kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johan Palmberg (skådespelare)

Johan Palmberg, eller Johan Palmberg Hansson, ibland felaktigt kallad Petter Palmborg, född 1713, död 1781, var en svensk skådespelare, ansedd som en av de främsta medlemmarna i den första svenska truppen på teatern i Stora Bollhuset i Stockholm 1737-1754, och även dess biträdande direktör.

Biografi och karriär 
Hans ursprung är inte helt klarlagt, men han anses vara samma person som studenten Jean Palmberg, som 1733 anställdes som extraordinarie kammarskrivare i krigskollegiets artillerikontor, och fick efter giftermålet 1734 titeln extraordinarie kanslist. 

Palmberg var från första början bland de drivande krafterna inom den nygrundade svenskspråkiga teatern; han spelade en av huvudrollerna i den första svenskspråkiga originalpjäsen, "Svenska Sprätthöken" år 1737 och fortsatte sedan bekläda flera huvudroller. Han tillhörde dem som kämpade för teaterns fortsatta verksamhet under dess stängning 1738-1739, och var 1740-1754 biträdande direktör tillsamman smed Peter Lindahl under Charles Langlois och ledamot i teaterns styrelse.

Bland hans roller var Pantalone i Arlequin Villman och Greve Hurtig i Svenska Sprätthöken 1737, Telesino i Den Otacksamme och Styrbjörn i Den Avundsjuke 1738, huvudrollen i Amphitrion 1745, och Brutus.   

Palmberg hade gott anseende och bidrog till de aktörer som gav teatern ett gott rykte under dess första år; han var verksam som pjäsförfattare, författade komedin Dårhuset, som uppfördes på teatern 1741, och hans barn hade en rad faddrar bland adeln. Han hade dock en lättsinnig inställning till pengar, och då teatern stängdes på grund av landssorg under 1741-1743 beskrivs han som utfattig. Han tjänstgjorde i en garnison i Sydsverige tills teatern öppnade igen 1743, varefter han var anställd där fram till slutet av 1740-talet, då han blev dansinstruktör åt hovets pager, en anställning han behöll till sin död. 

Palmberg dog ganska välbärgad. Då den svenska truppen installerades på Bollhuset 1737, hade de lovats fina positioner vid sin avgång, enligt samma system som gällt för den förra svenska studenttruppen 1686-1691, men i själva verket var Palmberg en av de få för vilka detta löfte slog in.

Källor 
 Svensk Uppslagsbok, 1947 års utgåva.
 Byström, Tryggve, Svenska komedien 1737-1754: en studie i Stockholmsteaterns historia, Norstedt, Stockholm, 1981

Svenska skådespelare under 1700-talet
Födda 1713
Avlidna 1781
Män
Mythic Entertainment

Mythic Entertainment är ett amerikanskt spelutvecklingsföretag. Bland deras största spelsläpp finns Dark Age of Camelot och Warhammer Online: Age of Reckoning.

Bolaget återtog i juli namnet till Mythic Entertainment, vilket var deras ursprungliga namn. Under en period efter att Electronic Arts förvärvat bolaget användes namnet EA Mythic.

Externa länkar
 Mythic Entertainment, Inc. (officiell webbplats)

Amerikanska datorspelsföretag
Electronic Arts
Vassända-Naglums kyrka

Vassända-Naglums kyrka är en kyrkobyggnad i den södra delen av Vänersborgs kommun. Den tillhör sedan 2010 Vänersborg och Väne-Ryrs församling (tidigare Vänersborgs församling) i Skara stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes efter ritningar av arkitekt Thure Wennberg vid Överintendentsämbetet och invigdes 1800. Den ersatte då de små medeltidskyrkorna i Vassända och Naglums församlingar, som slogs samman 1887. Det är en storskalig byggnad i stram gustaviansk stil. 

Kyrkorummet har tidstypisk empirinredning och ett korfönster från 1837, som utgör altarprydnad.

Sedan hösten 1997 är kyrkan stängd.

Inventarier
 Dopfunten är tillverkad 1901.

Orgel
Orgeln byggdes ursprungligen 1823 av Johan Ewerhardt den yngre. Dennes icke ljudande fasad står alltjämt på läktaren i väster. Verket byggdes om 1913 av Magnussons orgelbyggeri AB och renoverades och omdisponerades även 1973 av John Grönvall Orgelbyggeri. Orgeln har femton stämmor fördelade på två manualer och pedal.

Referenser

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Vänersborgs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1800
1800 i Sverige
Alanis

Alanis är Alanis Morissettes första album, utgivet i Kanada 1991 på MCA Records. Det sålde platina.

Låtlista
"Feel Your Love" - 3:49
"Too Hot" - 4:00
"Plastic" - 3:45
"Walk Away" - 4:51
"On My Own" - 4:08
"Superman" - 4:32
"Jealous" - 3:54
"Human Touch" - 3:22
"Oh Yeah!" - 3:59
"Party Boy" - 4:20

Referenser 

Musikalbum 1991
Kanadensiska debutalbum
Kanadensiska musikalbum
Album av Alanis Morissette
SSTAR

SSTAR (förkortning för "small, sealed, transportable, autonomous reactor") är en kärnreaktortyp som man forskar kring. Forskningen kring reaktorn föregår främst i USA vid Lawrence Livermore National Laboratory. Det är tänkt att det skall vara en snabb bridreaktor som använder U-238 som bränsle och har en livstid på 30 år. Effekten ligger mellan 10 och 100 MW.

Typen som producerar 100 megawatt förväntas att bli 15 meter hög och 3 meter i diameter och väga 500 ton. En 10 MW reaktor förväntas väga mindre än 200 ton.

Reaktortyper
Now is the Time

Now is the Time är Alanis Morissettes andra album. Det släpptes i Kanada år 1992, som en uppföljare till hennes första album Alanis. Albumet sålde dåligt jämfört med föregångaren, vilket ledde till att hennes skivkontrakt med MCA Records inte förnyades.

Låtlista 
 "Real World" - 4:16
 "An Emotion Away" - 4:16
 "Rain" - 3:55
 "The Time of Your Life" - 4:47
 "No Apologies" - 5:03
 "Can't Deny" - 3:58
 "When We Meet Again" - 4:13
 "Give What You Got" - 4:58
 "(Change Is) Never a Waste of Time" - 4:42
 "Big Bad Love" - 4:16

Musikalbum 1992
Album av Alanis Morissette
Spencer Lucas

Spencer George Lucas, född 1976, är en amerikansk paleontolog som funnit fossila spår av förfäder till dinosaurier som är 100 miljoner år äldre än de hittills äldsta kända fossila lämningarna. Fossilerna som legat undanstoppade och oupptäcka en längre tid på New Mexico Museum of Natural Science består av tre amfibier med fyra tår på varje ben. Fyndet, som beräknas vara ca 330 miljoner år gammalt, är ursprungligen funnet i östra Pennsylvania.

2008 publicerades en debattartikel i Nature där Lucas och hans medarbetare anklagades för grova brott mot forskningsetiken. De skall i många år ha tagit del av yngre och utländska kollegors resultat innan dessa kommit ut i tryck, och sedan snabbt publicerat dem som korta meddelanden under eget namn i den egna institutionens tidskrift, New Mexico Museum of Natural History and Science Bulletin. På detta vis kunde de undvika den tidskrävande sakkunniggranskningen som kollegornas arbeten måste genomgå. Lucas hade vid denna tid över 1000 paleontologiska arbeten på sin meritlista, till stor del publicerade just i NMMNHSB.

Externa länkar
National Geographic - Amphibian Fossil
Nature - Fossil reptiles mired in controversy

Amerikanska paleontologer
Män
Födda 1976
Levande personer
Magnus Svensson (innebandyspelare)

Magnus Svensson är en svensk innebandyspelare född 1983 i Falkenbergs kommun. Han spelade för Warberg IC åren 2000 till 2014. I december 2015 gjorde han comeback i klubben och spelade t.o.m. januari 2016.

