kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rödhuvad dvärgrall

Rödhuvad dvärgrall (Laterallus xenopterus) är en sydamerikansk fågel i familjen rallar. Den förekommer i våtmarker i ett litet område i sydöstra Paraguay, Bolivia och angränsande sydöstra Brasilien. Arten är fåtalig och tros minska i antal, och anses därför vara utrotningshotad av IUCN, som kategoriserar den som sårbar (VU).

Utseende och läten 
Rödhuvad dvärgrall är en mycket liten (14 cm) och tydligt tecknad rall. Huvud och hals är rostbruna, ryggen mer brun och vingar och stjärt svarta. Vingtäckana är tydligt svartvitbandade. Den har orangebeige bröst och ljusare strupe, medan resten av undersidan är vit, på buken svartbandad. Undre stjärttäckarna är svarta och benen gråbruna. Lätet beskrivs som en utdragen och något fallande drill liknande andra arter som rödsidig dvärgrall. Även ihåliga "piú piú" hörs.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i våtmarker i sydöstra Paraguay, Bolivia (Beni) och intilliggande sydöstra Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktskap 
Genetiska studier från 2023 visar att rödvit dvärgrall är närmast släkt medarten rödvit dvärgrall (Laterallus leucopyrrhus). Tillsammans utgör de en systergrupp till en klad med övervägande sydamerikanska rallar, med övriga arter i Laterallus, men även pärlrall (Micropygia schomburgkii), cayennerall (Rufirallus viridis) och rallarna i Coturnicops. Det innebär att antingen bör rödvit dvärgrall och rödhuvad dvärgrall placeras i ett eget släkte eller så expanderas Laterallus till att även inkludera övriga släkten. Inga taxonomiska förändringar har ännu implementerats av världslistorna.

Levnadssätt 
Rödhuvad dvärgrall hittas i lågliggande våtmarker eller översvämmade gräsmarker i Cerradon, i områden med täta grästuvor (0,3 till två meter höga) och vanligen 0,5 till två centimeter med stående vatten. Dessa gräsmarker ligger ofta i kulliga områden intill galleriskog, men fynd i Bolivia har gjorts i delvis översvämmad savann och i ett område med Cyperus giganticus kring en sjö.

Status 
Arten har endast påträffats i tio väl skilda områden. Den tros också ha en liten världspopulation uppskattad till under 10 000 vuxna individer och antas minska i antal till följd av habitatförstörelse. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som sårbar.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i neotropiska regionen
Aucklandrall

Aucklandrall (Lewinia muelleri) är en hotad fågel i familjen rallar som enbart förekommer i den isolerade ögruppen Aucklandöarna utanför Nya Zeeland. På grund av det mycket begränsade utbredningsområdet klassas den som utrotningshotad, kategoriserad av IUCN som sårbar.

Utseende och läten 
Aucklandrallen är en liten (21 cm), kastanjebrun rall. Huvudsidorna är mer rödbruna. Undertill syns grått på bröst och flanker med svartvitbandad undergump. Lätet beskrivs som ett ljudligt "crek" som upprepas cirka tio gånger. Även en högljudd och vass vissling hörs, upprepat cirka 50 gånger på tolv sekunder.

Utbredning 
Fågeln förekommer endast i den nyzeeländska ögruppen Aucklandöarna, och där enbart på två av öarna, Adams Island och Disappointment Island. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Aucklandrallen hittas i kustnära örtesängar, gräsmarker (Carex) och skogsmark. Det enda boet som påträffats innehöll två ägg. En ungfågel som fångades i det vilda levde i nio år och tog insekter och andra ryggradslösa djur som föda.

Status 
Aucklandrallen är begränsad till två små öar där oavsiktlig införsel av däggdjur lätt skulle kunna utradera arten. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som sårbar.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Ferdinand Jacob Heinrich Freiherr von Mueller (1825–1896), tysk-australisk botaniker.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Aucklandöarna
Lewinrall

Lewinrall (Lewinia pectoralis) är en fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Utseende och läte 
Lewinrallen är en 18–27 cm lång rall med en lång och nedåtböjd näbb. Adulta fåglar har rödbrun hjässa och nacke, gråt bröst och svartvitbandad buk. Ungfågeln är mörkare och saknar rödbrunt på hjässan. Rostbandad rall har kraftigare näbb och tydligt ljust ögonbrynsstreck. Bland lätena hörs högljudda "kek-kek-kek-kek" liksom olika märkliga stönande och morrande ljud.

