kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Andreas Buntzen (läkare)

Andreas Buntzen, född 4 mars 1811 i Köpenhamn, död där 26 juli 1880, var en dansk kirurg. Han var dotterson till Édouard du Puy och kusin till Carl Bernhard.

Buntzen tog läkarexamen 1838, och efter att ha studerat i utlandet vann han 1844 i en tävlan om ett lektorat i kirurgi. Under slesvig-holsteinska kriget var han 1849 överläkare på ett lasarett i Odense och 1853 blev han ordinarie professor i kirurgi vid Köpenhamns universitet. Åren 1854–66 var han överkirurg på Frederiks Hospital och lärare i klinisk kirurgi. I en följd av år var han huvudredaktör för "Hospitalstidende", som han stiftade tillsammans med Morten Mortensen Hassing. Han skrev dock inte särskilt mycket i sin tidning; mest känt är hans inlägg, Terapi og patologisk Anatomi (1859), som var riktat mot Carl Emil Fengers försök att införa den nya naturvetenskaplig-skeptiska riktningen i terapin. Buntzens brist på kunskaper och grundlighet märks dock tydligt i hans framställning av kirurgins historia i Danmark under 1700-talet ("Universitetsprogram", 1869).

Källor

Danska kirurger
Danska professorer i medicin
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Danska läkare under 1800-talet
Forskare från Köpenhamn
Födda 1811
Avlidna 1880
Män
Salmonsens
Magnus Horrebow

Magnus Horrebow, född den 21 mars 1763 i Köpenhamn, död där den 28 maj 1796, var en dansk läkare, son till Christian Horrebow, bror till Otto Horrebow. 

Horrebow tog 1791 medicinsk examen och följande år doktorsgraden med en Disputatio anathomiæ physiologiæ pathologiæ de oculo humano ejusqve morbis (1792). 1794 blev han vikarie för Christen Friis Rottbøll och extra ordinarie professor, men de stora förhoppningar, man knöt till honom som vetenskapsman (inom ämnet anatomi) och lärare, brast genom hans tidiga död.

Källor 

 

Danska läkare
Personer i Danmark under 1700-talet
Födda 1763
Avlidna 1796
Personer från Köpenhamn
Män
Tyska bottenleden

Tyska bottenleden var från 2011 till 2014 en tillfällig färjeled på sjön Mälaren inom Trafikverket Färjerederiets verksamhet.

Färjan trafikerade sträckan Tyska botten i Stockholms kommun − Slagsta i Botkyrka kommun. Den var avsedd för dispenstrafik, det vill säga tunga fordon som inte får färdas på Essingeleden utan särskilt tillstånd och inte kunde få tillstånd under tiden för Essingeledens renovering.

Tillfällig färjeled 
Färjeleden var inte en permanent led. Den öppnades för trafik den 15 april 2011, och trafiken hade tillstånd att pågå till och med 2014, då den upphörde. Färjeleden utgjorde en förbifart utanför Stockholms ordinarie vägnät. Leden var avsedd enbart för tung, dispenskrävande trafik, som normalt kunnat få tillstånd att färdas på Essingeleden. Denna hade blivit så sliten att riktigt tung trafik inte längre fick framföras. Färjeleden gjorde att dispenstrafiken inte behövde köra runt Mälaren. Maximalt fyra sådana fordon med följebilar fick plats på färjan och inga andra fordon eller passagerare fick medfölja.

Ledsträckning 
Färjan kunde inte ta den närmaste vägen, strax öster om Lovön, eftersom Drottningholmsbron är för låg. Färjan fick därför runda Kärsön, Fågelön och Kungshatt på vägen mellan Tyska botten och Slagsta. Detta gav en sträcka på cirka 13 kilometer. Nockebybron öppnades när färjan passerade.

Källor 

Allmänna färjeleder i Sverige
Nedlagda färjelinjer
Morten Mortensen Hassing

Morten Mortensen Hassing, även Martinus Hassing, född 27 februari 1813 i Hobro, död 27 februari 1863 i Köpenhamn, var en dansk läkare. 

