kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lars Beckman

Lars Erik Peter Beckman, född 19 september 1967 i Överluleå församling, Norrbottens län, är en svensk politiker (moderat), som var ordinarie riksdagsledamot 2010–2014 och ånyo sedan 2017, invald för Gävleborgs läns valkrets.

Som nytillträdd riksdagsledamot blev Beckman suppleant i skatteutskottet och miljö- och jordbruksutskottet.

Inför riksdagsvalet 2014 gjorde Beckman sig känd som en av fyra riksdagskandidater för Moderaterna som vill införa ett förbud mot tiggeri. Beckman blev inte återvald då Moderaterna tappade ett av sina tre mandat i Gävleborgs läns valkrets. Han återinträdde som riksdagsledamot i februari 2017 efter att Margareta B. Kjellin avlidit.

Beckman har gjort sig känd som mycket aktiv på X (tidigare Twitter).

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Moderaterna
Svenska politiker under 2000-talet
Födda 1967
Levande personer
Män
Personer från Boden
Edmund Kerchever Chambers

Edmund Kerchever Chambers, född 1866 och död 1954, var en brittisk litteraturforskare.

Chambers var kännare av den medeltida och elisabethanska teatern, vars historia han behandlat i arbetena The mediæval stage (1903), The Tudor revels (1906) och The Elizabethan stage (1923). Chambers har även utgett en Shakespeareupplaga och en upplaga av äldre engelska skalder.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.

Noter 

Brittiska historiker
Födda 1866
Avlidna 1954
Män
Alumner från Corpus Christi College, Oxford
Patrick Reslow

Bert Patrick Reslow, tidigare Jönsson, född 28 maj 1970 i Slottsstadens församling i Malmöhus län, är en svensk politiker (sverigedemokrat, tidigare moderat). Han är ordinarie riksdagsledamot sedan 2010, invald för Sverigedemokraterna för Värmlands läns valkrets sedan 2018 (dessförinnan invald för Moderaterna för Malmö kommuns valkrets 2010–2018).

Biografi 
Reslow studerade vid Lunds universitet åren 1990–1998. Han avlade där juristexamen samt blev politices magister i statsvetenskap.

Riksdagsledamot 
Reslow är riksdagsledamot sedan valet 2010. I riksdagen är han ledamot i utbildningsutskottet sedan 2018. Reslow var ledamot i justitieutskottet 2010–2014 och konstitutionsutskottet 2014–2017. Han är eller har varit suppleant i bland annat EU-nämnden, justitieutskottet, konstitutionsutskottet och utbildningsutskottet.

Reslow lämnade Moderaterna den 17 maj 2017 och började istället representera Sverigedemokraterna i riksdagen. Som anledning till beslutet pekade Reslow bland annat på "... den havererade migrationspolitiken, Decemberöverenskommelsen och att oppositionen inte har använt sig av den riksdagsmajoritet som finns för flera frågor" enligt Svenska Dagbladet.

I Aftonbladets reportageserie Maktens kvitton ifrågasattes hans ersättningar för reseutlägg, varefter en förundersökning inleddes. Åklagaren beslutade i november 2019 att inte väcka åtal mot Reslow.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Moderaterna
Ledamöter av Sveriges riksdag för Sverigedemokraterna
Tidigare svenska moderater
Svenska jurister
Svenska politiker under 2000-talet
Alumner från Lunds universitet
Politiker från Malmö
Jurister från Malmö
Födda 1970
Levande personer
Män
Heraldiska samfundet

Heraldiska samfundet (HS) var en svensk ideell förening vars verksamhet huvudsakligen bestod av att anordna föredrag kring heraldik och närliggande historiska hjälpvetenskaper. 2022 slogs samfundet samman med Svenska Heraldiska Föreningen.

Heraldiska samfundet bildades ursprungligen 1941 av dåvarande riksheraldikern Harald Fleetwood tillsammans med konstnären Einar Kedja. Samfundet återupplivades 1992 och har formellt sitt säte i Stockholm. Tanken är att detta ska vara en heraldisk akademi, med inval av ledamöter. Samfundet utgav 1995–1998 tidskriften Sköldebrevet. Från 2000 erhöll medlemmarna Vapenbilden, som utges av Svenska Heraldiska Föreningen i samarbete med samfundet.