Magnus Svensson har även representerat Sverige. Han har erövrat två VM-guld (2004 och 2006) och tre SM-guld (2005, 2007 och 2008). Magnus Svensson utsågs till Årets forward 2004/05 i Superligan.

Han är född och uppvuxen i Vinberg och hans moderklubb är Vinbergs IS (VIBS). Han har även spelat fotboll i Vinbergs IF. Magnus Svensson fick sitt internationella genombrott i VM 2004 där Sverige vann guld. 

Magnus Svensson spelar forward och har som kännetecken att alltid "vara bäst när det gäller". Han har nämligen avgjort VM-semifinalen 2004, VM-finalen 2006 och SM-finalen 2005, 2007 och 2008. 

Magnus är känd för sin goda fysik och skarpa målsinne, vilket tog honom till andraplatsen i poängligan 07/08 med sina 55 poäng. Han gjorde 39 mål och vann därmed skytteligan.

I Innebandymagazinet blev han utsedd till Världens bästa spelare 2008. Resultatet är baserat på tidningens redaktion tillsammans med förbundskaptenerna. Det sägs att Magnus fick priset för att han inte bara avgjorde SM-finalen, utan var jämn under hela säsongen.

Externa länkar 

Se när Magnus Svensson bjuder på målkalas

Personer från Falkenbergs kommun
Födda 1983
Levande personer
Svenska innebandyspelare
Män
Green Green Grass of Home

Green Green Grass of Home är en countrylåt som skrevs av Claude "Curly" Putman Jr. och ursprungligen gjordes populär av Porter Wagoner 1965 och Bobby Bare samma år. En inspelning av Tom Jones 1966 då den toppade den brittiska singellistan den 1 december 1966, och stannade där i totalt sju veckor. Den hade tidigare det året spelats in av Jerry Lee Lewis, utan några större framgångar.

Sången har spelats in som cover, till exempel av Elvis Presley 1975 och av Johnny Cash på hans album At Folsom Prison 1968, Kenny Rogers på hans självbetitlade album, Kenny Rogers 1976, Porter Wagoner, och av Stompin' Tom Connors på hans album Stompin' Tom Connors, 'LIVE' at the Horseshoe 1971. Freddy Quinn sjöng in låten på tyska. Men han behöll Green green grass of home på engelska i refrängen. En annan tysk version har också sjungits in. "Der Weg züruck nach Haus", av bland annat Rocco Granata och Jürgen Herbst. Den sjöngs helt på tyska. Melodin har även sjungits in på franska av Albert Babin och Nana Mouskouri "Le toit de ma maision". En annan fransk version sjöns in av Dalida. "Les grilles de ma maison. Portugisiska av Geraldo Figueriedo "Os Verdes Campos da Minha Terra". På tjeckiska av Pavel Novak "Vim ze jen snim". På norska har den sjungits in som "Min barndoms by" av Nora Brockstedt och The Vanguards. En text på serbiska har sjungits in av Riblia Corba "Zelena trava doma mog". På finska sjöngs den in av bland annat Lasse Mårtenson.   " On ihmeen hyvä kottin tulla taas". Med text på svenska av Stikkan Anderson, som "En sång en gång för längesen", hade Hootenanny Singers och Jan Malmsjö  varsin Svensktoppshit med sången 1967, i sex respektive 33 veckor . Med denna text spelades låten även in av Jerry Williams 1967. och av Lotta Engbergs 1997 på albumet Tolv i topp.  En annan svensk text. En andlig sång har spelats  in av Nenne och Emilia Lindberg.  " Jag är på väg" .

