kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Filippa av Toulouse

Filippa Maude av Toulouse, född 1073, död 28 november 1118, också känd som Philippa de Rouergue, var regerande fransk vasallgrevinna av Toulouse två gånger: 1098-1101 och 1112-1116. Hon var även hertiginna av Akvitanien som gift med hertig Wilhelm IX av Akvitanien. Filippa antogs länge ha varit gift med kung Sancho Ramirez av Aragonien, men detta förmodas numera inte vara sant. Hon fungerade som regent även i Akvitanien under makens frånvaro.

Biografi
Filippa var enda barnet till greve Vilhelm IV av Toulouse och Emma av Mortain. Som sin fars enda legitima barn var hon hans tronarvinge enligt lagen i Toulouse. 

År 1088 gav sig fadern av på pilgrimsfärd, och utnämnde Filippas farbror Raimond av St Gilles till regent i sin frånvaro. Efter hennes fars död 1094 erövrade hennes farbror tronen och ignorerade Filippas arvsrätt som tronarvinge. Senare samma år gifte hon sig med Wilhelm IX av Akvitanien. 

År 1098 kunde Filippa erövra Toulouse med makens hjälp och förklara sig regerande grevinna av Toulouse. Hon var sedan regent i såväl Toulouse som i Akvitanien då maken deltog i korståget. År 1101 pantsatte maken Toulouse till hennes kusin Bertrand av Toulouse, och hon tvingades därför abdikera. År 1112 återerövrade maken Toulouse och hon kunde därför återigen installera sig som dess monark. Hon regerade Toulouse på plats fram till 1114, då hon återvände till Akvitanien. 

Vid sin återkomst till maken upptäckte hon att han hade installerat en mätress under hennes frånvaro. Hon protesterade utan framgång. År 1116 abdikerade hon och gick i kloster.

Referenser

 

Kvinnor
Kvinnliga regenter under 1000-talet
Kvinnliga regenter under 1100-talet
Födda 1073
Avlidna 1118
Franska hertiginnor
Aenor av Châtellerault

Aenor av Châtellerault, även känd som Aénor de Rochefoucauld, född 1103 i Châtellerault i  Vienne, död  i mars 1130 i Talmont, var en hertiginna av Akvitanien som gift med hertig Wilhelm X av Akvitanien. Hon var dotter till vicegreve Aimery I av Châtellerault och Dangereuse de L' Isle Bouchard. Hon blev mor till Eleonora av Akvitanien.

Referenser

Noter

Externa länkar

Kvinnor
Födda 1103
Avlidna 1130
Franska hertiginnor
Personer från Châtellerault
OF-40

OF-40 är en italiensk stridsvagn tillverkad i samarbete mellan OTO Melara och FIAT.

Bakgrund
1970 lade Italien en order på totalt 920 stycken Leopard 1 varav 720 tillverkades på licens i Italien av OTO Melara. När produktionen upphörde 1978 började OTO Melara att arbeta på en vidareutveckling av Leopard 1 för exportmarknaden i samarbete med FIAT. Projektet fick namnet OF-40 (O = OTO Melara, F = FIAT, 40 = tjänstevikt i ton).

Den första prototypen stod klar 1980. OF-40 demonstrerades för och utprovades av flera länder, men endast Dubai valde att ta vagnen i tjänst. Arton vagnar i en första delserie levererades mellan 1981 och 1984. Ytterligare 18 vagnar i en andra delserie med stabiliserad kanon, eldledningssystemet Galileo och värmekamera levererades 1984 och 1985 varvid även de första arton vagnarna uppgraderades till samma standard.

Konstruktion
OF-40 har många likheter med Leopard 1. Torn och chassi är helsvetsat. Föraren sitter framme till höger och övriga besättningen sitter i tornet med laddaren till vänster och vagnschef och skytt till höger. Huvudvapnet är en räfflad 105 mm-kanon konstruerad av OTO Breda men kompatibel med andra kanoner inom NATO med samma kaliber. Kanonen var ursprungligen ostabiliserad, men stabilisering infördes i samband med eldledningssystemet Galileo.

Källor

Stridsvagnar under kalla kriget
Italiensk krigsmateriel under kalla kriget
Johanna av Frankrike (hertiginna av Bretagne)

Johanna av Frankrike, född den 24 januari 1391, död den 27 september 1433, var hertiginna av Bretagne, gift 1396 med hertig Johan VI av Bretagne. Hon var dotter till kung Karl VI av Frankrike och Isabella av Bayern. Hon var regent när maken befann sig i fångenskap 1420.

Biografi
Johanna föddes i Melun den 24 januari 1391. Vid tre års ålder var hon förlovad med greven av Montfort, arvtagare till hertigdömet av Bretagne. Äktenskapskontraktet, som redovisas i Mémoires pour servir de preuves à l'Histoire ecclésiastique et civil de Bretagne, Tome II, är daterat 1392. Äktenskapet firades två gånger, det första 1396, och sedan 1397, eftersom det i den första påvliga dispensen inte stod skrivet att makarna var minderåriga. Den andra vigseln, den officiella, firades på Louvren i Paris den 30 juli 1397. 

Hennes make blev hertig av Bretagne när hennes svärfar avled 1399. Johanna var då vara åtta år, hennes make var tio år gammal. Maken ställdes under beskydd av sin svärfar, Johannas far kungen av Frankrike, medan Bretagne styrdes av hans mor fram till 1402, då hon gifte om sig med kungen av England. Johanna fick sju barn under sitt äktenskap mellan 1409 och 1420. 

Som person är hon mest känd för är mest känd för sitt agerande under kidnappningen av maken 1420. År 1420 blev maken inbjuden till fest i Châtonceaux av familjen de Penthièvre, ättlingar till Johanna av Penthièvre, som hade blivit avsatt som monark i Bretagne av Johan IV:s förfader 1365. Vid festen blev han tillfångatagen och flyttad från fängelse till fängelse medan familjen de Penthièvre påstod att han hade dött. Johanna kallade samman stöd från Bretagnes baroner och lät belägra alla familjen de Penthièvres borgar ett efter ett: till slut tillfångatog hon grevinnan av Penthièvre, Marguerite de Clisson, och tvingade henne att överlämna maken.

Galleri

Referenser

Noter 

Kvinnor
Födda 1391
Avlidna 1433
Franska hertiginnor
Franska prinsessor
Kvinnliga regenter under 1400-talet
Anmitsu

Anmitsu (japanska: 餡蜜) är en populär japansk sötsak gjord på agargelé, kokta ärtor, söt azukibönpasta (an), mochi, persikohalvor, sockerlag (mitsu) och is, serverad i en skål. Eftersom den serveras kall och främst under sommaren fyller anmitsu en roll motsvarande glass i Europa, men kan också blandas med gräddglass, mjukglass eller grädde, alternativt en fruktsallad eller söt mochi. Sockerlagen görs helst på muscovadosocker. Rätten uppfanns 1930 på ett konditori i Ginza men finns idag över hela landet. Särskilt berömd är anmitsu från Asakusa, Ueno, Kyoto och Kamakura.

Japanska desserter
WP:Projekt Japan
Isabella av Skottland

Isabella av Frankrike, född 1426, död 1494, var en hertiginna av Bretagne, gift 1442 med hertig Frans I av Bretagne. Hon var dotter till kung Jakob I av Skottland och Johanna Beaufort.

Biografi 

Äktenskapet arrangerades eftersom Frans I inte hade fått några överlevande barn i sitt första äktenskap. Hans sändebud återvände från Skottland och rapporterade att Isabella var vacker och ståtlig men verkade dum. Frans sade då: 
"Mina vänner, återvänd till Skottland och ta henne med er, hon är allt jag vill ha och ingen annan: era listiga kvinnor gör mer skada än nytta." 

Isabella hade rykte om sig att vara poet och utgav vid sin syster Margaretas död bönboken Livre d'Isabeau d'Escosse (1445). Hon fick två döttrar men ingen son under äktenskapet, och maken efterträddes därför av sin bror vid sin död 1450. 

Som änka försökte man arrangera ett äktenskap mellan henne och tronföljaren av Navarra, men planerna misslyckades på grund av den franske kungens motstånd. Hennes bror försökte få henne att återvända till Skottland så att han kunde gifta bort henne igen, men Isabella vägrade, sade att hon var lycklig och populär i Bretagne och dessutom var alldeles för sjuk för att kunna resa, och krävde också att han skulle betala hennes hemgift.

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 1426
Avlidna 1494
Franska hertiginnor
Skotska prinsessor
Bellmanstatyn

Bellmanstatyn är en skulptur skapad 1872 av Alfred Nyström som föreställer Carl Michael Bellman. Verket finns på Hasselbacken, Södra Djurgården och vid Kräftriket intill Brunnsviken, båda i Stockholm.
 

