kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Döda papegojan

Den döda papegojan, i original kallad Dead Parrot, Pet Shop eller Parrot Sketch, är en TV-sketch av Monty Python. Sketchen hade premiär i det åttonde avsnittet av TV-serien Monty Pythons Flygande Cirkus den 7 december 1969.

Sketchen skildrar ett möte mellan den missnöjda kunden Mr. Eric Praline (spelad av John Cleese) och innehavaren av en djuraffär (Michael Palin), som diskuterar huruvida en nyinhandlad papegoja är levande eller ej. Papegojan ska ha varit en "Norsk blå" (eng:Norwegian Blue) vilket är en påhittad fågelart.

Inspirationen till den döda papegojan kommer från sketchen "Car Salesman" som Palin och Graham Chapman gjorde tillsammans i Konsten att irritera folk. I den spelar Palin en bilförsäljare som envist vägrar erkänna att det är någonting fel på en kunds bil trots att den faller sönder framför hans ögon. Den sketchen är i sin tur baserad på en faktisk händelse mellan Palin och en bilförsäljare.

Under årens lopp har Cleese och Palin spelat in sketchen ett flertal gånger i såväl TV-serier som scenframträdanden. Det förekommer en variant av sketchen då man även tycks saluföra döda akvariefiskar och hänvisar den missnöjda kunden till en liknande djuraffär på en annan ort.

Handling 
Sketchen inleds med en utzoomning från ett akvarium med Afrodite i snäckskal som dekoration. Djuraffärsinnehavaren röker under inledningen av samtalet, och den missnöjde kunden titulerar innehavaren inledningsvis med "Miss" (fröken). Kunden hävdar envist att fågeln var död, redan då den inköptes (vilket den också var). Enda anledningen till att den satt på pinnen var att den var fastspikad där. Innehavaren av butiken Michael Palin hävdar dock motsatsen, det är inget fel på papegojan, den bara sover, eller "trånar efter fjorderna". Han försöker dessutom att få fågeln att röra sig genom att stöta till buren. Dialogen mellan affärsinnehavaren och kunden bygger på det absurda. Här finns en del argumentation som inte låter sig översättas till svenska, men denna sketch är en av de mest omtyckta Monty Pythonsketcherna som svensk television visat enligt SVT . Till slut slår kunden den döda fågeln i butiksdisken och framför en lång monolog med ett otal omskrivningar för ordet eller begreppet "död"; trillat av pinnen, gått till de sälla jaktmarkerna, slutat att existera etc (vilket sätter den svenska översättaren på svåra prov). Efter detta låter sig butiksinnehavaren övertalas och går med på ett byte, bara det att papegojorna är slut... men det visar sig att man har sniglar på lager istället.

Sketchen saknar som så många andra Monty Pythonsketcher en poäng; i filmen Livet é python slutar den med att butiksinnehavaren flyr ut genom en bakdörr in i en ny sketch, in i de kanadensiska skogarna, och sketchen med "skogshuggaren" (The Lumberjack Song) tar vid, samtidigt som man hör kunden John Cleese svära i bakgrunden, han undrar hur det blir med hans papegoja.

Externa länkar 
 

Monty Python
Fiktiva papegojfåglar
Lövan

Lövan (Jämtska: Lauva) är ett vattenflöde i norra Härjedalen och Jämtland. Ån har sin källa i Stor-Lövsjön (sydsamiska: Strovhtehke) i Härjedalen och mynnar ut i Arån vid en punkt cirka 2 km nedströms den öde byn Lövdalen i södra Jämtland.

Se även
 Åsarne församling
 Bergs kommun

Referenser

Vattendrag i Härjedalen
Vattendrag i Jämtland
Vattendrag i Bergs kommun
Ljungans avrinningsområde
Aloppan

Aloppan är en å som har sin källa i området söder om (Graftruet) Härjedalen och flödar i nordöstlig riktning upp mot södra Jämtland och mynnar i Ljungan mellan Flåsjödammen och byn Börtnan i Jämtland. Aloppan rinner bla igenom Henvålens naturreservat. En av nybyggarna i Börtnan Alopp Jo fick sitt namn av detta vattendrag.

