kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Zacke

Zakarias Lekberg, född 9 augusti 1983,  känd under artistnamnet Zacke, är en svensk rappare uppvuxen i Luleå.

Biografi
Zacke började rappa när han var 15 år. Debutalbumet Visst är det Vackert från 2010 hyllades av kritikerkåren och tog hem priset som årets hiphop på Manifestgalan 2011. Zacke har även varit på USA-turnéer 2010 och 2011 tillsammans med Movits!. ”Mördar-Anders” Rensfeldt från Movits! har producerat Zackes tre album.

2013 släpptes hans andra album, Renhjärtat. Titeln refererar dels till hans hemtrakt Norrbotten och dels till ärligheten i musiken. Kritikerna gav fyror och albumet blev ett av de 100 mest spelade på Spotify under en viss tidsperiod.

2016 kom tredje albumet Fattigkussen, som handlar om de människor som normalt inte skildras och som är långt ifrån makten. Det togs väl emot av musikkritiker och fick två grammisnomineringar för årets textförfattare och Årets Hiphop/soul. 

Det fjärde albumet Pengar. Frihet. Zakaria Jamal. släpptes 30 oktober 2020. I samband med detta släpptes även en kortfilm.  

Zacke har tidigare bott i Stockholm, men är numera bosatt i sin födelseort. Han har en son som heter Levi. Hans mamma är svensk och hans pappa är från Marocko.

Diskografi

Album 
 2010 – Visst är det vackert
 2013 – Renhjärtat
 2016 – Fattigkussen
2020 – Pengar. Frihet. Zakaria Jamal.

Singlar 
 2008 – "BS"
 2009 – "Öppet idag"
 2009 – "Förlorad generation"
 2009 – "Spela mig på radion"
 2010 – "1000-0 till idioterna"
 2012 – "Mammas nya kille"
 2012 – "Utomlands" (med Peter Morén)
 2012 – "En skata flög"
 2013 – "Minicall"
 2013 – "Halvvägs" (med Movits!)
 2016 – "Spy På Dom"
 2016 – "Tala Fult" (med Movits! och Den Svenska Björnstammen)
 2016 – "Ohojaja" (med Kevin Mukiri)
2017 – "Rondellen" (med Säkert!)
2020 – "Ge dom allt"
2020 – "Solsidan"
2020 –  "100 mil" (tillsammans med Movits!)
2020 – "Kommer hem" (tillsammans med Parham)
2022 – "I ett case"
2023 – "Bottenviken"
2023 – "Malariaviken" (med Annika Norlin)

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 YouTube-kanal
 Zackes facebooksida

Män
Svenska rappare
Levande personer
Födda 1983
Mononymt kända personer
Archelaos (fältherre)

Archelaos var en av Mithridates VI Eupators fältherrar.

Han vann 88 f.Kr. Grekland med undantag av Thespiai för Mithridates. Archelaos försvarade sig 87-86 f.Kr. i Pireus mot romarna under Cornelius Sulla. Hårt ansatt måste han emellertid bege sid därifrån och förenade sig vid Thermopyle med de från Makedonien utsända undsättningstrupperna. I den därpå följande drabbningen vid Chaironeia besegrades Archelos fullständigt av Sulla. Samma öde drabbade kort därefter en annan av Mithridates arméer, till vilken Archelos slutit sig. Han förmedlade 84 f.Kr. freden mellan Sulla och Mithridates, men övergick senare till romarna, då han av Mithridates misstänktes för att stått i förbund med Sulla. Hans dödsår är okänt.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Antikens grekiska militärer
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Bretagne nouvelle

Bretagne nouvelle eller Le Mouvement Régionaliste Breton är en politisk rörelse grundad av före detta regionalrådet i dåvarande regionen Centre, Xavier Guillemot. Rörelsen är en militant identitär organisation för avskiljandet av Bretagne från staten Frankrike. Organisationen har populistiska inslag och är för ett bevarande av den britonska identiteten som de menar är hotad av globalisering och utomeuropeisk invandring. 

Politik i Frankrike
Identitära rörelsen
Högerextremism
Archelaos av Kappadokien

Archelaos, död 17 f.Kr., kung av Kappadokien och sonsons son till fältherren Archelaos.

