kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kvibergsnäs landeri

Kvibergsnäs är ett landeri mellan Kviberg och Gamlestaden i Göteborg. De nuvarande byggnaderna uppfördes under första hälften av 1800-talet. Kvibergsnäs är det enda landeriet i Göteborg där både bostadshus och ladugårdsbyggnader finns kvar.

Beskrivning 
Kvibergsnäs består av en huvudbyggnad och två flygelbyggnader, en kringbyggd ladugård, en trädgård, samt en allé. Vid en inventering år 1899 togs även tre avträdeshus, brygghus och två lusthus upp. Det stora boningshuset har fler än tio rum. Bostadsbyggnaderna består av två våningar i liggande timmer och stående panel i nyklassisk stil. Kvibergsnäs är det enda landeriet i Göteborg där både bostadshus och ladugårdsbyggnader finns kvar. Från landeriets byggnader sträcker sig allén upp till Kvibergsvägen. I söder avgränsas trädgården av Säveån och i öster av Kvibergsbäcken.

Historia 
Från år 1423 tillhörde Kvibergsnäs Nya Lödöse, men kom vid Göteborgs grundande i stadens ägo och blev landeri. År 1656 innehades landeriet av burggreve Israel Norfelt. Under Laur Böckers innehav från år 1690 kom nya byggnader och en trädgårdsanläggning att uppföras. Landeriets nuvarande utseende tillkom under konsul Jonas Malms tid som innehavare åren 1799–1847, samt under hans familjs innehav efter hans död.

År 1899 löstes landeriet in av Göteborg stad och marken kom att arrenderas ut för jordbruk. Ekonomibyggnaderna användes för jordbruksändamål fram till år 1973. På 1940-talet blev bostadshusen hemsysterskola och har därefter använts som skola och kontor.

Galleri

Se även 
 Göteborgs landerier

Referenser

Externa länkar 

Landerier i Göteborg
Kviberg
San Rafael del Norte

San Rafael del Norte är en kommun (municipio) i departementet Jinotega, Nicaragua. Kommunen har 20 772 invånare och ligger mellan Estelí och Jinotega i den bergiga norra delen av landet. San Rafael del Norte har en stor och vacker vitmålad kyrka.

Geografi
San Rafael del Norte gränsar till kommunerna San Sebastián de Yalí och Santa María de Pantasma i norr, Jinotega i öster, La Trinidad i söder, samt La Concordia i väster. Kommunens största ort är centralorten San Rafael del Norte, med 3 613 invånare (2005).

Historia
San Rafael del Norte grundades ca 1824. År 1848 beslutades det att befolkningen i San Rafael, nuvarande San Rafael del Norte, skulle flytta till Chaguite Largo dalen där La Concordia nu ligger. En del av befolkningen, Los Traslacionistas, flyttade medan den andra delen, Los Antitraslacionistas, stannade kvar. Den förra gruppen tog med sig alla arkivalierna vilket ledde till en konflikt mellan de två platserna. Konflikten löstes 1851 på så sätt att det bildades två separata kommuner: San Rafael del Norte och San Rafael de La Concordia. År 1854 bodde det cirka 300 familjer i San Rafael del Norte.

San Rafael del Norte upphöjdes 1962 från att vara en pueblo till att bli en ciudad (stad).

Näringsliv
San Rafael del Norte är en av de mest turistbesökta platserna i departementet Jinotega. Turisterna lockas bland annat av det varma vädret, lugnet, vandring och simning.

Religion
Kommunens festdag är den 29 september till minne av ärkeängeln Rafael. De firar även den 18 maj, som är årsdagen av bröllopet mellan general Augusto César Sandino och Blanca Estela Aráuz Pineda, samt den 22 mars, som är datumet då den lokale prästen och fransiskanermunken Odorico D'Andrea dog år 1990.

Kända personer från San Rafael del Norte
 Pedro Altamirano (1870-1937), gerillasoldat, en av Sandinos generaler
 Blanca Estela Aráuz Pineda (1909-1933), gift med Augusto César Sandino
 Odorico D'Andrea (1916-1990), präst, fransiskanermunk

Referenser

Kommuner i Jinotega (departement)
Orter i Jinotega (departement)
Afartriangeln

Afartriangeln är ett område i södra Eritrea, Etiopien och Djibouti, som är geologiskt unik på grund av sina rika fynd av förhistoriska hominider, exempelvis Australopithecus afarensis. Triangelns norra spets ligger i Massaua vid Röda havet, det sydöstra hörnet mellan Bab el-Mandeb och Djibouti och det sydvästra hörnet i närheten av Addis Abeba i Etiopien. Området är en klippöken som till stor del ligger under havsnivån men den södra delen sträcker sig upp till 1000 meter över havsnivån. Området har dessutom en mängd aktiva vulkaner (t.ex. Erta Ale), förkastningsbranter och gravsänkor. Det ligger dessutom i gränslandet där den arabiska, afrikanska (nubiska) och den somaliska kontinentalplattan glider isär. Detta gör att området inte tillhör något av dessa kontinentalblock utan geologiskt liknar det snarare havsbotten.

I Afartriangeln har några av de högsta temperaturerna på jordens yta uppmätts.

Afartriangeln i nordligaste Etiopien, där Great Rift Valley når Råda havet, finns ett triangulärt område där alla litosfärplattorna rör sig bortåt. Det gör att många sköldvulkaner uppstått på platsen och spytt ut lättflytande lava över stora områden. I området finns Danakilsänkan, jordens varmaste plats som ligger 125 meter under havsnivå. Området är täckt med salt, från havsvatten som sipprat in och sedan avdunstat. Men även koppar, svavel och järn från magman som ligger strax under markytan i Afartriangeln. Här finns också en av jordens mest aktiva vulkaner, sköldvulkanen Erta Ale. Eftersom magman ligger så nära ytan har vulkanen en sjö av magma som aldrig stelnar utan ständigt fylls på med ny magma underifrån. Något som är unikt bland vulkaner eftersom vulkaner oftast bara har flytande magma, eller lava, inuti sig i samband med utbrott.

Källhänvisningar

Djiboutis geografi
Eritreas geografi
Etiopiens geografi
Uleåborgs läns vapen

Uleåborgs läns vapen fastställdes för Uleåborgs län i samband med att länet bildades, ändrades vid länsreformen 1997 (trots att Uleåborgs län inte geografiskt påverkades av denna reform) och upphörde med utgången av år 2009, då Finlands indelning i län avskaffades. 

Vapnet var sammanställt av vapnen för det historiska landskapet Österbotten och en heraldisk förkortning av vapnet för staden Kajana. I Kajana stadsvapen finns en bjälkvis ställd ström som saknas i länsvapnet. Ovanpå skölden fanns efter 1997 en hertiglig rangkrona, trots att Österbotten sedan 1500-talet har haft en grevlig krona på sitt landskapsvapnet. Denna historiska anomalitet berodde förmodligen på att man då på 1990-talet tyckte att alla länsvapen skulle ha samma krona.

Finlands länsvapen
Uleåborgs län
Grethe Bartram

Maren Margrethe "Grethe" Bartram (senare med namnet Maren Margrethe Thomsen), född 23 februari 1924 i Århus, död 23 januari 2017 i Vessigebro i Halland, var en dansk kollaboratör som angav personer från motståndsrörelsen till tyskarna under ockupationen av Danmark vilket ledde till att mellan 40 och 50 personer fängslades, varav åtta eller nio avrättades. Efter ockupationen dömdes hon 1946 till döden för dessa brott, men 1947 blev straffet efter benådning ändrat till livstids fängelse. Hon var den sista dödsdömda kvinnan i Danmark. Hon släpptes 1956 och  bosatte sig då i Vessigebro i Halland. Hon blev svensk medborgare på 1960-talet.

