kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lepomis megalotis

Lepomis megalotis är en sötvattensfisk i familjen solabborrfiskar, som förekommer i stora delar av Nordamerika.

Utseende 
En förhållandevis liten solabborre med hög kropp, kraftigt ihoptryckt från sidorna. Ryggfenan är uppdelad i två sammanhängande delar, den främre med 10 taggstrålar, den bakre med 10 till 11 mjukstrålar. Arten har fått sitt engelska namn, Longear sunfish (ungefär "långörad solabborre") av gällocksbihanget, som är mycket långt, svart med skär till gul kant, och möjligt att uppfatta som ett öronliknande bihang. Kroppen är mörkt olivfärgad till rödbrun på ryggen med ljusare sidor och gult till orange bröst och sidor. På ryggen och sidorna har den dessutom fläckar i gult, orange, blått och blågrönt. 8 till 10 tvärstrimmor kan också förekomma. Kinderna är orange med blå våglinjer. Under lekperioden får hanarna grönskimrande ovansida och klart orange undersida med brunorange bukfenor och blåsvarta analfenor. Arten kan bli upp till 24 cm lång och väga 790 g.

Vanor 
Arten lever framför allt i floder med klart, ej för kallt vatten och sten- eller grusbottnar, men den kan även uppträda i sjöar och vattenreservoarer. Den föredrar områden med vattenväxter. Arten är dagaktiv, framför allt mitt på dagen, men har iakttagits snappa efter föda vid ytan under månljusa sommarnätter. Den blir vanligtvis inte mycket äldre än 4 år, men 9 år har konstaterats. Födan består främst av insekter, ryggradslösa djur, fiskrom och för större individer småfisk, men den äter även alger.

Fortplantning 
Lepomis megalotis leker under senvår till sommar, då hanen bygger ett bo, en grund håla i bottnen, på ringa djup. Han föredrar grusbotten, men kan även välja dy eller sand. Han lockar därefter en hona till boet, där båda två simmar i cirklar över det medan de ger ifrån sig ägg och sperma. Honan kan ge ifrån sig mellan 130 och 2 800 ägg, som hanen sedan vaktar efter det han kört bort honan. Äggen kläcks efter 2 till 7 dagar och ungarna lämnar det ungefär en vecka senare, men hanen kan fortsätta vakta boet även efter ungarna har lämnat det.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar sydöstra Kanada (Ontario och Québec), östra USA från Minnesota till New York i söder samt från Texas till Florida i söder samt nordöstra Mexiko.

Kommersiell och ekologisk betydelse 
Arten förekommer som akvariefisk. 

Den är vanlig i större delen av sitt utbredningsområde, men är listad som sårbar (vulnerable enligt nordamerikansk terminologi) i Ontario, hotad (imperiled/emperillé) i Québec och Wisconsin, akut hotad (critically imperiled) i New York och Pennsylvania samt utrotad (presumed extirpated) i Iowa och North Carolina.

Referenser 

Abborrartade fiskar
Lepomis
Jag tillhör dig

"Jag tillhör dig" är en låt av Niklas Jarl, Patric Jonsson och Lillemor Sjöberg som framfördes av Mathias Holmgren i Fame Factory 2002. Låten låg på Svensktoppen 23 november 2002 till 7 december 2002 och som högst fyra.

Referenser 

Låtar av Niklas Jarl
Låtar av Patric Jonsson
Låtar av Lillemor Sjöberg
Musiksinglar 2002
Svenskspråkiga sånger
Kenneth Mars

Kenneth Mars, född 4 april 1935 i Chicago, Illinois, död 12 februari 2011 i Granada Hills, Los Angeles County, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Överspända, smått galna rollkaraktärer i komedier blev något av Mars signum, som exempelvis den duvuppfödande, nazistiske manusförfattaren Franz Liebkind i Mel Brooks Det våras för Hitler (The Producers, 1968), den uppblåste musikforskaren Hugh Simon i Peter Bogdanovichs Go’dag yxskaft? (What's Up, Doc?, 1972) och polismästaren Hans Wilhelm Fredrich Kemp i Det våras för Frankenstein (Young Frankenstein, 1974), även den regisserad av Mel Brooks.

Mars gestaltade även Kung Tritons röst i Den lilla sjöjungfrun-filmserien från 1989 till 2000.

Filmografi i urval 

 (TV-film)

 (röst)

1992-1994 – Den lilla sjöjungfrun (röst i TV-serie)
 (röst)
 (röst)
 (röst i TV-serie)

 (röst i datorspel)
 (röst)
 (röst)
 (röst i datorspel)
 (röst i datorspel)

Källor

Externa länkar 
 
 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska röstskådespelare
Skådespelare från Chicago
Födda 1935
Avlidna 2011
Män
Mariana Mihăilă

Mariana Mihăilă, född 25 augusti 1986 i Virgo Zodiac, är en moldavisk sångerska.

År 2009 släppte hon sitt debutalbum, Dulce mama (kära mor). Mihăilă är en av 25 finalister i Moldaviens nationella uttagning till Eurovision Song Contest 2011. Hon deltar med låten "Mi rey!".

Referenser 
Officiell webbplats ,

Fotnoter 

Födda 1986
Moldaviska sångare
Levande personer
Kvinnor
Antero Mertaranta

Lauri Antero Johannes Mertaranta, född 17 januari 1956 i Hyvinge, Finland, är en finsk sportkommentator och TV-personlighet samt före detta lärare. Han har även arbetat som brandman och är dessutom trummis i ett band kallat Anza Mertaranta Allstars.

Antero Mertaranta är vida känd för sitt energiska kommenterande av ishockey, speciellt då Finland.

Finländska sportkommentatorer
TV-personligheter
Television i Finland
Personer från Hyvinge
Födda 1956
Män
Levande personer
Edgar Vincent, 1:e viscount D'Abernon

Edgar Vincent, 1:e viscount D'Abernon, född 19 augusti 1857, död 1 november 1941, var en brittisk diplomat, finansman och politiker. Han var bror till Howard Vincent.

Vincent, som redan 1882 som diplomat och finansman specialiserat sig på turkiska förhållanden, var 1899–1906 konservativ medlem av underhuset och 1912–1917 ordförande i kommissionen för handeln med dominions. Åren 1920–1926 var han ambassadör i Berlin, och hade stor andel i Dawesplanen 1924, samt påverkade Gustav Stresemann till den samförståndspolitik, som inleddes med Locarnofördraget och bekräftades med Tysklands upptagande i Nationernas förbund 1926. År 1929 började han utge sina minnen från Berlin under titeln An ambassador of peace. Vincent blev peer 1914 som baron D'Abernon och upphöjdes 1926 till viscount.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 

Brittiska parlamentsledamöter
Storbritanniens ambassadörer i Tyskland
Brittiska diplomater under 1900-talet
Brittiska politiker under 1800-talet
Personer inom Englands näringsliv under 1800-talet
Personer inom Englands näringsliv under 1900-talet
Brittiska diplomater under 1800-talet
Brittiska politiker under 1900-talet
Födda 1857
Avlidna 1941
Män
De keltiska nationerna

De keltiska nationerna är de nationer i Västeuropa som har ett keltiskt arv.

Till de keltiska nationerna räknas Skottland, Wales, Irland (inklusive Nordirland), Isle of Man, Cornwall i västra England och Bretagne i västra Frankrike. I samtliga nationer talas vid sidan om engelska och franska även keltiska språk.

På engelska brukar dessa regioner, på grund av sitt läge i nordvästra Europa, beskrivas som The Celt Belt (Kelt-bältet) eller The Celtic Fringe (Den keltiska randzonen). Invånarna i dessa regioner föredrar som regel uttrycket De keltiska nationerna.

Innan romarrikets expansion var de brittiska öarna och stora delar av kontinentala Europa bebott av en övervägande keltisk befolkning.

De sex nationerna 

Kelter
Keltiska nationer

cy:Y Celtiaid#Celtiaid modern
Lista över Strikeforce-mästare

Detta är en lista över samtliga mästare i MMA-organisationen Strikeforce olika viktklasser sedan Clay Guida blev organisationens första mästare i mars 2006.

Historik per viktklass (herrar)

Tungvikt
93 till 120 kg (206 till 265 lbs)

Lätt tungvikt
84 till 93 kg (186 till 205 lbs)

Mellanvikt
77 till 84 kg (171 till 185 lbs)

Weltervikt
156 to 170 lbs (70 to 77 kg)

Lättvikt
66 till 70 kg (146 till 155 lbs)

Historik per viktklass (damer)

Fjädervikt
61 till 66 kg (136 till 145 lbs)

Viktklassen har tidigare hetat lättvikt och mellanvikt

Bantamvikt
57 till 61 kg (126 till 135 lbs)

Viktklassen har tidigare hetat weltervikt och mellanvikt

Nedlagda viktklasser

Mellanvikt USA
77 till 84 kg (171 till 185 lbs)

Lättvikt USA  
66 till 70 kg (146 till 155 lbs)

Turneringar

Strikeforce Grand Prix
Strikeforce Grand Prix är en tungviktsturnering med åtta tungviktare som hålls under 2011.

Referenser

Webbkällor

Noter

Mixed martial arts
Strikeforce-mästare
.22 Hornet

.22 Hornet (5,6 × 36 mm R) är en patronkaliber med centralantändning.  Den är betydligt mer kraftfull än kalibrar såsom .22 WMR och .17 HMR, i och med att den uppnår högre hastigheter med en kula som väger det dubbla.  .22 Hornet skiljer sig vidare på en avgörande punkt från de övriga små 22-kalibrarna i och med att den inte nyttjar kantantändning. Detta gör att patronen kan handladdas, vilket gör den mer flexibel. 22 Hornet var den minsta kommersiellt tillgängliga centralantända patronen i kaliber .22 till dess att Fabrique Nationale introducerade .

.22 Hornet fyller en lucka mellan patroner som .22 WMR och .222 Remington.  Med avseende på utgångshastighet, anslagsenergi och ljudnivå, är patronen väl lämpad för skadedjurs- och skyddsjakt även i relativt tätbefolkade områden. Detta har gjort att kommunjägare ofta får dispens att använda patronen för skyddsjakt på rådjur även om kalibern normalt sett inte är tillåten för detta ändamål. 

Den relativt låga ljudnivån är också bidragande till användningen i bebyggda områden. 

Kuldiametern är .224 tum. Max tryck är i USA satt till 43000 CUP (Copper units of pressure).

Historia
.22 Hornet utvecklades under 1920-talet i USA som en så kallad wildcat. Winchester tog in patronen i sitt sortiment och gjorde den kommersiellt tillgänglig 1930, dock utan att det i början tillverkades vapen i denna kaliber.  1932 påbörjades serietillverkning av vapen i kalibern. 

Äldre vapen har generellt en räffelstigning om 1:16". Nyare vapen har en snabbare räffelstigning (1:14").

Gevär i kalibern tillverkas i dagsläget (2010) av bland annat Ruger, CZ och andra större vapentillverkare. De flesta nyproducerade gevären är repetergevär, även om kombinationsvapen förekommer.

Prestanda
Fabrikstillverkad ammunition finns hos de flesta vapenhandlare och från de flesta större ammunitionstillverkare. De vanligaste  kulvikter är mellan 2,9 och 3 gram. Det finns hel- och halvmantlad ammunition, samt hålspets. Utgångshastigheterna ligger vanligen på 750–800 m/s.

Användning 
.22 Hornet uppfyller i Sverige kraven för klass 3 och används därför framförallt för jakt efter fågel (såsom tjäder, orre och ripa) och för mindre däggdjur såsom rödräv och grävling. Kalibern är mycket populär bland jägare som jagar med skällande fågelhund.

Referenser

Externa länkar 
Chuck Hawks .22 Hornet Page
.22 Hornet article in Petersen's Hunting
Cartridge Dimensions at Steves Pages

Finkalibrig ammunition
Pagan Poetry

"Pagan Poetry" är en låt skriven och framförd av den isländska sångerskan Björk. Den utgavs som den andra singeln från albumet Vespertine i november 2001. Låten är producerad tillsammans med Marius de Vries. Låten nådde #38 på den brittiska singellistan.

Musikvideon till låten regisserades av den franske fotografen Nick Knight och handlar enligt en text på Björks webbplats om "en kvinna som förbereder sig själv för giftermål och för sin älskare".

Låtlista 
Alla låtar skrivna av Björk.

CD 1 (One Little Indian; 352TP7CD)
 "Pagan Poetry" (Video Edit) – 4:01
 "Pagan Poetry" (Matthew Herbert Handshake Mix) – 6:16
 "Aurora" (Opiate Version) – 4:06

CD 2 (One Little Indian; 352TP7CDL)
 "Pagan Poetry" – 5:17
 "Domestica" – 3:25
 "Batabid" – 2:26

DVD
 "Pagan Poetry" (Video)
 "Pagan Poetry" (Matthew Herbert Handshake Mix)
 "Aurora" (Opiate Version)

Referenser

Externa länkar 
 "Hidden Place" minisajt på Björk.com
 "Pagan Poetry" på Discogs

Björk-låtar
Låtar skrivna av Björk
Sånger 2001
Musiksinglar 2001
Singlar utgivna på One Little Indian Records
Victor Massé

Victor Félix Marie Massé, född den 7 mars 1822 i Lorient, död den 5 juli 1884 i Paris, var en fransk operakompositör.

Massé, som var elev av Zimmermann och Halévy vid konservatoriet i Paris, erhöll Rompriset 1844 och gjorde sig, efter återkomsten från en tvåårig resa i Italien och Tyskland, ett namn som romanstonsättare. 

Hans lyckliga debut på Opéra comique med La chanteuse voilée (1850; "Den beslöjade sångerskan", 1868) efterföljdes av många andra operor där, bland vilka endast de närmast följande, Galatée (1852) och Les noces de Jeannette (1853; "Jeannettes bröllop", 1855) liksom La reine Topaze (1856), gjorde större lycka. 

År 1860 blev Massé kormästare vid Stora operan, var 1866–1880 kompositionsprofessor vid konservatoriet och efterträdde 1872 Auber i Académie des beaux-arts. 

Efter lång vila framträdde han med en större opera, Paul et Virginie (1876), som väl hade framgång i Paris, men föll i Wien (1880) och inte heller i Stockholm (1886) visat sig livskraftig. 

För den stora stilen räckte Massés talang inte till, men i opera comiquen utvecklade han mycken finess och behaglig melodi. Hans romanser och visor (Chants bretons, Chants du soir och Chants d'autrefois med mera) är ofta verkligt intagande. 

Han efterlämnade operan Une nuit de Cléopâtre, som gavs 1885. Massés staty (modellerad av Mercié) restes 1887 i hans födelsestad.

Källor 

 

Franska klassiska kompositörer
Franska operatonsättare
Franska musiker under 1800-talet
Personer från Lorient
Födda 1822
Avlidna 1884
Män
Ugglan
Gunnar Bergsten

Gunnar Bergsten, född 26 mars 1945 i Lidköping, död 6 februari 2011 i Stockholm, var en svensk barytonsaxofonist.

På 1970-talet bildade han Fläsket brinner tillsammans med några andra musiker. 1971 var han även med och startade bandet Sevda, som blandade turkisk folkmusik med jazz.

Bergsten spelade med bland andra Lars Sjöstens Kvartett, Bernt Rosengren, Nannie Porres och Patrik Bomans Seven Piece Machine.

Priser och utmärkelser
1995 – Grammis, "Årets jazz" för The Good Life
1995 – Jazzkatten, ”Musiker som förtjänar större uppmärksamhet/Grand Cru”
1999 – Lars Gullin-priset
2004 – Christer Boustedt-stipendiet
Dessutom flera grammisar i samarbeten med andra musiker.

Diskografi (i eget namn)
1995 – The Good Life
1998 – Somewhere
2000 – Gunnar Bergsten & Peter Nordahl play Lars Gullin
2003 – A Good Day for Saxes – a Tribute to Getz & Mulligan (med Lillen Andersson Quartet)

Källor 

Svenska jazzsaxofonister
Födda 1945
Avlidna 2011
Män
Personer från Lidköping
Ciril Kosmač

Ciril Kosmač, född 1910, död 1980, var en slovensk författare.

Hans liv 
 
Han föddes den 28 september 1910 i byn Slap ob Idrijci nära Sveta Lucija (nu Most na Soči) i dåvarande Österrike-Ungern, numera Slovenien. Han gick i gymnasiet i Tolmin och Gorizia. Under sent 1920-tal, när hans hemregion var en del av Italien, gick han med i den militanta antifascistiska organisationen TIGR. Han arresterades av de italienska fascistiska myndigheterna 1930 men släpptes året därpå. Han flydde till Kungariket Jugoslavien och bosatte sig i Ljubljana. 1938 fick han stipendium av Frankrikes regering och flyttade till Paris, där han arbetade för Jugoslaviens ambassad. 1940 flydde han till London och arbetade där för BBC World Service. 1943 reste han till Kairo och 1944 till Jugoslavien, som då var ockuperat av nazisterna. Han anslöt sig där till partisanernas motståndsrörelse.

Efter andra världskriget arbetade Ciril Kosmač som reporter och manusförfattare för den framväxande slovenska filmindustrin. Han skrev bland annat manus till filmen Na svoji zemlji (På vår jord), som var den första slovenska ljudfilmen, 1948. 1956 bosatte han sig i Portorož, där han bodde resten av sitt liv. 1961 blev han ledamot av Slovenska akademija znanosti in umetnosti (Slovenska akademin för vetenskap och konst), som är Sloveniens nationalakademi. 

Ciril Kosmač dog i Ljubljana 1980. Han tilldelades postumt det prestigefyllda Prešerenpriset. Han är begravd i sin hemby, Slap ob Idrijci, där hans barndomshem nu är museum. Han har fått ett bibliotek och en gata uppkallade efter sig i Tolmin, och där finns också en byst av honom.

Verk 
Ciril Kosmač började skriva under senare delen av 1930-talet. Han publicerade noveller i den litterära tidskriften Sodobnost, som gavs ut av litteraturkritikern Josip Vidmar. Hans tidiga verk är skrivna i socialrealistisk stil. Efter andra världskriget vände han sig dock gradvis från socialrealismen och var bland de första slovenska författarna att införa modernistiska drag i sin prosa, särskilt surrealism. Hans senare prosa, som han är mest berömd för, har ofta ansetts vara en slags magisk realism. Hans noveller prisas ofta för sitt psykologiska djup. Ciril Kosmač är översatt till ett tjugotal språk, och är därmed en av de mest översatta slovenska författarna.

Verk i urval 
Sreča in kruh, 1946, novell (Lycka och bröd)
Na svoji zemlji, 1948, filmmanus (På vår jord)
Pomladni dan, 1953, kortroman (En vårdag)
Iz moje doline, 1958, novellsamling (Från min dal)
Balada o trobenti in oblaku, 1968, novell (Ballad om en trumpet och ett moln)
V gaju življenja, 1972, novellsamling (I livets lund)
Sreča in lepota, 1973, novellsamling (Lycka och skönhet)
Tantadruj, 1980, novell
Medvejke, 1981
Kamen in njiva, Pravljica o maku, 1984, sagor (Sten och åker, Sagan om vallmon)
Prazna ptičnica, 1984, berättelse (Den tomma fågelburen)

Referenser 

https://web.archive.org/web/20110614023207/http://www.slovenia.si/en/culture/arts/books-and-literature/ciril-kosmac-1910-1980/
http://www.pir.sik.si/slo/prireditve/kosmac
http://www.imdb.com/title/tt0040634/ (Om filmen "Na svoji zemlji)

Födda 1910
Avlidna 1980
Män

Slovenska författare
The Strange Death of Liberal England

The Strange Death of Liberal England (förkortat TSDOLE) var en brittisk indierockgrupp från Portsmouth som bestod av fem medlemmar. Med influenser från folkmusik och inderock har de fått många efterföljare, inklusive kända DJ:s på BBC Radio One och före detta The Velvet Underground-medlemmen John Cale.

Gruppens namn är taget från George Dangerfields bok från 1935 med samma namn.

Biografi
När gruppen bildades 2005 skrev de mest instrumentala låtar som med tiden fick texter. De har blivit jämförda med Arcade Fire och tidigare Pixies även om bandet numera skapar en egen stil.

Bandet släppte sin första EP Stop/Go Happy/Sad Forward/Forward 2005 och gjorde då allt själva. Men sedan första singeln "A Day Another Day" släpptes i början av 2007 har de legat på bolaget Fantastic Plastic Records.

I september 2010 släppte de sitt första fullängdsalbum, Down Your Heart Again.

Gruppen har turnerat flitigt och spelat på Primavera Sound (Barcelona), Latitude Festival och Offset Festival för att nämna några stora spelningar. De har dessutom varit förband åt både Manic Street Preachers och Editors på deras turnéer i Storbritannien.

Medlemmar
Senaste medlemmar
 William Charlton – gitarr, trummor, sång (2005–2011)
 Kelly Jones – basgitarr, sång (2005–2011)
 Adam Woolway – sång, gitarr (2005–2011)
 Andrew Wright – klockspel, slagverk, sång (2005–2011)
 David Lindsay – trummor (2010–2011)

Tidigare medlemmar
 Andrew Summerly – trummor, sång (2005–2010)

Diskografi
Album
Forward March! (2007)
Drown Your Heart Again (2010)

EP
Stop/Go Happy/Sad Forward/Forward (2005)

Singlar
"A Day Another Day" (2007)
"Oh Solitude" (2007)
"Angelou" (2008)
"Rising Sea" (2010)

Externa länkar
Diskografi på Discogs

Brittiska indierockgrupper
Brittiska musikgrupper
Handelsbankssfären

Handelsbankssfären är en löst sammanhållen svensk företagsgrupp runt Handelsbanken och dess närstående investmentbolag Industrivärden.

Handelsbankssfären byggdes upp genom korsägande mellan framför allt Handelsbanken, Industrivärden, SCA och Sandvik och ägande av Handelsbanksstiftelserna. Resultatet blev ett företagsägande som innebar styrning av ett fåtal högre tjänstemän i dessa företag.

Från omkring 2002 har Handelsbankssfären blivit mer och mer länkad till den av Fredrik Lundberg dominerade Lundbergsfären. En upplösning av korsägandet inom Handelsbankssfären inleddes 2015. Handelsbanken sålde i november 2015 sin 10-procentiga kontrollpost i SCA, samtidigt som SCA sålde sin kontrollpost i Industrivärden. I augusti 2016 sålde Handelsbanken sin 10-procentiga kontrollpost i Industrivärden.

Källor

Noter
Trelleborgs stad

Denna artikel handlar om den tidigare kommunen Trelleborgs stad. För orten se Trelleborg, för dagens kommun, se Trelleborgs kommun.

Trelleborgs stad var en stad och kommun i Malmöhus län.

Administrativ historik
Staden var på medeltiden en stad vars privilegier drogs in 1619. Trelleborg fick den 25 oktober 1844 rättigheter som friköping som dock vid kommunreformen 1862 inte blev en köpingskommun. Den 15 december 1865 erhöll Trelleborgs köping stadsprivilegier såsom magistrat och rådstuvurätt och stapelstadsrätt, dock med vissa villkor att själv uppföra de nödvändiga institutionerna. Stapelstadsrätten började tillämpas från och med 1 juni 1867, dock hade innan det datumet borgmästaren och två rådmän blivit utsedda, och efter det datumet tillkom under året stadsfullmäktige, drätselkammare och auktionskammare. 1 juni 1867 bröts därmed staden ut ur Trelleborgs landskommun som en självständig stadskommun.

1908 inkorporerades landskommunen i staden. 1967 inkorporerades landskommunerna Anderslöv, Alstad, Skegrie, Gislöv och Klagstorp.

I och med att begreppet stad avskaffades vid kommunreformen 1971 ombildades staden till Trelleborgs kommun utan ytterligare territoriell förändring.

Trelleborgs stad hade egen jurisdiktion med rådhusrätt från inrättandet 1867 till och med 1963, varefter staden lades under landsrätt i Oxie och Skytts häraders tingslag.

Trelleborgs stadsförsamling bildades 1 juli 1867 ur Trelleborgs landsförsamling som uppgick i denna 1908 och samtidigt bytte namn till Trelleborgs församling.

Sockenkod
För registrerade fornfynd med mera så återfinns staden inom ett område definierat av sockenkod 1380 som motsvarar den omfattning staden hade kring 1950, vilket då även omfattade den tidigare Trelleborgs socken.

Stadsvapnet
Blasonering: I blå sköld en med kärna försedd krenelerad borg vars tvänne yttre kreneleringar äro försedda med flaggor. Borgen åtföjd av en halvmåne till höger och en sexuddig stjärna till vänster, allt av silver.

Ett stadssigill från 1400-talet (Trelleborg hade stadsprivilegier fram till 1619) ligger till grund för vapnet, fastställt av Kungl. Maj:t 1924. Efter kommunbildningen registrerades vapnet i Patent- och registreringsverket 1974.

Geografi
Trelleborgs stad omfattade den 1 januari 1952 en areal av 11,05 km², varav 10,99 km² land.

Tätorter i staden 1960
I Trelleborgs stad fanns tätorten Trelleborg, som hade 19 066 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i staden var då 99,0 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1919–1966

Källor

Indelningar i Trelleborgs kommun
Städer i Sverige
 
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Malmöhus län