kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Geoffrey Wykes

Geoffrey Wykes, född 22 november 1890 i Clarendon Park, Leicester, död 1 maj 1926 i Kingston upon Hull, var en engelsk cricketspelare, som spelade för Leicestershire.

Han debuterade i en match mot Surrey, mot vilka han gjorde två ducks. Han blev bränd av Percy Fender på hans egen bowl i den första inningsen, och av Andy Sandham på Fenders bowl i den andra.

I Wykes andra och sista match gjorde han två runs i den första och en duck i den andra inningsen. Han avled mindre än tre år efter sin sista match.

Referenser

Externa länkar 
 Geoffrey Wykes Cricket Archive.com

Födda 1890
Avlidna 1926
Engelska cricketspelare
Män
Isangel

Isangel är en stad i Vanuatu. Den ligger på ön Tanna, och är administrativ huvudstad i provinsen Tafea. Staden har ungefär 1 200 invånare, varav de flesta är melanesier. De största språken är lénakel, ett tannaspråk och det nationella språket bislama, ett kreolspråk.

Isangel ligger nära Tannas största stad, Lénakel.

Källor
Rodwell Munyenyembe

Rodwell Thomas Changara Munyenyembe, född 1936, död juni 2005, var en ledamot i Panafrikanska parlamentet, från Malawi. Han var även talman för Malawi fram till sin död.

Referenser

Noter

Malawiska politiker
Alumner från University of London
Födda 1936
Avlidna 2005
Män
Badungsundet

Badungsundet är ett sund mellan de indonesiska öarna Bali och Nusa Penida. Det är ungefär 60 kilometer långt och 20 kilometer brett.

I februari 1942 utkämpades slaget om Badungsundet här.

Källor 

Sund i Indonesien
Gillian Boxx

Gillian Boxx,  född 1 september 1973 i Fontana i Kalifornien, är en amerikansk softbollspelare, som vann guld i de olympiska spelen 1996, som catcher för det amerikanska landslaget. Boxx spelade College softball  vid University of California at Berkeley  mellan 1992 och 1995, där hon satte sju stycken skolrekord.

Hon är syster till Fotbollsspelaren Shannon Boxx.

Källor

Externa länkar 
Sports Reference

Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska softbollsspelare
Olympiska guldmedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från USA
Tävlande i softboll vid olympiska sommarspelen 1996
Personer från Fontana, Kalifornien
Födda 1973
Levande personer
Kvinnor
Vel'ké Chyndice

Veľké Chyndice (ungerska: Nagyhind) är en by och kommun i distriktet Nitra i västra Slovakien, i regionen Nitra.

Historia 
Byn och kommunen upprättades 1234.

Geografi 
Byn ligger på en höjd av 172 meter och har en yta av 5,0496 km².

Befolkning 
Ungefär 345 personer bor i byn, varav ca 75 % är slovaker och 25 % ungrare.

Källor 
 

Orter i Slovakien
Envy (japansk musikgrupp)

Envy  är ett av de främsta hardcore-/screamobanden från Japan. De har en stor fanskara utanför sitt hemland, och de har skivkontrakt med Rock Action Records i Europa och Temporary Residence Limited i Nordamerika. Till en början samarbetade de även med Level Plane Records. På senare tid har deras musik börjat influeras av post-rock.

Medlemmar
Tetsuya Fukagawa (sång/sequencer)
Nobukata Kawai   (gitarr)
Masahiro Tobita (gitarr)
Manabu Nakagawa (bas)
Dairoku Seki (trummor)

Diskografi

Album
Breathing And Dying In This Place CD (H.G. Fact)   (1996)
From Here To Eternity   LP/CD (H.G. Fact) (1998)
All the Footprints You've Ever Left and the Fear Expecting Ahead LP/CD (H.G. Fact/Molaire Industries/Dim Mak/Rock Action)  (2001)
A Dead Sinking Story   CD/2xLP (Sonzai/Level Plane/Nova Recordings/Rock Action) (2003) 
Compiled Fragments 1997-2003   CD (Sonzai/Temporary Residence Limited)   (2005)
Insomniac Doze LP/CD (Sonzai) (2006)

