kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Keynesianska korsmodellen

Den Keynesianska korsmodellen beskrevs av John Maynard Keynes och används inom nationalekonomi. 

Korsmodellen ställer aggregerad efterfrågan (AD) mot utbudet i form av BNP. Ekonomin strävar mot jämvikt vilket i grafen representeras av Y = AD(Y) och utgår från antagandena att: 

 Allt är i reala storlekar – priserna antas konstanta
 Konsumtionen varierar med den disponibla inkomsten 
 När disponibla inkomsten stiger, stiger konsumtionen men inte lika mycket som inkomsten
 Den marginella konsumtionsbenägenheten (MPC) är mindre än 1. 

Modellen består av BNP på den horisontella och aggregerad efterfrågan på den vertikala axeln – normalt ritas en 45-gradig vinkel för att spegla var Y = AD.

Man kan se det som att BNP är utbudet och AD efterfrågan där Ypotentiell motsvarar hur mycket som tillverkas nu och Yjämvikt är det optimala utbudet för företagen i form av vinst och lagerhållning.

Ekonomin strävar alltid mot Yjämvikt då utbudet = efterfrågan. 
Om potentiell BNP (Ypotentiell) < jämvikts-BNP (Yjämvikt ) så är AD > Y 
och då uppstår ett inflationsgap vilket innebär att det efterfrågas mer än det tillverkas. 
Differensen AD – Y motsvarar då den ofrivilliga lagerminskning som uppstår.

Om däremot Ypotentiell > Yjämvikt så är Y > AD och då uppstår ett deflationsgap vilket leder till arbetslöshet. Det tillverkas mer än det efterfrågas och företagen kommer minska produktionen. 
Differensen Y – AD motsvarar den ofrivilliga lagerökning som då uppstår.

Den koefficient som bestämmer lutningen av AD-kurvan kallas multiplikatorn. Multiplicerat med förändringen i autonom efterfrågan ger multiplikatorn vad förändringen i BNP blir. 

ΔY = multiplikator * ΔAD(autonom). Multiplikatorn bestäms av den marginella utgiftsbenägenheten, d.v.s. hur stor andel av varje intjänad krona som en konsument är villig att lägga på konsumtion.

Se även
 Keynesianism
 Multiplikatoreffekten
 Nykeynesianism
 IS/LM modellen
 Mundell-Fleming-modellen

Keynesianism
Nationalekonomiska modeller
Makroekonomi
Ernst Wilhelm Hengstenberg

Ernst Wilhelm Hengstenberg, född 20 oktober 1802 i Fröndenberg i grevskapet Mark, död 28 maj 1869 i Berlin, var en tysk teolog och orientalist.

Hengstenberg studerade filosofi och österländska språk vid universitetet i Bonn 1819-23. Han omfattade liberala åsikter i religion och politik samt slöt sig till "die Burschenschaften", men blev efter sin flyttning till universitetet i Basel 1823 strängt konservativ och ortodox samt övergick från reformerta till lutherska läran. 1824 blev han docent, 1826 extraordinarie och 1828 ordinarie professor vid universitetet i Berlin.

Han gjorde till sin livsuppgift rationalismens utrotande och återställandet av 1500-talets teologi, sådan den formulerats i konkordieformeln, men med en spekulativ, filosofisk anstrykning. I Evangelische Kirchenzeitung, som han från 1827 utgav och som blev det pietistiskt-ortodoxa partiets huvudorgan, bekämpade han hänsynslöst hela den nyare bildningen samt bedömde alla företeelser på vetenskapens, konstens och litteraturens områden från denna teologiska ståndpunkt.

Genom sin tidning utövade Hengstenberg ett ofantligt inflytande och blev ledare för den religiösa och teologiska reaktionen i Tyskland. I början en försvarare av den protestantiska unionen, drogs han sedan allt mera över till den exklusivt lutherska riktning, som ville upplösa denna union. Under sina senaste levnadsår bekämpade han förnämligast protestantföreningen.

