kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Institut für Sexualwissenschaft

Institut für Sexualwissenschaft, som ordagrant betyder Institut för sexualvetenskap, var en privat pionjärinrättning för forskning inom sexologi i Weimarrepubliken 1919–1933.

Historia
Det inrättades 6 juli 1919 av läkarna Magnus Hirschfeld och Arthur Kronfeld.   

Institutet styrdes av Magnus Hirschfeld, som sedan 1897 hade varit överhuvud för Wissenschaftlich-humanitäres Komitee, som på progressiva och rationella grunder kampanjade för hbtq-rättigheter och tolerans. Institutet utgav den sexualvetenskapliga tidskriften Jahrbuch für sexuelle Zwischenstufen. Hirschfeld sammanställde ett berömt bibliotek för kön, homosexualitet och erotik på institutet. Institutet bedrev pionjärforskning och höll föreläsningar om olika ämnen inom kön och sexualitet, inklusive, homosexualitet, transsexualism, transvestism och intersexualitet. Det erbjöd också olika offentliga tjänster, så som behandling för alkoholism, gynekologiska undersökningar, äktenskapsrådgivning, behandling för könssjukdomar och preventivmedel, och höll kurser för både privatpersoner och professionella. Vid sidan av forskningen hade man en könspoliklinik och en mottagning för familjerådgivning. Institutet arrangerade även föreläsningar för allmänheten och frågekvällar. Man förestod dessutom ett offentligt bibliotek som omfattade ungefär 10 000 sällsynta utgåvor på tyska och andra språk inom ämnesområdena sexualitet och kön. 

Nazistpartiet ansåg att sexualitetens enda funktion var den reproduktiva, och dömde ut institutet och dess arbete som degenererad. Efter det nazistiska maktövertagandet tillhörde institutet ett av de första mål som attackerades av den nya regimen. Dess bibliotek och arkiv tillhörde den förbjudna litteratur som rensades ut och brändes i nazisternas bokbål på gatorna. 

Den 6 maj 1933, bara några månader efter nazisternas maktövertagande, när Magnus Hirschfeld befann sig i Schweiz, ödelades institutet genom en brutal vandalisering av dess lokaler utförd av nazistiska ungdomsgrupper, som plundrade dess böcker och arkiv. Bokbålet i Berlin några dagar senare innefattade bland annat institutets hela bibliotek och arkiv. Några dagar efter dess plundring stängdes institutet.

Fotnoter

Externa länkar
 Kort dokumentation om institutet (eng) hu-berlin.de

Sexologi
Weimarrepubliken
Utbildningsinstitutioner bildade 1919
Utbildningsinstitutioner upplösta 1933
1919 i Tyskland
1933 i Tyskland
Villa Diorama

Villa Diorama är en byggnad på Södra Djurgården i Stockholm, belägen på Sollidsbacken 1 vid Djurgårdsslätten, strax öster om Skansens huvudentré. Huset uppfördes 1846 för visning av så kallad bildteater (diorama).

Bakgrund

Innan fotografin och biografen uppfanns var ambulerande och senare stationära  bildteatrar ett sätt att skildrar världen på ett realistiskt sätt med hjälp av dioramor. De innehöll bland annat uppstoppade djur framför en realistisk kuliss men även "Illuminerade Prospekter" av städer och landskap. Ibland förekom rörliga "Perspektiv-Rundmålningar" med spektakulära motiv, ljuseffekter och extraattraktioner. De första, ambulerande bildteatrarna nådde Stockholm i mitten av 1820-talet. 1842 öppnade den första permanenta bildteatern kallad Kalotheama (grekiska för skönbildsskådespel) i Ferdinand de la Croix salonger (sedermera Hantverksföreningens hus) vid Brunkebergstorg. Initiativtagare var Georg Albert Müller, teaterdekorationsmålare vid Kungliga Operan.

