kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johan Wallinder (fotbollsspelare)

Johan Petter Wallinder, född 19 augusti 1975 i Örebro, Sverige, är en svensk fotbollsledare och tidigare fotbollsspelare (anfallare).

Wallinder har spelat allsvenskt för fyra klubbar: Örebro SK, Helsingborgs IF, Djurgårdens IF och Enköpings SK under åren 1996–2003.

Wallinder har en ekonomexamen från Örebro universitet och verkar efter spelarkarriären som VD i bolaget Finacial Hearings. Wallinder har varit verksam som ungdomsledare i fotboll i Karlbergs BK och är säsongen 2022 assisterande tränare i föreningens damlag i division 1.

Meriter

Seriematcher och mål
 2004-2004: 24 / 5
 2003-2003: 23 / 1
 2002-2002: 2 / 0 i DIF (våren) + 14 / 8 i Örebro SK (hösten)
 2001-2001: 19 / 8
 2000-2000: 10 / 0 i HIF (våren)
 1999-1999: 24 / 6
 1998-1998: 25 / 7
 1997-1997: 14 / 1
 1996-1996: 4 / 0

Externa länkar
 Statistik från Örebro SK
 Statistik från Svenskfotboll.se
 Statistik från Svenskfotboll.se (för hösten 2002)
 Statistik från Helsingborgs IF
 Wallinder hyrs ut till Örebro SK hösten 2002 (dif.se, 2002-07-24)
 Wallinder lånas ut till Enköpings SK säsongen 2003

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Örebro SK Fotboll
Fotbollsspelare i Helsingborgs IF
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Spelare i Enköpings SK Fotboll
Spelare i Panetolikos
Idrottare från Örebro
Levande personer
Födda 1975
Män
Alumner från Örebro universitet
Fotbollsspelare i FC Café Opera
Hurdy-Gurdy

Hurdy-Gurdy (som är det engelska ordet för vevlira) är en svensk musikduo bestående av Hållbus Totte Mattson från Hedningarna och Stefan Brisland-Ferner från Garmarna. Gruppen, som bildades 2001, spelar vevlira på ett mycket okonventionellt sätt, där sampling spelar en central roll. På Hurdy-Gurdys debutalbum Prototyp från 2005 är alla ljud alstrade med vevliror.

Hurdy-Gurdy har också engagerats som kompositörer. Stycket "Scatter" från 2008 är ett beställningsverk för Kronos Quartet. I Scatter samplas ljud från den amerikanska stråkkvartetten och kombineras med stämmor som kvartetten framför live. Scatter uruppfördes i Toronto i juni 2008  och för första gången i Sverige vid Kronoskvartettens konsert i Uppsala i oktober samma år.

Diskografi
 Prototyp 2005

Källor

Externa länkar
SvD: Fascinerande ljud vevas fram
Dagbladet: Stefan fick uppdrag av Kronoskvartetten

Svenska folkmusikgrupper
Klinga mina klockor (musikalbum)

Klinga mina klockor släpptes 1987 och är det första studioalbumet av Benny Andersson. Inspelningarna är gjorda i Berwaldhallen och i Polar Studios i Stockholm av Michael B. Tretow.

Låtlista

1 Anders Eljas och Benny Andersson har arrangerat musiken tillsammans och Eljas har orkestrerat.

Medverkande
Inledningsvisa 
Leif, Nicke, Perra, Olle och Kalle - Fiol
Benny - Dragspel 

Lottis Schottis
Leif, Nicke, Perra, Olle och Kalle - Fiol
Benny - Dragspel 

Födelsedagsvals till Mona
Leif och Olle - Fiol 
Kalle - Kontrabas 
Perra - Klarinett 
Nicke - Gitarr 
Björn Skifs - Trumpet
Mats Nörklit och Benny Andersson - Dragspel

Om min syster
Leif, Nicke, Perra och Kalle - Fiol 
Olle - Altfiol 
Benny Andersson - Synclavier 
Perra - Spilåpipa 

Efter regnet
Karin Glenmark och Tommy Körberg - Sång 
Benny Andersson - Flygel och synclavier. 

Ludvigs leksakspolka 
Benny Andersson - Synclavier

Gladan
Leif, Nicke, Perra, Olle och Kalle - Fiol
Benny - Dragspel och synclavier
Kalle - Hojtar 

Långsammazurkan
Leif, Nicke, Perra, Olle och Kalle - Fiol 
Benny - Dragspel och synclavier

Tittis sång
Medlemmar ur Radiosymfonikerna under ledning av Anders Eljas

Trolskan
Leif, Nicke, Perra, Olle, Kalle och Benny 

Klinga mina klockor 
Medlemmar ur Radiosymfonikerna under ledning av Anders Eljas. 
Önskekören - Lena Andersson, Eva Dahlgren, Yvonne Erlandsson, Monica Forsberg, Ingela Forsman, Karin Glenmark, Maritza Horn, Anna-Lotta Larsson, Mia Lindgren, Johanna Lundberg, Anni-Frid Lyngstad, Siw Malmkvist, Nanne Nordqvist, Diana Nunez, Lena Philipsson, Anne-Lie Rydé, Barbro Svensson, Monica Svensson, Pernilla Wahlgren, Angelique Widengren & Liza Öhman.

Album av Benny Andersson
Musikalbum 1987
Svenskspråkiga musikalbum
Landkreis Aschaffenburg

Landkreis Aschaffenburg är ett distrikt i Unterfranken, Bayern, Tyskland. Distriktet ligger i Planungsregion Bayerischer Untermain.

Infrastruktur 
Genom distriktet går motorvägen A3.

Referenser 

Aschaffenburg
Aschaffenburg
Spånga IS FK

Spånga IS Fotboll är en fotbollsklubb i Spånga som ligger i nordvästra delen av Stockholm. Spånga idrottssällskap (SIS) bildades den 6 september 1929. Fotbollssektionen bröt sig ur idrottssällskapet 1990 och bildade Spånga IS Fotboll.

Klubben 
Idag är klubben en av Stockholms tio största fotbollsklubbar, med cirka 1 500 medlemmar. Klubben spelade mellan 1991 och 1994 i divisionen under Allsvenskan, division 1, den serie som idag motsvaras av Superettan. A-laget spelar sina hemmamatcher på Spånga IP. Säsongerna 1980 och 1981 var före detta förbundskapten, nuvarande U-21-förbundskapten, Tommy Söderberg huvudtränare för klubben. Säsongen 2008 lyckades laget efter kvalspel mot Heby och Kvarnsveden ta sig upp till division 2.

Tidigare spelare 
Tidigare spelare i klubben som är värda att nämna är Emil Bergström, Birger Eklund, Per Lövfors, Arne Arvidsson, Gösta "Knivsta" Sandberg, Hans Backe, Lars Sandberg, Mohamed Kallon, Göran Marklund, Stefan Bergtoft, Jani Lyyski och Isak Dahlin.

Externa länkar
Officiell webbplats

 
Fotbollsklubbar i Sverige
Västerort
Sportklubbar i Stockholms kommun
Sportklubbar bildade 1990
Torgås

Torgås är en bebyggelse norr om Lima vid riksväg 66 och Västerdalälven i Lima socken i Malung-Sälens kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort. Fram till 2015 räknades bebyggelsen som en del av norra delen av tätorten Lima.

Källor 

Småorter i Sverige
Orter i Malung-Sälens kommun
Peach

Peach kan syfta på:
Peach (musikgrupp) – ett metalband från England 
Prinsessan Peach – från Mario-Lista över Mario-spelspelen
Amerikansk padda

Amerikansk padda (Anaxyrus americanus) är en nordamerikansk paddart i släktet Anaxyrus. Den fördes tidigare till släktet Bufo.

Utseende 
En medelstor padda, längden är 5 till 10 cm. Medellängden är omkring 7,5 cm, och medelvikten drygt 20 gram. Ryggen är brunaktig, röd, grönaktig eller ljusgrå med mörka fläckar, som innehåller en eller två vårtor var. Likt många paddor har ryggen ett flertal körtlar som producerar en mjölkaktig, giftig utsöndring. Buken är blekgul till vit. Hanarna har mörk strupe, medan honorna har ljus. De senare är också något större än hanarna. Buksidan, och hos honorna även halsen är ljusa. Pupillen är oval och vertikal.