Referenser

Avloppan
Vattendrag i Jämtland
Ljungans avrinningsområde
Vattendrag i Härjedalens kommun
Vattendrag i Bergs kommun
Saga (Skövde)

Biostaden Saga är en biograf som ligger i centrala Skövde. Biografen har sex salonger och rymmer totalt 595 besökare. Biostaden Saga tillhör biografkedjan Svenska Bio och är en av deras fem största biografer. Under 2001 byggdes biografen om med två nya salonger och en ny foajé.

Noter

Källor

 
 

Biografer i Skövde
Byggnader och anläggningar i Skövde
Streck i debatten

Streck i debatten är en ordningsfråga som kan lyftas (yrkas på) av de närvarande på mötet som har yttrande- och förslagsrätt.

Ett yrkande på streck i debatten innebär att diskussionen kring en specifik fråga ska avslutas. Om mötet beslutar att införa streck i debatten får de som vill därefter skriva upp sig på talarlistan, och sedan fortsätter debatten tills denna är tom, utan att den kan fyllas på, såvida inte strecket upphävs. Innan diskussionen återupptas i frågan måste mötet även justera yrkandelängden. Det innebär att inga ytterligare förslag/yrkande får läggas efter streck i debatten. Ifall nya förslag läggs måste mötesdeltagarna få rätt att diskutera dem. Beroende på mötesordning kan möjligen den som är uppsatt på en talarlista efter streck i debatten inte heller få ställa direkta frågor eller komma med angrepp på en person som inte finns på talarlistan, eftersom denne inte kan bemöta inlägget. Detta torde främst gälla om direkta repliker inte är tillåtna.

Sammanträdesteknik
Kazoo

Se Partaj (Kanal 5) för rollfiguren Kazoo.

En kazoo är ett litet musikinstrument som förvränger rösten till ett nasalt ljud med hjälp av ett vibrerande membran. Instrumentet kan vara gjort av plast eller metall och membranet är av plast.

Kazoon användes i den tidiga jazzen och i amerikansk folkmusik men används numera mest som leksak.

Att spela kazoo 
Den vida öppningen sätts till munnen och ljud frambringas genom att spelaren nynnar i kazoon. Det är stämbanden som bildar vibrationerna och därmed ljudet, det går alltså inte att få ljud i en kazoo genom att bara blåsa i den.

Referenser 

Musikinstrument
Teocalli

Teocalli (sp. teocali, "Guds hus"), namn på vissa i Mexiko förekommande och från aztekväldet härstammande
helgedomar.

I Anahuac (nuvarande Mexiko) bodde olmekerna i distriktet Tlascala (1000 f. Kr.-560 e. Kr.). Det förnämsta av deras tempel (teocalli) reser sig på pyramiden vid Cholula, vilken vid basen mäter 453 meter i fyrkant och har en höjd av 55,7 meter samt är uppförd i terrassformiga avsatser av tegel utan murbruk. På toppen av pyramiden låg det egentliga templet. Kamrarna i olmekernas byggnadsverk täcktes inte med valv, utan med överkragade stenskikt.

År 560 e. Kr. trängde toltekerna in, erövrade 596 Cholula och 648 hela riket Anahuac samt anlade först huvudstaden Tula och senare Palenque. Av ruinerna kan man se, att toltekerna lärt sig stenbyggnadskonst av olmekerna och gradvis utvecklat sig från trä- eller klibbstak-konstruktioner till stenkonstruktioner, varvid de både konstruktivt och dekorativt i sten efterbildat de äldre formerna. Omkring 1050 e. Kr. drog toltekerna söderut och chichimekerna övertog makten. Teocallin las Llajas vid Palenque och palatset i Zayi härstammar från denna tid och var utförda av sten med terrassformig anläggning.

