kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tom Murray

Thomas Blackwood "Tom" Murray, född 3 oktober 1877 i Biggar, Skottland, död där 3 juni 1944, var en brittisk curlingspelare. Han blev olympisk guldmedaljör vid olympiska vinterspelen 1924 i Chamonix.

Referenser 

Brittiska curlingspelare
Brittiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1924
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1924 från Storbritannien
Tävlande i curling vid olympiska vinterspelen 1924
Födda 1877
Avlidna 1944
Män
Laurence Jackson

Laurence Jackson, född 16 september 1900 i Carnwath, Skottland, död 27 juli 1984 i Biggar, Skottland, var en brittisk curlingspelare. Han blev olympisk guldmedaljör vid olympiska vinterspelen 1924 i Chamonix. Han var son till curlingspelaren Willie Jackson.

Referenser 

Brittiska curlingspelare
Brittiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1924
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1924 från Storbritannien
Tävlande i curling vid olympiska vinterspelen 1924
Födda 1900
Avlidna 1984
Män
Arbeidsliv i Norden

Arbeidsliv i Norden är en elektronisk tidskrift som ges ut av Arbeidsforskningsinstituttet i Norge, på uppdrag av Nordiska Ministerrådet. Den skrivs på de tre skandinaviska språken. Det finns även en engelsk version av tidskriften som heter Nordic Labour Journal.

Tidskriften kommer ut nio gånger per år och ägnar sig speciellt åt frågor som berör arbetsmarknaden, arbetsmiljön och arbetsrättsliga förhållanden knutna till de nordiska modellerna för arbetslivet.
Chefredaktör är Björn Lindahl

Externa länkar 
 Arbeidslivinorden.org
 Nordiclabourjournal.org

Tidskrifter
Nordiska ministerrådet
Qianjiang, Hubei

Qianjiang är en stad i  provinsen Hubei i centrala Kina. 

Staden har status som subprefektur, vilket betyder att den befinner sig på samma administrativa nivå som ett härad, men lyder direkt under provinsregeringen.

Qianjiang ligger omkring 140 kilometer väster om provinshuvudstaden Wuhan på Jianghanslätten (kinesiska: 江汉平原; pinyin: Jiānghànpíngyúan) som är ett av Hubeis bördigaste jordbruksområden. Under 2012 kommer Qianjiang att bli en station på den nya Hankou - Yichang-järnvägen.

WP:Projekt Kina
Jianghanslätten

Jianghanslätten (förenklade kinesiska tecken: 江汉平原; traditionella kinesiska tecken: 江漢平原; pinyin: Jiānghànpíngyúan). Namnet kommer av slättens två dominerande floder Chang Jiang (Yangtze) och Hanfloden. Jianghanslätten är en alluvialslätt i centrala och södra Hubei i Chang Jiangs mellersta lopp. Slätten har bildats genom avlagringar från Chang Jiang och Hanfloden. Den platta slätten har en yta på över 30 000 kvadratkilometer och ligger i genomsnitt cirka 50 meter över havet. Jianghanslätten är Hubeis viktigaste jordbruksområde och här odlas bland annat brödsäd och bomull. Av naturtillgångar finns till exempel mineralsalt och olja.

Fotnoter 

Slätter i Kina
WP:Projekt Kina
Kristofer Visted

Kristofer Visted, född den 29 november 1873 i Skånevik, Hordaland, död den 3 november 1949 i Oslo, var en norsk kulturhistoriker och museiman.

Visted var 1901–06 konservator vid Bergens Museum, 1912–16 föreståndare av Fylkesmuseet i Skien och 1919–23 konservator vid Etnografisk museum i Oslo. Han redigerade Kulturens historie (3 band, 1910–17) och var medredaktör av tidskriften Norsk folkekultur (1915–36). Stor spridning fick hans Vor gamle bondekultur (1908, reviderad upplaga, utgiven av Hilmar Stigum 1951–52, 3:e upplagan 1971).

