kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bergsregementet

Bergsregementet kan avse två värvade infanteriförband inom svenska armén med skiftande namn efter sina regementschefer:
Bergsregementet (äldre), verksamt 1658–1674 och 1693–1719.
Bergsregementet (yngre), vaverksamt åren 1709–1808, känt som Jägerhornska regementet 1801–1898.
Finska Ligacupen

Finska Ligacupen för herrar (finska:Liigacup) är en fotbollstävling för lagen i finska Tipsligan, som spelas på vårvintern före seriespelet börjar. På grund av detta spelas vissa matcher inomhus. Ligacupen anordnas av Jalkapalloliiga ry, men den är av Finlands Bollförbund en officiellt godkänd tävling. Turneringen spelas enligt FBF:s regler, med vissa undantag. Till exempel fick lagen 2006 göra fem byten istället för det normala tre byten. 

Från 2005 och framåt är Ligacupens vandringspokal uppkallad efter Sami Hyypiä. Dessutom får vinnarlaget en pengavinst (20 000 euro år 2009). Vinst i Ligacupen ger ingen plats till någon cup i Europa, trots att det föreslagits.

Första gången Ligacupen spelades var 1994, då den spelades på hösten efter att Tipsligan var färdigspelad. Turneringen spelades inte åren 2001-2003. När turneringen återuppstod, 2004, bytte man årstid för turneringen till vårvintern. 

Den spelare som vunnit Ligacupen flest gånger är Mika Lehkosuo, som vunnit fyra gånger.

Spelsätt 

Lagen delas in i två grupper som spelar varsin enkel serie. Från båda grupperna går de fyra bästa lagen vidare till kvartsfinal. Där möter A-gruppens etta B-gruppens fyra, A-gruppens tvåa B-gruppens trea, A-gruppens trea B-gruppens tvåa och A-gruppens fyra B-gruppens etta. I kvartsfinalerna och semifinalerna spelar det lag på hemmaplan som var bättre i gruppspelet. De lag som vinner semifinalerna går till finalen, som spelas samma dag som damernas Ligacup-final.

Finaler

Finska Ligacupen för damer

Finska Ligacupen för damer (finska:Naisten Liigacup) är en fotbollstävling för lagen i den finska Damligan som spelas på vårvintern, före seriespelet börjar.

Spelsätt 

Lagen delas in i två grupper som spelar varsin enkel serie. Från båda grupperna går de två bästa lagen vidare till semifinal. Där möter A-gruppens etta B-gruppens tvåa och B-gruppens etta möter A-gruppens tvåa. Semifinalerna avgörs på gruppvinnarnas hemmaplan. Det lag som vinner semifinalen går till finalen, som spelas samma dag som herrarnas Ligacup-final.

Finaler

Annat inom ämnet
Resultat och Statistik (på engelska)
Om herrarnas Ligacup (på finska)
 Om damernas Ligacup (på finska)

Referenser

Fotboll i Finland
Phillip Noyce

Phillip Noyce, född 29 april 1950 i Griffith i New South Wales, är en australisk regissör.

Biografi 
Phillip Noyce föddes i Griffith, New South Wales, son till en advokat. Som tonåring använde Noyce sin 8mm kamera för att regissera kortfilmer. Hans första kortfilm var Better to Reign in Hell (1968).

Filmografi (i urval) 

 (regi och producent)

Referenser

Externa länkar 

Födda 1950
Män
Levande personer
Australiska filmregissörer
Personer i Australien under 2000-talet
Doug Liman

Douglas Eric "Doug" Liman, född 24 juli 1965 i New York, är en amerikansk regissör och filmproducent. Han började skapa kortfilm då han studerade vid International Center of Photography i New York.