Utbredning och systematik 
Lewinrallen delas in i åtta underarter med följande utbredning:
 Lewinia pectoralis pectoralis – förekommer från kustnära östra Queensland till Victoria och South Australia
 Lewinia pectoralis exsul – är känd från fyra fynd på västra delen av ön Flores, Indonesien (Små Sundaöarna)
 Lewinia pectoralis mayri – västra Nya Guinea (Arfak-berget och Weyland-berget)
 Lewinia pectoralis capta – centrala höglandet på Nya Guinea
 Lewinia pectoralis insulsa – östra Nya Guinea (Herzog-bergen)
 Lewinia pectoralis alberti – bergstrakterna i södra och centrala Papua Nya Guinea
 Lewinia pectoralis clelandi – förekom i sydvästra Australien men är numera utdöd
 Lewinia pectoralis brachipus – Tasmanien

Underarten capta inkluderas ofta i mayri och inulsa i alberti.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Namn
Lewinrallen är uppkallad efter konstnären John William Lewin (1770-1819).

Bildgalleri

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Thyra Grafström

Inga Thyra Carola Grafström, född Boklund 1 november 1864 i Klara församling, Stockholm, död 16 april 1925 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm var en svensk textilkonstnär.

Grafström var dotter till konstnären Johan Christoffer Boklund och syster till Harald Boklund och Cecilia Bachér och från 1894 gift med operasångaren Jean Grafström.

Hon studerade vid Tekniska skolan i Stockholm 1881–1882 och handleddes även av sin far Johan Boklund. Hon kom redan i sin ungdom 1882 till Handarbetets vänner, där hon kom att tillhöra föreningens ledande krafter. Efter en tid 1897–1902 med egen textilateljé kom Thyra Grafström att knytas till Nordiska kompaniet, men innehade från 1922 åter egen textilateljé. Hon kom genom sin verksamhet att starkt påverka modet inom textilkonsten, särskilt inom broderiet. Hon tilldelades Litteris et Artibus 1907.

Grafström är representerad vid Nationalmuseum  med en väggbeklädnad i ett rikt vegetativt mönster, komponerat av henne själv och Ferdinand Boberg. Grafström finns även representerad vid Länsmuseet Gävleborg med ett flertal tecknade skisser samt alster tillverkade vid Thyra Grafströms textilateljé av t.ex. Nils Emil Lundström.

Thyra Grafström är begravd på Solna kyrkogård.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932
 
Svenskt konstnärslexikon del II sid 305, Allhems förlag
Thyra Grafström på FinnGraven.se

Noter

Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Svenska textilkonstnärer under 1800-talet
Alumner från Konstfack
Representerade vid Nationalmuseum
Mottagare av Litteris et Artibus
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1864
Avlidna 1925
Kvinnor
Storfotsrall

Storfotsrall (Megacrex inepta) är en fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Utseende och läte 
Stortfotsrallen är en mycket stor, flygoförmögen rall med tjock gul näbb och som namnet avslöjar kraftiga ben. Ryggen är mörkbrun, flankerna beigefärgare och på bröstet och i ansiktet är den ljus. När den rör sig knycker den ofta uppåt med vingarna. Lätet är ett grovt "rak! rak! rak!” följt av en serie med stigande morrande ljud upprepat konstant.

Utbredning och systematik 
Storfotsrall placeras som enda art i släktet Megacrex. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Megacrex inepta inepta – förekommer i Trans-Fly-låglandet på sydöstra Nya Guinea
 Megacrex inepta pallida – förekommer på kustnära norra Nya Guinea (från Idenburg-floden till Sepik-floden)

Status 
Från att tidigare ha kategoriserats som nära hotad anser internationella naturvårdsunionen IUCN att arten är livskraftig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Pärlrall

Pärlrall (Micropygia schomburgkii) är en fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Utseende och läte 
Pärlrallen är mycket liten rall med omisskännlig fjäderdräkt: varmt orange på hjässa och bröst, tydliga vita fläckar på ovansidan och skära ben. Bland lätena hörs en rätt melodisk lång fallande drill och ett hårdare morrande ljud.

