kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Musikåret 1862



Händelser
28 februari – Operan La Reine de Saba av Charles Gounod har urpremiär i Paris.
5 mars – Stockholms Allmänna Sångförening, som är verksam än i dag, instiftas och är därmed Stockholms äldsta manskör .
9 augusti – Operan Béatrice et Bénédict av Hector Berlioz har urpremiär i Baden-Baden.
10 november – Operan  Ödets makt av Giuseppe Verdi har urpremiär i Sankt Petersburg.

Födda
29 januari – Frederick Delius, engelsk tonsättare.
17 februari – Edward German, engelsk tonsättare.
5 april – Louis Ganne, fransk tonsättare.
9 april – Anna Maria Roos, svensk författare, lärare, teosof och tonsättare
22 augusti – Claude Debussy, fransk tonsättare.
25 september – Léon Boëllmann, fransk kompositör och organist.
9 oktober – Hugo Sedström, svensk tonsättare.
10 oktober – Arthur De Greef, belgisk pianist och tonsättare.
17 november – Herman Berens d.y., svensk dirigent och tonsättare.
18 december – Moriz Rosenthal, österrikisk pianist.

Avlidna
24 januari – Zinaida Volkonskaja, 72, rysk författare, sångare och kompositör.
16 februari – Leopold Schefer, 77, tysk skald och tonsättare.
17 mars – Jacques Fromental Halévy, 62, fransk tonsättare.
25 maj – Johann Nestroy, 60, österrikisk dramatiker, skådespelare och sångare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Musikåret 1863



Händelser
30 september – Georges Bizets opera Pärlfiskarna har premiär vid Théâtre Lyrique i Paris.
4 november – Hector Berlioz opera Trojanerna har premiär vid Théâtre Lyrique i Paris.

Födda
19 februari – Emánuel Moór (död 1931), ungersk tonsättare.
20 mars – Ernesto Nazareth (död 1934), brasiliansk tonsättare och pianist.
21 mars – Hugo Kaun (död 1932), tysk tonsättare.
19 april (även 17 april uppges) – Feliks Blumenfeld (död 1931), rysk tonsättare och pianist.
10 maj – Upendrakishore Ray, Bengali (död 1915), indisk (bengalisk) författare, konstnär, violinist och tonsättare.
12 maj – Charles Bordes (död 1909), fransk tonsättare.
18 maj – Herman Palm (död 1942), svensk präst, redaktör och tonsättare.
2 juni – Felix von Weingartner (död 1942), österrikisk tonsättare och dirigent.
5 juni – Arthur Somervell (död 1937) brittisk tonsättare.
16 juni – Paul Vidal (död 1931), fransk tonsättare.
15 september – Horatio William Parker (död 1919), amerikansk tonsättare.
29 september – Lennart Lundberg (död 1931), svensk pianist, tonsättare och pianopedagog.
1 november – Alfred Reisenauer (död 1907), tysk tonsättare.
7 december – Pietro Mascagni (död 1945), italiensk tonsättare.

Avlidna
25 februari – Laure Cinti-Damoreau, 62, fransk sopran.
4 juni – Sven Zanders, 72, svensk organist och musikpedagog.
7 juni – Franz Gruber, 75, skaparen av "Stilla natt".
5 augusti – Adolf Friedrich Hesse, 53, tysk organist och tonsättare.
19 oktober – Mathilda d'Orozco, 67, svensk tonsättare av spanskt ursprung.

Resurser

Referenser

Fotnoter
Musikåret 1865



Händelser
28 april – Giacomo Meyerbeers opera L'Africaine har urpremiär på L'Opéra Garnier, nästan ett år efter hans död.
10 juni – Richard Wagners opera Tristan och Isolde har urpremiär på Münchens hovteater.
19 september – Franz von Suppés operett Den sköna Galatea har urpremiär på Carltheater i Wien.
17 december – Franz Schuberts symfoni i h-moll (Den ofullbordade) uruppförs i Wien

Födda
1 mars – Hjalmar Meissner, svensk kapellmästare, dirigent och skribent.
9 juni – Carl Nielsen, dansk tonsättare.
21 juli – Robert Kahn, tysk tonsättare.
10 augusti – Aleksandr Glazunov, rysk tonsättare.
1 september – Hildur Broström, svensk tonsättare.
1 oktober – Paul Dukas, fransk tonsättare.
8 december – Jean Sibelius, finländsk tonsättare.

Avlidna
28 januari – Felice Romani, 76, italiensk librettist för Donizetti och Bellini.
1 april – Giuditta Pasta, 67, italiensk sångare (sopran).
8 oktober – Heinrich Wilhelm Ernst, 51, violinist och tonsättare.
12 oktober – William Vincent Wallace, 53, irländsk musiker och kompositör.
6 december – Sebastián Yradier, 56, spansk tonsättare.

Externa länkar
Musikåret 1866



Händelser
30 maj – Bedřich Smetanas opera Brudköpet har premiär i Prag.
4 augusti – Gabriel Faurés verk Cantique de Jean Racine uppförs för första gången
21 oktober – Jacques Offenbachs operett Pariserliv har premiär i Paris.
17 november – Ambroise Thomas opera Mignon har premiär på Opéra-Comique i Paris.

Födda
13 januari – Vasilij Kalinnikov, rysk tonsättare.
1 april – Ferruccio Busoni, italiensk tonsättare.
17 maj – Erik Satie, fransk kompositör och pianist
26 juli – Francesco Cilèa, italiensk tonsättare.
10 september – Tor Aulin, svensk tonsättare.
7 november – Paul Lincke, tysk tonsättare.

Avlidna
20 mars – Rikard Nordraak, 23, norsk tonsättare.

Externa länkar
The Compleat Tom Paxton

The Compleat Tom Paxton är ett livealbum, ursprungligen utgivet som en dubbel-LP, av den amerikanske musikern Tom Paxton, 1971. Albumet är producerat av Keith Holzman och Milton Okun och var Paxtons sista album som gavs ut på skivbolaget Elektra Records. Det spelades in på The Bitter End i New York 10 juni - 13 juni 1970.

13 juli 2004 gavs albumet ut på CD med sex bonusspår i en begränsad upplaga på 2500 exemplar på skivbolaget Rhino Handmade, fast då under namnet The Compleat Tom Paxton [Even Compleater]. Stavningen av ordet compleat är en ålderdomlig form som ofta används för att vara vitsig, och böjningsformen compleater är ännu vitsigare.

Låtlista 
Samtliga låtar skrivna av Tom Paxton

LP 1/CD 1 
"Clarissa Jones"
"The Things I Notice Now"
"Jennifer's Rabbit"
"I Give You the Morning"
"The Marvelous Toy"
"Leaving London"
"Angie"
"All Night Long"
"Bayonet Rap"
"Talking Vietnam Pot Luck Blues"
"Jimmy Newman"
"Outward Bound"
"Morning Again"
"Can't Help But Wonder Where I'm Bound"
"My Lady's a Wild Flying Dove"
"Now That I've Taken My Life"
"About the Children"
"Ballad of Spiro Agnew"
"Mr. Blue"
"Wish I Had a Troubadour"

LP 2/CD 2 
"Whose Garden Was It"
"Saturday Night"
"Uncle Jack"
"Forest Lawn"
"Annie's Going to Sing Her Song"
"Icarus"
"Ev'ry Time (When We Are Gone)"
"Cindy's Crying"
"Hooker"
"Ramblin' Boy"
"The Last Thing on My Mind"

1-6 på CD 2 är bonusspår på CD-utgåvan som gavs ut 2004.

Källor 

Musikalbum 1971
Album av Tom Paxton
Livealbum
Grom

För det militära specialförbandet, se GROM.

Grom är det andra studioalbumet av det polska black metal-bandet Behemoth. Det gavs ut 1996 av Solistitium Records. All musik och text är skriven av Nergal utom texten till "Dragon's Lair (Cosmic Flames and Four Barbaric Seasons)" som är skriven av Adam "Baal Ravenlock" Muraszko.

Låtlista
 "Intro" – 1:36
 "The Dark Forest (Cast Me Your Spell)" – 7:06
 "Spellcraft and Heathendom" – 4:50
 "Dragon's Lair (Cosmic Flames and Four Barbaric Seasons)" – 5:56
 "Lasy Pomorza" – 6:26
 "Rising Proudly Towards the Sky" – 6:53
 "Thou Shalt Forever Win" – 6:37
 "Grom" – 5:28

Banduppsättning
Adam "Nergal" Darski - sång, gitarr
Adam "Baal" Muraszko - percussion 
Leszek "Les" Dziegielewski - bas

Gästmusiker
Piotr Weltrowski
"Celina"

Externa länkar
 Sångtexter på Behemoths webbplats
 Behemoths officiella webbplats

Album av Behemoth
Musikalbum 1996
Roland Topor

Roland Topor, född 7 januari 1938 i Paris, död där 16 april 1997, var en fransk illustratör, målare, författare och skådespelare. Bland många olika genrer och kreativa yrken ägnade han sig åt erotisk konst.

Filmografi 
 1979 – Nosferatu – nattens vampyr
 1979 – Ratataplan

Referenser

Externa länkar 

 

Födda 1938
Avlidna 1997
Franskspråkiga författare
Franska konstnärer under 1900-talet
Franska skådespelare under 1900-talet
Män
Författare från Paris
Konstnärer från Paris
Erotiska konstnärer
Skådespelare från Paris
Giv oss fred

Giv oss fred, skådespel skrivet av Rune Lindström som utspelar sig i Arboga i början på 1500-talet.

Rune Lindström skrev Giv oss fred 1961, inspirerad av Arbogas klosterhistoria, på uppdrag av Lions club Arboga.

Uruppförandet av Giv oss fred skedde i Arboga den 11 augusti 1962. Rune Lindström fanns på plats, han spelade själv Engelbrekt Gertsson.
Sedan dröjde det till 1987 innan spelet framfördes igen, då av Bygdespelets vänner. Mats Deubler spelade Florentin och Anna Karin Bergström spelade Lindelin. Engelbrekt Gertsson spelades av Stig Eriksson.
Sedan dess har spelet spelats med ojämna mellanrum av olika ensembler och regisserats av olika personer såsom Tommy Bergqvist, Mona Ramzell, Daniel Nyrén, Patric Lindgren och Helen Pilerud.

Spelet har satts upp i Arboga igen i början av augusti 2012 och kommer spelas var tredje år.

Handling
Spelet handlar om de två hittebarnen Lasse Sommar och Floretin Målare och om tiden då Gustav Vasa blev kung och drev ut munkarna ur klostren.

Bygdespel
Värmland i fiktion
1500-talet i fiktion
1961 i Sverige
Teateråret 1961
Arboga
Pjäser av Rune Lindström
Nosferatu – nattens vampyr

Nosferatu – nattens vampyr är en skräckfilm från 1979 regisserad av Werner Herzog. Den bygger på Dracula-berättelsen av Bram Stoker och är inspirerad av Friedrich Wilhelm Murnaus film Nosferatu från 1922.

Rollista (i urval)
 Klaus Kinski – greve Dracula
 Isabelle Adjani – Lucy Harker
 Bruno Ganz – Jonathan Harker
 Jacques Dufilho – kaptenen
 Roland Topor – Renfield
 Walter Ladengast – Dr. Van Helsing
 Dan van Husen – fångvaktaren
 Jan Groth – hamnkaptenen
 Martje Grohmann – Mina
 Clemens Scheitz – notarien
 Attila Árpa – fiolspelande pojke (okrediterad)

Om filmen
Från början var scenerna kring Draculas slott tänkta att spelas in i Transsylvanien och ett antal inspelningsplatser hade valts ut, men det politiska läget gjorde detta omöjligt och scenerna spelades in i Tjeckoslovakien istället. Delft och Schiedam i Nederländerna fick föreställa Wismar, som då låg i Östtyskland. Cirka 11000 råttor användes i filmen för att skildra pestutbrottet som följer Dracula. Mumierna i filmens inledning är offer för kolera 1833 och finns utställda i Guanajuato i Mexiko. Som i många av sina andra filmer använde sig Herzog av lokala talanger för småroller, bland annat anlitade han romer för att spela de romer som Jonathan Harker träffar på värdshuset och som varnar honom för Dracula.

