kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Programmed Data Processor

Programmed Data Processor, förkortat PDP, var en serie av datorer som tillverkades av Digital Equipment Corporation (DEC).

Datorerna
PDP-1 Den första PDP-datorn, en 18-bitars maskin.
PDP-2 En design till en 24-bitars maskin som aldrig byggdes.
PDP-3 Den första 36-bitars maskinen som DEC designade; den såldes dock aldrig som en produkt. Det enda exemplaret byggdes av en kund (som påstås ha varit en underrättelsetjänst) 1960. Arkitekturen var i princip en PDP-1 fast med 36-bitars ordbredd.
PDP-4 Tänkt att vara ett långsammare och billigare alternativ till PDP-1, men blev aldrig framgångsrik. Alla senare 18-bitars maskiner byggde på dess instruktionsuppsättning.
PDP-5 DEC:s första 12-bitars maskin. Introducerade den instruktionsuppsättning som sedan användes i PDP-8.
PDP-6 en 36-bitars maskin som kunde hantera tidsdelad körning med en väldigt elegant arkitektur. Den ansågs vara en stor minidator eller stordator.
PDP-7 Ersatte PDP-4 och var DEC:s första maskin där man använde virade kretskort (wire-wrap). Den första versionen av Unix skrevs för denna maskin.
PDP-8 12-bitars maskin med väldigt liten instruktionsuppsättning. Denna dator blev DEC:s första stora kommersiella succé. Många köptes av skolor, universitet och laboratorier.
LINC-8 En hybrid mellan en LINC och en PDP-8 med två instruktionsuppsättningar. Föregångare till PDP-12.
PDP-9 Efterföljare till PDP-7, DEC:s första mikroprogrammerade maskin.
PDP-10 36-bitars maskin med tidsdelning. Dess instruktionsuppsättning var en lätt omarbetad version av den för PDP-6.
PDP-11 Den ursprungliga minidatorn; en 16-bitars maskin som var en stor framgång för DEC. Detta gällde även LSI-11 som främst var för inbyggda system. Från denna utvecklades 32-bitars VAX-serien, och tidiga VAX-maskiner hade kompatibilitet för PDP-11. Instruktionsuppsättningen har influerat en lång rad processorer från Motorola 68000 till Renesas H8 och Texas Instruments MSP430. PDP-11-familjen var extremt långlivad och genomgick flera olika implementationer och teknologier.
PDP-12 efterföljare till LINC-8.
PDP-13 Namnet användes aldrig av vidskepliga skäl.
PDP-14 En 1-bitars maskin som var tänkt för industrin som en PLC.
PDP-15 DEC:s sista 18-bitars maskin. Den enda 18-bitars maskin som designades med TTL-kretsar istället för diskreta transistorer.
PDP-16 En "gör-det-själv"-dator med modulär uppbyggnad, tänkt för industriella tillämpningar med mer kapacitet än PDP-14.

Datorer
Sydlig jättenäckros

Sydlig jättenäckros (Victoria cruziana) är en art i familjen näckrosväxter. Den förekommer naturligt i norra Argentina och Paraguay. Den är mycket lik jättenäckros (V. amazonica), men är något mindre och har gröna bladundersidor och högre uppvikta kanter.

Synonymer
Victoria argentina Burmeist., nom. inval.
Victoria cruziana var. malmei F. Henkel & al.
Victoria cruziana f. matogrossensis Malme
Victoria cruziana f. trickeri F. Henkel ex Malme
Victoria cruziana var. trickeri F. Henkel & al.
Victoria regia var. cruziana (A. D. Orb.) C. Lawson
Victoria trickeri (F. Henkel ex Malme) Mutzek

Externa länkar

Näckrosväxter
Sy Växtindex
Hans Rothenberg

Hans Claeson Rothenberg, född 23 oktober 1961 i Örgryte församling i Göteborgs och Bohus län, är en svensk politiker (moderat). Han var ordinarie riksdagsledamot mellan 2006 och 2022, invald för Göteborgs kommuns valkrets.

Biografi 
Han är till yrket affärsutvecklare.

