kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Silvbergs kyrka

Silvbergs kyrka är en kyrkobyggnad i Säterbygdens församling, Västerås stift och Säters kommun. Kyrkan ligger vid sjön Grängen nära Grängshammars bruk. Silvbergs kyrka ingår i kulturslingan Silverringen, som gör Dalarnas bergslagshistoria turistiskt tillgänglig och besökaren får en möjlighet att följa järnets och silvrets väg från gruva till hammare.

Kyrkobyggnaden

Silvbergs kyrka byggdes 1830–1834 efter ritningar av arkitekt Samuel Enander (1788 – 1843) och ersatte Sankt Nicolai kapell vid Öster Silvbergs gruva. Vid kyrkobyggnaden var Olof Forsgren, dåvarande disponenten på Grängshammars bruk en drivande kraft. Kyrkan har huvudsakligen formen av en oktagon, med ett utstickande vapenhus och ett torn med två klockor. Grunden är av granit och kyrkans ytterväggar är uppförda av slaggsten och murtegel med ett lager vit puts. Taket kröns av en lanternin i trä, som är smyckad med ett förgylld kors och ett tornur.

Invändigt har taket ett kupolvalv i trä. Orgelfasaden är i nygotisk stil och orgelläktaren vilar på sex doriska pelare i trä. Ursprungligen var det fyra pelare, men ytterligare två tillkom i och med renoveringen 1933. Altaret och predikstolen är gjorda som en enhet.

Inventarier
Flera föremål från Sankt Nicolai kapell är bevarade i kyrkan, såsom nattvardskärl, antependier och mässhakar av okänd ålder, samt ett triumfkrucifix och delar av ett baltiskt altarskåp från 1400-talet. De övriga kvarvarande delarna av altarskåpet förvaras på Dalarnas museum. Dopfunten är huggen i uppländsk kalksten och härrör från 1500-talet. Kyrkan har två orglar som är placerade på södra läktaren.

Den främre orgeln byggdes 1860 av Frans Gustaf Andersson. Den restaurerades 2015 av Bergenblad och Jonsson Orgelbyggeri AB. Den har följande disposition:

Pedalen är både självständig och bihängd.

1933 byggde Olof Hammarbergs Orgelbyggeri AB en orgel som placerades bakom Anderssonorgeln. Orgeln saknar fasad och är placerad i ett svällskåp. Den har följande disposition:

*Från Rörflöjt 8' (med reducerat lufttryck)

1 fri kombination. 4 fasta kombinationer: Piano, Mezzoforte, Forte, Tutti. Pedalomvexling.

Bilder

Källor

Vidare läsning

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Västerås stift
Kyrkobyggnader i Säters kommun
Kyrkobyggnader invigda 1834
1834 i Sverige
Carl Renatus de Bombelles

Carl Renatus de Bombelles, född den 6 november 1785 i Versailles, död där den 30 maj 1856, var en österrikisk militär. Han var son till Marc Marie de Bombelles och Marie-Angélique de Bombelles och bror till Ludwig Philipp de Bombelles.

de Bombelles, som var fransk greve, var chef för hovet hos exkejsarinnan Marie Louise av Österrike, med vilken han 1833 ingick ett morganatiskt äktenskap.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Externa länkar 

 

Franska grevar
Österrikiska militärer under 1800-talet
Personer från Versailles
Födda 1785
Avlidna 1856
Män
Svensk uppslagsbok
Sankt Nicolai kapell

S:t Nicolai kapell och ödekyrkogård, Öster Silvbergs gruva i Säters kommun

S:t Nicolai kapell (Knäbäckskapellet) i Simrishamns kommun
Karl Gether Bomhoff

Karl Gether Bomhoff, född 6 augusti 1842, död 1925, var en norsk bankman.

