kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
FC Midtjylland

FC Midtjylland är en dansk fotbollsklubb från Herning. Hemmamatcherna spelas på MCH Arena. Klubben bildades 1999 då fotbollssektionen i Ikast FS gick samman med Herning Fremad. Klubben blev för första gången danska mästare säsongen 2014–2015.

Spelare

Spelartruppen

Utlånade spelare

Svenska spelare
 Ola Tidman (2005)
 Ken Fagerberg (2008–2011)
 Benjamin Kibebe (2012)
 Petter Andersson (2012–2016)
 Kristoffer Olsson (2014–2017)
 Johan Dahlin (2015–2017)
 Simon Kroon (2017–2018)
 Joel Andersson (2018–)
 Jens Cajuste (2018–)

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Ikast FS webbplats
Herning Fremads webbplats
Black Wolves – Officiell fanclub
Messecenter Hernings webbplats

Fotbollsklubbar i Danmark
Sportklubbar bildade 1999
Sport i Herning
USA:s grundlagsfäder

USA:s Founding Fathers ("unionens fäder") kallas ofta de personer som man anser lade grunden för den amerikanska statsbildningen. 

Den exakta definitionen av vem som ingår varierar, men bland dessa återfinns de som undertecknade självständighetsförklaringen, de som undertecknade konstitutionen och andra prominenta personer inom den revolutionära rörelsen i USA.

Sju särskilt bemärkta personer brukar dock allmänt erkännas som grundlagsfäder: George Washington, Thomas Jefferson, John Adams, Benjamin Franklin, Alexander Hamilton, John Jay samt James Madison.

De som undertecknade självständighetsförklaringen

Delegater vid det konstitutionella konventet

Delegater som signerade konstitutionen 
Följande personer undertecknade USA:s konstitution i Independence Hall i Philadelphia den 17 september 1787:

De 16 delegater som inte undertecknade konstitutionen

Övriga prominenta personer i USA:s revolutionära rörelse

Se även
 Independence Hall
 Manifest destiny

Referenser

Externa länkar

USA:s historia
Personer i USA under 1700-talet
Oscar Arnoldson

Carl Oscar Arnoldson, född 4 juli 1830 i Stockholm, död 8 juli 1881 (självmord), var en svensk operasångare (tenor).

Biografi
Arnoldson började studera i Uppsala 1849 och avlade kameralexamen 1854. Han debuterade vid Mindre teatern i Stockholm 1855 som Farinelli och engagerades vid Stockholmsoperan 1858. Under sina glansdagar var han en bärande kraft där. Han gjorde bland annat Radamès i Aida vid premiären 1880.

Han blev ledamot nr. 408 av Kungliga Musikaliska Akademien den 24 februari 1865. Våren 1881 drabbades han av en halsåkomma, och måste lämna scenen. Vetskapen om att han möjligen aldrig skulle kunna sjunga igen, tog honom mycket hårt, och under ett besök i Karlsbad i juli samma år tog han sitt liv.

Arnoldson var far till skådespelerskan Lotten Arnoldson (1859–1904), sångerskan Sigrid Arnoldson (1861–1943) och läkaren Nils Arnoldson (1872–1939).

Bilder

Källor 
 Gustaf Hilleström: Kungl. Musikaliska Akademien, Matrikel 1771–1971.
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929.
 Törnblom, Folke H, Operans historia, sidan 316, Bonnier Fakta, 1965, 1984. .

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska tenorer
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska operasångare under 1800-talet
Sångare från Stockholm
Sångare som begått självmord
Födda 1830
Avlidna 1881
Män
Svensk uppslagsbok
Nykøbings län

Ej att förväxla med Nyköpings län.
Nykøbings län (da. Nykøbing Len) var ett slottslän i Danmark. Det omfattade Falster samt en del mindre öar. De bestod av Falsterns norra härad, Falsters södra härad samt Gedsør birk. I samband med att länen avskaffades 1662 kom det att bli en del av Nykøbings amt.