Filmografi (i urval)

Referenser

Externa länkar 

Män
Födda 1965
Levande personer
Personer från New York
Amerikanska filmregissörer
Alltid en vals

Alltid en vals, ett musikalbum av Michael Saxell och Jalle Lorensson, utgivet på skivbolaget Egna händer den 4 juni 2008. Samtliga sånger på skivan är skrivna av Michael Saxell och skivan innehåller även versioner av hans skånska sånger Om himlen och Österlen och När en flicka talar skånska. Skivan innehåller även sången Näktergalen med text av Hjalmar Gullberg och Tror hon att jag bryr mig, som är en skånsk översättning av Michael Saxells Nashville-partner Dickey Lees countrysång She Thinks I Still Care som legat etta på USA-listan med artister som Elvis Presley, George Jones och Anne Murray.

Albumtiteln kom till efter att Michael Saxell spelat upp den färdigmixade skivan för musikjournalisten Lennart Persson och han berättade att han just intervjuat Emmylou Harris som sagt att hon aldrig uppträder utan att framföra en vals., 

I februari 2013 släpptes albumet Saxell Jalle Bandet.

Låtlista
Nu när jag har dig - 3:59
Näktergalen - 4:28
Fel sida av spåren - 3:32
Jag tror på dig - 3:18
Fel av mig - 3:01
Ett, tu, tre - 4:44 
Tror hon jag bryr mig - 3:59
Så länge vi dansar - 5:22
Ett språk - 3:23
Prärien av is - 5:26
Alltid en vals - 0:30
När en flicka talar skånska - 4:13
Om himlen och Österlen - 3:22

Medverkande musiker
Michael Saxell -gitarr, klaviatur, sång, slagverk
Jalle Lorensson - munspel
Peter Anthonsson - bas, gitarr, trummor, sång
Tessa Saxell - sång

Referenser
-

Musikalbum 2008
Kylehov

Kylehov eller Bo är en herrgård i Västra Hargs socken, Mjölby kommun.

Herrgården ägdes fram till slutet av 1600-talet av ätten Kyle, och därefter av släkterna Ribbing, Sinclair, Lagerfelt, Leijonhielm och Odencrantz. 1911 köpte släkten Neiglick gården.

På 1930-talet fanns fortfarande fyra underlydande gårdar, och en stor mängd skog, totalt 750 hektar mark.

Västra Hargs lövskogars naturreservat omger gården.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Herrgårdar i Östergötland
Byggnader och anläggningar i Mjölby kommun
Hyssna församling

Hyssna församling är en församling i Marks och Kinds kontrakt i Göteborgs stift. Församlingen ligger i Marks kommun i Västra Götalands län och ingår i Sätila pastorat.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen är annexförsamling i pastoratet Sätila och Hyssna som till 1693 även omfattade Tostareds församling.

Kyrkor 
Hyssna kyrka
Hyssna gamla kyrka

Se även 
 Hyssna socken

Källor

Externa länkar  
 

Församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Marks kommun
William Boardman

William Edwin Boardman, född 1810 och död 1886, var en amerikansk metodist.

Boardman tillhörde den amerikanska helgelserörelsen i en mera moderat form, i det att han ogillade extas och avvisade läran om att människans syndiga natur utrotas genom helgelsen. Sin helgelselära har han framlagt i skriften The higher Christian life (1845). Boardman företrädde även helbrägdagörelse genom tron. Tillsammans med R. Pearsall Smith verkade han för helgenseförelsen i Storbritannien under Oxfordväckelsen 1875. Här stiftade han även helbrägdagörelsehemmet Betshan i London 1882. Boardman besökte 1880 Sverige och skrev efter besöket The Lord that healeth Thee (Jehova-Rophi) (1881, svensk översättning Herren din läkare 1882).

Flera andra skrifter av Boardman finns i svensk översättning.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Amerikanska teologer under 1800-talet
Födda 1810
Avlidna 1886
Män
Eduard Boas

Eduard Boas, född 18 januari 1815 och död 12 juni 1853, var en tysk författare.

Boas stod i sina lyriska dikter den romantiska skolan nära, företog resor i södra och norra Europa och skildrade sina intryck i bland annat Des Kriegskommissars Pipitz Reise nach Italien (1841) och In Skandinavien. Nordlichter (1844).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Tyska författare
Födda 1815
Avlidna 1853
Män
Svensk uppslagsbok
Alain Corneau

Alain Corneau, född 7 augusti 1943 i Meung-sur-Loire, Loiret, död 30 augusti 2010 i Paris, var en fransk filmregissör och manusförfattare.

Corneau regisserade Gérard Depardieu i filmen All världens morgnar (1991), baserad på romanen med samma titel. Corneau avled i cancer 2010.

Filmografi, i urval 
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)

Källor

Externa länkar 

Födda 1943
Franska filmregissörer
Franska manusförfattare
Män
Avlidna 2010
Personer från Meung-sur-Loire
Franska Stenarna

Franska Stenarna ett grund i Nämdöfjärden i Stockholms skärgård, cirka två sjömil söder om Stavsnäs.

Grundet ligger mitt i Landsortsleden och har under århundraden utgjort ett dödligt hot mot sjöfarten in till Stockholm. Idag har landhöjningen gjort att två toppar syns över vattenytan. 1916 uppfördes en AGA-fyr på den södra toppen.

Se även
Kravellen vid Franska Stenarna

Källor

Vidare läsning

Fyrar i Stockholms skärgård
Kolsnäs

Kolsnäs är ett område i Sunne kommun beläget vid sjön Fryken cirka 1,2 km från Sunne centrum med närhet till Sundsbergs friluftsområde. Naturgeografiskt karaktäriseras området av Kolsnäsudden, en 300 meter lång halvö formad av en rullstensås som skjuter ut i vattnet söderut. Innanför udden finns den 200–300 meter breda Kolsnäsviken med en naturlig sandstrand, Kolsnäsbadet.

På krönet av åsen på Kolsnäsudden finns gravfält från 200–400 e.Kr. (järnåldern).

På Kolsnäsområdet finns camping, sommarland, restauranger, motionscenter, tennisbanor, bowlinghall och vandringsleder.  

I sommarlandet finns olika åkattraktioner, tillgång till motionssim samt andra aktiviteter.  Anläggningen invigdes 14 juni 2006 och är en av de stora turistattraktionerna i Sunne kommun.   

Sunne Camping heter den fyrstjärniga camping som ligger på Kolsnäsområdet. Campingen har öppet året runt och det finns även möjlighet att hyra campingstugor och självhushållsstugor. 
I anslutning till campingen ligger Kolsnäsparken. Från juni till augusti arrangeras där trubadur- och musikkvällar. Det är i Kolsnäsparken som den folkkära festivalen Fryksdalsdansen äger rum vecka 30 varje år.

Källor 

 Sagolika Sunne

Externa länkar
Sunne Camping
http://www.sunnesommarland.se/  www.sunnebowling.se    www.fryksdalsdansen.se
Kolsnäs Motionscenter

Sunne kommun
Turistbyråer i Sverige
Paul Ariste

Paul Ariste (tidigare Paul Berg), född 3 februari 1905 i Torma by i landskapet Jõgevamaa, död 2 februari 1990, var estnisk språkvetare.

Biografi
Ariste var son till en smed och familjen flyttade till Tallinn. År 1921 skrev han sin första tidningsartikel. Den berörde liverna och var skriven på esperanto. Han var esperantist. Han studerade filologi vid Tartu universitet och blev klar 1929. Till att börja med studerade han svenskans inflytande på estniskan. Samtidigt arbetade han på Estlands nationalmuseum och nationalarkiv. Ariste forskade i finsk-ugriska språk, jiddisch och romani.

Under Sovjetockupationen förblev han den ende språkvetaren med doktorsgrad vid Tartu universitet. De andra hann sätta sig i säkerhet utomlands. Han blev den finsk-ugriska språkens avdelningschef, men arresterades av NKVD 1945. Efter ett år var han tillbaka på universitetet. År 1954 blev han medlem av Estlands vetenskapsakademi.

Noter

Externa länkar
 http://libris.kb.se/hitlist?d=libris&q=paul+ariste&f=simp&spell=true&hist=true&p=1
 https://web.archive.org/web/20160306053313/https://portal.d-nb.de/opac.htm?query=Woe%3D120896753&method=simpleSearch
 http://www.suri.ee/ab/is/eesti/ariste.html

Födda 1905
Avlidna 1990
Estländska lingvister
Alumner från Tartu universitet
Personer verksamma vid Tartu universitet
Män
Akademiker (Finland)
Johan Erik Vesti Boas

Johan Erik Vesti Boas, född 2 juli 1855 i Köpenhamn, död 25 januari 1935 på Frederiksberg, var en dansk zoolog.

Boas blev filosofie doktor 1881 och hedersdoktor vid Uppsala universitet 1927. Efter studier i Heidelberg under Carl Gegenbaur blev han assistent i anatomi vid Veterinær- og Landbohøjskolen i Köpenhamn 1880,ö och var professor där 1903-27. Bland Boas talrika skrifter märks Bidrag til Kundskaben om Conus Arteriosus ... hos Amphibierne (1881), Ohrknorphel und äusseres Ohr der Säugetiere (1912), The elephant's head (1909-25, tillsammans med Simon Paulli), samt flera arbeten över vertebraters och evertebraters släktskapsförhållande. Mest känd är han för sin Lærebog i Zoologi som utgått i flera upplagor och försatts till en rad andra språk. Han har även utgivit  Dansk Forstzoologi (1898) och en del uppsatser över för lanthushållningen skadliga djur.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter

Danska zoologer
Danska professorer
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Födda 1855
Avlidna 1935
Män
Limbo (datorspel)

Limbo är ett plattformsspel utvecklat av den danska spelstudion Playdead Studios. Spelet släpptes den 21 juli 2010 till Xbox Live Arcade. 

2D-spelet Limbo kretsar kring en pojke som söker efter sin syster. På vägen måste man lösa olika pussel och undvika diverse fällor och fiender. Utseendemässigt går spelet i svartvitt med olika toner av grått och världen man färdas genom är silhuettformad med starkare och svagare konturer av olika föremål. Spelet kännetecknas också av dess tystnad, där omgivande ljudeffekter och frånvaron av dialog är en del av Limbo.

Referenser

Externa länkar 

 Limbo på Facebook

Datorspel 2010
Plattformsspel
Pusselspel
Indiespel
Android-spel
IOS-spel
Linuxspel
Macintosh-spel
Nintendo Switch-spel
Playstation 3-spel
Playstation 4-spel
Playstation Network-spel
Playstation Vita-spel
Xbox 360-spel
Xbox 360 Live Arcade-spel
Xbox One-spel
Windows-spel
Wii U-spel
Oriflamme

Oriflamme (gyllene flamman) var en fornfransk riksfana, bestående av en mindre, röd sidenduk, fäst på en lans av förgylld koppar. Dess utseende torde i övrigt ha växlat under olika tider och den uppges ha haft flera uddar och inne på duken ha varit försedd med gyllene stjärnor eller lågor. Oriflammen var ursprungligen klostret Saint-Denis kyrkofana och fördes till en början av klostrets skyddsherrar, grevarna av Vexin. Sedan detta grevskap 1082 blivit förenat med kronan brukade de franska konungarna, när de drog ut i krig, ur abbotens i Saint-Denis händer högtidligt ta emot fanan och anförtro den åt en edsvuren fanbärare. I slaget vid Azincourt 1415 stupade den siste oriflammebäraren, och själva fanan torde då ha fallit i engelsmännens händer. När Ludvig XI 1465 drog ut i krig mot Burgund, hämtade han en oriflamme i Saint-Denis, men senare omtalas inte detta bruk. I ett inventarium från 1536 omtalas denna riksfana som en antikvitet.

