kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
V Sport Football

V Sport Football är en skandinavisk betalkanal för fotboll inom Viasats Sportkanaler. Kanalen finns även tillgänglig i HD-format, då kallad Viasat Fotboll HD. Matchval kan ibland skilja mellan Viasat Fotboll och Viasat Fotboll HD. Kronjuvelerna bland deras rättigheter är Champions League, Premier League och Bundesliga. När flera matcher spelas samtidigt sänds huvudmatchen på Viasat Sport Premium HD och övriga matcher på Viasat Fotboll, Viasat Fotboll HD, Viasat Sport, Viasat Sport HD 
och Viasats extrakanaler. I enstaka fall sänds även matcher på TV3 och TV10.

Lansering 
Kanalen startades efter en rad fotbollsprofiler som Ola Wenström, Glenn Strömberg och Ola Andersson anställts. Dåvarande chefen för Viasats Sportkanaler Per Tellander förklarade att en betalkanal var nödvändig för att finansiera detta. Lanseringen väckte blandade reaktioner på diverse forum på internet. Vissa menade att en satsning var nödvändig, medan andra irriterade sig över att UEFA Champions League flyttades från gratiskanalen TV6 och de befintliga kunderna fick en stor prishöjning på abonnemanget.

Premier League till Viasat 
I mars 2010 meddelades att Viasat från och med kommande höst skulle ta över rättigheterna till Premier League från C More (dåvarande Canal Plus). Rättighetsförvärvet innebar att både Premier League och Champions League fanns på samma kanal vilket fick rekordmängder att ansluta sig till Viasat.

Den 13 februari 2013 blev det även klart att Viasat förvärvat rättigheterna till FA-cupen, Ligacupen, The Championship och engelska landslagets matcher - dessa kommer dock främst sändas på systerkanalen TV10.

Medarbetare
I maj 2009 fick kommentatorn Glenn Hysén lämna sitt uppdrag. Beslutet fick stor uppmärksamhet i kvällstidningarna. Själv menade Hysén att det var tråkigt att sluta då han trivdes på sitt jobb. Även Johan Mjällby fick sluta. Sedan tidigare hade en annan profil, Åke Unger fått lämna kanalen då han ansågs sitta på två stolar när han var agent för vissa handbollsspelare han skulle bevaka.

Sändningarna från Premier League leds från studion på Ringvägen i Stockholm. Jennifer Kücükaslan är frekvent programledare med Erik Niva och Bojan Djordjic bland andra som experter. Expertkommentatorn Glenn Strömberg tillhör också medarbetarlaget.

Viasat fotbollslaguppställning 2020/2021
 Kanalchef: Per Nunstedt
 Programledare: Ola Wenström, Niklas Jihde
 Kommentatorer: Henrik Strömblad ,Robert Tennisberg, Anders Bjuhr, Claes Andersson, Pelle Bäckman, Lars Sandberg och Niklas Holmgren.
 Experter: Lars Lagerbäck, Bojan Djordjic, Glenn Strömberg, Erik Niva, Johanna Frisk, Martin Åslund och Jonas Olsson.
 Reporter/programledare: Jennifer Kücükaslan

Se även 
MTG
Viasat

Referenser

Externa länkar 
Viasat Sport - Officiell webbplats
Viasat - Officiell webbplats
MTG - Officiell webbplats

TV-kanaler i Sverige
TV-kanaler i Norge
TV-kanaler i Danmark
TV-kanaler i Finland
Sportkanaler
Viasat
V Sport Motor

V Sport Motor är en av Viasats sportkanaler. Kanalen är betalkanal för motorsport och man sänder bland annat Formel 1, Moto GP, Nascar:s samtliga 3 nationella serier, Indycar och FIA Formula 2 Championship. Kanalen finns även tillgänglig i HD-format med identisk tablåläggning, med namnet Viasat Motor HD.

Huvudnumret är Formel 1 där man sänder träningar, kval och race.

V Sport Motor inledde även en satsning på MotoGP och kanalen direktsänder även motorcykelklasserna Moto2 och Moto3.

Sändningar i Norge 
Kanalen sänder också i Norge under samma namn. Huvudnumret är även där Formel 1. Man visar även Nascar, GP2, WRC och Moto GP.

Se även 
MTG

Externa länkar 
Officiell webbplats

TV-kanaler i Sverige
TV-kanaler i Norge
TV-kanaler i Danmark
TV-kanaler i Finland
Sportkanaler
Viasat
Magnus Enckell

Knut Magnus Enckell, född 9 november 1870 i Fredrikshamn i Finland, död 26 november 1925 i Stockholm, var en finländsk bildkonstnär. Enckell betraktas som en av de viktigaste finländska representanterna för symbolism.

Biografi
Magnus Enckell var yngst av sex söner till prästen Carl Enckell och Alexandra Appelberg. Han växte upp i Fredrikshamn i det finländska landskapet Kymmenedalen. Han började sina konststudier vid Borgå lyceum, och studerade från 19 års ålder ett år vid Finska Konstföreningens ritskola i Helsingfors. Enckell var inte nöjd med undervisningen i konstföreningens ritskola och blev privatelev till Gunnar Berndtson 1889. Han var den första eleven som bröt med naturalismen, som var den etablerade stilen på konstakademien vid denna tid. Han studerade under ledning av Berndtson fram till 1891. År 1891 reste han till Paris för första gången och studerade för Jules Joseph Lefebvre och Jean-Joseph Benjamin-Constant på Académie Julian. Där drogs han till symbolismen och påverkades av Pierre Puvis de Chavannes.

På 1890-talet tillhörde Magnus Enckell oppositionen mot det naturalistiska friluftsmåleriet och skapade suggestiva linjekompositioner i en asketisk gråstämd linjeskala. Kring sekelskiftet tillbringade han långa tider i Paris där han påverkades av Edgar Degas. Senare tog han intryck av den spanska realismen. Under 1900-talets första år kom Enckell starkt att intressera sig för neoimpressionisternas färgteorier och propagerade för den "renade" färgskalan. Han var medlem av konstnärsgruppen Septem, som drev  dessa ideal. Förutom oljemålningar skapade han även kartonger till förlagor för glasfönster.

Åren 1894 och 1895 reste han runt i Italien, till Milano, Florens, Ravenna, Sienna och Venedig, där de inre konflikterna återspeglades i hans konst. År 1898 lärde han sig al frescoteknik och temperateknik i Florence genom att studera konstverk av Masaccio och Fra Angelico.

Från 1901 tillbringade Magnus Enckell många somrar på ön Hogland, där han målade Pojkar på stranden 1910.  Han organiserade utställningar av finländsk konst i Berlin 1903 och i Paris 1908, och av fransk och belgisk konst i Helsingfors 1904. Åren 1915–16 var han ordförande i Finska Konstsamfundet. Han valdes in i Finlands konstakademi 1922.

Magnus Enckell var homosexuell, vilket antyds i vissa erotiska porträtt.

Offentliga verk

År 1907 utförde Magnus Enckell altartavlan till den då uppförda Tammerfors domkyrka. Denna fresk är drygt tio meter bred och fyra meter hög och visar i nedtonade färder Uppståndelsen. I målningens mitt promenerar två män hand i hand. Enckell finns representerad vid Nationalmuseum, Göteborgs konstmuseum och Moderna museet.

Magnus Enckell avled i lunginflammation i Stockholm 1925.

Målningar i urval

Källor

Externa länkar
 
 

Finlandssvenska konstnärer
Finländska målare
Födda 1870
Avlidna 1925
Män
Personer från Fredrikshamn
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Ludvig August Colding

Ludvig August Colding, född 13 juli 1815 på Arnakkegård vid Holbæk, död 21 mars 1888 i Köpenhamn, var en dansk fysiker och ingenjör.