Föreningens heraldiska vapen blasoneras: sköld: i guld ett blått lejon hållande en röd sköld belagd med tre sköldar av silver, ställda två över en, hjälmtäcke: blått fodrat med guld, hjälmprydnad: ett uppstigande blått lejon hållande en röd sköld belagd med tre sköldar av silver, ställda två över en.

Ordförande
 Bengt Olof Nilsson, 1992–1997
 Per Nordenvall, 1997–2014
 Göran Mörner 2014-2022

Referenser 

Organisationer bildade 1992
Organisationer upplösta 2022
Heraldiska organisationer
Jacques Champion de Chambonnières

Jacques Champion de Chambonnières, född omkring 1602, död 1672, var en fransk tonsättare, organist och cembalist.

Chambonnières skrev en rad betydande kompositioner för cembalo, utgivna 1620. Flera av tidens berömda cembalister var hans lärjungar.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.

Franska organister
Franska kompositörer
Födda 1600-talet
Avlidna 1672
Män
Franska musiker under 1600-talet
Stefan Caplan

Jack Stefan Caplan, född 16 mars 1965 i Mölndal, är en svensk politiker (moderat) som var riksdagsledamot 2010–2014. Han var invald i riksdagen för Västra Götalands läns västra valkrets. Han kandiderade inte för omval 2014. Caplan är bosatt i Mölndal.

Som nytillträdd riksdagsledamot blev Caplan suppleant i försvarsutskottet.

Utmärkelser
   Hemvärnets silvermedalj (HvSM), 10 oktober 2014

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Moderaterna
Svenska politiker under 2000-talet
Födda 1965
Levande personer
Män
Martina Dike

Martina Dike, född 1 december 1970 i Ängelholm, är en svensk operasångare (mezzosopran). Hon är internationellt etablerad i det dramatiska facket. I roller som Brangäne i Tristan och Isolde, Fricka i Rhenguldet och Valkyrian, huvudrollen i Carmen och Eboli i Verdis Don Carlos, alla framförda på Kungliga Operan, har hon visat på dramatisk nerv i både röst och scenisk tolkning. 

Dike är utbildad vid Kungliga Musikhögskolan och Operahögskolan i Stockholm. Hon debuterade 1997 som Carmen på Folkoperan och var under säsongen 2009/2010 aktuell bland annat som Fricka både på Kungliga Operan i Stockholm och i Frankfurtoperans nya produktion av Wagners Ring. Hon framträdde även som Brangäne i Nantes/Angers och vid Bayreuthfestspelen mellan 2006 och 2010, bland annat som Waltraute i Valkyrian, Andra Nornan i Ragnarök och som Fricka i Valkyrian vid ett uppmärksammat inhopp 2008. Dike debuterade under 2009 vid Opéra de Dijon som Brangäne i Tristan och Isolde. Hösten 2010 gjorde hon åter Fricka i Valkyrian på Oper Frankfurt. Under 2011 gjorde hon bland annat Waltraute i Wagners Ragnarök på Värmlandsoperan och mezzopartiet i Faust fördömelse av Berlioz med Göteborgs symfoniker samt rollen som Hervor/Hervardur (på Malmöoperan) i Stenhammars opera Tirfing, en roll för vilken hon blev nominerad till Tidskriften Operas Operapris. Säsongen 2015–16 debuterade Dike som Klytämnestra i Strauss Elektra, mrs Sedley i Brittens opera Peter Grimes och som Gertrud i Hans och Greta. I januari 2017 debuterade Dike med stor framgång som Ortrud i Lohengrin på Greek national Opera i Aten. I maj år 2019 återupprepade hon succén i rollen som Ortrud på Staatstheater Nürnberg.