Länsmän 

1488-1516 eller 1517 Oluf Holgersen Ulfstand
1523 Laurids Lauridsen Knob
1523-1526 Jørgen van der Wisch (Junge)
1526- Mogens Bille
1531-1534 Mogens Gøye
1555-1565 Jørgen Thygesen Brahe
1569- Peder Oxe till Nielstrup
1624-1626 Axel Knudsen Urne
1653-1657 Offe Skade
1657-1661 Christoffer Godskesen Lindenov

Referenser

Källor

Danmarks län
Temasek Polytechnic

Temasek Polytechnic är den tredje tekniska högskolan som etablerats i Singapore, grundad 6 april 1990 och belägen i östra delen av Singapore. Ca 16.000 heltidsstuderande.

Utbildningsinstitutioner bildade 1990
Universitet och högskolor i Singapore
Thorpe Park

Thorpe Park är en nöjespark i Chertsey, Surrey, England. Parken är byggd intill en före detta grusgrop som var resterna från ett stort hus som revs på 1930-talet. Parken invigdes 1979 och har bland annat sex berg- och dalbanor.

Åkattraktioner

Berg- och dalbanor
Flying Fish - 1983
Colossus - 2002
Storm Surge - 2011
Stealth - 2006
Saw - The ride - 2009
Saw - alive - 2010
X; No way out - 2008

Externa länkar
Officiell webbplats

Nöjesparker i Storbritannien
Surrey
Richard Andersson

Ernst Christian Richard Andersson, född 22 augusti 1851 i Stockholm, död 20 maj 1918, var en svensk pianist, pedagog och tonsättare.

Biografi
Richard Andersson var elev vid Musikkonservatoriet i Stockholm 1867–1874 och studerade för Hilda Thegerström samt för Clara Schumann, Richard Wüerst, Friedrich Kiel och Karl Heinrich Barth i Berlin. År 1886 grundade han Richard Anderssons musikskola i Stockholm, där också bland andra Emil Sjögren, Tor Aulin och Sven Kjellström undervisade. Bland hans elever i musikskolan märks Wilhelm Stenhammar och Astrid Berwald, skolans föreståndare från 1935. Richard Andersson utgav också en pianoskola.

Åren 1904-06 var han lärare vid Musikkonservatoriet i Stockholm. Han blev professor 1912. Han invaldes som ledamot nr 482 av Kungliga Musikaliska Akademien den 17 december 1890.

Källor 

 Richard Anderssons arkiv (Musik- och teaterbiblioteket)

Noter

Externa länkar 
 
Richard Andersson i Levande musikarv

Vidare läsning 
 

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1851
Avlidna 1918
Svenska klassiska kompositörer under 1800-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska klassiska pianister
Män
Svenska pianister under 1800-talet
Musiker från Stockholm
Svenska pianister under 1900-talet
Rosenthaleffekten

Rosenthaleffekten, eller pygmalioneffekten, är tesen att elevers resultat blir bättre om lärarnas förväntningar på dessa är höga.

År 1968 visade Robert Rosenthal med ett berömt försök hur vi påverkas av våra förväntningar. Han lät då underrätta lärarna på en skola i Kalifornien i USA, att vissa av deras elever skulle komma att göra stora framsteg under läsåret. Lärarna hade då blivit tilldelade ett test som de gav till eleverna som sedan rättades av universitetet. Forskarna plockade då slumpmässigt fram vissa elever och hävdade att dessa skulle komma att göra stora framsteg. Senare under läsåret lät forskarna testa eleverna ett antal gånger varpå det visade sig att de elever som lärarna hade blivit underrättade om att skulle bli duktigare också blev det. Lärarna upplevde dessutom dessa elever som gladare, mer välanpassade samt intressantare än de övriga eleverna. Andra elever som också visade på utveckling upplevdes inte som lika duktiga av lärarna. 