Colding var först snickare, men tog 1841 polyteknisk examen och blev 1847 "vandinspektør" (vattenledningschef) i Köpenhamn. Han utarbetade planerna för Köpenhamns vatten- och gasverk och ledde deras utförande samt blev 1858 stadsingenjör och hade som sådan en betydande del i stadens alla offentliga arbeten, särskilt kloakledningarna. År 1856 blev han medlem av Videnskabernes Selskab i Köpenhamn och 1875 av svenska Vetenskapsakademien. År 1869 tilldelades han professors titel. 

Colding författade några viktiga avhandlingar, dels om havsströmmar, dels om naturkrafternas inbördes sammanhang. Vid sidan av Julius Robert von Mayer och James Prescott Joule räknas han som en av grundläggarna av termodynamikens första huvudsats. Colding hade redan tidigt uppfattningen, att naturkrafterna är oförgängliga, och avsåg redan 1840, således ett år före Mayers första uppsats i frågan, framlägga denna åsikt för det i Köpenhamn församlade skandinaviska naturforskarmötet, men avstod från denna plan. För att bevisa riktigheten av sina åsikter utförde han därefter en serie experiment angående den värme som uppstår vid friktion. Han fann, att den utvecklade värmemängden är oberoende av de gnidande kropparnas natur och hastighet och endast beror på det i värme omsatta mekaniska arbetet.

År 1843 inlämnade Colding en berättelse om sina försök i avhandlingen Nogle sætninger om kræfterne till Videnskabernes Selskab, vilket dock uppskattade arbetet som därför ej trycktes förrän långt senare, då Joules berättelser om hans grundläggande friktionsförsök 1843) och Hermann von Helmholtz epokgörande arbete "Ueber die Erhaltung der Kraft" (1847) brutit väg för de idéer, som Colding förfäktat. Hans likartade, men mer ofullkomliga arbete miste därigenom allt inflytande på vetenskapens utveckling.

Källor

Externa länkar 

Danska fysiker
Danska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Danska kommunaltekniker
Danska professorer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Videnskabernes Selskab
Personer i Danmark under 1800-talet
Personer från Själland
Födda 1815
Avlidna 1888
Män
Ugglan
Zhengde-kejsaren

Zhengdekejsaren (), personnamn Zhu Houzhao (), född 1491, död 1521, var den kinesiska Mingdynastins tionde kejsare och regerade 1505 till 1521.

Biografi
Zhu Houzhao var kejsar Hongzhis första son och blev kronprins 1492. Hans mor var Kejsarinnan Zhang. Zhu Houzhao tillträdde tronen som kejsare sommaren 1505 efter sin fars död och inledde regeringsperioden Zhengde året efter, vilket även är det namn han är känd under.

Som kejsare brydde han sig inte mycket om stadsaffärer och slösade stora mängde pengar på nöjen. Han befordrade åtta eunucker till höga positioner i hovet, kända som de åtta tigrarna (八虎). Av dessa var Liu Jin den mest betydelsefulla, och från 1506 hade han stort inflytande på landets styre. Dock avrättades Liu Jin 1510 efter att han avslöjats för en rad brott.

Kejsar Zhengdes var ute på många långa resor där han ofta besökte bordeller. Han uppförde även ett palats, Leopardhuset (豹房), utanför Förbjudna staden där han bland annat tränade tigrar och leoparder, och även träffade kvinnor. Överlag kan hans regeringstid betraktas som instabil och orolig med många bondeuppror och kriser. Kejsar Zhengde var buddhist och uppförde många buddhistiska monument.

År 1517 utkämpade han ett framgångsrikt militärt slag mot mongolerna som blev känt under namnet "Den stora segren vid Yingzhou". Sommaren 1519 gjorde kejsarens farbror, Prinsen av Ning, uppror i Nanchang i Jiangxi. Kejsaren begav sig söder ut med sina militära styrkor för att slå ner upproret, men när kejsaren anlände var upproret redan besegrat av lokala styrkor. Kejsaren blev besviken på att han inte själv hade stoppat upproret och släppte därför prinsen fri, för att sedan låta de kejserliga styrkorna fånga honom igen.

Zhengde fick aldrig någon arvinge men han adopterade över hundra söner.

