kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Valsjö gård, Ösmo

Valsjö gård har tidigare varit herrgård och säteri i Ösmo socken och Nynäshamns kommun på Södertörn.

Ägostruktur 
Valsjö som redan på medeltiden blev ett säteri brukades dock under 1500-talet som kronohemman. I 1600-talets mitt återupprättades gårdens säterirättighet under Beata Oxehuvuds ägotid. Hon var änka efter Didrik Yxkull. Därefter har gården sedan 1759, med undantag för åren 1862-1918 då den var utarrenderad, brukats under godset Nynäs.

Byggnader 
Manbyggnaden från 1867 har en sexdelad plan och består av en och en halv våning. Huset är knuttimrat och reveterat. Därtill finns en knuttimrad och locklistpanelad fatbur på gårdsplanen, som är försedd med ett så kallat tälttak och vars flöjel bär årtalet 1769. 

Gårdens nuvarande ekonomibyggnader som ligger norr om väg 528 är uppförda i olika etapper under 1940- och 1950-talen på initiativ av Axel Ax:son Johnson som då var ägare. Den första delen byggdes 1940-41 och är en låg tegelbyggnad som innehöll stall för cirka 125 djur. Idag finns en motorklubb i byggnaden. Vinkelrätt mot den står den höga ladan som dominerar landsbilden.

Bilder

Källa 
Länsstyrelsen i Stockholms län, 1983, Peter Bratt och Rolf Källman.
 Tidskriften "Tegel", 1944, Monumentala ekonomibyggnader, s. 10-18.

Externa länkar
 Valsjö i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Össmo i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Herrgårdar i Södermanland
Byggnader och anläggningar i Nynäshamns kommun
Lars Rooth

Lars Rooth, född 9 september 1921 i Stockholm, död 21 juli 2012 i Uppsala, var en svensk romersk-katolsk präst, jesuitpater och radioman som under många år arbetade med den svenskspråkiga programverksamheten vid Vatikanradion.

Lars Rooth var son till riksbankschefen Ivar Rooth. Efter studentexamen reste han till New York, där han kom i kontakt med katolicismen. Under andra världskriget tjänstgjorde han i New York på Office of the Financial Counselor to the Swedish Legation (under Sveriges Riksbank). Uppgiften var att avslöja förbjudna bulvanaffärer, där Nazityskland försökte utnyttja svenska USA-tillgångar för sina syften. Åren 1943–1946 var han frivillig i den brittiska armén, där han arbetade i underrättelsestyrkan Intelligence Corps.

År 1946 inträdde Rooth i Jesuitorden. Han studerade filosofi och teologi i Tyskland och England och prästvigdes i Stockholm år 1954.

Därefter var han bland annat verksam som chefredaktör för Katolsk Kyrkotidning och ansvarig för den katolska församlingen i Uppsala. Han var även studentpräst.

Lars Rooth blev tidigt engagerad i programverksamheten vid Vatikanradions kortvågssändningar. Från 1960 arbetade han med svenskspråkiga program som producerades i en enkel studio i Uppsala. Från 1981 sammanställdes programmen från Rom. Han var chef för Vatikanradions skandinaviska avdelning till mitten av 1990-talet.

Lars Rooth gav år 1988 ut sina memoarer, Det hände på vägen till Rom. En svensk jesuits minnen.
Han är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Referenser 

Män
Födda 1921
Avlidna 2012
Svenska radioprogramledare
Svenska jesuiter
Svenska romersk-katolska präster
Präster från Stockholm
Programledare från Stockholm
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Lagmannsrett

Lagmannsrett är den högre nivån av domstolar i Norge. De motsvarar hovrätterna i Sverige.

Det finns sex lagmansretter i Norge:
 Hålogaland lagmannsrett i Tromsø
 Frostating lagmannsrett i Trondheim
 Eidsivating lagmannsrett i Hamar
 Gulating lagmannsrett i Bergen
 Agder lagmannsrett i Skien
 Borgarting lagmannsrett i Oslo

De flesta lagmannsretter har namn efter rättskipande församlingar från vikingatiden.  Høyesterett är namnet på Norges högsta domstol.

Se även
Lagmansrätt, äldre svenska domstolar

Externa länkar
http://www.domstol.no/lagmannsrettene

Allmänna domstolar
Norges rättsväsen
Corrie Sanders

Cornelius Johannes "Corrie" Sanders, född 7 januari 1966 i Pretoria, död 23 september 2012 i Pretoria, var en sydafrikansk boxare. Han blev tungviktsvärldsmästare 2003 efter att ha besegrat Vladimir Klitsjko. 

Han avled på sjukhus under natten den 23 september 2012, efter att ha blivit skjuten i samband med ett rån på en restaurang utanför Brits.

Källor

Män
Sydafrikanska boxare
Födda 1966
Avlidna 2012
Ygberg

Personer med efternamnet Ygberg:
 Herman Ygberg
 Carin Ygberg
 Karin Ygberg
Per Emanuel Huss

Per Emanuel Huss, född 28 juni 1849 i Härnösand, död där 3 januari 1913, var en svensk dispaschör och kommunalpolitiker.
 
Huss blev student vid Uppsala universitet 1868 och avlade hovrättsexamen 1872. Efter specialstudier i utlandet blev han dispaschör i Härnösand 1878. Han bildade 1886 Nordiska ångfartygsassistentföreningen och blev därefter dess verkställande direktör. Han var ledamot av stadsfullmäktige 1888–1908, under en del år dess vice ordförande. Han blev ledamot av Västernorrlands läns landsting 1890 och ordförande i finansutskottet 1893. Han var styrelseordförande i Härnösand–Sollefteå Järnvägs AB, om vars tillkomst han inlade stor förtjänst. Han blev ledamot av styrelsen för Riksbankens kontor i Härnösand 1890 och var under senare år dess ordförande. Han var ledamot av Navigationsskolans styrelse och dess ordförande 1902 samt ordförande i handels- och sjöfartsnämnden 1890.

Referenser

Noter

Källor
Albin Hildebrand: Svenskt Porträttgalleri, XIX. Bankmän (1903), sid. 27.

Svenska dispaschörer
Svenska kommunalpolitiker
Alumner från Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Födda 1849
Avlidna 1913
Män
Personer från Härnösand
Jean-Jacques Caffieri

Jean-Jacques Caffieri, född 29 april 1735 i Paris, död 22 juni 1792, var fransk skulptör och konsthantverkare av italiensk härkomst.

Biografi
Jean-Jacques Caffieri kom från en familj av italienska skulptörer, som hade flyttat till Frankrike under kardinal Mazarins förmyndarregering. Hans far Jacques Caffieri och hans äldre bror Philippe Caffieri var också skulptörer.

Jean-Jacques Caffieri var ogift och hade inga barn. Efter en tid som stipendiat vid Villa Medici i Rom 1749 – 53, och som student vid Francois Lemoyne, började han 1757 vid Académie Royale de Peinture et de Sculpture i Frankrike. Skolad i Rom och påverkad av Berninis konst var han en sentida företrädare för senbarockens storslagna och måleriska stil. Som konsthantverkare gjorde kan sin största insats inom möbelkonsten.

I sitt arbete som skulptör gjorde Caffieri byst- eller helfigursporträtt av många stora män, som Pierre Corneille, Thomas Corneille, Philippe Quinault, Jean de la Fontaine och Jean-Philippe Rameau, samt monument till Richard Montgomery i St. Paulus kapell i New York.

Verk i urval
 Skulpturer av Caffieri
 Buste of the comte de Muy Louis Nicolas Victor de Félix d'Ollières av Jean-Jacques Caffieri, Metropolitan Museum of Art i New York (1776)
 Porträttbyst av en ung dam i terrakotta (California Palace of the Legion of Honor)

Källor
Bra Böckers lexikon, 1973

Födda 1735
Avlidna 1792
Män
Franska skulptörer
Konstnärer från Paris
Glanssteklar

Glanssteklar eller malmsteklar (Chalcidoidea) är en överfamilj inom insektsordningen steklar, tillhörande underordningen midjesteklar och gruppen parasitsteklar. Det finns runt 22 000 beskrivna arter världen över och troligen många tusen till som ännu inte är upptäckta och beskrivna.

De flesta arter är små, många är mindre än en millimeter långa, och gruppen inkluderar några av de minsta bevingade insekterna som man känner till, dvärgsteklar. Till gruppens största arter hör de i familjen Leucospidae, vilka mäter 4-17 millimeter. Många arter är mörka eller har metallglänsande blå eller grön färg. 

Gruppens ekologi är mycket varierad eftersom den består av så många familjer och arter, men de flesta arter som man känner till är parasitoider på andra insekter. Det finns i flera familjer dock även arter som är växtätare. Några har ett mycket specialiserat levnadssätt som exempelvis fikonsteklar som bara utvecklas i fikon. Det finns också en del glanssteklar som har rovlevande larver.

Familjer 
Överfamiljen Chalcidoidea omfattar 19 familjer med nu levande arter.

 Agaonidae - fikonsteklar	
 Aphelinidae - växtlussteklar	
 Chalcididae - bredlårsteklar	
 Encyrtidae - sköldlussteklar
 Eucharitidae
 Eulophidae - finglanssteklar
 Eupelmidae - hoppglanssteklar
 Eurytomidae - kragglanssteklar
 Leucospidae
 Mymaridae - dvärgsteklar
 Ormyridae - kägelglanssteklar
 Perilampidae - gropglanssteklar
 Pteromalidae - puppglanssteklar
 Rotoitidae
 Signiphoridae - långklubbsteklar
 Tanaostigmatidae
 Tetracampidae - raggsteklar
 Torymidae - gallglanssteklar
 Trichogrammatidae - hårstrimsteklar

Bildgalleri

Källor 
 Universal Chalcidoidea Database

Externa länkar 
 

Steklar
Ermal Fejzullahu

Ermal Fejzullahu, född 23 augusti 1988 i Pristina, är en albansk sångare. Han är son till den välkända sångaren Sabri Fejzullahu. 

Fejzullahu har släppt flera framgångsrika låtar. År 2010 samarbetade han med rappgruppen Tingulli 3 och de släppte låten "I kom", som snabbt blev populär. År 2011 släppte han tillsammans med sångerskan Nora Istrefi låten "Une e di". Under sommaren 2012 släppte han tillsammans med Gena låten "Ajo".

Referenser 

Albanska sångare
Födda 1988
Personer från Pristina
Män
Levande personer
Aiwa

Aiwa (Aiwa Corporation) var en japansk elektroniktillverkare som bland annat tillverkade stereoanläggningar, kassettbandspelare och bilstereoapparater men även video- och TV-apparater. Företaget köptes upp av Sony och 2006 försvann det från marknaden. Aiwa grundades 1951 och integrerades helt i Sony 2002. Aiwas verksamhet dominerades av ljudprodukter som stationära och bärbara stereoapparater, CD- och kassettbandspelare. Man tillverkade även modem och luftrenare.

Externa länkar

aiwa.com
Vintage Cassette Decks 

Hemelektronikföretag
Företag bildade 1951
Japanska tillverkningsföretag
John Hilton

John Hilton, född 25 juni 1947, är en engelsk före detta bordtennisspelare och europamästare i singel.

Han var med i Europa Top 12 en gång och kom då på 12:e och sista plats.

Meriter 
  Bordtennis EM
 1978 i Duisburg 
 2:a plats med det engelska laget
 1980 i Bern
 1:a plats singel

 Europa Top 12
 1981 i Miskolc: 12:e plats

Källor 
 John Hilton i ITTFs - Databank
 Svenska Bordtennisförbundets webbplats

Externa länkar 
 ITTF.com

Engelska bordtennisspelare
Europamästare i bordtennis
Män
Födda 1947
Levande personer
Per Hasselrot (dispaschör)

Per Axel Hasselrot, född 12 maj 1875 i Borås, död 1 juli 1949, var en svensk dispaschör. Han var son till Carl Birger Hasselrot och far till Birger, Gösta, Åke Hasselrot och Märta Hasselrot.

Hasselrot blev filosofie kandidat i Lund 1894, juris utriusque kandidat 1899, var extra ordinarie tjänsteman i Svea hovrätt, Stockholms rådhusrätt, Riksförsäkringsanstalten och hos riksdagens lagutskott 1902–1907 samt dispaschör i Stockholm 1907–1944. Han var ledamot i Försäkringsinspektionen från 1917 och av sjölagskommittén 1918. Han författade handböcker och uppsatser i sjörättsliga ämnen. Hasselrot blev riddare av Vasaorden 1921 och av Nordstjärneorden 1925 samt kommendör av andra klassen av Vasaorden 1936. Han är begraven på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

Hasselrot, Per Axel på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska dispaschörer
Kommendörer av andra klass av Vasaorden
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Jurister från Borås
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1875
Avlidna 1949
Män
Gösta Hasselrot

Per Gösta Hasselrot, född 22 april 1907 i Stockholm, död 15 september 1991, var en svensk dispaschör. Han var son till Per Hasselrot och svärson till Hans Leander.

Hasselrot blev juris kandidat i Stockholm 1932 och genomförde tingstjänstgöring 1932–1934. Han blev notarie i Stockholms rådhusrätt 1934, var amanuens i Söderbygdens vattendomstol 1935–1937 och dispaschör i Stockholm 1944–1972 (assisterande 1936). Hasselrot var ledamot av Försäkringsinspektionen 1945–1956. Han blev riddare av Nordstjärneorden 1960.

Källor
Riddare av Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1969

Noter

Svenska dispaschörer
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Födda 1907
Avlidna 1991
Män
Petri Forsman

Petri Forsman, född den 13 december 1968, är en finländsk orienterare som blev nordisk mästare i stafett 1993 samt tog VM-brons i stafett 1993.

Referenser

Noter

Finländska orienterare
Män
Födda 1968
Levande personer
Polygonia

Polygonia Hübner 1819 är ett släkte av dagfjärilar inom familjen praktfjärilar (Nymphalidae). Typiskt för släktet är de flikiga vingarna som ger fjärilarna ett särpräglat utseende. Detta, tillsammans med den lövliknande teckningen på vingarnas undersida, är en form av kamouflage som gör fjärilarna mycket svåra att se när de vilar med slutna vingar. Vingarnas ovansida har typiskt en orange-brun grundfärg med svarta och ljusare fläckar, liknande det man ser hos nässelfjäril och andra Aglais-arter samt hos fuksar inom släktet Nymphalis (körsbärsfuks, videfuks etc). Ett annat karaktärsdrag är ett distinkt, ljust märke på bakvingens undersida som varierar i form och färg mellan de olika Polygonia-arterna. Hos den enda svenska arten, vinbärsfuks, P. c-album (Linné, 1758), är märket – som artens latinska namn antyder – format som ett vitt c. I Europa finns ytterligare en art, sydlig vinbärsfuks, P. egea Cramer 1775. 

Relativt omfattande forskning finns på fjärilarna i Polygonia (se t.ex. Wahlberg, 2009 för referenser), och släktskapsrelationerna mellan arterna har studerats med genetiska analyser av både mitokondriellt och nukleärt DNA. En grafisk illustration av evolutionära relationer inom släktet finns tillgänglig på Tree of Life.

Arter 

Synonymnamnen Polygonia vau-album och Polygonia l-album förekommer ibland för vitfläckad fuks, Nymphalis vau-album Denis & Schiffermüller 1775. Eftersom denna art numera vanligen räknas till Nymphalis tas den inte upp här.
 
 Polygonia c-album (Linné, 1758), vinbärsfuks.
 Polygonia c-aureum (Linné, 1758)
 Polygonia chrysoptera (Wright, 1906)
 Polygonia comma  (Harris, 1842)
 Polygonia egea (Cramer, 1775), sydlig vinbärsfuks.
 Polygonia extensa (Leech, 1896)
 Polygonia faunus (Edwards, 1862)
 Polygonia g-argenteum (Doubleday, 1848)
 Polygonia gigantea (Leech, 1890)
 Polygonia gracilis (Grote & Robinson, 1867)
 Polygonia haroldi (Dewitz, 1877)
 Polygonia hylas (Edwards, 1872)
 Polygonia interposita (Staudinger, 1881). Har tidigare ofta betraktats som en underart till c-album.
 Polygonia interrogationis (Fabricius, 1798)
 Polygonia oreas (Edwards, 1870)
 Polygonia progne (Cramer, 1775)
 Polygonia satyrus (Edwards, 1869)
 Polygonia undina (Grum-Grshimailo, 1890)
 Polygonia zephyrus (Edwards, 1870)

Källor 

Praktfjärilar
Megadendromus nikolausi

Megadendromus nikolausi är ett däggdjur i underfamiljen trädmöss bland råttartade gnagare. Den lever i Etiopien och är den enda arten i sitt släkte.

Beskrivning 

Djuret når en kroppslängd (huvud och bål) vid 12 cm, en svanslängd vid 10 cm och en vikt mellan 50 och 65 gram. Pälsen är på ovansidan brun och på undersidan ljusbrun till grå. På ryggens mitt finns en längsgående svart strimma. Pälsen kring ögonen är mörkare än vid andra ställen i ansiktet. Den ljusgråa svansen har en smal svart linje på toppen.

Denna gnagare lever i Etiopiens högland som ligger cirka 3 300 meter över havet. Regionen är täckt med gräs och buskar. Dessutom är trädljung (Erica arborea) en dominerande växt.

Djuret hittades bara nattetid. Trots tillhörigheten till underfamiljen trädmöss antas gnagaren vara marklevande. Annars är ingenting känt om levnadssättet.

Megadendromus nikolausi är sällsynt och listas av IUCN som sårbar (VU).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 

Råttartade gnagare
Myomorpha
Däggdjur i etiopiska regionen
Jeta Faqolli

Jeta Faqolli, född 9 januari 1979 i Librazhd, är en albansk sångerska. 

Faqolli har deltagit i flera musiktävlingar i Albanien, däribland Notafest, Polifest och Top Fest. Faqolli har även arbetat tillsammans med den rumänska musikgruppen Deep System. Under sommaren 2012 släppte hon låten "Lojrat që bën ti".

Referenser

Externa länkar 
Jeta Faqolli på Tekste Shqip

Födda 1979
Kvinnor
Levande personer
Albanska sångare
Personer från Librazhd
Kaj Pineus

Kaj Ludvig Arbo Pineus, född 9 oktober 1905 i Göteborgs Kristine församling, död 21 november 1986 i Göteborgs Vasa församling, var en svensk dispaschör och kommunalpolitiker (Folkpartiet). Han var son till Conrad Pineus och gift med Eva Pineus.

Pineus blev juris kandidat 1928 och var dispaschör i Göteborg 1936–1980. Han tillhörde stads-/kommunfullmäktige i Göteborg 1949–1973 och var andre vice ordförande där 1970–1973. Han var ordförande i Europeiska dispaschörsföreningen 1969–1973, hedersledamot där från 1981, generalsekreterare i Comité maritime international 1972–1977, honorär vice president från 1977. Han blev filosofie hedersdoktor vid Göteborgs universitet 1973. Han författade sjörättsliga skrifter och uppsatser i svensk och utländsk fackpress.

Referenser

Noter

Källor

Svenska dispaschörer
Ledamöter av Göteborgs kommunfullmäktige
Personer i Liberalerna och Folkpartiet
Jurister från Göteborg
Män
Födda 1905
Avlidna 1986
Hedersdoktorer vid Göteborgs universitet
Politiker från Göteborg
Ulf Birgersson

Ulf Birgersson (latin: Ulpho Birgeri), död 19 december 1433, var en svensk författare. Han var munk av Birgittinorden i Vadstena kloster. Han är känd för sina uttolkningar av heliga Birgittas Uppenbarelser.

Biografi
Ulf Birgersson var son till Bierger och Ingeborg Nilsdotter på Lårbo i Ledbergs socken. Han studerade vid Linköpings skola, Linköping och reste sedan utomlands. Birgersson led skeppsbrott och fick då under 40 dagar vara utan mat och utstå svårt lidande. Han lovade att bli munk vid Vadstena kloster om han blev räddad. Senast 13 mars 1405 blev han sakristian i Linköping och var tillika rektor för Katedralskolan, Linköping från 25 augusti 1405. Birgersson blev 6 november 1407 munk vid Vadstena kloster, Vadstena. Han var från 17 april 1423 till 22 augusti 1426 generalkonfessor vid klostret. Birgersson avled 19 december 1433.

Litteratur
Birgersson skrev boken Incipit vita siue legenda cum miraculis domine Katherine sancte memorie filie sancte Birgitte de regno Suecie som trycktes 1487 av Bartholomaeus Ghotan i Stockholm. Boken är en beskrivning av Katarina av Vadstenas liv. Den gavs åter ut 1869 av Gustaf Edvard Klemming och 1876 i Scriptores rerum svecicarum medii aevi III. Birgersson lämnade efter sig en del predikningar och skrev troligen biografin över Vadstena klosters första generalkonfessor Petrus av Skänninge. Biografin finns i avskrift på British Museum och tryckt i Antikvarisk tidskrift, del 5.

Bibliografi
Incipit vita siue legenda cum miraculis domine Katherine sancte memorie filie sancte Birgitte de regno Suecie, 1487 Bartholomaeus Ghotan, Stockholm.
Predikningar.
Biografi över Petrus av Skänninge.

Källor
 Historiskt bibliotek utgifvet af Carl Silfverstolpe

Noter

Män
Avlidna 1433
Personer i Sverige under 1300-talet
Födda okänt år
Svenska författare under 1400-talet
Personer från Ledbergs socken
Svenska birgittiner
Svenska munkar
Birger jarls kenotaf

Birger jarls kenotaf är en skulptur och en skengrav, en så kallad kenotaf, över Birger jarl vid Stockholms stadshus. Birger jarls kenotaf gestaltades av stadshusarkitekten Ragnar Östberg tillsammans med skulptören Gustaf Sandberg.

Monumentet
Stockholms stadshus är rikt på detaljer som symboliskt anknyter till Stockholms tidiga historia. Den mest framträdande i denna symbolik går till Birger jarl, Stockholms grundare. Ragnar Östberg ville skapa ett monument över Bjälboätten i form av en sarkofag som skulle dominera Birgerskansen vid Stadshustornets östra fot. Birgerskansen och ett monument över Birger jarl har funnits med på Ragnar Östbergs ritningar redan 1915.

Den slutgiltiga utformningen blev en sarkofag i förgyllt bly föreställande en liggande Birger jarl iklädd full riddarrustning och med fötterna riktade mot Stockholm och Riddarholmen. Över honom svävar en baldakin, som bärs upp av fyra kolonner huggna i granit, omgivna av ett smidesräcke. Arrangemanget skapades av skulptören Gustaf Sandberg i början av 1920-talet.

I sockeln för skansens norra sida och delvis under Birger jarls kenotaf finns ett fiktivt gravkor. Det är stängt genom en svart järndörr som flankeras av två granitpelare med kapitäl i jonisk ordning. Kapitälets snäckor är inte helt färdighuggna, ett konstgrepp av Östberg som ville att gravkoret skulle ge ett vittrat intryck.

Birger jarls gravkor liksom sarkofagen är dock tomma. När monumentet byggdes var det meningen att Birger jarls kvarlevor skulle överföras från Varnhems klosterkyrka i Varnhem till Birgerskansen vid Stadshuset, men Varnhems kyrkofullmäktige sade nej. Eftersom graven i Stockholm förblev tom kallas den kenotaf, en skengrav. I det fiktiva koret förvaras stenplattor och granitdetaljer.

Bilder

Se även
Birger jarl (staty)

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Birger jarl
Skulpturer på Kungsholmen
Minnesmärken i Sverige
Stockholms stadshus
Skulpturer av svenska skulptörer
Skulpturer från 1900-talet
Regentskulpturer i Sverige
Jöns Budde (Räk)

Jöns Budde (Räk), död 1469, var en svensk översättare. Han var munk av Birgittinorden i Vadstena kloster. 

Han var översättare till den korta versionen av Mechtilds uppenbarelser 1469; Själens Kloster 1480; Judits, Esters och Ruts böcker samt Machabeerböckerna 1484; samt troligen till Suso : Gudeliga snilles väckare, översatt i slutet av 1400-talet. 

Han var också författare till Holm A 58 (Jöns Buddes bok), skriven 1487-1491.

Källor
 http://project2.sol.lu.se/fornsvenska/Person.html

Män
Avlidna 1469
Födda okänt år
Svenska författare under 1400-talet
Svenska birgittiner
Svenska munkar
Översättare under 1400-talet
Turingestenen

Turingestenen, Sö 338, är en runsten som nu är placerad mot en vägg i vapenhuset till Turinge kyrka i Turinge socken.

Stenen 
Stenen är rest till minne efter Torsten, en vikingatida hövding och hans döde broder. Dess ornamentik består av ett välformat rundjur vars hals och svans är låsta i basen med ett iriskt koppel. Ristningen är utförd på den rektangulära runstenens framsida men runor finns även på dess vänstra kortsida. På stenens övre del ovanför den draklika ormens nos är ett kristet kors som vilar ovanpå en kvadrat. Korsarmarna binds samman i dess inre nav med en ring och i korsbilden samtliga yttre hörn är mindre kors påsatta. Av rundjurets utseende kan stenen dateras till 1000-talets andra hälft.

Inskriften

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Södermanlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor 
 Vikingarnas egna ord, Lars Magnar Enoksen, Historiska Media 2003, sid 164, 
 Vikingatidens ABC, red. Carin Orrling 1995, Statens Historiska Museum,

Externa länkar
Turingestenen på svenskarunstenar.net

 
Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Nykvarns kommun
Anette Granstedt

Anette Granstedt, född Nilsson den 24 januari 1968, är en svensk orienterare som blev världsmästarinna i stafett 1993, tog VM-silver i stafett 1995 samt VM-brons i stafett 1999. Hon blev nordisk mästarinna i stafett 1990 och 1992 samt på kortdistans 1995 och 2001 med ytterligare två NM-silver och fyra NM-brons på meritlistan. Granstedt blev svensk mästarinna i nattorientering 1991, 1992, 1994 och 1997, på långdistans 1994 och 1996 samt i stafett 1995 och 2002.

Referenser

Noter

Svenska orienterare
Världsmästare i orientering
Svenska mästare i orientering
Kvinnor
Födda 1968
Levande personer
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska idrottare under 2000-talet
Chépica

Chepica är en kommun i Chile.   Den ligger i provinsen Provincia de Colchagua och regionen Región de O'Higgins, i den södra delen av landet,  km söder om huvudstaden Santiago de Chile.

Källor 

Indelningar i Región de O'Higgins