haverier
Linjeflyg Flight 618 (Kälvesta, 1977)
Scandinavian Airlines Flight 751 (Gottröra, 1991)

Flygplatser

Stockholms största och internationella flygplats är Arlanda, belägen i Sigtuna kommun, Stockholms län, cirka 40 km från Stockholms city.

I Stockholm finns även cityflygplatsen Bromma flygplats som invigdes 1936, cirka 10 km från city. Dess andel av Stockholms flygtrafik har från 1960-talet minskat till Arlandas fördel, men har de senaste åren fått en ny renässans med ett växande antal utrikesdestinationer (Bryssel, Helsingfors och Århus). Det buller som flygplatsen ger upphov till har skapat en opinion som under de senaste decennierna har krävt att flygplatsen skall läggas ned. Stockholms kommun äger marken, och har avtalat med luftfartsverket att myndigheten har rätt att disponera marken fram till 31 december 2038 då bland annat betydelsen av en citynära flygplats bedömts överväga nackdelarna.

Även Skavsta flygplats i Nyköping och Västerås flygplats fungerar som flygplatser åt många resenärer till och från Stockholm, trots avstånden (110 km respektive 105 km från city). Flera lågprisflygbolag trafikerar de flygplatserna.

Flygplatser med linjetrafik
Inom det område som täcks av IATA-koden STO för Stockholm Metropolian Area finns följande flygplatser (med IATA-kod i parentes):
Stockholm-Arlanda flygplats (ARN)
Stockholm-Bromma flygplats (BMA)
Stockholm-Västerås flygplats (VST)
Stockholm-Skavsta flygplats (NYO)

Sportflygfält
Skå-Edeby flygfält

Se även
 Luftfart i Sverige

Referenser

Externa länkar
Louis Brière de l'Isle

Louis Alexandre Esprit Gaston Brière de l'Isle, född 24 juni 1827, död 19 juni 1896, var en fransk militär.

Brière de l'Isle blev officer vid marininfanteriet 1847. Han deltog som kapten och bataljonschef i expeditionerna mot Kina och Indokina 1859–62 och blev 1870 som överste sårad och tillfångatagen vid Sedan. År 1876 blev Brière de l'Isle guvernör i Senegal, 1881 brigadgeneral och 1882 generalinspektör för marintrupperna. 1883 deltog han i expeditionen till Tonkin och blev 1884 överbefälhavare där. Efter att ha blivit divisionsgeneral 1885 måste han efter Langsons fall samma år avträda befälet, men utnämndes istället 1887 åter till generalinspektör över marintrupperna.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Franska generaler
Franska guvernörer
Födda 1827
Avlidna 1896
Män
Storofficerare av Hederslegionen
Clas-Göran Carlsson

Thomas Clas-Göran Carlsson (även ClasGöran), född 3 september 1962 i Ljungby församling i Kronobergs län, är en svensk politiker (socialdemokrat). Mellan 27 juli 2017 och 26 september 2022 var han riksdagsledamot och tjänstgjorde som statsrådsersättare för Tomas Eneroth under perioden denne var infrastrukturminister. Carlsson var även riksdagsledamot mellan år 2010 och 2014 då han hade plats 328 för Kronobergs läns valkrets. Han är bosatt i Ljungby.

Han blev politiskt engagerad under sin skoltid, utbildade sig till ekonom och arbetade på bank under tio års tid. Sedan 1992 driver han ett familjeföretag vars verksamhet är inom måleri och handel samt med fastigheter. Under åtta år var han kommunalråd i Ljungby kommun, från 2002 till 2010. 2010 kandiderade han till riksdagen som tredje namn på Socialdemokraternas lista för Kronobergs läns valkrets och blev invald till plats 328 i riksdagen.
Som nytillträdd riksdagsledamot blev Carlsson ledamot i Försvarsutskottet och suppleant i Civilutskottet. 2014 var han åter tredje namn på riksdagslistan, men då Socialdemokraterna tappade ett mandat i Kronobergs län miste han riksdagsplatsen.

Hans andra politiska uppdrag innefattar bland annat styrelseordförande för både Destination Småland och Småland Airport. Han tjänstgör också som ledamot i Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten, SIUN, samt som ledamot för Almi Företagspartner Kronoberg. Han var även suppleant i riksbanksfullmäktige 2014-2022.

Carlsson sitter även med i styrelsen för Måleriföretagen i Sverige samt är styrelseordförande i Hallands Travsällskap.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Personer från Ljungby
Födda 1962
Levande personer
Män
Benjamin Brierley

Benjamin Brierley, född 26.6.1825 och död 18 januari 1896, var en brittisk författare.

Brierley var ursprungligen textilarbetare i Manchester, men skaffade sig under sin fritid på egen hand bildning och började publicera skildringar ur livet i Lancashire. 1859 slog han igenom med en samling sådana skisser, A summer day in Daisy Nook, och ägnade sig senare helt åt skriftställeri och journalistik. Bland hans övriga arbeten med ämnen från hembygden märks Tales and sketches of Lancashire life (1862-63), The Layrock of Langley side (1864) och The cotters of Mossburn (1871). Han har även skrivit en mängd visor på Lancashiredialekt.

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Brittiska författare
Födda 1825
Avlidna 1896
Män
Utdöd (olika betydelser)

Utdöd kan syfta på:

 Utdöd – inom biologi och ekologi ett begrepp för organismer, eller grupper av organismer (taxon), oftast arter, som har upphört att existera
 Utdöda språk – språk som varit ett folkspråk men inte längre har några modersmålstalare

Se även
 Extinktion (astronomi)
 Utrotning – definitivt döda alla exemplar av till exempel en djurart, en växtart, en sjukdom eller ett folkslag
 Massutdöende – händelser i jordens historia då många organismer dött ut under kort tidsrymd.
 Nationellt utdöd
 Folkmord
Eugène Brieux

Eugène Brieux, född 19 januari 1858 och död 6 december 1932, var en fransk dramatiker.

Brieux var ursprungligen journalist, men började omkring 1890 under inflytande av André Antoine och hans Théâtre libre att skriva för teatern. Brieux var som dramtiker till formen naturalist, men samtidigt starkt samhällskritisk i sina berättelser. Bland hans pjäser märks Ménages d'artistes (1890), Blanchette (1892), Les bienfaiteurs (1897), L'école des bellemères (1898), La robe rouge (1900),  Maternité (1903), Les hannetons (1906), Simone (1908), La foi (1912), La femme seule (1913), Les américains chez nous (1920), samt Trois bons amis (1921). Brieux var från 1909 medlem av Franska akademien.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter

Franska dramatiker under 1800-talet
Ledamöter av Franska Akademien
Födda 1858
Avlidna 1932
Män
Franska dramatiker under 1900-talet
Eugene de Blaas

Eugene de Blaas (även känd som Eugene von Blaas eller Eugenio de Blaas), född 24 juli 1843 i Albano Laziale, nära Rom, död 10 februari 1931, var en italiensk konstnär. Han verkade inom den akademiska stilen. 

Hans föräldrar var från Österrike. Hans far Karl, som var konstnär av judisk börd, var hans lärare. Familjen flyttade till Venedig då Karl fick en professortjänst på konstakademien där. Eugene de Blaas målade ofta scener från Venedig och blev, som sin far, professor på akademien där.

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar

Födda 1843
Avlidna 1931
Italienska målare under 1800-talet
Män
Italienska målare under 1900-talet
Personer från Albano Laziale
Jennifer Kücükkaya

Jennifer Kücükkaya, född 23 mars 1991, är en svensk basketspelare i Södertälje BBK.

Kücükkayas familj härstammar från Turkiet, hon är 165 cm lång och spelar pointguard.
Hon började sin karriär i Södertälje Basketboll Klubb och har vunnit flera ungdoms SM-guld samt två senior SM-guld med klubben. Hon har även noterat över 70 ungdomslandskamper för Sverige.

Efter många om och men blev det till slut collegespel för Jennifer Kücükkaya. Hon fick 2012 ett stipendium på University of Bridgeport, cirka 10 mil norr om New York. Det är ingen av de mest framträdande basketskolorna, laget spelar i andradivisionen, men för Kücükkayas del har studierna högsta prioritet. Jennifer har även medverkat i tv-programmet Gladiatorerna 2012. Hon har 3 bröder och 1 syster.

Svenska basketspelare
Spelare i Telge Basket
Svenska mästare i basket
Födda 1991
Levande personer
Kvinnor