kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bodil Bredsdorff

Bodil Bredsdorff, född  3 mars 1951 i Hillerød, är en dansk barnboksförfattare.

Bredsdorff gick två år på Konsthantverkskolans reklamtecknarlinje men avbröt studierna för att i stället utbilda sig till småbarnspedagog och skrev sitt specialarbete om barnlitteratur.

Tillsammans med Lilian Brøgger, som hon träffat på Konsthantverkskolan, skapade hon de socialrealistika bilderböckerna om Linda. Det har bara börjat är en ungdomsroman.

Böckerna om Kråkviken utspelar sig i en obestämd tid men definitivt förr i tiden och på en obestämd plats. Men Bredsdorff har själv berättat att hon blev inspirerad av Skottlands karga och sköna natur. Livet är hårt, för att överleva måste man klara av att ständigt arbeta, till exempel med fiske och fårskötsel. Men för att klara av sorgen behöver man också vänskapen.

Böcker översatta till svenska 
 (Det hele er lige begyndt)
 (Da Linda ikke ville hjem)
 (Lindas mor er busschauffør)
 (Marias mor bor alene)
 Pigerne i Villa Sorrento

Barnen i Kråkviken:
  (Krageungen)
  (Eidi)
  (Tink)
  (Alek)

Priser och utmärkelser 
Barnbibliotekariernas kulturpris 1982 tills. med Lilian Brøgger för serien om Linda
Kulturministeriets barnbokspris 1995 för serien Kråkviken (Krageungen, Eidi, Tink och Alek)
Mildred L. Batchelder Award 2005 för Kråkungen

Litteratur

Externa länkar 
Författarens hemsida, på danska och engelska

Danska författare av barn- och ungdomslitteratur
Danskspråkiga författare
Födda 1951
Kvinnor
Levande personer
Imaruí

Imaruí är en stad och kommun i delstaten Santa Catarina i södra Brasilien. Kommunens folkmängd uppgick år 2014 till cirka 11 000 invånare, varav en tredjedel bor i själva centralorten.

Administrativ indelning
Kommunen var 2010 indelad i två distrikt:
Imaruí
Rio d'Una

Källor

Indelningar i Santa Catarina (delstat)
Orter i Santa Catarina
Jasper County, Mississippi

Jasper County är ett administrativt område i delstaten Mississippi, USA. År 2010 hade countyt  17 062 invånare. De administrativa huvudorterna (county seat) är Bay Springs och Paulding.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 755 km². 1 751 km² av den arean är land och 4 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Newton County - nord
 Clarke County - öst
 Wayne County - sydost
 Jones County - syd
 Smith County - väst

Källor
Newport News

Newport News  är en stad och ett countyfritt område (independent city) i delstaten Virginia, USA med 180 150 invånare (2000).

Kända personer 

 Brandon Lowe – Basebollspelare
Ella Fitzgerald – Jazzsångerska

Externa länkar

Officiell webbplats
Värderum

Värderummet, även känt som kolonnrummet, eller bilden till en linjär avbildning är avbildningens värdemängd.

Värderummet V för en linjär avbildning  (där  och  är två vektorrum) definieras som:

Det vill säga mängden av alla vektorer i  som nås av . Att värderummet gör skäl för sitt namn och inte bara är en delmängd utan även ett underrum till  visas med hjälp av definitionen av en linjär avbildning. Ty om  och  så existerar det  så att  och då gäller:

 
 

Vilket är ekvivalent med att  är ett underrum av .

Eftersom  och således kan skrivas på formen  där  är en bas till  så gäller även:

 

Det vill säga att  är en linjärkombination av  och  således spänns upp av det linjära höljet av dessa vektorer, vilket är ekvivalent med att säga att  spänns upp av det linjära höljet av kolonnerna i den matris  som avbildningen  beskrivs av.

Tolkning 

Om avbildningen  kan skrivas med matrisen  innebär det att ekvationen  har lösningar om och endast om  , det vill säga om  faktiskt nås av . Detta innebär alltså att om du har ett system som beskrivs av , där  är någon slags transform som verkar på en insignal  och ger en utsignal  t.ex., så är det enbart utsignaler hörandes till värderummet som faktiskt kan erhållas.

Exempel 

 Bestäm  om  är en ortogonalprojektion i ett plan.

