kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Algiers

Algiers kan syfta på:

 Algiers (album) – ett musikalbum från 2012 av Calexico
 Algiers (film) – en amerikansk film från 1938 i regi av John Cromwell, originaltitel Algiers
 Fort Algiersgen – en amerikansk film från 1953, originaltitel Fort Algiers

Geografi
 Algiers, Indiana – en ort i Indiana
 Algiers, Louisiana – en ort i Louisiana
 Algiers, New Orleans – ett område i New Orleans
Uru-Chipaya

Uru-Chipaya, även kallat Chipaya-Uru är en indiansk boliviansk språkfamilj som består av två närbesläktade språk. Den har inga kända närbesläktade språk även om kopplingar antas finnas till arawak eller mayaspråk. Chipaya talas av över 1 000 personer och ses som vitalt inom ursprungssamhället, medan endast två utövare av Uru fanns kvar 2000.

Uru-Chipaya är två indianfolk vid Titicacasjön. Uru talas i de norra, västra och södra delarna omkring Titicacasjön medan Chipaya talas i byn Santa Ana de Chipaya i departementet Oruro.

Språket har officiell status i Bolivia, jämte spanskan och 35 andra ursprungsfolksspråk.

Referenser

Källor 
Gordon, Raymond G., Jr. (ed.), 2005. Ethnologue: Languages of the World, Fifteenth edition. Dallas, Tex.: SIL International. Online version: http://www.ethnologue.com/.

Sydamerikanska ursprungsspråk
Språk i Bolivia
Keiko O’Brien

Keiko O’Brien, är en fiktiv rollfigur i Star Treks universum och porträtteras av Rosalind Chao i TV-serien Star Trek: Deep Space Nine och i Star Trek: The Next Generation.

Biografi

Keiko O’Brien, född Keiko Ishikawa i Japan, Jorden. Keiko introduceras i serien som civil botanist på USS Enterprise (NCC-1701-D) i dess arboretum. Gift med Miles O’Brien år 2367. Miles och Keiko O’Brien fick sitt första barn Molly O’Brien 2368. Keiko födde barnet i Ten-Forward på rymdskeppet Enterprise. Barnet föds under dramatiska former då skeppet lider av allvarliga systemfel. 

När Miles O’Brien blir posterad på Deep Space Nine följer Keiko med. På rymdstationen saknas dock möjlighet att arbeta som botanist och Keiko startar med stöd av Benjamin Sisko skola på stationen. Skolor har tidigare saknats på Deep Space Nine. 

Skolan leds av Keiko fram tills år 2371 då barnen slutar i skolan på grund av krigsrisk och invasionshot av Dominion. Under detta år leder Keiko, som chefsbotanist, under en expedition till Bajor. Under hennes andra graviditet sker en olycka med Keiko inblandad som tvingar henne till akut operation. Dr Bashir lyckades rädda Keiko, men för att rädda barnet så var han tvungen att implantera det i Kira Nerys. År 2373 födde Kira familjen O’Briens andra barn, Kirayoshi O’Brien.

Keiko och barn lämnar Deep Space Nine samma år, då åter Dominion hotar stationen. De återvände inte igen förrän i slutet av 2374. Hela familjen återvänder till jorden permanent när Miles tog ett lärarjobb inom stjärnflottan.

Se även

Rollfigurer i Star Trek: The Next Generation
Rollfigurer i Star Trek: Deep Space Nine
Fiktiva figurer introducerade 1991

en:List of recurring Star Trek: Deep Space Nine characters#O'Brien, Keiko
pt:Keiko O'Brien
K-535 Jurij Dolgorukij

Jurij Dolgorukij är en rysk atomdriven ubåt av Borej-klass. Den är uppkallad efter den ryske fursten Jurij Dolgorukij. Ubåten påbörjade sina första övningar i slutet av 2008  och blev officiell 2013.

Källor

Externa länkar
Bilder på Jurij Dolgorukij

Ryska ubåtar
Fartyg sjösatta 2007
Jean Lannes

Jean Lannes, hertig av Montebello, född 10 april 1769 i Lectoure i departementet Gers, död 31 maj 1809 i Wien i Österrike, var en fransk militär. Napoleon utnämnde honom till marskalk av Frankrike 1804. Han var gift med Louise de Montebello och far till Louis Napoléon Lannes.

Franska revolutionskrigen 
Lannes lärde först färgaryrket, ingick 1792 i armén som frivillig och vann snabb befordran under Napoleon Bonapartes italienska fälttåg. Han utnämndes till brigadgeneral vid stormningen av Pavia 1796 och deltog med utmärkelse i belägringen av Mantua och i slaget vid Arcola samma år. 1798 följde han Bonaparte till Egypten, och 1799 hjälpte han denne vid statskuppen 18 brumaire år VIII (9 november), då Bonaparte störtade direktoriet och blev förste konsul. 1800 förde Lannes avantgardet över Alperna, segrade 9 juni vid Montebello och hade väsentlig andel i segern vid Marengo.

Napoleonkrigen 
Lannes blev marskalk av Frankrike 1804, och 1805 fick han befälet över V armékåren och deltog med denna i fälttåget mot Österrike samma år, under vilket han verksamt tog del i slaget vid Austerlitz. I kriget med Preussen 1806 besegrade han prins Ludvig Ferdinand vid Saalfeld 10 oktober och utkämpade med Levin August von Bennigsen den oavgjorda striden vid Pułtusk 28 december, vid vilken han sårades svårt. Efter några månaders sjukdom deltog Lannes i slaget vid Friedland 14 juni 1807. 1808 sändes han till Spanien, där han segrade vid Tudela 22 november 1808, varefter han upphöjdes till hertig av Montebello. Under fälttåget mot Österrike 1809 krossade en kanonkula hans båda ben i slaget vid Aspern 22 maj, och efter amputationen avled "franska arméns Ajax", "le Roland moderne", 31 maj i Wien.

Efter hans död sade Napoleon om honom: "Lannes tapperhet var större än hans förnuft, men förnuftet vaknade till liv varje dag för att återställa balansen. Jag fann honom som pygmé, men förlorade honom som jätte".

Lannes grav finns i Panthéon. Hans hjärta finns dock på Montmartrekyrkogården.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Franska fältmarskalkar
Personer i Napoleonkrigen
Personer som stupat i strid
Personer från Gers
Födda 1769
Avlidna 1809
Män
Ugglan
Deltagare i slaget vid Austerlitz
Deltagare i slaget vid Jena-Auerstedt
Namn ingraverat på Triumfbågen
Sofia Jannok

Brita Maret Sofia Jannok, född 15 september 1982 i Arvidsjaurs församling, är en svensk samisk artist, sångare, låtskrivare, skådespelare och renägare. Jannok bor sedan 2011 dels i Umeå, dels i Rävudden, Luokta-Mávas sameby. Sofia Jannoks popmusik har en blandning av olika musikinfluenser, som visa, jazz och jojk. Hon sjunger oftast på nordsamiska och skriver sina låtar även på både svenska och engelska.

Sångarkarriär
Sofia Jannok ingick tidigare tillsammans med Anna Kärrstedt i duon Sofia och Anna. Hon uppträdde i mellanakten i Melodifestivalen 2009 med Waterloo på samiska ("Čáhcceloo"). Den 30 juni 2009 var hon sommarpratare i Sveriges Radio P1, och dagen efter, den 1 juli, medverkade hon i SVT:s program från Skansen i Stockholm om invigningen av Sveriges ordförandeskap i EU. Vid Riksmötets öppnande i Riksdagshuset i Stockholm 15 september 2009 framförde hon "Samelands vidder". Tillsammans med Mariela Idivuoma var hon programledare vid musikfestivalen Liet-Lávlut 2006. Jannok ledde programserien Mailbmi – små folk stor musik i Sveriges Radio P2. Den 23–30 maj 2010 uppträdde Jannok i Kina på expon, barer och klubbar, bland annat i Shanghai och Peking samt den 4–5 juni 2010 deltog Jannok i Talvatisfestivalen i Jokkmokk. Sofia Jannok är tvåfaldigt nominerad till Grammis.

Aktivist

I sociala medier har hon flera gånger tagit ställning mot gruvnäringens etablering i Sameland samt verkat för miljön i olika sammanhang. Hon deltog i klimatkonferensen COP 21, Paris 2015, både genom både officiellt anförande och demonstrationer.

Under invigningen av Kulturhuvudstadsåret i Umeå 2014 genomförde Jannok en antirasistisk manifestation tillsammans med Cleo och Kristin Amparo inför framförandet av låten "Faller en, faller alla". Som en del i scenspråket och framträdandet fanns på scenen en grupp antifascistiska aktivister med budskapet "Free Joel" som hänsyftar till en person som anhölls och dömdes för dråpförsök och våldsamt upplopp med anledning av antirasistdemonstrationerna i Kärrtorp 2013.

