Liège–Bastogne–Liège

Liège–Bastogne–Liège är ett klassiskt belgiskt endags-cykellopp som avgörs på våren. Loppet gick av stapeln första gången 1892 och är den äldsta av vårklassikerna och är ett av de fem så kallade Monumenten. Det kallas för La Doyenne (’den gamla damen’) och anses vara ett av de mest krävande dagsloppen i världen på grund av längden och de branta stigningarna. Loppet är ca 260 kilometer långt och passar cyklister som är bra i backar vilket missgynnar endagscyklister men är till fördel för etapploppscyklister. Cykeltävlingen äger rum i Ardennerna, från staden Liège till Bastogne och åter. Tidigare var tävlingen del av cykelsportens världscup.

Liège–Bastogne–Liège är den sista av de tre Ardennerklassikerna (de övriga två är Amstel Gold Race och La Flèche Wallonne och avgörs under veckan före). Tävlingen organiseras av Amaury Sport Organisation, som också organiserar bland annat Tour de France och Paris–Roubaix.

Historik 
Léon Houa från Belgien vann loppet de tre första gångerna. 1957 vann två belgare, Frans Schoubben och Germain Derijcke; anledningen var att Schoubben och Derijcke hade varit i en liten grupp med cyklister som hade blivit hejdade av en vägspärr, varför Derijcke krupit under spärren för att kunna fortsätta jakten på vinsten, medan Schoubben väntade på att den skulle öppna sig. Schoubben kom tvåa, tre minuter efter Germain Derijcke. En protest hade kunnat ge Schoubben segern, men han valde att inte protestera – trots det valde organisatören att ge första platsen till båda cyklisterna genom ex æquo et bono ’utifrån det skäliga och goda’.

Sex cyklister har klarat av att vinna Liège–Bastogne–Liège och La Flèche Wallonne under ett och samma år, Ferdi Kübler (1951 och 1952), Stan Ockers (1955), Eddy Merckx (1972), Moreno Argentin (1991), Davide Rebellin (2004) och Alejandro Valverde (2006, 2015 och 2017). Eddy Merckx är också den cyklist som har vunnit tävlingen flest gånger då han har fem segrar i den belgiska klassikern (1969, 1971, 1972, 1973 och 1975). Moreno Argentin vann tävlingen fyra gånger under sin karriär  (1985, 1986, 1987, 1991).

Sedan 2017 arrangeras också ett lopp för damer. Det är bara drygt hälften så långt och utgörs av en enkel resa från Bastogne till Liège. Det ingår sedan starten i UCI Women's World Tour.

2020 års tävling bjöd på en dramatisk upplösning då världsmästaren Julian Alaphilippe trodde att han vunnit spurten och sträckte upp händerna i luften bara för att konstatera att Primoz Roglic korsat mållinjen först med ett par centimeter.

Sträckning och svårighetsgrader
Den andra halvan av banan innehåller många tuffa stigningar såsom Stockeu, Haute-Levée, La Redoute och Côte de la Roche-aux-Faucons, innan de avslutar i Liège. Den mest ikoniska stigningen är Côte de La Redoute med den 2 km långa klättringen i Aywaille med en genomsnittlig lutning på 9% och med backar på över 20%. Under en lång period på 1980- och 90-talen var La Redoute, som ligger ca 40 km från mål, ofta den plats där de avgörande utbrytningarna skedde som avgjorde loppen. Under de senaste åren verkar klättringen ha tappat den rollen eftersom många cyklister numera kan följa med i stigningen med favoriterna som då väntar till de sista etapperna i loppet för avgörandet.

Bildgalleri

Vinnare

Herrar
Professionella/elit

2023 :  Remco Evenepoel 
2022 :  Remco Evenepoel 
2021 :  Tadej Pogačar 
2020 :  Primož Roglič
2019 :  Jakob Fuglsang
2018 :  Bob Jungels
2017 :  Alejandro Valverde
2016 :  Wout Poels
2015 :  Alejandro Valverde
2014 :  Simon Gerrans
2013 :  Dan Martin
2012 :  Maksim Iglinskij
2011 :  Philippe Gilbert
2010 :  Alexandre Vinokourov
2009 :  Andy Schleck 
2008 :  Alejandro Valverde 
2007 :  Danilo Di Luca 
2006 :  Alejandro Valverde
2005 :  Alexandre Vinokourov
2004 :  Davide Rebellin
2003 :  Tyler Hamilton
2002 :  Paolo Bettini
2001 :  Oscar Camenzind
2000 :  Paolo Bettini
1999 :  Frank Vandenbroucke
1998 :  Michele Bartoli
1997 :  Michele Bartoli
1996 :  Pascal Richard
1995 :  Mauro Gianetti
1994 :  Evgeni Berzin
1993 :  Rolf Sørensen
1992 :  Dirk De Wolf
1991 :  Moreno Argentin
1990 :  Eric Van Lancker
1989 :  Seán Kelly
1988 :  Adri van der Poel
1987 :  Moreno Argentin
1986 :  Moreno Argentin
1985 :  Moreno Argentin
1984 :  Seán Kelly
1983 :  Steven Rooks
1982 :  Silvano Contini
1981 :  Josef Fuchs
1980 :  Bernard Hinault
1979 :  Dietrich Thurau
1978 :  Joseph Bruyère
1977 :  Bernard Hinault
1976 :  Joseph Bruyère
1975 :  Eddy Merckx
1974 :  Georges Pintens
1973 :  Eddy Merckx
1972 :  Eddy Merckx
1971 :  Eddy Merckx
1970 :  Roger De Vlaeminck
1969 :  Eddy Merckx
1968 :  Walter Van Sweefelt
1967 :  Walter Godefroot
1966 :  Jacques Anquetil
1965 :  Carmine Preziosi
1964 :  Willy Bocklant
1963 :  Frans Melckenbeeck
1962 :  Jef Planckaert
1961 :  Rik Van Looy
1960 :  Albertus Geldermans
1959 :  Fred De Bruyne
1958 :  Fred De Bruyne
1957 :  Frans Schoubben 
och  Germain Derijcke
1956 :  Fred De Bruyne
1955 :  Stan Ockers
1954 :   Marcel Ernzer
1953 :  Alois De Hertog
1952 :  Ferdi Kubler
1951 :  Ferdi Kubler
1950 :  Prosper Depredomme
1949 :  Camille Danguillaume
1948 :  Maurice Mollin
1947 :  Richard Depoorter
1946 :  Prosper Depredomme
1945 :  Jean Engels
1943 :  Richard Depoorter
1939 :  Albert Ritserveldt
1938 :  Alphons Deloor
1937 :  Eloi Meulenberg
1936 :  Albert Beckaert
1935 :  Alphonse Schepers
1934 :  Théo Herckenrath
1933 :  François Gardier
1932 :  Marcel Houyoux
1931 :  Alphonse Schepers
1930 :  Hermann Buse
1929 :  Alphonse Schepers
1928 :  Ernest Mottard
1927 :  Maurice Raes
1926 :  Dieudonné Smets
1925 :  Georges Ronsse
1924 :  René Vermandel
1923 :  René Vermandel
1922 :  Louis Mottiat
1921 :  Louis Mottiat
1920 :  Léon Scieur
1919 :  Léon Devos
1913 :  Maurits Moritz
1912 :  Omer Verschoore
1911 :  Joseph Van Daele
1909 :  Victor Fastre
1908 :  André Trousselier
1894 :  Léon Houa
1893 :  Léon Houa
1892 :  Léon Houa

Belgaren Raymond Impanis vann aldrig tävlingen men slutade tvåa i tävlingen fyra gånger (1947, 1948, 1954 och 1955).
U23
Liège–Bastogne–Liège för cyklister utan professionellt kontrakt är en belgisk cykeltävling som startade 1986. Sedan 2005 är tävlingen endast öppen för cyklister under 23 år.

1986  Frans Maassen
1987  Stephan Rakers
1988  Marcel Derix
1989  Philippe Mathy
1990  Sandro Bottelberghe
1991  Pierre Herinne
1992  Laurent Eudeline
1993  Marc Janssens
1994  Franck Laurance
1995  Raivis Belohvoščiks
1996   Raivis Belohvoščiks
1997   Christian Poos
1998  Frédéric Drillaud
1999  Philippe Koehler
2000  Jurgen Van Goolen
2001  Ruslan Hrisjtjenko
2002  Christophe Kern
2003  Johan Vansummeren
2004  Branislau Samojlau
2005  Martin Pedersen
2006   Kai Reus
2007  Grega Bole
2008  Jan Bakelants
2009  Rasmus Guldhammer
2010  Ramūnas Navardauskas
2011  Tosh Van Der Sande
2012  Michael Valgren
2013  Michael Valgren
2014  Anthony Turgis
2015  Guillaume Martin
2016  Logan Owen
2017  Bjorg Lambrecht
2018  João Almeida
2019  Kevin Vermaerke
2020 ingen tävling på grund av covid-19-pandemin
2021  Leo Hayter
2022  Romain Grégoire
2023  Francesco Busatto

Damer
2023  Demi Vollering
2022  Annemiek van Vleuten
2021  Demi Vollering
2020  Lizzie Deignan
2019  Annemiek van Vleuten
2018  Anna van der Breggen
2017  Anna van der Breggen

Antal segrar

Herrar
5 vinster:
  Eddy Merckx (1969, 1971, 1972, 1973, 1975)
4 vinster:
  Moreno Argentin (1985, 1986, 1987, 1991)
  Alejandro Valverde (2006, 2008, 2015, 2017)
3 vinster (3):
  Léon Houa (1892, 1893, 1894)
  Alphonse Schepers (1929, 1931, 1935)
  Fred De Bruyne (1956, 1958, 1959)
2 vinster (12):
  Louis Mottiat (1921, 1922)
  René Vermandel (1923, 1924)
  Richard Depoorter (1943, 1947)
  Prosper Depredomme (1946, 1950)
  Ferdi Kubler (1951, 1952)
  Joseph Bruyère (1976, 1978)
  Bernard Hinault (1977, 1980)
  Seán Kelly (1984, 1989)
  Michele Bartoli (1997, 1998)
  Paolo Bettini (2000, 2002)
  Aleksandr Vinokurov (2005, 2010)
  Remco Evenepoel (2022, 2023)

Damer
2 vinster (3):
   Anna van der Breggen (2017, 2018)
   Annemiek van Vleuten (2019, 2022)
   Demi Vollering (2021, 2023)

Se även
Vårklassiker

Referenser

 
Cykeltävlingar i Belgien
UCI Pro Tour
UCI World Tour
UCI Women's World Tour