kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Albin Dalén

Johan Albin Dalén, född 23 juli 1866 i Borgunda socken, död den 25 juni 1940, var en svensk oftalmolog. Han var bror till Gustaf Dalén.

Dalén blev student i Lund 1886, medicine licentiat i Stockholm 1895 och medicine doktor 1897 på avhandlingen Experimentala undersökningar öfver desinfektionen af ögats bindehinna. Efter att 1897–1902 ha verkat som docent i oftalmologi vid Karolinska institutet blev han 1902 docent och 1906 extra ordinarie professor i samma ämne i Lund. Från 1910 var han professor vid Karolinska institutet. Han blev emeritus 1931.

Bland hans skrifter märks Om holokainet särskildt med hänsyn till dess inverkan på hornhinneepitelet (1898), Neuritis optica och myelitis acuta (1899), Zur Kasuistik der Kataraktbildung nach elektrischer Entladung (1910). Dalén invaldes 1907 som ledamot av Fysiografiska sällskapet i Lund (1907) och var från 1911 ledamot av Karolinska Institutets Nobelkommitté. Han redigerade i samarbete med Fritz Ask Nordisk lärobok i oftalmiatrik (1923).

Källor

Noter

Svenska professorer i oftalmologi
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Svenska läkare under 1900-talet
Personer från Borgunda socken
Födda 1866
Avlidna 1940
Män
Ugglan
Tioamid

En tioamid är en funktionell grupp som är analog med en amid. Det som skiljer en tioamid från en amid är att en svavelatom har tagit syreatomens plats. En märkbar skillnad är att tioamider kräver högre energi för att roteras runt C–N-bindningen.

Tioamider kan framställas ur motsvarande amid genom reaktion med Lawessons reagens.

Se även
Amid
Tioketon

 
Ämnesklasser
Funktionella grupper
Jättehemligt

Jättehemligt är en självbiografisk bok från 1971 av Barbro Lindgren. Den är den första boken i en trilogi och efterföljdes av Världshemligt (1972) och Bladen brinner (1973).

Trilogin är baserad på Lindgrens dagböcker från 1940- och 1950-talen och huvudpersonen heter därför Barbro. Hon är tio år och bor med sin familj i en egnahemsvilla i Stockholmsförorten Norra Ängby. Hon har precis upptäckt att det finns saker man inte vill berätta för någon, inte ens sin egen mamma.

Jättehemligt är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009).

Källor

Fotnoter

Tryckta källor 
 

Skönlitteratur 1971
Stockholm i skönlitteratur
Verk av Barbro Lindgren
Kjedehuset

Kjedehuset är en norsk hemelektronikföretag. Kjedehuset äger butikkedjorna Telekiosken, Mobildata och Nordialog som är specialiserade på mobil kommunikation, inriktad på respektive den privata marknaden, små företag och stora företag.

Kjedehuset äger 100% av Svenska Kedjehuset.

Externa länkar 
 Kedjehuset Norge

Norska hemelektronikföretag
Världshemligt

Världshemligt är en bok från 1972 av Barbro Lindgren. Det är den andra boken om Barbro som liten, men nu är hon 12-13 år och Ingrid är hon inte längre tillsammans med, Ingrid tjuvröker på rasterna och har börjat böja ögonfransarna. 

Barbro och Cissi är tillsammans numera och ibland är Kajsa också med. Men så händer nåt med Ingrids mamma.

Barbro och Cissi brukar gå till ett stall där den sjuka hästen Intrig finns. Vad händer med Intrig?
Barbro undrar även när hon ska få former. Varför har Kajsa bröst men inte Barbro? Och mensen då? När ska den komma? 

Skönlitteratur 1972
Verk av Barbro Lindgren
Självständiga demokratiska serbiska partiet

Självständiga demokratiska serbiska partiet (kroatiska: Samostalna demokratska srpska stranka, förkortat SDSS; serbiska: Самостална демократска српска странка, förkortat СДСС) är ett politiskt parti i Kroatien som värnar om den serbiska minoritetens intressen. Partiet grundades år 1997 och har (2010) tre mandat i det kroatiska parlamentet Sabor. Partiordförande är Vojislav Stanimirović.

Se även 
Serber i Kroatien

Socialdemokratiska partier i Europa
Politiska partier bildade 1997
Politiska partier i Kroatien
SDSS

SDSS är en förkortning som kan ha åtminstone följande betydelser: 

 Självständiga demokratiska serbiska partiet, ett politiskt parti i Kroatien
 Sloan Digital Sky Survey, ett astronomiskt kartläggningsprojekt
Tioacetamid

Tioacetamid är en tioamid med formeln CH3CSNH2.

Egenskaper
I sur miljö eller vid uppvärmning hydrolyseras tioacetamid till ammoniumacetat och svavelväte.

Framställning
Tioacetamid framställs genom att behandla acetamid (CH3CONH2) med fosforpentasulfid (P4S10).

Användning
Tioacetamid har länge använts inom analytisk kemi som en pålitlig källa för sulfidjoner. När tioacetamid tillsätts en lösning med tvåvärda metalljoner (M2+) bildas synliga utfällningar av olösliga metallsulfider (MS) där M = Ni, Pb, Cd eller Hg.

Se även
Acetamid
Tiourea

Källor
Material Safety Data Sheet Mallinckrodt Baker
Safety data for thioacetamide Oxford University

Tioamider
Kroatiska pensionärspartiet

Kroatiska pensionärspartiet (, förkortat HSU) är ett politiskt parti och enfrågeparti i Kroatien som värnar om pensionärernas intressen. Partiet har tre mandat (2011) i det kroatiska parlamentet Sabor och partiordförande heter Silvano Hrelja.

 
Politiska partier bildade 1996
Politiska partier i Kroatien
Can-Am 1969

Can-Am 1969 var ett race som kördes över elva omgångar. McLarenduon Bruce McLaren och Denny Hulme dominerade mästerskapet fullständigt, och vann alla deltävlingar mellan sig själva. Till slut vann McLaren titeln genom att Hulme inte tog några poäng i säsongsfinalen på Texas World Speedway. Hulme var tvungen att räkna bort sitt sämsta resultat enligt poängräkningens regler, vilket gjorde att McLaren kom förbi.

Delsegrare

Slutställning

Källor
| Classic Cars - Can-Am

1969 i Kanada
1969 i USA
1969
Motorsportevenemang 1969
Folque-Bertrand I av Provence

Folque-Bertrand I, även Fulco eller Fulcho och Bertrannus, död 27 april 1051, var samregerande greve av Provence tillsammans med sin äldre broder Guillaume IV från år 1018 och även tillsammans med sin yngre bror Geoffroi I från år 1032, eller tidigare. De var söner till Guillaume IV, greve av Provence.

Biografi 

Tillsammans med brodern Geoffroi I donerade Folque-Bertrand I egendomar till klostret i Cluny, 26 maj 1037, och till Saint Victor klostret i Marseille, 16 januari 1040. Folque-Bertrand I var en ivrig anhängare till det förnyade munkväsendet i tiohundratalets Provence. Han sammankallade ett råd bestående av prästerskap och adel för att grunda klostret Saint-Promsius nära Forcalquier och för att återuppbygga klostret Bremetense nära Gap, som förstörts av saracenerna från Fraxinet något århundrade tidigare. 

Det innebar att de båda bröderna donerade bort stora delar av den beskattningsrätt i Provence som släkten haft sedan anfadern Guillaume I av Provence tid. De fördelade också ut förläningar till vasaller och försvagandet av grevskapet som en politisk enhet kan härledas till tiden för deras regim.

Folque-Bertrand I kom i konflikt med vicegreven av Marseille och gick ut i strid år 1031, varvid staden Toulon förstördes.

Han gifte sig med Hildegard av Toulouse, barnbarn till Raimond III av Toulouse och de fick två söner och en dotter. Alla barnev blev grevar av Provence; sönerna Guillaume-Bertrand, 1051–1094 och Geoffroi II, 1063–1067, samt dottern Gerberge, 1093–1112.

Externa länkar
Engelsk webbsida om medeltida genealogi

Referenser 

Personer i Frankrike under 1000-talet
Män
Avlidna 1051
Födda okänt år
Jean-Pierre Lehman

Jean-Pierre Lehman, född 10 augusti 1914 i Caen, död 26 februari 1981, var en fransk paleontolog. Han blev 1958 hedersledamot i Geologiska föreningen och invaldes 1969 som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Externa länkar 
 

Franska paleontologer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1914
Avlidna 1981
Personer från Caen
Söderfinland

Söderfinland var under medeltiden benämning på den del av landskapet Egentliga Finland, som låg öster om Aura å. Området omfattade sålunda Åbo stad (utom slottsförsamlingen) samt de senare tillkomna Pikis och Halikko härader.

