kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Chuck (TV-serie)

Chuck är en amerikansk TV-serie från 2007. TV-serien är skapad av Josh Schwartz, som även skapade OC, och Chris Fedak. I rollerna ser vi bland annat Zachary Levi som huvudpersonen Chuck Bartowski och Yvonne Strahovski som den hemliga agenten Sarah Walker, även Adam Baldwin som major, senare överste, John Casey.

I Sverige sänds serien på TV3 och TV6. Säsong 3 av Chuck hade premiär i USA den 10 januari 2010 och i Sverige den 18 oktober 2010. Säsong 5, den sista säsongen av Chuck sändes i USA mellan den 21 oktober 2011 och 27 januari 2012.

Huvudroller

Återkommande gästskådespelare
 Mini Andén - Carina Miller
 Armand Assante - Premier Allejandro Goya
 Mekenna Melvin - Alex McHugh
 Kristin Kreuk - Hannah
 Linda Hamilton - Mary Elizabeth Bartowski
 Brandon Routh - Daniel Shaw
 Scott Bakula - Stephen Bartowski
 Tony Hale - Emmett Milbarge
 Timothy Dalton - Alexei Volkoff
 Lauren Cohan - Vivian Winterbottom (född Vivian Volkoff)
 Richard Burgi - Clyde Decker
 Mercedes Masohn - Zondra Rizzo
 Matt Bomer - Bryce Larkin

Avsnitt

Säsong 1

Säsong 2

Säsong 3

Säsong 4

Säsong 5

Externa länkar
 OmTVserier - Chuck
 

Amerikanska TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2007
Engelskspråkiga TV-serier
TV-program i NBC
TV-serieavslutningar 2012
Amerikanska TV-serier från 2010-talet
Villa Lyckan

Villa Lyckan var en fastighet från 1800-talet i stadsdelen Kåbo i Uppsala. 2011 revs huvudbyggnaden trots protester och flertalet överklaganden. 

Historien bakom kvarteret är att  professor Frithiof Holmgren i början av 1880-talet fick en bit mark väster om Botaniska trädgården som han styckade i fyra tomter och byggde villor på, vilka fick namnen Åsen (Villavägen 1D), Tomtebo (Villavägen 3), Lyckan (Villavägen 5) och Friden 3 (13) (Villavägen 7). De fyra villorna nyttjades länge av Uppsala universitet; bland annat av universitetets filosofiska institution (Villa Lyckan).

Bildgalleri

Referenser 
Program för Del av kv. Blomman Uppsala kommun

Noter

Externa länkar 
Upsala Nya Tidning (UNT) om planerna
Dyra bostäder byggs i blomman (UNT)

Kulturnämnden samtycker om rivning av lyckan (UNT)
Artikel i UNT

Lyckan
Ej längre existerande byggnader i Uppsala
Musicum, Linköping

Musicum är lokaler vid Linköpings universitet där verksamheten Musik vid Linköpings universitet bedriver körsång och orkesterspel. Verksamheten är knuten till Institutionen för kultur och kommunikation vid Linköpings universitet. Till Musicum är ensemblerna Den akademiska damkören Linnea, Linköpings Akademiska Orkester, Linköpings Studentsångare och Östgöta Kammarkör knutna.

Verksamheten består av konsertant verksamhet samt utbildning i körsång och orkesterspel.

Lokalerna är belägna i C-huset på Campus Valla och förutom ovanstående ensembler repeterar även LiTHe Blås där. I Musicum finns kör- och orkestersal samt övningsrum, m.m.

Linköpings universitet
Akademiskt musikliv
Musik i Linköping
Kigoma (region)

Kigoma är en av Tanzanias 30 regioner och är belägen i den nordvästra delen av landet, med kust mot Tanganyikasjön och gränsen till Kongo-Kinshasa i väster och gräns till Burundi i nordväst. Den har en beräknad folkmängd av 1 740 111 invånare 2009 på en yta av 37 037 km². Detta invånarantal exkluderar flyktingar i de läger som vuxit upp i regionen på grund av oroligheter i grannländerna. Administrativ huvudort är staden Kigoma vid Tanganyikasjöns kust.