Hassing blev student 1832, fick Köpenhamns universitets guldmedalj 1836, tog medicinsk-kirurgisk examen 1838. Han tjänstgjorde därefter vid olika sjukhus och blev licentiat 1845 på en avhandling om syfilis, behandlad med kaliumjodid. Han reste därefter utomlands, tog 1848 doktorsgraden (De colica scortorum), blev reservackuschör 1850 och överläkare vid den nyinrättade avdelningen för dermatovenerologi på Almindelig Hospital. Han verkade inom kommissionen til reorganisation af Almindelig Hospital starkt för inrättandet av Kommunehospitalet, och tillhörde även kommissionen vedrørende sundhedspolitiet og sundhedsvedtægterne. Han var den förste, som studerade syfilidologi vetenskapligt i Danmark och var medstiftare av Almindelig dansk Lægeforening.

Källor

Externa länkar

Danska läkare
Personer i Danmark under 1800-talet
Personer från Hobro
Födda 1813
Avlidna 1863
Män
Salmonsens
Futsal-ligan

Futsal-ligan (finska: Futsal-liiga) är den högsta divisionen i futsal för herrar i Finland. Futsal-ligan och division 1 står under Finlands Bollförbund medan de olika bolldistrikten har hand om de lägre serierna. Det finska mästerskapet i futsal avgjordes för första gången 1997, då som en turnering. Futsal-ligan startade i och med säsongen 1998/1999.

Lag säsongen 2017/2018

Futsal-ligans mästare

Externa länkar
 Futsal-liiga

Futsal i Finland
Sportevenemang i Finland
Återkommande sportevenemang med premiär 1998
Puottaure kyrka

Puottaure kyrka är en träkyrka som tillhör Jokkmokks församling i Luleå stift. Kyrkan ligger i det lilla samhället Puottaure i Jokkmokks kommun.

Kyrkobyggnaden
Träkyrkan uppfördes åren 1904-1907 under ledning av byggmästare E G Kristiansson och efter ritningar av arkitekt Gustaf Hermansson.
En allmän upprustning av kyrkan genomfördes år 1954. Kyrkan består av långhus med ett smalare kor i öster och ett smalt torn i väster. Vid långhusets sydöstra hörn finns en sakristia. Väggarna är invändigt och utvändigt klädda med träpanel. Kyrkorummet har ett tredingstak.

Inventarier
Altarprydnaden består av ett högt kors. Dopfunten och predikstolen var även dessa konstruerade av Julius Johan Forsberg.

Referenser
 
 
 

Kyrkobyggnader i Luleå stift
Kyrkobyggnader i Jokkmokks kommun
Kyrkobyggnader invigda 1907
Byggnader ritade av Gustaf Hermansson
1907 i Sverige
Sisters with Voices

Sisters with Voices är en amerikansk, platinasäljande R&B-trio bättre känd som enbart SWV bestående av Cheryl "Coko" Clemons, Tamara "Taj" Johnson-George och Leanne "Lelee" Lyons. Tillsammans härstammar de från New York och grundades som en gospelgrupp år 1990.

Gruppens debutalbum It's About Time släpptes den 27 oktober 1992. Skivan blev en nationell som såväl en internationell succé som nådde topp-tio i USA och Nya Zeeland samt topp-tjugo i Kanada och Storbritannien. Albumet certifierades trippelplatina i USA, mottog elva Billboard Music Awards och sålde över 12,5 miljoner kopior internationellt. It's About Time framhävde en lång rad topp-tio hits. Däribland "I'm So Into You", "Weak", "Right Here/Human Nature" och "Downtown". Efter att ha ådragit sig stor kommersiell status, kom nästa stora R&B-hit våren 1994. "Anything" spelades in som filmmusik till Above the Rim och klättrade till en fjärde plats på USA:s Hot R&B/Hip-Hop Songs. Detta blev gruppens femte topp-tio hit på rad. 

