kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eric Petterson

Eric Axel Petterson, född 29 december 1890 i Västerås, död 19 mars 1979, var en svensk klarinettist, musikhandlare och tillverkare av klarinetter med varumärket EP. 

Petterson var förste klarinettist i Konsertföreningens orkester 1913–1931. Han var medlem i Radioorkestern åren 1924–1942. År 1923 startade han Eric Petterson musikinstrumenthandel, sedermera ombildad till aktiebolag. Musikhandeln låg på Linnégatan i Stockholm.

Klarinetterna tillverkades i två modeller. Kvalitet 1 med rullar för höger hands lillfinger och kvalitet 2 utan rullar. Tonvikten var lagd på blåsinstrument. Företaget upphörde 1974, då Eric Pettersson av åldersskäl överlät klarinettillverkningen till den franska firman Robert Malerne som under en period tillverkade klarinetter efter Eric Pettersons specifikationer märkta modell E.P. Eric Petterson tillverkade även klarinettmunstycken märkta Conbrio Stockholm. Efter överlåtelsen levde företaget vidare som en del av Almqvist & Wiksell med försäljning och reparationer som verksamhetsområde.

På Eric Petterson-fabriken tillverkades även brassinstrument under namnet Euphony. Flera modeller var baserade på Ahlberg & Ohlssons instrument. Eric Petterson importerade också brassinstrument från Tyskland som märktes "Imported by Eric Petterson Stockholm", vissa även märkta "Royal Tone". 

Eric Petterson sålde marschvirveltrummor märkta Eric Petterson Stockholm. Dessa tillverkades av Ramona musik. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 Dödsannons och minnesord i Svenska Dagbladet, 22 mars 1979, sid. 16
 Pettersson, Erik Axel på SvenskaGravar.se

Noter 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska klarinettister
Svenska musiker under 1900-talet
Musiker från Västerås
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1890
Avlidna 1979
Män
Svenska folkets sago-häfder

Swenska folkets Sago-Häfder eller Fäderneslandets historia, sådan hon lefwat och till en del ännu lefwer i Sägner, folksånger och andra minnesmärken. Till läsning för folket af Arv. Aug. Afzelius är ett bokverk om Sveriges historia i elva band, av folklivsforskaren Arvid August Afzelius vilket utkom första gången 1839-1870 i Stockholm.

Bibliografi

Svensk litteratur
Verk av Arvid August Afzelius
Starless and Bible Black

Starless And Bible Black är ett musikalbum som släpptes 1974 av den progressiva rockgruppen King Crimson.

Låtlista 
 The Great Deceiver - 4.02
 Lament - 4.05
 We'll Let You Know - 03.41
 The Night Watch - 04.40
 Trio - 05.39
 The Mincer - 04.10
 Starless And Bible Black - 09.11
 Fracture - 11.13

Medverkande 
 Robert Fripp - Gitarr och mellotron
 John Wetton - Bas och sång
 Bill Bruford - Trummor
 David Cross - Fiol och övriga stråkinstrument

Musikalbum 1974
Album av King Crimson
Less is a bore

Less is a bore ("mindre är tråkigt") är ett uttryck inom arkitekturen och en travesti på den funktionalistiska parollen "Less is more" ("mindre är mer"). Uttrycket myntades i boken "Complexity and Contradiction in Architecture" av arkitekten Robert Venturi under 1960-talets postmodernistiska trend (storhetstiden för postmodernismen kom senare, under 1980-talet) och kan ses som ett slags antiminimalistiskt motto, där färg, form och uttryck förespråkas, istället för "den enkla formens renhet".
Arkitekturhistoria
Begrepp inom arkitektur
Ord och fraser på engelska
Postmodernistisk arkitektur
RTE

RTE kan betyda:

 Raidió Teilifís Éireann, ett irländsk bolag som sänder TV och radio. 
 Réseau de Transport d'Électricité, ett företag ansvarig för Frankrikes stamnät för el.
Mark (namn)

Mark är ett mansnamn, den vanligaste engelska formen av namnet Markus. Den vanligaste stavningen av namnet är dock Marc. 

Det finns ungefär 300 svenska män över 30 år som heter Mark. 1800 personer uppskattas heta Mark i Sverige.

Namnsdag: 1986–1992 och 1993–2000 hade Mark namnsdag den 25 april.

Mark förekommer också som efternamn i Sverige, då väl närmast med anknytning till ordet mark i betydelsen landområde, jordyta.

Personer med efternamnet Mark eller Marc

 Conrad Mark (1869–1926), svensk företagsledare
 Dorinel Marc (född 1965), svensk konstnär
 Franz Marc  (1880–1916), tysk expressionistisk målare
 Heinrich Mark (1911–2004), estnisk lärare, advokat och politiker i exil
 Jan Mark  (1943–2006), brittisk författare av ungdomsböcker
 Jan Mark (dramaturg) (född 1944), svensk dramaturg och översättare
 Knut J:son Mark (1869–1958), svensk industriman och politiker
 Konrad Marc-Wogau (1902–1991), svensk filosof
 Magnus Mark (född 1964), svensk skådespelare
 Mary Ellen Mark (1940–2015), amerikansk fotograf
 Michael van der Mark (född 1992), nederländsk roadraceingförare
 Mony Marc (aktiv 1956), belgisk musiker

Personer med förnamnet Mark/Marc

Utan efternamn
Mark av Cornwall
 Marc-Michel

Med efternamn (urval)
Mark Bonnar
Marc Chagall
Mark Lee
Mark Levengood
Mark Strudal
Mark Tuan
Mark Twain
Mark Viduka
Marc Wallenberg
Mark Webber

Fiktiva personer med förnamnet Mark
 Mark, en av huvudpersonerna i dramafilmen The Room
 Mark Wellington, Sandybells pojkvän 

Mansnamn
Engelska förnamn
Arkont

Denna sida handlar om det grekiska ämbetet. För det gnostiska begreppet, se Arkont (gnosticism).

Arkont (grekiska archon, härskare) kallades den högste ämbetsmannen i vissa grekiska stater. 

I Aten skall arkontvärdigheten ha trätt i kungamaktens ställe efter Kodros' död (1068 f.Kr.) och innehafts på livstid och såsom ärftligt ämbete inom Kodros' son Medons ätt. Från 752 f.Kr. valdes arkonterna på tio år, och 713 f.Kr. fick alla de adliga ätterna (eupatriderna) tillträde till detta ämbete. 683 f.Kr. förkortades ämbetstiden till ett år, och i stället för en arkont, som förut, valdes nu nio.

Att denna från den senare antiken ärvda framställning är en ohistorisk konstruktion, är redan i och för sig påtagligt och stärks också genom Aristoteles' skrift om Atens statsförfattning. Säkert har kungatiteln aldrig varit avskaffad, men dess bärare har under tidernas lopp fått vidkännas betydlig inskränkning av sin kungliga myndighet och överlåta en stor del av sin befogenhet på andra funktionärer, till dess att kungen slutligen kommit att vara en medlem bland alla andra, och inte ens den främste, av deras kollegium. De närmare omständigheterna vid detta förlopp är inte kända.

Under den historiska tiden var arkonterna nio, och kollegiets officiella titel åtminstone från Solons tid var "de nio arkonterna". Under demokratins tid var arkonternas ämbetsmyndighet mindre politisk än judiciell och representativ. Den förste bland dem kallades arkont. Han gav sitt namn åt det löpande året. Hos senare skriftställare kallas han därför archon eponymos (av onoma, namn). Den andre hade titeln basileios (konung), eftersom han hade religiösa funktioner bundna till kungatiteln och eftersom han handlade rättegångar som berörde religionen. Den tredje kallades polemark (krigsöverste), eftersom han åtminstone i äldre tid stod i spetsen för krigsväsendet. De sex återstående arkonterna kallades thesmothetes (lagskipare) och ledde efter lottning förhandlingarna vid rättegångar.

Källor
 

Titlar i antikens Grekland
Ugglan
Antikens Aten
Andeliga sånger för barn

Andeliga sånger för barn var tre häften med sånger för söndagsskoleverksamhet som gavs ut av Betty Ehrenborg. I huvudsak består häftena av sånger översatta från engelska, vilka alla blev väl spridda i Sverige.

Utgåvor
Andeliga sånger för barn 1852
Andeliga sånger för barn 1856

Se även
Sångböcker för söndagsskolan

Svenska psalmböcker
Produktplacering

Produktplacering, på engelska product placement, är marknadsföring av ett varumärke eller en produkt genom planerad förekomst i ett sammanhang som inte uttryckligen är reklam. För filmproducenter har det också blivit ett sätt att delfinansiera framför allt spelfilmer.

Den första vågen av produktplacering handlade om att företag betalade för att just deras produkter skulle användas i filmer och tv-serier. En uppblossande etikdebatt om huruvida biobesökare var medvetna eller ej om att de utsattes för reklam har utmynnat i en stor medvetenhet hos allmänheten om fenomenet, följt av relativt stor acceptans av marknadsföringsmetoden.

Produktplacering har ofta varit en metod för både reklamköpare och medieproducenter att använda för att komma runt formella reklamförbud.  

En växande gren av produktplacering är att i stället placera in produkter i folks verklighet. Genom att erbjuda vissa företag gratis tillgång till ett visst mineralvatten till matsalen kommer de anställda i kontakt med just det märket. Genom att låta en grupp skådespelare sitta på ett café och prata om hur bra en viss produkt är kan de som sitter bredvid påverkas att införskaffa produkten. Ifall avsikten verkligen är att lura folk talar man om undercover marketing. Allmänhetens medvetande om denna form av produktplacering är under alla omständigheter lägre än om den klassiska varianten. Här brukar Sony Mobiles kampanj 2002 anges som exempel.

Under 2000-talet kom debatten att handla om produktplacering i bloggosfären och svårigheterna att som konsument veta om bloggare spontant nämner produkter som de använder och gillar eller om de gör det för att företagen betalat dem för att skriva på ett visst sätt.

Referenser 

Marknadsföringsmetoder
Nykøbing

Nykøbing kan avse:

 Nykøbing Falster – en stad på ön Falster i Danmark
 Nykøbing Mors – en dansk småstad på östra sidan av ön Mors
 Nykøbing Sjælland – en stad på nordvästra Själland i Danmark

Se även
 Nyköping – en svensk stad
 Nystad – en stad i landskapet Egentliga Finland i Finland
Nykøbing Falster

Nykøbing Falster, ursprungligen Nykøbing, alternativt Nyköbing Falster på svenska, är en stad på ön Falster i Danmark och huvudort i Guldborgsunds kommun. Bilvägen E55 och järnvägen Rødby–Köpenhamn går genom staden. Staden är den största på ön och är även känd som bara Nykøbing F.
Stadens största turistattraktion är Medeltidscentret som besöks av cirka 50.000 per år.

Geografi 
Staden består av två tätorter, dels Nykøbing F på östra sidan Guldborg Sund, dels Sundby på västra sidan sundet på Lolland.
Staden hade 2017  invånare, varav  i tätorten Nykøbing F.

Källor

Externa länkar 

Falster
Orter i Region Själland
Guldborgsunds kommun
Programator

Programator AB var ett svenskt IT-konsultföretag bildat 1964 av Lars Irstad och Per Lind. Företaget växte till det största IT-konsultföretaget i Sverige och blev uppköpt 1992 av Capgemini, Leif Pilhage började på Programator i ett senare skede, se Gustav Sjöbloms intervju med Lars Irstad 2008.

Ej längre existerande svenska IT-konsultföretag
Företag bildade 1964
Företag upplösta 1992
Fiat Argenta

Fiat Argenta tillverkades mellan 1981 och 1985 och var Fiats största modell, i samma storleksklass som exempelvis BMW 5-serien eller Volvo 740. Modellen ersatte Fiat 132 och kom senare att ersättas av  Fiat Croma (1986). Argenta var en kraftigt moderniserad 132, alla karossdelar var nya utom dörrar och sidorutor. Man ville även anknyta modellen till de mindre Fiatbilarnas beteckning, som vid denna tid började få bokstavsnamn istället för nummer. Argenta blev Fiats sista bakhjulsdrivna modell. 

Även motorerna var desamma som för 132: 
Argenta 1600 - 1585cc twincam, 96hk 
Argenta 2000 - 1995cc twincam, 113hk 
Argenta 2000ie - 1995cc twincam, Bosch L-Jetronic insprutning, 122hk 
Argenta 2500 D - 2345cc diesel, 75hk  

En facelift kom 1984 som innebar 60mm bredare spårvidd fram, krängningshämmare bak, delvis ny inredning och ratt, nya stötfångare och front, släta hjulsidor samt en grill med den för tiden typiska Fiatsymbolen med fem kromade ribbor. 2-litersmodellen med insprutning fick en uppdaterad Bosch LE-Jetronic samt högre utväxling för lägre bränsleförbrukning.
En världsnyhet var Fiats första turboladdade bil - Argenta Turbo D, en diesel på 90hk. En annan ny version var Argenta VX som delade sin kompressorladdade motor med Lancia's VX-modeller. Den byggde på 1995cc-motorn, hade Roots-kompressor, förgasare samt 135hk.

De nya modellerna hette
 Argenta 100 
 Argenta 110
 Argenta 120ie
 Argenta VX (SX på italienska marknaden)
 Argenta Turbo D

I Sverige såldes endast ett litet antal bilar under perioden 1983-85. Dessutom endast versionerna 2000ie (1983) samt 120ie (1984-85), dock med möjliga tillvalet automatlåda. Rostskyddet samt var precis som på övriga Fiat och på många andra bilar från perioden dåligt, vilket gör bilen ovanlig idag i Sverige. 

Argenta
Bakhjulsdrivna fordon
Stjärnarps säteri

Stjärnarps säteri (eller Stjernarp, alternativt Stiernarp) är en herrgård i Eldsberga socken, Tönnersjö härad, Hallands län. Förr fanns även kvarn, tegelbruk och bränneri vid godset. År 1921 brann alla Stjernarps ekonomibyggnader ned.

Historia 
Grundläggaren av Stjärnarp var drottning Kristinas gunstling, hovrådet Johan Silfverstjerna, som 1651 köpte Klastrup, som det då hette. Sedan Klastrup 1653 ödelagts genom åskeld, anlade han en ny huvudgård i närheten av den förra och gav den namnet Stjernerup, sedermera Stjernarp. Hans dotter Helena, gift med landsdomaren Peter Duréel, sålde Stjärnarp 1686 till sin svåger. Genom gifte övergick gården därefter till släkten Cederkrantz, som 1806 sålde den till friherre Jakob Kjell Bennet, som dock redan 1808 avyttrade den till Peter Möller på Skottorp. År 1813 köptes det av kommerserådet Anders Jöran Hammar, som uppförde den nuvarande huvudbyggnaden samt anlade de sedermera försålda avelsgårdarna Andersfelt och Fladje. Därefter gick gården genom flera händer och såldes 1851, sedan även säteriet Alslöv frånsålts, till kammarherren friherre David Erik Stierncrona (1820-1900). Han erhöll året efter rättighet att överflytta fideikommissrätten från Åkeshovs slott i Bromma socken i Uppland till Stjärnarp. Fideikommisset avvecklades 1927 då den siste fidiekommissarien avlidit ogift, och godset övergick som vanligt arv till hans systrar som samma år sålde godset till den äldsta systerns dotterson friherre Carl-Magnus Hermelin. Genom arv är Stjärnarp numera i familjen Hamiltons ägo.

Fram till 1981 samdrevs gårdarna Stjernarp, Brunskog och Krontorp. 1981 styckades Krontorp av till Louise Hemelin. 2010 byttes 75 hektar åker och skog mot åker på Magnilund och skog i Enslöv. Gården börjar bli starkt påverkad av Halmstad kommun och dess utbyggnad av avfallshantering och industriområden. Jorden brukas av GodsGrannarna, samägt bolag med Sperlingsholm.

Referenser

Fotnoter

Vidare läsning

Externa länkar
 Stjernarp, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Stjernarp i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Byggnader och anläggningar i Halmstads kommun
Herrgårdar i Halland
Avvecklade fideikommiss i Sverige
The Soulshake Express

The Soulshake Express, TSX, är en svensk rockgrupp med rötter i Värmland, bildad 2005. Bandet består av David Eriksson (sång, gitarr), Marcus Andersson (gitarr), Robert Schlyter (bas), Joakim Eriksson (trummor) och Martin Hammar (orgel, theremin).

2005 gav bandet ut EP:n The Soulshake Express på skivbolaget HGM (High Gear Music). Året därpå släpptes splitalbumet The Borderline Sessions tillsammans med den norska rockgruppen Opel. I augusti 2007 släppte The Soulshake Express sitt debutalbum Heavy Music i USA på skivbolaget Beatville. 4 september 2007 släpptes skivan i Europa och Kanada på skivbolaget Bad Reputation.

David Fricke, senior editor på Rolling Stone Magazine USA, har även uttryckt sin kärlek till The Soulshake Express i en av sina kolumner.

Under våren 2011 kom The Soulshake Express andra album, Join the Carnival, ut i Europa.

Diskografi
Studioalbum

EP
 

Annat
 (delad album med Opel)

Externa länkar
Officiell webbplats
Officiell Facebooksida
 

Svenska rockgrupper
Dhaka (provins)

Dhaka (eller Dacca) är en provins (bibhag) i centrala Bangladesh. Det är den folkrikaste provinsen i landet och har ungefär 41 miljoner invånare (2001) på en yta av 31 051,39 km². Administrativ huvudort är Dhaka. Andra större städer är Faridpur, Gazipur, Jamalpur, Kadamrasul, Mymensingh, Narayanganj, Narsingdi, Savar, Tangail och Tongi.

Administrativ indelning 

Provinsen är indelad i 17 distrikt, zila, som vidare är indelade i mindre administrativa enheter som kallas thana och upazila.

Distrikt (Zila)
 Dhaka, Faridpur, Gazipur, Gopalganj, Jamalpur, Kishoreganj, Madaripur, Manikganj, Munshiganj, Mymensingh, Narayanganj, Narsingdi, Netrokona, Rajbari, Shariatpur, Sherpur, Tangail

Bangladeshs provinser
Jakobsstav

En Jakobsstav är ett ganska enkelt instrument att mäta, avståndsvinklar, främst en himlakropps höjd över horisonten.

Jakobsstaven beskrevs första gången av Levi ben Gershon i början av 1300-talet. Längs staven monteras en skjutbar tvärstav. Blickpunkten placeras i stavens ena ände, medan den andra placeras mot ena punkten av vinkeln som skall mätas, medan en skjutbara tvästaven placeras så att den möter vinkelns andra punkt. Där stavarna möts kan nu vinkeln utläsas. Genom att placera flera tvärstavar längs den längsgående staven kan man få en mer exakt mätning av vinkeln. Från mitten av 1500-talet och in på 1700-talet användes Jakobsstaven för att mäta solens höjd. Den ersätts senare av oktanten och Sextanten.

Källor 
 

Astronomi
Nautiska instrument
Sångbok för söndagsskolan

Sångbok för söndagsskolan gavs ut av förläggaren och orgeltillverkaren C. A. V. Lundholm, Stockholm. Första utgivningsår är okänt, men en upplaga utgavs 1876 och följdes, och eventuellt föregicks, av ett antal upplagor fram till den tionde upplagan 1888. Titeln ändrades 1888 till Sångbok för söndagsskolan och hemmet (ej att förväxla med Sånger för söndagsskolan och hemmet).

Utgåvor
Sångbok för söndagsskolan 1876 
Sångbok för söndagsskolan och hemmet 1888

Se även
Sångböcker för söndagsskolan

Källor
Oscar Lövgren, Psalm och Sånglexikon, 1964.

Svenska psalmböcker
Slottsvångsskolan

Slottsvångsskolan, kallat Slottet, är en grundskola i Helsingborg. Skolan ligger strax intill Kärnan på Slottshöjden och är en F–9-skola. Till Slottsvångens skolområde tillhör även Söderskolan, som är en F–3-skola belägen på Söder, samt förskolorna Tornérhjelm, Gräshoppan, IFF och John Blund.

Byggnaden
Skolan ritades av den blivande stads- och rådhusarkitekten Alfred Hellerström och invigdes 1892. Byggnaden är uppförd i återhållsamt gotiserande stil med gult tegel i tre våningar, centralt placerad frontespis och axelsymmetrisk fasad. Fönstren i bottenvåningen har spetsbågsvalv, medan de övre våningarna fönster har raka valv. Gavlarna är sluta och fönsterlösa, förutom mindre frontespiser med fönster i fasadernas mitt. Fasaden mot Bergaliden är mer stram och enkel, medan fasaden mot skolgården är mer upplöst med utstickande flyglar och en halvcylinderformad utbyggnad i den centrala fronstespisen. Byggnaden vilar på en sockel i natursten och det, förutom vid frontespiserna, valmade taket är klätt med röd plåt. 

Strax norr om skolan ligger Helsingborgs första reella folkskolebyggnad, Östra skolan, byggd 1866 och numera Helsingborgs skolmuseum, vilken i jämförelse är i en hel annan skala.

Historik
Helsingborgs stadsfullmäktige beslöt 1866 att stycka av delar av magistratens gamla löningsjordar på Lilla Möllevången, Tornvången och Slottsvången som villatomter. Dock hade seden med villabebyggelse inte slagit igenom i Sverige än. Eftersom endast ett fåtal av tomterna såldes valde staden att upplåta resterande tomter för offentliga byggnader och institutioner. Bland de sista tomterna att bebyggas var tomten för en ny, stor folkskolebyggnad, vilket beslutades 1890. Området hade då omvandlats till ett institutionsstråk med sjukhus, hospital och skolor. Den nya skolan var den första i sitt slag av de skolbyggnader i mycket större skala som byggdes i Helsingborg vid den här tiden som svar på stadens kraftiga befolkningsökning. Till en början kallades den helt enkelt för "Nya skolan", men bytte senare namn till det nuvarande efter det gamla namnet på marken skolan är byggd på, Slottsvången. Den efterföljdes av Gustav Adolfskolan på Söder (1900) och Magnus Stenbocksskolan på Tågaborg (1911). Dock var det inte populärt bland alla invånare med de nya stora skolorna och byggnaden uppfördes under protester från vissa håll. Skolans gymnastiksal är från 1896. Byggnaden var platsen för Helsingborgs första rundradiostation från 1922.

Källor
Ranby, Henrik (2005). Helsingborgs historia, del VII:3 : Stadsbild, stadsplanering och arkitektur. Helsingborgs bebyggelseutveckling 1863-1971. Helsingborg: Helsingborgs stad, 
Helsingborgs lokalhistoriska förening (2006). Helsingborgs stadslexikon. Helsingborg: Helsingborgs lokalhistoriska förening. 

Utbildning i Helsingborg
Byggnader och anläggningar i Helsingborg
Grundskolor i Sverige
Danmarks kyrka

Danmarks kyrka är en kyrkobyggnad i tätorten Danmark som tillhör Danmark-Funbo församling i Uppsala stift. Den ligger cirka 8 kilometer sydost om Uppsala. Kyrkan nämndes för första gången 1291. I närheten av kyrkan finns ett tiotal runstenar som har kristen text och kors inristat. Danmarks kyrka är en tegelkyrka vars äldsta delar är från 1300-talet. På slutet av 1400-talet fick kyrkan i stort sett det utseende som den har i dag. Kyrkans har därefter, både invändigt och utvändigt, tillbyggts och ändrats bland annat efter de bränder som härjade kyrkan 1699 och 1889.

I närheten ligger Linnés Hammarby och åren 1758–1778 var Danmarks kyrka Carl von Linnés hemkyrka.

Varifrån namnet Danmark härstammar vet man inte, men det finns flera teorier. Enligt Olaus Magnus Historia om de nordiska folken (7:15) har kyrkan för beständigt fått sitt namn efter fiendens hemland, enär den präktiga byggnaden uppförts för krigsbyte, som tagits från honom, och sålunda står där som ett evärdeligt minnesmärke över de fallna. En annan teori är att namnet kommer ifrån danskar och daner. Efterleden -mark betyder i gamla ortnamn skog eller skogskant. Danmark skulle således betyda "Danernas skog" och skulle kunna varit en plats där daner bott eller slagit sig ner. En ytterligare annan teori är att förleden dan- kommer ifrån fornnordiska ordet dank som betyder blöt eller sank.  Danmark skulle alltså betyda "skogen vid de sanka ängarna". Den senare teorin är den som har stöd av ortnamnsforskare i dag.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan har målningar av Johannes Rosenrod och Albertus Pictor. Kyrktuppen är från slutet av 1800-talet och fick år 1989 utnämningen Årets kyrktupp av föreningen Svenska kyrktuppsfrämjandet. Korfönstren är från 1958 och gjorda av Julia Lüning.

Orgel
1767 byggde Niclas Söderström och Mattias Swahlberg den yngre en orgel med 10 stämmor. Orgeln renoverades och tillbyggdes 1861 av Daniel Wallenström, Uppsala. Orgeln hade efter tillbyggnationen 12 stämmor.
1921 byggde Furtwängler & Hammer, Hannover, Tyskland en orgel med 20 stämmor, två manualer och pedal. Orgeln omdisponerades 1935 av Bo Wedrup, Uppsala. Orgeln flyttades till Bengtfors Missionskyrka.
Den nuvarande orgeln byggdes 1958 av Marcussen & Sön, Aabenraa, Danmark. Orgeln är mekanisk med slejflådor och har ett tonomfång på 56/30. Orgeln står vid koret.

Galleri

Litteratur
 Våra kyrkor, sidan 24, Klarkullens Förlag AB, Västervik, 1990,

Källor

Noter

Externa länkar

Danmarks kyrka på svenskakyrkan.se
Anna Ölund Danmarkskyrka//Invändig och utvändig arkeologisk undersökning, Upplandsmuseets rapporter 2016:19

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Uppsala kommun