Se även
Norrfinland

Källor

Egentliga Finland
Geografiska områden i Finlands historia
Ugglan
Penelope (film)

Penelope är en brittisk-amerikansk romantisk komedifilm från 2006

Om filmen
Penelope regisserades av Mark Palansky. Filmen producerades av bland andra Reese Witherspoon, som även har en roll. 

Penelope premiärvisades på Toronto International Film Festival 6 september 2006.

Rollista (urval)
Christina Ricci - Penelope Wilhern
James McAvoy - Johnny / Max
Reese Witherspoon - Annie
Peter Dinklage - Lemon

Externa länkar 

Filmer 2006
Amerikanska romantiska komedifilmer
Brittiska romantiska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Carl-Gustav Groth

Carl-Gustav Groth, född 15 oktober 1933 i Helsingfors, död 16 februari 2014, var en svensk kirurg, medicinsk forskare och pionjär inom transplantation.

Biografi
Carl-Gustav Groth var son till direktör Carl-Johan Groth och Margareta, född Sonkin, och yngre bror till ambassadör Carl-Johan Groth. Med anledning av andra världskriget flyttade Groths familj 1944 från Helsingfors till Stockholm. Han påbörjade medicinstudier vid Karolinska Institutet där han 1961 tog läkarexamen, och började därefter arbeta vid den kirurgiska kliniken vid Serafimerlasarettet, där Curt Franksson var professor och chef. 1965 disputerade Groth för medicine doktorsgraden vid Karolinska Institutet. Strax innan, 1964, hade Sveriges första njurtransplantation utförts vid kliniken under ledning av Franksson och Groth, som hade filmat denna operation med en 8 mm filmkamera, kom att fortsätta inom transplantationsområdet.

1966 till 1968 fick Groth via National Institutes of Health möjlighet att komma till University of Colorado i Denver som postdoc. Vid denna tid var Denver en världsledande transplantationsklinik under ledning av Thomas Starzl. 1967 utfördes där de första lyckade levertransplantationerna på människa under Strazls ledning, och under Groths medverkan. Groth återkom 1971–1972 till Denver som biträdande (associate) professor i kirurgi.

1976 fick Groth en tjänst som överläkare vid Huddinge sjukhus med ansvar för transplantationsverksamheten, efter att den 1973 flyttats dit från Serafimerlasarettet. Under åren därefter utfördes där de första transplantationerna i Sverige av bukspottkörtel, benmärg, lever och ö-celler. Groth blev 1983 professor i kirurgi, särskilt transplantationskirurgi, vid Karolinska Institutet, och gick i pension från professuren vid årsskiftet 1999/2000.

Efter sin pensionering var Groth aktiv inom Världshälsoorganisationen i en expertpanel som kartlägger transplantationsverksamhet runtom i världen i syfte att motverka illegal organhandel.

Groth var 1986–1999 ledamot av Nobelförsamlingen vid Karolinska Institutet. För sina insatser inom transplantationsområdet tilldelades han 1998 H.M. Konungens medalj i åttonde storleken med Serafimerordens band och 2006 the Medawar Prize, som räknas som den främsta internationella utmärkelsen inom transplantationområdet.

Från 2006 har Carl-Gustav Groth Scandinavian Transplant Prize delats ut vartannat år av Astellas Pharma AB i samarbete med Scandinavian Transplantation Society. Organisationen grundades 1983 på Groths initiativ och han var dess förste ordförande. Groth är begravd på Djursholms begravningsplats.

Källor 

Svenska professorer i kirurgi
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Alumner från Karolinska Institutet
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Sverigefinlandssvenskar
Födda 1933
Avlidna 2014
Män
Läkare från Helsingfors
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Maurice Huggins

Maurice Loyal Huggins, född 19 september 1897 i Berkeley County, West Virginia, USA, död 17 december 1981, var en amerikansk biokemist, som  är mest känd för upptäckten av vätebindning, samt som en tidig förespråkare av sekundär strukturer i proteiner för ökad stabilitet.

Han invaldes 1968 som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Biografi
Huggins var son till Amos Williamson Huggins och Mary Abigail Hackley. Han hade minst två systrar, Dorothea Harriet Huggins och Mary Abigail Huggins. 

Huggins disputerade 1922 under Charles Walter Porter vid the Chemistry Laboratory of University of California, Berkeley. År 1941 valdes han till fellow i American Physical Society. Han var anställd som kemist av Eastman Kodak Research Laboratories.

Vetenskapligt arbete
Huggins trodde att han hade varit den första att föreslå konceptet med vätebindningen, medan han ännu var student under handledning av G. N. Lewis vid Chemical Laboratory vid University of California, Berkeley. Enligt hans notering skrev han en avhandling 1919 där H-bindningen introducerades och tillämpades på tautomeri i acetoacetatisk syra. Tyvärr finns det ingen papperskopia av avhandlingen kvar. Den första externa publikationen av H-bindningen var Wendell Latimer och Worth Rodebush 1920, som citerar Huggins opublicerade arbete i en fotnot. (De var forskarkollegor vid Kemiska laboratoriet.) 

År 1937 analyserade Huggins William Astburys β-flakmodeller och insåg att vätebindningen inte kunde fungera som beskrivits eftersom kvävets bindningsgeometri (som då antogs vara tetrahedral) skulle avleda vätet bort från karbonylgruppen. Han föreslog istället att resonans kan spela en roll i att ändra geometrin hos peptidbindningen för att göra vätebindningarna mer linjära. Han sade dock inte uttryckligen att peptidbindningen var plan, vilket betonades av Pauling i en nästan samtidig rapport. 

Huggins producerade också en modell av α-helix 1943, ungefär åtta år före den moderna modellen av Linus Pauling, Robert Corey och Herman Branson.

Referenser

 Latimer WM and Rodebush WH. (1920) "Polarity and Ionization from the Standpoint of the Lewis Theory of Valence", J. Am. Chem. Soc., 42, 1419–1433.
 Huggins ML. (1936) J. Org. Chem., 1, 407–456.
 Pauling L and Niemann C. (1939) J. Am. Chem. Soc., 61, 1860–1867.
 Huggins M. (1943) "The structure of fibrous proteins", Chem. Rev., 32, 195–218.
 Huggins ML. (1971) Angew. Chem. Int. Ed., 10, 147–152.
 Huggins ML. (1980) Chem. Tech., 10, 422.

Noter

Se även 
 Vätebindning
 Peptidbindning
 Alfa helix

Externa länkar 

Amerikanska biokemister
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1897
Avlidna 1981
Personer från Berkeley
Lasse Persson (serieskapare)

Lasse Persson, född 1960, är en svensk serieskapare och trubadur under artistnamnet Lasse P.. Han är känd för att ha tecknat Flygsoldat 113 Bom och Hjälpsamma Jönsson på 1980-talet. Han övergav tecknarkarriären nästan helt då musiken lockade mer. Dock gör han fortfarande serien Frid och Fröjd, skapad av fadern, i tidningen Jaktmarker och fiskevatten.

Seriefamilj 
Lasse Persson är son till Agust-tecknaren Ingvar Persson och sonson till Elov Persson, skaparen av de båda folkkära serierna Kronblom och Agust. Hans syster Bia Melin tecknar även numera serien Agust.

Kronblomtecknarna Gunnar och Jonas Persson är hans farbror respektive kusin.

Referenser

Män
Svenska serieskapare
Levande personer
Svenska vissångare
Födda 1960
Scene it?

Scene it? är en serie frågesportsspel till Playstation 3, Wii och Xbox 360 ursprungligen utvecklade av Krome studios och Screenlife först som DVD-spel. Spelet använder specialtillverkade handkontroller med en stor svarsknapp och fyra färgade svarsalternativsknappar. De specialtillverkade handkontrollerna trådlösa. Konkurrenten är Sony som har Buzz! till Playstation 2 och 3.

DVD-spel 
DVD-spelen i serien har endast släppts i USA:

Konsol-spel 
 Scene It? Twillight, släpptes till Nintendo Wii och Nintendo DS våren 2010.
 Scene It? Bright Lights! Big Screen!, släpptes december 2009 till Xbox 360, Playstion 3 och Nintendo Wii.
 Scene it? Filmtoppen, (Originaltitel: Scene It? Box office smash!) släpptes till Xbox 360 2008.
 Scene It? Lights, Camera, Action, släpptes till Xbox 360 2008.

Filmbolag de samarbetar med 
 Twentieth Century Fox
 Fox Searchlight Pictures
 Dreamworks
 Dreamworks Animation
 MGM
 New Line Cinema
 Paramount Pictures
 Nickelodeon Movies
 Universal Studios
 Warner Bros.
 Columbia Pictures

Externa länkar 
Screenlife Games Web Site
Scene It? Movie mobile game
Official Scene It? Box Office Smash Xbox.com page
Xbox.com Product Page
The Whole Experience, developers of SceneIt? Lights, Camera, Action

Wii-spel
Xbox 360-spel
Playstation 3-spel
Nintendo DS-spel
Lewykroppsdemens

Lewykroppsdemens (på engelska "Dementia with Lewy bodies", DLB) är en grupp demenssjukdomar, som beror på att Lewykroppar finns i nervcellers cytoplasma.

Lewykroppsdemens upptäcktes i slutet av 1980-talet, då forskare hittade proteinansamlingar av alfasynuklein i obducerade hjärnor från demenspatienter. Ansamlingarna kallades Lewykroppar. De förekommer även vid vissa former av Parkinsons sjukdom med flera nervsjukdomar. Trots likheterna ifråga om förekomsten av Lewykroppar, är det stor skillnad på sjukdomarna som innefattas i demenstypen.

Man tror att demenssjukdomen dominerar i cirka 2–20 procent av samtliga demensfall, men sannolikt finns ett stort mörkertal. Det innebär att många har sjukdomen utan att få diagnosen.

Symptom
En patient som drabbats av denna form av demens blir ofta ovanligt trött, får synhallucinationer och nedsatt uppmärksamhet. Symptomens styrka kan variera under dagen: personen kan uppträda helt irrationellt ena stunden för att uppträda normalt senare under dagen. Därför kan det vara svårt för anhöriga att acceptera och förstå att det är en demenssjukdom som deras anhörig drabbats av, och inte bara förvirring.

Minnesstörningarna förvärras ju längre demenssjukdomen går, men är inte lika framträdande som vid exempelvis Alzheimers sjukdom. Patienterna har oftast inget problem att orientera sig rumsligt, men har istället problem med att avläsa avstånd samt uppfatta saker tredimensionellt.

Det första symptomet på sjukdomen är ofta störd drömsömn, där personen ropar och fäktas under drömmen. Dessa symptom kan visa sig flera år tidigare än andra symptom.

I likhet med Parkinson drabbas även Lewykroppatienter av stela muskler (rigiditet) och långsamma hasande rörelser (hypokinesi), dock inte lika uttalade. Skillnaden är att dessa symptom visar sig snabbare hos Parkinsonpatienter, medan Lewykroppatienter får symptomen i samband med de kognitiva (problem med minnet).

Symptomlindrande läkemedel
Sjukdomen går ej att bota, men kan i tidigt skede lindras med hjälp av kolinesterashämmare, som också är ett läkemedel mot Alzheimers. Vid alltför besvärande motoriska problem kan låga doser av L-dopa-läkemedel användas, samma medicin som används vid Parkinsons.

Patienter med Lewykroppsdemens har visat en stor känslighet mot neuroleptikumläkemedel, som därför bör undvikas. Dessa läkemedel används annars mot schizofreni och andra svåra psykoser.

Referenser

Noter 

Demenssjukdomar
Parkinsons sjukdom
Melltorps kvarn och såg

Melltorps kvarn och såg är en hjulkvarn vid Melltorps ström i Hyssna, omnämnd första gången 1725. Sedan 2002, efter ett par års renoveringsarbete, bedrivs konferens- och hotellverksamhet i kvarnen och pensionatet som ligger alldeles i närheten.

Historik
År 1725 omnämns Melltorps qvarn i skrift "på Jordrannsakningen anno 1725". I Högens och Melltorps ström fanns då fem kvarnar. Enligt kungliga kollegiets utslag 17 november 1856:

"Räntan fastställs ån vid hemmanän Högen, Mälltorp, Smedgården, Reortsgården anlagd tullmjölkvarn, med ett par stenar, för grofmäld till samfäldighetsmark, en trejedels råg och en tredjedels korn att från och med 1835 till Kungliga Majestäts och Kronan utgöras".

Tull innebar att kvarnägaren malde åt andra och tog betalt i natura. En vanlig tull var två kappar på tunnan, och eftersom det gick 32 kappar på en tunna, tog han ut en 16-del av mälden i tull eller drygt 6 %. På 1600- och 1700-talen fanns det 45 kvarnar vid Surtan, vilka år 1725 hade det minskat till ungefär 5 stycken. Hyssna Högen och Melltorps gårdar gick då ihop och införde Melltorps Qvarn.

Den nuvarande kvarnen byggdes på 1850-talet av kringboende bönder, vilka ägde den gemensamt. Samtidigt installerades ett stort vattenhjul. Även sågverket drevs av ett vattenhjul. Vattenhjulen byttes ut mot turbiner 1921. Kvarnen och sågverket ägdes av bönderna fram till 1951.

