kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Costaricansk dvärgparakit

Costaricansk dvärgparakit (Touit costaricensis) är en fågel i familjen västpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utseende och läte 
Costaricansk dvärgparakit är en 17,5 cm lång grön papegojfågel med rött från pannan till mitten på hjässan, tygeln och i ett område under ögat. Vidare har den rött även på framkanten av vingen och sotfärgade men grönkantade vingpennor. Strupen är gulaktig, nacken bronstonad och undersidan ljusgrön. Den tvärt avskurna stjärten är grön med gult på yttre stjärtpennorna och ett smalt svart ändband. Honan har mindre rött än hanen. Lätet är ett hård och ljust "tuiiit".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i fuktiga låglänta bergsskogar i sydöstra Costa Rica och västra Panama. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Costaricansk dvärgparakit har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 3 000–12 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Västpapegojor
Fåglar i neotropiska regionen
Blåpannad dvärgparakit

Blåpannad dvärgparakit (Touit dilectissimus) är en fågel i familjen västpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i fuktiga områden från östra Panama till nordvästra Venezuela och nordvästra Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter 

Västpapegojor
Fåglar i neotropiska regionen
Rödskuldrad dvärgparakit

Rödskuldrad dvärgparakit (Touit huetii) är en fågel i familjen västpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utseende och läte 
Rödskuldrad parakit grön skogslevande papegoja med en kroppslängd på endast 15–16 cm. Kroppen är huvudsakligen grön, ljusare på undersidan. På huvudet syns gulaktigt på kinder och hjässa, mörkblått fram i ansiktet och vitt i en ring runt ögat. Handpennorna är svarta och övre vingtäckarna mörkblå. Den kilformade stjärten är grön i mitten, resten röd, och undre stjärttäckarna är gula. Honan liknar hanen men är huvudsakligen gröngul på stjärten. Lätet är ett mjukt, tvåstavigt "touit".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer fläckvist i norra Sydamerika till norra Bolivia och norra Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Nicolas Huet (1770-1830), fransk konstnär och fågelillustratör.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Västpapegojor
Fåglar i neotropiska regionen
Brunryggig dvärgparakit

Brunryggig dvärgparakit (Touit melanonotus) är en fågel i familjen västpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utseende och läte 
Brunryggig dvärgparakit är en liten (15 cm) och tydligt tecknad papegoja. Den är grön på huvud, nacke och undersida, men blågrå på flanker. På ryggen syns en stor mörkbrun fläck. Övergumpen är grön. Stjärten är röd med svart spets och gröna centrala stjärtpennor. Vingarna har ordentligt med sotbrunt på handpennetäckare samt hand- och armpennespetsar. Lätet består av hårt tjatter.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från sydöstra Brasilien (södra Bahia till Rio de Janeiro och São Paulo). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Brunryggig dvärgparakit har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Västpapegojor
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Blågumpad dvärgparakit

Blågumpad dvärgparakit (Touit purpuratus) är en fågel i familjen västpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utbredning och systematik 
Blågumpad dvärgparakit delas in i två underarter:
 Touit purpuratus viridiceps – förekommer från sydöstra Colombia till södra Venezuela, östra Ecuador och nordöstra Peru
 Touit purpuratus purpuratus – förekommer från södra Venezuela till Guyanaregionen och norra Amazonas i Brasilien

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Västpapegojor
Fåglar i neotropiska regionen
Fläckvingad dvärgparakit

Fläckvingad dvärgparakit (Touit stictopterus) är en fågel i familjen västpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utseende och läte 
Fläckvingad dvärgparakit är en 17–18 cm lång knubbig liten papegoja. Fjäderdräkten är övervägande grön med sotbruna vingar, vita spetsar på täckarna och orangefärgade spetsar på två yttre mellersta täckare. Honan och ungfågeln har istället gröna vingtäckare med svarta fjäderbaser. I flykten hörs två eller tre raspiga "raah-reh", med första tonen lägre. Sittande verkar den vara tystlåten.