Lösning: Vid en ortogonalprojektion projiceras varje vektor ner i planet, alltså att man från en given vektor enbart erhåller den komposant som är parallell med planet. Således består  av alla vektorer i planet, ty det är dessa som nås av avbildningen.

 Bestäm  om  är en vridning med vinkel  kring en axel i rummet.

Lösning: Varje vektor i rummet kan erhållas genom att vrida någon annan vektor vinkel , således kan samtliga vektorer nås av avbildningen och  utgörs helt enkelt av rummet.

 Bestäm en bas till  om   4   4 ges av matrisen :

Lösning:  spänns upp av kolonnerna i  och vi finner således en bas till värderummet genom att teckna kolonnernas beroendeekvation och plocka bort eventuella linjärkombinationer.  (där  är kolonnerna i ) ger följande ekvationssystem som löses med stegvis gausselimination:

 

, det vill säga en parameterlösning med två parametrar vilket innebär att vi kan plocka bort två av kolonnerna utan att påverka vad de spänner upp. Man ser också att , alltså att  och  är linjärkombinationer av övriga kolonner och således kan plockas bort.  spänner således upp  och utgör en bas för värderummet.

Se även 
Nollrum
Dimensionssatsen
Värdemängd

Referenser
 Janfalk, Ulf, Linjär Algebra, 2013, Matematiska institutionen, Linköpings Universitet

Linjär algebra
Nollrum

Nollrummet eller kärnan till en linjär avbildning  (där  och  är två vektorrum) definieras som:
 
Det vill säga mängden av alla vektorer i  som avbildas på nollvektorn, alltså "som blir 0". Att nollrummet gör skäl för sitt namn och inte bara är en delmängd utan även ett underrum till  visas med hjälp av definitionen av en linjär avbildning, ty om  och  så gäller:

 
 

vilket är ekvivalent med att  är ett underrum av .

Tolkning 

Om nollrummet består av åtminstone någon nollskild vektor, det vill säga om , och avbildningen  kan skrivas med matrisen  följer att:

  har icke-triviala lösningar.

 , om  

Det vill säga att om du har funnit en lösning  till ekvationen  så är även  en lösning, en lösningsstruktur som bekant återfinns även då man löser linjära differentialekvationer. Det innebär också att det finns en inbyggd osäkerhet i det system som beskrivs av ekvationen . Om  är någon slags transform som verkar på en insignal  och ger en utsignal  så kan du, givet enbart utsignalen , inte veta om insignalen i det här fallet var  eller .

Att  hör till nollrummet behöver dock inte betyda att den inte har någon som helst effekt på systemet. Tänk dig att  nu beskriver en kloss som vi applicerar olika stora krafter på under en viss tid.  står för klossens position och hastighet vid sluttidpunkten,  innehåller de olika krafter som vi vill applicera och  beskriver vilken effekt respektive kraft har på klossens slutposition och sluthastighet. Att  innebär i det här fallet inte nödvändigtvis att klossen står still under hela tidsperioden, utan den kan röra sig fram och tillbaka i princip hur som helst så länge den står still i sin ursprungsposition väl vid sluttidpunkten.

Exempel 

 Bestäm  om  är en ortogonalprojektion i ett plan.

Lösning:
Vid en ortogonalprojektion projiceras varje vektor ner i planet, alltså att man från en given vektor enbart erhåller den komposant som är parallell med planet.  består således av de vektorer som helt saknar en komposant parallell med planet, det vill säga som är ortogonala mot planet. Således består  av alla vektorer längs planets normallinje.

 Bestäm en bas till  om   4   4 ges av matrisen :

Lösning:  består av alla de vektorer  för vilka , en ekvation som vi tecknar och sedan löser med stegvis gausselimination:

 

 där vektorerna  och  alltså spänner upp  och således utgör en bas för nollrummet.

Se även 
Värderum
Dimensionssatsen
Kolonnrum
Radrum

Referenser
 Janfalk, Ulf, Linjär Algebra, 2013, Matematiska institutionen, Linköpings Universitet

Linjär algebra
Nordkoreas damlandslag i fotboll

Nordkoreas damlandslag i fotboll representerar Nordkorea. De var rankade 6:a i världen enligt FIFA:s världsranking, 19 dec 2014.

Laget blev asiatiska mästare 2001 och 2003, och har deltagit i VM 1999, 2003, 2007 och 2011 med kvartsfinalplatsen 2007 som bästa resultat. 2008 deltog man för första gången i OS.