EP
Angel's Curse Whispered In The Edge Of Despair LP/CD (H.G. Fact) (1999)
The Eyes Of Single Eared Prophet CD (H.G. Fact)   (2000)
Burning Out Memories 10" (Molaire Industries) (2000)
Abyssal  LP/CD (Sonzai) (2007)

Splittar
Split 7" med Sixpence (H.G. Fact) (1997)
Split 7" med Endeavor (H.G. Fact) (1997)
Split 7" med This Machine Kills (H.G.  Fact) (2000)
Split CD med Iscariote (Waiting for an Angel/Sonzai/Level Plane;  10" släppt av Pure Pain Sugar/Code Of Ethics) (2002)
Split CD med Yaphet Kotto  och This Machine Kills (Sonzai) (2003)
"Envy / Jesu"   LP/CD (Daymare Recordings) (2008)
"Thursday /   Envy" LP/CD (Temporary Residence Limited)   (2008)

DVD
Transfovista   DVD (Sonzai) (2007)

7"
Eyes Of Final Proof (H.G. Fact) (2000)
Last Wish (H.G. Fact) (2001)

Samlingar
Far East Hardcore Comp LP/CD (Got's Pop/Slam Records)
Platform Comp 7" (Never Shown Face)
No Fate Comp CD (H.G. Fact)
For Ugly For Beautiful Vol. 3 Comp CD (Lunch Service Records)
Lucky Thirteen Comp LP   (Nova Recordings)
Compiled Fragments 1997-2003   CD (Sonzai/Temporary Residence Limited)   (2005)
Destroy Independent Music! (2006-2007, Temporary Residence Limited)

Andra framträdanden 
Sångaren Tetsuya Fukagawa var med på låten "I Chose Horses" från albumet Mr Beast av det skotska postrockbandet  Mogwai, ägarna av Rock Action Records.

Referenser

Artikelursprung

Externa länkar
Envy på Sonzai Records webbplats
Envys profil på Punknews.org

Intervju med Punknews.org

Japanska musikgrupper
Screamogrupper
Musikgrupper bildade 1992
WP:Projekt Japan
June Browne

June Browne Newton, född 3 juni 1923 i Melbourne, Victoria, död 9 april 2021 i Monte Carlo, var en australisk skådespelare, som senare blev en framgångsrik fotograf under den ironiska pseudonymen Alice Springs (efter den australiska staden med samma namn).

Hon var gift med modefotografen Helmut Newton från 1948 fram till hans död 2004.

Referenser

Externa länkar
June Newton i The Cut.
Biografi
Bild på June Newton.

Australiska skådespelare under 1900-talet
Australiska fotografer
Födda 1923
Avlidna 2021
Kvinnor
Skådespelare från Melbourne
Hypnotic Brass Ensemble

Hypnotic Brass Ensemble är ett amerikanskt, Chicagobaserat brassband med nio medlemmar, varav åtta söner till jazzmusikern Phil Cohran.

Bröderna började som en gatuorkester, innan de gick in i studion 2004. De har framträtt tillsammans med Mos Def, Aquilla Sadalla, Phil Cohran, och vid North Sea Jazz Festival. I slutet av 2007 spelade de in tillsammans med Erykah Badu och Maxwell. De medverkade även på två låtar på Gorillaz tredje studioalbum, Plastic Beach.

Medlemmar 
 Gabriel Hubert ("Hudah") - trumpet
 Saiph Graves ("Cid") - trombon
 Tycho Cohran ("LT") - sousafon
 Amal Baji Hubert ("Baji" eller "June Body") - trumpet
 Jafar Baji Graves ("Yosh") - trumpet
 Seba Graves ("Clef") - trombon
 Tarik Graves ("Smoov") - trumpet
 Christopher Anderson ("360") - trummor
 Uttama Hubert ("Rocco") - baryton

Diskografi

Källor

Artikelursprung

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Amerikanska jazzgrupper
William Atashkadeh

William Atashkadeh (), född 12 april 1992 i Göteborg, är en svensk fotbollsspelare som har spelat för Örgryte IS. 

