kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gråstrupig papegojnäbb

Gråstrupig papegojnäbb (Sinosuthora alphonsiana) är en asiatisk fågel i familjen papegojnäbbar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gråstrupig papegojnäbb är en liten (12,5 centimeter) gråbrun papegojnäbb med liten rosa näbb. Den skiljer sig från rosenpapegojnäbb genom sitt brungrå huvud- och halssida. Strupen och bröstet är otydligt gråstreckat. Irisen är brun samt näbb och fötter skära. Lätet är ett mjukt kvitter.

Utbredning och systematik 
Gråstrupig papegojnäbb förekommer huvudsakligen i Kina och delas in i två underarter med följande utbredning:
 Sinosuthora alphonsiana alphonsiana – förekommer i centrala Sichuan
 Sinosuthora alphonsiana ganluoensis – förekommer i Ganluo i sydcentrala Sichuan
 Sinosuthora alphonsiana stresemanni – förekommer i sydcentrala Kina
 Sinosuthora alphonsiana yunnanensis – förekommer i södra Kina och norra Vietnam

Underarterna ganluoensis och stresemanni inkluderas ofta i nominatformen.

Arten har nyligen även etablerat en population i nordvästra Italien.

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades alla papegojnäbbar förutom större papegojnäbb (Conostoma oemodium) i Paradoxornis. DNA-studier visar dock att större papegojnäbb och den amerikanska arten messmyg (Chamaea fasciata) är inbäddade i släktet. Paradoxornis har därför delats upp i ett antal mindre släkten.

Familjetillhörighet 
DNA-studier visar att papegojnäbbarna bildar en grupp tillsammans med den amerikanska arten messmyg, de tidigare cistikolorna i Rhopophilus samt en handfull släkten som tidigare också ansågs vara timalior (Fulvetta, Lioparus, Chrysomma, Moupinia och Myzornis). Denna grupp är i sin tur närmast släkt med sylvior i Sylviidae och har tidigare inkluderats i den familj, vilket i stor utsträckning görs fortfarande. Enligt sentida studier skilde sig dock de båda grupperna sig åt för hela cirka 19 miljoner år sedan, varför tongivande International Ornithological Congress (IOC) numera urskilt dem till en egen familj, Paradoxornithidae. Denna linje följs här.

Levnadssätt 
Gråstrupig papegojnäbb lever likt rosenpapegojnäbben i livliga aktiva flockar i låga buskar och undervegetation, i bergstrakter från 320 till 1800 meters höjd, möjligen högre lokalt.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling som inte tros vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som relativt vanlig i hela utbredningsområdet.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Alphonse Milne-Edwards (1835-1900), fransk zoolog och direktör över Muséum National d’Histoire Naturelle i Paris 1891-1900.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Papegojnäbbar
Fåglar i orientaliska regionen
Svartbrynad papegojnäbb

Svartbrynad papegojnäbb (Chleuasicus atrosuperciliaris) är en asiatisk fågel i familjen papegojnäbbar inom ordningen tättingar. Den förekommer från nordöstra Indien till norra Laos och södra Kina. Arten minskar i antal, men beståndet anses ändå livskraftigt.

Utseende och levnadssätt 
Svartbrynad papegojnäbb är en medelstor tätting med en kroppslängd på 15 centimeter. Liksom andra papegojnäbbar har den en relativt långt stjärt och kraftig, knubbig näbb. Den påminner generellt om den större vitbröstad papegojnäbb (Psittiparus ruficeps) med ljus undersida och tämligen enfärgat brun ovansida med rostfärgat huvud och vingpennor. 

Svartbrynad papegojnäbb har dock som namnet avslöjar ett mycket kort svart ögonbrynsstreck, kraftigt hos nominatformen men otydligt hos oatesi (se nedan). Vidare har den till skillnad från ruficeps vitaktig tygel, orangebruna örontäckare samt något kraftigare näbb. Arten förekommer i bambustånd, högt  gräs och snårdjungel.

Utbredning och systematik 
Svartbrynad papegojnäbb delas in i två underarter med följande utbredning:
 Chleuasicus atrosuperciliaris atrosuperciliaris – förekommer från Assam till Myanmar, södra Kina (västra Yunnan), nordvästra Thailand och norra Laos
 Chleuasicus atrosuperciliaris oatesi – förekommer från nordöstra Indien (Darjeeling) till Sikkim

Släktestillhörighet 
Arten placeras numera som ensam art i släktet Chleuasicus. Tidigare inkluderades alla papegojnäbbar förutom större papegojnäbb (Conostoma oemodium) i Paradoxornis. DNA-studier visar dock att större papegojnäbb och den amerikanska arten messmyg (Chamaea fasciata) är inbäddade i släktet. Paradoxornis har därför delats upp i ett antal mindre släkten, däribland Chleuasicus. Tongivande International Ornithological Congress (IOC) och Clements m.fl. har följt rekommendationerna, och denna linje följs även här. Vissa, som BirdLife International, har dock valt att istället inkludera Chleuasicus i ett bredare Suthora.

Familjetillhörighet 
DNA-studier visar att papegojnäbbarna bildar en grupp tillsammans med den amerikanska arten messmyg, de tidigare cistikolorna i Rhopophilus samt en handfull släkten som tidigare också ansågs vara timalior (Fulvetta, Lioparus, Chrysomma, Moupinia och Myzornis). Denna grupp är i sin tur närmast släkt med sylvior i Sylviidae och har tidigare inkluderats i den familj, vilket i stor utsträckning görs fortfarande. Enligt sentida studier skilde sig dock de båda grupperna sig åt för hela cirka 19 miljoner år sedan, varför tongivande International Ornithological Congress (IOC) numera urskilt dem till en egen familj, Paradoxornithidae. Denna linje följs här.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse och fragmentisering, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som generellt rätt ovanlig, även om den lokalt kan vara ganska vanlig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Papegojnäbbar
Fåglar i orientaliska regionen
Glasögonpapegojnäbb

Glasögonpapegojnäbb (Sinosuthora conspicillata) är en asiatisk tätting som nu vanligen placeras i familjen papegojnäbbar.

Utseende och läten 
Glasögonpapegojnäbben är en ganska liten (14–15 cm) och långstjärtad papegojnäbb med en tydlig, vit ögonring och gul eller gulvit näbb. Ansiktet är sotfärgat medan den är matt kastanjebrun från panna till nacke. Ovansidan i övrigt är gråaktigt olivbrun med beige anstrykning och stjärten gråbrun. Undersidan är grårosa till brunrosa med breda sotbruna streck på strupen och övre delen av bröstet. Den i övrigt snarlika rosenpapegojnäbben saknar ögonringen samt har avvikande färg på näbb, stjärt och vingar. Lätet är ett mycket tunt, ljus och genomträngande "tsiu-tsiu-tsiu-tsiu".

Utbredning och systematik 
Glasögonpapegojnäbb är endemisk för Kina. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Sinosuthora conspicillata conspicillata – förekommer i bergsområden i centrala Kina (från östra Qinghai till östra Sichuan, sydöstra Gansu, och sydvästra Shaanxi)
 Sinosuthora conspicillata rocki – förekommer i bergsbambuskogar i nordöstra Kina (västra Liaoning)

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades alla papegojnäbbar förutom större papegojnäbb (Conostoma oemodium) i Paradoxornis. DNA-studier visar dock att större papegojnäbb och den amerikanska arten messmyg (Chamaea fasciata) är inbäddade i släktet. Paradoxornis har därför delats upp i ett antal mindre släkten.

Familjetillhörighet 
DNA-studier visar att papegojnäbbarna bildar en grupp tillsammans med den amerikanska arten messmyg, de tidigare cistikolorna i Rhopophilus samt en handfull släkten som tidigare också ansågs vara timalior (Fulvetta, Lioparus, Chrysomma, Moupinia och Myzornis). Denna grupp är i sin tur närmast släkt med sylvior i Sylviidae och har tidigare inkluderats i den familj, vilket i stor utsträckning görs fortfarande. Enligt sentida studier skilde sig dock de båda grupperna sig åt för hela cirka 19 miljoner år sedan, varför tongivande International Ornithological Congress (IOC) numera urskilt dem till en egen familj, Paradoxornithidae. Denna linje följs här.

Levnadssätt 
Glasögonpapegojnäbben förekommer i tempererade och fuktiga bergsskogar på mellan 1 000 och 3 300 meters höjd. Den ses födosöka låt i vegetationen i smågrupper om upp till 15 individer, ibland fler. Inget är känt om dess föda, inte heller häckningsbiologin annat än att den tros häcka mellan juni och augusti. Arten är stannfågel.

Status och hot 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen (IUCN) anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig. Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ovanlig.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Papegojnäbbar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Endemiska fågelarter i Kina
Svartbröstad papegojnäbb

Svartbröstad papegojnäbb (Paradoxornis flavirostris) är en hotad asiatisk fågel i familjen papegojnäbbar inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Svartbröstad papegojnäbb är en stor (19 cm) och tjocknäbbad papegojnäbb med svarta fläckar på huvudsidorna och strupen. Undersidan är rostbeige. Liknande fläckbröstad papegojnäbb har pilspetsformade fläckar på bröstet och ljusare beige undersida. Lätena är grova, i engelsk litteratur beskrivna som "howh", "jeehw" och "jahw", ibland i rytmiska serier. Även ljusare serier kan höras, "wi chi'chi'chi'chi'chi, wi yi'yi'yi'yi'yi" eller "wi'uwi-uwi-uwi wi chu-chu-chu".