Källor 

Fotbollslandslag
Fotboll i Nordkorea
WP:Projekt Korea
Ignazio Giunti

Ignazio Giunti, född 30 augusti 1941 i Rom, död 10 januari 1971 i Buenos Aires i Argentina, var en italiensk racerförare.

Racingkarriär 
Giunti tävlade i formel 1 för Ferrari under säsongen . Han kom som bäst fyra i ett lopp, vilket han gjorde i sitt debutlopp i Belgien. Giunti var även kontrakterad för säsongen , men innan säsongen startade deltog han i Buenos Aires 1000 km där han körde in i fransmannen Jean-Pierre Beltoise' bil som hade fått bensinstopp. Giuntis bil började brinna och han omkom i lågorna.

F1-karriär 

 
|}

Källor 

Födda 1941
Avlidna 1971
Italienska racerförare
Italienska Formel 1-förare
Ferrari F1-förare
Förolyckade F1-förare
Sportvagns-VM-förare
Män
Idrottare från Rom
Pedro Rodríguez de la Vega

Pedro Rodríguez de la Vega, född 18 januari 1940 Mexico City, 
död 11 juli 1971 i Nürnberg i Tyskland, var en mexikansk racerförare. Han var bror till racerföraren Ricardo Rodriguez och de båda var de första bröderna som tävlade i formel 1 samtidigt.

Racingkarriär 

Rodriguez tävlade i formel 1 för ett antal olika stall under 1960-talet och början av 1970-talet. Han kom som bästa sexa i förarmästerskapet  och  då han körde för Cooper respektive BRM. Rodriguez ansågs under sin tävlingskarriär vara den snabbaste tävlingsföraren under regniga förhållanden och utklassade inte sällan andra förare under sådana tävlingar om hans bil höll. Han var en skicklig "allroundförare" som körde CanAm, NASCAR, rally och till och med isracing. Rodriguez vann Le Mans 1968 i VM för sportvagnar i en Ford GT 40 med John Wyer-Gulf Racingteam stallet tillsammans med sin co driver Lucien Bianchi och han hann med att vinna ett flertal tävlingar med Porsche 917 då kontrakterad av Porsche och Wyer-Gulf Porsche team under sportvagns VM 1970 och 1971. Han hjälpte därmed Porsche att vinna sportvagns VM dessa två år med god marginal. 
Han omkom under ett sportvagnslopp på Norisring i Tyskland 11 juli 1971 då han körde en Ferrari 512M för sin gode vän Herbert Muller racing.

F1-karriär

Snabbaste varv i F1-lopp

Noter

Källor 
 

Födda 1940
Avlidna 1971
Mexikanska racerförare
Mexikanska Formel 1-förare
BRM-förare
Cooper F1-förare
Ferrari F1-förare
Team Lotus F1-förare
Formel 1-racevinnare
Formel 1-racevinnare under 1960-talet
Formel 1-racevinnare under 1970-talet
Förolyckade F1-förare
Le Mans 24-timmarsvinnare
Sportvagns-VM-förare
Män
Wilhelm Erb

Wilhelm Heinrich Erb, född 30 november 1840 i Winnweiler, Pfalz, död 29 oktober 1921 i Heidelberg, var en tysk läkare.

Erb promoverades 1864 i München med en avhandling om pikrinsyrans fysiologiska och terapeutiska verkningar, tog doktorsgraden i Heidelberg med en avhandling om de röda blodkropparnas utveckling och fungerade därefter som docent i internmedicin 1865-80, professor från 1880 vid Leipzigs, från 1883 vid Heidelbergs medicinska poliklinik.

Erb var en av Tysklands främsta forskare inom neurologin och hans undersökningar, som ofta gick hand i hand med den franska skolans (Jean Martin Charcot, Guillaume Duchenne m.fl.), ökade på många områden vår kännedom om dessa sjukdomar och ledde till förbättringar i undersökningsmetoderna. Tillsammans med Carl Friedrich Otto Westphal påvisade Erb senreflexernas betydelse, men för övrigt sträckte sig Erbs undersökningar över en rad fält (ansiktsförlamning, spastisk spinalparalysi, medfödd myotoni (Thomsens sjukdom), myasteni, ryggmärgsförtvining och tilltagande muskelförtvining, myxödem och akromegali). Erbs undersökningar var grundläggande för degenerationsreaktionens, tetanireaktionens och den myotoniska reaktionens vidkommande. Erbs namn förknippas med den Erbska förlamningen, en förlamning av vissa armmuskler, som uppstår vid sträckning i armens stora nervstammar under svåra förlossningar, och Erbs spastiska spinalparalys, en syfilitisk ryggmärgssjukdom, der ger samtidig styvhet och benförlamning. Efter Erb benämns även flera sjukdomar, nämligen inom den grupp nervsjukdomar, som leder till muskelförtvining.

