kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tysklands Grand Prix 1961

Tysklands Grand Prix 1961 var det sjätte av åtta lopp ingående i formel 1-VM 1961.

Resultat
 Stirling Moss, R R C Walker (Lotus-Climax), 9 poäng 
 Wolfgang von Trips, Ferrari, 6
 Phil Hill, Ferrari, 4
 Jim Clark, Lotus-Climax, 3
 John Surtees, Reg Parnell (Cooper-Climax), 2
 Bruce McLaren, Cooper-Climax, 1
 Dan Gurney, Porsche 
 Richie Ginther, Ferrari 
 Jackie Lewis, H&L Motors (Cooper-Climax) 
 Roy Salvadori, Reg Parnell (Cooper-Climax) 
 Tony Maggs, Louise Bryden-Brown (Lotus-Climax) 
 Ian Burgess, Camoradi (Cooper-Climax)
 Hans Herrmann, Porsche 
 Carel Godin de Beaufort, Ecurie Maarsbergen (Porsche)
 Tony Marsh, Tony Marsh (Lotus-Climax)
 Gerry Ashmore, Gerry Ashmore (Lotus-Climax)

Förare som bröt loppet
 Willy Mairesse, Ferrari (varv 13, olycka) 
 Maurice Trintignant, Scuderia Serenissima (Cooper-Maserati) (12, motor)
 Bernard Collomb, Bernard Collomb (Cooper-Climax) (11, för få varv) 
 Lorenzo Bandini, Scuderia Centro Sud (Cooper-Maserati) (10, motor)
 Tony Brooks, BRM-Climax (6, motor)
 Joakim Bonnier, Porsche (5, motor)
 Wolfgang Seidel, Scuderia Colonia (Lotus-Climax) (3, hantering)
 Graham Hill, BRM-Climax (1, olycka)
 Innes Ireland, Lotus-Climax (1, brand) 
 Jack Brabham, Cooper-Climax (0, olycka)

Förare som ej startade
 Michel May, Scuderia Colonia (Lotus-Climax) (olycka)

Noteringar
 Loppet var det 100:e F1-loppet.

VM-ställning

 

1961 i Västtyskland
Tysklands Grand Prix
Ansjovis (fiskkonserv)

Ansjovis är en fiskkonserv som i Sverige och Finland oftast görs av skarpsill. Den äkta fisken ansjovis säljs under namnet sardell.

Historik 
Ansjovis började kommersiellt tillverkas 1842 av salteriägaren Gustav Andersson. Den tillverkades ursprungligen vid Dorthes Konservfabrik Fjällbacka, i fiskeläget Fjällbacka som ligger i Bohuslän. Produktionen i Fjällbacka upphörde 1928 efter att fabriken brunnit ner. Ansjovis började att produceras i Grebbestad 1887, men Grebbestads ansjovis produceras numera i Kungshamn.

Redan i början av 1800-talet återfanns recept på ansjovis i en del litteratur, såsom Margareta Nylanders "Handbok wid den nu brukliga Finare Matlagningen", som trycktes 1822.

Tillverkningsprocessen 
Ansjovis tillverkas av skarpsill, som förekommer i Sverige vid Bohuskusten och i Östersjön. Merparten av den skarpsill som används till ansjovisproduktionen fångas i Kattegatt och Skagerrak. Den fångas när den är 11–13 cm lång, varpå den efter fångst saltas, läggs in och kryddas. I ansjovisinläggningen ingår exempelvis kryddor som kanel, svartpeppar, kryddpeppar, lagerblad, kryddnejlika, spansk humle (oregano), kardemumma och sandelträ. Grebbestads ansjovis innehåller socker, salt, ättika, kanel, kryddpeppar, ingefära, kryddnejlika, lagerblad, muskotblomma och sandelolja.

Användningsområden 

Ansjovis kan ätas som pålägg eller användas för att ge smak åt maträtter, bland annat i Janssons frestelse, gubbröra, slottsstek och leverpastej. Ansjovis används också som garnityr, till exempel i Sverige till wienerschnitzel tillsammans med kapris.

