kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dax igen

Dax igen, som spelade 1962–1963, var en Knäppupp-produktion med bland andra Povel Ramel på scen. Den lanserades också som en vild musikalisk jubileumsknäppupp eftersom det var jämnt tio år sedan den första Knäppupprevyn, Akta huvet. Povel Ramel svarade för musiken och de flesta texterna, och för regin svarade Herman Ahlsell (inför tältturnén: Mille Schmidt). Yngve Gamlin stod för dekoren, Willy Sandberg och Jackie Söderman för koreografin och Leif Asp var kapellmästare.

Dax igen hade premiär på Idéonteatern i Stockholm den 12 december 1962 och spelade där till den 15 april 1963. Den 11 maj–5 oktober 1963 skedde tältturnén över hela Sverige.

Medverkande 
Birgitta Andersson, Harry Asklund, Tosse Bark, Rolf Bengtsson, Bengt Berger, Gunwer Bergkvist, Thomas Birth, Brita Borg, Britt-Marie Eklund (Britt Ekland - endast i tältturnén), Harriet Forssell, Olle Frenzel, Låppan Hagander, Allan Johansson, Martin Ljung, Sune Mangs, Povel Ramel, Oscar Rundqvist, Mille Schmidt med flera.

Revynummer (i urval) 
Marskens dotter eller Sanningens pärla. Ett allmogespel i 5 akter och 25 bilder med anledning av Frönums tioårsjubileum som Frönum (fiktiv teaterrepetition innan själva revyn började
Dax igen! (Flickery Flies))
Knäppupp, relax, koppla av! (Povel Ramel)
Knäppuppnauten (Povel Ramel, Mille Schmidt)
En torftig visa (Birgitta Andersson)
Dummerjöns (Gunwer Bergkvist, Sune Mangs, Rolf Bengtsson, Låppan Hagander)
Nötskalet (Povel Ramel, Birgitta Andersson)
Du är sötare än socker (Tosse Bark)
Miss Musical (Harriet Forssell, enbart på Idéon)
Katta på sängkanten (Birgitta Andersson, enbart på Idéon)
The nöjesliv blues (Povel Ramel, Flickery Flies)
Partyhataren (Martin Ljung, Låppan Hagander, Tosse Bark, Birgitta Andersson, Sune Mangs, Gunwer Bergkvist, Olle Frenzel m.fl.)
Liten turistflamenco (Povel Ramel)
Die Borg (Brita Borg)
Frieri med förhinder (Birgitta Andersson, Martin Ljung)
Tänk vilken glädje man har av musiken (Gunwer Bergkvist, Sune Mangs, Rolf Bengtsson)
Den gamla restaurangtrion (Povel Ramel, Brita Borg, Oscar Rundqvist)
Viking (Martin Ljung, enbart i tältet)
Om jag inte jobbade på scenen här (Sune Mangs, Britt Ekland, Rolf Bengtsson, Brita Borg, Tosse Bark, Gunwer Bergkvist, Olle Frenzel, Birgitta Andersson, Allan Johansson, Oscar Rundqvist)
Vi vill ha bättre väder (Povel Ramel, Brita Borg, Oscar Rundqvist, Gunwer Bergkvist, Birgitta Andersson, Harriet Forssell, Flickery Flies med flera, enbart på Idéon)
Följ med mej ut i regnet på en månskenstur (Povel Ramel, Martin Ljung, Brita Borg, Gunwer Bergkvist och ensemblen, enbart i tältet)

Källor 

1962 i Sverige
Kultur i Stockholm
Teateråret 1962
Musikåret 1962
Knäppupp
Svenska revyer
Povel Ramel
Sammir

Jorge Sammir Cruz Campos, född 23 april 1987 i Itabuna, Brasilien, mer känd som endast Sammir, är en brasilien-född kroatisk fotbollsspelare som spelar för Lokomotiva. Han har under sin karriär spelat för bland annat kroatiska Dinamo Zagreb och brasilianska Atlético Paranaense.

Meriter 
Kroatiska ligan (5): 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011
Kroatiska cupen (4): 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2010/2011
Kroatiska supercupen (1): 2010

Referenser 

Sammir på transfermarkt
Sammir på nogometni-magazin

Noter

Brasilianska fotbollsspelare
Kroatiska fotbollsspelare
Kroatiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Clube Atlético Paranaense
Spelare i Paulista Futebol Clube
Spelare i Associação Desportiva São Caetano
Spelare i Dinamo Zagreb
Spelare i Getafe CF
Spelare i Jiangsu Sainty
Spelare i Hangzhou Greentown
Spelare i Wuhan Zall FC
Spelare i Sport Club do Recife
Spelare i NK Lokomotiva
Spelare i La Liga
Spelare i Chinese Super League
Spelare i VM i fotboll 2014
Födda 1987
Levande personer
Män
Lars-Olof Larsson (konstvetare)

Lars-Olof Larsson, född 1938 i Västerås, är en svensk-tysk konstvetare.

Lars-Olof Larsson studerade konsthistoria, tyska och jämförande litteraturvetenskap vid Stockholms universitet, Freie Universität i Berlin och Wiens universitet. Han disputerade i konsthistoria på Stockholms universitet 1967 med en avhandling om Adriaen de Vries.

Han har tjänstgjort som lärare vid Stockholms universitet och Göteborgs universitet och var mellan 1980 och 2003 professor i konsthistoria vid Christian Albrechts-Universität i Kiel. Han har forskat om nederländsk och tysk konst från 1500- och 1600-talen, om skandinaviskt måleri från sekelskiftet 1800/1900 och om tysk och svensk arkitektur från första häften av 1900-talet.

Bibliografi i urval
Lars-Olof Larsson: Adrian de Vries - Adrianus Fries Hagiensis Batavus 1545-1626, Anton Schroll, Wien 1967, Avhandling 1967 på Stockholms universitet (tyska)
Lars-Olof Larsson: Adrian de Vries in Schaumburg - die Werke für Fürst Ernst zu Holstein-Schaumburg 1613 - 1621, Hatje, Ostfildern-Ruit 1998, , i serien Kulturlandschaft Schaumburg nr 3  
Lars-Olof Larsson: Metoder i konstvetenskap, Norstedts, 4:e upplagan Stockholm 1970,

Utmärkelser, ledamotskap och priser
 Ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund (LVSL, 1985)

Källor

Noter

Externa länkar
Presentation på Norstedts webblats

Svenska konstvetare
Tyska konstvetare
Adriaen de Vries
Födda 1938
Levande personer
Män
Forskare från Västerås
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Svenska forskare under 1900-talet
Joachim Daniel Preisler

Joachim Daniel Preisler, född den 16 november 1755 i Köpenhamn, död där den 2 april 1809, var en dansk skådespelare, son till Johann Martin Preisler.

Preisler var ursprungligen bestämd för den diplomatiska banan, men knöt 1778 ett kärleksförhållande med den unga, vackra skådespelerskan Marie Cathrine Devegge, tog henne till äkta och uppträdde i januari 1779 på kungliga teatern.

Preisler hade av naturen lysande gåvor samt ägde därjämte bildning och ett fint sätt. Både älskar- och komiska roller utförde han med mycken framgång och intog under det följande årtiondet en hedrad ställning vid teatern, men förstörde genom lättsinne sitt husliga liv och rymde 1792 med en ung skådespelerska, varefter han förde ett kringflackande liv.

Källor 
 
 

Födda 1755
Avlidna 1809 
Danska skådespelare under 1700-talet
Danska skådespelare under 1800-talet
Skådespelare från Köpenhamn
Män
Fantast

Fantast är ett slott i närheten av staden Bečej, Serbien. Det byggdes av Bogdan Dundjerski. En av hans vänner var Uros Predic, en berömd konstnär, som målade ikonerna i slottskapellet tillägnat St George. En av Bogdan Dundjerskis stora passioner var ridning. Under hans tid som ägare av slottet upptog en hästgård mer än hälften av egendomen med omkring 1 400 renrasiga hästar. 
Numera är slottet ett lyxhotell och på ägorna finns cirka 80 hästar.

Se även
 Serbien
 Vojvodina

Externa länkar

Hotel FANTAST - Officiell site
www.dvorci.info

Sevärdheter i Serbien
Vojvodina
Slott i Serbien
Selective Notes

Selective Notes är ett svenskt management- och skivbolag som drivs av Anders Fridén och Daniel Tivemark. Bolaget huserar artister som Khoma, Britta Persson och Christoffer Roth.

Den första skivan att ges ut på bolaget var Khomas In It for Fighting (2010).

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska skivbolag och skivmärken
Islands fallosmuseum

Islands fallosmuseum, Hið Íslenzka Reðasafn, är ett museum i Reykjavík, Island, men låg åren 2004–2011 i Húsavík, med penisar från 55 olika djurarter, inklusive människan.

Externa länkar 
 Islands fallosmuseums webbplats

Museer i Reykjavik
Museer invigda 1997
Könsorgan
Mannens könsorgan
Årets fotbollsspelare i England, Supportrarnas pris (PFA)

Årets fotbollsspelare i England, Supportrarnas pris (PFA) (PFA Fans' Player of the Year), oftast Supportrarnas pris till Årets spelare, är en årlig utmärkelse som tilldelas de spelare i ligasystemets fyra högsta divisioner som av supportrarna anses ha varit den bäste fotbollsspelaren under säsongen i engelsk fotboll. Spelarorganisationen PFA:s medlemmar kortlistar ett antal spelare och vinnarna för respektive division, Premier League, Championship, League One och League Two, röstas sedan fram av ligans supportrar.

Priset har delats ut sedan säsongen 2000/2001 då de första att få utmärkelsen var Steven Gerrard (Liverpool), Chris Bart-Williams (Nottingham Forest), Brian Tinnion (Bristol City) och Bobby Zamora (Brighton & Hove Albion).

Vinnare
Spelare som tilldelats utmärkelsen för andra gången har markerats med gul bakgrundsfärg.

2001

2002

2003

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

2011

2012

2014

2015

2016

2017

2018

2019

Summering av vinnarna

Vinnare per klubb

Vinnare per land

Referenser

Noter

Externa länkar
The Official Website of the Professional Footballer's Association
Vote in the Official PFA Fans' Player Award

Årets fotbollsspelare i England
Fotboll i England
Priser och utmärkelser instiftade 1974
Kapetanovo slott

Kapetanovo slott (serbisk kyrilliska: Капетаново) är ett nygotiskt slott i  Stari Lec, en by i närheten av staden Vršac i Vojvodina i nordöstra Serbien. Slottet byggdes 1904 neogotisk stil. År 1991 togs slottet upp på den nationella listan över kulturminnen av stor betydelse, och sedan dess har slottet varit skyddad. Idag används slottet som hotell.

Historik
Slottet byggdes 1904 av ispán i Torontáls län (Kungariket Ungern, Österrike-Ungern) Béla Botka. Han ville skapa en bostad som skulle likna ett medeltida slott, och det var en av anledningarna till byggandet av det neogotiska palatset. Kapetanovo ligger nära vägen Vršac–Zrenjanin, cirka 2 km sydväst om den lilla byn Stari Lec.

Efter att ha förlorat nästan hela sin förmögenhet på spel, bestämde sig ägaren Béla för att sälja slottet, som den sista möjliga lösningen för att lösa sin ekonomiska situation. Efter att han berättat detta för sin hustru Emma, blev hon så förkrossad att hon natten till den 2 augusti 1938 klättrade upp i Kapetanovos högsta torn, hällde bensin på sig själv och brände sig till döds. 

Ändå såldes Kapetanovo på en auktion 1938 till en förmögen köpman, Franc Maj. Han köpte det som huvuddelen av sin dotters hemgift. Efter bröllopet flyttade hon och hennes man Milan Kapetanov in, och slottet tog hans namn. Under denna tid blomstrade Kapetanovo. De skapade stora fontäner och trädgårdar runt om på slottsområdet, och den enda delen som ständigt var låst var det högsta tornet, där Emma Botka brände sig. Milan var Kapetanovos ägare fram till slutet av andra världskriget, men efter lagen om nationalisering togs slottet i beslag av den kommunistiska Jugoslaviens regering.

Arkitektur
Kapetanovo slott är ett exempel på nygotisk arkitektur. Det har två ingångar och runt det fanns en rymlig park (nu nedlagd) med en fontän. En av de mest specifika arkitektoniska specialiteterna är en trappgavel som sträcker sig längs tre sidor av slottet. Med enkel vit fasad och en förhöjd entré pekas byggnadens harmoniska proportioner ut med höga fyrkantiga torn med krenelering. Alla fönster har spetsiga gotiska valv och med falska pilslingor ovanpå tornet syns tydligt arkitektens idé att skapa ett pseudo-medeltidsslott.

Renovering
Efter förstatligandet var slottet mestadels övergivet och tomt i nästan 40 år. År 1987 påbörjades återuppbyggnaden, men den övergavs snart efter grundläggande bevarandearbete. Senare, i augusti 2006, påbörjades ett omfattande arbete med att restaurera slottet, och det renoverades till en restaurang med ett hotell. Eftersom slottet är under skydd av Serbian Academy of Sciences and Arts som ett kulturmonument av stor betydelse, var återuppbyggnaden en trogen restaurering av den ursprungliga designen.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Turism i Serbien
Sevärdheter i Serbien
Vojvodina
Slott i Serbien
Projekt 1240 Uragan

Projekt 1240 Uragan (ryska: Ураган (orkan), NATO-rapporteringsnamn: Sarantja-klass) är en robotbåt med bärplan som utvecklades för Sovjetiska flottan under 1970-talet. Med en toppfart på runt 60 knop var det ett av världens snabbaste stridsfartyg.

Utveckling
Redan under 1950-talet hade man i Sovjetunionen börjat experimentera med att minska det hydrodynamiska motståndet genom att lyfta skrovet upp ur vattnet. Tre tekniker undersöktes och utvecklades: Ekranoplan, svävare och bärplansbåtar. De första bärplansbåtarna var små och föga sjövärdiga, men de visade att konceptet fungerade.

I juli 1963 påbörjade designbyrån Almaz studier av ett robotbeväpnat stridsfartyg med bärplan och i februari 1964 fick man i uppdrag av flottan att gå vidare med att konstruera en prototyp. Konstruktionsarbetet tog tid, framför allt med kraftöverföringen och bärplanen, men 1970 började MRK-5 byggas i Leningrad. Efter sjösättningen 1973 transporterades MRK-5 via inre vattenvägar till Svarta havet där hon genomgick omfattande tester under flera år innan det överlämnades till flottan och togs i tjänst 30 december 1977.

Konstruktionen visade sig vara alldeles för komplicerad och dyr för serieproduktion och inga fler fartyg byggdes (däremot byggdes en civil modell Tajfun). MRK-5 tjänstgjorde vid svartahavsflottan fram till 1990 då hon avrustades och skrotades.

Konstruktion
För att spara vikt var skrovet byggt av aluminium–magnesium-legering och bärplanen av titan. Speciellt för det här projektet utvecklades gasturbingeneratorn GTG-100 på 100 kW som producerade 380 V trefas på 400 Hz.

Vid låg fart är bärplanen uppfällda för att minska fartygets djupgående från över åtta till knappt tre meter. Fartyget drivs då av två dieseldrivna vattenjet-aggregat på 1100 hästkrafter vardera vilket ger en maxfart på 8,5 knop. När bärplanen är nedfällda drivs fartyget av fyra propellrar (två framåt och två bakåt) på de bakre bärplanen. Dessa drivs av två gasturbiner på totalt 36 000 hästkrafter. De främre och bakre bärplanen väger 29,3 respektive 17 ton.

Fotnoter

Källor

Sovjetiska robotbåtar
Robotbåtsklasser
Bärplansbåtar
George Pearce

George Pearce, född 14 januari 1870, död 24 juni 1952, var en australisk politiker.

Pearce var med små avbrott ledare av senaten från 1901, ursprungligen som arbetarrepresentant, från 1916 som medlem av nationalistpartiet. Han var flera gånger minister, vice premiärminister 1926-29, nationalisternas ledare i senaten 1929-31 och från 1932 på nytt vice premiärminister i Joseph Lyons nationella samlingsregering januari-oktober 1932. Från november 1932 var Pearce försvarsminister i samma regering.

Källor

Noter

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1937.

Australiens försvarsministrar
Australiens utrikesministrar
Australiska politiker under 1900-talet
Födda 1870
Avlidna 1952
Män
Officerare av Hederslegionen
Grupp 1 i kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll 2006 (Uefa)

Grupp 1 i kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll 2006 (Uefa) var en Uefakvalgrupp till världsmästerskapet i fotboll 2006. I gruppen spelade Andorra, Armenien, Tjeckien, Finland, Makedonien, Nederländerna och Rumänien.

Gruppen vanns av Nederländerna, som kvalificerade sig för världsmästerskapet i fotboll 2006. Tvåan Tjeckien gick vidare till playoff där de slog Norge med sammanlagt 2–0, vilket betydde att även de kvalificerade sig för världsmästerskapet i fotboll 2006.

Tabell

Resultat

Skytteligan

Externa länkar

Kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll 2006 (UEFA)
Beli dvor

Beli Dvor (serbiska: det vita palatset) är ett före detta kungligt palats i stadsdelen Dedinje i Belgrad, Serbien, byggt 1934–1937. Palatset var residens för den jugoslaviska kungahuset Karađorđević 1937–1945, då republik utropades.

Palatset ritades av arkitekten Aleksandar Đorđević i en neo-palladisk stil, inspirerad av engelska lanthus från 1700-talet. Interiören dekorerades med engelska, georgiska och ryska antikviteter från 1800-talet av den franska designfirman Maison Jansen, som senare även dekorerade Vita huset under John F. Kennedys administration.

Palatset är idag i den serbiska statens ägo.

Historik
Palatset beställdes av och byggdes med kung Alexander I:s personliga medel för hans tre söner. Alexander mördades under ett statsbesök i Marseille, Frankrike, samma år som bygget av palatset började. Övervakningen av byggandet övertogs av prinsregenten Paul till dess färdigställande 1937. Drottning Maria och hennes tre söner, inklusive den 11-årige kung Peter II, fortsatte att bo i det kungliga palatset under denna tid. Prins Paul var den enda medlemmen av kungafamiljen som bodde i palatset före andra världskrigets utbrott och den efterföljande invasionen av Jugoslavien.

Efter krigets slut beslagtog den nya kommunistiska regeringen kungafamiljens tillgångar och egendom. Vita palatset användes periodvis av president Josip Broz Tito och senare av Slobodan Milošević för officiella statliga funktioner och utländska besök. Milošević tog emot USA:s sändebud Richard Holbrooke i palatset innan Natos bombningar av Jugoslavien började; Milošević avgick senare officiellt från sitt presidentskap framför slottets öppna spis.

Vita palatset är öppet för offentliga besök på helgerna under turistsäsongen från april till november. 

Den kungliga byggnaden har också deltagit i turismmässor i Belgrad och Novi Sad och under Days of the European Cultural Heritage.

Konstsamling
De kvalificerade reseguiderna på palatset berättar för alla besökare att i Vita palatsets utsökta konstsamling ingår målningar av Piero di Cosimo, Biagio d'Antonio, Nicolas Poussin (3 arbeten), Giovanni Cariani, Sébastien Bourdon, Albrecht Altdorfer, Titian, Rembrandt attribution, Palma Vecchio (2 måningar), Carlo Caliari, Peter Paul Rubens, Carel Fabritius, Simon Vouet, två målningar av Brueghel, Antonio Canaletto, Eugène Delacroix, Jean-Baptiste Carpeaux, Giuseppe Crespi, Nicolae Grigorescu, Franz Xaver Winterhalter, Eugène Fromentin, Gaspard Dughet, Richard Parkes Bonington, Đura Jakšić, Ivan Meštrović, Vlaho Bukovac och andra. Den grönvita Sèvres porslinsservice köptes 1932 i Paris från galleri Charpentier. Servisen tillhörde en gång Comte d'Artois.