Atashkadeh kom 2002 till IFK Göteborg från sin moderklubb Azalea BK. Efter framgångar i IFK Göteborgs u-lag debuterade han under försäsongen 2009 i a-laget och spelade totalt sex matcher där under året, varav en tävlingsmatch i Svenska cupen. Eftersom han inte hade a-lagskontrakt med IFK Göteborg använde han tröjnummer som inte var upptagna, under 2009 års försäsongs träningsmatcher använde han tröja nr 18 och under 2010 använde han tröja nr 26. 

Atashkadeh debuterade i allsvenskan den 13 mars 2010 då han blev inbytt i IFK:s säsongspremiär mot Kalmar FF. Han missade stora delar av säsongen på grund av en skada men kom tillbaka under hösten och gjorde den 17 oktober 2010 sitt första allsvenska mål i en bortamatch mot Brommapojkarna.

Atashkadeh erbjöds efter säsongen 2010 ett ettårskontrakt av IFK Göteborg, men den 15 november 2010 skrev han på ett flerårigt kontrakt med Örebro SK. I januari 2015 skrev han på ett ettårskontrakt för Örgryte IS, kontraktet förlängdes till och med säsongen 2017.

Atashkadeh spelade under 2008 flera matcher med pojklandslaget.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Örebro SK Fotboll
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i Azalea BK
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Födda 1992
Levande personer
Män
Idrottare från Göteborg
FK Amkar Perm

FK Amkar Perm (ryska:Футбо́льный клуб "Амка́р" Пермь) är en rysk fotbollsklubb från Perm, vilket gör den till det mest östliga laget i Europa. Klubben grundades 1993 och spelar sina hemmamatcher på Zvezda Stadium. De spelar i den högsta ryska divisionen Ryska Premier League.

Historia 
Amkar grundades 5 maj 1993 efter att några arbetare från Perms mineralfabrik spelade sin första match i Perms lokala cup. Namnet kommer från de två huvudämnena som produceras i fabriken, ammoniak och urea(ryska:«аммиак» и «карбамид»). Året därefter blev de mästare i Perm oblast. 

2009 kom Amkar på en överraskande fjärdeplats i ligan. De kom då till europakval, men de förlorade mot Fulham och missade därför gruppspelet. 

Amkars resultat de senaste åren:

Externa länkar 
 Amkars officiella hemsida
 Hemsida för fans

Amkar Perm
Amkar Perm
Ragnhild Alexandersson

Ragnhild Maria Alexandersson, född 15 september 1947 i Stockholm, är en svensk skulptör.

Ragnhild Alexandersson är dotter till professor Gunnar Alexandersson och Ingrid Schiöler. Hon utbildade sig under åren 1972-1978 vid Konstfackskolan i Stockholm och därefter under åren 1978-1983 vid Konsthögskolan i Stockholm. Hon är bland annat representerad vid Moderna museet i Stockholm och Röhsska museet i Göteborg.

Innan hennes konstnärskap studerade hon geologi. Intresset för geologi och arternas ursprung är alltid närvarande i Ragnhild Alexandersson som konstnär. Hon har även fått sin inspiration från resor till Mali i Västafrika och till Egypten. "Konsten är kroppens andliga uttryck, eller andens kroppsliga gestalt", enligt Ragnhild Alexandersson.

Utställningar
Ragnhild Alexandersson har under årens lopp från 1982 till 2015 haft bortåt ett fyrtiotal utställningar på bland annat olika gallerier och konstmuseer.

