kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Franz Reichelt

Franz Reichelt, även känd som Frantz Reichelt eller François Reichelt, född 1879, död 4 februari 1912, var en österrikisk skräddare och fallskärmsdesigner, som främst är ihågkommen för sitt dödsfall, efter att han i ett försök med sin designade fallskärmskostym hoppade från Eiffeltornet.  

Reichelt föddes i Wien 1879 och flyttade till den franska huvudstaden Paris 1898. Han erhöll franskt medborgarskap 1909 och en av hans systrar bosatte sig också i Frankrike. Från juli 1910 började Franz Reichelt konstruera och utveckla en "fallskärm-suit": en kostym som inte var mycket större än vad som normalt bärs av en flygare, men med tillägg av ett par stavar, ett sidenkapell samt en liten mängd gummi som gav den möjlighet att vecklas ut och bli, vad Reichelt hoppades på, en praktisk och effektiv fallskärm. 

Efter drygt tre år var Reichelt färdig med sin uppfinning och i början av februari 1912 meddelade han pressen att han äntligen fått tillstånd att utföra sitt experiment från Eiffeltornet. Den 4 februari 1912 hoppade Reichelt från Eiffeltornets första avsats 60 meter över marken. Försöket misslyckades och han föll handlöst mot marken och dog omedelbart inför ögonen på de skräckslagna åskådare och reportrar som ville bevittna händelsen.

Källor
Det inledande stycket är helt eller delvis baserat på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Franz Reichelt hopp från Eiffeltornet den 4 februari 1912

Födda 1879
Män
Avlidna 1912
Österrikiska uppfinnare
Sed-festivalen

Sed-festivalen (även känd som Heb Sed) var en fornegyptisk ceremoni där farao hade en central roll och firades endast när han hade regerat i 30 år. Ceremonin var avsedd att förnya kungens makt, och namnet härstammar troligen från en vargliknande gud vid namn Wepwawet eller Sed.

Det mindre formella namnet svans-festivalen härstammar från svansen som bars av farao endast vid detta tillfälle under den tidiga delen av Egyptens historia. Även om festivalen inte firades vid sentiden, spelade den fortfarande en roll för att påvisa kungens makt ända fram till antiken.

Faraoner som följde traditionen men inte regerat i 30 år fick nöja sig med löften om "miljontals jubileer efter döden".

Den exakta sekvensen av festivalen är omtvistad. Festivalen inleddes med en procession till en paviljong där farao tronade med den röda och vita kronan och tog emot sändebud från landet. Därefter besökte han kapellen till olika gudar, där han plockade upp små statyer. Ceremonin omfattade en presentation och leverans av djur till gudarna. Slutligen besökte kungen helgedomar i hela riket där han utförde olika riter.

Källor
 Cyril Aldred: Echnaton, s. 37, Gustav Lübbe Verlag Bergisch Gladbach, 
 Jürgen von Beckerath: Gedanken zu den Daten der Sed-Feste, i MDAIK 47, Mainz 1991, s. 29-33
 Hans Bonnet: Dreißigjahrfest, in: Lexikon der ägyptischen Religionsgeschichte, Hamburg 2000  s. 158-160.
 Jean Daniel Degreef: The Heb Set Festival Sequence i Göttinger Miscellen, Nr. 223, 2009, s. 27-34
 Jocelyn Gohary: Akhenaten's Sed Festival at Karnak, London 1992
 Erik Hornung, Elisabeth Staehelin: Studien zum Sedfest, Aegyptiaca Helvetica 1, Basel 1974
 Erik Hornung, Elisabeth Staehelin: Neue Studien zum Sedfest, Aegyptiaca Helvetica 20, Basel 2006
 Eric Uphill: The Egyptian Sed-Festival Rites, in: Journal of Near Eastern Studies, Nr. 24 1965, s. 365-383

Referenser

Forntidens Egypten
Vsevolod Solovjov

Vsevolod Sergejevitj Solovjov (ryska: Всеволод Сергеевич Соловьёв) född den 1 januari 1849, död den 20 oktober 1903, var en rysk romanförfattare, son till Sergej Solovjov, bror till Vladimir Solovjov. 

Solovjov, som var ämbetsman i kansliet, började med lyriska dikter, men övergick  snart  till  den historiska romanen: Knjazjna Ostrozjskaja (1876), Tsar djevitsa (1878), Velikij Rosenkreuzer (1890), Zjenich tsarevny (1893) med flera, på sin tid mycket populära, men tämligen dilettantiska. 

Tillsammans med Nikolaj Gneditj utgav  han den  illustrerade tidskriften "Sever". Hans samlade arbeten utgavs 1887 i 7 delar. I svensk översättning kom "Det gamla huset" (1889) och "En ung adelsmans äfventyr" (1911).

Källor

Noter

Födda 1849
Avlidna 1903
Ryskspråkiga författare 
Ryska romanförfattare 
Män
Författare från Moskva
Ryska författare under 1800-talet
Margaret Hughes

Margaret Hughes, född 29 maj 1630, död 1 oktober 1719 i Eltham, även känd under namnen Peg Hughes eller Margaret Hewes, var en engelsk skådespelare. Hughes brukar kallas den första professionella kvinnliga skådespelaren i England. Hon är även känd för sitt förhållande med Rupert av Pfalz.

Biografi 
Hughes yrke representerade en stor förändring inom engelsk dramahistoria. Skådespelaryrket hade ursprungligen varit reserverat för män, men då skådespelaryrket åter blev lagligt efter förbudet under den puritanska republiken 1642–1660, utfärdade Karl II år 1662 ett påbud om att alla kvinnoroller i fortsättningen skulle reserveras för kvinnor. En av orsakerna var en önskan att förhindra sexuella kontakter mellan de manliga skådespelarna. Hughes uppträdde i rollen som Desdemona den 8 december 1660 i Thomas Killigrews teatersällskap King's Company i teatern på Vere Street och anses därmed ha varit den första engelska skådespelerskan; det är dock även möjligt att Anne Marshall spelade rollen samma kväll. Hon var känd för sin skönhet och ryktades ha en relation med monarken. Hon inledde 1669 ett förhållande med Rupert av Pfalz och fick en dotter, Ruperta, med honom år 1673. Hon avbröt 1670 sin karriär för hans skull, förutom en tillfällig återkomst 1676–1677. Rupert vägrade att återvända till Tyskland och gifta sig för hennes skull, gav henne en tillvaro i lyx och tycktes älska henne uppriktigt. Då han dog 1682, hamnade hon i dåliga ekonomiska omständigheter.

Källor 
 

Engelska skådespelare under 1600-talet
Engelsk kvinnohistoria
Födda 1630
Avlidna 1719
Kvinnor
Windisch-Graetz

Windisch-Graetz, även ibland stavat som Windisch-Grätz, är en österrikisk furstlig släkt, vars först kända medlem är Ulrich von Windisch-Graetz (1242).

Ätten blev 1551 friherrlig, 1558 riksgrevlig och, efter inköpet av de då riksomedelbara härskapen Eglofs och Siggen (i senare Donaukretsen, Württemberg), 1804 riksfurstlig. Huset mediatiserades 1806. Släkten delades under 1800-talet på två linjer, härstammande från två söner till greve Joseph Nikolaus von Windisch-Graetz (död 1802). Utom de ovannämnda besittningarna i Württemberg ägde ätten gods i Böhmen, Nedre Österrike och Steiermark.

Kända medlemmar 
 Alfred I zu Windisch-Graetz
 Alfred II zu Windisch-Graetz
 Alfred III zu Windisch-Graetz
 Ludwig zu Windisch-Graetz

Referenser

Externa länkar

Tyska adelsätter
Österrikiska adelsätter
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
Jesper Hall

Jesper Bergmark Hall, född 15 juli 1971, är en svensk internationell mästare i schack och FIDE Senior Trainer. Jesper Bergmark Hall har skrivit ett flertal schackböcker för nybörjare och fortsättare, flera av dem har också blivit översatta till andra språk. 

Jesper Bergmark Hall var riksinstruktör på Sveriges Schackförbund 2010-2020, och sedan 2014 leder han ECU Education med uppdrag att utveckla schack till ett pedagogiskt verktyg i Europa.

Framtill 2021 var han ansvarig för den norska satsningen "Flere mot sjakktoppen" och från augusti 2021 är han chefstränare i klubben Uppsala SSS.

2022 anställdes Bergmark Hall av noctie.ai som Content Manager med uppdrag att utforma innehållet i deras AI-schackcoach. Samma år blev han även Training Coordinator för "The level-Up Program" hos Offerspill, den tidigare världsmästaren Magnus Carlsens schackklubb i Norge. Målet är att skapa den främsta talangprogrammet i Europa. Under åren 2022-2024 är Bergmark Hall även anställd som projektledare vid Stockholms Schackförbund för projektet "Vi spelar ihop!". 

Vid sidan av schack har Hall varit verksam som teaterregissör och kulturproducent. År 2006 debuterade Hall med romanen Kärleken den röda.

Bibliografi 
 Träna schack med Jesper Hall (2001, Natur & Kultur)
 90 schacklektioner (2002, Sveriges Schackförbund)
 Kajsa och den magiska schackboken (2003, Leopard förlag)
 Kärleken den röda (2006, Leopard förlag)
 Schackspelaren som blev författare (2007, Quality Chess)
 Schackledarens Handbok (2007, Quality Chess)
 Tore och turneringen - historien om Rilton Cup (2007, Stiftelsen Doktor Tore Riltons fond)
 Schackma Gandhi får en idé (2008, Schackbyrån förlag)
 Schackma Gandhi och gudabråket (2009, Schackbyrån förlag)
 Hjalmar Söderberg och schackspelet (2010, Atlantis förlag)
 Schack-Jakten (2015, Jesper Hall & Christer Fuglesang)
 64 (Antologi) Leopard förlag 2017
 Schack i Sverige 1917-2017 (Antologi) Sveriges Schackförbund 2017 
 Spela och lär - Träna och lär dig schack med hjälp av minispel och schackvarianter Fri Tanke förlag 2020 
 SjakkTreff på 1-2-3 Norges Schackförbund 2022

Referenser

Externa länkar 
 Lista över Jesper Halls partier, Chessgames.com

Födda 1971
Schackförfattare
Svenska schackspelare
Män
Levande personer
Vildmarksleden

Vildmarksleden är en vandringsled i Göteborgsområdet som är cirka 42 km lång. Den går från Hindås station, Hindås i Härryda kommun via Stora Härsjön, Hornasjön, Härryda kommun samt Kåsjön i Partille kommun till Skatås motionscentrum i Göteborgs stad. Tidigare genomfördes en årlig arrangerad vandring utmed leden. Terrängloppet Skogsmaran gick 1972-1974 och återupptogs hösten 2014.
Från Maderna till Skatås har Vildmarksleden samma sträckning som Bohusleden. Leden går bitvis på grusvägar men mestadels på stigar. Leden går i ett relativt flackt landskap och det är endast när leden går över Getryggen i Delsjöskogens naturreservat som det finns brantare stigningar. Längs leden finns ett flertal utkiksplatser. Den som vandrar längs vildmarksleden kommer även att passera flera skogstjärnar och myrmarker, på flertalet av myrmarkerna finns spänger som underlättar vandringen. I Hindås ansluter Vildmarksleden vid Hindås station till Sjuhäradsleden (Knalleleden) som fortsätter mot Borås.

Se även 
 Bohusleden
 Allemansrätten

Externa länkar 
 Vildmarksleden - EU/Leaderprojekt 2012-2014, renovering och upprustning av Vildmarksleden
 Skogsmaran - terränglopp från Göteborg till Hindås - genom vacker natur och varierad terräng, cirka 42 km
 Vildmarksleden

Vandringsleder i Västra Götalands län
Lista över countyn i Illinois

Detta är en lista över de 102 countyn som finns i delstaten Illinois i USA.

Referenser 

 
Illinois countyn
Illinois countyn
Vsevolod

Vsevolod är ett ryskt förnamn som burits av bland andra:

 Vsevolod I
 Vsevolod II
 Vsevolod Svjatoslavitj
 Vsevolod Bobrov
 Vsevolod Garsjin
 Vsevolod Ivanov
 Vsevolod Meyerhold
 Vsevolod Miller
 Vsevolod Pudovkin
 Vsevolod Solovjov
 Vsevolod Stratonov

Ryska förnamn
Gerhard Rohlfs (lingvist)

Gerhard Rohlfs, född 14 juli 1892 i Berlin, död 12 september 1986, var en tysk språkforskare. Han undervisade i romanska språk och litteratur vid universiteten i Tübingen och München i Tyskland.

Rohlfs huvudsakliga intresse var de språk och dialekter som talas i södra Italien och han reste mycket i denna region. Han studerade språket Griko (en grekisk dialekt som fortfarande talas på några få platser i Salento och i södra Kalabrien) och hittade flera indikationer som tyder på att Griko är en direkt efterföljare till det språk som ursprungligen talades av grekiska kolonister i Magna Grecia. Han avancerade först denna teori i sin bok Griechen und Romanen i Unteritalien (1924). Han publicerade också två kompletta ordförråd över dialekter talade i Kalabrien (1938-1939) och i Salento (1956-1961).

Rohlfs främsta verk anses vara hans historiska grammatik i det italienska språket och dess dialekter (Historische Grammatik der italienischen Sprache und ihrer Mundarten, 1949-1954). Han blev hedersdoktor vid Università della Calabria i Cosenza och Salentouniversitetet i Lecce.

Rohlfs invaldes 1953 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien i Stockholm.

Källor 
 

 
Tyska lingvister
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1892 
Avlidna 1986
Forskare från Berlin
Otto Renner

Otto Renner, född 25 april 1883 i Neu-Ulm, död 8 juli 1960 i München, var en tysk botaniker och växtgenetiker. 

Renner fortsatte ärftlighetsforskaren Erwin Baurs arbete, och etablerade teorin om moderns plastida arv som en allmänt accepterad genetisk teori. Renner arbetade med växter i nattljussläktet (Oenothera).

Källor

Noter 

Tyska genetiker
Ledamöter av Royal Society
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1883
Avlidna 1960
Män
Testimony: Vol. 1, Life & Relationship

Testimony: Vol. 1, Life & Relationship är det tredje studioalbumet av den amerikanska neosoul-sångerskan India.Arie, släppt den 26 juni 2006. 

Skivan blev Indias första listetta på USA:s albumlista Billboard 200 och sålde 161 000 kopior efter första veckans release. På USA:s R&B-albumlista debuterade cd:n på en första plats vilket följaktligen blev sångerskans andra musikalbum att göra så på listan. Under 2007 nominerades skivan till tre Grammy Awards med utmärkelserna Best R&B Album, Best R&B Song för låten "I Am Not My Hair" och Best Female R&B Vocal Performance för samma sång. Fram till december 2008 hade Testimony: Vol. 1 sålt cirka 689 000 kopior i USA. 

Tre singlar släpptes från det kritikerrosade musikalbumet, dess ledande singel "I Am Not My Hair", "There's Hope" och "The Heart of the Matter". Alla tre fick framgång på musiklistorna.

Innehållsförteckning

Listor

Referenser

Noter

Musikalbum 2006
Marmen, Medelpad

Inte att förväxla med Marmafjärden, Dalälven eller Marmen, Hälsingland.

Marmen är en sjö vid orten Matfors väster om Sundsvall i Sundsvalls kommun i Medelpad som ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Ljungan.

Sjön är reglerad via Viforsens kraftverk. Fiskarter är, enligt fiskevårdsområdenas information, gädda, abborre, gös, öring, harr, ål, mört, braxen och id. Det vandrar också upp enstaka laxar. Sjön har ett fåtal mindre öar. Vid sjöns västra sida ligger kyrkbyn Attmar med Attmars kyrka. Också vid sjöns västra sida, men söder om Attmar, ligger tätorten Lucksta. Vid sjöns norra ände ligger Tuna kyrka. Här finns även Öhns camping med badstrand.

Delavrinningsområde 
Marmen ingår i delavrinningsområde (691163-156669) som SMHI kallar för Utloppet av Marmen. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 1339 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Ljungan mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (54 procent) och jordbruk (11 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 1 procent av avrinningsområdet.

Arkeologi
De äldsta spåren av bondekultur i Medelpad har återfunnits vid Marmen, invid Tuna kyrka, och daterats till 500 f.kr.

Galleri

Se även 
 Lista över insjöar i Sundsvalls kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Ljungans avrinningsområde
Insjöar i Medelpad
Insjöar i Sundsvalls kommun
Insjöar i Sverige om minst fem kvadratkilometer
PCB (mjukvara)

PCB är ett program med öppen källkods för design (Electronic Design Automation, EDA) av mönsterkort. PCB utvecklades av Thomas Nau. Programmet kan skriva ut mönsterkortslayouter i PostScript eller Gerberfil.

Elektronik
Fri programvara och öppen källkod
Voyage to India

Voyage to India är det andra studioalbumet av den amerikanska neosoul-sångerskan India.Arie, utgivet den 24 september 2002 via Motown Records. 

Skivan, som idag är Aries mest kommersiellt framgångsrika, klättrade till en sjätte placering på USA:s albumlista Billboard 200, toppade USA:s R&B-lista och certifierades platina av RIAA. Vid 2003:s Grammy Awards vann cd:n med utmärkelsen Best R&B Albume Utomlands blev skivan också framgångsrik med en topp-40 placering i Sverige och Kanada. 

Den första singeln från albumet, "Little Things", presterade mediokert men vann trots det en Grammy för Best Urban/Alternative Performance.

Innehållsförteckning
"Growth" – 1:00
"Little Things" – 3:29
"Talk to Her" – 5:10
"Slow Down" – 3:52
"The Truth" – 3:29
"Beautiful Surprise" – 2:28
"Healing" – 0:55
"Get It Together" – 4:54
"Headed in the Right Direction" – 3:29
"Can I Walk with You" – 3:50
"The One" – 3:21
"Complicated Melody" – 3:13
"Gratitude" – 1:05
"Good Man" – 3:32
"God Is Real" – 4:36
"Interested" – 4:05

Listor

Referenser 

Musikalbum 2002
Marin Drinov

Marin Stojanov Drinov (bulgariska: Марин Стоянов Дринов), född 1838 i Panagjuristje, död 13 mars 1906 i Charkiv, var en bulgarisk historiker och filolog.

Drinov blev 1871 professor i slavistik vid universitetet i Charkiv och var civilguvernör i Sofia 1877-79 under den ryska ockupationen. Hans förnämsta verk är Istoritjeski pregled po blgarska-ta tsrkva (Historisk översikt av den bulgariska kyrkan, 1869), Zaselenie Balkanskago poluostrova Slavjanami (Balkanhalvöns slaviska befolkande, 1873), Juzjnie Slavjane i Vizantija v X vjekje (Sydslaverna och Bysans i 10:e århundradet, 1876), Njeskoljko slov ob jazyka, narodnych pjesnach i obytjajach Debrskich Slavjan (Om språk, folkvisor och seder hos slaverna i Debra, Albanien, 1888).

Källor

Bulgariska professorer
Bulgariska historiker
Bulgariska slavister
Professorer i lingvistik
Födda 1838
Avlidna 1906
Män
Ugglan
Butylhydroxianisol

Butylhydroxianisol eller BHA är en antioxidant med E-numret E320.

Referenser
 chemindustry.com

Antioxidanter
Livsmedelstillsatser
Hormonstörande ämnen
Lista över countyn i Kentucky

Detta är en lista över de 120 countyn som finns i delstaten Kentucky i USA.

Se även 
 Lista över städer i Kentucky

Referenser 

 
Kentuckys countyn
Kentuckys countyn
Campton

Campton kan avse:

 Campton, Georgia, USA
 Campton, Kentucky, USA
 Campton, New Hampshire, USA
 Campton, England, Bedfordshire
J. R. McNeill

John R. "J.R." McNeill, född den 6 oktober 1954 i Chicago, Illinois, USA, är en miljöhistoriker, författare och professor vid Georgetown University.

Utgivna böcker 

 Någonting är nytt under solen: Nittonhundratalets miljöhistoria (SNS Förlag 2003). På engelska: Something New Under The Sun: An Environmental History of the Twentieth-century World. I boken, som blivit översatt till sex språk och år 2000 bland annat fick vann World History Association book prize och the Forest Society book price, dokumenterar han den enorma förändring av jorden och dess ekosystem som människan har åstadkommit, framförallt under det sista seklet. 
 "The Atlantic Empires of France and Spain, 1700-1765" (Chapel Hill: University of North Carolina Press, 1985)
 "Atlantic American Societies from Columbus through Abolition" (co-edited, London: Routledge, 1992)
 "The Mountains of the Mediterranean World: An Environmental History" (New York: Cambridge University Press, 1992)
 "The Environmental History of the Pacific World" (edited, London: Variorum, 2001); 
 "Encyclopedia of World Environmental History" (co-edited, New York: Routledge, 2003), 
 "Rethinking Environmental History: World System History and Global Environmental Change" (co-edited, AltaMira Press, 2007).

Män
Levande personer
Födda 1954
Amerikanska historiker under 2000-talet
Miljöhistoriker
Amerikanska professorer i historia
Amerikanska författare under 2000-talet
Forskare från Chicago
Författare från Chicago
Ivan Sjisjmanov

Ivan Dimitrov Sjisjmanov (bulgariska: Иван Димитров Шишманов), född 22 juni 1862 i Svisjtov, död 23 juni 1928 i Oslo, var en bulgarisk litteraturforskare.

Sjisjmanov studerade vid tyska och franska universitet, utnämndes till inspektör för bulgariska skolväsendet och blev 1894 professor i jämförande litteraturhistoria vid Sofias universitet. Han var även direktör för dess institut för modern filologi och litteratur. Han var undervisningsminister 1905–07.

Bland Sjisjmanovs vetenskapliga studier kan nämnas Der Lenorenstoff in der bulgarischen Volkspoesie (1894), Načenki ot rusko vlijanie v bulgarskata knižnina (Det ryska inflytandet på Bulgariens vitterhet, 1899), Značenie i zaslugi na bratija Miladinovi (1912) och den i "Archiv für slavische Philologie" (band 25) publicerade undersökningen Glück und Ende einer berühmten literarischen Mystification, Veda slovena. Av språkligt värde är hans studier över det bulgariska slang- och tjuvspråket, Bělěžki za bulgarskite tajni jezici i poslovečki govori (1895). 

Sjisjmanov inlade stor förtjänst om den bulgariska folkbildningen genom det efter mönster av den svenska föreläsningsverksamheten av honom bildade Tjitalistjenija sojuz (Bulgariska föreläsningsföreningen). Han redigerade i många år tidskriften "Bulgarski Pregled" och "Sbornik za narodni umotvorenija, nauka i knižnina".

Källor

Bulgariska litteraturvetare
Bulgariska slavister
Bulgariska professorer
Bulgariens ministrar
Bulgariska politiker under 1900-talet
Födda 1862
Avlidna 1928
Män
Ugglan
Stefan Verković

Stefan Verković, född 1821, död 1893, var en serbisk arkeolog.

Verković vistades under tio år i Makedonien för arkeologiska studier, utgav 1860 i Belgrad ett band folkvisor, Narodne pesme makedonski bugara, och tjänstgjorde 1862-75 som serbisk politisk agent i Makedonien. Stort uppseende väckte hans förmenta upptäckt av ett "uråldrigt" bulgariskt folkepos om Orfeus, tryckt 1867 i Moskva med titel Drevnaja bolgarskaja pjesnja ob Orfeje, och denna upptäckt togs på god tro av bland andra Vsevolod Miller, Albert Dumont, Auguste Dozon, Aleksander Chodźko och Vojtěch Šafařík. 

Uppmuntrad av denna framgång publicerade Verković 1874 i Belgrad Veda slovena, 15 folkkväden, som han sade sig ha samlat i Thrakien och Makedonien, från slavernas förhistoriska tid, och 1881 i Sankt Petersburg en ny volym folkvisor av pomaker (muslimska bulgarer) i Rodopibergen. De misstankar om dessa folkvisors äkthet, som redan uttalats av Louis Léger, Josef och Konstantin Jireček, Aleksandr Pypin, Vatroslav Jagić och Marin Drinov, bekräftades av Ivan Sjisjmanov, som påvisade, att förfalskningarna tillverkats och sålts till Verković av en läraren Ivan Gologanov.

Verković dog i Sofia 72 år gammal.

Källor

Project Rastko - Macedonia (på makedonska)

Serbiska forskare
Serbiska arkeologer
Numismatiker
Födda 1821
Avlidna 1894
Män