kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Charles James Faulkner

Charles James Faulkner, född 21 september 1847 nära Martinsburg, Virginia (numera West Virginia), död 13 januari 1929 nära Martinsburg, West Virginia, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten West Virginia i USA:s senat 1887-1899.

Fadern var chef för USA:s diplomatiska beskickning i Frankrike. Faulkner gick i skola i Paris och i Schweiz. Under amerikanska inbördeskriget studerade Faulkner vid Virginia Military Institute och deltog i striderna i Amerikas konfedererade staters armé.

Efter kriget studerade Faulkner juridik. Han avlade 1868  juristexamen vid University of Virginia och arbetade sedan som advokat i Martinsburg, West Virginia och från och med 1880 arbetade han som domare. Faulkner valdes två gånger till senaten. Därefter lämnade han politiken.

Faulkners grav finns på Old Norbourne Cemetery i Martinsburg.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1847
Avlidna 1929
Ledamöter av USA:s senat från West Virginia
Män
Alumner från Virginia Military Institute
Alumner från University of Virginia
Ilidža

Ilidža är en kommun i Sarajevo kanton och är de facto del av staden Sarajevo, Bosnien och Hercegovina. Ilidžas kommun omfattar delarna Ilidža Centar (centrum), Hrasnica, Sokolovići (Sokolović kolonija) och Butmir

Geografi
Ilidža är känd för att ha en angenäm och attraktiv geografi. Staden är byggd på en ganska jämn yta, även om den omges av berg. Det största berget är Igman som är omkring 1502 meter högt. På berget växer liljor som är en historisk symbol i Bosnien.

År 1894 publicerade E.B. Lanin en artikel i londontidning "Contemporary Review" som kallades: Ilidža en av de finaste platserna i världen.

Demografi

Turism 
Ilidža ger många fördelar till turisten. Sarajevos internationella flygplats är lokaliserat några kilometer från staden. Igman ("Igman" berg) är en populär destination för skidåkning och för fotvandring, och Vrelo Bosne är en av dem populäraste parkerna i landet, där floden Bosna har sin källa. Historiska platser är också en nyckel till Ilidžas turism. Rimski most (Romarnas bro) är ett exempel, som byggdes år 1530 över floden Bosna.

Orter i Federationen Bosnien och Hercegovina
Japanrams

Japanrams (Polygonatum falcatum) är en mångformig art i familjen Sparrisväxter. Den förekommer naturligt i Korea och Japan.

Synonymer
Polygonatum falcatum var. hyugaense Hiyama
Polygonatum falcatum  var. tenuiflorum (Koidz.) Ohwi
Polygonatum falcatum var. trichosanthum ( Koidz. ) M.N.Tamura 
Polygonatum pumilum hort.
Polygonatum tenuiflorum Koidz. 
Polygonatum trichosanthum Koidz.

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas
  

Sparrisväxter 
Ja Växtindex
Darvis Patton

Darvis Patton, född den 4 december 1977, är en amerikansk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Patton började sin karriär som längdhoppare och hoppade som längst 8,12 meter. Vid VM 2003 deltog han på 200 meter här han slutade tvåa slagen med en hundradel av landsmannen John Capel. Han deltog även i det amerikanska stafettlag som vann guld på 4 x 100 meter. 

Patton deltog vid Olympiska sommarspelen 2004 där han sprang i försöken för det amerikanska stafettlag som senare blev silvermedaljörer på 4 x 100 meter. Nästa mästerskap för Patton blev VM 2007 där han bara deltog i stafetten på 4 x 100 meter och där det återigen blev guld. 

Patton kvalificerade sig till OS 2008 genom att springa på 9,89 på de amerikansa uttagningarna inför OS på 100 meter. Väl i Peking slutade han sist i finalen på 100 meter. 

Patton deltog vid VM 2009 i Berlin där han tog sig till final på 100 meter men slutade sist i finalen. Han avslutade friidrottsåret 2009 med att bli trea vid IAAF World Athletics Final 2009.