Representerad
 Moderna museet , Stockholm
 Röhsska museet, Göteborg
 Statens konstråd, Hälsingegatan 45, Stockholm
 Västerås konstmuseum, Västerås
 Landsting, kommuner och privata samlingar

Offentliga uppdrag
 1987 Karolinska sjukhuset, Stockholm
 1988 Karolinska sjukhuset, Stockholm
 1989 Bergaparken, Åkersberga
 1990 Eklidens skola, Nacka
 1993 Enbacksskolan, Tensta
 1993 SL, T-banestation Gubbängen
 1994 Akademiska sjukhuset, Uppsala
 1995 Mälardalens Högskola, Västerås
 1996 Växelmyntsgatan, Göteborg
 2000 Hagaporten, HSB, Stockholm
 2002 Akademiska sjukhuset, Uppsala
 2003 Kyrkbytorget, Göteborg
 1994-2004 Stockholms läns landstings Guldsprutepris
 2005 Oxtorgsgränd, Wasakronan, Stockholm
 2007 Hammarby Sjöstad, Stockholm
 2012 Strandparken, Älta
 2013 Poseidons gränd, Haninge C
 2014 Bronsskulptur vid puckelbollplan, Skärholmen
 2015 Telegrafhuset, Göteborg

Offentliga verk i urval
Den sökande människan (1995), brons, torget framför Mälardalens högskola i Västerås
Väktare (1994), skulptur i brons samt mönsterläggning i plattformen, Gubbängens tunnelbanestation i Stockholm, två bronsskulpturer. En väktare står vid vardera ingången. 
Älg (1996), brons, Växelmyntsgatan i Göteborg
Långa benet före (2003), brons, Kyrkbytorget i Göteborg
Ekvilibrium (2003), brons och granit, Alvikstorget i Stockholm

Bilder

Källor

Noter

Övriga källor

Externa länkar

Ragnhild Alexanderssons webbplats
15 verk av Ragnhild Alexandersson, Skulptörförbundet

Svenska skulptörer under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1947
Levande personer
Konstnärer verksamma i Stockholms tunnelbana
Representerade vid Röhsska museet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Anne-Marie Alfvén-Eriksson

Anne-Marie ("Mika") Elise Alfvén-Eriksson, född 8 maj 1913 i Norrköpings Sankt Olai församling, Norrköping, död 1 september 2009 i Lunds domkyrkoförsamling, Lund, var en svensk bibliotekarie.

Hon var dotter till läkarna Johannes Alfvén och Anna-Clara Romanus. Hon gifte sig 1940 med Edov Eriksson och var mor till fysikern Mikael Eriksson och farmor till författaren Lina Wolff. 

Anne-Marie Alfvén-Eriksson blev 1940 filosofie kandidat vid Stockholms högskola och examinerades 1947 från Skolöverstyrelsens biblioteksskola. Hon arbetade 1940–1943 som journalist vid Östergötlands Dagblad, 1944–1945 vid Nermans konsthall i Norrköping, 1947–1961 vid Norrköpings stadsbibliotek och var 1961–1978 bibliotekschef vid Danderyds folkbibliotek. Hon var 1971–1973 bibliotekskonsulent vid Kriminalvårdsstyrelsen och 1978–1986 doktorand i litteraturvetenskap vid Lunds universitet. Hon recenserade barnböcker i Dagens Nyheter.

Hon var 1960–1968 medlem i kommittén för Nils Holgersson-plaketten och Elsa Beskow-plaketten, 1968–1973 medlem av BTJ:s sambindningsnämnd och 1962–1968 lärare i barn- och ungdomslitteratur vid Skolöverstyrelsens biblioteksskola. Alfvén-Eriksson är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bibliografi
Brottslingen – villebråd eller medmänniska? Bilden av brottslingen i svensk barn- och ungdomslittertur 1945–1975 (1986), doktorsavhandling

Källor
 
Anne-Marie Alfvén Eriksson, Lund, Sydsvenskan, 1 oktober 2009
 Alfvén Eriksson, Anne Marie Elise på SvenskaGravar.se

Vidare läsning

Externa länkar

Noter 

Svenska bibliotekarier
Kvinnor
Födda 1913
Avlidna 2009
Personer från Norrköping
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Personer i Sverige under 1900-talet
Östergötlands Dagblad

Östergötlands Dagblad (ÖD) var en dagstidning som grundades 1890 i Linköping, 1895 flyttade till Norrköping och 1959 slogs samman med Norrköpings Tidningar (NT). Dess politiska färg var ursprungligen liberal, med blev senare mer högerinriktad.

Initiativtagare till ÖD var Carl Ekman, brukspatron i Finspång, som under tullstriden 1887 ville skapa ett frihandelsvänligt organ i Östergötland. Ett tryckeri sattes upp i Linköping och tidningen började utges den 1 december 1890. Från 1 oktober 1895 flyttades verksamheten till Norrköping. Tidningen köptes 1897 av Karl Hammarberg, som blev dess tredje huvudredaktör, och ombildades 1901 till aktiebolag, som nybildades 1905. Aktiemajoriteten förvärvades 1916 av Gustaf Gustafsson, som blev tidningens femte huvudredaktör. Tidningen omfattade 16 sidor och utkom alla dagar utom söndag. Upplagan var 11.000 exemplar (1922).

Under rösträttsfrågan bröt tidningen med det liberala partiet och tog ställning för högern, vilket ledde till en politisk och ekonomisk kris. När denna hade övervunnits, gick tidningen stadigt uppåt. Bland tidningens fasta medarbetare fanns O. Dehn, G. Eriksson, Karl Magnus Lindh, J. Lybäck, H. Nelson, Karl Erik Otterdahl, Valfrid Spångberg och Yngve Svartengren.

Huvudredaktörer
Valfrid Södergren (1890–september 1896)
Johan Bergman (september 1896–september 1897)
Karl Hammarberg (oktober 1897–december 1913)
Viktor Millqvist (januari 1914–november 1916)
Gustaf Gustafsson (våren 1917–)

Se även
Norrköpings Tidningar#Östergötlands Dagblad, om sammanslagningen

Källor

Nedlagda svenska dagstidningar
Östergötland
Dagstidningar startade 1890
Dagstidningar nedlagda 1959
Viktor Millqvist

Hugo Viktor Millqvist, född 19 augusti 1864 i Åsle församling i Västergötland, död 18 november 1916 i Norrköping, var en svensk pedagog, personhistoriker och journalist.

Viktor Millqvist studerade vid Uppsala universitet och blev 1885 filosofie kandidat. Han var lärare i nationalekonomi, handelsgeografi och statskunskap vid Påhlmans handelsinstitut från 1901 och vid Arméns intendenturkurs från 1909 samt i stats- och samhällslära vid Krigsskolan från 1911.

Han var länge medarbetare i Aftonbladet och var från 1914 till sin död huvudredaktör för Östergötlands Dagblad. Han utmärkte sig för sina personhistoriska arbeten. Han var en av fyra redaktörer för andra upplagan av Herman Hofbergs Svenskt biografiskt handlexikon (1906).

Bibliografi
Publicistklubbens matrikel (1901)
Svenska riksdagens borgarstånd 1719-1866 (1912)

Källor

Noter

Externa länkar
 

Personhistoriker
Svenska författare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Födda 1864
Avlidna 1916
Män
Ugglan
Personer från Åsle socken
Saint Vincent och Grenadinernas administrativa indelning

Saint Vincent och Grenadinerna är indelat i sex administrativa områden, (parishes).

Se även 
 ISO 3166-2:VC, ISO 3166-2-kod för Saint Vincent och Grenadinerna.

Externa länkar
 Statoids

Saint Vincent och Grenadinernas geografi
Administrativa indelningar av länder i Amerika
Club Sportivo Sergipe

Club Sportivo Sergipe är en fotbollsklubb från Aracaju, huvudstad i delstaten Sergipe, Brasilien. Den bildades 1909 och hemmamatcherna spelas på Estádio João Hora de Oliveira i Aracaju. Klubbens smeknamn är Colorado, O Mais Querido och Gipão.

Historia 
Klubben bildades den 17 oktober 1909 (vilket gör dem till den näst äldsta fotbollsklubben i Sergipe) en vecka efter att Contigüiba EC bildades. En del hävdar att klubben bildades av en grupp från Cotinguiba, som var missnöjda med namnet på den klubben men det är inte bevisat. Forskning och vittnesmål bland annat från en av grundarna till klubben (José Couto de Farias,) visar en annan version: det behövdes mer än en klubb i staden för att man skulle kunna hålla tävlingar.

Klubben bildades från början som sportklubb, speciellt inriktad på rodd. Klubbens första kontor öppnades den 8 januari 1910 i ett garage i närheten av Foundry (numera Ivo do Prado Avenue) nära floden Sergipe, och senare i januari 1910 döpte man sin första båt Nereida. Den första kappseglingen hölls den 11 juni 1910 mot Contigüiba på floden Sergipe och det kom även att bli den första av många segrar mot Tubarão da Praia.

I mitten av 1916 började man spela fotboll tillsammans med medlemmar från Contigüiba utan att man brydde sig om vilken klubb man kom ifrån. I slutet av året beslutade båda klubbarna att man skulle ta in den nya sporten på programmet. Colorado kom snabbt att bli den mest populära klubben i staten och kom även att bli den mest framgångsrika. Mellan 1991 och 1996 vann man delstatsmästerskapen sex år i rad. Klubben är den enda som deltagit i alla officiella statliga mästerskap sedan det första 1918.

1972 blev Sergipe den första klubben från delstaten Sergipe som spelade i Campeonato Brasileiro Série A, (den högsta serien i Brasilien) där slutade man på 26:e plats.

Klubbens största rivaler är Confiança.

Meriter

Fotboll 
 Campeonato Sergipano (Delstatsmästare i Sergipe): 1922, 1924, 1927, 1928, 1929, 1932, 1933, 1937, 1940, 1943, 1955, 1961, 1964, 1967, 1970, 1971, 1972, 1974, 1975, 1982, 1984, 1985, 1989, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1999, 2000 (sub judice), 2003
 Start tournament: 1921, 1942, 1946, 1963
 Centenary of Maceió tournament: 1939
 Capital Champion: 1939, 1945, 1960

Rodd 
 Campeonato Sergipano de Remo: 1911, 1913, 1916, 1919, 1922, 1929, 1939,1940, 1941, 1942, 1943, 1944, 1946.

Källor 
Portugisiska wikipedia och

Externa länkar 
Officiell klubbsida

Fotbollsklubbar i Brasilien
Roddklubbar i Brasilien
Sportklubbar bildade 1909
Jordbävningen i Indonesien 2010

Jordbävningen i Indonesien 2010 var en jordbävning som drabbade östra Indonesien den 14 mars 2010.

Jordbävningens styrka var, enligt många olika källor, 6,4 på Richterskalan och den inträffade på 1,710°S, 128,051°E, i ögruppen Moluckerna, 285 km sydost om huvudön Ternate.

Vissa rapporter uppgav att jordbävningen var på en magnitud av 7,0.

Källor 

2010 i Indonesien
Indonesien
Jordbävningar i Indonesien
Naturkatastrofer 2010
Anna Bergström-Simonsson

Anna Katarina Bergström-Simonsson, född 30 december 1853 i Färnebo socken i Värmland, död 30 januari 1937, var en svensk sångpedagog. Hon var dotter till bruksägaren Olof Bergström och Brita Katarina, född Nilsson (1819-1901) och syster till Albert Bergström. 

Bergström-Simonsson avlade organistexamen vid Stockholms musikkonservatorium 1876, var musiklärare i Filipstad 1876–1880 och från 1880 musiklärare i olika skolor i Stockholm. Hon bedrev studier i röstbehandling och talteknik för mademoiselle Ypes-Speet i Zürich, professor Gutzmann och Flatau i Berlin, professor Mygind i Köpenhamn samt Stockhausen i Hamburg. Vidare gick hon i sångundervisning i Tyskland och Schweiz 1887 och 1890, Finland 1903 och Danmark 1905 samt var själv sånglärarinna vid Elementarskolan för flickor i Filipstad 1878-80, vid Södermalms högre läroanstalt för flickor 1880-97, vid Lyceum för flickor 1880-83, vid Ateneum 1881-97, vid Brummerska skolan 1886-1903 och vid Katarina församlings folkskola 1885-95. 

1897-1915 var hon lärare vid Statens högre lärarinneseminarium och Statens normalskola för flickor. 1902-20 var hon "ledare av provkurs i skola" vid Musikkonservatoriet i Stockholm. Hon gjorde betydande insatser för sången och taltekniken i skolan.

Anna Bergström-Simonsson invaldes som associé nummer 113 av Kungliga Musikaliska Akademien den 28 april 1904 och som ledamot 536 den 31 oktober 1912. Hon belönades med Litteris et Artibus 1914.

Hon gifte sig 1916 med direktören vid trafikförvaltningen Göteborg-Stockholm-Dalarna, Jonas Didrik Simonsson. De var bosatta på Strandvägen 35 i Stockholm.

Bibliografi

Referenser
Noter

Tryckta källor
Svenska kvinnor i offentlig verksamhet, Porträtt och biografier samlade och utgivna av N. S. Lundström, Uppsala 1924 s. 41

Externa länkar

Svenska sångpedagoger
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Mottagare av Litteris et Artibus
Personer från Färnebo socken
Födda 1853
Avlidna 1937
Kvinnor
Aurora Molander

Emma Aurora Molander, född 12 juni 1876 i Gislaved i Båraryds socken, Jönköpings län, död 2 maj 1962 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, var en svensk pianist och pianopedagog. Hon var syster till violinisten Gustaf Molander.

Biografi
Aurora Molander föddes 1876 i Gislaved i Båraryds socken. Hon var dotter till handlanden Carl Johan Molander och Sara Elisabeth Lidell. Molander studerade vid Stockholms musikkonservatorium 1895–1899 för Hilda Thegerström och senare för Lennart Lundberg, för Arthur De Greef i Bruxelles 1902–1907 och för Teresa Carreño i Berlin 1913. Molander gjorde konserter i Belgien och har med framgång spelat vid symfonikonserter i Stockholm, Göteborg, Kristiania och Finland. Hon medverkade bland annat vid Aulin-kvartetten och Kjellströmska kvartettens kammarmusiksoaréer. Molander avled 1962 på Östermalm i Stockholm. Hon är begravd på Gislaveds kyrkogård.

År 1917 grundade hon Aurora Molanders musikskola i Stockholm. Aurora Molander invaldes som associé nummer 124 av Kungliga Musikaliska Akademien den 31 oktober 1912 och som ledamot nummer 571 den 30 november 1921.

Referenser

Vidare läsning

Svenska klassiska pianister
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska pianister under 1900-talet
Personer från Gislaved
Födda 1876
Avlidna 1962
Kvinnor
Teresa Carreño

María Teresa Carreño García de Sena, född 22 december 1853 i Caracas, död 12 juni 1917 i New York, var en venezuelansk pianist, sångerska, tonsättare och dirigent.

Carreño föddes i en musikerfamilj och undervisades först av sin far och hennes talang upptäcktes i tidiga år. Hennes familj emigrerade 1862 till New York och vid 8 års ålder debuterade hon som pianist i Irving Hall. 1863 spelade hon för president Lincoln i Vita huset.

År 1866 flyttade Carreño till Tyskland och debuterade som operasångare 1876. 1885 återvände hon för en kort period till Venezuela. Hon slog sig ner i Berlin 1889 och i början av 1900-talet genomförde hon två större världsturnéer, men hennes hälsa försämrades och hon dog 1917 i New York.

Hon var gift fem gånger, 1873–1875 med violinisten Émile Sauret med vilken hon hade en dotter, 1876–1891 med den italienske operasångaren Giovanni Tagliapietra med vilken hon fick två barn (ett av dem var pianisten Teresita Tagliapietra-Carreño). Mellan 1892 och 1895 var hon gift med pianisten Eugen d'Albert och fick ytterligare två döttrar, samt mellan 1902 och 1917 var hon gift med sin tidigare svåger Arturo Tagliapietra. 

Teresa Carreño skrev minst 40 verk för piano, två verk för sång och piano, två för kör och orkester samt kammarmusik. 1905 spelade hon in 18 stycken för "reproducing piano" (Welte-Mignon).

Kulturcentret Teatro Teresa Carreño i Caracas är uppkallat efter henne.

Källor

Externa länkar 
 
 Pianorullar (The Reproducing Piano Roll Foundation)

Venezuelanska musiker
Födda 1853
Avlidna 1917
Kvinnor
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien