Islamisk feminism

Islamisk feminism, eller muslimsk feminism, är en typ av feminism som behandlar kvinnans roll och frågor om genus inom islam. Till skillnad från icke-islamisk- och icke-muslimsk feminism menar islamisk feminism ofta att Koranens djupare syfte är jämlikhet. Islams rättvise- och jämlikhetstänkande måste väga tyngst menar de, och stå över de patriarkala tolkningarna som dominerat historiskt. Islamisk feminism företräds oftast av muslimska kvinnor som håller fast vid sin religion, men som betonar behovet av att reformera de klassiska och traditionella idéerna. Variationen av idéerna inom den islamiska feministiska traditionen är många.

Islamiska feminister är muslimer som tolkar Koranen och hadith på ett jämlikt sätt och förespråkar kvinnors rättigheter och jämställdhet i den offentliga och personliga sfären. Islamiska feminister kritiserar patriarkala, sexistiska och kvinnofientliga uppfattningar om islam. Islamiska feminister anser att Koranen förespråkar jämställdhet.

Definition 
Historikern Margot Badran har gett en definition av islamisk feminism. Hon menar att det är en feministisk diskurs och praktik som hämtar sin förståelse och sitt feministiska mandat från Koranen. Det är en feminism som söker rättigheter och rättvisa, i ett ramverk av jämlikhet mellan könen, för män och kvinnor i hela deras existens. Vidare argumenterar Badran för att islamisk feminism presenterar jämställdhet, som en del av Koranens budskap om alla människors jämlikhet. Detta budskap ska inkorporeras i den offentliga förvaltningen, i samhällets institutioner och i vardagslivet. Enligt Badran förkastar den islamiska feminismen en uppdelning i en offentlig och privat sfär, med en umma (den globala islamiska gemenskapen) som omfattar livets alla delar.

Modern historia 
De flesta feminister och andra bedömare menar att islamisk feminism har sina rötter redan i gamla reformistiska rörelser i arabvärlden med omnejd. Det är dock rörelsens moderna historia som är av intresse. Det som skedde långt tillbaka i tiden anses inte vara den feministiska anda som vi känner till idag. 

Den moderna feminismen kan ha sin start, i alla fall i arabvärlden, hos den Egyptiska juristen och tänkaren Qasim Amin då han 1899 skrev Women's Liberation (Tahrir al-Mar'a). Han kritiserade den traditionella positionen kvinnan fått, och menade att detta inte var vad islam ursprungligen menat. Han är än idag en viktig person inom den muslimska feminismen, hatad och älskad av många. 

Enligt Margot Badran tog den islamiska feminismen sin riktiga form och aktivitet under sent 1900-tal. Enligt henne startades den islamiska feminismen utanför arabvärldens gränser men har idag sökt sig in även där. Hon och många andra menar att de västerländskt uppvuxna muslimska kvinnorna är de som är aktivast och ibland även radikalister. Som ett resultat har det uppstått mycket interna konflikter bland muslimska feminister, där exempelvis Irshad Manji som lesbisk muslimsk feminist förkastas av andra mer traditionella muslimska feminister. Mittemellan de radikala eller de konservativa muslimska feministerna finns de "moderata" muslimska feministerna, som exempelvis Kecia Ali.

Relationen gentemot sekulär (västerländsk) feminism 
Variationen bland muslimska feminister är bred. Många är mycket influerade av den sekulära feminismen medan andra muslimska feminister (ofta med bibehållandet av slöjan) endast väljer att hålla sig inom strikta islamiska ramar. Dock finns det gott om klassiska tolkningsskillnader, så till och med de som håller sig inom en strikt islamisk ram hittar en stor variation av tolkningar. 

Generellt har islamisk feminism accepterat sig själva som en del av den globala feministiska strömningen.

Islamiska feminister är muslimer som tolkar Koranen och hadith på ett jämlikt sätt och förespråkar kvinnors rättigheter och jämställdhet i den offentliga och personliga sfären. Islamiska feminister kritiserar patriarkala, sexistiska och kvinnofientliga uppfattningar om islam. Islamiska feminister anser att Koranen förespråkar jämställdhet.

Islamisk feminism och dess grundidéer 
Idag ser vi en skillnad på islamiska feministiska tolkningar där en tydlig skillnad finns bland de som vill flytta fram kvinnans rättigheter till mannens nivå genom att tillåtas välja bort traditionellt muslimska kläder. Andra (oftast de mer konservativa) vill istället vill flytta tillbaka mannens rättigheter genom att männen ska börja klä sig mer traditionellt islamskt. 

Många muslimska feminister vill ställa Koranens verser främst, och tona ner vikten av haditherna ofta ger kvinnan en undergiven roll. De anser att de klassiska tolkningarna av de traditionella lärosatserna måste omtolkas.  

En huvudpoäng i islamisk feminism är att många olika tolkningar av Koranen är möjliga snarare än en specifik ursprunglig tolkning som uppstått på en viss plats i en viss tid. Detta eftersom islam varierar stort geografiskt och historiskt. Eftersom det finns olika versioner av islamisk lag och kvinnans roll borde fler tolkningar vara möjliga än de som de klassiska lärosätena accepterar idag. 

En annan kritisk aspekt som kritiseras av de klassiskt lärda som brukar tas upp är huruvida slumpen självt väckt idéer hos de muslimska feministerna som "råkat" bli som de västerländska idéerna. De lärda kritiserar och ifrågasätter islamiska feministers påstående om att hålla sig inom islamiska ramar, eftersom de finner det misstänkt att muslimska feministers idé om islams ursprungliga värderingar råkade bli identiska med de västerländska värderingarna idag.

Islamisk feminism i Afghanistan och Pakistan 

I Afghanistan grundades Revolutionary Association of the Women of Afghanistan, (RAW) 1977 av Meena Keshwar Kamal, som mördades 1987 i Quetta i Pakistan.

RAW är en kvinnoorganisation i Quetta som främjar kvinnors rättigheter och sekulär demokrati. Organisationen syftar till att involvera kvinnor i Afghanistan i både politiska och sociala aktiviteter som syftar till att förvärva deras mänskliga rättigheter och fortsätta kampen mot Afghanstans regering, baserad på demokratiska och sekulära - inte fundamentalistiska - principer, där kvinnor kan delta fullt ut.

Kamal mördades i Quetta, Pakistan den 4 februari 1987. Rapporterna varierar om vilka mördarna var, men tros ha varit agenter för den afghanska underrättelsetjänsten KHAD, den afghanska hemliga polisen eller för den fundamentalistiska mujaheddin-ledaren Gulbuddin Hekmatyar. I maj 2002 hängdes två män i Pakistan efter att ha dömts för mordet på Kamal.

Problematiska områden 

Det finns en mängd problematiska områden i traditionell islamtolkning, anser islamiska feminister. Det största och främsta hindret är den patriarkala tradition som starkt ligger till grund för klassiska tolkningar av islam, liksom andra religioner. Kvinnan har historiskt sett alltid tilldelats en mindre roll jämfört med mannen. Exempelvis har hon en mindre roll inom de religiösa riterna men har ett större ansvar för familjen, medan mannen har försörjningsplikt. Kvinnan har dessutom bara halva arvsrätten gentemot mannen. Rätten till skilsmässa är, enligt traditionell rättstolkning dessutom nästintill endast mannens. Kvinnan kan emellertid ansöka om skilsmässa, men måste då gå via domstol. Vanligt är att man hänvisar till att kvinnan är mer känslomässigt styrd än mannen och därmed kan fatta överilade beslut. Alla dessa områden är föremål för islamisk feministisk kritik, där företrädare menar att de vilar på feltolkningar av religionen. 

Enligt traditionella tolkningar av islam är kvinnan underordnad mannen ekonomiskt, juridiskt och traditionsenligt. Då kvinnan dessutom har huvudansvar för familjen och mannen för försörjningen binds också kvinnan mer till hemmet och blir således mer socialt begränsad än mannen. Islamiska feminister hävdar att den religiösa tron skall strikt skiljas från den patriarkala dominansen inom kulturen. Detta då religionen och dess skrifter, om rätt tolkade och tillämpade, står för en betydligt mer jämställd kultur. Den manliga egocentriska elitismen skulle alltså medvetet ha förvrängt, alternativt feltolkat, de områden i de religiösa källorna som berör det manliga respektive det kvinnliga. Detta påstående om en särskiljning av den muslimska kulturen och religionen ifrågasätts från flera håll. Bland annat har Susan Moller Okin, professor i statsvetenskap och etik vid Stanford University, i en artikel i den av henne redigerade volymen Mångkulturalism - Kvinnor i kläm, hävdat att det inte går att skilja kulturen från religionen då de är alltför tätt integrerade i varandra. Även hon noterar dock att förändringar sker i tolkningar och förståelse i vad hon kallar de "progressivt, reformerade versionerna av judendom, kristendom och islam".

Se även 
 Kvinnan inom islam
 Liberal islam

Referenser

Noter

Litteratur 
Muslimsk feminism - några exempel Jonas Svensson, 1996.

Islamisk filosofi
Feminism