Bellmanstatyn var Nyströms debutverk och blev mycket uppskattat. År 1870 fick han uppdraget att skapa denna staty i bronserad zink. August Strindberg satt modell. Nyström umgicks med Strindberg och kallas Albert i dennes självbiografiska roman Tjänstekvinnans son. Statyn visar en sittande Bellman med sin luta på en hög sockel av granit. 

Verket avtäcktes 1872 på Hasselbacken på Djurgården och det var nära att den närliggande Bellmanseken skulle sågas ner för att ge plats åt statyn men placeringsfrågan löstes och idag står Bellmansstatyn och Bellmanseken intill varandra.  En kopia av verket finns vid Kräftriket där Bellman blickar ut över Brunnsviken.

Referenser

Tryckta källor
 

Skulpturer på Djurgården
Artistskulpturer i Sverige
Författarskulpturer i Sverige
Kulturella återgivningar av Carl Michael Bellman
Skulpturer 1872
Skulpturer av svenska skulptörer
Franciska av Amboise

Franciska av Amboise (), född 9 maj 1427 i Thouars i Frankrike, död 4 november 1485 i Nantes i Frankrike, var hertiginna av Bretagne som gift med hertig Peter II av Bretagne. Hon är saligförklarad inom katolska kyrkan.

Som dotter till vicegreven Ludvig av Amboise och vicegrevinnan Louise-Marie av Rieux, växte hon upp vid det bretonska hovet. 

Hon trolovades med den bretonska hertigens andre son vid tre års ålder 1430 och gifte sig vid femton års ålder 1442 med hertig Peter II. Maken efterträdde sin bror som hertig 1450, och Franciska deltog i regeringsarbetet. 

Efter makens död 1457 kom hon i konflikt med Ludvig XI, som ville gifta sig med henne. Hon grundade karmelitordens första kloster i Frankrike år 1463, och blev nunna 1468.

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 1427
Avlidna 1485
Franska hertiginnor
Franska nunnor
Saligförklarade personer
Catherine av Luxembourg-Saint-Pol

Catherine av Luxembourg-Saint-Pol, född 1422, död 1492, var hertiginna av Bretagne, gift med hertig Artur III av Bretagne. Hon var syster till Jacquetta av Luxemburg.

Vigseln ägde rum 1445. Äktenskapet var barnlöst. Efter bröllopet bodde hon i Parthenay fram till att hennes make ärvde makten i Bretagne 1457, vilket gjorde henne till hertiginna av Bretagne. Hennes make avled 1458 efter bara lite över ett år som hertig och efterträddes av sin brorson. Som änka levde hon ett tillbakadraget liv och bosatte sig slutligen i ett kloster i Nantes som hon hade grundat.

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 1400-talet
Avlidna 1492
Franska hertiginnor
Värnpliktskrisen i Kanada 1917

Värnpliktskrisen i Kanada 1917 (engelska: Conscription Crisis of 1917, franska: Crise de la conscription de 1917) var en politisk och militär kris i Kanada under första världskriget. Bakgrunden till krisen var att Kanada dragits in som en stridande part i världskriget automatiskt då Storbritannien deklarerat krig mot Tyskland, men att relativt få fransktalande kanadensare anmält sig frivilligt till militärtjänst. En förklaring till motviljan var att de fransktalande skrevs in i regementen som kommenderades och verkade helt på engelska och där de fransktalande katolska rekryterna befann sig i minoritet bland engelsktalande protestanter. Läget mellan fransk- och engelsktalande var generellt spänt i Kanada efter införande av särskilda språkregler i Ontario några år tidigare, det så kallade Regulation 17, som gav franskan en klart underordnad roll. De tidigare existerande fransktalande förbanden sattes avsiktligt inte upp av Kanadensiska försvarsledningen. Som ett sätt att nå rekryteringsmålet skapades till sist en fransktalande enhet, Royal 22nd Regiment eller Royal 22e Régiment. Generellt fanns ett stöd för ett ingripande i kriget även bland franskspråkiga vilket kom till uttryck i exempelvis ledarsidor i franskspråkiga tidningar även om språkgruppen fortsatte att vara kraftigt underrepresenterade bland de frivilliga.

