kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bransat

Bransat är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Saint-Pourçain-sur-Sioule som ligger i arrondissementet Moulins. År  hade Bransat  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Bransat

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor

Externa länkar

Kommuner i Allier
Orientspov

Orientspov (Numenius madagascariensis) är en starkt hotad fågel i familjen snäppor inom ordningen vadarfåglar.

Kännetecken 
Orientspoven är med sina 60–66 centimeter i längd och 110 centimeter i vingbredd möjligen den allra största fågeln i familjen, endast i konkurrens med storspoven. Den är mest lik den något mindre långnäbbade spoven och har liksom denna en mycket lång näbb, 13–20 centimeter lång. Den skiljer sig från övriga spovar i släktet Numenius på sina enfärgade vingundersidor och från storspov på avsaknad av vit kil på övergumpen och mörkare kroppssidor. Lätet är en spovtypiskt kru-lii.

Utbredning och levnadssätt

Häckningstid 
Orientspoven häckar i östra Ryssland från övre delen av Nedre Tunguska österut genom Verchojanskbergen till Kamtjatkahalvön och söderut till Primorje kraj och nordöstra Mongoliet. Fågeln häckar i små kolonier med två till tre par från början av maj till slutet av juni på öppna myrar, mossar och fuktängar samt vid sumpiga mader kring småsjöar. Den lägger i genomsnitt fyra ägg. Troligen börjar den häcka senare än de flesta andra vadare, möjligen först den är tre till fyra år gammal. Under häckningstid äter den insekter, bland annat skalbagge- och fluglarver, och märlkräftor.

Utanför häckningstid 
Efter häckningen flyttar den framför allt till Australien, där upp till 75% av värdspopulationen övervintrar, men också Kina, Indonesien, Papua Nya Guinea och Filippinerna. Den har noterats under strecket i Japan, Brunei, Bangladesh, Thailand, Vietnam, Filippinerna, Malaysia och Singapore. En särskilt viktig rastplats är området kring Gula Havet i Nordkorea, Sydkorea och Kina. Under sträcket och vintertid förekommer den framför allt utmed kusten vid flodmynningar, saltträsk, mangroveträsk och marskland, framför allt där det förekommer Zosteraceae-sjögräs. Här livnär den sig av marina invertebrater, framför allt krabbor och små mollusker, men också andra skaldjur och havsborstmaskar.

Status och hot 
2015 uppskattades världspopulationen till endast 32.000 individer. Den har minskat mycket kraftigare än man tidigare trott, troligen på grund av habitatförlust vid de viktigaste rastplatserna vid Gula havet. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar därför orientspoven idag som starkt hotad (EN). I Australien betraktas den som akut hotad.

Bildgalleri

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Snäppor
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Gaitana (sångerska)

Hajtana Essami (ukrainska: Гайта́на Ессамі́, Hajtana Essami; ryska: Гайта́на Эссами, Gajtana Essami), med det internationella artistnamnet GAITANA född 29 september 1979 i Kiev, är en ukrainsk sångerska av brazzaville-kongolesiskt påbrå.

Biografi 
Gaitana föddes i Kiev, men hon flyttade så småningom till Republiken Kongo där hennes far Klaver Essami var född och stannade där i fem år. Hon flyttade tillbaka till Ukraina med sin mor, men hennes far stannade kvar i Brazzaville där han hade sitt företag. Gaitana har en bror som bor kvar med fadern i Kongo.

Gaitana spelade saxofon när hon var ung och gick på en musikskola. Hon skriver och komponerar sina låtar själv. Hon sjunger på ukrainska, engelska och ryska.

Karriär 
Hon har släppt fler än 20 musikvideor under sin karriär som i Ukraina pågått sedan det tidiga 00-talet. Hon har bland annat tagit emot priset "Årets kvinnliga sångerska" vid Ukrainian Music Awards.

På hennes nästa album har hon samarbetat med Narada Michael Walden, Eric Daniels, Rob Hoffman och Robert Damper. Det spelades in i tre amerikanska städer: San Francisco, Seattle och Los Angeles.

Eurovision 

Den 18 februari 2012 vann hon Ukrainas nationella uttagningsfinal med låten "Be My Guest" och fick därmed äran att representera sitt land i Eurovision Song Contest 2012. Hon har själv skrivit både text och musik till låten. I den nationella finalen hade hon vunnit mot 20 andra bidrag. Hon deltog i den andra semifinalen den 24 maj. Därifrån lyckades hon ta sig vidare till finalen som hölls den 26 maj och där hamnade hon på 15:e plats med 65 poäng.

Diskografi

Album 
2003 - О тебе
2005 - Слідом за тобою
2007 - Капли дождя
2008 - Kукaбaррa
2008 - Тайные желания
2010 - Только сегодня

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Deltagarprofil på eurovision.tv

Ukrainska sångare
Ukrainska låtskrivare
Födda 1979
Kvinnor
Levande personer
Artister som representerat Ukraina i Eurovision Song Contest
Personer från Kiev
Deltagare i Eurovision Song Contest 2012
Mononymt kända personer
Bresnay

Bresnay är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Souvigny som ligger i arrondissementet Moulins. År  hade Bresnay  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Bresnay

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Kiritimatisnäppa

Kiritimatisnäppa (Prosobonia cancellata) är en utdöd fågel i familjen snäppor inom ordningen vadarfåglar som tidigare förekom på en ö i Stilla havet.

Upptäckt och tidigare förekomst 
Kiritimatisnäppan är endast känd från typexemplaret som samlades in i Polynesien, på ön Kiritimati i Lineöarna, Kiribati, troligen av William Andersson under James Cooks sista seglats, i januari 1778. Den skrevs utifrån exemplaret vetenskapligt som ny art 1789 av Johann Friedrich Gmelin, under protonymen Tringa cancellata. Typexemplaret är nu förlorat, men finns avmålad av William Ellis som var biträdande läkare på expeditionen. Arten hittades inte under den första ornitologiska undersökningen på ön 1873-75. Kiritimatisnäppan kan också ha förekommit på andra öar omkring.

Utseende 
När expeditionen återvände till England 1780 lämnades exemplaret in i Joseph Banks samling. John Latham såg snäppan där 1785 och beskrev arten enligt följande: 
Sju och en halv tum lång. Näbben en tum, svart: fjädrarna på fågelns ovansida bruna, vitkantade: undersidan vit, mörkt tvärbandad: vingpennor mörka, med bruna ändar, och kanter och spets mycket bleka: stjärten detsamma, fläckig på båda sidor av fjädern: ben mörka.

Levnadssätt 
Inget är känt om dess levnadssätt, men antas vara densamma som tuamotusnäppan.

Systematik 
Tidigare behandlades kiritimatisnäppan som underart till den hotade men fortfarande levande tuamotusnäppan (Prosobonia parvirostris), men studier har visat att kiritamitsnäppan är distinkt.

Utdöende
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som utdöd sedan cirka 1850. Den tros ha försvunnit till följd av predation från införda däggdjur, framför allt råttor och katter.

Referenser

Externa länkar 

Snäppor
Fåglar i oceaniska regionen
Bressolles, Allier

Bressolles är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Moulins-Sud som ligger i arrondissementet Moulins. År  hade Bressolles  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Bressolles

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Tahitisnäppa

Tahitisnäppa (Prosobonia leucoptera) är en utdöd fågel i familjen snäppor inom ordningen vadarfåglar.

Förekomst 
Fågeln förekom tidigare i Tahiti i Franska Polynesien. Typexemplaret samlades in av Johann Reinhold Forster och avmålad av sin son 1773. Exemplaret finns nu i Leiden och målningen i London. Ett ytterligare exemplar samlades in 1777, men det är numera förlorat.

Systematik 
Tidigare betraktades den tillika utdöda mooreasnäppan (Prosobonia ellisi) vara synonym med tahitisnäppan, men den förra anses numera som en fullgod art. Genetiska studier visar att båda arterna står nära tuamotusnäppan (Prosobonia parvirostris, tidigare i släktet Aechmorhynchus) och att dessa i sin tur är nära släkt med roskarlarna i Arenaria.

Levnadssätt 
Det enda som är känt om arten är att Forster noterade att den förekom utmed höglänta vattendrag.

Status 
Arten har inte setts till sedan det sista exemplaret samlades in 1777 och kategoriseras därför av internationella naturvårdsunionen IUCN som utdöd. Dess försvinnande orsakades troligen av införda råttor.

Referenser

Externa länkar

Snäppor
Fåglar i oceaniska regionen
Endemiska fågelarter på Sällskapsöarna
Filippinmorkulla

Filippinmorkulla (Scolopax bukidnonensis) är en relativt nybeskriven vadarfågel i familjen snäppor.

Utbredning och taxonomi 
Filippinmorkullan beskrevs som en ny art för vetenskapen så sent som 2001, utifrån exemplar insamlade på 1960-talet först identifierade som vanlig morkulla. Det var när ett främmande läte noterades 1993 och nya exemplar samlades in som man insåg att det rör sig om en egen och tidigare okänd art. Fågeln förekommer i bergsområden över 900 meters höjd på öarna Luzon och Mindanao i Filippinerna. Den är troligen närmast släkt med javamorkullan, papuamorkullan och sulawesimorkullan.

Utseende
Filippinmorkullan är en medelstor (30–33 cm) morkulla med lång näbb och rundade vingar. I utseendet är den mest lik sulawesimorkullan (S. celebensis). Ovansidan är djupt rödbrun, fint bandad och marmorerad i svart. Tvärs över hjässan syns svartaktiga teckningar. Undersidan är ljusare och beigefärgade. Som hos alla morkullor är ögonen placerade högt och långt bak på huvudet, och den långa näbben har en böjbar spets för att fånga maskar och andra ryggradslösa djur i marken.

Läte
Spellätet utförs i flykten, då den flyger i vida cirklar över skogen, ett ljudligt och metalliskt skallrande "pip-pip-pip-pip-pip" avlösta av dämpade knorrande ljud.

Levnadssätt
Fågeln hittas i avlägsna bergskogar mellan 900 och 2760 meters höjd, vanligen 1260–1650. Den är skygg och tillbakadragen, och aktiv på natten. Spelflykt har observerats mellan januari och mars strax före gryning. Ett bo troligen tillhörande arten har hittats i början av september, ägg i maj och ungar i september.

Status 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn syftar på provinsen Bukidnon på Mindanao.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Snäppor
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Le Brethon

Le Brethon är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Hérisson som ligger i arrondissementet Montluçon. År  hade Le Brethon  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Le Brethon

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Sulawesimorkulla

Sulawesimorkulla (Scolopax celebensis) är en vadarfågel i familjen snäppor som förekommer i Indonesien.

Utseende och läten 
Sulawesimorkullan är en stor (30–33,5 cm) morkulla med kraftig näbb. Ovansidan är endast svagt fläckad och undersidan helt obandad. Jämfört med liknande moluckmorkullan (Scolopax rochussenii) är fläckarna ovan mindre och mer rödbruna än gulbeige. Morkullan förekommer inte normalt på Sulawesi, dock övervintrande i Filippinerna, men denna är mindre med ljusare ovansida och mycket mer tecknad undersida. Inget är känt om dess läte.

Utbredning och systematik 
Sulawesimorkulla förekommer enbart i bergsskogar på Sulawesi i Indonesien. Den delas oftast in i två underarter med följande utbredning:
 Scolopax celebensis heinrichi — förekommer på nordöstra Sulawesi
 Scolopax celebensis celebensis – förekommer på centrala Sulawesi

Vissa behandlar den som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Fågeln hittas i tät skogsmark på mellan 1100 och 2500 meters höjd, framför allt med tillgång på öppen och fuktig mark. Inget är känt om vare sig dess föda eller häckningsbiologi.

Status 
Arten är dåligt känd, men tros ha en rätt liten världspopulation och minskar sannolikt i antal till följd av habitatdegradering. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Snäppor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Sulawesi
Amerikansk morkulla

Amerikansk morkulla (Scolopax minor) är en nordamerikansk vadarfågel i familjen snäppor.

Utseende och levnadssätt 
Amerikansk morkulla är en kompakt vadarfågel, med lång rak näbb och proportionellt stort öga. Trots att den tillhör gruppen snäppor lever den till största delen i höglandsbiotoper där den mest uppehåller sig på marken i unga, buskiga skogshabitat där dess kryptiska fjäderdräkt i brunt, svart och grått ger den ypperligt kamouflage.

Utbredning och systematik 
Amerikansk morkulla är den enda nu levande morkullan som förekommer i Nordamerika. Den är en flyttfågel som häckar i östra Kanada och USA, och övervintrar så långt söderut som Golfkusten. Arten är en mycket sällsynt gäst i Europa, med endast ett fynd från 28 oktober 2006 när en ungfågel sköts i franska Sorges-en-Périgord i departementet Dordogne.

Arten behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Amerikansk morkulla och människan 
På grund av hanens speciella spelflykt välkomnas den som ett vårtecken i artens norra utbredningsområde men den är också ett uppskattat vilt och cirka 540 000 skjuts årligen av jägare i USA. Sedan 1960-talet har populationen i snitt årligen minskat med lite mer än 1 % vilket de flesta bedömare skyller på habitatförstöring. Trots det kategoriserar IUCN arten som livskraftig. Världspopulationen uppskattas bestå av 3,5 miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Snäppor
Fåglar i nearktiska regionen
Le Breuil, Allier

Le Breuil är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Lapalisse som ligger i arrondissementet Vichy. År  hade Le Breuil  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Le Breuil

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Amamimorkulla

Amamimorkulla (Scolopax mira) är en vadarfågel i familjen snäppor som enbart förekommer i Ryukyuöarna i södra Japan.

Utseende 
Amamimorkullan är en långnäbbad och skogslevande morkulla med en kroppslängd på 34-36 centimeter. Ovansidan är olivbrun med rödbrun mönstring, medan undersidan är bandad i brunt och gulbrunt. I nacken syns breda svarta vågräta band med det första något smalare än det andra. Runt ögat är huden bar och rosa. 

Den liknande morkullan (Scolopax rusticola) har smalare vingar, kortare tarser och ett mer rundat huvud. Vidare är den mer rostfärgad med gråare och mörkt kontrasterande mönstring på vingar och mantel samt har ett mörkt ändband på stjärten.

Utbredning och systematik 
Fågeln finns i Ryukyuöarna på öarna Amami-Ōshima, Tokunoshima, Okinawa, Tokashiki-jima. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Ekologi 
Amamimorkullan förekommer i subtropiska både städsegröna och lövfällande bergsskogar, ibland med kottepalmer, där den framför allt trivs i fuktiga och skuggiga områden på marken. Det har föreslagits att arten vintertid flyttar från Amami-Ōshima till de sydligare öarna, men detta har inte bekräftats. Mellan mars och april har hanar oftare påträffats än honor, vilket skulle tyda på att honorna ruvar vid denna tid.

Status och hot 
Amamimorkullan har en liten världspopulation på endast 3 500-15 000 individer och har minskat kraftigt till följd av skogsavverkning och predation från introducerade djurarter. Även om den på sistone har visat tecken på att komma tillbaka tros hoten vara så pass stora att den kommer minska kraftig i en nära framtid. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som sårbar, men noterar att om ny information framkommer som visar att beståndet stabiliserats kan arten komma att nergraderas.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Snäppor
Fåglar i palearktiska regionen
Endemiska fågelarter i Japan
Gunnar Påhlman

Anders Gunnar Påhlman, född 14 december 1911 i Stockholm, död 25 januari 1993 i Södertälje, var en svensk arkitekt. Han var son till August Emanuel Påhlman.

Efter studentexamen 1930 utexaminerades Påhlman 1935 från Kungliga Tekniska högskolan. Han företog studieresor till Danmark och Tyskland 1931, Danmark, Tyskland och Tjeckoslovakien 1934, Tyskland, Italien och Schweiz 1938. Han var stadsarkitekt i städerna Motala, Mjölby, Vadstena och Skänninge från 1938, tillika i Ödeshögs municipalsamhälle från 1944 och i Boxholms köping från 1946. Han blev därefter stadsarkitekt i Karlskoga stad 1950, stadsplanechef i Södertälje stad 1962, stadsarkitekt där 1964, direktör för stadsingenjörskontoret i Malmö kommun 1971 och var stadsbyggnadsdirektör i sistnämnda kommun 1973–1976. Han bedrev även egen arkitektverksamhet och var expert i saneringsutredningen 1952–1954.

Källor

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska stadsplanerare
Motalas stadsarkitekter
Mjölbys stadsarkitekter
Vadstenas stadsarkitekter
Skänninges stadsarkitekter
Karlskogas stadsarkitekter
Södertäljes stadsarkitekter
Kommunaltekniker i Malmö
Födda 1911
Avlidna 1993
Män
Arkitekter från Stockholm
Broût-Vernet

Broût-Vernet är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Escurolles som ligger i arrondissementet Vichy. År  hade Broût-Vernet  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Broût-Vernet

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor

Externa länkar

Kommuner i Allier
Moluckmorkulla

Moluckmorkulla (Scolopax rochussenii) är en starkt hotad fågel i familjen snäppor inom ordningen vadarfåglar som förekommer i Indonesien.

Utseende och läte 
Moluckmorkullan är störst av alla morkullor, med sina 32–40 centimeter cirka 25 procent större än den vida spridda morkullan (Scolopax rusticola). Näbben är lång, kraftig och mörk. Ovansidan är svart med kontrastrerande stora gulbruna fläckar och små strimmor. Undersidan är jämnt gulbrun med svartaktiga fjäll. På nacken och mellan öga och näbb syns svarta streck. Moluckmorkullan är större och ljusare än sulawesimorkullan samt fläckig snarare än strimmig. Lätet är ett ljust kvittrande.

Utbredning 
Fram tills nyligen var fågeln endast känd från åtta fynd från norra Moluckerna på öarna Obi och Bacan, den senaste 1980. Den observerades inte när öarna inventerades 1991–1992, men en lokalguide rapporterade då att den förekommer i de inre bergsskogarna på Obi, där den ibland skrämts upp från väldigt nära håll på åsryggar över 500 meter över havet under torrperioden. Det ska också finnas ett lokalnamn på fågeln, vilket tyder på att den är bekant. Det antas vara stannfågel, men kan kanske röra sig lokalt höjdledes.

Ornitologen Marc Thibault observerade dock fågeln 2010 och gjorde de allra första ljudinspelningarna. Han hittade den också i låglänta områden, endast 100 meter över havet. 2013 publicerades de första fotografierna av fågeln.

Levnadssätt 
Sentida fynd tyder på att arten har revir i låglänta skogar och att den kan tolerera skogar påverkade av människan. Den förekommer mellan 15 och 1 150 meters höjd och associeras kraftigt med strömmande vatten. Inget är känt om dess häckningsbiologi annat än den setts spelflyga i mars och juli till augusti men inte i november-december.

Status och hot 
Moluckmorkullan har ett mycket litet utbredningsområde begränsat till ön Obi, där den anses minska i antal på grund av habitatförlust, framför allt i låglänta områden där större delen av populationen tros finnas. Förekomsten på ön Bacan anses numera vara osäker, med ett enda fynd för över 100 år sedan. Beståndet uppskattas till mellan 9 500 och 19 000 vuxna individer, dock troligen närmare den lägre siffran. 
Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som utrotningshotad, kategoriserad som sårbar (VU).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Jan Jacob Rochussen (1797-1871), generalguvernör över Nederländska Ostindien 1845-1851.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Snäppor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Moluckerna
Javamorkulla

Javamorkulla (Scolopax saturata) är en fågel i familjen snäppor inom ordningen vadarfåglar. Den tros minska i antal. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Utseende 
Javamorkullan är en rätt liten (29–31 cm) och mörk morkulla med lång näbb. Den är mycket lik papuamorkullan som tidigare behandlades som underart. Denna är dock ännu mörkare, nästan brunsvart och något djupare orangebrun. Undertill ser den mörka bandningen tydligare och mer regelbunden ut och det vita på undersidan är renare och mer utbrett både tvärs över och nerför buken. Det beigevita på hakan är å andra sedan mer begränsat så att en kil med den brunare dräkten når in mot näbbroten. Vidare är näbben längre och ibland syns vitt ovanför tygeln.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergstrakter på Sumatra och västra Java. Den behandlas numera som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter, men tidigare inkluderades papuamorkullan (S. rosenbergii) som en underart.

Levnadssätt 
Fågeln förekommer i bergsbelägen regnskog på mellan 1 500 och 3 000 meters höjd. Den verkar inte tolerera skog som påverkats av människan. Födan är i princip okänd. Två analyser av maginnehåll visade på fjärilslarver och puppor. Den häckar under regnperioden, från april februari till april på Java, medan ungar hittats i mitten av maj på Sumatra.

Status och hot 
Javamorkullan har troligen ett begränsat utbredningsområde och antas minska i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Snäppor
Fåglar i orientaliska regionen
Brugheas

Brugheas är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Escurolles som ligger i arrondissementet Vichy. År  hade Brugheas  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Brugheas

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier