kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Cellgrupp

Cellgrupp är en grupp människor, ofta inte fler än 12, som är knuten till en kyrka. Liknande grupper kan också kallas bönegrupp, förbönsgrupp, gemenskapsgrupp, hemgrupp, herdegrupp (som i kyrkan Holy Trinity Brompton i London), lifegroup, livsnära smågrupp, nära smågrupp, närgrupp, rotgrupp (i Frälsningsarmén), eller bara smågrupp.

När cellgruppen är en egen kyrka kallas den ofta för husförsamling.

Grundtanken är att gruppen ska vara ett komplement till den ibland mer opersonliga söndagsgudstjänsten och att man i gruppen ska kunna komma närmare varandra. I den lilla gruppen kan man vara mer personlig och man kan be och stötta varandra på ett mer nära sätt (och även ge varandra stöd i livets alla förhållanden inklusive praktisk omsorg). Grundidén kommer från Bibeln som ofta talar om hur de första kristna samlades i hemmen för att dela gemenskap, bön och undervisning, se exempelvis i Apostlagärningarna, kapitel 2, vers 42.

Själva namnet, "cellgrupp", pekar på att likt en cell som delas många gånger, så ska också gruppen kunna delas. Många församlingar har just cellgruppen som en central idé kring hur man ska bli fler och låta fler människor upptäcka Jesus, bli frälsta och vara en del av församlingen. När gruppen blir 12 personer, delas den helt enkelt och respektive ny grupp fortsätter att bjuda in vänner för att sedan kunna delas igen.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 
New Life Stockholm: Cellgrupper är centrala
Ryttargårdskyrkan i Linköping: Cellgruppen
Pingstkyrkan Gnosjö: Hemgrupp/Cellgrupp
Solberga pastorat - Svenska Kyrkan, Jörlanda: Cellgrupp

Typer av organisationer
Kristendom
Husförsamling

husförsamling eller organisk församling är en kristen kyrka som inte samlas i en kyrkobyggnad. Istället möts man hemma hos församlingsmedlemmarna eller i en hyrd lokal. När en sådan samling är en del av verksamheten i en församling som har en kyrkobyggnad kallas det för cellgrupp, bönegrupp eller liknande. Vanligtvis omfattar en husförsamling tre till tjugo personer.

Ibland så uppstår husförsamlingar av nödvändighet, exempelvis genom att medlemmarna är för få för att finansiera en byggnad, eller för att församlingen är utsatt av förföljelse och måste hålla låg profil. Andra gånger startas husförsamlingar för att medlemmarna är övertygade om att det är ett bra sätt att göra församling på.

Tidig kristendom

Enligt Apostlagärningarna samlades den första församlingen i Jerusalem i hemmen och utomhus på den judiska tempelplatsen (Apg 2:46). När kyrkan spred sig till andra delar av romarriket fortsatte man samlas i hem (Apg 16:40, 20:20). Nya Testamentet säger ingenting om kyrkobyggnader, istället adresseras församlingar utifrån de hem där de samlas (1 Kor 16:19, Kol 4:15).

Övriga historiska källor nämner heller ingenting om kyrkobyggnader förrän på 300-talet efter att kejsar Konstantin legaliserade kristendomen. En av de äldsta utgrävda kyrkorna arkeologer har funnit är en husförsamling i Dura-Europos i Syrien. Husets nedervåning hade en liten dopgrav och ett samlingsrum med kristna motiv inmålade på väggarna, medan en familj bodde på övervåningen.

Husförsamlingar idag

I länder där kristna förföljs är husförsamlingar vanliga. Två tredjedelar av Kinas kristna bedöms tillhöra en husförsamling. I Iran, där muslimer bestraffas hårt om de konverterar till kristendomen, är hemliga husförsamlingar det dominerande sättet som kristna organiserar sig. Även i Indien växer husförsamlingsrörelsen starkt.  