Hengstenbergs förnämsta arbeten är Beiträge zur Einleitung ins Alte Testament (1831-39), Kommentar uber die Psalmen (4 bd, 1842-47; 2:a uppl. 1849-52; "Commentar öfver psalmerna", sammandrag, 1855), Die Weissagungen des Propheten Ezekiel (1867-68), Das Evangelium Johannis (3 bd, 1861 ff., 2:a uppl. 1867-71), Geschichte des Reiches Gottes unter dem alten Bunde (1869-71) m fl.

Källor

Vidare läsning
 Martin Gerhardt (fortgeführt von Alfred Adam): Friedrich von Bodelschwingh. Ein Lebensbild aus der deutschen Kirchengeschichte. 1. Bd. 1950, 2. Bd. 1. Hälfte 1952, 2. Hälfte 1958.
 Joachim Mehlhausen: Artikel Hengstenberg, Ernst Wilhelm. In: TRE 15, S. 39–42.
 Hans Wulfmeyer: Ernst Wilhelm Hengstenberg als Konfessionalist. Erlangen 1970.
 Helge Dvorak: Biographisches Lexikon der Deutschen Burschenschaft.'' Band I: Politiker, Teilband 2: F–H. Heidelberg 1999, S. 297.

Tyska teologer
Tyska orientalister
Födda 1802
Avlidna 1869
Män
Alumner från Bonns universitet
My Cool

My Cool är en låt av Adam Tensta. Det är hans andra singel. Låten har spelats flitigt i olika svenska radio-kanaler och videon har visats på TV. Den låg på svenska singellistan i 23 veckor och placerade sig som bäst på sjätte plats. Låten blev nummer 18 på Trackslistans årslista för 2008.

På singeln finns det två olika versioner av låten.

Spårlista 
My Cool
My Cool (radio Edit)
They Wanna Know (remix)

Listplaceringar

Externa länkar 
Officiell musikvideo på Youtube

Källor

Svenska musiksinglar
Musiksinglar 2007
Deborah Shelton

Deborah Shelton, född 21 november 1948 i Norfolk, Virginia, USA, är en amerikansk fotomodell och skådespelare.

Deborah Shelton korades till Miss Virginia 1970 och senare samma år till Miss USA. Vid Miss Universum-tävlingen 1970 kom hon på andra plats.

Shelton gjorde småroller i TV-serier som Skål och Kärlek ombord, innan hon slog igenom som J.R.:s älskarinna Mandy Winger i Dallas (1984-1987).

Externa länkar
 Officiell webbplats
 

Amerikanska fotomodeller
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Norfolk, Virginia
Födda 1948
Levande personer
Kvinnor
Saskia Uylenburgh

Saskia (van) Uylenburgh, född 2 augusti 1612 i Leeuwarden, död 14 juni 1642 i Amsterdam, var den nederländske målaren Rembrandts hustru. Paret fick fyra barn, varav sonen Titus levde till vuxen ålder.

Biografi 
Saskia van Uylenburgh var dotter till advokaten Rombertus van Uylenburgh och Sjoukje Ozinga. Hon var yngsta barnet av åtta i en välbärgad familj. Fadern blev borgmästare i Leeuwarden 1584 och vid samma tid även delegat för provinsen Friesland. Samma år kallades han till förhör i Delft med anledning av att han bevittnat mordet på prins Vilhelm I av Oranien. När Saskia var sju år, 1619, miste hon sin mor, och 1624 blev hon och hennes syskon faderlösa. Tillsammans med brodern Gert och systern Titia flyttade hon till systern Hiskije som bodde i Sint Annaparochie, en stor by i Friesland.

Som vuxen lärde Saskia känna konstnären Rembrandt genom sin kusin Hendrick van Uylenburgh, som var målare och konsthandlare i Amsterdam och som investerade i Rembrandts verksamhet. Därför flyttade Rembrandt 1632 till Amsterdam, som var centrum för handel och kultur i Holland. Han flyttade in på Breestraat vid Sint Anthoniesluis (Anthonieslussen) i Amsterdam. Van Uylenburgh ordnade med bostad och ateljé åt honom.