Diorama på Djurgårdsslätten
Sommaren 1846 öppnade Müller en ny bildteater, kallad Villa Diorama på Stora Slätten efter tillstånd från Kungl Maj:t. Det var en väl vald plats. Från mitten av 1800-talet och framåt uppfördes här en rad värdshus och krogar samt andra nöjesetablissemang där komedianter, musikanter och innehavare av tittskåp och bild- och kasperteatrar stod för underhållning och förströelse.

Huset innehöll ett stort, mörkt rum med två bildscener. Där fanns transparenta kulisser och dukar som belystes från olika håll. Bland annat fick man se hur världsstaden Paris tedde sig under dygnets skilda tider. Pressen var positiv men publiktillströmningen hämmades av den höga entréavgiften. Under de följande somrarna sänktes priset, men affärerna gick dåliga eftersom man bara hade visningar på sommaren. Redan 1852 överlät Müller sin bildteater till en Christian Möller. Inte heller han lyckades; verksamheten lades ner 1856 och villan blev privatbostad. 

Åren 1868–1874 bodde skalden Elias Sehlstedt i huset; en medaljong på fasaden påminner härom. Bland hyresgästerna fanns även August Strindberg. I slutet av 1800-talet köptes huset av bokbindare Adolf Fredrik Frykblad. År 1920 sålde änkan Frykblad huset till konstnären Einar Nerman, då genomfördes en ombyggnad efter ritningar av arkitekt Ragnar Hjorth. Den tidigare rosafärgade fasaden förenklades och ströks varmgul med gråa pilastrar, listverk och fönstersnickerier. Numera ägs Villa Diorama av ättlingar till  Charlotte Pousette, varför byggnaden även kallas Pousetteska villan. Skådespelerskan Margareta Krook bodde här under 1990-talet.

Se även
 Karl Johans-ekarna vid Villa Diorama.
 Rundmålningsbyggnaden på Kaptensudden.

Noter

Källor

 Panoramats skenvärld - 1800-talets bildteatrar av Åke Abrahamsson.

Externa länkar

1846 i Sverige
Arkitekturåret 1846
Diorama
Indigo (musikalbum)

Indigo är debutalbumet från den slovenska sångerskan Maja Keuc släppt den 1 december 2011. Den första singeln "Zmorem" släpptes redan den 19 juni 2011. I slutet av december släpptes den andra singeln "Ta Čas" som är den slovenska versionen av låten "Free Love" på albumet.

Låtlista

Referenser 

Debutalbum 2011
Musikalbum 2011
Slovenska musikalbum
Hans Reinhard Seeliger

Hans Reinhard Seeliger, född den 15 mars 1950 i Oberhausen, är en tysk kyrkohistoriker.

Seeliger studerade teologi, filosofi, konsthistoria och psykologi vid universiteten i Augsburg och Münster. Han promoverades 1980. 

År 1983 blev Seeliger högskoleassistent vid universitetet i Mainz och 1986 blev han professor i historisk teologi vid universitetet i Siegen. 

Sedan juni 2001 är Seeliger professor i antikens kyrkohistoria, patristik och kristen arkeologi vid universitetet i  Tübingen.

Seeliger är president i Gesellschaft für Geschichte des Weines.

Källor 
 

Tyska kyrkohistoriker
Patristiker
Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid universitetet i Siegen
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Födda 1950
Levande personer
Män
Personer från Oberhausen
Daniel Thrap

Daniel Smith Thrap, född den 18 september 1832 i Aker, död den 20 mars 1913 i Kristiania, var en norsk präst och författare.

Thrap var 1880–1902 kyrkoherde i Petri församling i Kristiania. Han utgav eller författade ett stort antal skrifter, särskilt i norsk kyrkohistoria, bland annat Bidrag til den norske kirkes historie i det 19. aarhundrede (två samlingar 1884 och 1890), och redigerade i flera år Zuluvennen.