Biografi 
Grethe Bartram växte upp i Århus i en kommunistisk familj. Hennes far var cykelreparatör. Som 16-åring blev hon gravid och gifte sig 1941. Under kriget hamnade hennes make på sjukhus under nästan ett år efter en svår olycka. På grund av detta levde hon och sonen under svåra ekonomiska förhållanden och detta är orsaken som hon själv uppgett till att hon började ange kommunistiska motståndsmän som hon lärt känna genom sin familj. Första tillfället var 1942 då hon gick till polisen och berättade vilka som låg bakom en brand mot en textilfirma som sydde tyska uniformer. Hon ska ha belönats med 1000 danska kronor men det resulterade även i att hennes bror fängslades. Redan under kriget skilde hon sig från sin make och lämnade bort sonen. Kring 1944 var hon inbegripen i ett allt mer djupgående samarbete med Gestapo och underrättelsemannen Hermann Rothenberg. Efter att ha avslöjats råkade hon den 12 december 1944 ut för ett avrättningsförsök i centrala Århus, då hon av danska kommunister sköts i nacken. Dock klarade hon sig utan några fysiska men.

Efter krigsslutet dömdes hon 1945 till döden som "storstikkeren", storangivaren. Straffet omvandlades dock till livstids fängelse och efter tio år på danska Horseröd frigavs hon. Fängelseprästen hjälpte henne till ett nytt liv i halländska Vessigebro där hon bytte namn till Margrethe Thomsen. I Vessigebro levde hon tillsammans med Gudrun Odhquist och tillsammans drev de kraftverket i Lillån i Vessige. Utöver detta blev hon känd som en av Sveriges bästa flugbindare och drev tillsammans med Gudrun Odhquist företaget EM-TE i Vessingebro som sålde flugfiskematerial via postorder. Företaget grundade de kring 1969 då de länge haft flugfiske som hobby. Eftersom Odhquist var textilingenjör och de tidigare tillverkat textilier i lokalerna i den nedlagda kvarnen var steget inte så långt. Kraftverket togs senare över på 1980-talet och Odhquist dog på 1990-talet varefter Bartram/Thomsen levde ensam. Den sista tiden bodde hon på Älvgårdens äldreboende i Vessigebro där hon dog 93 år gammal 2017.

Källor

Externa länkar 
Storförrädaren Grethe Bartram bor i halländsk by - Expressen 9.april 2010
Grethe Bartram - Fra kommunist til Gestapoagent 

Kvinnor
Födda 1924
Avlidna 2017
Danska brottslingar
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Dansk rättshistoria
Personer i Danmark under 1900-talet
Personer i Danmark under andra världskriget
Half Baked

Half Baked är en amerikansk långfilm från 1998 i regi av Tamra Davis.

Handling
Kenny hamnar i fängelse och borgenssumman sätts till en miljon dollar. Hans vänner börjar sälja marijuana som en av dem stjäl från sin arbetsplats för att få ihop tillräckligt med pengar för att kunna betala borgenssumman.

Om filmen
Filmen är inspelad i New York i USA och Toronto i Kanada. Den hade världspremiär i USA den 16 januari 1998.

Rollista
Dave Chappelle – Thurgood Jenkins/Sir Smoke-a-Lot
Guillermo Díaz – Scarface
Jim Breuer – Brian
Harland Williams – Kenny Davis
Rachel True – Mary Jane Potman
Clarence Williams III – Samson Simpson
Laura Silverman – Jan

Referenser

Webbkällor

Filmer 1998
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Engelskspråkiga filmer
Barokkanerne

Barokkanerne är en norsk barockensemble baserad i Oslo. Ensemblen grundades 1989, spelar på tidstrogna instrument och konserterar både som kammarmusikgrupp och orkester. 

Ensemblen har turnerat i Israel och Litauen, deltagit i Oslo Kammarmusikfestival, Oslo Internationella Kyrkomusikfestival och har gjort produktioner för NRK TV och radio.

Barokkanerne har egen konsertserie, kallad Cafebarokk, på Cafeteatret i Oslo.

Ensemblen består av professionella musiker, fast anställda i Oslo-Filharmonien och Kringkastingsorkestret, samt frilansande musiker.

Diskografi
Studioalbum
2008 – Bellezza Crudel (med Tone M. Wik)

Medverkar på
2001 – Toner til jul (Norske Kammersangere)

Externa länkar 
 Barokkanerne
Cafeteatret

Barockmusik
Norska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1989
Metalocalypse

Metalocalypse är en amerikansk animerad TV-serie som parodierar och hyllar metal-kulturen. Den är skapad av Brendon Small och Tony Blacha och släpptes hösten år 2006. Den handlar om death metalbandet Dethklok, bestående av fem medlemmar, vilket är otroligt framgångsrikt och räknas till en av världens största ekonomier. 

Amerikanska animerade TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2006
TV-serieavslutningar 2013
The Gestures

The Gestures var ett amerikanskt garagerockband från Mankato i Minnesota, bildat 1963. Gruppen gav ut ett par singlar i mitten av 1960-talet på det lokala skivbolaget Soma. Av dessa var "Run, Run, Run" den mest framgångsrika och blev 44:a på Billboardlistan i slutet av 1964.

The Gestures invaldes 2008 i Minnesota Rock & Country Hall of Fame.

Bandmedlemmar
Gus Dewey – gitarr, sång
Tom Klugherz – basgitarr
Dale Menten – sång, gitarr
Bruce Waterston – trummor

Diskografi 
Album
1996 – The Gestures (samlingsalbum)

Singlar
1964 – "Run, Run, Run" / "It Seems To Me"
1964 – "Six Days On The Road" / "Run, Run, Run" (delad singel med Dave Dudley)
1964 – "Liar, Liar" / "Run, Run, Run" (delad singel med The Castaways)
1965 – "Don't Mess Around" / "Candlelight"

Referenser

Externa länkar

The Gestures på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Amerikanska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1963
Didot (typsnitt)

Didot är ett typsnitt, som först utvecklades åren 1784–1811 av de franska bröderna Firmin och Pierre Didot. Typsnittet räknas idag som medlem i typsnittsfamiljen didoner, och bär starka likheter med bland annat Bodoni. Det har i modern tid skurits i flera nya tappningar, bland annat av den schweiziske typografen Adrian Frutiger.

Först med att importera den didotska antikvastilen till Sverige var på 1790-talet Johan Samuel Ekmanson (född 1760).

Källor

Typsnitt
Kvarnholmen, Vänern

Kvarnholmen är en mindre, rund holme i Kalvöarkepilagen, Värmlandssjön, Vänern. Den är ofta häckningsplats för lärkfalk. Kvarnholmen är trädbeväxt och har en omkrets på 300 meter. Ön ligger mitt i Kvarnholmssundet vilket är seglingsbart för mindre båtar och leder in till den skyddade naturhamnen Moviken. Kvarnholmen är dock svår att angöra annat än med mycket grundgående båt.

Referenser 

Öar i Vänern
Värmlandssjön

Värmlandssjön är östra delen av Vänern, alltså motsatta sidan av Dalbosjön. Avgränsningen mellan dessa båda delar sker vid den naturliga gräns som Värmlandsnäs, Lurö skärgård och Kållandsö utgör. Vänerns största uppmätta djup på 106 meter ligger 24 km syd om Karlstad. Värmlandssjön är nära dubbelt så stor som Dalbosjön. 

Viktiga lasthamnar i Värmlandssjön är Lidköping, Kristinehamn, Otterbäcken, Karlstad, Skoghall och Gruvön.

Vänern
Kruthmedaljen

Kruthmedaljen är en utmärkelse som delas ut av Sveriges Dövas Riksförbund i samband med kongressen vart fjärde år till ära av dövrörelsens nestor Lars Kruth. Medaljen delades ut för första gången 1989 och Lars Kruth fick nummer 1. Kruthmedaljen rankas som det absolut finaste man kan få i dövsammanhang i Sverige.

Lars Kruth 

Sveriges Dövas Riksförbund hedrar Lars Kruth (1920–2019) genom att dela ut pris i hans namn till de personer som gjort stora insatser för döva. Kruth själv är en pionjär inom dövrörelsen i Sverige. Han var ordförande i Sveriges Dövas Riksförbund i flera omgångar. Han blev förbundsordförande endast 35 år gammal, 1955. När han förlorade hörseln 1930 föddes en drivkraft inom honom och han kom att bli en av förgrundsgestalterna för teckenspråket. Bland annat var han med om att grunda Västanviks folkhögskola i Leksand.

Han blev hedersdoktor 1980 vid Stockholms universitet, ett år innan Sveriges riksdag beslutade att teckenspråket officiellt är dövas modersmål, även ett resultat av träget arbete från hans sida.

Mottagare 

1989:
Nr 1 Lars Kruth
1992:
Nr 2 Brita Bergman
Nr 3 Osvald Dahlgren
Nr 4 Åsa Hammar
1995:
Nr 5 Göte Hanson
Nr 6 Bo Carlsson
Nr 7 Inger Ahlgren
1997:
Nr 8 Bengt-Olof Mattsson
1999:
Nr 9 Astrid Fredriksson
Nr 10 Barbro Carlsson
Nr 11 Börje Edwall
2002:
Nr 12 Alma Abrahamsson (postumt, avled den 10 maj 1977)
Nr 13 Lars Ohlsson
Nr 14 Anne-Marie Wikström
Nr 15 Gunnel Sträng
2005:
Nr 16 Britta Hegethorn (postumt, avled den 10 januari 2005)
Nr 17 Karl-Erik Karlsson
Nr 18 Sten Ulfsparre 2005
Nr 19 Olga Svensson Richter
2009:
Nr 20 Beata Lundström
Nr 21 Kristina Svartholm
Nr 22 Gum Anders Andersson  (postumt, avled den 1 april 2008)
Nr 23 Christer Degsell
Nr 24 Lars-Åke Wikström

2013:
 Nr 25 Gunnel Backenroth
 Nr 26 Christa Ekholm
 Nr 27 Gunnar Hellström
 Nr 28 Josette Bushell-Mingo

2017:
 Nr 29 Lars Wallin
 Nr 30 Gunilla Preisler
 Nr 31 Sven-Erik Malmström

2021:
 Nr 32 Tord Lind
 Nr 33 Päivi Fredäng
 Nr 34 Anna-Britta Larsson

Referenser 
Kruthmedaljen Läst 11 oktober 2023.

Noter

Priser i Sverige
Dövkultur
Norra Burgården

Norra Burgården var ett landeri i Göteborg som anlades år 1638 av Jan de Bur. Flera av ägarna har varit prästfamiljer.
I mitten av 1800-talet delades landeriet i två delar Norra respektive Södra Burgårdens landerier.
1897 såldes Norra Burgårdens landeri till Göteborgs stad. Landeriet fick sitt namn efter den första innehavaren, holländaren Jan de Bur. Manbyggnaden revs år 1936.

Referenser

Noter

Vidare läsning

Landerier i Göteborg
Heden
Rosengård, Göteborg

Rosengård var ett landeri i Göteborg och tillkom troligen i början av 1800-talet. Huvudbyggnaden låg vid Södra Vägen mitt för Lorensberg och fanns kvar några år in på 1900-talet.

Under en följd av år var ägaren packhusinspektorn och tullförvaltaren Jakob Emanuel Lange. Troligen var Lange ägare av Rosengård år 1866 och stod som boende där. Hans dotter Amélie Lange gifte sig med Eduard Kullman (1816-1901). De bodde i hennes fars hus och övertog huset när fadern dog. Deras dotter, konstnären Hellewi Kullman, föddes 1861 på Rosengård och dog 1903, då hon fortfarande var bosatt på där. Rosengård låg granne med Lilla Hedås, som också var ett landeri som låg vid Engelbrektsgatan upp till Södra Vägen, och som byggdes under perioden 1890-1910, samt granne med Milow-Dicksonska lantgården. Milow-Dicksonska lantgården låg invid landerierna Hedås och Rosengård vid Södra Vägen i korsningen med Burgårdsvägen, som gick ungefär där Engelbrektsgatan går idag. Lantgårdens huvudbyggnaden vette mot Heden medan det mot Södra Vägen var en kringbyggd gård med några mindre hus ut mot vägen. Femvåningshuset bakom Rosengårds mangårdsbyggnad är hörnhuset Södra Vägen och Engelbrektsgatan.

Rosengårds huvudbyggnad revs i början av 1900-talet och ersattes med en låg byggnad, men denna byggnad revs i mitten av 1900-talet.

Se även 
 Hellewi Kullman

Referenser

Noter

Källor 
 Det gamla Göteborg, Lokalhistoriska skildringar, personalia och kulturdrag (1919-1922), Del 3, sidorna 376-384. Författare: Carl Rudolf A:son Fredberg.

Vidare läsning

Landerier i Göteborg
Hedås landeri

Hedås landeri var ett landeri i Göteborg som hade ursprung som tobaksplantage under mitten av 1700-talet. Lilla Hedås avstyckades sannolikt under början av 1800-talet. Det låg nära korsningen Södra Vägen/Engelbrektsgatan. På 1860-talet löstes både Hedås och Lilla Hedås in av Göteborgs stad och området bebyggdes som en del av stenstaden omkring 1890-1910. Mangårdsbyggnaden till Hedås landeri låg där Hedåsgatan 13 nu ligger och revs omkring år 1916.

Källor
 Kulturmiljövision Göteborg förstärkt: Landerierna, Kulturmiljörapport 2018:1, Göteborgs stadsmuseum 
 Hedås (Stora Hedås), Det gamla Göteborg (läst 19 augusti 2018)
 Lilla Hedås, Det gamla Göteborg (läst 19 augusti 2018)
 Göteborgsutställningen 1923: Landerier(privat hemsida, läst 10 juni 2012)

Landerier i Göteborg
Heden
Södra Burgården

Södra Burgården var ett landeri i Göteborg som bildades vid delningen av Burgårdens landeri varvid den nya huvudbyggnaden byggdes vid ån strax intill Underås bro. På landeriet bedrevs bryggeri fram till år 1891, liksom andra småindustrier.

Södra Burgården försvann delvis när Burgårdskolonin anlades år 1906.

Resten av landeriet försvann när Maskinhallarna till Jubileumsutställningen byggdes år 1923.

Källor

Vidare läsning

Landerier i Göteborg
Heden
Schistura

Schistura är ett släkte i familjen grönlingsfiskar (Balitoridae). Släktet omfattar 184 arter som tillsammans har ett utbredningsområde som sträcker sig över stora delar av Asien, från västra Indien och österut. Samtliga artmedlemmar i släktet lever i kraftigt strömmande sötvatten, såsom i bergsbäckar och till och med vattenfall. Några lever i grottor, dock vanligtvis inte i karst som grönlingsfisken Cryptotora thamicola.

Storlek 
Släktet rymmer endast relativt små fiskar, exempelvis blir arten Schistura savona endast 2,4 cm som fullvuxen. Den övervägande majoriteten arter blir emellertid mellan 5 och 10 cm långa som vuxna.

Källor 

Grönlingsfiskar
Balitoridae
Jevgenij Lazarev

Jevgenij Nikolajevitj Lazarev (ry: Евге́ний Никола́евич Ла́зарев), född 31 mars 1937 i Minsk, död 18 november 2016 i Moskva, var en rysk teater- och filmskådespelare. Lazarev är i Sverige mest känd som Jurij Tjivartsjev i Jan Guillous filmer om Carl Hamilton. 1990 flyttade Lazarev till Los Angeles och har därför även medverkat i amerikanska filmer och tv-serier.

Filmografi 
Tribunal - Jurij Tjivartsjev (1995) 
Helgonet - President Karpov (1997) 
Hamilton - Jurij Tjivartsjev (1998) 
The Sum of All Fears - General Dubinin (2002)
Lord of War - General Dmitri (2005)
Rosa pantern 2 - The Pope (2009)

TV-serier 
Fiendens fiende (miniserie) - Jurij Tjivartsjev (1990)
Kära Susan - Suddenly Susan - Yuri (1 avsnitt 1999)
Vita huset - The West Wing - Vassily Kononov (1 avsnitt 2000)
Hamilton - Jurij Tjivartsjev (2001)
Alias - Agent Dr. Kreshnik (2 avsnitt 2001)
24 - Nikola (1 avsnitt 2002)
Cityakuten - Ivo Guter (1 avsnitt 2002)

Källor

Män
Födda 1937
Ryska skådespelare under 1900-talet
Sovjetiska skådespelare
Avlidna 2016
Ryska skådespelare under 2000-talet
Personer från Minsk
Marcus Luttrell

Marcus Luttrell, född 7 november 1975 i Houston, Texas, före detta soldat i US Navy SEAL team 10, som är ett av den amerikanska flottans specialförband. Luttrell har utfört uppdrag i bland annat Irak och Afghanistan och han har hedrats med utmärkelsena Navy Cross och Purple Heart för sina insatser under Operation Red Wings i Afghanistan år 2005. Han har skrivit en bok med titeln Eyewitness Account of Operation Red wings and the Lost Heroes of SEAL Team 10 () som är en skildring av vad som hände honom och andra SEAL-soldater under Operation Red Wings.

Den 28 juni 2005 drog Operation Red Wings igång och Luttrell och hans patrull fick i uppgift att lokalisera och fånga den högt uppsatte talibanledaren Ahmad Shah (nom de guerre Mohammad Ismail) som gömde sig högt uppe i de afghanska bergen. Patrullen som blivit luftlandsatt med helikopter fann snabbt att terrängen var svår att gömma sig i då den låg en bra bit ovanför trädgränsen. Det tog inte lång tid innan en fåraherde kom rakt i patrullens väg. Då man bedömde att fåraherden var en civil person valde patrullen att låta honom löpa, vilket skulle visa sig vara ett avgörande misstag. Fåraherden som var talibansympatisör sprang raka vägen till närmsta talibanfäste och larmade. Snart var Luttrell och patrullen fast i ett bakhåll där 80 – 100 talibankrigare under timmar anföll dem med AK-47:or och RPG-gevär. 

Luttrell lyckades till slut komma undan den långa och utdragna eldstriden efter att han sårad slagits sida vid sida med sina tre SEAL-kamrater löjtnant Michael P. Murphy, Daniel Dietz och Matthew Axelson. Alla tre soldaterna skadades så svårt att de avled på plats uppe i bergen. Murphy belönades efter sin död med Medal of Honor, vilken är den högsta utmärkelse som finns inom den amerikanska försvarsmakten. Dietz och Axelson belönades efter sin död var och en med Navy Cross. Luttrell lyckades svårt skadad krypa 12 kilometer innan några Pashtun-bybor i Sabri-Minah fann honom och gav honom skydd mot de talibanstyrkor som fortfarande sökte efter honom. Några bybor tog sig sedan till närmsta amerikanska militärbas för att berätta var Luttrell fanns. Marcus Luttrell räddades av amerikanska styrkor den 3 juli 2005.

I den amerikanska krigsfilmen Lone Survivor spelas Luttrell av Mark Wahlberg.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Navy SEAL Tells Story of Loss and Survival (intervju)
 Intervju på Pritzker Military Museum & Library den 19 maj 2008

Personer som tjänstgjort i USA:s flotta
Födda 1975
Män
Levande personer
Sofia Olsson Olsén

Kerstin Sofia Magdalena Olsson Olsén, född 17 september 1965, är en svensk journalist och företagsledare.

Sofia Olsson Olsén utbildade sig på Journalisthögskolan i Stockholm, och började därefter som reporter på Borlänge Tidning. Hon blev därefter nöjesredaktör, nattchef och krönikör på Arbetarbladet. Hon har även varit chefredaktör/redaktionschef och ansvarig utgivare för tidningar som Dala-Demokraten 1998–2004 och Norra Västerbotten 2004–2006. Perioden 2007–2018 var hon anställd vid Aftonbladet i olika befattningar, varav de senare knappa två åren som publisher (VD, chefredaktör och ansvarig utgivare).

Sofia Olsson Olsén är styrelseledamot för Poppius journalistskola. Hon är även ordinarie ledamot i Pressens Opinionsnämnd. Hon var 2005–2015 andre vice ordförande i Presstödsnämnden.

Sofia Olsson Olsén är sedan 2005 gift med journalisten Olov Carlsson. Paret har fem barn.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Kvinnor
Födda 1965
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska chefredaktörer
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet