kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arken (konstmuseum)

Arken Museum for Moderne Kunst är ett danskt statligt konstmuseum för modern konst i Ishøj vid Køge bugt, omkring 20 km söder om Köpenhamn.

Museet tillkom efter politiska önskemål om att etablera en stor kulturinstitution i Köpenhamns sydvästra förorter. Det invigdes i mars 1996 och är ritat av Søren Robert Lund. Det byggdes ut 2008 efter ritningar av arkitektbyrån C.F. Møller och har därefter en yta på 13.500 kvadratmeter.

Direktörer
Arkens första chef var Anna Castberg, som tillträdde 1994 och avskedades med omedelbart varsel i augusti 1996, fem månader efter invigningen. Museets ekonomi var då mycket dålig, men framför allt hade Jyllands-Posten avslöjat att Anna Castbergs imponerande meritförteckning, med bland annat en doktorsexamen från Courtauld Institute of Art i London, i sin helhet var falsk.

Externa länkar 
 Arkens webbplats

Konstmuseer och konsthallar i Köpenhamnsregionen
Museer i Region Hovedstaden
Museer invigda 1996
Ishøjs kommun
Gilleleje

Gilleleje var före 2007 huvudorten i Græsted-Gilleleje kommun i Danmark. Orten ligger på den danska ön Själlands nordligaste punkt och hade  invånare den 1 januari 2017. Numera ingår Gilleleje i Gribskov kommun tillsammans med f.d. Helsinge kommun.

Gilleleje kan nås med tåg på Hornbækbanen från Helsingör och Gribskovbanen från Hillerød.

Strax väster om Gilleleje ligger Själlands nordligaste punkt, Gilbjerg hoved. 2 km öster om Gilleleje ligger Nakkehoved fyr, som markerar inseglingen till Öresund på danmarkssidan av sundet.

Orten förekommer flitigt i den svenske författaren Björn Larssons bok Den sanna berättelsen om Inga Andersson.

Källor

Externa länkar

Gilleleje ByNet

Orter i Region Hovedstaden
Badorter i Danmark
Gribskovs kommun
Sara Uddståhl

Sara Uddståhl, född 17 maj 1976 i Umeå, är en svensk beachvolleybollspelare. Hon började sin karriär som inomhusspelare men övergick senare till beachvolleyboll. 

Uddstål är utbildad civilekonom. 2005-2008 spelade hon på heltid tillsammans med  Karin Lundqvist. Efter en knäskada, samt skilda meningar om hur Lundqvist och Uddståhl skulle fortsätta satsningen på OS 2008, avbröt man sitt samarbete.

Källor

Kvinnor
Svenska beachvolleybollspelare
Civilekonomer
Födda 1976
Levande personer
Idrottare från Umeå
Kemoterapi

Kemoterapi, cytostatika, cellgifter, är läkemedelsbehandling mot cancer som ospecifikt slår mot alla celler i kroppen som delar sig snabbt, och framförallt tumörceller kommer att gå in i programmerad celldöd vilket bromsar tumörens tillväxt. Kemoterapi används vid många tumörsjukdomar, bland annat som behandling före och efter kirurgi, för att döda de cancerceller som inte kan avlägsnas kirurgiskt. Cellgifter kan också ges i samband med kortison som behandling av autoimmuna sjukdomar; detta för att minska mängden kortison man måste ge.

Verkan 
Gemensamt för all cytostatika är att de hämmar cellreproduktionen. Detta gäller i synnerhet för snabbväxande celler. Dagens cytostatika är oselektiva i sin verkan, vilket medför att även normala celler påverkas, vilket i sin tur leder till biverkningar och begränsar de doser som kan ges till individen. I modern cancerterapi ges vanligen kombinationer av olika cytostatika med sinsemellan olika verkningsmekanism och biverkningsprofil (multiterapi). Orsaken är att det ökar den toxiska effekten på tumörcellerna samtidigt som risken för resistensutveckling mot läkemedlen minskar.

Vid leukemier ("blodcancer") kan cytostatika som enda behandlingsform vara tillräcklig för att åstadkomma bot, men oftast används cytostatika som en av flera komponenter där kirurgi och strålbehandling vanligtvis är de övriga viktigaste beståndsdelarna.

Biverkningar 
Nackdelen med kemoterapi är allvarliga biverkningar som cancerpatienten drabbas av. Till vanliga biverkningar hör benmärgssvikt, med anemi, trombocytopeni och immunbrist som följd. Illamående, utmattning och håravfall är tre andra vanliga biverkningar av kemoterapeutisk behandling. En långsiktig biverkning är sekundära maligniteter som är nya tumörer som uppstått på grund av cellgiftsbehandlingen; de blir kliniskt kännbara flera år efter avslutad behandling. Skalpkylning har blivit en allt mer populär metod för att motverka biverkningen håravfall.

Källor 
 
 1177.se, Cytostatikabehandling, hämtad 16 oktober 2012

Cancerbehandling
A Night at the Opera (musikalbum av Blind Guardian)

A Night at the Opera från 2002 är den tyska hårdrocksgruppen Blind Guardians sjunde album och än så länge deras mest framgångsrika.

Låtlista
"Precious Jerusalem" - 6:22
"Battlefield" - 5:37
"Under the Ice" - 5:45
"Sadly Sings Destiny" - 6:05
"The Maiden and the Minstrel Knight" - 5:30
"Wait for an Answer" - 6:30
"The Soulforged" - 5:18
"Age of False Innocence" - 6:06
"Punishment Divine" - 5:46
"And Then There Was Silence" - 14:08
"Mies del Dolor" - 3:40 (bonuslåt)

Musikalbum 2002
Album av Blind Guardian
Album utgivna på Century Media Records
Strandkrypa

Strandkrypa (Glaux maritima) är en art i familjen ardisiaväxter och den enda arten i  strandkrypesläktet (Glaux). Strandkrypa har ett stort utbredningsområde och förekommer i de tempererade och arktiska delarna av norra halvklotet.

Den saknar kronblad. Det är foderbladen som liknar kronblad och är rosa. Strandkrypan kan lätt blandas ihop med saltarv, en viktig skillnad är att strandkrypans blad sitter strödda kring hela stjälken medan saltarvens blad alltid sitter precis under varandra.

Synonymer
Glaucoides maritima (L.) Lunell 
Glaux generalis E.H.L.Krause
Glaux maritima var. angustifolia B.Boivin
Glaux maritima subsp. obtusifolia (Fernald) B.Boivin 
Glaux maritima var. macrophylla B.Boivin 
Glaux maritima var. obtusifolia Fernald 
Vroedea maritima (L.) Bubani

Externa länkar
Den virtuella floran

Systematisk checklista
 

Ardisiaväxter
St Växtindex
Klockljung

Klockljung (Erica tetralix L.) är en art i familjen ljungväxter.

Utseende 
Klockljung liknar vanlig ljung (Calluna vulgaris). Den har kransar av barrliknande blad, som i kanterna bär små körtelhår, då de är unga. Blomningen påbörjas redan under högsommaren.

Utbredning 
Klockljung förekommer naturligt i Västeuropa, från södra Portugal till centrala Norge, men även i flera fuktiga områden längre österut, en bit från kustområdena i Centraleuropa, som Österrike och Schweiz. Den har även introducerats till delar av Nordamerika.

Förekomst i Sverige 
Den förekommer i Sveriges södra och västra landskap, norrut till Värmland. Den är mycket sällsynt i östra Götaland och fridlyst i Örebro län och Dalarnas län, men ohotad i övriga län.

Förekomst i Norge 
Klockljung finns i södra och mellersta Norge och norrut till Nordland fylke. I södra Norge maximum .

Biotop 
Klockljung växer liksom den vanliga ljungen på mager mark, men kräver större fuktighet än denna, och föredrar särskilt områden på och invid mossar.

