kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gavin Hood

Gavin Hood, född 12 maj 1963 i Johannesburg, är en sydafrikansk filmregissör, manusförfattare och skådespelare. Han är utbildad jurist, och studerade film på University of California. Han vann flera stora filmpris för sin film Tsotsi (2005), bland annat en Oscar för bästa utländska film och pris vid panafrikanska filmfestivalen FESPACO 2007.

Filmografi som regissör (i urval) 
 2005 – Tsotsi
 2007 – Utlämnad
 2009 – X-Men Origins: Wolverine
 2013 – Ender's Game
 2015 – Eye in the Sky

Referenser

Externa länkar 
 
 

Födda 1963
Män
Levande personer
Sydafrikanska filmregissörer
Sydafrikanska skådespelare
Personer från Johannesburg
BMW 3/15

BMW 3/15 PS är en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1929 och 1932.

Sedan flygmotor- och motorcykeltillverkaren BMW köpt upp biltillverkaren Fahrzeugfabrik Eisenach (Dixi) 1928, bytte deras licenstillverkade version av Austin 7 snart namn till BMW 3/15 PS. BMW vidareutvecklade bilen och 1929 infördes fyrhjulsbromsar. 1931 fick bilen individuell framhjulsupphängning.

Motor

Källor
BMW Personenwagen av Franz-Georg Steidl och Dirk Trinn, 1993.

Externa länkar
BMW Oldtimer Club Schweden

3/15
Bakhjulsdrivna fordon
Från punksvett till punktsvets

Från punksvett till punktsvets är en musikfilm av Mora Träsk från 1981. I filmen får vi träffa på Mora Träsk som punkare, torgunderhållare, dansband, Abba-kopior, kulturbidragsgamar, kärnkraftsrockare och reklamartister för AMLL.

Filmer 1981
Svenska musikfilmer
BMW 3/20

BMW 3/20 PS är en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1932 och 1934.

BMW:s första egenkonstruerade bil, BMW 3/20 PS, introducerades i mars 1932, i samband med att licensavtalet med Austin Motor Company gick ut. Motorn hade nu fått toppventiler. Chassit hade individuell hjulupphängning med tvärliggande bladfjädring runt om och pendelaxel bak.

Motor

Källor
BMW Personenwagen av Franz-Georg Steidl och Dirk Trinn, 1993.

Externa länkar
BMW Oldtimer Club Schweden

3/20
Bakhjulsdrivna fordon
BMW 309

BMW 309 är en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1934 och 1936.

I februari 1934 introducerades BMW 309, en fyrcylindrig version av 303-modellen. Motorn var en större version än i företrädaren 3/20 PS, för att kompensera för en högre vikt. Sedan tillverkningen upphört 1936 skulle det dröja ett kvarts sekel, innan BMW byggde en fyrcylindrig bil igen.

Motor

Källor
BMW Personenwagen av Franz-Georg Steidl och Dirk Trinn, 1993.

Externa länkar
BMW Oldtimer Club Schweden

309
Bakhjulsdrivna fordon
Musikfilm

Musikfilm är en typ av film som innehåller låtar av artister eller musikgrupper. Det är oftast inspelat från en konsert.

Se även
Musikalfilm

Filmgenrer
BMW 303

BMW 303 är en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1933 och 1934.

I februari 1933 introducerades BMW:s första sexcylindriga bil, BMW 303. Det var även den första modell som använde den märkestypiska njurformade kylarmaskeringen. Motorn konstruerades genom att lägga till två extra cylindrar till den befintliga 3/20-motorn. Även chassit var vidareutvecklat från 3/20-modellen, men här gick man tillbaka till stel bakaxel.

Motor

Källor
BMW Personenwagen av Franz-Georg Steidl och Dirk Trinn, 1993.

Externa länkar
BMW Oldtimer Club Schweden

303
Bakhjulsdrivna fordon
San Geremia

San Geremia är en romersk-katolsk kyrkobyggnad i Venedig i norra Italien. Kyrkorummet hyser sankta Lucias reliker.