På operascener, både i Sverige och internationellt, såsom Aix-en Provence, Brysseloperan, Frankfurtoperan, Bayreuther Festspiele, De Vlaamse Opera i Antwerpen, Deutsche Oper am Rhein, Opera Nantes/Angers, Opera Dijon, Aalto Theater Essen, Oper Dortmund, Greek national Opera och operan i Riga har hon sjungit under dirigenter som René Jacobs, Myung-Whun Chung, Paolo Carignani, Christian Thielemann, Kent Nagano, Peter Schneider, Stefan Soltesz, Dimitri Jurowski och Manfred Honeck.

Vid sidan om sina operaengagemang har hon kontinuerligt framträtt på konsertscenen med bland annat Milanos symfoniorkester och konserthuset i Montréal i verk som Beethovens 9:a, Verdis Requiem, Mozarts Requiem, Bachs Juloratoriet, Bernsteins Jeremiah och Stravinskijs Oedipus Rex. Cd-inspelningar: 
Wagner, Nibelungens ring. Bayreuther Festspiele 2008. Dir. Christian Thielemann. Publ. 2009. Opus Arte OACD9000B. 14 cd. www.naxosdirect.se. Läst 13 januari 2013.
Wagner, Operakörer. Övriga solister: Hillevi Martinpelto, Magnus Kyhle. Kungliga hovkapellet. Dirigent Leif Segerstam. Naxos 8.557326-27 S. Svensk mediedatabas. Nibelungens Ring, Fricka, Frankfurtoperan, tillgängligt på cd och dvd. Dirigent Sebastian Weigele.

Externa länkar 
 Martina Dike, Bayreuthfestspelen 
 Martina Dike, Naxos, läst 28 mars 2011.
 Martina Dike – mezzosopran, Eliasson Artists, läst 28 mars 2011.

Födda 1970
Levande personer
Svenska operasångare under 2000-talet
Svenska mezzosopraner
Kvinnor
Personer från Ängelholm
Orup 5 - Jag vände mig om men det var ingen där

Orup 5<ref>Orup 5 på www.orup.se. Läst den 8 november 2010.</ref> eller Jag vände mig om, men det var ingen där'' är ett studioalbum från 1993 av den svenske popartisten Orup.

Låtlista 
Alla låtar med text och musik av Orup.
 "Jag är tillbaka" - 3:41
 "Vid min faders grav" - 4:54
 "65 & 72" - 4:22
 "Då kommer jag hem till dej" - 4:53
 "För ung" - 3:13
 "Som isarna (när det blir vår)" - 5:07
 "Hej gamle vän" - 3:51
 "Det känns som vi setts" - 4:29
 "Alla bilar tuta" - 3:25
 "Senast på söndag" - 2:25

Listplaceringar

Medverkande
Orup, sång, gitarr
Sten Booberg - gitarr
Jan Oldaeus - gitarr
Sven Lindvall - bas
Mats Persson - trummor
Niklas Medin - orgel, piano

Externa länkar 
 Information på Svensk mediedatabas

Referenser

Fotnoter 

Album av Orup
Musikalbum 1993
Svenskspråkiga musikalbum
Stockholm & andra ställen

Stockholm & andra ställen är ett studioalbum från 1992 av den svenske artisten Orup.<ref>Stockholm & andra ställen på www.orup.se. Läst den 8 november 2010.</ref>

 Låtlista 
 "Magaluf"
 "Nån annan kommer följa dej hem"
 "Stockholm"
 "Uppringd och andfådd"
 "Där ingen man vart förut"
 "(Om du flyttar till) Gbg"
 "Du ska bli kvitt denne man"
 "Drick inte när du är ledsen"
 "Linda sa"
 "Det är inte nyttigt för en man att leva ensam "

Medverkande
Thomas "Orup" Eriksson - Sång, gitarr, bas, klaviatur, slagverk, trumprogrammering, låtskrivare, producent
Mattias Torell - Gitarr
 Johan Lindman - Gitarr
Kalle Landqvist - Bas
 Magnus Frykberg - Trumprogrammering, slagverk
 David Wilczewski - Tenorsax
 Nils Landgren- Trombon
 Hans Dyvik - Trumpet
 Christina Huss- Harpa
 Åke Sundqvist - Slagverk
 Henrik Jansson - Klaviatur, orkesterarrangemang
 Pål Svenre - Klaviatur
 Camilla Henemark - "Den lede kvinnan"
 Margareta & Mija Folkesson - Kör, körarrangemang
 Mauro Scocco, Kör, gitarr, sång-producent
Lennart Östlund - Inspelningstekniker, trumprogrammering, klaviatur, slagverk, med-producent

Listplaceringar

 Referenser 

 Externa länkar 
 Stockholm & andra ställen'' på Svensk mediedatabas

Album av Orup
Musikalbum 1992
Svenskspråkiga musikalbum
Teddy (musikalbum)

Teddy är ett studioalbum från 1998 av den svenske popartisten Orup.<ref>Teddy på www.orup.se. Läst den 8 november 2010.</ref>

 Låtlista 
 "Teddy"
 "Trummor och gitarr""
 "Om jag inte får dig"
 "Du kom, du såg, du segrade"
 "Låt mig äga dig"
 "Romeo & Julia"
 "Vad ser nån som du hos en sån som jag?"
 "Inte komma tillbaks"
 "Jag kan förstå"
 "Jag kommer över dig"

Medverkande
Orup - sång, klaviatur, gitarr, bas
Ulf Lindström - klaviatur, gitarr, bas, programmering
Johan Ekhé - klaviatur, flygel, bas, programmering
 Britta Bergström, Henrik Rongedal - körsång
 Stockholms nya kammarorkester - stråkar
 Goran Kajfeš - trumpet
 Per "Ruskträsk" Johansson - saxofon
Lars Halapi, Mattias Torell, Janne Lundqvist - gitarr
Niklas Gabrielsson - trummor, slagverk

Listplaceringar

 Externa länkar 
 Teddy'' på Svensk mediedatabas

Referenser

Fotnoter 

Album av Orup
Musikalbum 1998
Svenskspråkiga musikalbum
Elva hjärtan

Elva hjärtan är ett studioalbum från 2000 av den svenska popartisten Orup.<ref>Elva hjärtan på www.orup.se. Läst den 8 november 2010.</ref>

 Låtlista 
Alla låtar med text och musik av Orup.
 "I dina händer"
 "Unga hjärtan"
 "Ny radio"
 "Moderna män"
 "Posten informerar"
 "Hur en man skall tas"
 "Feber"
 "Vackert väder"
 "Om vi börjar om igen"
 "Vi ses ett annat liv"
 "Jorden snurrar runt ändå"

Medverkande
Orup - sång, kör
 Figge - produktion, arrangemang, programmering, kör
 Greta Folkesson - kör
Johan Lindman - gitarr
Mats Persson - slagverk
 Claes Boström - analog synt
 Annika Ramström - munspel
 Jan Robertsson - trumprogrammering
 Frank Rönningen - orgel, elpiano
 Christer Karlsson - elpiano

 Externa länkar 
 Elva hjärtan'' på Svensk mediedatabas

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter 

Album av Orup
Album utgivna på Sony Music
Musikalbum 2000
Svenskspråkiga musikalbum
Min arm omkring din hals

Min arm omkring din hals är en sång inspelad av Zemya Hamilton, och utgiven på singel 1989. Texten skrevs av Orup. Musiken komponerades av Orup och Anders Glenmark. Den låg även på filmmusikalbumet för filmen 1939 från samma år. Melodin låg på Svensktoppen i 14 veckor under perioden 15 april 1990, med andraplats som högsta placering där.

Andra inspelningar
1990 spelades den även in av Vikingarna på albumet Kramgoa låtar 18. och av Per Lindgrens på albumet Min arm omkring din hals.

Orup släppte 1996 låten själv på singel, men då under titeln "Din arm omkring min hals". 

2003 spelades den även in av Lisa Norlin på albumet Min starka längtan.

Listplaceringar

Referenser 

Låtar av Orup
Låtar av Anders Glenmark
Musiksinglar 1989
Musiksinglar 1996
Svensktoppsmelodier 1990
Svenskspråkiga sånger
Batten

Batten kan syfta på:

 Batten (krater) – nedslagskrater på planeten Venus
 3931 Batten – asteroid i huvudbältet
 Jean Batten – nyzeeländsk flygare
 Shawn Batten – amerikansk skådespelerska
Åsa Bengtsson

Åsa Bengtsson kan åsyfta

 Åsa Bengtsson (konstnär) (född 1938), textilkonstnär
 Åsa Maria Bengtsson (född 1956), konstnär
 Åsa von Schoultz, tidigare Åsa Bengtsson (född 1973), professor
Bernardini

Bernardini kan syfta på:

 Bernardini (häst) – ett engelskt fullblod
 Antonino Bernardini (1974–), en italiensk före detta fotbollsspelare
 Micheline Bernardini (1927–), en nakendansös och modell för den första moderna bikinin
 Patrick Bernardini (1963–), en fransk rallyförare
Lomsdal-Visten nationalpark

Lomsdal-Visten nationalpark är en nationalpark i Nordland, Norge. Parken inrättades 2009 och det skyddade området omfattar 1 102 kvadratkilometer.

Se även 
 Nationalparker i Norge

Källor 

Nationalparker i Norge
Naturskyddsområden bildade 2009
Vefsns kommun
Karel Abraham

Karel Abraham, född 2 januari 1990 i Brno, är en tjeckisk roadracingförare som tävlat i VM-klasserna MotoGP, Moto2, 250GP och 125GP i Grand Prix Roadracing och i Superbike-VM.

Han har tävlat i VM i roadracing sedan 2005. De två första åren för Aprilia i 125-klassen och därefter i tre år för Aprilia i 250-klassen. Roadracing-VM 2010 tävlade han för teamet Cardion ab Motoracing på en FTR-motorcykel i Moto2-klassen. I säsongens sista Grand Prix, Valencias GP, tog han sin första Grand Prix-seger. Mellan 2012 och 2015 körde Abraham i MotoGP-klassen i pappans stall AB Motoracing. Sista säsongen blev förstörd av en fotskada och han gick över till Superbike 2016 där han körde en BMW. 2017 var Abraham tillbaka i MotoGP, nu på en Ducati tillhörig Aspar Team. Han fortsatte i samma team 2018 och körde 2019 för Avintia Ducati.

VM-säsonger

Referenser 

http://www.motogp.com/en/riders/Karel+Abraham
 http://www.worldsbk.com/en/rider/Karel+Abraham/3521 arkivlänk

Födda 1990
Levande personer
Tjeckiska roadracingförare
MotoGP-förare
Moto2-förare
250GP-förare
125GP-förare
Superbikeförare
Personer från Brno
Män
The Sun (New York)

The Sun var en tidning i New York som gavs ut mellan 1833 och 1950. Tillsammans med The New York Times och New York Herald Tribune ansågs den vara en av stadens seriösa tidningar. Den var den mest konservativa av de tre.

Externa länkar 
 O'Brien, Frank M. The Story of The Sun (1918)

Se även 
 Great Moon Hoax (en tidningsanka från The Sun)

 

Nedlagda amerikanska dagstidningar
Tidningar startade 1833
Tidningar nedlagda 1950
Skorradalshreppur

Skorradalshreppur är en kommun på Island. Den ligger nära fjorden Borgarfjörður på västra Island. Skorradalshreppur är fristående från kommunen Borgarbyggð. Skorradalshreppur hade 58 invånare 2019-01-01.

Referenser 

Islands kommuner
Indelningar i Västlandet
Färdplan

Färdplan är inom flygning pilotens förslag på hur att genomföra flygningen. 

I färdplanen kan man ange varifrån piloten flyger, tiden då resan startar, på vilken höjd kommer planet att flyga, destinationsplats, tid då piloten uppskattar komma fram till destinationen (ETA, Estimated Time of Arrival) och även om flygningen blir visuell eller med hjälp av instrument.

Flygmyndigheterna genom lokala Air Traffic Control (ATC) kan neka eller ha synpunkter (t.ex. att inte flyga genom förbudzoner eller en viss höjd som är reserverad för annan trafik eller ändamål).