Erb invaldes 1918 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Bibliografi i urval
Handbuch der Krankheiten der cerebrospinalen Nerven (1874)
Handbuch der Krankheiten des Rückenmarcks und verlängerten Marks (1876)
Handbuch der Elektrotherapie (1882)
Die Thomsen'sche Krankheit (Myotonia congenita) (1886)
Über Dystrophia muscul. progressiva (1891)

Källor

Noter

Tyska professorer
Tyska neurologer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1840
Avlidna 1921
Män
Melonhuvudval

Melonhuvudval eller brednosdelfin (Peponocephala electra) är en art i familjen delfiner, underfamiljen grindvalar, och den enda arten i släktet Peponocephala.

Kännetecken 

Ungdjur är vid födelsen ungefär en meter långa och väger mellan 10 och 15 kilogram. Fullt utvecklade individer når en längd av 2-3 meter och en vikt av 200-275 kilogram. Livslängden för hannar ligger vid 20 år och för honor troligtvis upp till 30 år. Rekordet i livslängd som dokumenterats är 47 år.

Delfinen har ett klotformigt huvud och kroppens form påminner om en torped. Kroppsfärgen är huvudsakligen ljusgrå men i ansiktet finns mörka teckningar som påminner om en mask. Bröstfenorna och ryggfenan är långa och spetsiga. I vissa regioner kan arten lätt förväxlas med falsk späckhuggare.

Levnadssätt 

För några exemplar av melonhuvudval registrerades en hastighet av 20 km/h när de simmade. Flera individer av gruppen hoppade så att i princip hela kroppen var utanför vattnet. Arten lever i medelstora till stora flockar av 15 till maximalt 1500 individer.

Födan utgörs främst av olika fiskar och bläckfiskar som troligtvis kompletteras med andra havslevande blötdjur. Enligt ett fåtal studier är honor på södra jordklotet cirka 12 månader dräktiga och ungarna föds mellan augusti och oktober. Ungarna är vid födelsen cirka 100 cm långa. Könsmognaden infaller för hanar efter ungefär 7 månader och för honor efter ungefär 12 månader.

Utbredning 

Arten förekommer över hela världen i tropiska och subtropiska havsregioner. På norra halvklotet vandrar den ibland till tempererade områden. Arten har iakttagits så långt norrut som Islands södra kustlinje. De flesta individer lever däremot mellan 20:e breddgraden norrut respektive söderut. Valen vistas främst i pelagiska regioner. Kring Hawaii och Cebu (Filippinerna) iakttas särskilt många individer.

Systematik 

Informationer om arten finns huvudsakligen från strandade exemplar. Djuret listades i början till släktet Lagenorhynchus. Senare flyttades valen till ett eget släkte, Peponocephala. Det vetenskapliga namnet syftar på det latinska ordet för växten pumpa (Pepono). Beteckningen är troligtvis en felöversättning. Det antas att släktets auktorer (Nishiwaka & Norris, 1966) tänkte på det engelska namnet, Melon-headed Whale, men blandade ihop pumpa och melon.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Delfiner
Louisianas sigill

Den amerikanska delstaten Louisianas sigill är guldfärgat och föreställer en självuppoffrande pelikan som föder sina hungrande ungar med sitt eget blod, vilket inom kristen tradition länge använts som en bild av Jesus Kristus som frälser mänskligheten genom att ta på sig offerdöden. Sigillet antogs 1902.

Delstatens statssekreterare ansvarar för sigillet.

Referenser

 
USA:s delstatssigill
Louisiana
Find a Grave

Find A Grave är en amerikansk, internetbaserad organisation vars syfte är att lokalisera gravplatser för kända och okända personer.

Historia 
Efter att ha upptäckt att ingen webbsida erbjöd en samlad katalog över var man kan hitta berömda gravplatser, bestämde sig Jim Tipton 1995 för att grunda sajten Find A Grave. Intresset för en sådan sida visade sig vara större än vad han först förväntat sig, och 2009 beräknades besökarantalet vara cirka 31 miljoner. På sidan säger Tipton att katalogisering av gravplatser är en viktig del av vårt bevarade kulturarv, och att det finns många som har intresse av en sådan sida.

Innehåll och funktioner 
Sidans ständigt växande katalog av gravplatser erbjuder förutom geografisk plats, även information om gravarnas enskilda specifikationer. De bortgångna personernas födelse- och dödsdatum anges, och i förekommande fall även gravstenstexter och bilder. Medlemmar av sidan kan själva lägga till ytterligare information om gravplatser för att på så sätt utöka sidans omfång. Många gravplatser har också koordinater angivna i enlighet med program som till exempel Google Maps, så att läsare enklast möjligt ska kunna hitta platserna. En annan funktion på sidan är möjligheten för medlemmar att skriva minnesord på enskilda gravars katalogposter.

De svenska bokstäverna å/ä/ö har visat sig svåra att hantera. Man skriver exempelvis Värö Kyrkogård som Varo Kyrkogard, eller låter det förvrängas till närmast oläslighet. Det förklaras med att man till viss del ännu använder den gamla ASCII-standarden, som inte kan hantera  diakritiska tecken eller liknande.

Externa länkar 

 Find A Graves svenska webbplats

Organisationer i USA
Organisationer bildade 1995
Underbara älskade

Underbara älskade är en svensk dramafilm från 2006 skriven och regisserad av Johan Brisinger, med Michael Nyqvist och Anastasios Soulis i huvudrollerna.

Vid Guldbaggegalan 2007 vann filmen Biopublikens pris och Anastasios Soulis var nominerad till bästa manliga huvudroll.

Handling 
Lasse (spelad av Michael Nyqvist) mister sin hustru och yngste son i en bilolycka. Den äldre sonen Jonas (Anastasios Soulis) förlorar sin mamma och yngre bror. Lasse och Jonas tillbringar sommaren i skärgården och deras förmåga att handskas med sorgen sätts på prov.

Rollista 
 Michael Nyqvist – Lasse
 Anastasios Soulis – Jonas
 Moa Gammel – Helena
 Catherine Hansson – Lotta
 Sten Ljunggren – Morfar Sven
 Anita Wall – mormor Svea
 Philip Zandén – Simon
 Carl Ljunggren – Erik
 Teresia Björk – Mamma
 Stig Engström – Lage
 Dylan Thomas – Axel
 Johan H:son Kjellgren – läkaren
 Anna Lindholm – Karin
 Michael Merikan – Henrik
 Lotti Winnerby – lärare

Produktion 
Filmen är inspelad på ön Härmanö väster om Orust. Hamnen som förekommer i filmen är i verkligheten en vanlig småbåtshamn utan handelsbod och färjeavsläpp. Hamnen finns i Skalhamn som ligger strax utanför Lysekil. Före inspelningen av filmen gjordes den vanliga hamnboden om till en affär och båtarna fick göra plats åt färjan som trängde sig in i den lilla hamnen.

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 2006
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Johan Brisinger
Svenskspråkiga filmer
Guldbaggens publikpris
Kerstin Sahlin

Kerstin Sahlin, tidigare Sahlin-Andersson, född 15 augusti 1954, är en svensk civilekonom. Hon är professor i företagsekonomi, tidigare prorektor vid Uppsala universitet. Hon är dotter till bergsingenjören Peter Sahlin och gymnastikdirektören Ingrid Sahlin, född Hadenius, och sonsons sondotter till rektorn för Uppsala universitet, professor Carl Yngve Sahlin.

Kerstin Sahlin var prorektor för Uppsala universitet mellan den 1 juli 2006 och 30 december 2011. Hon är professor i företagsekonomi, särskilt offentlig organisation, vid Uppsala universitet sedan år 2000 och var dessförinnan professor vid Stockholms universitet samt föreståndare för Stockholms centrum för forskning om offentlig sektor (SCORE). 

Sahlin disputerade vid Umeå universitet och var under många år verksam vid Handelshögskolan i Stockholm. Hon har också varit gästforskare vid bland annat Stanforduniversitetet i USA. Hon har skrivit ett stort antal böcker och artiklar, huvudsakligen om reformer och ledning i offentlig sektor, projektledning, samt utvecklingen av globala standarder och regelsystem. 

Sahlin har haft flera förtroendeuppdrag vid Vetenskapsrådet, European Science Foundation och en rad andra internationella vetenskapliga sammanslutningar. Hon är ledamot av Kungl. Vitterhetsakademien, Kungl. Vetenskapssocieteten i Uppsala, Kungliga Vetenskapssamhället i Uppsala, Ingenjörsvetenskapsakademien (sedan 2010) och Kungliga Vetenskapsakademien (sedan 2012). Kerstin Sahlin är hedersledamot av Stockholms nation och Östgöta nation i Uppsala, där hon också var inspektor. Sedan juli 2018 är hon Vetenskapsakademiens 3:e vice preses.

Bibliografi
Kollegialitet - En modern styrform (med Ulla Eriksson-Zetterquist, Studentlitteratur AB, 2016) 

Svenska professorer i företagsekonomi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Alumner från Umeå universitet
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapssamhället i Uppsala
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Hedersledamöter vid Stockholms nation
Hedersledamöter vid Östgöta nation i Uppsala
Kvinnor
Födda 1954
Levande personer
Hedersledamöter vid Östgöta nation i Lund
Enköpings franciskankonvent

Enköpings franciskankonvent var ett franciskankloster i Enköping som upprättades på 1200-talet. Platsen där klostret låg i Enköpings klosterpark markeras idag av ett stort brunt kors och mönsterlagda stenar.

Historia
Franciskanerklostret byggdes under 1200-talet, troligen kring 1250, men säkra uppgifter saknas. Uppdragsgivare påstås ha varit en Petrus Olai från Roskilde. I ett brev kungör Magister Palne att han testamenterar 6 mark penningar, ett skepp med tillbehör samt ett tält till mindrebröderna i Enköping och ber om att få bli begraven där, då hans fru redan låg begravd i klostret.
 
Under 1200-talet genomgick klostret sammanlagt fyra ombyggnader. Först byggdes en enskeppig kyrka, senare utvidgades kyrkan med bland annat kor och sidoskepp.

Klostret byggdes inne i staden för att underlätta för franciskanermunkarna, som utgjorde en tiggarorden, att bedriva sin verksamhet. Klostrets huvuduppgift var annars att lokalisera fattiga och sjuka som till exempel spetälska, och andra behövande. Eftersom det inte fanns några läkare på den tiden så var det munkarna som fick till uppgift att se till de sjuka. Munkarna såg till så att de sjuka höll sig på avstånd från den övriga befolkningen för att hindra smittspridning och för att dölja den sjukes belägenhet för resten av samhället. Klostrets funktion som hospital var en av huvudanledningarna till att det kom att finnas kvar under lång tid. Under perioder tog man hand om spetälska, en funktion som dock flyttades administrativt av kungen mellan Stockholm och Enköping beroende på var man ansåg att den behövdes bäst.

1530 skriver kungen ett sådant brev till klostret, där han beordrar att det skall skötas som hospital för fattiga spetälska. I brevet står också att munkarna inte är tvungna att stanna, men om de vill de fattigas bästa och tigga till deras behov så stannar de kvar. Hospitalet flyttades senare under 1530-talet tillbaka till Stockholm, och klostrets verksamhet kan ha upphört helt kring 1540, troligen beroende på reformationen.

Klosterbyggnaderna revs slutligen under 1600-talet, men delar av klostret användes då fortfarande för framställning av krut.  1930–1934 genomfördes utgrävningar under vilka klosteranläggningen återfanns i det som sedan döptes till klosterparken. Ruinerna ligger idag skyddade under jordmassor. Bland fynden i schaktmassorne märks ett lavatorium i mässing från 1400-talet.

Franciskaner

De som höll till i klostret var franciskaner, som kallades gråbröder på grund av sin gråa dräkt. Franciskanerorden som grundades 1223 var den första tiggarorden. Franciskanerordens regler kommer ifrån Franciskus av Assissi, och stadgade att munkarna skulle leva i fattigdom och inte fick ha några ägodelar. De skulle leva i bättring och i frid, och fick endast leva av det som de tillverkade med sina egna händer.

Referenser

Noter

Källor
https://web.archive.org/web/20070621203204/http://www.skola.enkoping.se/vasterled/blaget/itis/Kloster.htm
Enköpings museum

Externa länkar 

, Riksantikvarieämbetet

Svenska konvent
Kyrko- och klosterruiner i Uppland
Franciskanorden i Sverige
Franciskankloster