Sofia Jannok agerar i den fransk-svenska TV-serien Midnattssol från 2016 och även i SVT-serien Världens Sofia Jannok från 2016.

Priser och utmärkelser (urval)
2006 – Norrbottens läns landstings Rubus arcticus
2006 – Gevalias musikpris
2007 – Prins Eugens Kulturpris
2008 – SKAP-stipendium
 2017 – Ulla Billquist-stipendiet
 2019 – Stipendiat Stiftelsen Visans Vänners Stipendiefond
 2020 – Evert Taube-stipendiet
 2021 – Hedersdoktor vid Luleå tekniska universitet

Diskografi (album)

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats

Födda 1982
Kvinnor
Levande personer
Samer i Sverige
Samiska sångare
Svenska sångare
Musik i Umeå
Svenska radioprogramledare
Svenska TV-programledare
Sommarvärdar 2009
Personer från Arvidsjaurs kommun
Samiska skådespelare
Hedersdoktorer vid Luleå tekniska universitet
Slagverksensemble

En slagverksensemble är en grupp slagverkare som spelar tillsammans. Gruppens storlek är inte definierad, men vanligtvis ligger antalet medlemmar på mellan fem och tio stycken.

Slagverksensemblen definieras genom att det endast förekommer slagverk som instrument. Då slagverk är en väldigt bred instrumentgrupp är detta emellertid inget problem ur en åhörarmässig synvinkel.

En slagverksensemble kan spela nästan vilken sorts musik som helst. Ofta karakteriseras musiken av rytmisk musik på olika typer av trummor, ofta med avancerad pausering, en genre som är benämnd nu-musik. Slagverksensemblen kan dock spela melodier på bland annat xylofon, klockspel eller rörklockor; och spela basgångar eller ackompanjemang på bland annat timpani, vibrafon eller marimba.

Kroumata är en känd svensk slagverksensemble som gått i bräschen för slagverksmusiken

Ensembletyper
Slagverk
Motya

Motya, Mothia eller Mozia (grekiska: ; italienska: Mozia ot Mothia; Sicilianska: Mozzia), var en karthagisk koloni på ön söder om Trapani och nästan mittemot Marsala på Siciliens västra kust. Kolonin grundades i slutet av 800-talet f.Kr.. Ön heter numera San Pantaleo och ligger i lagunen Stagnone innanför ön Isola Lunga. 

Vid utgrävningar på ön har man funnit bebyggelse från och med slutet av 700-talet f.Kr. En massiv, delvis välbevarad befästningsmur omgärdade från mitten av 500-talet f.Kr. bosättningen nära strandlinjen. Övriga lämningar inkluderar bland annat en stor helgedom, en tofet (offerplats), en arkaisk nekropol, ett hantverkskvarter (textilfärgning och keramiktillverkning), viss privatbebyggelse, en liten stensatt lasthamn samt mängder av pilspetsar av brons. 

Motya förstördes av Dionysios I av Syrakusa 397 f.Kr. De överlevande från ön flydde till fastlandet och grundade där Lilybeo som senare blev Marsala.

Utanför ön har man funnit ett feniciskt krigsskepp som är det enda i sitt slag i världen. Det kan nu beskådas i Baglio Anselmi-museet i Marsala. 

Ön köptes i början av 1900-talet av industrimannen och amatörarkeologen Joseph Whitaker (1880-1936) och är numera privatägd av familjen Whitaker som bekostar utgrävningarna och har skapat ett välordnat litet museum på ön med, utöver föremål som grävts ut, välgjorda modeller av öns tidiga bebyggelse samt en nyfunnen, vacker mansstaty i mer än naturlig storlek (Ung man klädd i tunika).

Ön trafikeras regelbundet med båtar från det närbelägna fastlandet.

Externa länkar 

Sicilien
Karthago
Asa av Juda

Asa av Juda (; ; ), död 870 f.Kr., var kung av Juda under 900-talet f.Kr. enligt Första Kungaboken. Han besteg tronen 20 år efter Salomos död – i Israels kung Jerobeams tjugonde regeringsår. Under det trettionionde året av sin regering fick Asa en allvarlig sjukdom i sina fötter, men han vände sig inte till Herren med sitt problem, utan sökte bara hjälp av läkare. Han dog i det fyrtioförsta året av sin regering i Jerusalem. Han efterträddes på tronen av sin son Josafat i början av kung Ahabs regering i Israels rike.

Referenser 

 
 

Monarker i Gamla Testamentet
Män
Cajón

Cajón (spanska: låda, uttalas ) är ett peruanskt slagverkinstrument i form av en låda. Man spelar med händerna på framsidan av cajónen, oftast medan man sitter ovanpå lådan.

Ursprung 
Slavar av väst- och centralafrikanskt ursprung anses vara cajónens upphovsmän, men instrumentet är vanligt i hela Latinamerika. På Kuba associeras instrumentet med rumban, medan det i Peru främst används inom olika afro-peruanska musikgenrer. 

Instrumentet uppfanns antagligen i Perus kustområden under början av 1800-talet och vid seklets slut utvecklade man instrumentet och började experimentera med att förändra dess ljud genom att böja brädorna det var byggt av. 

Två teorier om instrumentets uppkomst har framförts. Den ena går ut på att cajónen är en utveckling av andra lådliknande instrument från väst- och centralafrika och att man byggde dem av packlårar och annat som fanns tillgängligt. I hamnstäder till exempel på Kuba har fiskelådor använts.

Den andra teorin är att man använde lådor helt enkelt för att komma undan förbudet mot musik som rådde i slavområdena, cajónen kunde enkelt förvandlas till en pall eller något annat. Med största sannolikhet är anledningen till cajónens uppkomst en kombination av båda faktorerna - liknande instrument och de förhållanden som slavarna tvingades leva under.

Instrumentet 

Sedan den spanske flamencogitarristen Paco de Lucías slagverkare Rubem Dantas 1977 tog med den peruanska cajónen till Spanien, har den försetts med sejar-strängar på insidan och blivit en viktig ingrediens i flamencomusiken. Idag har flamencocajonen utvecklats på en mängd olika ställen i världen och nya varianter och hybrider har uppstått. 

Den moderna cajónens topp, botten, rygg och sidor görs oftast av 9-12 mm plywood. Tunnare material används till framsidan 3-4mm plywood, och ofta lämnas hörnen lösa så att de kan smällas mot de motstående sidorna. I någon av de övriga sidorna görs ett ljudhål.  Ibland spänns strängar på framsidans insida för att ge ett rasslande ljud. Musikern sitter grensle över cajónen och spelar med händerna på cajónens framsida. Många olika ljud kan skapas genom att spela på sidorna, med fingrar eller handflata och så vidare. Cajóner ingår i många slagverkstillverkares sortiment.

Användning idag 
Cajónen används flitigt i kubansk, peruansk och annan latinamerikansk musik. Den förekommer också inom flamencon och många andra musikarter. Den används också ibland inom bluegrass, irländsk folkmusik, country, rock&pop och svensk folkmusik. Det är inte helt ovanligt att man kan se den på folkmusikstämmor.

Referenser
''Artikeln är delvis en översättning av motsvarande artikel på den engelskspråkiga upplagan.

Allmänna källor
Tompkins, W D. Afro-Peruvian Traditions: Music of the African Diaspora in the Americas. Springer US Press.

Slagverk
RS-24 Jars

RS-24 Jars (ryska: РС-24 Ярс. NATO-rapporteringsnamn: SS-27 Mod 2) är en rysk ballistisk robot.

Roboten sägs vara en modifiering av RT-2PM2 Topol-M eller SS-27 som den kallas i västvärlden. Den ska bland annat kunna bära tio kärnstridsspetsar i jämförelse med SS-27 som bara bär på en. Trots att RS-24 kategoriseras som ett distinkt missilsystem av Ryssland, så räknas det ibland utomlands som en variant av SS-27, och betecknas då SS-27 Mod 2.

I maj 2007 utförde Ryssland ett första test med RS-24, som då var helt okänd utanför Ryssland. Enligt Rysslands president Vladimir Putin så var utvecklingen av den nya roboten ett direkt svar på USA:s planer på ett robotförsvar i Europa. Den 25 december 2007 utfördes det andra testet av RS-24. Testet ska ha fungerat perfekt och roboten nådde sitt mål utan problem.

De första RS-24 robotarna togs i bruk under 2011.

