kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Garageligan

Garageligan var en löst sammansatt musikförening i Göteborg med fokus på punk. Ligan grundades 1978 av punkbanden Göteborg Sound och Bruset. Även de två banden Attentat och Kai Martin & Stick! anslöt sig. Ett av de viktigaste målen var att uppmuntra folk att själva ställa sig på scen och spela vilket resulterade i att skillnaden mellan band och publik var flytande. Alla bandmedlemmar tvingades att hjälpa till och jobba.

Verksamhet
Garageligan verkade för att föra ut musiken till förorterna. Många saker som inträffade vid dessa spelningar är göteborgshistoria, som Kai Martins strippande på scenen på Radiotorget, det stora slagsmålet på Masthuggstorget, mopedbranden under Slottsskogsfestivalen, den bortkomne gitarristen som återfanns sovande under mixerbordet på Buråsgården, det offentliga samlaget på Dr Fries Torg samt tandutskallningen på Sprängkullen. 

Garageligans hade alltid ont om pengar. All vinst samlade man i en speciell pott för att kunna finansiera den årligt återkommande gratisfestivalen i Slottsskogen. 

Även banden hade dålig ekonomi. När Rukorna och Terminalpatienten skulle spela in sin EP gick man in i studion och satte de låtar som skulle vara med på plattan. För att bekosta detta var en av medlemmarna i Rukorna tvungen att gå ut och sälja sin gitarr medan resten av bandet hölls kvar som gisslan i studion. Inspelningen gick bra trots att man under tiden fick besök av en skolklass och att ljudteknikern Tommy Rander trodde att Terminalpatientens melodi "Instrumental sång" var en misslyckad inledning och höll på att slarva bort den. 

Garageligan startade även närradiosändningar. Den största kritiken riktade sig mot ett program om Smyrnakyrkan i Göteborg vilket resulterade i fem separata anmälningar till närradiokommittén som senare utreddes av JK och polisens våldsrotel.

Garageligan splittras
Med tiden växte Garageligan och blev alltmer tungrodd. Hösten 1981 delade man på sig och Attentat, Abstract, Slobobans Undergång och Knugens Håf bildade Nonstop Musik. Under det namnet fortsatte man att ordna spelningar, boka ut sina band och sända närradio. Som en logisk följd startades 1985 skivbolaget Nonstop Records och det var där den största kraften sedan lades. Totalt har det blivit närmare 60 plattor med till exempel Tre Muskler, William, Babies, Bröderna Brothers, Eldarens Hus, Lucky Stiff, Sonic Wathers, Elvira, Jonas Gardell, Nio Liv, Submachines, Alias och Ladomir. Samt samlingsskivan "GBG Punk 77 – 80". 

Garageligan fortsatte fram till 1986 med att anordna Slottsskogsfestivaler och andra spelningar.

Nöjen i Göteborg
Punk
U4 (Berlins tunnelbana)

|-
|}
|}
Linje U4 i Berlins tunnelbana har fem stationer och är 2,9 kilometer lång. Den går från Nollendorfplatz till Innsbrucker Platz är därmed den enda linjen som åker i bara ett stadsdelsområde. Den har fram tills idag inte byggts ut och inga utbyggnader är planerade. Linje U4 var en gång i tiden stoltheten för den då självständiga staden Schöneberg men har idag ingen stor betydelse för kollektivtrafiken.

Historia
Staden Schöneberg kom 1903 med idén om att bygga en tunnelbana och inledde samtal med Hochbahngesellschaft. Parterna kom inte överens och istället valde Schöneberg att bygga den första kommunala tunnelbanan i Tyskland. Man planerade sträckningen från den redan existerande stationen Nollendorfplatz ner till Hauptstrasse i söder. Man uteslöt inte heller en sträckning vidare norrut. Det första spadtaget togs 8 december 1908 för Schöneberger Untergrundbahn.

Man följde de standarder som gjorts för den redan existerande tunnelbanan i Berlin och planerade en framtida direkt anknytning till Berlins tunnelbana. Man började vid samma tid byggandet av Stadtpark, idag Rudolph-Wilde-Park. Efter två års byggtid invigdes tunnelbanan 1 december 1910. Invigningen var stillsam sedan den stora pådrivaren bakom tunnelbanan, borgmästaren Rudolph Wilde, avlidit. 