I efterhand har man tolkat resultatet som en effekt av de positiva förväntningar som lärarna hade på vissa av eleverna. Lärarna har visat via ord, leenden och blickar att de uppfattar eleverna som kompetenta och på så sätt påverkat dessa till att prestera mer. Det har utförts fler försök som även de har visat på styrkan hos omgivningens förväntningar. I dessa sammanhang talar man om självuppfyllande profetior.

Se även 
 Förväntansteorin
 Haloeffekt
 Matteuseffekten
 Placeboeffekt
 Självuppfyllande profetia 
 Stereotyphot
 Önsketänkande

Källor

Kognitiva biaser
Teorier inom psykologi
Vetenskapliga principer uppkallade efter personer
Lissabon flygplats

Lissabon – Humberto Delgado internationella flygplats (portugisiska Aeroporto de Lisboa, officiellt Aeroporto Humberto Delgado, tidigare Aeroporto da Portela, IATA: LIS, ICAO: LPPT) är Portugals största flygplats och Lissabons huvudflygplats. Den ligger i huvudsakligen i stadsdelen Olivais inom staden Lissabon, helt omgiven av bebyggelse, mindre än 10 km från centrum.

Då trafikflyget tog fart under 1940-talet ville Portugal göra Lissabon till ett nav för den transatlantiska trafiken. Flygplatsen öppnade 1942 under namnet Portelaflygplatsen (Aeroporto da Portela).

Flygplatsens officiella namn ändrades 2016 till Humberto Delgado flygplats (Aeroporto Humberto Delgado) till minne av politikern Humberto Delgado.

Flygplatsen hade under 2010: 14 088 956 passagerare, 93 908 ton gods och 142 683 flygplansrörelser

Framtid 
På grund av sitt läge inom staden Lissabon finns inget utrymme för flygplatsen att expandera för att möta ökade kapacitetskrav. Ett alternativt läge för en ny flygplats har diskuterats sedan början av 2000-talet. Efter att ett första förslag om nytt flygplatsläge vid Ota, 50 km norr om Lissabon, förkastats, planerades en ny flygplats i Alcochete på södra sidan om floden Tajo, 40 km från Lissabons centrum. Även dessa planer sköts på framtiden 2008 av ekonomiska orsaker.

Regeringen har 2022 lyft flygplatsfrågan på nytt. I förslaget skulle en ny flygplats vid den nuvarande flygbasen i Montijo, nära Vasco da Gama-bron på södra sidan om Tajo ta över delar av trafiken i väntan på att Alcocheteflygplatsen ska färdigställas till efter 2035.

Trafikerande flygbolag 
Flygplatsen trafikeras reguljärt av 32 bolag till 95 destinationer i olika länder.

Reguljärt 

  Aer Lingus
  Aero Vip
  Aigle Azur
  Air Europa
  Air France
  Air Moldova
  Air Transat
  Blue Air
  Bmibaby
  British Airways
  Brussels Airlines

  Easyjet Airlines 
  Easyjet Airlines 
  Egyptair 
  El Al
  Finnair
  Germanwings
  Iberia
  KLM
  Lufthansa
  Royal Air Maroc
  SATA Internacional

  Swiss International Airlines
  TAAG
  TACV
  TAP Air Portugal 
  Transavia
  Tunisair
  Turkish Airlines
  Ukraine International
  Vueling

Charter 
  Luzair
  Orbest
  White
  Euroatlantic

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats 

Flygplatser i Portugal
Lissabon
Universitetet i Salamanca

Universitetet i Salamanca (spanska Universidad de Salamanca), ligger i staden Salamanca, 200 kilometer väster om Madrid. Det är det näst äldsta universitetet i Spanien (det äldsta var universitetet i Palencia, grundat 1208, men det försvann redan i mitten av 1200-talet), och ett av de äldsta i Europa. Det grundades 1218 av kung Alfons IX av León.

Historia 
Universitetet grundades som en allmän skola för kungariket i León för att möjliggöra för studenter i Léon att studera hemma och inte behöva bege sig till Kastilien.

När Columbus närmade sig kungen och drottningen i Spanien för att få kontrakt på att söka en väg västerut till Indien, tog han upp saken i ett råd av geografer vid Universitet i Salamanca. Århundradet därefter debatterades den moraliska frågan av kolonisationen av Västindien av skolan i Salamanca, tillsammans med frågor om ekonomi, filosofi och teologi. Skolan blev mycket inflytelserik vad beträffar naturrätt, folkrätt, folksuveränitetsprincipen och ekonomisk teori.

Vid slutet av den spanska guldåldern  (1550-1650), hade den akademiska kvaliteten i alla spanska universitet försämrats. Professorer och studenter deltog sällan i undervisningen och antalet utdelade akademiska titlar minskade samtidigt som deras anseende sjönk.

På samma sätt som universiteten i Oxford och Cambridge hade Salamanca ett antal större undervisningsinstitutioner (Colegios Mayores).  De hade grundats som välgörenhetsinstitutioner för att skapa möjligheter för fattiga studenter att studera vid universitet. På 1700-talet hade de blivit slutna institutioner som kontrollerades av grundarnas familjer, vilka också tillsammans hade ett bestämmande inflytande på universiteten. I dag har några förvandlats till fakultetsbyggnader medan andra kan bevaras i form av studentbostäder.

Under 1800-talet upplöste spanska regeringen universitets fakulteter för kanonisk rätt och teologi. De återskapades sedan på 1940-talet som en del av Universidad Pontificia de Salamanca, som är ett privat katolskt universitet.

Universitetet i Salamanca återfick prestigen under 1900-talet, särskilt efter Francos död. I dag anses det vara ett av Europas främsta forskningsuniversitet.

Bland kända studenter och akademiska lärare vid skolan hittar man:
 Pedro Calderón de la Barca
 Hernán Cortés
 Luis de Góngora
 Johannes av Korset
 Pedro Gómez Labrador, markis av Labrador
 Fray Luis de León
 Jules Mazarin
 Antonio de Nebrija
 Luis de Onís
 Gaspar de Guzmán y Pimentel
 Pedro Salinas
 Adolfo Suárez
 Miguel de Unamuno
 Francisco de Vitoria
 Abraham Zacuto

Se även 
 Salamancaskolan

Referenser 
 Artikel 2007-01-26 Engelska Wikipedia

Externa länkar 
 Universitetets webbplats

Universitet och högskolor i Kastilien och Leon
Mottagare av prinsen respektive prinsessan av Asturiens pris
Lansana Conté

Lansana Conté, född 30 november 1934 i Loumbaya-Moussaya, Dubréka, Guinea, död 22 december 2008 i Conakry, var Guineas president mellan 1984 och sin död 2008. Han var muslim och tillhörde susufolket.

Biografi 
Conté var överste i armén och tog den 3 april 1984, sedan den förre presidenten, Sékou Touré, hade avlidit, makten i en militärkupp som ledare för Militärkommittén för nationell återuppbyggnad. Kommittén försökte sanera Guineas ekonomi och uppmuntrade privat företagande.

1990 aviserade Conté en övergång till demokrati och en ny författning togs fram. Parlamentsvalet i juni vanns av hans eget Partiet för enhet och framsteg, sedan medlemmar av de största oppositionspartierna, Guineanska folkets samling och Partiet för förnyelse och framsteg, gripits och terroriserats.

Conté valdes officiellt till president 1993. Han överlevde ett kuppförsök 1996 och omvaldes 1998 och 2003. Giltigheten i dessa val har starkt ifrågasatts av oppositionen.

I början av 2007 hölls strejker och protester mot Conté, och minst 186 personer dödades när hans styrkor öppnade eld mot demonstranter. I november samma år öppnade säkerhetsstyrkor eld och dödade fyra personer vid protester mot höga bränslepriser.