Bilder

Externa länkar

Källor 

Test Nr2 Dec 2007
Film på testuppskjutningen i maj 2007 
RSNF
SS-29 (RS-24 Yars) på Missile Threat

Ryska ballistiska robotar
Kärnvapenbärande robotar
Estrad (tidskrift)

Estrad var namnet på en svensk jazztidskrift, som utkom under åren 1939 till 1963. Grundare, redaktör och ansvarig utgivare var Nils Hellström.

I sin bok Kampen om jazzen skriver sociologen Göran Nylöf: "Efter kriget uppstod . . . en kamp mellan de två ideologierna traditionalism och modernism inom jazzen. Stilriktningar som swing, bebop, dixieland och cool jazz användes som slagträn i artiklar och på insändarsidor i huvudsakligen Orkesterjournalen och Estrad."

Estrads Elitorkester valdes varje år av läsare, och den spelade in en skiva.

Referenser

Nedlagda svenska musiktidningar
Tidskrifter startade 1939
Tidskrifter nedlagda 1963
Svenskspråkiga tidskrifter
Anand Amritraj

Anand Amritraj, född 20 mars 1952 i Madras, Indien, är en indisk högerhänt tidigare professionell tennisspelare.

Tenniskarriären
Anand Amritraj är den äldste av tre tennisspelande bröder (Anand, Vijay Amritraj och Ashok Amritraj) som spelade professionell tennis under 1970- och 1980-talen. Vijay var den framgångsrikaste av de tre med flera singel- och dubbeltitlar på WCT-touren, men flera av dubbeltitlarna vann Vijay tillsammans med Anand. Totalt vann Anand som proffs 12 dubbeltitlar och rankades som bäst på 80:e plats i dubbel (januari 1984). Han vann inga singeltitlar och var som bäst rankad på 74:e plats i singel (november 1974). Anand Amritraj spelade totalt in 332 133 US-dollar i prispengar. 

Tillsammans med sin bror Vijay nådde Anand 1976 semifinal i dubbel i Wimbledonmästerskapen.  

Anand deltog i det indiska Davis Cup-laget 1968-69, 1971-79 och 1981-88. Han spelade totalt 62 matcher av vilka han vann 32 (21 i dubbel, de flesta tillsammans med brodern Vijay). Anand deltog i det indiska lag som 1987 spelade världsfinal mot ett lag från Sverige. Brödraparet Anand/Vijay förlorade dubbelmatchen mot svenskarna Joakim Nyström/Mats Wilander och svenskarna vann hela mötet med 5-0 i matcher.
 
Anands son Stephen är också professionell tennisspelare.

Dubbeltitlar
1983 - Stuttgart utomhus
1982 - Chicago-2 WCT, Baltimore WCT
1980 - Sao Paulo
1978 - Mexico City
1977 - London/Queen's Club
1976 - Memphis WCT
1975 - Atlanta WCT, Los Angeles
1974 - Bombay, Columbus
1973 - Christchurch

Referenser

Källor
Martin Hedges, 1978. The Concise Dictionary of Tennis. Mayflower Books Inc.

Externa länkar
ATP, spelarprofil

Födda 1952
Indiska tennisspelare
Män
Levande personer
Personer från Chennai
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Indien
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 1988
Rolf Wirténs kulturpris

Rolf Wirténs kulturpris delas ut av Förre landshövdingen Rolf Wirténs Kulturstiftelse till ”personer som främjat det östgötska kulturlivet med betoning på ton, bild och ord. Utövningen ska ha anknytning till forskning, pedagogisk verksamhet och vara allmänt utvecklande av kulturlivet i Östergötland”.

Pristagare

2000 Hans Lundgren, dirigent
2001 Bertil Almlöf, konstnär
2002 Inget pris delades ut.
2003 Gunnar Lindqvist, tidigare museichef, författare
2004 Louise Hoffsten, sångerska
2005 Gunnar Gebbe Björkman, konstnär
2006 Gerda Antti, författare
2007 Johan Celander, teaterchef
2008 Bettina Kjellin, företagsledare och kulturpersonlighet
2009 Christer Elderud, fotograf
2010 Hans Hermansson, konstnär
2011 Berit Johansson, glaskonstnär
2012 Göran Bergengren, författare
2013 Nils Spangenberg, vd och konstnärlig ledare för Vadstena-Akademien
2014 Stina Opitz, konstnär
 2015 Martin Kylhammar, professor
 2016 Staffan Mårtensson, klarinettist
 2017 Emma Adbåge, författare och barnboksillustratör, samt Lisen Adbåge, illustratör, serietecknare och barnboksförfattare
 2018 Johan Dalene, violinist
 2019 Hasti Radpour, konstnär
 2020 Gunnar Elfström, historiker
2021 Anton Forsberg, sångare, musiker och producent 
2022 Louise Johansson Waite, konstnär och kurator
2023 Linköpings Studentsångare, Manskör vid Linköpings Universitet

Källor 

Kulturpriser i Sverige
Kultur i Östergötland
Priser och utmärkelser instiftade 2000
Fotboll i Danmark

Fotboll i Danmark har karaktär av nationalsport, med 296 818 spelare och 1 614 klubbar registrerade hos det danska fotbollsförbundet Dansk Boldspil-Union i slutet av 2006. Danmarks herrar blev Europamästare 1992.

Dansk Boldspil-Union

Det danska fotbollsförbundet Dansk Boldspil-Union bildades den 18 maj 1889, och är indelat i sex regionala förbund.

Seriespel

Herrar
De fem högsta divisionerna på herrsidan styrs direkt av Dansk Boldspil-Union, och kallas Danmarksturneringen, medan de sju lägre divisionerna är regionala.

Seriepyramid

Herrar

Högre Divisioner

Landslag
Danmarks damlandslag i fotboll
Danmarks herrlandslag i fotboll

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Ashok Amritraj

Ashok Amritraj, född 22 februari 1957 i Madras, Indien, är en indisk filmproducent och ambidexter tidigare professionell tennisspelare.

Ashok Amritraj är den yngsta av de tre tennisspelande bröderna Vijay Amritraj, Anand Amritraj och Ashok. Alla tre var tennisproffs aktiva under 1970- och 1980-talen. Ashok flyttade som proffsspelare till USA 1975 och hade en måttligt framgångsrik karriär men förblev utan individuella titlar på proffstouren.

År 1981 började han en framgångsrik karriär som filmproducent i Hollywood och chef för Hyde Park Entertainment. Ashok har producerat cirka 80 filmer, däribland Bandits, Bringing Down the House och Helens små underverk.

Filmografi (urval)

Externa länkar
 
"EGO" om Ashok Amritraj 
 

Indiska filmproducenter
Indiska tennisspelare
Män
Födda 1957
Levande personer
Northeast Division

Northeast Division var en av sex divisioner i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL) där den tillsammans med Atlantic och Southeast Division bildade Eastern Conference. Northeast Division bildades inför säsongen 1993/1994, då Prince of Wales Conference bytte namn till Eastern Conference, och innehöll från början sju klubbar, men från säsongen 1998/1999 innehöll den följande fem klubbar:

 Boston Bruins
 Buffalo Sabres
 Montreal Canadiens
 Ottawa Senators
 Toronto Maple Leafs

Divisionsmästare 
Divisionsmästare blev det lag som vann sin division under NHL:s grundserie

 1994: Pittsburgh Penguins
 1995: Quebec Nordiques
 1996: Pittsburgh Penguins
 1997: Buffalo Sabres
 1998: Pittsburgh Penguins
 1999: Ottawa Senators

 2000: Toronto Maple Leafs
 2001: Ottawa Senators
 2002: Boston Bruins
 2003: Ottawa Senators
 2004: Boston Bruins
 2005: Ingen vinnare på grund av lockout
 2006: Ottawa Senators
 2007: Buffalo Sabres
 2008: Montreal Canadiens
 2009: Boston Bruins

 2010: Buffalo Sabres
 2011: Boston Bruins
 2012: Boston Bruins

Northeast Division-titlar 
 5: Boston Bruins
 4: Ottawa Senators
 3: Buffalo Sabres
 3: Pittsburgh Penguins *
 1: Montreal Canadiens
 1: Quebec Nordiques *
 1: Toronto Maple Leafs
* Spelar inte längre i Northeast Division

Stanley Cup-mästare från Northeast Division 
 2010/2011 - Boston Bruins

Lag som tidigare spelat i Northeast Division 
 Carolina Hurricanes mellan 1997 och 1998
 Hartford Whalers mellan 1993 och 1997
 Pittsburgh Penguins mellan 1993 och 1998
 Quebec Nordiques mellan 1993 och 1995

Se även 
 National Hockey League
 Stanley Cup

Externa länkar 
 Tabeller NHL:s divisioner säsongen 2011/2012

Divisioner inom National Hockey League
Återkommande sportevenemang med premiär 1993