kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Manhattan Beach

Manhattan Beach, Kalifornien är en stad i Los Angeles storstadsområde i den sydvästra delen av Los Angeles County. Staden ligger på Stillahavskusten söder om El Segundo och norr om Hermosa Beach. I öster finns städerna Lawndale och Redondo Beach. Manhattan Beach ingår som en av de tre Beach Cities vid South Bay och ligger fyra km söder om Los Angeles International Airport.

Befolkning: 33 852 (2000 års folkräkning).

Namnet "Manhattan Beach" kommer från markägaren George Peck som namngav sitt landområde efter Manhattan i sin tidigare hemstad New York.

Källor

Orter i Kalifornien
Los Angeles County
Orter grundade 1912
Vårfingerört

Vårfingerört (Potentilla crantzii) är en växtart i familjen rosväxter. Den är en flerårig ört med gula blommor som blir upp till 20 centimeter hög. Blomningstiden är maj till juli. Dess vetenskapliga artepitet crantzii är tillägnat H.J.N von Crantz, en österrikisk botanist och läkare.

Externa länkar 
Den virtuella floran 
 

 

Rosväxter
Vå Växtindex
Pin

Pin, knapp eller badge, ibland rockslagsmärke, är ett märke eller ett emblem med nål som fästs på klädesplagg (exempelvis tröja, jacka eller kavaj) eller en anslagstavla. Avsikten kan vara att visa upp en tillhörighet, sprida ett budskap eller en åsikt. En känd pin i Sverige och Finland är majblomman, som säljs för att samla in pengar till fattiga barn. Det kan också vara ett kunskapsbevis som man erhåller efter genomförd praktisk eller teoretisk utbildning eller övning, som exempelvis simborgarmärket.

Ordet "pin" finns belagt i svenska språket sedan 1992. Ordet kommer från engelskans pin med samma betydelse.

Se även 
Awareness ribbon
Brosch
Kokard
Medalj
 Medaljong
Tjänstetecken

Referenser

Externa länkar 

Accessoarer
Kommunikationsmedel
Opinion
Reklam
Symboler
Yttrandefrihet
Täckben

Täckben (synonymer: dermala ben, exoskelettala ben) är ben som bildas genom direkt eller desmal förbening hos ryggradsdjur utan att föregås av eller ersätta ett brosk. Jfr ersättningsben.

Täckben förekommer främst i huvudregionen (skalltaket samt gommens och käkarnas skelett) och skuldergördeln (cleithrum och nyckelben).

Källor 

 Petrén, T. (1984). Lärobok i anatomi. Del I. Stockholm: Nordiska Bokhandelns Förlag.
 Romer, A. S. (1956). Osteology of the reptiles. Chicago: The University of Chicago Press.

Skelettet
Småfingerört

Småfingerört Potentilla verna L. är en växt i familjen rosväxter, kallas ibland vårfingerört.

Habitat
Finns i Europa, saknas i övriga världsdelar.

Utbredningskartor
 Norden 
 Norra halvklotet

Biotop
Växtplatser är torra slänter. Småfingerörten gynnas av kalkrik mark, därför är den särskilt vanlig på Gotland.

Externa länkar
Den virtuella floran 

 

Rosväxter
Sm Växtindex
Skinnjacka

En skinnjacka är en jacka tillverkad av skinn. 

Plagget används bland annat av motorcyklister, raggare och av punkare. Punkare dekorerar ofta sin skinnjacka med nitar.

En mockajacka är en jacka där skinnet används med mockasidan utåt eller där skinnets narvsida slipats ned till ett mockaliknande utseende.

Skinnjackan kan matchas med skinnbyxor.

Skinn
Ytterkläder
Mulberry Street

Mulberry Street är huvudgatan i New York-området Little Italy på Manhattan. Mulberry Street är cirka en kilometer lång och är fylld av restauranger, affärer och mycket mer i italiensk stil.

Gator i New York
Manhattan
Ersättningsben

Ersättningsben (synonymer: endokondrala ben, endoskelettala ben, autostoser) är ben som bildas genom indirekt eller enkondral förbening hos ryggradsdjur och som föregås av brosk. Huvuddelen av kroppens ben utgörs av ersättningsben.

Se även
Täckben

Källor 
 Petrén, T. (1984). Lärobok i anatomi. Del I. Stockholm: Nordiska Bokhandelns Förlag.
 Romer, A. S. (1956). Osteology of the reptiles. Chicago: The University of Chicago Press.

Skelettet
Ola Lundberg

Ola Lundberg kan syfta på:
* Olof Lundberg (1808–1877), bryggare, krögare och donator, även kallad Ola Lundberg
 Ola Lundberg (hembygdsforskare) (1852–1921), hembygdsforskare och författare verksam i Svensköp
 Ola Lundberg (1942–2023), den person som gav Televinken sin röst
Gösta Olson (arkitekt)

Gösta Erik Bengt Olson, född 28 august 1894 i Malmö S:t Petri församling, Malmö,  död 20 maj 1969 i Slottsstadens församling, Malmö, var en svensk arkitekt, byggmästare, möbelformgivare och inredningsarkitekt.

Olson var verksam i Malmö. Hans stil kännetecknas av nordisk klassicism och funktionalism.

Olson var utbildad i Trondheim och Düsseldorf. Han drev arkitektverksamhet i Malmö från 1927 fram till början av 1960-talet. Olsons mest framträdande verk var Siriusordens byggnad vid Kattsundsgatan i Malmö. Han ritade även ett posthus och badhus i Alvesta samt en lång rad flerbostadshus i Malmö, bl.a. i Hästhagen och i Limhamn.

Svenska arkitekter under 1900-talet
Män
Födda 1894
Avlidna 1969
Thomas Lundin

Thomas Lundin, född 7 april 1974 i Hangö, är en finlandssvensk TV-programledare, sångare och scenartist.

Lundin jobbade åren 1994-2000 som radioredaktör på Svenska Yle, och åren 2000-2008 på Yle:s svenskspråkiga TV-kanal FST5. Han är bland annat känd som schlagerexpert och ESC-kommentator. Mellan 2004 och 2012 medverkade Lundin i jurypanelen i det årliga SVT-programmet Inför Eurovision Song Contest. 2004–2007 samsändes programmet med  DR, Yle, NRK och RÚV och då bestod panelen av en helnordisk jury, där Lundin representerade Finland.

Lundin ledde schlagerfrågesporten "Schlager på lager" i FST5 mellan 2002 och 2005. Programmet belönades med en Venla för Bästa Gameshow år 2004. Under 2008 ledde Lundin pratshowen "Allt ljus på..." på FST5 där han träffade olika musikartister, bland andra Christer Björkman, Eiríkur Hauksson och Cyndee Peters. Från och med år 2009 är han frilansjournalist och jobbar bland annat för SR P4 och Yle Vega. 2014 och 2015 leder han ett nytt program som heter På resande not.

Vid sidan av jobbet som programledare är Lundin vissångare och musikalartist. Våren 2009 gav han ut sin debutsingel "Vara dom vi är". Spelåret 2009-2010 spelar han med i musikalen "Play Me" på Svenska Teatern i Helsingfors. Tidigare har han medverkat i musikalerna "The Swing Sisters!" år 2006 och The Sound of Music år 1993. Som sångare har han uppträtt på en lång rad visfestivaler i hela Norden.

Externa länkar 
Officiell webbplats
Krönika i tidskriften Språkbruk

Finländska TV-programledare
Finländska sångare
Födda 1974
Män
Levande personer
Personer från Hangö
Finlandssvenska skådespelare
Finlandssvenska musiker
Sommarpratare 2016
Getruta

Getruta (Galega officinalis) är en växtart i familjen ärtväxter. Dess naturliga utbredningsområde är i Mellanöstern. Därifrån har den i modern tid spritt sig norrut in i Europa och österut till västra Pakistan. Arten odlas som trädgårdsväxt i olika regioner.

Växten utvecklas varje år från rötterna. Den når en höjd av 60 till 120 cm och blommar i juli och augusti. Blommorna har en ljus violett färg och är lite nedåtriktade. Kronbladen har en fjärilslik anordning. Artens frön är 2 till 5 cm långa och cylinderformig. En obekräftad förklaring för trivialnamnet är ett gammalt påstående att boskapsdjur som äter växten producerar mer mjölk. Växten tål inte frost.

Getruta introducerades på några ställen i Nordamerika. Den växer i kulliga områden och i bergstrakter mellan 100 och 1500 meter över havet. Den hittas som undervegetation i trädgrupper och buskskogar eller på ängar, diken, intill vattendrag samt intill vägar.

Inom den traditionella medicinen används getruta mot diabetes. Det saknas vetenskapliga bevis som stödjer användningen.

För beståndet är inga hot kända. Hela populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 
 Svensk Kulturväxtdatabas
Den virtuella floran 
 

Ärtväxter
Ge Växtindex
Farstanäsbron

Farstanäsbron är en 200 meter lång gång- och cykelbro över sjön Magelungen som förbinder stadsdelen Farsta strand med Farstanäset i södra Stockholm. Nuvarande bro byggdes år 1998 och har två föregångare, den äldsta från 1914. På grund av att broförbindelsen ursprungligen anlades av försvarsmakten inom ramen för Södra Fronten kallas den även Militärbron. 

År 1926 utgjorde den dåvarande bron kuliss för några scener i filmen Fänrik Ståls sägner, då Farstanäsbron skulle föreställa den bro som soldaten Sven Dufva försvarade.

Första Farstanäsbron

Den första broförbindelsen över Magelungen kom till genom ett ändrat försvarspolitiskt tänkande kring sekelskiftet 1900, då det så kallade centralförsvaret avlöstes av ett gräns- och kustförsvar. Befästningsanordningarna på land söder om Stockholm i den så kallade Södra Fronten utgjordes huvudsakligen av skyttevärn och batteriplatser i en linje från Erstaviken till Mälaren. För att försörja försvarsfronten i Ågestatrakten krävdes en broförbindelse över Magelungen (se Stockholms fasta försvar). 

År 1905 upprättades de första konstruktionsritningarna för en träbro, som även kunde bära fordon. Brons sträckning drogs över två mindre öar och 1913 började Svea ingenjörregemente med anläggningsarbetena, men på grund av brist på plank för körbanan färdigställdes den först året därpå. Bron blev cirka 200 meter lång med en fri höjd av två meter över vattenytan. Efter första världskriget förlorade bron sin strategiska betydelse.

Andra Farstanäsbron
På 1950-talet hade bron blivit så fallfärdig att den fick rivas och ersattes då av en ny träbro byggd av tryckimpregnerat virke, även den utförd av försvarsmakten. Samtidigt förbättrades grundläggningen med pålar nerförda till berg. Bron fick samma utseende som sin föregångare och även den kunde användas för fordonstrafik. Trots att bron hade förlorat sin militära betydelse, var den en viktig förbindelse för den lokala befolkningen och underlättade för folket vid Farsta gård att komma till sina ägor på Farstanäset.

Tredje Farstanäsbron
Efter knappt 50 år var det 1998 dags igen för en reparation. Bron var dock i så dåligt skick att ägaren, Stockholms stad, valde att riva den och ersätta den med den tredje Farstanäsbron, som är en modern träkonstruktion på stålbalkar och betongfundament. Nuvarande bro har en bredd på 3,0 meter och är avsedd för gång och cykeltrafik. Den har belysning och är en viktig beståndsdel av traktens miljö.

Bilder

Källor
 Informationstavla på platsen uppsatt år 2000 av Stockholms gatukontor i samarbete med Farsta stadsdelsförvaltning och Farsta hembygdsförening.

Externa länkar

Farsta strand
Broar i Stockholm
Broar invigda 1998
Gång- och cykelvägsbroar i Sverige
Farstanäset
1998 i Sverige
Ola Lundberg (hembygdsforskare)

Ola Lundberg, född 9 maj 1852 i Brandstad, död 26 mars 1921 i Elmhult, Svensköp, var en svensk hembygdsforskare, författare, bokförläggare, handlande och lantbrukare.

Historik 
Åren 1864–1867 drev fadern Nils Lundberg smedjan i Kilhult i Svensköps socken. År 1867 var Ola Lundberg bodbetjänt hos handlaren i Killhult. År 1871 åkte han till Amerika och när han 1876 kom tillbaka övertog han affären i Kilhult. Han gifte sig 1877 med Hanna Persdotter från Elmhult (syster till Anders Sterner). År 1881 bytte Ola Lundberg och hans svåger Sven Persson lanthandeln mot lantbruket och Ola Lundberg blev därefter lantbrukare på hustruns föräldrahem.

Kulturen i Lund 
Enligt citatet nedan skulle det vara Ola Lundbergs hembygdssamlingar som gav upphov till att Georg J:son Karlin grundade Kulturen i Lund.

Bibliografi
1898 - Helge Pratare. O. Lundbergs förlag, Elmhult, Svensköp. 54 sidor.
1914 - Svensköps Sockens Minnesbok. O. Lundbergs förlag, Elmhult, Svensköp. 103 sidor.

Referenser

Noter

Källor 
Frostabygden 1958. Frosta Härads Hembygdsförening.
Mårtensson, Kurt. (1999). Gamla dokument berättar om Svensköp''. (357 s).

Svenskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1852
Avlidna 1921
Svenska folklivsforskare
Män
Svenska hembygdsforskare
Blomsterlupin

Blomsterlupin (Lupinus polyphyllus) är en art i familjen ärtväxter som beskrevs av John Lindley 1837. Det är en trädgårdsväxt som infördes från Nordamerika på 1870-talet, och som har spritt sig i naturen. Den förvildades i Sverige första gången 1870, i Skåne. Den finns listad som potentiellt invasiv av Naturvårdverket och finns med på Finlands nationella förteckning över invasiva främmande arter, då den sprider sig lätt och tränger ut andra arter. Den återfinns ofta vid vägar, järnvägar, i trädgårdar och i ruderatmark.

Blomsterlupinen är en ärtväxt och fixerar kväve i marken, vilket leder till att våra inhemska ängsblommor trängs undan.  Den är svår att utrota på grund av dess rotsystem.

Se även 

 Lupinsläktet

Källor

Externa länkar 
 Blomsterlupin, Lupinus polyphyllus . Den virtuella floran. 20 augusti 2003.
 Främmande arter i Sverige. Naturvårdsverket. 19 juli 2016.
 

Lupiner
Ärtväxter
Bl Växtindex
Invasiva arter i Sverige
Ryska federationens hymn

"Ryska federationens hymn" (ryska: Государственный гимн Российской Федерации, Gosudarstvennyj gimn Rossijskoj Federatsii) är Rysslands officiella nationalsång sedan december 2000, då den ersatte "Den patriotiska sången" (Patriotitjetskaja pesnja).

Historia 
När Sovjetunionen föll 1991 förbjöd dåvarande president Boris Jeltsin både den gamla flaggan och vapnet med hammaren och skäran, liksom den sovjetiska nationalsången. Istället infördes "Den patriotiska sången" som nationalsång, komponerad av Michail Glinka. Den blev dock impopulär, främst för att den saknade text. Boris Jeltsin och duman kompromissade länge om statssymbolerna; Kreml ville återta tsarens symboler medan duman ville behålla de sovjetiska.

När Vladimir Putin kom till makten vid nyår 1999 ville han lösa dilemmat genom att behålla tsarens trikolor och den tvåhövdade örnen i kombination med den sovjetiska nationalsången, vilket duman godkände. Den då 87-årige Sergej Michalkov, som 57 år tidigare diktat den sovjetiska texten, fick i uppdrag att skapa en ny text, som skulle handla om Ryssland, istället för Sovjet, och om Gud istället för Vladimir Lenin. På nyårsafton 2000 framfördes den nya versionen för allmänheten, och den blev en stor succé.

Officiell text 
Den nya texten har endast den första strofen i refrängen, Славься, Отечество наше свободное gemensam med den sovjetiska sången.

Melodi 
Melodin i "Ryska federationens hymn" är densamma som i "Hymn till Sovjetunionen" (Gimn Sovetskogo Sojuza), komponerad av Aleksandr Aleksandrov. Sången har tre verser med refräng, uppbyggda på samma vis. Vers och refräng har fyra strofer vardera, och strof tre och fyra är en upprepning av ett och två, förutom i sista refrängen, då de fyra sista tonerna är långa och utdragna.

Eftersom vers och refräng är likadant uppbyggda så kan versernas text sjungas till refrängens melodi, och tvärtom. Dock har refrängen en ton mindre i strof två och fyra, och fyra toner mera i strof ett och tre. De senare formas av att texten blir utdragen; "Slavsia, Otetjestvo nasje svobodnoe" uttalas således "Slavsia-a, O-otetjestvo nasje-e svo-obodnoe".

Referenser

Se även
 Tsarhymnen

Externa länkar

Nationalsånger i Europa
Nationalsånger i Asien
Ryska sånger
Rysslands nationalsymboler
Sånger 2000
Ryskspråkiga sånger
Quid pro quo

Quid pro quo, latin: "något för något", är ett latinskt uttryck för ett mer eller mindre jämställt byte eller ersättning för tjänster och varor. 

Termen används i dagligt tal oftast i engelskspråkiga länder och betyder i princip "tjänster och gentjänster" eller "ge och ta".  Termen har också givit upphov till brittisk engelskas slang för pund, "quid".

Se även 
 Korruption
 Lista över latinska ordspråk och talesätt

Källor

Noter 

Latinska ord och uttryck
Tolvmannaed

En tolvmannaed var under Sveriges äldre juridiska historia ett sätt för en misstänkt att svära sig fri från anklagelser. Bestämmelser om tolvmannaeder finns i landskapslagarna och de flesta lagsamlingar (stadslag och landslag) åtminstone fram till dess den ersattes med enskild värjningsed genom "Förordning huruledes med Edegånger wid Domstolarne förhållas skall" den 30 oktober 1695.

Brott behandlades i de flesta fall på det lokala tinget. Eftersom det oftast inte existerade fysiska bevis i modern mening och så länge det åtmintsone inte fanns överväldigande bevis mot den anklagade i det enskilda fallet, kunde denne svära sig fri från en anklagelse genom att tolv män med gott anseende gick ed på hans oskuld. I en del ärenden, särskilt sådana mål som i dag skulle kallas för tvistemål, kunde också den anklagande sidan använda sig av en tolvmannaed för att stärka sin sak. 

I regel kunde bara fria män, alltså i regel jordägande bönder, från samma domsaga komma i fråga som edgärdesmän, det vill säga svära i tolvmannaed. I protokoll från ett antal gamla brottmål framgår att den anklagade själv kunde vara en av de tolv. Dock kunde ingen från samma hushåll, alltså ens far, bror eller annan nära släkting komma i fråga. Den som stod anklagad fick själv bestämma (nämna) vilka som skulle utgöra edgärdesmän. Om den åtalade var kvinna var ofta edgärdsmännen också kvinnor. Ibland var antalet edgärdsmän lägre, till exempel sexmannaed.

Tolvmannaed har i äldre tider också använts som synonym till nämndemannaed, den ed som nya nämndemän fick svära. Häradsrätten bestod oftast av tolv nämndemän, och dessa kallades därför ibland för tolvmän.

Se även
 Tolv edsvurna män

Källor

Externa länkar
Episoder i Stallarholmens historia: Erik Karlsson Vasas död i tumultet vid Överselö

Svensk rättshistoria
Arsakider

Ashkanian kallas det parthiska rikets kungar. Riket grundades år 256 f.Kr. av Arsakes I, på hans välde följde 27 konungar, som alla kallades Arsakos, men förstås hade tilläggsnamn så de skulle kunna skiljas åt.

Regentlängd

Se även 
 Partien
 Irans historia

Källor 
 Henrikson, Alf: En uppslagsbok (1999)
Flashback Number 12

Flashback Number 12 är det andra samlingsalbum från 1995 av Noice. Albumet innehåller liveversioner av "Du lever bara en gång" och "Romans för timmen" från albumet Live på Ritz, samt en nyare version av låten "Rött ljus" som är inspelad 1993 och finns endast på detta album samt "Noice Forever: Hits 1979–2003". Albumet innehåller också två låtar från sångaren Hasse Carlssons solokarriär.

Låtlista
  "En kväll i tunnelbanan"
  "I natt é hela stan vår"
  "Jag vill inte va' (som alla andra)"
  "Jag är trött på tonårsdrömmen"
  "Television"
  "Jag kommer inte in"
  "Bedårande barn av sin tid"
  "Ut i natten"
  "Allting okey"
  "Svart läder"
  "1987"
  "Vi rymmer bara du och jag"
  "Bang en boomerang"
  "Rosa ljus"
  "Dolce vita (Det ljuva livet)"
  "Du lever bara en gång" (Live)
  "Romans för timmen" (Från Live på Ritz)
  "Köpt kärlek" (Hasse Carlsson solo)
  "Gryning över stan" (Hasse Carlsson solo)
  "Rött ljus -93"

Musiker
 Hasse Carlsson
 Freddie Hansson
 Peo Thyrén
 Fredrik von Gerber
Robert Klasén

Album av Noice
Samlingsalbum 1995
Svenska samlingsalbum
Svenskspråkiga samlingsalbum
Svenska popfavoriter (Noice)

Svenska popfavoriter är ett samlingsalbum från 1998 av gruppen Noice.

Låtlista
  "En kväll i tunnelbanan"
  "I natt é hela stan vår"
  "Du é inte man"
  "Jag vill inte va' (som alla andra)"
  "Television"
  "Jag kommer inte in"
  "Bedårande barn av sin tid"
  "Allting okey"
  "Svart läder"
  "Amerikanska bilar"
  "Vi rymmer bara du och jag"
  "Bang en boomerang"
  "Rosa ljus"
  "1987"
  "Dolce vita (Det ljuva livet)"
  "Du lever bara en gång"
  "Romans för timmen"

Medverkande 
 Hasse Carlsson     -  Sång/gitarr
 Peo Thyrén         -  Elbas
 Freddie Hansson    -  Klaviatur
 Robert Klasén      -  Trummor
 Fredrik von Gerber -  Trummor
 Pelle Lidell - Trummor på "Svart läder"

Album av Noice
Samlingsalbum 1998
Svenska samlingsalbum
Svenskspråkiga samlingsalbum
Chiltern Hundreds

Att vara "Kronans fogde och ståthållare av The Three Chiltern Hundreds" är en av två gamla poster i Storbritannien som utnyttjas av parlamentsledamöter som önskar avgå. Enligt ett beslut av Underhuset från 2 mars 1623 kan inte ledamöterna avgå frivilligt, eftersom uppdraget som parlamentsledamot anses innebära skyldigheter gentemot valkretsens väljare.

Dock kan en parlamentsledamot tvingas avgå om han eller hon accepterar "en ställning mot ersättning under kronan". Två gamla uppdrag som tillfallit kronan att utse används växelvis av parlamentsledamöter som önskar avgå. (Det andra är som ståthållare av the Manor of Northstead.) Posterna är enbart symboliskt betalda. Den som utses som innehavare är detta formellt till dess ämbetet används nästa gång.

Externa länkar
En förklaring av innebörden av Chiltern Hundreds, från brittiska parlamentets webbplats (PDF)

Brittiska kronans myndigheter
Storbritanniens kungahus
Officiell Bootleg Live

Officiell Bootleg Live är en musik-DVD av Noice.

Producerad av CTV Karlskoga, producent Daniel Beckman.

Kristinehamn 26 mars 1995

Medverkande 
Noice:
 Hasse Carlsson - sång & gitarr
 Peo Tyren - bas & kör
 Fredrik Von Gerber - trummor & kör

Gästmusiker:
 Richard Evenlind - gitarr & kör
 Frank Rönningen - keyboard & kör

Låstlista 
  "1987"
  "Du lever bara en gång"
  "En kväll i tunnelbanan"
  "Romans för timmen"
  "Bedårande barn av sin tid"
  "Vi rymmer bara du och jag"
  "Rosa ljus"
  "Svart läder"
  "I natt é hela stan vår"
  "Ut i natten"
  "Dolce vita (Det ljuva livet)"
  "Jag vill inte va' (som alla andra)"

Karlskoga 4 september 2004

Medverkande 
Noice:
 Marcus Öhrn - sång
 Peo Thyren - bas & kör
 Fredrik Von Gerber - trummor & pratsång på "Varför just jag"
 Richard Evenlind - gitarr & kör
 Johan Boding - keyboard & kör

Låtlista 
  "Bedårande barn av sin tid"
  "1987"
  "Dolce vita (Det ljuva livet)"
  "Rosa ljus"
  "Svart läder"
  "Metropol"
  "Romans för timmen"
  "Varför just jag"
  "Du lever bara en gång"
  "Amerikanska bilar"
  "Vi rymmer bara du och jag"
  "Ut i natten"
  "I natt é hela stan vår"
  "Nina"
  "En kväll i tunnelbanan"
  "Jag vill inte va' (som alla andra)"
  "Bang en boomerang"

Bonusmaterial

Låtar under soundcheck 
  Anarchy i the U.K
  Cityhets
  Videoliv
  Jag är trött på tonårsdrömmen
  Stjärnor över Stockholm

Övrigt extramaterial 
 Exposé: Historien om Noice
 Diskotek: Albumdiskografi
 Macam: Bandets privata film
 Easteregg: Gömt material

Musikvideoalbum 2005
Svenska musikvideoalbum
Svenskspråkiga musikvideoalbum
Zulia Calatayud

Zulia Calatayud, född 9 november 1979 i Havanna, är en kubansk friidrottare (medeldistans).

Calatayuds huvudsakliga distans är 800 meter där hon sedan slutet av 1990-talet varit med de större mästerskapen. Vid såväl VM 1999 och VM 2001 misslyckades Calatayud att ta sig vidare till final. Inte heller vid OS varken 2000 eller 2004 blev det någon framskjuten placering för Calatayud. Vid VM i Paris 2003 slutade Calatayud fyra och två år senare i Helsingfors vann Calatayud loppet. 

Hennes personliga rekord är på 1:56.09 och är från en tävling 2002.

Källor

Fakta på IAAFs hemsida

Födda 1979
Kubanska medeldistanslöpare
Världsmästare på 800 meter löpning
Kvinnor
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Kuba
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Kuba
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Kuba
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Aimeliik

Aimeliik (även Imeliik) är en av de 16 delstater i Palau i västra Stilla havet.

Geografi 
Aimeliik ligger på huvudön Babeldaobs sydvästra del. De geografiska koordinaterna är 07°25′ N och 134°31′ Ö.

Området har en sammanlagd areal om ca 52 km² och täcks till stora delar av regnskog och berg.

Delstaten 
Befolkningen i Aimeliik-state uppgår till cirka 400 invånare. Huvudorten är Mongami och övriga församlingar är Elechui, Imul, Medorm, Ngchemiangel och Ngerkeai.

I Aimeliik finns en välbevarad "Bai" (traditionella möteshus för män) Bai Re Keai och Malsols Tomb, en mycket gammal stengrav.

Delstaten ligger nära öns internationella flygplats (flygplatskod "ROR") på öns sydöstra del.

1984 ändrades benämningen på Palaus administrativa delar från "municipalities" (kommuner) till "states" (delstater).

Externa länkar 
 karta över Aimeliiks läge
 om Aimeliiks delstatsförvaltning
 basfakta om Aimeliik

Palaus delstater
Mikronesien