kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kristina Ljungberg

Kristina Ljungberg, född 12 juli 1964, är en svensk före detta friidrottare (långdistanslöpning). Hon tävlade för klubben IF Hagen.

Källor

Sverigebästa Födelsedatum

Noter
	

Svenska långdistanslöpare
Födda 1964
Kvinnor
Levande personer
Svenska mästare i terränglöpning
Friidrottare i IF Hagen
Östergötlands runinskrifter 144

Ög 144 är en vikingatida runsten i Ödeshögs kyrka, Ödeshögs socken och Ödeshögs kommun. 
Runsten, av rödaktig granit, är 2,25 m hög och 1,45 m bred. Inmurad i norra kyrkomuren, ristningen utåtvänd. 

Runsten inmurad i norra väggen i Ödeshögs kyrka. Uppmålad 1987.

Inskriften

Källor
Fornsök

Se även
Lista över fasta fornminnen i Ödeshögs kommun
Ödeshögs kyrka
Lista över Östergötlands runinskrifter

Östergötlands runinskrifter
 
Runinskrifter i Ödeshögs kommun
Japansk tjurhuvudhaj

Japansk tjurhuvudhaj (Heterodontus japonicus) är en haj som finns i nordvästra Stilla havet. Familjen är mycket gammal, och går nästan tillbaka till början av mesozoikum.

Utseende 
En ganska liten, kraftigt byggd haj med stort, trubbigt huvud, liten mun och höga men korta åsar ovanför ögonen. Som alla tjurhuvudhajar har den två typer av tänder: Framtänderna är små, med flera korta spetsar för att hålla fast bytet, de bakre utgörs av stora, flata plattor avsedda att krossa det. Kroppen är gulbrun till brun, med omkring 12 oregelbundna, mörka tvärband som kan anta sadelliknande form. Mellan ögonen har den ett ljust band, och under varje öga finns en mörk fläck, som dock kan vara otydlig hos stora individer. Ungfiskarna har livligare färger. Som mest kan arten (sällsynt) bli 237 cm lång, men når i regel inte över 165 cm. Den påminner om zebratjurhuvudhajen (Heterodontus zebra), men har bredare tvärband och mörkare grundfärg än denna.

Vanor  
Den japanska tjurhuvudhajen är en bottenfisk som finns på djup mellan 6 och 37 m över rev och klippiga, tångbevuxna bottnar. Den är en långsam simmare som gärna "promenerar" på bottnen med hjälp av sina pariga fenor. Födan består av kräftdjur, blötdjur, sjögurkor och småfisk. Arten kan sträcka fram munnen för att fånga byte.

Fortplantning 
Hanen blir könsmogen vid en längd omkring 69 cm. Arten är äggläggande med inre befruktning. Mellan mars och september (mars till april i Japan) lägger honan ägg. De läggs i par, mellan 6 och 12 gånger, på ett djup av 8 till 9 m i grottor eller bland tång. Det förekommer att flera honor använder samma äggläggningsplatser. Äggen kläcks efter omkring ett år, och ungarna är ungefär 18 cm långa när de kläcks.

Utbredning 
Den japanska tjurhuvudhajen finns i nordvästra Stilla havet från Japan och Korea över norra Kina till Taiwan.

Status 
Arten är inte föremål för något målinriktat fiske. Den tas emellertid ändå som bifångst i sitt utbredningsområde. De inre farvattnen vid norra Japan är dessutom förorenade, och arten har utsatts för habitatsförlust. Omfattande algdöd förekommer dessutom i artens utbredningsområde, något som i sin tur hotar de sjögurkor som anses som en viktig föda för arten. Arten är emellertid vanlig, och man har inte kunnat konstatera någon populationsnedgång för den, och IUCN har därför klassificerat den som livskraftig ("LC"). Man rekommenderar dock att arten övervakas.

Referenser 

Hajar
Ramat HaSharon

Ramat HaSharon (hebreiska: רָמַת הַשָּׁרוֹן, "Sharons höjd") är en stad i Israel belägen vid kusten i Sharonregionen. Ramat HaSharon ingår i Tel Aviv-distriktet, Gush Dan. Staden gränsar till Israels största stad Tel Aviv i söder, Hod Hasharon i öst samt Herzliya och Kibbutz Glil Yam i norr. 2009 hade staden cirka 40 600 invånare.

