kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tom Neale

Tom Neale, född 6 november 1902, död 27 november 1977, var en nyzeeländare som bodde totalt 16 år av sitt liv, alldeles ensam på den obebodda atollen Suwarrow i Cooköarna.

Första vistelsen
År 1952 fick Neale chansen att åka med ett frakfartyg till ön Suwarrow som nu var obebodd sedan andra världskriget. Fartyget släppte av honom med så mycket proviant han kunde bära och två katter på Anchorage, som är en av de 22 småöarna i atollen.

Tio månader efter ankomsten till ön kom hans första besökare, två par på en yacht som hade fått reda på hans existens genom det brittiska konsulatet på Tahiti. Paren gav honom en ny plan, som var att bygga upp piren som hade förstörts genom den kraftiga orkanen år 1942. Det tog honom 6 månader att bygga upp den. När han var klar firade han med en ledig dag. Inom 24 timmar började barometern sjunka och en stor storm drog in över ön. Följande morgon var piren borta.

Tre månader efter stormen i maj 1954 skadade sig Neale sig svårt när han var på andra sidan av atollen i sin båt och vårdslöst slängde ankaret överbord. Han lyckades ta sig tillbaka till hyddan där han låg nästan paralyserad i fyra dagar då ett par på en yacht av ren slump dök upp och lyckades vårda honom tillbaka till hälsa. De lovade att skicka en båt till honom och två veckor senare kom ett fartyg utskickat av Cooköarnas regering och han transporterades tillbaka till huvudön Rarotonga.

Andra vistelsen
Neale ville åka tillbaka till ön då han blev frisk men regeringen ville inte ha ansvaret för honom. År 1960 lyckades han dock ta sig tillbaka till ön och den här gången med mycket mer proviant än tidigare. Denna gång stannade han i tre och ett halvt år innan han frivilligt lämnade ön. Under den vistelsen var bland annat ett av besöken en amerikansk marinhelikopter. 14 månader senare kom hans nästa besökare, en gammal kamrat från Rarotonga som hade hört rykten om hans död. Många månader senare kom en ny yacht med ett par och deras döttrar. Den natten drabbades lagunen av svåra stormbyar och yachtens ankarlina brast och den gick under vid revet. Neale hade nu de fyra som gäster under ett par månader innan de lyckades signalera till ett fartyg med hjälp av en spegel och bli räddade.

Neale bestämde sig sedan för att lämna ön. Denna gång var en av anledningarna att ett gäng pärlfiskare hade kommit till ön vilkas närvaro han inte lyckades tåla. Han lämnade Suwarrow i december 1963.

Hans självbiografi An Island to Oneself, skrev han tillsammans med Noel Barber som handlar om han liv på ön fram till hans andra återvändning till Rarotonga.

Tredje vistelsen
Neale återvände till atollen år 1967 och stannade till 1977 då han hittades med magcancer av en yacht och togs tillbaka till Rarotonga. Åtta månader senare dog han och är nu begravd på RSAs kyrkogård, mitt emot flygplatsen på Rarotonga.

Fotnoter

Födda 1902
Avlidna 1977
Nyzeeländska äventyrare
Män
Dragspänning

Dragspänning eller normalspänning definieras som den negativa spänning som uppstår i en enaxligt belastad stång utsatt för en dragkraft. 

Ett material kan deformeras plastiskt eller deformeras elastiskt beroende på spänningens storlek. Deformationen övergår från elastisk till plastisk vid sträckgränsen, benämnd  eller . Benämningen  har sitt ursprung i att det krävs en deformation på  för att deformationen skall kvarstå efter avlastning. I det plastiska området sker ett deformationshårdnande, dvs. att det krävs allt högre spänning för att ytterligare deformera materialet. I detta område kallas spänningen för flytspänning . Slutligen inträffar ett brott vid brottspänningen .

Resultatet från ett dragprov brukar illustreras i ett spännings-töjningsdiagram kallat dragprovkurva.