Kring var och en av de stora avsatserna gick en rad gemak, vilka liksom det på toppen utförda templet täcktes med stocktak och jord. Rikspalatset i Palenque och teocallierna vid Tucapan var däremot följdriktigt genomförda konstruktioner av huggen sten från en senare period, då tegel och trä undveks och rummen täcktes genom överkragning samt försågs med ett yttertak av på skrå lagda stenplattor. Ofta var de starkt lutande inre taken högst upp öppna och försedda med ett litet på små kolonner vilande ljustak, såsom vid den stora teocallin i Palenque, vilken reser sig på en kvadratisk underbyggnad med sidan 352 meter och med en höjd av 39 meter. Murarna drogs över med en fint glättad rappning, pryddes med allvarligt värdiga reliefer, utförda i stuck, samt försvarades av trappformiga tinnar och ibland ända till 23 meter höga torn, vilka jämte de bevarade broarna och vattenledningarna vittna om folkets höga kultur.

Aztekerna som på 1100-talet invandrade i Anahuac och grundlade det mexikanska riket, som 1519 störtades av spanjorerna. Deras byggnader byggdes med det beskrivna systemet och målades ofta med röd ockra och förskönades med rik dekoration av vackra friser med blomstervindor, uthuggna reliefer och målningar i klara färger, som hade symbolisk betydelse. Över huvudstaden Mexico höjde sig 360 torn och 3 000 tempel. Befästa porttorn försvarade inträdet till stadens fyra huvudgator.

Källor
 http://runeberg.org/nfbd/0380.html Artikel i Nordisk familjebok, band 4.

Arkitektur i Mexiko
Aztekerna¨
Tempel
Klibbestakar

Klibbestakar var stänger (stakar) omlindade med halm. De smetades in med lera och användes sedan som underlag för puts på innertaket.

Klibbestakar användes också för att fylla ut mellanrummet i det ramverk av horisontella och vertikala stockar som bildades när blockhusen försågs med dörr- och fönsteröppningar och den så kallade fackverksbyggnaden kom att utvecklas.

Klibbstakar användes såväl av de gamla egyptierna 2000 f.Kr. som av toltekerna i Mexiko och även i Europa, till och med i Skandinavien.

Källor

 

Byggteknik
Storstadsområde (England)

I England är ett storstadsområde (engelska: metropolitan county) en administrativ enhet på samma nivå som grevskap. Storstadsområdena upprättades vid den administrativa reformen 1974. Det finns sex storstadsområden, nämligen West Midlands, Greater Manchester, Merseyside, South Yorkshire, West Yorkshire och Tyne and Wear. De engelska storstadsområdenas fullmäktige avskaffades av regeringen Thatcher 1986, och numera fungerar de som kommunalförbund för de ingående kommunerna, metropolitan boroughs. Storlondon har en liknande status men lyder under speciallagstiftning, och även Strathclyde runt Glasgow i Skottland fungerar i viss mån som ett storstadsområde.

1974 skapades också nya grevskap runt de något mindre stadsområdena Bristol och Teesside, nämligen Avon och Cleveland. Vid den administrativa reformen 1996–1998 delades dessa helt och hållet upp i enhetskommuner (unitary authorities) vilket gör att de numera fungerar ungefär som storstadsområden. Andra större engelska städer, till exempel Nottingham, blev genom samma reform i sig enhetskommuner.

 
Regionala politiska indelningar
Indelningar i England
Kinas storstadsområden

Ordet storstadsområde används för närvarande i svenskspråkiga Wikipedia med två  betydelser, dels (1) som beteckning på ett administrativt område som ligger direkt under centralregeringen, dels (2) som synonym till  stad på prefekturnivå eller stadsprefektur. Storstadsområden i den första  betydelsen av ordet ligger jämte provinser och autonoma regioner på den översta nivån av Kinas administrativa indelningar, medan storstadsområden i den andra betydelsen ligger på nivån under denna. Bara den första betydelsen är inarbetad, och avsikten är att ersätta ordet i dess andra betydelse med dess synonymer. Följande text behandlar endast ordets första betydelse.

I Kina och Taiwan är ett storstadsområde  en speciell typ av administrativ enhet direkt under centralregeringen. Trots sitt namn kan dessa, speciellt i Kina, omfatta stora delar landsbygd. Fyra områden i Folkrepubliken har status som storstadsområde, nämligen Peking, Shanghai, Chongqing och Tianjin. På Taiwan är Kaohsiung och Taipei direktstyrda storstadsområden, även om man officiellt också räknar med de tolv stadsområden som Republiken Kina hade på fastlandet.

Historik: Republiken Kina 
Innan 1949 fanns i Republiken Kina 12 storstadsområden direkt under centralregeringen: Nanjing, Shanghai, Hankou, Anshan, Fushun, Shenyang, Benxi, Xi'an, Beiping (Beijing), Tianjin, Chongqing och Guangzhou. Dessa erkänns fortfarande formellt i Taiwan, tillsammans med Taipei (sedan 1967) och Kaohsiung (sedan 1979), två städer på Taiwan.

Historik: Folkrepubliken Kina 
År 1950 upphöjdes Lüda till storstadsområde. 1952 återgick Nanjing till att vara en provinsstad. 1953 gjordes Changchun och Harbin till storstadsområden, men året därefter, 1954, återgick Shenyang, Lüda Anshan, Fushun, Benxi, Changchun, Harbin, Xi'an, Wuhan (Hankou), Guangzhou och Chongqing till att vara städer under sina respektive provinsregeringar. 1958 gjorde också Tianjin till stad provinsstad men återfick sin status som direktstyrd stad 1967. I mars 1997 blev Chongqing åter storstadsområde direkt under centralregeringen.

Kinas storstadsområden är i sin tur indelade i stadsområden (qu) och häraden (xian); i Chongqing också fyra autonoma häraden för minoritetsfolkgrupper (zizhixian).

Administrativa indelningar av länder i Asien
 
Taiwans geografi
WP:Projekt Kina

zh-min-nan:Ti̍t-hat-chhī
es:Municipio bajo jurisdicción central
zh-classical:直轄市
zh-yue:直轄市
zh:直辖市
Charles Williams (författare)

Charles Walter Stansby Williams, född 20 september 1886, död 15 maj 1945, var en engelsk författare och poet, bosatt i London och Oxford. 

Under andra världskriget deltog Williams i Oxfords litterära sällskap "The Inklings", tillsammans med författare som C S Lewis och J R R Tolkien. Williams författade flera svårklassificerade romaner vilka tilltalade inte minst vännen C S Lewis. 

Gemensamt för romanerna är att den kristna andliga världen (ofta med platonska uttryck) spelar en aktiv roll i handlingarna. T S Eliot beskriver Williams romaner som "supernatural thrillers" därför att de utvecklar mötet mellan den andliga världen och den fysiska samtidigt som han visar hur makt, även andlig makt, kan både korrumpera och leda till helighet. Han var en av sin tids stora Dantevetare och skrev 1934 ett fortfarande citerat Dantestudium, The Figure of Beatrice, om kvinnan Beatrices betydelse i Dantes verk. Williams skrev även ett antal pjäser och diktsamlingar, förutom historiska, teologiska och litteraturvetenskapliga verk.

Han var anställd på Oxford University Press från 1908 fram till sin död.