På slottet finns också ett bioliotek med omkring 35 000 böcker.

Plundringar och stölder
Många av slottets konstverk plundrades av kommunistiska partisaner 1944, efter Belgrads befrielse från tysk ockupation. Ett av de stulva verken var Rembrandtskolans målning 'Quint Fabius Maximus'.

Se även 
 Serbien
 Belgrad

Referenser

Noter

Externa länkar 

  Officiell webbplats
Oplenac, The Mausoleum of the Royal Family
Aerial video of the Beli Dvor

Byggnader och anläggningar i Belgrad
Slott i Serbien
Huset Karađorđević
Hej, sa Petronella

Hej, sa Petronella är en sång med text av Lennart Hellsing och musik av Knut Brodin, som publicerades 1957 i Våra visor I. Sången innehåller en berättelse om den fiktiva personen Petronella från Plaskeby, och temat att försöka vara glad i alla lägen och väder. Att göra en båt av bruksföremål är ett vanligt motiv i många sagor. En folkmelodi ligger till grund.

Publikation
Barnens svenska sångbok, 1999, under rubriken "Sånger för småfolk".

Inspelningar
En tidig inspelning gjordes av Parkskolan i Västerhaninge 1971 på albumet Lek med toner 2.

Källor

Fotnoter

Svenska barnvisor
Sånger 1957
Svenskspråkiga sånger
Skära, skära havre

Skära, skära havre är en sånglek med flera kända varianter av text och melodi.

J.A. Åhlströms Traditioner af Swenska Folk-Dansar (nummer 36, 1815) innehåller en version i tretakt och med melodi i moll, i motsats till tvåtakts- och durvarianter.

Sången ingår i 100 svenska folkvisor med ett lätt accompagnement för piano som utkom 1860, Svenska landsmål ock svenskt folkliv som utkom 1892, Ringlekar på Skansen som utkom 1898, Gamla svenska folkvisor, danser och danslekar, vaggvisor m.m som utkom 1908, och i andra delen av Sånglekar från Nääs som utkom 1915. I förordet till Svenska sånglekar från 1959, utgiven av Svenska Ungdomsföreningen för Bygdekultur, citerades Nääs-föreståndaren Rurik Holm, som menade att den ena visan smittat av sig på den andra.

Inspelningar
En tidig inspelning gjordes av Carl Jularbo och Eric Gylling i Stockholm den 22 oktober 1924.

Källor

Fotnoter

Danslekar
Svenska sånger
Svenskspråkiga sånger
John Pearson (biskop)

John Pearson, född 28 februari 1601, död 16 juli 1686, var en engelsk teolog.

Pearson, som blev professor i Cambridge 1661 och biskop i Chester 1673, räknades som en av sitt lands främsta teologer. Pearsons viktigaste arbete, Exposition of the creed (1659), utgick i nya upplagor ända in på 1800-talet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1937.

Noter

Externa länkar 
 

Engelska biskopar
Engelska teologer
Engelska professorer
Brittiska professorer i teologi
Personer verksamma vid universitetet i Cambridge
Teologer under 1600-talet
Personer i England under 1600-talet
Födda 1601
Avlidna 1686
Män
Svensk uppslagsbok
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Trinity College, Cambridge
Vi ska ställa till en roliger dans

Vi ska ställa till en roliger dans är en sång och danslek med ringdans och pardans som finns med i uppteckningar av polskor och danslekar från Södermanland 1823- 1835 och utgavs av A. G. Rosenberg 1876, men den levande traditionen tros kunna dateras åtskilligt längre tillbaka. Sångtexten spelgar en tid då möjligheterna för unga pojkar och flickor att träffas var långt mer begränsad än i dag (1999). Den är en av flera gamla sällskapslekar som går ut på att pojkar och flickor skulle få "sällskap", alltså komma samman på ett sätt som annars hindrades av dåtida moral och vardagsförhållanden.