Administrativ indelning
Regionen är indelad i sju distrikt:
Buhingwe
Kakonko
Kasulu
Kibondo
Kigoma landsbygd
Kigoma stad
Uvinza

Flyktingläger
På grund av oroligheter i grannländerna Burundi, Kongo-Kinshasa och Rwanda under de senaste årtiondena har det vuxit upp flyktingläger i Tanzania, särskilt i Kigomaregionen. Vid folkräkningen 2002 bodde det totalt 1 674 047 invånare i regionen, varav lite mer än 20 % utgjordes av flyktingar. Dessa var koncentrerade till flyktingläger belägna i de sex områdena (med invånarantal år 2002) Kazilamihunda (94 167 invånare), Uvinza (84 238 invånare), Mugombe (55 409 invånare), Nyarugusu (51 873 invånare), Kumubanga (47 153 invånare) samt Nyakitonto (36 612 invånare). Det har dock rapporterats att många flyktingar börjat återvända till sina hemländer under de senaste åren.

Urbanisering

Regionens urbaniseringsgrad beräknas till 22,00 % år 2009, en uppgång från 21,09 % året innan. Den största staden i regionen är Kigoma, med ytterligare tre orter med över 10 000 invånare.

Källor

Tanzanias regioner
Hal Foster

Harold Rudolf “Hal” Foster, född 16 augusti 1892 i Halifax, Nova Scotia, död 25 juli 1982 i Spring Hill, Florida, var en kanadensisk-amerikansk serietecknare. Foster är känd som skapare av serien Prins Valiant vilken han började teckna 1937. Innan dess tecknade han under en tid serieversionen av Tarzan (1929 - 1937). Han tilldelades 1957 en Reuben Award.

Referenser

Födda 1892
Avlidna 1982
Amerikanska serieskapare
Män
Kigoma

Kigoma är en stad i nordvästra Tanzania och är den administrativa huvudorten för regionen med samma namn. Den är den näst största staden vid Tanganyikasjön, efter Burundis huvudstad Bujumbura. Staden har järnvägsförbindelse österut med bland annat Tabora, Dodoma och Dar es-Salaam och är dessutom en viktig knutpunkt för sjöfarten på Tanganyikasjön. Om man bortser från den maritima gränsen mot Kongo-Kinshasa, över Tanganyikasjön, så utgör Kigoma det västligaste området på Tanzanias fastland.

Ujiji 

Ujiji är den plats där det berömda mötet mellan Henry Morton Stanley och David Livingstone ägde rum 1871. Platsen är numera en del av Kigoma och är belägen i den södra delen av staden. 
Ujiji var under 1800-talet startpunkten för slav- och elfenbensrutten som avslutades vid Bagamoyo vid Indiska oceanens strand där slavarna skeppades vidare till Zanzibars slavmarknad. Tanzania nominerade Slav- och elfenbenshandelns centrala vägar till Unescos lista av tentativa världsarv 2006.

Stad och distrikt 
Kigoma är ett av regionens fyra distrikt, Kigoma stad (engelska Kigoma Urban, swahili Kigoma Mjini). Distriktet har en beräknad folkmängd av 258 041 invånare 2009 på en yta av 250,48 km², och är indelad i tretton mindre administrativa enheter som kallas shehia. Kigoma beräknas vara en av de snabbast växande städerna i Tanzania, med en ökning på 8,45 % mellan åren 2008 och 2009. 

Kigomas sammanhängande, urbaniserade område består av nio hela shehia samt delar av distriktets resterande fyra. Området hade 131 792 invånare vid folkräkningen 2002, vilket motsvarade 91,36 % av distriktets totala invånarantal.

Källor 

Orter i Tanzania
Rysslands socialdemokratiska parti

För det parti som grundades år 1898 och som 1903 splittrades i en bolsjevik- och mensjevikfraktion, se Rysslands socialdemokratiska arbetareparti.
 
Rysslands socialdemokratiska parti (SDPR) var ett politiskt parti i Ryssland som grundades i mars år 2000 av Michail Gorbatjov. 

Partiet ville kombinera ekonomisk tillväxt med social välfärd i ett samhälle präglat av öppenhet och demokrati. SDPR hade svårt att nå fram med sitt budskap. 

När nya krav för registrering av politiska partier infördes, bland annat ett krav om att ett parti måste ha 50 000 medlemmar, fick SDPR problem. Den nationella valmyndigheten i Ryssland hävdade att SDPR inte levde upp till de nya kraven, vilket SDPR hävdade. Partiet ogiltigförklarades i april 2007 av högsta domstolen i Ryssland på grund av att det inte hade tillräckligt många medlemmar. I dess ställe bildade Gorbatjov med flera organisationen Socialdemokraternas union i oktober 2007.

Referenser 

Historiska politiska partier i Ryssland
Politiska partier bildade 2000
Politiska partier upplösta 2007
Socialdemokratiska partier i Asien
Socialdemokratiska partier i Europa
Audiens

Audiens (av franskans audience, av latinets audire, "höra") är företräde hos furstar eller andra högt uppsatta personer - till exempel påven.

Referenser 

Diplomati
Kommunikation
Maja Krantz

Maja Krantz, född 27 mars 1987 i Helsingborg, är en svensk före detta fotbollsspelare som spelade för Linköpings FC och Notts County FC. Med Linköping FC spelade hon i UEFA Women's Champions League och var även en del av den svenska U19-landslagstruppen till U19-Europamästerskapet 2006 och spelade totalt 37 u-landskamper för Sverige.

Hennes moderklubb var Högaborgs BK, och därefter spelade hon en tid för Helsingborgs DFF. Vid 17 års ålder började Krantz spela för den dåvarande allsvenska föreningen Stattena inför säsongen 2004. Hon skrev kontrakt med Linköpings FC inför säsongen 2007. Med klubben tog Krantz SM-guld 2009, samt fyra titlar i svenska cupen. Hon spelade även två säsonger i UEFA Women's Champions League. Efter nio säsonger i klubben lämnade Krantz Linköping hösten 2015 och i januari 2016 skrev hon på för den engelska FA WSL-klubben Notts County FC i Nottingham.

Krantz är utbildad psykolog och hösten 2016 antog hon ett jobberbjudande i Sverige inom fältet och beslutade därefter att lägga fotbollsskorna på hyllan.

Källor

Externa länkar
 
 

Svenska fotbollsspelare
Födda 1987
Kvinnor
Levande personer
Spelare i Linköpings FC
Idrottare från Helsingborg
Min salig bror Jean Hendrich

Min salig bror Jean Hendrich är en historisk roman av Carina Burman utgiven 1993.

Romanen handlar om Johan Henrik Kellgrens liv på 1700-talet. Den har två berättare: hans bror, lantprästen Jonas, och hans älskarinna Hedda. Carina Burman skrev en doktorsavhandling om Kellgrens liv och hade så mycket material att hon beslöt att också skriva en roman om honom.

Externa länkar
Min salig bror Jean Hendrich i Libris

Svenska romaner
Historiska romaner
Skönlitteratur 1993
1700-talet i skönlitteratur
Johan Henric Kellgren
Auckland Geddes, 1:e baron Geddes

Auckland Campbell Geddes, 1:e baron Geddes, född 21 juni 1879 i London, död där 8 juni 1954, var en brittisk politiker och diplomat. Han var bror till sir Eric Campbell Geddes.