Listplaceringar

Tom Jones

Referenser

Noter 

Amerikanska countrylåtar
Svensktoppsmelodier 1967
Sånger 1965
Engelskspråkiga sånger
Singlar utgivna på RCA Victor
Sånger framförda av Jerry Lee Lewis
Singelettor i Storbritannien
Singelettor i Irland
Singelettor i Norge
The Knack

The Knack var ett Los Angeles-baserat rockband bildat 1978 av Doug Fieger (född 20 augusti 1952 i Detroit, död 14 februari 2010 i Los Angeles; sång, kompgitarr), Berton Averre (sologitarr), Bruce Gary (född 7 april 1951 i Burbank, Kalifornien, död 22 augusti 2006 i Tarzana, Kalifornien; trummor) och Prescott Niles (bas). De var mest kända för sin hit "My Sharona" som låg på albumet Get the Knack (1979). 

Doug Fieger avled 14 februari 2010 efter sex år med lungcancer.

Diskografi (urval)
Studioalbum

Livealbum
 (laserdisc)
 (CD/DVD)
 (DVD)
 (CD)
Singlar
1979 – "My Sharona"
1979 – "Good Girls Don't"
1980 – "Baby Talks Dirty"
1980 – "Can't Put a Price on Love"
1981 – "Pay the Devil (Ooo, Baby, Ooo)"
1981 – "Boys Go Crazy"
1991 – "Rocket O' Love"

Externa länkar
Officiell webbplats
The Knack på allmusic.com

Amerikanska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1978
Herserud

Herserud är en kommundel i sydvästra delen av Lidingö kommun i Stockholms län. Herserud gränser i väster till Lilla Värtan, i norr till kommundelen Torsvik, i öster till Hersby och i söder till Baggeby. Bebyggelsen består i huvudsak av villor. Millesgården och Foresta omfattar två större separata fastigheter på Herserudsklippan.

Historia

Herserud var det första större markområde på Lidingö som på tidigt 1900-tal hade köptes in av företag från större jordbruksfastigheter och styckades upp i mindre tomter avsedda för villabebyggelse. Den första som köpte en av dessa tomter var Carl Milles när AB Herserud börja sälja sina tomter 1906. Strax efter köpte Wilhelmina Skogh, som vid den tiden var VD för Grand Hôtel i Stockholm, hela fastighetskvarteret Södermanland som i öster gränsade till Carl Milles tomt och uppförde där 1908-1910 sin privatbostad Villa Foresta. Uppgifter finns från Millesgården att Carl Milles inte såg med blida ögon på det enorma palats som Skogh uppförde direkt i anslutning till hans tomt. I Skoghs memoarbok finns heller inte Carl Milles eller Millesgården nämnd med ett enda ord trots att de var grannar ända fram till 1922.

Herserud var också namnet på den ursprungliga västra slutstationen på Lidingöbanan. Genom att Lidingöbron, en pontonbro som 1913 ersatte den ursprungliga flottbron i trä uppförd 1884, var vansklig för fotgängare att ta sig över på till Stockholm vid hårt väder, kunde färjetrafiken med ångbåtar från Herserud över till Ropsten konkurrera med bron ända fram till att den så kallade gamla Lidingöbron stod klar 1925. Den eldrivna hissen upp på Herseudsklippan, som förmodligen byggdes på initiativ av tomtbolaget Herserud AB som exploaterade området för villabebyggelse, underlättade för fotgängare att ta sig in på Lidingö till Herserudsområdet där man annars var hänvisad till Torsviks branta backe upp från stranden vid Lilla Värtan. Hissen, som var en ansenlig betongkonstruktion, fanns kvar till år 1948, varefter den revs.

Kommunikationer
I kommundelen ligger Lidingöbanans hållplats Torsvik och den tidigare stationen Brogrenen där arkitekt Ivar Tengbom lilla väntkiosk kallad Vindarnas tempel från 1925 fortfarande finns kvar.

