kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sigfried Giedion

Sigfried Giedion, född 14 april 1888 och död 10 april 1968, var en schweizisk konsthistoriker och arkitekturteoretiker.

Giedion föddes i Prag i dåvarande Böhmen och studerade konsthistoria och arkitektur vid universitetet i Zürich under Heinrich Wölfflin. Därefter åkte han till USA och studerade vid MIT och Harvard. Efter att under 1910- och 1920-talen främst ha intresserat sig för den historiska arkitekturen fördjupade han sig i samtida arkitektur och modernistisk arkitekturteori under slutet av 1920-talet.

År 1928 var han med och grundade den inflytelserika modernistiska tankesmedjan Congrès Internationaux d'Architecture Moderne (CIAM) där han blev den förste generalsekreteraren. Under 1940-talet publicerades hans magna opera Space, Time & Architecture (1941) och Mechanization Takes Command (1948), vilka sedermera blivit standardverk inom den modernistiska arkitekturhistorien. Sigfried Giedions verk finns inte översatta till svenska.

Litterära verk 
Spätbarocker und romantischer Klassizismus, 1922
Space, Time & Architecture: the growth of a new tradition, 1941 - Harvard University Press
Mechanization Takes Command: a contribution to anonymous history, Oxford University Press 1948
Architecture, You and Me: The Diary of a Development, Harvard UP 1958
The Eternal Present, 1964

Noter

Män
Födda 1888
Avlidna 1968
Arkitekturteoretiker
Schweiziska konsthistoriker
Medlemmar i Congrès Internationaux d'Architecture Moderne
Måsta

Måsta är ett bostadsområde i Eskilstuna, beläget i utkanten av Eskilstuna tätort, cirka 2 km från Eskilstunas centrumkärna. Egentligen kan man säga att Måsta är en del av Slagsta som också är ett bostadsområde. Måsta består dels av ett område med cirka 450 bostadsrättslägenheter, ofta kallat Måstaområdet (egentligen HSB:s BRF Slagtäppan) men där finns också en grupp av villor. Större delen av bostadsområdet (även Måstaområdet) är avstyckningar från Måsta gård.

Fram till 1970 var Måsta en egen tätort men uppgick då i tätorten Eskilstuna.

I anslutning till området ligger Slagstaskolan som är en populär kommunal låg- och mellanstadieskola. Åt andra hållet angränsar området till såväl strövområden som lantlig miljö med hästgårdar och åkermark. Friluftsområdet Årby naturreservats 5-kilometersspår passerar alldeles intill de östra delarna av villabebyggelsen. 

Området har gångavstånd till Slagsta centrum där ICA Supermarket, frisersalong och kiosk/spelbutik finns. I Måstaområdet finns pizzeria med fullständiga rättigheter, bilverkstad samt ett korttidsboende för barn och ungdomar med lindrig till måttlig utvecklingsstörning. Strax norr om Måsta, i den lantliga byn Hälltorp finns en gummiverkstad.

År 2010 invigdes det kommunala vård- och omsorgsboendet Måsta äng som är ett av kommunens största äldreboenden. Här finns också en restaurang som är öppen för allmänheten. Även hemtjänsten har sin utgångspunkt här.

Galleri

Referenser 

Stadsdelar i Eskilstuna
Tidigare tätorter i Södermanlands län
Århuskonventionen

Århuskonventionen är en internationell konvention som garanterar medborgares tillgång till miljöinformation samt rätten att påverka beslutsprocesser inom området.

Århuskonventionen utgår från att vi alla har skyldigheter inför kommande generationer att skydda och bevara miljön och  har arbetats fram inom FN:s ekonomiska kommission för Europa (UNECE). Århuskonventionen har i dag 46 parter från Europa och Centralasien. Såväl Europeiska unionen (EU) som samtliga medlemsländer i unionen är parter till konventionen.

Århuskonventionen är implementerad i Europeiska unionen genom Europaparlamentets och Europeiska unionens råds direktiv (2003/4/EG) av den 28 januari 2003 om allmänhetens miljöinformation och Europaparlamentets och rådets direktiv (2003/35/EG) av den 26 maj 2003 om åtgärder för allmänhetens deltagande i utarbetandet av vissa planer och program avseende miljön. 

