kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sorsele landskommun

Sorsele landskommun var en tidigare kommun i Västerbottens län. Centralort var Sorsele och kommunkod 1952-1970 var 2422.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863 gällde detta inte socknarna i Lappland. Först den 1 januari 1874 bildades Sorsele landskommun i Sorsele socken när kommunalförordningarna började gälla även där.

Den 15 november 1935 inrättades Sorsele municipalsamhälle som upplöstes med utgången av år 1955.

Kommunreformen 1952 påverkade inte indelningarna i området, då varken Västerbottens eller Norrbottens län berördes av reformen.

1 januari 1971 ombildades landskommunen till Sorsele kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Sorsele församling. Från 1 maj 1923 var församlingen uppdelad på två kyrkobokföringsdistrikt: Gargnäs och Sorsele. Den 1 januari 1962 utbröts Gargnäs kyrkobokföringsdistrikt ut för att bilda Gargnäs församling.

Kommunvapnet
Blasonering: Sköld, genom ett mantelsnitt i ginstammen delad av blått och av silver, vari två korslagda blå skidor överlagda av ett blått vargspjut med röd spets, varpå trätts en blå renhornsslida, samt med röd skoning på änden.

Detta vapen är resultatet av en tävling på 1960-talet och fastställdes av Kungl. Maj:t så sent som 1970 för att 1974 registreras hos Patent- och registreringsverket enligt de nya regler för skydd av kommunala vapen som trädde i kraft det året.

Geografi
Sorsele landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 8 006,10 km², varav 7 500,10 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 32,2 procent.

Politik

Mandatfördelning i Sorsele landskommun 1938-1966

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Västerbottens län
Indelningar i Sorsele kommun
Staffanstorps landskommun

Staffanstorps landskommun var en tidigare kommun i förutvarande Malmöhus län.

Administrativ historik
Kommunen bildades som storkommun vid kommunreformen 1952 genom sammanläggning av kommunerna Brågarp, Bjällerup, Esarp, Flackarp, Görslöv, Knästorp, Kyrkheddinge, Mölleberga, Nevishög, Särslöv, Tottarp och Uppåkra. Namn togs efter tätorten Staffanstorp, som var kommunens centralort. Till 31 december 1958 fanns en del av Åkarps municipalsamhälle inom kommunen (före 1952 i Tottarp landskommun).

Kommunen ombildades 1971 till Staffanstorps kommun.

Kommunkoden var 1230.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen församlingarna Brågarp, Bjällerup, Esarp, Flackarp, Görslöv, Knästorp, Kyrkheddinge, Mölleberga, Nevishög, Särslöv, Tottarp och Uppåkra. Den 1 januari 1964 bildades Staffanstorps församling genom sammanslagning av Brågarps och Nevishögs församlingar. Den 1 januari 1965 uppgick Flackarps församling i Uppåkra församling.

Geografi
Staffanstorps landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 110,27 km², varav 109,40 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 35,8 procent.

Politik

Mandatfördelning i Staffanstorps landskommun 1950–1966

Källor

 Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Malmöhus län
Indelningar i Staffanstorps kommun
Solna landskommun

Solna landskommun var en kommun i Stockholms län.

Administrativ historik
Den bildades 1863 i Solna socken i Danderyds skeppslag i Uppland. 1 januari 1885 överfördes till Bromma landskommun 1/4 mantal Lilla Alby nummer 2 (hemmanet även kallat Råsten) samt på dessa hemman liggande lägenheter och järnvägsområden.

Kring sekelskiftet 1900 bildades ett antal municipalsamhällen för att bättre organisera den framväxande förortsbebyggelsen. (Nya) Hagalunds municipalsamhälle inrättades 29 september 1899, Nya Huvudsta municipalsamhälle 10 oktober  1903, Lilla Alby municipalsamhälle 19 juli 1907 och Råsunda municipalsamhälle 10 november 1911.

Landskommunen ombildades 1943 till Solna stad.

Hela landskommunens område ingår sedan 1971 i Solna kommun.

Politik

Mandatfördelning i valet 1938

Källor

Tidigare kommuner i Stockholms län
Indelningar i Solna kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Triumph GT6

Triumph GT6 är en sportbil, tillverkad av den brittiska biltillverkaren Triumph mellan juli 1966 och december 1973.

GT6
Triumph konkurrerade framgångsrikt med MG på sextiotalet. Den lilla Spitfiren sålde bättre än MG:s motsvarande Midget och TR4:an höll ställningarna mot MGB. Däremot saknades en modell som kunde möta den täckta MGB GT. Detta löstes genom att ta fram en coupé-version av Spitfiren. Giovanni Michelotti ritade karossen, men den var för tung för att den lilla Spitfire-motorn skulle kunna ge anständiga prestanda. Därför beslutade man att använda den sexcylindriga motorn från 2000-modellen.

Den färdiga bilen gick i produktion i juli 1966. Liksom MGB:n och Jaguar E-type hade den en stor halvkombi-liknande baklucka. Interiören var betydligt mer påkostad än den spartanska Spitfire. GT6:an kunde beställas med ett litet baksäte, men utrymmet var minst sagt begränsat. 

GT6:an ansågs ha bra prestanda med en smidig och bränslesnål motor. Nackdelarna rörde återigen den enkla pendelaxeln bak. Om den gav otäck överstyrning i Spitfiren, blev den nästintill farlig i den starka GT6. Kritiken var hård, framför allt på den viktiga USA-marknaden.

Produktionen uppgick till 13 753 exemplar.

GT6 Mk II
Mark II-versionen från juli 1968 fick en modifierad bakvagnsupphängning, som tog bort den värsta överstyrningen. Bilen hade även en ny front med högre monterad stötfångare, för att klara nya säkerhetsnormer. Andra modifieringar inkluderade en starkare motor och ny instrumentbräda.

Produktionen uppgick till 14 131 exemplar.

GT6 Mk III
Den sista utvecklingen av bilen kom i oktober 1970. Bak och frampartiet hade ritats om i stil med Spitfire Mark IV.

GT6:an blev aldrig den succé som Triumph hoppats på och sålde långt sämre än MGB GT. Produktionen upphörde i december 1973 och Mk III-modellen byggdes i 13 042 exemplar.

Motor
Den sexcylindriga motorn hämtades från den stora 2000-modellen och delades även med systervagnen Vitesse.

Externa länkar

GT6
Sportbilar
Bakhjulsdrivna fordon
Månfiskar

Månfiskar (Monodactylidae) är en familj inom ordningen abborrartade fiskar. Månfiskarna finns längs Afrikas- och södra Asiens kust samt fram till västra Stilla havet. De är kan leva både i saltvatten, bräckt vatten och sötvatten.

Flera arter bildar stora stim i flodmynningar.

Släkten och arter
Monodactylus 
Silvermånfisk (Monodactylus argenteus)  
Monodactylus falciformis
Monodactylus kottelati  
Monodactylus sebae
Schuettea 
Schuettea scalaripinnis 
Schuettea woodwardi

Referenser 

Abborrartade fiskar
Alegria (Cebu)

Alegria är ett litet samhälle i kommunen Cordova som ligger på östra delen av ön Cebu i Filippinerna. Samhället Alegria ska inte förväxlas med staden Alegria som ligger i sydvästra delen av Cebu.

Alegria ligger nära havet, med en liten strand dit det ännu inte har hittat så många turister.

I havet finns det rikligt med fisk och skaldjur.

Alegria har vacker natur. Det finns en speciell väg som man kan gå till ett ställe där man kan plocka skaldjur med händerna. På vägen dit får man vada. Vid ebb räcker vattnet upp till midjan ungefär om man är en normallång kvinna. När man kommer fram till stället där skaldjuren finns räcker vattnet bara till knäna.

Längre ut blir vattnet djupare så att stora båtar kan passera.

Husen i samhället är idag framförallt byggda av cement. Förr var det vanligt med trähus på pålar.

Samhällets helgon är Birhen sa Fatima. En gång om året hålls en festival till helgonets ära. Då ordnas ”benefit dance” varje lördag i en månad fram till festivalen. Där samlas pengar in till renovering av helgonets kapell och för inköp av nya föremål. På själva festivalen hålls mässa i kapellet. På kvällen anordnas karaoketävling och skönhetstävling.

Orter i Cebu
Triumph 1300

Triumph 1300/1500 är en personbil tillverkad av den brittiska biltillverkaren Triumph mellan 1965 och 1973.

Bakgrund
Sedan Leyland Motors tagit över Standard-Triumph 1961 fick man äntligen in lite pengar för produktutveckling. Högt upp på listan stod en modern efterträdare till Herald. BMC hade visat vägen med sin nya Austin 1100 och Triumph anammade idén med framhjulsdrift. Så långt som till tvärställd motor gick man dock inte. Triumphs konstruktörer prioriterade liten vändradie och lekte även med tanken på fyrhjulsdrift. Därför fick den nya bilen längsställd motor. Liksom BMC placerade man växellådan under motorn, men undvek nogsamt konkurrentens misstag med gemensamt smörjoljesystem. Karossen ritades av Giovanni Michelotti och var mycket lik den större 2000-modellen. Triumph planerade för en tvådörrarsvariant, men bara fyrdörrarskarosser kom att tillverkas. Även hjulupphängningarna var lika den större syskonmodellen, med MacPherson fjäderben fram och individuell bakvagn med snett bakåtriktade länkarmar och skruvfjädrar.

1300
Den nya 1300:n presenterades i september 1965. Bilen blev aldrig den ersättare till Herald som var tanken från början. För att tjäna in utvecklingskostnaden höll man priset uppe genom att skicka med mycket utrustning och därigenom fann man en ny nisch för lyxiga småbilar, med påkostad inredning och fina vägegenskaper. 

Produktionen uppgick till 113 008 exemplar.

1300 TC
1967 kompletterades utbudet med en sportigare version med dubbla SU-förgasare. Prestanda var avsevärt bättre än standardmodellen.

Produktionen uppgick till 35 342 exemplar.

1500

I augusti 1970 ersattes 1300-modellerna av den nya 1500. Karossen hade uppdaterats med ny front med dubbla strålkastare och ny, längre akter för större bagageutrymme. Även interiören fick en översyn. Samtidigt byttes den avancerade bakfjädringen ut mot en billigare stel axel. Den större motorn hämtades från Spitfiren, men hade bara en förgasare. 1972 modifierades motorn för högre effekt.

1973 upphörde tillverkningen av de framhjulsdrivna Triumph-modellerna i samband med en rationaliseringskampanj inom British Leyland. 1500:n ersattes av den bakhjulsdrivna 1500 TC.

Produktionen uppgick till 66 353 exemplar.

Motor
Motorn hämtades från Herald-modellen och härstammade från Standard Eight. Det var en enkel stötstångsmotor med trelagrad vevaxel.

1300
Framhjulsdrivna fordon
Sada Abe

Sada Abe (阿部 定, Abe Sada) född 28 maj 1905 i Tokyo, död någon gång efter 1970, blev ökänd i Japan sedan hon 18 maj 1936, efter flera dagars oavbruten älskog, strypt sin älskare Kichizo Ishida (石田 吉蔵, Ishida Kichizo), så kallad strypsex, skurit av dennes penis och pung och gått runt i Tokyo med dem i sin kimono i flera dagar.

Abe greps kort efter brottet och dömdes i slutet av 1936 till sex års fängelse för mord av andra graden och likskändning men straffet omvandlades i samband med en allmän amnesti i november 1940 och hon frigavs 17 maj 1941.

Historien exploderade i ett Japan som i övrigt var upptaget av politiska oroligheter och invasionskriget i Kina. Sada Abe, som hävdade att det av henne i förväg planerade mordet grundade sig på kärlek och svartsjuka, kom att förbli något av en japansk kändis fram till att hon 1970 försvann ur offentlighetens ljus. Uppgifter finns som tyder på att hon dog mellan 1987 och 1989.

Flera artister, författare och filmskapare har genom åren låtit sig inspireras av "Abe Sada-incidenten", som exempelvis återges i Nagisa Oshimas film Sinnenas rike från 1976. Sada Abe har också själv skrivit sin version av historien i en memoarbok som utkom 1948 och som betonar den starka kärlek hon kände för Ishida, snarare än de erotiska aspekterna av deras relation.

Referenser 

Japanska mördare
Personer i Japan under 1900-talet
Personer från Tokyo
Födda 1905
Avlidna 1980-talet
Kvinnor
WP:Projekt Japan
Nicole Krauss

Nicole Krauss, född 18 augusti 1974 på Manhattan i New York, är en amerikansk författare.

Nicole Krauss slog igenom för den breda publiken med boken The history of love, på svenska Kärlekens historia. Även hennes böcker Man utan minne,  Det stora huset  och Dunkel skog har översatts till svenska. Krauss fick sin utbildning vid Somerville College i Oxford.

Krauss växte upp på Long Island utanför New York. Föräldrarna, som var ingenjör respektive ortopedisk kirurg, hade  inte något särskilt intresse för litteratur och därför upptäckte hon böcker på egen hand. Hon började läsa tidigt och läste mycket europeisk litteratur. Hon började även skriva i tidiga år, först poesi, men slog sedan igenom som romanförfattare. Mellan 2004 och 2014 var hon gift med författaren Jonathan Safran Foer och tillsammans har de två söner. Krauss är bosatt i Brooklyn, New York.

Bibliografi 
 2002 – 
 2009 – 
 2005 – 
 2006 – 
 2010 – 
 2011 – 
 2017 – 
 2019 –

Källor

Externa länkar

Engelskspråkiga författare
Amerikanska författare under 2000-talet
Födda 1974
Kvinnor
Levande personer
Mottagare av Anisfield-Wolf Book Award
Alumner från Stanford University
Alumner från Oxfords universitet
Marshallstipendiater
Petr Bezruč

Petr Bezruč (egentligen Vladimír Vašek) född 15 september 1867 i Troppau, död 17 februari 1958 i Kostelec na Haně, var en tjeckisk författare.

Bibliografi (i urval) 
 Slezské písně 1903

Källor 

Tjeckiska författare
Alumner från Karlsuniversitetet
Födda 1867
Avlidna 1958
Tjeckiskspråkiga författare
Män
Triumph Toledo

Triumph Toledo är en personbil, tillverkad av den brittiska biltillverkaren Triumph mellan 1970 och 1976.

Triumph 1300 blev inte den efterträdare till Herald som var planerat, bland annat på grund av högre tillverkningskostnader. Därför tog Triumph fram den enklare Toledo, baserad på 1300:n. För att hålla nere priset konstruerades bilen om till bakhjulsdrift. Med den längsställda motorn var detta tämligen okomplicerat. Motor och växellåda hämtades från Herald. Karossen hade samma korta akter som 1300:n, men fronten hämtades från 1500:n, fast med enkla, rektangulära strålkastare. Inredningen var betydligt enklare än hos 1300:n.

Toledon introducerades i augusti 1970. Till att börja med såldes den enbart med tvådörrarskaross och 1300cc motor. Senare tillkom en fyrdörrarsvariant och på vissa exportmarknader såldes bilen med 1500cc motor.

1976 rationaliserades Toledo-serien bort och bilen ersattes av Dolomite 1300.

Produktionen uppgick till 119 182 exemplar.

Toledo
Bakhjulsdrivna fordon
Carl Achatz

Carl Anton Achatz, född 1 september 1901 i Wien, död 11 januari 1974 i Stockholm, var en svensk flöjtist. 

Achatz var förste flöjtist i Stockholms konsertförening 1920–1941 och 1954–1962 och i Wiens och Berlins filharmoniker 1941–1944 samt i Kungliga hovkapellet 1944–1954. Han blev svensk medborgare 1927. Achatz invaldes som associé nr 213 av Kungliga Musikaliska Akademien den 19 maj 1960, tilldelades Litteris et Artibus 1964 och blev ordinarie ledamot nr 762 av akademien den 1 juli 1971. Achatz var professor i Wien och Oporto och verksam både som pedagog och dirigent.

Carl Achatz var far till pianisten Dag Achatz och koreografen Susanne Valentin. Från 1955 var han gift med konstnären Eléna Michéew.

Referenser

Externa länkar 
 Levnadsteckning över Carl Achatz på Kungliga Hovkapellet.

Svenska dirigenter
Svenska flöjtister under 1900-talet
Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Mottagare av Litteris et Artibus
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska musiker under 1900-talet
Musiker från Wien
Födda 1901
Avlidna 1974
Män
Tyresö landskommun

Tyresö landskommun var en tidigare kommun i Stockholms län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar började gälla inrättades över hela landet cirka 2 400 landskommuner, de flesta bestående av en socken. Därutöver fanns 89 städer och åtta köpingar, som då blev egna kommuner.

Denna kommun bildades då i Tyresö socken i Sotholms härad i Södermanland. 

Den 1 januari 1950 (enligt beslut den 25 februari 1949) överfördes till Saltsjöbadens köping och församling från Tyresö landskommun och församling fastigheterna Aljö n:r 1 och 2 samt Gåsön, omfattande en areal av 3,01 km², varav allt land, och med 81 invånare.

Kommunreformen 1952 påverkade inte Tyresö landskommun, som kvarstod som egen kommun fram till 1971, då den ombildades till Tyresö kommun.

Kommunkod var 0238, från 1968 0138.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Tyresö församling.

Kommunvapnet 
Blasonering: I fält av guld en av vågskuror bildad röd ginbalk, belagd med tre vattenhjul av guld och ovan åtföljd av en röd oxpanna med horn och öron.

Tyresö kommunvapen innehåller symboler för släkten Oxenstierna och för tidig, vattenkvarnsdriven, industri. Det fastställdes 1954.

Geografi
Tyresö landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 72,17 km², varav 68,54 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1955 omfattade landskommunen den 1 januari 1961 en areal av 72,36 km², varav 68,90 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 85,7 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Anmärkningar

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Tyresö kommun
Tidigare kommuner i Stockholms län
Täby köping

Denna artikel handlar om den tidigare kommunen Täby köping. För dagens kommun, se Täby kommun.

Täby köping var en köping och kommun i Stockholms län.

Administrativ historik
Täby köping bildades 1 januari 1948 (enligt beslut den 24 oktober 1947) genom en ombildning av Täby landskommun, där Täby municipalsamhälle funnits sedan 1927. Den 1 januari 1947 (enligt beslut den 9 november 1945), ett år innan ombildningen, tillfördes Lahäll med 381 invånare och omfattande en areal av 0,47 km², varav allt land, från Danderyds köping och Danderyds församling. Den nya köpingen hade 9 170 invånare den 31 december 1947. Enligt beslut den 6 augusti 1948 skulle samtliga av stadsstadgorna gälla inom köpingen. Täby köping påverkades inte av kommunreformen den 1 januari 1952.

Den 1 januari 1956 överfördes från Österåkers landskommun och Östra Ryds församling till Täby köping och församling ett område (Vågsjö) med 14 invånare och omfattande en areal av 2,88 km², varav 2,45 km² land.

Täby köping ombildades 1 januari 1971 till Täby kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde köpingen Täby församling.

Köpingvapen
Blasonering: I blått fält ett korsat kors med avrundade armar av silver.

Täby kommunvapens förebild är ett kors inristat på den så kallade Risbylestenen (Upplands runinskrifter 161), en av kommunens runstenar. Vapnet fastställdes år 1937 för Täby municipalsamhälle. Det övertogs av köpingen 1948 och av kommunen 1971. Det registrerades av den sistnämnda hos PRV år 1974.

Geografi
Täby köping omfattade den 1 januari 1952 en areal av 63,15 km², varav 57,84 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1955 omfattade köpingen den 1 januari 1961 en areal av 65,82 km², varav 60,41 km² land.

Tätorter i köpingen 1960

Tätortsgraden i köpingen var den 1 november 1960 98,3 procent.

Befolkningsutveckling

Politik

Mandatfördelning i valen 1950-1966

Anmärkningar

Referenser

Tidigare kommuner i Stockholms län
Indelningar i Täby kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Sveriges köpingar
Upplands-Väsby landskommun

Upplands-Väsby landskommun var en kommun i Stockholms län.

Administrativ historik
Kommunen bildades vid kommunreformen 1 januari 1952 genom sammanslagning av Eds landskommun (1 751 invånare den 31 december 1951), Fresta landskommun (1 347 invånare) och Hammarby landskommun (3 369 invånare). Den nya kommunen hade 6 467 invånare och omfattade en areal av 91,59 km², varav 85,71 km² land.

Den 1 januari 1955 överfördes från Upplands-Väsby landskommun och Eds församling till Järfälla landskommun och Järfälla norra kyrkobokföringsdistrikt i Järfälla församling ett område med 512 invånare och omfattande en areal av 8,41 kvadratkilometer, varav allt land.

Upplands-Väsby landskommun ombildades genom kommunreformen 1 januari 1971 till Upplands-Väsby kommun (namnet ändrat den 19 september 2002 till Upplands Väsby kommun).

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen församlingarna Ed, Fresta och Hammarby.

Kommunvapen
Blasonering: I blått fält en med kors krönt kyrka av silver visande en med blått spetsbågsfönster försedd gavel samt sakristia och vapenhus, och däröver en ginstam av silver belagd med tre blå kuggkransar.

Vapnet fastställdes av Kungl Maj:t 1961. Eftersom kommunen bildats av tre tidigare socknar ville man först ha tre kyrkor i vapnet. I stället valde man en kyrka och tretalet fick representera industrin genom de tre kuggkransarna. Förebilden till kyrkan är Hammarby kyrka.

Befolkningsutveckling

Geografi
Upplands-Väsby landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 91,59 km², varav 85,71 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1955 omfattade landskommunen den 1 januari 1961 en areal av 83,50 km², varav 78,21 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 84,4 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1950-1966

Referenser

Noter

Tidigare kommuner i Stockholms län
Indelningar i Upplands Väsby kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Upplands-Bro landskommun

Upplands-Bro landskommun var en tidigare kommun i Uppsala län.

Administrativ historik
Kommunen bildades vid kommunreformen 1952 genom sammanläggning av de tidigare landskommunerna Stockholms-Näs, Västra Ryd, Håbo-Tibble, Håtuna samt Bro och Låssa.

Kommunen ägde bestånd fram till 1971 då den ombildades till Upplands-Bro kommun.

Kommunen förde inget heraldiskt vapen.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen församlingarna Bro, Håbo-Tibble, Håtuna, Låssa, Stockholms-Näs (sedan 1967 Kungsängen) och Västra Ryd.

Befolkningsutveckling

Geografi
Upplands-Bro landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 235,06 km², varav 230,53 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1956 omfattade landskommunen den 1 januari 1961 en areal av 242,96 km², varav 238,40 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 38,2 procent.

Näringsliv
Vid folkräkningen den 31 december 1950 var kommunens befolknings huvudnäring uppdelad på följande sätt:
50,6 procent av befolkningen levde av jordbruk med binäringar
22,3 procent av industri och hantverk
7,6 procent av samfärdsel
6,5 procent av offentliga tjänster m.m.
6,2 procent av handel
3,5 procent av husligt arbete
0,1 procent av gruvbrytning
3,5 procent av ospecificerad verksamhet.

Av de förvärvsarbetande jobbade bland annat 42,4 procent med jordbruk och boskapsskötsel, 7,4 procent med samfärdsel samt 7,4 procent med byggverksamhet. 200 av de förvärvsarbetande (13,4 procent) hade sin arbetsplats utanför kommunen.

Politik

Mandatfördelning i valen 1950–1966

Källor

Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Upplands-Bro kommun
Tidigare kommuner i Uppsala län
Sprutfiskar

Sprutfiskar (Toxotidae) är en familj inom ordningen abborrartade fiskar. I familjen finns bara ett släkte Toxotes med 7 arter. Fiskarna kan spruta en vattenstråle som träffar insekter ovanför vattenytan.

Arterna förekommer från Indien över Filippinerna och Australien till Oceanien. De lever i sötvatten och bräckt vatten. Kroppslängden är vanligen mindre än 16 cm och stora exemplar når en längd upp till 40 cm (hos Toxotes chatareus).

Arter
Arter enligt Fishbase:
Toxotes blythii
Toxotes chatareus
Toxotes jaculatrix
Toxotes kimberleyensis
Toxotes lorentzi
Toxotes microlepis
Toxotes oligolepis

Referenser

Externa länkar

Abborrartade fiskar
Bhabani Bhattacharya

Bhabani Bhattacharya född 22 oktober 1906 i Bhalgapur, död 1988, var en indisk författare.

Bhabani studerade engelsk litteratur i Bombay och London. Han skrev realistiska romaner om den sociala misären i Indien samt om det hinduiska kastsystemet.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Hunger och längtan (So many hungers) (översättning Bertil Bodén, Folket i bild, 1953)

Källor

Noter 

Indiska författare
Alumner från University of London
Alumner från King's College London
Födda 1906
Avlidna 1988
Engelskspråkiga författare
Män