Bomhoff var verksam som farmaceut fram till 1868. Efter några års vistelse utomlands anlade och drev Bomhoff Norges första fabrik för tillverkning av jod- och kalisalter. Åren 1875–78 var han verkställande direktör för Trondheims mekaniska verkstad. Bomhoff valdes 1884 av Stortinget till medlem av direktionen för Norges bank, vars kontor då var förlagt till Trondheim, och först 1897 flyttades till Kristiania. Han tillträdde 1893 den efter 1892 års banklag inrättade chefsbefattningen för banken och kvarstod på denna post till 1920. Bomhoff var även åren 1895–97 3:e representant för Trondheims och Levangers krets i Stortinget.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Personer inom bankväsen
Norska Stortingsledamöter
Personer inom Norges näringsliv under 1800-talet
Personer inom Norges näringsliv under 1900-talet
Norska politiker under 1800-talet
Personer från Larviks kommun
Födda 1842
Avlidna 1925
Män
Svensk uppslagsbok
Maurice Bompard (diplomat)

Louis Maurice Bompard, född 1854 och död 1942, var en fransk diplomat och politiker.

Bompard blev sekreterare hos generalresidenten i Tunis 1882, och generalresident på Madagaskar 1889. Han blev därefter direktör för utrikesministeriet 1894, och var ambassadör i Ryssland 1902–1907 och i Turkiet 1909–1914. 1919 blev Bompard ledme av senaten som representant för Union républicaine.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Franska diplomater
Franska politiker
Födda 1854
Avlidna 1942
Män
Maurice Bompard

Maurice Bompard kan syfta på:

 Maurice Bompard (diplomat) (1854-1942), fransk diplomat och politiker.
 Maurice Bompard (konstnär) (1857-1936), fransk konstnär
Gul tuvmyra

Gul tuvmyra (Lasius flavus) är en myrart som är vanlig i Sverige

Kännetecken
Den gula tuvmyran är mellan 2 och 9 millimeter lång och gulaktigt färgad till skillnad från dess nära släkting svartmyran.

Utbredning
Den gula tuvmyran är vanlig i Sverige. Den finns i Europa, Asien, Nordafrika och Nordamerika.

Levnadssätt
Den gula tuvmyran lever ett betydligt mer tillbakadraget liv än svartmyran. Den lever ofta i en grästuva eller under stenar. Där håller den 'husdjur' i form av bladlöss och sköldlöss som lever på rötterna. Myrorna lever på lössens honungsdagg och har inget behov av att lämna boet. Därför ser man dem inte så ofta.

Källor
Småkryp. Åke Sandhall. 1991.

Externa länkar

 Antkeepers (Sverige) har en artikel om Lasius flavus
Myror
Abd al-Qadir al-Jilani

Abd al-Qadir al-Jilani, född 1076 eller 1077 och död 1166, var en islamisk förkunnare och rättslärd.

Abd al-Qadir al-Jilani tillhörde den hanbalitiska skolan och var grundare av quadiriyaorden inom sufismen. Han förenade traditionell sunnitisk ortodoxi med asketisk-mystisk fromhet. Han såg kallelsen om jihad som en andlig kamp inom den troende människan, mot världsliga begär.

Källor 
 Nationalencyklopedin, CD-utgåvan, 2000

Teologer
Födda 1070-talet
Avlidna 1166
Män
Ihsan Abd al-Quddus

Ihsan Abd al-Quddus (arabiska: إحسان عبد القدوس, Iḥsān ʿAbd al-Quddūs), född 1 januari 1919, död 11 januari 1990, var en egyptisk författare och journalist.

Abd al-Quddus började sin litterära bana som redaktör och skribent på veckotidningen Rōz al-Yūsuf, som hans mor Fāṭima al-Yūsuf hade grundat 1925. På 1960- och 1970-talen var han redaktör på tidningarna Akhbār al-Yawm och al-Ahrām, och skrev kolumner där han lät fiktiva kafébesökare diskutera samtidsfrågor. Han gjorde sig känd genom kritik av moraliskt hyckleri i samhället.