Europaparlamentet och rådet har senare genom förordning (EG) nr 1367/2006 av den 6 september 2006 utfärdat bestämmelser om tillämpning av Århuskonventionen.

Konventionen, som samlat tidigare erfenheter i miljöarbetet, har fastslagit tre pelare som alla utgår från de mänskliga rättigheterna, nämligen:
Rätten till information från offentliga myndigheter
Rätten att delta i beslutsprocesser  
Rätten till rättslig prövning

Sverige
Sverige undertecknade konventionen 25 juni 1998 och ratificerade den 25 maj 2005.

Sverige har genomfört en del förändringsarbete för att anpassa sig till konventionen bland annat genom att införa rättsprövning 2006.

Naturvårdsverket arbetar med att införliva PRTR-protokollets (Pollutant Release and Transfer Register), som undertecknades i Kiev 2003, bestämmelser. 

Naturvårdsverket administrerar också ett kemikalieutsläppsregister (KUR).

Fotnoter 

Internationella konventioner
Miljörätt
Miljövård
Fru Görvels hus

Fru Görvels hus, också benämnt Borgska huset, är en byggnad på fastigheten Färgaren 57 vid Stora Södergatan i Lunds stadskärna, som troligen uppfördes 1570. Det ingick tillsammans med grannhuset på norra sidan, Stäket, i Fru Görvels gård. Sedan 1813 tillhörde de dock olika tomter.

Före 1541 ägdes fastigheten av Lunds domkyrka, men den överläts till arrendatorn mot erläggande av årlig jordskyld. Vid mitten av 1500-talet ägdes gården av riksrådet Lave Brahe och efter dennes död 1568 övergick gården till hans änka Görvel Fadersdotter Sparre. 

Fru Görvels hus uppfördes som den södra längan i den betydande gårdsanläggning, som Görvel Fadersdotter Sparre lät uppföra åt sig. Gårdens norra länga är den äldre av längorna. Fru Görvels hus är ett tvåvånings gavelhus utan källare med valmat tak med fasader i rött stortegel, som är lagda i munkförband. Bottenvåningen har legat i markplanet, vilket när byggnaden uppfördes var omkring en halv meter längre ner än idag. Bottenvåningens ursprungliga takhöjd är 2,9 meter, medan den övre våningen är 3,2 meter hög. Huvudingången har troligen legat mitt på nordfasaden. Bottenvåningen har haft små och obetydliga fönsteröppningar, medan övervåningens fönster varit avsevärt större. Liksom på den norra längan fanns troligen ett burspråk mot gatan.

Färgaren Jöns Petter Borg köpte fastigheten 1823 och bodde i huset. Familjeföretaget Borgs färgerier låg i södra delen av samma kvarter, Färgaren.

Byggnaden har inte sedan början av 1800-talet genomgått några större förändringar. Den blev byggnadsminne 1994.

Källor
 - Fru Görvels hus i Bebyggelseregistret
Borgska tegelhuset – St. Södergatan 8A på www.kulturportallund.se

Byggnader och anläggningar i Lund
Lunds stadskärna
Byggnadsminnen i Lunds kommun
Sivasmassakern

Sivasmassakern (Turkiska: Sivas Madımak Olayı eller Sivas Katliamı) är en term som används för att beskriva händelserna runt den 2 juli, 1993, då 37 människor brändes ihjäl i ett hotell i staden Sivas, Turkiet. Offren, som hade samlats för en kulturfestival, blev dödade när en folkmassa av muslimska extremister satte eld på hotellet gruppen vistades i.

Externa länkar

1993 i Turkiet
Massakrer i Turkiet
Turkiet i olympiska vinterspelen 2002

Turkiet deltog i olympiska vinterspelen 2002. Turkiets trupp bestod av tre idrottare varav två var män och en var kvinna.

Trupp 
 Alpin skidåkning
 Atakan Alaftargil 
 Längdskidåkning
 Kelime Aydın 
 Sabahattin Oglago

Resultat

Alpin skidåkning 
 Slalom
 Atakan Alaftargil - 32

Längdskidåkning 
 Sprint herrar
 Sabahattin Oglago - 60  
 30 km herrar 
 Sabahattin Oglago - ?  
 Sprint damer
 Kelime Aydın - 56  
 5+5 km damer
 Kelime Aydın - 67

Källor 
SR/Olympic Sports

2002 i Turkiet
Nationer i olympiska vinterspelen 2002
2002
Spartak

Spartak (ryska: Спартак, från Spartacus) är en idrottsorganisation, grundad i Sovjetunionen 1925-26 genom att flera mindre idrottslag gick samman. Organisationens första ursprung är 1921 då klubben "Moskvas sportcirkel" bildades. 

Namnet "Spartak" togs år 1934 och organisationen fick formell status som landsomfattande år 1935. Spartak tillknöts fackföreningarna och organiserade folk i alla yrkesgrupper. Organisationen fanns i varianter över hela Östblocket. Flera sportklubbar i det tidigare Östblocket har behållit namnet.

År 1975 organiserade Spartak 23 000 lokala träningskollektiv (inklusive 100 "riktiga" sportklubbar). Totalt var cirka 6,2 miljoner personer organiserade i Spartaksystemet, i 40 idrottsgrenar. 

1987 upplöstes organisationen för att 1991 återbildas som en internationell organisation med sex länder från före detta Sovjetunionen som medlemmar.  

Mest kända klubben i Spartak-systemet är fotbollsklubben Spartak Moskva med ett stort antal sovjetiska serie- och cupmästare i fotboll.

Klubbar (urval) 
FK Spartak Moskva
HK Spartak Moskva
Spartak Nalchik
Spartak Vladikavkaz

Se även 
 Spartakiad
 Spartakusbund

Sportorganisationer
Hans Fellenius

Hans Börje Fellenius, född 21 april 1933 i Stockholm, död 15 juli 1990, var en svensk färgblind bildkonstnär, länge bosatt och verksam på Måsta gård (fd Tunafors Bruksherrgård) i Södermanland.

Hans Fellenius studerade vid Konstakademin och Otte Skölds målarskola, samt i Italien, Grekland och Frankrike. Han var italienska Statens Kulturstipendiat 1952, San Michèle Stipendiet 1953, och var av grekiska kulturministeriet inbjuden utställare i Aten 1953.

Fellenius har haft separatutställningar i Stockholm 1954, Konstakademin i Charlottenburg, Köpenhamn 1955, Västra Sörmlands Konstförening,1961, Örebro läns museum 1962, Hälsinglands Museum 1963, Dalarnas Museum 1964, Salong Strindberg, Helsingfors 1965, Düsseldorf, Wien 1961–1966.

Hans Fellenius var hedersledamot i Konstakademien i Rom och erhöll professors titel.

Han är representerad på Nationalmuseum Stockholm, Statens museum for Kunst, Köpenhamn och vid flera statliga och privata samlingar i Europa och USA.

Åren mellan 1985 och 1991 drevs Hans gallerier Modern konst i hemmiljö Strandvägen 47 samt Galleri Humlan Sturegatan 30 Sthlm. av Hans barn: Beatrice Fellenius och Johan Fille Fellenius med stor kulturell framgång. Hans Fellenius är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor 
Hans Fellenius på lexikonettamanda.se
 Fellenius, Hans Börje på SvenskaGravar.se

Noter
 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska gallerister
Konstnärer från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1933
Avlidna 1990
Män
Christian Hebbe den yngre

Christian Hebbe den yngre, född 1727, död 1795, var en grosshandlare i Stockholm och delägare i handelshuset Chr. Hebbe & söner.

Biografi 
Christian Hebbe var son till den svenska släkten Hebbes stamfader Christian Hebbe den äldre och farfar till Clemens Hebbe.Hebbe började som sjuttonåring arbeta som kontorist hos brukspatronen Jean Henry Le Febure vid Stora Nygatan i Gamla stan. Några år senare lämnade han Stockholm för att resa som representant för Svenska Levantiska Compagniet till Smyrna, nuvarande Izmir i Turkiet. Här stannade han 14 år och efter hemkomsten fick han binamnet “turken”. 

Hebbe blev delägare i familjeföretaget Chr. Hebbe & söner och specialiserade sig på allt som hade med affärer i sydöstra Europa att göra. Firmans stamhus låg då i  Thuenska huset vid Skeppsbron 36 senare även kallat “Hebbeska huset”. Hebbe övertog efter faderns död 1762 tillsammans med brodern Johan Fredrik Hebbe handelshusets ena avdelning, medan brodern Simon Bernhard Hebbe ledde den andra.

Vid 1760-talet förvärvade Hebbe byggnaden vid Skeppsbron 18 (numera riven) av konsul Johan Clasons son Isak Clason, som då kallades “Clason-Hebbeska huset”.

Hebbe gifte sig den 22 oktober 1771 med konstnären Maria Palm, dotter till Asmund Palm och Eva van Bruyn.

Källor

Noter 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1700-talet
Personer inom Osmanska rikets näringsliv under 1700-talet
Personer under frihetstiden
Födda 1727
Avlidna 1795
Män
Christian 2
James Z. George

James Zachariah George, född 20 oktober 1826 i Monroe County, Georgia, död 14 augusti 1897 i Mississippi City, Mississippi, var en amerikansk demokratisk politiker och jurist. Han representerade delstaten Mississippi i USA:s senat från 1881 fram till sin död.

George deltog i mexikanska kriget. Han inledde sedan sin karriär som advokat i Carrollton. George deltog i amerikanska inbördeskriget som överste i Amerikas konfedererade staters armé. Han tillbringade två år i krigsfångenskap.

Efter kriget arbetade George åter som advokat i Mississippi. Han blev 1879 domare i Mississippis högsta domstol. Han valdes sedan till domstolens chefsdomare. Han efterträdde 4 mars 1881 Blanche Bruce som senator för Mississippi. Han omvaldes två gånger. Han avled i ämbetet. Hans grav finns på Evergreen Cemetery i North Carrollton. George County har fått sitt namn efter James Z. George. En staty av honom finns i National Statuary Hall Collection i Kapitoliumbyggnaden.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Art History Club
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Mississippi
Amerikanska jurister
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Monroe County, Georgia
Födda 1826
Avlidna 1897
Män
Rydberg, den skånske boxaren

Rydberg, den skånske boxaren är en dock-TV-serie, producerad av BLA Stockholm. Serien sändes 2001 som ett inslag i SVT:s ungdomsprogram Vera. Rydbergs röst görs av Petter Lennstrand. 

Rydberg dök först upp i TV-serien Janne och Mertzi, men fick senare sin egen TV-serie. Han har även dykt upp som gäst i avsnitt 16 av julkalendern Allrams Höjdarpaket.

I TV-serien För alla åldrar, från 2009 och 2011, dyker Rydberg upp som Åldersgränsarn som i olika avsnitt jobbar i olika butiker. När kunder kommer in i butiken, bestämmer han vilka varor de ska få köpa beroende på hur gamla de är. Oavsett vad de själva vill köpa.

Källor 

Svenska TV-serier från 2000-talet
Svenska dockproduktioner i TV
Klaraborgaren

Klaraborgaren var en studenttidning som gavs ut mellan 1967 och 1998 vid dåvarande högskolan i Karlstad. Den har tagit upp teman som barnpassning, tvångssterilisering och religiösa frågor. Omslaget för nummer 9/1969 visade tre älskande par, varav två homosexuella i olika ställningar. Detta nummer släpptes av Rolf Alsing och Urban Wiberg.

1970- och 1980-talen 
Under 1970-talet var tidningen dominerad av vänsterorienterade artiklar, något som ebbade ut i början av 1980-talet. Deltagandet i FUM-valen var låga, och Klaraborgaren fick påminna studenterna att den var studenternas eget språkrör.

1990-talet 
I slutet av 1980-talet och in på början av 1990-talet rörde sig tidningen mer mot underhållning. I mitten av 1990-talet började tidningen gå tillbaka lite grand till 1970-talets provokativa anda och tidningen väckte debatt. Dels höll ett par av tidningens redaktörer under 1996 på att stämmas för tryckfrihetsförordningen och det nummer som blev de mest diskuterade, nr 3 1998. I det numret fanns det lite mer artiklar som inte bara kretsade kring festande, reklam för studentkåren eller högskolans aktiviteter utan lite mer filosoferande. Tidningen innehöll bland annat en artikel om Livets Ord, en debatt om att Israel-Palestina-konflikten var politisk utan andlig som varken är pro eller kontra Israel, en debattartikel om att våga vara individ, en intervju med en prostituerad i Amsterdam, lästips om halvering av lästiden samt en intervju med Susanna Popova med titeln "Kollektivism, sexism och feminism".

Slutet 
Vid årsskiftet 1999 skulle Högskolan i Karlstad bli Karlstads universitet. Tidningen lades ner efter att första numret släpptes ht-98. En ny redaktion tillsattes tidningen fick ett nytt namn: Citrus. Citrus lades också ned och fick det nuvarande namnet Karlstads studenttidning.

Redaktörer 
Här är några av de som har varit redaktörer under årens lopp. 
 
Ht 68–Vt 69: Rolf Alsing och Urban Wiberg
Vt 80–Vt 81: Kerstin Pettersson (numera Eikeland)
Vt 82–Vt 85: Per Björkegren
Ht 95–Vt 96: Jesper Falkheimer och Niklas Hansen
Ht 96–Vt 97: Andreas Skoglund och Karolina Rosenqvist 
Ht 97–Vt 98: Henric Ottosson och Louise Bratt 
Ht 98: Linus Broström och Karin Hansson

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor 
 Klaraborgaren 9/1969
 Klaraborgaren 2/1985
 Klaraborgaren 5/1996
 Klaraborgaren 5/1997
 Klaraborgaren 3/1998

Webbkällor
Klaraborgaren nr 1(1967):4-1998, Karlstad Universitetsbibliotek 
Klaraborgaren, studenttidningen vid Högskolan i Karlstad, 1982: nr 1-1998: nr 5, Uppsala Universitetsbibliotek

Externa länkar 
Studenttidning bojkottad efter granskande artiklar
Sidbyte för Rolf Alsing
Studenttidningen byter skepnad
Karlstads studenttidning

Karlstads universitet
Studentkårers tidskrifter
Nedlagda svenska tidskrifter
Tidskrifter startade 1967
Tidskrifter nedlagda 1998
Vicente del Bosque

Vicente del Bosque, född den 23 december 1950 i Salamanca, Spanien, är en spansk före detta fotbollsspelare och numera fotbollstränare. Under sin aktiva karriär som fotbollsspelare spelade han mest som defensiv mittfältare.

Han är sedan EM 2008 tränare för Spaniens herrlandslag i fotboll. Han ledde Spanien till deras första VM-titel någonsin efter vinst mot Nederländerna i finalen 2010. 2012 ledde han Spanien till att försvara sitt EM-guld från 2008, vilket de gjorde efter vinst mot Italien i final. Han blev även utsedd till årets tränare 2012.

Klubbar (som spelare) 
 1971-1972 Córdoba CF
 1972-1973 CD Castellón
 1973-1984 Real Madrid

Landskamper 
1975-1980 Spanien, 18 landskamper (1 mål)

Tränare 
 1985-1990 Real Madrid Castilla
 1994 Real Madrid
 1996 Real Madrid
 1999-2003 Real Madrid
 2004-2005 Beşiktaş JK
 2008-2016 Spaniens herrlandslag i fotboll

Se även 

Spanska fotbollsspelare
Spanska landslagsspelare i fotboll
Spanska fotbollstränare
Spelare i Real Madrid Castilla
Spelare i Real Madrid
Spelare i CD Castellón
Spelare i Córdoba CF
Spelare i Tercera División
Spelare i Segunda División
Spelare i La Liga
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1980
Tränare i Real Madrid Castilla
Tränare i Real Madrid
Tränare i Beşiktaş JK
Förbundskaptener för Spaniens herrlandslag i fotboll
Förbundskaptener i VM i fotboll 2010
Förbundskaptener i EM i fotboll 2012
Förbundskaptener i VM i fotboll 2014
Förbundskaptener i EM i fotboll 2016
Födda 1950
Levande personer
Män
Personer från Salamanca
Jagad i Sydney

Jagad i Sydney (originaltitel: Escape of the Artful Dodger) är en australisk barn/ungdoms-TV-serie från 2001, baserad på karaktärer från boken Oliver Twist av Charles Dickens.

Serien handlar om Jack Dawkins från Dickens klassiska roman Oliver Twist som utspelar sig på 1800-talets London. Dawkins, kallad Räven, är en fingerfärdig ficktjuv som kan konsten att prata sig ur vartenda problem. TV-serien tar vid där romanen slutar. Året är 1832 och Dawkins transporteras från London till Sydney, Australien. På fartyget finns också Oliver Twist, liksom den föräldralösa Hannah Schuller som är på väg till Sydney för att hitta sin bror Michael. På skeppet får ungdomarna reda på att kaptenen tänker sätta dit Räven för ett brott. De tvingas alla att fly, och ett liv fullt av äventyr och faror börjar.

Serien är gjord i 1 säsong (13 avsnitt på 24 minuter). I Skandinavien har serien sänts som en miniserie på fyra 80-minutersavsnitt.

Roller
 Luke O'Loughlin som Jack "Räven" Dawkins 
 Rowan Witt som Oliver Twist 
 Brittany Byrnes som Hannah Schuller 
 Simon Scarlett som Wild Will Grady 
 Barry Langrishe som Sergeant Bates 
 Mathew Waters som Scratch 
 Henri Szeps som Dr. Hartman 
 Phillip Hinton som Mr Brownlow 
 Maggie Blinco som Mrs Posset 
 Kate Sherman som Becky 
 Christopher Baz som Fagin 
 Bill Conn som Mr Butterfly 
 Aurora Voss som Kelly 
 Shane Briant som Colonel Springs 
 Richard Wilson som Lord Edward Tuxley

Externa länkar

Australiska TV-serier från 2000-talet
1832 i fiktion
Sydney i fiktion
TV-seriestarter 2001
TV-serieavslutningar 2001
Australiska barnserier
Jakob Heinrich von Hefner-Alteneck

Jakob Heinrich von Hefner-Alteneck, född 20 maj 1811 i Aschaffenburg, död 19 maj 1903 i München, var en tysk tecknare och konsthistoriker. Han var far till Friedrich von Hefner-Alteneck. 

Hefner-Alteneck var 1868-86 generalkonservator för Bayerns konstminnesmärken och direktor för Bayerisches Nationalmuseum i München. Han var en framstående museiman och gjorde sig även känd som författare av konst- och kulturhistoriska bildverk. Trots att han redan i unga år mist sin högra arm utmärkte han sig även som tecknare.

Bibliografi (i urval)
Trachten des christlichen Mittelalters (1840-54)
Kunstwerke und Geräthschaften des Mittelalters und der Renaissance (1848-63, utökad upplaga 1879-90; tillsammans med C. Becker)
Die Burg Tannenberg (1850; tillsammans med F.W. Wolf)
Eisenwerke oder Ornamente der Schmiedekunst des Mittelalters und der Renaissance (1861-87)
Deutsche Goldschmiedewerke des 16. Jahrhunderts (1890)
Waffen (1903)

Källor
 

Tyskt museifolk
Tyska illustratörer
Tyska konsthistoriker
Tyska kulturhistoriker
Tyska konstnärer under 1800-talet
Personer från Aschaffenburg
Födda 1811
Avlidna 1903
Män
Ugglan
Friedrich von Hefner-Alteneck

Friedrich Franz Heinrich Philipp von Hefner-Alteneck, född 27 april 1845 i Aschaffenburg, död 6 januari 1904 i Biesdorf vid Berlin, var en tysk elektrotekniker, son till Jakob Heinrich von Hefner-Alteneck.

Hefner-Alteneck studerade polyteknik i München och Zürich och var 1867–90 verksam som ingenjör och överingenjör hos firman Siemens & Halske i Berlin som en av Werner von Siemens närmaste medarbetare. Han var framgångsrik inom elektroteknikens utveckling, bland annat genom olika förbättringar av generatorer, konstruktionen av den första differentialbåglampan och många andra apparater.

Han är dock mest känd för att ha angett den första praktiska ljusenheten. Detta skedde genom den av honom 1883 konstruerade så kallade Hefnerlampan, en enkel lampa med amylacetat som brännämne, som allmänt kom att användas som normallampa inom fotometrin. En rund fullveke med en diameter på 8 mm inställdes så, att lågans höjd (utan lampglas) blev 40 mm. Ljusstyrkan hos denna fria låga, mätt i horisontell led, räknades som 1 ljusenhet, Hefnerljus. På Physikalisch-technische Reichsanstalt i Charlottenburg utfördes noggranna undersökningar över denna lampa, bland annat angående lufttryckets, luftfuktighetens och koldioxidhaltens inflytande på ljusstyrkan.

Hefner-Alteneck blev 1896 ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Källor

Tyska elektroingenjörer
Tyska uppfinnare
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer från Aschaffenburg
Födda 1845
Avlidna 1904
Män
Ugglan
Salmonsens
Ungern i olympiska vinterspelen 2002

Ungern deltog i olympiska vinterspelen 2002. Ungerns trupp bestod av 25 idrottare varav 14 var män och 11 var kvinnor. Den äldsta idrottaren i Ungerns trupp var Péter Pallai (39 år, 34 dagar) och den yngsta var Szandra Lajtos (15 år, 210 dagar).

Resultat

Alpin skidåkning
Super-G herrar 
Péter Vincze - 34  
Storslalom herrar
Péter Vincze - 56  
Slalom herrar
Péter Vincze - 33  
Storslalom damer
Márta Vastagh Regős - 44  
Slalom damer 
Márta Vastagh Regős - ?

Bob
Fyra-Manna 
Nicholas Frankl, Márton Gyulai, Péter Pallai, Bertalan Pintér och Zsolt Zsombor - 23  
Två-Manna 
lldikó Strehli och Éva Kürti - 13

Konståkning
Singel herrar
Zoltán Tóth - ?  
Singel damer
Júlia Sebestyén - 8

Längdskidåkning
Sprint herrar
Zoltán Tagscherer - 39  
Imre Tagscherer - 48  
Matyás Holló - 59  
30 km herrar
Zoltán Tagscherer - 66  
10+10 km herrar
Imre Tagscherer - 74   
Matyás Holló - 75   
Sprint damer
Zsófia Gottschall - 54  
5+5 km damer
Zsófia Gottschall - 70

Short track
500 m herrar
Balázs Knoch - 18  
Krisztián Szabó - 23  
100 m herrar
Balázs Knoch - 20  
Kornél Szántó - 21  
1 500 m herrar
Kornél Szántó - 23  
Balázs Knoch - 24  
500 m damer
Marianna Nagy - 26  
Szandra Lajtos - 28  
1 000 m damer 
Szandra Lajtos - 19  
Marianna Nagy - 25  
1 500 m damer
Marianna Nagy - 23  
Eva Farkas - 25

Skidskytte
10 km sprint herrar
Imre Tagscherer - 75  
20 km herrar
Imre Tagscherer - 70  
7,5 km sprint damer
Zsuzsanna Bekecs - 67  
Ivett Szöllősi - 71  
15 km damer
Ivett Szöllősi - 58  
Zsuzsanna Bekecs - 65

Skridsko
500 m herrar 
Zsolt Baló - 31  
1 000 m herrar
Zsolt Baló - 31  
1 500 m herrar
Zsolt Baló - 30  
500 m damer 
Krisztina Egyed - 27  
1 000 m damer 
Krisztina Egyed - 24  
1 500 m damer 
Krisztina Egyed - 23

Källor
SR/Olympic Sports

2002 i Ungern
2002
Nationer i olympiska vinterspelen 2002