Externa länkar
 Nosferatu - Phantom der Nacht på Filmportal.de 

Filmer 1979
Filmer i regi av Werner Herzog
Tyska dramafilmer
Tyska skräckfilmer
Tyska vampyrfilmer
Filmatiseringar av Dracula
Rhauderfehn

Rhauderfehn är en kommun i distriktet Leer i det historiska landskapet Ostfriesland, förbundslandet Niedersachsen, Tyskland, med cirka 
 invånare. Kommunen ligger i den del av Ostfriesland som kallas Overledingerland, det vill säga området mellan floderna Leda och Ems.

Geografi 
Kommunen ligger på det nordtyska låglandet i södra delen av Ostfriesland. Området präglas av jordbruk. Kommunen består av tio orter som tidigare utgjorde självständiga kommuner.

Historia 
Den äldsta byn i Rhauderfehn är Backemoor, vars kyrka är från år 1250. Under den tid i frisernas historia som benämns den frisiska friheten var Backemoor den ort där rådsfolk från hela det dåvarande frisiska landskapet Overledingerland samlades.

Westrhauderfehn grundades av affärsmän år 1769 som en så kallad fehnkoloni. Ostfriesland var vid denna tid en del av Preussen och dessa affärsmän hade av den preussiska staten fått rättigheterna att bryta torv i området. Deras företag, Rhauder-Fehn-Compagnie, förmedlade samtidigt tomtmarker till dem som ville flytta dit. Torven såldes som bränsle och de ytor där torven togs bort blev jordbruksmark. Liksom andra byar som har anlagts genom fehnkolonisering har Rhauderfehn ett flertal långa kanaler, som tidigare användes för att dels avvattna området, dels frakta torven.

Genom Niedersachsens kommunreform slogs år 1973 tio kommuner samman till dagens kommun Rhauderfehn.

Orter i Rhauderfehns kommun 

Backemoor 
Holte 
Burlage 
Collinghorst 
Klostermoor 
Rhaude 
Rhaudermoor 
Schatteburg 
Westrhauderfehn (kommunens huvudort) 
Langholt

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Leer
Ostfriesland
The Devilock

The Devilock är en variant på tuppkam (mohawk) och lanserades av The Misfits sångare Glenn Danzig och deras basist Jerry Only. Istället för att ha kammen rakt upp, som de flesta punkare har, så dras istället hela kammen framåt och ihop i ett spjut som står snett neråt med hjälp av exempelvis gelatin, vax eller gelé.

Frisyrer
Kyle Lowder

Kyle Brandon Lowder, född 27 augusti 1980 i Saint Louis, Missouri, USA, är en amerikansk skådespelare. Han är uppvuxen i Pleasantville, New York.

Han är mest känd för svenska tittare i såpoperan Days of Our Lives (Våra Bästa År) där han spelar rebellen Brady Black. Efter sju år lämnade han serien för en annan långkörare; han tog över rollen som Rick Forrester Jr i The Bold and the Beautiful (Glamour). Han har gästspelat i ett avsnitt av Friends (Vänner) "The One With The Soap Opera Party"..

Kyle Lowder gifte sig år 2002 med Arianne Zucker som spelar Nicole Walker DiMera i samma serie Days. Han och Arianne Zucker gick i augusti 2007 ut med att de planerar att separera och skilja sig. Arianne Zuker och Kyle Lowder återförenades 2008 och ska jobba på sitt äktenskap. 7 december 2009 föddes deras förstfödda som fick namnet Isabella.

Förutom sitt skådespelaryrke är Kyle Lowder en klassiskt skolad sångare.

Externa länkar
MySpace - Kyle Lowder 

Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1980
Män
Levande personer
Elaine S. Edwards

Elaine Schwartzenburg Edwards, född 8 mars 1929 i Marksville, Louisiana, död 14 maj 2018 i Denham Springs, Louisiana, var en amerikansk demokratisk politiker. Hon representerade delstaten Louisiana i USA:s senat från augusti till november 1972.

Hon gifte sig 1949 med Edwin Edwards och äktenskapet slutade 1989 i skilsmässa. Maken Edwin hade 1972 tillträtt som guvernör i Louisiana för första gången när senator Allen J. Ellender avled. Guvernören utnämnde sin hustru till senaten fram tills senatsvalet ett par månader senare. Hon lovade att inte ställa upp i valet och hade samma politiska synsätt som maken. Hon efterträddes som senator av J. Bennett Johnston. Fyra år senare, i presidentvalet i USA 1976 stödde Elaine S. Edwards republikanen Gerald Ford, medan maken stödde demokraternas kandidat Jimmy Carter.

Referenser

Noter

Externa länkar

Ledamöter av USA:s senat från Louisiana
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Marksville
Födda 1929
Avlidna 2018
Kvinnor
Silva Junior Cup

Sveriges tävlingscup för juniorer i orientering. Namnet är sponsrat av sportutrustningstillverkaren Silva.

Externa länkar
 Silva Junior Cup
 Svenska orienteringsförbundet

Orienteringstävlingar
Jamie Baulch

Jamie Steven Baulch, brittisk (walesisk) 400-meterslöpare, född 3 maj 1973 i Nottingham, England. Baulch tävlade internationellt för Wales (vid Samväldesspelen) eller Storbritannien och är europarekordinnehavare (tillsammans med landsmannen Iwan Thomas samt engelsmännen Roger Black och Mark Richardson) på 4x400 meter.

Baulch hade tidigare Linford Christie (olympia- och världsmästare på 100 meter) som tränare men tränades sedan av nigerianen Innocent Egbunike (VM-silvermedaljör på 400 meter 1987 och personbästa på 44,17).

Meriter
Guldmedaljer
 VM 1997 4x400 meter Storbritannien (Thomas, BlackBaulch och Richardson) 2.56,65
 EM 1998 4x400 meter Storbritannien (Mark Hylton|Hylton, Baulch, Thomas och Richardson) 2.58,68
 Inomhus-VM 1999 400 meter, 45,73
 EM 2002 4x400 meter Storbritannien (Deacon, Elias, Baulch och Caines) 3.01,25

Silvermedaljer
 OS 1996 4x400 meter Storbritannien (Thomas, Baulch, Richardson och Black) 2.56,60 ER
 Inomhus-VM 1997 400 meter, 45,62
 Samväldesspelen 2002 4x400 meter Wales (Benjamin, Thomas, Baulch och Elias) 3.00,41

Bronsmedaljer
 Samväldesspelen 1998 4x400 meter Wales 3.01,86
 Inomhus-VM 2003 400 meter, 45,99

Rekord
 Personbästa, 400 m: 44,57 (Lausanne, Schweiz, 3 juli 1996)
 Europarekord, 4x400 m: 2.56,60 (Atlanta, Georgia, 3 augusti 1996) (Thomas, Black, Baulch och Richardson)

Källor 

Walesiska friidrottare
Brittiska kortdistanslöpare
Världsmästare på 400 meter löpning
Världsmästare på 4 x 400 meter löpning
Europamästare i stafettlöpning
Olympiska silvermedaljörer 1996
Brittiska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Födda 1973
Levande personer
Män
Österleden, Uppsala

Österleden är en väg i Uppsala som går från Gränby vid Gränbystaden och leder till Gamla Uppsala. Den ansluter också till motorvägen på E4 och till Bärbyleden. Den passerar områdena Nyby och Gränbystaden.

Se även
 Österleden

Gator i Uppsala
Häxprocessen i Ramsele

Ramsele häxprocess, ägde rum år 1634 i Ramsele i Ångermanland. Den ledde till avrättningar av fem personer. 

Ramsele häxprocess tilldrog sig under en period av svält och missväxt i denna del av Sverige. Fyra kvinnor och en man anklagades för att ha stulit mjölk från sina grannar. Mannen ska ha slagit en kniv i väggen och mjölkat den "under hemska böner", medan kvinnorna ska ha stulit mjölk från sina grannars boskap med hjälp av så kallade bjäror. Kvinnorna angavs av den först arresterade Barbro Påvelsdotter från Sandviken. De anklagade kvinnorna erkände sig skyldiga till att ha varit i Blåkulla med Påvelsdotter. 
Målet hänsköts till hovrätten.

Det tycks inte finnas så mycket information om rättegången. De anklagade tycks dock ha dömts som skyldiga. På Landstinget i Boteå 10 sept. 1635 beklagade sig prästen, Elias Thelaus, om den ekonomiska förlust häxorna förorsakat honom med sina trollerier »att thet klyppes all boschapen så well som hundar och hönss». 
År 1636 finns det dokumentation om att bödeln Håkan i Säbrå fick sin belöning för att ha "bränt en trollkarl och fyra häxor". Det är troligt att de dödsdömda avrättades genom halshuggning innan de brändes.

Referenser

 Alf Åberg (1989). Häxorna. De stora trolldomsprocesserna i Sverige 1668-1676. Göteborg: Novum Grafiska AB. 
 Herdaminne. RAMSELE med HELGUM, FJÄLLSJÖ, EDSELE, TÅSJÖ och BODUM. (Ångermanland.)

1634 i Sverige
Häxprocesser i Sverige
Ångermanlands historia
Buddy MacKay

Kenneth Hood "Buddy" MacKay, Jr., född 22 mars 1933 i Ocala, Florida, är en amerikansk demokratisk politiker. MacKay tillträdde som Floridas guvernör efter Lawton Chiles död den 12 december 1998 och innehade ämbetet fram till 5 januari 1999. 

MacKay växte upp i födelsestaden Ocala och tjänstgjorde i USA:s flygvapen. År 1954 avlade han två grundexamina (B.S. och B.A.) vid University of Florida. Efter militärtjänstgöringen avlade han 1961  juristexamen vid University of Florida Law School. Han var ledamot av USA:s representanthus 1983-1989 och viceguvernör i Florida 1991-1998.

Referenser

Guvernörer i Florida
Viceguvernörer i Florida
Ledamöter av USA:s representanthus från Florida
Personer från Marion County, Florida
Födda 1933
Levande personer
Män
Personer som tjänstgjort i USA:s flygvapen
Alumner från University of Florida
University of Florida

University of Florida (UF) är ett universitet i Gainesville i Florida, grundat 1853. Universitet tillhör de högst ansedda i USA (se AAU). University of Florida är den äldsta institutionen för högre studier i staten Florida och det femte äldsta universitetet i USA.

Universitetet var först med en rad saker i amerikansk utbildningshistoria: det var det första universitetet i USA som lade tyngdpunkten på forskning, och var tillkommet efter modell hämtad från de tyska universiteten. Det var det första universitetet i landet som betonade seminariernas betydelse gentemot föreläsningarna. Det var även det första som erbjöd studenterna möjligheten att ta ett huvudämne inom ramen för sin grundexamen, i motsats till den traditionella breda humanistiska ("liberal arts") inriktning som dittills hade vanlig i amerikanska universitet. Det var det första amerikanska universitet som utdelade doktorsgrader. University of Florida blev förebild för många senare universitet, exempelvis University of Chicago.

University of Florida är känt för sin akademiska standard och för program i juridik (UF Law School), medicin (UF School of Medicine) och internationella relationer och diplomati (Bob Graham School of Foreign Service). Universitetet är välkänt för sin forskning inom en mängd områden, såsom arkeologi, astronomi, ekonomi, fysik, juridik och medicin. Förutom utbildning driver universitetet även ett sjukhus, University of Florida hospital, och ett bokförlag, University of Florida Press.

Kända personer verksamma vid University of Florida 
 Charles O. Andrews, USA:s senat 1936–1946
 Reubin Askew, guvernör
 C. Farris Bryant, guvernör
 Lawton Chiles, USA:s senat 1971–1989
 Michael Connelly, författare
 Terence Trent D'Arby, sångare
 Faye Dunaway, skådespelare
 John Porter East, USA:s senat 1981–1986
 Bob Graham, USA:s senat 1987–2005
 Robert H. Grubbs, nobelpristagare
 William Luther Hill, USA:s senat
 Spessard Holland, USA:s senat 1946–1971
 Buddy MacKay, guvernör
 Wayne Mixson, guvernör
 Rodney Mullen, skateboardsproffs
 Bill Nelson, USA:s senat 2001–
 Marshall W. Nirenberg, nobelpristagare
 Adrian Pasdar, skådespelare
 Beverly Perdue, guvernör
 Stephen Root, skådespelare
 Marco Rubio, USA:s senat 2011–
 George Smathers, USA:s senat 1951–1969
 Stephen Stills, sångare
 Tim Tebow, Heisman Trophy (2007)
 Norman Thagard, astronaut
 Paul Tibbets, flygförare
 Johnny Tillotson, sångare

Externa länkar 
 University website

University of Florida
Maj 2007

Nicolas Sarkozy vinner franska presidentvalet över Ségolène Royal. (6 maj)
Nordirland återfår sitt självstyre. Den nya koalitionsregeringen leds av DUP:s Ian Paisley som försteminister och Sinn Féins Martin McGuinness som vice försteminister. (8 maj)
José Ramos-Horta vinner presidentvalet i Östtimor. (9 maj)
Storbritanniens premiärminister Tony Blair tillkännager att han tänker avgå den 27 juni, när Labourpartiet har utsett en efterträdare. (10 maj)

Serbiens bidrag Molitva med Marija Šerifović vinner Eurovision Song Contest i Helsingfors, Finland. (12 maj)
Kanada tar guld vid världsmästerskapet i ishockey för herrar i Ryssland genom att vinna med 4-2 över Finland i finalen (13 maj)
Nicolas Sarkozy svärs in som Frankrikes president. (16 maj)
François Fillon utses till Frankrikes nye premiärminister. (17 maj)
Paul Wolfowitz meddelar att han från den 30 juni kommer avgå som ordförande för Världsbanken, efter kritik om att otillbörligt ha gynnat sin flickvän som arbetade inom organisationen. (17 maj)

Klipperskeppet Cutty Sark'' i Greenwich eldhärjas. (21 maj)AC Milan''' vinner Champions League genom att slå Liverpool FC med 2-1 i finalen. (23 maj)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Dayron Robles

Dayron Robles, född 19 november 1986 i Guantánamo, är en kubansk friidrottare som tävlar i häcklöpning.

Hans största merit är OS-guldet han sprang hem vid Olympiska sommarspelen 2008 i Peking på tiden 12,93. 

Robles blev tvåa på 110 meter häck vid junior-VM 2004. En placering han även noterade vid inomhus-VM 2006 för seniorer på 60 meter häck. Under 2007 började Robles med att vinna Golden League tävlingen i Paris 2007. Under 2008 sprang Robles 12,87 vid en tävling i Ostrava vilket innebar ett nytt världsrekord. 

Vid inomhustävlingar i Düsseldorf 9 februari 2008 slog han, med tiden 7,33 sekunder, sitt eget centralamerikanska och karibiska rekord på 60 meter häck från veckoslutet innan i Stuttgart.

Källor

Externa länkar 
Dayron Robles på World Athletics webbplats

Kubanska häcklöpare
Världsrekordhållare på 110 meter häck
Världsmästare på 60 meter häck
Kubanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Kuba
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Kuba
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Födda 1986
Levande personer
Män