Efter ett års uppehåll släpptes gruppens högt förväntade andra studioalbum New Beginning år 1996. Albumet certifierades återigen platina i USA av RIAA (Recording Industry Association of America). Skivans ledande singel; "You're the One" blev en R&B-etta och andra singeln "Use Your Heart" blev en topp-tio hit. Följande år kom albumuppföljaren Release Some Tension. Skivan sålde mindre än tidigare och certifierades med guldstatus. Den Timbaland-komponerade singeln "Can We" blev en topp-fyrtio singel medan "Someone" nådde en topp-tio position på USA:s R&B-lista. 

År 1998 upplöstes gruppen och sångerskorna började med solo-projekt som nådde minimala framgångar under 00-talet. År 2005 förenades trion igen. 

SWV rankas på en 100:e plats över de "Topp 500 framgångsrikaste artisterna över de 25 gångna åren" och ses som en av de framgångsrikaste 1990-tals grupperna genom tiderna.

Diskografi

Studioalbum

Övriga album
 (Remix-EP)
 (Samlingsalbum)
 (Samlingsalbum)
 (Samlingsalbum)
 (Samlingsalbum)
 (Samlingsalbum)

Referenser 

Amerikanska R&B-grupper
Amerikanska hiphopgrupper
Musikgrupper bildade 1990
Benitoit

Benitoit (BaTi(Si3O9)) är ett blått, genomskinligt mineral, bestående av barium- och titansilikat, som finns i hydrotermiskt förändrad serpentinit. Den bildas i miljöer med låg temperatur och högt tryck som är typiska för subduktionszoner vid konvergenta plattgränser.

Historik
Benitoit upptäcktes 1907 av prospektören James M. Couch i San Benito Mountains ungefär halvvägs mellan San Francisco och Los Angeles. På grund av dess liknande färg trodde Couch ursprungligen att det var safir, en variant av korund. År 1909 skickades ett prov till University of California, Berkeley, där mineralogen Dr. George D. Louderback kom fram till att det var ett tidigare okänt mineral. Korund (safir) har en definierad Mohs hårdhet på 9, medan benitoit är mycket mjukare. Han kallade den benitoit efter dess förekomst nära San Benitoflodens huvudfåra i San Benito County, Kalifornien.

Egenskaper 
Benitoitens hårdhet är 6,5 och densitet 3,65. Mineralet fluorescerar under kortvågigt ultraviolett ljus med ljusblå till blåvit färg. De mer sällan sedda klara till vita benitoitkristallerna fluorescerar rött under långvågigt UV-ljus. Benitoit förekommer endast i små kristaller, sällan över 7 karat, och slipas till prydnadsstenar, som dock är ovanliga då stenarna är sköra och svåra att slipa. Icke-pärlkristaller av benitoit kan ha en mycket sällsynt, sexkantig tvinnad form.

Förekomst 
Benitoit förekommer på ett antal isolerade platser globalt, men ädelstenskvalitetsmaterial har bara hittats i Kalifornien vid Benito Gem Mine där det först upptäcktes. Det har identifierats korrekt i Montana, Arkansas, Japan och Australien även om de bildades under något olika förhållanden och bara växer sig tillräckligt stora för att betraktas som ett tillbehörsmineral. År 1985 utsågs benitoiten till Kaliforniens officiella statspärla.

Samverkande mineraler
Benitoit förekommer vanligtvis med en ovanlig uppsättning mineraler, tillsammans med mineraler som utgör dess värdsten. Ofta förenade mineraler är natrolit, neptunit, joakinit, serpentin och albit. I San Benito-förekomsten finns det i natrolitvener i glaukophanskiffer i en serpentinitkropp. I Japan förekommer mineralet i magnesio-riebeckit-kvarts-flogopit-albit-gropar som skär in i en serpentinitkropp.

Referenser

Noter

Externa länkar

Mineral
Ädelstenar
Christen Friis Rottbøll

Christen Friis Rottbøll, född 3 mars 1727 på Hørbygaard, död 15 juni 1797 i Köpenhamn, var en dansk läkare och botaniker. 

Rottbøll studerade först teologi och tog teologisk ämbetsexamen 1752, men studerade därefter medicin och blev 1754 läkare vid Det Kongelige Vajsenhus, varefter han tog doktorsgraden 1755 (De morbis deuteropathicis seu sympathicis) och utnämndes 1756 till professor designatus i medicin. Åren 1757–61 vistades han utomlands och studerade medicin, kemi och särskilt botanik, varför han vid hemkomsten blev styresman för Köpenhamns universitets botaniska trädgård; dess föreståndare blev han 1770, efter att Georg Christian Oeder hade dragit sig tillbaka. Åren 1762–73 höll han föreläsninger som vikarie för Christian Lodberg Friis, och 1776 ordinarie professor i medicin och 1784 till konferensråd. 

Även om Rottbøll tillhörde den äldre skolan var han på vissa områden långt före sin tid. Detta gäller således hans verksamhet vid den 1755 i Köpenhamn inrättade koppympmningsanstalten, där han reformerade hela den tekniska sidan, avskaffade för- och efterkuren och tilrådde en metodisk försvagning av koppegiften, vilken kunde ske vid dess passage genom organismen. Han hävdar, att denna försvagning äger rum i blodet eller i serum, att febernivån står i förhållande till det inympade ämnets gifthalt, och att immunitet kan inträda utan större allmänsymtom, uppfattningar som erkändes först i den bakteriologiska tidsåldern. Dessa tankar nedlade Rottbøll i Forsøg til en ny Grund-Lære om Koppernes Indpodning (1765), upptagen i skrifter, utgivna av det "Kjøbenhavnske selskab af lærdoms elskere". 

Trots att Rottbølls verksamhet som docent knappast var framstående, var han dock en på många områden mycket kunnig man (inom fysik och matematik), och som botaniker – han var lärjunge till Carl von Linné – nådde han det udmærkede; flera av hans litterära arbeten är artbeskrivningar (halvgräsen). Linnés son uppkallade ett grässläkte efter honom (Rotboellia).

Källor

Danska botaniker
Danska professorer i medicin
Alumner från Köpenhamns universitet
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Botaniker under 1700-talet
Danska läkare under 1700-talet
Personer från Region Själland
Födda 1727
Avlidna 1797
Män
Salmonsens
Maltas kommuner

Maltas kommuner (engelska: local councils eller localities, maltesiska: Il-Kunsilli Lokali) är 68 stycken, efter en indelning som gjordes 1993.  Malta är även indelat i sex regioner som sedan en lagändring 2019 har regional councils/kunsilli Reġjonali (regionråd).

Lista över Maltas kommuner

Källor

Externa länkar 
Local Government Divisions webbplats

Maltas geografi
Kommuner efter land
Sjota Kasjia

Sjota Kasjia (georgiska: შოთა კაშია) född 22 oktober 1984 i Tbilisi, är en georgisk fotbollsspelare (högerback), som för närvarande spelar för Dinamo Tbilisi. Han har spelat för Tbilisiklubben sedan år 2003. Kasjia är bror till Vitesse-spelaren Guram Kasjia.

Källor 
Profil och statistik på transfermarkt.co.uk 

Födda 1984
Georgiska fotbollsspelare
Män
Levande personer
Spelare i Dinamo Tbilisi
Idrottare från Tbilisi
Spelare i georgiska högstadivisionen i fotboll
Giorgi Rechviasjvili

Giorgi Rechviasjvili (georgiska: ) född 22 februari 1988 i Rustavi i Sovjetunionen, är en georgisk fotbollsspelare som spelar för Sjukura Kobuleti.

Han har tidigare spelat för bland annat för Lokomotivi Tbilisi och Tjichura Satjchere.

Referenser 

Giorgi Rechviasjvili på transfermarkt.com

Georgiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Metalurgi Rustavi
Spelare i Dinamo Tbilisi
Spelare i Tjichura Satjchere
Spelare i Boluspor
Spelare i Lokomotivi Tbilisi
Spelare i FC Saburtalo Tbilisi
Spelare i Levadiakos FC
Spelare i FK Ventspils
Spelare i TFF 1. Lig
Spelare i Grekiska superligan
Födda 1988
Levande personer
Män
Spelare i georgiska högstadivisionen i fotboll
Levan Kakubava

Levan Kakubava (georgiska: ) född 15 oktober 1990 i Tbilisi, är en georgisk fotbollsspelare som spelar för Saburtalo.

Karriär
Sommaren 2016 skrev han på för Tjichura Satjchere.

Källor 

Profil och statistik på transfermarkt.co.uk

Referenser 

Spelare i Dinamo Tbilisi
Spelare i Metalurgi Rustavi
Spelare i FK Spartaki Tschinvali
Spelare i AC Omonia
Spelare i FK Samtredia
Spelare i FC Saburtalo Tbilisi
Födda 1990
Levande personer
Män
Idrottare från Tbilisi
Spelare i georgiska högstadivisionen i fotboll
Georgiska landslagsspelare i fotboll
Håkan Åhlund

Lars Håkan Åhlund, född 16 augusti 1967 i Örebro Olaus Petri församling, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare som tidigare har spelat för bland annat Örebro IK och Malmö IF. Från säsongen 2018/2019 var Håkan Åhlund huvudtränare i IK Oskarshamn, men det uppdraget upphörde i januari 2020. I mars 2020 blev Åhlund klar som ny huvudtränare för AIK.

Klubbar (som spelare)
  Örebro IK (1983/1984–1987/1988)
   Malmö IF (1988/1989–1996/1997)
   JYP (1997/1998)
  Ilves (1997/1998)
  Augsburger Panther (1998/1999–2000/2001)
  Revier Löwen Oberhausen (2000/2001)
  Timrå IK (2001/2002)
  Storhamar Dragons (2002/2003–2003/2004)
  Malmö Redhawks (2003/2004)
  Örebro HK (2004/2005–2005/2006)
  Nora Hockey (2006/2007)

Klubbar (som tränare)
  IFK Kumla IK (2006/2007–2012/2013)
  Örebro HK (2013/2014–2014/2015)
  IK Pantern (2016/2017-2017/2018)
  IK Oskarshamn (2018/2019-2019/2020)
  AIK Ishockey (2020/2021-)

Meriter
 SM-guld 1991/1992 och 1993/1994 med Malmö IF.
 FM-silver 1997-1998 med Ilves

Anmärkningar

Referenser

Noter

Födda 1967
Män
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Örebro IK
Spelare i Malmö Redhawks
Spelare i JYP
Spelare i Storhamar Dragons
Ishockeyspelare i Timrå IK
Ishockeyspelare i Örebro HK
Levande personer
Idrottare från Örebro
Ishockeytränare i Örebro HK
Tränare i AIK Ishockey
Spelare valda i NHL Entry Draft 1985
Buġibba

Buġibba är en stad på Maltas nordkust, belägen i kommunen St. Paul's Bay sexton kilometer från huvudstaden Valletta.

Bugibba är sammanvuxen med städerna St. Paul's Bay och Qawra, de tre städerna uppfattas närmast som stadsdelar för en besökare.

Bugibba är en av Maltas större badorter, med mestadels stenstränder. Här finns många restauranger, pubar och hotell och en strandpromenad som går längs hela staden.

Externa länkar 

Orter i Malta
Qawra

Qawra är en stad på Maltas nordkust, belägen i kommunen St. Paul's Bay sexton kilometer från huvudstaden Valletta.

Qawra är sammanvuxen med städerna St. Paul's Bay och Buġibba, de tre städerna uppfattas närmast som stadsdelar för en besökare.