Vid 21 års ålder, den 8 juni 1633, förlovade sig Saskia med den 27-årige Rembrandt. Tre dagar efteråt gjorde Rembrandt den numera välkända silverstiftsteckningen av Saskia med hatt och blommor. Den 10 juni 1634 undertecknande han deras lysningshandling i Oude Kerk (Gamla kyrkan) i Amsterdam. För Saskias räkning undertecknades papperet av hennes släkting pastor Sylvius. Vigseln skedde den 22 juni 1634 i kyrkan Van Harenskerk i Sint Annaparochie i Het Bildt i Friesland. Idag finns en bronsstaty på platsen som påminner om detta. Året efter giftermålet med Rembrandt blev Saskias svåger, den polske professorn Johannes Maccovius, änkeman. Då lät Saskia honom periodvis bo i sitt hushåll.

Två år efter giftermålet blev Saskia gravid. Sonen Rombertus dog emellertid bara två månader gammal. År 1638 kom dottern Cornelia, som dog efter några veckor. 1640 föddes det tredje barnet, vilket dog året därpå. Sonen Titus van Rijn föddes 1641 och var parets enda barn som nådde vuxen ålder, men blev blott 27 år gammal. Den 14 juni 1642 avled Saskia, sannolikt i tuberkulos, då Titus bara var årsgammal. Hon begravdes i Oude Kerk i Amsterdam den 19 juni 1642. Rembrandt hade vid tiden just färdigställt sitt kanske mest berömda verk, Nattvakten.

Galleri

Referenser

Externa länkar 

Porträtt i Digitaal Vrouwenlexicon
 Leeuwardens stadsarkiv
 Rembrandt och Saskia i Het Bildt
Amsterdams stadsarkiv över Saskia och Rembrandt

Personer i Nederländerna under 1600-talet
Personer från Leeuwarden
Födda 1612
Avlidna 1642
Rembrandt
Kvinnor
Konstnärsmodeller
Clearwater County, Minnesota

Clearwater County är ett administrativt område i delstaten Minnesota i USA, med 8 695 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Bagley.

Politik 
Clearwater County har röstat för republikanernas kandidat i samtliga presidentval under 2000-talet. I valet 2016 vann republikanernas kandidat med siffrorna 68,9 procent mot 25,9 för demokraternas kandidat. Historiskt var demokraterna starka i området mellan 1960- och 1930-talen. Dessförinnan var republikanerna starka i området, exempelvis i valet 1904 fick republikanernas kandidat hela 85,3 procent av rösterna.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 2 667 km². 2 576 km² av den arean är land och 91 km² är vatten. Itascasjön räknas som Mississippiflodens källa.

Angränsande countyn 
 Beltrami County - nordost
 Hubbard County - sydost
 Becker County - syd
 Mahnomen County - sydväst
 Polk County - nordväst
 Pennington County - nordväst

Referenser

Noter 

 
Stater och territorier bildade 1902
Armin Kogler

i skidflygning

Armin Kogler, född den 4 september 1959 i Schwaz i förbundsland Tyrolen (tyska: Tirol), är en österrikisk före detta backhoppare som tävlade under 1970-talet och 1980-talet. Kogler blev världsmästare i backhoppning i VM 1982 i Oslo. Han tävlade för Bezau/Vomp.

Karriär 

Kogler tävlade i världscupen mellan 1980 och 1985, totalt 5 säsonger. Den första delsegern kom i Thunder Bay i Ontario, Kanada 19 januari 1980. Totalt blev det 13 delsegrar i världscupen. Den sista kom i Skuibakken i Bærum, Norge. Kogler vann den totala världscupen två gånger, säsongerna 1980/1981 (före norrmannen Roger Ruud och kanadensaren Horst Bulau) och 1981/1982 (före landsmannen Hubert Neuper och Horst Bulau). Säsongen 1979/1980 (första säsongen i världscupen) blev han nummer två sammanlagt (etter Hubert Neuper) och säsongen 1982/1983 blev han nummer 3 (efter Matti Nykänen från Finland och Horst Bulau).