Även i Sverige har husförsamlingar blivit mer populära, även om de fortfarande är en liten minoritet. Helsingborgs husförsamlingsnätverk, Malmö huskyrka, Mötesplatsen och Ekklesia i Örebro samt Mosaik i Uppsala är några exempel. Vissa svenska husförsamlingar är med i nätverk.

Debatt

Åsikterna går isär bland kristna hur normerande husförsamlingar bör vara. Teologen och debattören Micael Grenholm menar att de flesta nuvarande "byggnadsförsamlingar" borde sälja sina kyrkobyggnader och bli husförsamlingsnätverk istället. Detta för att kyrkobyggnader är så dyra och för att husförsamlingsrörelser inte är mindre effektiva utan tvärtom mer effektiva på att sprida evangeliet, enligt Grenholm.

Referenser

Noter 

Typer av organisationer
Kristendom
Buichi Terasawa

Buichi Terasawa (寺沢 武 一 Terasawa Buichi), född 30 mars 1955 i Asahikawa på Hokkaido, död 8 september 2023 i Tokyo, var en japansk serieskapare som bland annat skapat Goku Midnight Eye och Cobra.

Terasawa, som också var en pionjär inom datorskapad konst, var den första att introducera datorskapad manga (Takeru) i Japan.

Referenser

Externa länkar
Buichi Terasawas webbplats

Japanska serieskapare
Födda 1955
Män
Avlidna 2023  
WP:Projekt Japan
Mjäldrunga församling

Mjäldrunga församling var en församling i Skara stift och i Herrljunga kommun. Församlingen uppgick 2010 i Östra Gäsene församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1962 annexförsamling i pastoratet Eriksberg, Mjäldrunga och Broddarp. Från 1962 till 2010 var den annexförsamling i pastoratet Skölvene, Hov, Källunga, Eriksberg, Mjäldrunga och Broddarp som till 1989 även omfattade Norra Säms församling och från 1989 Ods, Molla, Alboga och Öra församlingar. Församlingen uppgick 2010 i Östra Gäsene församling.

Kyrkor 
 Mjäldrunga kyrka

Se även 
 Mjäldrunga socken

Källor 

Historiska församlingar i Skara stift
Indelningar i Herrljunga kommun
101st Airborne Division

101st Airborne Division (Air Assault) med inofficiellt namn Screaming Eagles (skrikande örnarna) är en armédivision i USA:s armé, tillhörande infanteriet och huvudsakligen utbildad för luftlandsättning.

Andra världskriget 

Divisionen sattes ursprungligen upp för att sättas in med fallskärm. Under andra världskriget deltog den bland annat i striderna i Normandie, Operation Market Garden och Ardenneroffensiven. Divisionen är särskilt känd för försvaret av Bastogne under Ardenneroffensiven.

Dagen D 

Divisionen skulle luftlandsättas strax inåt land från Utah Beach för att först och främst säkra de fyra vägbankar som ledde upp från Utah Beach som skulle vara mycket lätta för tyska förband att försvara mot de framryckande trupperna från stränderna, men som betydligt enklare kunde erövras genom anfall inifrån land.

Mission Albany 
Mission Albany var den första anfallsvågen som bestod av divisionens tre fallskärmsregementen, 502nd PIR, 506th PIR och 501st PIR. Landsättningen började kl 00:48 på morgonen den 6 juni. Sammanlagt hoppade 6 928 fallskärmsjägare från 432 transportplan av typen C-47.
 502nd PIR landade i landningszon A
 506th PIR landade i landningszon C
 501st PIR landade i landningszon D

Mission Chicago 
Var den första vågen med 52 Waco CG-4 glidflygplan som landade cirka kl 04.00 och förde med sig pansarvärnskanoner och andra understödsvapen.

Operation Market Garden 

Divisionen skulle säkra broarna över floderna Aa och Dommel i Veghel norr om Eindhoven för XXX Corps vidare framryckning mot Nijmegen och Arnhem.

Bastogne 

Divisionen tillhörde tillsammans med 82nd Airborne Division reserven för SHAEF och var förlagda i trakten av Reims. På kvällen den 17 december försattes de båda divisionerna i alarmberedskap. På morgonen den 19 december hade divisionen nått fram till Bastogne. Den 21 december inneslöts divisionen i Bastogne av XXXXVII. Panzerkorps.
Den 26 december nådde 4th Armored Division fram och kunde bryta den tyska inrigningen.

Efterkrigstiden 
Mellan september och november 1957 användes delar av divisionen (327th Infantry, tidigare Co. A, 327th Glider Infantry Regiment) i Little Rock i Arkansas för att genomdriva det domstolsutslag som en federal domstol fattat om blandad skolundervisning för både svarta och vita elever i Central High School. Truppernas uppgift var att garantera att de styrkor ur nationalgardet som tillkallats av guvernören Orval Faubus inte skulle kunna stoppa nio afroamerikanska elever från att ta sig in i skolan.

Divisionen deltog i Vietnamkriget. Senare har förbandet satts in Gulfkriget 1991 och i fredsbevarande/humanitära operationer bland annat i Somalia och Bosnien. 2003 sattes divisionen in som en del av Irakkriget.

Populärkultur
Dess verksamhet under andra världskriget har skildrats i TV-serien Band of Brothers.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska divisioner
Militära enheter tillhörande United States Army under andra världskriget
Sweden Rock Tribute

Sweden Rock Tribute skapades 2004 under namnet Battle of the tribute bands av programledaren Bosse Johander på radiostationen 106,7 Rockklassiker. Idén var att skapa en plattform för att ge svenska tributband möjligheten att nå en större publik. 

Den allra första delfinalen hölls på Lilla Mondo (Medborgarplatsen i Stockholm) i januari 2005 och vanns av U2-hyllarna W2, Efter en serie delfinaler som på grund av publiktrycket så småningom fick flyttas till Stora Mondo, hölls den stora finalen på Sweden Rock Festival i juni 2005. Vinnare blev Ozzy the Coverband. 

2006 hade delfinalerna flyttat till Nalen i Stockholm, Finalen hölls åter på Sweden Rock Festival och 2006 års inofficiella svenska mästare blev Queenhyllningsbandet Queer.

2007 års tävling bytte namn till Sweden Rock Tribute och finalen hölls traditionsenligt i juni på Sweden Rock Festival.

Finalister 2005 
 Vinnare: Ozzy the Coverband (Ozzy Osbourne)
 W2 (Wiecks Blå) (U2)
 Deepest Purple (Deep Purple)
 Ebba Gold (Ebba Grön)
 Hazy/Dizzy (AC/DC)
 Queer (Queen)

Finalister 2006 
 Vinnare: Queer (Queen)
 W2 (Wiecks Blå) (U2)
 Örjan Deep (Uriah Heep)
 David Harleyson Powertrio (ZZ Top)
 Alice Troopers (Alice Cooper)

Finalister 2007 
 Vinnare: Hazy/Dizzy (AC/DC)
 Accepted (Accept)
 Ebba Gold (Ebba Grön)
 David Harleyson Powertrio (ZZ Top)
 Hindenburg (Led Zeppelin)

Finalister 2008 
 Vinnare: Hindenburg (Led Zeppelin)
 Hazy/Dizzy (AC/DC)
 Iron Made'em (Iron Maiden)
 Accepted (Accept)
 The Soft Parade (The Doors)
 Defenders of the Faith (Judas Priest)
 Sabbath the Coverband (Black Sabbath)

Externa länkar 
Sweden Rock Tribute webbplats

Kultur i Sverige
FixTelecom

FixTelecom var en teleoperatör i företagsgruppen Unofon Group Ltd. FixTelecom bedrev verksamhet i Sverige och i Norge och hade ett kundservicecenter i Málaga. I januari 2005 köptes företaget av Unofon Group, i februari samma år upphörde alla löneutbetalningar och i maj 2005 sades de anställda upp utan föregående varsel. Den 24 juni 2005 överfördes FixTelecoms kundstock till Briiz Telecom.

Företaget uppmärksammades både i Norge och Sverige för att de skickade ut räkningar till personer som ej beställt tjänster från FixTelecom. För detta kritiserades man hårt av de norska myndigheterna Forbrukerombudet, Post- og Teletilsynet och Forbrukerrådet.

Ej längre existerande norska företag
Ej längre existerande svenska teleoperatörer
Företag upplösta 2005
Axel Rune (politiker)

Axel Olof Rune (i riksdagen kallad Rune i Västervik), född 22 april 1866 i Bolstad, död 21 oktober 1927 i Stockholm, var en svensk borgmästare och politiker (frisinnad). Han var bror till Albin Rune och farbror till Axel, Erik och Lars Rune.

Axel Rune, som var son till en godsägare, avlade kansli- och hovrättsexamen vid Lunds universitet 1887, blev förste rådman i Västervik 1896 och var borgmästare där från 1902 till sin död. Han var också landstingsfullmäktiges ordförande i Kalmar läns norra landsting 1919–1927.

Rune var riksdagsledamot 1906–1927 och tillhörde Frisinnade landsföreningens riksdagspartier: fram till 1923 Liberala samlingspartiet och efter den liberala partisplittringen detta år Frisinnade folkpartiet. Fram till lagtima riksdagen 1919 tillhörde han andra kammaren: 1906–1908 för Västerviks och Eksjö valkrets, 1909–1911 för Västerviks stads valkrets och från 1912 till lagtima riksdagen 1919 för Kalmar läns norra valkrets. Han övergick till första kammaren vid dess nyväljande 1919 och satt alltså där från urtima riksdagen 1919 till sin död, 1919–1921 för Kalmar läns norra valkrets och från 1922 för Kalmar läns och Gotlands läns valkrets.

I riksdagen var Rune bland annat ledamot i bevillningsutskottet 1912–1919 samt 1920–1922. Han var också ledamot i Liberala samlingspartiets förtroenderåd 1917–1923. Han engagerade sig främst i administrativa och finansiella frågor, och ingick också i flera statliga utredningar.

Källor
Emanuel Bergmans minnesruna över Axel Rune
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Anders Norberg och Andreas Tjerneld, Almqvist & Wiksell International, Stockholm 1985), band 2, s. 306-307

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Frisinnade folkpartiet
Västerviks borgmästare
Personer från Bolstads socken
Födda 1866
Avlidna 1927
Män
Klein Bonaire

Klein Bonaire (nederländska Lilla Bonaire) en ö i Karibiska Nederländerna, belägen ca 1 km väst om huvudön Bonaire.

Geografi 
Ön har en area om drygt 6 km². Ön är låg med en högsta höjd på ca 2 m, är sparsamt bevuxen och har idag ingen fast befolkning. Tidigare var ön i privat ägo mellan åren 1868 - 1999.

1999 återköptes Klein Bonaire med samlade medel från Bonaires förvaltning, World Nature Fund och The Foundation to Preserve Klein Bonaire och upprättades som nationalpark

Ön används som utflyktsmål från främst Bonaire med dagskryssningar för att njuta av den fina stranden och för snorkling och dykning i de korallrika vatten. En vanlig syn är havssköldpaddor.

Externa länkar 
 om Klein Bonaire

Öar i Bonaire
Dynamisk IP-adress

En dynamisk IP-adress eller flytande IP-adress är en IP-adress som inte är permanent, till skillnad från en statisk IP-adress (fast IP-adress). Adressen tilldelas automatiskt, av en DHCP-server eller genom protokoll som SLAAC.

I många internetabonnemang "lånar" internetleverantören den externa IP-adressen åt abonnenten för en begränsad tid. Då datorn är avstängd en tid (så att lånetiden hinner gå ut) kan adressen ges åt någon annan. Därmed behövs inte lika många IP-adresser som datorer, vilket är väsentligt då adresserna i IPv4 är nära att ta slut. Motsvarande arrangemang används av många ADSL- och kabelmodem, då de delar ut adresser i ett lokalt nätverk.

Dynamiska adresser används också för att underlätta administrationen (då de enskilda datorernas IP-adresser inte behöver konfigureras och inte heller ändras vid flytt och omstruktureing av nätet) och för att låta gästande datorer enkelt få tillgång till nätet.

Ett problem med den varierande IP-adressen är att servrar kan vara svåra att driva, i synnerhet om namnservern inte ger den enskilda maskinen ett fast domännamn.

Se även
 BootP
 Reverse Address Resolution Protocol (RARP)

Referenser 

Datorkommunikation
Internet
Webbstandard

Webbstandard är en term för att beskriva standarder och tekniska specifikationer för webben. På senare år har termen använts allt oftare för att understryka behovet av gemensamma standarder och tillvägagångssätt vid konstruktion av webbplatser och filosofin bakom en öppen och semantisk webb.

Det finns flera standarder som inte bara fokuserar på webben utan mer generellt på tekniken bakom hela internet eller specifik utveckling av webbplatser och webbtjänster. Förespråkare för webbstandard brukar betona begreppet i diskussioner om tillgänglighet och användbarhet.

Generellt sett definieras webbstandard av:
 Rekommendationer av World Wide Web Consortium (W3C), bland andra HTML, XHTML XML, CSS och DOM.
 Standarddokument för internet (STD) publicerade av Internet Engineering Task Force (IETF)
 Request for Comments-dokument (RFC) av Internet Engineering Task Force
 Standarder definierade av International Organization for Standardization (ISO)
 Standarder för JavaScript/Ecmascript definierade av Ecma International
 Unicode och Unicode Technical Reports (UTR) publicerade av Unicode Consortium
 Nummerregister underhållna av Internet Assigned Numbers Authority (IANA)

World Wide Web
Fujis utbrott under Hōei-eran

Fujis utbrott under Hōei-eran inträffade 1707-1708, det fjärde året under Hōei-eran. Vulkanen hade två utbrott före detta – under Heianperioden (Enryaku- och Jogan-utbrotten).

Även om ingen lava flödade ut ur vulkanen spydde den ut en enorm mängd vulkanisk aska, som spreds över stora områden. Askan nådde till och med Edo, 10 mil från vulkanen, vars volym uppskattats till 800 000 m³.

Askan täckte över den jord som användes för jordbruk öster om Fuji. För att kunna göra sig av med askan dumpade bönderna den i stora sandhögar, som sedan löstes upp av regn och hamnade i vattendragen och gjorde dessa grundare. Speciellt Sakawafloden fylldes, och tillfälliga fördämningar uppstod. Den 7 och 8 augusti 1708 regnade det kraftigt och det skapades en lavin av vulkanisk aska, vilket fick floden att svämma över Ashigaraslätten.

Se även

Källor

Noter 

1707 i Japan
Japans historia
Vulkanutbrott
WP:Projekt Japan
Total Overdose

Total Overdose är en tredjepersonsskjutare från 2005 utvecklad av Deadline Games. Spelet finns till plattformarna Xbox, Playstation 2 och PC. Spelets handling utspelar sig i Mexiko där spelaren ska utföra diverse uppdrag.

Externa länkar

Datorspel 2005
Datorspel som utspelar sig i Mexiko
Playstation 2-spel
Windows-spel
Xbox-spel
Krzysztof Kosiński

Krzysztof Kosiński, (), död 1593, var en polsk adelsman från Podlasien. Han var överste för de registrerade kosackerna och självutnämnd hetman. 1591 och 1593 var han ledare för två uppror mot den polska kronan och den lokala adeln.

Kosińskis styrkor besegrades av hertigen Janusz Otrogski i slaget vid Piatek den 2 februari 1593. Kosiński lovade att underställa sina styrkor den polska monarkin, men efter en rymning tog han sig till kosackernas näste i Zaporizja Sitj, där han började organisera en ny armé. 1593 gick han mot Tjerkasy men dödades kort därefter.

Referenser

 
Polsk adel
Ukrainska militärer
Avlidna 1593
Män
Personer i Polen under 1500-talet
Födda 1545
Personer i Ukraina under 1500-talet
Taras Trjasylo

Taras Trjasylo eller Taras Fedorovytj (ukr. Тарас Трясило, Тарас Федорович ) var en zaporozjjekosackledare som ledde ett uppror mot den polska kronan. Upproret började 1630. Orsaken var att den tidigare hetmanen Michail Dorosjenko hade skrivit en överenskommelse med polackerna som begränsade kosackernas antal till 6 000 man (de s.k. registrerade kosackerna). De övriga (de s.k. fria kosackerna) uteslöts från den listan och var tvungna att stanna i Zaporizja Sitj för att försvara områdena kring Dnepr. Det ledde til att Michail Dorosjenko mördades av sina egna och ett uppror utbröt. Huvudstriderna ägde rum nära Perejaslavl i dagens östra Ukraina. Resultatet av upproret blev att antalet registrerade kosacker tilläts vara 8 000.

Referenser

Externa länkar 

 Fedorovych, Taras i Internet Encyclopedia of Ukraine. 

Ukrainska militärer
Kosacker
Män
Personer i Ukraina under 1600-talet
Taras Bulba (roman)

Taras Bulba (diakritiskt tecknad , Tarás Búl'ba) är en kort historisk roman av Nikolaj Gogol. Den kom ut första gången 1835 i en samling som hette Mirgorod. Romanen omarbetades och utökades 1842. Gogol var själv en professionell historiker och använde material vid sammanställningen av sin roman.

År 2009 bidrog kulturministeriet i Ryssland med medel att spela in filmen Taras Bulba av regissören Vladimir Bortko, som fick en rysk vinkling. Detta gjordes i samband med 200-årsfirandet av Gogols födelsedag för att ge uttryck för Gogols ryskhet.

Handling 
Handlingen i romanen utspelas under 1637–1638 års bonde- och kosackuppror mot den polska kronan, vilka leddes av Dmytro Hunja och Jakiv Ostrjanyn. Gogol ska ha använt sig av ögonvittnesskildringar, däribland från den polske biskopen Szymon Okolski (1580-1653) som var med och kväste kosackupproret.

Romanens huvudperson Taras Bulba har två söner, Ostap och Andrij, som återvänder från sina studier i Kiev. Snart utbryter kosackernas uppror mot polackerna ut och Andrij försvinner; utan faderns vetskap har Andrij gått över i polsk tjänst. I ett slag vid Dubno lockar Taras ut Andrij i ett skogsbryn under förevändning att han vill prata med honom. Det är dock en falsk förespegling och istället dödar han sin son.

Den andra sonen, Ostap, hamnar i fångenskap medan den sårade Taras förs till kosackernas näste i Zaporizja Sitj. Efter tillfrisknandet ber Taras en jude vid namn Jankel att i hemlighet föra honom till Warszawa för att försöka köpa sin son fri från fångenskap. Taras bevittnar hur Ostap blir torterad på stadstorget, varefter Taras jagas och försvinner från staden.

Taras återkommer med sitt regemente som ingår i en större kosackarmé på 120 000 soldater. Kosackerna lägger märke till Taras stora hämndlystnad. Den besegrade polske hetmanen Nikolaj Potocki (Mikołaj Potocki) lovar att inte gå emot kosackerna i framtiden och en fred sluts mellan parterna, vilket inte Taras går med på. Han rider runt i Polen och fortsätter hämnas sin döde son.

Fem regementen under ledning av Potocki hinner till slut upp Taras kosacker (som har slagit sig till vila i en fästning nära floden Dnjestr). Slaget varar i fyra dagar, under vilket några kosacker undkommer; Taras blir dock tillfångatagen. Polackerna binder fast honom med järnkedjor vid en ek, spikar fast hans händer i trädet och startar en brasa under honom. I sin sista stund ropar Taras till sina kamrater att dessa måste fly på sina båtar och fortsätta kampen i väntan på en ny Tsar.

Externa länkar 

 Taras Bulba (rysk text)

Historiska romaner
1600-talet i skönlitteratur
Romaner av Nikolaj Gogol
Skönlitteratur 1835
Svältorna

Svältorna var kala eller glest bevuxna bergåsar och ljunghedar, vilka uppkom genom skövling av ek- och bokskog i Kullings och Gäsene härader i Västergötland, dåvarande Älvsborgs län. De var uppdelade i Lilla Svältan och Stora Svältan. Brännandet av ljungheden förstörde myllan allt eftersom det fortsatte.

År 1864 lyckades skogsodlingsintresserade personer genomdriva ett riksdagsbeslut som innebar att staten köpte stora områden av Svältorna, omfattande 3 000 tunnland, där skog sedan odlades. Det goda resultatet av dessa kronoplanteringar lockade sedan enskilda jordägare att följa exemplet.

Sedan 1860-talet har Svältorna till största delen planterats med skog. Skogen är barrskog i torrare områden och björk i fuktigare marker.

Referenser

Externa länkar 
 

Västergötlands geografi
I djävulens tjänst

I djävulens tjänst (originaltitel: Taras Bulba) är en amerikansk action/drama/krigs/romantisk/äventyrs-film från 1962 i regi av J. Lee Thompson. Filmen bygger på Nikolaj Gogols roman Taras Bulba från 1835. Huvudrollerna spelas av Yul Brynner (Taras Bulba) och Tony Curtis (Andrej Bulba).

Handling 
Handlingen utspelar sig 1637-1638 under ett kosackuppror då kosackerna kämpade för att befria sitt moderland Ukraina från det polska förtrycket. Under kriget förlorar Taras sina båda söner och för en kompromisslös kamp mot polackerna.

Nyinspelningar 
En rysk/ukrainsk nyinspelning av filmen hade premiär 2009.

Externa länkar
 

Filmer 1962
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska krigsfilmer
Amerikanska romantikfilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Jugoslaviska actionfilmer
Jugoslaviska dramafilmer
Jugoslaviska krigsfilmer
Jugoslaviska romantikfilmer
Jugoslaviska äventyrsfilmer
Jugoslaviska filmer baserade på böcker
Filmer i regi av J. Lee Thompson
Engelskspråkiga filmer
Latinskspråkiga filmer
Nikolaj Gogol-filmatiseringar
George Romney

För den amerikanska politikern, se George W. Romney.

George Romney, född 15 december 1734 i Dalton-in-Furness, Lancashire, England, död 15 november 1802 i Kendal, var en brittisk porträttmålare.

Han flyttade 1755 till Kendal för att förkovra sig inom måleri. Christopher Steele undervisade honom där.

Romney gjorde 1762 framgång i London. Han åkte 1773 till Italien tillsammans med Ozias Humphrey för konststudier i Rom och Parma och återvände till England efter två år. Han träffade 1782 Emma Hamilton (känd då som Emma Hart) som han målade över sextio gånger. Romney målade många andra samtida, bland andra konstnären Mary Moser.

Externa länkar
 
Walker Art Gallery i Liverpool: "George Romney: British art's forgotten genius"
 

Brittiska konstnärer under 1700-talet
Födda 1734
Avlidna 1802
Män