kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gäddvik, Luleå kommun

Gäddvik är en jordbruksby på ömse sidor om Luleälven strax väster om Bergnäset i Nederluleå socken i Luleå kommun.  De båda delarna benämns Södra Gäddvik respektive Norra Gäddvik. En del av Södra Gäddvik klassas som en småort under namnet Gäddvik. Här finns 53 av byns totalt 114 invånare (2010). Småorten Norra Gäddvik har 61 invånare (2010).

Historia
Sedan medeltiden går landsvägen längs Norrlandskusten genom Gäddvik. 1941 invigdes en bro, nuvarande Gamla Gäddviksbron. 1978 flyttades den genomgående trafiken på E4 över till Nya Gäddviksbron.

Befolkningsutveckling

Samhället
I Gäddvik ligger EFS-gården Sundet med campingmöjligheter sommartid.

Noter

Orter i Luleå kommun
Tidigare tätorter i Norrbottens län
Småorter i Sverige
Ulla Sundin-Wickman

Ulla Lucia Sundin-Wickman, född 17 juli 1926 i Veckholm socken, Uppsala län, död 17 april 2007 i Solna, Stockholms län, var en svensk bokillustratör och tecknare. 

Sundin-Wickman studerade vid Tekniska skolan 1943–1945 och vid Konsthögskolan 1959–1962 samt under studieresor till Italien, Paris och Spanien. 

Hon vann 1949 första pris i en tävling som utlystes av Tidens förlag för illustrationer  till Rudolf Värnlunds bok Den befriande glädjen och hon belönades 1956 och 1959 med illustrationsstipendier från tidningen Vi och Boklotteriet. Hennes teckningar bär spår av Fernand Léger och Paul Klee men med en stor del av självständigt skapande. 

Bland hennes stora produktion av bokillustrationer och bokomslag märks illustrationerna till Carl-Emil Englunds Minnet sliter i spindelväv och Nils Åke Nilssons översättning av Rysk lyrik samt H. C. Andersens Sagor 1952–1954, Britt-Mari lättar sitt hjärta av Astrid Lindgren, Kattan av Colette, Madame Bovary av Gustave Flaubert och böckerna om Babiella av Gunborg Wildh. Hon gav själv ut barnboken Andreas i kungens park 1965. Som illustratör medverkade hon även i All världens berättare och Idun. 

Hon medverkade i en grupputställning på De Ungas salong i Stockholm 1951, Nationalmuseums utställning Unga tecknare 1952–1954, utställningar på Kungliga biblioteket samt i utställningen Svensk bogkunst 1907–1957 i Frederiksbergs rådhus i Danmark. 

Sundin-Wickman är representerad vid Nationalmuseum i Stockholm, samt vid Bonnierska porträttsamlingen med bland annat ett porträtt av borgarrådet Yngve Larsson.

Ulla Sundin-Wickman var gift med statsrådet Krister Wickman.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V sid 361, Allhems Förlag, Malmö. 
 Sida med dödsår

 

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska illustratörer
Kvinnor
Födda 1926
Avlidna 2007

Personer från Veckholms socken
Representerade vid Bonnierska Porträttsamlingen
Kerstin Brunnberg

Kerstin Maria Elisabeth Brunnberg Jonsäter, född Brunnberg 27 februari 1942, är en svensk journalist.

Kerstin Brunnberg är dotter till arkitekturprofessor Hans Brunnberg och Brita, född af Petersens. Hon började som volontär på Södermanlands Nyheter i Trosa och har sedan dess arbetat på Gotlands Folkblad, Svenska Dagbladet, Arbetet, SVT:s Rapport samt Ekot på Sveriges Radio. På Ekot var Kerstin Brunnberg bland annat politisk reporter, redaktionssekreterare samt redaktionschef. Hon arbetade en tid också som SR:s informationschef och som programdirektör med ansvar för P1, P2 och P3. År 2006 tillträdde Brunnberg som så kallad senior advisor och var därefter verkställande direktör för Sveriges Radio maj 2007 – januari 2009. Brunnberg tävlade 2011 i På spåret tillsammans med Olle Palmlöf. De gick vidare till kvartsfinal.

Kerstin Brunnberg var 2009–14 styrelseordförande i Statens Kulturråd. Hösten 2009 och våren 2010 var Brunnberg gästprofessor i praktisk journalistik vid universitetet i Göteborg. Hon var chef för Statens centrum för arkitektur och design, ArkDes, juli 2014 – juni 2016. Sedan 2019 är hon ordförande för Kulturhuset/Stadsteatern i Stockholm och sedan 2020 för mediehuset Vad Vi Vet. 

