kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mauritz Rubenson

Mauritz Rubenson, född 27 augusti 1836 i Göteborg, död 5 december 1899 i Uppsala, var en svensk journalist, författare och kommunpolitiker, främst verksam i Göteborg.

Biografi
Fadern, Rudolf Rubenson (gift med Coelina Goldschmidt), var innehavare av de på sin tid kända Göteborgsschweizerierna i Bloms hôtel  och i Trädgårdsföreningen och han drev ett sockerbageri där Mauritz initialt arbetade.

Samtidigt som han jobbade vid sin fars firma påbörjade han en bana som författare. De första alstren var två historiska skådespel uppförda på Göteborgs teater. Hans journalistbana inleddes 1864 då han började publicera Göteborgsreportage i Nya Dagligt Allehanda och från 1865 var han medarbetare på Göteborgs Handels- och sjöfartstidning. Där utsågs han efter en tid av S.A. Hedlund till tidningens flygande reporter och skrev en mängd reportage från både gamla och nya världen, vilka även utkom i bokform. 

Under ett antal år var han ledamot av Göteborgs stadsfullmäktige. Han var även 
styrelseledamot i Göteborgs Hantverks- och Industriförening, ordförande i
Fastighetsägareföreningen och initiativtagare och en av grundarna av Tekniska Samfundet i Göteborg. 

Han gifte sig 1873 med Albertina Carlsson. Efter hans död instiftades en pensionsfond för tidningsmän till hans minne.

Bibliografi

Referenser

Noter

Tryckta källor 
Gösta Bodman (red.) (1932) Stiftarne, Tekniska samfundet i Göteborg 1882-1932

Svenska journalister under 1800-talet
Svenska dramatiker
Svenska bagare
Män
Födda 1836
Avlidna 1899
Journalister från Göteborg
Författare från Göteborg
Politiker från Göteborg
Herman Allmers

Herman Allmers, född 11 februari 1821 och död 9 mars 1902, var en tysk poet.

Av hans verk (Sämtliche Werke utgivna i 6 band 1891-1895) kan nämnas Marschenbuch (1858, 6:e upplagan 1917), Dichtungen (1860, 4:e upplagan 1900) och Römische Schlendertage (1869, 11:e upplagan 1904). I sin diktning var han främst inriktad på skildring av naturen och folklivet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Tyska poeter under 1800-talet
Födda 1821
Avlidna 1902
Män
Lista över Frankrikes finansministrar

Finansministern spelar en viktig roll i den franska regeringen.
Frankrikes finansminister är en funktion som funnits i närmare ett halvt årtusende, med olika titlar och uppgifter.

Före inrättandet av surintendanturen (1518 till 1561)

Surintendant des Finances (1561 till 1661)

Generalkontrollörer för finanserna (1661 till 1791)

Finansminister, Första republiken (1791 till 1799)

Finansminister (1799-1848)

Finansminister, Andra republiken (1848 till 1852)

Finansminister, Andra kejsardömet (1851 till 1870)

Finansminister, Tredje republiken (1870 till 1944)

Exilregering (1941 till 1944)

Finansminister, Fjärde republiken (1946 till 1958)

Finansminister, Femte republiken (1958 till idag)

Referenser

Frankrike
 
Listor över fransmän
Fedora Live USB creator

Fedora Live USB creator är ett verktyg för att skapa bootbara USB-minnen av Fedora. . Programmet finns för både Windows och i Linux

Se även

Källor

Externa länkar 
Fedora Live USB creator Officiell webbplats
Hur man skapar och använder ett bootbar USB-minne
Flashminnen
USB
E. Elias Merhige

E. Elias Merhige, född 14 juni 1964 i Brooklyn i New York, är en amerikansk regissör. Merhige är kanske mest känd som regissör till filmerna Shadow of the Vampire och Begotten.

Filmografi 
 1983 - Implosion
 1984 - Spring Reign
 1985 - A Taste of Youth

Externa länkar 

Amerikanska filmregissörer
Personer i USA under 1900-talet
Personer i USA under 2000-talet
Personer från Brooklyn
Födda 1964
Levande personer
Män
Björn Tengroth

Björn Mortimer Tengroth, född 20 december 1931 i Sankt Matteus församling i Stockholm, död 24 augusti 2021 i Stockholms domkyrkodistrikt, var en svensk ögonläkare. Han var professor vid Karolinska institutet. 

Björn Tengroth, som var son till ögonläkaren Sten Tengroth och Margot Kaplan, växte upp i Göteborg. Efter studentexamen där 1950 avlade han medicine licentiatexamen 1958 och disputerade för medicine doktorsgrad 1962 vid Göteborgs universitet. Åren 1962–1974 var han docent vid Göteborgs universitet. Han var biträdande överläkare vid Sahlgrenska sjukhuset 1967–1974 samt klinikchef där 1969–1974. Sedan 1974 var han professor i oftalmiatrik vid Karolinska institutet och överläkare vid Karolinska sjukhuset. Åren var 1977–1983 var han dessutom chefsläkare vid Karolinska sjukhuset. Han var chef för Sankt Eriks ögonsjukhus 1990–1996. Åren 1962–1979 var han konsult åt Försvarets forskningsanstalt i vetenskapliga frågor och han ingick i vetenskapliga rådet vid Försvarets sjukvårdsstyrelse från 1975.

Tengroth gav ut ett stort antal vetenskapliga skrifter i ämnena antropologi, endokrinologi, oftalmologi och medicinsk historia. Han invaldes 1983 i Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien och 1992 i Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Han gifte sig första gången 1955 med kurator Ninnie Anderson (1932–2017), som var dotter till direktör Filip Anderson och senare omgift Djurberg, och andra gången 1977 med ögonkirurgen Eva Östberg (född 1938). Båda äktenskapen upplöstes genom skilsmässa. I första giftet föddes tre barn, bland andra Ulrika Francke.

Från någon gång på 1970-talet och till 1985 var han bosatt på Urfjälls gård vid Kungsängen.

Källor

Tryckta källor
Jönsson, Lena (red.): Vem är det 2001 (P.A. Norstedt & Söner, Stockholm 2000), s. 1123.
Kjellander, Rune: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 205.

Noter

Födda 1931
Avlidna 2021
Män
Läkare från Stockholm
Svenska professorer i oftalmologi
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Svenska endokrinologer
Svenska forskare under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Henry Justin Allen

Henry Justin Allen, född 11 september 1868 i Warren County, Pennsylvania, död 17 januari 1950 i Wichita, Kansas, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Kansas 1919–1923. Han representerade Kansas i USA:s senat 1929–1930.

Allen utexaminerades 1890 från Baker University. Han var sedan verksam som journalist och arbetade som krigskorrespondent under spansk-amerikanska kriget. Allen köpte 1907 tidningen Wichita Beacon.

Allen efterträdde 1919 Arthur Capper som guvernör i Kansas. Han efterträddes 1923 av Jonathan M. Davis. Senator Charles Curtis avgick 1929 för att tillträda som USA:s vicepresident. Allen blev utnämnd till senaten och han efterträddes följande år av George McGill.

Allen var metodist. Han gravsattes på Maple Grove Cemetery i Wichita.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Biographical Directory of the United States Congress
Kansas Newspaper Hall of Fame
Political Graveyard

Amerikanska republikaner
Guvernörer i Kansas
Ledamöter av USA:s senat från Kansas
Amerikanska journalister
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Warren County, Pennsylvania
Födda 1868
Avlidna 1950
Män
Alumner från Washburn University
Alumner från Baker University
George McGill

George McGill, född 12 februari 1879 i Lucas County, Iowa, död 14 maj 1963 i Wichita, Kansas, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten Kansas i USA:s senat 1930–1939. Från och med 2022 var McGill den senaste demokraten som representerade Kansas i USA:s senat.

McGill flyttade 1884 till Kansas med sina föräldrar. Han utexaminerades 1900 från Central Normal College i Great Bend. Han studerade sedan juridik och inledde 1902 sin karriär som advokat i Kansas. Han var åklagare i Sedgwick County 1911–1915.

McGill fyllnadsvaldes 1930 till senaten. Han omvaldes 1932. Han besegrades av Clyde M. Reed i senatsvalet 1938. McGill kandiderade sedan utan framgång i senatsvalen 1942, 1948 och 1954.

McGill avled 1963 och gravsattes på Pawnee Rock Cemetery i Pawnee Rock.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Kansas
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Lucas County, Iowa
Födda 1879
Avlidna 1963
Män
Great Bend

Great Bend kan syfta på:

Geografi

USA 

 Great Bend, Kansas, countyhuvudort, Barton County, 
 Great Bend, New York, ort i Jefferson County, 
 Great Bend, Pennsylvania, ort i Susquehanna County, 
 Great Bend, North Dakota, ort,
Great Bend, Kansas

Great Bend är en stad i den amerikanska delstaten Kansas med en yta av 27,8 km² och en folkmängd som uppgår till 15 537 invånare (2006). Great Bend är administrativ huvudort i Barton County, Kansas.

Källor

Externa länkar 

Orter i Kansas
Barton County, Kansas
Great Bend, Pennsylvania

Great Bend är en ort av typen borough i Susquehanna County i den amerikanska delstaten Pennsylvania med en yta av 0,7 km² och en folkmängd, som uppgår till 700 invånare (2000). 13,7% av invånarna levde under fattigdomsgränsen enligt folkräkningen år 2000.

Referenser 

Orter i Pennsylvania
Susquehanna County
Pawnee Rock

Pawnee Rock är en ort i Barton County i den amerikanska delstaten Kansas med en yta av 0,7 km² och en folkmängd, som uppgår till 356 invånare (2000). 9,6% av invånarna levde under fattigdomsgränsen enligt folkräkningen år 2000.

Källor

Orter i Kansas
Barton County, Kansas
Vitterhetsakademiens bibliotek

Vitterhetsakademiens bibliotek ingår i myndigheten Riksantikvarieämbetet och är ett av Europas främsta specialbibliotek inom ämnesområdena: arkeologi, medeltidens konst och arkitektur, numismatik och kulturmiljövård. De äldre delarna av samlingarna tillhör Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien, men biblioteket och dess samlingar disponeras i sin helhet av Riksantikvarieämbetet.

Verksamhet
Biblioteket är öppet för allmänheten och finns tillsammans med Antikvarisk-topografiska arkivet (ATA) i Riksantikvarieämbetets lokaler i byggnaden Östra stallet på Storgatan 43 i Stockholm.

Litteratursamlingarna har byggts upp sedan 1786 och uppgår i dag till cirka 400 000 volymer. Det betyder att biblioteket har cirka sju kilometer böcker. Ett flertal specialsamlingar finns, bland andra Schering Rosenhanes bibliotek som innehåller äldre svensk topografi. Den största och ur vetenskaplig synvinkel värdefullaste donationen utgörs av riksantikvarien Oscar Montelius (1843-1921) boksamling, överförd till Vitterhetsakademien 1922. Den består av cirka 9000 volymer. Boksamlingen, som är en integrerad del i bibliotekets samlingar, består huvudsakligen av samtida arkeologisk litteratur samt närliggande hjälpvetenskaper som antropologi, historia, religionshistoria etc.

En av Vitterhetsakademiens biblioteks specialsamlingar är Lovisa Ulrikas numismatiska bibliotek. Samlingen består av numismatisk litteratur från hela världen samt svensk bankhistoria och svensk ekonomisk historia. Hela samlingen består av cirka 600 hyllmeter böcker och tidskrifter. Drottning Lovisa Ulrikas bibliotek utgör själva grunden, med de äldsta böckerna från 1500-talet. Den största tillväxten har skett under 1900-talet. Biblioteket har ett 70-tal löpande numismatiska tidskrifter. Även det numismatiska biblioteket är tillgängligt för allmänheten.

Vidare läsning
Bachman, Marie-Louise. Vitterhetsakademiens bibliotek 1786-2000. Stockholm, 2003.
En gustaviansk samlare: bilder i svensk historia och topografi ur Schering Rosenhanes bibliotek i Vitterhetsakademien. Red. W. Odelberg. Stockholm, 1958.
Golabiewski Lannby, Monica. "Drottning Lovisa Ulrikas eleganta boksamling i Kungl. Myntkabinettet" I: Svensk numismatisk tidskrift, 2010:8, s. 172-173
. I: Fornvännen : journal of Swedish antiquarian research elektronisk resurs, 2000:1, s. 33-34
Lundqvist, Maja. Bibliotheca Monteliana. Stockholm, 1943.
Strandberg, Clas-Ove. The Queen Lovisa Ulrika Collection of Numismatic Literature. Stockholm, 2001.

Externa länkar
 Vitterhetsakademiens bibliotek, gemensam webbplats med Antikvarisk-topografiska arkivet ATA
 Vitterhetsakademiens bibliotekskatalog VITALIS

Bibliotek i Stockholm
Riksantikvarieämbetet
Panther (cykel)

Panther är ett tyskt cykelmärke. 

Ursprungligen så hette tillverkaren Panther Fahrradwerke Magdeburg och etablerades 1896. På den tiden var cykeln ansedd som en lyxvara och tillverkades av skickliga hantverkare med stort sinne för detaljer. 1907 bildades Pantherwerke AG i Braunschweig genom sammanslagning av Fahrradwerke AG i Braunschweig och Pantherwerke i Magdeburg. Så tidigt som 1930 byttes nickel ut mot krom i pläteringen. 1962 köptes företaget av Richard Schminke(Schminke-werke) och leds idag av sonen Michael. Idag finns huvudkontoret för Pantherwerke AG i Löhne(Westfahlen). Företaget har numera även fler fabriker i Europa. Panther fanns även som märke i Sverige men tillverkades då i Stockholm av John (Pelle) Pettersson på Stora Nygatan 20, nu Gamla Stans Cykel.

Externa länkar
Panthers webbplats
Tyska cykeltillverkare
Up in the Air

Up in the Air är en amerikansk dramakomedifilm från 2009, regisserad av Jason Reitman. Filmens manus skrevs av Reitman tillsammans med Sheldon Turner och var baserat på Walter Kims roman Up in the Air.

Filmen handlar om Ryan Bingham, en konsult som arbetar med nedskärningar i företag, och dennes flygresor. Inspelningen skedde till största del i St. Louis, men det finns även scener från Detroit, Omaha, Las Vegas, och Miami.

Filmen fick god kritik och olika nomineringar och priser, bland annat utsåg National Board of Review of Motion Pictures och Washington D.C. Area Film Critics Association den till bästa film 2009. Den tilldelades en Golden Globe och var nominerad i sex kategorier vid Oscarsgalan 2010 men vann till slut inte någon Oscarsstatyett.

Rollista 
 George Clooney som Ryan Bingham
 Vera Farmiga som Alex Goran
 Anna Kendrick som Natalie Keener
 Jason Bateman som Craig Gregory, ägare till företaget där Bingham arbetar
 Amy Morton som Kara Bingham, Ryan Binghams äldre syster
 Melanie Lynskey som Julie Bingham, Ryan Binghams yngre syster
 Danny R. McBride som Jim Miller, Julies make
 J. K. Simmons som Bob

Filmer 2009
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska komedifilmer
Filmer i regi av Jason Reitman
Filmer om affärsliv och företag
Emin Tengström

Emin Fredrik Tengström, född 19 november 1929 i Örgryte församling i Göteborg, död 7 april 2023 i Göteborg, var en svensk latinist och humanekolog.

Biografi
Tengström blev filosofie magister vid Göteborgs Högskola 1951, filosofie licentiat 1955, filosofie doktor 1964 på avhandlingen Donatisten und Katholiken. Soziale, wirtschaftliche und politische Aspekten einer nordafrikanischen Kirchenspaltung och honorärdocent i latin vid Göteborgs universitet samma år.

Han hade då varit extraordinarie adjunkt vid högre allmänna läroverket i Bollnäs 1956-1959, lektor vid högre allmänna läroverket i Köping 1959-1963 och fortsatte sedan som lektor högre allmänna läroverket i Kungälv 1963-1971. Åren 1972-1986 undervisade han i latin som extraordinarie docent vid Göteborgs universitet. Han var under denna tid vikarierande professor i latin i två terminer.

Tengström invaldes 1977 som ledamot av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg. Han blev 1981 Sveriges förste professor i det tvärvetenskapliga ämnet humanekologi vid Chalmers tekniska högskola. Åren 1986-1995 var han professor i samma ämne vid Göteborgs universitet. Efter sin pensionering tjänstgjorde han som professor vid universitetet i Aalborg, Danmark. Även efter sin pensionering har han publicerat flera böcker.

Familj 
Emin Tengström var son till Carl Gustav Tengström.

Bibliografi i urval

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

 
Humanekologi
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola 
Män 
Födda 1929 
Avlidna 2023  
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Forskare från Göteborg
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Svenska forskare under 1900-talet
Felix Dahn

Julius Sophus Felix Dahn, född 9 februari 1834 i Hamburg, död 3 januari 1912 i Königsberg, var en tysk jurist, historiker och författare.

Dahn blev 1857 docent i München i tysk rätt, 1862 e.o. och 1865 ordinarie professor i Würzburg, 1872 professor i Königsberg samt 1888 professor i samma ämne i Breslau. Som vetenskaplig skriftställare utgav han en del privaträttsliga, rättsfilosofiska och i synnerhet rättshistoriska skrifter, bland vilka det stort anlagda verket Die Könige der Germanen (nio band, 1861-1902) som handlar om de germanska folkens äldsta kungadöme och dess historia till upplösningen av det Frankerriket. Av hans övriga historiska verk kan nämnas monografin Procopius von Cäsarea (1865), Westgothische Studien (1874), Langobardische Studien (1876), Urgeschichte der germanischen und romanischen Völker (fyra band, 1881–1890; i Wilhelm Onckens samling) och Geschichte der deutschen Urzeit (två band, 1883–1888; i Arnold Hermann Ludwig Heeren och Friedrich August Ukerts samling), omfattande tiden till 814.

Mot hans historiska författarskap har anmärkts, att det saknar koncentration och överskådlighet. Som skönlitterär författare har han utvecklat stor produktivitet: romaner, episka dikter, historiska skådespel, lustspel, operatexter, ballader, lyrik m.m. Hans nationella hänförelse är större än hans poetiska begåvning. Han rörde sig helst med gammalgermanskt stoff, men tyckes trots sina grundliga studier sakna sinne för medeltidens väsen och psykologi. Mest känt och sannolikt även bäst skrivet av hans skönlitterära arbeten är den historiska romanen Ein Kampf um Rom (1876), som inte helt saknar den folkliga epopéns grandiosa läggning. Under kriget 1870-1871 författade han en stor mängd patriotiska sånger. Åren 1890-1895 utgav han i fem band sina vidlyftiga Erinnerungen.

Böcker på svenska
 En strid om Rom: historisk roman (Ein Kampf um Rom) (okänd översättare, Bonnier, 1882)
 Felicitas: historisk roman från folkvandringarnas tidehvarf (okänd översättare, Bonnier, 1884)
 Nunnekriget i Poitiers: historisk roman från folkvandringarnas tid (översättning A. F., Bille, 1886)
 Trogen till döden: berättelse från Karl den stores tid (översättning E. K. K., Köping: M. Barkéns förlagsbokhandel, 1888)
 Bissula: historisk roman från folkvandringarnes tidehvarf: 378 efter Kr. (översättning M. A. Goldschmidt, Bille, 1889)
 Korsfararne: berättelse från det 13:e århundradet (översättning Gust. Åsbrink, Hierta, 1894)
 Julianus affällingen : historisk roman (okänd översättare, Bonnier, 1894)
 Från Chiemgau: historisk roman från folkvandringarnes tid (år 596 efter Kristus) (okänd översättare, Beijer, 1897)
 Trogen in i döden: berättelse från Karl den stores tid (översättning Alfred Victorin, Björck & Börjesson, 1904)
 Felicitas: historisk roman från den germanska folkvandningen (översättning Emma Örnulf, B. Wahlström, 1913)

Källor

Tyska jurister
Tyska historiker
Tyska professorer
Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Födda 1834
Avlidna 1912
Män
Ugglan
Personer från Hamburg
Clyde M. Reed

Clyde Martin Reed, född 9 oktober 1871 i Champaign County, Illinois, död 8 november 1949 i Parsons, Kansas, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Kansas 1929–1931. Han representerade Kansas i USA:s senat från 1939 fram till sin död.

Reed flyttade 1875 med sin familj till Labette County i Kansas. Han gifte sig 1891 med Minnie E. Hart. Paret fick tio barn. Reed var verksam som lärare, postarbetare och senare publicist.

I guvernörsvalet 1928 besegrade Reed demokraten Chauncey B. Little. År 1929 efterträdde han sedan Ben Paulen som guvernör och efterträddes 1931 av Harry Hines Woodring. Gerald Burton Winrod, en antisemitisk predikant, meddelade sin kandidatur i senatsvalet 1938. Många republikaner i Kansas blev oroade över Winrods kampanj och till sist fick man Reed att ställa upp i primärvalet för att förhindra nomineringen av Winrod som uppfattades dessutom som nazistvänlig. Reed besegrade Winrod i primärvalet. Hann vann sedan själva senatsvalet och efterträdde 1939 George McGill som senator. Han omvaldes 1944. Senator Reed avled 1949 i ämbetet och efterträddes av Harry Darby.

Reed var metodist. Han gravsattes på Oakwood Cemetery i Parsons.

Referenser

Externa länkar

Amerikanska republikaner
Guvernörer i Kansas
Ledamöter av USA:s senat från Kansas
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Champaign County, Illinois
Födda 1871
Avlidna 1949
Män
Carl Otto von Höpken

Carl Otto von Höpken, född 1715 i Schleswig, död 7 mars 1782, var en svensk diplomat och politiker. Han var son till överstelöjtnanten Carl Otto von Höpken och kusin till kanslipresidenten Anders Johan von Höpken. 

Höpken föddes i Schleswig i Nordtyskland som då var svenskt och flyttade till Sverige 1738. Han inledde sin diplomatiska karriär 1739 då han utnämndes till kanslist i Utrikesexpeditionen, blev samma år kommissionssekreterare i Köpenhamn och från 1745 i Paris. Han var ministre plénipotentiaire 1749–1754 och envoyé extraordinaire 1754–1755 samt 1758–65
vid kursachsiska och polska hoven. Efter att 1767 erhållit statssekreterares fullmakt utnämndes han 1769 till president i Wismarska tribunalet.

Höpken tillhörde hattpartiet och var vid riksdagarna 1755–1756 och 1769–1770 medlem av sekreta utskottet. Vid den senare riksdagen uppfördes han två gånger på riksrådsförslag. Detta skedde åter igen vid 1771 års riksdag där han också var på förslag för posten som vice ordförande i Kanslikollegium, men mössorna förhindrade hans utnämningar.  

1771 upphöjdes han i friherrligt stånd.

Se även 
Släkten von Höpken

Källor 
  

Svenska friherrar
Svenska diplomater under 1700-talet
Hattpartiet
Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Män
Födda 1715
Avlidna 1782
Personer från Schleswig
Nya Zeeland i olympiska spelen

Nya Zeeland deltog första gången vid olympiska sommarspelen 1908 i London och varit med vid alla olympiskt sommarspel sedan dess. Vid de två första spelen de deltog i, 1908 och 1912, tävlade de tillsammans med Australien under namnet Australasien. De har även deltagit i nästan alla olympiska vinterspel sedan 1952. 

Nya Zeelands deltagande vid de olympiska sommarspelen 1976 i Montréal ledde till att 28 länder, främst från Afrika, bojkottade spelen. Anledningen var det nyzeeländska rugbylandslagets turnering i Sydafrika tidigare under året. Sydafrika var uteslutet ur sportsammanhang på grund av sin apartheidpolitik. 

Nya Zeeland har totalt vunnit 143 medaljer, med rodd, friidrott och segling som de mest framgångsrika sporterna. Dess första medalj vid de olympiska vinterspelen, en silvermedalj 1992, var den första medaljen som en idrottare från södra halvklotet någonsin vunnit i vinter-OS. Först vid de olympiska vinterspelen 2018 tog nyzeeländska vinteridrottare sina andra och tredje medaljer, två bronsmedaljer i freestyle och snowboard. 2022 blev det guld för första gången.

Medaljer

Sommarspel 

Medaljer efter spel
Australasien var 1908 och 1912 ett gemensamt lag för Australien och Nya Zeeland.

Medaljer efter sporter

Vinterspel 

Medaljer efter spel

Medaljer efter sporter

Källor

Nya Zeeland i olympiska spelen
Harry Darby

Harry Darby, född 23 januari 1895 i Kansas City, Kansas, död 17 januari 1987 i Kansas City, Kansas, var en amerikansk republikansk politiker och industrialist. Han representerade delstaten Kansas i USA:s senat 1949–1950.

Darby studerade vid University of Illinois. Han deltog i första världskriget i USA:s armé och befordrades till kapten. Han var verksam inom jordbrukssektorn och industrin i Kansas. Han grundade Darby Corporation som blev en av USA:s största tillverkare av stålplåtar. Företaget var en betydande tillverkare av krigsmateriel under andra världskriget.

Senator Clyde M. Reed avled 1949 i ämbetet och Darby blev utnämnd till senaten fram till fyllnadsvalet följande år. Darby ställde inte upp i fyllnadsvalet och efterträddes 1950 som senator av Frank Carlson. Darby var med om att övertyga Dwight D. Eisenhower att ställa upp i presidentvalet i USA 1952.

Darby var anglikan och frimurare. Han gravsattes på Highland Park Cemetery i Kansas City, Kansas.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Kansas Business Hall of Fame
Political Graveyard

Födda 1895
Avlidna 1987
Personer inom USA:s näringsliv
Ledamöter av USA:s senat från Kansas
Män