Bilder

Noter

Källor
Stockholms läns museum, artikel om Herserud

Externa länkar
V-stil

V-stil är en hoppteknik inom backhoppning, som skapades av Jan Boklöv

Stilen användes första gången på internationell nivå vid 1980-talets mitt, av bland andra tjeckoslovaken Jiří Malec och svensken Jan Boklöv. Från början ogillades den av domarna, som gav den låga stilpoäng, men eftersom de som använde stilen hoppade mycket längre på grund av dess aerodynamiska fördelar så kunde de vinna tävlingar ändå. Därför var domarna så småningom tvungna att godkänna den. Den har sedan dess förblivit internationell standard.

Källor

Externa länkar
Backhoppningshistoria

Backhoppning
Isabella (sång)

Isabella (Bicykel gjord för två) är en populär sång ursprungligen från sent 1800-tal, baserad på en engelsk music hall-visa betitlad Daisy Bell (Daisy, Daisy) av Harry Dacre. Den svenska texten skrevs av Alma Rek. 

1929 spelades visan in av Gösta Ekman och visan blev en schlager i denna version. 1930 spelade Ekman in sången på film, utklädd till Sigge Wulff. Resultatet blev en kortfilm som året därpå visades som förspel till långfilm på bio. Detta har lett till den vanliga missuppfattningen att Wulff hade sången på sin repertoar. Det är dock en omöjlighet – den skrevs 1892, och Wulff dog den 7 januari det året. Det är troligare att den svenska texten gjordes till Wulffs "efterföljare" Hilding Nihlén. 

Det engelska originalet Daisy Bell skrevs 1892 och blev populär som scenframträdande av Katie Lawrence. Dan W. Quinn var först ut med att göra en fonograminspelning, 1893. Sångtexten lär anspela på den brittiske kronprinsens älskarinna Daisy Greville.

Källor
 

1890-talets sånger
Svenskspråkiga sånger
Jill Valentine

är en TV-spels-karaktär från Resident Evil-serien. Hon har synts till i Resident Evil (1996), Resident Evil 3: Nemesis, Resident Evil: Genesis, Resident Evil: The Umbrella Chronicles, Resident Evil 5 och Resident Evil: Revelations. Jills röst har spelats av Catherine Disher (Resident Evil 3: Nemesis) och Patricia Ja Lee (Resident Evil 5).

Historia 
Jill Valentine syntes först till i Resident Evil där hon var en av två valbara karaktärer. Hon ingick i organisationen S.T.A.R.S. där hon var en del av Alpha Team tillsammans med bland andra Chris Redfield. Jill och de andra i Alpha Team beger sig ut på ett uppdrag där man ska finna Bravo Team som mystiskt har försvunnit. Styrkan blir dock attackerad av muterade hundar och tar skydd i en närliggande herrgård där det första spelet börjar. Jill samarbetar genom spelet med Barry Burton.

I Resident Evil 3: Nemesis återkommer Jill Valentine men är inte längre en del av S.T.A.R.S. Spelet utspelar sig efter att zombieinvasionen slagit ut och målet är att fly Raccoon City. Hon får hjälp av Carlos Oliveira, en UBCS-soldat. Jill överlever Raccoon City, och i Resident Evil: The Umbrella Chronicles avslöjar och förgör hon Umbrella-företaget tillsammans med Chris Redfield.

I Resident Evil 5 jobbar Jill Valentine åt den onde Albert Wesker. Wesker kan kontrollera henne via en enhet fäst vid Jills bröstkorg. Chris och hans nya kompanjon Sheva Alomar lyckas dock avlägsna enheten och Jill återfår sitt minne. Jill ställer sig på Chris och Shevas sida och ber dem förgöra Wesker en gång för alla.

Film 
Jill Valentine medverkar även i filmen Resident Evil: Apocalypse, då spelad av Sienna Guillory. Filmen är delvis baserad på händelserna i spelet Resident Evil 3: Nemesis.

Jill Valentine dök upp igen i filmen Resident Evil: Retribution, åter spelad av Sienna Guillory.

Referenser 

Figurer från Capcom
Karaktärer i Resident Evil
Datorspelsbossar
Huvudpersoner i datorspel
Fiktiva figurer introducerade 1996
Fiktiva kvinnor i datorspel
Masugn (musikgrupp)

Masugn är ett rockband förankrat i västra Sverige med influenser från metal, rock och popmusik. Bandet bildades i Göteborg runt år 2004 då den första banduppsättningen bestod av Fredrik Eytzinger (sång, bas), Alexander Fridén (gitarr), Ökyr (gitarr) och Jimmy Månsson (trummor). Bandet släppte snabbt sin första demo Damballah, inspelad i Farmside studio för att sedan ge ett fåtal spelningar på mindre scener runt om i västra Sverige. Kort därefter beslöt de sig för att släppa ännu en demo. Denna gången var det dags för Marko Tervonen (tidigare The Crown) att sköta inspelningen av A scent of decreation i Studio MT i Trollhättan under 2005. Bandet gav ytterligare ett par livespelningar och strax därefter lämnade Alexander Fridén och Jimmy Månsson bandet. Då rekryterades Robin Andréasson som ny trumslagare och Masugn fortsatte nu som ett tremannaband. Under 2007 spelade de in sin första fullängdare som kom att heta Basins in the Archipelago.

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska rockgrupper
Byxhäng

Byxhäng, eller bara häng, är ett mode, oftast hos yngre män, som innebär att byxorna är nerhasade så långt att underkläderna blottas. 

Stilen härstammar från amerikanska fängelser där de intagna inte får bära bälte och det är därför byxorna hasar ned. Orsaken till förbudet är att bälten kan användas som vapen eller för att hänga sig med.

Via gangstakulturen blev stilen populär bland skatare och hiphoppare under 1990-talet och blev en frihetssymbol och ett uttryck för kulturell medvetenhet bland ungdomar eller som en symbol för att man motsätter sig majoritetssamhällets värderingar. 

Eftersom stilen resulterar i att personen visar sina underkläder så upplevs den av vissa som provocerande och på vissa skolor och institutioner finns förbud mot modet. Det har även förekommit regionala lagförslag mot modet men dessa har inte klubbats igenom.

Se även 
 Gällivarehäng
 Raggarskåra

Referenser

Mode
Hiphop
Vadis Odjidja-Ofoe

Vadis Odjidja Ofoe, född 21 februari 1989, är en belgisk fotbollsspelare som spelar för Gent.

Karriär
Hans far är född i Ghana och hans mor är född i Belgien. Odjidja Ofoe påbörjade sin fotbollskarriär i KAA Gent vid fem års ålder.

Odjidja Ofoe spelade med Anderlechts reservlag när det vann det belgiska reservmästerskapet 2006-2007. Året 2007-2008 fick han dock chansen i Anderlechts A-lag. När transferfönstret öppnade i januari 2008 visade det tyska fotbollslaget Hamburger SV genast intresse och Ofoe började träna med sin nya klubb den 7 januari 2008.

Källor
 Vadis Odjidja-Ofoe profil på 90minut.pl

Belgiska fotbollsspelare
Spelare i KAA Gent
Spelare i RSC Anderlecht
Fotbollsspelare i Hamburger SV
Spelare i Club Brugge KV
Spelare i Norwich City FC
Spelare i Rotherham United FC
Fotbollsspelare i Legia Warszawa
Spelare i Olympiakos FC
Spelare i Jupiler League
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i English Football League
Spelare i Premier League
Födda 1989
Levande personer
Män
Takahira Kogoro

Takahira Kogoro, född 29 januari 1854, död 28 november 1926, var en japansk diplomat.

Takahira tillhörde en samuraj-släkt, inträdde 1876 i japanska utrikesministeriets tjänst, blev 1879 attaché och 1881 legationssekreterare i Washington samt var sedermera efter vartannat generalkonsul i Shanghai och New York, ministerresident i Haag och Köpenhamn, sändebud i Rom, Wien och Bern samt (1901–05) i Washington.

