kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Backhoppning vid olympiska vinterspelen

Backhoppning har varit med i varje olympiskt vinterspel. Från 1924 fram till 1956
varierade backarnas längd beroende på spel. 1960 betämdes det att backarna skulle vara 80 meter, 1964 la man till "normal backe" som är 70 meter (K90) och 80 meter blev "Stora backen" (K120). Lagtävlingen lades till 1988 och utövas i den stora backen.

Fram till olympiska vinterspelen 2010 tävlade enbart herrar i spelen, FIS ansökte om tävlingar för damer till IOK 2006, de avslog dock ansökan. En grupp kvinnliga backhoppare från flera olika länder stämde IOK över att vara utestängda från spelen i Vancouver 2010, de förlorade i rätten men den stora publiciteten runt fallet bidrog förmodligen till att IOK 2011 beslutade att låta damer tävla i backhoppning vid olympiska vinterspelen 2014.

Grenar

Medaljfördelning 

Notering: Två silver men inget brons delades ut 1988.

Källor

Externa länkar
Lista över olympiska medaljörer i backhoppning

Detta är en lista över samtliga olympiska medaljörer i backhoppning.

Damer

Normal backe

Herrar

Normal backe

Stor backe

Lagtävling

Källor

Backhoppning vid olympiska vinterspelen
Backhoppning
Turner Network Television

TNT (ursprungligen Turner Network Television) är en amerikansk kabelkanal skapad av mediamogulen Ted Turner och som i dagsläget ägs av Turner Broadcasting System en division av Time Warner. Sedan 2007 har TNT återlanserats i Europa med lokala versioner av kanalen i Spanien, Tyskland och Turkiet och fler europeiska länder är på planeringsstadiet. Den första svenska kanalen lanserades 22 mars 2011 under namnet TNT7 och ersätter före detta TV7.

Källor 

TV-kanaler i USA
Engelskspråkiga TV-kanaler
TV-kanaler och TV-stationer startade 1988
Simon Keenlyside

Simon Keenlyside, född 3 augusti 1959 i London, England, är en brittisk operasångare (baryton). 

Han har sjungit på många av världens mest berömda operahus såsom La Scala i Milano, Metropolitan i New York, Parisoperan, operan i Zürich, München, Wien, Salzburg och många fler, och även medverkat i flera filminspelningar, bland annat i Trollflöjten år 2003, minst tre olika versioner av Don Giovanni och många fler.

Han adlades 8 juni 2018 av drottning Elizabeth II som Knight Bachelor.

Externa länkar
 Artistens webbplats

Brittiska operasångare under 1900-talet
Engelska sångare
Män
Födda 1959
Levande personer
Brittiska operasångare under 2000-talet
Alumner från St. John's College, Cambridge
Bruce Ismay

Joseph Bruce Ismay, född 12 december 1862 i Crosby nära Liverpool, död 17 oktober 1937 i Mayfair i London, var en brittisk affärsman och direktör för det brittiska rederiet White Star Line mellan 1899 och 1913. 

Han var en av de överlevande vid Titanics förlisning 1912.

Biografi
Bruce Ismay blev verkställande direktör för White Star Line när hans far Thomas Henry Ismay avled 1899. Det var under en middag tillsammans med William James Pirrie, varvschef på Harland & Wolffs skeppsvarv i Belfast, som byggandet av de tre gigantiska ångfartygen Olympic, Titanic och Gigantic (senare Britannic) började diskuteras.

Ismay åkte med i första klass ombord på Titanic när denna hade sin jungfrufärd i april 1912.

Vid tiden för kollisionen befann sig Ismay i sin svit där han tydligt kände av vibrationen av sammanstötningen med isberget, och gick för att ta reda på vad som stod på. När allvaret i situationen uppgick för honom, började han febrilt springa runt på fartyget där han uppmanade alla att skynda sig till livbåtarna. Vid ett tillfälle blev han så upphetsad när femte styrman Harold Lowe var i färd med att fira ned en av livbåtarna, att han fick sig en utskällning.

Bruce Ismay räddade sig ombord på den uppfällbara livbåt C när den höll på att firas ner i havet. Han fick senare ta emot svidande kritik för sitt agerande att han hade räddat sitt eget liv när nästan 1 500 människor hade omkommit. Till sitt försvar sade han då att han inte såg någon annan kvar ombord på den platsen han befann sig på, och att han hade hjälpt till så gott han kunde med att få i kvinnor och barn i livbåtarna. Det uppkom även misstankar om att Ismay under färden skulle ha uppmanat kapten Smith att öka farten i ett försök att sätta ett nytt rekord för atlantöverfart, vilket bland annat speglas i filmen Titanic från 1997. Ismay förnekade dock dessa anklagelser i samtliga sjöförhör som hölls efter katastrofen.

Ismay avgick som direktör för White Star Line knappt ett år efter katastrofen och drog sig istället tillbaka på sitt nyinköpta gods på Irland där han tillbringade resten av sitt liv.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Encyclopedia Titanica: Mr Joseph Bruce Ismay

Personer inom Storbritanniens näringsliv under 1900-talet
Personer som överlevde Titanics förlisning
Födda 1862
Avlidna 1937
Män
Pull up

Pull up (engelska för upptagning, bokstavligen "dra upp") är ett automatiserat internationellt utrop hos de flesta moderna flygplans  (, kort TAWS) som varnar piloten för kollisionskurs med marken när planet har nedpekande nos på låg höjd och ber denna göra en upptagning (att dra upp nosen).

Referenser 

Flygteknik
Palindromer
Localizer

Localizer är en del av ett flygplans ILS (Instrument Landing System), och hjälper piloten med att följa rätt kurs inför den avslutande delen av inflygningen (approachen).  Den andra delen av ILS är glideslope. Localizer kan dock användas fristående utan glideslope, höjdminskningen under inflygningen sker då med andra hjälpmedel som referens, till exempel NDB, DME, eller marker beacons.

En riktad radiostråle (i frekvensområdet kring 102-118 MHz) sänds ut från den tilltänkta landningsbanan och dess frekvens ställs in på flygplanets navigationsradio. När flygplanet närmar sig radiostrålen, syns detta i förarkabinen på flygplanets HSI- eller OBI-instrument som en nålmarkör som närmar sig ett fast streck. Det gäller då för piloten att svänga på så vis att nålindikatorn stannar framför det fasta strecket i mitten. Detta sker vanligen på ett avstånd av 6-10 nm från landningsbanan och på en höjd av ca 3000-4000 fot (motsv drygt 1 km; fot är dock standardenhet för höjd inom flyg). När man på detta vis kommit på samma kurs som localizerstrålen är nästa steg att samtidigt med att hålla kursen börja sänka höjden i förhållande till kvarvarande avstånd till landningsbanan.

Ovanstående fungerar på samma sätt oavsett om piloterna använder autopilot eller flyger manuellt. Avancerade autopiloter kan dock ställas in för att automatiskt "fånga localizern" - detta utgör dock ingen garanti för att det lyckas. Strålen måste nå flygplanet och har bara en viss räckvidd. Flygplanet måste ligga på någorlunda rätt höjd, inte ha för hög hastighet (helst under 220 knop) och infallsvinkeln mot strålen får inte vara för stor.

Flygteknik
Glideslope

Glideslope är ett instrument som utgör ena delen del av ett flygplans ILS (Instrument Landing System), och hjälper piloten med att hitta korrekt höjd i förhållande till kvarvarande avstånd till den tilltänkta landningsbanan, i den avslutande delen av inflygningen (approachen). Den andra delen av ILS är localizern (vilken hjälper piloter att hitta rätt kurs mot tilltänkt landningsbana under sista delen av inflygningen, approach).

En riktad radiostråle (i frekvensområdet kring 102-118 MHz) sänds ut från den tilltänkta landningsbanan och dess frekvens ställs in på flygplanets navigationsradio. När flygplanet först "fångat localizern" och korrekt kurs mot landningsbanan ställts in, kan piloterna börja använda glideslopen. I förarkabinen syns detta strax till höger om flygplanets viktigaste instrument gyrohorisonten som en nålmarkör. Höjden skall efter "fångandet av localizern" ligga på 3000-4000 fot, avståndet till landningsbanan 6-10 kilometer och hastigheten (mot vinden) max 220 knop. 
Nu gäller det för piloterna att utan att komma ur kurs, minska flygplanets höjd med en konstant vinkel snarare än med konstant vertikal hastighet. Detta eftersom flygplanets airspeed - hastigheten mot vinden bör sänkas till omkring 140 knop vid landning. I detta sammanhang är glideslopen överlägset jämfört med det instrument som annars står till förfogande, VSI. Eller den vertikala hastighetsmätaren (mäter antal tusen fot per minut i vertikal led). Glideslopeindikatorn håller istället koll på att flygplanets höjd överensstämmer med kvarvarande avstånd till landningsbanan. Och det gäller bara för piloterna att sänka hastigheten. Om flygplanet hamnar under glideslopens radiostråle ges en automatisk kraftig varning till piloterna. Både huvudvarningslampan tänd och ordet "glideslope" spelas upprepade gånger i förarkabinens högtalare. Om glideslopeindikatorn visar att flygplanet ligger lite för lågt kompenseras detta genom att planet behåller sin dåvarande höjd tills man åter får rätt höjd i förhållande till kvarvarande avstånd till banan - man stiger således enbart i nödfall, eftersom det kräver en tillfällig omkonfigurering av trottlar, vingklaffar och ev. utfällda landställ. Visar glideslopeindikatorn att flygplanet ligger för högt drar man ner trottlarna (om dessa inte redan står på tomgång), och sjunker med högre vertikalhastighet.

Ovanstående fungerar på samma sätt oavsett om piloterna använder autopilot eller flyger manuellt. Avancerade autopiloter kan dock ställas in för att automatiskt följa glideslopen och till och med göra hela landningen automatiskt. En stor fördel i dimma, men obrukbart vid stark blåst.

Flygteknik
Bionicle 2: Legenderna från Metru Nui

Bionicle 2: Legenderna från Metru Nui är en amerikansk barnfilm från 2004. Den här filmen utspelar sig långt före Bionicle: Ljusets mask. Uppföljaren Bionicle 3: Nät av skuggor utspelas precis innan den här filmens slut.

Handling
I den gudomliga staden Metru Nui misstänker Toa Lhikan att alla hans toaer försvinner och bryter sig in i stadens stora tempel för att ge sex stycken toastenar till Matoranerna Vakama, Nokama, Whenuva, Onewa, Nuju och Matau. När Toa Lhikan blir bortrövad blir de sex Matoranerna hela Metru Nuis enda hopp. Kan Vakamas visioner betyda nåt?

Röstskådespelare
Turaga Vakama (berättare) - Christopher Gaze
Vakama - Alessandro Juliani
Nokama - Tabitha St. Germain
Matau - Brian Drummond
Onewa - Brian Drummond
Whenua - Paul Dobson
Nuju - Trevor Devall
Toa Lhikan/Turaga Lhikan - Michael Dobson
Nidhiki - Paul Dobson
Krekka - Michael Dobson
Turaga Dume - Gerard Plunkett
Makuta - Lee Tockar
Kongu - Lee Tockar

Svenska röstskådespelare
Turaga Vakama (berättare) - Peter Sjöquist
Vakama - Leo Hallerstam
Nokama - Sharon Dyall
Matau - Fredrik Lycke
Onewa - Adam Fietz
Whenua - Joakim Jennefors
Nuju - Kristian Ståhlgren
Toa Lhikan/Turaga Lhikan - Jan Johansen
Nidhiki - Peter Sjöquist
Krekka - Adam Fietz
Turaga Dume - Claes Ljungmark
Makuta - Mikael Roupé
Kongu - Kristian Ståhlgren

Externa länkar 

Bionicle
Filmer 2004
Amerikanska barnfilmer
Bionicle: Ljusets mask

Bionicle: Ljusets Mask är en amerikansk barnfilm från 2003. 2004, 2005 och 2009 kom tre uppföljare: Legenderna från Metru Nui, Nät av skuggor och Legenden återuppstår.

Handling
Berättelsen börjar på paradisön Mata Nui där den store anden, som ön är uppkallad efter, har begåvat folket Matoran med de tre dygderna: Enighet, plikt och öde. Men Mata Nuis bror Makuta blev avundsjuk på gåvorna och la en förbannelse på Mata Nui som försjönk i en djup sömn. Långt in i vulkanen i byn Ta Koro hittar den unge krönikören Takua och överbefälhavaren Jaller den mytomspunna och magiska Ljusets Mask som ska bäras av en sjunde Toa (Toa är Mata Nuis beskyddare). Jaller och Takua ger sig ut på en resa där de ska försöka hitta den sjunde Toan. Men när Makuta skickar ut skoningslösa Rahkshi blir resan mer och mer en kamp på liv och död.

Röstskådespelare
Takua/Toa Takanuva - Jason Michas
Jaller - Andrew Francis
Toa Tahu - Scott McNeil
Turaga Vakama - Christopher Gaze
Toa Gali - Kathleen Barr
Toa Pohatu - Trevor Devall
Toa Lewa - Dale Wilson
Toa Kopaka - Michael Dobson
Toa Onua - Scott McNeil
Makuta - Lee Tockar
Turaga Nokama - Lesley Ewen
Turaga Onewa - Dale Wilson
Hahlii - Chiara Zanni
Hewkii - Michael Dobson
Pewku - Lee Tockar
Kohlii speaker - Doc Harris
Askbjörnen Graalok - Scott McNeil

Svenska röstskådespelare
Takua/Toa Takanuva - Nick Atkinson
Jaller - Jakob Stadell
Toa Tahu - Göran Berlander
Turaga Vakama - Peter Sjöquist
Toa Gali - Annica Smedius
Toa Pohatu - Dick Eriksson
Toa Lewa - Joachim Bergström
Toa Kopaka - Andreas Rothlin Svensson
Toa Onua - Adam Fietz
Makuta/Takutanuva - Mikael Roupé
Turaga Nokama - Sharon Dyall
Turaga Onewa - Adam Fietz
Hahlii - Jennie Jahns
Hewkii - Dick Eriksson
Kohlii speaker - Kim Sulocki

Externa länkar

Amerikanska barnfilmer
Bionicle
Filmer 2003
Huset Orléans-Bragança

Huset Orléans-Bragança är en ätt som hävdar rätten till kejsarvärdigheten i Brasilien, en gren av huset Orléans.
 
Den 7 september 1822 förklarade kronprins Peter I av Brasilien av huset Bragança, Brasilien som självständigt och utropade sig själv som Kejsare av Brasilien. 1825 erkändes kejsardömet officiellt av hans far kung Johan VI av Portugal. Peter II av Brasiliens (1825-1891) dotter Isabella av Brasilien, av huset Bragança, gifte sig 1864 med Gaston av Orléans, greve av Eu. Deras son, Pedro de Alcantara av Orléans-Bragança (1875-1940) kom därmed att skapa en ny ätt, som aldrig formellt tillträdde kejsarvärdigheten, men likväl kommit att hävda rätten till densamma.

Huset Orléans-Bragança
Victoria Cup

Victoria Cup var en matchserie i ishockey som spelas mellan ett europeiskt lag och ett lag från NHL. Vinnaren av cupen erhåller 1 miljon schweizerfranc. 2008 var första året cupen spelades och mästarna från den Ryska ligan KHL Metallurg Magnitogorsk mötte New York Rangers. Under de kommande åren var det tänkt att vinnaren av CHL skulle möta ett KHL-lag, men dåvarande CHL lades ner 2009. Victoria Cup spelades bara två år innan den lades ner

Resultat

Externa länkar
 Victoria Cups webbplats
 IIHF
 NHL

Ishockeyturneringar
Återkommande sportevenemang med premiär 2008
Ängsdvärgmal

Ängsdvärgmal (Trifurcula subnitidella) är en art i insektsordningen fjärilar som tillhör familjen dvärgmalar.

Kännetecken
Ängsdvärgmalen är en liten malfjäril med en vingbredd på endast 4 till 6 millimeter. Dess framvingar är mörkt brungrå på ovansidan och på undersidan finns en gulvitaktig, avlång fläck av doftfjäll. Bakvingarna är ljusare vitgråaktiga. Kroppen är försedd med en fin behåring och är brungråaktig, liksom fjärilens antenner. På huvudet varierar hårens färg från brungrå, liksom kroppens, till gulockra. Larven är klart gul i färgen.

Utbredning
Ängsdvärgmalens utbredningsområde omfattar större delen av Europa, även om det innehåller vissa luckor. Den finns också i Tunisien.

Status
I Sverige är ängsdvärgmalen sällsynt och betraktad som missgynnad. Dess förekomst är ofta mycket lokal och oregelbunden och igenväxning och utdikning har en negativ påverkan på dess habitat, som vanligen utgörs av fuktiga ängar.

Levnadssätt
Ängsdvärgmalen har fullständig förvandling. Som larv lever den på käringtand.

Referenser
Artdatabankens faktablad om Ängsdvärgmal Läst 6 juni 2009.

Externa länkar
Bild på ängsdvärgmal

Fjärilar
Ormurin langi

Ormurin langi ("Ormen Långe" på färöiska) är en populär färöisk sång som skrevs i början på 1800-talet av Jens Christian Djurhuus. Kvädet och dess 86 verser handlar om slaget vid Svolder, då den danske kungen Sven Tveskägg, den svenske kungen Olof Skötkonung och den norske Erik Håkonsson tillsammans besegrade den norske kungen Olav Tryggvason. Om detta står det i Heimskringlan, där Snorre Sturlasson berättar att den norske kungen hade ett skepp som kallades Ormen Långe, varifrån Djurhuus tog namnet till sången.

Ormurin langi framförs ofta av kvaddanssällskap på Färöarna. Den färöiska hårdrocksgruppen Týr spelade in en version av låten år 2002.

Textutdrag 
Vers 1:
Viljið tær hoyra kvæði mítt,
vilja tær orðum trúgva,
um hann Ólav Trygvason,
hagar skal ríman snúgva.
 
Omkväde:
Glymur dansur í høll,
dans sláið í ring.
Glaðir ríða Noregs menn
til Hildar ting.
  
Vers 2
Kongurin letur snekju smíða
har á sløttum sandi;
Ormurin langi støstur var,
sum gjørdur á Noregis landi.

Externa länkar 

 Texten till Ormurin langi
 Ormurin langi framförd av Torshamns danssällskap, Dansifelag í Havn (textad version)
 Ormurin langi framförd av Týr

Färöiska sånger
Backhoppning vid olympiska vinterspelen 1932

Resultaten från tävlingen i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1932. Den enda tävling som hölls var herrarnas individuella tävling, fredagen den 12 februari 1932.
Backen var 61 meter.

Medaljörer

Resultat

Herrar

Tävlingen hölls i "Intervale Ski Jump Complex" med en K-punkt på 61 meter.

Deltagare
Totalt deltog 34 hoppare från tio länder:

Referenser

Externa länkar

Internationella olympiska kommitténs resultatdatabas
Officiell olympisk rapport
sports-reference
  

Backhoppning i USA
Backhoppningssäsongen 1931/1932
1932
Sporter vid olympiska vinterspelen 1932
Barack Obamas tal på Kairos universitet

Den 4 juni 2009 höll USA:s president Barack Obama ett tal med titeln A New Beginning på Kairos universitet. Universitetet och Al-Azharuniversitetet var gemensamma värdar för arrangemanget. Talet uppfyller vallöftet från Obamas kampanj att hålla ett viktigt tal i en muslimsk huvudstad under de första månaderna av sin mandatperiod. 

Vita husets pressekreterare Robert Gibbs har antytt att valet av Egypten som plats berodde på att det "är ett land som på många sätt representerar arabvärldens hjärta." Egypten anses vara en viktig aktör i fredsprocessen i Mellanöstern och är också en stor mottagare av ekonomiskt och militärt stöd från USA. BBC rapporterade att talet var menat att reparera USA:s relation med den muslimska världen, som ansträngdes svårt under perioden som George W. Bush var president.

Talet 
Obamas vädjade i talet om förbättrad ömsesidig förståelse och relationer mellan den muslimska världen och västvärlden. Han sade att båda borde göra mer för att bemöta våldsam extremism. Det var dock Obamas önskan om fred mellan Israel och Palestina som fick den största uppmärksamheten. Obama bekräftade återigen USA:s förbindelser med Israel, och kallade deras band "obrytbart", men beskrev också det förhållandet att palestinierna saknar en egen stat för "oacceptabelt" och erkände som legitima deras aspirationer på en egen stat och på värdighet — lika legitima som Israels önskan om ett eget judiskt hemland.

Obamas tal var delat i sju delar: våldsam extremism, Israel-Palestina-konflikten, kärnvapen (med en hänvisning till Iran, demokrati, religiös frihet, kvinnors rättigheter och ekonomisk utveckling. Presidenten inledde sitt tal med ett citat ur Koranen, för att skapa förtroende: "I, som tron, frukten Gud och talen vad rätt är." Han citerade också Bibeln och Talmud i sitt tal.

Källor

Externa länkar 
 Video från Obamas invignigningstal (inaugural speech)
 Officiell transkription av talet

2009 i Egypten
Kairo under 2000-talet
Tal (retorik)
Politikåret 2009
Evenemang i Kairo
Backhoppning vid olympiska vinterspelen 1936

Resultaten från tävlingen i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1936.

 Efter silvermedaljen antog Sveriges Sven Eriksson efternamnet "Selånger" efter hans hemort, då många svenskar redan hade Eriksson som efternamn.

Medaljörer

Resultat

Herrar 

Tävlingen hölls i "Große Olympiaschanze" med en K-punkt på 80 meter.

Deltagare 
Totalt deltog 48 hoppare från 14 länder:

Referenser

Externa länkar 

Internationella olympiska kommitténs resultatdatabas
Official Olympic Report
  
1936 Ski Jumping results

Backhoppning i Tyskland
Backhoppningssäsongen 1935/1936
1936
Sporter vid olympiska vinterspelen 1936
Snörnäbb

En snörnäbb är en liten hylsa, oftast av metall, som sätts i änden av en rem för att underlätta remmens trädning vid snörning av kläder. Snörnäbbar var mycket vanliga från 1300-talet och fram till 1600-talet. De användes till snören och remmar av såväl läder som textila material.

När snörnäbbar fästs i var sin ända av en rem får man en nålrem. Nålremmar användes bland annat för att fästa hosorna vid överplagget.

Se även
Dubb

Klädedräkt under medeltiden
Arkeologiska artefakter
Tjänstegrad

Tjänstegrad anger för en person hierarkisk rangordning i en organisation, som också oftast indikerar dess lön.

Användning
Tjänstegrad har främst använts inom militären och militärliknande organisationer (polis, tull och kriminalvård). Det officiella namnet för militära grader i den svenska försvarsmakten är tjänstegrad. I Finland däremot är militär grad den officiella beteckningen. Inom ämbetsverk och offentliga myndigheter är motsvarande term tjänstebenämning.

Grad och befattning
Grad är en formell rang som ges till personer. Den syssla, som personen utför, behöver inte vara entydigt kopplad till graden. En befattning som kompanichef kan uppehållas av personer med olika grader, som kapten eller major.

Se även
 Civilmilitär personal 1885

Yrken
Petter Hegre

Petter Hegre, född 1969 i Stavanger, är en norsk fotograf, mest berömd för sina foton av nakna kvinnor.

Hegre studerade vid Brooks Institute of Photography i Kalifornien och arbetade i New York med Richard Avedon innan han återvände till hemlandet Norge. Han tilldelades priset "Photographer of the Year 2001" vid den åttonde årliga tävlingen "Erotic prizes" i London. Hegre har publicerat sex böcker och har fått sitt arbete utställt internationellt.

Hegre-Art, den officiella hemsidan, lanserades 2002 som Hegre-Archives. Den genomgick en omfattande förändring i december 2005, vilket sammanföll med namnbytet. Petter Hegre är gift med modellen Luba Shumeyko och de bor en villa i Algarve, Portugal. Han har även en egen ateljé i Paris.

Böcker av Petter Hegre 
 Marketa, 2006: förord av Clifford Thurlow) 
 100 Nude Models, 2006
 100 Naked Girls, 2004: förord av Clifford Thurlow
 Wild Shaven Angel, 2003
 Luba, 2003: förord av Jack Gilbert
 Russian Lolita, 2002
 My Book, 2000
 My Wife, 2000: medförfattare Svanborg Þórisdóttir

Externa länkar 
 Petter Hegre (Officiell webbplats)

Norska fotografer under 1900-talet
Män
Födda 1969
Levande personer
Personer från Stavanger
Norska fotografer under 2000-talet
A New Beginning

A New Beginning kan syfta på:

 A New Beginning – ett tal, se Barack Obamas tal på Kairos universitet
 A New Beginning (spel) – ett peka-klicka-äventyrsspel släppt till Windows 2010
Backhoppning vid olympiska vinterspelen 1948

Backhoppning vid olympiska vinterspelen 1948 i Sankt Moritz, Schweiz.

Medaljörer

70 meter
Tävlingen hölls i "Olympiaschanze" med en K-punkt på 68 meter.
7 februari 1948

Referenser

Noter

Externa länkar
1948 Ski Jumping results