Källor 
 Kristofer Visted i Store norske leksikon

Externa länkar 
 Kristofer Visted i Norsk biografisk leksikon

Födda 1873
Avlidna 1949
Norska historiker
Kulturhistoriker
Norskt museifolk
Norska fackboksförfattare
Norskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Norge under 1900-talet
Personer från Hordaland fylke
Män
Kolsrud

Kolsrud är ett norskt efternamn, som burits av bland andra:

 Jørn Kolsrud (född 1953), norsk musiker,   låtskrivare och programledare
 Knut Kolsrud (1916–1989), norsk etnolog
 Marius Kolsrud (1919–2007), norsk fysiker
 Oluf Kolsrud (1885–1945), norsk kyrkohistoriker
 Sigurd Kolsrud (1888–1957), norsk filolog

Norska efternamn
Oluf Kolsrud

Nils Oluf Kolsrud, född den 7 juli 1885 på Østre Toten, död den 17 juni 1945, var en norsk kyrkohistoriker och urkundsutgivare.

Kolsrud blev teologie kandidat 1908, universitetsstipendiat 1909, docent 1916 och professor i kyrkohistoria vid Kristiania universitet 1921. Han var från 1912 medutgivare av Norges gamle love 1388–1604 och från 1913 av Diplomatarium Norvegicum, från 1914 medlem av Kildeskriftkommissionen och från 1921 redaktör av årsboken Norvegia sacra. Han upprättade Norsk historisk kjeldeskriftinstitutt 1922.

Kolsrud utgav en rad historiska källskrifter samt Marcellus (1911–1912), Bibeloversætteren Chr. Thistedahl (1913), Den norske kirkes biskoper og erkebiskoper indtil reformationen (samma år), Tvo norrøne latinske kvæde med melodiar (tillsammans med Georg Reiss, 1913), Olavskyrkja i Trondheim (1914), Det Norske Bibelselskaps historie (1916), Reformationsjubilæet i Norge 1817 (1917) och Bergens bys segl, vaaben, farver og flag (1921).

Oluf Kolsrud varr bror till filologen Sigurd Kolsrud samt farbror till etnologen Knut Kolsrud och fysikern Marius Kolsrud.

Källor

Externa länkar 
 Oluf Kolsrud i Norsk biografisk leksikon

Norska kyrkohistoriker
Norska professorer i teologi
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Norska fackboksförfattare
Norskspråkiga fackboksförfattare
Teologer under 1900-talet
Norska forskare under 1900-talet
Personer från Østre Totens kommun
Födda 1885
Avlidna 1945
Män
Hilmar Stigum

Hilmar Eliseus Stigum, född den 7 augusti 1897 i Meløy, Nordland, död den 12 september 1976 i Oslo, var en norsk etnolog. 

Stigum var konservator vid Norsk Folkemuseum från 1928 till 1967, professor II vid Historisk-filosofiska fakulteten vid Universitetet i Oslo från 1961, där han undervisade i ämnet folklivsforskning, i nära samarbete med professor Knut Kolsrud. Han undervisade där till 1971. 

Stigums bidrag till bokverket Norsk kulturhistorie (1938-39) och nyutgivningen av Vår gamle bondekultur (1951-52) är standardverk inom facklitteraturen om detta tema. Folkloristen Kristofer Visted hade ensam författat och utgivit första upplagan av Vår gamle bondekultur. Hilmar Stigum utvidgade och omarbetade bokverket, som både fick spridning bland allmänheten och blev kurslitteratur på universitetet. Stigums bidrag till Det norske håndverks historie (1936) är också ett standardverk.

Källor

Noter 

Norska etnologer
Norskt museifolk
Norska professorer
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Personer i Norge under 1900-talet
Personer från Meløy kommun
Födda 1897
Avlidna 1976
Män
Knut Kolsrud

Knut Kolsrud, född den 11 september 1916 i Kristiania (nuvarande Oslo), död den 15 december 1989 i Spanien, var en norsk etnolog. Han var son till filologen Sigurd Kolsrud, brorson till professorn i teologi och kyrkohistorikern Oluf Kolsrud samt bror till professorn i teoretisk fysik Marius Kolsrud.

Kolsrud blev dr. philos. 1951, med avhandlingen Finnefolket i Ofoten, och utnämndes till professor i etnologi vid Universitetet i Oslo 1960. Han var prorektor vid universitetet från 1973 till 1976 och blev emeritus 1986.

Källor

Noter 

Norska etnologer
Norska professorer
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Norska forskare under 1900-talet
Forskare från Oslo
Födda 1916
Avlidna 1989
Män
Sigurd Kolsrud

Sigurd Kolsrud, född 1888 på Østre Toten, död 1957, var en norsk filolog och dialektforskare: Han bror till kyrkohistorikern Oluf Kolsrud samt far till etnologen Knut Kolsrud och fysikern Marius Kolsrud.

Kolsruds första arbetsplats var Riksarkivet, och han fortsatte att odla sina arkivariska intressen då han hade etablerat Norsk Målførearkiv 1936. Samtidigt var han en av de första ledarna av arbetet med Norsk Ordbok.

Som professor i nynorska vid Universitetet i Oslo under åren 1923-57 skrev han om norska dialekter, särskilt på Østlandet, och gav ut språkhistoriska och kulturhistoriska källskrifter.

Bibliografi 
 Maal og maalgransking (1922)
 Nynorsken i sine målføre (1951)
 Målet i Sørum (1961)

Litteratur
 Kjell Venås, Sigurd Kolsrud (2005)

Källor 
 

Norska filologer
Dialektologer
Norska professorer
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Personer i Norge under 1900-talet
Personer från Østre Totens kommun
Födda 1888
Avlidna 1957
Män
Fältsekreterare

Fältsekreterare bedriver socialt fältarbete. Socialt fältarbete är insatser som bedrivs av kommunala fältsekreterare eller fritidsledare alternativt personer som är engagerade inom ideella organisationer. Syftet är oftast att bedriva uppsökande och stödjande arbete i ungdomsmiljöer eller bland utslagna och hemlösa. En viktig princip i fältarbete är frånvaron av kontrollinslag och en strävan efter att uppfattas som en pålitlig resursperson. 

Sociala fältarbetare erhöll yrkestiteln fältsekreterare bland annat i Malmö stad under 1980-talet.

Källor

Nationalencyklopedin
 RiF Riksförbundet för fältarbete, Fältarbete och Forskning - en sammanställning av forskning som gjorts på fältarbete i Sverige, RiF Rapport 2010:1

Socialt arbete
Draper

Draper är ett engelskt efternamn, som burits av bland andra:

 Chris Draper (född 1978), brittisk seglare
 Don Draper
 Hal Draper
 Henry Draper
 John William Draper
 Kris Draper (född 1971), kanadensisk ishockeyspelare
 Paul Draper

Engelska efternamn
Efternamn som syftar på yrken
Benjamin Ogle

Benjamin Ogle, född 27 januari 1749 i Annapolis, Maryland, död 7 juli 1809 i Annapolis, Maryland, var en amerikansk federalistisk politiker. Han var guvernör i delstaten Maryland 1798–1801. Han var son till koloniguvernören Samuel Ogle som hade anlänt till Maryland år 1731 från England.

Benjamin Ogle var tre år gammal när fadern dog och han uppfostrades av morfadern Benjamin Tasker som efterträdde Samuel Ogle som koloniguvernör. Som arv från fadern fick Benjamin familjen Ogles gård Belair i Prince George's County. Sin utbildning fick han i privatskolan Eton College i England. Därefter återvände han till Annapolis och gifte sig med Henrietta Margaret Hill. Paret fick fyra barn. Ogle deltog i amerikanska revolutionskriget som officer i Marylands milis.

Ogle efterträdde 1798 John Henry som guvernör och efterträddes 1801 av John Francis Mercer. Anglikanen Ogle avled 1809 och gravsattes på en familjekyrkogård i Anne Arundel County.

Noter

Externa länkar
Brev från George Washington till Benjamin Ogle 7 augusti 1785

Guvernörer i Maryland
Amerikanska federalister
Amerikanska politiker under 1700-talet
Personer från Annapolis
Födda 1749
Avlidna 1809
Män
Dissostichus mawsoni

Dissostichus mawsoni är en fisk i familjen notingar (Nototheniidae) som förekommer i havet kring Antarktis fram till Antarktiska oceanens norra gräns. Den vistas vanligen noll till 1 600 meter under vattenytan.

Arten livnär sig av andra fiskar och når en längd upp till 175 cm samt en vikt upp till 80 kg. Den är vanligen enfärgade brun, ibland med mörkare fläckar.

Liksom Dissostichus eleginoides är arten målet för intensivt fiske med fara till utfiskning. Greenpeace har fisken därför satt upp på sina röda lista.

Referenser 

 Dissostichus mawsoni på FishBase

Abborrartade fiskar
Antarktis fauna
Dissostichus
Ellen O. Moyer

Ellen Oosterling Moyer, född 12 februari 1936 i Camden, New Jersey, är en amerikansk demokratisk politiker. Hon var den första kvinnliga borgmästaren i Annapolis historia 2001–2009.

Ellen Oosterling studerade vid Pennsylvania State University och gifte sig med Pip Moyer som var borgmästare i Annapolis 1965–1973. Paret fick fem barn och äktenskapet slutade år 1973 i skilsmässa. År 1979 gifte hon om sig med Tom Conroy som avled år 2002. Ellen Moyer arbetade som lobbyist för lärarfacket och tillträdde år 2001 guvernörsämbetet. Moyer efterträddes år 2009 som borgmästare av Joshua J. Cohen.

Referenser

Borgmästare i Annapolis
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 2000-talet
Personer från Camden, New Jersey
Födda 1936
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska lobbyister
Parlamentsvalet i Slovakien 2012

Parlamentsvalet i Slovakien 2012 ägde rum den 10 mars 2012. Valet stod mellan 25 partier, varav endast 6 partier klarade 5%-spärren och tilläts sitta i parlamentet.

Den sittande premiärminister Iveta Radičová hade utlyst nyval efter att hennes regering fallit vid en förtroendeomröstning i parlamentet. Det tidigare planerade parlamentsvalet som skulle hållas 2014 flyttades fram till 2012.

Valet såg den tidigare premiärministern Robert Fico bli återvald ett två år långt uppehåll. Trots att hans parti ökat med 12 mandat föregående val lyckades han inte uppnå majoritet, något som han lyckades uppnå i detta val. Han tillträdde 4 april 2012.

Val i Slovakien
2012 i Slovakien
Slovakien
Alexander Randall (Maryland)

Alexander Randall, född 3 januari 1803 i Annapolis, Maryland, död 21 november 1881 i Annapolis, Maryland, var en amerikansk politiker. Han representerade Marylands fjärde kongressdistrikt i USA:s representanthus 1841–1843.

Randall utexaminerades 1822 från St. John's College i Annapolis, studerade därefter juridik och inledde 1824 sin karriär som advokat i Maryland. År 1840 blev han invald i representanthuset som Whigpartiets kandidat men beslutade sig för att inte ställa upp till omval i kongressvalet 1842.

Randall var gift två gånger, först med Catharine Wirt och sedan med Elizabeth Philpot Blanchard. Han var delstatens Marylands justitieminister 1865–1867. Efter tiden som whig var han först unionist och sedan republikan. Anglikanen Randall avled 1881 och gravsattes på St. Anne's Cemetery i Annapolis.

Noter

Födda 1803
Avlidna 1881
Ledamöter av USA:s representanthus från Maryland
Män
Personer från Annapolis
Škodaverken

Škodaverken (tjeckiska Škodovy závody), i dag känt under namnet Škoda Transportation, är ett traditionsrikt verkstadsföretag i Tjeckien. Idag består tillverkningen av spårvagnar, ellok och trådbussar.

Historik
Škodafabriken (Škodovy závody) grundades ursprungligen i Plzeň 1859 av Ernst von Waldstein och övertogs 1869 av hans anställde ingenjör Emil Škoda, som satte sitt namn på företaget. Škoda växte snabbt under 1800-talet till Österrike-Ungerns största vapenindustri. Under Emil Škodas ledning byggdes företaget upp som en stor vapentillverkare, och senare spreds verksamheten till andra tunga industriprodukter som lok, ångturbiner, flygplan, bilar och verktygsmaskiner. 

Škodaverken köpte 1924 biltillverkaren Laurin & Klement (L&K) i Mlada Boleslav och bilarna fick varumärket Škoda. De båda företagen skildes åt igen 1945, då Tjeckoslovakien blev en planekonomi men biltillverkningen fortsatte i Mlada Boleslav. Škoda Auto ingår idag i Volkswagen AG.

Efter Tjeckoslovakiens grundande blev Škodaverken även en betydande vapentillverkare, främst av kulsprutor, fältartilleri och kulsprutepistoler samt LT-35-stridsvagnar. Tillverkningen fortsatte efter den tyska ockupationen, även Hetzer tillverkades vid Skodaverken.

153 stycken BR 52-lok tillverkades för Deutsche Reichsbahn under den tyska ockupationen.

Efter andra världskriget förstatligades Skoda och koncernen splittrades, varvid bland annat flygplanstillverkningen i Prag och fabriker i Slovakien blev egna företag. Företaget verksamhet koncentrerades till export till Sovjetunionen och övriga Östblocket. Skoda tillverkade lokomotiv och kärnreaktorer. Från 1962 var företaget en välkänd tillverkare av trådbussar. 

Efter Sammetsrevolutionen privatiserades koncernen, men verksamheten kollapsade och restrukturerades sedan, varvid några fabriker lades ned. År 2000 skapades Škoda Holding. Under 1990-talet ägde företaget även Tatra och LIAZ. Under senare år flera verksamheter sålts ut och koncentration skett mot transportsektorn.

Skoda köpte hösten 2015 den finländska järnvägsvagns- och spårvagnstillverkaren Transtech Oy.

Galleri

Externa länkar 

Tjeckiska fordonstillverkare
Tjeckiska vapentillverkare
Tjeckiska spårvagnstillverkare
Per Angers plats

Per Angers Plats finns i Kungsparken i stadsdelen Vasastaden i centrala Göteborg. Platsen ligger i nära anslutning till både Raoul Wallenbergs Gata och minnesmärket över Torgny Segerstedt vid Vasaplatsen. Sedan 1952 är den 15 ton tunga lekskulpturen Ägget av konstnären Egon Möller-Nielsen placerad i parken.

Beslut och bakgrund
Namnet Per Angers Plats fastställdes av Göteborgs stads kulturnämnd genom beslut den 24 maj 2010 på förslag av namnberedningen till minne av Per Anger. Vid denna tidpunkt hade Anger varit död i mer än fem år, vilket är ett krav för namngivning.

Referenser

Noter

Webbkällor
Forum för levande historia - Per Anger.
The International Raoul Wallenberg Foundation - Per Anger

Tryckta källor
 Nationalencyklopedin, Band 1, NE Nationalencyklopedin AB, Malmö, 2009, , s. 145.
 

Vasastaden
Torg i Göteborg
Lekskulpturer
Ricard (olika betydelser)

Ricard är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Amable Ricard (1828–1876), fransk politiker
 Frederik Ricard (1870–1931), dansk jurist
 Gustave Ricard (1823–1873), fransk målare
 Olfert Ricard (1872–1929), dansk präst

Se även
 Rikard

Franska efternamn
Olfert Ricard

Olfert Herman Ricard, född den 2 april 1872 på Frederiksberg, död den 20 juni 1929 i Köpenhamn, var en dansk präst. Han var son till Christian Frederik Ricard.

Ricard blev 1895 candidatus theologiae, var 18961908 ledare för K.F.U.M. i Köpenhamn och blev sedan kaplan vid Johanneskirken, där han som predikant samlade en stor åhörarkrets och särskilt visade förmåga att knyta ungdomen till sig. Han blev 1917 kyrkoherde vid Garnisonskirken i Köpenhamn och var sedan 1915 lärare vid Pastoralseminariet i praktisk teologi. Ricard var starkt påverkad av engelskt och nordamerikanskt kyrkoliv, men utan framträdande konfessionell prägel. Han deltog även verksamt i den internationella kristna studentrörelsen. Ricard höll den första radiogudstjänsten i Danmark år 1925, trots att biskop Ostenfeld var känd för sitt motstånd mot denna nymodighet
.

Vidare var han en mycket produktiv författare, särskilt av uppbyggelseskrifter, och flera av hans böcker fick en ovanligt stor spridning. Han var teologiskt påverkad av liberalteologen F.C. Krarup, men i förkunnelsen av helgelserörelsen, Nikolaj Frederik Severin Grundtvig, Jakob Paulli, Carl Skovgaard-Petersen och Charles Haddon Spurgeon. Han hade ett fint, bildat sinne, och hans språk i uppbyggelseböckerna är väldigt poetiskt. Det danska gemyttet fick verkligen en värdig representant i honom, där mildheten och vänligheten är de mest karakteristiska dragen. Den vänlighet han möter läsaren med har något påminnande om Fredrik Wisløff. Här skiljer han sig från den annars så like Skovgaard-Petersen, som mera liknade Ole Hallesby än Wisløff. På en yngre dansk generation utövade han ett mäktigt inflytande, och bibelläraren Poul Madsen var en av dem som stod i tacksamhetsskuld till hans böcker.

Bibliografi (i urval) 
 Ungdomsliv (1905; 19:e upplagan 1914; svensk översättning 1906)
 Kristus og hans Mænd (1909; 8:e upplagan 1911; svensk översättning 1910)
 Vejledning til dagligt Selvstudium af Jesu Kristi Liv (1901; 3:e upplagan 1912) 
 Aanden i Apostelkirken (1910; 2:a upplagan 1912, "Anden i Apostlakyrkan", 1924)
 Lær os at bede (1912; svensk översättning 1913)
 Og vi saa hans Herlighed (predikosamling 1911; 6:e upplagan 1912; svensk översättning 1913)
 Profeten Jeremias (1913)
 Paulus (1913)
 Vinter og Vaar (en årgång predikningar 1915)
 Sommer og Høst (en årgång predikningar 1915)
 Den-gang Han vandrede her (1916; "Då Han vandrade här nere", 1924)
 Tro virksom i Kærlighed (1917; "Tro verksam i kärlek", 1918)
 For os (1918; "För oss", 1919)
 Fat mod (1922; "Fatta mod", samma år)
 Arbejde og Fest (1922)
 Igaar og idag og til evig Tid (1923; "I går och i dag och i evighet", 1924)
 Bedre frem (samma år) 
 Vaken ungdom (1925)

Källor

Noter 

Präster i Danska folkkyrkan
Danska fackboksförfattare
Danskspråkiga fackboksförfattare
Danska präster under 1900-talet
Personer från Köpenhamn
Födda 1872
Avlidna 1929
Män
Ugglan
Marbäcks kyrka, Småland

Marbäcks kyrka är en kyrkobyggnad i Aneby kommun. Den är församlingskyrka i Aneby församling i Linköpings stift.

Kyrkobyggnaden
Marbäcks kyrka är vackert belägen nära sjön Ralången. Kyrkans långhus och raktslutande kor  uppfördes  av gråsten under senare delen av 1100-talet. Under  1400-talet slogs tegelvalv och en sakristia  byggdes. 1671 och 1698  utökades kyrkan med korsarmar och vapenhus av trä. Vapenhuset ersattes 1879 av den nuvarande tornet av sten med lanternin och hög spira. 1913 byggdes korsarmarna om i sten. Kyrkorummets valv pryds av kalkmålningar, troligen utförda av mäster Amund eller några  målare i hans efterföljd under 1500-talets första fjärdedel. Motivet är skapelseberättelsen. 1773 utfördes draperimålningar av kyrkomålaren Daniel Meijer.

Inventarier
Altaruppsatsen  i renässansstil är utförd 1684 av Fritzberger. Motiven utgörs av Nattvarden, Korsfästelsen, Uppståndelsen och Himmelsfärden.
Predikstolen med ljudtak  är ett verk från 1600-talet.
Dopfunten är ritad 1961 av konstnär Georg Trapp, Gränna.

Orglar
1859 byggde Erik Nordström en orgel med 7 stämmor.
Läktarorgeln med fasad från  Nordströms orgel 1859, har ett verk byggt 1948 av M J och H. Lindegren. Den är pneumatisk.

Kororgeln
Kororgeln från 1978 är byggd av Nels Munck Mogensen, Hovmantorp. Orgeln är mekanisk.

Galleri

Referenser

  Kulturhistoriskt inventering. 
 Marbäcks kyrka. 
Sv Kyrkan,Aneby

Noter

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Aneby kommun
Kyrkobyggnader i Linköpings stift
Kyrkobyggnader invigda under 1200-talet
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Orgeldispositioner
George Howard (guvernör)

George Howard, född 21 november 1789 i Annapolis, Maryland, död 2 augusti 1846 i Howard County, Maryland, var en amerikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Maryland 1831–1833.

George Howard föddes som son till Marylands guvernör John Eager Howard och födelseplatsen var Marylands guvernörsresidens i Annapolis. År 1811 gifte han sig med Prudence Gough Ridgely och som bröllopsgåva från brudgummens far fick de ett landområde i närheten av Woodstock. Howard var aktiv inom nationalrepublikanerna, vilka var motståndare till Andrew Jackson. Han var vän med Daniel Martin och de hade ett nära samarbete under Martins tid som guvernör. Martin avled 1831 i ämbetet och efterträddes av Howard. Som guvernör företrädde Howard en aktiv utbildningspolitik och profilerade sig som lotterimotståndare. Efter Whigpartiets grundande gick Howard med i det partiet och var elektor i 1836 och 1840 års presidentval.

Anglikanen Howard avled 56 år gammal i Howard County och gravsattes på Old St. Paul's Cemetery i Baltimore.

Referenser

Födda 1789
Avlidna 1846
Guvernörer i Maryland
Män
Personer från Annapolis
Amerikanska nationalrepublikaner
Amerikanska whigs
Angelo De Gubernatis

Angelo De Gubernatis, född 7 april 1840, död 26 februari 1913, var en italiensk lärd.

Gubernatis var 1863-90 professor i sanskrit i Florens, 1890-1913 i italiensk litteratur i Rom. Han utövade ett omfångsrikt författarskap på flera av språk- och litteraturforskningens områden och även sysslat med folkloristik. Ursprungligen indisk filolog författade han bland annat dramer med indiskt ämnesval, av vilka Il re Nala (1869) är mest känd. Bland Gubernatis folkloristiska arbeten märks Zoologica mythology (1872) och La mythologie des plantes (2 band, 1878-82). Hans betydelsefullaste arbeten torde vara Dizionario biografico degli scrittori contemporanei (1879-80, fransk upplaga i 3 band 1889-91) och Storia universale della letteratura (23 band, 1882-85).

Källor 
 Svensk uppslagsbok Malmö, 1932.

Italienska litteraturvetare
Italienska orientalister
Indologer
Italienska folklorister
Italienska dramatiker
Italienskspråkiga dramatiker
Alumner från universitetet i Turin
Födda 1840
Avlidna 1913
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Turin
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Mertschali Ozurgeti

Mertschali Ozurgeti är en georgisk fotbollsklubb från staden Ozurgeti. Klubben spelade i Pirveli Liga 2011/2012 och efter den ordinarie säsongen var klubben klar för uppflyttningsslutspel. 

Klubben har tidigare spelat i Umaghlesi Liga då man under säsongen 2003/2004 höll till i den högsta divisionen.

Referenser 
Statistik på soccerway.com 

Fotbollsklubbar i Georgien
Sportklubbar bildade 1936