Historia 
Enligt en legend byggde Sankt Magnus från Oderzo en kyrka på platsen på 600-talet, och att han begravdes i den. Senare, på 800-talet, ska familjen Malipiero hs byggt en annan kyrka. Mauro Tosello och hans son Bartolomeo på 1000-talet uppförde en kyrka för att förvara en relik av sankt Bartolomaios, hans arm, som de tagit från Apulien 1043. Den 43 meter höga kampanilen byggdes på 1100-talet. Den har byggts om flera gånger, den senaste gången av Carlo Corbellini 1753-1760. Fasaden är från 1860-talet då den byggdes om när kvarlevorna av sankta Lucia placerades i kyrkan. Förutom hennes kvarlevor finns det fortfarande relikdelar från Bartolomaio samt från sankt Tomas och ett revben från Maria från Magdala.

Sankta Lucia 

Sankta Lucias reliker flyttades från Sicilien till Konstantinopel där venetianska korsfarare stal relikerna under fjärde korståget 1204. Tidigare förvarades dessa i en kyrka som revs för att ge plats åt en järnvägsstation, den enda som inte ligger på fastlandet. Järnvägsstationen döptes efter helgonet och fick namnet Venezia Santa Lucia. Relikvariet som rymmer sankta Lucias kvarlevor är en kista med glassidor och glaslock. 1955 placerade patriarken av Venedig Angelo Giuseppe Roncalli, som senare blev påve Johannes XXIII en silvermask över ansiktet för att skydda kraniets håligheter från damm. En mumifierad fot är fortfarande avklädd för beskådan. Relikerna stals av beväpnade män 1981, med avsikt att återlämnas mot en lösesumma. Förövarna tappade helgonets kranium när de avvek från platsen och resten av relikdelarna återfanns en månad senare i en jaktstuga, utan att förövarna fått igenom sina krav.

Källor

Externa länkar 

 Museumplanets hemsida med bilder inifrån kyrkan

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Venedig
Platser med del av helgons kropp
Lucia
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1760
1760 i Italien
BMW 315

BMW 315 är en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1934 och 1935.

I april 1934 ersattes 303-modellen av BMW 315. Skillnaden bestod främst i den större 1,5-litersmotorn.

Sommaren 1934 tillkom sportversionen BMW 315/1. Bilen hade en enkel öppen kaross och motorn hade trimmats med högre kompressionsförhållande och trippelförgasare.

Motor

Källor
BMW Personenwagen av Franz-Georg Steidl och Dirk Trinn, 1993.

Externa länkar
BMW Oldtimer Club Schweden
BMW Museum 

315
Bakhjulsdrivna fordon
BMW 319

BMW 319 är en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1934 och 1937.

BMW 319
Under 1934 och 1935 ersattes 315-modellen av BMW 319. Först infördes den större 1,9-litersmotorn i sportversionen BMW 319/1, senare kom den till användning även i de övriga modellerna.

BMW 329
BMW 329 var en specialversion av 319-modellen, med samma motor och chassi. Skillnaden låg i karossen, som var mycket lik den större 326-modellen. BMW 329 såldes bara som cabriolet.

Motor

Bilder

Källor
BMW Personenwagen av Franz-Georg Steidl och Dirk Trinn, 1993.

Externa länkar

BMW Oldtimer Club Schweden

319
Bakhjulsdrivna fordon
BMW 326

BMW 326 är en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1936 och 1941.

BMW 326
BMW 326 presenterades på bilsalongen i Berlin 1936. Det var den största bil som BMW dittills byggt och den första med fydörrars kaross. Motorn hade förstorats till två liter och chassit var försett med torsionsfjädring bak och hydrauliska bromsar.

BMW 320/321
I juli 1937 tillkom den enklare och billigare BMW 320. Den hade kortare hjulbas än 326:an och såldes bara med tvådörrarskaross. Hjulupphängningen hämtades från företrädaren BMW 329.

I januari 1939 ersattes 320:n av BMW 321, med uppdateringar av kaross och hjulupphängning.

Efterkrigstiden
Efter andra världskrigets slut hade BMW:s bilfabrik i Eisenach hamnat i den sovjetiska ockupationszonen. Där återupptogs tillverkningen av mellankrigsmodellerna, utom västtyska BMW:s kontroll. 1948 introducerades BMW 340, en uppdaterad 326:a med ny front och bagagerumslucka. Sedan BMW i München fått rätten till firmanamnet efter en rättsprocess, fortsatte tillverkningen i DDR under namnet EMW fram till mitten av 1950-talet.

Motor

Bilder

Källor
BMW Personenwagen av Franz-Georg Steidl och Dirk Trinn, 1993.

Se även 
EMW
Frazer Nash

Externa länkar
BMW Oldtimer Club Schweden

326
Bakhjulsdrivna fordon

fi:BMW 320
BMW 327

BMW 327 är en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1937 och 1941.

BMW 327
BMW 327 var en elegantare tvådörrarsversion av 326-modellen. Den såldes med öppen eller täckt kaross. Bilen fanns även med den starkare motorn från sportversionen BMW 328.

Efterkrigstiden
Efter andra världskrigets slut hade BMW:s bilfabrik i Eisenach hamnat i den sovjetiska ockupationszonen. Där återupptogs tillverkningen av 327:an, utom västtyska BMW:s kontroll. Sedan BMW i München fått rätten till firmanamnet efter en rättsprocess, fortsatte tillverkningen i DDR under namnet EMW fram till mitten av 1950-talet.

BMW:s 326/327/328-modeller låg även till grund för brittiska Bristol Cars första bilar.

Motor

Källor
BMW Personenwagen av Franz-Georg Steidl och Dirk Trinn, 1993.

Se även 
EMW
Frazer Nash

Externa länkar
BMW Oldtimer Club Schweden

327
Bakhjulsdrivna fordon
BMW 335

BMW 335 är en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1939 och 1941.

Strax före andra världskrigets utbrott introducerades BMW 335. Bilen byggde på ett förlängt chassi från 326-modellen, men motorn var en betydligt större sexa på 3,5 liter.

Motor

Källor 
 BMW Personenwagen av Franz-Georg Steidl och Dirk Trinn, 1993.

Externa länkar 
 BMW Oldtimer Club Schweden

335
Bakhjulsdrivna fordon
Blasieholmstull

Blasieholmstullen var en sjötull i Stockholm som låg på Blasieholmen vid nuvarande Berzelii park.

I Stockholm infördes stadstullar den 20 november 1622. I tullordningen stadgades att sex tullplatser skulle inrättas, fyra för landvägen och två för sjövägen. En av de nya sjötullarna för trafiken från Saltsjön inrättades på Blasieholmen i området Packaretorget (numera Norrmalmstorg). Vid 1600-talet gick Saltsjön med Ladugårdslandsviken ända fram där numera Berzelii park ligger.  Blasieholmstullen blev nästan omedelbart flyttad längre österut till Blockhusudden, som är Södra Djurgårdens östligaste udde. Där kallades den sedermera Stora sjötullen. Den andra sjötullen blev Långholmstullen.

Referenser

Noter

Tryckta källor

 
Blasieholmen
Daniel (sång)

Daniel är en låt från 1973 skriven av Elton John och Bernie Taupin. Låten finns med på Elton Johns album Don't Shoot Me I'm Only the Piano Player.

Bernie Taupin inspirerades av händelserna vid Vietnamkriget när han skrev Daniel. Texten (inklusive en vers i det ursprungliga förslaget som togs bort från den slutgiltiga versionen) beskriver en uppdiktad veteran som var blind som en följd av kriget ( "your eyes have died, but you see more then I") och reser till Spanien för att undvika all uppmärksamhet omkring honom när han kommer hem. Han lämnar sin familj, inklusive sin bror, ur vars perspektiv historien berättas.

Taupin har sagt att han ville skriva något för dem som återvände hem från kriget. Låten är en av Elton Johns personliga favoriter.

Wilson Phillips har gjort en cover på låten som de även släppte som singel 1991. Även José Feliciano har tolkat låten.

Källor

Sånger av Elton John
Popballader
Sånger 1973
Musiksinglar 1973
Vietnamkriget i populärkultur
Engelskspråkiga sånger
Gert-Arne Nilsson

Gert-Arne Lennart Nilsson, född 31 oktober 1941 i Västra Skrävlinge församling Malmö, död 8 april 2019 i Slottsstadens distrikt, var en svensk fotbollsspelare.
 
Gert-Arne Nilsson debuterade i Allsvenskan för Malmö FF 1960. Spelade totalt 141 A-lagsmatcher i Malmö FF. SM-guld 1965 samt SM-brons 1960. Kallades "Skuffan". Han representerade Sverige i B-landskamp mot Danmark och i totalt 5 U-landskamper.

Gert-Arne Nilsson spelade även för Helsingborgs IF i division 2 1969–1970 samt Lunds BK i division 3 1962. Han var även tränare i flera lag 1971–1975.

Gert-Arne Nilsson är begravd på Limhamns kyrkogård i Malmö.