Han förde vid Komura Jutaros sida fredsförhandlingarna med Ryssland i Portsmouth hösten 1905 efter rysk-japanska kriget och var därpå ambassadör i Rom 1907–08 och i Washington 1908–09. Takahira har inlagt stora förtjänster vid revisionen av Japans traktater med de stater hos vilkas regeringar han varit ackrediterad.

Källor

Födda 1854
Avlidna 1926
Japanska diplomater
Män
WP:Projekt Japan
Komura Jutaro

Komura Jutarō (26 oktober 1855 – 26 november 1911), japansk diplomat och statsman.

Komura var utrikesminister i Katsura Taros ministär till dess avgång, i augusti 1911, och hade som sådan väsentlig andel i förnyandet, i ändrad form, av alliansen med Storbritannien juli 1911 och i tillkomsten av engelsk-japanska handelsfördraget samma år. Han blev 1911 markis och dog samma år i Hayama nära Yokohama.

Källor

Japanska diplomater
Japans utrikesministrar
Alumner från Tokyos universitet
Alumner från Harvard Law School
Alumner från Harvard University
Japanska politiker under 1900-talet
Personer från Miyazaki prefektur
Födda 1855
Avlidna 1911
Män
WP:Projekt Japan
MCA Records

MCA Records var ett skivbolag med bas i Nordamerika. Skivbolaget ingick som en del av Music Corporation of America. Idag är företaget en del av Universal Music Group som har sitt huvudkontor i amerikanska Nashville och ett svenskt kontor på Kungsgatan i Stockholm.

MCA Records stod bland annat för Alanis Morissettes debutalbum och för dubbel-LP:n "Jesus Christ Superstar" 1970.

Artister 
 Bobby Brown
 Grass Roots
 Guy
 Heavy D. & The Boyz
 Elton John
 Four Tops
 The Mamas and The Papas
 Steely Dan
 Three Dog Night
 Tom Petty & The Heart Breakers
 Ralph Tresvant
 Jody Watley

Externa länkar 

 
Amerikanska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade 1967
Skivbolag och skivmärken upplösta 2003
If You Can Put That in a Bottle

"If You Can Put That in a Bottle" är en sång skriven av Billy Meshel och inspelad av honom 1969.

Peter Himmelstrand skrev en text på svenska som heter "En man i byrån", vilken spelads in av Lill Lindfors och gavs ut på singel 1969. Hennes version låg även på Svensktoppen i 14 veckor under perioden 7 december 1969–8 mars 1970, och bland annat var etta. Lill Lindfors vägrade under flera års tid framföra låten, eftersom många tolkade sångtexten som en dildometafor.

Med text på tyska av Curl List spelades sången även in av Agnetha Fältskog som "Ein Kleiner Mann In Einer Flasche", och släpptes på singel 1970.

Referenser 

Svensktoppsmelodier 1969
Svensktoppsmelodier 1970
Sånger 1969
Engelskspråkiga sånger
Eurotopia

Eurotopia är en skiva från 2007, och det sjätte albumet från E-Type. Det släpptes den 31 oktober 2007. Albumet kom efter att E-Type tagit en paus från musiken ett tag. Med på skivan finns bland annat singlarna True Believer och Eurofighter.

Låtlista
 True Believer
 The Tide
 Eurofighter
 Make Us High
 Like A Child
 Last Day Alive
 To The Lions
 Ding Ding Song
 Inside

Musikalbum 2007
Album producerade av Max Martin
Roscommon County

Roscommon County är ett administrativt område i delstaten Michigan, USA. År 2010 hade countyt 24 449 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Roscommon.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 502 km². 1 349 km² av den arean är land och 151 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Oscoda County - nordöst 
 Crawford County - nord 
 Kalkaska County - nordväst 
 Ogemaw County - öst 
 Missaukee County - väst 
 Gladwin County - sydost 
 Clare County - sydväst

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1840