kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vitbrynad bågnäbb

Vitbrynad bågnäbb (Pomatostomus superciliosus) är en fågel i familjen bågnäbbar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Vitbrynad bågnäbb är en stor tätting med en lång, nedåtböjd näbb, mörk ögonmask, vitaktigt ögonbryn, brunaktig hjässa och mörkt öga. Den har vidare vitt på strupe och bröst som sträcker sig till buken, medan resten av buken och undergumpen är mörk.

Utbredning och systematik 
Vitbrynad bågnäbb delas in i fyra underarter:
 P. s. gilgandra – förekommer i östra Australien (södra Queensland till norra Victoria)
 P. s. superciliosus – förekommer i Södra Australien (Fortescue R. till västra New South Wales och West Victoria)
 P. s. ashbyi – förekommer i sydvästra Western Australia
 P. s. centralis – förekommer i centrala delen av Western Australia, sydvästra Northern Territory och nordväst South Australia

Levnadssätt 
Vitbrynad bågnäbb hittas i torr och öppen skog. Där födosöker den mestadels på marken i ljudliga flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bågnäbbar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Gråkronad bågnäbb

Gråkronad bågnäbb (Pomatostomus temporalis) är en fågel i familjen bågnäbbar inom ordningen tättingar som förekommer i Australien.

Utseende 
Gråkronad bågnäbb är en stor tätting med lång och nedåtböjd näbb, grå ögonmask, ljusgrå hjässa och vitaktigt öga. Undersidan är i varierande grad rödbrun, med vitt på strupen och övre delen av bröstet. Ungfågeln liknar de adulta men har istället mörkt öga.

Utbredning och systematik 
Gråkronad bågnäbb delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Pomatostomus temporalis strepitans – förekommer på södra Nya Guinea (Orimo River, Digul River)
 Pomatostomus temporalis temporalis – förekommer i östra Australien (Kap Yorkhalvön till centrala Victoria och sydöstra South Australia)
 Pomatostomus temporalis rubeculus – förekommer i norra Australien (Shark Bay, Western Australia till nordvästra Queensland)

Underarten strepitans inkluderas ofta i nominatformen.

Levnadssätt 
Gråkronad bågnäbb födosöker i små, aktiva grupper. Den hittas i öppet skogslandskap och jordbruksbygd med viss återstående ursprunglig växtlighet.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt vanlig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bågnäbbar
Fåglar i australiska regionen
Rostvingad filentoma

Rostvingad filentoma (Philentoma pyrhoptera) är en fågel i familjen vangor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Filentomor är medelstora tättingar som närmast påminner om monarker i kroppsbyggnaden. Hanens fjäderdräkt varierar från helt gråblå till att ha varmt rostbruna vingar och rent vit buk. Honan är gråaktig ovan, med smutsvit strupe och rostfärgade vingar och stjärt. Sången består av två visslade toner, i engelsk litteratur återgivet som "whee-wheeep". Även hårt tjatter kan höras.

Utbredning och systematik 
Rostvingad filentoma förekommer i Sydostasien. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Philentoma pyrhoptera pyrhoptera – förekommer i södra Myanmar, Malaysia, Sumatra, Borneo och öar utanför kusten
 Philentoma pyrhoptera dubia – förekommer på Natuna-öarna (Sydkinesiska havet)

Familjetillhörighet 
Släktet har länge flyttats runt mellan olika familjer. Fram tills nyligen placerades arterna istället i familjen skogstörnskator (Tephrodornithidae) med släktena Hemipus och Tephrodornis. Studier visar dock att denna grupp är nära släkt med vangorna och flyttas nu allmänt dit.

Levnadssätt 
Rostvingad filentoma hittas i skogsområden i lågland och lägre bergstrakter. Där gör den likt flugsnappare utfall mot insekter från en sittplats på medelhög till låg höjd.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Vangor
Fåglar i orientaliska regionen
Purpurbröstad filentoma

Purpurbröstad filentoma (Philentoma velata) är en fågel i familjen vangor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Filentomor är medelstora tättingar som närmast påminner om monarker i kroppsbyggnaden. Fjäderdräkten är mörkt skifferblå med svart ansikte och hos hanen en vinröd fläck på bröstet. Sången består av en mycket vacker serie med klara, klockliknande visslingar. Lätena är däremot hårda.

Utbredning och systematik 
Purpurbröstad filentoma förekommer i Sydostasien. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Philentoma velata velata - förekommer i de låglänta skogarna på Java
 Philentoma velata caesia - förekommer i södra Myanmar, Thailand, Malaysia, Sumatra, Borneo och Java

Familjetillhörighet 
Släktet har länge flyttats runt mellan olika familjer. Fram tills nyligen placerades arterna istället i familjen skogstörnskator (Tephrodornithidae) med släktena Hemipus och Tephrodornis. Studier visar dock att denna grupp är nära släkt med vangorna och flyttas nu allmänt dit.

Levnadssätt 
Purpurbröstad filentoma bebor skogar i lågland och lägre bergstrakter. Där rör den sig obemärkt på medelhög till hög höjd i träden och plockar insekter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Vangor
Fåglar i orientaliska regionen
Gultofsad hjälmtörnskata

Gultofsad hjälmtörnskata (Prionops alberti) är en hotad afrikansk fågel som numera placeras i familjen vangor.

Utseende och läten 
Gultofsad hjälmtörnskata är en 20 cm lång, helsvart törnskatsliknande fågel med kontrasterande guldgul tofs. Lätena är musikaliska, med vittljudande dubbla toner från ena individen i paret medan den andra svarar med ett gyllingliknande, bubblande ljud. Även uppåtböjda och dubblerade "dzreeeeooo" hörs, därefter tjattrande ljud typiska för hjälmtörnskator, samt ett vasst, nedåtböjt "zwerp, zwerp" följt av nasala "gurry-gurry", upprepate fyra gånger, följt av ett pipande ljud.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i bergsskogar i öst-centrala Kongo-Kinshasa och närliggande sydvästra Uganda. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Hjälmtörnskatorna i Prionops placerades tidigare i en egen familj. DNA-studier visar dock att de står nära vangorna och inkluderas allt oftare i den familjen.

Status och hot 
Gultofsad hjälmtörnskata har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Fågeln är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Albert I av Belgien (1875–1934).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Vangor
Fåglar i etiopiska regionen
Rödnäbbad hjälmtörnskata

Rödnäbbad hjälmtörnskata (Prionops caniceps) är en fågel i familjen vangor inom ordningen tättingar.

Utbredning och underarter 
Rödnäbbad hjälmtörnskata delas in i två distinkta underarter:
 Prionops caniceps caniceps – förekommer från Guinea och Mali till Togo
 Prionops caniceps harterti – förekommer från Benin till västra Kamerun

Familjetillhörighet 
Hjälmtörnskatorna i Prionops placerades tidigare i en egen familj. DNA-studier visar dock att de står nära vangorna och inkluderas allt oftare i den familjen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Vangor
Fåglar i etiopiska regionen
Gabelahjälmtörnskata

Gabelahjälmtörnskata (Prionops gabela) är en starkt utrotningshotad afrikansk fågel i familjen vangor inom ordningen tättingar. Den är endemisk för Angola.

Utseende och läten 
Gabelahjälmtörnskata är en 19 cm lång, helsvart medlem av familjen. Kroppen är skiffergrå med vit spets på stjärten. Den är ljusare på buk och undergump. På huvudet syns röda ögon, röda ögonflikar och röd näbb. Lätena består av olika spinnande och klickande ljud likt svart hjälmtörnskata.

Utbredning och status 
Fågeln förekommer enbart i västra Angola (Gabela). IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Familjetillhörighet 
Hjälmtörnskatorna i Prionops placerades tidigare i en egen familj. DNA-studier visar dock att de står nära vangorna och inkluderas allt oftare i den familjen.