År 2004 fick Kerstin Brunnberg Stora Journalistpriset.

Källor

Noter

Externa länkar
Brunnberg-Jonsäter, Kerstin M E, journalist, Sthlm i Vem är hon 1988

Svenska journalister under 1900-talet
Chefer för Sveriges Radio
Kvinnor
Födda 1942
Levande personer
Vinnare av Stora journalistpriset
Björktjära

Björktjära är en stadsdel i Bollnäs, Gävleborgs län. Stadsdelen ligger strax norr om Björktjäratjärnen (från början Björktjärn) som också givit stadsdelen dess namn och också finns en badplats och strandpromenad. 

Björktjära domineras av villabebyggelse och har bland annat låg- och mellanstadieskola.

Strax norr om Björktjära, vid hyreshusområdet Framnäs, ligger Bollnäs Norr Handelsområde där kedjor som Coop, Rusta, Elgiganten och Jysk är etablerade.

Bollnäs
Ulla Lidman-Frostenson

Ulla Ebba Catharina Lidman-Frostenson, född 20 november 1910 i Stockholm, död 10 juli 1962 i Prästgården, Lovö församling, Stockholms län, var en svensk politiker, missionär och författare.

Biografi 
Ulla Lidman-Frostenson var dotter till den kände författaren och, vid sidan av Lewi Pethrus, portalfiguren inom Pingströrelsen Sven Lidman och Carin Thiel, dotter till finansmannen Ernest Thiel. Lidman-Frostenson var halvsyster till Sven Lidman, Sam Lidman, Eva Berggrén och Bibi Langer på faderns sida samt Susanna Ramel på moderns sida.

Ulla Lidman-Frostenson var missionär i Kina 1932–1941. Hon representerade Högerpartiet i Sveriges riksdag 1957–1962. Hon var ledamot av andra kammaren och invald i Stockholms läns valkrets.

Hon var gift med författaren, psalmdiktaren och kyrkoherden Anders Frostenson. Paret Ulla Lidman och Anders Frostenson vigdes i Gustaf Vasa kyrka i Stockholm och hade därefter en stor bröllopsgudstjänst i Filadelfiakyrkan på Rörstrandsgatan. De fick tre barn: konsulten Sven Frostenson (1942–2011), konstnären Karin Frostenson (född 1946) och Anna-Clara Frostenson (född 1948).

Bibliografi (urval)

Vidare läsning
2011 -

Referenser

Externa länkar
Ulla Lidman-Frostenson på Libris.

Kvinnor
Födda 1910
Avlidna 1962
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för högern
Svenska författare inom kristen litteratur
Svenska missionärer
Politiker från Stockholm
Författare från Stockholm
MTOM

MTOM, Message Transmission Optimization Mechanism, är en W3C-rekommendation för överföring av SOAP-meddelanden. Den optimerar överföring av meddelanden som innehåller binär information. Den avser att ersätta både MIME och DIME-bilagor. Rekommandation blev beslutad inom W3C i januari 2005 efter arbete under 2003 och 2004.

De delar av ett SOAP-meddelande som inte innehåller binär information skickas intakt med bibehållen XML-struktur. De delar som utgörs av binär data överförs mer effektivt med MTOM än i ett normalt SOAP-meddelanden kodat med base64. Implementationen bygger på XOP.

Externa länkar 
W3C - SOAP Message Transmission Optimization Mechanism

W3C-standarder
Naryn (provins)

Naryn (, Naryn oblusu) är en provins (oblast) i centrala Kirgizistan. Huvudort är Naryn. Provins har en yta på 45 200 km² och 269 700 invånare (2005), vilket gör den till landets till ytan största provins, men samtidigt dess mest glest befolkade, med en folktäthet på sex invånare per km²; provinsen har dock det högsta födelsetalet i Kirgizistan, med 25,2 födda per tusen invånare år 2005. Den gränsar i norr till provinsen Tjüi, i öst till provinsen Ysyk-Köl, i väst till provinsen Jalal-Abad, i sydväst till provinsen Osj, och i söder till Kina. Provinsen styrs av en guvernör, för närvarande Askar Salymbekov.

Geografin domineras av det inre Tian Shan på runt 1 300 meters höjd, med höga bergskedjor, dalar, och platåer med alpina betesmarker, vanligtvis högre än 2 000 meter, samt Koksjaal-Tau-bergen på gränsen mot Kina i söder med en höjd på upp till 5 982 meter. Genom provinsen från öst till väst flyter floden Naryn, som är uppdämd på flera ställen. I norr ligger bergssjön Song-Köl, som är landets näst största sjö efter Ysyk-Köl, och som under sommarmånaderna drar till sig stora hjordar får och hästar. Klimatet är kontinentalt, med en årsnederbörd på mellan 200 och 300 millimeter i dalgångarna.

Befolkningen i provinsen är till 98 procent av kirgizisk etnicitet (ej medräknat den ryska militära närvaron vid gränsen). Ekonomin domineras av djurskötsel (får, hästar, jakar), med producering av främst ull och kött. Gruvdrift med ett flertal mineraler utvecklades under Sovjettiden, men övergavs därefter såsom oekonomiskt. Det finns inte mycket industri, undantaget det hydroelektriska nyttjandet av Narynfloden, som inleddes 1970, då en kraftstation byggdes i At-Basjy nära staden Naryn. Provinsen anses idag vara den fattigaste regionen i landet. 

Provinsen är med sina många höga bergskedjor svårtillgänglig. Den enda större vägen är den som förbinder huvudorten Naryn med landets huvudstad Bisjkek i norr; från Bisjkek går den först genom det 3586 meter höga Teo-Asuu-passet och sedan genom det 3030 meter höga Dolonpasset. Från staden Naryn leder vägen vidare österut genom höglandet och in i Kina via det 3752 meter höga Turugartpasset. Delar av vägen är tidvis avstängda under vintern.

Administrativ indelning 
Provinsen Naryn är indelad i fem distrikt.

Staden Naryn ingår inte i något distrikt utan administreras direkt under provinsen.

Externa länkar 
 Officiell webbsida (på ryska)

Kirgizistans provinser
Bo von Stockenström

Bo Henrik von Stockenström (i riksdagen kallad von Stockenström i Ånhammar), född den 26 januari 1887 i Stockholm, död den 31 mars 1962 i Gryt i  Södermanland, var en svensk generaldirektör och politiker (liberal). Han var jordbruksminister 1927–1928 och 1930–1932. Svärson till greven och riksdagsmannen John Raoul Hamilton.

Bo von Stockenström utexaminerades från Alnarps lantbruksinstitut 1911 och blev året därpå förvaltare vid Ekensholm i Dunker och Ånhammar. År 1914 köpte han Ånhammar samt Länna bruk. Han var jordbruksminister 1927-1928 samt 1930-1932 i Carl Gustaf Ekmans liberala regeringar och var även generaldirektör för Domänstyrelsen och chef för Domänverket 1942-1950.

Bo von Stockenström var riksdagsledamot i första kammaren 1923-1942 för Södermanlands och Västmanlands läns valkrets. Efter den liberala partisplittringen 1923, som också ledde till att Liberala samlingspartiet upplöstes som riksdagsparti, betecknade han sig under åren 1924-1925 som frisinnad vilde. 1926 anslöt han sig dock till Frisinnade folkpartiet och följde sedan med till Folkpartiet vid den liberala återföreningen 1934/1935. I riksdagen var han främst aktiv i jordbruksfrågor, och han tillhörde även jordbruksutskottet i omgångar under större delen av sin riksdagstid.

Dottern Ann-Marie von Stockenström (1913–2000) var i många år hemslöjdskonsulent i Södermanlands län.

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 394

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Ämbetsmän från Stockholm
Födda 1887
Avlidna 1962
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Frisinnade folkpartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Folkpartiet
Svensk obetitlad adel
Svenska generaldirektörer
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Män
Sveriges jordbruksministrar
Politiker från Stockholm
Jakar

Jakar kan syfta på:

 Jakar – ett oxdjur som förekommer i en vild och en domesticerad form, se jak
 Jakar (distriktshuvudort i Bhutan)  – en ort i Bhutan
XOP

XOP, XML-binary Optimized Packaging, är en W3C-rekommendation för effektiv kodning av XML-data som innehåller binär information. Rekommendationen blev beslutad inom W3C i januari 2005 efter utvecklingsarbete under hela 2004.

XOP ersätter de delar av XML-data som är base64-kodat med en URI. Den binära informationen binärkodas och läggs i XOP-paketet. Om ett tillämpningsprogram redan har binärkodad information behöver den inte base64-kodas utan läggs direkt i binärformat i XOP-paketet.

XOP används bland annat inom MTOM, en W3C-rekommendation för sändning av SOAP-meddelanden med binär information.

Externa länkar
 W3C - XML-binary Optimized Packaging

W3C-standarder
Gifhorn

Gifhorn är en stad och huvudort i det tyska länet Gifhorn i förbundslandet Niedersachsen. Staden har ungefär  invånare och ligger cirka 20 km norr om Braunschweig samt 15 km väster om Wolfsburg.

Området skapades under senaste istiden och Gifhorn ligger på en höjd bland myrar och vattendrag. Orten omnämns 1196 för första gången som plats med en bro över floden Ise. Samhällets framväxt gynnades av flera handelsvägar som korsade här. Under hertigen av Lüneburg byggdes flera vattenkvarnar i Gifhorn. 1364 blev Gifhorn köping.

Flera krig och stadsbränder skadade orten svårt men det skapades även betydande byggnader som Gifhorns slott som var färdigställt 1547. Det första slottet var anlagt som fästning men de flesta försvarsanläggningarna revs efter 1781. Andra viktiga hus var huvudsakligen byggda av korsvirke. Under 1700-talet byggdes Sankt Nicolaikyrkan och ett hus för tjänstemän i barockstil.

Med industrialiseringen byggdes flera anläggningar för utvinnande av torv i Gifhorn. Även ett glasbruk och en konservfabrik var av betydelse. 1852 fick Gifhorn stadsrättigheter. Efter andra världskriget producerades huvudsakligen maskiner i Gifhorn och många invånare pendlar till Wolfsburgs bilverkstäder.

Källor 

Kommuner och städer i Landkreis Gifhorn
Skånes Näringslivsarkiv

Skånes Näringslivsarkiv, SNA, är en ideell förening med säte i Helsingborg. Föreningen arbetar med att inventera, sortera, gallra och förteckna företagsarkiv från hela Skåne och att informera om värdet av att bevara företagsarkiv som en viktig del av vårt gemensamma kulturarv.

Historik
Skånes Näringslivsarkiv bildades som Nordvästskånes Företagsarkiv den 18 september 1991 för att i första hand bevara arkivmaterialet efter det nyligen konkursade Helsingborgs Varfs AB. De ursprungliga medlemmarna blev intresserade av det industriella kulturarvet och upptäckte att det fanns många minnen runt om oss som är värda att bevara för kommande generationer. Föreningen bildades i samverkan med Landsarkivet i Lund, Sydsvenska handelskammaren och Näringslivsarkivens Stödfond. Dess målsättning är att "verka för god arkivvård inom näringslivet och väcka förståelse för betydelsen av att för framtiden bevara äldre företagsarkiv".

År 1998 kunde man med hjälp från Helsingborgs stad skaffa egna lokaler i Maria Park i Helsingborg. Samtidigt fick man i uppdrag av Riksarkivet att bevaka företagsarkiven över Skåne län, vilket framgår av namnet. Man har ett samarbetsavtal med Landsarkivet i Lund som även är representerat i föreningens styrelse. År 2001 bytte föreningen namn till Skånes Näringslivsarkiv, till största delen för att anpassa sig till Riksarkivets krav på länsbaserad regionindelning.

Verksamhet
SNA har tre heltidsanställda: en arkivarie och två arkivassistenter. I depån i Helsingborg har man arkivhandlingar från över 170 olika företag, bland annat Findus Sverige AB, Trelleborg AB, läkemedelsföretagen Leo och Ferrosan, Bokförlaget Bra Böcker AB, Hälsingborgs Byggbetong AB, och Klippans Läderfabrik. Dessutom har föreningen ett omfattande bildarkiv med över 10 000 inskannade fotografier. Föreningen samarbetar även med ett antal arkivinstitutioner i Helsingborg genom projektet Arkivens Hus.

Föreningens huvudsponsorer är Region Skåne och Helsingborgs stad. Man finansierar också sin verksamhet genom att hyra ut hyllplatser och erbjuda konsulttjänster.

Externa länkar
Skånes Näringslivsarkivs webbplats

Föreningar i Sverige
Skåne
Näringslivshistoria
Organisationer i Helsingborg
Helsingborgs historia
Svenska arkivinstitutioner
Designhögskolan i Pukeberg

Designhögskolan i Pukeberg är en designhögskola som är en filial till Linnéuniversitetet i Kalmar och Växjö. Skolan ligger vid Pukebergs glasbruk i Nybro.