Han skrev över sextio romaner och novellsamlingar, och hans verk karakteriseras av psykologiska studier av politiska och sociala beteenden. Många av hans romaner filmatiserades och gjorde honom mycket populär. Romanen En näsa och tre ögon (1966) skapade skandal och fördömdes som omoralisk av den egyptiska nationalförsamlingen. Flera av hans romaner finns översatta till engelska.

Källor

Externa länkar 

Egyptiska journalister
Egyptiska författare under 1900-talet
Födda 1919
Avlidna 1990
Män
Arabiskspråkiga författare
Salah Abd al-Sabur

Salah Abd al-Sabur, född 1931 och död 1981, var en egyptisk poet och dramatiker.

Abd al-Sabur var bland annat utgivare av tidskriften al-Katib. Han var även verksam inom kulturdepartementet och chef för det egyptiska bokinstitutet. Hans poetiska verk avhandlar i första hand människornas situation i dagens arabvärld, ofta i en realistisk framställning. Hans samlade dikter utgavs 1972. Bland hans verk märks främst det tragiska skådespelet Masat al-Hallaj.

Källor 
Nationalencyklopedin, CD-utgåvan 2000

Egyptiska författare under 1900-talet
Födda 1931
Avlidna 1981
Män
Arabiskspråkiga författare
Arabiskspråkiga poeter
Egyptiska dramatiker
Tun Abdul Razak

Abdul Razak bin Hussein, född 11 mars 1922, död 14 januari 1976, var en malaysisk politiker.

Abdul Razak blev som ung jurist en av ledarna för självständighetskampen mot Storbritannien 1957. Under sin tid som politiker bidrog han starkt till Malaysias ekonomiska utveckling, främst inom jordbruket. Som landets premiärminister 1970–1976 förde han en alliansfri politik.

Källor 
 Nationalencyklopedin, CD-utgåvan 2000

Noter

Malaysiska politiker
Födda 1922
Avlidna 1976
Män
Malaysias premiärministrar
Marguerite Montansier

Marguerite Montansier, även känd under sitt artistnamn Mademoiselle Montansier, född Brunet 19 december 1730, död 13 juli 1820 i Paris, var en fransk skådespelare och teaterdirektör.

Montansier flydde vid 14 års ålder till en klosterskola i Bordeaux och blev snart anställd vid en teatertrupp. Hon reste till Amerika med en kollega hon var förälskad i och blev i Västindien älskarinna till intendenten på Martinique och ägare till en klänningsbutik på Saint-Domingue. Vid återkomsten till Frankrike antog hon namnet Montansier efter en släkting och öppnade ett kasino på rue Saint-Honoré som gav henne kontakter inom den sociala eliten. Genom ett förhållande med markis de Saint-Contest blev hon ägare till en teater i staden Versailles, där hon genom Marie-Antoinette år 1775 fick ensamrätt på föreställningarna vid hovet inom slottet Versailles. Hon öppnade "Théâtre de la rue des Réservoirs", snart kallade "Théâtre Montansier" den 18 november 1777 i Versailles, och fick 1779 överhögheten över teatrarna i Fontainebleau, Saint-Cloud, Château de Marly, Compiègne, Rouen, Caen, Orléans, Nantes och Le Havre.  

Under franska revolutionen köpte hon teatern Théâtre des Beaujolais vid Palais-Royal i Paris med sin älskare skådespelaren Honoré Bourdon (artistnamn de Neuville) och öppnade den efter restaurering under namnet "Théâtre Montansier" år 1790; hon drev sedan denna teater under namnen "Théâtre du Péristyle du Jardin Egalité", "Théâtre de la Montagne", "Variétés-Montansier" och "Variétés" till 1806. Som direktör för hovteatern lät hon uppföra italienska operor på franska för hovet i Tuilerierna. 

