kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tu'i Ha'a Takala'ua

Tu'i Ha'a Takala'ua, eller Tu'i Ha'atakalaua, var en dynasti i Tonga i södra Stilla havet.

Denna dynasti styrde landet under det tonganska imperiet där man samregerade med Tu'i Kanokupolu-dynastin. Ätten grundades redan tidigare men blev härskande först i och med Mo'ungāmotu'a kring 1470 som var son till Takala'ua (23:e kung i Tu'i Tonga-dynastin). Medan den äldre brodern Kau'ulu'fonua I jagade sin fars mördare övertog Mo'ungāmotu'a den världsliga makten medan Tu'i Tonga behöll den religiösa makten.

Dynastin styrde fram till cirka 1610 då den faktiska makten avträddes till Tu'i Kanokupolu-dynastin även om man formellt samregerade. Den siste ättlingen i dynastin Mulikihaamea dog den 10 maj 1799.

Tonga är förutom territoriet Tuvalu den enda monarkin bland önationerna i Stilla havet.

Regenter
Det saknas säker information om regenterna faktiska regeringstid då inre stridigheter ledde till ständiga maktskiftningar.

 Mo'ungāmotu'a
 Tanekitonga
 Vaematoka
 Siulangapō
 Vakalahimoheuli
 Mounga o Tonga
 Fotofili
 Vaea
 Moeakiola
 Tatafu
 Kafoamotalau
 Tuionukulave
 Silivakaifanga
 Fuatakifolaha
 Tupoulahi
 Maealiuaki
 Mumui
 Toafunaki
 Mulikihaamea

Från och med kung Mounga o Tongas tillträde har ämbetet endast begränsad makt.

Se även
 Tu'i Tonga-dynastin
 Tu'i Kanokupolu-dynastin
 Tupoudynastin

Externa länkar
 Om Tu'i Ha'a Takala'ua-dynastin

Tongas regenter
Tu'i Ha'a Takala'ua-dynastin
Ngga Pilimsit

Ngga Pilimsit (tidigare Mount Idenburg) är ett berg på Nya Guinea i Indonesien och är Oceaniens näst högsta med sina 4717 meter.

Berg i Indonesien
Tu'i Tonga

Tu'i Tonga var en dynasti i Tonga i södra Stilla havet. Efter cirka 1470 innehade dynastin endast den religiösa makten.

Denna dynasti styrde landet under det tonganska imperiet där grunden lades runt år 950 då hövdingen ʻAhoʻeitu genom en rad krig befriade tonganerna från de styrande dynastierna Tuʻi Manuʻa på Samoa och Tuʻi Pulotu på Fiji. ʻAhoʻeitu utropades sedan år 950 till den förste kungen i Tu'i Tonga-dynastin.

Dynastin styrde fram till cirka 1470 då den tvingades avträda den världsliga makten till Tu'i Ha'a Takala'ua-dynastin medan Tu'i Tonga behöll den religiösa makten. Den siste ättlingen i dynastin, Laufilitonga, dog den 9 december 1865 och titeln avskaffades därefter.

Tonga är förutom territoriet Tuvalu den enda monarkin bland önationerna i Stilla havet.

Regenter
Det saknas säker information om regenterna faktiska regeringstid då inre stridigheter ledde till ständiga maktskiftningar.

 ʻAhoʻeitu
 Lolofakangalo
 Fanga'one'one
 Lihau
 Kofutu
 Kaloa
 Ma'uhau
 'Apuanea
 'Afulunga
 Momo
 Tu'itatui
 Tala'atama
 Ha'amea
 Tala-'i-Ha'apepe
 Talakaifaiki
 Talafapite
 Ma'akatue
 'I-pui-pui
 Havea I
 Tatafueikimeimua
 Lomi'aetupu'a
 Havea II
 Takala'ua
 Kau'ulu'fonua I
 Vakafuhu
 Pui-Pui-Fatu
 Kau'ulu'fonua II
 Tapu'osi I
 'Uluakimata I
 Fatafehi
 Tapu'osi Kau'ulufonua III
 'Uluakimata II
 Fatafehi Tu'ipulatu I
 Fakana'ana'a
 Fatafehi Tu'ipulatu II
 Fatafehi Paulaho
 Fatafehi Ma'ulupekotofa
 Fatafehi Fuanunuiava
 Fatafehi Laufilitonga

I och med kung Kauulufonua I har ämbetet endast religiös makt

Se även
 Tu'i Ha'a Takala'ua-dynastin
 Tu'i Kanokupolu-dynastin
 Tupoudynastin
 Tuʻi Tonga Fefine

Externa länkar
 Om Tu'i Tonga-dynastin

Tongas regenter
Tu'i Tonga-dynastin
Blekingegatan

Blekingegatan är en gata på Södermalm i Stockholm. Den  sträcker sig från Ringvägen i väster till Östgötagatan i öster, med ett kort avbrott för Allhelgonakyrkan och Helgalunden. Blekingegatan fick sitt nuvarande namn i samband med Namnrevisionen i Stockholm 1885.

Historik
Enligt namnrevisionens rapport blev Blekingegatan "den vidgade Sahlbergsgränd och dess förlängningar åt öster och väster". Samtidigt tillkom namnen i kategorin ”de södra landskapen”: Ölandsgatan, Gotlandsgatan, Skånegatan och Närkesgatan. Enligt Lindhagenplanen var det meningen att förlänga Blekingegatan i rak sträckning österut där den vid Renstiernas gata slutade i en monumental trappa upp till Sofia kyrka. Planen fullföljdes aldrig, bland annat efter protester av Anna Lindhagen.

Den del av Blekingegatan som ligger mellan Götgatan och Helgalunden hette i Holms tomtbok från 1674 "Melcher Liungz Twärgata". Melker Jung ägde ett glasbruk på Söder och hade även en trädgård vid denna gata. Den inköptes så småningom av Johan Sahlberg, som gift sig 1676 med en dotter till Melker Jung. Efter honom fick gatan senare heta Sahlbergsgränden.

Byggnader vid Blekingegatan (urval)
 På Blekingegatan 32 finns det så kallade Garbohuset (ursprungshuset existerar inte längre). Här bodde Greta Garbo med familj under sin uppväxt. En byst på husfasaden visande Garbo påminner om det.
 Största byggnad vid Blekingegatan 53–55 är Åsö gymnasium som ritades av arkitekt Paul Hedqvist och invigdes den 29 april 1968.
 Vid Blekingegatan 40 ligger en jugendinspirerad byggnad från 1904, som ritades av arkitekt Sam Kjellberg och är sedan 1969 plats för Restaurang Pelikan.

Bilder

Källor

Noter

Externa länkar

Gator och torg på Södermalm
National Hockey League 1955/1956

National Hockey League 1955/1956 var den 39:e säsongen av NHL. 6 lag spelade 70 matcher i grundserien innan Stanley Cup inleddes den 20 mars 1956. Stanley Cup vanns av Montreal Canadiens som tog sin 8:e titel, efter finalseger mot Detroit Red Wings med 4-1 i matcher.

Montreal Canadiens Jean Beliveau vann poängligan på 88 poäng, 47 mål och 41 assist.

Grundserien

Poängligan 1955/1956
Not: SM = Spelade matcher, M = Mål, A = Assists, Pts = Poäng

Slutspelet 1956
4 lag gjorde upp om Stanley Cup-pokalen, matchserierna avgjordes i bäst av sju matcher.

Semifinaler

Montreal Canadiens vs. New York Rangers

Montreal Canadiens vann semifinalserien med 4-1 i matcher

Detroit Red Wings vs. Toronto Maple Leafs

Detroit Red Wings vann semifinalserien med 4-1 i matcher

Stanley Cup-final

Montreal Canadiens vs. Detroit Red Wings

Montreal Canadiens vann finalserien med 4-1 i matcher

NHL awards

All-Star

Källor 
 NHL.com - Säsongen 1955/1956

1955 i Kanada
1955 i USA
1956 i Kanada
1956 i USA
Ishockeysäsongen 1955/1956
1955/1956
Sveriges landslag i ishockey

Sveriges landslag i ishockey kan syfta på flera olika ishockeylandslag som representerar Sverige:

Sveriges damlandslag i ishockey
Sveriges damjuniorlandslag i ishockey
Sveriges herrlandslag i ishockey
Sveriges herrjuniorlandslag i ishockey
Sveriges U18-herrlandslag i ishockey
Sveriges B-landslag i ishockey

Se även
Sveriges landslag
FTP-planen

FTP-planen är den pensionsplan som gäller inom försäkringsbranschen. Pensionsplanen har förhandlats fram mellan FAO (försäkringsbranschens arbetsgivarorganisation) och FTF (Facket för försäkring och finans). Pensionsplanen vilar på två ben. Den som är född före 1972 omfattas av en s.k. förmånsbestämd lösning (FTP2)och den som är född efter 1978 omfattas av en s.k premiebaserad lösning (FTP1). Det finns en "mellangrupp", de som är födda mellan 1972 och 1978. De har haft möjlighet att välja om de vill tillhöra FTP1 eller FTP2.

Svensk tjänstepension
National Hockey League 1954/1955

National Hockey League 1954/1955 var den 38:e säsongen av NHL. 6 lag spelade 70 matcher i grundserien innan Stanley Cup inleddes den 22 mars 1955. Stanley Cup vanns av Detroit Red Wings som tog sin 7:e titel, efter finalseger mot Montreal Canadiens med 4-3 i matcher.

Montreal Canadiens Bernie Geoffrion vann poängligan med 75 poäng, 38 mål och 37 assist.

Grundserien

Poängligan 1954/1955
Not: SM = Spelade matcher, M = Mål, A = Assists, Pts = Poäng

Slutspelet 1955
4 lag gjorde upp om Stanley Cup-pokalen, matchserierna avgjordes i bäst av sju matcher.

Semifinaler

Detroit Red Wings vs. Toronto Maple Leafs

Detroit Red Wings vann semifinalserien med 4-0 i matcher

Montreal Canadiens vs. Boston Bruins

Montreal Canadiens vann semifinalserien med 4-1 i matcher

Stanley Cup-final

Detroit Red Wings vs. Montreal Canadiens

Detroit Red Wings vann finalserien med 4-3 i matcher

NHL awards

All-Star

Källor 
 NHL.com - Säsongen 1954/1955

1954 i Kanada
1954 i USA
1955 i Kanada
1955 i USA
Ishockeysäsongen 1954/1955
1954/1955
National Hockey League 1953/1954

National Hockey League 1953/1954 var den 37:e säsongen av NHL. 6 lag spelade 70 matcher i grundserien innan Stanley Cup inleddes den 23 mars 1954. Stanley Cup vanns av Detroit Red Wings som tog sin 6:e titel, efter finalseger mot Montreal Canadiens med 4-3 i matcher.

Gordie Howe, Detroit Red Wings, vann poängligan för fjärde säsongen i rad. Säsongen 1953/1954 fick han ihop 81 poäng (33 mål + 48 assist).

Grundserien

Poängligan 1953/1954
Not: SM = Spelade matcher, M = Mål, A = Assists, Pts = Poäng

Slutspelet 1954
4 lag gjorde upp om Stanley Cup-pokalen, matchserierna avgjordes i bäst av sju matcher.

Semifinaler

Detroit Red Wings vs. Toronto Maple Leafs

Detroit Red Wings vann semifinalserien med 4-1 i matcher

Montreal Canadiens vs. Boston Bruins

Montreal Canadiens vann semifinalserien med 4-0 i matcher

Stanley Cup-final

Detroit Red Wings vs. Montreal Canadiens

Detroit Red Wings vann finalserien med 4-3 i matcher

NHL awards

All-Star

Källor 
 NHL.com - Säsongen 1953/1954

1953 i Kanada
1953 i USA
1954 i Kanada
1954 i USA
Ishockeysäsongen 1953/1954
1953/1954
Annegret Richter

Annegret Richter, född den 13 oktober 1950 i Dortmund, Västtyskland är en tysk före detta friidrottare som under 1970-talet tävlade för Västtyskland i kortdistanslöpning.

Richters första mästerskap var EM 1971 där hon ingick det tyska lag som vann guld på 4 x 100 meter. Vid Olympiska sommarspelen 1972 i München blev hon femma på 100 meter, dessutom var hon med i det tyska lag som vann guld i stafett på ett nytt världsrekord. 

Inför de Olympiska sommarspelen 1976 var storfavoriterna på 100 meter den regerande olympiske mästaren Renate Stecher och Richters landsman Inge Helten som hade slagit Stechers världsrekord. Under semifinalen slog Richter världsrekordet på 100 meter när hon noterade 11,01. I finalen vann hon knappt på tiden 11,08 med Stecher som tvåa och Helten som trea. Tre dagar senare följde hon upp guldet med en silvermedalj på 200 meter och en silvermedalj i stafett.

Källor 
 Fakta på Sporting-heroes webbplats

Födda 1950
Tyska kortdistanslöpare
Världsrekordhållare på 100 meter löpning
Världsrekordhållare på 4 x 100 meter löpning
Kvinnor
Levande personer
Västtyska olympiska guldmedaljörer
Västtyska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1972
Olympiska guldmedaljörer 1976
Olympiska silvermedaljörer 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Västtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Västtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1976
Personer från Dortmund
Idrottare från Nordrhein-Westfalen
National Hockey League 1952/1953

National Hockey League 1952/1953 var den 36:e säsongen av NHL. 6 lag spelade 70 matcher i grundserien innan Stanley Cup inleddes den 24 mars 1953. Stanley Cup vanns av Montreal Canadiens som tog sin 7:e titel, efter finalseger mot Boston Bruins med 4-1 i matcher.

Detroitspelaren Gordie Howe blev den förste att vinna poängligan tre år i rad. Säsongen 1952/1953 
fick han 95 poäng (49 mål + 46 assist).

Grundserien

Poängligan 1952/1953
Not: SM = Spelade matcher, M = Mål, A = Assists, Pts = Poäng

Slutspelet 1953
4 lag gjorde upp om Stanley Cup-pokalen, matchserierna avgjordes i bäst av sju matcher.

Semifinaler

Detroit Red Wings vs. Boston Bruins

Boston Bruins vann semifinalserien med 4-2 i matcher

Montreal Canadiens vs. Chicago Black Hawks

Montreal Canadiens vann semifinalserien med 4-3 i matcher

Stanley Cup-final

Montreal Canadiens vs. Boston Bruins

Montreal Canadiens vann finalserien med 4-1 i matcher

NHL awards

All-Star

Källor 
 NHL.com - Säsongen 1952/1953

1952 i Kanada
1952 i USA
1953 i Kanada
1953 i USA
Ishockeysäsongen 1952/1953
1952/1953
Stegmotor

En stegmotor kan i det närmaste beskrivas som en "digital" elektrisk motor. Motorns rörelse sker i ett antal steg per varv. Antalet steg per varv är olika för olika tillämpningar. 

När motorlindningen strömsätts strävar rotorn efter att inta en viss position så att reluktansen, det vill säga det magnetiska flödet, blir så litet som möjligt. En stegmotor kan inte drivas direkt med en likströmskälla, till exempel ett batteri. Styrelektronik som kastar om strömriktningen i lindningarna är nödvändig. När strömriktningen kastas om tar motorn ett steg.

Beroende på hur strömomkastningen utförs uppstår skillnader i "ryckighet", vridnoggrannhet och vridmoment. Det är förhållandevis enkelt att få motorn att ta så kallade fullsteg eller halvsteg. Genom att använda en mer komplicerad teknik kallad mikrostegning kan motorn fås att ta mycket mindre steg än fullsteg och halvsteg.

Stegmotorer har en omfattande användning. Till exempel i skrivare för datorer, inom industrin för positionering av automationsutrustning, i bilars hastighetsmätare och i satelliter för vridning av solpaneler.

Se även 
Servomotor

Externa länkar 

Elektromotorer
Sébastien Tortelli

Sébastién Tortelli, född 1978 i Frankrike, är en fransk motocrossförare. Han blev världsmästare i 125cc 1996 och i 250cc 1998. Efter sista VM-titeln har han tävlat i USA.

Franska motocrossförare
Franska motorcyklister
Män
Födda 1978
Levande personer
Mississippi John Hurt

Mississippi John Hurt, född John Smith Hurt 3 juli 1893 i Teoc, Mississippi, död 2 november 1966 i Grenada, Mississippi, var en amerikansk bluessångare och gitarrist.

John Hurt växte upp i Avalon, nära Grenada, Mississippi och lärde sig spela gitarr vid nio års ålder. Inom några år började han spela på lokala fester och danser. 1927 upptäcktes han av en av skivbolaget Okehs talangscouter och fick året därpå åka till Memphis för att spela in åtta sånger, varav två gavs ut. Detta ledde till ytterligare inspelningar i New York senare samma år. Genombrottet kom dock inte och Hurt slog sig återigen ner i Avalon där han arbetade som lantbrukare.

I början av 1960-talet ökade intresset för gammal folk- och bluesmusik och en musikvetare vid namn Tom Hoskins sökte 1963 upp Hurt, bland annat med hjälp av sången "Avalon Blues". Hurt övertalades att göra comeback och spelade 1963 på Newport Folk Festival, där han mottogs som en levande legend. En serie konserter på amerikanska universitet följde och han gjorde även nya inspelningar för Vanguard Records. Han fortsatte uppträda fram till sin död 1966.

Källor 

Födda 1893
Avlidna 1966
Amerikanska bluessångare
Amerikanska bluesgitarrister
Män
Padanien

Padanien, eller italienska Pianura padana, är ett namn på Poslätten, en intensivt uppodlad och industrialiserad region i norra Italien. Efter andra världskriget har benämningen även kommit i bruk för (det relativt välmående) Norditalien, avgränsat söder om Ligurien och Emilia-Romagna.

Inom lingvistiken har termen även använts i samband med de gallo-italienska språken och dialekterna.

Benämningen Padanien blev mer allmänt använt i början av 1990-talet. Det användes då framför allt av det politiska partiet Lega Nord, vilket kämpar för ett självständigt Norditalien. Namnet har idag fått starka politiska övertoner och används, utom i forskningen, huvudsakligen av dem som har separatistiska tendenser (eller av politiska journalister som beskriver dessa tendenser).

På senare år har Padanien även organiserat sig i ett regionalt fotbollslag. Det har ställt upp i internationella turneringar tillsammans med andra lag representerande etniska minoriteter (eller regioner).

Se även 
Padaniens herrlag i fotboll

Referenser

Externa länkar
Flags of the World – Padania
Ethnologue Report – Italy
Short Atlas of Gallican, Romance and Cisalpine Peoples

Italiens geografi
Politik i Italien
Italienska områden
Padaniens herrlag i fotboll

Padaniens herrlag i fotboll är ett fotbollslandslag som representerar den norditalienska provinsen Padanien. Padanien är inte medlem i Uefa eller Fifa. Padaniens landslagsspelare spelar till vardags vanligen i klubbar i lägre divisioner i det italienska seriesystemet, främst Serie C och Serie D.

Padanien deltog i Viva World Cup 2008 i Gällivare, där de i finalen slog Arameiska/syrianska med 2–0. De ställde också upp i ConIFA World Football Cup 2014.

Landslag och officiella lag utan medlemskap i FIFA
Samantha Beckinsale

Samantha Jane Beckinsale, född 23 juli 1966 i London i England, är en brittisk skådespelare som gjort många TV-roller. Hon är dotter till Richard Beckinsale och halvsyster med Kate Beckinsale. Hon är gift med skådespelaren Richard Trinder.

Referenser

Brittiska skådespelare
Skådespelare från London
Födda 1966
Levande personer
Kvinnor
Ruth Maier

Ruth Maier, född 10 november 1920 i Wien, Österrike, död 1 december 1942 i Auschwitz, Polen, var en österrikisk judinna. Hon sökte förgäves undkomma judeförföljelsen genom att söka skydd i Norge. Hennes 2007 postumt utgivna dagböcker fått henne att kallas "Norges Anne Frank"

Biografi 
Maiers far var filosofie doktor och språkman (talade nio språk), och hade en hög post i det österrikiska post- och telegrafverket. Han dog 1933.

Maiers dagböcker är bevarade från 1933 till 1942. I dessa beskrev hon den gradvis allt värre situationen för Österrikes judiska befolkning efter Anschluss 1938, och om sin längtan efter familjen när hon skildes från dem. Hennes yngre syster Judith hade lyckats komma till Storbritannien. Ruth hade via den döde faderns kontakter i telebranschen hittat en norsk familj i Lillestrøm strax utanför Oslo dit hon fick flytta. Hon anlände till Norge i januari 1939, och visade sin stora språkliga begåvning genom att lära sig norska på mindre än ett år och snabbt ta studenten. Under ett sommarläger träffade hon den blivande poeten Gunvor Hofmo. De två blev ett par och bodde och arbetade på flera platser i Norge. Maier var även modell för en av skulptören Gustav Vigelands bronsskulpturer, som i dag står i Vigelandsparken i Oslo.

Den 26 november 1942 arresterades Maier, och deporterades till Tyskland med fångfartyget S/S Donau samma dag. Hon anlände till Auschwitz 1 december 1942 och fördes direkt till gaskamrarna.

Postumt erkännande 
Hennes partner Gunvor Hofmo försökte 1953, efter att hon själv blivit en uppburen författare, få ett norskt förlag att ge ut Maiers dagböcker och brev, men det refuserades. Efter Hofmos död 1995 skrev den norske författaren Jan Erik Vold Hofmos biografi, där Maiers roll som nära vän och "tvillingsjäl" till Hofmo var en viktig del. Volds bedömning var att Maier var ett huvudtema i Hofmos senare diktning: "Hennes diktning har förlusten av den närmaste, den käraste, den nödvändigaste som ett ledande tema".

Vold hade tillgång till Hofmos efterlämnade papper och därmed även Maiers dagböcker och brev. Han redigerade dessa och sammanställde dem i en bok som kom ut 2007, Ruth Maiers dagbok: en jødisk flyktning i Norge (svensk översättning av Staffan Söderblom, Ruth Maiers dagbok: en judisk flykting i Norge, Norstedt, 2009), som i ett slag gjorde den tidigare relativt okända Maiers öde och namn känt i Norge. Vold var mycket imponerad av den höga litterära nivån på dagböckerna.

Gunvor Hofmo skrev i en norsk litterär tidskrift 1948 om Ruth Maier som lyrisk skribent: "… hennes språk är så klart, så uttrycksfullt, att det får en att tänka på Stefan Zweig och Rilke … den isolerade judinnans ensamhet och ångest, ett ungt sinnes reaktion på kriget och lidandet."

Bibliografi

Källor

Förintelsen
Personer som dött i koncentrationsläger i Nazityskland
Österrikiska författare under 1900-talet
Personer från Wien
Födda 1920
Avlidna 1942
Kvinnor
HBTQ-historia
Mo'ungāmotu'a

Mo'ungāmotu'a var den förste monarken i Tu'i Ha'a Takala'ua-dynastin under det tonganska imperiet.

Biografi
Endast lite är känd om Mo'ungāmotu'as liv.

Mo'ungāmotu'a var son till Takala'ua (23:e kung i Tu'i Tonga-dynastin) och dennes hustru Va'elaveamata.

Efter mordet på fadern valdes Mo'ungāmotu'a troligen till vicekung av hans äldre bror Kau'ulu'fonua Fekai (som nu var Kau'ulu'fonua I) då denne själv begav sig på jakt efter mördarna.

Kring år 1470 tog så Mo'ungāmotu'a makten över imperiet dock utan att avsätta Tu'i Tonga-dynastin, istället delades makten i en religiös del och en världslig del. Kau'ulu'fonua I skickades senare i exil till Samoa så att Tu'i Ha'a Takala'uadynastin ostörd kunde växa i betydelse och styrka.

Externa länkar
 Kort om Mo'ungāmotu'a

Tu'i Ha'a Takala'ua-dynastin
Män
Födda 1400-talet
Avlidna okänt år
100 meter för damer i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008



Medaljörer

Program

Resultat 
 Q innebär avancemang utifrån placering i heatet.
 q innebär avancemang utifrån total placering.
 DNS innebär att personen inte startade.
 DNF innebär att personen inte fullföljde.
 DQ innebär diskvalificering.
 NR innebär nationellt rekord.
 OR innebär olympiskt rekord.
 WR innebär världsrekord.
 WJR innebär världsrekord för juniorer
 AR innebär världsdelsrekord (area record)
 PB innebär personligt rekord.
 SB innebär säsongsbästa.

Försöksheat

Omgång 2

Semifinaler

Final

Friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Lindhagensgatan

Lindhagensgatan är en gata på Kungsholmen i centrala Stockholm. Gatan sträcker sig i nordvästlig riktning från Lindhagensplan till Ulvsundasjön och är cirka 1 150 meter lång. Gatan fick sitt namn 1888.

Lindhagensgatan fick sitt namn 1888 efter stadsplaneraren Albert Lindhagen. Han var den ledande gestalten bakom Stockholms gaturegleringar på 1860- till 1870-talen. Lindhagensgatan på Kungsholmen drogs enligt dåtidens stadsplaneideal spikrakt i nordvästlig riktning genom den västra delen av Kungsholmen och utriktades mot Huvudsta gård. Vid korsningen med Drottningholmsvägen (dagens Lindhagensplan) skulle den fortsätta cirka 500 meter i sydostlig riktning till Riddarfjärden och sluta i Rålambstorget (dagens Rålambshovsparken). Detta förklarar de märkligt höga husnumren längs Lindhagensgatan, där det lägsta numret är 45. Lägre nummer reserverades för den del som inte byggdes.

Enligt Lindhagens stadsplan för Kungsholmen från 1866 skulle gatan få en sydlig parallellgata mellan Drottningholmsvägen och Ulvsundasjön. Längs båda gatorna skulle det finna täta stadskvarter. På Rudolf Brodins Karta över Stockholm från 1908 finns dessa båda parallellgator fortfarande med, där Lindhagensgatans "systergata" fick namnet Geijersvägen. Varken förlängningen till Riddarfjärden eller Geijersvägen blev genomförda.

Lindhagensgatan kantas av bostäder i sydvästra delen och nu (juni 2011) pågår även byggande av bostäder längst i norr. Annars etablerade sig stora kontorshus och industrianläggningar längs gatan. Från Stora Bryggeriet och Hornsbergsdepån i norr till Securitas huvudkontor i söder. Flera stora företag har sina huvudkontor här, bland andra Skandia och SL.

År 2006 började en stor upprustning av Lindhagensgatan genom Stockholms stads exploateringskontor. Gatan har förvandlats till en esplanad med nya trädplanteringar. År 2006-2007 byggdes gatan om med två körfält i vardera riktningen och en gräsbevuxen mittremsa, dessutom planterades 274 kejsarlindar i fyrdubbla rader, en rad på ömse sidor gatan och en dubbel trädrad i mittremsan. 

Vid Lindhagensgatans avslutning mot Ulvsundasjön uppfördes under åren 2008 till 2012 bostadshöghuset kvarteret Lusten, som ingår i ett nytt område med 1200 sjönära bostäder och inom projektet Lindhagen skapas ytterligare bostäder och nya arbetsplatser mellan Stadshagen och Kristineberg.

Källor

 Om Lindhagensgatans upprustning på stockholm.se

Noter

Externa länkar

Gator och torg på Kungsholmen