Se även
Ansjovis (fisk)
Svenska köket

Källor

Inläggningar och konserver
Fiskrätter
Ken Anderson (wrestlare)

Kenneth Anderson, född 6 mars 1976, är en professionell amerikansk wrestlare. Han brottas nu (2010) för Total Nonstop Action Wrestling (TNA) under artistnamnet Mr. Anderson. Mellan 2005 och 2009 brottades han under namnet Mr Kennedy för WWE (World Wrestling Entertainment) i dess show Smackdown.

Källor

Amerikanska fribrottare
Födda 1976
Levande personer
Män
Altair (forskningsfartyg)

Altair var ett forskningsfartyg som byggdes i Travemünde 1962 för det tyska hydrografiska institutet DHI i Hamburg. Skrovet byggdes i sapelimahogny, däcket i teak och överbyggnaden i lättmetall. Fartygets konstruktion var avsedd att inte minska ekona från botten. Det byggdes mycket grundgående och mycket omagnetiskt för att undersöka tyska kusten efter vrak och minor från andra världskriget. Samtidigt byggdes systerfartyget VEGA, senare omdöpt till DENEB. 

Altair såldes 1987 till Bengt Grisell som var ägare och befälhavare på fartyget under 17 år tillsammans med Lorelei Randall-Grisell. Grisell var verksam som forskningsingenjör vid Kungliga tekniska högskolan, under vars flagg verksamheten kom att bedrivas. Under tiden som KTH-flaggat fartyg deltog hon bland annat i minsökning och sanering i tidigare sovjetiska områden och i marinhistoriska undersökningar. Grisell, som tidigare samarbetat med Anders Franzén som fann regalskeppet Vasa, ledde bland annat den framgångsrika eftersökningen 1988 av vraket efter S/S Hansa som sänktes 1944.

Altair såldes 2003 efter det att KTH avvecklat verksamheten, och blev sedan ett kommersiellt fartyg i privat ägo. Köpare var läkaren och entreprenören Pia von Vultée via vårdbolaget Doktorn & Co. Fartyget totalrenoverades och fungerade i perioder som privatbostad. Det var i många år förtöjt vid Slussen men flyttades till Norra Hammarbyhamnen i samband med förberedelsearbetena för Projekt Slussen.

Altair sjönk den 13 september 2015 utanför Faludden på södra Gotland vid färd från Stockholm mot Klaipėda, Litauen, där hon skulle läggas upp på varv för reparationsarbeten. Fartyget larmade vid 09.30-tiden den 12 september Sjöräddningen om att de tog in vatten. De fem personerna ombord evakuerades av Sjöräddningssällskapet.

Referenser

Externa länkar

Forskningsfartyg
PC-BSD

TrueOS (tidigare PC-BSD) var ett FreeBSD-baserat unixliknande operativsystem. Operativsystemet var inriktat för hemanvändare och att göra BSD attraktivt och mer lättillgängligt för nybörjare.

Se även 
 BSD-licens
 Debian GNU/kFreeBSD
 DragonFly BSD
 FreeBSD
 Linux
 NetBSD
 OpenBSD
 Unix
 Öppen källkod

Referenser

Noter

Externa länkar 

BSD
Operativsystem
Appalacherna (Mesozoikum)

Under den Mesozoiska Eran var Appalacherna ett landområde som nu är den östra delen av USA. Då, för runt 80 till 75 miljoner år sedan, var den separerad från Laramidia av den Nordamerikanska insjön. Denna insjö krympte och torkade senare ut för att bilda USA:s inland. Laramidia var grovt sett det som idag är det västra bergskedjan, Klippiga bergen, i USA och Kanada.

Se även
Appalacherna

Geologi
Lennart Hagvall

Lennart Arne Vincent Hagvall, född 8 juni 1913 i Hov i Älvsborgs län, död 2 november 1985 i Falkenberg, var en svensk revysångare. 

Lennart Hagvalls inspelning av rumban Det är så hälsosamt och stärkande i fjällen kom ut 1947, och blev dödskallemärkt i radions skivarkiv eftersom den ansågs ha en osedlig text ("Vi bytte fruar med varandra frampå kvällen, det är så hälsosamt och stärkande i fjällen"). Samma öde drabbade hans Titta in i min lilla kajuta med texten "Då ska vi krama varandra och njuta".

Hagvall blev uppskattad för sitt revyarbete på den anrika krogen Kajutan på Henriksberg i Göteborg. Han hade under sin blomstringstid täta kontakter med Karl Gerhard, Lasse Dahlquist med flera.

Lennart Hagvall var gift med Marga Hagvall, och var far till musikern Göran Hagwall.

Källor 
Titta in i min lilla kajuta: en vit-bok av Lennart Hagvall (1984) på Göteborgs universitetsbibliotek
Sveriges dödbok 1947-2003, (CD-ROM version 3.0), utgiven av Sveriges Släktforskarförbund 2005
Sveriges befolkning 1970, (CD-ROM version 1.04) Sveriges Släktforskarförbund 2003

Fotnoter

Svenska sångare
Födda 1913
Avlidna 1985
Män
Helsingborgsfestivalen

Helsingborgsfestivalen var en stadsfestival som årligen hölls i Helsingborg under tre dagar den sista helgen i juli. Festivalen startade 1992 och hölls med olika evenemang, artistframträdande och marknadsstånd. Festivalområdet sträckte sig från Henry Dunkers plats i norr via Sundstorget, Konsul Olssons plats, Hamntorget, Stortorget, Stadsparken, Mäster Palms plats till Gustav Adolfs torg i söder. Tyngdpunkten låg dock kring Stortorget, Hamntorget, Sundstorget och bakom Färjestationen. Festivalen drog cirka 150 000 besökare per dag 2007, alltså totalt runt 450 000 personer. Den sista Helsingborgsfestivalen hölls den 25–27 juli 2013. Från 2014 ersattes det av sommarevenemanget Hx som genomfördes första gången den 29–31 augusti 2014.

Arrangemang
De olika torgen och platserna hade olika funktioner, bland annat för mat och olika typer av scenframträdanden. Vissa arrangemang förändrades eller flyttades runt mellan festivaltillfällena, medan andra arrangemang ofta var på samma plats år efter år. Under festivalen 2009 användes Sundstorget som mattorg, där det bland annat serverades älgkebab, libanesisk, brasiliansk och thailändsk mat, samt danska ribbensteg-mackor, cajun-maträtter, crêpes och langos. Även Hamntorget hade ett mattorg i sin östra del medan ett nöjesfält, som under många år innan, låg i dess västra del. Här fanns även den så kallade Tivoli-scenen med arrangemang från rockklubben The Tivoli. Bakom Färjestationen stod Stora scenen, där de största artisterna framträdde och i samband med denna fanns ett antal öltält. Övriga musikscener var Jazzscenen, som traditionsenligt låg på Konsul Olssons plats, och Partyscenen på Mäster Palms plats. Det fanns även så kallade scentält, där servering erbjöds tillsammans med framträdanden. Dessa var Showtältet på Stortorget, med artistframträdanden i samarbete med Wallmans salonger, och 60-talstältet på Gustav Adolfs torg. 

Vid Dunkers kulturhus fanns det 2009 en scen med flera typer av världsmusik, där festivaldeltagare dessutom kunde lära sig danser från olika delar av världen. Stadsparken var under festivalen en "kulturpark" med teaterframträdanden, cirkusartister och barnföreställningar. Här framfördes även musik av lokala förmågor, ordbattle, spoken word och gatukonst. Marknadsstånden låg, som oftast, längs delar av Kungsgatan, Drottninggatan, Järnvägsgatan och Södergatan.

Referenser

Noter

Återkommande evenemang med premiär 1992
Evenemang i Helsingborg
Nedlagda stadsfestivaler
Musik i Helsingborg
Piaggio MP3

Piaggio MP3 är en trehjulig skoter som tillverkas av det italienska företaget Piaggio. 

Fördelen med tre hjul sägs vara att bromsträckan minskar samt att stabiliteten ökar avsevärt. Skotern får även köras med vanligt B-körkort, men måste då breddas några cm mellan framhjulen med distanser. På de senaste modellerna är hjulbredden den rätta och behöver inte justeras.  

Hybridmodellen kom 2010 då med 125cc vilket inte räckte så 2011 kom hybrid modellen med 300cc och mest troligt var den sista modellen med hybridmotor 2013
3 timmar i ett vanligt vägguttag är tillräckligt för att ladda li-ion batteriet det går att ladda via bensinmotorn men det tar givetvist kraft.

En anledning till hybrid modellen sägs vara lagstiftning i Italien om nollutsläpp i centrum under vissa tider detta infördes aldrig.
En fråga som dök upp i pressen är om hybrid är det verkligen värt extra vikten av batteri,motor och laddare mot att bara ha bensinmotor.
En fördel som nog är ovanligt är backväxel.
Eldrift  i upp till 40km/h vilket i verkligheten är 33km/h, när man kör ren eldrift.

Nyare modeller har dessutom asr och abs samt integrering med mobilen via en app som Piaggio levererar via google play.

Motoralternativen är 250 och 400 cm3 samt under varumärket Gilera som Fuoco 500 med 500 cm3 . Piaggio har även visat en hybridvariant som kanske kommer i framtiden.

Tekniska data

MP3 250cc

Motor
1 cylinder, vattenkylning, 4 ventiler, insprutning.
Cylindervolym: 244,3 cc
Effekt: 22,5 hk vid 8250 rpm
Vridmoment: 21 Nm vid 6500 rpm

Prestanda
Toppfart: 125 km/h
0-50 km/h 5,7 s 
0-100 km/h 17,5 s 
50-80 km/h 5,7 s

Chassi
Torrvikt: 204 kg

MP3 400cc

Motor
1 cylinder, vattenkylning, 4 ventiler, insprutning.
Cylindervolym: 398,9 cc
Effekt: 34 hk vid 7500 rpm
Vridmoment: 37,6 Nm vid 5500 rpm

Prestanda 
Toppfart: 142 km/h
0-50 km/h 4,8 s 
0-100 km/h 13,1 s 
50-80 km/h 4,8 s

Chassi
Körklar vikt: 244 kg

Se även
Tesseract
Can-Am Spyder

Motorcykelmodeller
Piaggio
Gimo herrgård

Gimo herrgård är en herrgård i Gimo, Östhammars kommun. Huvudbyggnaden är uppförd av sten och är ett vitputsat tvåvåningshus, sammanbyggt med två lägre flyglar. Huvudbyggnaden uppfördes på 1760-talet, men Gimo bruks historia går tillbaka till 1615.

Herrgården är idag en kurs- och konferensgård och har 88 rum och sviter och konferensmöjligheter för upp till 150 personer. Under 2013 rankades det som ett fyrstjärnigt hotell. På herrgården arbetar 30-40 anställda.

Historia

År 1375–1376 omnämndes Gimmu, som då var bondby. Hans Sifversson anlade 1615 hyttor i Gimo på kronans bekostnad. År 1627 utarrenderades bruket till Louis De Geer som 1643, sedan han adlats, inköpte bruket. De Geer anlade ett större järnbruk. Gimo stannade kvar inom hans släkt till 1756, då det såldes till John Jennings och Robert Finlay. Finlay, som senare kom att bli ensam ägare till bruket, gav arkitekten Jean Eric Rehn i uppdrag att göra en generalplan för Gimo bruk och utföra ritningar till en ny herrgård.

1764 sålde Finlay Gimo bruk till Johan Henrik Lefebure som låter Rehns uppdrag kvarstå och uppför herrgården efter hans ritningar. Rehns generalplan för bruket kom i stort sett också att följas, dock i förenklat skick. Herrgården stod färdig 1767, samma år som Lefebure avled, och bruket ärvdes av hans son, bergsrådet Jean Lefebure-Lillienberg. Efter honom övergick det 1806 till släkten Reuterskiöld, som 1893 bildade Gimo bruks aktiebolag.