Kogler deltog i två olympiska spel. Först tävlade han i OS 1980 i Lake Placid i USA, där han blev femma i stora backen (2,9 poäng från prispallen) och nummer 12 i normalbacken. (Tävlingarna i OS räknades då också som VM-tävlingar.) I OS 1984 i Sarajevo i dåvarande Jugoslavien slutade sexa i stora backen. I normalbacken misslyckades han och blev nummer 51.

Kogler deltog i tre världsmästerskap. Vid VM 1982 i Oslo blev det tre medaljer: guld i normalbacken (0,7 poäng före Jari Puikkonen från Finland), silver i lagtävlingen (0,9 poäng efter Norge) och brons i stora backen (13,2 poäng efter guldvinnaren Matti Nykänen). Vid VM 1984 i Engelberg var han med i det österrikiska lag som slutade på fjärde plats i lagtävlingen (3,1 poäng från prispallen). Koglers sista världsmästerskap var på hemmaplan i Seefeld in Tirol 1985 där han blev silvermedaljör i lagtävlingen. I de individuella tävlingarna blev han nummer 13 (stora backen) och nummer 20 (normalbacken).

Kogler tävlade även i VM i skidflygning där han blev världsmästare 1979 i Letalnica Bratov Gorišek i Planica i Slovenien och slutade tvåa (efter Jari Puikkonen) vid VM i skidflygning 1981 i Heini Klopfer-backen i Oberstdorf. Kogler blev även tre gånger (1979, 1981 och 1982) utsedd till Österrikes bästa idrottsman (Sportler des Jahres).

Utmärkelser 

 1979 - utsedd till Österrikes bästa idrottsman (tyska: Sportler des Jahres), kategori "Sportler" (idrottsman).
 1981 - utsedd till Sportler des Jahres), kategori "Sportler".
 1982 - utsedd till Sportler des Jahres), kategori "Sportler".
 1984 fick Kogler motta Holmenkollenmedaljen för sina insatser i backhoppning tillsammans med längdskidåkaren Lars Erik Eriksen och idrottshistorikern Jacob Vaage.

Övrigt  

Kogler är farbror till den kända backhopparen Martin Koch.

Källor
 
 Sports Reference - Armin Kogler

Födda 1959
Österrikiska backhoppare
Mottagare av Holmenkollenmedaljen
Män
Levande personer
Världsmästare i backhoppning
Världsmästare i skidflygning
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1980
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Österrike
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Österrike
Carl De Geer (1923–2021)

Carl De Geer, född den 4 januari 1923 i Lund, död 5 september 2021  i Engelbrekts distrikt i Stockholm, var en svensk friherre och diplomat.

De Geer, som var politices magister och civilekonom, började arbeta på Utrikesdepartementet 1947 och tjänstgjorde bland annat i Berlin, Washington och Paris. Han blev utrikesråd 1968, chef för handelsavdelningen 1970 och biträdande kabinettssekreterare 1972. Därefter utsågs han till ambassadör, stationerad vid Sveriges ständiga representation vid de internationella organisationerna i Genève 1975–1979, i Moskva 1979–1983 och i Köpenhamn 1984–1988. Åren 1983–1984 tjänstgjorde han på den svenska FN-representationen i New York.

Carl De Geer var son till Arvid De Geer. Han var far till affärsmannen och miljardären Gerard De Geer och advokaten Carl Gustaf De Geer.

Utmärkelser 

  Kommendör av Nordstjärneorden, 3 december 1974.
  Kommendör med stjärna av Isländska falkorden, 5 maj 1971.

Källor

Sveriges ambassadörer i Ryssland och Sovjetunionen
Sveriges ambassadörer i Danmark
Utrikesråd
Kommendörer av Nordstjärneorden
Svenska friherrar
Carl De Geer
Diplomater från Lund
Födda 1923
Avlidna 2021
Män
Svenska diplomater under 1900-talet
Bhutans förenade parti

Bhutans förenade parti, Druk Phuensum Tshogpa (DPT) är det ledande politiska partiet i Bhutan.

Partiet som bildades den 25 juli 2007, genom samgående mellan Hela folkets parti och Bhutanska folkets förenade parti, leds av den USA-utbildade Jigmi Thinley, som tidigare har varit premiärminister i två omgångar.

DPT vann en jordskredsseger i landets första parlamentsval i mars 2008. 

Värsta konkurrent om rösterna var Folkets demokratiska parti.
 

Politiska partier i Bhutan
Politiska partier bildade 2007
Vandelsprövning

Vandelsprövning är en svensk förrättning avseende prövning av en persons "(goda) levnadssätt" eller "medborgerliga pålitlighet". För att klara en vandelsprövning skall man enligt tradition vara "arbetsam, anständig, nykter och i övrigt aktningsvärd".

Kontrollen sker genom att undersöka om personen till exempel förekommer i polisens belastnings- eller misstankeregister eller motsvarande nationellt register för allvarliga brott med anknytning till egendomsbrott eller andra brott i samband med ekonomisk verksamhet. God vandel för fastighetsmäklare och revisorer innebär att man är redbar och i övrigt lämplig för sitt yrke. Det allmänna redbarhetskravet anges ta sikte på sökandens allmänna hederlighet, pålitlighet och integritet, något som bl.a. innebär att det kan ställas krav i fråga om betalda skatter och avsaknad av krav från Kronofogdemyndigheten och i vissa fall att man inte varit försatt i konkurs.

Yrken, befattningar, tillstånd mm med föregående vandelsprövning
Svenskt medborgarskap
Fastighetsmäklare
Innehavare av alkohol- och serveringstillstånd
Revisor
Innehavare av taxiförarlegitimation
Föreståndare för vårdhem reglerade av socialtjänstlagen
Försäkringsförmedlare
Så kallad upplagshavare enligt mervärdesskattelagen (1994:200)
 Trafiklärare
 Vissa funktionärer i järnvägsinfrastrukturägare
 Dito men i järnvägstrafikanordnare
 Styrelsens medlemmar inklusive suppleanter i museijärnvägsföreningar
 Innehav av vapentillstånd

Förslag finns att utsträcka vandelsprövningen till
 Låssmeder
 Entrévärdar
 Restaurangägare
 Läkare
 Ledamöter i stiftelser
 Arbetsgivare som vill anställa personer från länder utanför EU.
Tidöavtalet som ligger till grund för Sveriges regeringsbildning i oktober 2022 anger att staten ska utreda möjligheten att utvisa en utländsk medborgare på grund av bristande vandel. Med bristande vandel avses i detta avtal "förhållanden såsom bristande regelefterlevnad, association med kriminell organisation, nätverk eller klan, prostitution, missbruk, deltagande i våldsbejakande eller extremistiska organisationer eller miljöer som hotar grundläggande svenska värden eller om det i övrigt föreligger otvetydigt konstaterade anmärkningar i fråga om levnadssättet".

Källor
 4 § Lotteriförordning (1994:1451)
 7 § och 8 § Lagen om polisregister m.m. (1965:94)
 6 § Lagen om svenskt medborgarskap (1950:382) [upphävd genom SFS 2001:82, ersatt av Lag (2001:82) om svenskt medborgarskap]
 5 § Stadgarna för Carnegiestiftelsen (1911:104)
 3 a § Lagen om försäkringsmäklare (1989:508)
 4 § Utlänningslagen (1989:529)
 4 a § Yrkestrafikförordningen (1988:1503)
 3 § Automatspelsförordningen (2004:1062)
 9 c kap Mervärdesskattelagen (1994:200)

 http://sv.wiktionary.org/wiki/vandel Vandel i Wiktionary

Referenser

Se även
 

Arbetsliv
Wilhelm Spånberg

Johan Wilhelm Spånberg (i riksdagen kallad Spånberg i Spånhult), född 31 augusti 1843 i Barnarp, död där 17 augusti 1903, var en svensk godsägare, bruksägare och politiker (liberal). Bror till riksdagsmannen Emil Spånberg.

Wilhelm Spånberg var son till smeden, senare godsägaren Sven Johan Spånberg. Tillsammans med sin bror Emil anlade han år 1877 Norrahammars bruk utanför Jönköping samt en trämassefabrik i Spånhult. I hemmasocknen Barnarp hade han kommunala uppdrag; han var även fullmäktigeledamot i Jönköpings läns landsting.

Han var riksdagsledamot i första kammaren för Jönköpings läns valkrets åren 1884-1892. De första åren var han partilös, men år 1889 anslöt han sig till Första kammarens minoritetsparti, som hade en frihandelsvänlig inriktning. Åren 1900-1902 var han ledamot i andra kammaren för Tveta härads valkrets och tillhörde då det nybildade Liberala samlingspartiet.

I riksdagen var han bland annat suppleant i bankoutskottet 1885-1888. Han engagerade sig bland annat för en ändrad lagstiftning om delning av jordbruksfastigheter.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 185
 Ericson, H-O (1987) Vanmakt och styrka. Studier av arbetarrörelsens tillkomst och förutsättningar i Jönköping, Huskvarna och Norrahammar 1880-1999. Lund: Arkiv förlag  
 Kjellberg, Anders (2002) "Ett nytt fackligt landskap - i Sverige och utomlands", Arkiv nr 86-87, s. 83-84 (om Spånbergs inställning till fackföreningar)

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Första kammarens minoritetsparti
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Personer från Barnarps socken
Födda 1843
Avlidna 1903
Män
Tveta härads valkrets

Tveta härads valkrets var vid riksdagsvalen till andra kammaren 1896–1908 en egen valkrets med ett mandat. Häradet ingick tidigare i Tveta, Vista och Mo härads valkrets. Valkretsen avskaffades inför riksdagsvalet 1911 och uppgick då i Jönköpings läns västra valkrets.

Riksdagsmän
 Johan Anderson, lmp (1897–1899)
 Wilhelm Spånberg, lib s (1900–1902)
 Erik Räf, vilde 1903–1905 (1903–1911)

Valresultat

1896

1899

1902

1905

1908

Källor

Tryckta källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 127
 Kungliga biblioteket: Svenska dagstidningar 
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1894-1896
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1897-1899
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1900-1902
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1903-1905
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1906-1908

Historiska valkretsar i Jönköpings län
Anders Sundström (1832–1897)

Anders Sundström, född 28 maj 1832 i Sidensjö socken, Västernorrlands län, död 16 januari 1897 i Sidensjö, var en svensk hemmansägare och riksdagsman.

Sundström var hemmansägare i Hämra i Sidensjö församling. Som riksdagsman var han ledamot av andra kammaren under första lagtima riksdagen 1887 och under mandatperioden 1888–1890, invald i Nätra och Nordingrå domsagas valkrets. Han var också landstingsman i Västernorrlands län.

Källor

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Personer från Sidensjö socken
Födda 1832
Avlidna 1897
Män
Richard Jansson

Richard Andreas Jansson, född 19 juli 1984, är en fotbollsspelare från Tyresö kommun i Sverige. Han spelar i Hanvikens SK, och har tidigare spelat i Ljungskile SK och Assyriska FF.

Källor

Svenska fotbollsspelare
Män
Födda 1984
Levande personer
Spelare i Ljungskile SK
Spelare i Assyriska FF
Personer från Tyresö kommun
Fotbollsspelare i Hanvikens SK
Daniel Åkervall

Karl Daniel "Åke" Åkervall, född 23 maj 1982, är en svensk fotbollsspelare från Södertälje som spelar för Kvarnsvedens IK. Han har spelat en säsong i Allsvenskan för Ljungskile SK säsongen 2008. Han har även spelat flera säsonger i Superettan för IK Brage, Ljungskile SK och IF Sylvia. Innan Åkervall kom till Sylvia 2006 spelade han för IK Sleipner.

På grund olika av skador deltog Åkervall bara ett fåtal matcher säsongerna 2012 och 2013. Efter en skada i början av 2014 kom han överens med klubben om att bara arbeta den tid han inte är skadad.

Källor 

Daniel Åkervall på elitefootball
Daniel Åkervall på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IK Sleipner
Fotbollsspelare i IF Sylvia
Spelare i Ljungskile SK
Fotbollsspelare i IK Brage
Spelare i Kvarnsvedens IK
Spelare i Superettan
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1982
Levande personer
Män
Idrottare från Södertälje
Soneburgs slott

Soneburgs slott (estn. Maasilinn) är en slottsruin i Maasi by i Orissaare kommun på den estniska ön Ösel (estn. Saaremaa). Slottet fungerade under medeltiden som förvaltningscentrum för östra delen av Ösel och ön Muhu.

Som en del av Georgsnattens uppror år 1343, de estniska böndernas uppror mot Livländska orden, reste sig samma sommar bönderna på Ösel och erövrade ordensfästet Pöide. Efter att bönderna i februari 1345 hade besegrats återstod av fästet endast kyrkan. Livländska orden tvingade därför bönderna att bygga ett ersättande fäste, Soneburg. Byggherre var ordensmästaren Burchard von Dreileben, som i slutet av året efterträddes av Goswin von Herike. Burchards bygge ska ha gett en god och stark fästning men fästet utvidgades under efterträdaren. Fästet bestod till en början av en rektangulär bostadsborg (20,8 x 12,2 m.) innanför en ringmur. Ringmuren omgavs av en vallgrav. Ingången till borgbyggnaden låg i öster. I något skede förlängdes borgen österut med en byggnad som var 26,1 m lång och lika bred som den tidigare, även om murarna var något tjockare än i den äldre delen. Bostadsborgen, som nu hade en yta om 46,9 x 12,2 m., hade tre våningar över hela sin yta. Av dem återstår idag murar med en höjd om knappt 8 m. Huvudingången flyttades till södra långsidan och inne i borgen fanns två hypokaustsystem och två trappor, alla vid södra ytterväggen. Rummen i den nedersta våningen är välvda med kryssvalv på tjocka fyrkantiga pelare.

På borggården har sannolikt under borgfogden Tönnies Übelackers tid (1517–1524) uppförts några byggnader och senare under 1500-talet torn och kanonramper. Den Livländska ordens sammanbrott i slutet av 1550-talet gjorde det möjligt för den danske kungen att i september 1559 köpa Ösel och Kurland för sin bror Magnus räkning. Ordensmästaren ställde sig under den polska kronans beskydd och i början av år 1562 kom polackerna och danskarna överens om att hertig Magnus skulle få Soneburg, halva Wierland och stiftet Kurland. Under de följande åren stred svenskar och danskar om herraväldet över nordvästra Estland. Under dessa strider erövrade i maj 1568 svenska trupper under ledning av Klas Kursell Soneburg. Fästningen återlämnades senare till danskarna och förstördes som obehövlig år 1576. År 2001 genomgick ruinen en omfattande restaurering och är nu tillgänglig för allmänheten.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Vid Soneburgs slott hittades år 1985 ett sjunket fartyg, som är byggt ca 1550. Det kan ses i Flyghamnen i Tallinn.

Byggnader och anläggningar i Saaremaa
Borg- och slottsruiner i Estland
Befästningar i andra länder som tillhört Sverige