kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kralendijk

Kralendijk är huvudort på ön Bonaire i Nederländska Antillerna. Orten kallas även Playa av lokalbefolkningen.

Staden
Kralendijk är belägen på öns västra del och har cirka  invånare. 

Staden genomkorsas av esplanaden Kaya Craane och Kaya Grandi. Centrum utgörs av området kring Plasa Wilhelmina med historiska byggnader som Customs House, Bestuurskantoor och Fort Oranje från 1700-talet med tillbyggd fyrtorn. Vid hamnen nära piren finns en marknad med varor från Venezuela.

Staden har förutom förvaltningsbyggnader även ett universitetscampus Xavier University School of Medicine och en rad shoppingmöjligheter i såväl gallerior som större varuhus.

Sedan 1960-talet är turism en stor inkomstkälla för Kralendijk och många kryssningsfartyg lägger till i hamnen. Flygplatsen heter Flamingo International Airport, belägen lite söder om centrum.

Historia
Ön upptäcktes 6 september 1499 av spanske sjöfararen Alonso de Ojeda och området beboddes från början av Arawakindianer. Kralendijk blev från 1636 en ort för West-Indische Compagnie (Nederländska Västindiska Kompaniet).

Namnet härstammar från Koralendijk (korallrev) och syftar på det tidigare rikliga korallfisket i området, nuvarande namn är en förvanskning genom tiderna.

Externa länkar
om Kralendijk
karta över Kralendijk
bilder på Kralendijk
om Kralendijks universitet
flygavstånd Stockholm - Kralendijk

Orter i Bonaire
Rob Reiner

Robert "Rob" Reiner, född 6 mars 1947 i Bronx i New York, är en amerikansk skådespelare, filmregissör, filmproducent och manusförfattare. Reiner har bland annat regisserat heavy metal-mockumentären This Is Spinal Tap (1984), dramakomedin Stand by Me (1986), fantasy-äventyret Bleka dödens minut (1987), den romantiska komedin När Harry träffade Sally (1989),  skräck-thrillern Lida (1990) och det rättsliga dramat På heder och samvete (1992). 

Reiner är son till skådespelaren, komikern och regissören Carl Reiner och skådespelaren Estelle Reiner samt äldre bror till författaren Annie Reiner (född 1949) och konstnären och fotografen Lucas Reiner (född 1960). Den sistnämnde är gift med skådespelaren Maud Winchester (född 1960), som har haft mindre roller i flera av Rob Reiners filmer.

Rob Reiner har en lång karriär bakom sig i Hollywood och har bland annat regisserat de uppmärksammade filmerna Spinal Tap, Stand by Me, När Harry träffade Sally, Lida och Sömnlös i Seattle. Hans gode vän Billy Crystal medverkar i ett antal av Reiners filmer, däribland När Harry träffade Sally.

Filmografi i urval 

 (skådespelare, 182 avsnitt)
 (gästroll)
 (manus, regi och skådespelare)
 (regi)
 (regi)
 (regi och produktion)
 (skådespelare)
 (regi och produktion)
 (regi och produktion)
 (regi och produktion)
 (skådespelare)
 (regi och produktion)
 (skådespelare)
 (regi och produktion)
 (regi)
 (regi)
 (skådespelare)
 (skådespelare)
 (regi)
 (regi och produktion)
 (regi, manus och produktion)

 (tio avsnitt)

 (regi, produktion och skådespelare)
  (regi och produktion)
  (regi och produktion)
  (regi, produktion och skådespelare)

Referenser

Externa länkar 
 

Amerikanska filmproducenter
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1947
Män
Levande personer
Personer från Bronx
Alumner från UCLA School of Theater, Film and Television
Elina Brotherus

Elina Anneli Brotherus, född den 29 april 1972 i Helsingfors, är en fotokonstnär från Finland.

Brotherus arbetar bland annat med fotografiska självporträtt.

