kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vattenrovsländor

Vattenrovsländor (Osmylidae) är en familj i insektsordningen nätvingar som innehåller omkring 160 arter.

Vattenrovsländor är små till medelstora nätvingar med en vingbredd på upp till 30 millimeter, med genomskinliga eller fläckiga vingar. Flest arter finns i Sydostasien, men vattenrovsländor förekommer över större delen av världen, utom i Nordamerika. I Sverige finns bara en art ur denna familj, vattenmyrlejonslända, och namnet vattenmyrlejonsländor används också ofta om familjen.

De fullbildade insekterna, imago, är vanligen predatorer som tar små ryggradslösa djur, men livnär sig också på pollen. Larverna lever vanligen delvis i vattnet och delvis på land, i fuktiga miljöer längs strandkanten till vattendrag. Även larverna är predatorer som tar andra, mindre ryggradslösa djur, som fluglarver och mygglarver.

Referenser
Sandhall, Åke & Norling, Ulf & Svensson, Bo. Sländor: naturguide i färg om sländornas utseende, utveckling, levnadssätt och beteenden. Interpublishing AB, 1977.

Nätvingar
Atça

Atça är en stad i distriktet Sultanhisar i Aydınprovinsen i Turkiet. Folkmängden uppgick till 7 437 invånare i slutet av 2011. Stadsplaneringen är inspirerad av Place de l'Étoile i Paris.

Den turkiske revolutionären och folkhjälten Atçalı Kel Mehmet Efe (1780-1830) kom från staden.

Vänorter 
Makó, Ungern

Referenser

Externa länkar 

Kommunens officiella webbplats
atca09.com

Orter i Turkiet
Salper

Salper eller salpor (Thaliacea) är en klass havsdjur som tillhör understammen manteldjur. De livnär sig av plankton. Individerna lever antingen ensamma eller i större kolonier. Några arter når en längd över åtta centimeter.

Sättet att fortplanta sig varierar generationsvis. Medan den första generationen förökar sig genom sexuella kontakter mellan två kön sker fortplantningen i andra generationen asexuellt. Samma typ av fortplantning sker på samma sätt i varannan generation.

Den första naturforskaren som 1819 skrev en vetenskaplig avhandling om fenomenet var Adelbert von Chamisso. Innan dess antogs att de olika generationerna tillhörde olika arter.

Utbredning 

Salper lever främst i varma havsregioner vid vattenytan och förekommer under sommaren tidvis i tempererade hav.

Levnadssätt 

Arterna vilar på dagen ungefär 800 meter under vattenytan och simmar på natten uppåt. Där äter de större mängder alger men även små fiskar. Den kol som är bunden i salpernas näringsämnen avsöndras inte som koldioxid till atmosfären utan lagras i avföringen. Djurens spillning sjunker med en hastighet på cirka 1000 meter per dag till havets botten. Enligt uppskattningar separeras på så sätt flera tusen ton kol från atmosfären. Salper är därför betydande för kolets kretslopp på jorden.

Individerna i generationen som förökar sig sexuellt är hermafroditer. Hos den andra generationen uppstår en utväxt som senare avknoppas och blir en självständig individ.

Hos släktet Pyrosoma bildas kolonier som har formen av en klocka. Kolonins individer är sammanlänkade genom en geléartad vägg.

Referenser

Tryckta källor 
Bertelsmann Lexikon-Institut (utgivare): Das moderne Tierlexikon, in 12 Bänden, Verlagsgruppe Bertelsmann GmbH, Gütersloh, 1979–1985, Band 9: Roh–Seeg, 324 sidor, bok-nr. 06789 2, sidorna 93–95: Salpen

Noter

Externa länkar 

Manteldjur
Kramfors kommunvapen

Kramfors kommunvapen stod tidigare för Kramfors stad och övertogs oförändrat av Kramfors kommun när denna kommun bildades 1974. Vapnet innehåller en kråka och en bro.

Blasonering
Blasonering: I fält av silver en blå, genomgående bro i ett spann och däröver en blå fläkt kråka, med beväring av guld, därest dylik skall komma till användning.

