kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Philip Blommaert

Philip(pe) Marie, Jonkheer Blommaert, född 24 augusti 1809 i Gent, död 14 augusti 1871, var en belgisk skriftställare. 

Blommaert var en av de främsta målsmännen för det flamländska språkets rätt gentemot franskt inflytande samt utgav i sådan avsikt flera äldre flamländska dikter, varjämte han skrev en flamländsk översättning av "Nibelungenlied". Tillsammans med Jan Frans Willems satte han sig 1840 i spetsen för dem, som till regeringen ingick med petitioner i språkfrågan. Hans förnämsta arbete är Aloude geschiedenis der belgen of nederduitschers (1849).

Källor

Belgiska författare
Flamländska författare
Födda 1809
Avlidna 1871
Män
Ugglan
Karel Lodewijk Ledeganck

Karel Lodewijk Ledeganck, född 9 november 1805 i Eeklo, död 19 mars 1847 i Gent, var en belgisk (flamländsk) skald. 

Ledeganck tog, efter på egen hand bedrivna studier, 1835 juris doktorsexamen i Gent och blev fredsdomare i Zomergem. Därefter inkallades han i kommissionen för flamländska rättskrivningen och fick av regeringen i uppdrag att översätta lagen från franska till flamländska. År 1843 blev Ledeganck folkskoleinspektör och 1845 vice professor vid Gents universitet. Han utgav bland annat Bloemen mijner lente (1839), Het burgslot van Zomergem (1840, en berättelse i ballader) och De drie zustersteden, vaderlandsche trilogie (1846), i vilken systerstäderna Gent, Brygge och Antwerpen besjungs. Ledegancks biografi skrevs av Jacob Heremans.

Källor

Belgiska professorer i juridik
Flamländska författare
Belgiska författare under 1800-talet
Belgiska forskare under 1800-talet
Personer från Östflandern
Födda 1805
Avlidna 1847
Män
Ugglan
Kevin Wilkinson

Kevin Michael Wilkinson, född 11 juni 1958 i Stoke-on-Trent, Staffordshire, England, död 17 juli 1999 i Baydon nära Swindon, var en trummis som spelade med många popgrupper, som League of Gentlemen (1980), The Waterboys (1983–1984), China Crisis (1985–1989) och Squeeze (1995–1996). Han spelade dessutom för Holly Beth Vincent (1981–1982).

Under större delen av sin karriär var Wilkinson en studiomusiker, som spelade med så olika artister som Fish, The Proclaimers, China Crisis och Howard Jones.

Wilkinson begick självmord den 17 juli 1999, i åldern 41, genom att hänga sig i familjens hem i Baydon, nära Swindon. Han efterlämnade sin fru (Marilyn Fitzgerald) och sina tre barn (Finn, Josie och Ellie).

Referenser

Externa länkar
Diskografi på Discogs
Kevin Wilkinson på AllMusic

Födda 1958
Avlidna 1999
Brittiska trummisar
Män
Musiker som begått självmord
Gunnar Jancke

Gunnar Jancke, född 26 december 1913 i Uppsala, död 6 mars 1996 i Västerleds församling i Stockholm, var en svensk elektroingenjör. Han var brorson till Eva och Knut Gustaf Jancke.

Jancke utexaminerades 1935 från Kungliga Tekniska högskolan. Han tilldelades 1954 Ingenjörsvetenskapsakademiens guldmedalj för hans insatser vid utvecklingen av det svenska 380-kV-systemet. Han invaldes 1956 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien. 1961 promoverades han till  teknologie hedersdoktor vid Technische Universität Dresden och 1966 promoverades han vid Chalmers tekniska högskola.

Gunnar Jancke är gravsatt i minneslunden på Bromma kyrkogård.