Namn 
Erica kan härledas från ett gammalt indoeuropeiskt ord, verika, som betyder ljung.

Tetralix är det latinska namn, som redan romarna för 2 000 år sedan använde om en ljungväxt.

Ericastiftelsen i Stockholm, som arbetar med terapi av barn och ungdomar, har fått sitt namn av Erica tetralix.

Bygdemål

Bilder

Referenser

Externa länkar 
 Utbredningskarta: Norden
 Utbredningskarta: Norra halvklotet
 Den virtuella floran

Ljungväxter
Kl Växtindex
Fridlysta växter i Sverige
Gyttja

Gyttja är en jordart som bildas genom att sönderdelade växt- eller djurrester avsätts på sjö- eller havsbotten, vanligen i insjöar och skyddade havsvikar. Partiklarna bryts ner utan syretillförsel vanligen i tarmkanalen på olika vattenlevande organismer. Normalt är partiklarna så finfördelade att de inte är urskiljbara för ögat. Medelsedimentationshastigheten är vanligen låg ofta kring 0,1 mm/år. I de fall där växtpartiklarna är väl synliga, används ibland den egentliga felaktiga benämningen svämtorv. Gyttja med innehåll av grövre växtdelar kallas grovdetritusgyttja och gyttja utan synliga växtdelar kallas findetritusgyttja. Gyttja är ett lånord från svenskan i engelska språket, som används om sediment i eutrofa sjöar. Även i dystrofa sjöar kan det finnas gyttja.

Beroende på uppblandning med andra material kan gyttja benämnas lerig gyttja, siltig gyttja, kalkgyttja, dyig gyttja mm. Färgen är vanligen grön, brun eller röd och konsistensen är klibbfri och elastisk (till skillnad från dy). Om syrefria förhållanden råder under lång tid då gyttjan avsätts kan sulfidgyttja bildas, en svart starkt illaluktande jordart. När gyttjan torkas ljusnar färgen, och hårda, lätta klumpar bildas. Gyttja är en stensort som är stenig, den är väldigt hård.

Sulfidgyttja är giftig för växter och kan inte användas som växtjord. Om gyttjan får ligga uppe i luften ca två år, kommer gyttjan att "avgiftas" och kan användas som inblandning i växtjord. 

Gyttja, lerig gyttja och gyttjig lera förekommer som ytjordarter i Sverige framförallt inom låglänta partier under högsta kustlinjen, vanligen överlagrande postglacial lera och glaciallera. Gyttjan har vanligen en mycket högre vattenhalt än lera, oftast i intervallet 800-3000%. Gyttja är ett kohesivt material och har om den ej torkar ut ofta låga hållfastheter, och är vanligen starkt sättningsbenägen. 

Jordarter
Vårdnadshavare

Vårdnadshavare är den eller de personer som har den rättsliga vårdnaden (det vill säga är juridiskt ansvariga) för ett barn. Det kan antingen vara en eller båda föräldrarna eller en person utsedd av domstol eller genom annan procedur, beroende på jurisdiktionen ifråga. Vårdnadshavaren är normalt också förmyndare för barnet. En äldre synonym till vårdnadshavare är målsman.

Vårdnaden om ett barn består till dess att barnet uppnår myndighetsålder. Historiskt och i en del länder blir man myndig främst genom andra kriterier, såsom att man ingått äktenskap eller klarar att försörja sig.

 Då modern är gift när barnet föds får i Sverige båda makarna automatiskt gemensam vårdnad om barnet, detta eftersom lagen om faderskapspresumtion som tydligen bara fungerar om man är gifta och inte för ogifta par. Faderskapspresumtion kan även tilldela en ny man faderskap om modern blir änka under graviditet och gifter om sig innan födseln.
 För ogifta föräldrar blir modern alltid tilldelad ensam vårdnadshavare vid födsel, oavsett om det finns faderskapsbekräftelse. Vill ogifta par få gemensam vårdnad över barnet måste de ansöka om det tillsammans hos Skatteverket och då endast om modern samtycker skriftligt, annars måste den andra föräldern väcka talan i domstol via stämningsansökan. Gifter sig föräldrarna efter barnets födelse kan de automatiskt få gemensam vårdnad om barnet. Ogifta föräldrar kan i Sverige, i samband med att faderskapet fastställs hos socialnämnden, anmäla att de önskar gemensam vårdnad om barnet. Svenska medborgare kan även anmäla gemensam vårdnad till folkbokföringsmyndigheten.

Vid en eventuell senare skilsmässa består i Sverige den gemensamma vårdnaden. Det innebär att föräldrarna ska fortsätta att tillsammans bestämma om viktiga frågor som rör barnet, men det behöver inte innebära att barnet ska bo lika mycket hos vardera föräldern.

Om en av föräldrarna begär att vårdnaden ska utövas av en av föräldrarna ensam ska i Sverige tingsrätten fatta ett beslut i frågan, utifrån vad som bedöms vara bäst för barnet. Tingsrätten kan begära att en vårdnadsutredning ska genomföras av socialtjänsten innan den fattar ett slutligt beslut. I avvaktan på ett sådant beslut kan tingsrätten fatta ett tidsbegränsat beslut (interimistiskt beslut), som gäller till dess att ett slutligt beslut kan fattas. 

Efter verkställande av definitivt beslut har barnet i Sverige fortfarande umgängesrätt till den förälder som inte har vårdnaden, eller inte bor tillsammans med. Denna rätt kan dock vara svår att utöva om boföräldern motsätter sig umgänget. Den andra föräldern har då möjlighet att stämma motparten till tingsrätten och driva en civilrättslig rättegång om umgängesrätt. Den förälder som hindrar umgänge för barnet med den andra föräldern gör sig skyldig till umgängessabotage vilket lagen ser högst allvarligt på och kan på så vis riskera straffåtgärder samt förlora vårdnaden.

Referenser

Noter 

Familjerätt
Föräldraskap och fostran

en:Legal guardian
Skogsknipprot

Skogsknipprot (Epipactis helleborine) är en orkidé som växer vilt i Sverige. Den förekommer ganska sällsynt i örtrika skogar, på bergsbranter och vägkanter. Växten blir 30-80 cm hög och får i juli till augusti 15-50 violetta blommor med grön utsida.

Referenser

Källförteckning

Externa länkar 

 Den virtuella floran

Orkidéer
Orkidéer i Sverige
Sk Växtindex
Knipprötter
Fridlysta växter i Sverige
John Richardson

Sir John Richardson, född 5 november 1787 i Dumfries, död 5 juni 1865, var en skotsk polarfarare och marinläkare i Royal Navy.

Richardson föddes i södra Skottland. Han studerade medicin i Edinburgh och blev 1807 kirurg och underläkare i flottan. Mellan 1819 och 1822 reste han med John Franklin i sökandet efter nordvästpassagen. Richardson skrev delarna om geologi, botanik och iktyologi i expeditionens officiella rapport.

Franklin och Richardson återvände till Kanada mellan 1825 och 1827, återigen över land mot Norra ishavet. De naturhistoriska upptäckterna redovisades i två separata verk, Flora Boreali-Americana (1833–1840), författad av William Jackson Hooker, och Fauna Boreali-Americana (1829–1837), av Richardson, William Swainson, John Edward Gray och William Kirby.

År 1838 blev Richardson läkare vid Haslarhospitalet i Portsmouth och inspektör över marinhospitalen. Han adlades 1846.

Richardson färdades med John Rae 1848–1849 i en expedition för att söka efter Franklins försvunna expedition från 1845. Expeditionens mål uppnåddes inte, men Richardson hade tillfälle att längs Mackenziefloden i norra Kanada och kusten öster om dennas mynning göra viktiga iakttagelser rörande det arktiska Amerikas fysikaliska förhållanden, beskrivna i An Arctic Searching Expedition (1851). Han drog sig tillbaka till Lake District 1855, och är begravd i Grasmere i norra England.

Bland Richardsons naturhistoriska och iktyologiska verk från de arktiska resorna märks Fauna Boreali-Americana (1829–1837), Icones Piscium (1843), Boat voyage through Rupert's Land (1851), Catalogue of Apodal Fish in the British Museum (1856), den andra upplagan av Yarrell's history of British Fishes (1860), och The Polar Regions (1861).

Noter

Externa länkar 
 Biography at the Dictionary of Canadian Biography Online

Födda 1787
Avlidna 1865
Brittiska biologer
Män
Personer från Dumfries
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Edinburghs universitet
Smånunneört

Smånunneört (Corydalis intermedia) är en art i familjen vallmoväxter. Det är ört med rödlila blommor. 

Dess frön sprids framför allt av myror.

Externa länkar
 Den virtuella floran

Jordröksväxter
Sm Växtindex
Hellekis säteri

Hellekis säteri är en herrgård vid Hällekis i Götene kommun.

Hellekis säteri ligger 35 kilometer sydväst om Mariestad vid Vänern. Hellekis räknas till ett av de bästa exemplen på herrgårdar i sengustaviansk stil i Västergötland.

Hellekis omnämndes första gången 1473 då den var sätesgård för frälsemannen Björn Bengtsson. Gården övergick sedan i Hällekisättens ägo och därefter gick den till adelsätten Posse som ägde godset fram till 1818. Det var under en period indraget till kronan efter att dess dåvarande ägare Göran Knutsson Posse blivit förklarad landsförrädare. Godset återlämnades då sonen Knut Posse af Hedensund återvände till Sverige från Polen. 1913 blev Skånska Cement ägare till Hellekis. Under 1930-talet övergick Hellekis till greve Wilhelm Klingspor, och hans ättlingar har därefter ärvt honom.

Efter en eldsvåda 1698 uppfördes en herrgård av sten. Vid en omfattande om- och tillbyggnad efter ritningar av arkitekten Olof Tempelman tillkom den nuvarande herrgården 1791, då den ägdes och brukades av Nils Posse. Den är omgiven av en stor park, som är känd för sina ovanliga lövträd.

Under 1900-talet ägdes gården av greve Carl-Gustaf Klingspor, och hans hustru Lillemor Mannerheim hade sin ateljé där.

Se även
Äldre svenska frälsesläkter

Källor

Noter

Litteratur
Svenskt handbiografiskt lexikon, 1906

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Götene kommun
Herrgårdar i Västergötland
Byggnader avbildade i Suecian
Byggnader med anknytning till ätten Klingspor
Rödplister

Rödplister (Lamium purpureum) är en ettårig, cirka 30 centimeter hög ört med purpurröda blommor. Unga blad är också purpurfärgade, men blir gröna med tiden. Den röda färgen dröjer kvar längst i spetsarna av bladen. Rödplister förekommer över större delen av Europa och i Asien. Den förekommer även tidvis, som ogräs vid odlad mark, i Nordamerika.

Externa länkar 
 Den virtuella floran - Rödplister
 

Kransblommiga växter
Rö Växtindex
Kärrspira

Kärrspira (Pedicularis palustris L.) är en art i familjen snyltrotsväxter.

Bekrivning
Kärrspira är i allmänhet tvåårig, men sällsynt förekommer den även ettårig. Den kan bli inemot halvmetern hög. Huvudarten, Vanlig kärrspira blommar maj – juli, ibland ännu senare.

Denna växt är mycket variabel, vilket lett till att utseendeskillnaderna mellan underarterna är diffus.

Blomman har två ungefär jämnlånga 2 cm läppar, där den övre är trubbig och hoptryckt från sidorna, så att den bara blir en liten springa. Underläppen är osymmetrisk, sned. Blommorna är placerade i toppen på stjälken samt längst ut på grenarna.

De parflikiga bladen dovt gröna eller skiftar i rödbrunt.

Som värdväxt 
Kärrspira är värdväxt för kärrspireblomvecklaren, vars larver livnär sig på blommans inre delar.

Förväxlingsart

Granspira, Pedicularis sylvatica har blommor som i någon mån liknar kärrspirans, men de är ljusare i färg. Granspirans stjälkar är också kortare än kärrspirans. Blomman skiljer sig från kärrspira genom att överläppen är klart längre än underläppen.

Underarter
 Nordspira, P. borealis finns huvudsakligen norrut; söderut ej längre än Svealand.
 Höstspira, P. opsiantha är höstblommande augusti – september. Sällsynt, huvudsakligen sydlig.

Habitat
Kärrspiran är en allmän ört i större delen av Europa och österut till Uralbergen och västra Sibirien, dock med undantag för Island och områdena närmast Medelhavet och Svarta havet. Den förekommer även som införd i östra Kanada.

I Sverige finns den hela vägen från Skåne till Torne lappmark i Övre Norrland.

Utbredningskartor
 Norden 
 Norra halvklotet

Biotop
Allmänt våtmarker, såsom Kärr och myrar.

Etymologi 
Kärrspirans artepitet, palustris, har betydelsen "växande i kärr", av latin palus = kärr.

Bygdemål

Referenser

Se även
 Kallgräs, en art i kallgrässläktet.

Externa länkar
 Den virtuella floran

Snyltrotsväxter
Kä Växtindex
Röntgenblixt

En röntgenblixt eller ett röntgenutbrott är en stjärna som uppvisar kraftiga och slumpvisa ändringar i utsänd röntgenstrålning. Man tror att det handlar om system, där huvudsakligen helium överförs från den ena stjärnan till en neutronstjärna där båda stjärnorna ingår i ett binärt system. Då det överförda materialet nått en kritisk temperatur och densitet uppstår en termonukleär detonation.

Astronomi
Svarthö

Svarthö (Bartsia alpina) är en art i familjen snyltrotsväxter. 

Svarthö är en ört med mörkt rödlila blommor.

Externa länkar
Den virtuella floran

 

Snyltrotsväxter
Sv Växtindex
Sommartriangeln

Sommartriangeln är en astronomisk asterism som består av de tre alfa (α)-stjärnor i tre olika stjärnbilder. De tre ljusstarka stjärnorna är Vega, Altair och Deneb, som tydligt kan ses som en triangulär formation på den ljusa sommarhimlen på norra halvklotet. Övriga stjärnor i de tre berörda stjärnbilderna har det mänskliga ögat då svårt att uppfatta.

På norra halvklotet är sommartriangeln synlig rakt ovanför huvudet under sommarmånaderna, men även på våren tidigt på morgonen. På hösten är den synlig på kvällen ända in i november, då övriga stjärnor i respektive konstellation börjar göra sig gällande.

På södra halvklotet verkar triangeln vara upp och ner och står lågt på himlen under vintermånaderna.

Stjärnor i sommartriangeln

Se även 
 Vintertriangeln

Asterismer
Skolla (geologi)

Skolla eller skålla (medellågtyska: schulle, 'grästorva') är ett geologiskt begrepp och en del i bildandet av en vissa bergskedjor. En skolla består av en större del eller skiva av berggrunden som förflyttats upp över ett underliggande förkastningsplan. En skolla kan breda ut sig över tiotals eller hundratals kvadratkilometer, och den geologiska uppbyggnaden är ofta komplicerad.

Den svenska fjällkedjan består i huvudsak av skollor, där dessa är förflyttade från väster till öster. Bland dessa finns bland annat Offerdalsskollan, Seveskollan, Särvskollan och Köliskollan.

Även större jordlager eller sedimentära bergarter med en lägre hållfasthet som har förflyttats av en inlandsis eller glaciär kallas skollor. Avlagringen av dessa sker tillsammans med moränen och kallas moränskollor.

Se även
Flexur (böjning av bergartslager)

Källhänvisningar 

Tektonik
Fjällveronika

Fjällveronika (Veronica alpina) är en ört som blir 0,5 - 1,5 dm hög och växer på ängsmarker i hela den norra tempererade zonen. Blomman är ganska vanlig från Dalarna och uppåt i landet. Den blommar från juli till augusti med små djupblå blommor som sitter i en kort, tät klase. Bladen är små, ovala och helbräddade.

Externa länkar
 Den virtuella floran
 

Grobladsväxter
Fj Växtindex
Väderbitarna

Väderbitarna är en förening för väderintresserade i Sverige som bildades år 1989 i Valla. Medlemstidningen Väderbiten utkommer fyra gånger per år.

Externa länkar
Väderbitarna - Riksföreningen för väderintresserade

Intresseföreningar i Sverige
Organisationer bildade 1989
Stora attraktorn

Stora attraktorn är en ansamling av galaxer som ligger 150 - 350 miljoner ljusår bort i riktning mot stjärnbilderna Hydra och Kentauren. Denna massansamling orsakar att Vintergatan rör sig i förhållande till den kosmiska bakgrundsstrålningen.

Stora attraktorn rör sig i sin tur i riktning mot Shapleysuperhopen, som är en samling av över 8 000 galaxer.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Cosmography of the Local Universe (video) 

Astronomiska objekt
Fjällgentiana

Fjällgentiana (Gentiana nivalis) art i familjen gentianaväxter.

Det är en ört med intensivt blå blommor.

Synonymer

Calathiana nivalis (L.) Delarb.
Chiophila nivalis (L.) Rafinesque
Ericala carpathica G.Don 
Ericala nivalis (L.) S.F.Gray
Ericoila nivalis (L.) Borkh.
Gentiana nivalis L.
Gentiana nivalis var. albiflora Lange
Gentiana nivalis var. brevifolia Rouy
Hippion nivale (L.) F.W.Schmidt
Lexipyretum nivale (L.) Dulac

Referenser

Noter

Webbkällor
Svensk Kulturväxtdatabas
 Den virtuella floran

Gentianaväxter
Fj Växtindex
Don't Drink and Drive

Don't drink and drive är en nationell satsning av Vägverket som riktar sig till ungdomar och unga vuxna mellan 15 och 24 år. Don't drink & drive bygger på känsloladdade budskap och ska leda till att fler inte kör alkohol- eller drogpåverkade, att de vägrar åka med en onykter förare och att de får mod och argument att hindra andra att köra påverkade.

Aktiviteterna inom don't drink & drive bygger på samverkan mellan en rad samhällsaktörer – räddningstjänsten, polisen, skolor, idrottsföreningar, med flera. Via filmer, utställningar och föreläsningar, där offren själva framträder, lyfts problemet fram i ljuset. 

Närmare 150 människor dödas och ett tusental skadas allvarligt på grund av rattfylleri i Sverige varje år. Var tredje rattfyllerist är mellan 18 och 24 år och Don't Drink & Drive-projektets målgrupp är främst ungdomar. Man vill påverka dem till att aldrig själva köra alkohol- eller drogpåverkade, eller åka med en onykter förare, samt att hindra andra från att köra onyktra.

Enligt lagen handlar det om rattfylleri om föraren av ett fordon har en alkoholkoncentration i blodet på minst 0,2 promille eller om föraren har något narkotiskt ämne i blodet.

Trafikkampanjer
Fjärilskungsfisk

Fjärilskungsfisk (Gasterochisma melampus) är den enda arten av fjärilskungsfisksläktet (Gasterochisma). Den återfinns i södra halvklotets tempererade vatten ner till 200 meters djup. Den kan nå en längd på upp till 2 meter.

Fjärilskungsfisken, även kallad fjärilsmakrill, är skimrande blåsvart på ryggen med silverfärgade sidor och buk. Bröstfenorna är likaså silverfärgade, övriga fenor svarta.

Källor
FishBase

Makrillfiskar