kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arméns brigadcentrum

Arméns brigadcentrum (BrigC) var ett truppslagscentrum för infanteriet, kavalleriet och pansartrupperna inom svenska armén som verkade åren 1995–1997. Förbandsledningen var förlagd i Skövde garnison i Skövde.

Historik
Den 1 juli 1991 organiserade Armén så kallade truppslagscenter, detta i samband med försvarsutredning 1988 genom att truppslagsinspektörerna med truppslagsavdelningar i arméstaben slogs samman med arméns strids- och skjutskolor samt övriga truppslagsskolor, vilka bildade så kallade Truppslagscenter. Denna omstrukturering resulterade i att arméns skolor avvecklades och de nyuppsatta truppslagscentren övertog ansvaret över utbildningen vid skolorna. 

Genom att Infanteri- och Norrlandsförbanden mekaniserades i samband med försvarsbeslutet 1992 kom Pansarinspektören tillsammans med Infanteriinspektören i juni 1993 att begära tillstånd hos Arméchefen Åke Sagrén att slå samman Arméns pansarcentrum och Arméns infanteri- och kavallericentrum. Den 1 juli 1995 bildades Arméns brigadcentrum genom en sammanslagning av Arméns infanteri- och kavallericentrum (InfKavC) och Arméns pansarcentrum (PaC). De skolor som ingått i de två tidigare truppslagscentren kom att organiseras som Stridsskola Nord (SSN), Stridsskola Mitt (SSM) och Stridsskola Syd (SSS). Chefen för Arméns brigadcentrum innehade befattningen Brigadinspektören. 

Genom försvarsbeslutet 1996 kom Arméns samtliga truppslagscenter att avvecklas, och dess uppgifter övertogs av Armécentrum (ArméC). Detta ledde till att Arméns brigadcentrum avvecklades den 31 december 1997 som enhet, de tre ingående stridsskolorna bildade den 1 januari 1999 Markstridsskolan (MSS). I samband med denna avveckling försvann även befattningen Brigadinspektör.

Ingående enheter
Stridsskola Nord (SSN) var lokaliserad i Umeå och utgjordes av tidigare Infanteriets och kavalleriets officershögskola (Inf/KavOHS).
Stridsskola Mitt (SSM) var lokaliserad i Borensberg och utgjordes av tidigare Infanteriets officershögskola (InfOHS) och Infanteriets stridsskola (InfSS).
Stridsskola Syd (SSS) var lokaliserad i Skövde och utgjordes av tidigare Pansartruppernas stridsskola (PS).

Heraldik och traditioner
När Arméns brigadcentrum bildades antogs den 18 januari 1996 "Kungarop" (Berg) som förbandsmarsch, vilken senare fastställdes den 13 juni 1996. Efter att centrumet upplöstes och avvecklades har inget annat förband övertagit förbandsmarschen.

Förbandschefer
Förbandschefen för Arméns brigadcentrum var tillika brigadinspektör med tjänstegraden överste av första graden. Nedan lista är en förteckning över pansarinspektörer verksamma åren 1995–1997.
1995–1997: Alf Sandqvist

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Arméns infanteri- och kavallericentrum
Arméns pansarcentrum
Lista över svenska arméns truppslagsinspektörer
Markstridsskolan
Skövde garnison

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
Markstridsskolan Officiell webbplats
Infanteriskjutskolan inofficiell webbplats

Skövde garnison
Linköpings garnison
Umeå garnison
Försvarsmaktens centrum
Svenska militära enheter bildade 1995
Svenska militära enheter upplösta 1997
Chremonideiska kriget

Chremonideiska kriget (), uppkallat efter den atenske politikern Chremonides, utkämpades mellan 267 f.Kr. - 261 f.Kr. av en koalition av grekiska stadsstater mot det makedoniska herraväldet. Kriget fick sin början i och med att Chremonides år 267/266 f.Kr. förmådde atenarna att vända sig från Antigonos II Gonatas av Makedonien och motsätta sig makedoniskt styre. Sparta och Egypten gav sitt stöd åt Aten, men stadsstaten var tvungen att kapitulera är 263 f.Kr. efter en längre belägring.

Referenser

Krig under antiken
Politik i antikens Grekland
Militärhistoria i antikens Grekland
Martina von Schwerin

Martina von Schwerin, född Törngren 3 januari 1789 i Göteborg, död 18 november 1875 i samma stad, var en svensk friherrinna, brevskrivare, salongsvärd och kulturpersonlighet. Hon är känd för sin brevväxling med A. S. de Cabre, Carl Gustaf von Brinkman och Esaias Tegnér och har kallats "Tegnérs biktmoder". Martina von Schwerin var vida berömd i det samtida Sverige för sin intelligens och kallades "den svenska madame de Staël".

Biografi
Martina von Schwerin var dotter till direktören vid Ostindiska kompaniet, Martin Törngren, och Eva Lovisa Svartlock. Hon fick en hög bildning i främst franska och engelska men även tyska, och visade ett stort intresse för litteratur. Hon blev vid 16 års ålder gift i ett arrangerat äktenskap med hovstallmästaren friherre Verner Gottlob von Schwerin. Äktenskapet var olyckligt och hon beskrivs som tålmodigt lidande. 

Hon brevväxlade med Frankrikes chargé d’affaires abbé A. S. de Cabre om litterära, politiska och religiösa frågor, och med Carl Gustaf von Brinkman. Hon föredrog den rosseaunska kulturiktningen, även om hon påverkades mycket av Svenska akademiens sekreterare Nils von Rosensteins upplysningsidéer. Hon stödde romantiken, men den mer klassiskt upplysningspräglade, som företräddes av Goethe och Tegnér.     

Martina von Schwerin lärde sommaren 1816 på Ramlösa känna Esaias Tegnér, och deras brevväxling är berömd. Förbindelsen var en djup vänskap, men Tegnér ska en tid ha varit förälskad i henne. Till slut tycks hans känslor ha tagit sig så passionerade uttryck att Martina kände sig sårad, och på hösten 1824 blev det brytning. När de ett år därefter sammanträffade igen återfann de dock snabbt varandra. Nu blev Martina von Schwerin Tegnérs "biktmor" i hans hjärteangelägenheter, och deras korrespondens fortsattes igen.   

Hon umgicks i litterära kretsar och träffade 1813 Germaine de Staël i Göteborg. Efter makens död 1840 drog hon sig tillbaka från sällskapslivet och bodde mestadels utanför Göteborg. Hon gjorde också en del resor.   

Hennes brev till Tegnér publicerades i "Ur Esaias Tegnérs papper" (1882), andra i "Martina von Schwerin, snillenas förtrogna" (1912). 

Martina von Schwerin ska inte förväxlas med sin dotter med samma namn, tecknaren och författaren Martina von Schwerin, av Tegnér kallad "den latinska fröken".

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

Födda 1789
Avlidna 1875
Kvinnor
Svenska friherrinnor
Svenska salongsvärdar
Personer i Göteborgs historia
Personer från Göteborg
Personer i Sverige under 1800-talet
Svenska brevskrivare
Brevskrivare under 1800-talet
The Edge of Glory

"The Edge of Glory" är en låt av den amerikanska artisten Lady Gaga. Låten släpptes som den tredje singeln ifrån studioalbumet Born This Way den 9 maj 2011.

Låtar av Lady Gaga
Musiksinglar 2011
Engelskspråkiga sånger
Anna Stenberg

Anna Stenberg, född 25 juli 1867 i Brönnestad, Skåne, död 21 februari 1956, var en svensk politiker (socialdemokrat). 

Hon var ordförande i Malmö Kvinnliga Diskussionsklubb 1903–1905, styrelseledamot i sjukkassorna Freja 2 och Hjälpsamheten, styrelseledamot i sjukkassornas konvalescenthem, stadsfullmäktigeledamot i Malmö 1910–1918 och 1919–1926, och ledamot av sjukhusdirektionen i Malmö.

Biografi
Anna Stenberg föddes som "oäkta" barn av pigan Cecilia Bengtsdotter och var som vuxen gift med sjuktjänaren Lars Olsson Stenberg (1862–1896). De fick tre döttrar tillsammans. Anna Stenberg blev änka och ensamstående mor till tre barn vid 29 års ålder när Lars Stenberg dog 1896. Hon öppnade 1910 sin egen affär.

Politisk karriär
I valet 1910, då båda könen för första gången var valbara i lokalvalen, valdes 37 kvinnor in i stads- och kommunfullmäktige i Sverige. Stenberg valdes till Malmö stadsfullmäktige vid valet i 1910 och var som sådan den första kvinnan i den positionen i Malmö. Hon valdes för en fyraårsperiod och tillträdde tjänsten den 1 januari 1911. Nästa kvinna i Malmö stadsfullmäktige blev Kristina Frank från Frisinnade partiet 1912, följd av Anna Herslow från Borgerliga partiet 1913.

Stenberg hade varit aktiv inom socialdemokratiska partiet i tio år innan hon valdes in i stadsfullmäktige. Hon var ordförande i Malmö kvinnliga diskussionsklubb, styrelseledamot i Malmö arbetarekommun åren 1907–1909, 1912–1913 och 1923–1926 samt ordförande i Malmö Socialdemokratiska Kvinnoklubb 1915–1916. Hon var tongivande inom Malmö kvinnliga diskussionsklubb som verkade "för kvinnornas höjande, särskilt i intellektuellt hänseende, samt att sprida politisk och facklig upplysning". Hon var då känd för sitt engagemang inom nykterhetsrörelsen och sjukkasserörelsen och blev med tiden mest ihågkommen för den motion hon 1911 väckte rörande offentliga toaletter anpassade även för kvinnor. Fyra stycken uppfördes runt om i staden. Toaletterna var bemannade med ”dassadam” och avgiftsbelagda – ett besök kostade 10 öre, inklusive toapapper, och ritades av Malmös stadsarkitekt Salomon Sörensen. De kom att kallas ”Fru Stenbergs villor” och blev till och med omsjungna i skillingtryck. Samtliga är nu rivna.

Senare liv och död
Efter många år i stadsfullmäktige (1911–1914, 1917–1918 och 1919–1926) och en lång rad av sociala förtroendeuppdrag drog sig Anna Stenberg tillbaka 1932. Anna Stenberg dog 1956, vid 88 års ålder. Hon hade insisterat på att begravningen skulle ske i stillhet, med bara de närmaste, så dödsannonsen publicerades först när hon redan var begravd.

Eftermäle
I 2017 ingav Vänsterpartiet i Malmö en motion till Malmö kommunfullmäktiga om att uppmärksamma Anna Stenberg i Malmö stad.

Källor
 Anne-Marie Lindgren & Marika Lindgren Åsbrink: ”Systrar, kamrater!” Arbetarrörelsens Tankesmedja
 Dagny 1911 Anna Stenberg, Malmö.
  Första s-kvinnorna i stadsfullmäktige : Gertrud Månsson och Anna Stenberg

Noter

Externa länkar 
 
Kvinnofronten.nu: Anna Stenberg

Kvinnor
Födda 1867
Avlidna 1956
Svenska socialdemokrater
Personer i Malmös historia
Elma Danielsson

Elma Charlotta Danielsson, född Sundquist den 1 mars 1865 i Falun, död den 8 februari 1936 i Lomma i Malmöhus län, var en svensk journalist och politiker (socialdemokrat).

Elma Danielsson utbildades vid folkskoleseminariet i Falun och arbetade i läraryrket från 1884. Hon anställdes 1887 som journalist på den socialdemokratiska dagstidningen Arbetet i Malmö och var dess tillfälliga chefredaktör 1889–1890. Mellan 1891 och 1895 var hon verksam som lärare i USA. Hon har kallats den första kvinnan inom den socialdemokratiska pressen. 

Mellan 1888 och 1890 var hon ordförande i Malmö Kvinnliga Arbetarförbund (Kvinnliga arbetarklubben) och år 1900 en av grundarna till Malmö Kvinnliga Diskussionsklubb. Vidare var Danielsson styrelseledamot i Malmö Arbetarekommun 1901 och ledamot av VU (verkställande utskottet) för Skånes socialdemokratiska kvinnodistrikt 1909–1910, samt ombud vid socialdemokraternas partikongresser 1905 och 1908.

Biografi
Elma och Axel Danielsson inledde en relation 1881 och fick 1891 sonen Atterdag. I början av 1890-talet undervisade hon i USA men återvände 1895. Samma år dog sonen. Paret gifte sig två år senare. 

Från 1887 var hon journalist och reporter på dagstidningen Arbetet i Malmö. Då hennes make och tidningens ordinarie chefredaktör avtjänade 18 månaders fängelsestraff för hädelse 1889–1890, var hon chefredaktör. Efter hans död 1899 fortsatte hon sitt journalistiska arbete.

Elma Danielsson var aktiv i socialdemokratiska partiet och den första kvinnan i styrelsen för Malmö arbetarekommun. Hon var 1888 en av grundarna till Kvinnliga Arbetarklubben, den svenska arbetarrörelsens första kvinnoklubb, och var dess ordförande 1888–1890. År 1900 var hon medgrundare till Malmö kvinnliga diskussionsklubb. 

Elma Danielsson var en betydelsefull företrädare för kvinnlig rösträtt i Sverige såväl som facklig representant för arbetares – särskilt kvinnliga arbetares – rättigheter. Hon dog 1936 i Lomma.

Minnesmärke
Linnéa Carlssons skulptur "Elma Danielsson agiterar" invigdes 14 maj 2023 i Rörsjöparken, Malmö. Detta är stadens första skulptur som, i offentligt rum, avbildar en namngiven kvinna. Malmö stad gav skulptören uppdraget efter ett förslag från Eva Bonde, journalist och chefredaktör för tidskriften Historiskan. Skulpturen skapades på Konstnärernas kollektivverkstad KKV i Malmö.

Källor

Noter

Tryckta källor

Webbkällor
 https://web.archive.org/web/20100811232503/http://www.arbetarrorelsenstankesmedja.se/files/infonrett.pdf
 http://www.ub.gu.se/kvinn/portaler/arbete/biografier/

Vidare läsning

Externa länkar 

Svenska socialdemokrater
Svenska kvinnorättskämpar
Svenska journalister under 1800-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska chefredaktörer
Svenska politiker under 1800-talet
Personer i Malmös historia
Politiker från Falun
Journalister från Falun
Födda 1865
Avlidna 1936
Kvinnor
Konstantin Paparrigopoulos

Konstantin Paparrigopoulos (), född 1815 i Konstantinopel, död 14 april 1891 i Aten, var en grekisk historiker.

Paparrigopoulos var professor vid Atens universitet och författade bland annat en utförlig, för senare skeden, ej minst den bysantinska perioden, viktig grekiska folkets historia (1852–1874), i utdrag utgiven på franska, Histoire de la civilisation hellénique (1878).

Referenser

Noter

Källor 

Grekiska historiker
Grekiska professorer
Födda 1815
Avlidna 1891
Män
Ugglan
A Mexican Car in a Southern Field

A Mexican Car in a Southern Field är ett samlingsalbum av Loosegoats, utgivet 1997. Skivan innehåller bandets samtliga tidigare utgivna EP-skivor, Small Lesbian Baseball Players (1995), Mule Habit (1996), Country Crock (1996) och Slotmachines and Busted Dreams (1997).

Låtlista 
Alla låtar är skrivna av Christian Kjellvander.
 "Slotmachines and Busted Dreams" - 2:21
 "War in My Course" - 3:06
 "F as in Dumped" - 2:49
 "Really Texan Modesty" - 5:36
 "Country Crock" - 2:41
 "It's So K" - 2:32
 "Ten Speed" - 2:42
 "Stop Drop-In Inn" - 2:20
 "Broken Babe" - 2:04
 "Mule Habit" - 2:51
 "Destined to Be a B-Side" - 2:04
 "Independently Correct" - 2:21
 "Suburban Slut" - 2:59
 "Texan Modesty" - 5:30
 "Telephonic Juncture" - 2:11
 "Slut" - 4:11
 "Molly Coddle" - 2:46
 "Small Planet" - 2:08
 "Freeloadin'" - 2:41
 "Towel" - 2:52

Medverkande musiker 
 Christian Kjellvander - gitarr, sång
 Magnus Melliander - gitarr
 Anders Tingsek - bas
 Johan Hansson - trummor, percussion.
 Jens Löwius - gitarr (låtarna 5-20)
 Mårten Löfwander - bas (låtarna 15-20)

Mottagande 
Allmusic.com gav skivan 4/5.

Referenser 

Samlingsalbum 1997
Album av Loosegoats
Album utgivna på Startracks
Transports Metropolitans de Barcelona

Transports Metropolitans de Barcelona (TMB) är det kommersiella varumärket under vilket Barcelonas kollektivtrafik organiseras. TMB organiserar och samordnar trafiken mellan stadens två kommunala transportföretag; det ena är Ferrocarril Metropolità de Barcelona som driver Barcelonas tunnelbana, medan det andra är Transports de Barcelona som driver stadens busstrafik.

TMB ansvarar även för driften av Montjuïcs bergbana samt den blå spårvagnen.

Referenser

Externa länkar 
 

Transport i Barcelona
Tunnelbanesystem i Spanien
Viktor Vikterlöf

Viktor Vikterlöf, född 1 april 1887 i Morkarla socken, Uppland, död 7 oktober 1956, var en svensk missionär verksam i Svenska Missionsförbundet.

Biografi 
Vikterlöf arbetade under sin uppväxt på sina föräldrars gård i Morkarla. 1904 blev han söndagsskollärare och invald i den lokala ungdomsföreningens styrelse. Verkade som evangelist på Gotland i två år. Vikterlöf genomgick 1909–1910 evangelistkurs, samt Missionsskolan, Lidingö 1911–1915. 1915 en bokbinderi- och tryckeriutbildning. 1914 språkstudier i England, 1920–1921 språkstudier Paris, 1933 språkstudier i Bryssel. 5 juni 1915 blev Vikterlöf avskild som missionär av Svenska Missionsförbundet. Han arbetade sedan som predikant i Umeå och Stockholm (Valhalla församling) i ett och ett halvt år. I november 1916 åkte Vikterlöf för första gången till Kongo (dåvarande Belgiska Kongo) Han arbetade då som tidningsredaktör i Matadi för tidningen Minsamu Miayenge och var föreståndare för ett tryckeri. Han arbetade sedan på Kinkenge, Mukimbungu och Sundi–Lutete missionsstationer som stationsföreståndare. 1929–1930 och 1934–1935 var Vikterlöf ledamot av Missionsförbundets Missionsråd i Kongo. Han var 1935 Kongokonferensens ordförande (årsmöte för Missionsförbundets Kongomissionärer). 1941 erhöll Vikterlöf den belgiska orden Leopold II:s orden (Chevalier de l'Ordre de Léopold II). 1952 pensionerades Vikterlöf efter totalt fem perioder i Belgiska Kongo.

Familj 
Föräldrar var lantbrukaren Anders Petter Andersson och hans hustru Johanna, född Spång. Viktor Vikterlöf gifte sig 21 december 1918 med Kristina (Stina) Vikterlöf, född Bodin (född 1890). Den 11 september 1924 föddes sonen Karl-Johan Vikterlöf.

Referenser 
 Missionsförbundet 1929 s.187, 1937 s.276
 Ansgarius 1957
 Svensk Veckotidning nr 13 1947

Svenska missionärer
Män
Födda 1887
Avlidna 1956
Mottagare av Leopold II:s orden
Personer från Morkarla socken
Shontelle

Shontelle Layne, född 4 oktober 1985, mer känd som Shontelle, är en pop- och R&B-sångerska från Barbados. Hennes debutalbum Shontelligence släpptes i november 2008. Hennes andra album, No Gravity, släpptes i september 2010.

Diskografi

Album 
 Shontelligence (2008)
 No Gravity (2010)

Singlar 
 2008: "T-Shirt"
 2009: "Stuck with Each Other" (featuring Akon)
 2009: "Battle Cry"
 2010: "Impossible"
 2011: "Perfect Nightmare"

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Popsångare
Födda 1985
Kvinnor
Levande personer
Barbadiska musiker
Kommittén för kristen beredskap

År 1940 initierade Svenska Missionsförbundets Ungdom (SMU) frågan om en kristen beredskap. Den 7 maj samma år hölls sammanträde med SMU samt författaren Harry Blomberg. Harry Blomberg ville vidga verksamheten, och ett sammanträde sammankallades till dagen därpå utifrån medlemslistan Hjälp Krigets Offer. Vid sammanträdet deltog SMU:s och Missionsförbundets  representanter, Harry Blomberg samt representanter för Svenska kyrkan, Baptistsamfundet, Svenska metodistkyrkan, EFS, Pingströrelsen, Frälsningsarmén, Svenska frälsningsarmén, KFUM, KFUK och Förbundet för kristet samhällsliv. Kommitténs arbete kom att från första början ha en tydlig ekumenisk prägel. En interimskommitté på sju personer tillsattes där Harry Blomberg och SMU-sekreteraren Richard Larsson adjungerades. Kommittén fick sammansättningen Axel Andersson (ordförande), Tord Ström, Elsa Cedergren, Edvin Ryhde, Efraim Almgren, Lewi Pethrus och Johan Hillborg. Kommittén beslöt att sända Harry Blomberg och fru Ester Lutteman (KFUK) på var sin föredragsturné samt att sända ett upprop till Sveriges kristna ledare. I föredragsturnén ingick att samla in ekonomiska medel till de inkallades familjer samt att bilda lokala kristna samarbetskommittéer och i övrigt främja lokala initiativ. Svenska kyrkans diakonistyrelse kom att parallellt starta en kommitté för andlig beredskap.

I juni 1940 inbjöds Kommittén för kristen beredskap av Diakonistyrelsen att samarbeta om ”Den inre beredskapens dag” på Skansen. Det förekom  samarbetssvårigheter i förhållande till Diakonistyrelsens egen kommitté, Svenska kyrkans representation i kommittén och de frikyrkliga representanterna. Kommittén valde därför att upplösas den 14 september 1940, och de insamlade medlen från föredragsturnén fick dels täcka den ekonomiska förlust som arrangemanget på Skansen medförde, dels i övrigt fördela medlen på de deltagande organisationerna i kommittén. Harry Blomberg fick då anses representera Oxfordgrupprörelsen och uppfattningen att medel även skulle fördelas till den organisationen.

Den 8 oktober 1940 nybildades Kommittén för kristen beredskap men nu med medlemmar från de samfund och ungdomsrörelser som var anslutna till Frikyrkliga samarbetskommittén och Frikyrkliga ungdomsrådet. Kommittén antog i november 1940 ett program för kristen beredskap.

Den 7 december 1945 upplöstes kommittén. Eventuella överblivna medel skulle överlämnas till Estniska missionskommittén. Runt om i landet hade det bildats frikyrkliga samarbetskommittéer.

Källor 
 Arkivbeskrivning, Nationell arkivdatabas, 

Ekumenik
Spyridon Lambros

Spyridon Lambros (Σπυρίδων Λάμπρος), född 20 april 1851 på Korfu, död 5 augusti 1919 i Kefissia vid Aten, var en grekisk filolog och politiker.

Biografi 
Lambros studerade i Leipzig och Berlin och rönte därvid inflytande särskilt av Theodor Mommsen och utnämndes 1887 till professor i historia vid Atens universitet. Sedan han utgivit en grundläggande upplaga av den atenske biskopen Michael Akominatos (född 1140) skrifter (två band, 1879–80) och "Collection de romans grecs en langue vulgaire et en vers" (1880), sändes han av grekiska regeringen till Athos för att inventera de därvarande klostrens handskriftssamlingar; resultatet av hans arbete föreligger i Catalogue of the Greek Manuscripts on Mount Athos (två band, 1895–1901). 

Lambros fullföljde sedermera i Greklands olika delar arbetet att förteckna de gamla handskrifterna och utgav en hel rad kataloger och smärre avhandlingar i hithörande ämnen. För bearbetningen och publicerandet av det mångskiftande material han samlat uppsatte han tidskriften "Neos Hellenomnemon", som helt skrevs av honom själv; antiken och medeltiden, diplomatik och epigrafik, handskriftsforskning och vetenskapshistoria är alla företrädda i denna unika "tidskrift". 

Som sitt huvudverk betraktade Lambros sin stora grekiska historia från äldsta tid till kung Ottos regering (sex band). Han inlade vidare betydande förtjänster genom att till sitt modersmål överflytta ett flertal betydande moderna arbeten rörande Greklands historia och litteratur. År 1905 var han som universitetets dåvarande rektor en av ledarna för den första internationella arkeologkongressen i Aten; 1906 var han generalsekreterare i kommittén för de Olympiska spelen. Han var oktober 1916 till maj 1917 grekisk ministerpresident och fogade sig som sådan efter kung Konstantin I:s personliga politik.

Källor

Grekiska filologer
Grekiska historiker
Grekiska professorer
Greklands premiärministrar
Födda 1851
Avlidna 1919
Män
Ugglan