Inspelningar
En tidig inspelning gjordes av Liva Edström i Stockholm runt februari 1904 på albumet "Lek med toner 2".

Källor

Fotnoter

Svenska sånger
Svenskspråkiga sånger
Flickorna de små

Flickorna de små är en sång och ringlek. Sången publicerades i första delen av Sånglekar från Nääs  som utkom 1905. Sångtexten ansluter direkt till sångens funktion som ringlek.

Inspelningar
En tidig inspelning gjordes av Fröken Colling i Stockholm i maj 1925, och skivan kom i januari 1926.

Källor

Fotnoter

Svenska sånger
Danslekar
Svenskspråkiga sånger
Ritsch, ratsch, filibom

Ritsch, ratsch, filibom är en sång och sånglek. Sången publicerades i andra delen av Sånglekar från Nääs som utkom 1915. 

Sången anses ha sin bakgrund som punschvisa och gästernas hyllning till "fru Söderström" och "lilla mamsell Roos", som var aktiva i serveringsbranschen i Stockholm under 1800-talets förra hälft.  "Lilla mamsell Roos" har identifierats som Rosa Meyer (1795–1886).

Inspelningar
En tidig inspelning gjordes av Konsertorkestern i Stockholm den 27 maj 1925.

Källor

Fotnoter

Se även 
 Punschvisa
 Rosa Meyer

Svenska sånger
Danslekar
Svenskspråkiga sånger
Sånger 1915
Morsgrisar

Morsgrisar är en sång och danslek, vars ålder är okänt. Ordet "morsgris" i betydelsen "modersbundet och bortskämt barn" finns belagt till 1613, vilket ger en fingervisning om hur gammal sången kan vara. Åtminstone i Finland brukar man sjunga och leka Mors grisar (Äidin porsaat) särskilt som en julsång.

Inspelningar
En tidig inspelning gjordes av Kolingar 1901.

Källor

Fotnoter

Danslekar
Svenska sånger
Svenskspråkiga sånger
Känner du Lotta, min vän

Känner du Lotta, min vän är en sång och danslek, vars ursprung är okänt (1999). En version finns upptecknad i Närke, men sånglekens spridning är vidare.

Inspelningar
En tidig inspelning gjordes av Ruth Westergren 1966.

Källor

Fotnoter

Danslekar
Svenska sånger
Svenskspråkiga sånger
Normal-sångbok för Svenska skolor

Normal-sångbok för Svenska skolor är en sångbok på svenska, utgiven av Frans Tiger, Lars August Lundh, Hans Pettersson, Carl Johan Berg och August Wilhelm Larsson. Första utgåvan utkom 1888 och var då den första mer omfattande sångboken för svenska skolor. Sångboken innehåller även viss grundläggande tonlära.

Den blev mycket använd under lång tid framöver och utkom i en rad utgåvor ända fram till 1945. I 1908 års utgåva var även Erik Åkerberg, Carl Lambère samt Assar O. Assar medarbetare.

Externa länkar 
 Frans Tiger i Libris

Litteratur 1888
Musikåret 1888
Svenska sångböcker
Svenska läroböcker
Gamla rådhuset, Skövde

Gamla Rådhuset ligger på Hertig Johans torg mitt i centrala Skövde. Byggnaden byggdes 1776 när Skövde börjat återhämta sig från "stadsbranden" 1759. Men då hade den en mycket enklare stil, sitt nuvarande nygotiska utseende fick byggnaden när den renoverades 1853.

Från början fanns förutom rådsal ett våghus och arrest. På övervåningen låg år 1776 också stadens skola och en bostad för skolläraren här.
I rådhuset har polisen har haft sitt säte och så låg Skövde stadsmuseum här 1946–2003,  numera är Rådhuscafét etablerat i byggnaden.

Referenser

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Skövde
Rådhus i Sverige