År 1793 åtföljde hon med en trupp på 85 skådespelare den franska armén under Charles François Dumouriez till Österrikiska Nederländerna och tog i januari 1793 över Théâtre de la Monnaie i Bryssel, som nu gavs namnet "Comédiens de la République française"; hon tvingades återvända med de franska trupperna i mars. Hon öppnade sedan "Théatre-National" i Paris.
Hon arresterades under skräckväldet 15 november anklagad för att ha mottagit pengar från Storbritannien och Marie-Antoinette och för att ha planerat att tända eld på Bibliothèque Nationale; hon frigavs dock tio månader senare och tillerkändes ett stort skadestånd. 

Hon gifte sig med sin sambo Neuville 5 september 1799. År 1801-1802 engagerade hon den italienska operatruppen "Opéra-Buffa" (eller på "Italiens") på Théâtre Olympique. År 1803 fängslades hon för skuld. År 1806 tvingades hon upplösa sin teater på Palais-Royal då Comédiens-Français klagade på konkurrensen, men 1807 lyckades hon övertala Napoleon I att låta henne öppna den på boulevard Montmartre, trots begränsningen av teatrar i Paris till åtta. 

År 1904 uppfördes pjäsen La Montansier på Théâtre de la Gaîté av Robert de Flers och Gaston Arman de Caillavet om hennes liv.

Referenser

Noter 

Franska skådespelare under 1700-talet
Födda 1730
Avlidna 1820
Kvinnor
Franska teaterchefer
Teaterchefer under 1700-talet
Folkets demokratiska union

Folkets demokratiska union (ryska: Российский народно-демократический союз, RNDS) är ett liberalt oppositionsparti i Ryssland. Partiet ingår i den oppositionella koalitionen Det andra Ryssland.

Folkets demokratiska union grundades 2006 som en organisation av före detta premiärministern Michail Kasianov efter att han misslyckats med att bli ledare för Rysslands demokratiska parti. Den 22 september 2007 bildades ur organisationen ett politiskt parti med Kasianov som ordförande.

Externa länkar 
 Folkets demokratiska union

Liberala partier i Ryssland
Organisationer bildade 2006
Politiska partier bildade 2007
Saeed Al-Owairan

Saeed Al-Owairan (), född den 19 augusti 1967 i Saudiarabien, är en före detta fotbollsspelare.

Han har medverkat i två VM-turneringar för Saudiarabien: 1994 och 1998. I VM 1994 gjorde Saeed Al-Owairan mål i matchen mot Belgien i gruppspelet, då han lyckades dribbla sig förbi motståndarnas planhalva och försvar och sedan satte bollen upp i nättaket. I VM 1998 gick det sämre för Saeed Al-Owairan och Saudiarabien då de blev utslagna redan i gruppspelet. Saeed Al-Owairan har varit Al-Shabab Riyadh trogen, och är den enda klubb han har spelat för mellan åren 1988 och 2001. 

För Saudiarabien spelade Saeed Al-Owairan mellan 1991 och 1998 och gjorde totalt 24 mål på 75 matcher.

Saudiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i King Fahd Cup 1992
Spelare i King Fahd Cup 1995
Spelare i Fifa Confederations Cup 1997
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 1992
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i VM i fotboll 1998
Födda 1967
Levande personer
Män
Personer från Riyadh
John Jacob Abel

John Jacob Abel, född 19 maj 1857 och död 26 maj 1938, var en amerikansk biokemist och farmakolog.

Biografi
Abel blev den förste innehavaren av en professur i farmakologi i USA, när han mottog en sådan tjänst vid Johns Hopkins University, Baltimore 1893, en tjänst han sedan innehade till 1932. 

Abels arbeten berörde fysiologi, farmakologi, och medicinsk kemi, bland annat hypofyshormonet och adrenalinets kemi samt kemisk framställning av adrenalin, histamin samt tetanustoxinets verkningsmekanismer. År 1925 invaldes han som ledamot av Leopoldina och han tilldelades Willard Gibbs-priset 1927.

Källor 
Nationalencyklopedin, CD-utgåvan 2000

Noter

Amerikanska biokemister
Ledamöter av Leopoldina
Födda 1857
Avlidna 1938
Män
Wilhelm Abel

Wilhelm Abel, född 25 augusti 1904 i Bütow, död 27 april 1985 i Göttingen, var en tysk agrar- och ekonomhistoriker.

Abel var professor i agrarpolitik vid universitetet i Göttingen 1949–1964, och blev därefter direktör för Institut für Wirtschafts- und Sozialgeschichte der Universität Göttingen. Abel blev en av de första historiker som analyserade problemet och konsekvenserna av den senmedeltida agrarkrisen. År 1966 invaldes han som ledamot av Akademie der Wissenschaften zu Göttingen.

Källor 
 Nationalencyklopedin, CD-utgåvan 2000

Tyska historiker
Agrarhistoriker
Ekonomhistoriker
Ledamöter av Akademie der Wissenschaften zu Göttingen
Historiker under 1900-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Pommern
Födda 1904
Avlidna 1985
Män
Jack Daniel

Jasper Newton "Jack" Daniel, född 5 september 1846 i Lynchburg, Tennessee, död 10 oktober 1911 i Lynchburg, var en amerikansk spritproducent och grundare av Jack Daniel's. Jack Daniel var ett av Calaway Daniel och Lucinda Cooks tretton barn. Jack Daniels farföräldrar utvandrade till Amerika i slutet av 1700-talet. Hans farfar Joseph "Job" Daniel föddes i Wales, medan hans mormor, Elizabeth Calaway föddes i Skottland. Han var av walesisk, engelsk, Ulster-irländsk och skotsk härkomst.

Jack Daniel föddes enligt destilleriet i september 1850. Exakt när vet man inte då tingshuset förstördes i en brand och därmed födelsebeviset. Det finns även de källor som säger att han föddes 1849 eller 1846. 2004 utgavs Peter Krass bok "Blood & Whiskey: The Life and Times of Jack Daniel" där han har källor som uppger att Daniel föddes den 5 september 1846 och att hans mor troligtvis dog 1847, vilket utesluter de andra årtalen.

Jack Daniel växte efter moderns död upp hos en vän till familjen och blev tidigt introducerad i sprittillverkning när han började hos Dan Call, som förutom sprittillverkare även var pastor och butiksägare. Enligt de flesta källor köpte han den utrustningen som Dan använde för att tillverka spriten med redan som 17-åring, och registrerade tre år senare (1866) sitt destilleri, vilket gör det till USA:s äldsta registrerade. Men även här går källorna isär. Peter Krass påstår i sin bok att destilleriet registrerades 1875, enligt papper han hittat från när marken registrerades. Jack Daniel var då 31 år gammal.

Eftersom Daniel aldrig gifte sig och inte hade några barn, tog han sin favoritbrorson, Lem Motlow, under sina vingars skydd. Motlow hade huvud för siffror och gjorde snart all Jack Daniel's-destilleriets bokföring. På grund av sviktande hälsa lämnade Daniel destilleriet till Motlow 1907.

Daniel dog av blodförgiftning i Lynchburg 1911. Infektionen började i en tå, som Daniel skadade då han i ilska sparkade på sitt kassaskåp när han inte kunde öppna det en tidig morgon på kontoret. Han hade alltid haft problem att komma ihåg kombinationen. Skadan förvärrades och 1909 svartnade tån och benet fick amputeras i fyra omgångar upp till låret innan han avled den 10 oktober 1911. Hans sista ord var: "En sista drink, tack". Denna incident var föremål för en försäljningsaffisch som används i Londons tunnelbana i januari 2006, med raden "Moral: Gå aldrig tidigt till jobbet". Hans död har skildras i tv-kanalen Spikes program 1000 Ways to Die ("1000 sätt att dö").

Källor 
 History of Jack Daniel 
 Jack Daniel’s, buteljerad rock ‘n’ roll - Whiskyinfo.se (Systembolaget)

Externa länkar 

Personer inom USA:s näringsliv
Amerikanska entreprenörer
Personer i USA under 1800-talet
Personer i USA under 1900-talet
Personer från Moore County, Tennessee
Födda 1846
Avlidna 1911
Män
Olaga förföljelse

Olaga förföljelse är i Sverige en brottsrubricering som införts i syfte att förebygga stalkning, och avser upprepade trakasserier mot en och samma person. I samband med att lagen infördes ersattes även den tidigare termen besöksförbud med kontaktförbud, från och med den 1 oktober 2011. Brottet finns infört i 4 kap. 4 b § brottsbalken. Den amerikanska delstaten Kalifornien kriminaliserade stalking 1990 och därefter har flera andra jurisdiktioner följt efter.

Syftet med brottsrubriceringen olaga förföljelse är att förstärka det straffrättsliga skyddet mot trakasserier och förföljelse samt åstadkomma en straffmätning som bättre återspeglar brottslighetens allvar när det brottsliga handlandet utgör en särskild kränkning av målsägandens integritet. En person som begått upprepade brottsliga gärningar av visst slag mot en annan person ska kunna dömas för olaga förföljelse. De brottsliga gärningar som avses är överträdelse av kontaktförbud, olaga intrång, misshandel, olaga hot, hemfridsbrott, ofredande, sexuellt ofredande och skadegörelse. Straffet är fängelse i högst fyra år. Brottet har endast en grad och det finns således ingen reglering om ringa eller grov olaga förföljelse.

Före 2011 kunde en person som ägnat sig åt systematiska trakasserier av en annan individ bli dömd för en lång rad av oftast mindre allvarliga förseelser medan en sådan person idag ofta döms endast för olaga förföljelse. Statistik indikerar att olaga förföljelse är det brott där störst andel döms till rättspsykiatrisk vård i stället för fängelse. Detta kan förklaras av att en person som döms till olaga förföljelse ofta fått upprepade indikationer på att samhället reagerat negativt på personens beteende men ändå fortsatt, vilket tenderar att reflektera förekomst av psykisk ohälsa. 

Då brottsrubriceringen olaga förföljelse infördes, ersattes även termen besöksförbud med kontaktförbud. Detta regleras i lagen om kontaktförbud. I syfte att stärka kontaktförbudets skyddsverkan infördes samtidigt möjligheten att använda elektronisk övervakning, så kallad elektronisk fotboja, för att kontrollera efterlevnaden av vissa förbud.

Se även
 Psykisk misshandel
 Hotbrott

Referenser 

Förföljelse
Soul Revolution

Soul Revolution är ett musikalbum med The Wailers som spelades in 1969 med Lee "Scratch" Perry och Bob Marley som producenter. Låtarna spelades in under 1969 i Randy's Studio 17 och släpptes som album inte förrän i slutet av 1971, då tillsammans med Soul Revolution Part II, en skiva med instrumentala dub-versioner av låtarna.

Låtlista

Sida ett
"Keep On Moving"
"Don't Rock My Boat" (spelades senare in på nytt under namnet "Satisfy My Soul" på Kaya)
"Put It On"
"Fussing And Fighting"
"Duppy Conqueror"
"Memphis"
"Soul Rebel"

Sida två
"Riding High"
"Kaya"
"African Herbsman"
"Stand Alone"
"Sun Is Shining" (spelades senare in på nytt på Kaya)
"Brain Washing"
"Mr. Brown" (aka "Dracula")

Källor 

Album av Bob Marley & The Wailers
Musikalbum 1971
Rödkloskorpion

Rödkloskorpion (Pandinus cavimanus) är en skorpionart som namnet antyder kännetecknas av att den har något rödaktig ton på sina klor. Den lever uteslutande i tropiska länder i främst östra Afrika och framförallt Tanzania. Den trivs i mycket hög temperatur och hög luftfuktighet. Runt 75-90% luftfuktighet.

Liksom kejsarskorpionen är denna skorpion vanlig som sällskapsdjur och kan hållas i terrarium med perfekt såväl temperatur som fuktighet samt vissa växter och stenar som förekommer i deras vilda levnadsmiljö i djungeln. 

Födan utgörs för det mesta av insekter som syrsor och gräshoppor. Den tar sällan större byten då giftet ej riktigt räcker till. Giftet är trots storleken för svagt för att döda så små djur som möss och mindre kräldjur.

Referenser 

Skorpioner
Lunda, Ekerö kommun

Lunda, Ekerö kommun kan syfta på:

 Lunda, Lovön – en småort på Lovön
 Lunda, Färingsö – en småort på Färingsö

Se även
Lunda
Parasitsteklar

Parasitsteklar, Parasitica eller Terebrantes, är den artrikaste infraordningen inom insektsordningen steklar med cirka 250 000 arter, varav närmare 7 000 är påträffade i Sverige. De flesta lever som parasitoider på andra insekter men det finns även arter som är växtätande, till exempel gallsteklar. Vissa arter är parasitoider på andra parasitoider. De kallas då för hyperparasitoider. Storleken är mycket variabel, från 0,2 millimeter för dvärgsteklar (Mymaridae) till 120 millimeter hos de största arterna i familjen brokparasitsteklar (Ichneumonidae). Parasitsteklarna spelar en viktig roll i naturen genom att hålla nere populationen av andra insekter och de används för biologisk bekämpning av skadeinsekter.

Till skillnad från sin systergrupp (infraordningen gaddsteklar) har parasitsteklarnas honor ett tydligt äggläggningsrör.

Överfamiljer och urval av familjer 
Ceraphronoidea		
pysslingsteklar	(Ceraphronidae)
trefåresteklar	(Megaspilidae)
Chalcidoidea (glanssteklar)
 fikonsteklar	(Agaonidae)
växtlussteklar	(Aphelinidae)
bredlårsteklar	(Chalcididae)
sköldlussteklar	(Encyrtidae)
finglanssteklar	(Eulophidae)
hoppglanssteklar	(Eupelmidae)
kragglanssteklar	(Eurytomidae)
dvärgsteklar	(Mymaridae)
kägelglanssteklar	(Ormyridae)
gropglanssteklar	(Perilampidae)
puppglanssteklar	(Pteromalidae)
långklubbsteklar	(Signiphoridae)
raggsteklar	(Tetracampidae)
gallglanssteklar	(Torymidae)
hårstrimsteklar	(Trichogrammatidae)
Cynipoidea		
gallsteklar	(Cynipidae)
glattsteklar	(Figitidae)
skärknivsteklar	(Ibaliidae)
Evanioidea		
vedlarvsteklar	(Aulacidae)
hungersteklar	(Evaniidae)
bisteklar	(Gasteruptiidae)
Ichneumonoidea		
brokparasitsteklar	(Ichneumonidae)
bracksteklar	(Braconidae)
 Megalyroidea	
Mymarommatoidea		
bälgnacksteklar	(Mymarommatidae)
Platygastroidea		
gallmyggesteklar	(Platygastridae)
Proctotrupoidea		
hyllhornsteklar	(Diapriidae)
bladluslejonsteklar	(Heloridae)
svartsteklar	(Proctotrupidae)
Vanhorniidae
 Stephanoidea
 Trigonaloidea

Källor

Småkryp. Åke Sandhall. 1991. 
Nationalencyklopedin - parasitsteklar

Steklar
Silverfisk

Silverfisk kan syfta på::

 Silverfisk (insekt) – en insekt ur ordningen silverborstsvansar
 Silverfisk (fisk)  – en fisk ur ordningen guldlaxartade fiskar