Den amerikanska paddan är uppdelad i två underarter, Anaxyrus americanus americanus och Anaxyrus americanus charlesmithi. Den senare underarten känns igen på att den är mindre, rödaktigare i färgen, och att buken saknar fläckar, medan buken hos nominatunderarten ofta är kraftigt fläckig.

Utbredning 
Den amerikanska paddan finns i östra och centrala Nordamerika från Labrador, området kring Hudson Bay samt Manitoba till norra Texas, Louisiana, centrala Alabama, norra Georgia och North Carolina.

Beteende 
Paddan föredrar områden med tät markvegetation, inte alltför långt från vattensamlingar där den kan leka, men kan i övrigt återfinnas i många olika miljöer som skogar, prärier, odlade områden och trädgårdar. De är inaktiva under dagen och söker då skydd under flata stenar, träbitar, utomhustrappor och liknande. Under vintern söker den upp liknande gömslen för att gräva ner sig och övervintra.

Föda 
Paddorna lever av insekter och andra ryggradslösa djur.

Fortplantning 
Lek och larvutveckling sker i stillastående eller långsamrinnande vattensamlingar, permanenta eller temporära, gärna med få fiskar. Honan lägger äggen i form av långa, ihopflätade band, eller klara, geléaktiga klumpar.

Referenser 

Bufonidae
November 1989

{{Album infobox
|Namn=November 1989
|bild=
|bildbredd=
|bildtext=
|Typ =Studioalbum
|Artist=Benny Andersson
|Utgivning= 1989
|Inspelad = 
|Genre = Folkmusik
|Längd = 
|Skivbolag = Mono Music
|Producent = Benny Andersson
|Recensioner =
|Förra album =Klinga mina klockor  (1987)
|Detta album =November 1989  (1989)
|Nästa album = 
}}November 1989 är ett musikalbum utgivet av Benny Andersson 1989. 

 Innehåll och mottagande 
Skivan är Anderssons andra soloalbum efter Klinga mina klockor 1987. Albumet är mer inriktat på klassisk musik än föregångaren, vilken innehåller svensk folkmusik. Endast ett spår på skivan framförs med text; The Conducator, som sjöngs av Tommy Körberg och Världsungdomskören. Låten var jämte Stockholm by Night de enda titlarna på engelska. 

Albumet låg sju veckor på den svenska försäljningslistans topp 50 och den nådde som högst plats 13. Omslaget ritades av Marie-Louise Ekman.  

Låtlista

Medverkande
Följande namn nämns på skivomslaget. Musik: Benny AnderssonText till The Conducator: Björn UlvaeusSång, The Conducator: Tommy Körberg, VärldsungdomskörenMusiker:''' Orsa Spelmän (Leif Göras, Nicke Göthe, Kalle Moraeus, Olle Moraeus, Perra Moraeus). Kalle Moraeus även elgitarr & bouzouki. Övriga instrument Benny Andersson

Källor 
 November 1989 på Svenska försäljningslistan

Album av Benny Andersson
Musikalbum 1989
Album producerade av Benny Andersson
Flerspråkiga musikalbum
Donationsgods

Donationsgods är jordegendomar i östra Finland som Rysslands regenter lämnade i förläning till enskilda personer mellan 1721 och 1811 då landsdelen var ett ryskt guvernement. 

Efter Finlands erövring 1809 gav ryska kronan bort nyttjande- och dispositionsrätten över egendomarna. Överlämningsavtalen innehöll möjligheter till skiljaktiga tolkningar, och följden blev ständiga tvister mellan bönderna och deras herrar. I allmänhet var donationsbonden gynnad av myndigheterna och kunde därför skydda sin besittning av den ärvda jorden, även om förhållandena i övrigt var svåra.

Genom ett kejserligt manifest den 11 december 1811 införlivades Viborgs län med övriga Finland. Den 31 december samma år kom en förordning som bestämde hur donationsböndernas avgifter skulle tas ut tills skatteläggning gjorts. 1817 utfärdades ytterligare en förordning, varigenom donationsmottagarna i de flesta fall fick full äganderätt till jorden, medan bönderna bibehöll sin besittningsrätt. Den 25 november 1826 förordnades att de i Viborgs och Kymmenegårds län donerade egendomarna skulle räknas som vanliga frälsehemman. Dessutom bestämdes att bönderna mot beslutade avgifter skulle få behålla på sina hemman till 1837. Därefter fick donationsägaren besluta om avgifter och jordnatur. Då donationsgodsen i strid med grundlagen bytte jordnatur förlorade allmogen den ärftliga besittningsrätten till sin jord, och hamnade faktiskt i ett slags livegenskap. 1826 års författning var en skamfläck i Finlands lagstiftnings historia då en tjugondelen av landets befolkning överlämnades till godsägares och förvaltares godtycke. Den innebar även en förlamning av hela östra Finlands utveckling. Detta missförhållande undgick inte regeringens uppmärksamhet. Vid lantdagarna åren 1863 och 1867 föreslogs att det finska statsverket skulle lösa in donationsgodsen. Förslagen blev i huvudsak godkända av parlamentet. Regeringen kunde verkställa inlösningen, dels med sparade statsmedel och dels med ett amorteringslån som uppgick till 12 miljoner mark. Bönderna fick rätt att köpa den egendom de hade besittningsrätt till genom lån från staten. 1890 löste finska statsverket in det sista av de stora donationsgodsen. Därefter fortsatte dock inlösen av de återstående mindre donationsegendomarna. För att underlätta friköpen hjälpte kronan till att sälja timmer ur godsens skogar så att kostnaderna kunde täckas.

Finlands historia under ryska tiden
Ann Bridgewater

Ann Bridgewater, (kinesiska: 柏安妮, pinyin: Bó Anní), även känd under namnet Pak On Lei, född 1966, är en före detta skådespelerska från Hongkong.

Bridgewater föddes i den brittiska kolonin Hongkong av brittisk-malajiska föräldrar. Hon gick på Christ Church Kindergarten innan hon började studera på först Diocesan Girl's School och senare King George V School.

Som trettonåring vann Bridgewater en konståkningstävling, 1984 skulle hon även vinna en tävling i Dallas, Texas, samt få ansvaret för att plocka ut de partävlande för Taiwan. 

Bridgewater erbjöds en plats på Oxford University, men hon valde att istället satsa på en karriär som film- och sångstjärna. Hon debuterade 1985 i filmen I Do, och bildade senare en musikgrupp tillsammans med Charine Chan, Bonnie Law och May Lo.

1994 upphörde Bridgewater med skådespelaryrket. Det rapporterades att hon hade gift sig med en affärsman från Vancouver i Kanada. Senare kom hon att studera medicin på University of Hong Kong, och numera arbetar hon som psykolog. Det har rapporterats att hon både skilt och gift om sig, samt år 2000 fött ett barn.

Filmografi
 Yesteryou Yesterme Yesterday (1993)
 Tom, Dick And Hairy (1993)
 Full Contact (1992)
 The Fatal Game (1991)
 Curry and Pepper (1990)
 My Hero (1990)
 Operation Pink Squad 2 (1989)
 They Came to Rob Hong Kong (1989)
 Thunder Cops 2 (1989)
 Fatal Love (1988)
 The Inspector Wears Skirts (1988)
 Operation Pink Squad (1988)
 Trouble Couples (1987)
 Abracadabra (1986)
 United We Stand (1986)
 For Your Heart Only (1985)
 The Isle of Fantasy (1985)
 Kung Hei Fat Choy (1985)
 I Do (1985)

Externa länkar
 Ann Bridgewater på HK Cinemagic

Källor
 

Födda 1966
Skådespelare från Hongkong
Kvinnor
Levande personer
WP:Projekt Kina
Delfinen (1914)

Delfinen, officiellt HM Ubåt Delfinen, var en ubåt i svenska Kungliga flottan. Delfinen togs i tjänst 1914 och skrotades och höggs upp 1930. Den var ett mellanting mellan enskrovs- och dubbelskrovsbåt. Konstruktören Carl Richson hade uppfattningen att en ubåt med centraltank och separat dyktank skulle ge avsevärda fördelar i strid. Delfinen skulle dock visa sig vara ett problembarn för flottan och blev aldrig vidareutvecklad.

Delfinen byggdes vid Bergsunds Mekaniska Verkstad 1914 och hade sin provtur 1915. Deplacementet var 260 ton och bestyckningen var 2 st 45,7cm torpedtuber (mod.04-12) med 4 torpeder ombord. På däck fanns en 37 mm kanon (mod.98).

I sin tjänst hade Delfinen 24 man ombord, varav 5 befäl. Av intresse kan dock vara att Delfinen i sitt innersta var en ren klass 1:båt men utåt var en klass 2:båt. Efter världskriget blev båttypen hopplöst omodern och ersattes sedermera av den mer framgångsrika Weser-typen.

Anmärkningar

Se även
Lista över svenska ubåtar

Referenser

Svenska ubåtar under första världskriget
Fartyg sjösatta 1914
Fartyg byggda i Stockholm
Remigius Fresenius

Carl Remigius Fresenius, född 28 december 1818 i Frankfurt am Main, död 11 juni 1897 i Wiesbaden, var en tysk kemist.

Fresenius blev 1845 professor vid lantbruksinstitutet i Wiesbaden, där han 1848 inrättade ett kemiskt laboratorium, som 1862 förenades med en farmaceutisk läroanstalt (indragen 1877) och 1868 med en agrikulturkemisk och oenologisk försöksstation. Efter hans död leddes denna anstalt av hans söner Heinrich  och Theodor Wilhelm Fresenius, båda professorer i analytisk kemi.

Fresenius inlade stor förtjänst om den analytiska kemins utveckling och gällde på detta område som auktoritet. Hans förnämsta arbeten är Anleitung zur qualitativen chemischen Analyse (1841; 16:e upplagan 1895; översatt på många kulturspråk) och Anleitung zur quantitativen chemischen Analyse (1846; sjätte upplagan 1875-87, i femte trycket 1905). År 1862 började han utge tidskriften "Zeitschrift für analytische Chemie".

Fresenius invaldes 1883 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Källor

Tyska kemister under 1800-talet
Tyska professorer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer från Frankfurt am Main
Födda 1818
Avlidna 1897
Män
Ugglan
Alumner från Bonns universitet
Alumner från Giessens universitet
Alumner från Marburgs universitet
Office of Naval Intelligence

Office of Naval Intelligence (ONI) är underrättelsetjänsten för USA:s flotta. Den grundades 1882, är fortfarande verksam och räknas som landets äldsta kontinuerliga underrättelsetjänst.

Bakgrund och roll
Dess uppgifter var från början att bevaka andra länders flottor och det är en uppgift som kvarstår. ONI:s roll blev central för första gången i samband med det Spansk-amerikanska kriget som bröt ut 1898. ONI har sitt högkvarter vid National Maritime Intelligence-Integration Office i Suitland, Prince George's County i Maryland sydost om Washington, D.C. och har 3 000 anställda runt om i världen. ONI är flottans representant i USA:s underrättelsegemenskap.

Inom ONI finns följande centra: 
 Nimitz Operational Intelligence Center
 Farragut Technical Analysis Center
 Kennedy Irregular Warfare Center
 Hopper Information Services Center

Program
Unidentified Aerial Phenomenon Task Force (UAPTF)

Se även
 Defense Intelligence Agency

Referenser

Externa länkar
www.oni.navy.mil

USA:s underrättelseorgan
Förband och myndigheter under USA:s marindepartement
Eva Söderqvist

Eva Mirjam Janete Söderqvist Söderberg, född 30 augusti 1949, är en svensk skribent och kulturpersonlighet.

Söderqvist debuterade som scenartist år 1968 med en huvudroll i musikalen Peccoral och har sedan huvudsakligen ägnat sig åt arbete med texter, bland annat har hon varit engagerad i revyer i hemorten Vallentuna.

Åren 1989 och 1990 recenserade hon Vallentuna Revyn i tidningen Södra Roslagen, numera utgiven av Mitt i. Fem år senare stod Söderqvist själv på scen igen och spelade med i revyns ensemble två år i rad (1995-1996).

Hon har arbetat i det tysta under många år med uppdrag som författare och översättare av all slags litteratur. Arbetet har tidvis lett till uppmärksammade insatser även som huvudredaktör.

1994 var hon en av drivkrafterna och kulturarbetarna bakom firandet av 500-årsminnet av kung Gustav Vasas födelse som tillräckligt många historiker har ansett ägde rum i maj 1494 på Lindholmen i Orkestaby i hennes hemkommun Vallentuna. 

Med Sylvia Pettersson var Söderqvist även redaktör för en bok om en av bygdens nydanare.

Referenser

Externa länkar

Födda 1949
Svenska författare
Kvinnor
Svenska musikalartister
Levande personer
Thomas Dellert

Thomas Dellert, även känd som Thotte Dellert (och Totte Dellert) samt via pseudonymerna Tommy Dollar och Thomas Dellacroix, ursprungligen Thomas Knutson Bergh, född 12 juli 1953 i Stockholm, är en svensk artist, konstnär och fotograf. 

Som bildkonstnär har Dellerts konst visats i The Absolut Vodka Collection och The Heinz Collection.

Biografi

Bakgrund
Thomas Dellert föddes 1953 som son till operasångerskan Kjerstin Dellert i hennes äktenskap med Carl-Olof Bergh.

Karriär
Som Thotte Dellert scendebuterade han 1975 i kabarén AlexCab och medverkade vid uppsättningens Göteborgsturné. Tillsammans med sin mor och styvfar, dansören Nils-Åke Häggbom, uppträdde han 1977 i en krogshow på Trädgår'n i Göteborg. 1988 medverkade han i uppsättningen av Me and My Girl på Intiman.

Utöver framträdanden är Dellert verksam som konstnär och fotograf. Som fotograf samarbetade han under det tidiga 2000-talet med sin dåvarande hustru Agnieszka Dellfina. Tillsammans hade paret utställningar i Sverige och utomlands.

Familj
Thomas Dellert har med Ulf Björkmans dotter Rosie Björkman två söner, Oscar och August. Han har varit gift två gånger, första gången med Tatiana Dellert-Diem och andra gången med Agnieszka Dellfina. Han har på senare år varit bosatt och verksam i Berlin, Venedig och USA.

Teater

Roller (ej komplett)

Regi (ej komplett)

Referenser

Externa länkar

Svenska sångare under 1900-talet
Svenska sångare under 2000-talet
Män
Födda 1953
Levande personer
Svenska fotografer under 1900-talet
Svenska fotografer under 2000-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Svenska installationskonstnärer
AlexCab

AlexCab (Alexandra's Eccentric Cabaret) var en scenshow skriven, regisserad och ledd av Lars Jacob hösten 1975 på nattklubben Alexandra's. Kabarén turnerade även (utan Platin) till Göteborg.

Se även 
Wild Side Story

Källor

Externa länkar 

Krogshower i Sverige
Bollpelargon

Bollpelargonen (Pelargonium capitatum) är en art i familjen näveväxter som förekommer naturligt i Sydafrika. Arten introducerades till Holland 1690 och är därmed en av de första pelargonerna som kom till Europa. Den odlas ibland som krukväxt i Sverige.

Bollpelargon är en utbredd halvbuske som blir förvedad vid basen. Den kan bli ca 1 m hög. Bladen är rosdoftande, tätt håriga och har något krusiga, treflikiga blad. Bladen blir 2-8 cm breda med ett ca 4 cm långt bladskaft. Stiplerna är hjärtlika. Blommorna sitter 10-20 tillsammans i en tät , huvudlik flock på en ca 10 cm lång stjälk. Själva blommorna på korta skaft och blir upp till 1,5 cm breda med lilarosa kronblad med mörkare nerver. De två övre kronbladen är mörkare och mer markant markerade.

Bollpelargonen kan förväxlas med vinbladspelargon (P. vitifolium), men den senare är en större, upprättväxande och strävbladig. Bladen doftar citronaktigt och beskrivs ibland som obehaglig.

De flesta plantor i odling under detta namn är egentligen en hybrid med bollpelargon i gruppen doftpelargoner (P. (Doftpelargon-Gruppen) som heter 'Attar of Roses'. Den är mer upprättväxande med mer sträva blad och mörkare blommor. Sorten saknar vanligen pollen.

Synonymer
Geranium capitatum L.

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas
Föreningen Mälardalens Pelargon Vänner

Näveväxter
Bo Växtindex
Afrikas flora
Stefan Anderson

Knut Stefan Anderson, född 26 december 1878 i Enköping, död 8 maj 1966 i Ludvika, var en svensk urmakare och industriell organisatör samt journalist. Han var från år 1907 platsredaktör för Bergslagsposten, skrev ofta under pseudonymen ”Stander”, publicerade egna artiklar och en mångårig serie urmakartidningar.

Stefan Anderson var son till köpmannen August Anderson och Hildegard von Reis. Han var verksam i det tidiga 1900-talets organisationsrörelse som för hans del omfattande urmakare och övriga hantverkare. Han var verksam i hela Norden och i Tyskland genom de organisationer han var med att skapa, där han sedan satt som ordförande under långa perioder och därefter utsågs till hedersordförande. Bland dem fanns Sveriges Urmakareförbund och Sveriges Hantverks- och Småindustriorganisation.

Anderson uppfann begreppet Stjärnurmakarna och lät registrera det snart vitt utbredda kvalitetsbegreppet. En högskola för hantverkare invigdes i hans namn som Stefanskolan i Borensberg.

Med sin hustru Ragnhild reste han runt i New York, Pennsylvania, Ohio, Indiana, Illinois, Iowa och Kansas under ett besök år 1955 i USA hos dottern Birgit Ridderstedt. Anderson kunde då även avlägga ett studiebesök vid den omfattande armbandsurtillverkningen i Elgin, Illinois. Ragnhild Anderson delade makens intressen och var aktiv som ordförande för kvinnoorganisationer inom hantverket.

Stefan Anderson var kommendör av Vasaorden samt hade danska, norska och finländska ordensutmärkelser.

Stefan Anderson gifte sig 1907 med Ragnhild Sandberg (1887–1984), dotter till järnvägsarbetaren och bryggaren Karl Johan Sandberg och Emma Fredrika Gävert. Tillsammans fick de fem barn. Deras två söner var politikern Stig Stefanson (1909–2000) som ärvde och vidareutvecklade sin fars engagemang i organisationerna, och guldsmedsmästaren Bo Stefan (1912–2011), far till musikern Curt-Åke Stefan. Makarna Andersons tre döttrar var Gun Öfverholm (1911–2002), mor till civilingenjören Ivan Öfverholm, sångerskan Birgit Ridderstedt (1914–1985) och banktjänstemannen Ingegärd Klum (född 1927), gift med Arne Klum och mor till fotografen Mattias Klum.

Sin bostad hade familjen 1916-1983 på Ludvikas renoverade gamla länsmansgård Högberga i byn Marnäs; de tillverkade och sålde även genom Stefans butiker och verkstäder i Ludvika och Smedjebacken bland annat ur, glasögon och juveler och tog in nymodigheter inom grammofon och foto. 1934 var Anderson först med att bygga sommarställe utanför centrala Ludvika på en strandtomt vid Övre Hillen.  

Anderson är begravd i familjegraven på Ludvika gamla kyrkogård.

Källor
 Hantverk och samhälle en samling uppsatser om Anderson av bland andra Gerhard Nilsson, Axel Gjöres, Jan-Otto Modig, Stig Stefanson, Carl Hernmarck, Kari Reenpää, Esselte, Stockholm, 1949 (133 sidor)

Externa länkar

Minnessida på Find A Grave "Famous"

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska urmakare
Födda 1878
Avlidna 1966
Män
Kommendörer av Vasaorden
Personer från Enköping