Utbredning och systematik 
Svartbröstad papegojnäbb förekommer i förberg från Nepal till nordöstra Assam och västra Myanmar (Chin Hills). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades alla papegojnäbbar förutom större papegojnäbb (Conostoma oemodium) i Paradoxornis. DNA-studier visar dock att större papegojnäbb och den amerikanska arten messmyg (Chamaea fasciata) är inbäddade i släktet. Paradoxornis har därför delats upp i ett antal mindre släkten. Svartbröstad och fläckbröstad papegojnäbb (Paradoxornis flavirostris) är de enda arter som har behållits i Paradoxornis.

Familjetillhörighet 
DNA-studier visar att papegojnäbbarna bildar en grupp tillsammans med den amerikanska arten messmyg, de tidigare cistikolorna i Rhopophilus samt en handfull släkten som tidigare också ansågs vara timalior (Fulvetta, Lioparus, Chrysomma, Moupinia och Myzornis). Denna grupp är i sin tur närmast släkt med sylvior i Sylviidae och har tidigare inkluderats i den familj, vilket i stor utsträckning görs fortfarande. Enligt sentida studier skilde sig dock de båda grupperna sig åt för hela cirka 19 miljoner år sedan, varför tongivande International Ornithological Congress (IOC) numera urskilt dem till en egen familj, Paradoxornithidae. Denna linje följs här.

Levnadssätt 
Svartbröstad papegojnäbb hittas i tät vass, elefantgräs eller blandade grässorter, vanligen utmed flodbanker. Den är relativt skygg och ses ofta lågt ner, vanligen i små grupper om sju till åtta fåglar, ibland fler. Födan består av små ryggradslösa djur och frön.

Häckning 
Fågeln häckar mellan mars och juli. Boet är en prydlig och kompakt skål, bestående av barkstrimmor eller grovt gräs och bambublad, som fixeras vid tre eller fyra vasstrån mellan en och tre meter ovan mark. Däri lägger den två till fyra ägg.

Status 
Svartbröstad papegojnäbb tros minska kraftigt till följd av habitatförlust och världspopulationen uppskattas till endast mellan 1500 och 7000 vuxna individer. Internationella naturvårdsunionen IUCN betraktar den därför som hotad och placerar den i kategorin sårbar.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Papegojnäbbar
Fåglar i orientaliska regionen
Gulbrun papegojnäbb

Gulbrun papegojnäbb (Suthora fulvifrons) är en fågel i familjen papegojnäbbar inom ordningen tättingar.

Utseende
Denna art är en liten papegojnäbb med en kroppslängd på 12-12,5 centimeter. Huvud, övre vingtäckare, flanker, övergump och stjärt är alla djupt gulbruna, med ett svart ögonbrynsstreck och vit buk. Könen är lika och ungfågeln liknar de adulta men är mörkare, framför allt under.

Utbredning och systematik 
Gulbrun papegojnäbb förekommer i bergsskogar i Asien, mellan 2440 och 3660 meters höjd, oftast ovanför 2700 men ibland ner till 1700. Den tros inte vara en flyttfågel. Arten delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 fulvifrons – Nepal, Sikkim och Bhutan
 chayulensis – sydöstra Tibet och nordöstra Myanmar
 albifacies – sydvästra Kina (sydöstra Qinghai och nordvästra Yunnan)
 cyanophrys – sydvästra Kina (västra Sichuan, sydöstra Gansu och södra Shaanxi)

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades alla papegojnäbbar förutom större papegojnäbb (Conostoma oemodium) i Paradoxornis. DNA-studier visar dock att större papegojnäbb och den amerikanska arten messmyg (Chamaea fasciata) är inbäddade i släktet. Paradoxornis har därför delats upp i ett antal mindre släkten.

Familjetillhörighet 
DNA-studier visar att papegojnäbbarna bildar en grupp tillsammans med den amerikanska arten messmyg, de tidigare cistikolorna i Rhopophilus samt en handfull släkten som tidigare också ansågs vara timalior (Fulvetta, Lioparus, Chrysomma, Moupinia och Myzornis). Denna grupp är i sin tur närmast släkt med sylvior i Sylviidae och har tidigare inkluderats i den familj, vilket i stor utsträckning görs fortfarande. Enligt sentida studier skilde sig dock de båda grupperna sig åt för hela cirka 19 miljoner år sedan, varför tongivande International Ornithological Congress (IOC) numera urskilt dem till en egen familj, Paradoxornithidae. Denna linje följs här.

Levnadssätt
Fågeln är en bambuspecialist som uteslutande lever bland bestånd av bambu inom eller kring skogar. Den lever av bambuknoppar, men även björkknoppar, små frön och insekter. Utanför häckningstid formar de flockar om upp till 20-30 individer.

Hanen och honan hjälps åt att bygga det skålformade boet av bambublad, små rötter och mossa. Boet placeras i täta bambustånd mellan 0,7 och 1,9 meter ovan mark. Däri lägger fågeln i snitt 3,3 ljus blå ägg. Båda föräldrar ruvar och tar hand om ungarna. Häckningsframgången är relativt liten, möjligen på grund av störningar från människan.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse och fragmentering, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ovanlig till ganska vanlig.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Papegojnäbbar
Fåglar i orientaliska regionen
Gråhuvad papegojnäbb

Gråhuvad papegojnäbb (Psittiparus gularis) är en asiatisk fågel i familjen papegojnäbbar inom ordningen tättingar.

Utseende  
Gråhuvad papegojnäbb är en stor papegojnäbb med en kroppslängd på 21 centimeter. Den har grå hjässa och örontäckare, ett svart hjässband och svart strupe. Ovansidan är brun, undersidan vitaktig.

Utbredning och systematik 
Gråhuvad papegojnäbb delas in i sex underarter med följande utbredning:
 Psittiparus gularis gularis – förekommer i östra Himalaya (Sikkim till Bhutan och norra Assam)
 Psittiparus gularis transfluvialis – förekommer i södra Assam (söder om Brahmaputra) till Myanmar och nordvästra Thailand
 Psittiparus gularis rasus – förekommer i västra Burma (Chin Hills)
 Psittiparus gularis laotianus – förekommer i östra Burma (Kengtung District) till norra Thailand, norra Laos och nordvästra Tonkin
 Psittiparus gularis fokiensis – förekommer i bergsskogar i södra Kina (söder om Yangtzefloden)
 Psittiparus gularis hainanus – förekommer i Hainan (södra Kina)

Svartkronad papegojnäbb (Psittiparus margaritae) inkluderas ibland i gråhuvad papegojnäbb.

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades alla papegojnäbbar förutom större papegojnäbb (Conostoma oemodium) i Paradoxornis. DNA-studier visar dock att större papegojnäbb och den amerikanska arten messmyg (Chamaea fasciata) är inbäddade i släktet. Paradoxornis har därför delats upp i ett antal mindre släkten.

Familjetillhörighet 
DNA-studier visar att papegojnäbbarna bildar en grupp tillsammans med den amerikanska arten messmyg, de tidigare cistikolorna i Rhopophilus samt en handfull släkten som tidigare också ansågs vara timalior (Fulvetta, Lioparus, Chrysomma, Moupinia och Myzornis). Denna grupp är i sin tur närmast släkt med sylvior i Sylviidae och har tidigare inkluderats i den familj, vilket i stor utsträckning görs fortfarande. Enligt sentida studier skilde sig dock de båda grupperna sig åt för hela cirka 19 miljoner år sedan, varför tongivande International Ornithological Congress (IOC) numera urskilt dem till en egen familj, Paradoxornithidae. Denna linje följs här.

Levnadssätt 
Gråhuvad papegojnäbb förekommer i städsegrön lövskog men även i mer buskartade områden med stånd av bambu. Den lever mestadels av vegetabilisk föda, som kastanjer, knoppar och frön, men kan också inta insekter och deras larver. Den ses ofta i sällskap med sex till åtta individer. Fågeln häckar mellan februari och jul. Den bygger ett mycket vackert och prydligt skålformat bo. Arten är stannfågel.

Status och hot 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig. Den beskrivs som generellt ovanlig till ganska vanlig.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Papegojnäbbar
Fåglar i orientaliska regionen
Fläckbröstad papegojnäbb

Fläckbröstad papegojnäbb (Paradoxornis guttaticollis) är en asiatisk fågel i familjen papegojnäbbar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Fläckbröstad papegojnäbb är en stor (18-22 cm) papegojnäbb med kraftig näbb. Hjässa och nacke är rostfärgade, något mer beigefärgad i pannan medan resten av ovansidan rostbrun. Karakteristiskt är pilspetsformad fläckning på strupe och bröst och svart kindfläck. Undersidan är blekt beigefärgad. Sången som utförs från en exponerad sittplats, som från toppen av ett högt grässtrå, är en högljudd stacccatoserie bestående av tre till sju toner.

Utbredning och systematik 
Arten förekommer i bergsskogar från Assam till östra Myanmar, södra Kina och norra Indokina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades alla papegojnäbbar förutom större papegojnäbb (Conostoma oemodium) i Paradoxornis. DNA-studier visar dock att större papegojnäbb och den amerikanska arten messmyg (Chamaea fasciata) är inbäddade i släktet. Paradoxornis har därför delats upp i ett antal mindre släkten. Fläckbröstad papegojnäbb och svartbröstad papegojnäbb (Paradoxornis flavirostris) är de enda arter som har behållits i Paradoxornis.

Familjetillhörighet 
DNA-studier visar att papegojnäbbarna bildar en grupp tillsammans med den amerikanska arten messmyg, de tidigare cistikolorna i Rhopophilus samt en handfull släkten som tidigare också ansågs vara timalior (Fulvetta, Lioparus, Chrysomma, Moupinia och Myzornis). Denna grupp är i sin tur närmast släkt med sylvior i Sylviidae och har tidigare inkluderats i den familj, vilket i stor utsträckning görs fortfarande. Enligt sentida studier skilde sig dock de båda grupperna sig åt för hela cirka 19 miljoner år sedan, varför tongivande International Ornithological Congress (IOC) numera urskilt dem till en egen familj, Paradoxornithidae. Denna linje följs här.

Levnadssätt 
Fläckbröstad papegojnäbb påträffas i gräs- och snårmarker, övergiven odlingsbygd och bambustånd. Den födosöker i små grupper på jakt efter insekter och deras larver, frön och bär. Fågeln häckar mellan april och juli. Den är stannfågel, men kan möjligen företa sig små rörelser i höjdled lokalt i Kina.

Status och hot 
Artens populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig. Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som mycket vida spridd och generellt ganska vanlig i rätt miljö.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Papegojnäbbar
Fåglar i orientaliska regionen
Tretåig papegojnäbb

Tretåig papegojnäbb (Cholornis paradoxus) är en asiatisk fågel i familjen papegojnäbbar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Tretåig papegojnäbb är en 20 cm lång fågel som mycket ovanligt bland tättingar har helt rudimentära yttertår. I fjäderdräkten är den i stort lik större papegojnäbb, men denna är mycket större. På huvudet syns blekt askgrå panna, mörkare bruntonad på hjässa och nacke, en brunsvart tygel som fortsätter i ett långt ögonbrynsstreck samt en tydlig vit ögonring. Ovansidan är askbrun, undersidan askgrå centralt. Sången består av upprepade, klara, ljusa och melankoliska "uii u", "uui uui" eller enkla "uui".

Utbredning och underarter 
Tretåig papegojnäbb är endemisk för Kina och delas in i två underarter med följande utbredning:
 Cholornis paradoxus paradoxus – förekommer i södra Kina (norra Sichuan och sydvästra Gansu)
 Cholornis paradoxus taipaiensis – förekommer i centrala Kina (Tsingling-bergen i södra Shaanxi)

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades alla papegojnäbbar förutom större papegojnäbb (Conostoma oemodium) i Paradoxornis. DNA-studier visar dock att större papegojnäbb och den amerikanska arten messmyg (Chamaea fasciata) är inbäddade i släktet. Paradoxornis har därför delats upp i ett antal mindre släkten.

Familjetillhörighet 
DNA-studier visar att papegojnäbbarna bildar en grupp tillsammans med den amerikanska arten messmyg, de tidigare cistikolorna i Rhopophilus samt en handfull släkten som tidigare också ansågs vara timalior (Fulvetta, Lioparus, Chrysomma, Moupinia och Myzornis). Denna grupp är i sin tur närmast släkt med sylvior i Sylviidae och har tidigare inkluderats i den familj, vilket i stor utsträckning görs fortfarande. Enligt sentida studier skilde sig dock de båda grupperna sig åt för hela cirka 19 miljoner år sedan, varför tongivande International Ornithological Congress (IOC) numera urskilt dem till en egen familj, Paradoxornithidae. Denna linje följs här.

Levnadssätt 
Tretåig papegojnäbb hittas i bambu i blandskog i bergstrakter mellan 1500 och 3660 meters höjd. Den ses i småflockar med upp till 15 individer utanför häckningstid och är då lätt att komma nära. Varken föda eller häckningsbiologi är känd.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som rätt ovanlig.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Papegojnäbbar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Endemiska fågelarter i Kina