Referenser

Externa länkar 

Vangor
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter i Angola
Vittofsad hjälmtörnskata

Vittofsad hjälmtörnskata (Prionops plumatus) är en fågel i familjen vangor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Vittofsad hjälmtörnskata delas in i fem underarter:
 Prionops plumatus plumatus – förekommer från Senegal till norra Kamerun
 poliocephalus-gruppen
 Prionops plumatus concinnatus – förekommer från centrala Kamerun österut till södra Sudan, norra och västra Etiopien, Eritrea, nordöstra Demokratiska republiken Kongo och norra Uganda
 Prionops plumatus cristatus – förekommer i Eritrea, centrala och västra Etiopien, östra Sydsudan, östra Uganda och nordvästra Kenya
 Prionops plumatus vinaceigularis – förekommer i Somalia, Etiopien, östra Kenya och nordöstra Tanzania
 Prionops plumatus poliocephalus – förekommer från centrala Kenya till södra Uganda, sydöstra Kongo-Kinshasa, Angola, Namibia, Sydafrika

Familjetillhörighet 
Hjälmtörnskatorna i Prionops placerades tidigare i en egen familj. DNA-studier visar dock att de står nära vangorna och inkluderas allt oftare i den familjen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som frekvent förekommande till vanlig.

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Vangor
Fåglar i etiopiska regionen
Gråtofsad hjälmtörnskata

Gråtofsad hjälmtörnskata (Prionops poliolophus) är en törnskateliknande afrikansk fågel som numera placeras i familjen vangor inom ordningen tättingar. Den förekommer i ett begränsat område i Kenya och västra Tanzania. IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Utseende och läte 
Gråtofsad hjälmtörnskata är en 24–26 cm lång flocklevande svartvit fågel med en tydlig och lång grå tofs på huvudet och ett stort vitt streck på vingen. På närhåll syns ett gult öga utan flik kring, olikt liknande vanligare arten vittofsad hjälmtörnskata (P. plumosus). Denna är också mindre, har vit tofs längre fram på hjässan och en svartaktig fläck på bröstsidan. Lätena består av näbbknäppande och olika sorters klickande och spinnande ljud.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i torr törnbuskmark i Kenya och västra Tanzania. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Hjälmtörnskatorna i Prionops placerades tidigare i en egen familj. DNA-studier visar dock att de står nära vangorna och inkluderas allt oftare i den familjen.

Status och hot 
Arten tros minska i antal till följd av habitatförstörelse. Beståndet har inte uppskattats till antal, men den beskrivs som fåtalig. IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Namn 
Dess vetenskapliga artnamn poliolophus betyder just "gråtofsad".

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Vangor
Fåglar i etiopiska regionen
Svart hjälmtörnskata

Svart hjälmtörnskata (Prionops retzii) är en fågel i familjen vangor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Svart hjälmtörnskata delas in i fyra underarter:
 Prionops retzii graculinus – förekommer i södra Somalia till östra Kenya och nordöstra Tanzania
 Prionops retzii tricolor – förekommer i Tanzania, Malawi, Zambia, Moçambique och norra KwaZulu-Natal
 Prionops retzii nigricans – förekommer i Angola till nordvästra Zambia och sydöstra Kongo-Kinshasa
 Prionops retzii retzii – förekommer i Transvaal till Zimbabwe, södra Zambia, Botswana, Namibia, Angola

Hjälmtörnskatorna i Prionops placerades tidigare i en egen familj. DNA-studier visar dock att de står nära vangorna och inkluderas allt oftare i den familjen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den svenske anatomen och antropologen Anders Retzius (1796-1860).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Vangor
Fåglar i etiopiska regionen
Rostbukig hjälmtörnskata

Rostbukig hjälmtörnskata (Prionops rufiventris) är en fågel i familjen vangor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Rostbukig hjälmtörnskata delas in i två underarter:
 P. r. rufiventris – förekommer från södra Kamerun och Centralafrikanska republiken till Kongo-Brazzaville och nordvästra Kongo-Kinshasa
 P. r. mentalis – förekommer i centrala och nordvästra Kongo-Kinshasa till Uganda

Hjälmtörnskatorna i Prionops placerades tidigare i en egen familj. DNA-studier visar dock att de står nära vangorna och inkluderas allt oftare i den familjen.

Status 
IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Vangor
Fåglar i etiopiska regionen
Rostpannad hjälmtörnskata

Rostpannad hjälmtörnskata (Prionops scopifrons) är en tätting i familjen vangor.

Utbredning och underarter 
Rostpannad hjälmtörnskata delas in i tre underarter:
 P. s. keniensis – förekommer i centrala Kenya
 P. s. kirki – förekommer längs kusten från södra Somalia till östra Kenya (Lamu) och nordöstra Tanzania
 P. s. scopifrons – förekommer från sydöstra Tanzania till Moçambique och Zimbabwe

Familjetillhörighet 
Hjälmtörnskatorna i Prionops placerades tidigare i en egen familj. DNA-studier visar dock att de står nära vangorna och inkluderas allt oftare i den familjen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Vangor
Fåglar i etiopiska regionen
Större skogstörnskata

Större skogstörnskata (Tephrodornis virgatus) är en asiatisk tätting i familjen vangor med vid utbredning från Himalaya till Borneo.

Kännetecken

Utseende 
Större skogstörnskata är en medelstor (18,5–23 cm) och kraftig törnskatslik fågel med kort stjärt. Hanen har grått på hjässa och nacke, och en svart ögonmask från näbben till örontäckarna. Ovansidan är jordbrun med rostfärgade kanter på tertialer och täckare, medan övergumpen är vit. Undersidan är vitaktig, utom bröstet som har en persikofärgad anstrykning. Honan är mattare i färgerna med brun hjässa, brunsvart ögonmask och mer beigefärgad undersida.

Läte 
Bland lätena hörs olika sorters hårda och högljudda toner, i engelsk litteratur återgivna som "wit-wit-wit" eller "chew-chew", ett ringande "ki-ki-ki-ki" och ett strävt "chreek-chreek chee-ree".

Utbredning och systematik 
Större skogstörnskata delas in i tio underarter med följande utbredning:
 Tephrodornis virgatus pelvicus – östra Himalaya (Nepal till Assam) till norra Myanmar
 Tephrodornis virgatus jugans – södra Myanmar och norra Thailand
 Tephrodornis virgatus vernayi – sydvästra Thailand
 Tephrodornis virgatus annectens – norra Malackahalvön
 Tephrodornis virgatus fretensis – södra Malackahalvön och norra Sumatra
 Tephrodornis virgatus gularis – kustnära sydvästra och sydligaste Sumatra och Java
 Tephrodornis virgatus mekongensis – östra och södra Thailand, Kambodja och södra Indokina
 Tephrodornis virgatus hainanus – norra Indokina och ön Hainan (södra Kina)
 Tephrodornis virgatus latouchei – sydöstra Kina (Fujian)
 Tephrodornis virgatus frenatus – Borneo

Malabarskogstörnskata (T. sylvicola) behandlades tidigare som en underart till större skogstörnskata.

Familjetillhörighet 
Släktet har länge flyttats runt mellan olika familjer. Fram tills nyligen placerades arterna istället i familjen skogstörnskator (Tephrodornithidae) med filentomor och släktet Hemipus. Studier visar dock att denna grupp är nära släkt med vangorna och flyttas nu allmänt dit.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som generellt ovanlig men lokalt vanlig.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Vangor
Fåglar i orientaliska regionen
Vitbrynad skogstörnskata

Vitbrynad skogstörnskata (Tephrodornis pondicerianus) är en fågel i familjen vangor inom ordningen tättingar. Den förekommer i södra och sydöstra Asien, från Pakistan till Vietnam. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende 
Vitbrynad skogstörnskata är en 13–18 cm lång, gråbrun fågel med ett vitt ögonbrynsstreck och vitkantad svartaktig stjärt. Den är mycket lik ceylonskogstörnskata som tidigare behandlades som underart, men denna har kortare stjärt, hos hanen ljust öga, mindre tydligt ögonbrynsstreck men istället ett vitaktigt mustaschstreck och vitt på övergumpen istället för vanligtvis grått. Sången består av en accelerande drill, "pi-pi-i-i-i-i-i-i".

Utbredning och systematik 
Vitbrynad skogstörnskata delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Tephrodornis pondicerianus pallidus – förekommer i Pakistan och nordvästra Indien
 Tephrodornis pondicerianus pondicerianus – förekommer i östra Indien till Myanmar, norra Thailand och södra Laos
 Tephrodornis pondicerianus orientis – förekommer i Kambodja och södra Vietnam

Tidigare behandlades ceylonskogstörnskata som underart till vitbrynad skogstörnskata.

Familjetillhörighet 
Släktet har länge flyttats runt mellan olika familjer. Fram tills nyligen placerades arterna istället i familjen skogstörnskator (Tephrodornithidae) med filentomor och släktet Hemipus. Studier visar dock att denna grupp är nära släkt med vangorna och flyttas nu allmänt dit.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Vangor
Fåglar i orientaliska regionen
Kakameg

Kakameg (Kakamega poliothorax) är en fågel i familjen fläckhakar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Kakamegen är en udda trastliknande fågel, med bjärt rostbrun ovansida och grå undersida. Den liknar lövtimalior, men skiljer sig genom helgrått under och mer färgladd ovan. Sången består av en vacker serie med avnupna visslingar. Även en snabb ramsa med uppjagade ”jray” kan höras.

Utbredning och systematik 
Kakameg placeras som enda art i släktet Kakamega. Fågelns utbredningsområde är i sydöstra Nigeria till södra Kamerun, östra Demokratiska republiken Kongo och västra Kenya samt på ön Bioko i Guineabukten. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Fågeln placerades tidigare bland timaliorna och har även spekulerats vara en del av trastarna. Idag förs den istället till den nybildade familjen fläckhakar (Modulatricidae) tillsammans med fläckhake (Arcanator orostruthus) och prickhake (Modulatrix stictigula). DNA-studier visar att de är nära släkt med sockerfåglarna (Promeropidae) och vissa taxonomiska auktoriteter för dem istället dit. Dessa familjer utgör tillsammans en egen utvecklingslinje som är systergrupp till familjer som ärlor, astrilder, finkar och fältsparvar, alltså ej alls närbesläktade med vare sig timalior eller trastar.

Levnadssätt 
Kakamegen hittas i undervegetation i bergsskogar, ofta i täta och fuktiga områden. Den följer ibland svärmande myror. Fågeln är generellt mycket skygg och svår att få syn på.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse och fragmentering, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som fåtalig till vanlig.

Namn 
Kakameg är en försvenskning av släktesnamnet Kakamega, som i sin tur är namnet på ett skogsområde i västra Kenya.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Fläckhakar
Fåglar i etiopiska regionen
Prickhake

Prickhake (Modulatrix stictigula) är en fågel i familjen fläckhakar inom ordningen tättingar. Den är en udda trastlik tätting som förekommer i bergstrakter i östra Afrika. Tidigare placerades den i familjen timalior, men bryts numera ut tillsammans med fläckhake och kakameg till den egna familjen Modulatricidae.

Utseende och läte 
Prickhaken ser ut som ett mellanting mellan en trast och en timalia. Ovansidan är olivbrun, undersidan rostbrun med svartfläckad gulbrun strupe. På huvudet syns en tydlig blågrå ring runt ögat. Näbben är mörk ovan och ljus under. Sången består av en trastlik men tydligt gäll serie med visslingar och böjda toner. Bland lätena hörs enkla, stigande och mjuka "seeuuuiit" och gnissligt varnande "werrrt".

Utbredning och systematik 
Prickhake placeras som enda art i släktet Modulatrix. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Modulatrix stictigula stictigula – förekommer i nordöstra Tanzania
 Modulatrix stictigula pressa – förekommer i östra och södra Tanzania samt norra Malawi

Familjetillhörighet 
Länge betraktades denna och dess närbesläktade arter fläckhake (Arcanator orostruthus) och kakameg (Kakamega poliothorax) som medlemmar av familjen timalior (Timaliidae). Studier visar dock att dessa arter tillsammans sockerfåglarna (Promeropidae) istället utgör en egen utvecklingslinje som är systergrupp till familjer som ärlor, astrilder, finkar och fältsparvar.  Tidigare inkluderades de därför i familjen sockerfåglar, men urskiljs numera oftast som en egen familj, först med det vetenskapliga namnet Arcanatoridae, men Modulatricidae har visat sig ha prioritet.

Levnadssätt 
Prickhaken hittas lokalt i bergsskogar på mellan 900 och 2700 meters höjd. Där ses enstaka fåglar eller par i vända på löv på marken efter föda eller följa myror för att fånga byten de skrämmer upp. Den är skygg och svår att få syn på.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse och predation från invasiva arter, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ovanlig till mycket vanlig, framför allt vid högre höjder.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Fläckhakar
Fåglar i etiopiska regionen