Utbredning 
Fågeln förekommer lokalt i Anderna från södra Colombia till Ecuador och nordöstra Peru. Den lever företrädesvis i bergsskogar på mellan 1 050 och 1 700 meters höjd. Tillfälligt har arten dock rapporterats sedd så lågt som på 500 meters höjd och så högt upp som på 2 300 meters höjd.

Status och hot 
Fläckvingad dvärgparakit har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 5 000–21 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad (NT).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Västpapegojor
Fåglar i neotropiska regionen
Guldstjärtad dvärgparakit

Guldstjärtad dvärgparakit (Touit surdus) är en fågel i familjen västpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utseende och läte 
Guldstjärtad dvärgparakit är en liten (16 cm) och grön skogslevande papegoja. Fjäderdräkten är bjärt gräsgrön, ljusare på undersidan än ovan. På huvudet syns ett gulaktigt område i pannan, kring ansiktet och kinderna. Mörka fjäderspetsar ger ett fjälligt utseende på hjässa och nacke. Brunaktiga skapularer formar två band på ryggen. Handpennor och handpennetäckare är mörka med en grön handbasfläck. Den korta och avskurna stjärten är guldgul med svart spets och gröna centrala stjärtpennor. Honan liknar hanen, men har gulgrönt på stjärtsidorna. Bland lätena hörs ljusa, skallrande ljud.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i östra Brasilien (Pernambuco till São Paulo). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Guldstjärtad dvärgparakit har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Västpapegojor
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Gulvattrad lorikit

Gulvattrad lorikit (Trichoglossus chlorolepidotus) är en fågel i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i kustnära östra Australien (norra Queensland och New South Wales). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Bilder

Noter

Externa länkar

Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Östpapegojor
Timorlorikit

Timorlorikit (Trichoglossus euteles) är en fågel i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Små Sundaöarna på Timor och näraliggande öar från Lomblen till Babaröarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett begränsat utbredningsområde, men beståndet anses vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Östpapegojor
Fåglar i australiska regionen
Sulalorikit

Sulalorikit (Saudareos flavoviridis) är en fågel i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utseende och läte 
Sulalorikiten är en liten och praktful lorikit, med lysande röd näbb och guldgult fjälligt mönster på bröstet. Den gröna rygen skiljs åt från det gula huvudet genom ett lodrätt mörkt streck. Runt ögat har den en stor och bar fläck vilket ger den ett stirrande uttryck. Lätena är ljusa och skriande.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i indonesiska ögruppen Sulaöarna (Taliabu, Seho och Mangole). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare inkluderades gulörad lorikit i arten.

Släktestillhörighet 
Sulalorikit placeras traditionellt i Trichoglossus. Genetiska studier visar dock att arterna i släktet inte står varandra närmast. Sulalorikiten med släktingar lyfts därför numera vanligen ut till släktet Saudareos, tillsammans med irislorikiten, tidigare i Psitteuteles.

Levnadssätt 
Sulalorikiten hittas i låglänta områden i skogar och mer öppna områden. Den ses i kringvandrande flockar som ofta samlas i fruktbärande och blommande träd.

Status 
Sulalorikiten har ett begränsat utbredningsområde, men beståndet tros vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Östpapegojor
Fåglar i australiska regionen
Mindanaolorikit

Mindanaolorikit (Saudareos johnstoniae) är en fågel i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utseende och läte 
Mindanaolorikiten är en 20 cm lång papegoja med grön ovansida och gul undersida med breda gröna fjäll. På huvudet syns rött med gula fjäll från hjässans främre del till hakan och bakre delen av örontäckarna, på resten av hjässan och ansiktet övergående i grönt med gula fjäll. Ett lilasvart streck går från tygeln genom och bakom ögat mot nacken. Näbben är rödorange. Stjärten är grön ovan, sotgul under. Lätena är relativt okända, där de vanligaste är raspiga "chrek-chrek" och tvåstiga och mer genomträngande "cheee!-chrek" som avges både i flykten och på från sittande fågel. Även mjuka kvitter kan höras.

