kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kilian Kelson

Kilian Kelson (Kiellson, Kjellson), begravd den 9 juli 1771 i Stockholm (Riddarholmen), var en svensk guldsmed och konsthantverkare verksam under 1700-talet.

Biografi
Mycket lite är känt om Kilian Kelsons levnadsöde men man vet att han var lärling i Kristianstad och blev gesäll 1744 hos silversmeden Frans Berg i Stockholm. Han blev mästare i staden den 27 maj 1746. Mästerstycke: kaffekanna. 

Kelson gifte sig den 22 oktober 1751 i Stockholm (Riddarholmen) med Katarina Elisabet Westrell (1727-1761), dotter till bankokommissarien Daniel Westrell och hans hustru Katarina Lampa. I vigselboken beskrivs han som guld- och silverarbetare vid kungliga hovet. Av hustruns bouppteckning från 1762 framgår att makarna bodde i ett stenhus på Stora Nygatan (i kvarteret Cerberus), som ingick i boet. De hade inga barn. 

Enligt begravningsboken för Riddarholmens församling 1771 blev guldsmeden "Kjell Kjellsson" 52 år och som dödsorsak anges "rötfeber". Efter Kelsons död efterskänktes en skuld av guldsmedsämbetet den 3 juli 1771. 

Kelson är representerad med ett flertal praktfulla arbeten vid Nordiska museet, Gustav VI Adolfs samling och kyrkor runtom i landet.

Verk
Grolanda kyrka, Västergötland: Nattvardskalk 1749
Stjärnholms kyrka, Södermanland: Nattvardskalk 1760
Nationalmuseum, Stockholm: Dryckeskanna 1753, tvåldosor 1753
Kaga kyrka, Östergötland: Vinkanna 1756
Nationalmuseum, Stockholm: Tekanna & praktpjäs 1756

Litteratur och källor
Gustaf Upmark: Guld- och silversmeder i Sverige 1520-1850, 1925
Linköpings silverutställning den 23 mars - 13 april 1947, Östergötlands och Linköpings stads museum 1947
Erik Andrén, Brynolf Hellner, Carl Hernmarck & Kersti Holmquist: Svenskt silversmide 1520-1850, Nordiska museets förlag, Stockholm 2000, 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 279,

Noter

Svenska silversmeder
Svenska guldsmeder
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Födda okänt år
Avlidna 1771
Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Membransiren

Membransirén är en tryckluftsdriven sirén som avger ett kraftfullt ljud, genom att lufttrycket sätter ett membran i vibration. Membransirenen används i flyglarm (Hesa Fredrik), på tåg, samt på lastbilar.

Se även
 Tyfon (mistlur)

Bildelar
Lok
Cristian Brocchi

Cristian Brocchi, född 30 januari 1976 i Milano i Italien, är en italiensk före detta fotbollsspelare som numera är tränare för Monza.

Spelarkarriär
Brocchi påbörjade sin karriär i AC Milans ungdomslag och lånades i sina yngre år ut till Pro Sesto och Lumezzane. 1998 såldes Brocchi till Hellas Verona i Serie B och var med då de tog klivet upp till Serie A. Efter ett år i Serie A skrev han på kontrakt för Inter Milan 2000. Under sommaren 2001 såldes han tillbaka till AC Milan i utbyte mot Andrés Guglielminpietro som gick till Inter. Han gjorde bara 15 matcher för AC Milan det året och oftast som avbytare. Han lånades i juli 2005 ut till Fiorentina med mål på en permanent övergång, men återvände till Milano i slutet av säsongen 2005/2006.

Brocchi gjorde sin landslagsdebut för Italien i en vänskapsmatch mot Turkiet 15 november 2006.

Tränarkarriär
I april 2016 tog Brocchi som huvudtränare för AC Milan.

Privatliv
Brocchi har öppnat ett kafé i Milano tillsammans med sin före detta lagkamrat Christian Abbiati och startat en klädkedja (Baci & Abbracci) med Christian Vieri och modellen Alena Šeredova. Märket börjar i skrivande stund bli mycket populärt i Italien.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Baci & Abbracci
 Profil på AC Milans webbplats 

Italienska fotbollsspelare
Italienska fotbollstränare
Italienska landslagsspelare i fotboll
Spelare i AC Milan
Spelare i AC Lumezzane
Spelare i Hellas Verona FC
Spelare i ACF Fiorentina
Spelare i FC Internazionale Milano
Fotbollsspelare i SS Lazio
Tränare i AC Milan
Födda 1976
Levande personer
Män
Ethos

Ethos (grekiska ἔθος - etos, sed, lära), ibland benämnt etos, är ett begrepp inom retoriken som används för att definiera en talares trovärdighet. Ethos syns ofta ihop med uttrycken logos och pathos, retorikens tre grundläggande medel för att övertyga, vilka tillsammans utgör förutsättningen för ett bra tal.

Enligt Aristoteles är det tre saker som väcker tillit till en talare och gör att denne verkar övertygande:
Förnuft (fronesis)
Man framstår som en intellektuell person.
Dygd (arete)
Man framstår som en moraliskt god person.
Välvilja (eunoia)
Man framstår som en person med god tanke gentemot sina medmänniskor.

Primär- och sekundärethos 
I den moderna retoriken har man i samband med att man talar om en persons ethos också börjat att skilja mellan det primära och det sekundära ethos. Ett primärt ethos är något som personen så att säga redan har med sig in i den retoriska situationen. En statsminister, president eller en lärare har till exempel med sig ett redan etablerat ethos ( även kallat initialt ethos) bara utifrån det enkla faktum att han eller hon är just president, statsminister eller lärare. Samtidigt kan detta primära ethos påverkas av många faktorer. Om en president är impopulär i ett land är det mycket möjligt att han eller hon går in i en retorisk situation med ett svagt ethos istället för ett starkt. När man talar om sekundärethos syftar man på det ethos som en person försöker förmedla och etablera i en given retorisk situation. Det finns givetvis olika metoder för detta och många gånger flyter gränserna mellan ethos-, pathos- och logosargumentation ihop. En talare kan till exempel försöka att stärka sitt ethos genom att visa känslor som empati och medömkan, alltså genom att försöka förmedla pathos till sina åhörare.

Individuellt ethos 
En persons ethos kan referera till en beskrivning av karaktären eller personligheten. "Att ha ett starkt ethos" kan användas om en person med hög moralisk resning med god etik. Det kan också referera till en personlighet som har utstrålning i form av lugn och trygghet.

En organisations ethos 
En organisations ethos menar ofta en kultur eller särprägel hos organisationen. En bra skola vill till exempel ha "en god ethos för eleverna" och ha en "lärande organisation". 

Organisationer kan också bygga upp förtroende i betydelse rättskaffenhet och att ha ett gott rykte.

Referenser

Litteratur 
Heder och påverkan, Maria Karlberg och Brigitte Mral (1998).
Svensk retorik, Kurt Johannesson (2005).
The History and Theory of Rhetoric, James A. Herrick (2005).
Modern Rhetorical Criticism, Roderick P. Hart (1997).
I retorikkens hage, Andersen, Øivind (1995) - Oslo. .

Retorik
Amphicoelias altus

Amphicoelias altus ("dubbelt ihålig") är en dåligt känd typart av släktet Amphicoelias, en växtätande diplodocid som kan ha varit ett av de största dinosaurierna som någonsin hittats. Släktet baseras bland annat på en kvarvarande beskrivning av ett enda fossilt ben. Det avbildade benet försvann kort efter att ha studerats och beskrivits under 1870-talet. Beviset överlevde enbart i form av en teckning och fältskisser. Namnet kommer från grekiskans αμφι/amphi, som betyder 'på båda sidor', samt κοιλος/koilos, med betydelsen 'ihålig' eller 'konkav'.

Beskrivning
Amphicoelias altus är känd från två ryggkotor, ett blygdben och ett lårben, samt några ben (skulderblad, coracoidben och armbågsben) som felaktigt tillskrivits arten. Dessa rester representerar en väldigt stor sauropod från toppen av Morrison-formationen i USA. McIntosh ser "ingen orsak till att man inte skall betrakta Amphicoelias fragillimus som en väldigt stor individ av Amphicoelias altus". (1998, Modern Geology 23:481-506). Fynden beräknas vara från yngre delen av juraperioden (tithonianskedet), det vill säga 154 - 151 miljoner år gamla. Arten beräknas ha varit runt 25 meter lång.

Källor
DinoData (inloggning krävs)
DinoRuss

Externa länkar
 Diskussion på Dinosaur Mailing List: 
 Re: Bruhathkayosaurus
 Re: Största dinosaurierna.
 Dinosauricons kladogram (se även kladistik).
 En ny art av Amphicoelias (skannad kopia av Copes originalartikel).
 Fakta på Dinosaurier-Web.de

Referenser

Amphicoelias
Utsignal

Utsignal är den signal en spårvagn avger till andra trafikanter. Att skilja från den signal konduktören ger till föraren till exempel för avgång från hållplats. Spårvagnens utsignal utgörs som regel av en utsignalsklocka. Förr manövrerades den ofta mekaniskt, men drivs idag som regel av tryckluft eller el. En spårvagn kan också ha en utsignal i form av en tryckluftsvissla eller en membransiren, särskilt om den trafikerar en järnväg eller om en del av spårvägen har järnvägsartad karaktär.

Utsignalklocka är en klocka för utsignal på en spårvagn som från början sköttes med foten, på modernare spårvagnar manövreras den med en strömbrytare på manöverpanelen.

Spårvagnsföraren ger en kort "pling" på klockan strax innan hon eller han låter vagnen rulla ut från en hållplats. Utsignalsklockan används även för att ge faro- eller uppmärksamhetssignal, samt som svar på konduktörens signaler i den inre signalklockan (på äldre vagnar).

Äldre vagnars utsignalklocka är helt manuellt manövrerade medelst signalstift i vagnens golv, via en länkarm till en kläpp inuti klockan. På senare vagntyper används tryckluftsdrivna och helt elektriskt manövrerade klockor. Helt elektroniska signaler, syntetsikt alsrade eller samplade ljud förekommer också, Exempelvis har   spårvagnarna i Amsterdam ett elektroniskt alsrat "GONG" som utsignal.

Spårvagnar
Dario Šimić

Dario Šimić, född 12 november 1975 i Zagreb i Jugoslavien (nuvarande Kroatien), är en kroatisk före detta fotbollsspelare. Åren 1996–2008 var han den ende spelaren som deltog i alla internationella mästerskap för Kroatiens fotbollslandslag sedan självständigheten. Han har också spelat flest matcher för Kroatien med sammanlagt 100 matcher och tre mål.

Šimić påbörjade sin karriär i Dinamo Zagrebs ungdomslag innan han 1992 togs upp i seniorlaget. Han stannade i klubben i sju säsonger och var med och vann fem kroatiska ligatitlar fram till 1998 då han skrev på för det italienska laget Inter där han stannade i fyra säsonger. Efter att ha fått alldeles för lite speltid i laget skrev han dock på för ärkerivalen AC Milan 2002 där han spelade i sex säsongen innan han år 2008 gick till franska ligan och Monaco. Inför denna säsong flyttade Šimić hem till Kroatien för att spela för sin moderklubb Dinamo Zagreb.

Šimić var med om att vinna sitt första Champions League någonsin med AC Milan när de besegrade Liverpool FC med 2–1 i finalen i Aten 2007.

Externa länkar
Officiell webbplats 

Födda 1975
Kroatiska fotbollsspelare
Kroatiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Dinamo Zagreb
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i AC Milan
Spelare i AS Monaco FC
Spelare i Serie A
Spelare i Ligue 1
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1996
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i VM i fotboll 2002
Spelare i VM i fotboll 2006
Män
Idrottare från Zagreb
Levande personer
Efter bröllopet

Efter bröllopet (originaltitel: Efter brylluppet) är en dansk-svensk långfilm från 2006 i regi av Susanne Bier, med Mads Mikkelsen, Rolf Lassgård, Sidse Babett Knudsen och Stine Fischer Christensen i rollerna. Filmen var nominerad för en Oscar 2007 i kategorin Bästa icke-engelskspråkiga film.

Handling 
Jacob (Mads Mikkelsen) är exildansk i Indien, där han arbetar på ett barnhem. Då barnhemmet hotas med nedläggning, på grund av ekonomiska problem, kontaktas han av Jörgen (Rolf Lassgård) - en överflödigt rik svensk finansman i Köpenhamn - som erbjuder honom en stor donation. För första gången på 20 år måste Jacob återvända till Danmark. Väl där kommer det förflutna att hinna ikapp honom och livet kommer att, för alla inblandade, förändras för alltid.

Rollista

Källor

Externa länkar

Danska filmer 2006
Danska dramafilmer
Filmer om bröllop
Svenska filmer 2006
Filmer i regi av Susanne Bier
Vägtrafikfordon

Vägtrafikfordon är ett fordon som är avsett att framföras på en väg, till skillnad från till exempel spårbunden trafik. Vägtrafikfordon kan vara motoriserade - till exempel motorcyklar, personbilar, lastbilar, bussar; eller icke motoriserade - till exempel cyklar och släpvagnar.

Transport
Vägar
Fordon efter typ
Thomas Helveg

Thomas Lund Helveg, född 24 juni 1971 i Odense, är en dansk före detta fotbollsspelare som har representerat storklubbar som AC Milan och Inter. Hans största framgångar gjorde han i AC Milan som han vann Serie A och Champions League med. Helveg blev även utsedd till Årets fotbollsspelare i Danmark 1994.

Födda 1971
Spelare i Odense BK
Spelare i Udinese Calcio
Spelare i AC Milan
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i Norwich City FC
Spelare i Borussia Mönchengladbach
Spelare i Superligaen
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Serie A
Spelare i Serie B
Spelare i Premier League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1996
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i VM i fotboll 2002
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Danmark
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1992
Danska landslagsspelare i fotboll
Personer från Odense
Anti Money Laundering

Anti Money Laundering (AML) är automatiserade system som skall upptäcka och förhindra penningtvätt. AML-systemen installeras på banker och hos finansiella organisationer för att kartlägga kunders beteende och avslöja beteendemönster eller kontakter som tyder på brottslig penningtvätt.

Säkerhet
Mikaël Silvestre

Mikaël Silvestre, född 9 augusti 1977 i Chambray-Les-Tours, är en fransk fotbollsspelare (försvarare) som spelar för Chennaiyin FC i den indiska superligan.

Han började sin karriär i den franska klubben Stade Rennais FC säsongen 1995/1996. Tiden i klubben hjälpte honom att bygga upp sitt rykte, och säsongen 1997/1998 skrev han på för FC Internazionale Milano. Han spelade 18 ligamatcher för Inter, och även 6 matcher i Europaspel. Silvestre skrev på för Manchester United den 10 september 1999. 

Silvestre kan spela både som mittback och som vänsterback.

Den 20 augusti 2008 skrev Silvestre på ett ettårskontrakt för Arsenal.

Födda 1977
Franska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Stade Rennais FC
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i Manchester United FC
Spelare i Arsenal FC
Fotbollsspelare i SV Werder Bremen
Spelare i Portland Timbers
Spelare i Ligue 1
Spelare i Serie A
Spelare i Premier League
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Major League Soccer
Män
Levande personer
Manteln

Manteln finns i jordens och andra stenplaneters inre, mellan kärnan och jordskorpan. Manteln sträcker sig från 10–70 km djup till 2 900 km. Manteln kan smälta bergarter (magma) som vid vulkanutbrott kan tränga upp som lava.

Manteln består av järn- och magnesiumrika silikatbergarter. Silikater är föreningar av kisel och syre.

Jordens mantel utgör hela 84% av jordens volym. Dess yttersta del utgör tillsammans med jordskorpan litosfären. Gränsen mellan jordskorpan och manteln utgörs av Mohorovičić-diskontinuiteten, ofta kallad Moho. 

Under litosfären finns astenosfären (80-200 km ned till cirka 700 km) som kännetecknas av så hög temperatur att den närmar sig bergarternas smältpunkt. Dessa är därför delvis smälta och plastiska (mjuka). Det radioaktiva sönderfallet i massan är starkare på vissa ställen och där sker smältningen. Detta bildar i sin tur kraftiga, långsamma virvelrörelser (s.k. konvektionsströmmar), och dessa förflyttar sakta delar av litosfären, som är uppsprucken i stora s.k. litosfärplattor. Litosfärplattorna är stela och glider ovanpå nästa lager. Det förefaller som om dessa berggrundsplattor skulle flyta på sitt underlag som isflak flyter på vattnet. När sedan spänningen i manteln inte kan hållas längre utlöses en jordbävning.

Övre manteln utgörs av astenosfären och den del av litosfären som inte tillhör jordskorpan. Temperaturen här sträcker sig från 200°C närmast jordskorpan till 900°C närmast nedre manteln.

Nedre manteln (historiskt kallad mesosfären vilket inte ska förväxlas med det atmosfäriska lagret med samma namn) har en ännu högre temperatur (1 600 - 2 300°C), men då även trycket är högre så är den inte plastisk. Nedre manteln omsluter jordens kärna, och med hjälp av konvektionsströmmar lämnas värme till den övre.

Referenser 

Jorden
Geologi
Straffkoloni

En straffkoloni var ett slags koloni där fångar placerades för att sona sina straff. Ett exempel på detta var Australien under Storbritanniens kolonialism. Djävulsön utanför Franska Guyana var en annan känd straffkoloni.

Kriminalvård
Internetdammsugare

Internetdammsugare är ett intelligent IT-system med mål att kartlägga, sammanställa och utvärdera beteende och information (så kallade profiler) om ett stort antal individer från en mängd internetkällor (till exempel Webbsidor, Communities). Forskning finansieras bland annat av USA:s inrikessäkerhetsdepartement och National Security Agency (NSA), och bedrivs inom bland annat  (före detta Advanced Research Development Activity (ARDA)). 

Ett antal fungerande system finns redan tillgängliga på marknaden. Skatteverket överväger att använda en dammsugare för att hitta personer som bedriver yrkesmässig handel på byt och sälj-platser på Internet (till exempel Blocket).

Referenser

IT
Michel Pohl den äldre

Michel Pohl den äldre, död före den 22 november 1699, var en svensk guldsmed. Han kom i silversmedslära 1641, blev mästare 1655 i Stockholm. Michel Pohl var far till Baltzar Pohl och Michel Pohl den yngre.

Biografi
Michel Pohl d.ä. var lärling hos David Richter den äldre från år 1641. Han blev mästare i Stockholm den 5 januari 1655.

Åren 1661-1695 arbetade Michel för hovet och erhöll 1663 fullmakt att vara konungens guldsmed. År 1667 blev han bisittare och 1695 ålderman. 

Den 22 november 1699 omtalas Michel Pohl d.ä. död.

Verk
Maria Magdalena kyrka, Stockholm: Nattvardskalk 1667 (räk)
Sankta Clara kyrka, Stockholm: Nattvardskalk 1668
Örtomta kyrka, Östergötland: Nattvardskalk 1684 
Sankt Johannes kyrka, Stockholm: Oblatask 1690
Nordiska museet, Stockholm: Sked 1695
Tryserums kyrka, Småland: Nattvardskalk 1696
Sankt Nicolai kyrka, Arboga, Västmanland: Oblatask
Slottskyrkan, Stockholm: Vinflaska

Litteratur och källor
Gustaf Upmark: Guld- och silversmeder i Sverige 1520-1850, 1925
Linköpings silverutställning den 23 mars - 13 april 1947, Östergötlands och Linköpings stads museum 1947
Erik Andrén, Brynolf Hellner, Carl Hernmarck & Kersti Holmquist: Svenskt silversmide 1520-1850, Nordiska museets förlag, Stockholm 2000, 

Svenska silversmeder
Avlidna 1699
Män
Födda okänt år
Edward Stettinius

Edward Reilly Stettinius, Jr., född 22 oktober 1900, död 31 oktober 1949, var en amerikansk politiker. Han var USA:s utrikesminister 1944–1945 och USA:s förste FN-ambassadör.

Biografi 
Edward Reilly Stettinius föddes i Chicago, Illinois den 22 oktober 1900, som den yngre av två söner och tredje av fyra barn av Edward R. Stettinius och Judith Carrington. Hans mor var från Virginia med anor från engelska kolonier. Hans far var av tysk härkomst och var infödd i Saint Louis, Missouri.

Den yngre Stettinius växte upp på en herrgård vid familjens egendom på Staten Island, New York och utexaminerades från Pomfret School 1920, varefter han gick på i University of Virginia fram till 1924 men lämnade utan examen. Medan han var på University of Virginia blev medlem i det hemliga Seven Society. Den 15 maj 1926 gifte sig Stettinius med Virginia Gordon Wallace, dotter till en framstående familj i Richmond, Virginia. De hade tre barn: Edward Reilly, och tvillingarna Wallace och Joseph.

Han blev vice VD för General Motors 1931. Där arbetade han med program som gav hjälp åt de arbetslösa och genom detta arbete kom han i kontakt med Franklin D. Roosevelt.

Han arbetade som chef för planmyndigheten Office of Production Management under president Roosevelt. Han utnämndes till biträdande utrikesminister 1943. Följande år efterträdde han USA:s utrikesminister Cordell Hull, som avgick av hälsoskäl. Han blev 1945 utnämnd till USA:s FN-ambassadör men avgick redan 1946, när han blev kritisk till president Harry S. Trumans negativa inställning gentemot FN som ett redskap att minska spänningen mellan USA och Sovjetunionen.

Han dog av en kranskärlstrombos den 31 oktober 1949 hos en syster i Greenwich, Connecticut vid 49 års ålder, och är begravd på familjens gravplats på Locust Valley Cemetery, Locust Valley, New York.

Referenser 

Födda 1900
Avlidna 1949
USA:s utrikesministrar
USA:s FN-ambassadörer
Män
Alumner från University of Virginia
Dom kommer kliva på dig igen

"Dom kommer kliva på dig igen" är en låt av den svenska popartisten Håkan Hellström, släppt som den andra singeln från albumet Ett kolikbarns bekännelser den 20 april 2005. Låten, som är skriven och producerad av Hellström tillsammans med producenten Björn Olsson, nådde som högst plats 24 på den svenska singellistan. Singelns B-sida heter "Evert Taube" och är, precis som namnet antyder, en hyllning till Evert Taube. "Evert Taube" skrevs av Hellström tillsammans med kompbandsgitarristen Daniel "Hurricane" Gilbert.

Det har också gjorts en video till låten, som regisserades av Daniel Eskils & Johan Juncker 2005.

Låtlista 
 "Dom kommer kliva på dig igen" (Hellström/Olsson) – 3:27
 "Evert Taube" (Hellström/Gilbert) – 4:51

Listplaceringar

Källor
Info om singeln på Discogs

Fotnoter

Externa länkar 
 Officiell musikvideo på Youtube

Låtar framförda av Håkan Hellström
Låtar skrivna av Håkan Hellström
Musiksinglar 2005
Svenskspråkiga sånger
Rosenvial

Rosenvial (Lathyrus latifolius) är en ört i familjen ärtväxter. Ursprunglig i centrala och södra Europa, samt i Nordafrika. Numera förvildad på många håll, bland annat i Sverige. Odlas som prydnadsväxt.

Rosenvial är en flerårig, klättrande ört, upp till 4 m, kal stjälk och bladskaft med breda vingkanter. Bladen är parbladiga med ett par småblad och ett grenigt klänge, elliptiska, upp till 8 cm långa. Stiplerna är lika breda eller bredare än stjälken. Blommorna sitter i klasar på långa stjälkar i bladvecken. De kan vara purpurrosa till rosa eller vita, doftlösa. Frukten är en balja med många frön.

Närstående vingvial (L. heterophyllus) har smalare stipler och övre blad som ofta har två par småblad. En annan liknande art är backvial (L. sylvestris) som men skiljer sig genom längre och smalare småblad, mindre blommor och smalare stipler. 

Artepitetet latifolius (lat.) betyder bredbladig.

Sorter 
 'Albus' - vita blommor.
 'Blushing Bride' - blommor i vitt och rosa.
 'Pink Beauty' - blommor i mörkt purpur och rött.
 'Red Pearl' ('Rote Perle', 'Splendens') - blommor djupt mörkrosa. 
 'Rosa Perle' ('Pink Pearl') - har rent rosa blommor.
 'Rose Queen' 
 'Rubra' 
 'Snow Queen' - har rent vita blommor.
 'White Pearl' ('Weisse Perle') - har stora vita blommor.

Synonymer 
 Lathyrus alcirensis Pau, nom. nud.
 Lathyrus algericus Ginzberger, 1896
 Lathyrus brachypterus Alef., 1861
 Lathyrus ensifolius Badaro, 1824
 Lathyrus laevigatus Arechav., nom. illeg.
 Lathyrus latifolius f. albiflorus Moldenke, 1973
 Lathyrus latifolius f. lanceolatus Freyn
 Lathyrus latifolius f. rubicundus Moldenke, 1973
 Lathyrus latifolius subsp. ensifolius (Badaro) Nyman, 1878
 Lathyrus latifolius var. angustifolius Koch, 1846
 Lathyrus latifolius var. ensifolius (Badaro) Pospichal ead. comb. Rouy, 1899
 Lathyrus latifolius var. genuinus Godr., 1848, nom. inval.
 Lathyrus latifolius var. neglectus Puel, 1852
 Lathyrus latifolius var. splendens Groenl. & Rümpler, 1872-1873
 Lathyrus grandiflorus Láng, 1824, nom. illeg.
 Lathyrus laevigatus Arech., 1865
 Lathyrus megalanthos Steudel, 1841
 Lathyrus membranaceus C.Presl, 1822
 Lathyrus neglectus Puel, 1852
 Lathyrus purpureus Gilib., 1782, nom. inval.
 Lathyrus sylvestris subsp. ensifolius (Badaro) Nyman, 1878
 Lathyrus sylvestris subsp. latifolius (L.) Arcangeli, 1882
 Pisum latifolium (L.) E.H.L.Krause, 1901

Källor 
 Walters, S. M., Alexander, J. C. M., & Brady, , A. The European Garden Flora. Vol. 3: Dicotyledons.

Externa länkar 
 Leif & Anita Stridvall's Botanical Site

Ärtväxter
Ro Växtindex