Källor

Noter 

Svenska elektroingenjörer
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Hedersdoktorer vid Chalmers tekniska högskola
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ingenjörer från Uppsala
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Födda 1913
Avlidna 1996
Män
Svenska ingenjörer under 1900-talet
SimLife

SimLife: The Genetic Playground är ett datorspel från 1992 och Maxis. Spelet går ut på att styra ett ekosystem; spelaren kan ändra djur och växters DNA till en virtuell värld. Poängen med spelet är att experimentera och skapa ett eget ekosystem. Spelet tillåter användare att utforska samspelet mellan olika livsformer och miljöer.  Användare kan manipulera genetiken av växter och djur för att avgöra om dessa nya arter kunde överleva i jordens miljöer.  Spelarna kan också skapa nya världar med distinkta miljöer för att se hur vissa arter klar sig där.

Externa länkar

Källor

The Sims
Datorspel 1993
Macintosh-spel
MS-DOS-spel
Amigaspel
Gislaveds pastorat

Gislaveds pastorat är ett pastorat i Östbo-Västbo kontrakt i Växjö stift. Pastoratet omfattar hela Gislaveds kommun i Jönköpings län.

Förtroendevalda

Kyrkofullmäktiges ordförande 
 Marie Johansson, 2018–2020
 Malin Larsson, 2020–

Kyrkorådets ordförande 
 Jes Hedensted, –2020
 Marie Johansson, 2020–

Administrativ historik
Pastoratet omfattade från 1921 till 2016 församlingarna Gislaved, Våthult och Bosebo. Det kallades till 1951 Båraryds pastorat.

Pastoratet utökades 2016 med församlingarna i pastoraten:
Västbo S:t Sigfrids pastorat
Anderstorps pastorat
Burseryds pastorat
Villstads pastorat

Pastoratet består av följande församlingar:
Anderstorps församling
Bosebo församling
Burseryds församling
 Gislaveds församling
Villstads församling
Våthults församling
Västbo S:t Sigfrids församling

År 2018 överfördes Norra Hestra församling från Skara stift till Växjö stift, Östbo-Västbo kontrakt och detta pastorat. 

Pastoratskod är 060902.

Referenser

Bildanden 2016
Pastorat i Växjö stift
Indelningar i Gislaveds kommun
Rune W. Dahlén

Rune Wilhelm Dahlén, född 22 april 1954 i Åmål, är en svensk teologie doktor och högskolelektor i historisk teologi, pastor och tidigare utbildningssekreterare inom Equmeniakyrkan och kontaktlärare för kyrkans pastorskandidater.  

Rune W. Dahléns doktorsavhandling Med Bibeln som bekännelse och bekymmer, som publicerades 1999, handlar om bibelsynsfrågan i Svenska Missionsförbundet 1917–1942 med särskild hänsyn till Missionsskolan och samfundsledningen.

P P Waldenströms debutbok, Brukspatron Adamsson – eller Var bor du, som kom 1863 har kommit i många utgåvor. 2019 kom den första utgåvan på en mer modern svenska på Votum Förlag. Rune W Dahlén ansvarade för bearbetning, inledning och kommentarer och inte minst en biografi över P P Waldenström, den första på 80 år. I januari 2022 kom Dahléns andaktsbok Att baka pepparkakor med mormor – och 40 andra andakter om längtan och kallelse.

Källor 
Teologiska Högskolan Stockholm
Lunds universitet

Svenska teologer under 1900-talet
Män
Födda 1954
Levande personer
Svenska teologer under 2000-talet
Personer från Åmål
Gunnar Lihr

Gunnar Lihr, född 26 juli 1897 i Helsingfors, död 1 december 1937 i Fjäturen, Sollentuna, Sverige, var en finländsk flygkapten, den första piloten vid Aero. Han var pilot på flygplanet som deltog tillsammans med Birger Schyberg i räddningsoperationerna efter Umberto Nobiles haveri på Spetsbergen år 1928. Han omkom i en flygolycka i Sverige.

Lihr var gift med barnläkaren Zaida Eriksson-Lihr.

Referenser

Externa länkar
Gunnar Lihr i Hufvudstadsbladet 16 december 1936, Pelastamalmi.fi

Finländska flygare
Födda 1897
Avlidna 1937
Personer från Helsingfors
Personer som omkommit i flygincidenter
Män
Pierre Willems

Pierre Gaspard Hubert Willems (även Peter Kasper Hubert Willems), född 6 januari 1840 i Maastricht, död 23 februari 1898 i Leuven, var en flamländsk historiker.

Willems var sedan 1865 professor vid Leuvens universitet i latinsk litteratur, epigrafik, arkeologi och paleografi. Bland hans skrifter märks Le droit public romain depuis la fondation de Rome jusqu'à Constantin (1870; sjätte upplagan 1898), och Le senat de la république romaine (tre band, 1878-85). Han författade även en flamländsk Taalkunde och var en bland de ledande männen inom den flamländska rörelsen.

Källor

Belgiska historiker
Belgiska professorer
Födda 1840
Avlidna 1898
Män
Ugglan
Personer från Maastricht
Nickhake

Nickhake även mickhake, nicka eller micka är en, slätborrad, mindre mynningsladdningskanon om 2 till 2,5 tums (49 till 62 mm, enligt svensk tum) kaliber som förr användes på smärre krigsfartyg.  Nickorna låg i så kallade nickelådor, som genom en vertikal bult eller axel var förenade med relingen på fartygssidan varigenom all rekyl förhindrades. Under 1500-talet omtalas de i Sverige även som nickehakar, skeppshakar och tellehakar. 

Ofta bestyckades fartygets slup eller skeppsbåt med en nicka då man landsteg på okänd kust.

Källor

Noter  

Sjöartilleri
Helge Gustafsson

Helge Gustafsson, född 16 januari  1900 i Ervalla, Örebro län, död 5 oktober 1981 i Örebro, var en svensk gymnast. Han blev olympisk guldmedaljör 1920.

Externa länkar
 SOK Helge Gustafsson

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1920
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1920
Födda 1900
Avlidna 1981
Män
Personer från Ervalla socken
Marc Bartra

Marc Bartra, född 15 januari 1991 i Sant Jaume, är en spansk fotbollsspelare (mittback) som spelar för Real Betis och Spaniens landslag.

Klubbkarriär 
Marc Bartra kom vid 11 års ålder till FC Barcelona från Espanyol. Efter att ha avancerat blev han 2009 en del av B-laget. Den 14 februari 2010, en månad efter sin 19-årsdag, gjorde han sin första match för Barcelonas A-lag.. Bartra spelade sin första El Clasico i spanska cup finalen 2014. Barcelona förlorade 1-2, men Bartra gjorde ett nickmål i den 68:e minuten.

Den 30 januari 2018 värvades Bartra av Real Betis, där han skrev på ett kontrakt fram till 2023.

Den 15 augusti 2022 värvades Bartra av Trabzonspor, där han skrev på ett treårskontrakt.

Den 24 juli 2023 återvände Bartra till Real Betis, där han skrev på ett ettårskontrakt.

Meriter

FC Barcelona 
 La Liga: 2009/2010, 2010/2011, 2012/2013, 2014/2015, 2015/2016
 Uefa Champions League: 2014/2015
 Spanska cupen: 2014/2015, 2015/2016
 Spanska supercupen: 2011, 2013
 Uefa Super Cup: 2011, 2015
 VM för klubblag: 2015

Referenser

Noter 

Spanska fotbollsspelare
Spanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Barcelona B
Fotbollsspelare i FC Barcelona
Spelare i Borussia Dortmund
Spelare i Real Betis
Spelare i Trabzonspor
Spelare i La Liga
Spelare i Segunda División
Spelare i Segunda División B
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Süper Lig
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Födda 1991
Levande personer
Män
Paul Fredericq

Paul Fredericq, född 12 augusti 1850 i Gent, död där 23 mars 1920, var en belgisk historiker och politiker. 

Fredericq var 1879–83 professor i historia vid universitetet i Liège och därefter vid universitetet i Gent. Han gjorde sig bemärkt som representant för grundliga forskningsmetoder samt deltog dessutom livligt i de politiska partistriderna såsom en av ledarna för den flamländsk-liberala rörelsen. Under den tyska ockupationen av Belgien under första världskriget förordade han "moraliskt motstånd" mot tyskarna och blev därför, tillsammans med Henri Pirenne, i mars 1916 deporterad till Tyskland, där han var internerad till stilleståndet i november 1918. Han utsågs efter återkomsten till rektor vid Gents universitet. 

Bland, hans många vetenskapliga skrifter kan nämnas Essai sur le rôle politique et social des ducs de Bourgogne dans les Pays Bas (1875), De Nederlanden onder keiser Karel V. De dertig eerste jaren der 16:e eeuw (1885) och Geschiedenis der inquisitie in de Nederlanden (två band, 1892–97). Han skrev en historia över den flamländska rörelsen, Scheets eener geschiedenis der vlaamsche beweging (1906–09).

Källor

Belgiska historiker
Belgiska professorer
Födda 1850
Avlidna 1920
Män
Ugglan
Personer från Gent
Yngve Ricklund

Yngve Ricklund, född 16 mars 1903 i Anundsjö socken i Ångermanland, död 1997 i Örnsköldsvik, var en svensk målare. 

Han var son till kronojägaren Nickolaus (Nils) Ricklund och Ingeborg Guliksdotter och från 1951 gift med Ingrid Maria Fjällström samt bror till Folke Ricklund. Fjällmålaren Ricklund växte upp i Gästrikland men flyttade i mitten av 1940-talet till Saxnäs i Marsfjäll. Han arbetade först som skogsarbetare, industritjänsteman och hotellvärd och målare på fritiden. Som konstnär var han autodidakt men fick viss vägledning från sin bror och andra konstnärskamrater. Han etablerade sig som konstnär sent i livet och ställde ut separat i Sandviken 1950 och på Welamsons konstgalleri i Stockholm 1951 som senare följdes upp med separatutställningar i bland annat Skellefteå, Kramfors, Sundsvall, Karlskoga och Luleå. Han var verksam fram till mitten av 1980-talet. Hans konst består huvudsakligen av Norrlandsmotiv utförda i olja eller pastell.

Källor
 Mittnytt, "Björna IF visar konstsamling", publicerad 2011-08-05
 https://web.archive.org/web/20110522092355/http://www2.sofi.se/daum/katta/katta07/katta07.htm
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 485, Allhems Förlag, Malmö.

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1903
Avlidna 1997
Män
Personer från Anundsjö socken
Godefroid Kurth

Godefroid Joseph François Kurth, född 11 maj 1847 i Arlon, död 4 januari 1916 i Asse, var en belgisk historiker.

Kurth var från 1872 professor vid universitetet i Liège. Han inlade stora förtjänster (bland annat  genom införande av seminarieövningars) om den belgiska historieforskningens utveckling till större grundlighet och kritisk skärpa. Han uppsatte 1899 och utgav den vetenskapliga tidskriften "Archives belges". Därjämte var han en av ledarna för de tysktalande i östra Belgien och stiftade som sådan en "tysk förening" samt (1900) tidskriften "Deutsch-Belgien". Som politiker tillhörde han det kristligt-demokratiska partiet. 

Bland Kurths historiska arbeten märks Les origines de la civilisation moderne (två band, 1886; femte upplagan 1902), Les corporations ouvrières au moyen-âge (1893), Clovis (1896; andra upplagan i två band, 1901), S:t Boniface, 680-705 (1902) och Notger de Liège et la civilisation au X:e siècle (två band, 1905). Hans smärre avhandlingar i frankisk historia samlades postumt i Études franques (två band, 1919). Han skrev även språkpolitiska och skönlitterära arbeten samt verkade som översättare, bland annat från Henry Wadsworth Longfellow.

Källor

Belgiska historiker
Belgiska professorer
Födda 1847
Avlidna 1916
Män
Ugglan
Personer från Vallonien
Ödlesnok

Ödlesnok (Malpolon monspessulanus) är en orm som tillhör familjen snokar. Dess vetenskapliga artepitet kommer av det latinska namnet på staden  Montpellier i sydöstra Frankrike. Arten beskrevs vetenskapligt första gången 1804 av Johann Hermann, en fransk naturhistoriker. Ödlesnoken är grå till något olivgrönaktig i färgen och kan uppnå en längd på 2 meter. Honorna har en mer varierad färgteckning  och mönster än hanarna som är mer enfärgade. Ormen är giftig, men den anses inte vara farlig för människor fast den förekommer i bebyggda områden, då giftet är milt och ormen vanligen är skygg och håller sig undan.

Systematik 
Ödlesnoken har tidigare beskrivits som en ormart med utbredning i länderna omkring Medelhavet. Genetiska skillnader mellan västliga och östliga populationer delade in den i underarter, M. m. monspessulanus omkring västra Medelhavet och M. m. insignitus omkring östra Medelhavet. Därtill diskuterades M. m. fuscus med utbredning i sydöstra Europa, Turkiet, norra Irak och västra Iran som skild från M. m. insignitus. I en undersökning av Carranza et al. från 2006 föreslås att den västliga och östliga populationen skall behandlas som skilda arter, där den västliga populationen M. m. monspessulanus utgör en art, M. monspessulanus, och de östliga populationerna en art, M. insignitus (där M. m. insignitus inkluderat M. m. fuscus ingår).

Utbredning 
Ödlesnokens utbredning i Europa omfattar Portugal, Spanien, sydöstra Frankrike och vidare till nordvästra Italien, i regionen Ligurien. Den förekommer även i västra Nordafrika, från Västsaharas kusttrakter och genom Marocko till norra Algeriet. Utbredningen är för M. m. monspessulanus (M. monspessulanus), enligt IUCN och indelningen efter Carranza et al.  ovan.

Levnadssätt 
Ödlesnoken är en marklevande orm. Till dess vanligaste byten hör ödlor, men även andra mindre ormar, små däggdjur som gnagare och fåglar kan fångas. Unga individer tar främst ödlor och större insekter, det är främst de äldre individerna som tar andra byten. Dess föredragna habitat är öppnare områden som ängar och andra gräsmarker, buskmarker, kustområden och odlingslandskap. Den förekommer upp till cirka 2 100 meter över havet.

Referenser

Externa länkar 

Snokar
Warren, Minnesota

Warren är en ort (city) i Marshall County i delstaten Minnesota i USA. Orten hade 1 605 invånare, på en yta av 3,77 km² (2020). Warren är administrativ huvudort (county seat) i Marshall County. Motorvägarna U.S. Route 75 och Minnesota State Highway 1 passerar genom orten.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Minnesota
Orter grundade 1879
Marshall County, Minnesota
Joseph Kervyn de Lettenhove

Joseph Marie Bruno Constantin Kervyn de Lettenhove, född 17 augusti 1817 i Sint-Michiels vid Brygge, död 2 april 1891, var en belgisk baron och historiker. 

Kervyn de Lettenhove valdes 1861 till ledamot av representantkammaren, där han anslöt sig till det klerikala partiet, och var under tiden juli 1870 till december 1871 undervisningsminister. Han författade bland annat Histoire de Flandre (sex band, 1847–50, femte upplagan, fyra band, 1898), ett ur grundlig källforskning framgånget verk, vidare det av Franska akademien belönta arbetet Froissart, étude littéraire sur le 14:e siècle (två band, 1858) samt Jacques d'Arteveide (1863), La Flandre pendant les trois derniers siècles (1875), Relations politiques des Pays-Bas et de l'Angleterre sous le regne de Philippe II (tio band, 1882–91), och det av Franska akademien prisbelönta Les Huguenots et les Gueux (sex band, 1883–85). 

Kervyn de Lettenhoves strävanden gick under de senare åren huvudsakligen ut på att återställa Filip II:s ära och systematiskt nedsätta Vilhelm I av Oranien. Han utgav även flera viktiga historiska källskrifter, såsom "Lettres et négociations de Philippe de Commines" (tre band, 1867–74) och "Chroniques de Froissart" (26 band, 1867–77, upptagande handskrifternas varianter). Sonen, Henri Kervyn de Lettenhove, utgav 1900 en biografi över fadern, "Le baron Kervyn de Lettenhove, notes et souvenirs".

Källor

Belgiska historiker
Belgiens ministrar
Födda 1817
Avlidna 1891
Män
Ugglan
Personer från Västflandern
Frédéric de Reiffenberg

Frédéric de Reiffenberg, född 14 november 1795 i Mons, död 18 april 1850 i Saint-Josse-ten-Noode, var en belgisk baron och historiker.

Reiffenberg deltog som löjtnant i slaget vid Waterloo 1815 och var 1822–37 professor i filosofi först i Leuven och därefter i Liège. Sistnämnda år blev han överbibliotekarie vid kungliga biblioteket i Bryssel.

Reiffenberg skrev bland annat Histoire de la Toison d'or (1830), Histoire du comté de Hainaut (tre band, 1849) samt utgav "Documents pour servir a l'histoire des provinces de Namur, de Hainaut et de Luxembourg" (fem band, 1844–48) och åtskilliga äldre författares verk rörande Belgiens historia. Omnämnas bör även den av honom redigerade "Annuaire de la bibliothéque royale de Belgique" (elva band, 1840–50). Han var ledamot av Belgiska akademien och Institut de France samt en bland stiftarna av "Collection des chroniques belges inédites".

Källor

Belgiska historiker
Belgiska professorer
Belgiska bibliotekarier
Personer verksamma vid universitetet i Liège
Personer i Belgien under 1800-talet
Födda 1795
Avlidna 1850
Män
Ugglan
Personer från Mons
Deltagare i slaget vid Waterloo
Alphonse Wauters

Alphonse Guillaume Ghislain Wauters, född 13 april 1817 i Bryssel, död 1 maj 1898, var en belgisk historiker. Han var farbror till Émile och Alphonse-Jules Wauters.

Wauters var arkivarie i Bryssel och en flitig dokumentforskare. Han författade Histoire civile, politique et monumentale de la ville de Bruxelles (tre band, 1843–45), Table chronologique des chartes et diplômes imprimés concernant l'histoire de la Belgique (tio band, 1866–96) och talrika andra verk om Belgiens och dess städers historia.

Källor

Externa länkar

Belgiska historiker
Belgiska arkivarier
Personer i Belgien under 1800-talet
Personer från Bryssel
Födda 1817
Avlidna 1898
Män
Salmonsens
Annerstads kyrka

Annerstads kyrka är en kyrkobyggnad i Annerstad i Växjö stift. Den är församlingskyrka i Annerstads församling. Omkring trehundra meter väster och norr om kyrkan flyter Bolmån förbi.

Kyrkobyggnaden
En medeltida kyrka uppfördes omkring år 1200. Den var byggd av gråsten och bestod av långhus med kor och absid. På en sockenstämma den 29 september 1822 fattades beslut att ersätta medeltidskyrkan med en ny.

Nuvarande kyrkobyggnad uppfördes åren 1823-1824 i nyklassicistisk stil under ledning av länsbyggmästaren Peter Österlöf och efter ritningar av arkitekt Johan Abraham Wilelius. 30 juli 1826 invigdes kyrkan av biskop Esaias Tegnér.

Kyrkan har en stomme av sten och består av rektangulärt långhus med korvägg och bakomliggande halvrund sakristia i öster och torn i väster. Tornet där huvudingången är belägen avslutas med en sluten lanternin krönt av ett kors.
Ytterväggarna är vitkalkade och yttertaket är belagt med kopparplåt.
Interiören är av salkyrkotyp med tak av trätunnvalv.

Inventarier
En dopfunt, dekorerad med djurbilder, är från omkring år 1200.
Ett triumfkrucifix är från senmedeltiden.
Altaruppsats från 1643 med motiv: Nattvardens instiftelse.
Altartavlan är målad 1834 av kaptenen och konstnären Salomon Andersson i Växjö. Tavlan skildrar "Nattvardens instiftande" och är en kopia av en altartavla, i Växjö domkyrka, som är målad 1733 av Georg Engelhard Schröder.
Altaruppställningen som omramar altartavlan tillkom 1824 och består av två pilastrar krönt av ett trekantigt överstycke med en strålsol.
Altarring med svarvade balusterdockor.
Predikstol i empirestil, rundformad korg prydd med förgyllda symboler.
Öppen bänkinredning från 1902,ombyggd 1955.
Orgelläktare med utsvängt mittstycke. Mittstycket prytt med Karl XIV Johans namnchiffer.
Golvur.
Lillklockan är från 1582 och skänkt till kyrkan av kung Johan III.

Orgel
Ursprungliga orgeln med 11 stämmor är byggd 1826 av orgelbyggaren Johan Petter Åberg, Vassmolösa. 
Orgeln blev ombyggd 1886 av Carl August Johansson, Hovmantorp.
1931 byggdes en helt ny orgel av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund. Orgeln är pneumatisk. Fasaden är från 1826 års orgel.

1990 orgeln med 15 stämmor en rekonstruktion av den ursprungliga Åbergorgeln tillverkad av Walter Thür Orgelbyggen.

Referenser

Tryckta källor 
Kyrkobyggnader 1760-1860 Del 2 Småland och Öland .Sid 144-145 Utgiven av Riksantikvarieämbetet  och Kungl vitterhets historie och antikvitets akademin. Förlag: Almqvist & Wiksell International , Stockholm 1993

Webbkällor
 
 
 Ljungby kyrkliga samfällighet

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader i Ljungby kommun
Kyrkobyggnader invigda 1826
1826 i Sverige
Aluminiumacetat

Aluminiumacetat, Al(CH3COO)3, äldre namn "ättiksyrad lerjord", är ett salt av aluminium och ättiksyra. Det säljs i form av lösningar med olika sammansättning och renhetsgrad.

I färgerier och tygtryckerier användes det under namn som rödbets och är då i form av en gulaktigt brun vätska. Denna erhålles genom lösning av aluminiumhydroxid i ättiksyra eller genom sönderdelning av tekniskt kaliumacetat med aluminiumsulfat. I regel användes emellertid en lösning av basiskt aluminiumacetat, som är mera hållbar och kan erhållas till exempel genom tillsats av soda till ovannämnda lösning.

En lösning av dubbelsaltet aluminiumacetosulfat, framställt genom en blandning av aluminiumsulfat, soda och blyacetat, kan användas som betmedel.

Aluminiumacetat kan också användas för impregnering av textilier för att göra dessa vattentäta och eldfasta och slutligen för limning av papper.

Rent basiskt aluminiumacetat kan användas inom medicinen, huvudsakligen som hudvårdsmedel under namnet Lenicet.

Aluminiumacetat ingår, tillsammans med aluminiumacetotartrat och ättiksyra, i Burows lösning och används som profylax och behandling av extern otit. Burows lösning säljs under varunamnet Otinova.

Källor

Aluminiumföreningar
Acetater