Allmän värnplikt 
Efter inledande framgångsrik rekrytering av omkring 300 000 kanadensiska frivilliga avtog inskrivningstakten kraftigt när kriget gick i stå och det stod klart att det skulle bli långvarigt. Efter stora förluster för de kanadensiska trupperna i den mycket blodiga brittiskledda offensiven vid Slaget vid Somme fanns stort behov av större inskrivningar. Den kanadensiska regeringen under ledning av premiärminister Robert Borden beslöt därför 1917 att införa allmän värnplikt, något som ledde till våldsamma protester, främst bland fransktalande. Samma år hölls val till det kanadensiska parlamentet där de konservativa och liberala partierna som stöttade värnpliktslagarna fick ett kraftigt stöd i de engelsktalande områdena medan det fransktalande liberala partiet som öppet motsatte sig värnplikten var mycket frangångsrikt i de franskspråkiga delarna av landet. 

När lagen om allmän värnplikt sattes i kraft och inkallandet av soldater inleddes 1918 satte det ny glöd till de fransktalandes separatistiska strävanden. Många i den fransktalande delen av Kanada tyckte inte att de hade någon lojalitet mot vare sig Storbritannien eller Frankrike, utan enbart mot hemprovinsen Quebec. Kravaller bröt ut på gatorna. Motståndet växte kraftigt även bland de engelsktalande. I slutänden skrevs endast 125 000 man in under de nya värnpliktsreglerna och bara 25 000 man hann sändas till fronten innan kriget tog slut och grunden för oron lade sig. Motsättningarna mellan språkgrupperna och den ökade nationalismen i Quebec kvarstod dock efter kriget på många sätt.

Vidare läsning 
 

1917 i Kanada
Första världskriget
Kanadas militärhistoria
Värnplikt
Politikåret 1917
Krigsåret 1917
Margareta av Bretagne

Margareta av Bretagne, född 1443, död 1469, var en hertiginna av Bretagne, gift 1455 med hertig Frans II av Bretagne. Hon var dotter till hertig Frans I av Bretagne och Isabella av Skottland. Vid hennes fars död efterträddes han av sin bror Peter II av Bretagne i stället för sin dotter, eftersom Bretagne sedan det bretonska tronföljdskriget endast erkände kvinnliga tronarvingar sedan alla manliga avlidit. Hennes farbror Peter II var barnlös, och arrangerade ett äktenskap mellan Margareta och hennes kusin, Bretagnes tronarvinge Frans.

Källor 
 

Kvinnor
Födda 1443
Avlidna 1469
Franska hertiginnor
Margareta av Foix

Margareta av Foix, född 1453, död 15 maj 1486 i Nantes, var en hertiginna av Bretagne, gift med hertig Frans II av Bretagne. 

Hon var dotter till drottning Eleonora av Navarra och greve Gaston IV av Foix. Hon gifte sig med Frans II av Bretagne, i hans andra äktenskap, 27 juni 1474 i Clisson. 

Barn:

 Anna av Bretagne
 Isabella av Bretagne

Källor 
 

Kvinnor
Födda 1453
Avlidna 1486
Franska hertiginnor
Liverpool FC 2006/2007

Liverpool FC deltog säsongen 2006/2007 i Premier League, UEFA Champions League, FA-cupen, Engelska ligacupen och Community Shield.

Trupp

Målvakter
  Pepe Reina
  Jerzy Dudek
  Daniele Padelli

Backar
  Daniel Agger
  Álvaro Arbeloa
  Fábio Aurélio
  Jamie Carragher
  Steve Finnan
  Sami Hyypiä
  Gabriel Paletta
  John Arne Riise

Mittfältare
  Xabi Alonso
  Luis García
  Steven Gerrard
  Mark González
  Harry Kewell
  Javier Mascherano
  Jermaine Pennant
  Mohamed Sissoko
  Boudewijn Zenden

Anfallare
  Craig Bellamy
  Peter Crouch
  Robbie Fowler
  Dirk Kuyt

Premier League

Matcher

Champions League

Kvalomgång

Gruppspel

Åttondelsfinaler

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

2006/2007
Liverpool
Tell Me

Tell Me är en låt av det brittiska rockbandet The Rolling Stones som släpptes på gruppens debutalbum The Rolling Stones (England's Newest Hitmakers) från 1964. "Tell Me" släpptes även som singel i USA samma år och var den första låt som Stones släppte som var skriven av de berömda bandmedlemmarna Mick Jagger och Keith Richards.

Musiksinglar 1964
The Rolling Stones
Låtar av Rolling Stones
Johanna av Savojen

Johanna av Savojen, född 1310, död 1344, var en hertiginna av Bretagne, gift 1329 med hertig Johan III av Bretagne. Hon var dotter till greve Edvard av Savojen och Blanka av Burgund. 

Johanna var tronpretendent i Savojen 1329–1339. Hon var i egenskap av faderns enda barn hans arvinge, men Savojen hade aldrig haft en kvinnlig regent, och vid faderns död erövrades tronen av hennes farbror. Konflikten bilades 1339, då Johanna lade ned sitt anspråk i utbyte mot ett underhåll. Hon dog barnlös, vilket ledde till det Bretonska tronföljdskriget.

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 1310
Avlidna 1344
Franska hertiginnor
Tronpretendenter
Johanna av Flandern

Johanna av Flandern, född 1295, död i september 1374, även känd som grevinnan Jeanne, Jehanne de Montfort och Jeanne la Flamme, var en hertiginna av Bretagne genom sitt äktenskap med hertig Johan IV. Hon var dotter till Flanderns tronföljare greve Ludvig I av Nevers och vasallgrevinnan Johanna I av Rethel. Hon är berömd för sin roll i det bretonska tronföljdskriget, där hon var ledare för en av de två fraktionerna 1341-43 och 1345-47.

Biografi
Johanna gifte sig med Johan av Montfort, halvbror till hertig Johan III av Bretagne, i mars 1329. År 1341 avled Johan III, och hans brorsdotter Johanna av Penthièvre och dennas make Karl av Blois efterträdde honom på tronen i Bretagne. Hennes make hävdade sin egen rätt till Bretagnes tron, kallade sig Johan IV och reste till Paris under fri lejd för att tala inför kungen av Frankrike. Kungen var dock en släkting till Karl av Blois och lät fängsla Johan. 

Johanna av Flandern utropade då sin son Johan till Bretagnes tronarvinge och tog ledarskapet för makens sida i det följande bretonska inbördeskriget. Hon samlade en armé och erövrade Redon, befäste sig i Hennebont och bad framgångsrikt om stöd från Edvard III av England, som gärna vilje ha Bretagne som allierad i sitt eget anspråk på den franska tronen. När Hennebont belägrades av Karl av Blois 1342 klädde hon sig i rustning och uppmanade stadens kvinnor att "klippa av sig kjolarna och ta sin personliga säkerhet i sina egna händer", varefter hon attackerade fiendelägret i spetsen för trehundra riddare och brände dess tält och proviantlager. Efter detta blev hon känd som Jeanne la Flamme (Flammande Johanna). Hon höll staden tills de engelska förstärkningarna nådde fram, och fick maken frigiven genom fördraget i Malestroit 1343. 

När maken avled mitt under kriget 1345 utropade hon sin son till Johan V av Bretagne och återupptog ledarskapet för huset Montfort. År 1347 lyckades hennes engelska allierade tillfångata Karl av Blois. Hon tvingades dock att retirera till England, där hon insjuknade i psykisk sjukdom. 

Hon tillbringade resten av livet inspärrad på slottet Tickhill Castle i Yorkshire i England.

Eftermäle
Johanna av Flandern blev berömd i bretonska folksägner för sina bedrifter, och föremål för en ballad i Barzaz Breiz. Hon blev känd som en kvinnornas beskyddare, och var möjligen en förebild för Jeanne d'Arc.

Källor

Noter 

Kvinnor
Födda 1295
Avlidna 1374
Franska hertiginnor
Kvinnliga regenter under 1300-talet
Mary av Waltham

Mary av Waltham, född 10 oktober 1344, död i september 1362, var en hertiginna av Bretagne genom sitt äktenskap med hertig Johan V av Bretagne. Hon var en engelsk prinsessa och dotter till kung Edvard III av England och Filippa av Hainault.

Mary presenterades 1348 för sin blivande svärmor och svägerska, Johanna av Flandern, som kommit till England för att be om hjälp att erövra tronen i Bretagne åt sin son. Mary växte upp med den landsflyktige bretonske tronpretendenten Johan, och trolovades med honom 1355. År 1361 vigdes paret och erkändes av engelsmännen som hertig och hertiginna av Bretagne. Mary besökte aldrig Bretagne, och fick inga barn. Några månader efter bröllopet blev Mary letargisk och avled.

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 1344
Avlidna 1362
Franska hertiginnor
Engelska prinsessor
Joan Holland

Joan Holland, född 1350, död 1384, var en hertiginna av Bretagne genom sitt äktenskap med hertig Johan V av Bretagne. Hon var dotter till Thomas Holland och grevinnan Joan av Kent och på moderns sida barnbarnsbarn till kung Edvard I av England.

Biografi 

Joans far var Johan V:s ståthållare i Bretagne 1354, och äktenskapet arrangerades sedan Johans första hustru Mary av Waltham, som också varit medlem av engelska kungahuset, hade dött. Vigseln ägde rum 1366. Joan kallades Englands vackraste kvinna. Året efter bröllopet ska hennes kärlekförhållande med makens vän och anhängare Olivier de Clisson ha lett till en brytning mellan männen och att Clisson övergav Johan och anslöt sig till Frankrike. År 1372 lyckades fransmännen i Joans bagage få tag på en fördrag mellan Bretagne och England där Bretagne förklarade sig vara Englands vasallstat, något som ledde till att Johan tvingades fly till England året därpå. Joan dog barnlös och Johan gifte därför om sig för att kunna avla tronarvingar.

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 1350
Avlidna 1384
Franska hertiginnor
Engelska prinsessor
Leopoldina av Brasilien

Leopoldina av Brasilien (Leopoldina Teresa Francisca Carolina Miguela Gabriela Rafaela Gonzaga), född 13 juli 1847 i Rio de Janeiro, Brasilien, död 7 februari 1871 i Wien, Österrike, var en brasiliansk prinsessa. Hon var dotter till Peter II av Brasilien och Theresa Christina av Bägge Sicilierna och yngre syster till Isabella av Brasilien.

Biografi

Bakgrund och tidiga år 

Leopoldina föddes klockan 06:45 på morgonen den 13 juli 1847 i kejsarpalatset i São Cristóvão som andra dotter till kejsare Peter II av Brasilien och Theresa Christina av Bägge Sicilierna. Hennes farföräldrar var kejsaren Peter I av Brasilien och kejsarinnan Maria Leopoldina av Österrike och hennes morföräldrar var kung Frans I av Bägge Sicilierna och Maria Isabella av Spanien.

Leopoldina var nummer två i den brasilianska tronföljden efter sin syster Isabella under hela sitt liv. Hon undervisades tillsammans med sin syster och fick en hög utbildning. År 1864 beslöts att båda tronarvingarna skulle gifta sig. Deras far kejsaren proklamerade bröllopsplanerna inför senaten utan att nämna de tilltänkta äktenskapspartnernas namn. Därefter fördes två prinsar till Brasilien, och systrarna tilläts välja vilken av dem de ville ha.

Prinsessan likväl som hennes syster Isabella deltog i lektioner sex dagar i veckan, från tidig morgon till sen kväll. De kunde motta besök endast på söndagarna, vid högtider eller andra tillfällen när kejsaren avsatte tid för annat än studier. De bägge prinsessorna studerade ett flertal ämnen, däribland märks portugisisk litteratur, språk som portugisiska, franska, engelska, italienska, tyska, latin och grekiska. Utöver språk läste prinsessorna algebra, geometri, kemi, fysik, botanik, historia, kosmografi, teckning, måleri, piano, filosofi, geografi, politisk ekonomi, retorik, zoologi, mineralogi och geologi.

Bröllop 

Leopoldina gifte sig 15 december 1864 med Ludwig August av Sachsen-Coburg-Gotha i Rio de Janeiro. Paret fick sig tilldelade en egendom strax intill kejsarpalatset som residens, ett palats som kallades Leopoldinapalatset. Leopoldina och hennes make delade sin tid mellan Brasilien och Europa, men återvände alltid till Brasilien vid tiden för Leopoldinas förlossningar. Under hennes sista graviditet 1870 vistades de dock i Europa, där de beslöt att stanna i fortsättningen.

Död 
Hon avled i Wien i tyfoidfeber 23 år gammal 1871.

Utmärkelser 

  Stora korset av Rosenorden
 Mottagare av Maria-Lovisaorden, 6 april 1863

Referenser

Externa länkar

Personer i Brasilien under 1800-talet
Brasilianska prinsessor
Personer från Rio de Janeiro
Födda 1847
Avlidna 1871
Kvinnor
Gaillon

Gaillon är en stad i regionen Normandie i departementet Eure. År  hade Gaillon  invånare.

Staden är främst känd för sitt slott, som är ett av renässansens första verk norr om Alperna och uppfördes av kardinal Georges d'Amboise omkring 1500.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Gaillon

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Eure

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Kommuner i Eure
Orter i Normandie