Under 1980- och 90-talen ansvarade Rothenberg för Moderaternas närradio i Göteborg och har därtill haft ett mångårigt engagemang i Moderata ungdomsförbundet.

Han var fram till 2011 förste vice förbundsordförande för Moderaterna i Göteborg och har ett förflutet som kommun- och regionpolitiker i Göteborgs kommun respektive Västra Götalandsregionen.

Riksdagsledamot 
Rothenberg är riksdagsledamot sedan valet 2006. I riksdagen var han ledamot i näringsutskottet 2006–2018. Han är ledamot i utrikesutskottet sedan 2018, ledamot i Riksdagens överklagandenämnd sedan 2014 och ledamot i styrelsen för Stiftelsen Riksbankens jubileumsfond sedan 2020. Han är eller har varit suppleant i bland annat EU-nämnden, finansutskottet, försvarsutskottet, kulturutskottet, näringsutskottet, utbildningsutskottet och Riksdagens överklagandenämnd.

I november 2009 uppmärksammades han i media för ett filmklipp han lagt ut på Youtube där han symboliskt beskriver Moderaterna i form av ett drinkrecept.

Referenser

Externa länkar 

Filmklippet Free martini 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Moderaterna
Svenska politiker under 2000-talet
Politiker från Göteborg
Födda 1961
Levande personer
Män
Rävnäckros

Rävnäckros (Euryale ferox) är enda arten i släktet Rävnäckrossläktet (Euryale) som tillhör familjen näckrosväxter. Den förekommer i norra Indien, Japan, Kina, Taiwan. Rävnäckros odlas ibland för sina stärkelserika frön.

Synonymer 
Följande är synonymer till rävnäckros:
Anneslea spinosa Andr.  
Euryale indica Planchon

Källor

Externa länkar 

 Flora of China - Euryale
 Mansfeld's World Database of Agriculture and Horticultural Crops

Näckrosväxter
Rä Växtindex
Crystal Pride

Crystal Pride var ett svenskt heavy metal-band från Eskilstuna, aktivt mellan 1979 och 1988. Det gav ut skivor på skivbolaget Mill Records.

Fredrik Lindström var trummis på deras debut-EP Silver Hawk (1982).

Medlemmar
Senaste kända medlemmar
Sussie Christensen – sång, keyboard (1979–?)
Peter Quick – basgitarr, sång (1979–?)
Håkan Hedlund – trummor (1979–?)
Chris J. First – gitarr

Tidigare medlemmar:
Fredrik Lindström (aka "Bongo") – trummor (1979–1982)
Christer Ambler – trummor
Johnny Mattson – trummor
Krister Taimi – gitarr (1979–1984)
Mike Lundberg – gitarr (1979–1984)

Diskografi
Demo
Demo (1983) 
Demo 1995 (1995)	 

Studioalbum
Crystal Pride (1985) 

EP
Silverhawk (1982)
Knocked Out (1984) 

Annat
Metal Hammer from Scandinavia (1988) (delad album: Crystal Pride / Lazy / Lynx / Shere Khan)

Referenser

Externa länkar
 Om bandet på The Metal Archives

Svenska metalgrupper
Musikgrupper bildade 1979
Musikgrupper upplösta 1988
Francis E. Warren

Francis Emroy Warren, född 20 juni 1844 i Hinsdale, Massachusetts, död 24 november 1929 i Washington, D.C., var en amerikansk republikansk politiker. Han var Wyomingterritoriets guvernör 1885-1886 och 1889-1890 samt den första guvernören i delstaten Wyoming från september till november 1890. Han representerade Wyoming i USA:s senat 1890-1893 och från 1895 fram till sin död.

Warren deltog i amerikanska inbördeskriget i nordstaternas armé. Han gifte sig 1871 med Helen M. Smith och paret bosatte sig i Cheyenne. Helen dog 1902 och Warren gifte om sig med Clara Morgan.

Warren var 1885 borgmästare i Cheyenne. USA:s president Chester A. Arthur utnämnde honom sedan till guvernör i Wyomingterritoriet. Han skötte ämbetet i två kortare perioder, andra gången utnämnd av Benjamin Harrison. Delstatens lagstiftande församling valde Warren till en av Wyomings två första senatorer efter att han hade tjänstgjort i sex veckor som den nya delstatens första guvernör.

Warrens dotter Frances Warren Pershing var gift med John Pershing. Dottern Frances och tre av Warrens barnbarn omkom 1915 i en eldsvåda i San Francisco.

Vid tidpunkten av sin död var Warren den senator som suttit längst. Hans grav finns på Lakeview Cemetery i Cheyenne. Francis E. Warren Air Force Base utanför Cheyenne namngavs efter honom 1930.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations hemsidor
Biografi på delstatens hemsidor
Biographical Directory of the United States Congress

Guvernörer i Wyoming
Ledamöter av USA:s senat från Wyoming
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Berkshire County, Massachusetts
Födda 1844
Avlidna 1929
Män
Ingrid Bonde

Ingrid Anne-Sofie Åkesson Bonde, född Åkesson 27 december 1959 i Botkyrka församling, Stockholms län, är en svensk grevinna, företagsledare och före detta ämbetsman. Hon var
styrelseordförande i Alecta mellan 2019 och 2023. Hon var mellan 2012 och 2016 finansdirektör och vice koncernchef  CFO, på Vattenfall. Hon har tidigare varit VD på AMF pension.

Biografi 
Bonde tog civilekonomexamen vid Handelshögskolan i Stockholm 1982. Efter två år på First Chicago Bank i USA arbetade hon 1984-1987 på Riksgäldskontoret och sedan 1987-1996 på SAS, från 1991 som finanschef. 1996 kom hon åter till Riksgäldskontoret och blev 1998 dess överdirektör.

År 2002 fick Bonde i uppdrag att utreda hur Finansinspektionens roll skulle stärkas. Strax därefter utsågs hon till generaldirektör för Finansinspektionen (FI), en post hon innehade 2003-2008. Den 29 maj 2008 meddelades att hon hade rekryterats som VD till AMF Pension. På grund av "karantänsregler" för FI som tillsynsmyndighet för finansmarknaden innebar detta att hon omedelbart var tvungen att lämna FI. Under en övergångsperiod till det nya VD-jobbet var hon därför anställd i Regeringskansliet, och Erik Saers blev tillförordnad generaldirektör för FI.

Under Bondes tid på Finansinspektionen fick hon stor uppmärksamhet för myndighetens beslut kring den så kallade Carnegieaffären. I september 2007 ålades Carnegie att byta ut sin verkställande ledning och styrelse samt att betala 50 miljoner kronor i böter.

Bonde invaldes 2009 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien.

År 2015 mottog hon H.M. Konungens medalj i guld, 12 storleken, i Serafimerordens band av kung Carl XVI Gustaf för framstående insatser inom svenskt näringsliv och förvaltning .

Familj 
Ingrid Bonde är gift med greve Gösta Bonde af Björnö.

Källor 

Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Svenska generaldirektörer
Civilekonomer
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ingrid
Kvinnor
Födda 1959
Levande personer
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Ernst von Wolzogen

Ernst Ludwig von Wolzogen, född 23 april 1855 i Breslau, död 30 augusti 1934, var en tysk kulturkritiker och författare, känd som grundaren av kabaréformen Ueberbrett'l. Han var halvbror till författaren Hans von Wolzogen och far till filmproducenten  Hans von Wolzogen.

Biografi 
Wolzogen var bördig från en österrikisk adlig familj. Hans far, Alfred von Wolzogen, var ämbetsman och teaterchef. Wolzogen studerade litteratur, filosofi och konsthistoria i Strasbourg och Leipzig. År 1882 flyttade han till Berlin, där han arbetade som redaktör på ett förlag och blev senare frilansande författare. Mellan 1892 och 1899 bodde han i München, där han grundade Freie Literarische Gesellschaft, ett litterärt sällskap.  Han återvände till Berlin 1899, där han grundade kabarén Ueberbrettl - en lek med Nietzsches term Übermensch. Efter att föreställningen lagts ner 1905 återvände han till Darmstadt.

Verk (i urval)
 1879 Um 13 Uhr in der Christnacht
 1885 Wilkie Collins: Ein Biographisch-Kritischer Versuch, biografi
 1886 Heiteres und Weiteres, poesi
 1887 Thüringer Roman
 1890 Die tolle Komteß, roman
 1890 Er photographiert, komedi
 1892 Das Lumpengesindel, tragisk komedi
 1894 Das gute Krokodil und andere Geschichten
 1897 Der Kraft-Mayr, roman
 1897 Die Gloria-Hose, novell
 1899 Das dritte Geschlecht, roman
 1901 Feuersnot, opera, musik av Richard Strauss
 1905 Verse aus meinem Leben
 1923 Wie ich mich ums Leben brachte (autobiografi; antisemitisk)

Källor
Katalog der Deutschen Nationalbibliothek

Noter

Externa länkar

Tyska författare
Födda 1855
Avlidna 1934
Män
Savoy (musikgrupp)

Savoy, norsk/amerikansk rock-grupp bestående av Pål Waaktaar-Savoy, Lauren Savoy och Frode Unneland. Gruppen är baserad i New York. Största hiten är låten "Velvet". Savoy tilldelades Spellemannprisen 1999 och 2001 i klassen "Beste popgruppe".

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Paul Waaktaar-Savoy – sång, gitarr, basgitarr, keyboard (1994–)
Lauren Waaktaar-Savoy – sång, gitarr (1994–)
Frode Unneland – trummor, bakgrundssång (1994–)

Tidigare medlemmar
Greg Calvert – basgitarr (1995–1997)

Gästmusiker/studiomusiker
Geir Luedy – basgitarr (1997–1998)
Maya Vik – basgitarr (2004)
Christer Ottesen – basgitarr (2004)
Jørun Bøgeberg – basgitarr
Preben Grieg-Halvorsen – keyboard
Erin Hill – harpa, bakgrundssång

Diskografi 
 Studioalbum 
1996: Mary Is Coming
1997: Lackluster Me
1999: Mountains Of Time
2001: Reasons To Stay Indoors
2004: Savoy
2018: See the Beauty in Your Drab Hometown

 Samlingsalbum 
2007: Savoy Songbook Vol. 1

 Singlar 
1995: "Velvet"
1997: "Xmas Time (Blows My Mind)"
2001: "You Won't Come to the Party"
2004: "Whalebone"
2007: "Karma Boomerang"

Referenser

Externa länkar 

Savoy på MySpace
Rockipedia: Savoy
Savoy på allmusic.com

Norska rockgrupper
Amerikanska rockgrupper
Campo Ligure

Campo Ligure är en kommun i provinsen Genova i den italienska regionen Ligurien, belägen cirka 25 km nordväst om Genua. ommunen hade  invånare (2018).

Campo Ligure är känt för hantverket "La Filigrana", som är en konsthantverk med vävning av trådar i guld och silver.

Historia 
Bosättningen grundades under 200-talet då romerska legioner, under ledning av kejsar Aurelianus, byggde ett läger på platsen. Lägret fick namnet Presidium i Appennino Ligure och var ett skydd mot invasionerna av germanska folk.

Lägrets skydd förstärktes på 500-talet under Bysantinska rikets tid, när langobarderna hotade. Läget var mycket strategiskt, omfluten av vatten som lägret var på tre sidor av Ponzema, Stura och Langassino, och med höga vakttorn.

Sevärdheter 
 Chiesa della Natività di Maria Vergine
 Castello di Campo Ligure
 Medeltida stenbro över floden Stura di Ovada
 Montano di Pratorondanino, botanisk trädgård

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 http://www.prolococampoligure.it/
 I borghi più belli d'Italia

Kommuner i storstadsregionen Genova
Orter i Ligurien
Rally-VM 1994

Rally-VM 1994 kördes över 10 omgångar. Didier Auriol tog sin enda VM-titel och Toyotas sista förartitel.



Delsegrare

Slutställning

1994
Motorsportevenemang 1994
Marco Cassetti

Marco Cassetti, född 19 maj 1977 i Brescia, är en italiensk före detta fotbollsspelare. Cassetti spelade oftast ytterback, men har även visat att han är kapabel att spela yttermittfältare samt mittback. Cassetti gjorde fem landskamper för Italiens herrlandslag i fotboll.

Den 6 december 2009 avgjorde Marco Cassetti Romderbyt för sitt Roma med matchens enda mål som kom i 77:e minuten. Cassetti bar just nummer 77 i Roma eftersom han är född 1977. 

Marco Casettis sista klubb var Watford. Hans lön var 1,8 miljoner euro (2011) per år.

Källor 

Födda 1977
Män
Italienska fotbollsspelare
Levande personer
Spelare i AC Lumezzane
Spelare i Hellas Verona FC
Spelare i US Lecce
Spelare i AS Roma
Spelare i Udinese Calcio
Spelare i Watford FC
Personer från Brescia
Statsrådet och den utsträckta handen

Statsrådet och den utsträckta handen är en detektivroman utgiven 1983 av pseudonymen Bo Balderson. Boken är nummer nio i serien om Statsrådet.

Handling
Under ett födelsedagsfirande för en snål änka återfinns två personer förgiftade. Den ena dör, medan den andra utsätts för ytterligare mordförsök. Statsrådet, som närvarat under firandet, nystar på sitt sedvanliga osofistikerade sätt i fallet, som involverar arkeologi och religionshistoria.

Rollgalleri
 Hjalmar Lundborg – Kyrkoherde
 Hillevi Hilmerson – Gårdsägare, statsrådsänka
 Tore Täll – TV-chef, recensent
 Birgitta Billström – Bokförläggare
 David Dahlman – Docent i orientaliska språk
 Tora Täll – Hälsohemsföreståndarinna
 Arvid Alfvén – Läkare, historiker, författare
 Vilhelm Persson – Adjunkt
 Statsrådet

Referenser

Skönlitteratur 1983
Svenska kriminalromaner
Rally-VM 1993

Rally-VM 1993 kördes över 13 omgångar. Mästare blev Juha Kankkunen, som förste förare tog sin fjärde VM-titel.



Delsegrare

Slutställning

1993
Motorsportevenemang 1993
Emil Lindahl Persson

Emil Lindahl Persson, folkbokförd Emil Persson, född 3 juni 1972, är en svensk vänsterpartist som sedan 2015 är organisationschef för Vänsterpartiet.

Biografi 
Persson har varit aktiv inom Ung Vänster, och som förbundssekreterare för Elevorganisationen. Mellan 1995 och 1997 var han redaktör för KRUT (Kritisk Utbildningstidskrift). Åren 1999–2004 var han chefredaktör för oberoende socialistiska Flamman (tidigare Norrskensflamman).

År 2005 började han som webbredaktör vid Vänsterpartiet och blev 2009 kommunikationschef och senare även pressekreterare. År 2015 blev han organisationschef och säkerhetsansvarig för Vänsterpartiet.

Referenser

Födda 1972
Svenska vänsterpartister
Svenska chefredaktörer
Män
Levande personer
Högbåtsman

Högbåtsman var en underofficersgrad inom svenska flottan från 1767 till 1823 och en underbefälsgrad 1925-1972.

Den äldre högbåtsmannagraden
Högbåtsmännen utsågs bland sjömän i örlogsflottan, inte minst bland båtsmännen. De tjänstgjorde som skepparnas (det vill säga de högre underofficerares) närmaste män. På smärre fartyg fanns en eller två högbåtsmän, på större fartyg fler. 

Enligt Kungl. Maj:ts sjöreglemente av år 1741 skulle högbåtsmannen vid allt skeppsarbete vara den förste till och den siste ifrån. Honom tillhör således att vara en god sjöman, stark till kroppen, hurtig, behjärtad, oförtruten, hava högt målföre och tilltagsen i allt skeppsarbete. Han skulle vara något kunnig i segelmakeri, ha uppsikt över transporter med skeppsbåtarna till och från land, vaka över tackling, segel och rår. Vid seglens tillsättande, uti loverande och andra vändningar ställer alltid högbåtsmannen sig för hand och sjunger upp, på det manskapet må kunna dra enhälligt. Under strid skulle han vara till hands på övre däcket och även i riggen, agera oförskräckt vid äntring och om så krävdes även ställa sig vid kanonerna.

Den yngre högbåtsmannagraden
Högbåtsman blev 1925 benämningen för de korpraler vilka anställdes som långtjänstunderbefäl. Flottans korpraler hade då tjänsteställning som furir av 2. klassen i armén. När flottans korpralstitel 1940 ändrades till furir, fick högbåtsman samtidigt tjänsteställning över denna grad, dvs. samma tjänsteställning som den några år senare införda överfurirsgraden i flygvapnet och armén. 

Förste högbåtsman infördes 1960 som flottans motsvarighet till rustmästare.

Källor
Erik Hägg, Under tretungad flagga (1941)
Svenska underofficerarnas historia (1940)
 Tjänsteställning inom krigsmakten (SOU 1967:15)

Militära grader i svenska flottan
Militära grader
Ya Kid K

Ya Kid K, egentligen Manuela Barbara Kamosi Moaso Djogi, född 26 januari 1972, var sångerska i bandet Technotronic som gjorde stor succé med låten Pump Up the Jam.

Belgiska sångare
Födda 1972
Levande personer
Kvinnor
Bondefred

Bondefreder är en sammanfattande beteckning för separatfreder som ingåtts mellan delar av gränsbefolkningen i två krigförande länder på vardera sidan. I första hand används det om separatfreder vid riksgränsen i södra Sverige mellan landskap, härader och socknar på ömse sidor av den svensk-danska gränsen. En annan term som används är gränsfreder eftersom dessa lokala överenskommelser och avtal även omfattade adel, borgare och präster. 

Under 600 år berörde riksgränsen landskapen Värmland, Bohuslän, Dalsland, Västergötland, Småland, Halland, Skåne och Blekinge.  

Som hithörande räknas bland annat separatfreden mellan kung Albrekt av Mecklenburg och skåningarna 1381 och mellan Engelbrekt och skåningarna 1434 och 1436.

Därefter förvandlades vid varje krigsutbrott gränsbygden till krigsskådeplats och gränsbönderna till varandras fiender. Skåne förklarade sig exempelvis 1381, 1434 och 1436 för neutrala; Värends fem härader 1520. Mellan 1505 och 1525 upprättades ett tiotal gränsfreder, de flesta av smålänningar och blekingar. Orsaken var att handeln över gränsen stördes av krig. Småland importerade salt, sill och kryddor via Ronneby, och Blekinge nötkött och smör från Värend. "Oxen mäklar fred", är ett uttryck från denna tiden. Vid gränsen mot Norge stod värmlänningar bakom många bondefreder. 

På Furs bro har flera sockenfreder upprättats mellan svenska Vissefjärda socken och danska Fridlevstad socken. 

Det finns ett par dokument bevarade. Den första härstammar från Hjortsberga landsting i augusti 1505, som var ett fredsfördrag som omfattade Värend, Möre, Sunnerbo, Västbo härader, Blekinge och Göinge. Den andra härstammar från Kolshult där fred slöts mellan Värend och Blekinge den 18 maj 1525 och bekräftades på Hjortsberga landsting den 22 maj.

En överenskommelse slöts även mellan skånska och småländska gränssocknar 1676.

Källor 

 Vilhelm Moberg, Min svenska historia, II. Stockholm 1971

Sverige under medeltiden
Sverige under 1500-talet
Uranium City

Uranium City är en spökstad i nordvästligaste Saskatchewan i Kanada. I dag finns cirka 70 invånare i och runtomkring Uranium City, de flesta indianer. De flesta byggnader står tomma, av vilka en del har utsatts för vandalism.

Historia 
1952 beslöt den provinsiala regeringen att en stad skulle anläggas i området med syfte att tjäna närliggande urangruvor. Staden var som störst runt 1982, med närmare 5 000 invånare, vilket utgör gränsen för att få status som stad i Saskatchewan. Vid denna tidpunkt fanns bland annat bowlinghall, sjukhus och skola. 1983 upphörde uranbrytningen, vilket ledde till ekonomisk kollaps för staden. Cirka 300 personer stannade. 2003 lades sjukhuset ner, vilket gjorde att befolkningen sjönk ytterligare till omkring 70 personer.

Externa länkar

Orter i Saskatchewan
Ko Pha Ngan

Phangan, även Koh Phangan eller Ko Pha Ngan (thai: เกาะพะงัน), är en ö i södra Thailand, belägen på landets östkust i provinsen Surat nära Koh Samui och Koh Tao.

Thailands öar
Algarve Cup 2001

Algarve Cup 2001 var en fotbollsturneringen för damlandslag. Det var den åttonde gången turneringen avgjordes och den spelades mellan den 11 och 17 mars 2001 i Algarve, Portugal. Vann gjorde Sverige efter vinst mot Danmark med 3–0 i finalen. Det var Sveriges andra seger i turneringen.

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Placeringsmatcher

Match om sjundeplats

Match om femteplats

Match om tredjeplats

Final

Skytteligan

6 mål: Hanna Ljungberg (Sverige)

4 mål: Ragnhild Gulbrandsen (Norge), Christine Sinclair (Kanada)

3 mål: Zhao Lihong (Kina), Bai Lili (Kina), Gitte Krogh (Danmark)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
8th Algarve Cup 2001

2001 i Portugal
2001
Fotbollsåret 2001
Pond Inlet

Pond Inlet, inuit Mittimatalik, är ett samhälle beläget på norra delen av Baffinön i Nunavut, Kanada. Samhället hade 1 617 invånare år 2016 och var därmed det största av Nunavuts fyra samhällen norr om den 72:a breddgraden. Pond Inlet Airport ligger nära samhället.

Samhället är känt för att vara naturskönt beläget.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Nunavut
Eva Bonnier (olika betydelser)

Eva Bonnier är namnet på flera personer:

Eva Bonnier (1857-1909), konstnär
Eva Bachner (1888-1977), gift med Åke Bonnier den äldre
Eva Bonnier (bokförläggare) (född 1945), förläggare

Se även 
Eva Bonniers sommarvilla
Hoburg fyr

Hoburg fyr är en fyr vid Hoburgen på södra Gotland. Fyren tändes den 1 oktober 1846. Sedan den 7 december 2017 är fyren ett statligt byggnadsminne. 

Carl von Linné föreslog redan 1741 att en fyr skulle resas på platsen, och klagomålen var många på Gotlands dåliga fyrbelysning, men det dröjde till mitten av 1800-talet innan planerna sattes i verket. Fyren byggdes från början som en spegelfyr. Tornet är byggt i kalksten. Den blev Gotlands andra bemannade fyr, efter fyren på Östergarnsholm (1806). Ytterligare ett år senare byggdes Fårö fyr.

Först bestod belysningen i rovoljelampor. På 1880-talet byttes de till fotogenlampor, och 1915 installerades luxljus. Samma år monterades den nuvarande roterande Fresnel-linsen. Sedan 1951 är fyrbelysningen elektrisk.

Hoburg fyr avbemannades 1978 då den blev automatiserad. Sjöfartsverket äger och driver fyrtornet. Under sommarmånaderna är tornet öppet för besökande turister.

Referenser

Källor
Hoburgen Sjöfartsverket
Hoburgen Svenska fyrsällskapet

Externa länkar

Byggnadsminnen i Gotlands kommun
Fyrar i Sverige
Gotlands geografi
Statliga byggnadsminnen i Sverige
Vilde

Vilde kan syfta på:

Politisk vilde – ett begrepp i Sverige sedan 1895
Ädel vilde – en stereotyp uppfattning om naturfolk utanför civilisationen

Som personnamn
 Eduard Vilde, estnisk författare
 Vilde Bjerke, norsk artist
 Vilde Frang, norsk musiker
 Johan Vilde, fiktiv person, huvudfigur i ett antal seriealbum och ungdomsromaner av Janne Lundström