Källor 
Kvarnen i Hyssna - Kvarnens historia/Historik 1700-1800-tal 

Byggnader och anläggningar i Marks kommun
Hyssna
Arbetslivsmuseer i Sverige
Tioeter

En tioeter är en funktionell grupp som består av en svavelatom som håller ihop två organiska grupper. Det är också samlingsnamnet på de föreningar som innehåller denna funktionella grupp.

Tioetrar är analoga med etrar fast med den skillnaden att etrar innehåller syre i stället för svavel. Tioetrar kan till skillnad från etrar oxideras till sulfoxider och vidare till sulfoner.

Tioetrar går ofta, i synnerhet i äldre literatur, under benämningen sulfider. Dimetylsulfid är alltså samma sak som metyltiometan.

Se även
Etrar
Sulfider

Funktionella grupper
August Strindbergs brev

De brev av den svenske författaren August Strindberg, som bevarats för eftervärlden uppgår till cirka 10 000, tillkomna under åren 1857 – 1912. De riktar sig till fler än 600 adressater, däribland några av tidens tongivande intellektuella, såsom Georg Brandes, Émile Zola och Friedrich Nietzsche. Breven har utgivits av Strindbergssällskapet på Bonniers förlag i 22 volymer.

Språk
Strindberg använde grovt språk i sina brev med könsord och liknande, till exempel fitta, buger (homosexuell), bugra, sädesuttömning, sodomit, pederasti, onanist, luder.

Brevväxlingen med Nietzsche
Strindberg brevväxlade under ett par månader i slutet av 1888 med den tyske filosofen Friedrich Nietzsche. De hade en del beröringspunkter i sin syn på liv och filosofi, och Strindberg drömde om att upprätta en ny litterär skola med Nietzsche vid sin sida. När han fick ett märkligt och aggressivt brev undertecknat "Nietzsche Caesar" (Strindberg undertecknade skämtsamt sitt svarsbrev med "Deus, optimus maximus" det vill säga "Gud, den bäste och högste") drog han öronen åt sig och skrev 3 januari 1889, samma dag som Nietzsches mentala sammanbrott, till Georg Brandes, som också var med i kretsen, att denne Nietzsche kanske kunde kompromettera dem.

Se även
Han och hon

Referenser

Noter

Webbkällor
Språkbanken, Göteborgs universitet
Strindbergsmuseets presentation av breven

Verk av August Strindberg
Can-Am 1970

Can-Am 1970 var ett race som kördes över tio omgångar och vanns av McLarens Denny Hulme från Nya Zeeland. Hulme vann en serie som blev av med Bruce McLaren bara några dagar innan premiären, då Hulmes stallägare och vän kraschade sin McLaren på Goodwood Circuit.

Delsegrare

Slutställning

Källor
| Classic Sports Cars - Can-Am

1970 i Kanada
1970 i USA
1970
Motorsportevenemang 1970
Tranan (biograf)

Tranan var en biograf i Fredhäll på Kungsholmen i Stockholm med adress Adlerbethsgatan 21, alldeles invid Fredhällsparken. Den första föreställningen gavs i september 1933 och den sista i april 1961.

Historik 

Tranan var en ren kvartersbiograf som invigdes i september 1933 i det nybyggda bostadsområdet i Fredhäll. Byggherren för bostäderna och biografen var HSB och som arkitekt anlitades Sune Lindström. För biografens utsmyckningar och väggmålningar stod konstnären Einar Jolin. Formgivningen var strikt och funktionalistisk. Tranans namn lyste i neon, skrivet med gemena bokstäver. Skyltar fanns både på hustaket och på den långsmala baldakinen. I foajén fanns stora väggmålningar med tranor. Belysningen i salongen bestod av stora, i taket infällda, glasplattor.

Från början hade biografen 500 stolar som var klädda i rött tyg. Salongens golv hade en stark lutning. Tranan hörde till Karl Hjalmar Lundblads biografkedja Paradenbiograferna. Utöver "flaggskeppet" Paraden ingick bland andra Caprice, Strand, Fågel Blå och Esplanad. 
Tranan blev ett offer för biografdöden och stängde i april 1961.

Numera används lokalen som fotostudio och konferenslokal (först Ateljé von Sterneck, senare Studio Tranan).

Referenser

Källor

Externa länkar

Stockholm: Tranan (Sveriges biografer 1958)

Fredhäll
Kungsholmen
Nedlagda biografer i Stockholm