kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vindarnas grotta

Vindarnas grotta är en skulptur i brons och granit av Eric Grate, som är placerad vid Fiskartorget, utanför stadshuset i Västerås. Gruppen är 700 x 800 x 540 cm, invigdes 1969 och räknas som ett av Västerås viktigare offentliga konstverk. Namnet till konstverket är hämtat ur Lycksalighetens ö av Per Daniel Amadeus Atterbom, där grottan bebos av de fyra vindarna.

Konstverket är utformat som en grotta eller en båt med ett stort segel. Seglet fångar in ljudet från det närliggande forsande vattnet i Svartån och återspeglar även klangen från klockorna i stadshustornet. Idén till att skapa konstverket i formen av ett segel lär Eric Grate fått då han hörde klockspelet i Stadshustornet.

Eric Grate själv beskriver verket som om

Källor
Pontus Grate och Ragnar von Holten: Eric Grate. Sveriges allmänna konstförening nr 87. Uddevalla 1978

Noter

Skulpturer i Västerås kommun
Skulpturer av Eric Grate
Skulpturer 1969
Bronsskulpturer
Frank McCourt

Francis "Frank" McCourt, född 19 augusti 1930 i Brooklyn i New York, död 19 juli 2009 på Manhattan i New York, var en irländsk-amerikansk författare och lärare.

Biografi 
Frank McCourt föddes i New York 1930, men hans familj återvände till deras ursprungsland Irland 1934. När McCourt var elva år gammal, lämnade hans pappa familjen och mamman att själv uppfostra fyra barn. Efter att ha hoppat av skolan vid 13 års ålder, alternerade McCourt mellan udda jobb och småbrott i ständiga försök att föda sig själv, sin mor Angela och sina tre bröder Malachy, Michael och Alphonsus. Vid 19 års ålder återvända han till USA och skaffade sig en utbildning på New York University. Han studerade vidare på Brooklyn College för att kunna undervisa i engelska, och gjorde sedermera detta på McKee High School och Stuyvesant High School. Han avslutade sin lärarkarriär efter 30 år.

1996 fick Frank McCourt National Book Critics Circle Award för sin debutroman, memoaren Ängeln på sjunde trappsteget (Angela's Ashes) som beskriver hans svåra katolska uppväxt i det fattiga Limerick. Den gav honom även Pulitzerpriset 1997. Han skrev en uppföljare till boken kallad Lyckans land ('Tis) 1999 som handlar om hans fortsatta liv efter att ha flyttat till USA. 2005 kom tredje boken Magistern (Teacher Man) som beskriver utmaningen att vara en ung, osäker lärare som måste förmedla kunskap till sina elever.

Ängeln på sjunde trappsteget filmatiserades 1999 av Alan Parker under samma namn.

McCourt bodde i New York och Connecticut med sin fru Ellen. Han har en dotter, Maggie, från sitt första äktenskap och en dotterdotter vid namn Chiara.

Bibliografi 
 (Angela's Ashes)
 ('Tis)
 (Teacher Man)
 (Angela and the Baby Jesus)

Citat 
 "F. Scott Fitzgerald said there are no second acts in American lives. I think I've proven him wrong. And all because I refused to settle for a one-act existence, the 30 years I taught English in various New York City high schools."
 "In school, if they told me write an essay of 150 words, I'd write 500 words."
 "I know the best deadly sin. And what do you think that is? Sloth, because that means laziness. And if you're not doing anything, you won't commit any of the other deadly sins."

Källor

Externa länkar 

 Frank McCourts dödsruna i The New York Times 

Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1930
Avlidna 2009
Män
Personer från Brooklyn
Alumner från New York University
Alumner från Brooklyn College
Kallus (cellbiologi)

Kallus är hos växter en skadad ansamling celler som uppstår efter skadlig inverkan av bakterien Agrobacterium tumefaciens eller efter behandling med hormoner.

Referenser 
Nationalencyklopedin

Botanik
Bindväv
Björn Yttling

Björn Daniel Arne Yttling, född 16 oktober 1974 i Ålidhems församling, Västerbottens län, är en svensk musiker och musikproducent.

Biografi
Yttling bildar tillsammans med Peter Morén och John Eriksson gruppen Peter Bjorn and John, som rönt internationella framgångar.

Han har även drivit jazzprojektet Yttling Jazz och bildar tillsammans med Jocke Åhlund från Teddybears Sthlm duon Smile. Tillsammans med andra artister så som bland annat de övriga medlemmarna i Peter, Bjorn & John, Joakim Åhlund och Lykke Li är Yttling en av grundarna till artistkollektivet och skivbolaget INGRID.

Yttling är uppväxt i Måggliden, nära byn Bjursele i Norsjö kommun och gick musikprogrammet på Carlforsska gymnasiet i Västerås, tillsammans med bland andra Marit Bergman. Släkten och även flickvännen härstammar från Boden. Yttlings far spelade i 60-talsbandet Spotlites och Björn Yttling började skriva och spela in musik som åttaåring.

Han har samarbetat med musikprofiler som Chrissie Hynde, Marit Bergman, Primal Scream, Nicolai Dunger, Caesars Palace, EP's Trailer Park, Robyn, The Soundtrack of Our Lives, Sahara Hotnights, Lykke Li, Anna Ternheim, Lisa Miskovsky och Moneybrother. Yttling spelar själv mestadels klaviaturinstrument som keyboard, orgel, piano och mellotron, men sjunger även och spelar elbas.

Yttling kom som femtonåring tvåa i kunskapsprogrammet IQ 1989.

Producerade album
2001 – Soul Rush (Nicolai Dunger)
2002 – The Vinyl Trilogy (Nicolai Dunger)
2002 – 3.00 A.M. Serenades (Marit Bergman)
2003 – Blood Panic (Moneybrother)
2005 – To Die Alone (Moneybrother)
2006 – Damaged Goods (Deportees)
2007 – Our Ill Wills (Shout Out Louds)
2007 – What If Leaving Is a Loving Thing (Sahara Hotnights)
2007 – Rösten och herren (Nicolai Dunger)
2008 – Youth Novels (Lykke Li)
2008 – Leaving on a Mayday (Anna Ternheim)
2009 – Sparks (Sahara Hotnights)
2009 – Real Control (Moneybrother)
2009 – Still Standing at Your Back Door (Taxi, Taxi!)
2011 – Wounded Rhymes (Lykke Li)
2012 – Hymns for the Haunted (Amanda Jenssen)
2014 – I Never Learn (Lykke Li)
2014 – Stockholm (Chrissie Hynde)
2015 – Roses (Cœur de pirate)
2018 – Hell-On (Neko Case)
2022 – Meet Me In Jannah (Gina Dirawi)
2022 – EYEYE (Lykke Li)

Referenser

Födda 1974
Svenska musiker
Svenska musikproducenter
Män
Levande personer
Musiker från Umeå
Pålsundet

Pålsundet är ett cirka 600 meter långt sund mellan ön Långholmen och Södermalm i Stockholm.
Pålsundets förlängning mot väst är Långholmskanalen och mot öst mynnar den ut i Riddarfjärden. Tre broar leder över Pålsundet, det är från väst Långholmsbron, Västerbron och Pålsundsbron.

Historik
Namnet "Pålsund" finns redan på Tillæus karta från 1733 under "Påhl Sundet" och syftar till att det fanns förpålningar ungefär på Pålsundsbrons nuvarande läge. Denna pålspärr för sjötrafik gick tillbaka till Gustav II Adolfs tid. Sedan "lilla tullen" infördes år 1622 var Pålsundet sjötull för trafiken till och från Mälaren och sundet pålades igen för att stoppa smitare. Så sent som 1835 beskrev Drätselkommissionen hur man då reglerade trafiken genom Pålsundet. Utmed det mellersta brofacket fanns ett "tullstängsel", bestående av en järnkätting med tillhörande hjul, med vilken kättingen kunde höjas och sänkas.

På en karta från 1841 anges namnet Spinnhus Viken som syftade på det närbelägna spinnhuset på Långholmen.

Idag är Pålsundet en omtyckt och central belägen sommarliggplats för fritidsbåtar. De många pålar som idag finns i sundet är avsedda att förtöja båten vid.

Se även 
 Pålsundsparken

Källor 
 
 Grön Stadsvandring, Gatu- och fastighetskontoret, 1999

Externa länkar

Södermalm
Långholmen
Norrströms avrinningsområde
Eicher

Eicher är en Indisk lastbilstillverkare. Företaget grundades år 1948 och har idag 2400 anställda. Volvo startar ett samriskbolag tillsammans med Eicher.

Källor 

Indiska fordonstillverkare
Företag bildade 1948
Zweckverband Groß-Berlin

Zweckverband Groß-Berlin var ett förbund mellan det ursprungliga Berlin och de områden som 1920 kom att inkorporeras i Stor-Berlin. Zweckverband Groß-Berlin existerande 1912-1920. Zweckverband Groß-Berlin stod bakom Dauerwaldfördraget vilket innebar att man köpte stora skogsområden i och även utanför Berlin.

Berlin under 1900-talet
Dauerwaldfördraget

Dauerwaldfördraget, tyska Dauerwaldvertrag, Dauerwaldkaufvertrag eller Jahrhundertvertrag är den överenskommelse som träffades 1915 mellan Zweckverband Groß-Berlin och Preussen om köp av skog. Fördraget innebar att Zweckverband Groß-Berlin och det senare Stor-Berlin kunde köpa stora skogsområden. 

Berlin under 1900-talet
Stand and Sing of Zambia, Proud and Free

Stand and Sing of Zambia, Proud and Free, eller "Lumbanyeni Zambia", är Zambias nationalsång. Den antogs 1964 i samband med Zambias formella självständighet i den tidigare brittiska koloninen Nordrhodesia. Melodin är tagen från hymnen Nkosi Sikelel' iAfrika (Gud välsigna Africa), vilken komponerades av sydafrikanen Enoch Sontonga år 1897; texten komponerades vid, eller kring, den zambiska självständighetsförklaringen för att specifikt spegla Zambia, i kontrast till Sontongas text som hänvisar till Afrika i sin helhet. Nkosi Sikelel' iAfria utgör också första versen av Sydafrikas nationalsång.

Texten

Externa länkar 
 Zambian National Anthem
 MIDI File

Kultur i Zambia
Nationalsånger i Afrika
Ge järnet, "Moonrunners"

Ge järnet, "Moonrunners" är en actionkomedifilm från 1975, skriven och regisserad av Gy Waldron. Manuset är baserat på spritsmugglaren Jerry Rushings liv och hans historier. Den var föregångaren till TV-serien The Dukes of Hazzard som sändes 1979–1985.

Medverkande 
 James Mitchum – Grady Hagg
 Kiel Martin – Bobby Lee Hagg
 Arthur Hunnicutt – Uncle Jesse Hagg
 Chris Forbes – Beth Ann Eubanks
 George Ellis – Jake Rainey
 Pete Munro – Zeebo
 Joan Blackman – Reba Rainey
 Waylon Jennings – the Balladeer
 Spanky McFarlane – Precious, Jake's bartender
 Joey Giordello – a Syndicate man
 Happy Humphery – Tiny, a Syndicate man
 Bill Gribble – Cooter Pettigrew
 Bruce Atkins – Sheriff Rosco Coltrane
 Ben Jones – Agent Fred from Chicago

Externa länkar 

 

Filmer 1975
Amerikanska actionkomedifilmer
Amerikanska filmer baserade på TV-serier
Filmer från United Artists
Kompelusvaara

Kompelusvaara är en by i Pajala kommun. Den ligger intill länsväg 394. Andra byar och tätorter i närheten är bland annat Tärendö (cirka 20 km nordöst), Kainulasjärvi (cirka 15 km  sydöst) och Ullatti (cirka 22 km väst). Byn består av, förutom centrala byn även av delarna Heinäjänkkä, Kompeluslehto, Koivoletho, Kuoppas, Palos och Välimaas. 

Narkausjoki (sv. Narkån) är en å som rinner igenom bland annat Kompelusvaara, Kainulasjärvi och Tärendö byamarker men som även är ett biflöde till Kompelusjoki där man kan fånga harr, gädda, abborre och lake. 

I juli 2016 fanns det enligt Ratsit tio personer med Kompelusvaara som adress. Vid folkräkningen 1890 var 66 personer skrivna i byn.

Skolan
Kompelusvaara har en skola där det varje år kring julafton anordnas en julfest och på våren tänds majbrasan.

Referenser

Externa länkar 
 Kompelusvaara.se (lokal webbplats)

Orter i Pajala kommun
Variolisation

Variolisation eller variolation (från det latinska namnet för smittkoppor, variola) även inokulation eller ympning var en gammal asiatisk metod för att åstadkomma ett bestående skydd mot smittkoppor. Metoden var inte helt ofarlig men var ändå att föredra framför en generell smittkoppsinfektion. Variolisation var en föregångare till vaccinet.

Tillvägagångssätt
Variolisation utfördes genom att sekret eller var från en smittkoppa rispades in i en människas hud, vilket efter en dryg vecka ledde till en lindrig smittkoppsinfektion utan bestående men.

Historik
Metoden lär ha upptäckts av en tillfällighet, eventuellt ungefär samtidigt i Kina och Indien. Mameluckerna introducerade metoden i Egypten på 1200-talet. Under tidigt 1700-tal spreds metoden via Turkiet till Europa.

Under slutet av 1700-talet visade Edward Jenner att man kunde uppnå immunitet mot smittkoppor genom ympning med kokoppor, vilket inte är lika riskfyllt. Det var han som spred denna metoden inom läkarvetenskapen, även om det första kända fallet med inokulering och test att kokoppor fungerade gjordes av Benjamin Jesty 1774.

Sverige
Karl XII:s livmedicus Samuel Skragge kom i kontakt med metoden i Turkiet, och ungefär samtidigt men något senare införde Lady Mary Wortley Montagu kunskaperna därom till England. Metoden praktiserades i liten omfattning i Europa därefter, eftersom den var dyr och något farlig, med ungefär 2 % dödlighet. 

Nils Rosén von Rosenstein(1706-1773) hade ingress för ”dietik”, alltså förebyggande åtgärder. Han var en förespråkare för variolation och utförde de på kungabarnen för den blivande Gustav III, Karl XIII men även på deras syskon.

Referenser

Immunologi
Medicinsk historia
Sony Ericsson K770i

Sony Ericsson K770i är en mobiltelefon med 3,2 megapixels kamera, Bluetooth och MP3-spelare. Mobiltelefonen blev populär eftersom den endast såldes låst till operatören Tre 2007.

Specifikationer

3,2 Megapixels kamera
Digital zoom - 3x
Autofokus
Videoinspelning
PlayNow
TrackID
RSS-information
Radio
E-post
Textigenkänning
Ljudinspelare
Textmeddelanden (SMS)
Bildmeddelanden (MMS)
Flygplansläge

Referenser

K770i
P.P. Hammer

P.P. Hammer and his pneumatic weapon är ett spel som gavs ut till Amiga år 1991. P.P. Hammer är en kille med en stor borr. I spelet ska man styra P.P. Hammer, man får honom att borra upp block av mark (under dem hittar man skatter som krävs för att klara av nivån) och undvika fiender (som kan skada honom så att han förlorar ett av sina "liv") under en viss tid. Om tiden hinner ta slut innan han har nått målet förlorar han ett av sina "liv". Varje gång han förlorar ett "liv" måste han börja om nivån och – om han dessvärre inte har några "liv" kvar – börja om spelet.