Geddes var ursprungligen praktiserande läkare, därefter professor i anatomi i Edinburgh, Dublin och vid McGill University. År 1909 inaldes han som Fellow of the Royal Society of Edinburgh. Geddes deltog som löjtnant i boerkriget (1899–1902) och 1914–1916 i första världskriget, där han nådde brigadgenerals rang. År 1916 blev han rekryteringsdirektör i krigsministeriet, var augusti 1917–november 1918 Minister of National Service i Lloyd Georges ministär och fyllde med framgång sin uppgift att till största möjliga effektivitet organisera det i hemlandet för krigsändamål bedrivna arbetet. November 1918–maj 1919 var han president i Local Government Board (kommunalminister) och 1920–1924 brittisk ambassadör i Washington. Geddes var 1917–1920 underhusledamot och erhöll 1917 knightvärdighet. Han var ett av Englands ombud vid Washingtonkonferensen 1921–1922. År 1942 fick han säte i överhuset som baron Geddes.

Källor

Tryckta källor

Noter

Brittiska anatomer
Brittiska professorer i medicin
Alumner från Edinburghs universitet
Personer verksamma vid Edinburghs universitet
Ledamöter av Royal Society of Edinburgh
Storbritanniens ambassadörer i USA
Brittiska parlamentsledamöter
Storbritanniens ministrar
Brittisk adel
Brittiska generaler
Brittiska läkare under 1900-talet
Brittiska militärer under 1900-talet
Brittiska politiker under 1900-talet
Personer från London
Födda 1879
Avlidna 1954
Män
Ugglan
Kato Tomosaburo

Katō Tomosaburō född 22 februari 1861 i Hiroshima, död 24 augusti 1923 i Tokyo, var en japansk baron, amiral och politiker.

Kato utmärkte sig som sjöofficer i rysk-japanska kriget 1904–05, då han var stabschef först åt amiral Kamimura och sedermera, under slaget vid Tsushima, åt amiral Togo Heihachiro. Han blev 1906 vice marinminister och 1909 befälhavare i marinstationen Kure. Vid Japans inträde i Världskriget 1914 blev Kato Viceamiral och chef för stridsflottan och 1915 jämväl marinminister.

Han upphöjdes 1920 till baron och blev samma år medlem av pärskammaren samt var november 1921-februari 1922 ett av Japans ombud vid Washingtonkonferensen, där han var den faktiskt ledande inom den japanska delegationen. Då ministären Takahashi avgick, blev Kato juni 1922 premiärminister och bibehöll sin marinministerpost. Han tillämpade en sträng sparsamhetspolitik och genomdrev 1923 införandet av jurysystem i den japanska rättskipningen.

Källor 

  

Sjökrigsministrar
Japanska politiker under 1900-talet
Japanska militärer
Födda 1861
Avlidna 1923
Män
Ugglan
Personer från Hiroshima
WP:Projekt Japan
Japans premiärministrar
Kato Takaaki

Kato Takaaki, född 3 januari 1860 i Nagoya, död 28 januari 1926, viscount, japansk
diplomat och politiker. Kato är också känd som Kato Komei, vilket är ett alternativt uttal av hans namn.

Kato ingick på diplomatbanan, blev 1888 privatsekreterare åt utrikesministern Okuma Shigenobu, var 1891-94 anställd i finansministeriet och 1894-99 ambassadör i
London. Kato var därefter utrikesminister 1900-01
och hade betydande andel i förberedandet av alliansfördraget med England från 1902, var 1902-03
parlamentsledamot, 1906 ånyo utrikesminister i 
Saionji Kinmochis ministär, men avgick samma år, då han ogillade regeringens förslag om inköp i stor skala av enskilda järnvägar.

Kato var ånyo ambassadör i London 1908-12, blev därpå utrikesminister under Katsura Taro december 1912
och avgick med denne i februari 1913, var därpå en tid parlamentarisk oppositionsledare, men inträdde 1914 i Okumas sista ministär som utrikesminister och ledde
Japans diplomati bl. a. vid krigsförklaringen mot
Tyskland och överlämnandet till Yuan Shikais kinesiska regering maj 1915 av ett ultimatum med de beryktade "21 punkterna".

Kato avgick med Okuma oktober 1915 och blev ledare för det liberala oppositionspartiet Kenseikai. Han blev samma år medlem av pärskammaren; 1911 hade han upphöjts till baron, och 1916 blev han viscount. I parlamentet påyrkade Kato energiskt rösträttens utsträckning och återkallande av de japanska trupperna i Sibirien och Amurområdet och kritiserade i allmänhet militärpartiets politik. Han efterträdde juni 1924 viscount Kiyoura Keigo som premiärminister och avled på sin post 1926.

Källor
 

Japans utrikesministrar
Alumner från Tokyos universitet
Japanska politiker under 1900-talet
Personer från Nagoya
Födda 1860
Avlidna 1926
Män
Ugglan
WP:Projekt Japan
Japans premiärministrar
JR Tokai

egentligen  (engelska; Central Japan Railway Company) är ett järnvägsbolag i Japan med huvudkontor i Nagoya. Det är ett av de sju järnvägsbolag som bildades när det statliga järnvägsbolaget JNR (Japanese National Railways) 1987 splittrades och är en del av samarbetet Japan Railways. JR Tokai driver Japans mest trafikerade tåglinje Tokaido Shinkansen. Det har  anställda.

Järnvägsnät

Vid uppdelningen av JNR fick de nybildade persontrafikbolagen (varav JR Tokai är ett) överta infrastrukturen i var sitt geografiskt avgränsat område. JR Tokais område täcker centrala och södra Chubu samt Mie. 

Shinkansen-linjerna delades inte vid privatiseringen utan JR Tokai fick leasa hela Tokaido Shinkansen även de delar som geografiskt ligger i JR Higashi-nihons respektive JR Nishi-nihons områden av det nybildade Shinkansen Holding Corporation. 1991 fick JR Tokai köpa ut infrastrukturen till banan för 5,1 biljoner yen på avbetalning över 60 år.

Bolaget har  km järnvägar varav  km elektrifierat och  km dubbelspår.

Utveckling
JR Tokai har behov av att öka transportkapaciteten mellan Tokyo och Osaka, sen Tokaido Shinkansen har nått sitt kapacitetstak. De tillsammans med Japan's Railway Technical Research Institute (RTRI) byggt en testanläggning för utveckling av ett nytt supraledande maglevtåg JR-Maglev i Yamanashi. 

JR Tokai har även en egen utvecklingscentrum i Komaki för att utveckla utrustning för Tokaido Shinkansen. Där finns en vindtunnel för hastigheter upp till 350 km/h, en simulator för miljön i tågkupén, en testanläggning för vibrationer i kontaktledningar och ett testspår där tågens påfrestningar på spåret kan mätas.

Aktuella projekt
JR Tokai beslutade 25 december 2007 att verka för att bygget av Chuo Shinkansen  med den teknik man utvecklat för JR Maglev kommer igång så snart som möjligt. Detta genom att ta på sig alla kostnader för bygget av med första etappen mellan Tokyo och Nagoya.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

 
Japanska järnvägsbolag
Järnvägsbolag bildade 1987
Nagoya
WP:Projekt Japan
Westland, Michigan

Westland är en stad i Wayne County i delstaten Michigan, USA med 86 602 invånare (2000).

Kända personer från Westland 
 Chris Conner, ishockeyspelare

Orter i Michigan
Metro Detroit
Wayne County, Michigan
Genesee County, Michigan

Genesee County är ett administrativt område i delstaten Michigan, USA. År 2010 hade countyt  425 790 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Flint.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 682 km². 1 658 km² av den arean är land och 26 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Tuscola County - nordost
 Saginaw County - nordväst
 Lapeer County - öst
 Shiawassee County - väst
 Oakland County - sydost
 Livingston County - sydväst

Orter 
 Burton
 Clio
 Davison
 Fenton (delvis i Livingston County och Oakland County)
 Flint (huvudort)
 Flushing
 Gaines
 Goodrich
 Grand Blanc
 Lennon (delvis i Shiawassee County)
 Linden
 Montrose
 Mount Morris
 Otisville
 Otter Lake (delvis i Lapeer County)
 Swartz Creek

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1835
Otsego County, Michigan

Otsego County är ett administrativt område i delstaten Michigan, USA, med 24 164 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Gaylord.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 362 km². 1 334 km² av den arean är land och 30 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Cheboygan County - norr
 Montmorency County - öster
 Oscoda County - sydost
  Crawford County - söder
 Kalkaska County - sydväst
 Antrim County - väster
 Charlevoix County - nordväst

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1875
NK Čelik Zenica

NK Čelik Zenica är en fotbollsklubb från Bosnien-Hercegovina.
Efter Bosnienkriget var Celik de första mästarna i Bosnien. Man har vunnit 3 ligatitlar och 2 cuptitlar.

Historia 
NK Čelik Zenica grundades 16 juni 1945.

Meriter
Prva nogometna liga
Klubben var mästare (3): 1994–95, 1995–96, 1996–97

Cupen i fotboll 
 Cupmästare (2) 1994–95, 1995–96

Hemmaarena 
Större matcher kan spelas på Stadion "Bilino polje".

Saisons (2010/2011–…)

Färger 
Nk Čelik spelar i röd och svart trikåer, bortastället är svart.

Trikåer

Trupp 
Uppdaterad: 25 januari 2020

Källor

Externa länkar 
Officiell Hemsida
NK Čelik på Soccerway
foot.dk webbplats
NK Čelik på globalsportsarchive.com

Fotbollsklubbar i Bosnien och Hercegovina
Sportklubbar bildade 1945
Herman van Karnebeek

Jonkheer Herman Adriaan van Karnebeek, född den 21 augusti 1874 i Haag, död den 29 mars 1942, var en nederländsk politiker. Han var dotterson till Jan Jacob Rochussen.

Karnebeek blev 1900 juris doktor i Utrecht, var 1901-11 anställd i kolonialministeriet, sedan 1908 som avdelningschef, och var 1907 en av Nederländernas delegerade på 2:a Haagkonferensen.

Han var 1911-18 borgmästare i Haag och blev september 1918 utrikesminister i ministären Ruys de Beerenbrouck. Som sådan motsatte han sig 1919 belgiska regeringens försök att få till stånd förhandlingar om avträdelse till Belgien av nederländskt område i provinsen Limburg och fick till stånd en för Nederländerna förmånlig uppgörelse om internationell reglering av trafiken på Schelde, där Belgien gjort anspråk på att få utöva suveränitetsrättigheter.

Han avvisade 1920 med fasthet de allierade stormakternas folkrättsstridiga krav på att få exkejsar Vilhelm II utlämnad av nederländska regeringen. Vid Nationernas förbunds delegeradeförsamlings möten i Genève var han från 1920 en av Nederländernas delegerade, och 1921 ledde han som president mötesförhandlingarna. Han var 1922 ett av Nederländernas ombud vid Genèvekonferensen. Karnebeek åtnjöt anseende för att vara en av sitt lands skickligaste diplomater.

Utmärkelser
  Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 1920.
  Kommendör med stora korset med kedja av Vasaorden, 1922.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 

Nederländernas utrikesministrar
Nederländska politiker under 1900-talet
Nederländska diplomater
Personer från Haag
Födda 1874
Avlidna 1942
Män
Ugglan
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Kommendörer med stora korset av Vasaorden
Personer inom Nationernas förbund
Carlo Schanzer

Carlo Schanzer, född 18 december 1865 i Wien, död 23 oktober 1953 i Rom, var en italiensk politiker.

Schanzer var son till en advokat från Trieste och blev italiensk medborgare, studerade juridik i Rom och inträdde 1886 i statistiska generaldirektionen. Han blev referendarie i statsrådet och 1897 ledamot av detta samt blev 1902 ledamot av parlamentet, först som deputerad och sedan som senator.

Schanzer var Giovanni Giolittis anhängare och vän, maj 1906–december 1909 minister för post och telegraf i dennes kabinett och intog under första världskriget, liksom Giolitti, en tillbakaskjuten ställning, men inträdde juni 1919 som skattkammarminister i Francesco Nittis ministär. Vid kabinettets ombildning i mars 1920 blev Schanzer finansminister, men var efter en ny rekonstruktion ånyo skattkammarminister maj–juni samma år.

På Washingtonkonferensen 1921–1922 var Schanzer president för den italienska delegationen. I Luigi Factas ministär (februari–oktober 1922) var Schanzer utrikesminister och deltog som sådan i Genuakonferensen. Med Sovjetunionen förde han underhandlingar om handelsavtal, vilka emellertid strandade, bland annat av det skälet, att Italien inte ville erkänna sovjetregeringen de jure.

I Nationernas förbunds arbete tog Schanzer del som suppleant i italienska delegationen vid förbundsförsamlingen 1920 och ordinarie medlem 1921 och 1924 samt som ledamot av nedrustningskommissionen, där han 1921 framlade en uppmärksammad plan till statistisk undersökning av rustningarna i olika länder.

Källor

 

Italiens utrikesministrar
Italiens finansministrar
Italienska parlamentsledamöter
Italienska senatorer
Italienska politiker under 1900-talet
Personer från Wien
Födda 1865
Avlidna 1953
Män
Ugglan
Albert Sarraut

Albert Pierre Sarraut, född den 28 juli 1872 i Bordeaux, död den 26 november 1962 i Paris, var en fransk politiker under Tredje republikens kaotiska år. Han innehade flera ministerposter och var under två kortare perioder premiärminister

Sarraut blev 1902 ledamot av deputeradekammaren, där han slöt sig till de radikala socialisterna. Han var biträdande statssekreterare 1906-1911 i ministärerna Sarrien, Clemenceau och Briand samt 1911-1914 generalguvernör över Franska Indokina. Sarraut var 1914-1915 undervisningsminister i Vivianis samlingsministär, blev  1920 kolonialminister i Millerands ministär och bibehöll denna post i ministärerna Leygues, Briand och Poincaré till 1924. Som andre fransk delegerad vid Washingtonkonferensen 1921-22 framlade han med skicklighet de franska synpunkterna.

Även under 1930-talet innehade han ministerposter i olika regeringar, bland annat som marinminister och inrikesminister. Två gånger var han premiärminister: 26 oktober till 24 november 1933 och 24 januari till 4 juni 1936. Sarraut tillhörde den majoritet av parlamentsledamöter som 1940 röstade för förslaget att upplösa republiken och överföra makten och styret av Frankrike till konseljpresidenten Philippe Pétain. Omröstningen innebar att den nya auktoritära staten État français konstituerades. Det var den som under den tyska ockupationen kom att kallas Vichyfrankrike.

Under de följande åren arbetade Albert Sarraut på sin bror Maurices morgontidning La Dépêche. År 1943 började den inflytelserika tidningen distansera sig från Vichyregimens regeringschefen Pierre Laval vilket fick till följd att Maurice Sarraut mördades av den franska milisen. År 1944 arresterades Albert Sarraut av Gestapo och fördes till interneringslägret Compiègne varifrån han deporterades till koncentrationslägret Neuengamme. Sarraut överlevde interneringen i lägren och efter andra världskriget var han delegat i Franska unionens församling. Franska unionen var en sammanslutning av Frankrike och dess kolonier.

Källor

Noter

Frankrikes regeringschefer
Frankrikes utbildningsministrar
Frankrikes kolonialministrar
Frankrikes inrikesministrar
Frankrikes sjökrigsministrar
Franska guvernörer
Franska politiker under 1900-talet
Födda 1872
Avlidna 1962
Män
Ugglan