Schönebergs tunnelbana var vid denna tid helt skild från det övriga nätet i Berlin. Man hade egna vagnar och verkstad. Den enda anknytningen till Berlins tunnelbana var en fotgängarövergång vid Nollendorfplatz. 1926 invigdes dagens station på Nollendorfplatz där linje U4 ansluter direkt till övriga tre linjer. Den verkstad som tidigare fanns blev därmed överflödig och lades ner 1932. Staden Schöneberg var förvisso byggherre och ägare av tunnelbanan men överlät driften till Hochbahngesellschaft.

Fram till 1961 körde linjen vidare från Nollendorfplatz till Kreuzberg och Kottbusser Tor eller Schlesisches Tor. 1966 fick linjen sitt nuvarande linjenummer 4. Innan motorvägen vid Innsbrucker Platz byggdes fortsatte tunnelbanan vidare till verkstaden genom den så kallade Eisacktunneln. 1977 öppnades linje 4 igen efter en lång restaurering då hela linjen tillfälligt togs ur drift. Linjen blev även provsträcka för ett automatiskt system, SELTRAC, som började användas för resenärer 1981.

Planerade utbyggnader
Tunnelbanan har aldrig kommit att byggas ut, även om planer funnits. Ursprungligen planerades en förlängning söderut mot Steglitz men första världskriget stoppade planerna. Under 1970-talet planerades en anslutning till linje U10 vid Innsbrucker Platz men inte heller den har realiserats. Enligt BVG:s plan Expressmetropole Berlin från 2023, planeras U4 förlängas norrut till Hauptbahnhof och Glambecker Ring samt söderut till Appenzeller Strasse.

Stationer

Externa länkar
 Fotografier på linje U4 på Untergrundbahn.de

Källor

Berlins tunnelbanelinjer
Schöneberg
U2 (Berlins tunnelbana)

|}
|}

Linje U2 i Berlins tunnelbana har 29 stationer och är 20,7 kilometer lång. Den börjar i stadsdelen Pankow och åker genom Berlins östra centrum via Alexanderplatz, den nya stadskärnan vid Potsdamer Platz, Berlins västliga centrum (Wittenbergplatz, Zoologischer Garten) och Olympia-Stadion  till slutstationen Ruhleben. U2 tillhör tillsammans med U1, U3 och U4 Berlins tunnelbanas äldsta delar.

Kända stationer utöver de ovan nämnda: Gleisdreieck, Ernst-Reuter-Platz, Deutsche Oper, Theodor-Heuss-Platz, Schönhauser Allee, Bismarckstrasse, Vinetastrasse och Mendelssohn-Bartholdy-Park.

Historia
U2 är delvis den så kallade stamsträckan, den första delen av Berlins tunnelbana som invigdes 1902. Dagens U2 består även av den historiska Spittelmarktlinie (även Centrumslinie) och sin västra sträckning den gamla tunnelbanan i Charlottenburg. Dessa olika linjer byggdes med tiden samman.

Linjedelningen
Efter andra världskriget var tunnelbanan först enhetlig för staden med trafik som gick i hela staden, till skillnad från bussar och spårväg som delades upp tidigare mellan stadens två halvor. Efter att Östberlin i samband med 17 juni-upproret stoppade all trafik skapade Västberlins kollektivtrafikbolag BVG (West-BVG) linje AII som gick från Krumme Lanke till Kottbusser Tor, alltså enbart inom Västberlin. 

När Berlin definitivt delades i öst och väst i samband med Berlinmurens uppförade 1961 skedde så även med tunnelbanesträckningen för U2 som då hette linje A. I Östberlin fortsatte den att ha namnet linje A medan man i Västberlin bytte namn. Ändstation i Östberlin blev Thälmannplatz, idag stationen Mohrenstrasse. Däremot blev det inte som man trodde i Östberlin Potsdamer Platz som ändstation för Västberlins linje A, istället stannade de en station innan, Gleisdreieck.

U2 var den enda linjen som delades på detta sätt. Linjerna C (idag U6) och D (U8) gick förvisso i Östberlin men genomkorsade och därför valde man att bara stänga av de stationer som låg i Östberlin. De blev så kallade spökstationer.

En linje igen
Berlins återförening innebar även en återförening för U2-linjens västliga och östliga sträckningar. Innan man kunde slå samman näten igen fanns det under en period två U2-linjer i Berlin. Ombyggnationer och sanering följde fram till 1993 då linje U2 åter blev en och samma linje.

Bilder

Externa länkar 
 Fotografier på linje U2 på Untergrundbahn.de

Berlins tunnelbanelinjer
Georg Andersson

Georg Andersson kan syfta på:

*Georg Andersson (1900–1948), svensk konstnär
Georg Andersson (1902–1969), svensk konstnär
Georg Andersson (författare)
Georg Andersson (politiker), svensk politiker
Georg Andersson (psalmförfattare) (1922–1997)
George Edward Anderson (1860–1928), amerikansk fotograf
Kiisla-klass

Kiisla-klass är en fartygsklass bestående av bevakningsbåtar som används av den finska marinen. Fartygen byggdes åren 1984-1988 vid Hollmings varv i Raumo. Kiisla och Kurki överfördes från den finländska sjöbevakningen till flottan år 2002 respektive 2004. Fartyget kan lätt ändras om för olika roller, till exempel ASW, minläggning, minsvepning eller minjakt.

Fartyg i klassen

Galleri

Externa länkar

Fartyg i den finländska marinen
Fartyg sjösatta under 1980-talet
Wittenbergplatz

Wittenbergplatz är ett torg i västra delen av Berlin i stadsdelen Schöneberg nära gränsen till Charlottenburg. Vid torget ligger Berlins största varuhus KaDeWe. Under torget ligger tunnelbanestationen Wittenbergplatz som är en knutpunkt för Berlins tunnelbana. 

Torget byggdes 1889-1892 och avslutar den stora affärsgatan Tauentzienstrasse som ligger i västra Berlins centrum. I närheten finns även Breitscheidplatz. På norra delen av torget finns ofta marknader och i södra delen finns en stor fontän. I mitten av torget ligger en stor stationsbyggnad för tunnelbanan som är designad av svensken Alfred Grenander år 1912.

Tunnelbana
Linje:   : Wittenbergplatz

Torg i Berlin
Schöneberg
Laos riksvapen

Laos statsvapen visar det buddhistiska templet Pha That Luang. Vapnet innehåller även en damm vilken symboliserar vattenkraftverket vid Nam Ngun, en asfalterad väg och ett bevattnat fält. I nedre delen av vapnet finns ett kugghjul i regnbågens färger. Inskriptionen till vänster läser "Solidaritet och Välstånd" och till höger "Fred, Självständighet och Demokrati".

Efter Sovjetunionens fall så ersattes de dåvarande symbolerna hammaren och skäran och den röda stjärnan med det nuvarande templet Pha That Luang. Hela symbolen har dock fortfarande ett utseende som mer påminner om det symbolspråk som utvecklades i Sovjetunionen än om traditionell heraldik.

Tidigare statsvapen 
Det självständiga Laos har haft två tidigare statsvapen:

Laos nationalsymboler
Riksvapen i Asien
Heraldiska vapen med träd
Heraldiska vapen med byggnader
Heraldiska vapen med vägar
Heraldiska vapen med kraftverk
Heraldiska vapen med kugghjul
Heraldiska vapen med vatten
Nikkaluoktasoppa

Nikkaluoktasoppa är en soppa som bland annat innehåller vitkål, köttfärs, purjolök och buljong. Den har sitt ursprung i Nikkaluokta i Gällivare kommun. Ett recept på soppan skapades av den första chefen för KF:s provkök, Anna-Britt Agnsäter, när hon besökte Nikkaluokta.

Referenser 

Soppor
Norrländska maträtter
Svabensverk

Svabensverk är en liten bruksort i sydvästra Hälsingland, belägen vid sjön Hämmen precis vid gränsen till Dalarna. Riksväg 50 och Glitterån passerar genom Svabensverk.

Orten är i musiksammanhang känd för Jazz i Svaben (fram till 2007), en festival startad till den på orten bosatte jazzmusikern Christer Boustedts minne. Numera arrangeras endast Folk och dans i Svaben.

Se även
 Alfta socken
 Svabensverks kyrka

Externa länkar
 Svabensverks webbplats

Orter i Ovanåkers kommun
Svenska järnbruk
U9 (Berlins tunnelbana)

|}
|}

Linje U9 i Berlins tunnelbana har 18 stationer och är 12,5 kilometer lång. Linjen går i nord-sydlig riktning och förbinder Gesundbrunnen och Wedding med Berlins västliga centrum (Zoologischer Garten, Kurfürstendamm) och Steglitz (Rathaus Steglitz)

Historia 
Linje U9 byggdes på grund av att de befolkningsrika områdena Steglitz, Wedding och Reinickendorf behövde snabbare kommunikationer med det nya centrumet i Västberlin (City-West) söder om Zoologischer Garten. U9, då under namnet G, skulle gå från Weddings centrum kring Osloer Strasse över Moabit, Västberlins centrum med Zoo och Kurfürstendamm och Bundesallee till Rathaus Steglitz. Det var den tredje nord-syd-linjen efter U6 och U8 i dagens linjenät. 

Det första spadtaget för den nya linjen togs 1955 i Tiergarten. Den nya linjen var komplicerad att bygga. Sträckningen skulle bland annat korsa fyra tunnelbanelinjer, två S-Bahnsträckor (Berlins ringbana och Berlins stadsbana) och de tre vattendragen Spree, Landwehrkanal och Berlin-Spandauer Schifffahrtskanal. När sträckningen öppnades var Spichernstrasse ändstation. Senare förlängdes sträckningen ut mot Steglitz. 1971 blev Walther-Schreiber-Platz ny slutstation. 1974 invigdes stationen Rathaus Steglitz. 1976 stod den nuvarande sträckningen klar sedan Osloer Strasse invigts.

Då sträckan mellan Walther-Schreiber-Platz och Rathaus Steglitz byggdes, byggde man samtidigt tunnlar samt stationer för den framtida planerade linje U10 parallellt med linje U9. Linje U9 var tänkt att fortsätta fram till Lankwitz Kirche från början, men slutar idag vid Rathaus Steglitz.

Stationer

Externa länkar
 Fotografier på linje U9 på Untergrundbahn.de

Berlins tunnelbanelinjer
Steglitz

Steglitz är en stadsdel i södra Berlin, i stadsdelsområdet Steglitz-Zehlendorf.  Stadsdelen har 75 578 invånare (2020).  Steglitz är tätbebyggt, och omfattar södra Berlins största shoppinggata, Schlossstrasse. I Steglitz övergår stadsbilden från den tätbebyggda innerstaden till förortsområden med villor och egnahemsområden.

Historia

Steglitz grundades i likhet med många andra byar i området under Ostsiedlung-perioden på 1200-talet.  Den omnämns i kejsaren Karl IV:s landbok över Brandenburg från 1375.  Fram till 1700-talet var Steglitz en lantlig by med något hundratal invånare, med ett gynnsamt läge vid landsvägen västerut från Berlin mot Potsdam och Aachen, dagens Bundesstrasse 1.  

Herrgården i Steglitz, även kallad Wrangelschlösschen, uppfördes 1802 för Preussens utrikesminister Carl Friedrich von Beyme och har givit namn till den stora genomfarts- och shoppinggatan Schlossstrasse, köpcentret Schloss samt den lokala teatern Schlosstheater.  1839 uppfördes en järnvägsstation i Steglitz på banan Berlin-Potsdam, dagens pendeltågslinje S 1.

Steglitz i Berlin

Omkring 1870-talet expanderade stadsdelen snabbt i takt med Berlins tillväxt. 1920 införlivades Steglitz i Stor-Berlin och blev det 12:e förvaltningsområdet tillsammans med Gross-Lichterfelde, Lankwitz och Südende. I samband med en områdesreform 1938 tillföll en del av Zehlendorf Steglitz. 

Under riksdagsvalet 1933 var Steglitz den valkrets i Berlin som hade högst röstandel för nazistpartiet NSDAP, 45 %. De områden som under andra världskriget förstördes mest var Südende och Lankwitz. I april 1945 intogs Steglitz av sovjetiska trupper. Efter andra världskriget tillhörde Steglitz den amerikanska sektorn i Västberlin och i Lichterfelde kom amerikanarna att uppföra kaserner samt övningsområden. 

Stadsdelen utvecklades till att bli ett viktigt centrum för de södra delarna av Västberlin, med många köpcentra, butiker och biografer omkring Schlossstrasse. På 1970-talet byggdes skyskrapekomplexet Steglitzer Kreisel vid stationen i Steglitz. Projektet blev dock skamfläckat genom avslöjanden om mygel vid byggandet, och byggnaden är till stor del utrymd i väntan på renovering och saneringsarbeten.

Förintelsemonumentet

Historien skapade kontroverser och tidningsrubriker under början av 1990-talet, då den regerande CDU-ledda majoriteten i dåvarande stadsdelsområdet Steglitz med understöd av FDP och Die Republikaner röstade mot uppförandet av ett monument vid torget framför rådhuset, över de judar som före kriget bodde i stadsdelsområdet Steglitz.  Motiveringen till beslutet var att man tyckte att monumentet som vann tävlingen om utformningen var överdimensionerat, och att man ville inhämta förslag till mindre monument.  Trots detta drevs uppförandet av monumentet, en blankpolerad stålvägg med 1723 ingraverade namn på judiska medborgare, igenom av staden Berlins senat.  Även invigningen av monumentet blev kontroversiell, då stadsdelen vägrade att bjuda in representanter för staten Israel till ceremonin.

Kommunikationer

Källor

Externa länkar
Elebits

Elebits eller Eledees som det heter i Europa, är ett Wii-spel utvecklat av Shingo Mukaitoge och Akihiro Ishihara hos Konami.

Datorspel 2006
Wii-spel
Recreativo de Huelva

Recreativo de Huelva är Spaniens äldsta fotbollsklubb. Klubben spelar i Segunda División B. Laget kommer från staden Huelva i Andalusien i södra Spanien. De spelar sina hemmamatcher på Nuevo Colombino som har en publikkapacitet på 19 869. Laget kan kallas Recreativo eller El Decano som betyder De Vuxna. Klubben har aldrig haft några större framgångar, den främsta meriten i klubbens historia nådde man 2003 när man mycket överraskande tog sig till final i Copa del Rey sedan man slagit ut bland annat Atlético Madrid. I finalen blev det dock förlust mot Mallorca med 0-3. Trots detta har klubben alltid haft mycket trogna supportrar.

Laget kvalade säsongen 2005/06 in till La Liga mot Numancia och spelade 3–0 och 1–1. Innan spelade klubben i den spanska andraligan, Segunda División. Klubben har sedan tidigare bara två ettåriga säsonger i den högsta divisionen, säsongerna 1978/79 och 2002/03.

Spelartrupp

Referenser

Webbkällor

Externa länkar 

 

Fotbollsklubbar i Spanien
Sportklubbar bildade 1889
Nonstop Records

Nonstop Records (tidigare Nonstopmusik) är ett svenskt skivbolag.

Nonstop Records är ett litet bolag, baserat i Göteborg och Stockholm som under 1980- och 1990-talet gav ut ett 70-tal plattor under eldsjälen Peter Kagerland. När musikföreningen Garageligan växte och enligt många blev alltmer tungrodd hösten 1981 delade man på sig och punkbanden Attentat, Abstract, Slobobans Undergång och Knugens Håf bildade Nonstop Musik. Under det namnet fortsatte man att ordna spelningar, boka ut sina band och sända närradio. Som en logisk följd startades 1985 skivbolaget Nonstop Records.

Total har det blivit närmare 70 musikalbum med till exempel William, Babies, Bröderna Brothers, Eldarens Hus, Lucky Stiff, Sonic Walthers, Elvira, Nio liv, Submachines, Alias Smith & Jones, Ladomir, Kim å Jonas (Kim Hedås och Jonas Gardell) och samlingen GBG Punk 77–80.

Referenser

Noter 

Svenska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade 1985
Abu Ali Mustafa

Mustafa Zibri, mer känd som Abu Ali Mustafa (arabiska: ابو علي مصطفى), född 1938 i Arraba, Jenin, död 27 augusti 2001 i Ramallah, var generalsekreterare för Folkfronten för Palestinas befrielse (PFLP) från juli 2000 till 27 augusti 2001, då han dödades av israeliska styrkor.

Abu Ali Mustafa föddes på norra Västbanken, i byn Arraba. Som 18-åring gick han med i föregångaren till dagens PFLP, George Habash:s Arab Nationalist Movement (ANM). För sina politiska aktiviteter arresterades han 1957 av jordanska myndigheter två år efter att han gått med i ANM. Han satt fängslad till 1961. Efter sin frigivning tog han kontrollen över ANM:s militära operationer på norra Västbanken.

När Västbanken ockuperades av Israel 1967, till följd av Sexdagarskriget, gick Abu Ali Mustafa i exil som varade i 32 år. Han tillbringade tiden i Damaskus och Jordanien. När ANM blev PFLP efter Sexdagarskriget gick Abu Ali Mustafa med där, och blev snabbt en ledande profil inom organisationen.

Efter avtal mellan Yassir Arafat och Ehud Barak kunde palestinier i exil ta sig tillbaka till Palestina i viss mån. Abu Ali Mustafa var en av dem, och hans exil upphörde i september 1999. När George Habash drog sig tillbaks tog Abu Ali Mustafa över som generalsekreterare i juli 2000. Denna post innehade han fram till den 27 augusti året därpå, då en israelisk attackhelikopter sköt en missil mot hans kontor, och dödade honom.

Han efterträddes av Ahmed Sadat, som inte mer än ett halvår senare arresterades för mordet på den israeliske turistministern Rehavam Zeevi. Mordet på Zeevi hade utförts som hämnd för mordet på Abu Ali Mustafa.  Abu Ali Mustafa har blivit en symbol för PFLP, och dess väpnade gren har antagit hans namn – Abu Ali Mustafa-brigaderna (Kata'ib Abu Ali Mustafa).

Externa länkar 
 PFLP:s webbplats
 Abu Ali Mustafa-brigaderna

Födda 1938
Avlidna 2001
Palestinska politiker
PFLP
Män
Palestinska kommunister
Se, Herre, på vår arbetsdag

Se, Herre, på vår arbetsdag är en sång med text av Ian Fraser och som Anders Frostenson översatte till svenska 1970 och som han textbearbetade 1979. Sången sjungs till en melodi från 1986 av Gunno Södersten.

Tredje versen är hämtad från Första Moseboken 2:15 och Andra Petrusbrevet 2:13. Fjärde versen är hämtad från Galaterbrevet 3:28 och Matteusevangeliet 23:8. I Herren Lever 1977 är musiken skriven av Erik Routley.

Publicerad i
Herren Lever 1977 som nummer 914 under rubriken "Tillsammans i världen - Samhälle - arbetsliv".
Psalmer och Sånger 1987 som nummer 709 under rubriken "Tillsammans i världen". 
Lova Herren 1988 som nummer 914 under rubriken "Samhälle - arbetsliv".

Referenser

Noter 

Brittiska psalmer
Bo-Svennevads församling

Bo-Svennevads församling var en församling i Strängnäs stift i  Hallsbergs kommun i Örebro län. Församlingen uppgick 2010 i Sköllersta församling.

Administrativ historik
Församlingen bildades den 1 januari 2006 när Bo församling och Svennevads församling sammanslogs och ingick i Sköllersta pastorat. Församlingen uppgick 1 januari 2010 i Sköllersta församling.

Kyrkor
Bo kyrka
Svennevads kyrka

Källor

Indelningar i Hallsbergs kommun
Historiska församlingar i Strängnäs stift
Bo församling

Bo församling var en församling i Strängnäs stift och i Hallsbergs kommun i Örebro län (Närke). Församlingen uppgick 2006 i Bo-Svennevads församling.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1735 genom en utbrytning ur Svennevads församling

Församlingen var till 1882 annexförsamling i pastoratet Svennevad och Bo. Från 1882 till 1962 eget pastorat för att från 1962 till 1983 vara moderförsamling i pastoratet Bo och Svennevad. Från 1983 till 2006 annexförsamling i pastoratet Sköllersta, Bo och Svennevad. Församlingen uppgick 2006 i Bo-Svennevads församling.

Kyrkor 

Bo kyrka

Se även 
 Bo socken

Källor 

Indelningar i Hallsbergs kommun
Historiska församlingar i Strängnäs stift
Svennevads församling

Svennevads församling var en församling i Strängnäs stift och i Hallsbergs kommun i Örebro län (Närke). Församlingen uppgick 2006 i Bo-Svennevads församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 1735 utbröts Bo församling.

Församlingen utgjorde till 1735 ett eget pastorat för att därefter till 1882 vara moderförsamling i pastoratet Svennevad och Bo. Från 1882 till 1962 åter eget pastorat för att från 1962 till 1983 vara annexförsamling i pastoratet Bo och Svennevad. Från 1983 till 2006 annexförsamling i pastoratet Sköllersta, Bo och Svennevad. Församlingen uppgick 2006 i Bo-Svennevads församling.

Kyrkor 

Svennevads kyrka

Se även 
 Svennevads socken

Källor 

Indelningar i Hallsbergs kommun
Historiska församlingar i Strängnäs stift
Scafell Pike

För musikgruppen, se Scafell Pike (musikgrupp).

Scafell Pike är det högsta berget i England, 978 meter högt. Toppen ligger i the Lake District National Park i Copeland, Cumbria.

Området donerades 1919 till National Trust av Charles Wyndham, 3:e baron Leconfield, till minne av de män från Lake District som "föll för Gud och konungen, för friheten, freden och rätten, i det stora kriget" (första världskriget).

Berget består av stelnad magma från perioden Ordovicium.

Referenser

Externa länkar  
www.stridingedge.net - detaljerad information om hela Lake District 
 Virtuella vyer North South Index

Berg i England