kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Heraklea Lucania

Många platser kallades i antiken Herakleia eller Heraklea/Heraclea. För övriga uppslagsord med ordet Herakleia/Heraklea/Heraclea, se Herakleia.

Herakleia Lucania (även Heraklea, Heraclea, eller Heracleia; på grekiska Ἡράκλεια) var en stad i Magna Graecia. Staden låg i Lukanien, vid Tarantobukten. Staden låg en bit från havet, mellan floderna Aciris (dagens Agri) och Siris (dagens Sinni). Enligt dagens administrativa indelning låg den i kommunen Policoro, provinsen Matera i den italienska regionen Basilicata.

Området tillhörde tidigare den joniska kolonin Siris och efter Siris fall utbröt en kamp om området som slutade med att kolonierna Thurioi och Tarentum gick ut i krig om att få äga Siris forna område. Kriget slutade med en kompromiss: båda parter fick dela på den nya kolonin Herakleia Lucania som grundades 432 f.Kr.. Herakleia Lucania byggdes något närmare floden Aciris, men Siris fortlevde i skuggan av den nya kolonin.

Herakleia Lucania fick snart makt och välstånd (mycket på grund av den bördiga jorden) och beskyddades av Tarentum som (tillsammans med Herakleia Lucania) gick ut i krig mot messapierna och lukanerna för dess skull. Det är uppenbart att Herakleia Lucania gradvis blev mer och mer beroende av Tarentum i den utsträckning att staden nästintill förlorade sin autonomi. Herakleia Lucania blev, kanske på grund av relationen till Tarantum, utvald att bli samlingsplats för italioterna (πανήγυρις). Mötet var från början mest av religiös karaktär, men hade även viss politisk makt: det var därför Alexander I av Epirus flyttade mötesplatsen från Herakleia Lucania till Thurioi, för att på så sätt, via Herakleia Lucania, begränsa Tarentums makt. 

Först efter Herakleia Lucanias blomstringstid syns den i historieskrivningen. Under pyrriska kriget stod slaget vid Herakleia mellan floden Siris och Herakleia Lucania. Under den här perioden var Herakleia Lucania, Tarentum och lukanerna i allians mot Rom. För att splittra alliansen erbjöd Rom år 278 f.Kr. Herakleia Lucania ett mycket förmånligt erbjudande som Cicero beskriver som prope singulare foedus. Denna status fick man behålla under hela den romerska republiken. År 212 f.Kr. besegrade Hannibal staden. Det är okänt hur staden ställde sig under bundsförvantskriget, men staden tycks ha lidit svår skada. Staden erbjöds romerskt medborgarskap 89 f.Kr. och blev därpå ett municipium. Det finns belägg för att staden var en viktig och blomstrande stad under den romerska republiken.

Man vet inte när och varför staden gick under. Området, som var känt som bördigt under antiken, var nästintill obebott på mitten av artonhundratalet. Man har identifierat var staden låg: inga ruinern står kvar men bråte, mynt och andra lämningar finns kvar på platsen. På medeltiden anlades staden Anglona (som ett tag var biskopssäte) i närheten, men även denna stad ligger nu i ruiner.

Se även 
 Slaget vid Herakelia
 Tabulae Heracleenses
 Zeuxis (målare som bodde och verkade i Herakleia Lucania)

Källor 
 

Magna Graecia
Tursi

Tursi är en stad och kommun i provinsen Matera, i regionen Basilicata i södra Italien. Kommunen hade  invånare (2017) och gränsar till kommunerna Colobraro, Montalbano Jonico, Policoro, Rotondella, Sant'Arcangelo, Scanzano Jonico och Stigliano. I kommunen finns tre frazione, varav en är Anglona, som har ett ursprung som medeltida stad.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Basilicata
Kommuner i provinsen Matera
Marennes

Marennes kan syfta på:
 Marennes, Charente-Maritime
 Marennes, Rhône
July Morning

July morning (Dzjulaj) är en årlig musikfestival i Bulgarien som uppstod i mitten av 1980-talet som en reaktion mot kommunismen och den existerar fortfarande. 30 juni åker man österut till Svarta havet för att vänta tills de första solstrålarna visar sig över havet nästa morgon.Festen är uppkallad efter Uriah Heeps sång från 1971 July Morning.

Festen var i sitt ursprung förknippad med hippietraditionen. Den var en protest mot kommunismens inskränkningar. Folk samlades på stranden för att uppleva ögonblick av frihet och rening inför solen. Detta är tydligt uttryckt i själva sången 'July Morning' som är symbol för all den förbjudna musiken under kommunismen.

Under de sista åren har festen fått ännu större tyngd med konserter som organiseras vid havskusten. 2007 kom Uriah Heeps före detta sångare John Lawton till havsbyn Kamen Bryag för att för första gången presentera sången i original. År 2008 såg man bandets keybordspelare Ken Hensley som var den som skrev sången. John Lawton återvände 2009 och man lyssnade på 'July Morning' en gång till vid havet i väntan på de första strålarna.

Musikfestivaler i Bulgarien
Stora och Lilla Husarn

Stora Husarn: Lilla Husarn: 

Stora Husarn och Lilla Husarn är två närliggande öar i Haninge kommun. Öarna ligger ca två sjömil öster om Östra Stendörren. Öarna utgör gränsen mellan Jungfrufjärden och Nämdöfjärden.

Öarna består till största delen av hällmark med gles barrskog. I skyddade sänkor finns inslag av lövskog och mossvegetation. Lilla Husarn utgör tillsammans med skären Stora och Lilla Saltkråkan, Stora och Lilla Kråkskär samt Simpskallen Lilla Husarns naturreservat.

Både Stora och Lilla Husarn har naturhamnar, men alla ligger på nordsidan och erbjuder dåligt skydd mot nordlig vind.

Källor

Öar i Haninge kommuns skärgård
Carl-Axel Hageskog

Carl-Axel Hageskog, född 24 maj 1954 i Nässjö, är en svensk professor och tennistränare. Han har en karriär som spelare med tre svenska mästerskap för Klubben Växjö TS, 1981 (utomhus), 1982 (utomhus) och 1982 (inomhus). Han nådde plats 398 på ATP-rankingen 1982 efter kvartsfinal i Swedish Open i Båstad. Som tränare har han varit engagerad för spelare som Mats Wilander (1974–1980), Anders Järryd (1985–1994), Henrik Holm (1991–1994) och Magnus Larsson (1994–2002).  

Carl-Axel Hageskog var anställd som förbundstränare/kapten för det svenska Davis Cup-laget 1983 till 2002. Efter att ha varit tränare för de svenska juniorerna blev han 1985 tillfrågad att tillsammans med Hans Olsson ta hand om Davis Cup-laget. Han fortsatte därefter tillsammans med Jonte Sjögren åren 1989–1994 och med sin trogne följeslagare Anders Järryd 1995–2002 att leda den svenska lagmaskinen. År 2001 startade han tillsammans med Mats Glemne programmet Coaching och Sport Management vid dåvarande Växjö universitet. År 2004 utnämndes Hageskog till professor i Idrottens ledarskap och jobbar vid Linnéuniversitetet i Växjö. På senare år har han även medverkat i boken Kreativ coaching: när det snurrar i bollen.

Utmärkelser 
2003 - Hans Majestät Konungens medalj av 8: storleken i högblått band  
 2007 - Prinsens plakett

Referenser 

Män
Födda 1954
Levande personer
Svenska professorer
Personer verksamma vid Linnéuniversitetet
Personer från Nässjö
Svenska tennisspelare
Svenska tennistränare
Caiazzo

Caiazzo är en stad och kommun i provinsen Caserta, i regionen Kampanien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017). och gränsar till kommunerna Alvignano, Castel Campagnano, Castel di Sasso, Castel Morrone, Liberi, Limatola, Piana di Monte Verna och Ruviano.

Caiazzo är med all säkerhet äldre än Rom, och grundades förmodligen av oskerna. Under en period var staden influerad av etruskerna innan hon blev erövrad av samniterna (431 f.Kr.). Under andra samnitiska kriget var Caiazzo under romersk kontroll. Staden stred mot Rom i bundsförvantskriget och blev återerövrad av Sulla. Staden blev sedan municipium.

Referenser 

Orter i Kampanien
Kommuner i provinsen Caserta
Montesarchio

Montesarchio  är en kommun i provinsen Benevento, i regionen Kampanien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017) och gränsar till kommunerna Apollosa, Bonea, Campoli del Monte Taburno, Ceppaloni, Cervinara, Roccabascerana, Rotondi, San Martino Valle Caudina, Tocco Caudio.

Montesarchio ligger på samma plats som caudiernas huvudstad Caudium.

Referenser 

 

  

Orter i Kampanien
Kommuner i provinsen Benevento
Pontelatone

är en ort och kommun i provinsen Caserta i regionen Kampanien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017).

Pontelatone  är en kommun i provinsen Caserta, i regionen Kampanien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017) och gränsar till kommunerna Bellona, Camigliano, Capua, Castel di Sasso, Formicola, Liberi samt Roccaromana.

Referenser

Externa länkar 
 Pontelatones officiella webbplats

Orter i Kampanien
Kommuner i provinsen Caserta
Pixie Lott

Pixie Lott, född 12 januari 1991 i Bromley i London, är en brittisk skådespelare, sångare och dansare. Hennes debutsingel, "Mama Do (Uh Oh, Uh Oh)", gick direkt in på förstaplatsen på UK Singles Chart i juni 2009.

Lott har medverkat i My Super Sweet 16, EastEnders, Fred The Movie och i ett avsnitt av Melrose Place (2010).

Diskografi

Studioalbum 
 2009 – Turn It Up
 2011 – Young Foolish Happy
 2014 – Pixie Lott

Singlar 
Hitsinglar (topp 20 på UK Singles Chart)
 2009 – "Mama Do (Uh Oh, Uh Oh)" (#1)
 2009 – "Boys and Girls" (#1)
 2009 – "Cry Me Out" (#12)
 2010 – "Gravity" (#20)
 2010 – "Turn It Up" (#11)
 2010 – "Broken Arrow" (#12)
 2011 – "All About Tonight" (#1)
 2011 – "What Do You Take Me For?"  (#10)
 2012 – "Kiss the Stars" (#8)
 2014 – "Nasty"  (#9)

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Pixie Lott på IMDb

Brittiska sångare
Brittiska skådespelare
Brittiska dansare
Födda 1991
Levande personer
Kvinnor
Herre på täppan (olika betydelser)

Herre på täppan kan avse:

Herre på täppan – en lek
Herre på täppan (TV6) – ett svenskt TV-program som sändes under våren 2009 på TV6
Herre på täppan (film) – amerikansk film från 1964
Sigurd S:son Melin

Sigurd Sigurdsson Melin, född 19 maj 1910 i Visby, Gotlands län, död 18 december 1998 i Sparreholm, Södermanlands län, var en svensk militär (överste).

Biografi
Melin utnämndes till fänrik i armén 1931 och till underlöjtnant 1933. Han utnämndes till kapten vid Svea trängkår 1940. År 1945 var Melin adjutant åt Folke Bernadottes Tysklandsdetachement. Åren 1948–1950 var han chef för Göta trängkårs kompani i Nora (T 2 N). År 1949 utnämndes han till major och blev 1950 byråchef vid Kungliga järnvägsstyrelsen. 

Åren 1953–1954 var han avdelningschef vid Försvarsstaben (Fst). År 1954 utnämndes han till överstelöjtnant i Generalstabskåren och tjänstgjorde på Försvarshögskolan (FHS). År 1958 blev han utnämnd till överste och chef för Norrlands trängregemente (T 3) där han var fram till 1963, då han tillträdde som chef för Svea trängregemente (T 1) där han tjänstgjorde fram till sin pension 1970.

Melin var son till bankdirektören Johan Sigurd Melin, som var bror till Carl Melin, och Gerda Eva Margaretha Svinhufvud. År 1935 gifte han sig med Ellen Augusta Ingrid Marianne Ridderstolpe (1915–1991). Paret fick fyra barn. Melin är begravd på Helgesta kyrkogård.

Utmärkelser 

   Riddare av Svärdsorden, 1949.
   Kommendör av Svärdsorden, 6 juni 1962.
   Kommendör av första klassen av Svärdsorden, 6 juni 1966.

Källor

Noter 

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Visby
Födda 1910
Avlidna 1998
Män
Herre på täppan (film)

Herre på täppan (engelska: Bedtime Story) är en amerikansk komedifilm från 1964 i regi av Ralph Levy. I huvudrollerna ses Marlon Brando och David Niven. En nyinspelning gjordes 1988, med namnet Rivierans guldgossar.

Rollista i urval 

Marlon Brando ..... Freddy Benson
David Niven ..... Lawrence Jameson
Shirley Jones ..... Janet Walker
Dody Goodman ..... Fanny Eubank
Aram Stephan .... Andre
Parley Baer .... Col. Williams
Marie Windsor .... Mrs. Sutton
Rebecca Sand .... Miss Trumble
Frances Robinson .... Miss Harrington
Henry Slate .... Sattler
Norman Alden .... Dubin
Susanne Cramer .... Anna
Cynthia Lynn .... Frieda
Ilse Taurins .... Hilda
Francine York .... Gina

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1964
Amerikanska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer om svindlare
Filmer från Universal Studios
Franska rivieran på film
Slantsy

Slantsy (ryska: Сла́нцы) är en stad i Leningrad oblast i västra Ryssland, belägen vid floden Pljussa, 192 kilometer väster om Sankt Petersburg. Staden har cirka 33 000 invånare. Stadens grundare var Sergej Kirov och han lät bygget av staden påbörjas den 9 april 1930.

Referenser 

Orter i Leningrad oblast
Women

Women var ett kanadensiskt indierockband från Calgary. Deras debutalbum Women släpptes år 2008 och uppföljaren Public Strain två år senare.

År 2010 slutade gruppen spela ihop efter dispyter inom bandet. Gruppen upplöstes officiellt 2012. Gitarristen Christopher Reimer avled i februari 2012, 26 år gammal.

Medlemmar 
 Patrick Flegel - sång, gitarr (2007–2010)
 Matthew Flegel - basgitarr, slagverk, sång (2007–2010)
 Michael Wallace - trummor (2007–2010)
 Christopher Reimer - gitarr, sampling, sång (2007–2010; död 2012)

Diskografi 
Studioalbum
 Women (Flemish Eye / Jagjaguwar, 2008)
 Public Strain (Flemish Eye / Jagjaguwar, 2010)
Singlar
Service Animal / Grey Skies (2010)

Referenser

Externa länkar 
 Women @ Flemish Eye website
 Women @ Jagjaguwar website

Kanadensiska indierockgrupper
Musikgrupper från Calgary
Musikgrupper bildade 2007
Musikgrupper upplösta 2010
Alex Engblom

Alexander "Alex" Natanael Engblom, född 17 februari 1885 i Södertälje församling, död 16 mars 1960 i Borås Caroli församling, var en svensk direktör.

Alex Engblom tog studentexamen 1904 och bedrev därefter studier vid John Lennings vävskola i Norrköping samt vid Kungliga Tekniska högskolan. 1910-1917 arbetade han vid textilföretag i USA. 1920 blev han överingenjör vid Borås Wäfveri AB och var 1947-1950 direktör i samma bolag. Han var även VD i egna bolagen Alex. Engblom & Co AB och AB Textilalex. Han invaldes 1932 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien och tilldelades 1954 Chalmersmedaljen.

Källor 

Svenska direktörer
Personer i Borås historia
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1885
Avlidna 1960
Personer från Södertälje
Liga de Honra 2009/2010

Liga de Honra 2009/2010 spelades 16 augusti 2009 - 8 maj 2010. 16 lag deltog i tävlingen,	som spelades i 30 omgångar, med matcher mellan alla lag en gång på hemmaplan och en gång på bortaplan. Vinst gav 3 poäng, oavgjort 1 poäng och förlust 0 poäng.
	
Beira-Mar vann Liga de Honra före Portimonense, vilket gjorde att båda lagen gick upp i Primeira Liga 2010/2011.
	
D. Chaves och Carregado åkte ur Liga de Honra eftersom de kom på de två sista platserna och får spela Segunda Divisão 2010/2011.

Deltagande lag
Feirense 
Portimonense 
Freamunde 
Sta. Clara 
Trofense 
Fátima 
Carregado 
Covilhã 
G.Vicente 
Aves 
Oliveirense  
Chaves 
Penafiel  
Estoril 
Varzim 
Beira-Mar

Se även 
 Liga de Honra

Externa länkar 
Liga Vitalis (på portugisiska)

2009 i Portugal
2010 i Portugal
Fotbollssäsongen 2009/2010
Fotbollstävlingar i Portugal
Jari Rantanen

Jari Rantanen, född 31 december 1961 i Helsingfors, Finland, är en finländsk tidigare fotbollsspelare.

Meriter
 UEFA-cupmästare med IFK Göteborg 1987

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Finländska fotbollsspelare
Finländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Pallokerho-35
Spelare i Leicester City FC
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i Estoril Praia
Spelare i HJK
Spelare i Tipsligan
Spelare i Jupiler League
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 1961
Levande personer
Män
Idrottare från Helsingfors
Bettina Kjellin

Bettina Maria Kjellin, född Stolzenberg, 7 september 1926 i Tyskland, är en svensk företagsledare och kulturpersonlighet.

Biografi
Kjellin kom efter andra världskriget som flykting från forna Östtyskland och gifte sig med Carl Gösta Kjellin på Brunneby herrgård. Tillsammans med maken drev hon Brunneby musteri.

Bettina Kjellin är en östgötsk kulturpersonlighet och mecenat. Hon är konstnärlig ledare för Kammarmusik i Östergötland och upplåter regelbundet sitt hem och den på gården belägna Brunneby kyrka, för konserter, litterära salonger, konstutställningar m.m. Bland artister som framträtt på Brunneby märks Käbi Laretei, Göran Söllscher, Malena Ernman, Torgny Lindgren, Bo Setterlind och Östgöta Kammarkör. Den 4 maj 2008 belönades hon med förre landshövdingen Rolf Wirténs kulturpris med motiveringen:

Referenser

Svenska musikpersonligheter
Kultur i Östergötland
Födda 1926
Kvinnor
Levande personer
Paraxerus

Paraxerus är ett släkte i ekorrfamiljen med elva arter som förekommer i Afrika.

De lever i skogar, i savanner med trädgrupper, i trädodlingar eller i andra landskap med träd. De vistas ofta i trädens kronor men klättrar likaså i växtlighetens lägre delar. Boet är en hålighet i träd eller ett annat gömställe. För att leta efter föda kommer de även ner till marken. Födan utgörs liksom hos de flesta andra ekorrarna av frön, nötter och frukter. Dessutom äter de i mindre mått insekter, fågelägg och enligt enstaka beskrivningar rötter.

Deras kroppslängd ligger mellan 10 och 30 centimeter, svanslängden varierar mellan 12 och 25 centimeter. De minsta arterna väger 40 till 70 g och de största arterna har en vikt av 650 till 700 g. Pälsens färg varierar mellan arterna. Till exempel har Boehms buskekorre och Alexanders buskekorre strimmor på kroppen som påminner om jordekorrar. Bergbuskekorre är däremot ljusande rödbrun med en svart fläck på ryggen.

I motsats till flera andra ekorrar lever arterna i släktet Paraxerus ganska sociala. Gruppen består vanligen av ett par vuxna individer och deras ungar. Ibland förenar sig olika familjegrupper. Flockens medlemmar varnar varandra med höga läten för fiender. Honor föder en till tre ungar per kull.

Arterna är:
 Alexanders buskekorre, Paraxerus alexandri (Thomas & Wroughton 1907), Kongo-Kinshasa, Uganda
 Boehms buskekorre, Paraxerus boehmi (Reichenow 1886), östra och centrala Afrika
 Strimmig buskekorre, Paraxerus flavovittis (Peters 1852), Kenya, Tanzania, Moçambique
 Bergbuskekorre, Paraxerus lucifer (Thomas 1897), Tanzania, Zambia, Malawi
 Röd buskekorre, Paraxerus palliatus (Peters 1852), östra Afrika
 Paraxerus vexillarius (Kershaw 1923), Tanzania
 Coopers buskekorre, Paraxerus cooperi (Hayman 1950), Kamerun
 Grön buskekorre, Paraxerus poensis (Smith 1830), västra och centrala Afrika
 Paraxerus vincenti (Hayman 1950), Moçambique
 Huets buskekorre, Paraxerus ochraceus (Huet 1880), Sudan, Kenya, Tanzania
 Gulfotad buskekorre, Paraxerus cepapi (Smith 1836), östra och södra Afrika

I några systematiska förteckningar fördelas Paraxerus arter på fyra släkten. Forsyth Major beskrev djurgruppen som ett undersläkte till släktet Xerus men enligt dagens uppfattning är dessa grupper inte närmare släkt med varandra.

De flesta arterna är inte sällsynta. För två arter saknas informationer om beståndet och Paraxerus vexillarius listas av IUCN som nära hotad (near threatened). Paraxerus vincenti betraktas som starkt hotad (endangered). Arten förekommer bara på berget Monte Namuli i norra Moçambique och för området finns inga skyddsåtgärder.

Referenser

Noter 

Ekorrar
Sciuridae
Mirabella Eclano

Mirabella Eclano är en stad och kommun i provinsen Avellino, i regionen Kampanien i södra Italien. Kommunen hade  invånare (2017) och gränsar till kommunerna Apice, Bonito, Calvi, Fontanarosa, Grottaminarda, Sant'Angelo all'Esca, Taurasi, Torre Le Nocelle samt Venticano.

Den samnitiska staden Aeculanum låg i närheten av nuvarande Mirabella Eclano.

Referenser 

 

Orter i Kampanien
Kommuner i provinsen Avellino
Noctograph

Noctograph var en 1806 patenterad och av Ralph Wedgwood i London tillhandahållen apparat som gjorde det möjligt att skriva på natten eller vid blindhet. Namnet består av ”nox, noctis”= latin ”natt” och ”graphein” grekiska för ”skriva”. Den skrivande använder ett metallstift (metallpenna). Den ursprungliga syftet med apparaten var att göra det lättare för blinda och för personer med synnedsättning att skriva än med en traditionell penna (dvs fjäderpenna), även om apparaten också har använts även av personer med full syn för att skriva i mörkret.

Funktionssätt 
Ett papper som hade impregnerats med  skrivarbläck och fått torka placerades i en låda eller ram mellan två blanka papper. Den skrivande skrev med ett metallstift (”penna”) på det övre vita bladet (egentligen ”tryckte”) och tack vare det underliggande karbonpapperet avbildades skriften på det undre vita bladet. Man behövde därför inte – som var brukligt – doppa pennan i ett bläckhorn. På det övre papperet – som var den skrivandes kopia – avbildades skriften i spegelskrift.

Användning  
Den praktiska tillämpningen av Noctographen var nog mest av blinda människor, där apparaten underlättade att skriva anteckningar och medverka i skrivarbete. Till exempel använde den blinde brittiske äventyraren och vagabonden James Holman en sådan anordning för att göra anteckningar om sina resor. Dessa låg sedan till grund för hans omfattande reseberättelser.

Det är också känt att Noctographen också användes av den likaledes blinde amerikanske historikern William Hickling Prescott, som skrev de flesta av sina böcker med hjälp av denna apparat.

Med uppfinnandet av den framgångsrika  reservoarpennan och kulspetspennan tappade sedan Noctographen sin betydelse.

Referenser

Externa länkar  
Foto av en Noctograph, American Printing House for the Blind 

Skrivdon
Svart (släkt)

Svart var dels en svensk adelsätt, dels ett ofrälse efternamn.

Historik
Adelsätten Svart härstammade från Joen Håkansson till Gladö som levde 1490. Enligt Anreps ättartavlor skulle släkten tidigare ha hetat Svarta och varit adlig sedan medeltiden. Joen Håkansson var gift med Brita Månsdotter (Frille), och fick med henne bland annat sonen Sven Joensson till Gladö, gift med Carin Djekne vars mor var en Stråle. Deras son Peder Joensson till Gladö och Sundby var en av de adliga förseglarna av Gustav Vasas testamente 1560 och till ständernas bevillning året därefter. Hans hustru var Anna Körning och hennes mor Brita Kuse. Sistnämnda makar fick två döttrar och en son. Döttrarna gifte sig Silfversparre och Krabbe af Svanby.

Sonen Sven Pedersson Svart till Sundby och Gladö var kapten vid Amiralitetet och avled 1606. Han var gift med Elsa Silfversparre, som var dotter till Peder Månsson Silfversparre och Brita Carlsdotter Månesköld af Seglinge. Deras äldste son avled troligen barnlös. Deras andre son, Sven Svart till Sundby, Gladö och Fogelbro var assessor i Åbo hovrätt och häradshövding i Pikie härad i Finland. Hans hustru var Christina Bure, dotter till Olof Bure och Elisabeth Bagge af Boo.

Deras dotter Maria gifte sig von der Osten genannt Sacken, dottern Elisabeth först Lilljenthal och sedan Sylvius och dottern Christina blev stammoder till ätten Bogeman. Sonen Jacob Svart var lantjägmästare i Södermanland och Närke, men avled barnlös och slöt den adliga ätten på svärdssidan.

Källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 4

Svenska adelsätter
Svenska efternamn
Bureätten
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
Stora och Lilla Vindåsen

Stora Vindåsen: Lilla Vindåsen: 

Stora Vindåsen och Lilla Vindåsen är två närliggande öar i Dalarö socken i Haninge kommun i Södermanland (Stockholms län). Öarna ligger fyra sjömil nordöst om Dalarö.

Stora Vindåsen är en knapp kilometer lång och har en mycket brant västsida. Terrängen består av relativt tät hällmarkskog. Norra halvan av Stora Vindåsen är privatägd och har ett antal fritidshus. Södra halvan ägs av Skärgårdsstiftelsen och utgör Stora Vindåsens naturreservat. Naturreservatet är fristående och ingår inte i det betydligt större Lilla Husarns naturreservat trots att de bara skiljs åt av ett par hundra meter vatten.

Lilla Vindåsen är obebyggd och ligger ca 500 meter sydöst om Stora Vindåsen.

Källor
Stora Vindåsen, Länsstyrelsen i Stockholms län

Öar i Haninge kommuns skärgård