Utbredning och systematik 
Pärlrall placeras som enda art i släktet Micropygia och delas in i två underarter med följande utbredning:
 Micropygia schomburgkii schomburgkii – förekommer lokalt i Guyana och Franska Guyana
 Micropygia schomburgkii chapmani – förekommer i östra Brasilien (Bahia) till Mato Grosso och norra Bolivia

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Moritz Richard Schomburgk (1811-1890 eller 1891), tysk-australiensisk botaniker, samlare av specimen och upptäcktsresande i Guyana 1840-1844 som emigrerade till South Australia 1849 där han var direktör över Adelaides botaniska trädgårdar 1866-1890.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i neotropiska regionen
Colombiarall

Colombiarall (Neocrex colombiana) är en fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Utbredning och systematik 
Colombiarall delas in i två underarter med följande utbredning:
 ripleyi – förekommer i det karibiska låglandet i Panama och angränsande nordvästra Colombia
 colombianus – förekommer i Sierra Nevada de Santa Marta i nordöstra Colombia samt i kustnära nordvästra Ecuador

Släktestillhörighet 
Colombiarallen placeras traditionellt i Neocrex tillsammans med gulrödnäbbad rall. Genetiska studier visar att de är närmast släkt med vithakad rall, tidigare i Porzana. Olika taxonomiska auktoriteter implementerar resultaten på olika vis. Tongivande Clements et al placerar dem alla tre i ett och samma släkte, där Mustelirallus har prioritet, medan International Ornithological Congress (IOC) behåller Neocrex och för vitstrupig rall som ensam art till Mustelirallus. Den senare linjen följs här.

Status 
IUCN placerar arten i hotkategorin kunskapsbrist.

Referenser 

Rallar
Fåglar i neotropiska regionen
William Stanhope

William Stanhope kan syfta på bland andra:

*William Stanhope, 1:e earl av Harrington (omkring 1690–1756), brittisk statsman
William Stanhope, 2:e earl av Harrington (1719–1779), engelsk politiker och militär
William Stanhope, 11:e earl av Harrington (1922–2009), brittisk peer
Salomonrall

Salomonrall (Hypotaenidia woodfordi) är en fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar. Den förekommer enbart i Salomonöarna. Vissa delar upp den i tre olika arter.

Utseende och läte 
Salomonrallen är en kortstjärtad flygoförmögen rall med mycket mörk fjäderdräkt som ofta verkar svart. Den är mörkbrun på vingar och rygg, medan den är svart på hals, huvud och undersida. Näbben är gulaktig eller grå. Bland lätena hörs en serie med vassa gnyn och skriande "kik-kik".

Utbredning och systematik 
Salomonrallen är endemisk för Salomonöarna. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Hypotaenidia woodfordi tertius – förekommer på Bougainville
 Hypotaenidia woodfordi immaculata – lokalt på Santa Isabel
 Hypotaenidia woodfordi woodfordi – på Guadalcanal

Birdlife International och IUCN upplyfter tertius och immaculatus till goda arter, "santaisabelrall" och "bougainvillerall".

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Nesoclopeus, men DNA-studier visar att detta är inbäddat i Gallirallus. Clements et al expanderar därför Gallirallus till att omfatta även arterna i Nesoclopeus, medan exempelvis International Ornithological Congress istället delar upp Gallirallus i flera släkten, varvid salomonralllen placeras i Hypotaenidia. Den senare linjen följs här.

Levnadssätt 
Salomonrallen hittas i fuktiga låglänta gräsmarker och gräsrika områden i skog.

Status 
IUCN bedömer hotstatus för underarterna, eller arterna, var för sig, nominatformen som livskraftig och de två övriga som nära hotade.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Charles Morris Woodford (1853–1927), brittisk naturforskare och Resident Commissioner i Salomonöarna 1896–1914.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Salomonöarna
Fläckrall

Fläckrall (Pardirallus maculatus) är en fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar. Den förekommer i stora delar av Central- och Sydamerika, även i delar av Västindien. Arten är fåtalig, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Fläckrallen är en 25–28 cm lång rätt mörk rall med avsmalnad gul näbb med röda fläckar längst in på nedre näbbhalvan. Huvudet är svartaktigt med rött öga, ovansidan brun och svart och undersidan svart med vita fläckar. Benen är skära. 

