kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Norra Råda kyrka

Norra Råda kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Norra Råda-Sunnemo församling i Karlstads stift. Kyrkan ligger i samhället Råda några kilometer väster om Hagfors.

Kyrkobyggnaden
En kyrka har troligen funnits i Norra Råda sedan Värmland kristnades. Första kända träkyrkan uppfördes 1643, men ersattes 1752 av en ny och större korskyrka av trä. Denna brann ned i juni 1801 efter ett åsknedslag.

Nuvarande stenkyrka uppfördes under ledning av byggmästare Johan Westman. Bygget påbörjades 1805 och pågick ända till 1813. Inte förrän 22 februari 1835 invigdes kyrkan av biskop Johan Jacob Hedrén.

Kyrkan har en nord-sydlig orientering och består av ett rektangulärt långhus med tresidigt avslutat kor i söder och kyrktorn i norr. Söder om koret finns en utbyggd sakristia.

En större renovering genomfördes 1937 efter program av arkitekt Tor Engloo, Stockholm. Vapenhusets golv belades med tegel, korgolvet höjdes och trägolven laserades. Åren 1959 till 1962 renoverades interiören efter program av arkitekt Gunnar Hollström, Karlstad. Hela kyrkan fick golv av breda furuplankor och de två främsta bänkraderna avlägsnades. Under läktaren byggdes ett kapprum.

Inventarier
 Ett dopaltare är från 1600-talet.
 Dopfunten av kalksten är huggen efter ritningar utförda 1941 av arkitekt Einar Lundberg, Stockholm.
 Altartavlan är en oljemålning på duk målad av Johan Roselius (1725-1803). 1814 köptes altartavlan in.
 Predikstolen i nyklassisk stil är samtida med nuvarande kyrka.

Orgel
 Ursprungliga orgeln byggdes av Erik Adolf Setterquist år 1852 med 11 stämmor.
1896 byggde E. A. Setterquist & Son, Örebro, en pneumatisk orgel med 15 stämmor, två manualer, särskild pedal och 8 koppel. Även crescendo- och diminuendolåda (firmans patent). Tonomfång (manual och pedal) 56/30. Orgeln kom till på initiativ av brukspatron R. Geijer på Uddeholm.
1946 utökades orgeln till 36 stämmor och tre manualer av Orgelbyggare A. Magnusson Orgelbyggeri AB i Göteborg. Tillhörande orgelfasad i nyklassicistisk stil är från 1895. Orgeln är pneumatisk och har fasta och fria kombinationer, registersvällare och automatisk pedalväxling.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Kyrkor i Karlstads stift Del I, Utgiven av Värmlands Museum och Karlstads stift, 2008,

Noter

Kyrkobyggnader i Karlstads stift
Kyrkobyggnader i Hagfors kommun
Kyrkobyggnader invigda 1835
1835 i Sverige
Carl Alfred Danielsson-Bååk

Carl Alfred Danielsson-Bååk, född 20 augusti 1872 i Stockholm, död där 18 juli 1967, var en svensk arkitekt.

Biografi
Han var son till byggmästaren Abraham Danielsson och Lovisa Englund. Efter avslutade studier 1894 vid Byggnadsyrkesskolan vid Tekniska skolan i Stockholm anställdes Danielsson-Bååk på arkitektkontor. 1902 blev han auktoriserad byggmästare och startade egen verksamhet där han de första åren samarbetade med David Lundegårdh. Han kom att verka som utställningsarkitekt vid Konstindustriutställningen 1909 i Stockholm och i Baltiska utställningen 1914 i Malmö. Under många år var han verksam medlem av KFUM och tillhörde Stockholmsföreningens styrelse samt förbundsstyrelsen. Produktionen är bred och omfattar bostäder, kyrkor och diverse anstalter i och utanför huvudstaden.

Verk i urval

 Fasaden för fatmagasin mot Kungsholmstorg för S:t Eriks Bryggeri, Stockholm 1902
 Hornsgatan 4 (Hans Marschalcks hus), Stockholm, 1904–1908 
 Ombyggnad av Västra Trädgårdsgatan 9, 1904–1905
 Primusfabriken på Lilla Essingen, Stockholm, 1906.
 KFUM, Birger Jarlsgatan 35, Stockholm, 1907–1910
 Småhus, Margaretavägen 58-60, Enskede 1909-1914.
 KFUM i Malmö (ej genomfört), 1908 
Grisslehamns kapell, 1909
 Rastaborgs herrgård (Rastaborgs slott), Ekerö, 1910
 Hunge kyrksal och skola i Jämtland, 1911
 Stadsmissionshus, Stortorget, Stockholm, 1912
 Eugeniahemmets asyl för överåriga, Stockholm, 1913
 Marholmen, Norrtälje semesterhem 1914 och folkbildningshem 1923
 Kälkesta herrgård, Södermanland 1916
 Fosterlandsstiftelsens elevbyggnad och bostad vid Hagaberg, 1918–1920
 Ersta ålderdomshem och gravkapell, Stockholm, 1919
 Ombyggnad av KFUM:s föreningshus i Norrköping 1921
 Mariehällskyrkan 1922–1924
 Missionskyrkan Valhalla, Stockholm, 1923 
 Lanna gård, Närke
 Om- och tillbyggnad av Vedevågsbruk samt arbetarbostäder Västmanland.
 Arbetarbostäder vid Augustendal.
 Villor i Djursholm, Stocksund, Långängen, Lidingö villastad 
 Villor för AB Hem på landet

Bilder

Källor

Svenska Dagbladet: Dödsnotis 1967-07-23
Svenskt Porträttarkiv

Noter

Externa länkar

Födda 1872
Avlidna 1967
Män
Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Stockholm
Baltic cable

Baltic cable är en havskabel för högspänd likström, som länkar ihop kraftnäten i  Sverige och Tyskland. Den ägs till 100 % av Statkraft och ligger på Östersjöns botten med landfästena i Trelleborg och Lübeck-Herrenwyk.

Kabeln har endast en ledare – returströmmen går genom vattnet – och spänningen är , den högsta arbetsspänningen för någon kraftöverföring i Tyskland. Den nominella överföringskapaciteten är . Den totala projektkostnaden var , och länken kom i bruk december 1994. Med en längd av , var den den näst längsta högspänningskabeln i världen, tills  i Australien kom i bruk 2006.

Se även
Polenkabeln

Externa länkar 
 Baltic Cable AB website 
 Baltic Cable (ABB)
 https://web.archive.org/web/20051115122606/http://www.transmission.bpa.gov/cigresc14/Compendium/BALTIC.htm
 

Östersjön
Relationer mellan Sverige och Tyskland
Energiförsörjning i Sverige
Energiförsörjning i Tyskland
Sjökablar
HVDC-förbindelser
Framåt tillsammans

Framåt tillsammans: Min berättelse om föregångslandet Sverige är en bok utgiven 2010 författad av Moderaternas partiledare Fredrik Reinfeldt. Boken var en del av Moderaternas valkampanj 2010 och trycktes upp i 500 000 exemplar.

Min berättelse om Föregångslandet Sverige innehåller bland annat reseskildringar och personliga reflektioner av Fredrik Reinfeldt. Reinfeldt skriver om hur han ser Sverige idag, nämligen inte bara positivt. Genom hela boken poängterar han att Sveriges framtid ser ljus ut och att Sverige ska bli ett framgångsland i världen.

Se även 
Moderaterna
Valet 2010
Alliansen

Facklitteratur 2010
Moderata samlingspartiet
Politisk litteratur
Svenska debattböcker
Verk av Fredrik Reinfeldt
Lätt flugvikt i boxning vid olympiska sommarspelen 2008

Lätt flugvikt i boxning vid de olympiska sommarspelen 2008 i Peking arrangerades i Arbetarhallen, Kina.

Medaljörer

Schema

Matchträd

Övre halvan

Nedre halvan

Finalister

Boxning vid olympiska sommarspelen 2008
Eugene Chen

Eugene Chen, ursprungligen Eugene Bernard Achan, född 1878 i San Fernando, Brittiska Västindien, död 1944 i Shanghai, var en kinesisk politiker.

Eugene Chens far Chen Guangquan kom från en hakka-släkt från Shunde och tvingades fly Kina sedan han stött Taipingupproret mot Qingdynastin. Fadern flyttade först till Jamaica och fortsatte sedan till Martinique, där han gifte sig med en kvinna av blandat ursprung. Paret flyttade till Trinidad, där Eugene Bernard Achan växte upp som äldste sonen i en syskonskara om fem söner och en dotter. Eugene Achan fick en engelskspråkig utbildning i Port of Spain och hade högst rudimentära kunskaper i kinesiska.

Efter att ha praktiserat som advokat på Trinidad och i London reste Chen till Kina 1912 och verkade där som radikal journalist i Peking.

Han anslöt sig 1917 till Sun Yat-sen i Kanton och var 1922-24 regeringens rådgivare. Under nationaliströrelsen 1926 blev han Kantonregeringens utrikesminister och när Kuomintang splittrades under Nordfälttåget deltog han i den vänsterregering som bildades i Wuhan i januari 1927. Där förde han som utrikesminister de viktiga förhandlingarna med Storbritannien om överlämnandet av den brittiska koncessionen i Hankou. När Wang Jingwei återvände till Kina samma år för att ta ledning för utbrytarregeringen i Wuhan avsatte han Chen i augusti 1927 som alltför radikal, varefter Chen reste han till Moskva och spelade därefter ingen större roll i den kinesiska politiken.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.

Politiker i Kuomintang
Födda 1878
Avlidna 1944
Män
WP:Projekt Kina
Trinidadiska politiker
Kinesiska journalister
Kinesiska jurister
Svensk uppslagsbok
Flugvikt i boxning vid olympiska sommarspelen 2008

Flugvikt i boxning vid de olympiska sommarspelen 2008 i Peking arrangerades i Arbetarhallen, Kina.

Medaljörer

Schema

Matchträd

Övre halvan

Nedre halvan

Finalister

Boxning vid olympiska sommarspelen 2008
Maria Rydqvist

Anna Maria Sofia Rydqvist, född 22 mars 1983 i Smålandsstenar i Gislaveds kommun, är en svensk längdskidåkare som tävlar för Älvdalens IF. Hennes främsta meriter är SM-guld i 15 respektive 30 km från 2006 och 15 km från 2008. Rydqvist fick barn i juli 2010 och i VM 2011 kom hon sexa i jaktstarten. I VM 2015 kom hon på fjärde plats i 10 kilometer fri stil och åkte tredje sträckan i det svenska stafettlag som vann silver på 4 x 5 km, efter att Rydqvist fallit.

Utmärkelser 
 Sixten Jernbergpriset (2006)

Källor

Externa länkar

 
Officiell webbplats

Svenska längdåkare
Födda 1983
Kvinnor
Levande personer
Personer från Gislaveds kommun
Svenska idrottare under 2000-talet
Road Rash

Road Rash är ett racingspel utvecklat och utgivet av Electronic Arts, släppt 1991.

Handling
Spelet utspelar sig i USA, där spelaren kontrollerar en motorcyklist och deltar i olika illegala lopp ute på vägarna. Man kan vinna de olika loppen antingen genom att "spela fult" och knocka kombattanterna i farten med sina händer, fötter eller andra tillhyggen, eller också försöka undvika motståndarnas. Förutom andra motorcyklister är ytterligare "hinder" också oljefläckar, bilar, poliser och kringströvande kor. Om man blir utslungad från sin motorcykel eller kör på något måste man springa tillbaka till fordonet. 

Genom att vinna tävlingar klättrar man i tabellen och får mer pengar som man kan köpa nya, bättre motorcyklar för.

Externa länkar
Road Rash på MobyGames (engelska)
Road Rash på Allgame (engelska)
Road Rash på GameFAQs (engelska)

Racingspel
Datorspel utvecklade av Electronic Arts
Amigaspel
Atari ST-spel
Game Boy-spel
Game Boy Color-spel
Playstation-spel
Sega Game Gear-spel
Mega CD-spel
Sega Master System-spel
Sega Mega Drive-spel
Datorspel 1991
USA i fiktion
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Water on Glass

"Water on Glass" är Kim Wildes tredje singel, men den utgavs initialt endast i Storbritannien och nådde elfte plats på UK Singles Chart. Låten är skriven av Kims bror Ricki Wilde samt hennes far Marty Wilde. Låten handlar om tinnitus, ett hörselfel där man ständigt hör ett ringande ljud eller dylikt i öronen.

Medverkande
 Kim Wilde – sång
 Martin Russell – basgitarr
 Chris North – trummor
 Francis Lickerish – gitarr
 Steve Stewart – gitarr
 Robert John Godfrey – keyboard

Källor

Noter

Musiksinglar 1981
Engelskspråkiga sånger
Sånger av Kim Wilde
Bantamvikt i boxning vid olympiska sommarspelen 2008

Bantamvikt i boxning vid de olympiska sommarspelen 2008 i Peking arrangerades i Arbetarhallen, Kina.

Medaljörer

Schema

Matchträd

Övre halvan

Nedre halvan

Finalister

Boxning vid olympiska sommarspelen 2008
Alexandra av Sachsen-Altenburg

Prinsessan Alexandra av Sachsen-Altenburg (Alexandra Friederike Henriette), i Ryssland kallad Alexandra Iosifovna, född 8 juli 1830 i Altenburg, död 6 juli 1911 i Sankt Petersburg, storfurstinna av Ryssland; gift i Sankt Petersburg 11 september 1848 med storfurst Konstantin Nikolajevitj av Ryssland. Dotter till hertig Josef av Sachsen-Altenburg och Amelie Theresa Luise av Württemberg.

Biografi 
Alexandra mötte Konstantin 1846, då han kom till Altenburg för att stanna i några år på förslag av sin farbrors fru storfurstinnan Elena Pavlovna, som även var Alexandras moster, och vars intellekt han beundrade. Konstantin beskrivs som intellektuell och liberal, Alexandra som temperamentsfull och konservativ, men de delade ett intresse för musik. Konstantin blev förälskad i Alexandra och paret förlovades 1846. 

Alexandra anlände till Ryssland 12 oktober 1847 och firades med offentliga välkomstceremonier i Sankt Petersburg. I februari 1848 konverterade hon till ortodoxin och antog namnet Alexandra Iosifovna; till skillnad från den vanliga seden valde hon ett patronymikon som reflekterade hennes far snarare än en dynastisk eller religiös betydelse. Paret mottog Marmorpalatset i Sankt Petersburg och använde det s.k. Konstantinpalatset i Strelna vid Finska viken om sommaren. Alexandra etablerade en skola för trädgårdskonst vid Strelna, där hon själv undervisade. 

Under 1860-talet avslutades parets förhållande i praktiken, delvis på grund av deras motsatta åsikter, och Alexandra fördjupade sig i mysticism i sin egen umgängeskrets medan Konstantin inledde andra kärleksrelationer; han fick i slutet av 1860-talet en dotter, Marie Condousso, med en annan. År 1868 inledde Konstantin ett förhållande med balettdansösen Anna Vasiljevna Kuznetsova, som han skulle komma att få fyra barn med; han köpte henne en bostad nära sitt hem och kallade Alexandra sin "regering-ärende-fru". Detta orsakade skandal och gav Alexandra allmän sympati. 

1874 inträffade en skandal då Alexandras äldste son dömdes skyldig till att ha stulit hennes juveler med sin amerikanska flickvän; han förklarades psykiskt sjuk och förvisades till Centralasien. 1889 drabbades Konstantin av ett slaganfall som förhindrade honom att tala och gå. Han blev då omhändertagen av Alexandra, som förbjöd honom kontakt med sin älskarinna och hans barn med denna. Han ska ha blivit så frustrerad över hennes nyvunna kontroll över honom att han slog efter henne med sin käpp.

Barn 

 Nikolaj Konstantinovitj (1850-1918) gift morganatiskt i Tasjkent med Nadeshda Dreyer, senare skjuten av bolsjevikerna under revolutionen.
 Olga Konstantinovna av Ryssland (1851-1926) gift med Georg I av Grekland
 Vera Konstantinovna (1854-1912) gift med Eugen av Württemberg
 Konstantin Konstantinovitj (1858-1915) gift med Elisabeth av Sachsen-Altenburg (1865–1927)
 Dimitri Konstantinovitj (1860-1919) 
 Vjatjeslav Konstantinovitj (1862-1879)

Referenser 

 Christopher, prins av Grekland, En prins berättar, 1938.

Noter

Externa länkar

Huset Wettin
Ryska storfurstinnor
Födda 1830
Avlidna 1911
Kvinnor
Hōeijordbävningen 1707

Hōeijordbävningen 1707, som inträffade klockan 14.00 lokal tid den 28 oktober 1707, var den största jordbävningen i Japans historia ända till 2011 då jordbävningen vid Tohoku överträffade den. Den skapade måttlig till svår skada genom sydvästra Honshu, Shikoku och Kyūshū. Jordbävningen och den resulterande destruktiva tsunamin orsakade mer än 5 000 dödsfall. Jordbävningen kan också ha gett upphov till Fujis utbrott 49 dagar senare. Jordbävningen har fått sitt namn från den japanska regeringsperioden Hōei.

Bakgrund 
Honshus sydliga kust löper parallellt med subduktionszonen av den filippinska plattan under den eurasiska kontinentalplattan. Rörelse på denna konvergenta plattans gräns leder till många jordbävningar, några av dem väldigt våldsamma, så kallade mega-thrust-jordbävningar. 

Subduktionszonen har fem distinkta segment (AE) som kan få utbrott av sig själva. Segmenten har utbrutit antingen ensamt eller tillsammans upprepade gånger under de senaste 1300 åren. Mega-thrust-jordbävningar på denna struktur tenderar att förekomma i par, med ett relativt kort tidsgap mellan dem. Förutom två händelser 1854 fanns det liknande jordbävningar 1944 och 1946. I varje fall utbröt det nordöstra segmentet före det sydvästra segmentet. Under hōeijordbävningen 1707 var jordbävningarna antingen samtidiga eller nära nog i tid för att inte särskiljas av historiska källor.

Skador 
Hōeijordbävningen krävde mer än 5000 människoliv, samtidigt som 29 000 hus förstördes. Minst ett stort jordskred i prefekturen Shizuoka utlöstes av jordbävningen. Detta jordskred är ett av de tre största i Japan, då det omfattade ett område på 1,8 km2, med en beräknad volym på 120 miljoner m3.

Referenser

Noter 

Jordbävningar under 1700-talet
Jordbävningar i Japan
1707 i Japan
Naturkatastrofer 1707
Tsunamier
WP:Projekt Japan
Fjädervikt i boxning vid olympiska sommarspelen 2008

Fjädervikt i boxning vid de olympiska sommarspelen 2008 i Peking arrangerades i Arbetarhallen, Kina.

Medaljörer

Schema

Matchträd

Övre halvan

Nedre halvan

Finalister

Boxning vid olympiska sommarspelen 2008
Jet (sång)

"Jet" är en sång av Paul McCartney, inspelad med gruppen Wings. Den gavs först ut på albumet Band on the Run från 1973.

"Jet" blev en stor hit i Storbritannien och även i USA, och är fortfarande en av McCartneys mest populära låtar. Sången är ett ständigt förekommande nummer på McCartney-konserter, oftast som ett av öppningsnumren. Låten är också med på McCartneys samtliga samlingsskivor från solokarriären.

Låttitelns bakgrund 
"Jet" var ursprungligen en svart labrador som McCartneyfamiljen hade. Det är den hunden som anses ha givit upphov till låttiteln. Att döpa en låt efter en hund var inte första gången för McCartney, vars tidigare hund Martha gav sitt namn till låten "Martha My Dear" på Beatles-albumet The Beatles (oftast kallad White Album) från 1968.

Listplaceringar

Referenser

Noter 

Musikåret 1973
Musiksinglar 1974
Låtar av Paul McCartney
Sånger av Wings
Alexandra av Oldenburg

Alexandra av Oldenburg, i Ryssland känd som Alexandra Petrovna, född 2 juni 1838 i Sankt Petersburg, död 25 april 1900 i Kiev, var en rysk storfurstinna och senare nunna och filantrop; gift 1856 med sin syssling storfurst Nikolaj Nikolajevitj av Ryssland. Hon var dotter till hertig Peter Georgievich av Oldenburg och Therese av Nassau-Weilburg.

Biografi  
 
Alexandra tillhörde en tysk familj men växte upp i Ryssland; hon var sondotter till Katarina Pavlovna av Ryssland, hennes far var militär i rysk tjänst och familjen, som beskrivs som lycklig och harmonisk, tillbringade sina vintrar vid hovet i Peterhof. Hon intresserade sig tidigt för medicin och social problematik. Hennes äktenskap arrangerades av hennes föräldrar, och hon förlovades 25 oktober 1855 med sin syssling, tsarens tredje son, konverterade till ortodoxin och antog namnet Alexandra Petrovna 7 januari 1856 och gifte sig 6 februari 1856 på Peterhof. 
 
Paret bodde vid hovet fram till 1861, då de fick sin egen bostad. Efter deras andra barns födelse 1864 upphörde i realiteten makarnas förhållande, då de inte hade mycket gemensamt. Nikolaj tyckte illa om hennes likgiltighet för kläder och sitt utseende och hade från 1868 ett förhållande med balettdansösen Jekaterina Tjislova, med vilken han fick fem barn.

Då Nikolaj försökte få sina barn med Tjislova adlade, klagade Alexandra för tsaren, som förklarade att hon var så oattraktiv att hon inte kunde förebrå maken för otrohet - han uppmanade dock maken att vara mer diskret, och Nikolaj och Tjislova lämnade staden. Hon reagerade mycket illa på makens otrohet. Det gick under denna tid ett uppmärksammat rykte om att Alexandra hämnades på maken genom att själv ha haft ett förhållande och fött ett hemligt barn 1868, men det har aldrig framlagts något bevis för någotdera av de två påståendena.

Alexandra beskrivs som enkel och osofistikerad, men var omtyckt för sitt vänliga sätt. Hon klädde sig enkelt, undvek hovet och sällskapslivet och ägnade sig åt religion och sitt intresse i medicin. Maken finansierade ett sjukhus där hon kunde utöva sina medicinska teorier, och Alexandra grundade en skola för sjuksköterskor i S:t Petersburg. År 1880 bosatte hon sig i Kiev, där hon 1889, före makens död, avlade klosterlöften och antog namnet syster Anastasia. Vid makens död vägrade hon närvara vid begravningen. Hon grundade sedan ett kloster med sjukhus, mentalsjukhus och apotek för fattiga.

Referenser

Födda 1838
Avlidna 1900
Ryska storfurstinnor
Kvinnor
Ryska nunnor
Ortodoxa nunnor
Personer i Ryssland under 1800-talet
Carl Gottfried Neumann

Carl Gottfried Neumann, född den 7 maj 1832 i Königsberg (nuvarande Kaliningrad), död den 27 mars 1925 i Leipzig, var en tysk matematiker; son till Franz Ernst Neumann och bror till Friedrich Julius Neumann.

Carl Gottfried Neumann blev extra ordinarie professor i Halle an der Saale 1863 samt kallades efter vartannat till ordinarie professor i Basel 1863, Tübingen 1865 och Leipzig 1868. Han utövade omfattande verksamhet som författare både inom den rena matematiken och inom den matematiska fysiken. Många av hans arbeten är ägnade åt funktionsteorin, särskilt teorin för de abelska, besselska och sfäriska funktionerna. Inom den matematiska fysiken behandlade han hydrodynamiken, mekaniska värmeteorin och speciella problem ur optiken samt läran om magnetismen och elektriciteten. Hans största insats i vetenskapen är den efter honom benämnda metoden för lösning av Dirichlets och närbesläktade problem, som varit av en utomordentlig betydelse för den matematiska fysikens utveckling.

Bland Neumanns skrifter kan nämnas Vorlesungen über Riemann's Theorie der abelschen Integrale (1865; andra fullständigt omarbetade upplagan 1884), där han, med Augustin Louis Cauchys och Bernhard Riemanns undersökningar till utgångspunkt, lämnade en redogörelse för de abelska integralernas teori, samt Hydrodynamische Untersuchungen (1883), vidare Allgemeine Lösung des Problems über den stationären Temperaturzustand eines homogenen Körpers, welcher von zwei nicht concentrischen Kugelflächen begrenzt wird (1862), Theorie der besselschen Functionen (1867) och Vorlesungen über mechanische Theorie der Wärme (1875). Tillsammans med Alfred Clebsch grundade han 1868 Mathematische Annalen.

Källor

Noter

Tyska professorer i matematik
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer verksamma vid Basels universitet
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Matematiker under 1900-talet
Matematiker under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Königsberg
Födda 1832
Avlidna 1925
Män
Ugglan
Democratic Voice of Burma

Democratic Voice of Burma (DVB) är en oppositionell mediaorganisation för Myanmar, som drivs av exilburmeser. Rörelsen har sitt högkvarter i Oslo i Norge, och genomför radio- och TV-sändningar med syfte att sprida ocensurerade nyheter och information om Burma, landets militärdiktatur och dess opposition. DVB uppskattar att de når ut till ungefär fem miljoner burmeser. Stationen har också ett kontor i Chiang Mai i norra Thailand. Chefredaktör och administrerande direktör för Democratic Voice of Burma är Ave Chan Naing.

DVB startades som radiostation av burmesiska studenter och flyktingar som blivit tvungna att fly landet efter upproret 1988. Stationen gavs till den burmesiska exil-regeringen av norska myndigheter 1992, och år 2000 blev den självständig. Idag får DVB ekonomiskt stöd av skandinaviska myndigheter, Norges utrikesdepartement och Fritt Ord i Oslo, Free Voice i Nederländerna och National Endowment for Democracy i USA. DVB har haft TV-sändningar sedan 2005.

DVB samlar in nyheter via journalister i Burma och längs landets gränser. Stationen har omkring 12 anställda i Norge och runt 100 medarbetare, varav cirka 40 i Burma. Vanligtvis sänder DVB 2 timmar radio varje dag, men under protesterna i Burma 2007, då flera av DVB:s journalister i Burma också blev arresterade, utvidgade stationen sändningstiden till 9 timmar per dag. 

År 2008 mottog de Dawit Isaak-priset och Ossietzky-priset.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Politik i Myanmar
Kultur i Myanmar