kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Beidaihe

Beidaihe, tidigare känt som Peitaiho, är en berömd badort vid Bohaibukten och ett stadsdistrikt i Qinhuangdao i Hebei-provinsen i Folkrepubliken Kina.

Orten var ursprungligen en liten fiskeby, men på 1890-talet fick europeiska järnvägsingenjörer upp ögonen för havsläget och den blev snart en populär kurort för utländska diplomater och affärsmän som ville undvika sommarhettan i Peking och Tianjin.

Efter Folkrepubliken Kinas grundande 1949 blev Beidaihe en populär tillflyktsort för ledare i Kinas kommunistiska parti och många partiledare skaffade sig villor i området, däribland Mao Zedong. En rad sanatorier byggdes för olika yrkesgrupper och 1954 öppnades ett stort "vänskapshotell" för att ta emot sovjetiska gäster.

Beidaihe var länge säte för informella konferenser under sommarmånaderna, där partiledningen beredde viktiga beslut för centralkommittén i Kinas kommunistiska parti, men 2004 beslöt Hu Jintao och Wen Jiabao att avbryta denna tradition för att främja en mer sparsam image för partiledningen.

Referenser

Externa länkar

Amerikansk militärkarta över Qinhuangdao och Beidaihe, 1944

Kurorter i Kina
WP:Projekt Kina
Riksdagen 1611

Riksdagen 1611 ägde rum i Nyköping.

Den 30 oktober 1611 avled Karl IX. En riksdag sammankallades därefter till Nyköping den 1 december, men först den 10 var alla samlade och riksdagen kunde öppnas.

Riksdagen bekräftade arvsordningen och antog Gustav II Adolf till tronföljare. Den 16 december överlämnade hertig Johan regentskapet, han innehaft efter Karl IX död, till Gustav Adolf, som även av riksdagen förklarade myndig att regera fast han som 18-ing inte uppnått myndighetsåldern 24.   
Riksdagen avslutades den 1 januari 1612.

Referenser

Sveriges ståndsriksdag
1611 i Sverige

Nyköpings historia
Ekpyrosis

Ekpyrosis (Klassisk grekiska: ) är en stoisk uppfattning att kosmos periodiskt förintas i en storbrand en gång varje platoniskt år (när stjärnorna återigen är vid sina "ursprungspositioner" p.g.a. precessionen). Kosmos återskapas (palingenesi) sedan, bara för att återigen förintas vid den nya cykelns slut.

Se även
Apokatastasis
Ekpyrotiska modellen

Stoicism
Rävjakten

Rävjakten är en bok skriven Sven Nordqvist som utgavs år 1986. Boken publicerades av förlaget Opal.

Handling 
Pettson och Findus får besök av grannen Gustavsson som säger att en räv har tagit en av hans hönor och att han skall på rävjakt. Pettson bestämmer sig för att skrämma bort räven med fällor istället för att skjuta den som Gustavsson föreslog. Pettson bygger en konstgjord höna fylld med peppar som bete och sätter ut smällare. Han sätter också upp en linbana mellan huset de bor i och ett träd på andra sidan gården. Findus skall sedan utklädd som spöke åka längs linbanan till andra sidan gården medan han ska skrika "du skall inte stjäla höns". När fällan blivit gillrad är det inte räven som hamnar i den utan Gustavsson. Findus skriker "du skall inte jaga rävar" istället för "du skall inte stjäla höns". Gustavsson lovar att aldrig mer jaga rävar och räven blir så skrämd av spektaklet att den aldrig mer kommer tillbaka.

Källor 
Rävjakten, Sven Nordqvist, Opal, 1986

Externa länkar 
Boken uppläst i SVT:s Skymningssagor, 27 februari 1990

Skönlitteratur 1986
Svenska barnböcker
Verk av Sven Nordqvist
Arborrning

Arborrning är bearbetningsmetod för att göra hål med stor diameter i ett arbetsstycke. Vid arborrning bearbetas arbetsstycket horisontellt med roterande verktyg på en grov axel. 

Ordet arborr kommer av de engelska arbor, huvudaxel i en maskin, stativ, hjulaxel; av lat. ar’bor, träd, stam; ordet brukas särskilt om
borrmaskiner och har därför i svenskan uppfattats som innehållande ordet borr.

Källor 

Skärande bearbetning
Metallbearbetning
Pettson får julbesök

Pettson får julbesök är en bok skriven av Sven Nordqvist, och utgiven 1988.

Handling 
Det är dagen före julafton. Gubben Pettson tänker göra de sista förberedelserna inför jul, såsom att handla julmat, skaffa en julgran och hugga lite ved. Men på vägen ut för att hugga granen halkar Pettson med sin kälke och skadar foten. Sittande med foten i ett improviserat bandage inser gubben att de kanske inte kommer kunna göra någonting av det de planerat inför julaftonen. Katten Findus blir orolig att det inte kommer bli en ordentlig jul.

Nästa morgon prövar Pettson foten, men finner att han fortfarande har för ont i den för att kunna gå ut och hugga en gran. Katten blir förtvivlad.

Mitt i bedrövelsen kommer grannen Gustavssons son, Axel. Han ser Pettsons fot och får höra vad som hänt. Pettson ber honom om lite mjölk till risgrynsgröten, då det är ont om mat i huset och de nu inte kan ta sig till affären. Axel lovar att ordna mjölken, efter att först huggit en rejäl sats ved åt gubben.

Gubben och katten ordnar sin egen julgran genom att fästa granris i en pinne som de sätter i julgransfoten. Den klär de sedan med diverse prydnader de kan hitta i huset och i snickarboden.

Axel kommer tillbaka med mjölken. Efter honom kommer fru Gustavsson med en korg julmat, då hon hört av sonen att Pettson skadat sig och inte har julmat hemma. Pettson bjuder på kaffe. Snart kommer ännu fler grannar med julmat och pepparkakor, och det blir en trevlig liten tillställning i gubbens kök.

När alla grannar har gått hem äter Pettson och Findus julbord. Sedan sätter de sig i vardagsrummet och ger varandra varsin julklapp. Pettson tänker på hur otroligt snälla grannar de har. Findus somnar, men verkar ändå nöjd. Han ler åtminstone i sömnen.

Källor 
Pettson får julbesök, Sven Nordqvist, Opal, 1988

Externa länkar 
Boken uppläst i SVT:s Skymningssagor, 1 mars 1990

Jul i skönlitteratur
Skönlitteratur 1988
Svenska barnböcker
Verk av Sven Nordqvist
Upplands runinskrifter 338

Runinskrift U 338 är en runsten i Granby, Orkesta socken och Vallentuna kommun, Uppland.

Stenen 
Stenen med inskrift från 1000-talet efter Kristi födelse står rest vid kanten av en grusväg som går förbi Gustavslund. Ristningens baspartier är skadade på båda sidorna. Toppen har varit avslagen och är lagad, men översta biten med del av ristninen fattas.

Uttrycket "bättre än han förtjänade" betyder inte att Björn varit en ond person, utan det är en ödmjuk förhoppning om Guds nåd för en syndig människa. Kalv måste ha varit en betydande man i bygden eftersom han står särskilt omnämnd. Han förekommer också i inskriften på den stora Granbyhällen cirka 500 meter österut. Vid Söderby, omkring en kilometer öster om Granby, har ytterligare två runstenar; U 341 och U 342, blivit resta efter honom.

Inskriften

Källor 
 Christer Hamp Runor
 Digitala Sveriges runinskrifter

Se även 
 Alfabetisk lista över runinskrifter
 Lista över Upplands runinskrifter
 Sverige under vikingatiden
 Sverige under äldre medeltiden

 
Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Vallentuna kommun
Siri och ishavspiraterna

Siri och ishavspiraterna var Sveriges Radios julkalender 2012.

Handling 
När Siris yngre syster rövas bort av piraten Vithuvud, bestämmer sig Siri för att göra det som ingen vuxen vågar: följa efter piraterna för att försöka hämta hem sin syster. Alla vet att Vithuvud låter de bortrövade barnen arbeta i en gruva på den gömda ön i Norra ishavet. Dit måste Siri.
 
På knarrande skepp och knirrande snö följer Siri spåren efter Miki och piraterna. På vägen genom Ishavet möter hon sjungande sjömän, farliga rövare, vilda sjöjungfrur och hungriga vitvargar. Men hur ska hon hitta till piraternas gömda ö? Och vad ska hon göra om hon en dag står öga mot öga med kapten Vithuvud?

Medverkande 

Författare: Frida Nilsson
Dramatiker och regissör: Mats Kjelbye
Illustratör: Alexander Janson
Producent: Inga Rexed
Inspelning, ljudmix: Henrik Henriksson
Musikmix: Petter Eriksson
Musik: Henrik Cederblom

Avsnitt 
 Systrar i Blåvik
 Plocka snöbär
 Miki är borta
 Siri på Polstjärnan
 Fredrik berättar en hemlighet
 Otto lurar Siri
 Akterseglad på Vargön
 Hos SkogsNanny
 Vitvargar och sjöjungfrur
 Att tjuvlyssna på tjuvar
 Fripassagerare på Bleckfisken
 En ny kamrat
 Musslor, morsor och mod
 Raskar över isen
 Ett kärt återseende
 Framme på den gömda ön
 Fast i fällan
 I gruvan
 Siri möter Vithuvud
 Vithuvuds plan
 Svart, rött och vitt
 Vithuvuds fall
 Återseende och avfärd
 Ett hoppets skepp

Källor 
Pressmeddelande 12 juni 2012: Frida Nilsson skriver Sveriges Radios julkalender 2012. Sveriges Radio. Läst 17 september 2012

Externa länkar 
Julkalendern 2012: Siri och ishavspiraterna

Arktis i fiktion
Sjöröveri i fiktion
Radioprogram startade 2012
Radioprogram nedlagda 2012
Julkalendrar i Sveriges Radio
Budlåda

Budlåda används inom bridgen och skapades av Gösta Nordenson. Budlådan har alla färger inklusive Sang (NT) tryckt på "papperslappar" i numerisk ordning från ett till sju där klöver är längst till höger och NT längst till vänster. Dessutom finns dubblingslappar, re-dubblingslappar, alert och stopplappar samt pass.  Lådorna kan vara konstruerade att man ställer upp dem på bordet, eller att man sätter fast dem i ett litet hack i bordet. Budlådor finns i både vänster- och högerhandsformat.

Användning 
När spelaren vill avge ett bud, sätter vederbörande tummen och pekfingret vid det tänkta budet och sedan enkelt greppar tag och lägger ner budet på bordet. Buden ska ligga i kronologisk ordning, dvs att det första budet man avgett ska ligga längst ut, antingen till vänster eller till höger. Genom att avge ett bud från budlådan medföljer även alla de lägre buden med. När budgivningen är klar kan man enkelt se hur budgivningen har gått till och därefter "skyffla" ihop alla buden i och stoppa tillbaka i vederbörandes låda.

De medföljande alert-stopp lapparna kan ersättas genom att antingen knacka i bordet (alert) eller säga "STOPP" vid ett avgett stoppbud. Spelarna ska helst använda sig av samma "metod" genom hela tävlingen för att partnern inte ska få otillåten information.

Historia 
Innan budlådans tid sa man muntligt vilket bud man ville avge. Detta var emellertid ett stort problem då det ofta skapades sk. OI (Otillåten Information) till partner om man t.ex. använde en annan intonation vid ett specifikt bud eller liknande. Utomlands hade man vid mästerskap små lappar som man skickade runt under budgivningen där spelarna skrev ned sina bud. Den 8 januari 1962 skapades samt patenterades budlådan av Gösta Nordenson.

Källor 
 Tidningen "Bridge" nummer 5, 2011.

Bridge
Gustaf Drysén

Gustaf Albert Drysén, född den 22 juli 1868 i Strängnäs, död den 25 juli 1924, var en svensk bankdirektör. Han var son till rektorn och författaren Johan Albert Drysén och Julie Deuble.

Drysén avlade filosofie kandidatexamen i Uppsala 1891 och började samma år arbeta som banktjänsteman. Han verkade som assistent vid finansdepartementets bankbyrå åren 1900-1906. År 1907 arbetade han i den då nybildade bankinspektionen för att senare samma år bli verkställande direktör i Skaraborgs enskilda bank där Drysén var baserad vid huvudkontoret i Skövde. År 1910 började han istället som verkställande direktör i Stockholm—Övre Norrland bank där han verkade till 1917 då han blev direktör i Svenska handelsbanken. Drysén var även ledamot av Djursholms stadsstyrelse. Han dog 56 år gammal efter en olyckshändelse.

Referenser

Personer inom svenskt bankväsen
Svenska kommunalpolitiker
Födda 1868
Avlidna 1924
Män
Personer från Strängnäs
Ljungaverk (musikalbum)

Ljungaverk är ett studioalbum utgivet av Stiftelsen 2012. "Vart jag än går" blev en hit. Detta är Stiftelsens debutplatta.

Låtlista

Musiker
Robert Pettersson - sång, gitarr
Micke Eriksson - gitarr
Arne Johansson - elbas
Martin Källström - trummor

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Musikalbum 2012
Album av Stiftelsen
Svenskspråkiga musikalbum
Debutalbum 2012
Svenska debutalbum
Album utgivna på Universal Music Group
Albumettor i Sverige
Max Buchner

Max Joseph August Heinrich Markus Buchner, född 25 april 1846 i München, död där 7 maj 1921, var en tysk läkare och Afrikaresande.

Buchner gjorde 1875 en jordenrunt-resa och for 1879 på uppdrag av tyska afrikanska sällskapet till Västafrika för att överbringa skänker till Mwata Yamvo. Efter ett halvt års vistelse i Mwata Yamvos residens återvände han 1882 till Europa, men följde på våren 1884 generalkonsul Gustav Nachtigal på dennes mission till Västafrika, avslöt jämte honom skyddsfördrag med Togoland och utnämndes av honom till konsul i Kamerun. Sedermera blev han direktör för Völkerkundemuseum i München. Som sådan besökte han Nya Guinea, Bismarckarkipelagen, Nya Irland, Hongkong, Kina, Japan och Ceylon.

Bibliografi
Reise durch den Stillen Ozean (1878)
Kamerun. Skizzen und Betrachtungen (1887)

Källor

Tyska upptäcktsresande
Tyska läkare
Personer från München
Födda 1846
Avlidna 1921
Män
Ugglan
AliOS

Aliyun OS (kinesiska: 阿里雲; pinyin: ālǐ yún, betyder "Ali moln") är en linuxdistribution för smartphones. Aliyun är utvecklat av Alibaba Cloud Computing (阿里云计算 (AliCloud)) , ett dotterbolag till kinesiska företaget Alibaba Group. AliCloud grundades år 2009 med mål att utveckla en mobil molntjänstbaserad serviceplattform som integreras väl med Alibabas övriga tjänster. Aliyun OS släpptes på den kinesiska marknaden den 28 juli 2011. Den första smartphonemodellen som använde operativsystemet var K-Touch W700. Försäljningen av Aliyun OS drivna mobiltelefoner passerade en miljoner sålda exemplar i slutet av maj 2012. Enligt företaget ska Aliyun OS erbjuda molntjänster för bland annat e-post, webbsökningar, väderuppdateringar, kartor, anteckningar, bilder, film, musik, e-böcker och säkerhetskopiering samt synkronisering mellan mobiltelefon och till exempel en dator.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbsida 

Linuxdistributioner
Julius Zupitza

Julius Zupitza, född den 4 januari 1844 i Kerpen, Oberschlesien, död den 6 juli 1895 i Berlin, var en tysk anglist, grundare av den engelska filologin i Tyskland.

Zupitza var sedan 1869 verksam som privatdocent i germanistik i Breslau, där han föreläste en om de tyska hjältesagorna, tills han 1872 kallades till universitetet i Wien som extra ordinarie professor i nordgermanska språk. Den 21 april 1876 kallades Zupitza till förste ordinarie professor i engelsk filologi vid Berlins universitet. Zupitza var 30 år gammal, när hans forn- och medelengelska övningsbok utkom, vars 5:e upplaga utgavs två år efter hans död, 1897. Han blev 1889 vicepresident för Deutsche Shakespeare-Gesellschaft och 1893 hedersdoktor vid universitetet i Cambridge.

Källor 

 

Tyska anglister
Tyska professorer
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid universitetet i Wrocław
Personer verksamma vid universitetet i Wien
Hedersdoktorer vid Cambridge University
Filologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Schlesien
Födda 1844
Avlidna 1895
Män
Licensspridning

Licensspridning avser problem som uppstår när ett program är sammansatt av delar med olika typ av programvarulicenser.

En programutvecklare som vill använda öppen källkod från olika källor måste ta hänsyn till hur de olika källorna är licensierade. T.ex. kan en källa kräver att ursprunget uppges på visst sätt, medan en annan källa förbjuder att koden distribueras med sådana krav. Dessa båda krav är inte kompatibla, eftersom det ena säger att koden inte får användas kommersiellt och den andra säger att kommersiell användning inte får förhindras.

Ju fler delar med olika licensieringar ett program består av desto större är sannolikheten att de inte är kompatibla. Två licenser, som inte är kompatibla med varandra sägs vara oförenliga.

Kompatibla licenser 
Free Software Foundation (FSF) är en stiftelse som befrämjar och producerar användandet av fri programvara. FSF tillhandahåller GNU General Public License (GPL). De tillhandahåller också en lista med licenser som är kompatibla med GPL.

Fåfänga licenser 
Vanity licenses (sv. ungefär fåfänga licenser) är ett problem som uppstår när en person eller företag skapar sin egen licens utan sakligt skäl. Om det skapas en ny licensform som egentligen inte har någon annan funktion än tidigare existerande licenser så kan den kritiseras för att vara en fåfäng licens.

Problemet med att personer skapar egna licenser för sina egentillverkade program är att det finns risk att det gör det svårt för andra att använda deras program.

Referenser 

Programvarulicenser
Fri programvara och öppen källkod
You'll Never Find (A Better Woman)

"You'll Never Find (A Better Woman)" är en låt framförd av den amerikanska R&B-sångerskan Teedra Moses, texten skrevs av henne själv, musiken skapades av Paul Poli till Moses' debutalbum Complex Simplicity (2004). Låten innehåller rapparen Jadakiss som gästarist.

"You'll Never Find" är en midtempo-låt där framföraren sjunger till en eventuell pojkvän. Mannen är en kvinnotjusare och sångerskan menar att om de blir tillsammans kommer de antagligen att bråka mycket. Hon medger av den anledningen att hon kanske är "dåraktig". I refrängen lånar låten text från Alicia Myers' singel "Better Woman or Bigger Fool", vilken Moses låt också samplar. "You'll Never Find" gavs ut som Teedra Moses debusingel den 11 november 2003 via skivbolaget TVT Records. Singeln debuterade på amerikanska R&B-listan Hot R&B/Hip-Hop Songs den 29 november 2003, på plats 90. "You'll Never Find" blev aldrig någon framgång utan stagnerade på en 86:e plats den 13 december samma år. Sista gången låten noterades på listan var i månadsskiftet januari/februari 2004. Sammanlagt låg den tio veckor på topplistan. Försäljningen av singeln räckte till en 60:e plats på Billboards Hot R&B/Hip-Hop Sales.

Någon musikvideo till låten filmades aldrig.

Format och innehållsförteckningar

 Amerikansk CD/Maxi-singel
 "You'll Never Find (A Better Woman)" (Radio) - 4:13	
 "You'll Never Find (A Better Woman)" (Edited Radio W/O Jadakiss) - 3:51	
 "You'll Never Find (A Better Woman)" (Street) - 4:13	
 "You'll Never Find (A Better Woman)" (Instrumental) - 3:51	
 "You'll Never Find (A Better Woman)" (Acappella) - 3:19	
 "You'll Never Find (A Better Woman)" (Call Out) - 0:10

 Amerikansk 12"-vinylsingel (Promo)
 "You'll Never Find (A Better Woman)" (Urban Underground Remix)		
 "You'll Never Find (A Better Woman)" (Instrumental)

 Amerikansk 12"-vinylsingel
 "You'll Never Find (A Better Woman)" Radio		
 "You'll Never Find (A Better Woman)" Radio No Rap		
 "You'll Never Find (A Better Woman)" Instrumental		
 "You'll Never Find (A Better Woman)" Acapella

Topplistor

Referenser

Noter

Musiksinglar 2003
Wilhelm Tomaschek

Wilhelm Tomaschek (tjeckiska Vilém Tomášek), född den 26 maj 1841 i Olmütz, död den 9 september 1901 i Wien, var en österrikisk geograf och orientalist.

Tomaschek undervisade från 1877 som extra ordinarie professor i geografi vid universitetet i Graz. År 1881 utnämndes han till ordinarie professor. År 1885 flyttade han till universitetet i Wien. Tomaschek var sedan 1882 korresponderande ledamot av vetenskapsakademien i Wien, sedan 1899 verklig ledamot.

Bibliografi (i urval) 

 Zentralasiatische Studien, 1877
 Zur historischen Topographie von Persien, 1883–1885
 Zur historischen Topographie von Kleinasien im Mittelalter, 1891 
 Die Alten Thraker. Eine ethnologische Untersuchung, 1893–1894

Källor

Externa länkar 

 

Österrikiska historiker
Österrikiska geografer
Österrikiska orientalister
Österrikiska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Graz
Personer verksamma vid universitetet i Wien
Personer i Österrike under 1800-talet
Personer från Olomouc
Födda 1841
Avlidna 1901
Män
Professorer i geografi
Egbert von Lüttich

Egbert von Lüttich eller Egbert de Liège, född ca 972, dödsår okänt, var en fransk diakon och lärare vid domskolan i Liège. Han skrev boken Fecunda ratis (Skeppslasten) som består av moraliteter, religiösa poem, ordspråk och fabler.  Bland dessa finns De puella a lupellis servata (Flickan som räddades av vargar) som ligger till grund för sagan om Rödluvan.

Bibliografi 

Födda 972
Avlidna okänt år
Män
Ivar Starkenberg

Carl Ivar Starkenberg, född 27 februari 1886 i Stockholm, död 22 september 1947 i Stockholm, var en svensk politisk karikatyrtecknare, satirtecknare,  skämttecknare, författare och journalist.

Biografi
Han var son till bildhuggeriarbetaren och tullöveruppsyningsmannen Carl August Starkenberg och Hulda Sofia Johansson och från 1912 gift med Selma Alfrida Eugenia Andersson. Efter avlagd examen vid folkskolan började han arbeta som springpojke 1899, som lagerbiträde 1903 och som bokhållare och dekorationsmålare 1907 och 1909 fick han en anställning som vaktmästare vid andra kammarens klubbrum på Riksdagshuset. Det var där som hans politiska intresse väcktes och han fick genom jobbet rika tillfällen att studera de politiska ledarnas drag. Han debuterade med några politiska karikatyrteckningar i Stormklockan 1910 och senare samma år började han medverka i Söndags-Nisse och Strix. Hans radikala politiska inriktning och sociala engagemang förde honom i kontakt med Erik Lindorm som anställde honom som medarbetare i avantgardebladet Naggen som startades 1913. Han knöts 1914 till Socialdemokraten där han medverkade fram till att han blev knuten till Folkets Dagblad 1919. Genom Lindorms förmedling anställdes han 1924 av Svenska Dagbladet men återvände redan 1928 till den socialdemokratiska Morgon-Tidningen. Under signaturen Brutus fungerade han under sin tid vid Morgon-Tidningen som kåsör och redaktör för kåserispalten och han använde samma signatur när han utgav boken Dikter 1911. 

Starkenberg var autodidakt som tecknare och i de tidigaste teckningarna Olympiagubbar. karrikatyrer 1912 har han experimenterat med flera olika maner från en burlesk linjeteckning som delvis påminner om Oskar Anderssons reportagestil och i senare arbeten driver han den amatörmässiga oelegansen till ett personligt uttrycksspråk som i serien Rotbom 1928–1934 samt i den osatiriska Yrken och ämbeten 1926. Under 1920- och 1930-talen skapade han ett flertal affischer för socialdemokraterna.  För Konsumentbladet, sedermera Vi, ritade Starkenberg serien Rotbom från 1924, som även utgavs i album åren 1928-1934). Som konstnär medverkade han i Baltiska utställningen 1914, Humoristernas salong i Stockholm 1923 och 1925, Stockholmsutställningen 1930, Humor och satir på Liljevalchs konsthall 1933, Tecknare i pressen på Göteborgs konsthall 1940 samt samlingsutställningar på Konstsalong Rålambshof och med Brommakonstnärerna i Stockholm. Starkenberg är representerad vid Moderna museet i Stockholm.

Bibliografi

. Tryckt i 67 numrerade exemplar. Ursprungligen tryckta i Nya Samhället. - Medverkande Ture Nerman.

Redaktörskap

Referenser

, hämtad 2012-09-18

Svenskt konstnärslexikon del V, sid 243, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Födda 1886
Avlidna 1947
Svenska serieskapare
Män
Svenska illustratörer
Skolark

En skolark (, scholarchēs) är en skolas föreståndare. Termen användes speciellt om föreståndarna för de filosofiska skolorna i det antika Aten, som exempelvis den platonska akademin vars förste skolark var Platon själv. Platon höll posten i fyrtio år och utnämnde sin systerson Speusippos till efterträdare; senare skolarker valdes av akademins medlemmar.

En lista över skolarker vid de fyra stora filosofskolorna i Aten under den hellenistiska tiden, med ungefärliga tidpunkter (f.Kr.) för när de ledde skolorna, ges nedan:

Referenser 

  
 

Antikens Grekland
Antikens filosofi
Friedrich Justin Bertuch

Friedrich Johann Justin Bertuch, född den 30 september 1747, död den 3 april 1822, var en tysk publicist och konstmecenat. Tillsammans med målaren Georg Melchior Kraus grundade han Fürstliche freie Zeichenschule Weimar 1776. Han var gift med Caroline Bertuch och far till författaren Karl Bertuch.

Bertuch översatte fransmannen Charles Perraults Le petit chaperon rouge till tyska och publicerades den med titeln Rotkäppchen i "Die Blaue Bibliothek aller Nationen" 1790. Sagan omarbetades senare av bröderna Grimm och är på svenska känd som Rödluvan.

Asteroiden 10067 Bertuch är uppkallad efter honom.

Referenser 

 
Födda 1747
Avlidna 1822
Män
Tyska förläggare