kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Judar för israelisk-palestinsk fred

Judar för israelisk-palestinsk fred (JIPF) är en svensk förening som verkar för en fredlig lösning av konflikten mellan israeler och palestinier i Mellanöstern. Föreningen förespråkar ett fullt israeliskt tillbakadragande, inklusive en utrymning av civila bosättningar, från områdena som kom under israeliskt militärt styre som ett resultat av Sexdagarskriget 1967, upprättande av en palestinsk arabisk stat med Östra Jerusalem som huvudstad, något som man betraktar som en lösning på den palestinska flyktingfrågan.

JIPF lägger huvudansvaret för konflikten på Israel och kräver att den svenska regeringen omedelbart skall avbryta allt militärt samarbete med Israel och verka för att suspendera associationsavtalet mellan EU och Israel. 

Föreningen förespråkar dialog med samtliga folkvalda parter. 

Föreningens ordförande är f.d. universitetsadjunkten Olle Katz. Bland övriga medlemmar märks författaren Annika Thor, barnläkaren Henry Ascher samt länge den numera avlidna folkmusikern Izzy Young.

Referenser

Externa länkar
Judar för israelisk-palestinsk fred, officiell webbplats.

Föreningar i Sverige
Israel-Palestina-konflikten
Louis-Napoléon Bonaparte (1856–1879)

Napoleon Eugen Ludvig Johan Josef Bonaparte (franska: Napoléon Eugène Louis Jean Joseph Bonaparte) kallad Ludvig Napoleon (franska: Louis-Napoléon), även känd som Napoleon IV eller "kejsarprinsen", född 16 mars 1856, död 1 juni 1879, var en fransk prins och senare tronpretendent, son till Napoleon III och Eugénie av Frankrike.

Biografi
Napoleon var redan som barn med sin far vid stridigheterna i Saarbrücken i det tysk-franska kriget. År 1872 blev han elev vid krigsskolan i Woolwich och året efter blev han efter sin fars död tronpretendent för bonapartisterna. Efter att han blivit myndig gjorde han återigen anspråk på tronen. Tronanspråken såg som ljusast ut under den reaktionära ministären Broglie-Fourtou 1877. När sedan ministären störtades i december samma år blev utsikterna sämre för Napoleon att bli fransmännens kejsare.

Trots att han tog examen vid krigshögskolan ägnade han sig till att börja med inte åt den militära banan. Han företog under de följande åren åtskilliga resor till Schweiz, Italien, Danmark, Sverige och Norge. Den l februari 1879 begav han sig till Sydafrika och stred på britternas sida under zulukriget. Han dödades under ett rekognosceringsuppdrag nära Ulundi. Han är begraven i Farnborough bredvid sin far.

Asteroiden 45 Eugenia är uppkallad efter Louis-Napoleons mor Eugénie, och dess måne Petit-Prince är uppkallad efter Louis-Napoléon.

Referenser

Noter

Externa länkar

Huset Bonaparte
Pretendenter till Frankrikes tron
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Födda 1856
Avlidna 1879
Män
Ugglan
Personer från Paris
Alumner från King's College London
Lista över avsnitt av Cityakuten

Avsnittsguide för den amerikanska dramaserien Cityakuten, som sändes i NBC från 1994 och fram till 2009.

Avsnitt

Säsong 1

Säsong 2

Säsong 3

Säsong 4

Säsong 5

Säsong 6

Säsong 7

Säsong 8

Säsong 9

Säsong 10

Säsong 11

Säsong 12

Säsong 13

Säsong 14

Säsong 15
Den femtonde säsongen blev också den sista av Cityakuten. Till mitten av januari har i Sverige hittills visats t.o.m. avsnitt 7 och det är därefter paus på TV3.