Brotherus är utbildad vid Konstindustriella högskolan 1995–2000, och tog där magisterexamen i konst 2000. Hon har även en fil. mag. med huvudämne analytisk kemi från Helsingfors universitet. Hennes första egna utställning ägde rum 1998, och mellan 1999 och 2000 verkade hon i Paris, där hon snabbt gjorde sig ett namn internationellt. Hon tilldelades 2001 Fotofinlandiapriset och fick år 2004 Carnegie Art Award-stipendiet för unga konstnärer. År 2012 belönades hon med Pro Finlandia-medaljen.

Källor

Noter

Finländska fotokonstnärer
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Kvinnor
Födda 1972
Levande personer
Fotografer från Helsingfors
George W. Romney

George Wilcken Romney, född 8 juli 1907 i Nuevo Casas Grandes kommun, Chihuahua, Mexiko, död 26 juli 1995 i Bloomfield Hills, Michigan, var en amerikansk republikansk politiker och affärsman. Han var guvernör i Michigan (1963–1969) och USA:s bostadsminister (1969–1973).

Biografi
Romney var barnbarn till amerikanska polygamistiska mormoner som flyttat till Mexiko. Hans familj flydde den mexikanska revolutionen, först till Idaho, sedan flyttade de till Salt Lake City i Utah. Romney åkte till Storbritannien 1926 och tillbringade där två år som missionär för Jesu Kristi kyrka av sista dagars heliga, först i England, sedan i Skottland.

Romney arbetade i Washington, D.C. som talskrivare för David I. Walsh, demokratisk ledamot av USA:s senat från Massachusetts. Han blev 1930 lobbyist för Alcoa. Han gifte sig 1931 med Lenore LaFount. Paret fick fyra barn: Lynn, Jane, G. Scott och Mitt Romney.

Efter nio år på Alcoa lämnade Romney företaget för att arbeta för bilindustrin i Detroit, Michigan. Han hade en mycket framgångsrik karriär på American Motors Corporation. Den höga profilen i bilindustrin möjliggjorde Romneys politiska karriär som republikan.

Romney var guvernör i delstaten Michigan mellan åren 1963–1969 och USA:s bostadsminister mellan åren 1969–1973. Romney uppfattades som en moderat republikan, förmodligen något till höger från Nelson Rockefeller men klart till vänster från Barry Goldwater och Ronald Reagan. Romney lämnade politiken 1973, men deltog senare i sonen Mitt Romneys kampanj för USA:s senat i Massachusetts 1994. Mitt Romney förlorade mot sittande senatorn Ted Kennedy den gången.

Källor

Externa länkar
Political Graveyard

Personer inom USA:s näringsliv
Personer verksamma inom American Motors Corporation
Guvernörer i Michigan
USA:s bostadsministrar
Personer från Chihuahua
Amerikanska lobbyister
Amerikanska republikaner
Födda 1907
Avlidna 1995
Män
Alumner från George Washington University
Posenkonferensen

Posenkonferensen var ett möte med Reichsführer-SS Heinrich Himmler, Reichsleiter och Gauleiter närvarande och ägde rum den 6 oktober 1943 i Posen i östra Tyskland (nuvarande Poznań i Polen). Himmler förklarade tydligt i sitt avslutande tal hur den slutgiltiga lösningen gick till, dess betydelse för de närvarande och dess långsiktiga betydelse för Tyskland.

Konferensen hade sammankallats på Hitlers order som en del av hans strategi om total krigföring. Avsikten var att låta alla närvarande få veta om den slutgiltiga lösningen och andra aktioner som begicks av SS och andra nazi-institutioner i det ockuperade Europa. Detta gjordes för att motivera alla att kämpa hårdare för seger eftersom de inte skulle kunna spela ovetande om krigsförbrytelserna och folkmorden efter kriget, om Tyskland skulle förlora. (De allierade hade redan meddelat sin avsikt att ställa alla regimens ledare inför rätta.)

Denna konferens är det starkaste beviset för att Albert Speer skulle ha känt till den slutgiltiga lösningen, något han förnekade i Nürnbergrättegången. Enligt det officiella protokollet var Speer närvarande när avslöjandet gjordes (Martin Bormann hävdade att Speer var närvarande), men Speer själv hävdade att han lämnat konferensen vid middagstid för ett möte med Hitler i högkvarteret. Många historiker anser att även om Speer inte var närvarande så borde han känt till talets innehåll genom sina vänner Karl Hanke och Baldur von Schirach.

Se även 
Posentalen

Referenser

Noter

Tryckta källor 

1943 i Tyskland
Förintelsen
Tyskland under andra världskriget
Konferenser i samband med andra världskriget
Krigsåret 1943
Poznań
Kyanit

Platta, bladformiga kristaller är typiska för kyanit (Al2SiO5). Liksom sina polymorfer andalusit och sillimanit påträffas kyanit i metamorfa bergarter, men den har en tätare struktur än dessa. Följaktligen uppträder kyanit i skiffer och gnejs som bildats vid höga tryck och höga temperaturer. Kyanit uppträder också i pegmatiter, ibland som djupblå ädelsten. Den har sitt namn från grekiskans kyanos ("mörkblå"). Kyanit tillhör det triklina kristallsystemet och besitter utpräglat anisotropa egenskaper. Dess hårdhet är i längsriktningen 4,5-5,5 (c-axeln), medan motsvarande värde tvärs emot längsriktningen är 6-7 (a- och b-axeln). Därav kallas kyanit även för disten av grekiskans di – två och sthenos – styrka, hårdhet.

Förekomst
Enligt Styrelsen för teknisk utveckling (STU) finns Europas enda kyanitgruva i Sverige. Den ligger i Hålsjöberg i närheten av Ekshärad.

Användning
Beståndsdel vid tillverkning av eldfasta föremål.

Externa länkar 
 Hålsjöberggruvan

Silikatmineral
Ädelstenar
Oileán Thoraí

Oileán Thoraí (iriska, även: Toraigh - Thoraí är genitivformen av Toraigh - eller Oileán Thúr Rí, "ön med kungens torn"), engelska Tory Island, är en ö 12 kilometer utanför grevskapet Donegal på irland. Den är cirka 5 kilometer lång och 1 kilometer bred. Det bor 170 personer på ön uppdelat i fyra byar - An Baile Thoir (den östra byn), An Baile Thiar (den västra byn), An Lár (den mittersta byn) och Úrbhaile (den nya byn).

Oileán Thoraí är en del av det iriskspråkiga Gaeltachtområdet och Ulster-iriska är det huvudsakliga språket på ön. Sedan 50 – talet har ön varit hem för ett litet samhälle av konstnärer. De har ett eget konstgalleri på ön. Öborna på Toraigh har en person representerar deras samhälle och som bär titeln kung av Toraigh. Det finns ingen verklig makt bakom titeln utan kungen väljs genom konsensus. Den nuvarande kungen heter Pádraig Mac Ruairí och är fiskare och konstnär. I Irländsk mytologi sägs Oileán Thoraí ha varit platsen där Conands torn fanns. Conand var Fomoriernas kung innan de blev bortdrivna av Nemed i ett stort slag. En annan mytologisk varelse som sägs ha levt på ön är Balor, Balor na Súile Nimhe eller "Balor med det giftiga ögat", en sorts cyklopliknande jätte. Balor dödades senare av sin egen dotterson, Lugh Lámhfhada eller Lugh den Långhänte, och Balors öga sägs ha blivit ursprunget till Loch na Súl eller "Ögonsjön" (engelska: Lough Nasool) i grevskapet Sligo.

Ön är också känt för sina monument till exempel ett sällsynt Tau-kors.

Se även
Dursey Island
Skelligöarna

Källor

Fritt översatt ifrån engelska Wikipedia.

Irlands öar
Martin Martinsson

Martin Arvid Martinsson, född 28 januari 1913 i Röra socken på Orust, död där 9 januari 1998, var en svensk traditionell sångare. 

Martin Martinsson har bidragit till den bohuslänska vis- och folkmusikrepertoaren med ett stort antal sånger av olika karaktär (trallade låtar, 'småstubbar', vallvisor, bröllopsvisor, nidvisor och medeltida ballader, etc.). Till de mer kända sångerna hör Bröllopsvisa från Stångenäs och Den Lillas Testamente. 

Martinsson var liksom sina förfäder smed och lantbrukare i Svineviken nära Henån på Orust.

Källor
Musica Sveciae, Visor & låtar från Bohuslän, CD, Caprice records, 1997.
Sveriges dödbok 1901–2009, DVD-ROM, Sveriges Släktforskarförbund, 2010.

Svenska folksångare
Män
Födda 1913
Avlidna 1998
Personer från Röra socken
Myskros

Myskros (Rosa moschata)  är en art i familjen rosväxter. Arten är inte känd vildväxande. De närmaste släktingarna finns i Asien.

Trädgårdsformer och hybrider av myskrosen förs till moschatarosor (R. Moschata-gruppen).

Sorter
'Plena' - är fylldblommig.

Synonymer
Rosa manuelii Losa, 1929
Rosa moschata Mill., 1768 nom. illeg.
Rosa moschata var. ruscinonensis (Gren. & Déségl. ex Déségl.) Nyman, 1878
Rosa ruscinonensis Gren. & Déségl. ex Déségl., 1864
Rosa opsostemma Ehrh., 1788
Rosa pissardii Carrière 

Rosor
My Växtindex
Nordiska Flygpokalen

Nordiska Flygpokalen instiftades av KSAK i samband med ILIS 1931. Tävlingen bestod av en tidtabellsflygning på 1260 km fördelade på två dagsträckor och i klasserna landflygplan och sjöflygplan. I bestämmelserna ingick att vinnande nation arrangerar nästa tävling. Av 38 startande stoppades 17 stycken tävlande av ett lokalt dimbälte över norra Småland och två piloter drabbades av andra problem och tvingades bryta. Endast 19 deltagare fullföljde tävlingen. Bland de svenska deltagarna märks kommendörkapten S.A. Flory, kapten Nils Söderberg, herr Kurt Björkvall och greve J D Hamilton.

Resultat 1931 Stockholm
Klass A Sjöflygplan
1, Kapten Bremmer, Finland, i en Junkers, 33 prickar
2, Löjtnant von Clauson-Kaas, Danmark, i en Argo, 433 prickar 
3, Flygingenjör Clas Sparre, Sverige, i en Heinkel HD 35, 495 prickar

Klass B Landflygplan (och arrangör för nästa tävling)
1, Søløjtnant E Rasmussen, Danmark i en LB 11 Dankrok Jagare, 2 prickar
2, Kapten N.O.F. Söderberg, Sverige, i en I 3 Aruo 504, 3 prickar 
3, Löjtnant BG. Bjuggren, Sverige, i en Sk 7 DH 60 Gipsy Moth, 32 prickar

Till tävlingen i Köpenhamn var 18 svenska deltagare anmälda, bland piloterna märks fanjunkare Cornelius, löjtnant Thunberg, kapten Söderberg och privatflygaren greve von Rosen.

Resultat 1934 Köpenhamn
Klass A (icke yrkesverksamma flygare)
1, F Magnusson, Sverige, i en Gipsy Moth, 48,6 prickar
2, von Rosen, i en Heinkel H.D. 21, 204,7 prickar

Klass B (yrkesverksamma flygare), och arrangör för nästa tävling
1, Löjtnant Thunberg, Sverige i en S 6, 1,6 prickar
2, Löjtnant K Clauson, Danmark, i en Argo, 1,7 prickar
3, Kapten Söderberg, Sverige, i en S 6a, 2,6 prickar 

Till tävlingen i Stockholm 1936 var 54 deltagare anmälda, 19 från Danmark, 1 från Finland, 6 från Norge samt 28 från Sverige. Tävlingarna ingick som en del av invigningen av Bromma flygplats och genomfördes under sämsta tänkbara väder.

Resultat 1936 Stockholm
1, Löjtnant L Thunberg, Sverige i en S 6, 5,6 prickar
2, Löjtnant B Jakobsson, Sverige i en S 6, 9,6 prickar
3, Löjtnant H Kirkegaard, Danmark, i en Focker CVE M/33, 2,6 prickar

På grund av andra världskriget blev det ett uppehåll i tävlingen, men efter sexton år återuppstod tävlingen men med omarbetade tävlingsregler. Tävlingen omfattar nu orienteringsflygning, landningsprov, navigeringsprov samt en lagtävling med högst 3 piloter från vart land. Tävlingen skulle även vara årligen återkommande. Som första tävlingsplats valdes Jarlsbergs flygplats utanför Tønsberg Norge.

Resultat 1952 Tønsberg
Lagtävling
1, Sverige 188 prickar
2, Norge 213 prickar
3, Danmark 271 prickar

Individuellt
1, Sven O Holmström, Sverige i en Piper Cub, 86 prickar
2, Odd Grundseth Norge i en Piper Cub,  94 prickar
3, Bengt Lönnqvist, Sverige i en Auster, 102 prickar

Flygtävlingar
Michael Curtiz

Michael Curtiz, ursprungligen Manó Kaminer (magyariserat till Mihály Kertész), född 24 december 1886 i Budapest i Österrike-Ungern, död 10 april 1962 i Sherman Oaks i Los Angeles, var en amerikansk regissör.

Curtiz praktiserade en tid vid Nordisk Film i Danmark, där han var regiassistent och skådespelare i bolagets film Atlantis (1912). Han regisserade många filmer i Europa innan han inbjöds till Hollywood 1926 av Warner Bros. Curtiz blev amerikansk medborgare 1936. Han har bland annat regisserat Casablanca (1942).

Filmografi i urval 

 1912 – Atlantis
 1923 – Der junge Medardus
 1924 – Harun al Raschid
 1924 – Die Sklavenkönigin
 1926 – Fiaker Nr. 13
 1926 – Der goldene Schmetterling
 1926 – The Third Degree
 1928 – Noah's Ark
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

Referenser

Källor

Externa länkar 
 
 

Amerikanska filmregissörer
Födda 1886
Avlidna 1962
Män
Personer från Budapest
Oscar för bästa regi
Brandenburger

Die Brandenburger (Brandenburgarna) var ett tyskt specialförband under andra världskriget. Deras huvuduppgift var sabotageaktioner bakom fiendens linjer. Brandenburgarna och dess föregångare Ebbinghaus bataljonen var involverade i många av invasionerna under andra världskriget, från invasionen av Polen till invasionen av Sovjetunionen.

Bakgrund 
Idén bakom Brandenburgarna och Ebbinghaus bataljonen skapades av Theodor von Hippel. Han hade varit soldat i Paul von Lettow-Vorbecks armé i Tyska Östafrika (moderna Tanzania, Burundi och Rwanda) under första världskriget. Där bedrev den numerärt underlägsna tyska armén ett gerillakrig mot brittiska, belgiska och portugisiska styrkor. Efter kriget lämnade Theodor von Hippel armén och några år senare doktorerade han i nationalekonomi. 1935 gick han tillbaka till armén och verkade för att starta upp ett förband som kunde sabotera och spana bakom fiendens linjer. Theodor von Hippel fick tillstånd att sätta upp ett förband, detta förband fick namnet Ebbinghaus bataljon. Ebbinghaus bataljonen bestod av etniska tyskar från Polen som kunde språket och var väl insatta i den polska kulturen och traditionerna. De deltog under invasionen av Polen och lyckades med sina uppdrag. Bataljonen lades ner efter ockupationen av Polen.

Brandenburgarna 
Detta var dock inte slutet för Theodor von Hippel och hans specialförband. Amiral Wilhelm Canaris, chef för Abwehr, lät Theodor von Hippel sätta upp ett nytt förband i oktober 1939. Detta förbandet fick namnet Brandenburgarna och bestod av folktyskar från, bland annat, Tjeckien, Sovjetunionen och Jugoslavien. Det var viktigt att dessa soldater var väl insatta i den lokala kulturen och att de kunde språket. De fick mycket träning inför sina uppdrag och det var viktigt att de inte var beroende av hjälp eftersom de ofta arbetade själva bakom fiendens linjer.

Referenser 

Tysklands militärhistoria
Tyska militära enheter under andra världskriget
Specialförband
Sillimanit

Sillimanit är ett hårt aluminiumsilikatmineral, Al2SiO5, som har samma sammansättning men andra bildningparametrar (tryck och temperatur) än kyanit och andalusit. Det finns vanligen i metamorfa bergarter, och bildar långa, fibrösa, prismatiska kristaller med varierande hårdhet. I vissa pegmatiter kan det ha ädelstenskvalitet. Sillimanit har lägre densitet än kyanit. Det är uppkallat efter amerikanen Benjamin Silliman.

Förekomst
Rika förekomster av sillimanit finns i Södermanland, nordöstra Hälsingland och i Pajala kommun.

Källor

Silikatmineral
Roger Middlebrook

Roger H. Middlebrook, född 1929 i Huddersfield England, är en brittisk teknisk illustratör, tecknare och målare.

Efter universitetsstudier vid Slade School of Art i London och militärtjänst kom Middlebrook till Sverige 1952. Han bodde först i Linköping där han bland annat medverkade i Östgöta Correspondenten med tuschteckningar. 1957 flyttade han till Göteborg för att arbeta som teknisk illustratör vid Volvo. Han återvände till England 1965 för att arbeta med visualiseringsbilder för en arkitektfirma. Han är medlem i konstgruppen The Guild of Aviation Artists, och har belönats med Society of British Aerospace Companies Trophy för bästa tavla två gånger. 1994 vann han utmärkelsen Wilkinsons Sward för bästa oljemålning med sitt verk föreställande atlantflygarna Alcock och Browns Vickers Vimy på Newfoundland.

Bibliografi

Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1929
Brittiska konstnärer
Svenska målare under 1900-talet
Personer med anknytning till Volvo
Män
Levande personer
Personer från Huddersfield
Svenska illustratörer
Eric Nessler

Eric Nessler var en fransk flygplanskonstruktör, provflygare och segelflygare.

Nesser började rita flygplan som 10-åring, det första flygplanet byggde han när han var 17 år. Han fick flygutbildning i det militära och civilmilitärt flygcertifikat 1917. Han bildade tillsammans med Charles Fauvel, Massenet och Auger flygkonstruktionsföretaget AVIA.

Under mellankrigstiden arbetade han med konstruktionsarbete och provflygning. Han startade Vichyregimens segelflygskola i Montagne Noire 1940.

Han genomförde en 38 timmar 21 minuter lång världsrekordsegelflygning 1942, senare under året blev även segelflygning förbjudet av den tyska ockupationsmakten. Hans AV 26 hänger nu i Musée de l'Air et de l'Espace i Le Bourget.

Han tilldelades Lilienthalmedaljen 1969.

Flygplanskonstruktörer
Segelflygare
Män
Herb Kohl

Herbert H. Kohl, född 7 februari 1935 i Milwaukee i Wisconsin, är en amerikansk demokratisk politiker. Han var ledamot av USA:s senat från Wisconsin 1989–2013.

Kohl avlade 1956 kandidatexeman vid University of Wisconsin–Madison och 1958 MBA vid Harvard University. Han var ordförande för delstaten Wisconsins demokrater 1975–1977. Innan karriären i politiken hjälpte han bygga ut familjeföretaget, varuhuskedjan Kohl's. Han köpte 1985 NBA-laget Milwaukee Bucks. Han donerade 25 miljoner $ till University of Wisconsin-Madison så att de kunde bygga en ny arena, Kohl Center. Det var den största donationen i University of Wisconsin Systems historia.

Han blev 1988 invald i USA:s senat med 52% av rösterna. Motkandidaten, republikanen Susan Engeleiter fick 48%. Kohl omvaldes 1994, 2000 och 2006. I 2006 års kongressval fick han två tredjedelar av rösterna.

Kohl förespråkar rätten till abort och är motståndare till dödsstraff. Han är judisk.

Externa länkar 

Ledamöter av USA:s senat från Wisconsin
Milwaukee Bucks
Födda 1935
Män
Levande personer
Alumner från University of Wisconsin–Madison
Alumner från Harvard Business School
Althorp

Althorp är ett gods beläget i Northamptonshire, England ägt av familjen Spencer sedan 1500-talet. Slottet var ursprungligen ett rött Tudorhus i tegel, men byggdes om radikalt under mitten av 1700-talet efter ritningar av Henry Holland.

Prinsessan Diana växte upp på Althorp och har här även fått sitt sista vilorum. Slottets stallar har ändrats om till en utställning över hennes liv. Slott och park har öppet för allmänheten under juli-augusti.

Bibliografi
 Spencer, Charles (1998) Althorp: the story of an English house , London, Viking
 Battiscombe, Georgina (1984) The Spencers of Althorp, London, Constable

Externa länkar

Slott i England
Byggnader och anläggningar i Northamptonshire
Harald Torsslow

Sten Harald Torsslow, född 10 februari 1838 i Kristianstad, död 7 december 1909 i Stockholm, var en svensk skådespelare, operasångare och målare. Han var son till Ulrik Torsslow och Sara Fredrica Strömstedt.

Torsslow var 1857–1859 anställd vid Kungliga teatern som skådespelare och 1864–1888 som sångare, där han med framgång uppträdde i mindre tenor- eller barytonroller. Bland hans bästa sångroller märks Horace i "Svarta dominon", Tybalt i "Romeo och Julia", Stålsporre i "Målaren och modellerna" samt Nevers i "Hugenotterna". 

Torsslow började måla redan i ungdomsåren och fick då en viss vägledning av Tore Billing han fortsatte sina konststudier vid Konstakademien i Stockholm 1858–1859 och 1861 samt för  Hans Gude i Düsseldorf 1859–1860. Han blev agré vid konstakademien 1869 och medverkade i akademins utställningar i Stockholm. Han var representerad i Den nordiske Kunstudstilling som visades i Köpenhamn 1870. Hans konst består av landskapsskildring med skärgårds- och fjällmotiv samt motiv från Stockholmstrakten och Norge. Flera av hans verk köptes av Stockholms konstförening för att användas som priser i föreningens utlottningar.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 469, Allhems Förlag, Malmö.

Externa länkar

 
 Torsslow, Sten Harald i Biographisches Künstler-Lexikon, Leipzig 1882, S. 524

Födda 1838
Avlidna 1909
Svenska landskapsmålare
Svenska skådespelare
Svenska operasångare under 1800-talet
Män
Konstnärer från Kristianstad
Svenska målare under 1800-talet
Skådespelare från Kristianstad
Traffic Message Channel

Traffic Message Channel (TMC) är en teknik för att sända textbaserad trafikinformation via RDS. Systemet baseras på numrerade geografiska referenspunkter i kombination med text och tidsuppgifter och avser vanligen trafikolyckor, vägarbeten och vägväder. För att kunna ta emot dessa meddelande behövs en bilradio eller en GPS-mottagare som stödjer RDS-TMC. En GPS-mottagare kan vanligen beakta TMC-informationen i sin ruttplanering och föreslå andra vägar än normalt om så är fördelaktigt. I Sverige finns två RDS-TMC-leverantörer, Trafikverket och Mediamobile Nordic. Trafikverket sänder Bastjänsten RDS-TMC, det vill säga rikstäckande händelser. Mediamobile sänder RDS-TMC Premium, som prioriterar köer och annan trafikinformation. För RDS-TMC Premium har tillverkaren av GPS-mottagare vanligen förbetalt en livstidslicens till tjänsteleverantören.

Referenser

Webbkällor
Frågor och svar om RDS-TMC
TMC - just nu - karta

Tryckta källor
 Forsman, Anders (Linköping 2005). Standardisering som grund för informationssamverkan och IT-tjänster: en fallstudie baserad på trafikinformationstjänsten RDS-TMC. Institutionen för datavetenskap, Linköpings universitet.

Externa länkar
Trafikverkets officiella webbplats: Traffic Message Channel

Radio
Trafik