Amigaspel
Datorspel 1991
Jordi Savall

Jordi Savall i Bernadet, född 1941 i Igualada, Katalonien, Spanien, är en spansk gambist, dirigent och kompositör. 

Som dirigent och musiker har han specialiserat sig på tidig musik, främst tidig spansk musik, och har populariserat  viola da gamba, som kontrabasen härstammar från. Han var gift med opersångerskan Montserrat Figueras (1942-2011) och tillsammans har de barnen Arianna Savall och Ferran Savall, som också är musikaliskt aktiva. Savall har ett eget skivbolag och har gett ut över 100 skivor. Mest känd för en bredare allmänhet blev han genom sin medverkan i filmen Alla världens morgnar (franska: Tous les matins du monde), som skildrade gambavirtuoserna på 1600-talet Marin Marais och Monsieur de Saint Colombe.

Savall är tack vare sitt arbete med att sammanföra arabiska och europeiska musiker för att framföra musik från den tidiga spanska medeltiden utsedd till ambassadör för EU:s Europeiska året för interkulturell dialog (2008).

Utbildning 

Jordi Savall utbildades vid konservatoriet i Barcelona från 1959 till 1961. Han fortsatte sina studier vid Schola Cantorum Basiliensis i Basel, Schweiz, där han specialiserade sig på tidig musik.

Ensembler 

Tillsammans med sin fru, Montserrat Figueras, har Savall startat tre ensembler – Hespèrion XXI (tidigare under namnet Hespèrion XX), La Capella Reial de Catalunya och Le Concert des Nations.

Med Hespèrion XXI försöker Savall återskapa historiskt korrekt musik i större skala, med La Capella Reial de Catalunya framför Savall tidig katalansk musik, bland annat musik komponerad av Alfonso den vise. Med Le Concert des Nations framför Savall barockmusik.

På senare år har han också turnerat och gett ut skivor med sin fru och sina barn då de framfört tidig musik tillsammans.

Utmärkelser 

 2007 - Hedersdoktor vid Barcelonas universitet
 2008 - Ambassadör för EU:s Europeiska året för interkulturell dialog

Referenser

Externa länkar 
 Presentation av Jordi Savall på Europeiska året för interkulturell dialogs hemsida
 Savalls officiella hemsida

Födda 1941
Spanska violinister
Spanska kompositörer
Spanska dirigenter
Män
Levande personer
Hedersdoktorer vid Barcelonas universitet
Gambister
Savall, Jordi
Riddare av Hederslegionen
Quoted printable

Quoted printable (QP) är en kodningsmetod för att koda 8-bitars binära data till 7-bitarsdata, så att de kan skickas till exempel via e-post. Många e-postservrar (SMTP-servrar) klarar inte binära 8-bitarsdata.

Quoted printable är lämplig att använda på text om mängden binära data (tecknen 128-255 decimalt) är liten, till exempel för vanlig brödtext (kodad i till exempel UTF-8 eller någon av de västerländska iso-8859-kodningarna). Texten är då mer eller mindre läslig (om också kodningen fått nidnamnet "quoted unreadable") och filstorleken växer bara något. Om mängden binära data är stor är Base64 lämpligare att använda eftersom den i detta fall inte expanderar data lika mycket som Quoted Printable. Exempel på det senare är en JPEG-bild eller kinesiska. Base64 är också tryggare, eftersom vissa QP-tecken kan påverkas av konvertering från ett system till ett annat.

Kodningen görs i grova drag på följande sätt:

 Tecknen i intervallet (decimalt) 33-60 och 62-126 (i ASCII: det engelska alfabetet, siffror och interpunktion, "=" undantaget) kan lämnas som de är
 Tecknen 9 (TAB) och 32 (blanktecken) kan lämnas som de är, utom i slutet av raden
 Radbyten i formen ASCII CR följt av ASCII LF bör lämnas som de är (radbyten konverteras i många fall till denna form före kodningen)
 Övriga tecken kodas som "=" följt av tecknet i tvåsiffrig hexadecimalform (till exempel blir åäö =E5=E4=F6), så alltså också CR och LF då de förekommer tillsammans utan att beteckna radbyte eller förekommer var för sig
 Tecken andra än radbyten av ovannämnda form får kodas hexadecimalt enligt ovan (till exempel för att undvika problem vid konvertering till EBCDIC), radbyten av ovannämnda form kan kodas så om detta är väsentligt för datas integritet (till exempel i viss programkod)
 Rader får inte vara längre än 76 tecken (själva radbytet oräknat); om raden bryts utan att motsvarande radbyte (i form av CR LF) fanns i ursprungsdata läggs "=" till som sista tecken före radbytet

Referenser

Se även 

MIME
Teckenkodningar
Sonet Film

Sonet Film AB tidigare Sonet Video, var ett svenskt produktions- och distributionsbolag för filmer, etablerat 1984 som dotterbolag till skivbolaget Sonet och har sedan dess varit ett av Sveriges främsta bolag inom filmproduktion och distribution. Mellan 1997 och 2004 ägdes det av medieföretaget Modern Times Group men ingår sedan den 1 januari 2008 som ett eget bolag i AB Svensk Filmindustri och fungerade sedan dess enbart som produktionsbolag. Företaget har distribuerat bland annat Lukas Moodyssons och Josef Fares filmer.
2015 upphörde Sonet Film som bolag och blev en del av Svensk Filmindustri.

Företaget producerade i början av 1980-talet bl.a. reklamfilmer och konsertfilmer för de största artisterna skrivna på deras skivbolag som Jerry Williams, Mikael Rickfors och Secret Service. 

Sonet Film AB har producerat bland annat Hur många lingon finns det i världen?, Jägarna 2, Hypnotisören, Bekas  och flera andra svenska filmer.

Producenter på Sonet Film var Peter Possne (även VD) och Sandra Harms.

Modern Times Group
Företag bildade 1984
Företag upplösta 2015
Ej längre existerande svenska filmbolag
Herman Wilhelm Bissen

Herman Wilhelm Bissen, född 13 oktober 1798 i Schleswig, död 1 mars 1868 i Köpenhamn, var en dansk skulptör under nyklassicismen. Han var elev till Bertel Thorvaldsen.

Biografi 

Herman Wilhelm Bissen kom till Köpenhamn 1816 för att utbilda sig till målare. Ett par bevarade porträtt från hans elevtid vid konstakademin vittnar om hans anlag för denna konstart, men Bissen övergick sedan till skulpturen och vann 1823 akademiens stora guldmedalj för reliefen Jairus dotter. Åren 1824-34 vistades han i Rom, där han tog intryck av Thorvaldsen och åt honom utförde den för staden Mainz beställda Gutenbergsstatyn. Även den i Thorvaldsens museum befintliga skissen till nämnda staty är utförd av Bissen. Han blev 1840 professor vid akademin i Köpenhamn och verkade som sådan till sin död. Bland hans elever märks sonen Vilhelm Bissen.

Bissens verk 
Hans första större arbete var den 44,6 meter långa frisen till riddarsalen på Christiansborgs slott, framställande Bacchus’ och Ceres’ tåg genom världen för att utbreda kulturen. Detta arbete sysselsatte honom i 5 år. Därefter fick han, 1840, beställning på arton kvinnliga bildstoder ur den nordiska och grekiska mytologin och historien till drottningens trappa på Christiansborg. Alla dessa arbeten utfördes endast i gips. Ett stycke av frisen och 16 av kvinnostatyerna finnas nu i Glyptoteket. Thorvaldsen gav Bissen genom testamente i uppdrag att ha tillsyn över hans museum och utföra hans ofullbordade arbeten (bland annat Segergudinnans fyrspann på takbandet av nämnda museum).

Kriget i Slesvig och frihetsrörelsen i Danmark öppnade den redan femtioårige konstnärens ögon för framställningar av en helt annan art. I Landsoldaten (Fredericia), Gravmonumentet i Fredericia, Istedlejonet på Flensburgs kyrkogård (1864 förd till Berlin-Wannsee av preussarna, åter i Flensburg 2011), Fredrik VI (i Frederiksbergs park), Öhlenschläger (först uppställd på S:t Annæ plads, sedan flyttad till stora ingången till kungliga teatern) och Fredrik VII:s ryttarstod (framför Christiansborgs slott) visade han förmåga att plastiskt återgiva gestalter från sin egen tid och i denna tids dräkt. Dessutom skapade han bildstoder som Orestes, Filoklet, Akilles, Apollon och Minerva i antikens anda. Herdegosse, Fiskargosse och andra nakna statyer vann mycket popularitet. Bissen var tillika utmärkt som porträttskulptör. Utom hans redan nämnda monumentala arbeten på detta område må framhållas skissen till staty av A.S. Ørsted, den karakteristiska och sittande statyn av konstnärens 1850 avlidna hustru och en staty av Fru Heiberg samt en mängd byster. Slutligen bör nämnas Mosesstatyn, hörande till Fruekirkes yttre dekoration, Tyge Brahe och Tordenskjold.

Bissen är bra representerad i konstmuseet (med inte färre än 118 av hans porträttstatyer) samt i Glyptoteket i Köpenhamn. Han hade stort inflytande på den danska bildhuggarkonsten och hans skola hade att uppvisa flera goda krafter. Nationalmuseum i Stockholm äger av Bissen Hylasstatyn.

Källor

Noter

Representerade vid Nationalmuseum
Danska skulptörer under 1800-talet
Personer från Schleswig
Födda 1798
Avlidna 1868
Män
Ugglan
Ledamöter av Konstakademien
Ching Ling Foo

Ching Ling Foo, född 1854 i Peking som Chee Ling Qua, död 1922, var en kinesisk trollkonstnär. Han var den förste moderne orientaliske trollkonstnären som uppnådde internationell berömmelse. Han gav även inspiration till amerikanen Chung Ling Soo som blev än mer känd.

Foo studerade traditionell kinesisk magi och var en välrespekterad underhållare i sitt hemland.

Under ett vanligt uppträdande häpnade publiken när han andades rök och eld eller tog ut remsor och en 4,5 meter lång stång ur munnen. Vid ett av hans andra trick halshögg han en pojke som sedan lämnade scenen.

Ytterligare ett trick var att han fyllde en skål full med vatten från en tom trasa för att sedan ta upp ett barn ur skålen.

När han började uppträda i USA 1898 erbjöd han 1 000 dollar till den som kunde göra om hans trick, detta var uppenbarligen för publiciteten och det fanns ingen avsikt att betala ut någon belöning. Brooklynfödde William Robinson, som tillfälligt arbetade som magiker försökte att få de 1 000 dollarna. Foo avvisade honom och Robinson gjorde en egen kinesinspirerad show och kallade sig själv Chung Ling Soo. Robinson reste runt i Europa som Chung Ling Soo och en djup rivalitet uppstod mellan de båda männen.

Källor

Kinesiska illusionister
Födda 1854
Avlidna 1922
Män
Personer från Peking
WP:Projekt Kina
Svarta örns orden

Svarta örns orden kan avse:

 Svarta örns orden (Preussen), kungariket Preussens högsta orden
 Svarta Örns Orden (ordenssällskap), ett i Sverige verksamt, från USA inspirerat ordenssällskap