Personliga rekord 
 100 meter - 9,89 från 2008

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Män
Födda 1977
Amerikanska kortdistanslöpare
Olympiska silvermedaljörer 2004
Olympiska silvermedaljörer 2012
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Världsmästare på 4 x 100 meter löpning
Levande personer
Apostolic Faith Mission of South Africa

Apostolic Faith Mission of South Africa (AFMSA) är den äldsta och största pingstkyrkan i södra Afrika, grundad 1908 av de nordamerikanska missionärerna John G Lake och Thomas Hezmalhalch. Hezmalhalch utsågs till AFMSA:s förste ordförande och Lake till vice ordförande. 1910 återvände Hezmalhalch till USA och ersattes som ledare av Lake. Denne lyckades 1913 få kyrkan officiellt registrerad hos myndigheterna innan han samma år återvände till USA och efterträddes som ordförande av Pieter L le Roux. 

Tidiga ledare som Lake, Hezmalhalch och le Roux hade tillhört Christian Catholic Church, från vilka AFMSA har ärvt seden med troendedop genom trefaldig nedsänkning.

Idag har AFMSA över 2 000 församlingar och 1 miljon medlemmar i Sydafrika.
Dotterkyrkor har även planterats i Botswana, Lesotho, Swaziland, Zimbabwe, Zambia och andra delar av Afrika, men även i Europa (främst Storbritannien) och Asien.
Tillsammans bildar dessa kyrkor AFM INTERNATIONAL, med Frank Chikane som ordförande.

Tjänster
AFMSA erkänner följande tjänster:

 De utrustande tjänsterna (i Ef. 4:1-14):
Apostlar
Profeter
Evangelister
Herdar
Lärare 

 De andliga tjänstegåvorna (Rom 12:6-9 och 1 Kor 12:4-11)

 Äldste och diakoner (1 Tim 3 och Tit 1).

Källor 

"The Fire Falls in Africa" av Isak Burger och Marius Nel ()

Kristendom i Sydafrika
Trefaldig nedsänkning
Religiösa organisationer bildade 1908
Pingströrelsen i Afrika
Protestantiska samfund
Igman

Igman är ett berg i centrala Bosnien och Hercegovina. Berget ligger i den sydvästra delen av Sarajevo och ligger nära berget Bjelašnica och staden Ilidža. Igmans högsta topp är 1 502 meter, vilket gör den till det lägsta av bergen runt Sarajevo. 

Igman är en populär plats för fotvandring och att skidåkning. Under olympiska vinterspelen 1984 var Igman det huvudsakliga berget som användes för de olympiska spelen, tillsammans med Jahorina och Bjelašnica. Vid Malo Polje-området tävlade man i backhoppning, inklusive backhoppningsmomentet vid tävlingarna i nordisk kombination. I Veliko Polje-området hölls skidskytte, längdskidåkning, och längdskidåkningsmomentet vid tävlingarna i nordisk kombination.
Vid Igman har man uppmätt den lägsta temperaturen i regionen, −43 °C . Vid klart väder kan bergbestigare se hela vägen till Montenegro och Adriatiska havet.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

 Green Visions artikel om Igman
 SnowTraveller.com's Global Ski Site - Artikel om skidåkning i Bosnien 

Berg i Bosnien och Hercegovina
Olympiska vinterspelen 1984
Samvetsklausulen

Den så kallade samvetsklausulen, som antogs i samband med Svenska kyrkans kyrkomöte 1958, var tänkt att garantera en fortsatt hemortsrätt och ett samvetsskydd för de präster som motsatte sig den ordning med kvinnliga präster som riksdagen antagit våren 1958 och som kyrkomötet därefter accepterade hösten samma år, efter att först ha röstat emot ordningen år 1957.

Samvetsklausulen garanterade att den som var emot kvinnliga präster inte skulle behöva tjänstgöra "in sacris" (gemenskap i de heliga tingen eller handlingarna, till exempel dela ut nattvard) med kvinnopräster. De prästkandidater som var emot nyordningen skulle också kunna avlägga sina prästlöften utan att behöva bejaka ordningen, och de som var biskopar skulle inte emot sin vilja tvingas att viga kvinnor till präster.

Samvetsklausulen sågs som en viktig del av reformen från Svenska kyrkans sida, men kom snart att urholkas. Efter 1958 har regeringen aldrig utnämnt en "kvinnoprästmotståndare" till biskop, med undantag för Visby stift 1962 och Göteborgs stift 1970 då alla tre kandidaterna som regeringen kunde välja på motsatte sig ordningen. Denna utveckling förutsåg domprosten Gustaf Adolf Danell som själv var på förslagsrum i åtta olika biskopsval, men aldrig utsågs till biskop, vilket troligen berodde just på hans avvisande hållning till ordningen med kvinnliga präster. Även i fråga om utnämningar av domprostar kom regeringarna att nästan helt utesluta dem som avvisade ordningen med kvinnliga präster. 