Bakgrund
Kramfors stad bildades av Gudmundrå socken. Staden fick namn av den centrala tätorten. Det fanns en fågel i socknens sigill redan på 1600-talet och eftersom invånarna har kallats "kråkor" valde man att blasonera fågeln som en sådan. Bron syftar på Sandöbron, som vid sin tillkomst var en av världens längsta betongbroar i ett spann. Vapnet fastställdes för staden av Kungl. Maj:t (regeringen) redan den 30 december 1946, även om staden formellt bildades först den 1 januari året därpå. Efter bildandet av den moderna kommunen 1974, dröjde det tio år innan kommunen 1984 registrerade vapnet hos Patent- och registreringsverket enligt de nya regler för skydd av svenska kommunvapen som då hade börjat gälla; att det tog sådan tid innan vapnet registrerades torde berott på den opposition som fanns mot kråkan som heraldiskt motiv.

Vapen för tidigare kommuner inom nuvarande kommun
Av de äldre kommuner som kom att ingå den nuvarande Kramfors kommun, hade flera egna vapen som upphörde i samband med kommunsammanläggningen. Bjärtrå landskommun, Noraströms landskommun och Ytterlännäs landskommun förde samtliga vapen som var skapade av Hans Schlyter på grundval av gamla sigill.

Bjärtrå
Bjärtrå vapen fastställdes av Kungl. Maj:t den 21 december 1962 med följande blasonering: "Fält av guld bestrött med stolpvis ställda svarta myror." En myra fanns i Bjärtrå sockens sigill på 1600-talet.

Boteå
Boteå vapen fastställdes av Kungl. Maj:t den 27 november 1959 med följande blasonering: "I sköld, blå, en stolpvis ställd lax, silver, med öga, tänder, fenor och stjärt röda och med huvud och stjärt böjda framåt." Vapnet skapades av stadsarkitekt Hans Schlyter och syftar på laxfisket.

Noraström
Noraström fick sitt vapen fastställt av Kungl. Maj:t den 15 januari 1965. Blasonering: "I fält av silver en fläkt blå skata inom blå bård, belagd med insektsnymfer av guld." En skata fanns i Skogs sockens sigill från 1700-talet medan övriga komponenter av vapnet är inspirerade av sigillet för Nora socken från 1500-talet.

Ytterlännäs
Kungl. Maj:t fastställde den 29 juni 1964 vapnet för Ytterlännäs med denna blasonering: "I sköld kluven av guld och blått en stående karolinsk krigsman med stav, allt av motsatta tinkturer". Den man som finns i Ytterlännäs sigill, känt från 1760-talet, skall enligt traditionen vara en karolin. Guld och blått användes ofta i karolineruniformerna.

Källor

 
Kommunvapen i Sverige
Heraldiska vapen med broar
Heraldiska vapen med fåglar
Bolmsö kyrka

Bolmsö kyrka är en kyrkobyggnad i Växjö stift som tillhör Bolmsö församling. Kyrkan som färdigställdes 1863 ligger på ön Bolmsö i sjön Bolmen.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan är byggd av sten och består av ett rektangulärt långhus med ett något smalare rundat kor i öster. Koret är skilt från långhuset genom en bågöppning. I norr finns sakristian och i väster finns kyrktornet. Ingångar finns i väster samt mitt på sydsidan.
Långhuset har ett sadeltak täckt med enkupigt rött tegel. Det rundade koret är täckt med rödmålad skivtäckt plåt. Torntaket med spira är klätt med koppar. Lanterninen är klädd med rödfärgad slätpanel och har en nedre avsats med tornur och vita hörnlister.

Historik
Nuvarande kyrkobyggnad uppfördes 1860–1863, strax väster om den gamla kyrkan, och invigdes 1865 av biskop Henrik Gustaf Hultman.
1930 fick kyrkan sitt tegeltak och ny beklädnad på kor och torntak. Tidigare var taket belagt med spån. Under 1940-talet genomgick kyrkan en grundlig och omsorgsfull renovering. Då lades golven om och bänkarna byggdes om och breddades. Genom att avlägsna två bänkrader kunde koret göras större. Vapenhus och läktare försågs med nya trappor.

Inventarier
 I kyrkan finns två predikstolar, varav den äldsta, på sydsidan, tillkom 1641.
 En dopfunt med inskriptioner kom till kyrkan 1941. Funten är komponerad av prosten Allgulin och tillverkad av konstnären Erik Sand.
 Altartavlan är målad 1917 av Gabriel Strandberg, Stockholm. Dess motiv är Kristus på korset med moder och lärjunge nedanför.
 Altaruppställningen med profilerad fronton buren av pilastrar, utfördes 1865 av snickaren Joel Spets, Kållerstad. Den ursprungliga altartavlan med kors, svepduk och krona av C M Johansson, Karaby, ersattes 1917 av den nuvarande, "Korsfästelsen", av Gabriel Strandberg. År 1725 utförde Sven Segervall en altaruppsats till den gamla kyrkan.
 Joel Spets är mästare även till nummertavlorna samt nordsidans predikstol med ljudtak, prydd med lambrequinbård.

Orgel
Orgeln, med nygotiska drag, tillverkades 1870 av Carl Elfström, Ljungby efter ritningar utförda 1863 av Johan Adolf Hawerman. Orgeln hade 9 stämmor. 
Den nuvarande orgeln är tillverkad 1949 av Mårtenssons orgelfabrik, Lund och är en pneumatisk orgel med fasta och fria kombinationer.

Källor och information

Litteratur
 Våra kyrkor, sidan 307, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Internet

 Berga pastorat

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader i Ljungby kommun
Kyrkobyggnader invigda 1865
1865 i Sverige
Adolphus Cambridge, 1:e markis av Cambridge

Adolphus Cambridge, 1:e markis av Cambridge, född 1868 på Kensington Palace, död 1927 på Shatton Hall, känd som Prins Adolphus av Teck till 1917, tillhörde indirekt det brittiska kungahuset. Han var son till Franz, hertig av Teck och hans hustru Mary Adelaide av Cambridge. Han var bror till Mary av Teck, senare drottning av Storbritannien, och Alexander Cambridge, 1:e earl av Athlone.

Han gifte sig 1894 i London med lady Margaret Grosvenor (1873–1929), dotter till Hugh Grosvenor, 1:e hertig av Westminster.

Adolphus av Teck tjänstgjorde med sitt regemente i Sydafrika under andra boerkriget. Han var senare militärattaché i Wien under åren 1904–1910. När första världskriget bröt ut återupptog han sin aktiva militärtjänstgöring. Han tjänstgjorde bland annat på the War Office och senare under perioder i Frankrike, nära fronten.

Han utnämndes till markis av Cambridge, earl av Eltham och viscount Northallerton 1917, då hans svåger Georg V av Storbritannien ändrade hela den engelska kungafamiljens titlar.

Barn
 George, 2:e markis av Cambridge (1895-1981), gift med lady Dorothy Hastings (1899–1988)
 Mary (1897-1987) gift med Henry Somerset, 10:e hertig av Beaufort (1900–1984)
 Helena av Teck (1899–1969), gift med överste John Gibbs (1879–1932) och känd som Lady Helena Gibbs.
 Fredrik av Teck (1907–1940), efter 1917 känd som Lord Frederick Cambridge, omkom i strid under 2:a världskriget.

Anfäder

Referenser

Externa länkar

Storbritanniens kungligheter
Huset Windsor
Huset Württemberg
Födda 1868
Avlidna 1927
Män
The Young and the Restless

The Young and the Restless eller Makt och begär som serien under en period hette på svenska, är en amerikansk såpopera, som sänds på CBS och visades för första gången den 26 mars 1973. Serien skapades av William J. Bell och Lee Phillip Bell som skapade den fiktiva staden Genoa City, Wisconsin där hela serien utspelar sig. När serien debuterade på amerikansk television kretsade handlingen ursprungligen kring två familjer bosatta i staden Genoa City, den rika familjen Brooks och den fattiga familjen Foster.

Svenska TV4 har under flera perioder visat serien för svenska tittare under namnet Makt och Begär men efter flera ändringar av sändningstiden försvann serien från tablåerna. Under 2009 gjorde General Hospital comeback på TV4 Plus vilket gjorde att många fans nu hoppades på att även Makt och begär skulle göra comeback i TV4 Plus, vilket den inte gjorde. Även General Hospital försvann från tablåerna efter flera tidsändringar. 

Skaparna bakom The Young and the Restless, William J. Bell och Lee Phillip Bell, skapade 1987 TV-serien Glamour där en del av karaktärerna från The Young and the Restless har figurerat.

