kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Enar Sahlin

Enar Vilhelm Sahlin, född 19 september 1862 i Lunds stadsförsamling, Malmöhus län, död 2 mars 1950 i Engelbrekts församling, Stockholms stad, var en svensk skolman och filosofisk och pedagogisk skriftställare. Han var son till Carl Yngve Sahlin, bror till Maurits Reinhold Sahlin samt far till Anna Bohlin och Margit Sahlin.

Sahlin blev student i Uppsala 1881, filosofie doktor och docent i teoretisk filosofi 1888, var 1890–1894 föreståndare för den teoretiska provårskursen i Uppsala, utnämndes 1892 till lektor vid Örebro högre allmänna läroverk, tjänstgjorde 1899–1907 som rektor vid högre allmänna läroverket i Falun och blev sistnämnda år lektor vid Högre realläroverket på Norrmalm i Stockholm samt var från 1911 lektor vid Högre realläroverket på Östermalm.

Sahlin var mandatperioden 1897–1899 ledamot av Andra kammaren och tog livlig del i kampen mot vad som sågs som urartningsfenomen i sedligt avseende. Som skolpolitiker tillhörde han den riktning som strävade mot en förstärkning av det humanistiska elementet inom svenskt högre skolväsen.

Sahlin redigerade 1891–1899 "Pedagogisk tidskrift" och publicerade där flera egna uppsatser. Han var också känd som framstående populärvetenskaplig föreläsare och utgav ett antal filosofiska och pedagogiska arbeten. Bland dem må nämnas Om J. G. Fichtes idealism (1888), Die Organisation des höheren Unterrichts in Schweden (i A. Baumeisters "Handbuch der Erziehungs- und Unterrichtslehre für höhere Schulen"), Flickskolereformen i Preussen (i "Verdandi", 1908), Antik och modern klassisk litteratur i våra gymnasier (n:r XIV i "Svenska Humanistiska förbundets skrifter", 1909), Jean-Jacques Rousseau (1912).

Källor

Noter 

Svenska lärare under 1900-talet
Svenska filosofer under 1900-talet
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1862
Avlidna 1950
Män
Lärare från Lund
Politiker från Lund
Författare från Lund
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Ugglan
Petru Racu

Petru Racu, född 17 juli 1987 i Chişinău, är en moldavisk fotbollsspelare som spelar för Petrolul Ploiești.

Klubbkarriär 
Racu blev värvad till IFK Norrköping från FC Zimbru 2007. Övergången möjliggjordes bland annat bidrag från IFK Norrköpings fans som samlat pengar sedan klubben åkte ur Allsvenskan. Han var skadebenägen under sin debutsäsong men väl på plan fick han mycket beröm.

Under säsongen 2008 var han utlånad till finska klubben MyPa. Från att ha värvats som forward har han spelat mittfältare, men under säsongen 2009 började han spela som mittback, en position han fortsatte på säsongen 2010. 

Den 6 februari 2012 skrev Racu på för danska FC Hjörring, ett kontrakt som sträckte sig fram till sommaren 2012. Den 7 juni 2012 fick Racu sparken av FC Hjörring. Anledningen till detta var att han valde spel i landslaget trots att klubben inte tillåtit det.

Landslagskarriär 
I augusti 2010 blev han kallad till det moldaviska landslaget, och han gjorde sin debut i en vänskapsmatch mot Georgien. Senare under EM-kvalet gjorde han sin tävlingsdebut, då han spelade från start i förlustmatchen mot Ungern.

Privatliv 
Racu gifte sig sommaren 2008 med bågskytten Mix Haxholm. Äktenskapet upplöstes genom skilsmässa 2015. De fick inga barn tillsammans.

Referenser

Noter 

Moldaviska fotbollsspelare
Moldaviska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Zimbru Chişinău
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Spelare i MyPa
Spelare i Vendsyssel FF
Spelare i FC Milsami Orhei
Spelare i FC Sheriff Tiraspol
Spelare i Nefttji Baku
Spelare i Divizia Națională
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Tipsligan
Spelare i Azerbajdzjans Premjer Liqasy
Spelare i Liga II
Födda 1987
Levande personer
Män
Personer från Chișinău
Molkesläktet

Molkesläktet (Sonchus) är ett släkte i familjen korgblommiga växter med 50-60 arter från Europa, västra Asien, Nordafrika och de atlantiska öarna.

Flera arter har i äldre tider kallats för tistlar, men de är inte närmare besläktade med de egentliga tistlarna. 1894 bestämdes att ändelsen -tistel skulle ändras till -molke.

Dottertaxa till Molkesläktet, i alfabetisk ordning 

 Sonchus acaulis
 Sonchus adscendens
 Sonchus afromontanus
 Sonchus agrestis
 Sonchus amboinensis
 Sonchus andrenarum
 Sonchus angulatus
 Sonchus aquatilis
 Sonchus araraticus
 Sonchus arboreus
 Sonchus arvensis
 Sonchus asper
 Sonchus bipontini
 Sonchus bornmuelleri
 Sonchus bourgeaui
 Sonchus brachylobus
 Sonchus brachyotus
 Sonchus brasiliensis
 Sonchus briquetianus
 Sonchus bupleuroides
 Sonchus camporum
 Sonchus canariensis
 Sonchus capensis
 Sonchus capillaris
 Sonchus cavanillesianus
 Sonchus cavanillesii
 Sonchus congestus
 Sonchus crassifolius
 Sonchus crepioides
 Sonchus crispus
 Sonchus daltonii
 Sonchus denticulato-lanceolata
 Sonchus denticulato-platyphylla
 Sonchus diffusus
 Sonchus dregeanus
 Sonchus dulosus
 Sonchus elongatus
 Sonchus eriopus
 Sonchus erythraeae
 Sonchus erythropappus
 Sonchus erzincanicus
 Sonchus esperanzae
 Sonchus fauces-orci
 Sonchus fragilis
 Sonchus friesii
 Sonchus fruticosus
 Sonchus gandogeri
 Sonchus gibbosus
 Sonchus gigas
 Sonchus gomerensis
 Sonchus gramineus
 Sonchus grandifolius
 Sonchus gummifer
 Sonchus haussknechtii
 Sonchus heterophyllus
 Sonchus hierrensis
 Sonchus hothae
 Sonchus hydrophilus
 Sonchus hypochaeroides
 Sonchus integrifolius
 Sonchus intermedius
 Sonchus jacottetianus
 Sonchus jacquiniocephalus
 Sonchus jainii
 Sonchus kirkii
 Sonchus laciniatus
 Sonchus laevis
 Sonchus leptocephalus
 Sonchus lidii
 Sonchus lingianus
 Sonchus littoralis
 Sonchus luxurians
 Sonchus macrocarpus
 Sonchus maculigerus
 Sonchus malaianus
 Sonchus malayanus
 Sonchus maritimus
 Sonchus masguindalii
 Sonchus mauritanicus
 Sonchus maynari
 Sonchus megalocarpa
 Sonchus melanolepis
 Sonchus microcarpus
 Sonchus microcephalus
 Sonchus monanthus
 Sonchus nanus
 Sonchus neglectus
 Sonchus nigricans
 Sonchus novae-zelandiae
 Sonchus novocastellanus
 Sonchus obtusilobus
 Sonchus occidentalis
 Sonchus oleraceus
 Sonchus ortunoi
 Sonchus oxyspermus
 Sonchus palmensis
 Sonchus palustris
 Sonchus pendulus
 Sonchus pensylvanicus
 Sonchus perfoliatus
 Sonchus pinnatifidus
 Sonchus pinnatus
 Sonchus piquetii
 Sonchus pitardii
 Sonchus platylepis
 Sonchus prudhommei
 Sonchus pustulatus
 Sonchus radicatus
 Sonchus regis-jubae
 Sonchus rokosensis
 Sonchus roseus
 Sonchus rotundilobus
 Sonchus saudensis
 Sonchus schweinfurthii
 Sonchus setosus
 Sonchus sosnowskyi
 Sonchus spinosus
 Sonchus stenophyllus
 Sonchus subacaulis
 Sonchus suberosus
 Sonchus sventenii
 Sonchus tectifolius
 Sonchus tenax
 Sonchus tenerrimus
 Sonchus tigridus
 Sonchus toletanus
 Sonchus transcaspicus
 Sonchus tuberifer
 Sonchus ustulatus
 Sonchus vaginatus
 Sonchus webbii
 Sonchus wightianus
 Sonchus wildpretii
 Sonchus wilmsii
 Sonchus yendoi

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Korgblommiga växter
Mo Växtindex
Tosterön

Tosterön är en ö i Mälaren i Strängnäs kommun, Södermanlands län. 

Tosteröns södra del omfattades av Strängnäs socken och den norra delen av Aspö socken. På södra delen av ön, mittemot Strängnäs, ligger tätorten Abborrberget. Dit räknas även Sundby.

Tosterön är en större ö norr om Strängnäs som har byggts upp av det som under vikingatiden bestod av flera öar. Över Aspö och Tosterön har enligt tradition de gamla sveakungarnas eriksgata gått fram. Ett annat inslag av historia är Gislestenen, som inte är en runsten i vanlig bemärkelse, eftersom runorna är direkt inristade i berget. På ön finns bland annat en badplats vid Oknöbron och ett färjeläge där båten mot Arnö går.  

I Jan Guillous bok Arvet efter Arn berättas om hövdingen Ivar Blå. Enligt vad kyrkoherden i Aspö skrev 1668, bodde han vid Mageröby i närheten av Bårreholm och han gavs hela hedern av att Birger jarls son Valdemar valdes till kung.

I Abborrberget låg mentalsjukhuset Sundby sjukhus som var aktivt från början av 1920-talet till slutet av 1980-talet.

Se även 
 Tosterö landskommun

Öar i Strängnäs kommun
Öar i Mälaren
Frithiof Strandell

Frithiof Strandell, född 1865, död 1925, var en finländsk arkitekt. Strandell ritade flera byggnader i jugendstil i Åbo.

Byggnader ritade av Strandell 
 Försäkringsbolaget Veritas hus Verdandi vid Auragatan och Slottsgatan (1897-98)
 Bostadshuset Hjorten (1904)
 Bostadshuset Auragatan 20 (1904)
 Betelkyrkan (1906)
 Åbo Aktiebanks hus vid Auragatan och Slottsgatan
 Bostadshuset Pantern (1909-10)
 En del av bostadshuset Kaskenlinna
 Prima i hörnet av Universitetsgatan och Auragatan 
 Albatross vid Puolalaparken 4

Externa länkar 

Finländska arkitekter under 1900-talet
Män
Födda 1865
Avlidna 1925
Landkreis Anhalt-Bitterfeld

Landkreis Anhalt-Bitterfeld är ett distrikt (Landkreis) i det tyska förbundslandet Sachsen-Anhalt som skapades vid en reform den 1 juli 2007 genom fusion av de tidigare distrikten Landkreis Bitterfeld och Landkreis Köthen. Huvudorten är Köthen.

Politik 

Parlamentet av Landkreis Anhalt-Bitterfeld har 54 mandat.

Administrativ indelning
I förvaltningsrättslig mening finns i modern tid ingen skillnad mellan begreppet Stadt (stad) gentemot Gemeinde (kommun). Följande kommuner och städer ligger i Landkreis Anhalt-Bitterfeld:

Städer

Kommuner

Källor

Anhalt-Bitterfeld
Anhalt-Bitterfeld
Helene Billgren

Helene Elisabeth Billgren, född Åberg den 1 juni 1952 i Norrköping, är en svensk konstnär och scenograf.

Helene Billgren växte upp i Mölndal och utbildade sig på Valands konsthögskola 1982–1987 och hade sin första separatutställning på Galleri Rotor i Göteborg 1985. 

Helene Billgren var gift med Ernst Billgren från 1983 till 2012. Hon har tre barn, bland andra Elsa Billgren. Hon var moster till Gabriel Åberg.

Offentliga verk i urval
Lycka till alla, 2002, bemålade hästskor med mera, vägg i Karlstads universitetsbibliotek

Källor 
CV på Angelika Knäpper Gallery, läst 2012-03-14

Noter

Externa länkar

 Helene Billgrens webbplats
Erica Treijs: Billgren har börjat om i Svenska Dagbladet 11 mars 2012

Födda 1952
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Kvinnor
Levande personer
Norbert Wallez

Abbé Norbert Wallez, född 19 oktober 1882 i Hacquegnies i Hainaut i Belgien, död 24 september 1952 i Namur i Belgien, var den omtvistade och färgstarke chefredaktören på den i Belgien utgivna katolska tidningen "Le XXème Siècle". Wallez är främst ihågkommen för sitt samarbete med Tintins skapare, Georges Remi, som är mer känd under sin pseudonym Hergé. Abbé Wallez hade högersympatier och lär ha styrt sin redaktion med järnhand, men var också enligt Hergé den person som först uppmuntrade honom att utvecklas, studera och komma underfund med vad han skulle göra med sitt liv.

Någon gång under 1928 kom abbé Wallez på idén att ge ut en barnbilaga till Le XXème Siècle, den numera smått legendariska "Le Petit Vingtième", och gav den då ganska oerfarne Hergé huvudansvaret för den.

Enligt en intervju med Hergé är också Abbé Wallez mannen som vägrade att ge upp sin vision om att låta skicka iväg Tintin till den stora belgiska kolonin Kongo, något som Hergé till slut mycket motvilligt gick med på. Resultatet av denna kontrovers, "Tintin i Kongo" från 1930, gav upphov till en mängd hätska och upprörda debatter med frågeställningar om rasism och kolonialismens värderingar som pågår än i dag.

Källor
 Benoit Peeters, Boken om Tintin och hans skapare (Le Monde D'Hergé) 1983.
 Lionel Baland, L’Abbé Norbert Wallez. dans Synthèse nationale N°31, Paris, avril 2013.

 

Belgiska chefredaktörer
Födda 1882
Avlidna 1952
Män
Le Vingtième Siècle

Le XXe Siècle, från 1929 Le Vingtième Siècle, ("20:e århundradet") var en starkt kyrkvänlig och nationalistisk "katolsk tidning för trosfrågor och nyheter" utgiven i Belgien. Tidningen utgavs mellan 1895 och 1940.

Le Vingtième Siècle är i dag ihågkommen bland annat tack vare barnbilagan Le Petit Vingtième, som tillkom på initiativ av den dåvarande chefredaktören, abbé Norbert Wallez, och där Tintin publicerades för första gången. Första avsnittet av Tintin i Sovjet publicerades i Le Petit Vingtième 10 januari 1929.

Hergé arbetade troget kvar på tidningen ända tills den lades ner och många av hans kända figurer har debuterat i denna bilaga. Sista numret gavs ut 13 maj 1940 på grund av andra världskriget,

Referenser 
 Bibliothèque royale de Belgique

Belgiska tidningar
Romersk-katolska kyrkan i Belgien
Nationalism
Romersk-katolska tidningar och tidskrifter
Franskspråkiga tidningar
Tidningar startade 1895
Tidningar nedlagda 1940
Åbo Aktiebank

Åbo Aktiebank var en finländsk affärsbank. Banken grundades 1896 i Åbo av bland annat familjen Rettig och bröderna Ernst och Magnus Dahlström. I början verkade banken i det så kallade Edgrenska huset på Auragatan, men flyttade år 1907 till dess nya huvudkontor i jugendstil i hörnet av Auragatan och Slottsgatan. År 1919 hade banken sju filialkontor med depositioner på totalt över 87 miljoner finska mark. 

1920 slogs Åbo Aktiebank, Landtmannabanken från Helsingfors och Wasa Aktie Bank från Vasa ihop till Unionbanken. Unionbanken blev en del av Helsingfors Aktiebank under 1930-talet och Helsingfors Aktiebank blev en del av Föreningsbanken 1986.

Bankhuset 
Bankhuset i hörnet av Auragatan och Slottsgatan gjordes efter ritningar av åboarkitekten Frithiof Strandell. Huset ansågs vid dess färdigställande representera den nya tidens banklokaler, bland annat var huset ett av de första i Åbo med vattenklosett. Bottenvåningen är täckt av natursten, medan de övriga våningarnas fasader är rappade. Byggnaden anses av många vara ett av Strandells vackraste hus med ett väldigt unikt utseende tack vare bland annat hörntornet, de små fönstren samt de dekorativa ornamenten i fasaden. I likhet med många av Strandells övriga byggnader, stod Willy Baer för en stor del av dessa dekorationer. 

I dag verkar bland annat puben Old Bank i den gamla bankbyggnaden.

Källor 
 Lahtinen och Laaksonen: Kävely jugendtalojen Turussa, 2006, .

Företag i Åbo
Ej längre existerande finländska banker
Banker bildade 1896
Banker upplösta 1920
Byggnader och anläggningar i Åbo
Wasa Aktie Bank

Wasa Aktie Bank var en finländsk affärsbank. Banken grundades i staden Vasa 1879. Banken hade huvudkontoret i Vasa och 23 filialkontor, varav ett (Wasa Aktie Banks hus) i Helsingfors, med depositioner på totalt över 160 miljoner finska mark 1920.

1920 slogs Wasa Aktiebank, Landtmannabanken från Helsingfors och Åbo Aktiebank från Åbo ihop till Unionbanken. Unionbanken blev en del av Helsingfors Aktiebank under 1930-talet och Helsingfors Aktiebank blev en del av Föreningsbanken i Finland 1986.

Se även
WASA Banken

Vasa
Ej längre existerande finländska banker
Banker bildade 1879
Banker upplösta 1920
Landtmannabanken

Landtmannabanken Ab var en finländsk affärsbank. Banken grundades 1909 och dess huvudkontor låg i Helsingfors. Banken hade också cirka 30 filialkontor i övriga Finland. 1920 fusionerades Landtmannabanken, Wasa Aktie Bank från Vasa och Åbo Aktiebank från Åbo till Unionbanken. Unionbanken blev en del av Helsingfors Aktiebank år 1931, och Helsingfors Aktiebank är sedan 1986 en del av Föreningsbanken.

Organisationer i Helsingfors
Ej längre existerande finländska banker
Banker bildade 1909
Banker upplösta 1920
Helsingfors Aktiebank

Helsingfors Aktiebank (HAB) var en finländsk affärsbank. Banken grundades 1913 och dess huvudkontor låg i Helsingfors. År 1984 hade banken 113 filialkontor och balansräkningens slutsumma var över 9,3 miljarder finska mark. 1986 blev Helsingfors Aktiebank en del av Föreningsbanken.

Chefdirektörer 
 Alarik Nystén (1921-1936)
 Rolf Witting (1936-1944)
 Carl-Eric Olin (1962-1967)
 Filip Pettersson (1967-1983)
 Olli Ikkala (1983-1986)

Litteratur 
 Egidius Ginström: Helsingfors Aktiebank under ett halvsekel (1962)

Företag i Helsingfors
Ej längre existerande finländska banker
Banker bildade 1913
Banker upplösta 1986
Wasa Aktie Banks hus

Wasa Aktie Banks hus är en byggnad i centrala Helsingfors vid Esplanaden. Ursprungligen fungerade byggnaden som Wasa Aktie Banks filialkontor. I övre våningar, i en stor del av byggnaden verkade försäkringsbolaget Finska Sjö fram till 1988. Den byggdes efter ritningar av arkitektbyrå Grahn, Hedman & Wasastjerna och arkitekt John Settergren och stod färdig år 1899. I dag används byggnaden av Svenska Handelsbanken.

Byggnader och anläggningar i Helsingfors
Gardesstaden
The Cows

The Cows (oftast bara Cows) var en noiserock-grupp från Minneapolis, Minnesota. Gruppen skapades 1987 och upplöstes 1998. De var kända för sin unika mix av punkrock och blues, spelad med stor dos av noise; deras musikstil kan klassas som noiserock.

Bandet live 
Bandet var ökända för sina vilda liveshower. Sparkar på lyssnare på främsta raden, spottningar på scen, mikrofonstativet utkastat till publiken, matkastning på publiken, etcetera, var något som bandet kunde göra på scen.

Medlemmar
Shannon Selberg – sång, bygelhorn, trumpet, trombon (1987–1998)
Kevin Rutmanis – bas (1987–1998)
Thor Eisentrager – gitarr (1987–1998)
Sandris Rutmanis – trummor (1987–1988)
Tony Oliveri – trummor (1988–1990)
Norm Rogers – trummor (1990–1995)
Freddy Votel – trummor (1995–1998)

Diskografi
Studioalbum
Taint Pluribus Taint Unum (Treehouse Records 1987)
Daddy Has a Tail (Amphetamine Reptile Records 1989)
Effete & Impudent Snobs (Amphetamine Reptile Records 1990)
Peacetika (Amphetamine Reptile Records 1991)
Cunning Stunts (Amphetamine Reptile Records 1992)
Sexy Pee Story (Amphetamine Reptile Records 1993)
Orphan's Tragedy (Amphetamine Reptile Records 1994)
Old Gold 1989-1991 (Amphetamine Reptile Records 1995)
Whorn (Amphetamine Reptile Records 1996)
Sorry in Pig Minor (Amphetamine Reptile Records 1998)

Singlar/EP
Chow (1988)
Slap Back (1990)
Plowed (EP) (1992)
Woman Inside (1992)
Cow Island (1994)
The Missing Letter Is You (EP) (1998)

Samlingsalbum
Old Gold 1989-1991 (1995)
Orpheus’ Travesty (1998)
Stunning Cunts (2014)

Källor

Noiserock-grupper
Simon & The Problem Child

Simon & The Problem Child var ett svenskt punkband från Stockholm. Bandet bildades 1986 och hade sin sista officiella spelning 1997.

Medlemmar
Patrik Björk - Sång
Ove Djärv - Gitarr
Stefan Engblom - Bas
Johan Nilsson - Trummor
Lennarth Selander - Gitarr

Diskografi
Änglarna landar igen Vinylsingel (198?)
Ner med julen CD (1994)

Spelningar

1986
25/10 - Vasa Gymnasium, Stockholm
2/11 - Ultra, Handen
23/11 - Ultra, Handen

1987
9/2 - Tre backar, Stockholm
16/2 - Tre backar, Stockholm

1988
31/1 - Ultra, Handen
4/2 - Tre backar, Stockholm
4/3 - Barkarby flygfält
5/3 - Vita huset, Täby
13/4 - Rolambshovsparken, Stockholm
22/4 - Värmdö
28/4 - Ultra, Handen
5/5 - Rolambshovsparken, Stockholm
11/5 - Norrtälje
15/5 - Tre backar, Stockholm
27/5 - Ultras källare, Handen
27/8 - Göteborg
29/8 - Tre backar, Stockholm
4/9 - Folkets hus, Handen
17/9 - Folkets hus, Huddinge

1989
6/9 - Tre Backar, Stockholm
7/10 - Hunddagis, Handen
19/11 - Apromus, Solna

1990
31/1 - Handelshögskolan, Stockholm
4/2 - Hunddagis, Handen
6/2 - Cityhallen, Stockholm
14/2 - Tre backar, Stockholm
7/8 - Cityhallen, Stockholm
29/9 - Karlshamn
3/10 - Tre backar, Stockholm
19/12 - Lo-katten, Stockholm

1991
Hmm, ingen tycks minnas vilka spelningar vi hade detta år.

1992
1/2 - Dals-långed
3/3 - Kafé 44, Stockholm
21:a - ???
11/4 - Vita huset, Täby
9/4 - Gula villan, Handen
12/5 - Gärdet, Stockholm
15/8 - Dals-långed
16/9 - Fatburen, Stockholm
26/9 - Folketshus, Rågsved
20/10 - Kafé 44, Stockholm
19/11 - Folketshus, Rågsved

1993
Hmm, ingen tycks minnas vilka spelningar vi hade detta år.

1994
10/2 - Södra Latin, Stockholm
19/2 - Kaos, Stockholm
23/3 - Kungsholmsskolan, Stockholm
25/4 - CD-Records, Stockholm
27/4 - Björns trädgård, Stockholm
28/8 - Centrum kyrkan, Farsta
28/10 - Fullersta, Huddinge (Realese party)
29/10 - Tre Backar, Stockholm
14/12 - Katarina Fritidsgård, Stockholm (Julspelning)

1995
3/1 - Kafé 44, Stockholm
19/1 - Kafé 44, Stockholm
28/2 - ?, Stockholm
29/1 - ?, Stockholm
25/3 - ?,Stockholm
2/5 - ?, Stockholm
3/5 - ?, Stockholm
9/5 - ?, Stockholm
17/5 - ?, Stockholm
20/5 - Kafé 44, Stockholm
30/5 - Kulturhuset, Stockholm
23/9 - ?, Stockholm

1996
10/3 - Vällingby
23/4 - Kafé 44, Stockholm
26/10 - Fullersta, Huddinge (10-årsjubileum.)
19/12 - Kafé 44, Stockholm (Julspelning.)

1997
31/4 - Bollnäspunken

2009
6/6 - Ryssa

Svenska punkband
Georg Dietrich Leyding

Georg Dietrich Leyding (även: Leiding [], född 23 februari 1664 i Bücken i (nuvarande) Niedersachsen; död 10 maj 1710 i Braunschweig) var en tysk kompositör under barocken och företrädare för den nordtyska orgelskolan.

Levnad 

Leyding gick från och med 1679 för fem år i lära hos Jakob Bölsche i Braunschweig. I anslutning härtill for han till Hamburg och Lybeck, för att studera vidare för Johann Adam Reincken och Diderik Buxtehude. Strax därpå återvände han till Braunschweig, för att ersätta Bölsche som hade insjuknat. Efter dennes död blev Leyding organist i kyrkorna S:t Ulrich och S:t Blasius, sedermera även i S:t Magnus. För en kort tid undergick han  kompositionsundervisning för Johann Theile i Wolfenbüttel.

Verk 
Av Leyding finns tre preludier, en variation över Von Gott will ich nicht lassen såväl som en koralbearbetning över Wie schön leuchtet der Morgenstern bevarade.

Källor

Noter

Tyska klassiska kompositörer
Tyska organister
Födda 1664
Avlidna 1710
Män
Tyska barockkompositörer
Tyska musiker under 1600-talet
Tortasläktet

Tortasläktet (Cicerbita) är ett växtsläkte i familjen korgblommiga växter med 20–25 arter på norra hemisfären. Släktet accepteras inte av International Cichorieae Network , utan förs till sallatsläktet (Lactuca).

Släktet innehåller högväxta, fleråriga örter. Stjälkarna är upprätta med blad. Bladen sitter strödda, de är enkla till parflikiga, tandade och med stor ändflik, de nedre bladen är skaftade med vingkant på bladskaften. Stjälkbladen är stjälkomfattande. Blomkorgarna sitter i en klase eller kvast med körtelhåriga skaft. Holkfjällen sitter tegellagda i flera rader och är körtelhåriga. Blomkorgens botten saknar själl mellan blommorna. Själva blommorna är tunglika, blå till blåvioletta. Frukterna saknar spröt, de är tillplattade med en tvåradig pensel av vita, tunna hår.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 Ornamental Plants from Russia - Cicerbita

Korgblommiga växter
Pauline Åhman

Marie Pauline Åhman, född Landby 20 april 1812 i Stockholm, död där 29 maj 1904, var en svensk harpist. Hon var den första kvinna som anställdes som instrumentalist i Kungliga Hovkapellet.

Biografi
Hon var dotter till bryggaren Christian Petter Germund Landby. Hon gifte sig 1830 med destillatören Wilhelm Åhman. 

Åhman studerade harpspel från 1830 till 1835 som lärjunge till Edward Pratté. När hon 1842 blev änka blev hon verksam som musiklärare, och professionell musiker då hon ackompanjerade med harpa vid privata tillställningar. 

Hon anställdes 1850 som harpist vid Kungliga Hovkapellet. Hon blev då den första kvinnliga instrumentalist som anställdes där (den första kvinnliga vokalisten anställdes redan 1702). Hon var först endast ersättare men hade från 1856 fast anställning. 

Hon deltog i många offentliga konserter och var musikpedagog vid Kungliga Musikkonservatoriet i Stockholm 1870–1875 och 1887–1891. Hon utbildade som sådan en del berömda elever. Hon avgick från sin tjänst 1881. Åhman är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Referenser 
 
 
 
 Anna Ivarsdotter Johnsson och Leif Jonsson: "Musiken i Sverige. Frihetstiden och Gustaviansk tid 1720-1810"
 Marie Pauline Åhman på Hovkapellet.com
  Idun 1892

Noter 

Svenska harpister
Svenska cembalister under 1800-talet
Svenska musikpedagoger
Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Svenska musiker under 1800-talet
Musiker från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1812
Avlidna 1904
Kvinnor