Franska flaggor
Sandhamn (olika betydelser)

Sandhamn kan syfta på:
 Sandhamn – en ort på Sandön i Värmdö kommun i Stockholms skärgård, 
 Sandhamn, Helsingfors stad – stadsdel i Helsingfors, 
 Sandhamn, Karlskrona kommun –by i Karlskrona kommun, 
 Sandhamn och Görvik – småort i Halmstads kommun, 
 Sandhamn, Gotland – småort i Fröjels socken, 
 HMS Sandhamn (V10) – en vedettbåt i svenska marinen
 M/S Sandhamn –  i Waxholmsbolagets flotta
 Sandhamn (TV-serie) – TV-serie i TV3
 Morden i Sandhamn – TV-serie i TV4 och C More
Måsknuv

Måsknuv (tidigare även kallad Mellstens Måsknuv) är en holme och fyrplats ½ sjömil nordväst om Mällsten i Haninge kommun i farleden mellan Landsort och Älvsnabben. Den 3 juni 2004 blev fyrplatsen ett statligt byggnadsminne.

Historia
Första gången som Måsknuv nämns i skrift är i farledsbeskrivningen Johan Månssons uplifwade aska av Jonas Hahn från 1748. Knuv är ett dialektalt ord som i skärgården och på Åland ungefär betyder uppstickande bergtopp och bergknalle. 

År 1867 skrev lotsdirektören till Förvaltningen av sjöärendena om behovet av en ledfyr på Måsknuv, mellan Landsort och Älvsnabben. Motivet var bland annat den ökande trafiken nattetid i denna inomskärsfarled. Den första fyren på Måsknuv byggdes 1868 för att leda sjöfarten längst Landsortsleden in genom Danziger gatt. Själva fyren var en utbyggnad på fyrmästarbostadens sydvästra gavel. Det visade sig snart att skärets utsatta läge vållade problem vid kraftig sydlig vind. Vid ett antal tillfällen blåste skum från bränningarna in över huset och släckte både fyrlyktan och elden i spisen. 

På 1880-talet anlades en båthamn och bostadshuset kompletterades med bagarstuga, förrådsbod och avträde. Dessa byggnader och anläggningar är nu borta. Klocktornet för mistsignalering med urverk uppfördes överst på holmen år 1900. Klocktornet står på en gjuten betongbädd och har en kraftig dimensionerad regelstomme av trä samt träpanel. Klockan i tornet var tillverkad för och hade tidigare varit uppsatt på Pater Noster i Bohuslän. Klockan väger 621 kg och är tillverkad av Johan Beckman i Stockholm. Klockan var i drift ända in på 1970-talet och är idag den enda mistklockan i Sverige, som är bevarad i originalskick. Klockan bär en inskription av fyrens arkitekt Albert Theodor Gellerstedt;

År 1937 byggdes en ny AGA-fyr på Måsknuvs nordvästra udde och samtidigt fick mistklockan en ny kolsyredriven slagmekanism i stället för det ursprungliga, mekaniska urverket, som måste dras upp var 45:e minut. Därmed var fyrplatsen helt automatiserad och fyrvaktare Sjögren med familj förflyttades till Landsort. Den gamla fyren/fyrvaktarbostaden revs av militären på 1960-talet. Även hamnanläggningen, som byggdes 1931, har rasat.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Haninge kommun
Byggnadsminnen i Stockholms län
Fyrar i Stockholms skärgård
Fyrar i Sverige
Statliga byggnadsminnen i Sverige
Öar i Haninge kommuns skärgård
Nicholas Bobadilla

Nicholas Bobadilla, född 1511 i Palencia, död 1590 i Loreto, var en spansk jesuit.