Källor 
 

Födda 1832
Avlidna 1913
Norska präster
Norska kyrkohistoriker
Norska fackboksförfattare
Norskspråkiga fackboksförfattare
Personer från Akershus fylke
Män
Norska författare under 1800-talet
Mål- och resursplan

Mål- och resursplan (MORP, MoR eller MRP) är en plan som fastställs i kommunfullmäktige och innehåller visionen för den kommunala verksamheten, kommungemensamma mål och resultat. Den innehåller också nämndernas budgetar.

Kommunalpolitik i Sverige
Wilhelm Hoffstedt

August Wilhelm Hoffstedt, född 8 mars 1841 i Svärdsjö socken, Kopparbergs län, död 29 oktober 1907 i Stockholm, var en svensk maskiningenjör.

Hoffstedt blev student i Uppsala 1860, extra elev 1861 vid Falu bergsskola och ordinarie elev 1862–65 vid Teknologiska institutet, från vars mekaniska fackskola han utexaminerades 1865. Han blev 1868 assistent i matematik, fysik och tillämpad mekanik vid Teknologiska institutet och var från 1877 till sin död lektor i konstruktion av maskinelement och hissinrättningar vid Kungliga Tekniska högskolan (sedan 1902 med titel professor). Åren 1871–1907 var han därjämte sekreterare vid högskolan samt överlärare i mekanik och maskinlära vid Tekniska skolan i Stockholm. 

Hoffstedt ägnade därjämte mycket arbete åt den av honom 1870 uppsatta "Teknisk Tidskrift", vilken 1878 övertogs av Svenska Teknologföreningen, men för vars avdelning för mekanik han var redaktör ända till kort före sin död. I samband med sin lärarverksamhet utgav han bland annat översättningar och bearbetningar av Carl von Bachs "Maskinelement" (1894) samt Handbok för maskinkonstruktioner (1906) och Maskinelement, deras beräkning och konstruktion (1907). Han var sedan 1898 ledamot av Lantbruksakademien.

Källor

Externa länkar 

Svenska maskiningenjörer
Svenska professorer
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Lantbruksakademien
Personer från Svärdsjö socken
Födda 1841
Avlidna 1907
Män
Ugglan
Mjölkfett

Mjölkfett består till Ca 70% av mättat fett och har en komplex sammansättning av omkring 400 olika fettsyror.

Eftersom mjölken till största del består av vatten måste fettet göras vattenlösligt. Därför existerar mjölkens fett i form av fettkulor omgivna av ett membran. I stort sett allt fett i mjölken finns i fettkulorna. Trots att mjölk direkt från kon endast innehåller 4,2 procent fett finns det ungefär 10 miljarder fettkulor i en milliliter mjölk.

Källor

Mjölk
Kamfersyra

Kamfersyra, C8H14(COOH)2, är en syra framställd genom oxidation av kamfer med salpetersyra, där den erhålls som färglösa kristaller utan någon kamferartad lukt.

Användning
Vattenlösning av kamfersyra kan användas inom medicinen som utvärtes desinfektionsmedel och invärtes, delvis i form av olika salter, som urindrivande medel.

Källor

Farmakologi
Elsagården

Elsagården är ett skogs- och lantbruk en kilometer söder om Blentarp i södra Skåne. År 1788 köpte greve Carl Gustaf Piper på Sövdeborg bland annat den mark som sedermera blev Elsagården och idag omfattar drygt tusen hektar.

1860 avskildes Bellinga och Ågerup från Sövdeborg till Elisabeth Piper (gift med ambassadör Carl Fredrik Hochschild) genom arv. Hon bildade Elsagården 1872 genom sammanslagning av ett antal frälsehemman i Lerhults by. Elisabeth Piper lät därefter 1875 uppföra den stora, U-formade ekonomibyggnaden på Elsagården samt det motstående u-formade bostadshuset som därefter kom att utgöra gårdens brukscentrum.

Gården rubricerades i kyrkoböckerna under 1870-talet som Lerhults gård och från 1880-talet finner man namnet Elsagården. Namnet är troligtvis en avledning av ägarinnan Elisabeth Pipers förnamn. Ett vanligt skick för de nyuppförda plattgårdarna under 1800-talet var att de namngavs efter godsägarinnan eller någon av döttrarna inom godsägarfamiljen.
Elsagården bedrevs på den tiden nästan uteslutande med statare, som arbetskraft som bodde på ett flertal tillhörande gårdar (Lihult, Bosarps utmark, Hylla 2, Hylla 3, Hylla gård, Kogshult, Blentarp 4, Skälbäckshus, Hylla smedja, jägarhuset, Dössjö 37 m.fl).

Under stora delar av 1900-talet var Elsagården utarrenderad av ägarfamiljen Piper och fungerade som en egen enhet. Först 1976 då Christina (född Piper) ärvde både Ågerup och Elsagården slogs arbetsstyrkorna samman och gårdarna drevs i gemensam regi fram till 2005. Nu drivs jordbruket genom ett driftsbolag, Å.R.E. HB, tillsammans med Ågerup och Rydsgårds gods.

Huvudbyggnaden har på senare år genomgått en större förändring då mittkroppen revs för att ge plats åt en ny huvudbyggnad, ca 25 meter västerut, som stod klar 2010. Vingarna på det gamla boningshuset bevarades och fungerar nu som flygelbyggnader. Den stora ekonomibyggnaden brann till stora delar 1988, men har varsamt återuppbyggts igen till sin ursprungliga exteriör.

Byggnader och anläggningar i Sjöbo kommun
Gårdar i Skåne
Uruguays damlandslag i handboll

Uruguays damlandslag i handboll representerar Uruguay i handboll på damsidan.

Laget deltog i världsmästerskapet 1997, 2001,, 2003, 2005 och 2011. De tog brons i Panamerikanska spelen 2003.

Källor

Damlandslag i handboll
Uruguayanska landslag
Handboll i Uruguay
Grönhult, Västerviks kommun

Grönhult är en by i Blackstads socken i Västerviks kommun. Orten var till och med år 2005 klassad som en småort med 61 invånare på en yta av 9 hektar.

Referenser

Externa länkar
 Grönhult, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883

Orter i Västerviks kommun
Tidigare småorter i Sverige
The Phantom

The Phantom är en kanadensisk miniserie i två delar från 2009 i regi av Paolo Barzman.

Handling 
Chris Moore söker spänning på stadens hustak och hans stora intresse är parkour. En organisation som hållit sig hemlig söker upp honom och ger honom bevis på att han är son till Fantomen. En ny värld uppenbarar sig då för Chris, en värld bestående av exotiska öar, grottor och ett väldigt stort arv att föra vidare.

Om serien 
Serien är baserad på filmen Fantomen från 1996, som i sin tur är baserad på Lee Falks klassiska superhjälte Fantomen.

Rollista i urval 
 Ryan Carnes - Chris Moore
 Sandrine Holt - Guran
 Cameron Goodman - Renny Davidson
 Jean Marchand - Abel Vandermaark
 Cas Anvar - Raatib Singh
 Ron Lea - Sgt. Sean Davidson
 Sedina Balde - Jacquot
 Isabella Rossellini - Dr. Bella Lithia
 Ivan Smith - Dr. Deepak Baboor
 Luis Oliva - Dr. Jason Kim

Externa länkar 
 

Kanadensiska miniserier från 2000-talet
TV-serier baserade på filmer
TV-seriestarter 2009
TV-serieavslutningar 2009
Fantomen
TV-serier baserade på tecknade serier
Engelskspråkiga TV-serier
Rave On Buddy Holly

Rave On Buddy Holly är ett album från 2011 med kända artisters tolkningar av Buddy Holly-låtar.

Låtlista
"Dearest" (The Black Keys) - 2:04
"Everyday" (Fiona Apple & Jon Brion) - 2:19
"It's So Easy" (Paul McCartney) - 4:34
"Not Fade" (Florence + the Machine) - 4:02
"(You're So Square) Baby, I Don't Care" (Cee Lo Green) - 1:32
"Crying, Waiting, Hoping" (Karen Elson) - 2:26
"Rave On" (Julian Casablancas) - 1:58
"I'm Gonna Love You Too" (Jenny O.) - 2:12
"Maybe Baby" (Justin Townes Earle) - 2:08
"Oh Boy!" (She & Him) - 2:18
"Changing All Those Changes" (Nick Lowe) - 1:41
"Words of Love" (Patti Smith) - 3:22
"True Love Ways" (My Morning Jacket) - 3:24
"That'll Be the Day" (Modest Mouse) - 2:16
"Well All Right" (Kid Rock) - 2:10
"Heartbeat" (The Detroit Cobras) - 2:20
"Peggy Sue" (Lou Reed) - 3:19
"Peggy Sue Got Married" (John Doe) - 3:59
"Raining in My Heart" (Graham Nash) - 3:30

Samlingsalbum 2011
Tributalbum
Sjung

Sjung är den svenska musikern Lalehs fjärde studioalbum. Det släpptes den 25 januari 2012 av Lost Army/Warner Music Sweden. Den 3 februari 2012 gick det in som etta på svenska albumlistan.

Första singel från albumet är "Some Die Young", och låten hade premiär på P3 Guld-galan den 21 januari 2012 i Göteborg. Den 5 februari 2012 gick den in som tvåa på Digilistan och 22 april på Svensktoppen. Med anledning av Terrorattentaten i Norge 2011 kom singeln att spela stor roll i Norge. Albumet gick upp etta på Norska albumlistan.

Som albumets andra singel valdes "Vårens första dag". Låten finns med i Helena Bergströms film Julie från 2013.

Låtlista

Listplaceringar

Listföljd

Referenser

Fotnoter 

Album av Laleh
Musikalbum 2012
Flerspråkiga musikalbum
Album certifierade platina av IFPI Sverige
Albumettor i Sverige
The Chase

The Chase är det andra albumet från den norska sångerskan Marit Larsen. Det släpptes den 13 oktober 2008. Albumet innehåller tio låtar, varav sju är skrivna helt på egen hand av Larsen. Albumet nådde första plats på den norska albumlistan där det stannade inom topp 40 i tjugoen veckor.

Låtlista
 "The Chase" - 3:31
 "If a Song Could Get Me You" - 3:30
 "This Is Me, This Is You" - 4:05
 "Ten Steps" - 3:26
 "Steal My Heart" - 3:44
 "Is It Love" - 4:47
 "Fuel" - 2:04
 "Addicted" - 3:41
 "I've Heard Your Love Songs" - 3:43
 "Fences" - 4:52

Listplaceringar

Referenser 

Chase, The
Chase, The
Bjørg

Björg eller Bjørg är ett norskt kvinnonamn som motsvarar det svenska ordet borg som betyder skydd. Det har förekommit i Sverige sedan 1920-talet. Namnet förekommer framförallt i Norge, på Färöarna och på Island.

Den 31 december 2014 fanns det totalt 612 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Björg eller Bjørg, varav 361 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag: saknas

Personer med namnet Björg eller Bjørg 
 Bjørg Riiser-Larsen, norsk skådespelare
 Bjørg Vik, norsk författare

Källor

Kvinnonamn
Ashton Carter

Ashton Baldwin Carter, född 24 september 1954 i Philadelphia, Pennsylvania, död 24 oktober 2022 i Boston, Massachusetts, var en amerikansk ämbetsman, forskare (fysiker) och säkerhetspolitisk expert som agerade som USA:s biträdande försvarsminister mellan oktober 2011 och december 2013. Barack Obama nominerade Ashton till USA:s försvarsminister den 5 december 2014 och Carter tjänstgjorde därefter som landets försvarsminister från februari 2015 till januari 2017. 

Carter tog Bachelorexamen från Yale University i både medeltidshistoria och teoretisk fysik. Därefter tog han en doktorsexamen i teoretisk fysik vid Oxford University i Storbritannien som Rhodes-stipendiat. Han har tidigare varit säkerhetspolitisk konsult åt bland annat Goldman Sachs.

Carter tjänstgjorde i Clinton-administrationen i försvarsdepartementet som Assistant Secretary of Defense for International Security Policy (motsvarande understatssekreterare för internationella säkerhetsfrågor) från 1993 till 1996 och senare, i Obama-administrationen, som Under Secretary of Defense for Acquisition, Logistics & Technology (motsvarande statssekreterare med ansvar för materielförsörjning och logistik) från den 29 april 2009 till den 5 oktober 2011.

Bibliografi (urval)
Ashton Carter har författat ett flertal böcker, huvudsakligen om vapenkontroll och missilförsvar.

Directed Energy Missile Defense in Space (1984)
Ballistic Missile Defense (1984)
Managing Nuclear Operations (1987)
Soviet Nuclear Fission: Control of the Nuclear Arsenal in a Disintegrating Soviet Union (1991)
Beyond Spinoff: Military and Commercial Technologies in a Changing World (1992)
A New Concept of Cooperative Security (1992)
Cooperative Denuclearization: From Pledges to Deeds (1993)
Preventive Defense: A New Security Strategy for America (1997)
Keeping the Edge: Managing Defense for the Future (2001)

Källor
 

USA:s försvarsministrar
USA:s biträdande försvarsministrar
Amerikanska ämbetsmän
Alumner från Yale University
Alumner från St John's College, Oxford
Rhodesstipendiater
Alumner från Edinburghs universitet
Personer från Philadelphia
Personer i USA under 2000-talet
Födda 1954
Avlidna 2022
Män
Det andra Ryssland (parti)

Det andra Ryssland (ryska: Другая Россия, Drugaja Rossija) är ett socialistisk/nationalistiskt politiskt parti i Ryssland, grundat i juli 2010 av Eduard Limonov, partiledaren för det förbjudna Nationalbolsjevikiska partiet. Partiet nekades den 21 januari 2011 registrering av det ryska justitieministeriet.

Partiet samarbetar med ROT front, Fosterlandet - sunt förnuft och Strategi 31.

Se även 
 Det andra Ryssland
 Nationalbolsjevikiska partiet

Externa länkar 
 Det andra Ryssland - officiell webbplats

Källor 

Politiska partier i Ryssland
Nationalbolsjevism
Politiska partier bildade 2010
James Winnefeld

James Alexander Winnefeld, Jr.; född den 24 april 1956 i Coronado, Kalifornien, USA; är en fyrstjärning amiral i USA:s flotta som sedan den 4 augusti 2011 tjänstgör som USA:s vice försvarschef.

Biografi
Winnefeld tog Bachelorexamen i flygteknik från Georgia Institute of Technology 1978 och erhöll officersfullmakt i flottan genom NROTC. Winnefeld vidareutbildade sig till jaktpilot och kom att tjänstgöra som instruktör vid Naval Fighter Weapons School i Miramar, mer känt som TOPGUN. Winnefeld var en av piloterna som flög flygplanen som visas i filmen Top Gun från 1986.

Vid tidpunkten för 11 september-attackerna var Winnefeld befälhavare för hangarfartyget USS Enterprise (CVN-65). Innan utnämningen till vice försvarschef var han militärbefälhavare för U.S. Northern Command och North American Aerospace Defense Command från den 19 maj 2010 till den 3 augusti 2011.

Referenser

Noter

Externa länkar

USA:s vice försvarschefer
Personer i USA under 1900-talet
Personer i USA under 2000-talet
Personer från San Diego County
Födda 1956
Levande personer
Män
Amiraler i USA:s flotta
Alumner från Georgia Institute of Technology
Fosterlandet - sunt förnuft

Fosterlandet - sunt förnuft (ryska: Родина: здравый смысл, Rodina: zdravyj smysl) är ett socialistiskt/patriotiskt politiskt parti i Ryssland, grundat den 11 september 2010. Partiet bildades på grunderna av det tidigare partiet Rodina, vilket satt i Statsduman åren 2003-2007. Bland grundarna finns främst f.d. Rodinamedlemmar som inte följt med till Rättvisa Ryssland då Rodina upphörde. 

Partiledare är Michail Deljagin, författare, ekonom och en av chefsideologerna i f.d. Rodina.

Externa länkar 
 Fosterlandet - sunt förnuft, officiell webbplats 

Politiska partier i Ryssland
Politiska partier bildade 2010
Simeon Bavier

Simeon Bavier, född 16 september 1825 i Chur i kantonen Graubünden, död 27 januari 1896 i Basel, var en schweizisk ingenjör och politiker.

Bavier inträdde 1845 i sin kantons tjänst såsom ingenjör vid åtskilliga bergverksarbeten och ägnade sig sedan början av 1850-talet en längre tid åt järnvägsanläggningar.  År 1851 blev han ledamot av stora rådet i Graubünden och 1863 ledamot av nationalrådet samt skickades 1876 till Ticino för att lugna partistiderna där, blev 1878 ledamot av förbundsrådet och var 1882 förbundspresident. Åren 1883–95 var han envoyé i Rom. Hans Die Strassen der Schweiz (1878) är epokgörande för de schweiziska vägförhållandenas historia.

Källor

Noter

Tryckta källor

Schweiziska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Schweiz förbundspresidenter
Schweiziska förbundsrådsledamöter 
Födda 1825
Avlidna 1896
Män
Personer från Chur
Charles Eugène de Champs

Charles Eugène de Champs, född den 4 juli 1837 i Liège i Belgien, död den 5 juni 1917 i Stockholm., var en svensk sjöofficer.

Charles Eugène de Champs invandrade till Sverige från Belgien. Han uppnådde kommendörkaptens rang i den kungliga flottan. de Champs gifte sig med Eva Skytte af Sätra och blev far till officerarna Henri de Champs och Charles de Champs.

Charles Eugène de Champs var byggherre till de de Champska husen i Stockholm, vilka uppfördes vid Sankt Johannes kyrka i kvarteren Hägerberget och Höjden på 1870- och 1880-talen och fortfarande ägs av släkten de Champs.

Källor

Noter 

 
Födda 1837
Män
Avlidna 1917
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska sjöofficerare
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Hans Günther Adler

Hans Günther Adler, född 2 juli 1910 i Prag, död 21 augusti 1988 i London, var en tjeckoslovakisk-brittisk författare och poet. Adler, som var förintelseöverlevare, har bland annat skildrat judarnas liv i koncentrationslägret Theresienstadt.

Biografi 
År 1941 greps Adler av nazisterna och internerades i ett arbetsläger, innan han och hans familj den 8 februari 1942 fördes till Theresienstadt. I lägret hade han bland annat städning och byggnadsunderhåll som uppgifter. Hans hustru Gertrud, som var läkare, förestod lägrets sjukvårdsavdelning. Efter drygt två och ett halvt år, den 14 oktober 1944, deporterades Adler med sin hustru och hennes mor till Auschwitz. De båda kvinnorna gasades samma dag, medan Adler två veckor senare anlände till Niederorschel, ett av Buchenwalds satellitläger. Adler befriades den 13 april 1945. Han förlorade sina föräldrar och sexton andra familjemedlemmar i Förintelsen.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 
 

Förintelseöverlevare
Tjeckiska författare
Alumner från Karlsuniversitetet
Män
Födda 1910
Avlidna 1988
Personer från Prag
Riddare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Claudius Ditlev Fritzsch

Claudius (Claus) Ditlev Fritzsch, född 1763, död 1841, var en dansk konstnär.

Fritzsch målade så gott som uteslutande blommor i pedantisk naturåtergivning. Hans kolorit är frisk och vacker.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Externa länkar 
 
 

Danska målare
Födda 1763
Avlidna 1841
Män