Lätet är ett högljutt och upprepat skri, ofta föregått av en stönande eller poppande ljud, ”g'reech” eller ”pum-kreep”. Även en accelererande serie med djupa, pumpande läten kan höras, som en avlägsen motor som startas. När den störst hörs vassa ”gek”.

Utbredning och systematik 
Fläckrallen har en vid utbredning i Central- och Sydamerika samt i delar av Västindien. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Pardirallus maculatus insolitus – förekommer lokalt från södra Mexiko till Costa Rica
 Pardirallus maculatus maculatus – förekommer på Kuba och Trinidad och Tobago samt från Venezuela till Argentina och Peru

Arten är stannfågel, men verkar vara benägen att sprida sig vida omkring. Tillfälligt har den påträffats i USA, med fynd i Pennsylvania och Texas, samt i avlägsna Juan Fernándezöarna utanför Chile.

Levnadssätt 
Fläckrallen hittas i våtmarker, risfält, gräsrika diken och fuktiga gräsmarker, från låglänta områden upp till 2000 meters höjd. Födan består av daggmaskar, insekter och andra ryggradslösa djur, småfisk och vegetabilier som ’’Potamogeton epihydrus’’. Den håller sig vanligen dold i växtligheten men kan ses födosöka i det öppna, framför allt tidigt på morgonen eller sent på kvällen.

Häckning 
Häckningstiden varierar geografiskt, i Västindien vanligen juni till augusti, på Kuba in i september. I Colombia har två ungfåglar hittats i december, i Brasilien i april och maj. Arten har ett monogamt häckningsbeteende och verkar hävda revir. Boet är en skål av gräs eller döda vasstrån som placeras lågt, ofta precis ovan vattenlinjen. Däri lägger den två till sju ägg.

Status 
Fläckrallen har en relativt liten världspopulation uppskattad till under 10 000 individer. Beståndsutvecklingen är vidare oklar. Utbredningsområdet är dock stort, varför IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Taxonomi och namn 
Fläckrallen beskrevs taxonomiskt som art av Pieter Boddaert 1783. Det vetenskapliga namnet maculatus betyder just "fläckig".

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i neotropiska regionen
Svartaktig rall

Svartaktig rall (Pardirallus nigricans) är en fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Utseende och liten 
Svartaktig rall är en medelstor knubbig och hönslik fågel. Ovansidan är brun, medan undersidan är skiffergrå. Den har lysande röda ben och en lång gröngul näbb. Arten är mest lik blyrallen, men saknar rött vid näbbroten. Bland lätena hörs högljudda, raspande skrin.

Utbredning och systematik 
Svartaktig rall förekommer i Sydamerika och delas in i två underarter med följande utbredning:
 Pardirallus nigricans caucae – förekommer i Caucadalen i Colombia (status okänd)
 Pardirallus nigricans nigricans – förekommer i östra Ecuador till östra Peru, östra Brasilien, Paraguay och nordöstra Argentina

Levnadssätt 
Svartaktig rall hittas i våtmarker, men betesfält och risfält. Den har ett tillbakadraget leverna och hörs oftare än ses, men kan ibland ses födosöka vid kanten av tätt gräs då den snärter till med stjärten när den går.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Även om dess beståndsutveckling är okänd anses den inte hotad och utbredningsområdet är stort. Beståndet uppskattas till mellan 10 000 och 100 000 individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i neotropiska regionen
Blyrall

Blyrall (Pardirallus sanguinolentus) är en fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Utseende och läte 
Blyrallen är en hönslik rall med enfärgat mörkgrå undersida, brun rygg och röda ben och ögon. Arten liknar svartaktig rall men har en röd och blå fläck längst in på näbben och mörk strupe, ej ljus. Lätet är ett gnissligt upprepat "truie truie" som kan höras även dagtid.

Utbredning och systematik 
Blyrallen förekommer i Sydamerika, från Peru och sydöstra Brasilien söderut till Eldslandet. Den delas in i sex underarter med följande utbredning:
 Pardirallus sanguinolentus simonsi – torra stränder från Peru till norra Chile
 Pardirallus sanguinolentus tschudii – tempererade Peru (övre Marañón) till Titicacasjön
 Pardirallus sanguinolentus zelebori – sydöstra Brasilien
 Pardirallus sanguinolentus sanguinolentus– sydostligaste Brasilien Uruguay, Paraguay och norra Argentina
 Pardirallus sanguinolentus landbecki – centrala Chile (från Atacama till Llanquihue) och intilliggande delar av Argentina
 Pardirallus sanguinolentus luridus – Tierra del Fuego och Kap Horn

Levnadssätt 
Blyrallen hittas i kanter av olika typer av våtmarker, till och med nära bebyggelse.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i neotropiska regionen
Vit purpurhöna

Vit purpurhöna (Porphyrio albus) är en utdöd fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar. Den förekom tidigare på Lord Howeön. Fågeln  rapporterades senast 1834. IUCN kategoriserar arten som utdöd.

Noter

Externa länkar

Rallar
Fåglar i australiska regionen
Mindre sultanhöna

Mindre sultanhöna (Porphyrio alleni) är en afrikansk fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Kännetecken

Utseende 
Denna art är som andra i släktet Porphyrio en bjärt färgad fågel med purpurblått huvud och undersida. Mest lik är den amerikansk sultanhöna med grön rygg, blå sköld över näbben och röd näbb. Mindre sultanhöna är dock, som namnet avslöjar tydligt mindre, endast 22–25 centimeter lång, och har vidare helröd näbb (ingen gul spets), röda ben (ej gula) samt mörka mittre stjärttäckare så att det vita därbak delas mitt itu (samma parti på amerikansk sultanhöna är helvitt). Ungfågeln sägs se ut som ett mellanting mellan en ung brushane och en hona av mindre sumphöna.

Läten 
Mindre sultanhönans läte består av en serie med sex eller fler snabba och vassa klickliknande ljud: "duk duk duk duk duk duk duk".

Utbredning 
Den förekommer i Afrika söder om Sahara, på Madagaskar och Komorerna. Arten har en förmåga att sprida sig långt och har påträffats flera gånger i Europa, med uppåt 30 fynd från Spanien men också påträffad i Storbritannien, Italien, Grekland, Tyskland, Frankrike, Portugal och faktiskt så nordligt som i Finland då en ungfågel hittades i Joensuu den 10 maj 1979. Den har även hittats på så isolerade öar som Sankta Helena, Mauritius och Sydgeorgien.

Ekologi 
Mindre sultanhöna håller till i tätbevuxna och blöta träsk där den är svår att få syn på. Den bygger ett flytande bo där den lägger två till fem ägg. Huvudfödan är insekter och vattenlevande djur som daggmaskar, mollusker, småfisk och kräftdjur. Den intar även blommor, frön från säv och vass, växtdelar och frukter från törnbusken Drepanocarpus lunatus.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Systematik 
Tidigare placerades mindre sultanhöna tillsammans med amerikansk sultanhöna och azursultanhöna i det egna släktet Porphyrula. Detta inkluderas numera i Porphyrio.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar William Allen (1793–1864) i Royal Navy som deltog i Nigerexpeditionerna 1832 samt 1841–1842.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i etiopiska regionen
Azursultanhöna

Azursultanhöna (Porphyrio flavirostris) är en fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Utseende och läte 
Azursultanhönan är en liten (23–26 cm) och ljus hönsliknande fågel. Fjäderdräkten är urtvättat gråblå undertill, kontrasterande med olibrunt på rygg och hjässa. Den relativt tjocka näbben är gul, liksom en pannsköld ovanför.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Sydamerika från östra Colombia till södra Venezuela, Guayana, norra Argentina och Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Azursultanhönan hittas i sötvattensvåtmarker med rik tillgång på flytande vegetation. Jämfört med amerikansk sultanhöna ses den sällan simma och håller sig mer dold i vegetationen. Födan består av frön och ryggradslösa djur som den plockar från vattenytan.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i neotropiska regionen