Död 
Conté avled i december 2008 efter en lång tids intensivt kedjerökande, diabetes och leukemi. Sex timmar efter att talmannen Aboubacar Somparé tillkännagivit hans död meddelade en grupp militärer att man upplöst regeringen och tagit över makten i landet. De nya makthavarna arrangerade på annandag jul en offentlig minnesceremoni i Conakry, innan man med helikopter fraktade Contés kvarlevor till födelsestaden Moussayah, sju mil nordväst om huvudstaden, där han begravdes.

Källor
Dagen 
Ystads Allehanda

Noter 

Guineas presidenter
Födda 1934
Avlidna 2008
Män
Vignale

Vignale, Carrozzeria Alfredo Vignale, var en italiensk karosseri- och designfirma.

Vignale började sin verksamhet 1948. Företagets kunder var italienska biltillverkare som Cisitalia, Alfa Romeo, Ferrari, Fiat, Maserati och Lancia. Ett av deras mest kända uppdrag utanför Italien var Tatra T613. Karosser tillverkade man bl.a. för Jensen Motors (Jensen Interceptor) Företaget köptes av Ghia 1969 och upphörde 1974. Giovanni Michelotti arbetade för Vignale i början av sin karriär och ritade flera Ferrari-modeller för Vignale.

Externa länkar

 Vignale Gamine

Italienska karossbyggare
Ej längre existerande italienska fordonstillverkare
Företag bildade 1948
Företag upplösta 1974
Early Red Bird

Early Red Bird är en äppelsort vars ursprung är Kanada. Skalet på äpplet är av en mestadels röd färg. Köttet på äpplet som är gulvitt är löst och saftigt. Blomningen på detta äpple är medeltidig, och Early Red Bird pollineras av bland annat Linda, Maglemer, Melba, Oranie, Stenbock, Sävstaholm och Transparente Blanche. I Sverige odlas Early Red Bird gynnsammast i zon I-IV.

Referenser
Görel Kristina Näslund - 100 älskade äpplen.

Äppelsorter
Linda (äpple)

Linda är en äppelsort av kanadensiskt ursprung. Den kommer av en fri pollinering av Langford Beauty på Central Experimental Farm i Ottawa 1898. Den blev selekterad 1914 och introducerad 1925. Trädet är medelstarkt växande med utbredd växande krona, växer ofta med spetsiga grenvinklar vilket medför att grenarna bryts av. Bär frukt tidigt och rikt, men något ojämnt. Frukten medelstor. Köttet på detta är vitt, fast samt saftigt med svag söt och syrlig smak. Särpräglad arom. Blomningen ligger mitt i säsongen, och detta äpple pollineras av bland annat Cortland, Early Red Bird, Lord Lambourne och Transparente Blanche. I Sverige odlas Lindaäpplet gynnsammast i zon III.
Linda började att säljas i Sverige år 1950 av Alnarps Trädgårdar.

Källor
 Görel Kristina Näslund - 100 älskade äpplen

Noter

Äppelsorter
Ecklinville

Ecklinville är en äppelsort som anses ha god motståndskraft mot sjukdomar. Ett syrligt äpple utan arom. Bra för mos. Äpplet är av en gröngul färg. Blomningen är rätt tidig och varar länge, och detta äpple pollineras av bland annat James Grieve, Maglemer, Oberländer och Transparente de Croncels. I Sverige odlas Ecklinville gynnsammast i zon I-III. Sorten är omnämnd i Sveriges Pomologiska förenings årsskrift år 1924. Samma år togs den in i denna förenings lista över rekommenderade äpplesorter.
Alnarps Trädgårdar började sälja sorten i Sverige år 1893.

Källor
 Görel Kristina Näslund - 100 älskade äpplen

Noter

 

Äppelsorter
Eldrött Duväpple

Eldrött Duväpple är en äppelsort av intensiv röd färg. Sorten härstammar från Fyn år 1850. Sorten är diploid och har följande självsterilitetsgener: S7S10. Äpplet har ovanligt många kärnor, ofta 4 i varje kärnrum. Sorten är känslig för skorv, fruktträdskräfta och mjöldagg. Blomningen på detta äpplet är medeltidig, och äpplen som pollineras av Eldrött Duväpple är bland annat Aroma, Cox Orange, Discovery, Ecklinville, Filippa, Guldborg, Ingrid Marie, James Grieve, Oranie, Ringstad, Summerred, och Transparente Blanche. I Sverige odlas Eldrött Duväpple gynnsammast i zon I-II. Det konsumeras i november-april.

Sorten anses överträffa det gamla röda duväpplet genom sin vackrare färg och längre hållbarhet.

I Skåne går äpplet under namnet Pigeon.

Övriga duväpplen sålda i Sverige 
 Vitt duväpple 
 Rött duväpple  Denna sort ger ett gott fruktvin.
 Oberdicks duväpple
 Nathusius duväpple
 Credes duväpple  Finns med i Alnarps trädgårdars katalog 1872.
Credes duväpple var på 1800-talet odlat i Värmlands och Västmanlands län. Träden klarade den kalla vintern 1889 utan att skadas.
Oktober pigeon = Wöldikes duväpple Finns med i Alnarps trädgårdars katalog år 1869.

Källor 
Görel Kristina Näslund - 100 älskade äpplen.

Referenser 

Vinteräpplen
Äppelsorter
Tinner

Tinner kan avse:

 Tinnerö eklandskap – ett naturreservat i Linköpings kommun

Efternamn 
Tinner är ett schweizertyskt efternamn:
 Friedrich Tinner (* 1937, Bern), schweiziska kärningenjör
 René Tinner (* 1953, Sankt Gallen), schweizisk musikproducent och ateljé ingenjör
 Gilbert Tinner (* 1965, Sankt Gallen), schweizisk tonsättare, dirigent, pianist och trombonist
 Urs Tinner (* 1965, Sennwald), schweizisk ingenjör och expert på vakuumteknik

Se även 
 Thinner (olika betydelser)
 Tinn
Guldborgsunds kommun

Guldborgsunds kommun är en kommun i Region Själland i Danmark. Den bildades 1 januari 2007 och har Nykøbing Falster som huvudort. Kommunen, som ligger vid sundet mellan Falster och Lolland, tillhör den nybildade Region Själland. Ytan är 903,42 km² och invånarantalet 63 533 (2005).

Kommunen bildades genom en sammanslagning av följande kommuner:
Nykøbing Falsters kommun 
Nysteds kommun 
Nørre Alslevs kommun
Sakskøbings kommun
Stubbekøbings kommun
Sydfalsters kommun

Viktigare tätorter

Gedser 
Guldborg
Marielyst
Nagelsti
Nykøbing Falster
Nørre Alslev
Sakskøbing
Sundby
Stubbekøbing
Toreby
Øster Toreby

Socknar

Källor 

Kommuner i Region Själland
Mille Miglia

Mille Miglia är en klassisk biltävling som kördes på landsvägar i norra Italien.

Historia

 

Tävlingen kördes första gången 1927, sedan staden Brescia ”förlorat” Italiens Grand Prix till Monza. Namnet syftar på distansen, 1 000 engelska mil, ca 1 600 km. Tävlingen startade i Brescia och gick via Bologna till Rom, sedan till Pesaro och Padua med målgång i Brescia.  Efter en olycka 1957 med 12 omkomna, bland dem den spanske föraren Alfonso de Portago, stoppades tävlingen. 

Mille Miglia vanns i regel av italienska biltillverkare, men vid tre tillfällen vann utländska tillverkare: Mercedes-Benz 1931 och 1955, samt BMW 1940.

Sedan 1982 körs en historisk racingtävling under samma namn, för bilar tillverkade mellan 1927 och 1957.

Vinnare

Referenser
Engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar

 Officiell webbplats. 
 Mille Miglia-museet i Brescia. 
 Dennis Davids Grand Prix History om Mille Miglia. 

Bilsport
Mille Miglia
Motorsportevenemang i Italien
Wilhelm Voigt

Wilhelm Voigt, också känd som der Hauptmann von Köpenick (Kaptenen från Köpenick), född 13 februari 1849 i Tilsit i Ostpreussen (nuvarande Sovetsk i Kaliningrad), död 3 januari 1922 i Luxemburg, var en tysk skomakare, som främst är känd för att 1906 ha utfört den ursprungliga köpenickiaden.

Iförd preussisk officersuniform lyckades Voigt övertyga ett detachement soldater att följa med honom till rådhuset i Köpenick, där han genom ett självsäkert uppträdande fick stadskassören att överlämna kassan. Voigt greps och straffades, men nyheten om hans tilltag spreds i hela världen som en underhållande nyhet och begreppet "köpenickiad" kom att beteckna liknande tilltag. Efter att han frigivits från sitt straff gav han ut en bok om sin bedrift och spelade sig själv i teaterföreställningar.

Se även
 Köpenickiad

Referenser

Tyska brottslingar
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer i Berlins historia
Födda 1849
Avlidna 1922
Män
Personer från Tilsit
Drill (musik)

Inom musik är drill ett upprepat, hastigt och jämnt angivande av en föreskriven huvudnot omväxlande med närliggande ton, ofta närmast högre diatoniska not. Ordet har sitt etymologiska ursprung i italienskans trillo.

Se även
 Ornament (musik)
 Tremolo
 Vibrato

Musikalisk form

it:Abbellimento#Trillo
Karmann

Karmann, Wilhelm Karmann GmbH, tysk karossbyggare och biltillverkare i Osnabrück grundad 1901 och nedlagd 2010 efter att konkurs hotade och Volkswagen tog över fabriken.

Företaget var specialiserat på tillverkning åt större biltillverkare som Audi, BMW, DaimlerChrysler, Ford, Kia Motors, Porsche, Renault och Volkswagen. Det rörde sig ofta om öppna versioner. Man tog även fram designstudier. Sedan 1949 har företaget tillverkat mer än 3 miljoner bilar och har produktionsorter i Tyskland, USA, Mexiko, Brasilien, Portugal och Storbritannien. Företaget har också levererat liner och pressverktyg till lastbils- och bilindustrin i många år.

Företagets mest kända modell Volkswagen Karmann Ghia ritades av italienska Ghia och utvecklades och tillverkades av Karmann på uppdrag av Volkswagen. Just Volkswagen (VW) förknippas Karmann särskilt med då man tillverkade alla cabrioletversioner av VW Bubblan och tillverkat alla VW Golf cabriolet. Man tillverkade även Volkswagen Scirocco och Porsche 914. 
I november 2009 tillkännagav Volkswagen att man köper Karmanns fabrik i Osnabrück med tillhörande maskiner och utrustning som drabbats hårt av finanskrisen.

Biltillverkaren Valmet Automotive i Nystad i Finland köpte Karmann:s taktillverkning år 2010.

Tidigare tillverkning

Fordon

 Audi Cabriolet (Audi A4)
 Chrysler Crossfire Coupé
 Chrysler Crossfire Roadster
 Mercedes-Benz CLK-klass Cabriolet
 Volkswagen Corrado

Takmoduler och chassier
 Takmoduler
 Audi A4 Cabriolet (2001)
 Bentley Continental GTC Cabriolet (2006)
 Chrysler Crossfire Roadster
 Mercedes CLK Cabriolet (1998)
 Nissan Micra CC Cabriolet/Coupe (2005)
 Renault Mégane CC Cabriolet/Coupe (2002)
 VW New Beetle Cabriolet

 Chassier
 Mercedes-Benz SLK
 Spyker C8 Spyder (2006)

Externa länkar
 Karmann

Tyska karossbyggare
Tyska fordonstillverkare
Fordonstillverkare av specialmodeller
Företag bildade 1901