Litterära verk i urval 
 The Place of the Lion (1931) roman
 Many Dimensions (1931) roman
 The Greater Trumps (1932) roman
 Descent Into Hell (1937) roman
 He Came Down From Heaven (1938) teologi
 Taliessin through Logres (1938) lyrik
 The Descent of the Dove: a short history of the Holy Spirit in the Church (1939) teologi
 The Forgiveness of Sins (1942) teologi
 All Hallows' Eve (1945) roman

Externa länkar 
 Charles Williams romaner
 Charles Williams Society

Födda 1886
Brittiska fantasyförfattare
Engelskspråkiga fantasyförfattare
Kristna författare
Engelska författare
Män
Avlidna 1945
Författare från London
Wermeslaget

Wermeslaget var en svensk studentorkester tillhörande Värmlands nation i Uppsala. Wermelaget spelade storbandsjazz men lades ned i början av 2000-talet. Deras balett Benwermarne finns dock kvar.

Studentorkestrar i Uppsala
Värmlands nation i Uppsala
Anna Hylander

Anna Jenny Hylander, född 4 september 1973 i Malmö, är en svensk filmregissör, manusförfattare och filmproducent. Hylander gick videolinjen på Skurups folkhögskola och studerade sedan på Europeiska filmhögskolan i Danmark. År 2001 avlade hon examen vid Filmhögskolan vid Göteborgs universitet.

Filmer (i urval)
1996 - Låt höra av dig minne (kortfilm)
1999 - Tidigare Gudrun (kortfilm)
2000 - Efter explosionen (kortfilm)
2002 - M+P=Osant (kortfilm)
2003 - Sista hoppet (kortfilm)
 (kortfilm)
2006 - Skjut mig (kortfilm)

2008 - 'The Building'' (kortfilm)
2010-2012 - "Cirkuskiosken" och "The Game" för Utbildningsradion.
  – En dokumentär om Ester Blenda Nordström.
  – En dokumentär om Sara Stridsberg.

Referenser

Externa länkar 

Svenska filmregissörer
Svenska manusförfattare under 1900-talet
Svenska manusförfattare under 2000-talet
Svenska filmproducenter
Regissörer från Malmö
Författare från Malmö
Födda 1973
Levande personer
Kvinnor
Svenska TV-regissörer
Svenska dokumentärfilmare
Oxford University Press

Oxford University Press (OUP) är Oxford universitets bokförlag, etablerat 1632, när det fick kungligt tillstånd att trycka böcker. OUP är nu världens största universitetsförlag, med filialer i Indien, Pakistan, Kanada, Australien, Nya Zeeland, Malaysia, Singapore, Nigeria och Sydafrika. Förlaget ger ut årligen cirka 4 500 nya böcker och har 4 000 anställda i ett 50-tal länder. Förlaget är organiserat som en stiftelse och donerar varje år 30 procent av överskottet, cirka 12 miljoner brittiska pund, till universitetet. En del böcker ges ut under namnet Clarendon Press.

Huvudkontoret ligger sedan 1820-talet på Walton Street i Oxfordstadsdelen Jericho. Dessförinnan var förlaget bland annat inrymt i Sheldonian Theatres källare och i den gamla förlagsbyggnaden Clarendon Building på Broad Street i centrala Oxford. I förlagsbyggnaderna finns även ett litet museum över förlagets historia, med utställningar om trycktekniken och förlagets kända publikationer som Oxford English Dictionary. Museet är endast tillgängligt genom förbokade visningar.

Referenser

Källor
Carter, Harry: A History of the Oxford University Press. Oxford: Clarendon Press, 1975
Sutcliffe, Peter: The Oxford University Press: An Informal History. Oxford: Clarendon Press, 1978

Externa länkar 

 Oxford University Press webbplats

Brittiska bokförlag
Företag bildade 1632
Kultur i Oxford
Museer i Oxford
Marie Wagner

Marie Wagner, född 2 februari 1883 i Freeport, New York, USA, död 30 mars 1975, var en amerikansk högerhänt tennisspelare. 

Marie Wagner var en av USA:s 10 bästa tennisspelare perioden 1913-22 och rankades som bäst som nummer 3 (1914) i USA. Ännu 1922, vid 39 års ålder, rankades hon som nummer 9.

Wagner upptogs 1969 i International Tennis Hall of Fame.

Tenniskarriären 

Marie Wagner vann 6 gånger singeltiteln i Amerikanska inomhusmästerskapen (1908, 1909, 1911, 1913, 1914 och 1917). Dubbeltiteln i samma mästerskap vann hon 4 gånger (1910, 1913, 1916 och 1917). År 1915 spelade hon singelfinal mot den till USA några månader tidigare anlända norskan Molla Mallory. Norskan vann finalen. 

År 1914 var Wagner singelfinalist i Amerikanska mästerskapen. Hon mötte där amerikanskan Mary Browne som var tvåfaldig mästare i den turneringen. I finalen lyckades Wagner ta ett set, men till slut stod Browne som segrare med siffrorna 6-2 1-6 6-1. Browne vann därmed sin tredje raka singeltitel i Amerikanska mästerskapen.

Referenser

Källor 
The International Tennis Hall of Fame (biografi Marie Wagner)

Kvinnor

Amerikanska tennisspelare
Födda 1883
Avlidna 1975
Storbritanniens Grand Prix 1975

Storbritanniens Grand Prix 1975 var det tionde av 14 lopp ingående i formel 1-VM 1975.

Rapport
Tävlingen karakteriserades av ett kraftigt regn i slutet av loppet vilket medförde att ett stort antal bilar råkade ut för vattenplaning och kraschade i samma kurva. På grund av de många olyckorna stoppades loppet i förtid.

Resultat 
 Emerson Fittipaldi, McLaren-Ford, 9 poäng
 Carlos Pace, Brabham-Ford (55, olycka), 6 
 Jody Scheckter, Tyrrell-Ford (55, olycka), 4 
 James Hunt, Hesketh-Ford (55, olycka), 3 
 Mark Donohue, Penske-Ford (55, olycka), 2 
 Vittorio Brambilla, March-Ford, 1 
 Jochen Mass, McLaren-Ford (55, olycka)
 Niki Lauda, Ferrari 
 Patrick Depailler, Tyrrell-Ford (54, olycka)
 Alan Jones, Hill-Ford
 John Watson, Surtees-Ford (54, olycka)
 Mario Andretti, Parnelli-Ford 
 Clay Regazzoni, Ferrari 
 Jean-Pierre Jarier, Shadow-Ford (53, olycka)
 Tony Brise, Hill-Ford (53, olycka)
 Brian Henton, Lotus-Ford (53, olycka)
 John Nicholson, Lyncar-Ford (51, olycka)
 Dave Morgan, Surtees-Ford (50, olycka)
 Wilson Fittipaldi, Fittipaldi-Ford (50, olycka)

Förare som bröt loppet 
 Hans-Joachim Stuck, March-Ford (varv 45, olycka) 
 Jim Crawford, Lotus-Ford (28, olycka) 
 Tom Pryce, Shadow-Ford (20, olycka) 
 Lella Lombardi, March-Ford (18, motor) 
 Ronnie Peterson, Lotus-Ford (7, motor) 
 Jacques Laffite, Williams-Ford (5, växellåda)
 Carlos Reutemann, Brabham-Ford (4, motor)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Roelof Wunderink, Ensign-Ford 
 Hiroshi Fushida, Maki-Ford

Noteringar
 Loppet var planerat att köras 67 varv men stoppades tidigare på grund av regn. 
 Jim Crawford, Brian Henton och Dave Morgan gjorde F1-debut. 
 Tom Pryces första och enda pole position.

VM-ställning

1975 i Storbritannien
Storbritanniens Grand Prix
Llandovery

Llandovery kan syfta på

Llandovery (stad), en stad i Wales, Storbritannien
Llandovery (epok), en geologisk tidsperiod
Llandovery (epok)

Llandovery är den äldsta geologiska epoken inom silur och spänner mellan 444 och 428 miljoner år sedan. Under Llandovery återhämtade sig jorden efter den hirnantiska nedisningen. Den globala havsnivån steg och djur och växtlivet återhämtade sig. Epoken är uppkallad efter orten Llandovery i Wales.

Epoken i jordens kronologi 

Silur

en:Silurian#Llandovery
Gaël Givet

Gaël Givet-Viaros, född 9 oktober 1981 i Arles, är en fransk fotbollsspelare som spelar som försvarare för Arles-Avignon. Givet är en vänsterfotad mittback som även kan spela vänsterback.

Han började spela fotboll professionellt med AS Monaco FC 2000, och blev kapten för laget när Ludovic Giuly lämnade klubben för FC Barcelona. Givet stannade kvar i AS Monaco FC tills hösten 2007 då han gick vidare till Olympique de Marseille.

Givet var med i det franska laget i Världsmästerskapet i fotboll 2006, men fick inte spela några matcher.

Gaël Givet är gift och har en son, Gabriel, som föddes den 8 maj 2006.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats 

Franska landslagsspelare i fotboll
Födda 1981
Män
Spelare i AS Monaco FC
Spelare i Olympique de Marseille
Spelare i Blackburn Rovers FC
Spelare i AC Arles-Avignon
Spelare i VM i fotboll 2006
Levande personer
Dufour

Dufour är en fransk tillverkare av segelbåtar i La Rochelle. Det finns en Dufourklubb i Sverige med ca 50 medlemmar.

Externa länkar
Dufourföreningens webbplats

Segelbåtstillverkare
Franska båttillverkare
Pridoli

Pridoli kan syfta på:

 Pridoli (epok) – den yngsta geologiska epoken inom Silur
 Přídolí – en köping i Tjeckien
Pridoli (epok)

Pridoli är den yngsta geologiska epoken inom Silur. Proidoli började för 418,7 (+/- 2,7) miljoner år sedan och slutade för 416 (+/- 2,8) miljoner år sedan. Pridoli är den enda av fyra epoker i perioden Silur under vilken det för närvarande inte finns någon ytterligare uppdelning i stratigrafiska etager. Proidoli föregås av Ludlow och följs av Äldre devon.

Sverige 
I Skåne finns Övedssandsten från pridoli. Denna finkorniga och ljusröda sandsten avsattes i ett grunt hav. Den var en viktig byggsten under slutet av 1800-talet.

Epoken i jordens kronologi

Referenser 

Silur
Stéphane Lambiel

Stéphane Lambiel "le Petit Prince" (Lille prinsen), är en schweizisk konståkare. Han föddes den 2 april 1985 i Martigny, Schweiz men bor numera i Lausanne. 

Lambiel är mest känd för sina kreativa och vackra piruetter.

Biografi 
Stéphane Lambiel började åka konståkning när han var sju år, tillsammans med sin syster Sylvia. Hans mamma försökte få honom att börja träna ishockey i stället. Men nio år gammal började han träna med Peter Grutter, som fortsatte att vara hans tränare även som professionell. Under sitt sista år som professionell tränades han dock av ukrainaren Viktor Petrenko. 

2005 och 2006 blev han världsmästare i herrarnas program. Under världsmästerskapen 2005 var ryssen Jevgenij Plusjenko och Frankrikes Brian Joubert storfavoriter men när Plusjenko var skadad och Joubert åkte bort sig, så kunde Lambiel ta Schweiz första herrguld på 60 år. Utöver detta tog han silver i de Olympiska vinterspelen 2006 och han har även varit nationsmästare nio gånger.

Den 16 oktober 2008 berättade Stéphane Lambiel att han tänkte avsluta sin konståkningskarriär, endast 23 år gammal, och istället uppträda som showåkare. Anledningen var en lårskada som inte ville läka. I juli 2009 meddelade han dock att han skulle återgå till tävlingsåkandet och försöka att kvalificera sig för vinter-OS i Vancouver 2010.

Referenser 
 

Schweiziska konståkare
Födda 1985
Män
Levande personer