Referenser

Externa länkar 
 The Young and the Restless Officiell webbplats
 The Young and the Restless på CBS
 The Young and the Restless på SOAPnet.com

Amerikanska TV-serier från 1970-talet
Engelskspråkiga TV-serier
TV-seriestarter 1973
Wisconsin i fiktion
TV-program i CBS
Såpoperor
TV-serier från Sony Pictures Television
Amerikanska TV-serier från 1980-talet
Amerikanska TV-serier från 1990-talet
Amerikanska TV-serier från 2000-talet
Amerikanska TV-serier från 2010-talet
Amerikanska TV-serier från 2020-talet
Finlands statsminister

Finlands statsminister har sitt ämbete reglerat i Finlands grundlag. Statsministern är Finlands regeringschef. Statsministern fungerar också som tillförordnad statschef vid förfall för republikens president.

Nuvarande statsminister är Petteri Orpo (Saml).

Statsministern leder Statsrådet (regeringen) och bistås i detta av Statsrådets kansli. I händelse av tillfälligt förfall för statsministern, träder i första hand den minister in, som har utsetts till statsministerns ställföreträdare, i andra hand den som är äldst till tjänsteåren.

Villa Bjälbo är statsministerns residens och ministerns arbetsplats finns i Statsrådsborgen vid Senatstorget.

Historik
Finland förklarade sig självständigt från Ryssland i samband med ryska revolutionen 1917. Den finska regeringen kallades under den ryska tiden för Kejserliga Senaten för Finland och som regeringschef fungerade vice ordföranden för senatens ekonomiedepartement. När man skrev det självständiga Finlands första grundlag, 1919 års regeringsform, valde man att knyta an till terminologin i Sverige och övriga nordiska länder i stället för att fortsätta med de titlar som var förknippade med den ryska tiden. Senatens ekonomiedepartement blev således Statsrådet och regeringschefen fick titeln statsminister. Till Finlands förste statsminister utnämndes 1919 Juho Vennola från Framstegspartiet.

Som tradition brukar en nyvald finländsk statsminister i regel besöka Sverige som första land. I samband med att Alexander Stubb tillträdde som statsminister den 24 juni 2014, bröts den sedvänjan, då han istället valde som ny statsminister att besöka Estland 30 juni 2014, som sin första utlandsresa, och kom till Sverige den 4 juli 2014.

Se även 
Lista över Finlands statsministrar
Danmarks statsminister
Islands statsminister
Norges statsminister
Sveriges statsminister

Referenser

Vidare läsning 

 Osmo Jussila, Seppo Hentilä, Jukka Nevakivi: Finlands politiska historia 1809–1998, Schildts, Esbo 1998

Externa länkar

 Om statsministern på Statsrådets webbplats
 Om statsministern på Statsrådets kanslis webbplats

 
Regeringschefsämbeten efter land
Statsminister
Bildanden 1919
Statsministrar
Listor över regeringschefer
Alexander Cambridge, 1:e earl av Athlone

Alexander Cambridge, 1:e earl av Athlone, född den 14 april 1874, död den 16 januari 1957, känd som Prins Alexander av Teck till 1917, var en medlem av den brittiska kungafamiljen. 

Han var son till Franz, hertig av Teck och hans hustru, prinsessan Mary Adelaide av Cambridge samt bror till Mary av Teck, senare drottning av Storbritannien.

Biografi
Prins Alexander gifte sig 1904 på Windsor Castle med prinsessan Alice av Albany (1883-1981), dotter till prins Leopold, hertig av Albany och hans hustru Helene av Waldeck och Pyrmont.

Han avsvor sig sin tyska prinstitel och erbjöds istället pärsvärdigheterna earl av Athlone och viscount Trematon 1917 av svågern Georg V av Storbritannien, som då avskaffade alla tyska titlar på grund av de anti-tyska stämningar som då rådde i Storbritannien. Eftersom Alexander inte hade någon överlevande son som kunde efterträda honom dog dock titeln ut med honom.

Earlen av Athlone var Sydafrikas generalguvernör från 1924 till 1930, där han efterträdde sin hustrus kusin prins Arthur av Connaught. Senare tjänstgjorde han som Kanadas generalguvernör under andra världskriget från 1940 till 1946.

Barn 
 May av Teck (1906-1994), gift med Henry Abel Smith (1900-1993) och känd som Lady May Abel Smith.
 Rupert Cambridge, viscount Trematon (1907-1928), död av blödarsjuka.
 Maurice av Teck (f. och d. 1910)

Anfäder

Referenser

Externa länkar 

Storbritanniens kungligheter
Huset Windsor
Huset Württemberg
Sydafrikas generalguvernörer
Kanadas generalguvernörer
Riddare av Strumpebandsorden
Födda 1874
Avlidna 1957
Män
Prins George, hertig av Cambridge

Prins George Frederick William Charles, hertig av Cambridge, född 26 mars 1819 i Hannover, död 17 mars 1904 i London, var en brittisk kunglighet. Han var son till prins Adolf, hertig av Cambridge och kusin till drottning Victoria av Storbritannien.

Hertigen av Cambridge blev 1828 överste i hannoverska och 1837 i brittiska armén, 1845 befordrad till generalmajor, 1854 till generallöjtnant och 1862 till fältmarskalk. Åren 1856-1895 var han högste befälhavare inom den engelska armén, även om han först 1887 utnämndes till Commander in chief. Han deltog som chef för 1:a arméfördelningen i Krimkriget 1854-1855. 

Hertigen av Cambridge genomförde flera reformer, bland annat upprättandet av övningslägret vid Aldershot, införandet av officersexamen och avskaffandet av prygelstraffet. Hertigen blev dock med åren alltmer konservativ och avskydde alla nymodigheter både inom armén och i det civila livet.

Familj

Han gifte sig morganatiskt 1847 med skådespelerskan Sarah "Louisa" Fairbrother (1816-1890) som antog namnet mrs FitzGeorge. Familjen bodde på Queen Street nr 6, Mayfair, medan hertigen officiellt bodde på Gloucester House, Piccadilly (senare rivet och på platsen finns idag "Hard Rock Café"). 

Barn:

 Louisa FitzGeorge (1841-1919) gift med kapten Francis Hamilton
 George FitzGeorge (1843-1907) gift med Rosa Baring (1850-1927)
 Sir Adolphus FitzGeorge (1846-1922) gift 1: o med Sofia Jane Holden (1857-1920) , gift 2:o med Margarita Beatrice Watson (1863-1934)
 Sir Augustus FitzGeorge (1847-1933)

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Externa länkar 
 

Huset Hannover
Brittiska prinsar
Riddare av Strumpebandsorden
Födda 1819
Avlidna 1904
Män
Egnahem (olika betydelser)

Egnahem eller Egna hem kan syfta på:

Egnahemsrörelsen – en rörelse som uppstod i Sverige vid 1800-talets slut för att skaffa egen eller förbättrad bostad i form av ett egnahem
Egnahem – ett villaområde som utgör större delen av stadsdelen Hjulkvarn, Trollhättan
Burlövs egnahem – en tätort i Burlövs kommun
Egnahem (Huskvarna) – ett område i Huskvarna
Egnahems BK – en fotbollsklubb i Huskvarna
Egnahemshus, se villa

Se även 
 Egnahemsstyrelsen
 Egnahemsbolaget
Frombork

Frombork (tyska: Frauenburg) är en stad i Ermland-Masuriens vojvodskap i Polen och har cirka 2 500 invånare. I hela kommunen som innefattar staden bor cirka 4 000 personer.

Frombork ligger vid en av södra Östersjöns större vikar, Zalew Wiślany. Det finns en mindre hamn med färjor till havsbadet Krynica Morska. Staden är huvudsakligen känd för sin domkyrka från 1300-talet där Nicolaus Copernicus bearbetade sin teori av en heliocentrisk världsbild.

Historia
Orten nämns för första gången 1282 som domkapitel. I flera latinska skrifter kallas orten däremot för Varmia då det tillhörande kyrkliga stiftet hette Varmiensis. 1310 blev Frombork en del av hansan men levde alltid i skuggan av den stora hansestaden Braunsberg som ligger i närheten.

1520 erövrade Albrekt av Preussen staden och Nicolaus Copernicus fick tidvis fly till Allenstein. Enligt samtida skrifter begravdes Copernicus i Fromborks domkyrka men graven glömdes snart bort. 2005 utfördes arkeologiska undersökningar i katedralen och ett av de upphittades skeletten motsvarade samtida uppgifter om Copernicus utseende. Med hjälp av gentekniska analyser kom fram att kvarlevorna med 97 procent sannolikhet tillhör Copernicus men vissa forskare kräver ännu tydligare resultat.

Frauenbrug gav sig åt Gustav II Adolf l juli 1626, men vid stilleståndet i Altmark 1629 återlämnades Frauenburgs dom till Polen, under det att Frauenburgs hamn behölls av svenskarna till 1635. Under Karl X Gustavs polska krig besattes Frauenburg återigen av svenskarna 1655, men redan 1656 överlämnades det jämte hela Ermeland till kurfursten av Brandenburg, men den svenska besättningen kvarlåg där ännu någon tid. 1658 besattes Frauenburg av österrikarna. I Frauenburg dog rikskanslern Erik Oxenstierna 23 oktober 1656.

Frauenburg tillföll Preussen vid Polens första delning 1772. Under preussiskt styre tillhörde staden i regeringsområdet Königsberg i Ostpreussen och hade 2 492 invånare 1900.

Efter Tysklands nederlag i andra världskriget 1945 tillföll staden Polen.

Referenser

Källor

Externa länkar 

stadens webbplats (polska, tyska, engelska)

Städer i Ermland-Masuriens vojvodskap
Hedsjö

För sjöar med snarlika namn, se: Hedsjön

Hedsjö är en by nära sjön Hedsjön nära Ramsjö, Ljusdals kommun, Hälsingland. Hedsjön är rik på fisk.. Varje år anordnas vid sjön en tävling i pimpling, den så kallade hedsjöpimpeln. Den som pimplar upp mest abborre i kilogram vinner. 
Området består till största del av skog samt ett avslutat grustag. Det ligger även en våtmark som heter Skolhusmyran samt en fin sandstrand i området. 

Byn uppstod av allt att döma i mitten av 1700-talet, då två män från Ljusdal skapade nybyggen här. I ett lantmäteridokument från 1821 nämns en resolution från 1758 där bönderna Jon Pehrsson och Jon Jonsson från Ljusdal tilläts ta upp ett nybygge i Hedsjö.

Det finns en gammal skola i byn från början av 1900-talet som dock inte brukas längre. Genom byn går en väg, Hedsjövägen.Det nerlagda grustaget håller på att göras i ordning för att ha marknad där två gånger årligen.Badet och en åker är tänkt som Camping. Just nu håller man på att snygga till och röja i skogen som inte har avslyrats på många år

Källor

Orter i Ljusdals kommun
Commercial Bank of Ethiopia

Commercial Bank of Ethiopia (CBE) är en etiopisk bank- och finanskoncern, grundad år 1942 i Addis Abeba där banken har sitt huvudkontor. Commercial Bank of Ethiopia samarbetar även med den nationella centralbanken National Bank of Ethiopia. Banken är den största banken i landet med cirka 51 miljoner bankkunder varav 50,5 miljoner i Etiopien och de resterade i grannlandet Sudan.

Verksamhet 
Commercial Bank of Ethiopia har 205 bankkontor i Etiopien samt ett bankkontor i södra Sudan (Juba), man har omkring 51 miljoner bankkunder och cirka 1 miljon företagskunder i landet. Den etiopiska staten äger omkring 40,2 procent av bankens aktier. Förutom att banken är den största i Etiopien är den också en av Afrikas största och mest stabila banker.

Referenser  

Affärsbanker
Etiopiska företag
Banker bildade 1942
Denise Crosby

Denise Michelle Crosby, född 24 november 1957 i Hollywood, Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk skådespelerska som kanske är mest känd för rollen som säkerhetschefen Tasha Yar i den första säsongen av Star Trek: The Next Generation.

Biografi

Privatliv
Crosby föddes i Hollywood, Kalifornien som dotter till Marilyn Scott och skådespelaren Dennis Crosby. Hennes val av karriär växte fram under tidig ålder och var influerad av övriga familjemedlemmars engagemang inom underhållningsbranschen. Hennes farfar var skådespelaren, sångaren och komikern Bing Crosby och hennes före detta svärfar var regissören Blake Edwards. 

Hon var gift med Geoffrey Edwards från 1983 till 1990 och medverkade i några av hans fars filmer, inkluderat Lösa förbindelser, Jakten på Rosa pantern, och Rosa panterns förbannelse. 

Numera är hon gift med Ken Sylk och har en son, August William Sylk.

Referenser

Externa länkar

DeniseCrosby.net

Födda 1957
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Skådespelare från Los Angeles
Kvinnor
Levande personer