Successivt har samvetsklausulen upphört att gälla och dess tidigare formella juridiska status är omtvistad.

Riksdagen upphävde 1958 års lag om kvinnas behörighet till prästerlig tjänst efter beslut i kyrkomötet 1982. Lagen om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet (1979:1118) kom därigenom att gälla fullt ut också för Svenska kyrkans verksamhet. Samvetsklausulen kunde därmed inte längre åberopas. Motståndet fortsatte emellertid och kyrkomötet 1993 beslutade därför att den som motsatte sig kollegor av kvinnligt kön inte skulle få prästvigas. Inte heller det betyder att motståndet upphört. Svenska kyrkans fria synod som bildades efter kyrkomötet 1982 motsätter sig präster av kvinnligt kön. Organisationen består av ungefär 1 500 medlemmar, både präster och lekmän. Som en reaktion mot beslutet 1993 bildades även Missionsprovinsen.

Se även
 Ämbetsfrågan i Svenska kyrkan

Referenser

Noter 
 

Svenska kyrkan
Neil Carter

Neil Carter, född 11 maj 1958 i Bedfont i Hounslow, London, är en brittisk gitarrist, keyboardist och saxofonist. Han har varit medlem i banden UFO och Wild Horses och spelat med Gary Moore.

Under senare år har Carter inlett en karriär som lärare i blåsinstrument vid Brighton College i Brighton, England.

Diskografi
Med UFO
1981 – The Wild, the Willing and the Innocent
1982 – Mechanix
1983 – Making Contact
1983 – Headstone (livealbum)

Med Wild Horses
1980 – Wild Horses

Med Gary Moore
1983 – Victims of the Future
1984 – We Want Moore!
1985 – Run for Cover
1987 – Wild Frontier
1987 – Live at Issstadion Stockholm: Wild Frontier Tour (Live Video VHS)
1989 – After the War
2010 – Live at Montreux 2010

Födda 1958
Brittiska rockgitarrister
Brittiska keyboardister
Brittiska saxofonister
Män
Levande personer
Da Baddest Bitch

Da Baddest Bitch är Trinas debutalbum och hittills bäst säljande album. Det har sålt över 700 000 kopior i USA. 

Genre: Rap

Låtlista 
 - 
 "Da Baddest Bitch" 3:13 
 "If U" (featuring Jill Sobule & The Lost Tribe) 3:13 
 "Hair Dresser Skit" 0:36 
 "Ain't Shit" (featuring Lois Lane) 4:01 
 "Off the Chain With It" (featuring Trick Daddy) 4:14 
 "69 Ways" (featuring J-Shin) 2:40 
 "Club Skit" 1:11 
 "Ball Wit Me" (featuring 24 Karatz) 3:16 
 "Watch Yo Back" (featuring Twista) 4:06 
 "Off Glass" (featuring Deuce Poppi) 3:37 
 "Answering Machine Skit" 0:39 
 "I Don't Need You" (featuring Trick Daddy) 2:18 
 "I Need" (featuring Tre+6) 3:46 
 "I'll Always" 3:23 
 "Mama" (featuring J.A.B.A.N. & J-Shin) 3:08 
 "Take Me" (featuring Pamela Long of Total) 3:55 
 "Pull Over" 3:14

Musikalbum 2000
Kevin Harvick

Kevin Michael Harvick, född den 8 december 1975 i Kalifornien, är en amerikansk professionell stockcarförare som sedan 2014 kör bil #4 för Stewart-Haas Racing i Nascar Cup Series.

Racingkarriär 
Harvick gjorde sin debut i Nascar Winston Cup Series för Richard Childress Racing, efter att Dale Earnhardt förolyckats i Daytona 500 2001. Han har bland annat vunnit Daytona 500 år 2007, då han slog Mark Martin till mållinjen. År 2014 skrev Harvick på för Stewart-Haas Racing, ett kontrakt som förlängdes 2016. Harvick vann Nascar-cupen första året med SHR.

Referenser

Noter

Övriga källor

Externa länkar 
 
 Förarstatistik på racing-reference.info

Födda 1975
Amerikanska racerförare
Racerförare från Kalifornien
NASCAR-förare
Män
Levande personer
Melker Johnsson

Albert Melker Heribert Johnsson, född 30 juli 1903 i Öckerö, död 30 september 1990, var en svensk litteraturvetare, författare och humanist. 

Johnsson doktorerade 1934 i litteraturhistoria på en avhandling om Gustaf af Geijerstam.  År 1943 kom Johnssons uppmärksammade bok Nietzsche och tredje riket, där han diskuterade den tyske filosofens ansvar för den nationalsocialistiska ideologin.

Johnsson var i sin ungdom engagerad inom vänstern. Johnsson blev dock alltmer negativ till den kommunistiska ideologin, på grund av förtrycket i de realsocialistiska länderna. 
På 1970- och 1980-talet engagerade sig Johnsson starkt för mänskliga rättigheter i Östeuropa, vilket bland tog sig uttryck i böcker som Bättre röd än död? (1978), Dessa förföljda (1979) och Alexander Solzjenitsyn - mellan öst och väst (1986). 

Johnsson publicerade sig inom många genrer. Han skrev flera pjäser, till exempel Yrkesrevolutionären och Sol som fattas, liksom ett par essäsamlingar, som En klosterresa.

Bibliografi 
 En åttiotalist (1934)
 D H Lawrence. Ett modernt tankeäventyr (1939)
 Nietzsche och tredje riket (1943)
 Ledmotiv 1939-1946 (1946)
 Enhetsskola och lärarutbildning i USA - några erfarenheter (1948)
 En klosterresa. Färder och frågor (1960)
 (Red.) Den nya fegheten (1971)
 Arons död (1971)
 Sol som fattas. Ett spel om jämlikhet och frihet (1972)
 Miljoner av barn. Skådespel i tre akter (1973)
 Yrkesrevolutionären. Skådespel i fyra akter (1977)
 Bättre röd än död? (1978)
 Dessa förföljda - för våra värden (1979)
 (Utg.) Maxim Gorkij Obekväma tankar om oktoberrevolutionen (1983)
 Alexander Solzjenitsyn. Mellan öst och väst (1986)
 Marx och Nietzsche (1990)

Referenser

Noter 

Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Män
Födda 1903
Avlidna 1990
Författare från Bohuslän
Atrium City Towers

Atrium City Towers är ett föreslaget komplex bestående av tre skyskrapor i Jumeirah Garden City, Dubai, Förenade Arabemiraten. De tre skyskraporna är över 100 våningar höga och den högsta av de tre kan komma att bli 850 meter hög.

I maj 2008 avslöjades att en mängd skyskrapor designade av Adrian Smith och Gordon Gill fått sitt godkännande av staten och enligt källor har byggandet av Atrium City Towers påbörjats. Pålar håller på att borras djupt ner i marken vilket utgör förstadiet till grundarbetet. Enligt Adrian Smith kommer byggandet att ta fem år och kan därför komma att erövra titeln världens högsta byggnad från Burj Dubai. 

En kanal kommer rinna igenom komplexet och ett antal "skybridges" kommer att binda samman de tre skyskraporna.

Externa länkar  
 Bild 1(rendering)
 Bild 2(rendering)
 Bild 3(troliga byggplatsen)
 Bild 4(Adrian Smith och modell)

Källor  
 PDF fil : om projekten som godkändes maj 2008  
 Nyhetsartikel Gulfnews : samma som ovan 
 Nyhetsartikel New York Times : om Adrian Smith och hans senaste projekt 

Skyskrapor i Dubai
Maja Aase

Inger Maja Marianne Aase, född 1 oktober 1961, är en svensk journalist bosatt i Hägersten. Maja Aase är kommunikationsstrateg på Union to Union, som är de svenska fackens biståndsorganisation, där de tre centralorganisationerna LO, TCO och Saco är medlemmar. Maja Aase arbetar som moderator, medverkar återkommande i Spanarna i Sveriges Radio P1, är fast krönikör i tidskriften Vår Fågelvärld, och ingår i redaktionen för den lokala nyhetssajten Bättre stadsdel i Hägersten.

Biografi 
I slutet av 1980-talet fram till början av 1990-talet arbetade Maja Aase som reporter på tidningen Z. Hon var även redaktionschef på tidskriften och på tv-programmet Moderna tider samt på reportagebyrån Riksreportage. Maja Aase var redaktör för en svensk pionjärsatsning på cd-rom inför folkomröstningen om medlemskap i EU 1994.

Mellan 2006 och 2008 var Maja Aase chefredaktör för Journalistförbundets tidning Journalisten, 2008–2009 redaktör på STF:s tidskrift Turist, 2013–2015 redaktionschef på Reumatikervärlden, och 2015–2017 redaktör på Jusektidningen Karriär. Från 1998 till och med 2005 var hon chef för Kulturnytt i Sveriges Radio P1. 

Aase har också undervisat vid JMK, Poppius journalistskola och Beckmans.

Utmärkelser och stipendier 
Maja Aase har bland annat mottagit resestipendium till USA av Svenska Institutet (1999), JP Åhléns stipendium av Hiertanämnden för att granska skolans datorisering i Sverige (1999), Föreningens Skogs- och lantbruksjournalisternas resestipendium till Wales (2009), vidareutbildningsstipendium från Journalisterna i Sverige AB (2010) med flera.

Bibliografi 
 Maja Aase (text): "Kulturutredningen & skivbolagen" och "Symfoniorkestrar väljer väg: mellan samhällsstöd och 'förnyelse'", ingår i "Musik: Svenska Rikskonserter, 1994-1998", ISSN 1104-957X; 1996
 Maja Aase med flera (text): "Goda nyheter 2001, en antologi med bra svensk journalistik 2001", Atlas, Stockholm 2001, 
 Maja Aase med flera (text) och Erik Öhman (foto): "Handen är lekens mor", ingår i Medan handen arbetar vidgas blicken, Bromberg, Stockholm 2002, 
 Maja Aase med flera (text) och Susanne Kronholm (foto): "Lakan medtages: en ciceron till alla tiders vandrarhem", STF:s årsbok, Stockholm 2004, ISSN 0283-2976
 Maja Aase (redaktör m Elisabeth Åsbrink): "Brudmarsch", Publicistklubbens årsbok 0281-6792; 2004
 Maja Aase med flera (text): "Skärgårdslandet: äventyr i svenska vatten", STF:s årsbok, Stockholm 2006, ISSN 0041-4190
 Maja Aase (redaktör): "Vad är problemet?", Publicistklubbens årsbok 0281-6792; 2009
 Maja Aase med flera (text): "Mediekoncentration och mångfald - en omöjlig ekvation?", Journalistförbundet 2010, 
 Maja Aase med flera (text): "BRIS-rapporten 2011: BRIS 40 år - tema fysiskt och psykiskt våld, sexuella övergrepp och myndigheters agerande", 2011

Referenser

Externa länkar 
 Maja Aase i Sveriges Radio P1 2008-11-20
 Bisittare hos Nordegren i P1

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska chefredaktörer
Svenska krönikörer
Kvinnor
Födda 1961
Levande personer
Hugh Ike Shott

Hugh Ike Shott, född 3 september 1866 i Staunton, Virginia, död 12 oktober 1953 i Bluefield, West Virginia, var en amerikansk republikansk politiker och publicist. Han representerade West Virginia i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1929-1933 och sedan i senaten 1942-1943.

Shott utgav tidningen Bluefield Daily Telegraph i Bluefield, West Virginia. Genom mellanhänder lyckades han också utöva kontroll över den konkurrerande tidningen i staden och senare ägde han stadens två ledande radiostationer och efter hans död skaffade arvtagarna till honom stadens enda tv-station i sin ägo. De var sedan 1979 tvungna att sälja tv-stationen efter ett beslut av USA:s högsta domstol, eftersom ett företag ansågs ha en för stark monopolställning inom kommunikationsbranschen i Bluefield.

Shott var postmästare i Bluefield 1903-1912. Han representerade West Virginias femte distrikt i USA:s representanthus under två mandatperioder och kandiderade till en tredje men besegrades i kongressvalet 1932 av demokraten John Kee.

Shott utmanade utan framgång sittande senatorn Matthew M. Neely i senatsvalet 1936. Neely avgick 1941 som senator för att tillträda som guvernör i West Virginia. Joseph Rosier blev utnämnd till senaten fram till fyllnadsvalet 1942. Shott blev invald i senaten fram till slutet av Neelys mandatperiod. Han var inte kandidat i valet som gällde den följande sexåriga mandatperioden. Det valet vanns av W. Chapman Revercomb som efterträdde Shott som senator 3 januari 1943.

Shotts grav finns på Monte Vista Park Cemetery i Bluefield.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av USA:s representanthus från West Virginia
Ledamöter av USA:s senat från West Virginia
Personer från Staunton, Virginia
Födda 1866
Avlidna 1953
Män
Corel Powertrace

Powertrace är ett datorprogram för göra vektorgrafik av bitmappar. Det utvecklas av Corel Corporation.

Se även 
Coreldraw

Externa länkar 
 Produktinformation

Grafikprogram
Isak den store

Isak den store, även kallad Isak av Armenien och Sahak Partev (armeniska: Սահակ Պարթև), född 338, död 439 i Asjtisjat, var munk av parthiskt ursprung och  katholikos av Armenien. Han betraktas som en av Armeniens främsta religiösa personligheter, och vördas som helgon inom flera kyrkor, med festdag den 9 september. Han och Mesrob skapade det armeniska alfabetet och införde armeniska som liturgiskt språk till kyrkan.

Biografi 

Isak var son till Narses, sedermera förklarad som helgon, och ättling till Gregorios Upplysaren. I mycket unga år blev Isak föräldralös, och begav sig till Konstantinopel. Där mottog han den bästa utbildning som fanns under hans samtid, i synnerhet i orientaliska språk. 

Sedan han valts till det armeniska folkets patriark, katholikos, ägnade han sig åt att fortbilda folket. Armenien genomgick under denna tid en svår kris, sedan självständigheten gått förlorad 387 och landen delats mellan Bysantinska riket och Persien; var och en av delarna hade en armenisk kung, men i realiteten lydde dessa under respektive stormakt. I den bysantinska delen var armenierna förbjuda att använda syriska, vilket dittills varit det liturgiska språket. I stället anmodades de att hålla gudstjänst på grekiska, och gradvis helleniserades landet. I de persiska områdena var däremot grekiska förbjudet och syriska påbjudet. Armenierna hotades därmed att splittras och den nationella enheten att gå förlorad.

För att hålla samman de båda grupperna armenier, lät Isak och Mesrob enligt traditionen skapa det armeniska alfabetet. Därefter översatte de Bibeln, för första gången, till armeniska. Deras Bibelöversättning grundas på Peshitta och direkt från den hebreiska texten. Även liturgin översattes till armeniska. I de många högre läroverk som Isak grundat, lät han översätta en mängd annan litteratur, såväl grekiska som syrianska religiösa texter, framför allt kyrkofäderna.

Han lät restaurera de kyrkor och kloster som perserna hade förstört, och höll tre koncilier för att återuppbygga den eklesiastikala disciplinen.

Samman med Mesrob, anses Isak vara den som skapade den armeniska riten, som även används av Armeniska katolska kyrkan, en katolsk kyrka med östlig rit.

Referenser

Övriga källor 
 Biografi vid Catholic Online, sidan läst 9 september 2008
 "invention of Armenian alphabet", Encyclopædia Britannica (2008)

Noter 

Födda 338
Avlidna 439
Armeniska helgon
Patriarker
Män
Personer i Armeniens historia
Clarence Wayland Watson

Clarence Wayland Watson, född 8 maj 1864 i Fairmont, West Virginia, död 24 maj 1940 i Cincinnati, Ohio, var en amerikansk demokratisk politiker och industriman. Han representerade delstaten West Virginia i USA:s senat 1911-1913.

Watson gifte sig 10 oktober 1894 med Minnie Lee Owings. Watson var verksam inom kolindustrin. Han organiserade flera olika företag inom branschen som fusionerades till Consolidation Coal Company. Han var sedan företagets verkställande direktör 1903-1911 och därefter styrelseordförande.

Senator Stephen Benton Elkins avled i januari 1911 i ämbetet. Sonen Davis Elkins blev utnämnd till sin fars efterträdare fram till dess att delstatens lagstiftande församling utser en ny senator. Den lagstiftande församlingen valde Watson. Han tjänstgjorde i senaten fram till slutet av S.B. Elkins mandatperiod och efterträddes 1913 av Nathan Goff. Watson var demokraternas kandidat i senatsvalet 1918 som han förlorade mot Davis Elkins.

Watsons grav finns på Woodlawn Cemetery i Fairmont, West Virginia.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från West Virginia
Personer inom USA:s näringsliv
Personer från Fairmont, West Virginia
Födda 1864
Avlidna 1940
Män