Qawra är en badort, med mestadels stenstränder. Sommartid är medeltemperaturen över 30 grader, ibland uppgår temperaturen till omkring 40 grader. Här finns många restauranger, pubar och hotell och en strandpromenad som går längs hela staden.

Sevärdheter 
I Qawra finns ett större monument till John F. Kennedys ära. Runt monumentet finns en park med restaurang och promenadstigar, parken är populär för picknickutflykter.

Vid strandpromenaden finns ett mindre stenålderstempel och andra arkeologiska lämningar i Dolmen-utgrävningarna. Runt fyndplatsen finns New Dolmen Hotel, för att se templet måste man passera hotellobbyn.

Qawratornet vid kusten i stadens nordöstra del är ett av de många torn som Malteserorden uppförde, idag finns en restaurang i tornet. 

Orter i Malta
Nationella revolutionära armén

Nationella revolutionära armén (NRA) (traditionell kinesiska: 國民革命軍; förenklad kinesiska: 国民革命军; pinyin: Guómín Gémìng Jūn; Wade–Giles: Kuo-min Ke-ming Chün), före 1928 förkortat 革命軍 eller Revolutionära armén och 1928-1947 som 國軍 eller Nationella armén, var den militära grenen av Kuomintang (KMT) från 1925 till 1947, samt Republiken Kinas nationella armé under KMT-periodens partistyre med början 1928.

Armén organiserades ursprungligen med sovjetiskt stöd som ett sätt för KMT att ena Kina mot krigsherrar. Armén deltog i stora sammandrabbningar i Nordexpeditionen mot kinesiska krigsherrar i Beiyangarmén, i andra sino-japanska kriget mot den kejserliga japanska armén och i det kinesiska inbördeskriget mot folkets befrielsearmé.

Under andra sino-japanska kriget var Kinas kommunistiska partis väpnade styrkor symboliskt införlivade i den nationella revolutionära armén (samtidigt som man behöll separata kommandon), men bröt sig loss för att bilda Folkets befrielsearmé kort efter krigsslutet. Med utfärdandet av Republiken Kinas konstitution 1947 och det formella slutet på KMT:s partistyre, omdöptes nationella revolutionära armén till Republiken Kinas nationella militär (中華民國國軍), där huvuddelen av dess styrkor utgör Republiken Kinas armé, som retirerat till Taiwan 1949.

Galleri

Externa länkar

Kinas militärhistoria
WP:Projekt Kina
Grindstugan, Drottningholm

Grindstugan (även Bomstugan) är en tidigare grindstuga på Drottningholms slottsområde, Lovön, Stockholms län. Stugan, som ligger vid lindalléns västra ände, uppfördes 1846–1847 efter ritningar av arkitekt Per Axel Nyström eller möjligtvis av Fredrik Wilhelm Scholander. Grindstugan ingår sedan 1991 i Unescos världsarv. Byggnaden är ett statligt byggnadsminne som ägs och förvaltas av Statens fastighetsverk. Huset hyrs  numera ut som sommarbostad.

Fram till 1900-talets början kunde Drottningholms slottsområde nås via två tillfartsvägar, dels från nuvarande Ekerövägen och dels via barockparkens norra lindallé. Entrén via lindallén var spärrad av två bommar, en vid Slottsstallet i öst och en vid lindalléns västra slut, inte långt från Cantongatan, därför kallades den senare även Cantonbommen. Här uppfördes 1846–1847 ett litet boningshus för bomvakten. Som arkitekt figurerar dåvarande slottsarkitekten Per Axel Nyström, enligt andra uppgifter var det Fredrik Wilhelm Scholander som ritade huset. 