Han erhöll 41 f.Kr. av Marcus Antonius Kappadokien som kungarike. Han fick senare 20 f.Kr. av Augustus Kilikien och Lill-Armenien. Tiberius anklagade Archelaos för högförräderi, och han avled under rättegångsförhandlingarna i Rom 17 f.Kr. Hans rike blev därefter en romersk provins.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Födda okänt år
Avlidna 17 f.Kr.
Män
Romerska klientmonarker
Kappadokiens regenter
Stadthagen

Stadthagen (tyskt uttal: [ʃtatˈhaːɡən]) är en stad och centralort i Landkreis Schaumburg, Niedersachsen, Tyskland.

Staden, som har en historia som går tillbaks till 1200-talet, ligger omkring 20 km öster om Minden och 40 km väster om Hannover. Den är uppdelad i områdena Brandenburg, Enzen-Hobbensen, Hörkamp-Langenbruch, Krebshagen, Obernwöhren, Probsthagen, Reinsen samt Wendthagen-Ehlen. Stadthagen har cirka  invånare.

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Schaumburg
PKU-test

PKU-test är ett prov som görs på nyfödda barn i Sverige.

Testet har fått sitt namn efter den första sjukdomen som alla nyfödda barn i Sverige screenades för, fenylketonuri. Allt eftersom tillkom fler sjukdomar, och idag ingår 25 ovanliga medfödda sjukdomar i testet. Adoptiv- och invandrarbarn under 18 år erbjuds också att ta PKU-provet, med den nationella rekommendationen att alla adoptiv- och invandrarbarn upp till 8 års ålder bör provtas. Provet ska tas så tidigt som möjligt men barnet måste vara minst 48 timmar gammalt. Provet skickas till laboratoriet samma dag som det tagits.

Gemensamt för de sjukdomar som ingår i screeningen är att de alla är väldigt ovanliga och att nyfödda som har någon av sjukdomarna oftast är symtomfria men att svåra handikapp och symtom utvecklas senare om inte behandling sätts in tidigt. Nyföddhetsscreeningen är inte diagnostisk i sig, och avvikelser måste alltid bekräftas med uppföljande undersökningar.

Sjukdomar som ingår 
Risken att ett barn skulle ha någon av de här sjukdomarna är mycket liten. Bland de drygt 100 000 barn som föds varje år i Sverige är det sammanlagt mellan 75 och 85 som har någon av 25 sjukdomarna som ingår i testet.
 Endokrina sjukdomar (2 st); hypotyreos (medfödd sköldkörtelhormonbrist), kongenital binjurebarkshyperplasi
 Fel i nedbrytningen eller metabolismen av fettsyror (betaoxidationsdefekter, 3 st); MCAD-brist, LCHAD-brist och andra defekter i det trifunktionella proteinet (TFP), VLCAD-brist
 Fel i karnitinsystemet (4 sjukdomar); fel i karnitincykelns beståndsdelar (CPT I, CACT och CPT II), primär karnitinbrist (CUD)
 Organiska acidurier (6 sjukdomar); isovaleriansyreuri, propionsyreuri, metylmalonsyrauri, glutarsyreuri typ 1, multipel acyl-CoA dehydrogenasbrist (MAD-brist), betaketotiolasbrist (BKT-brist)
 Fel i ureacykeln (3 sjukdomar); citrullinemi, argininosuccinatlyasbrist (ASL-brist), arginasbrist
 Andra fel i omsättningen av aminosyror (4 sjukdomar); fenylketonuri (PKU), Maple syrup urine disease (MSUD), tyrosinemi typ 1 (TYR 1), homocystinuri (HCY)
 Andra medfödda ämnesomsättningsjukdomar (2 sjukdomar); biotinidasbrist, galaktosemi
Immunologiska sjukdomar (1 sjukdom); svår kombinerad immunbrist (SCID)

Analys 
Analysen av testerna för dessa sjukdomar bygger på samma princip, men skiljer sig något från sjukdom till sjukdom. Alla dessa sjukdomar karaktäriseras av onormala nivåer av proteiner, fetter, syror, andra ämnen eller vita blodkroppar, något som kan detekteras i blodet. Detta innebär att det är möjligt att avgöra huruvida någon är påverkad, och i sådana fall av vilken sjukdom, genom att analysera om nivåerna av något av dessa ämnen avviker från det normala. Ett exempel på detta är att nivåerna av acylkarnitiner kan användas för att fastställa diagnosen propionsyrauri.

Se även
 PKU-registret
 Allmänna vaccinationsprogrammet

Referenser 

Diagnostiska tekniker
Förlossning
Neonatalvård
Friedrich Simon Archenhold

Friedrich Simon Archenhold, född 2 oktober 1861 och död 14 oktober 1939, var en tysk astronom.

Archenholt grundade Treptow-observatoriet i södra Berlin.

Asteroiden 4030 Archenhold är uppkallad efter honom.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Födda 1861
Avlidna 1939
Män
Tyska astronomer under 1900-talet
William Archer (kritiker)

William Archer, född 23 september 1856 och död 27 december 1924, var en brittisk kritiker och tidningsman.

Biografi 
Archer studerade vid universitetet i Edinburgh och blev sedan advokat i London. Archer var redan tidigt verksam som tidningsman i sin födelsestad och företog vidsträckta resor. Under en lång följd av år skrev han teaterkritik i de större engelska tidskrifterna och introducerade därvid entusiastiskt Henrik Ibsen hos engelsk publik. Häri ligger hans största betydelse. Han förde även fram George Bernard Shaw som författare, och de båda samarbetade till och med. Av hans skrifter märks särskilt Poets of the younger generation (1901).

Källor

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Noter

Externa länkar 
 

Brittiska journalister under 1800-talet
Födda 1856
Avlidna 1924
Män
Svensk uppslagsbok
Alumner från Edinburghs universitet
John Björkhem

John Björkhem, född 1910 i Jämshög, död 1963 var en svensk  psykolog, religionspsykolog, läkare och präst. Björkhem var pionjär inom svensk parapsykologi och hypnosforskning.

Biografi 
Björkhem föddes i Jämshög, Blekinge i en lantbrukarfamilj och fick som studiebegåvad och teologiintresserad börja på Fjellstedtska skolan i Uppsala där han tog studentexamen 1931. Under 1930-talet blev han intresserad av hypnosens möjligheter. Han uppges ha hypnotiserat ca 1 500 personer experimentellt fram till sin doktorsavhandling i psykologi "De hypnotiska hallucinationerna" (1942). Dessförinnan hade han 1940 doktorerat i teologi med en religionspsykologisk och religionshistorisk undersökning av mystikern Antoinette Bourignon (1616-1680). Björkhem gifte sig 1940 med Dagny, född Antonsson, och de fick fem barn, däribland sönerna Ingemar, professor i klinisk kemi och Örjan, religionspsykolog och författare, samt dottern Gudrun, specialistläkare inom barnkardiologi.

Björkhems mest kända bok, som utkommit i många upplagor fram till 80-talet är Det ockulta problemet från 1939, där han skildrar både hypnosexperiment med fjärrsyn och klärvoajans och i en senare upplaga psykometriexperiment från 1947, där mediet Helga Braconnier beskrev något som skulle kunna ha varit livet på Kejsar Caligulas skepp utifrån endast en (autentisk) bränd kopparspik i ett kuvert. Björkhem var hela tiden mycket försiktig med att uttala sig om det eventuella bevisvärdet i sina experiment.
Han var en av de drivande bakom att Sällskapet för Parapsykologisk Forskning bildades 1948.

Bibliografi

Vidare läsning

Referenser

Externa länkar
Sällskapet för parapsykologisk forskning och Stiftelsen John Björkhems minnesfond
Artikel ur Parapsychology Bulletin 1952 om Björkhems USA-besök hos J.B. Rhine mm.
Om John Björkhem på paranormal.se

Parapsykologer
Födda 1910
Avlidna 1963
Män
Vågmärfiskar

Vågmärfiskar (Trachipteridae), är en familj fiskar med olika kroppsformer med en gemensam karaktär - alla arter saknar fentaggar. De är avlånga, bandliknande och pelagiska djuphavsfiskar och lever längs hela Atlantkusten, men är mycket sällsynta att träffa på. Fynd har dock gjorts bland annat i Sverige, Danmark och Norge.

Utbredningsområdet sträcker sig även över Indiska oceanen, Stilla havet och Medelhavet. Arterna i familjen har en långsträckt ryggfena och de saknar analfenan. Huvudet kännetecknas av stora ögon och av tänder i käkarna. Arterna har en mycket liten simblåsa som tappade sin funktion. De största exemplaren är 170 cm långa.

Det vetenskapliga namnet är bildat av de grekiska orden trachys (grov) och pteryx (fena).

Släkten

Desmodema
Desmodema lorum, (Rosenblatt & Butler, 1977)
Desmodema polystictum, (William Ogilby, 1898)

Trachipterus
Trachipterus altivelis, (Kner, 1859)
Vågmär (Trachipterus arcticus), (Brünnich, 1771)
Trachipterus fukuzakii, (Fitch, 1964)
Trachipterus ishikawae, (Jordan, 1901)
Trachipterus jacksonensis, (Ramsay, 1881)
Trachipterus trachypterus, (Gmelin, 1789)

Zu
 Zu cristatus, (Bonelli, 1819)
 Zu elongatus, (Heemstra & Kannemeyer, 1984)

Referenser

Externa länkar

Glansfiskartade fiskar
Sigvard Andersson

Sven Sigvard Andersson, född 11 augusti 1912 i Umeå landsförsamling, död 22 december 2004 i Helga Trefaldighets församling i Uppsala, var en svensk agronom och professor. 

Andersson, som var son till hemmansägare Erik Andersson och Paulina Eriksson, avlade agronomexamen 1943, blev agronomie licentiat 1949 och agronomie doktor 1956. Han var assistent på Lantbrukshögskolans kemiska institution 1941–1944, på hydrotekniska institutionen 1944–1949, laborator i lantbrukets hydroteknik vid Lantbrukshögskolan 1954–1973 (tillförordnad 1950) och professor i markfysik där 1973–1978. 

Andersson bedrev vetenskapligt författarskap inom agrohydrologi och markfysik. Han tilldelades professors namn 1966 och var ledamot av Skogs- och Lantbruksakademien (1966) och Vetenskapssocieteten i Uppsala. Andersson är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor

Noter 

Svenska professorer i lantbruksvetenskap
Svenska innehavare av professors namn
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Ledamöter av Kungliga skogs- och lantbruksakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Forskare från Umeå
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1912
Avlidna 2004
Män
Svenska forskare under 1900-talet
Trifluorklormetan

Trifluorklormetan, även känt som R-13, CFC-13 och Freon 13 är en kemisk förening med formeln CClF3. Ämnet är en icke-brännbar, icke-frätande CFC. Ämnet används som köldmedium, men håller på att fasas ut på grund av dess ozonnedbrytande egenskaper. I enlighet med Montrealprotokollet skall tillverkningen av ämnet upphöra år 2010.

Identifikatorer
PubChem 6392 
ChemSpiderID 6152 
InChIKey AFYPFACVUDMOHA-UHFFFAOYAV 
InChI 1/CClF3/c2-1(3,4)5 
RTECS PA6410000 
EG-nummer 200-894-4

Referenser
 kemi.se/prioguiden/sok?…NameCASEg=200-894-4

Fluororganiska föreningar
Klororganiska föreningar
Halometaner
R-13

R-13 kan avse:

R-13 – ett av handelsnamnen på trifluorklormetan
R-13 (robot) – en sovjetisk kärnvapenrobot
ROT13 – ett enkelt förskjutningschiffer
Jovan Oliver

Jovan Oliver (cirka 1310-1356) var en mäktig serbisk adelsman, självstyrande furste och despot under tsar Stefan Dušan. 

Han ursprung är oklart, men enligt källor från Ragusa krediteras han som Oliver Gherchinich (Oliver Greken) och hans kunskaper i det grekiska språket påvisar att han möjligen var av grekisk börd. Han regerade sina domäner, vilka låg i dagens Nordmakedonien, som en självstyrande furste men han var ej självständig och han erkände tillika tsar Dušans överhöghet. Jovan Oliver stödde förmodligen Dušan då denne avsatte i sin far genom en kupp 1331, och efter att hans första fru, Karavida, avlidit 1336, gifte han sig med Dušans styvmor, Maria Palaiologina. Det råder oklarhet i om när Jovan Oliver erhöll sina domäner och forskare är oense om han höll dem redan före Dušans trontillträde, om de gavs till honom som belöning för hans stöd eller om han erhöll dem i samband med hans giftermål med Maria.

Oavsett omständigheterna var han en av de mäktigaste adelsmännen under Dušan och utövad ett stort inflytande över honom. Däribland i valet om att stötta Johannes VI Cantacuzenos under det bysantinska inbördeskriget 1341-1347 i utbyte mot att som han hoppades få gifta sig med dottern till Manuel Cantacouzenos. Han deltog även aktivt i kriget mot Bysans 1334 och var närvarande under fredssamtalen tillsammans med Vratko Nemanjić. Det var troligen vid detta tillfälle som Jovan Oliver utnämndes med titeln despot av Andronicos III Palaiologos. När furste Hrelja avled under slutet av 1342 var han kapabel att ytterligare utöka sina landområden med de viktiga städerna Štip och Strumica, då Hreljas domäner delades mellan honom och Dušan.  

För att likt de serbiska kungarna fullgöra en zadužbina (en "förpliktelse") lät han 1341 resa ett serbisk-ortodoxt kloster i Lesnovo, i dagens Makedonien. Jovan Oliver överlevde Dušan knappt men efter hans egen bortgång lyckades inte hans söner framhäva sig själva och ta kontroll över sina faders domäner. Möjligen motverkades de av en koalition av andra serbiska adelsmän. Ingen av hans söner kom över någon som helst betydelsefull position och det mesta av deras fars landområden togs över av bröderna Konstantin Dragaš och John Dragaš, vilka var söner till sebastokrator Dejan Dragaš.

Referenser

Källor 
 

Avlidna 1356
Serbisk adel
Män
Födda okänt år
Personer i Serbien under 1300-talet
Vukašin Mrnjavčević

Vukašin Mrnjavčević (serbiska alfabetet: Вукашин Мрњавчевић, makedonska: Волкашин, translitteration: Volkašin ), under hans livstid uttalades namnet Vlkašin, född cirka 1320, död 1371, var en serbisk medeltida regent som regerade från 1365 till 1371 i dagens centrala och nordvästra Makedonien.

Biografi
Han omnämns i mars 1350 som župan av Prilep och gavs senare 1364 titeln despot av Serbiska imperiets tsar Stefan Uroš V. År 1365 kröntes han till kung över serber och greker och blev medregent till tsar Uroš.

Han regerade över ett område i Makedonien som inkluderar Prizren, Skopje, Prilep och Ohrid och han hade goda relationer till sin broder, despot Jovan Uglješa, vilken regerade i området omkring Serres. Senare blev Vukašin tillräckligt stark för att trotsa tsar Uroš och föra en egen politik utan tsarens inverkan. Uroš och ett par av hans bundsförvanter försökte stoppa Vukašin med militära medel och en sammandrabbning skedde vid Kosovo 1369, ur vilken Vukašin gick segrande. Resultat blev att Vukašin regerade allena och Uroš lämnades maktlös.

År 1371 bildade han en koalition tillsammans med sin bror emot de osmanska turkarna. Andra serbiska feodalherrar avstod från att ingå i koalitionen då ville värna sina egna intressen. Den 70 000 man starka koalitionsarmén mötte den osmanska armén, ledd av bejlerbej av Rumelien, Lala Şâhin Paşa, under slaget vid Maritsa den 26 september 1371. Den numerärt större koalitionsarmén besegrades av osmanernas överlägsna taktik. Vukašins styrkor krossades och han själv omkom under slaget.

Genealogi

Den tillgängliga informationen om familjen Mrnjavčević genealogi är knapphändig och vag. Den kroatiske historikern Mavro Orbini från republiken Dubrovnik skrev i Il Regino degli Slavi 1601 att Vukašins far var en provinsiell adelsman från byn Opanci i Dalmatien och kallades Mrnjava. Medan Mikhail Kalanskij i Iuzhno-slavijanskija skzaniia o Kraljeviche Marke 1894 anger att familjen är av bosniskt ursprung från Trebinje i Hum.

Vukašin hade tillsammans med sin fru Elena, sönerna Marko, Andrijaš och Dmitar, samt dottern Olivera som var gift med Đurađ I Balšić.

Historiografi 
Mavro Orbins historiografi betraktar det sönderfallande serbiska tsardömet efter Stefan Dušan som ett sydslaviskt och panslaviskt imperium i överensstämmelse med den rådande ideologin i illyriska rörelsen .

I makedonsk historiografi betraktas Vukašin, Marko och Vukašins bror Uglješa som feodala serber men också som makedoniska regenter . Av makedonierna ses Vukašin och Markos kungarike som en fas i utvecklingen av den makedonska nationen mellan tsar Samuils rike 967-1014 och Kruševorepubliken 1903.

Referenser 

 Opća enciklopedija, Zagreb 1982

Externa länkar

Litteratur 
 Tanya Popović, Prince Marko: the hero of South Slavic epics, Suracuse University Press 1988, 

Serbisk adel
Serbiens regenter
Personer i Serbien under 1300-talet
Personer i Nordmakedoniens historia
Födda 1300-talet
Avlidna 1371
Män
Misstag (schack)

Ett misstag, eller en ”blunder”, är i ett schackparti ett mycket dåligt drag, som oftast orsakas av ett förbiseende, antingen på grund av tidspress (se betänketid), övermod eller oförsiktighet. Präktigare misstag kallas ibland bortsättning, särskilt vid förlust av pjäs.

Vad som bedöms vara en blunder, snarare än ett ordinärt misstag, är i hög grad subjektivt. Ett dåligt drag från en nybörjare kan förklaras av bristande skicklighet, medan samma drag från en erfaren spelare kan betecknas som en blunder. I schacknotation märks en blunder vanligtvis med dubbla frågetecken, "??", efter draget, medan ett vanligt misstag betecknas med ett frågetecken, "?".

En metod för att undvika blundrar som tidigare rekommenderades är att skriva draget på sitt partiprotokoll i förväg. Under nedskrivningen kommer spelaren omedvetet tänka på dragets följder. Denna vana var inte ovanlig till och med på stormästarnivå. Metoden är dock förbjuden på vissa schackturneringar, enligt den internationella schackfederationen FIDE:s spelregler. Den blev förbjuden år 2005, och FIDE krävde istället att draget skulle göras innan spelaren skrev ned det. Reglerna tillämpas från 1 januari 2007 även av USA:s schackfederation (en ändring av regel 15A), även om reglerna inte tillämpas av alla schackförbund.

Se även

Referenser

Schacktermer
Edvin Tillberg

Gösta Edvin Hildebert Tillberg, född den 3 april 1910 i Hälsingtuna församling, död den 17 juli 1990 i Hudiksvalls församling, var en svensk spelman och kompositör verksam i Hälsingland.

Tillberg hade som spelman en repertoar som han delvis fått efter sin fosterfar Johan Larsson ("Bör-Johan"), vilken i sin tur hade fått dessa låtar efter Lars Hult. Edvin Tillberg komponerade även själv och gav ut ett häfte med sina egna låtar vilka allmänt spelas i norra Hälsingland. 

Tillbergs komposition "Norrala polska" har spelats in av Skäggmanslaget på skivan Snus, mus och brännvin (1971, återutgiven 1996).

Källor
 Svensk mediedatabas

Noter

Externa länkar
 Fotografier av Tillberg på Helsingebilder - Kulturhistoriska bilder från Hälsingland

Hälsingespelmän
Personer från Hälsingtuna socken
Födda 1910
Avlidna 1990
Män
Abram Archipov

Abram Jefimovitj Archipov (), född 27 augusti 1862 och död 25 september 1930, var en rysk konstnär av den realistiska skolan.

Biografi
Archipov blev medlem av konstnärsgemenskapen Peredvizjnikerna 1889 och anslöt sig till Rysslands Konstnärsförening 1903. Han blev på 1920-talet medlem i AChRR, Det revolutionära Rysslands konstnärsförbund. 

Archipov var från 1892 professor i målarkonst i Moskva. Arcipovs favoritmotiv var landsbygden och städernas fattigbefolkning. Hans målningar hade ofta ljusa, glada färger. Han började med genrescener, men utvecklade allteftersom ett lyriskt landskapsmåleri som på 1890-talet under en period vek plats för starkt socialkritiska bilder.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Noter

Ryska målare
Realistiska målare
Personer från Rjazan oblast
Män
Födda 1862
Avlidna 1930
Taihō Kōki

Taihō Kōki, född som Kōki Naya 29 maj 1940 i södra Sachalin, död 19 januari 2013 i Tokyo, var den 48:e yokozuna i sumobrottning. 

Taihō Kōki blev yokozuna 1961 vid 21 års ålder, den yngste någonsin vid detta tillfälle, och han vann 32 turneringar mellan 1960 och 1971. Hans dominans var sådan att han vann sex turneringar i rad vid två olika tillfällen. Han är ensam om att vinna åtminstone ett mästerskap varje år under sin karriär.

Efter sin pensionering var han förbundskapten för Taiho stabil.

Referenser 

Sumobrottare
Personer från Sachalin oblast
Födda 1940
Avlidna 2013
Män
WP:Projekt Japan