Referenser 
 

Orter i Tel Aviv-distriktet
Orter grundade 1923
Upplands runinskrifter 966

Runsten utan text inmurad i ytterväggen i Vaksala kyrka. Stenen sitter inmurad i södra väggen av tvärskeppet på kyrkans södra sida, 1,80 m over markytan. Stenen först omtalas år 1876. År 1942 upptäcktes ett till fragment av stenen, inmurat i västra väggen av södra tvärskeppet, 1,30 m över marken. Korstypen är vanlig för uppländska runstenar.

Källor

 Fornminnesregistret, 
 Lista över Upplands runinskrifter
 Lista över fasta fornminnen i Uppsala kommun (Vaksala)

Upplands runinskrifter 0966
Victor Ström

Carl Victor Ström, född 9 september 1981, är en svensk skådespelare. Han är utbildad på Teaterhögskolan i Stockholm och tog examen 2011.

Filmografi (urval)
 2001 – Familjehemligheter - Marias bror
 2002-2004 - Spung (TV-serie) - Melas Demir
 2004 – Fickpingis - Marias bror
 2005 – Storm - Mormon
 2005 – Barn av vår tid - Kristian
 2005 – Lovisa och Carl Michael (TV-film) - Lars
 2006 – Beck – Gamen (TV-film) - Sebastian Manell
 2009 – Emmas film (kortfilm) - Samuel

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar

Internet Movie Database (engelska)
  

Födda 1981
Svenska skådespelare
Män
Levande personer
Upplands runinskrifter 960

Upplands runinskrifter 960 - runsten vid Vaksala kyrka, Uppsala.
Stenen står utanför Vaksala kyrka norr om Uppsala. En mindre del av stenen är inmurad i väggen 1 m norr om kyrkans norra kormur och 2,50 m väst om korets NÖ hörn 0,70 m över marken. Fragmentet hittades som tramphäll i den medeltida portalen i korets nordvägg. Enligt anmälan finns uppgift om ett runstensfragment i femte bandet av Upplands Fornminnesförenings Tidskrift (1876) som ska ha förvarats löst i kyrktornet. Var fragmentet nu (2012) finns är oklart.

Inskrift

Källor

Se även
Lista över Upplands runinskrifter
Lista över fasta fornminnen i Uppsala kommun (Vaksala)

Upplands runinskrifter 0960
Runinskrifter i Uppsala kommun
Tivolihusen

Tivolihusen är en bebyggelse i Maglarps socken i Trelleborgs kommun belägen vid kusten cirka fyra kilometer väster om Trelleborg, vid Stavstens udde. SCB har för bebyggelsen avgränsat en småort namnsatt till Stavsten.

I byn finns gamla så kallade skånelängor byggda på mitten av 1800-talet. På 1940-talet blev västra delen av området bebyggt med sommarstugor. Området har sedan utökats med hus byggda på 1970-talet och framåt.

Historik
I Tivolihusen bodde fiskare, båtbyggare och lantarbetare. Det fanns en lökodling, Bete AB, idrottsföreningen BK Skansen och skytteföreningen. Möllan och Maglarps nya kyrka är numera rivna. Fisket var under flera århundraden en viktig näringsgren.
Det finns en blogg - Tivolihusens historia - gjord av invånare i Tivolihusen som berättar om personer och byggnader i området.

Se även
Kurland, Trelleborgs kommun

Källor

Orter i Trelleborgs kommun
Småorter i Sverige
Aziridin

Aziridiner är organiska föreningar som innehåller en aziridin-grupp, en heterocyklisk amin med en ring bestående av en kväveatom och två kolatomer. 

Aziridin (även något oegentligt kallad etylenimin – den har ingen imin-grupp) är den enklaste aziridinen med summaformeln C2H5N och är en lättflyktig vätska som kokar vid 56–57 °C, med ammoniakliknade lukt.

Referenser

Se även
Epoxid
Episulfid

Kväveheterocykler
Funktionella grupper
Ämnesklasser
Upplands runinskrifter 962

Upplands runinskrifter 962 är en runsten belägen utanför muren till Vaksala kyrka i Uppsala. Den är placerad tillsammans med tre andra stenar, U 963, U 964, U 965. Kanten med ristarens namn är delvis avslagen.

Inskriften

Se även
 Lista över Upplands runinskrifter
 Lista över fasta fornminnen i Uppsala kommun (Vaksala)

Källor
 Fornminnesregistret, 

 
Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Uppsala kommun
Upplands runinskrifter 963

Upplands runinskrifter 963 är en runsten belägen utanför muren till Vaksala kyrka i Uppsala. Den är placerad tillsammans med tre andra stenar, U 962, U 964, U 965. Överdelen av stenen är avslagen.

Se även
 Lista över Upplands runinskrifter
 Lista över fasta fornminnen i Uppsala kommun (Vaksala)

Källor
 Fornminnesregistret, 

Upplands runinskrifter 0963
Upplands runinskrifter 964

Upplands runinskrifter 964 är en runsten belägen utanför muren till Vaksala kyrka i Uppsala. Stenen står tillsammans med 3 andra stenar, U 962, U 963, U 965.

Se även
 Lista över Upplands runinskrifter
 Lista över fasta fornminnen i Uppsala kommun (Vaksala)

Källor

Fornsök Vaksala 118:2

Lista över Upplands runinskrifter

Lista över fasta fornminnen i Uppsala kommun (Vaksala)

Upplands runinskrifter 0964
Upplands runinskrifter 965

Upplands runinskrifter 965 är en runsten belägen utanför muren till Vaksala kyrka i Uppsala. Stenen står tillsammans med 3 andra stenar, U 962, U 963, U 964.

Se även
 Lista över Upplands runinskrifter
 Lista över fasta fornminnen i Uppsala kommun (Vaksala)

Källor

Fornsök Vaksala 118:1

Lista över Upplands runinskrifter

Lista över fasta fornminnen i Uppsala kommun (Vaksala)

Upplands runinskrifter 0965
Karseforsen

Karseforsen är ett kraftverk och före detta vattenfall i Lagan, 5 kilometer öster om Laholm.

Forsen var tidigare 23,5 meter hög på en 2500 meter sträcka, men stort djup i forsens fåra. Fallet ägdes av staten men arrenderades från 1927 av Sydsvenska Kraftaktiebolaget som 1928-30 byggde kraftverket. Det var då det konstruerades det fjärde största i Sverige, och fick genom indämning av mindre forsar 26 meters fallhöjd.

Se även
 Karsefors naturreservat

Bilder

Källor 
 

Vattenkraftverk i Sverige
Byggnader och anläggningar i Laholms kommun
Ej längre existerande landformer
Karsjö

För sjöar med snarlika namn, se: Karsjön

Karsjö är en by i Järvsö distrikt (Järvsö socken) i Ljusdals kommun. Mellan 2015 och 2020 avgränsade SCB här en småort som också sträcker sig in i Bollnäs kommun (Undersviks distrikt).

Karsjö var tidigare känt för sin ångsåg, med en dubbel och en enkel ram, tillhörig Iggesunds Bruk.

Källor

Noter 

Orter i Ljusdals kommun
Orter i Bollnäs kommun
Tidigare småorter i Sverige
Lista över offentlig konst i Stockholms sydvästra förorter

Lista över offentlig konst i Stockholms sydvästra förorter omfattar utomhusplacerade skulpturer och annan offentlig konst i stadsdelsområdena Hägersten-Liljeholmen, Skärholmen och Älvsjö i Stockholms kommun.

Aspudden och Vinterviken

|}

Bredäng

|}

Fruängen och Herrängen

|}

Liljeholmen/Gröndal/Årstadal

|}

Midsommarkransen/Hägerstensåsen/Västberga

|}

Hägersten/Mälarhöjden

|}

Skärholmen/Vårberg

|}

Sätra

|}

Västertorp

|}

Älvsjö/Solberga

|}

Källor
Stockholm Skulptur, läst 2012-10-04
På promenad till skulpturer och andra konstverk i Skärholmen/Vårbergs parker och bostadsområden, broschyr utgiven av Stockholms stad i samarbete med Skärholmens konstförening 1998
Elvy och Hans Harlén: Konsten i Söderort - en vandring bland konsten i södra Stockholm'', Trafik-Nostalgiska Förlaget, Stockholm 2011, 
https://www.stockholmkonst.se/konsten/konstprojekt/forskolan-mullegarden-1/

Noter

 
Stockholms sydvästra förorter
Blaschkoallee

Blaschkoallee är en tunnelbanestation på linje U7 i Berlins tunnelbana. Den öppnades 1963 som en del i den södra förlängningen av linjen. Den ligger i området Britz söder om Neukölln och i närheten ligger Park am Buschkrug och Hufeisensiedlung.

Berlins tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1963
Britz
1963 i Västtyskland
Västra Vingåkers hembygdsförening

Västra Vingåkers hembygdsförening bildades den 31 augusti 1935 med Gustaf Helén som dess förste ordförande och som i ett upprop inför startandet av föreningen yttrade dessa ord angående engagemanget och intresset för hembygden: "Det innebär att man ställer in sig själv som länk i den långa kedjan av förflutet, närvarande och tillkommande". En av föreningens första uppgifter blev att överta drift och ansvar för det redan 1926 inrättade hembygdsmuseet i det gamla sockenmagasinet i Vingåker.

Vingåkersboken

År 1945 gavs det första bandet av Vingåkersboken ut, med ordföranden och publicisten Gustaf Helén som redaktör. Det andra och avslutande bandet utgavs 1955, två år efter redaktörens bortgång. (Gustaf Helén var far till förre folkpartiledaren Gunnar Helén.)

Vingåkersfilmen
1951 kunde föreningen av grosshandlare Alvar Rosén inköpa Vingåkersfilmen, en sockenfilm i tre delar. Den gamla stumfilmen, som visar såväl vardagsliv som festligare tillfällen i och kring Vingåker, genomgick en välbehövlig renovering 1987 då den även ljudlades med kommentar av Mauritz "Mojje" Söderlund.

Andra milstolpar i föreningens historia
1973 inköptes 3.000 fotografier som tagits av ett antal bygdefotografer genom åren och som samlats ihop av tidigare nämnde Rosén, som vid tiden för inköpet nyligen gått bort.

1978 gav föreningen ut ännu en bok om Vingåkers historia då Johanna Lundströms (1864-1957) historier samlats i volymen "Det susar av sägner".

Sedan 1989 ger föreningen ut en årsskrift som visar fotografier och historia ur föreningens arkiv blandat med nyskrivna artiklar.

Externa länkar
Västra Vingåkers hembygdsförenings hemsida
Vingåkersfilmen

Svenska hembygdsföreningar
Ignaz Fränzl

Ignaz Fränzl, född i Mannheim 3 juni 1736, begravd i Mannheim 6 september 1811, var en tysk violinist och kompositör samt representant för den andra generationen av den så kallade Mannheimskolan.

Fränzl fick plats som lärling vid hovkapellet i Mannheim 1747. I personallistan från 1756 står han noterad som försteviolinist tillsammans med likaledes Mannheimskolade Christian Cannabich och Carlo Giuseppe Toeschi. Som många andra av sina Mannheimkolleger reste Fränzl vid ett flertal tillfällen till Paris där han framträdde vid Concert spirituel. 1774 blev han befordrad till konsertmästare, en position han behöll tills hovet flyttade till München 1778.
Han jobbade även som violinlärare och bland eleverna fanns hans egen son Ferdinand Fränzl och Friedrich Wilhelm Pixis, bror till den mer berömde pianovirtuosen Johann Peter Pixis. Till skillnad från de flesta kollegerna i hovkapellet följde inte Fränzl med till München, utan stannade i Mannheim där han blev musikalisk ledare för en teater till 1804.

Verk
 2 Symfonier
 6 Violinkonserter
 3 Flöjtkvartetter, vilka även kan spelas som stråkkvartetter
 6 Sonater för två violiner och cello
 6 Stråkkvartetter

Källor
 Blume, Friedrich, Hrsg. Die Musik in Geschichte und Gegenwart. Allgemeine Enzyklopädie der Musik. Ungekürzte elektronische Ausgabe der ersten Auflage. Kassel: Bärenreiter, 1949–1987.
 Dittersdorf, Karl Ditters von. Autobiography – Dictated to his Son. London: Richard Bentley and Son, 1896 (First German edition 1801).
 Mozart, Wolfgang Amadeus. The Letters of Wolfgang Amadeus Mozart. Edited by Ludwig Nohl. Translated by Lady Wallace (i.e. Grace Jane Wallace). Vol. 1. 2 vols. New York: Hurd and Houghton, 1866.
 Riemann, Hugo. Handbuch der Musikgeschichte. Die Musik des 18. und 19. Jahrhunderts. Zweite, von Alfred Einstein durchgesehene Auflage.  Bd. II. V Bde. Leipzig: Breitkopf & Härtel, 1922.
 Slonimsky, Nicolas, ed. Baker's Biographical Dictionary of Musicians. 5th Completely Revised Edition. New York, 1958.
 Alfried Wieczorek, Hansjörg Probst, Wieland Koenig, Hrsg. Lebenslust und Frömmigkeit – Kurfürst Carl Theodor (1724–1799) zwischen Barock und Aufklärung. Bd. 2. 2 Bde. Regensburg, 1999. 

Tyska violinister
Män
Födda 1736
Avlidna 1811
Personer från Mannheim
Tyska klassiska kompositörer
Tyska musiker under 1700-talet
Mannheimskolan
National Union of Domestic Employees

National Union of Domestic Employees är hushållsarbetarnas fack i Trinidad och Tobago.

1974 startade Clotil Walcott, tillsammans James Lynch, Salisha Ali och andra,"National Union of Domestic Employees "(NUDE), då som en avdelning inom Union of Ship Builders, Ship Repairers and Allied Workers Union (USSR). Vid bildandent menade man att målet var att: “ena alla personer som tjänar som kockar/kokerskor, köksarbetare, hembiträden, betjänter, sömmerskor, tvätterskor, bartendrar, barnpassare, chaufförer, budbärare, vaktmästare och hushållsassistenter” och tog därmed ställning även för låginkomsttagare i allmänhet.

Förutom facklig verksamhet, har man också arbetat för kvinnliga anställdas rättigheter, och har länge argumenterat för att Industrial Relations Act skall gälla även hushållsarbetare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
 Officiell webbplats

Fackliga organisationer bildade 1974
Trinidad och Tobago
Hushållsarbete
Arima

Arima är en stad på Trinidadön i Trinidad och Tobago. Den är Trinidad och Tobagos fjärde största storstadsområde. Den ligger på norra och centrala Trinidad. Vid 2006 års folkräkning uppgick befolkningen till 34 849.

Arima bad drottning Victoria av Storbritannien om att få bli kommun vid hennes guldjubileum 1887. Detta blev verklighet den 1 augusti 1888.

Källor

Externa länkar 
 Arima Borough Corporation Officiell webbplats 
 Articles from Nalis Arima firar 112 år som stad.
 Article from Nalis Arima's firar 109 år som stad.
 Some pictures of Arima from TriniView.com med flera gator.
  Cleaver Woods på wcities.com
  Santa Rosa Carib Community
 Newsday: Arima Carnival Results

Orter i Trinidad och Tobago
Patzenhofer

Patzenhofer var ett ölmärke och bryggeri i Berlin som grundades 1855 av Johann Georg Patzenhofer. Patzenhofer fusionerade 1920 med Schultheisskoncernen och ölmärket fanns kvar men bryggs idag inte längre.

Historia
Johann Georg Patzenhofer flyttade från München till Berlin där han grundade bryggeriet Bayrisch Bierbrauerei. Patzenhofer introucerade mörkt öl bryggt efter förebilder i Nürnberg, Erlang och Kulmbach i Berlin. Den mörka ölen blev en stor framgång för Patzenhofer som kommande år växte kraftigt och stadigt utvidgade verksamheten. Bland dem som drack ölen återfanns kanslern Otto von Bismarck. 1886 flyttade man verksamheten till Landsberger Allee/Tilsiter Strasse och ett bryggerikomplex byggdes 1877-1894 som även hade restaurang och Biergarten. Man bytte även företagsnamn till Aktien-Brauerei-Gesellschaft Friedrichshöhe, vorm. Patzenhofer.

1920 gick Patzenhofer samman med Schultheiss och bildade Schultheiss-Patzenhofer AG. Nytt huvudkontor blev bryggeriet på Schönhauser Allee där idag Kulturbrauerei befinner sig. 1938 slopades namnet Patzenhofer i företagsnamnet men fanns kvar som ölmärke fram till 2000-talet. Patzenhofer såldes bland annat som "Aecht Patzenhofer".  

Idag finns en restaurang i Berlin med namnet "Zum Patzenhofer". Bryggeritomten på Landsberger Allee/Tilsiter Strasse var i bruk fram till 1990 och ingick i VEB Getränkekombinat Berlin innan det privatiserades och köptes tillbaka av Schultheiss (Brau und Brunnen) som dock snart lade ner verksamheten. Idag är några av byggnaderna rivna och ersatta med bostadshus.

Referenser

Tyska ölmärken
Berlin
Bryggerier i Berlin
Ej längre existerande tyska företag
Schultheiss
Margaret Powell

Margaret Powell (1907 – 1984) var en engelsk författare. Hennes bok om sina upplevelser som hushållsarbetare, Below Stairs, blev en storsäljare, och ledde senare till TV-serier som Herrskap och tjänstefolk ("Upstairs, Downstairs") och Beryl's Lot, samt inspirationerna till Downton Abbey.

Författarskap
Hon publicerade 1968 Below Stairs. Den sålde 14 000 exemplar under första åren, och fler självbiografier följde. Hon skrev också romaner. Hon blev populär gäst i TV:s pratprogram. Hon dog i cancer i april 1984, 76 år gammal, och efterlämnade ett arv på £77 000 brittiska pund.

Bibliografi (inklusive återutgåvor)
 Below Stairs. London: Peter Davies, 1968. 
 Below Stairs: the bestselling memoirs of a 1920's kitchen maid. London: Pan Macmillan, 2011. 
 Below Stairs: the classic kitchen maid's memoir that inspired "Upstairs, Downstairs" and "Downton Abbey". New York: St Martin's Press, 2012. 
 Climbing the Stairs. London: Peter Davies, 1969. 
 Climbing the Stairs; From Kitchen Maid to Cook: the heartwarming memoir of a life in service. London: Pan, 2011. 
 The Margaret Powell Cookery Book. London: Peter Davies, 1970 
 Margaret Powell's London Season. London: Peter Davies, 1971 
 The Treasure Upstairs. London: Peter Davies, 1970

Referenser

Fotnoter

Födda 1907
Avlidna 1984
Engelska författare
Engelskspråkiga författare
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Hushållsarbetare
Kvinnor
Personer från London
Semafo

Semafo är ett kanadensiskt gruvföretag med guldproduktion och prospekteringsaktiviteter i Västafrika. Bolaget äger och driver för tillfället Mana Mine i Burkina Faso, vilket inkluderar den höggradiga satelliten Siou och riktar sig mot första kommersiell produktion från Boungou gruvan undra tredje kvartalet 2018. År 2017 uppgav bolaget guldreserver om totalt 3 189 300 troy oz varav 1 197 600 troy oz var bevisade fyndigheter. Guldproduktionen samma år uppgick till cirka 206 000 troy oz.

Semafo avnoterades från Stockholmsbörsen i juni 2020.

Referenser

Företag tidigare listade på Stockholmsbörsen
Kanadensiska gruvföretag
Régis de Chantelauze

François-Régis de Chantelauze, född den 23 mars 1821 i Montbrison, Loire, död den 3 januari 1888 i Paris, var en fransk historiker. 

Av hans skrifter, varav flera blev belönade av Franska akademien, kan framhävas: Marie Stuart, son procès et son exécution (1876), Le cardinal de Retz et l’affaire du chapeau (1878), Le cardinal de Retz et ses missions diplomatiques à Rome (1879) och Louis XVII (1884, med ett supplement 1887).

Källor 

 

Födda 1821
Avlidna 1888 

Franska historiker
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Frankrike under 1800-talet
Män
Salmonsens
Personer från Loire
George Karsten

George Karsten, född 3 november 1863 i Rostock, död 7 maj 1937 i Halle, var en tysk botaniker.

Karsten var professor vid universitetet i Halle 1909–1929. Han företog 1889 en forskningsresa till Nederländska Indien och utgav 1891 den stora ekologiskt-biologiska monografin Die Mangrovevegetation im Malaiischen Archipel. Karstens forskning omfattade även epifyternas biologi och organisation, gnetacéernas utvecklingshistoria, undersökningar över grönalger och kiselalger med mera samt på det fysiologiska området tillväxten och dess dagsperiodicitet. Karsten bearbetade Valdivia-expeditionens fytoplankton och utgav från 1905 dess i samarbete med August Schenk påbörjade växtgeografiska bildverk Vegetationsbilder.

Källor 
 

Tyska botaniker under 1800-talet
Tyska botaniker under 1900-talet
Tyska professorer
Alumner från Leipzigs universitet
Alumner från Strasbourgs universitet
Personer verksamma vid Bonns universitet
Personer verksamma vid Kiels universitet
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer från Rostock
Födda 1863
Avlidna 1937
Män
Svensk uppslagsbok
Asger Karstensen

Asger Karstensen, född 22 mars 1874, död 9 september 1945, var en dansk politiker.

Karstensen var redaktör och medlem av Folketinget 1918-20. Ursprungligen högerman, var han i december 1915 en av grundarna av Konservative Folkeparti, men senare politisk vilde och slutligen vänsterman. Karstensen var en betydande politisk begåvning, taktiker och agitator. Som karaktär hade han lättare att vinna än att bevara förtroende.

Källor

Noter

Personer i Danmark under 1900-talet
Personer från Fyn
Födda 1874
Avlidna 1945
Män
Svensk uppslagsbok
Folketingsledamöter från Det Konservative Folkeparti
Kommunpolitiker från Det Konservative Folkeparti
Danska redaktörer
The Rolling Bridge

The Rolling Bridge (svenska: Den rullande bron) är en ihoprullbar bro vid kanten av Paddington Basin i London, Storbritannien.

Bron är den enda i sitt slag i världen, och består av åtta triangulära sektioner som är ledade nertill och sammankopplade med tvådelade länkar som viks ihop ner mot brons golv med hjälp av hydraulcylindrar, dolda i vertikala rör i brons räcken. När bron är utfälld liknar den en vanlig stålbro och är 12 meter lång. När bron öppnas rullas den ihop till en oktagon med en diameter på ca 6 meter. (Se videoklippet i inforutan till höger).

Bron leder över en liten avstickare av Paddington Basin, utan någon båttrafik och öppnas därför endast för nyfikna åskådare varje fredag klockan tolv.

Se även

Källor

Broar i London

ja:可動橋#巻き上げ橋
Highclere Castle

Highclere Castle är ett slott i England, Storbritannien. Det är beläget i Hampshire. Sedan 1679 har det varit huvudsäte för earlen av Carnarvon med familj. 8:e earl av Carnarvon och Lady Fiona Carnarvon, 8:e countess av Carnarvon är nuvarande ägarna. Slottsparken utformades 1774–1777 av Lancelot "Capability" Brown. TV-serien Downton Abbey har spelats in vid slottet.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

 Officiell webbplats
 Highclere Castle entry from The DiCamillo Companion to British & Irish Country Houses
 Highclere Castle on The Internet Movie Database
 

Byggnader och anläggningar i Hampshire
Parker i England
Parker i engelsk stil
Slott i England
Slottsparker