Död och begravning
Kejsar Zhengde avled 30 år gammal i april 1521 i Förbjudna staden efter en längre tids sjukdom och begravdes i graven Kangling, som är en del av Minggravarna norr om Peking. Hans fru kejsarinnan Xiaojingyi blev senare begravd i samma grav. Kejsaren fick tempelnamnet Wuzong (武宗), och den postuma titeln Kejsar Yi (毅皇帝).

Eftersom Zhengde saknade kronprins efterträddes av sin kusin Prins Xian av Xing (兴献王) som regerade som kejsar Jiajing.

Regeringsperioder
 Zhengde (正德), 1506–1522

Se även
 Lista över Mingdynastins kejsare
 Mingdynastin

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

 

Mingdynastins kejsare
Huset Zhu
Födda 1491
Avlidna 1521
Män
WP:Projekt Kina
Personer i Kina under 1500-talet
Longqing-kejsaren

Longqing-kejsaren (明穆宗), född 1537, död 1572, var den tolfte kejsaren under den kinesiska Mingdynastin och regerade från 1567 till 1572. Hans personliga namn var Zhu Zaihou (朱载垕). Han är mest känd under namnet Longqing, som kommer av namnet på hans regeringsperiod som han etablerade i februari 1567. Han fick postumt namnet kejsar Zhuang (庄皇帝), och hans tempelnamn var Muzong (穆宗).

Zhu Zaihou var Jiajing-kejsarens tredje son och fick 1539 titeln Prins av Yu (裕王) och flyttade in till sin egen herrgård som 16-åring.

När Longqing-kejsaren tog makten led landet av många problem efter sin fars regeringstid såsom japanska pirater i söder, mongoler i norr och svält bland den egna befolkningen. Han införde ett flertal reformer för att komma tillrätta med problemen. Han avskaffade olämpliga lagar, anställde kompetenta tjänstemän såsom Zhang Juzheng och Hai Rui, han skrev 1571 freds- och gränshandelsavtal med Oriaterna (västmongoler). Longqing-kejsaren gav även den mongoliska ledaren Altan Khan titeln Prins Shunyi. Han upprättade en kustbevakning och förstärkte bevakningen av den norra gränsen. Han lät general Qi Jiguang renovera och expandera den del av kinesiska muren som tillhör Jizhougarnisonen och som löper från Peking och öster ut till Bohaibukten.

Under slutet av sin regeringstid försämrades Longqing-kejsaren både fysiskt och psykiskt. Han avled i juli 1572. Hans nioårige son Zhu Yijun efterträdde honom som Wanli-kejsaren, med Zhang Juzheng som de facto förmyndare och modern Li som nominell regent. Longqing-kejsaren begravdes 1572 i Zhaoling i Minggravarna norr om Peking. Graven var ursprungligen tänkt till Jiajing-kejsarens föräldrar, men blev oanvänd och återanvändes för  Longqing-kejsaren av ekonomiska skäl.

Regeringsperioder
 Longqing (隆庆) 1567–1573

Se även
Lista över Mingdynastins kejsare

Referenser

Noter

Tryckta källor 

 
 
 
 

Mingdynastins kejsare
Huset Zhu
Födda 1537
Avlidna 1572
Män
WP:Projekt Kina
Personer i Kina under 1500-talet
Stilövningar

Stilövningar (originaltitel: Exercices de style), är en skönlitterär bok av Raymond Queneau skriven på franska 1947, och översatt till svenska av Lars Hagström första gången 1987. Boken är uppdelad i 99 kapitel som var och en berättar samma historia, men på olika sätt. Detta sker exempelvis genom att Queneau skriver med medicinspråk, använder olika versmått eller berättar med tonvikt på ljudet.

Handling 
På en buss står en man och beskyller en medpassagerare för att ha trängt sig, varpå han hittar en sittplats. Senare är mannen tillsammans med en vän som ber honom att sy i en knapp på hans överrock.

Externa länkar 
Recension på dagensbok.com
Recension på svd.se

Franskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1947
Taichang-kejsaren

Taichang-kejsaren (泰昌帝, regeringstid: 28 augusti 1582 – 26 september 1620) var en kinesisk kejsare under Mingdynastin. Hans ursprungliga namn var Zhu Changluo , namnet Taichang kommer av namnet på hans regeringsperiod, Tàichāng (泰昌). I Kina går han dessutom under sitt postuma namn Zhēndì (貞帝) och sitt så kallade tempelnamn, Guāngzōng (光宗). 

Taichang-kejsarens tid vid tronen blev extremt kort. Han dog i sviterna av en diarré mindre än en månad efter trontillträdet. Hans son Zhu Youxiao tog över efter honom som Tianqi-kejsaren.

Källa

Mingdynastins kejsare
Huset Zhu
Födda 1582
Avlidna 1620
Män
WP:Projekt Kina
Personer i Kina under 1600-talet
Jakob Wassermann

Jakob Wassermann, född 10 mars 1873 i Fürth, Bayern, död 1 januari 1934 i Wien, var en tysk-judisk författare.

Biografi
Under sin levnad bodde Wassermann bland annat i Wien och senare även tidvis i Syrien. Bland hans nära vänner var Thomas Mann och Rainer Maria Rilke. Han fick sitt genombrott med romanen Die Juden von Zirndorf (1897) och därefter följde en rad kritikerrosade romaner. Ett framträdande tema i Wassermanns romaner är rättskänslan då han några gånger (som i Fallet Maurizius) behandlar justitiemord. Han skrev sin självbiografi 1921 men har även själv skrivit biografier över Columbus och H. M. Stanley. 

Wassermann var på sin tid en synnerligen uppburen författare men får idag betraktas som något bortglömd. Han var motståndare till första världskriget och deltog heller inte däri. Nazisternas tillträde 1933 innebar att hans böcker förbjöds i Tyskland. Ett verk med titeln Mein Weg als Deutscher und Jude brändes demonstrativt under de landsomfattande bokbålen i Nazityskland 1933. Då Wassermann levde i Wien behövde han inte utstå fysiska hot från nazisterna men led ekonomiskt avbräck och tog även mycket illa vid sig. Han bröts ned psykiskt och dog i förtid på nyårsdagen 1934. 

Ett flertal av hans romaner (till exempel Fallet Maurizius och Etzel Andergast) är översatta till svenska. Bland de som översatt honom finns Karin Boye.

Bibliografi (på svenska)
 Renate Fuchs (Die Geschichte der jungen Renate Fuchs) (översättning Ernst Lundquist, Ljus, 1902)
 Moloch (översättning Ernst Lundquist, Ljus, 1903)
 Alexander i Babylon (översättning Ernst Lundquist, Ljus, 1905)
 Systrarna: tre noveller (översättning Ernst Lundquist, Ljus, 1906)
 Erwin Reiners masker (okänd översättare, Ljus, 1910)
 Hennes förflutna (översättning Eva Zetterlund, Holmquist, 1915)
 Christian Wahnschaffe (översättning Gösta Gideon Molin, Svenska andelsförlaget, 1919)
 Vändkretsen (översättning Emil Hasselblatt, Svenska andelsförlaget, 1922)
 Gåsgubben (Das Gänsemännchen) (översättning Gösta Gideon Molin, Svenska andelsförlaget, 1922)
 Ulrike Woytich (översättning Knut Falk, Svenska andelsförlaget, 1924)
 Den gyllene spegeln: berättelser inom en ram (översättning Märta Fischmann, Svenska andelsförlaget, 1924)
 Sin tids gåta: romanen om Caspar Hauser (Caspar Hauser oder Die Trägheit des Herzens) (översättning Inge och Einar Rosenborg, Svenska andelsförlaget, 1926)
 Renate (Die Geschichte der jungen Renate Fuchs) (översättning Axel Rydstam, Baltiska förlaget, 1928)
 Fallet Maurizius (översättning Carl David Marcus, Bonnier, 1930)
 Christoffer Columbus, oceanens Don Quijote (Christofer Columbus, der Don Quichote des Ozeans) (översättning Kate Hildén, Hökerberg, 1930)
 Etzel Andergast (Etzel Andergast) (översättning Karin Boye, Bonnier, 1934)