I enlighet med Metallnormcentralens beteckningar så har beteckningarna ovan ersatts med de följande:

ReL   = 

Rp02 =

Rm     = 

A5     =

Se även
Hookes lag
Töjning

Externa länkar 

Hållfasthetslära
Alfa Apodis

Alfa Apodis (α Apodis förkortat Alfa Aps, α Aps) är en ensam stjärna i sydvästra delen av i stjärnbilden Paradisfågeln. 
Den har en magnitud av 3,83, är den ljusaste stjärnan i stjärnbilden och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 7,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 430 ljusår (132 parsek) från solen.

Nomenklatur
Alfa Apodis var den grekiska beteckningen alfa för en del av den konstellation, som Johann Bode kallade Apis Indica i sin stjärnatlas Uranometria år 1603.

Egenskaper
Alfa Apodis är en orange till gul jättestjärna av spektralklass K2.5 III, vilket anger att den har förbrukat vätet i dess kärna och har utvecklats bort från huvudserien. Den har en radie som är ca 48 gånger solens radie och avger ca 930 gånger mer energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 4 300 K.

Referenser

Noter

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/alphaapodis
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/alphaaps.html

Stjärnbilden Paradisfågeln
Orangea jättar
Bayerobjekt
HD-objekt
International Lesbian, Gay, Bisexual, Trans and Intersex Association

International Lesbian, Gay, Bisexual, Trans and Intersex Association (ILGA) är en världsomspännande organisation för homo- och bisexuellas, transpersoner och intersexualism rättigheter. Organisationen grundades 8 augusti 1978 som International Gay Association (IGA) och ändrade 1986 namn till International Lesbian and Gay Association (ILGA), men har sedan dess även adderat transsexualitet och intersexualitet till sitt arbete.

Förbundet
Förbundet består av mer än 1200 grupper från 132 länder (2017). ILGA arbetar bland annat med att publicera nyhetsbrev som innehåller rapporter om homosexuellas rättigheter internationellt samt har årliga världskonferenser för homo-, bi-, trans- och intersexuella. De har även kontakter och information om legal, social och politisk status för homosexuella runt om i världen. De stödjer dessa gruppers civila rättigheter. Exempelvis så lyckades ILGA få Amnesty International att erkänna förföljandet av homosexuella som en inskränkning av mänskliga rättigheter. Särskilt den Europeiska grenen av ILGA menar att jämställdhet för homosexuella är en viktig fråga i den civila och sociala debatten.

Enligt ILGA:s strategiska plan för 2014-2018 är förbundets vision en värld där allas mänskliga rättigheter respekteras och där alla kan leva jämlikt och fritt. De vill se en värld där global rättvisa och jämlikhet är garanterad för alla, oavsett sexuell läggning, könsidentitet, könsuttryck eller kön. Samma strategiska plan anger förbundets värden; samarbete, mångfald, integritet och social rättvisa.

ILGA och FN 
I juli 1993 tilldelades ILGA officiellt observatörsstatus i FN, en status som återkallades i december 1994. Några av medlemsorganisationerna i ILGA stödde avskaffandet eller sänkning av åldern för samtyckeslagar. Jesse Helms, en senator i USA föreslog och fick igenom lagstiftning om att USA inte skulle bidra ekonomiskt till FN:s fackorgan som förespråkar pedofili. Detta var anledningen till att FN ändrade ILGA:s status, något som kraftigt begränsade förbundets möjlighet till påtryckningar på FN och andra internationella organ. Upprepade ansökningar 2002 och 2006 avslogs.

Under 2006 fick dock den Europeiska grenen av ILGA konsultativ status och 2011 godkändes ansökan om konsultativ status för ILGA inom FN:s ekonomiska och sociala råd (ECOSOC).

Se även 
HBTQ
HBTQ-rörelsen
RFSL
Transgender Europe
Yogyakartaprinciperna

Referenser

Externa länkar 
ILGA
ILGA Europe

HBTQ-organisationer
Organisationer bildade 1978
Celtic Park

Celtic Park är en arena i Glasgow i Skottland, Storbritannien och hemarena för fotbollslaget Celtic FC.

Celtic Park är Storbritanniens femte största fotbollsstadion, efter Wembley Stadium i London , Old Trafford i Manchester , Millennium Stadium i Wales och Tottenham Hotspur Stadium i London.

I Aftonbladet så rankades Celtic Park som den nionde bästa arenan i världen.  I en annan rankning på Aftonbladet hamnade Celtic Park på femte plats.  I en artikel av Lars Nylin på Aftonbladet slutade Celtic Park på åttonde plats.

Källor 

Fotbollsanläggningar i Skottland
Sportanläggningar invigda 1892
Sport i Glasgow
När ungdomen vaknar

När ungdomen vaknar är en svensk dramafilm från 1943 i regi av Gunnar Olsson.

Handling
Liv och Kåre kommer båda från trasiga familjer där det mest grälats och de är hjärtligt trötta på alltihop. Nu känner de att de kan finna stöd hos varandra.

Om filmen
Filmen hade Sverigepremiär den 1 november 1943.

Rollista
Eva Henning - Liv
Anders Ek - Kåre
Margit Manstad - Livs mor
Olav Riégo - Livs far
Karl-Arne Holmsten - Tore
Bengt Ekerot - Lennart
Dagmar Ebbesen - Hulda, hyresvärdinnan
Wiktor "Kulörten" Andersson - snickarmästare Viktor, hennes man
Marianne Löfgren - Katrina, Kåres mamma
Sven Bergvall - rektor Karl-Erik, Kåres far 
Margreth Weivers - "Tuppa"
Gerd Sundberg - Inga
Anders Nyström - Hans
Hans Lindgren - Klas
Julia Cæsar - expedit (ej krediterad)
Harry Ahlin - Adolf (ej krediterad)
Carl-Gunnar Wingård - passagerare (ej krediterad)

Filmer 1943
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Gunnar Olsson
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
Vislanda–Bolmens Järnväg

|}
|}

Vislanda–Bolmens Järnväg (ViBJ) var en smalspårig järnväg i Småland, mellan Vislanda vid Södra stambanan och Bolmens station vid södra delen av sjön Bolmen. Banan invigdes och togs i drift 1878. Den var 51 km lång med smal spårvidd, 1 067 mm.

Förhistoria 
Ett järnvägsbygge från Karlshamn till Vislanda inleddes 1872 och 1870-talet och upplevde en bra konjunktur för skogsprodukter. Områdena väster om Södra stambanan i södra Småland (Sunnerbo härad) saknade bra kommunikationer. En flottled från Bolmen längs ån Lagan fanns men var otillräcklig. En landsväg (en chaussé) hade anlagts mellan Vislanda och Bolmstad, och vid ett möte 1873 i Ljungby tänkte man sig att bygga järnväg längs denna.
Väg- och vattenbyggaren Erik Sandell som var överingenjör vid det pågående järnvägsbygget Karlshamn–Vislanda anlitades och på hösten 1873 började han undersöka bästa val av linje för järnvägen varvid chaussé-alternativet övergavs.

Banbygget 
Vislanda-Bolmens järnvägsaktiebolag bildades 20 oktober 1874 och fick koncession 6 oktober 1876. Ett statslån om 785 000 kr beviljades. Avtal tecknades med Karlshamnsbanan om att den skulle trafikera Bolmenbanan. Det var också främst personer från Karlshamn som ingick i bolagets styrelse.

Banan byggdes från januari 1877 till invigningen den 4 oktober 1878. Den nya järnvägen innebar en snabb ökning av skogsavverkningarna runt Bolmen. Vid Bolmens station byggdes tre ångsågar och runt sjön ytterligare sju. Järnvägen Halmstad–Bolmen (HBJ) öppnades 1889 och innebar en kraftig minskning av trafiken i riktning mot hamnen i Karlshamn till förmån för Halmstad.
1907 föreslog Karlshamn–Vislanda järnvägsbolag att de båda banorna på ömse sidor om Vislanda skulle fusioneras. Det genomfördes 1 juli 1908. Därmed tillkom Karlshamn–Vislanda–Bolmens Järnväg.

Referenser
Svenska järnvägsföreningen 1876–1926 : minnesskrift, 1926, sid. 613–620.
Vislanda–Bolmens Järnväg på historiskt.nu

Historiska järnvägslinjer i Sverige
Järnvägslinjer med spårvidden 1067 mm i Sverige
Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
Pet Grief

Pet Grief är det andra albumet av The Radio Dept., släppt 2006.

Låtar
 It's Personal - 3:38
 Pet Grief - 3:10
 A Window - 3:27
 I Wanted You To Feel the Same - 2:31
 South Side - 1:16
 The Worst Taste In Music - 3:21
 Every Time - 3:44
 What Will Give? - 4:30
 Gibraltar - 1:35
 Sleeping In - 3:31
 Tell - 3:09
 Always A Relief - 3:21

Musikalbum 2006
Svenska musikalbum
Album utgivna på Labrador
Diego

Diego, marknadsfört som DiEgo, var Dagens industris månadsmagasin. Det var riktat till en yngre läsekrets och gavs först ut 2005. Chefredaktör var först Kristofer Steneberg och senare Anna Svedbom. År 2007 blev DiEgo en bilaga till Dagens Industri. Sista numret gavs ut i december 2008.

Externa länkar
Diego på di.se

Nedlagda svenska tidskrifter
Bonnierkoncernen
Tidskrifter startade 2005
Tidskrifter nedlagda 2008
BMW M6

BMW M6 är den snabbaste versionen av 6-serien som erbjuds av BMW, det finns dock trimfirmor, exempelvis Alpina, som erbjuder snabbare versioner.

BMW M6 har en maxeffekt på 507 hk vid 8250 RPM, och har samma V10- motor som sitter i BMW M5 E60. 0-100 går på 4,6 sekunder och toppfarten är 250 km/h med elektronisk fartspärr. Utan spärr gör bilen ca 330 km/h. Priset för en BMW M6 är 1.049.000 SEK.

BMW M635CSi 

BMW M635CSi hade en 3,5 liters rak 6:a som härstammar från M1:ans motor. Fast i M635CSi hade motorn 286 hk istället för M1:ans 277 hk.

Se även 
 BMW
 BMW M
 BMW 6-serie

Externa länkar 
 M6board.com

M6
Bakhjulsdrivna fordon
Fartfeber

Fartfeber är en svensk svartvit dramafilm från 1953 i regi av Egil Holmsen.

Om filmen
Filmen hade Sverigepremiär den 27 november 1953. Den fick ett blandat mottagande av dåtidens recensenter. Staffan Tjerneld skrev för Expressen att "Ungdomarnas sociala bakgrund tecknas i idel schabloner", medan Ny Dags recensent skrev att filmen var "sann och bar äkthetens prägel". Arne Ragneborn fick även beröm för sin rötäggsroll.

Handling
Gunnar och Ulf, "Kina" kallad, bor grannar. Båda lever i en fattig tillvaro. Medan Gunnar är mer tillbakadragen och blyg har Kina utvecklats till en småtjuv och rånare. Gunnar lockas så småningom med på sattyg av ligaledaren Kent och hans gäng som bland annat ägnar sig åt att "låna" bilar.

Rollista
Håkan Serner - Gunnar Norén
Arne Ragneborn - Kent Grönholm
Sven-Axel Carlsson - Ulf "Kina" Karlsson
Erik Berglund - konsul Grönholm
Britta Brunius - Gunnars mor
Erna Groth - Gerd
Harriett Philipson - Inez
Erik Strandmark - rektor "Hebbe"
Sven Lindberg - Björn Bergkvist
Stig Järrel - förhörsledare
Arne Källerud - Kinas far
Torsten Lilliecrona - lektor Lundkvist
Gus & Holger - komiker
Ej krediterade:
Märta Dorff - Ellen
Agda Helin - Kinas mor
Artur Rolén - handlare Nilsson
Julia Cæsar - en missnöjd kund hos handlaren
Carl-Gunnar Wingård - Adolf, bilägare
Nina Scenna - Gullan
Arthur Fischer - rånad kioskägare
Sune Mangs - elev på ungdomsvårdsskolan
Gunnel Sporr - Hebbes fru
Cacka Israelsson - man vid Konserthusets trappa

DVD
Filmen gavs ut på DVD 2004 tillsammans med dramat Doktor Glas.

Källor

Filmer 1953
Svenska dramafilmer
Svartvita filmer
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Egil Holmsen
Filmer från Svensk Talfilm
Svenska 1950-talsfilmer
Björn Brorström

Björn Magnus Brorström, född 1953, är en svensk ekonom. Han var rektor vid Högskolan i Borås 2011–2018.  

Brorström disputerade i företagsekonomi vid Göteborgs universitet 1982 med en avhandling om användning och utformning av kommunala årsredovisningar. År 1989 medverkade Brorström i etableringen av Kommunforskning i Västsverige där han varit föreståndare; sedan 2013 är han styrelseordförande. Brorström blev professor vid Göteborgs universitet 1996 och var prefekt vid Förvaltningshögskolan 2000–2006. Från november 2006 till augusti 2011 var Brorström prorektor vid Högskolan i Borås. Han var högskolans rektor 2011–2018. 

Brorström var styrelseledamot i Sveriges universitets- och högskoleförbund 2015–2018 ochi Universitets- och högskolerådet 2016–2018. Från maj 2020 är han styrelseordförande i Högskolan Kristianstad. Han är även styrelseledamot och viceordförande i Högskolan Östfold med campus i Fredrikstad och Halden. Efter avslutat rektorsuppdrag har Brorström ägnat sig åt studier av styrning, organisation och ledning av och i offentliga organisationer. Brorström har genomfört omfattande utvärderingar av hur den lokala nivån har hanterat konsekvenserna av covid19-pandemin och publicerat ett flertal rapporter. Han är också engagerad i frågor om effektivitet och kvalitet i högre utbildning och forskning och särskilt hur universitet och högskolor arbetar med att integrera hållbar utveckling i utbildning och forskning och etablera den hållbara högskolan. Brorström har också medverkat i en rad utvärderingar av kvalitetssäkringssystem vid universitet och högskolor i Sverige och i Danmark.

Bibliografi (i urval)
 För den goda redovisningsseden. Lund: Studentlitteratur, 1997
 De fattiga och de rika. Lund: Studentlitteratur, 2002 (tillsammans med Sven Siverbo)
 Den stora vändningen? Ett universitetssjukhus i förändring 2004. Lund: Studentlitteratur
 Allt om den kommunala årsredovisningen. Lund: Studentlitteratur, 2007 (tillsammans med Pierre Donatella och Hans Petersson)
 Perspektiv på framgångsrika kommuner. Demokratiska och ekonomiska utmaningar i teori och praktik. Borås: Högskolan i Borås, 2008  (tillsammans med Sven Siverbo)
 Perspektiv på framgångsrika kommuner. Demokratiska och ekonomiska utmaningar i teori och praktik. Borås: Högskolan i Borås, 2008  (tillsammans med Sven Siverbo)
 Mycket görs mycket mer måste göras. Vinnova-rapport. Stockholm, 2019. (tillsammans med Birgitta Påhlsson)
 Boken om Kommunforskning i Västsverige. En forskningsmiljös framväxt, fokus och framtid. KFi-rapport 159, Göteborg 2020
 ”Tillit som ideal för styrning och den bistra verkligheten. En studie av förslag till reformerad styrning som kom av sig” KFi-rapport 169, Göteborg, 2021

Svenska professorer i företagsekonomi
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Personer verksamma vid Högskolan i Borås
Rektorer vid universitet och högskolor
Födda 1953
Levande personer
Män
Alfa Arae

Alfa Arae (α Arae, förkortat Alfa Ara, α Ara) är en ensam stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Altaret. Den har en genomsnittlig skenbar magnitud på 2,93, är synlig för blotta ögat och den näst ljusaste stjärnan i stjärnbilden. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 12,2 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 270 ljusår (ca 82 parsek) från solen. På det beräknade avståndet minskar stjärnans skenbara magnitud med 0,10 enheter genom skymning orsakad av interstellär gas och stoft.

Egenskaper
Alfa Arae är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass B2 Vne, där 'n'-suffixet anger att absorptionslinjerna i stjärnans spektrum är suddiga på grund av Dopplereffekten från snabb rotation. Den har en beräknad massa som är nästan 10 gånger större än solens massa, en radie som är ca 4,5 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 5 800 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 18 000 K.

Den uppmätta projicerade rotationshastigheten hos Alfa Arae har uppmätts så hög som 375 km/s. Meilland et al. (2007) uppskattar att stjärnans pol är snedställd med 55° mot siktlinjen, vilket ger en ekvatorial azimuthalhastighet av 470 km/s. Detta ligger nära den kritiska hastigheten där stjärnan skulle börja brytas upp. Den snabba rotationen orsakar en uttalad ekvatorial utbuktning på ca 2,4-2,7 gånger polarradien.

Alfa Arae  är en Be-stjärna, vilket anges av "e"-suffixet i stjärnans klassificering. Detta betyder att emissionslinjer observeras i spektret, vilka kommer från en omgivande skiva av material utstött från stjärnan på grund av dess snabba rotation. Den är en variabel stjärna med en magnitud som varierar mellan 2,76 och 2,90.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/choo
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/alphaara.html

		
Stjärnbilden Altaret
Bayerobjekt	
Huvudseriestjärnor klass B
Be-stjärnor
Lambda Eridani-variabler
HD-objekt
High and Mighty Color

HIGH and MIGHTY COLOR (japanskt uttal Hai ando maiti karā (ハイ・アンド・マイティ・カラー), förkortas ofta Haikara (ハイカラ)) är ett japanskt rockband inom nu metal-genren (eller mixture rock (ミクスチャー・ロック) med japansk terminologi). Soundet och upplägget liknar Evanescences. Gruppen bildades 2003. Alla utom sångerskan Maakii kommer ifrån Okinawa. Sitt stora genomslag fick bandet när deras sång Pride användes som ledmotiv till animeserien Gundam Seed: Destiny. Bland många animefans blev de även kända efter att deras sång Ichirin no hana (一輪の花, "Ensam blomma") varit ledmotiv till animeserien Bleach.

Bandmedlemmar
 Sångerska: Maakii (マーキー)
 Sångare: Yuusuke (ユウスケ)
 Gitarr: Kazuto (カズト)
 Gitarr: MEG
 Bas: mACKAz
 Trummor: SASSY

Diskografi

Album
 G∞VER, 2005
 Gou on progressive (傲音プログレッシヴ), 2006
 San (参), 2007
 Swamp Man, 2009

Singlar
 PRIDE, 2005
 OVER, 2005
 RUN☆RUN☆RUN, 2005
 Days, 2005
 STYLE ~get glory in this hand~, 2005
 Ichirin no hana (一輪の花), 2006
 Dive into Yourself, 2006
 Enrai ~Tooku ni Aru Akari~ (遠雷~遠くにある明かり), 2006
 Tadoritsuku Basho / Oxalis (辿り着く場所 / オキザリス), 2007
 Dreams, 2007
 Amazing, 2007
 Flashback / Komorebi no Uta (フラッシュバック / 木漏レビノ歌), 2008

Externa länkar
Sony Japan artist page
Official fanclub site (japanska)
H&MC Fansite : Orange Asiku (franska)
H&MC Fansite : INSOMNIA (engelska)

Japanska musikgrupper
WP:Projekt Japan
Alfa Caeli

Alfa Caeli (α Caeli, förkortad Alfa Cae, α Cae), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en dubbelstjärna i mellersta delen av stjärnbilden Gravstickeln. Den har en visuell magnitud som varierar 4,44, är den ljusaste stjärnan i stjärnbilden och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 49,7 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 66 ljusår (20 parsek) från solen.

Alfa Caeli kretsar runt Vintergatan med ett genomsnittligt avstånd på 8 006 kpc från dess centrum och med en excentricitet hos omloppsbanan på 0,07. Banan ligger nära det galaktiska planet och sträcker sig inte mer än 0,05 kpc över eller under detta plan. Stjärnan ingår troligen i Ursa Major rörelsegrupp av stjärnor som har liknande kinematiska egenskaper och troligen härstammar från samma stjärnhop.

Egenskaper
Primärstjärnan Alfa Caeli A är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass F2 V. Den har en massa som är ca 1,5 gånger solens massa, en radie som är ca 1,3 gånger solens radie och avger ca 5,7 gånger mer energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 7 000 K.

Följeslagaren är en röd dvärgstjärna av spektralklass M0.5V med magnitud 9,80. Den är en variabel stjärna av UV Ceti-typ som genomgår slumpmässiga ökningar i magnitud. Denna stjärna är för närvarande separerad från primärstjärnan med 6,6 bågsekunder, vilket anger en omloppsbana med en halvstoraxel med förväntat värde på 206 AE.

Referenser

Noter

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/alphacaeli
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/alphacae.html

Stjärnbilden Gravstickeln
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass F
Dubbelstjärnor
Delta Scuti-variabler
HD-objekt
PUPPP

PUPPP (förkortning för Pruritic Urticarial Papules and Plaques of Pregnancy) är en allergiliknande klåda som i sällsynta fall drabbar gravida. Orsaken till PUPPP är inte känd. När klådan väl har debuterat brukar den kvarstå graviditeten ut, men försvinner i regel snabbt efter förlossningen. Även om klådan är mycket störande innebär PUPPP inga risker för varken den gravida eller fostret. PUPPP karakteriseras av klåda och hudförändringar som påminner om nässelutslag. Tillståndet börjar vanligen på magen och sprider sig sedan till resten av bålen, armar och ben. Klådan kan lindras med klåddämpande tabletter och liniment eller kortisonhaltiga salvor.

Referenser 

Sjukdomar och komplikationer vid graviditet
Lidzbark Warmiński

Lidzbark Warmiński (tyska: Heilsberg) är en stad i Ermland-Masuriens vojvodskap i nordöstra Polen vid Pregels
biflod Alle. 2004 hade orten omkring 16 600 invånare.

Historia 
På orten finns ett slott som anlades 1240 av Tyska orden och sedermera tillhörde biskoparna av Ermeland, vilka i 500 år hade sitt residens där.

Karl XII bodde i denna stad mellan 1703 och 1704 under det stora nordiska kriget.

10 juni 1807 stod en oavgjord strid vid Heilsberg mellan fransmännen under Nicolas Jean-de-Dieu Soult samt preussare och ryssar under Levin August von Bennigsen. De sistnämnde drog sig följande dag tillbaka till Friedland. 

Under preussiskt styre var Heilsberg en kretsstad i regeringsområdet Königsberg i Ostpreussen. 1910 hade orten 5 514 invånare. Efter Tysklands nederlag i andra världskriget 1945 tillföll orten Polen.

Vänorter 
 Oud-Beijerland, Nederländerna (1992)
 Milanówek, Polen (2001)
 Sovetsk, Ryssland (2001)
 Werlte, Tyskland (2005)

Referenser

Externa länkar 

Städer i Ermland-Masuriens vojvodskap
Stadskommuner i Ermland-Masuriens vojvodskap