1935 köptes Gimo herrgård av Arvid Lindmans stiftelse, som var en del av Högerpartiets organisation, i syfte att utnyttjas som partiets kursgård. Herrgården fortsatte att vara ägd av Moderata samlingspartiet och dess närstående studieförbund Medborgarskolan till 1985. Detta år överfördes ägandet till Gimo Kursgård AB, där Moderaterna och Medborgarskolan hade ägarmajoriteten, och herrgården gjordes tillgänglig att hyra även för andra intressenter. 1991 såldes Gimo, och Moderaterna släppte alla ägarband till herrgården. Sedan 1995 äger familjen Schneider herrgården.

Galleri

Se även
Vällenbanan

Källor 
 
"Gimo bruk". Länsstyrelsen i Uppsala län. Läst 23 mars 2015.

Noter

Externa länkar 

 Gimo herrgårds webbsida

Herrgårdar i Uppland
Byggnader och anläggningar i Östhammars kommun
Kursgårdar
Riksintressen för kulturmiljövården i Uppsala län
Gimo
Byggnadsminnen i Uppsala län
Gun Hägglund

Gun Hägglund (egentligen Karin Gunvor Helen Sjöblom Hägglund), född 2 mars 1932 i Örnsköldsvik, död 19 augusti 2011 i Visby, var en svensk TV-personlighet. Hon var den första kvinnliga nyhetsuppläsaren i svensk TV. Dessutom ledde hon program som Träna med TV, Halvsju, Razzel och Café Sundsvall. Hägglund arbetade annars främst som översättare av filmer och TV-serier.

Biografi 

Gun Hägglund anställdes på Sveriges Radio 1955. Där arbetade hon på utlandsredaktionen (kortvåg) som sekreterare på dagtid och som hallåa på nätterna.

Till Sveriges Television kom hon 1958. Där debuterade hon i september samma år som nyhetsuppläsare på Aktuellt, och i den rollen blev hon Sveriges första kvinnliga nyhetsuppläsare. Nyhetsuppläsningen i TV skötte hon ofta tillsammans med Olle Björklund. Däremot var hon inte först i världen, eftersom Barbara Mandell läst upp nyheter i brittiska ITN 1955 och Armine Sandford läste upp regionalnyheter i BBC två år senare.

På TV kom Gun Hägglund annars främst att arbeta som översättare av filmer och TV-serier. 2003 pratade hon sitt arbete som undertextare för TV-programmet Hänt i veckan.

För den breda publiken gjorde hon sig känd för sin medverkan i ett antal populärare tv-program. 1963 deltog hon och Bengt Bedrup som programledare i lanseringen av Träna med TV, där man motionerade i bild och spred friskvårdsrelaterade råd till TV-publiken. Därefter syntes hon i underhållningssammanhang i bland annat Halvsju (1971-73) och Razzel (1984 och 1986). Hägglund var under två års tid programledare för Café Sundsvall.

Hägglund var även engagerad i Cykelfrämjandet. Där verkade hon som generalsekreterare, informationschef och som dess styrelseordförande. I den rollen publicerade hon ett antal böcker om cykling.

Gun Hägglund var gift med Karl Axel Sjöblom fram till dennes död 1982. 1986 flyttade hon från Stockholm till Gotland. Gun Hägglund avled på Visby lasarett den 19 augusti 2011.

Referenser

Externa länkar 
 SVT Öppet arkiv – Gun Hägglund i Aktuellt 4 maj 1966

Programledare i Sveriges Television
Födda 1932
Avlidna 2011
Kvinnor
Personer från Örnsköldsvik
Sommarvärdar 1963
Sommarvärdar 1972
Sommarvärdar 1973
Svensk kvinnohistoria
Ekonomisk plan

En ekonomisk plan visar en ekonomisk, juridisk och teknisk beskrivning av en förenings (till exempel en bostadsrättsförening) verksamhet under en längre period. Den ekonomiska planen syftar till att ge externa intressenter en sammanfattad bild av bostadsrättsföreningen. 

Innan en bostadsrättsförening får upplåta lägenheter med bostadsrätt måste föreningen upprätta en ekonomisk plan och registrera den hos Bolagsverket. Ekonomisk plan måste granskas av två stycken intygsgivare behöriga av Boverket.
Här finns också en förteckning över lägenheterna och dess insats och eventuellt upplåtelseavgift. Den ekonomiska planen är offentlig och kan vid behov beställas från Bolagsverket. Sker förändringar av väsentlig betydelse under tiden lägenheterna upplåts skall en ny ekonomisk plan upprättas innan ytterligare bostadsrätter kan upplåtas. I de allra flesta föreningar har endast den ursprungliga ekonomiska planen upprättats. 

Om en bostadsrättsförening, inför upprättande av ekonomisk plan, har ingått köpeavtal där fastighetens pris är slutlig så kan föreningens slutliga anskaffningskostnad anses som känd. Då behöver ingen säkerhet för insatserna ställas för att bostadsrättsföreningen ska få tillstånd att upplåta bostäder med bostadsrätt. 

Om föreningen har ett entreprenadavtal som beskriver vad föreningen har beställt är inte slutkostnaden känd och då behövs konsumentskyddet insatsgaranti för att Bolagsverket skall ge tillståndet. I en entreprenad har nästan alltid entreprenören rätt att få ersättning för vissa kostnadsökningar som denne inte kan råda över som till exempel ändrad moms eller kommunala avgifter. Dessutom kan entreprenören gå i konkurs och då får alltid föreningen en annan kostnad för att upphandla entreprenaden av en annan entreprenör.

Källor

Företagsekonomi
John Deere American Farmer

John Deere American Farmer är ett amerikanskt simulations- och strategispel publicerat av Bold Games 2004. Spelet går ut på att driva en bondgård med hjälp av traktorer och andra jordbruksfordon av märket John Deere. 

Bold Games har givit ut ett flertal militära strategispel, samt en fiskesimulator, vilket gjorde att företaget hade en viss erfarenhet av att utveckla och ge ut spel inom dessa genrer sedan tidigare. Inom strategi- och simulationsspelsgenren har spelet räknas till underkategorin Tycoon-spel. Spelaren driver en bondgård och väljer själv vilka grödor och nyttodjur som ska ingå i jordbruksverksamheten. I rollen som företagsledare ska spelaren även anställa personal, samt inhandla och använda jordbruksmaskiner av märket John Deere. Som en del av spelet måste spelaren parera väderomslag och marknadens växlande efterfrågan på olika jordbruksprodukter. Spelet kan därmed sägas ha en högre komplexitet än enkla jordbrukssimulatorer som Farmville. I spelet ingår ett tiotal scenarier som kan spelas på tre olika svårighetsgrader.

Professor Ian Bogost har framhållit att spelets målgrupp till stora delar är urban. Spelet kan därför ses som en form av marknadsföring av jordbruk i allmänhet och i förlängningen varumärket John Deere, till personer som själva inte har någon anledning att köpa jordbruksmaskiner.

Spelet använder DirectX version 9.

Referenser

Noter

Källor 
 
 

Datorspel 2004
Windows-spel
John Deere
FC Superfund

FC Superfund, österrikisk fotbollsförening från Linzförorten Pasching, Oberösterreich. Klubben grundades 1946 som ATSV Pasching, bytte 1999 namn till SV Pasching, sedermera SV PlusCity Pasching och sedan 2003 FC Superfund. Namnet FC Superfund härrör från huvudsponsorn Superfunds namn, tillika det namn föreningen antagit som sitt klubbnamn. Säsongen 2005/2006 placerade sig Superfund på tredje plats i Bundesliga.

Fotbollsklubbar i Österrike
Oberösterreich
Sportklubbar bildade 1946
McIntosh Laboratory

McIntosh Laboratory är en tillverkare av ljudutrustning och som har sin bas i Binghamton, New York. Företaget grundades 1949 av Frank McIntosh. Ett av företagets signum är de blå displayerna. McIntosh Laboratory såldes år 1990 till Clarion och såldes sedan vidare till D&M Holdings i maj 2003.

Externa länkar
Företagets webbplats 

Amerikanska hemelektronikföretag
Företag bildade 1949
SV Mattersburg

Sportverein Mattersburg eller endast SV Mattersburg, var en österrikisk fotbollsförening från Mattersburg, Burgenland. Mattersburg spelade i Bundesliga.

Staden Mattersburg har endast 6 300 invånare. Trots detta lyckas SV Mattersburg fylla Pappelstadion relativt väl, debutsäsongen 2003/2004 samlade föreningen i snitt 11 069 åskådare på sina hemmamatcher. Säsongen 2004/2005 hade föreningen det näst högsta publiksnittet i ligan.

Historia
SV Mattersburgs framtid blev i fara då klubbens huvudsponsor Commerzialbank Mattersburg förbjöds affärsverksamhet av finansmarknadsmyndigheten med omedelbar verkan den 15 juli 2020. Bankdirektören Pucher hade byggt upp föreningen i cirka 30 år och var även dess ordförande. Den 5 augusti 2020 meddelade styrelsen att de skulle ansöka om konkurs och ge upp rätten att spela i Bundesliga. En vecka senare bildades Mattersburger Sportverein (MSV 2020) som en fortsatt klubb för ungdomsspelarna.

Placering tidigare säsonger

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats 
 SV Mattersburg på UEFA.COM
 SV Mattersburg på EUFO.DE
 SV Mattersburg på Weltfussball.de
 SV Mattersburg på Playerhistory.com
 SV Mattersburg på Transfermarkt.de
 SV Mattersburg på Football Squads.co.uk
 SV Mattersburg på National Football Teams.com
 SV Mattersburg på Football-Lineups.com

Upplösta fotbollsklubbar i Österrike
Burgenland
Sportklubbar bildade 1922
Sportklubbar upplösta 2020
Johan Gripenstedt

Johan Theodor Gripenstedt (i riksdagen kallad Gripenstedt i Bysta), född 16 september 1851 på Nynäs slott, död 29 juli 1918 i Askers församling, var en svensk friherre, godsägare, överstekammarjunkare och politiker. Han var ägare av Bystad med Brevens bruk fideikommiss 1874 till 1918, och Nynäs slott 1914 till 1918.

Biografi
Gripenstedt var son till statsrådet friherre Johan August Gripenstedt och grevinnan Eva Anckarsvärd (dotter till Johan August Anckarsvärd). Han var bror till friherren och riksdagsmannen Carl Gripenstedt. Han började studera på krigsskolan 1869 och tog officersexamen 1871. Han blev underlöjtnant vid Livregementets dragonkår samma år, löjtnant 1875, ryttmästare 1890 och avsked 1892. Han blev friherre 1889, vid sin äldre broders död och överstekammarjunkare 1912.

Riksdagsman
Han tillhörde mellan 1892 till den 23 februari 1918 riksdagens första kammare för Örebro läns valkrets, där han intog en ganska framskjuten plats, och var från 1898 medlem av statsutskottet. Han representerade moderata, protektionistiska tänkesätt, i motsats till sin far. Partipolitiskt tillhörde han 1892 till 1909 Första kammarens protektionistiska parti, 1910 till 1911 det förenade högerpartiet och från 1912 till 1918 Första kammarens nationella parti.

Familj
Gift 1875 med Ebba Eva Vilhelmina Ankarcrona (född 1854 i Hakarps församling, död 1927 i Bälinge församling), dotter till överhovjägmästaren Conrad Victor Ankarcrona och grevinnan Ebba Charlotta Bielke. Johan Gripenstedt och Ebba Eva Vilhelmina Ankarcrona fick barnet Johan August, född 1876.

Utmärkelser
  Kommendör av första klassen av Nordstjärneorden, 30 september 1914.
  Kommendör av första klassen av Vasaorden, 1 december 1904.
  Riddare av första klassen av Svärdsorden, 1891.

Källor
Tvåkammarriksdagen 1867–1970, band 4, sid. 484 - 485

Noter

Vidare läsning 
 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Första kammarens protektionistiska parti
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Förenade högerpartiet
Svenska friherrar
Svenska överstekammarjunkare
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Kommendörer av första klass av Vasaorden
Riddare av Svärdsorden
Personer från Bälinge socken, Södermanland
Födda 1851
Avlidna 1918
Män
Svenska godsägare under 1800-talet
Johan