Källor

Män
Födda 1941
Avlidna 2019
Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Malmö FF
Fotbollsspelare i Helsingborgs IF
Spelare i Lunds BK
Svenska fotbollstränare
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Malmö
Gravsatta på Limhamns kyrkogård
Gunnar T. Westin

Gunnar Torwald Westin, född 29 oktober 1911 i Tåby församling, Östergötland, död 14 juli 2008 i Danderyds församling, Uppland, var en svensk historiker.

Westin disputerade vid Lunds universitet 1946 på avhandlingen Historieskrivaren Olaus Petri och blev docent i historia vid universitetet samma år. År 1958 blev han professor i historia vid dåvarande Stockholms högskola. Han var dekanus för humanistiska fakulteten vid Stockholms universitet 1969-1978. Sistnämnda år blev han emeritus. Westin ledde flera omfattande forskningsprojekt, bland annat Sverige under andra världskriget. Han var verksam inom Kursverksamheten vid Stockholms universitet och Folkuniversitetet från 1940-talet och fram till 1990-talet och hade flera ordförandeposter. Han blev ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund 1951, av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia 1954, av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund 1955, av Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien 1969 och av Det kongelige danske Selskab for Fædrelandets Historie 1975. 

Bland hans verk finns den omfattande studien Riksföreståndaren och makten (1957), Maktkamp i senmedeltidens Sverige (1971) och skrifter från projektet Det medeltida Sverige (1970-talet, tillsammans med andra). Boken Idéer som burit frukt (1983) är en historieskrivning över Kursverksamheten. En uppsatssamling om religion, politik och historieskrivning i början av 1500-talet, Olaus Petri, Peder Svart och Gustav Vasa. Religion, politik och historieskrivning i början av 1500-talet, utkom 2002. Han utgav  Gustav Vasas krönika (1964) och  Olaus Petris skrifter i utval (1968). Hans sista uppsats behandlar Karin Månsdotters ställning och publicerades våren 2008. Sin tidiga Lundatid beskrev Westin i uppsatsen En historiestuderande i 30-talets Lund i samlingen Under Lundagårds kronor (1991) och han skildrade också sin tid som tjänsteman på Landsarkivet i Lund i en uppsats (2002). Westin utgav flera läroböcker i historia för gymnasiet. 

Hösten 2018 utkom En historikers historia. Gunnar T Westins berättelse om sitt liv. Boken är sammanställd och redigerad av Torbjörn Norman, Karl Molin och Alf W. Johansson och bygger på intervjuer som gjordes mellan 2002 och 2003.

Källor

Noter

Externa länkar 
  
 

Svenska professorer i historia
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Ledamöter av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia
Födda 1911
Avlidna 2008
Män
Personer från Tåby socken
Gravsatta på Danderyds kyrkogård
Ljubov Kozyreva

Ljubov Vladimirovna Kozyreva, född 27 augusti 1929 i Bugry i Leningrad oblast, död 22 juni 2015 i Moskva, var en sovjetisk längdskidåkare som slog igenom internationellt vid VM i Falun 1954, där hon vann guld på 10 kilometer och i stafett. Kozyreva var fram till 1962 världsledande på 10 kilometer och vann på denna distans guld vid OS i Cortina 1956 och silver vid OS i Squaw Valley 1960. 

Ljubov Kozyreva vann totalt fem guld och fem silver vid OS och VM mellan 1954 och 1962. Genom äktenskap 1960 fick hon efternamnet Baranova.

Källor 
 Idrottsbladet, februari 1954.
 Idrottsbladet, februari 1960.

Noter

Sovjetiska längdåkare
Olympiska guldmedaljörer 1956
Olympiska silvermedaljörer 1956
Olympiska silvermedaljörer 1960
Födda 1929
Kvinnor
Avlidna 2015
Camilla Bergman

Inger Elisabeth Camilla Bergman Skoglund, född Bergman 1 december 1954 i Sundsvall, är en svensk skulptör som är verksam under namnet Camilla Bergman.

Camilla Bergman är utbildad vid Konstfack i Stockholm 1976-78 och i skulptur på Kungliga konsthögskolan i Stockholm 1978-83. Hon är kanske mest känd för de två lejon som flankerar Lejontrappan vid Fontänbron intill Brunnsparken/Gustaf Adolfs Torg i Göteborg.