Högskolan i Kalmar
Linnéuniversitetet
Kulturutbildning i Sverige
Utvecklande ledarskap

Utvecklande ledarskap, UL. Utvecklande ledarskap är svenska Försvarsmaktens nya ledarskapsmodell sedan 2003. Utvecklande ledarskap tillämpas sedan 2004 även inom statlig och kommunal sektor samt inom det privata näringslivet

Utvecklande ledarskap kännetecknas av att ledaren uppträder som föredöme och lyfter upp frågor om moral och etik samt agerar utifrån en synliggjord värdegrund. En utvecklande ledare utmärks även av inspiration och motivation i syfte att stimulera delaktighet och kreativitet samt av personlig omtanke som handlar om att ge stöd men också att konfrontera i ett gott syfte, både för individen och för organisationen.

Bakgrund/vetenskaplig grund
I slutet av 1990-talet fick Försvarshögskolan i uppdrag av Försvarsmakten att kartlägga aktuella vetenskapliga publikationer om ledarskap. Vid genomgången av vetenskapliga ledarskapsteorier och modeller konstaterades att den modell som uppvisat det mest omfattande vetenskapliga stödet var den amerikanska modellen Transformational leadership, på svenska transformativt ledarskap. 

Det vetenskapliga stödet inkluderar studier där man påvisat förbättrad effektivitet inom organisationer där det fanns en hög förekomst av Transformational leadership. Denna typ av vetenskapliga resultat är förhållandevis sällsynta. Oftast handlar undersökningarna om hur man som deltagare upplevt en ledarskapsutbildning och/eller om man börjat bete sig annorlunda. Detta kan vara betydelsefullt i och för sig men det är ingen garanti för faktisk effekt på det organisatoriska resultatet.

Fortsatta egna studier, liksom internationella kontakter med forskare och praktiker, ledde fram till en egen modell som benämns Utvecklande ledarskap och som nu är Försvarsmaktens nya ledarskapsmodell.

I takt med att andra organisationer i Sverige kom i kontakt med Utvecklande ledarskap väcktes intresset av att utbilda handledare även utanför Försvarsmakten. I januari 2004 genomfördes den första utbildningen där både militära och civila handledare utbildades.

Konceptet UL ägs, förvaltas och utvecklas av Försvarshögskolan.

Externa länkar
 Information om UL på Försvarshögskolans webbplats

Ledarskapsutbildning
Lehrte

Lehrte är en stad i det tyska förbundslandet Niedersachsen i Region Hannover med ungefär  invånare. Orten ligger cirka 17 kilometer öster om Hannover.

Lehrte omnämndes 1147 för första gången i en urkund som by. År 1352 byggdes en kyrka i samhället, Nikolauskirche. Vid invigningen 1843 av en järnvägsstation på sträckan Hannover-Berlin hade orten 755 invånare, men 60 år senare tio gånger fler. År 1898 fick Lehrte stadsrättigheter.

Med järnvägen etablerades flera fabriker som producerade keramik, konstgödsel, cement och konserver.

Staden Lehrte gav namn åt järnvägsstationen Lehrter Bahnhof (numera Berlin Hauptbahnhof) i Berlin, från vilken järnvägen till Lehrte utgick.

Källor

Kommuner och städer i Region Hannover
Julle

Julle är en klinkbyggd båttyp med bred tvär akter. Den ska inte förväxlas med jolle som oftast är en helt annan båttyp. 

En i Bohuslän vanligt förekommande båttyp är bohusjullen eller långedragsjullen. Vanligt är att den är byggd i furu på ekspant. Jullen användes förr till fiske och transport, samt i modernare skepnad till nöjessegling. 

De mindre jullarna från cirka fyra meters längd är avsedda för rodd och segling. Mindre jullar byggs utan däck; de större är däckade och har ibland ruff. När man började motorisera båtarna under slutet av 1800-talet fick bohusjullen en bärigare akter och fylligare skrov. Den typiska bohusjullen är 21 fot lång (6,20 m) men såväl längre som kortare båtar förekommer.

Numera används bohusjullen i kustnära fiske eller som fritidsbåt. Moderna bohusjullar byggs även i glasfiberarmerad plast.

Se även
Snipa
Eka
Båtbyggnad
Båt
 Långedragsjulle

Källor

Allmogebåtar
Klinkbyggda båtar
Blekingeflyg

Blekingeflyg bildades 2006 av Sverigeflyg Holding och lokala entreprenörer. Företaget var en svensk flygresearrangör som trafikerade linjen Ronneby-Stockholm/Bromma.  Bolaget var en del av Sverigeflyg och är sedan 2016 en del av flygbolaget BRA (Braathens Regional Airlines). 

Under augusti/september 2007 blev en linje till Gdansk etablerad. Denna förbindelse med Polen upphörde under år 2008. Från oktober 2008 har Blekingeflyg använt sig av en SAAB 2000 (Golden Air) på linjen Ronneby-Stockholm/Bromma. Fram till dess att bytet av flygplanplantyp skedde, användes en SAAB 340 på linjen tillhörandes Avitrans. Från och med den 28 augusti 2010 trafikerar Blekingeflyg linjen Ronneby-Stockholm/Bromma även med ATR 72.

Källhänvisningar
 

Svenska resebyråer
Andenes

Andenes  (nordsamiska: Ánddanjárga)  är kommuncentrum i Andøy kommun, den nordligaste kommunen i Nordland fylke i Norge, ligger längst norrut på ön Andøya. 2006 hade Andenes 2 602 invånare.

Sedan lång tid tillbaka har Andenes, framför allt, levt av fiske och är fortfarande ett av Norges största fiskelägen. Turism är numera en viktig näring, med  bland annat valsafari.

Strax utanför stan ligger den militära Andenes flystasjon. Fem kilometer sydost om Andenes i Oksebåsen ligger Andøya Space Center.

Bildgalleri

Källor

Noter

Lofoten
Orter i Nordland fylke
Andøy kommun
Freak Show (musikalbum)

Freak Show är det andra studioalbumet utgivet av den australiska gruppen Silverchair. Albumet gavs ut 1997 och är deras "mörkaste" cd, enligt huvudmannen i bandet Daniel Johns.

Låtlista 
"Slave" - 3:57
"Freak" - 3:49
"Abuse Me" - 4:03
"Lie to Me" - 1:23
"No Association" - 3:56
"Cemetery" - 4:05
"The Door" - 3:38
"Pop Song for Us Rejects" - 3:15
"Learn to Hate" - 4:19
"Petrol & Chlorine" - 4:00
"Roses" - 3:33
"Nobody Came" - 6:14
"The Closing" - 3:26

Musikalbum 1997
Album av Silverchair
Bo Huldt

Bo Huldt, född 24 april 1941, död 26 maj 2015, var en svensk historiker och expert inom utrikespolitik.

Biografi 
Bo Huldt tillhörde den så kallade stockholmssläkten Huldt, varav en gren adlades med namnet Hultenheim; hans egen släktgren kom till Västerbotten.

Huldt disputerade i historia 1974 vid Lunds universitet på en avhandling om Sveriges delaktighet i FN med särskilt hänseende på avkoloniseringen. Därefter blev han docent vid Sekretariatet för framtidsstudier och året därpå ingick han i Statsrådsberedningen, där han stannade till 1979. Samma år började han som forskare vid Utrikespolitiska institutet och blev dess chef 1988. Därutöver var han chef vid Internationella institutet för strategiska studier i London (IISS) 1992-1993. Åren 1994-2001 var han anställd vid Försvarshögskolan, där han vid 1996 fick en professur i säkerhetspolitik med strategi. 1997–1998 var han Försvarshögskolans chef för Institutet för högre totalförsvarsutbildning.

Huldt var ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien sedan 1985, och var sedan 2006 akademins styresman.

Bo Huldt utbildade sig till reservofficer i armén och har tillhört Norra Skånska regementet, P6.  Han avlade officersexamen 1 september 1962 och befordrades till kapten 1 juli 1972.

I januari 2008 tilldelades han H.M. Konungens medalj i 12:e storleken i serafimerordens band.

Huldt var släkt med industrimannen Kristoffer Huldt och arkitekten Åke H. Huldt.

Källor (urval)
Försvarshögskolan : Bo Huldt
Nationalencyklopedin
Libris
Jan-Ivar Askelin, "Beslutsfattare på kurs ställs inför ny hotbild", Tidningen Framsyn (FOI), 2005:4
Newsdesk: Kungl Krigsvetenskapsakademiens högtidssammankomst 2006-11-09
Svenska män och kvinnor del 3, Stockholm: Albert Bonniers förlag, 1946
Svenska försvarsväsendets rulla 1987, sid 371
 Dödsnotis - Svenska Dagbladet den 17 juni 2015, s.31

Noter 

Födda 1941
Avlidna 2015
Svenska reservofficerare
Svenska historiker
Svenska statsvetare
Svenska professorer i krigsvetenskap
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Män