Givetvis måste färdplanen lämnas in i förväg. Meningen med färdplanen är att göra en sorts "bokning" av luftutrymmet. Ett flygplan som startar från en bana och lämnar området blir väntad på destinationsplatsen vid angivet tidpunkt (kommer planet inte fram kan myndigheterna inleda en sökning) och slutar planet att svara under färden så är luftutrymmet ändå bokat och flygledningen på destinationsplatsen har utarbetade rutiner för att hantera flygplan vars kommunikationsutrustning är ur funktion.

I allmänflyg sammanhang använder man två olika typer av färdplaner.

Driftfärdplanen är pilotens egen sammanställning över sträckor, kurser, brytpunkter, bränsleåtgång m.m. Den används för den egna planeringen och uppföljningen. Regelverket föreskriver att en driftfärdplan skall upprättas och föras med ombord vid distansflygning.

ATS-färdplanen är den färdplan som man lämnar in till Flight Planning Center och som innehåller information om flygplanstyp, hastighet, flygväg, målflygplats eventuella alternativa målflygplatser, antal passagerare m.m. Den innehåller dessutom uppgift om kommunikations och navigationsutrustning som finns ombord och vilken räddningsutrustning som finns. ATS-färdplanen ligger till grund för klarering i kontrollerad luft, och den utgör också underlag för trafikledningens uppföljning av flygningen om ett nödläge skulle uppstå. Normalt lämnas ATS färdplanen in skriftligt innan flygningen startas, men man kan också i vissa fall lämna in en s.k. förkortad färdplan när man är i luften.

Flyg
Stribergs gruvor

Stribergs gruvor var ett gruvområde i Striberg i Västmanland. Anläggningarna är mycket omfattande och har en ungefärlig mittpunkt vid Carls schakt..

Historik 
Gruvorna i Striberg har brutits sedan 1300-talet. Från början drevs de som "grufvelag", sedermera gruvbolag. År 1861, när bergsprivilegierna upphört, bildades Stribergs grufve, och 1903 organiserades många gruvor i Nora bergslag under en gemensam förvaltning - Nora bergslags gemensamma grufveförvaltning. 

År 1934 tecknade Stribergs Grufve AB 7443 aktier i Dalkarlsbergs gruva och tog därmed över bolaget. Sedan driften i Dalkarlsberg lagts ner 1948, var gruvorna i Striberg (inkl. Åsboberg) de sista som var i drift inom bolaget. År 1949 hade företaget 20 tjänstemän och 300 arbetare anställda.

Stora investeringar gjordes i Striberg 1949–1954 för att möta en allt högre efterfrågan på järnmalm. Trots detta måste gruvan i Striberg stängas 1967, bland annat till följd av en hårdnande internationell konkurrens och en nedgång i den västeuropeiska ekonomin cirka 1966–1967. Den årliga produktionen vid gruvans stängning var cirka 250 000 ton.

Gruvorna på 1910-talet
Stribergs gruvfält uppgavs 1918 som ett av landets större gruvfält, därtill ett av de bäst ordnade och mest rationellt skötta. Antalet gruvor som tillhörde fältet var mycket stort. De viktigaste var Åsbobergsgruvan (som inte tillhörde det egentliga Stribergsfältet, utan låg 3 km söderut), Övre och Nedre Kärrgruvorna, Storgruvan, Komminister- och Magistergruvorna, Prästaberget, Mossabergsgruvan, Smedjegruvan
och Gammalgruvorna. Den allmänna bergarten utgörs dels av röd, dels av grå leptit. Malmen var övervägande blodstensmalm, där järnoxid-mineralen förekom i lameller av 1–9 mm tjocklek, växlande med kvarts, och med gråbrun granat, vilket gav malmerna ett utpräglat randigt utseende.

Brytningen i gruvorna skedde till största delen med s.k. magasinsbrytning. Den djupaste gruvan inom det egentliga Stribergsfältet, en av Kärrgruvorna, uppnådde ett djup av 306 m. Till fältet hörde Åsbobergs anrikningsverk, beläget omkring 3 km från Striberg. Brytningen inom fältet utgjorde under årtiondet 1905-14 289 071 ton malm, och dessutom 88 732 ton slig som framställts genom anrikning.

Transporter 
Den första järnvägen till Striberg var Vikern-Möckelns Järnväg (WMJ), en smalspårig järnväg (802 mm) som stod färdig 1873. Denna järnväg gick till Degerfors via Vikersvik.

Bara ett år senare stod den konkurrerande Nora-Karlskoga Järnväg (NKJ) klar. Denna bana hade ett bispår upp till Striberg från Gyttorp. NKJ hade normal spårvidd (1435 mm).

Striberg-Grängens Järnväg, en förlängning på Vikern-Möckelns Järnväg, öppnades 1887. Denna linje förlängdes upp till Bredsjö år 1894 (Bredsjö-Grängens Järnväg).

År 1885 inköpte Nora-Karlskoga Järnväg de smalspåriga järnvägarna. Linjen Striberg-Vikersvik (WMJ) lades ner, medan linjen Striberg-Gyttorp (NKJ) blev kvar. Sträckan Striberg-Grängen byggdes om till normal spårvidd. Järnvägarna i denna del av Bergslagen samordnades år 1905 under namnet Nora Bergslags Järnväg..

Referenser

Noter

Gruvor i Västmanland
Järnmalmsgruvor
Nedlagda gruvor i Sverige
Eyðbjørn Joensen

Eyðbjørn Joensen, född 19 april 1996 i Vágur, Suðuroy, är en färöisk simmare som tävlar för klubben Susvim. Joensen är bror till den framgångsrike simmaren Pál Joensen. Vid de färöiska juniormästerskapen 2010 vann han flera medaljer. 2010 utsågs Eyðbjørn till en av Färöarnas största simstjärnskott då han fick priset "Årets nya unga talang" (Ársins Stjørnuskot). I juni 2010 vann han guld på distansen 400 meter frisim vid danska juniormästerskapen i simning. Vid de färöiska simmästerskapen 2010 vann han 7 guld i juniorklassen, trots att han når upp till junioråldern först om tre år (år 2013).

Referenser

Färöiska simmare
Födda 1996
Levande personer
Män
Personer från Vágur
Nicolas Chamfort

Nicolas Chamfort, ursprungligen Nicolas-Sébastien Roch, född 6 april 1741, död 13 april 1794, var en fransk moralist.

Efter en bekymmersam barndom drog han sig fram i Paris som medellös litteratör, deltog i akademiens pristävlingar och skrev skådespel. Hans fördelaktiga utseende och sociala förmåga öppnade salongerna för honom, särskilt sedan hans tragedi Mustapha et Zéangir (1776) förskaffat honom drottningens beskydd och en statspension. Han förskaffade sig snart ett rykte som Paris främsta kvickhuvud. Hans snabba uppgång gav honom möjlighet att leva ett liv i välmåga, men han såg samtidigt på sin samtids samhälle med avsmak, och hälsade revolutionen med förtjusning. Skräckväldet tog dock död på hans förhoppningar revolutionens välsignelse, och 1794 begick han självmord. Hans Oeuvres utgavs av en vän 1795. Mest betydelsefulla är hans Maximes et pensées och Anecdotes et caractères.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.

Noter

Externa länkar 
 

Franska dramatiker under 1700-talet
Franskspråkiga dramatiker
Ledamöter av Franska Akademien
Personer under franska revolutionen
Franska författare under 1700-talet
Personer som begått självmord
Födda 1741
Avlidna 1794
Män
Svensk uppslagsbok
Confédération Internationale de Généalogie et d'Héraldique

Confédération Internationale de Généalogie et d'Héraldique, CIGH (Internationella förbundet för genealogi och heraldik) är en internationell organisation med syfte att främja samarbete mellan nationella organisationer inom områdena genealogi och heraldik. Svensk medlem i CIGH är Svenska nationalkommittén för genealogi och heraldik.

Organisationen grundades 1971 i Bryssel, Belgien.

Externa länkar 
 Confédération Internationale de Généalogie et d'Héraldique

Internationella icke-statliga organisationer
Organisationer bildade 1971
Genealogiska organisationer
Heraldiska organisationer