Han var en av Ignatius av Loyolas första anhängare, och var präst i Karl V:s här. Han blev av kejsaren på grund av sitt motstånd mot Augsburger-interimen förvisad till Italien 1548. Bobadilla verkar ha varit en stridbar och individualistisk person och kom ofta i konflikt med sina egna ordensbröder.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Spanska romersk-katolska präster
Spanska jesuiter
Alumner från Paris universitet
Födda 1511
Avlidna 1590
Män
M/S Nieuw Amsterdam

M/S Nieuw Amsterdam kan syfta på:

 M/S Nieuw Amsterdam (1982)
 M/S Nieuw Amsterdam (2009)

Se även 
 T/S Nieuw Amsterdam
Valpskatt

Valpskatt kallades den omsättningsskatt på aktiemäklarnas egen handel ("handel i eget lager") med aktier och räntebärande papper som infördes i Sverige 1987. 

Skatten avskaffades den 1 december 1991 tillsammans med den ordinarie omsättningsskatten på värdepapper som införts 1983, då en stor del av handeln flyttat utomlands.

Omsättningsskattens officiella namn var Lag (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värdepapper och valpskatten tillkom genom regeringens proposition 1987/88:156 om ändringar i lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värdepapper. Båda upphävdes av Regeringen Carl Bildt genom SFS 1991:1466. Skattesatsen var för aktier 0,5 % per köp eller försäljning, alltså 1 % per aktieinnehav som man köpt och sedan sålt. För optioner det dubbla, och för räntebärande papper 0,15 % per köp eller försäljning.

Uttrycket finansvalp myntades också 1987, gjordes allmänt känt av Stig Malm och fick ge namn till denna skatt som direkt slog mot mäklarna själva.

Kring 2011-2012 hade begreppet valpskatt blivit synonymt med alla typer av omsättningsskatt på värdepapper. Vissa EU-länder föreslog då en sådan skatt i hela EU, dock på minst 0,01 %.

Källor 

Historiska svenska skatter
Sverige under 1980-talet
Noordam

Noordam kan syfta på:

 S/S Noordam – passagerarfartyg byggt 1902
 M/S Noordam – passagerarfartyg byggt 2006
Oslotrikken AS

Oslotrikken AS (tidigare Oslo Sporvognsdrift AS eller Trikken) är ett norskt kollektivtransportföretag som ägs av Kollektivtransportproduksjon AS, som i sin tur ägs av Oslo kommun. Tidigare transportministern Torild Skogsholm är företagets VD.

Oslotrikken AS ansvarar för drift och utveckling av Trikken i Oslo, Sporveien Vognmateriell AS ansvarar för drift och underhåll av spårvagnar och tunnelbanevagnar, medan Kollektivtransportproduksjon AS ansvarar infrastruktur såsom räls, elektricitet och växlar. Oslotrikken säljer kollektivtrafiktjänster till Ruter AS. Oslotrikken har 72 spårvagnar och 131,4 km spårväg. Spårvägsnätet består av sex linjer och 99 hållplatser. Bolaget har cirka 450 anställda.

Oslo Sporvognsdrift blev eget aktiebolag under 2003 och har sedan dess haft flera namn. Oslotrikken har varit ett av flera informella namn, men det blev 10 juni 2009 även det formella namnet på företaget. Varumärket kommer fortfarande att vara "Trikken".

Se även
Trikken i Oslo

Externa länkar
Oslotrikken
Sporveien Vognmateriell

Norska transportföretag
Louis Bobé

Louis Theodor Alfred Bobé, född 21 april 1867, död 28 juli 1951, var en dansk historiker.

Bobé blev filosofie doktor 1910 med ett arbete om Frederikke Brun og hennes Kreds. Han blev kunglig ordenshistoriograf 1921. 

Bobé utgav ett stort antal kulturhistoriskt och personhistoriskt värdefulla arbeten som Efterladte Papirer fra den Reventlowske Familiekreds (9 band, 1895-1922), Slægten Ahlefeldts Historie (6 band, 1897-1912), Fra Renaissance til Empire (1916) med flera.