Offentliga verk i urval
Blå vila, färgad betong på granitsockel - Brobacken, Älvkarleby (1988)
Lejon, brons på granitsockel - Lejontrappan Göteborg (1991)
Månhästar, brons på granitsockel - Midsommarkransen, Stockholm (1993)
Silverspringare (variant av månhästar), betong och rostfritt stål - Älvkarleby (1992)
Urd och Ratatosk, brons på granitsockel - Nornaplatsen Tomtebo, Umeå (1993)
Afrodite och hennes badkrukor, brons och betong - Parkbadet, Sandviken (1993)
Dansösen och månen, betong - SVAR, Ramsele (1994)
Goja, brons - Umeå Universitet (1998)
lokattsundsvall, brons på granitmur  - Sundsvalls Centralstation (2001)
Klosterbrunn, betong - Rosariet vid Ystad Kloster (2003)
Rast och Vila, brons - Herrängens skola, Älvsjö (2006)
Frida (till minne av Frida Stéenhoff), brons - Esplanaden vid Sundsvalls teater, Sundsvall (2022)

Källor 
Svensk Konst under 1900-talet, Natur och Kultur 1991, 
110 konstverk, Dymling i samarbete med Statens konstråd 2007, 
KKV - konstnärernas kollektivverkstad, Carlsson bokförlag 2018,

Noter

Externa länkar
Camilla Bergmans webbplats
 Klosterbrunn vid Ystads Kloster.
Camilla Bergman på Skulptörförbundet
 Camilla Bergman på Svenska Konstnärer

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Födda 1954
Levande personer
Kvinnor
Rafael Kubelík

Rafael Jeroným Kubelík, född 29 juni 1914 i Býchory, Böhmen, Österrike-Ungern (i nuvarande Tjeckien), död 11 augusti 1996 i Kastanienbaum, Luzern, Schweiz, var en tjeckisk tonsättare och dirigent.

Biografi
Kubelík studerade först violin för sin far, violinisten Jan Kubelík, senare violin, komposition och dirigering vid Pragkonservatoriet, där han tog examen 1933.

1939 blev Kubelík kapellmästare vid operan i Brno, en position han innehade tills nazisterna stängde operan hösten 1941. 1942 tillträdde han som chefsdirigent för Tjeckiska Filharmonin i Prag. Efter att vid ett flertal tillfällen öppet ha demonstrerat sitt ogillande av naziregimen blev Kubelík tvungen att gå under jorden 1944. Han återkom dock på dirigentpulten efter krigsslutet i maj 1945. 

Efter det kommunistiska maktövertagandet vid Pragkuppen 1948 hoppade Kubelík och hans hustru av till väst. Kubelík motiverade avhoppet med att han redan hade upplevt en diktatur och inte hade för avsikt att leva under ännu en.

Därmed inleddes en lysande internationell dirigentkarriär. Kubelík var chefsdirigent för Chicago Symphony Orchestra (1950-53), kapellmästare vid Covent Garden (1955-58) och chefsdirigent för Bayerska Radions Symfoniorkester (1961-79). Han gästspelade också flitigt i Europa och USA och gjorde uppmärksammade framträdanden med Berlinfilharmonikerna, Wienerfilharmonikerna, Concertgebouworkestern, Orchestre de Paris m.fl. orkestrar. Hos Kungliga Filharmonikerna i Stockholm gästspelade han åtskilliga gånger (första gången 1948). 

Rafael Kubelík är rikt representerad på grammofoninspelningar, och många av dessa rankas högt av kännare världen över. Bl a har hans Mahlertolkningar fått något av kultstatus över sig.

Efter 1985 tvingades Kubelík att skära ner på sina framträdanden, då han drabbats av reumatism.

Rafael Kubelík var också verksam som tonsättare. I hans verkförteckning märks fem operor, ett antal symfonier, körverk, kammarmusik med mera.

Kubelík invaldes 1966 som ledamot av Kungl Musikaliska Akademien i Stockholm.

Avlidna 1996
Födda 1914
Män
Tjeckiska dirigenter
Tjeckiska kompositörer
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Ledskovlar

Ledskovlar är vridbara skenor i vattenturbiner, med uppgift att variera det vattenflöde som släpps igenom turbinen. Ledskovlar förekommer i reaktionsturbiner av francis- och kaplantyp.

Förknippas ej med ledskenor,  då dessa i regel är fasta skenor vars uppgift är att styra in vattnet mot ledskovlarna, samt att staga upp turbinen.
Jag är en vampyr

"Jag är en vampyr" är den första singeln från Markus Krunegårds debutalbum Markusevangeliet, utgiven den 13 februari 2008. Låten var nominerad i kategorin som Årets Låt under Grammisgalan och P3-Guld 2008, och vann på den sistnämnda. B-sidan innehöll en tidigare outgiven låt, "E4, E18, väg 13", som senare inkluderades på den förlängda utgåvan av Markusevangeliet.

Låten innebar Krunegårds genombrott och blev den femte största hiten på Trackslistan 2008.

Referenser

Musiksinglar 2008
Lennox Sebe

Lennox Leslie Wongamu Sebe, född 26 juli 1926, död 23 juli 1994, var den första ledaren för den av Sydafrika erkända staten Ciskei från självständigheten 1972 fram till 1990. Även om Sebe formellt var landets ledare kontrollerades Ciskei, i likhet med alla de andra Bantustans i Sydafrika, i praktiken av den sydafrikanska regeringen.

Sebe grundade 1981 Ciskei National Indipendent Party vilket i praktiken blev det enda tillåtna. Sebes ledarskap var despotiskt och diktatoriskt och han styrde landet med hjälp av våld och förföljelser, all opposition mot hans regim krossades brutalt. 1983 utropade han sig till president på livstid. 

När hans egen bror Charles 1986 försökte genomföra en statskupp straffades han med livstids fängelse. Sebe störtades slutligen i en militärkupp 1990 ledd av General Oupa Gqozo och ställdes samma år inför rätta anklagad för korruption och brott mot de mänskliga rättigheterna men på grund av hans dåliga hälsa kunde aldrig rättegången slutföras.

Män
Födda 1926
Avlidna 1994
Sydafrikanska politiker under 1900-talet
Eudirectories.se

EUDirectories.se, tidigare Eurocall, är en internet-baserad sök- och informationstjänst. Sökresultaten innefattar adresser, kontaktuppgifter, kartuppgifter och information om verksamheter och myndigheter Europa över. Utöver branschregistret är det även möjligt att söka efter privatpersoner.

Historia 
Eudirectories.se grundades 1992 av det amerikanska telecom-företaget US West (idag Qwest) i samarbete med norska grundare.Eudirectories.se startade som en informationstjänst per telefon, likt dagens "118118", men med huvudinriktning på information om varor och tjänster. Eudirectories.se var även först i Europa med att erbjuda "gula sidorna" över internet. Denna tjänsten lanserades 1995 i Norge och Sverige i samarbete med Schibsted Nett AS (idag SOL). Året efter lanserades en liknande tjänst av nuvarande Eniro i Sverige.

Externa länkar 
eudirectories.se

Sökmotorer
Norska webbplatser
Nils-Åke Hillarp

Nils-Åke Hillarp, född  24 juli 1916 i Hässleholm, död 17 mars 1965, var en svensk forskare och en förgrundsgestalt till forskningen om monoaminer i hjärnan.

Hillarp blev medicine doktor och docent i histologi Lunds universitet 1946, var prosektor där 1948–1962 och professor i histologi vid Karolinska Institutet från 1962. 

Hillarps forskningsresultat kring det autonoma nervsystemets terminala fibersystem är av stor betydelse, liksom hans arbeten rörande mekanismerna för nervimpulsens överföring mellan celler. Hans kanske viktigaste insats är att han tillsammans med Bengt Falck utvecklade den globalt kända och erkända Falck–Hillarps fluorescensmetod, som gjorde det möjligt att överföra vissa monoaminer, bland annat de tre katekolaminerna dopamin, noradrenalin och adrenalin samt serotonin (5-hydroxytryptamin) till fluorescerande substanser. Detta innebar att Hillarp och Falck nu kunde påvisa deras förekomst i centrala och perifera nervceller med unik precision och känslighet i fluorescensmikroskopet vilket därmed blev det första och helt avgörande beviset för att de kunde fungera som signalsubstanser (transmittorer). Hillarps forskning har bland annat haft stor betydelse för den moderna farmakologiska behandlingen.

Hillarp dog i ett aggressivt malignt melanom 49 år gammal. Flera idag framgångsrika forskare har haft honom som handledare, bland dem Annica Dahlström, nobelpristagaren Arvid Carlsson, Kjell Fuxe, Lars Olson och Tomas Hökfelt.

Hillarp var son till köpmannen Nils Bengtsson och Hulda, född Johansson, samt bror till författaren Rut Hillarp.

Referenser

Noter

Svenska professorer i neurofysiologi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Födda 1916
Avlidna 1965
Män
Personer från Hässleholm