Arkitekten gav huset, som innehåller ett rum och kök, ett dekorativt yttre med in- och utvändigt bröstningspanel, diagonalställda fönsterspröjsar, dekorationsmålad takfot och en krenelerad skorstenstopp som påminner om ett litet försvarstorn. Den utskjutande entrédelen gav bomvakten möjlighet till uppsikt över vägen. Stugan restaurerades på 1990-talet, då fick exteriören sitt ursprungliga utseende tillbaka. Fasaden med snickerierna ommålades i september 2011.

Referenser 
 Informationstavla på platsen uppsatt av Statens fastighetsverk
 Statens fastighetsverk om Grindstugan

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Ekerö kommun
Drottningholm
Christian Lodberg Friis

Christian Lodberg Friis, född 3 augusti 1699 i Visby socken på södra Jylland, död 22 februari 1773, var en dansk läkare.

Friis, som var prästson, blev mycket tidigt faderlös och kom med modern till Odense, där han gick i latinskola. Senare undervisades han i Köpenhamn, blev 1716 student vid Köpenhamns universitet och studerade medicin, intill han 1722 inledde en utlandsresa, under vilken han först besökte nordtyska universitet (Helmstedt, Halle an der Saale, Jena och Wittenberg) och därefter en längre tid studerade i Leiden. Han besökte därefter brittiska universitet och återvände sedan över Holland till Danmark 1724.

År 1725 promoverades Friis i Köpenhamn, varefter han praktiserade där och 1734 utnämndes till läkare vid Waisenhuset och stadsfysikus. År 1739 tävlade han om den vid Johannes de Buchwalds död lediga medicinska professuren. Han vann inte, men blev i stället e.o. professor. Efter att ha deltagit i vården av Kristian VI under dennes sista tid blev Friis 1746 professor medicinæ designatus och då Georg Detharding dog 1747, upptogs han i den medicinska fakulteten. 

Medan Friis var en mycket anlitad och ansedd praktiserande läkare, har han ett dåligt rykte som lärare och var både försumlig och oduglig. Inte heller som forskare hade han några som helst förtjänster, trots att han 1750 som professor blev ledamot av Videnskabernes Selskab. Åren 1755–56 var han universitetets rektor, 1761 blev han justitsråd, 1769 etatsråd. Vid Balthazar Johannes de Buchwalds död 1763 blev han dekanus i fakulteten och i Collegium medicum, men lät från 1764 undervisning vid universitetet skötas  av Christen Friis Rottbøll som vikarie.

Källor

Danska läkare
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Födda 1699
Avlidna 1773
Män
David Horowitz Freedom Center

David Horowitz Freedom Center (DHFC, alternativt Horowitz), grundad 1988 som Center for the Study of Popular Culture, beskriver sig som en konservativ stiftelse, och bedöms av Southern Poverty Law Center vara en högerextrem amerikansk organisation som främjar islamofobiska föreställningar. Grundat av den politiska aktivisten David Horowitz och hans medarbetare Peter Collier. Grundandet skedde med finansiering från bland annat Olin Foundation, Bradley Foundation och Sarah Scaife Foundation.

Stiftelsen arrangerar årligen politiska möten och konferenser. Talare under perioden 2008 till 2011 har bland annat varit Michael Steele, Mike Pence, Tim Pawlenty, Newt Gingrich, Michele Bachmann, Geert Wilders, Glenn Beck och Herman Cain.

Parallellt med Southern Poverty Law Center's webbplats Hatewatch bedömning av DHFC som en högerextrem organisation presenterade Center for American Progress 2011 rapporten "Fear Incorporated: the Roots of the Islamophobia Network in the United States" som beskriver DHFC som en framträdande opinionsbildare vad gäller demoniseringen av Islam och att sprida påståendet och rädslan för ett islamistiskt övertagande av det västerländska samhället. Stiftelsen Horowitz svarade kritiken med att hävda att Center for American Progress hade förenat sig med det Muslimska brödraskapet.

Se även 
 Akademisk frihet
 Jihad Watch

Referenser 

Organisationer bildade 1988
Stiftelser i USA
Amerikanska tankesmedjor
Konservatism i USA
Högerextremism i USA