Utbredning och systematik 
Arten förekommer endast i bergsskogar på Mindanao (södra Filippinerna). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Mindanaolorikit placeras traditionellt i Trichoglossus. Genetiska studier visar dock att arterna i släktet inte står varandra närmast. Mindanaolorikiten med släktingar lyfts därför numera vanligen ut till släktet Saudareos, tillsammans med irislorikiten, tidigare i Psitteuteles.

Levnadssätt 
Arten hittas i skog och skogsbryn i bergstrakter ovan 1000 meters höjd. Födan är dåligt känd annat än att den har setts ta nektar från träd med scharlakansröda blommor. Fåglar i häckningstillstånd har noterats mellan mars och maj. I fångenskap lägger den två ägg som endast ruvas i två–tre veckor. Ungarna är flygga efter fem veckor.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Marion A. Johnstone, engelsk avikulturalist.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Östpapegojor
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Mindanao
Praktlorikit

Praktlorikit (Saudareos ornata) är en fågel i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar. Den förekommer på och kring Sulawesi i Indonesien. Arten minskar i antal men beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Praktlorikiten är som namnet avslöjar en praktfull papegoja, med lång stjärt och färgglad fjäderdräkt. Den är grön med orange näbb, purpurfärgat ansikte, rött på strupen och i tvärband på bröstet samt på halssidan en tydlig gul strimma. Ungfågeln har brun näbb och gul buk. Bland lätena hörs olika gälla skrin, som "kreet!" och "skeet!".

Utbredning och systematik 
Praktlorikiten förekommer på Sulawesi och större intilliggande öar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Praktlorikit placeras traditionellt i Trichoglossus. Genetiska studier visar dock att arterna i släktet inte står varandra närmast. Praktlorikiten med släktingar lyfts därför numera vanligen ut till släktet Saudareos, tillsammans med irislorikiten, tidigare i Psitteuteles.

Levnadssätt 
Praktlorikiten hittas i olika typer av skogsområden, även plantage, i lågland och förberg. Den ses i par eller smågrupper i övre delarna av träden.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Östpapegojor
Fåglar i australiska regionen
Feltwell

Feltwell är en by och en civil parish i King's Lynn and West Norfolk, Norfolk, England. Orten hade  invånare 2001.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/norfolk/feltwell

Orter i Norfolk
Civil parishes i Norfolk
Pohnpeilorikit

Pohnpeilorikit (Trichoglossus rubiginosus) är en fågel i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utseende 
Pohnpeilorikiten är en 24 cm lång papegojfågel. På huvud och ovansida är den mörkt rödbrun, mörkast på huvudet. Den är mörkt rödbrun även på skapularer och täckarna, medan vingpennorna svarta på innerfanen och olivgula på ytterfanen, gulast på de yttersta handpennorna. Undersidan av vingen är svart. Även undertill är den mörkt rödbrun men med svarta fjäderkanter som ger ett något bandat utseende. Ovansidan av stjärten är olivgul, ljusare mot spetsen, undersidan ljust olivgul. Näbben är orange, ögat gulorange och benen mörkgrå. Honan liknar hanen men har gulaktig näbb och gråvitt öga.

Utbredning och systematik 
Pohnpeilorikit förekommer i låglänta områden på ön Pohnpei (östra Karolinerna). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Östpapegojor
Fåglar i oceaniska regionen
Endemiska fågelarter på Pohnpei
Blåbukig papegoja

Blåbukig papegoja (Triclaria malachitacea) är en fågel i familjen västpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utseende och läte 
Blåbukig papegoja är en medelstor (28 cm) bjärt grön papegoja med rundad stjärt och rätt stor, hornfärgad näbb. Runt ögat syns en bar ljus ögonring. Hanen har en bred blå fläck på buken. Honan är något blekare i färgerna. Lätet består av trastlika fraser utan något särskilt mönster. I flykten hörs parakitliknande något visslande ljud.

Utbredning och systematik 
Fågeln placeras som enda art i släktet Triclaria. Den är endemisk för Brasilien där den förekommer i låglänta områden i sydöstra delen av landet, från södra Bahia till Rio Grande do Sul). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till mellan 10 000 och 20 000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Västpapegojor
Fåglar i neotropiska regionen
Blåkronad lorikit

Blåkronad lorikit (Vini australis) är en fågel i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Samoa, Lauöarna, Tonga och närliggande öar i sydcentrala Polynesien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och att den tros minska i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Östpapegojor
Fåglar i oceaniska regionen
Rimataralorikit

Rimataralorikit (Vini kuhlii) är en fågel i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utseende och läten 
Rimataralorikiten är en 18 cm lång, snabbflygande papegoja med spetsig stjärt. Fjäderdräkten är mestadels grön ovan, med karmosinröda kinder och undersida. På unga fåglar ses en mörk, purpurfärgad fläck på nacken. Näbben är orangeröd och fötterna mer matt orange. Lätet är ett hård skri.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på de norra Lineöarna (Rimatara, Kiritimati, Tabuaeran och Teraina). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Rimataralorikiten har ett mycket begränsat utbredningsområde på endast fem mycket små öar. Den verkar dessutom minska i antal till följd av habitatförlust, möjligen även påverkad av svartråttans framfart. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som starkt hotad. Världspopulationen uppskattas till 1500 vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den tyske ornitologen Heinrich Kuhl (1797-1821).

Referenser

Externa länkar

Östpapegojor
Fåglar i oceaniska regionen
Safirlorikit

Safirlorikit (Vini peruviana) är en fågel i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utseende och läte 
Safirlorikiten är en 18 cm lång knubbig parakit. Fjäderdräkten är mestadels mycket mörkt blå, men ter sig ofta svart. På kinderna och hakan är den vit. Näbben är röd, liksom ögat och fötterna. Lätet är ett mycket ljust väsande och ofta dubblerat skri, "scheee-scheee".

Utbredning och status 
Fågeln förekommer i Sällskapsöarna, Cooköarna och de västra Tuamotuöarna. IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Referenser

Externa länkar

Östpapegojor
Fåglar i oceaniska regionen
Hendersonlorikit

Hendersonlorikit (Vini stepheni) är en fågel i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar som beskrevs av Alfred John North 1908.

Utseende och läte 
Hendersonlorikiten är en 18 cm lång parakit med röd och grön fjäderdräkt. Ovansidan är mörkgrön övergående till guldgult mot stjärtspetsen. Kinderna är röda, liksom undersidan, dock mörkt purpurfärgad mitt på buken och ett bälte över bröstet med grön på sidorna och purpur i mitten. Näbben är guldgul, liksom ögat. Lätet är ett gällt skri.

Utbredning och status 
Fågeln förekommer enbart på ön Henderson Island i Pitcairnöarna i västra Stilla havet. IUCN kategoriserar arten som sårbar med motiveringen att den endast förekommer på en liten ö och risken för oavsiktlig spridning av främmande djurarter på ön skulle kunna hota arten. Populationen anses vara stabil och uppgick 1987 till uppskattningsvis 720–1820 exemplar.

Levnadssätt 
Fågeln återfinns i kanten av urskog och kokospalmer längs stränder på ön. Födan består av nektar, pollen och frukt som den finner vid stranden.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Alfred Ernest Stephen (1879-1961), en australisk kemist som samlade in typexemplaret 1907.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Östpapegojor
Fåglar i oceaniska regionen
Ultramarinlorikit

Ultramarinlorikit (Vini ultramarina) är en akut utrotningshotad fågel i familjen östpapegojor inom ordningen papegojfåglar.

Utseende och läte 
Ultramarinlorikiten är en 18 cm lång, spetsstjärtad papegojfågel. Fjäderdräkten är ljust himmelsblå på ovansidan och pannan, mörkt marinblå på nacken och undersidan. Kinder, bröst och flanker är kraftigt vitfläckade. Näbb, ögon och fötter är röda. Bland lätena hörs mycket ljusa visslingar och hårda skrin.

Utbredning och status 
Fågeln förekommer i bergsskogar i Marquesasöarna, idag troligen endast på Ua Huka. Den förekom tidigare även på Ua Pou, där beståndet uppgick till 250–300 par 1975, men ansågs vara sällsynt 1990 och hittades inte alls under eftersökningar 1998 och 2012. Likaså på Nuku Hiva fanns ett bestånd, 1972–1975 bestående av uppskattningsvis 70 fåglar, men har inte återhittats vare sig 1990 eller 2004. På Fatu Hiva återinfördes 29 individer på 1990-talet, men råttor etablerade sig på ön och populationen ansågs utdöd 2007. Slutligen återfördes den även på Ua Huka på 1940-talet och det är idag alltså det enda återstående beståndet. 

Enligt de senaste uppskattningarna från 2004 och 2010 består världspopulationen av 1763–2987 respektive 2094 individer. Dessa siffror kan dock vara överskattingar eftersom arten verkar vara mycket ovanligare på obebodda delar av ön.  Även om tillgänglig habitat minskar i omfång anses beståndet vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar ultramarinlorikiten som akut hotad.

Referenser

Externa länkar 

Östpapegojor
Fåglar i oceaniska regionen
Endemiska fågelarter i Marquesasöarna
Norfolkkaka

Norfolkkaka (Nestor productus) är en utdöd fågel i familjen maoripapegojor inom ordningen papegojfåglar. Fågeln förekom på Norfolkön och Phillip Island. Den rapporterades senast 1851. IUCN kategoriserar arten som utdöd.

Noter

Externa länkar

Maoripapegojor
Fåglar i australiska regionen
Earith

Earith är en ort och civil parish i Huntingdonshire, i Cambridgeshire i England. Orten hade 1 606 invånare 2011, på en yta av 0,55 km².

Referenser 

Orter i Huntingdonshire
Civil parishes i Cambridgeshire
Wymondham

Wymondham är en stad och en civil parish i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Norfolk och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Orten hade 12 539 invånare 2001.

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C.

Källor

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/norfolk/wymondham

Orter i Norfolk
Civil parishes i Norfolk
Sheringham

Sheringham är en by och en civil parish i North Norfolk, Norfolk, England. Orten hade 7 143 invånare 2001. Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/norfolk/sheringham

Orter i Norfolk
Civil parishes i Norfolk
Järnvägsolyckan i Buenos Aires 2012

Järnvägsolyckan i Buenos Aires 2012 inträffade den 22 februari 2012 då ett tåg kraschade på stationen Once i stadsdelen Balvanera i centrala Buenos Aires, Argentina. 51 personer dödades i samband med kraschen och 703 skadades.

Reaktioner
Dåvarande argentinas president Cristina Fernández de Kirchner deklarerade två dagars landssorg och även att den förestående karnevalen skulle läggas på is. Regeringschefen Mauricio Macri (nuvarande presidenten) för den autonoma staden Buenos Aires och guvernören för provinsen Buenos Aires, Daniel Scioli, gjorde samma uttalande.

Referenser

Externa länkar

 Officiell lista på skadade personer 

2012 i Argentina
Buenos Aires
Buenos Aires under 2000-talet
Buenos Aires
Hatfield Peverel

Hatfield Peverel är en by och en civil parish i Braintree i Essex i England. Orten har  invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/essex/hatfield+peverel

Orter i Essex
Braintree
Civil parishes i Essex
Steeple Bumpstead

Steeple Bumpstead är en by och en civil parish i Braintree i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Essex och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Orten har 1 481 invånare (2001). Den har en kyrka.

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C.

Källor

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/essex/steeple+bumpstead

Orter i Essex
Braintree
Civil parishes i Essex
Persomajärvi

Persomajärvi är en by i Hietaniemi socken i södra delen av Övertorneå kommun vid sjön med samma namn. Sjön ligger 87 meter över havet och har ytan 1,7 km². Persomajärvi, Riipijärvi, Penikkajärvi och Haukijärvi ligger som på ett pärlband där Persomajärvi är nordligast.

Persomajärvi by etablerades 1764.

Källor

Externa länkar 
 Vatteninformationssystem Sverige - Persomajärvi

Orter i Övertorneå kommun