Källor

Fotnoter

 
Cityakuten
Unionsterritorium

Unionsterritorium är en administrativ indelning i Indien. Till skillnad från delstaterna, som har sina egna regeringar, styrs unionsterritorier direkt av den nationella regeringen. Det finns sju unionsterritorier (2014):

Andamanerna och Nikobarerna
Chandigarh
Dadra och Nagar Haveli
Daman och Diu
Lakshadweep
National Capital Territory of Delhi
Puducherry

Källor 
Artikeln Union territory i engelskspråkiga Wikipedia 19 maj 2006

Se även 
Indiens administrativa indelningar

Geografiska politiska indelningar i Indien
Tysklands Grand Prix 1981

Tysklands Grand Prix 1981 var det tionde av 15 lopp ingående i formel 1-VM 1981.

Rapport
Alain Prost och René Arnoux, båda i Renault, startade från det första, Carlos Reutemann och Alan Jones, båda i Williams, från det andra och Nelson Piquet i Brabham och Didier Pironi i Ferrari från det tredje ledet. Prost, som hade pole position, tog ledningen medan Arnoux blev passerad av Reutemann redan i första kurvan, Nord Kurve. Strax därefter körde även Pironi om Arnoux och intog tredjeplatsen. Piquet försökte senare samma sak i Ost Kurve, men han körde istället på ett av Arnoux' bakhjul, som därmed fick en långsam punktering. Pironi blev den förste av förarna i täten att falla ifrån då han fick bryta på andra varvet.

Efter tio varv hade Jones avancerat till andra plats och låg jämsides med Prost när de gick in i Sachs Kurve men Prost klarade attacken. På varv 20 närmade sig de båda de långsammaste förarna för varvning. En av dessa var Prosts stallkamrat Arnoux, men han var inte särskilt benägen att hindra Jones. Prost tvingades gå på utsidan medan Jones bromsade otroligt sent och kom ut ur Sachs Kurve i ledningen. Jones ledde under 19 varv innan hans motor började misstända och han blev omkörd av först Piquet och sedan Prost. Jones gick senare in i depå och fixade tändningen men det var inte tillräckligt, utan han slutade på elfte plats. Nelson Piquet vann loppet före Alain Prost och Jacques Laffite.

Resultat
 Nelson Piquet, Brabham-Ford, 9 poäng
 Alain Prost, Renault, 6 
 Jacques Laffite, Ligier-Matra, 4 
 Hector Rebaque, Brabham-Ford, 3 
 Eddie Cheever, Tyrrell-Ford, 2 
 John Watson, McLaren-Ford, 1 
 Elio de Angelis, Lotus-Ford
 Jean-Pierre Jarier, Osella-Ford 
 Mario Andretti, Alfa Romeo
 Gilles Villeneuve, Ferrari
 Alan Jones, Williams-Ford 
 Siegfried Stohr, Arrows-Ford 
 René Arnoux, Renault 
 Marc Surer, Theodore-Ford (varv 43, upphängning) 
 Bruno Giacomelli, Alfa Romeo

Förare som bröt loppet 
 Eliseo Salazar, Ensign-Ford (varv 39, för få varv)
 Tommy Borgudd, ATS-Ford (35, motor) 
 Carlos Reutemann, Williams-Ford (27, motor) 
 Riccardo Patrese, Arrows-Ford (27, motor) 
 Patrick Tambay, Ligier-Matra (27, transmission)
 Derek Daly, March-Ford (15, upphängning) 
 Nigel Mansell, Lotus-Ford (12, bränsleläcka) 
 Andrea de Cesaris, McLaren-Ford (4, kollision)
 Didier Pironi, Ferrari (1, elsystem)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Keke Rosberg, Fittipaldi-Ford
 Brian Henton, Toleman-Hart
 Beppe Gabbiani, Osella-Ford
 Derek Warwick, Toleman-Hart 
 Michele Alboreto, Tyrrell-Ford
 Chico Serra, Fittipaldi-Ford

Noteringar
Alain Prosts första pole position.

VM-ställning

 

1981 i Västtyskland
Tysklands Grand Prix
Napoléon Victor Jérôme Frédéric Bonaparte

Prins Victor Napoléon (Napoléon Victor Jérôme Frédéric Bonaparte), född 18 juli 1862 i Palais Royal i Paris, död 3 maj 1926 i Bryssel, var pretendent till den franska tronen från 1879 till sin död. Han var känd som Napoleon V av sina anhängare. Han var son till Napoléon Joseph Charles Paul Bonaparte och Marie-Clothilde av Savojen . 

Han var i Louis Napoleon Bonaparte, Napoleon IV:s testamente utpekad som arvtagare till tronanspråken, men hade åren närmast efter dennes död endast stöd av de mest konservativa bonapartisterna, men vann 1884 största delen av bonapartisternas stöd. Vid sin fars död 1891 blev han hela partiets tronpretendent. Han utvisades jämte sin far från Frankrike 1886 och var därefter bosatt i Bryssel. Vid hans död överfördes tronanspråken på sonen, Louis Napoleon Bonaparte.

År 1910 gifte han sig med prinsessan Clementine av Belgien (född 1872, död 1955), dotter till Leopold II av Belgien. 

De fick två barn:

 Clotilde (1912–1996), gift med greve Serge de Witt (1891-1990)
 Louis Napoléon Bonaparte (1914–1997).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Victor
Pretendenter till Frankrikes tron
Födda 1862
Avlidna 1926
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Paris
Bildterapi

Bildterapi är en terapiform där man genom att teckna eller måla uttrycker sina tankar och känslor och där en bildterapeut genom bilderna lär sig förstå patienten. Terapin grundar sig på att konstnärligt skapande är psykologiskt stimulerande. Bildterapeut är i Sverige inte ett legitimationsgrundande yrke och den som utövar yrket får inte kalla sig bildpsykoterapeut.

Referenser

Noter 

Psykoterapi
Kulturmedicin
Söndagsskolsånger

Söndagsskolsånger avser inte enbart de slags sånger som sjungs i söndagsskolan utan var också namnet på de häften som gavs ut av signaturerna L-d (=Alexander Leonard Kullgren) och -én (=Olga Holmén) 1876 och 1877.

Många kyrkor och förbund sammanställde psalmsamlingar med sånger särskilt anpassade till barn och barns sångröster.

Sångboksexempel för söndagsskolorna
Söndagsskolsånger 1876 av Alexander Leonard Kullgren och Olga Holmén
Söndagsskolsånger 1877 av Alexander Leonard Kullgren och Olga Holmén
Sabbatstoner, sånger för söndagsskolan, 1888 
Svensk söndagsskolsångbok för hem, skolor och barngudstjänster 1908 
Lilla Psalmisten. Sånger för söndagsskolan och hemmet, 1909 
Svensk söndagsskolsångbok för hem, skolor och barngudstjänster 1929 

Svenska psalmböcker
Jan Swafford

Jan Swafford, född 1946, är en amerikansk tonsättare, musikvetare och författare. Han undervisar vid Tufts University och är författare till de respekterade biografierna över tonsättarna Charles Ives och Johannes Brahms.

Hans kompositioner, som är mycket lyriska och rör sig fritt mellan tonalitet och atonalitet, kan klassificeras som nyromantiska. Stilen är påverkad av musik från Indien och Bali, men också från jazz och blues. Namnen på många av hans verk visar på inspiration från naturen. Swafford själv ser sin stil som en sorts klassicism. Han är angelägen om klarhet, omedelbarhet och uttryck. Han beskriver den som "musik som låter bekant fast den är ny, verk som låter som om de skrev sig själva."

Särskilt nämnvärda är hans pianokvintett Midsummer Variations, hans pianokvartett They Who Hunger (1989), hans pianotrio They That Mourn (in memoriam 9/11 2002) och hans orkesterverk Landscape with Traveler (1979-80), After Spring Rain (1981-82), Late August (1992) och From the Shadow of the Mountain (2001).

Swafford arbetar för närvarande med ett musikstycke för cello solo, samt en biografi över Ludwig van Beethoven.

Källor

Födda 1946
Amerikanska kompositörer
Amerikanska författare
Amerikanska musikologer
Män
Levande personer
100 %

100 % (hundra procent) kan syfta på:

 100% (TV-program) – ett underhållnings- och panelprogram
 100% (Lotta Engberg & Triple & Touch-låt) – en sång, skriven av Torgny Söderberg och Monica Forsberg
 100% (musikalbum) – ett studioalbum från 1988 av Lotta Engberg
 100% (Sonic Youth-låt) – en sång av Sonic Youth från albumet Dirty
 100% (Mary Kiani-låt) – en fjärde solosingeln av Mary Kiani
 100% (musikgrupp) – ett sydkoreanskt pojkband.
 100% (sång av Moloko) – en sång av Moloko från albumet Statues
 100% Hell – ett musikalbum inspelat av det italienska metal-bandet Necrodeath år 2006
 100% Kikki – ett samlingsalbum från 2001 av den svenska country- och popsångerskan Kikki Danielsson
 100% Lena – ett samlingsalbum från 2001 av Lena Philipsson
 100 % Uggla – ett samlingsalbum från 1994 av Magnus Uggla

Se även 
 Procent
 Procenttecken (%)
En dödsdömd har rymt

En dödsdömd har rymt (fransk originaltitel: Un condamné à mort s'est échappé ou Le vent souffle où il veut, "En dödsdömd har rymt eller Vinden blåser vart den vill") är en fransk dramafilm från 1956 i regi av Robert Bresson. Manuset, skrivet av Bresson, är baserat på en självbiografi av André Devigny, som rymde från nazisternas fängelse Montluc i Lyon 1943.

Handling 
Franske motståndsrörelseaktivisten Fontaine (François Leterrier) blir satt i nazistfängelse, och ägnar all sin vakna tid till att planera sin flykt därifrån. Filmen, som är baserad på en sann historia, följer detaljerat Fontaines minutiösa förberedelser inför flykten.

Medverkande i urval 
 François Leterrier - Fontaine
 Charles Le Clainche - Jost
 Maurice Beerblock - Blanchet
 Roland Monod - Präst
 Jacques Ertaud - Orsini
 Roger Treherne - Terry

Om filmen 
En dödsdömd har rymt är Robert Bressons största kommersiella framgång och bäst kritikermottagna film. Den är baserad på André Devignys, i filmen omdöpt till Fontaine, redogörelse av sin faktiska rymning från det naziststyrda fängelset Montluc i Lyon 1943, under andra världskriget. Bresson börjar filmen med att innan förtexterna visa följande text skriven av honom själv: ”Detta är en sann historia. Jag berättar den precis som det hände, utan ändringar”, och avslutar med sitt namn i underskrift.

För att få den autenticitet Bresson önskade, spelades alla exteriörscener in på det riktiga fängelset. Devigny själv var närvarande och översåg arbetet, och själva cellen han satt i rekonstruerades in i minsta detalj i filmstudion Saint Maurice.

Externa länkar 
 

Filmer 1956
Filmer i regi av Robert Bresson
Franska dramafilmer
Franska fängelsefilmer
Franska krigsfilmer
Rysare

Rysare syftar på en mycket spännande berättelse inom bland annat prosa eller film. Den innehåller ofta dramatiska inslag av typen mord eller spionage och kan även klassificeras som thriller (ofta gäller det Alfred Hitchcocks filmer) eller (mer sällan) skräckfilm. En rysare kan även handla om det övernaturliga, till exempel spöken, voodoo/svart magi eller djävulen.

Liknande genrer 

Det nyare spänningsfilmsbegreppet thriller är används ibland omväxlande om samma typ av filmer som rysare. Detta ord kommer av engelskans ord thrill, med betydelsen 'få att rysa av spänning'. Filmregissörer som Alfred Hitchcock har gjort karriär med filmer som har inslag av mord, spionage och starka skrämseleffekter, vilket fått hans filmer att både beskrivas som rysare, thrillers och skräckfilmer.

Exempel på rysare 
 Psycho (1960)
 Det spökar på Hill House (1963)
 The Shining (1980) 
 Poltergeist (1982)
 När lammen tystnar (1991)
 Sjätte sinnet (1999)
 Besatt (2005)
 The Mist (2007)

Referenser 

Skräckfilm
Filmgenrer
Vikbolandets landskommun

Vikbolandets (lands)kommun var en tidigare kommun i Östergötlands län.

Aministrativ historik
Kommunen bildades 1967 genom sammanläggning av de två vid kommunreformen 1952 bildade Västra Vikbolandets landskommun och Östra Vikbolandets landskommun.

Kommunen kom att bli en av de mest kortlivade i svensk kommunhistoria och lades redan 1974 samman med Norrköpings kommun.

Kommunkoden var 0531 (övertagen från Västra Vikbolandet).

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen församlingarna Dagsberg, Furingstad, Häradshammar, Jonsberg, Konungsund, Kuddby, Rönö, Tåby, Å, Östra Husby, Östra Ny och Östra Stenby.

Politik

Mandatfördelning i valen 1966–70

Referenser

Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Norrköpings kommun
Tidigare kommuner i Östergötlands län
Västra Vikbolandets landskommun

Västra Vikbolandets landskommun var en tidigare  kommun i Östergötlands län.

Administrativ historik
Kommunen bildades som så kallad storkommun vid kommunreformen 1952 genom sammanläggning av kommunerna Dagsberg, Furingstad, Konungsund, Kuddby, Tåby, Å och Östra Stenby.

Kommunen gick 1 januari 1967 samman med Östra Vikbolandets landskommun och bildade Vikbolandets landskommun, sedan 1 januari 1974 i Norrköpings kommun.

Kommunkoden var 0531.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde landskommunen sju församlingar: Dagsberg, Furingstad, Konungsund, Kuddby, Tåby, Å och Östra Stenby. Dessa församlingar slog ihop 2008 att bilda Västra Vikbolandets församling.

Geografi
Västra Vikbolandets landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 204,39 km², varav 203,87 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Västra Vikbolandets landskommun fanns del av tätorten Ljunga, som hade 199 invånare i kommunen den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 6,6 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1950–62

Anmärkningar

Referenser

Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Norrköpings kommun
Tidigare kommuner i Östergötlands län
Östra Vikbolandets landskommun

Östra Vikbolandets landskommun var en tidigare  kommun i Östergötlands län.

Administrativ historik
Kommunen bildades som så kallad storkommun vid kommunreformen 1952 genom sammanläggning av kommunerna Häradshammar, Jonsberg, Rönö, Östra Husby och Östra Ny.

Kommunen gick 1 januari 1967 samman med Västra Vikbolandets landskommun och bildade Vikbolandets landskommun, sedan 1 januari 1974 i Norrköpings kommun.

Kommunkoden var 0532.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde landskommunen fem församlingar: Häradshammar, Jonsberg, Rönö, Östra Husby och Östra Ny.

Geografi
Östra Vikbolandets landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 361,81 km², varav 360,48 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Östra Vikbolandets landskommun fanns tätorten Östra Husby, som hade 241 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 7,0 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1950–62

Referenser

Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Norrköpings kommun
Tidigare kommuner i Östergötlands län
Merit Wager

Merit Barbara Wager, född 1946 i Finland, är en finlandssvensk debattör som innehade uppdraget som Medborgarnas flyktingombudsman, en ideell kommitté grundad på initiativ av Mauricio Rojas. Kommittén skapades år 2002 och lades ner 2007 och Merit Wager blev den enda som hade uppdraget som flyktingombudsman. Wager mottog år 2002 fondförvaltaren Bancos humanpris för sin kamp för en humanare flyktingpolitik.

Merit Wager var 2006–2010 kolumnist på Svenska Dagbladets ledarsida.

Bibliografi
 Personliga meriter - en bok om civilkurage (1999) ().
 Berättelser inifrån Migrationsverket (2012).
 Inte svart eller vitt utan svart och vitt (2014) ().

Källor

Externa länkar
 Merit Wagers blogg

Födda 1946
Kvinnor
Finländska bloggare
Finlandssvenska författare
Levande personer
Medborgarnas flyktingombudsman

Medborgarnas flyktingombudsman (MFO), Flyktingombudsmannen, var en svensk förening verksam 2002–2007 på initiativ av tankesmedjan Timbros dåvarande vice vd Mauricio Rojas. Syftet var att lyfta fram asylsökandes och flyktingars intressen i svensk debatt och föra dessa gruppers talan. Den styrdes av en självsupplerande kommitté. Innehavare av titeln Medborgarnas flyktingombudsman var sedan instiftandet debattören Merit Wager.

Flyktingombudsmannen uppmärksammades i samband med att man hade problematiserat Sveriges flyktingmottagande; exempelvis drivit frågor om möjligheten att återkalla svenska medborgarskap, eller riktat kritik mot det faktum att många personer erhållit medborgarskap på falska eller felaktiga grunder.

Medborgarnas flyktingombudsman lade ned sin verksamhet november 2007.

Migration
Timbro
Svante Stockselius

Stig Svante Stockselius, född 31 december 1955 i Hudiksvall, är en svensk journalist och TV-man. 

Stockselius är uppvuxen i Ockelbo och utbildade sig till förbundsdomare i basketboll 1976, samt studerade vid Journalisthögskolan mellan 1977 och 1979. 

Han arbetade på Svenska Dagbladet en tid innan han 1980 började på Expressen där han stannade till 1996. Mellan 1996 och 1998 var Stockselius programchef på TV3 och blev därefter nöjeschef på Sveriges Television. Den 1 juni 2002 blev han inköpschef på TV4 där han efterträdde Tony Mendes. Han blev snart också programchef för TV4 Plus, men lämnade TV4 i juni 2003.

Från juli 2003 till och med 31 december 2010 var han ansvarig för Eurovision Song Contest. Junior Eurovision Song Contest 2010 blev hans sista evenemang som ytterst ansvarig för ESC.

Stockselius var från 2008 ordförande för styrelsen bakom TV-priset Kristallen. Han lämnade uppdraget för Kristallen 2016.

Han är intresserad av travsport. Han äger bland annat stjärnhästarna Kadett C.D. och Power genom bolaget In the Zone AB.

Svante har även en fru som heter Kajsa Glansén och två barn, Samuel Stockselius och Lydia Stockselius.

Referenser

Eurovision Song Contest
Svenska TV-personligheter
Födda 1955
Män
Levande personer
Svenska TV-chefer
Personer från Hudiksvall
Pernilla Lindberg

Lina Elisabeth Pernilla Lindberg, numera gift Bruno, född 13 maj 1980 i Veberöds församling i dåvarande Malmöhus län, var KFUK-KFUMs scoutförbunds förbundsordförande mellan 2005 och 2008.

Hon har lokalt varit aktiv som kårledare och miniorledare i Veberöds KFUK-KFUM scoutkår och inom nämnda scoutförbunds riksroverscoutkommitté (ROKO). Under hennes ordförandetid har KFUK-KFUM:s scoutförbund arbetat aktivt med att skapa en strategi för hela den svenska scoutrörelsen för att utveckla scouting fram till 2015, kallad "Färdplan för framtiden". Efter arbetet inom förbundsledningen deltog Pernilla i arbetet med Världsscoutjamboreen 2011, som medlem i Jamboree Executive Team (planeringsfasen) och Jamboree Management Team (under själva lägret).

Referenser

Svenskar med anknytning till scouting
Kvinnor
Födda 1980
Levande personer
Personer i Sverige under 2000-talet
Mottagare av Gustaf Adolfs-märket
Equmeniakyrkans sångarförbund

Equmeniakyrkans sångarförbund (eller bara Sångarförbundet) vill stimulera musiklivet inom Equmeniakyrkan genom att erbjuda kurser och inspirationsdagar både för körsångare och körledare. Dessa kurser skall hålla hög kvalitet gällande ledare och innehåll. Kurserna skall ge inspiration och motivation. Många svenska musikledare och musiklärare har på så sätt en gång fått sin grund och erfarenhet genom Sångarförbundets verksamhet.

Historia 
Svenska baptisternas sångarförbund (SBS), med anknytning till Svenska baptistsamfundet, var Sveriges äldsta sångarförbund och grundades 1912. Svenska missionskyrkans sångarförbund (SMS), som hade anknytning till Svenska missionskyrkan för samfundets körer, grundades 1927. År 2012 gick ovanstående sångarförbund samman i och med sammanslagningen av samfunden (inklusive Metodistkyrkan i Sverige) och bildandet av Equmeniakyrkan. Under en period kallade man sig "SMS/SBS sångarförbund". Sångarförbundet bestod då av alla sånggrupper i interimsorganisationen Gemensam Framtid: Babysånggrupper, musiklekgrupper, barnkörer, ungdomskörer, gospelkörer, vuxenkörer, vokalensembler, musikföreningar, damkörer, manskörer och pensionärskörer.

Externa länkar
Sångarförbundets webbplats

Intresseorganisationer i Sverige
Equmeniakyrkan
Boomerang

Boomerang kan avse:

 Boomerang (TV-kanal) – en TV-kanal från Cartoon Network
 Boomerang (film) – amerikansk film från 1992
 Boomerang (klädmärke) – ett klädmärke
 Bang en boomerang – poplåt som Svenne & Lotta sjöng i Melodifestivalen 1975
 BOOMERanG – ett sub-orbitalt ballongburet experiment som studerade den kosmiska bakgrundsstrålningens egenskaper under två flygningar 1997 och 2003

Se även
 Bumerang – ett böjt, platt kastredskap
 Bumerang (TV-program) – ett historiskt inriktat TV-program i SVT
Dyskobolia Grodzisk Wielkopolski

Dyskobolia Grodzisk Wielkopolski är ett polskt fotbollslag som spelar i IV liga. Laget kallas av sina fans (och motståndare) endast för "Dyskobolia". Klubben bildades 1922 och spelade största delen av sin historia i lägre divisioner. När klubben köptes av bilföretaget Dyskobolia steg klubben i rankning. Det slutade med att klubben hamnade i högsta fotbollsligan i Polen år 1997. Sedan dess har de stannat där. Dyskobolia har kommit på en andra placering i ligan två gånger, 2003 och 2005. Klubben kvalificerade sig då till Uefacupen och slog ut både Hertha Berlin och Manchester City. Dyskobolia anses vara ett topplag inom polsk fotboll.

Titlar 
 Polska cupen: Vinnare 2005, 2007

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Fotbollsklubbar i Polen
Sportklubbar bildade 1922
Verner Lička

Werner Lička, född 15 september 1954 i Hlučín, är en tjeckisk fotbollstränare och före detta spelare (anfallare). Mellan 1978 och 1983 spelade han 28 matcher och gjorde 9 mål för det tjeckoslovakiska landslaget. På klubblagsnivå representerade han bland andra Banik Ostrava, FC Grenoble och Germinal Ekeren.

Födda 1954
Tjeckiska fotbollstränare
Tjeckiska fotbollsspelare
Tjeckoslovakiska fotbollsspelare
Tjeckoslovakiska fotbollstränare
Tjeckoslovakiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Grenoble Foot 38
Spelare i FC Baník Ostrava
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1980
Olympiska guldmedaljörer 1980
Tjeckoslovakiska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Tjeckoslovakien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1980
Spelare i SFC Opava
Spelare i K. Berchem Sport
Tränare i FC Baník Ostrava
Tränare i Górnik Zabrze
Spelare i Calais RUFC
Tränare i Qatar SC
Tränare i Wisła Kraków
Tränare i Polonia Warszawa
Män
Levande personer
Personer från Hlučín