Litteratur
 Carl David Marcus: Jakob Wassermann (1931)

Källor 

 Chambers Biographical Dictionary (Chambers, 1990)

Födda 1873
Avlidna 1934
Tyskspråkiga författare
Tyska författare
Män
Hongzhi-kejsaren

Hongzhi-kejsaren (弘治帝, regeringstid: 1470–1505) var en kinesisk kejsare under Mingdynastin. Hans ursprungliga namn var Zhu Youtang , namnet Hongzhi kommer av namnet på hans regeringsperiod, Hóngzhì (弘治). I Kina går han dessutom under sitt postuma namn Jìngdì (敬帝) och sitt så kallade tempelnamn, Xiàozōng (孝宗). 

Hongzhi gifte sig bara en gång, med kejsarinnan Zhang, och hade inga konkubiner. Därmed är han den ende monogame kejsaren i Kinas historia. Han efterträddes av sin son, Zhengde-kejsaren.

Källa

Mingdynastins kejsare
Huset Zhu
Födda 1470
Avlidna 1505
Män
WP:Projekt Kina
Personer i Kina under 1400-talet
Tianqi-kejsaren

Tianqi-kejsaren (天啟帝, regeringstid: 1605–1627) var en kinesisk kejsare under Mingdynastin. Hans egentliga namn var Zhu Youjiao . Namnet Tianqi kommer av namnet på hans regeringsperiod, Tiānqǐ (天啟). I Kina går han dessutom under sitt postuma namn Zhédì (悊帝) och sitt så kallade tempelnamn, Xīzōng (熹宗).

Zhu Youjiao var son till Taichang-kejsaren, som hann regera blott en månad innan han dog. Själv satt Zhu Youjiao vid tronen i sju år, men brydde sig av allt att döma ganska lite om rikets affärer. I stället stred olika ämbetsmän och gunstlingar, bland dem enucken Wei Zhongxian och amman Madame Ke, om makten, ett tillstånd hans kejsarinna Zhang Baozhu förgäves försökte förändra.  

Efter den barnlöse kejsarens död tog hans yngre bror, Zhu Youxiao, över med hjälp av hans änka, och antog Chongzhen-kejsaren.

Referenser

Noter

Övriga källor 

Mingdynastins kejsare
Huset Zhu
Födda 1606
Avlidna 1627
Män
WP:Projekt Kina
Personer i Kina under 1600-talet
Mahmud Barzanji

Mahmud Barzanji (kurdiska: شێخ مه‌حموود بەرزنجی, född i Sulaymaniyya, Osmanska riket 1878, död 9 oktober 1956 i Bagdad, Irak, var Kurdistans konung (kian) och ledaren för flera upproriska grupper i Kurdistan under 1920-talet mot brittiska grupper i området. Han utnämnde sig själv två gånger till kung över ett oberoende Kurdistan.
 
Kurdiska politiker
Män
Födda 1878
Avlidna 1956
Joonas Jalvanti

Joonas Jalvanti, född 9 september 1988 i Lahtis, Finland, är en finländsk professionell ishockeyspelare som tidigare har spelat för bland annat Jokerit och Esbo Blues. Från säsongen 2020/2021 spelar Jalvanti i Pelicans.

Klubbar
  Pelicans (2007/2008–2011/2012)
  HeKi (2010/2011) (Lån)
  Esbo Blues (2012/2013–2013/2014) 
  Örebro HK (2014/2015–2015/2016)

Referenser

Finländska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Örebro HK
Spelare i Jokerit
Spelare i Pelicans
Ishockeyspelare i Luleå HF
Födda 1988
Män
Levande personer
Personer från Lahtis
Krigsåret 1807



Pågående krig
Indiankrigen (1622-1918)
Diverse stater i Amerika på ena sidan
Diverse indainstammar på andra sidan

Napoleonkrigen (1803 - 1815)
Frankrike och Spanien på ena sidan
Storbritannien, Ryssland, Sverige och Preussen  på andra sidan

Rysk-turkiska kriget (1806-1812)
Ryssland på ena sidan
Osmanska riket på andra sidan

Rysk-persiska kriget (1804-1813)
Persien på ena sidan
Ryssland på andra sidan

Händelser
30 januari - Fransmännen börjar belägra Stralsund.
7-8 februari - Slaget vid Eylau mellan Napoleon I:s fransmän och ryska och preussiska trupper under von Benningsens befäl slutar utan tydlig segrare. Ryssarna retirerar dock.
1 april - Svenska armén gör ett utfall från Stralsund, varvid de lyckas häva den franska belägringen.
17 april - Svenskarna besegras av fransmännen i slaget vid Ückermünde.
18 april - Stillestånd sluts mellan Sverige och Frankrike i Schlatkow.
10 juni - Fransmännen under marskalkarna Lannes och Murat besegrar Benningsens ryska här i slaget vid Heilsberg.
16 juni - Napoleon vinner en avgörande seger över Benningsens ryska här i slaget vid Friedland.
1 juli - Freden i Tilsit ingås mellan Frankrike och Ryssland samt Preussen. Danmark, Sverige och Portugal måste stänga sina hamnar för brittiska fartyg, om inte Frankrike och Storbritannien har slutit fred 1 december. Dessutom måste dessa länder förklara Storbritannien krig om inte britterna går med på avtalet.
30 oktober - Danmark ansluter sig till kontinentalblockaden och sluter förbund med Frankrike och Ryssland för ett gemensamt anfall mot Sverige.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Papercut

"Papercut" är en singel av nu metal-bandet Linkin Park. Singeln är deras tredje och är det första spåret på deras debutalbum Hybrid Theory som släpptes år 2000. Papercut släpptes utanför USA, men dock aldrig officiellt i USA.

Bakgrund 
"Papercut" är en låt om en individ som alltid ser efter sig själv och lider av paranoia.

Chester Bennington har sagt att "Papercut" är hans favoritlåt från Hybrid Theory. På live-spelningar ändras meningen "something in here's not right today" till "something inside's not right today". Chester brukar även skrika delar av den första versen under live-spelningar.

På Linkin Parks remix-album Reanimation, finns det en remix på denna låt med namnet "Ppr:Kut", vilket gjordes om av Cheapshot. Delar av låten användes i singeln "Sold My Soul to Yo Mama", som finns med på bandets fjärde fan club CD. EP:en Collision Course har en mix av denna låt och Jay-Zs låt "Big Pimpin'".

Musikvideo 
Musikvideon regisserades av Nathan Cox och visar när bandet sitter i ett hus som verkar vara hemsökt. De spelar låten i ett rum som har svag belysning. Under låtens gång så händer det flera onaturliga saker i rummet. I vissa delar av videon verkar det som om Mike inte är synkroniserad med låten och vid ett tillfälle rör sig inte hans mun över huvud taget. I videon är det bara en bandmedlem (trumslagaren Rob Bourdon) som märker de onaturliga händelserna som pågår i rummet. Låttexten är utspridda över väggarna i de mörka rummen. Specialeffekterna och scenografin gör så publiken får känslan av en viss paranoia och irritation, som är de känslorna som låten handlar om.

Även om det inte finns några akustiska instrument i låten, så spelar gitarristen Brad Delson på en akustisk gitarr i videon och Dave Farrell spelar på en akustiskt bas (det är dock möjligt att instrumenten var en blandning av elektriska och akustiska instrument). Även om det hörs trummor i låten, så spelar inte Rob Bourdon trummor över huvud taget i videon.

Musikvideon regisserades av Nathan "Karma" Cox och Linkin Parks turntablist Joseph Hahn (som även regisserade "Pts.Of.Athrty" och "In the End") Videon släpptes inte i USA.

Referenser

Externa länkar
 Papercut:s sångtext

Låtar av Linkin Park
Musiksinglar 2000
Musiksinglar 2001