Källor

Tryckta källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter 

Danska historiker
Alumner från Köpenhamns universitet
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Födda 1867
Avlidna 1951
Män
Svensk uppslagsbok
Stefan Thorén

Stefan Einar Thorén, född 12 februari 1927 i Stockholm, död 19 januari 1997 i Kvarsebo, Norrköping, var en svensk skulptör, tecknare och målare.

Biografi 
Han studerade för Otte Sköld och Eric Grate vid Kungliga konsthögskolan 1948–1953. Som Jenny Lind stipendiat vistats han i Aten 1954–1955 och företog därefter studieresor till Paris och London. Separat ställde han bland annat ut på Galerie Blanche i Stockholm och i Västerås. Tillsammans med Sigfrid Södergren ställde han ut på Färg och Form 1954 och tillsammans med sin fru i Kalmar 1965. Han medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare 1949–1950, Sveriges allmänna konstförenings vårsalonger i Stockholm, utställningen Skulpturer i natur som visades i Norrvikens trädgårdar och Liljevalchs konsthalls Stockholmssalonger.

Bland hans offentliga arbeten märks marmorreliefen Ytornas lek vid Brännkyrka läroverk och för Västerås Folkets hus utförde han den 18 meter långa marmorreliefen Dansen och allvaret samt marmorreliefer för Thulehuset i Västerås och Skandiakoncernens hus i Kalmar. Till Olofströms kapell i Blekinge skapade han en altarvägg i svetsad, rödmålad järnplåt och till Enskede yrkesskola skulpturgruppen Skärmarna. Hans bildkonst består av porträtt och motiv hämtade från naturen utförda i gouache som skulptör arbetade han i brons, trä, gips, sten och marmor.

Familj 
Stefan Thorén var son till advokaten Einar Thorén och Karin Malm och från 1959 gift med Anna Thott.

Offentliga verk i urval

Ytornas lek, marmor, Brännkyrka gymnasium, Stockholm
Dansen och allvaret, marmor, Folkets hus i Västerås
Triangelflicka, brons, 1952, Sköndalsvägen 124, Sköndal, Stockholm
Jesus välsignar barnen, altarvägg, järn, Olofströms kyrka
Stenen viskar, marmor, Thulehusets fasad, Västerås 
Cirkelsågen, järn, Svetsarskolan Örebro
Blomvisan, marmor, Skandiahuset, Kalmar 
Skärmarna, marmorkross, Enskede gymnasium, Stockholm 
Kriget/freden, järn och marmor, Ödåkraskolan, Ödåkra
Rymden, marmor, Handelsbanken, Södermalm Stockholm 
Solsången, järn, Centralskolan, Smedjebacken
Urstoffet, järn, Blombackaskolan, Södertälje
Solen/jorden, glaserat tegel, Yrkesskolan Örebro 
De fyra elementen, marmorkross och vattenspegel, Yrkesskolan, Örebro
Tidskällan, kalksten och vattenspegel, Tumba 
Stämpelverket, järn, Postens hus, Växjö
Husbygget, granit, John Mattsons Byggnads AB, Stockholm 
Splittrad enhet, altarvägg, trä, Tumba kyrka, Botkyrka 
Klockstapel med klockspel, trä, Tumba kyrka, Botkyrka
Gyllene luft, järn, entrén till  Sparbankernas Bank, Brunkebergstorg, Stockholm
Gryning, järn, Brunkebergstorg, Stockholm
Ögonblicket, järn, entrén till  Länsstyrelsens hus, Härnösand
Ringdansen, entrén till Folkets park, Motala

Thorén är representerad vid bland annat Kalmar konstmuseum och Västerås konstmuseum.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 432, Allhems Förlag, Malmö. 
Stefan Thorén på konstnärslexikonet Amanda

Fotnoter

Externa länkar

Svenska skulptörer under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Födda 1927
Avlidna 1997
Män
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet