kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Louis-Claude de Saint-Martin

Louis-Claude de Saint-Martin, född den 18 januari 1743 i Amboise, död den 13 oktober 1803 i Aulnay vid Paris, var en fransk markis och teosof, kallad le philosophe inconnu och "den franske Jakob Böhme".

de Saint-Martin var till en början militär, men övergav denna bana, efter att ha studerat Swedenborgs och Böhmes skrifter, samt levde sedermera i tillbakadragenhet, sysselsatt med teosofiska studier och författarskap. I ett oftast mycket dunkelt språk, men inte utan lyftning framställde de Saint-Martin sin teosofiska livsåskådning, bekämpande sensualismen och materialismen. 

Hans främsta arbeten är Des erreurs et de la verité (1775; flera upplagor), Tableau naturel des rapports, qui existent entré Dieu, l'homme et l'univers (1782), L'homme de désir (1790; ny upplaga 1802), Ecce homo (1792), Le nouvel homme (1796), De l'esprit des choses (1800), Le ministére de l'homme-esprit (1802), Théorie de la pensée (1806) samt Oeuvres posthumes (1807). Hans Correspondance utgavs av Schauer och Chuquet (1862).

Saint-Martins tänkande bildar grund för den esoteriska riktning som kallas martinism.

Källor 

 

 

Födda 1743
Avlidna 1803

Franska filosofer
Mystiker inom kristendomen
Franska markiser
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Frankrike under 1700-talet
Personer från Amboise
Män
Viikinsaari

Viikinsaari är en ö i Pyhäjärvi sjö i Finland. Båtresan till ön tar 20 minuter och båten avgår från Laukontori. Det finns badstränder, spelplaner, lekplatser, grillar samt en strandbastu på ön.

Referenser

Källor

Öar i Tammerfors
Öar i insjöar i Finland
Musiksverige

Musiksverige är en ekonomisk förening och en intresseorganisation som sedan starten 2010 företräder artister, låtskrivare, musiker, managers, producenter, skivbolag samt musikförläggare i Sverige och driver dessa gruppers frågor. Organisationens tre fokusområden är upphovsrätt, musikexport och utbildningsfrågor. Linda Portnoff är verksamhetschef.

Föreningen anser att upphovsrätten är en "förutsättning för sysselsättning inom de kreativa och kulturella näringarna och för ett stort och varierat musikutbud" och arbetar därför för att främja den så att "artister, musiker, kompositörer och textförfattare ska kunna leva på sitt yrke och att skivbolag och musikförläggare ska kunna skapa tillväxt genom sina investeringar i musik".

Musiksverige grundades av nio organisationer:
SAMI (Svenska Artister och Musikers Intresseorganisation)
Musikerförbundet
SYMF (Sveriges Yrkesmusikerförbund)
STIM (Svenska Tonsättares Internationella musikbyrå)
FST (Föreningen Svenska Tonsättare)
Musikförläggarna
SKAP (Föreningen Svenska Kompositörer av Populärmusik)
IFPI Svenska Gruppen (International Federation of the Phonographic Industry)
SOM (Svenska Oberoende Musikproducenter)

Musiksverige har fyra nätverksmedlemmar:
SSES (Swedish Sound Engineers Society)
Sveriges Dragspelares Riksförbund
MBIN (Music Business Independent Network)
MMF (Music Managers Forum Sweden)

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Musikorganisationer i Sverige
Organisationer bildade 2010
William Law

William Law, född 1686 i Kings Cliffe, död den 9 april 1761, var en engelsk mystiker.

Law prästvigdes 1711, men vägrade 1714 som sträng jakobit att svärja trohetsed åt Georg I och gick därigenom miste om all personlig befordran. Han verkade sedan som privatlärare, för bland andra historieskrivaren Gibbons far, och var andlig rådgivare åt bland andra bröderna Charles och John Wesley i deras ungdom. År 1740 drog sig Law tillbaka till sin födelseort  med två kvinnliga trossyskon, mrs Hutcheson och Hester Gibbon, och där ägnade de sig till hans död helt åt studier, andaktsövningar och barmhärtighetsverk. 

Laws tidigare arbeten, Practical Treatise on Christian Perfection (1726) och A Serious Call to a Devout and Holy Life (1728), gjorde starkt intryck på Whitefield, bröderna Wesley och andra ledare av den evangeliska väckelsen i England. År 1734 blev Law bekant med Jakob Böhmes skrifter, som gav en starkt mystik prägel åt hans senare författarskap (The Spirit of Prayer, 1749; The Spirit of Love, 1752, med flera). Hans Collected Works utgavs i 9 band 1762.

Källor 

 

Födda 1686
Avlidna 1761

Engelska anglikanska präster
Mystiker inom kristendomen
Brittiska fackboksförfattare
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Storbritannien under 1700-talet
Personer från Northamptonshire
Män
Mustamakkara

Mustamakkara, svartkorv, är en traditionell blodkorv från Tammerfors. Den har tillverkats sedan 1500-talet.

Historia
Ursprungligen tillverkades mustamakkara på hösten i samband med slaktningen. Ingredienserna kött, blod och gryn eller mjöl blandades till en massa, som stoppades i fjälster. Vanligtvis kokades sedan korven, men ibland ugnstektes de.

Mustamakkara äts traditionellt med lingonsylt och med ett glas kall mjölk. I Tammerfors säljs mustamakkara speciellt på torgen Tammelantori och Laukontori och i saluhallen Kauppahalli.

Fabrikerna
Bland tillverkarna märks företaget Tapola Oy som ligger i stadsdelen Lielax i Tammerfors. En annan tillverkare heter Savupojat som har sin fabrik i kommunen Birkala. Även Teivon liha gjorde korv tills företaget gick i konkurs 2008.

Referenser

Webbkällor
 En internationell sida om mustamakkara
 Tapola – Mustamakkara

Tryckta källor

Noter

Tammerfors
Matkultur
Mat och dryck i Finland
Blodmat
Ukko-Pekka

Ukko-Pekka ("gubben Pekka") kan bland annat avse:

 President Pehr Evind Svinhufvud (vars smeknamn givits åt en del av de nedannämnda).
 Det tunga snabbtågslokomotivet Hr1 (först kallat P1), som byggdes i 22 exemplar 1937–1957.
 Det finska militärgeväret M/39, en variant av Mosin-Nagant.
 Ångbåten  med hemmahamn i Åbo.
 Bron Ukko-Pekka (bro) i Nådendal, mellan fastlandet och Luonnonmaa.

Se även 
 Ukko
 Pekka
Chisu

Christel Martina Sundberg, känd under sitt artistnamn Chisu, är en finsk artist som är född 1982 i Ånge i Sverige. Familjen flyttade till Helsingfors snart efter hennes födelse. Hennes första album var Alkovi, utgivet 2008. Singeln "Mun koti ei oo täällä" från debutalbumet blev en succé.

Chisu har vunnit många priser, till exempel Emma-priset för årets låt ("Baden-Baden"), producent och kritikernas val ("Vapaa ja yksin") 2009 och 2011 vann hon Emma-priset för årets album (Kun valaistun), årets musikvideo ("Sabotage"), årets popalbum (Kun valaistun), årets producent samt årets bästa kvinnliga artist.     

Chisu komponerar, skriver texter, arrangerar och producerar alla sina låtar och gör låtar också för andra artister, till exempel Tarja Turunen, Antti Tuisku, Cristal Snow, Jippu och Vesa-Matti Loiri.

Referenser

Finländska sångare
Födda 1982
Kvinnor
Levande personer
Mononymt kända personer
Antoine-Jean Saint-Martin

Antoine-Jean Saint-Martin, född den 17 januari 1791 i Paris, död där den 17 juli 1832, var en fransk orientalist.

Saint-Martin studerade österländska språk under Silvestre de Sacy, särskilt koptiska och armeniska.Han utgav 1811 Notice sur l’Égypte sous les Pharéons, 1818—22 Mémoires historiques et géographiques sur l’Armenie och 1820 Recherches sur l’époque de la mort d’Alexandre. 

Samma år blev han medlem av Académie des Inscriptions, 1824 bibliotekarie hos kungen och inspektör över den orientaliska avdelningen av det kungliga tryckeriet. Vid Julirevolutionen miste han bägge dessa poster och dog två år efteråt i djupt armod. Långt efter hans död utkom Fragments d’une histoire des Arsacides (1888).

Källor 

 

Födda 1791
Avlidna 1832 

Franska orientalister
Franska bibliotekarier
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Frankrike under 1800-talet
Forskare från Paris
Författare från Paris
Salmonsens
Män
Le Rêve

Le rêve (Drömmen på franska) är en oljemålning (130 × 97 cm) målad 1932 av Pablo Picasso, då 50 år gammal, föreställandes hans 22-åriga älskarinna Marie-Thérèse Walter. Tavlan sägs ha målats på en eftermiddag, den 24 januari 1932. Den tillhör Picassos period av förvrängda bilder med förenklade konturer och kontrastrerande färger liknande tidig fauvism.

Målningens erotiska innehåll har omskrivits ett flertal gånger, med kritiker som påpekar att Picasso målade en erigerad penis, förmodligen föreställandes hans egen, i figurens ansikte.

Historia
Le Rêve köptes för $7 000 år 1941 av New York-borna Victor och Sally Ganz. Köpet var starten på deras 50 år långa konstsamlande av de fem konstnärerna: Picasso, Jasper Johns, Robert Rauschenberg, Frank Stella och Eva Hesse. Efter att paret Ganzes dog (Victor 1987 och Sally 1997) såldes deras samling, inklusive Le Rêve, på auktionshuset Christie's den 11 november 1997, för att kunna göra upp deras arvsskatt. Le Rêve såldes för oväntat höga $48,4 miljoner, det då sjätte högsta belopp en målning sålts för (tionde plats i inflationsjusterade belopp). Hela samlingen satte ett rekord för en privat samling på $206,5 miljoner. Paret Ganzes hade själva betalt runt $2 miljoner.

Köparen som köpte Le Rêve på Christie's 1997 antas ha varit den österrikefödda kapitalförvaltaren Wolfgang Flöttl som även under en kort tid ägde Vincent van Goghs Porträtt av dr Gachet under det sena 1990-talet. 2001, på grund av ekonomiska påtryckningar, sålde han Le Rêve till kasinoägaren Steve Wynn för ett icke avslöjat belopp som uppskattades till cirka $60 miljoner.

Olyckshändelsen
Målningen var höjdpunkten i Wynns samling, och han övervägde att döpa sitt casino Wynn Las Vegas efter den. I oktober 2006 ska han ha berättat för en grupp av sina vänner (bland dem manusförfattaren Nora Ephron och hennes man Nick Pileggi, journalisten Barbara Walters, konsthandlaren Serge Sorokko och hans fru, modellen Tatiana Sorokko och advokaten David Boies och hans fru, Mary) att han hade avtalat en dag tidigare att sälja Le Rêve för $139 miljoner till miljardären Steven A. Cohen. Priset skulle ha gjort målningen till det då dyraste konstverket någonsin. När Wynn visade målningen för sina vänner råkade han slå sin armbåge genom duken, vilket slutade med ett 15-centimeters hål i figurens vänstra underarm. Ephron gav förklaringen att Wynn ofta använder vida handrörelser och lider av retinitis pigmentosa, vilket påverkan hans synförmåga. Senare sa Wynn att han såg händelsen som ett tecken på att han inte skulle sälja målningen.

Efter reparationer för 90 000 US dollar återvärderades tavlan till 85 miljoner US dollar. Wynn begärde då mellanskillnaden på 54 miljoner US dollar från sitt försäkringsbolag Lloyd's of London, ett belopp som nästan var lika stort som priset han gav för tavlan då han köpte den. Wynn stämde försäkringsbolaget i januari 2007 då de tvekade med utbetalningen. Tvisten löstes till slut utan att gå till domstol i mars 2007.

Referenser

Noter 

Målningar 1932
Målningar av Pablo Picasso
San Diego Zoo

San Diego Zoo i Balboa Park, San Diego, Kalifornien, USA är en av världens största djurparker med över 4 000 djur och 800 arter.

Djurparker i USA
San Diego
Love Me Tender

Love Me Tender är en sång skriven av Vera Matson och Elvis Presley.

Om sången 
Love Me Tender är en omskriven version av sången Aura Lee från 1861, skriven av George R. Poulton och W.W. Fosdick.
Sången var tänkt att användas i Elvis debutfilm Duell i Texas och kom till och med att ge filmen dess titel. Elvis uppträdde med den på The Ed Sullivan Show den 9 september 1956 och dagen efter fick RCA in en miljonorder, vilket gjorde den till en guldskiva innan den hade släppts.
Sången hamnade på förstaplats på Billboardlistan den 3 november 1956 och stannade där i fem veckor. I Storbritannien hamnade sången på en elfteplats.

Inofficiellt så var det Vera Matsons man Ken Darby som ensam skrev sången.

Amerikanska sånger
Musiksinglar 1956
Sånger framförda av Elvis Presley
Singlar utgivna på RCA Victor
Georg Gichtel

Johann Georg Gichtel,  född den 4 eller 14 mars 1638 i Regensburg, död den 21 januari 1710 i Amsterdam, var en tysk "svärmare" och mystiker.

Gichtel blev 1664 advokat i Regensburg. Genom beröring med åtskilliga "svärmare" uppstod hos honom den planen att reformera hela kyrkoväsendet på grundvalen av teosofisk-asketiska idéer. Då han försökte realisera sin plan, blev han kastad i fängelse och 1665 förvisad från Regensburg. Sedan försökte hanverka för sina idéer i Zwolle och Antwerpen, där han lärde känna Böhmes skrifter:

Dessa, som han utgav 1682, bestämde sedan hans åskådning. Han försökte omsätta Böhmes idéer i praktiken, förkastade äktenskapet och ansåg, att han och andra gudsutvalda människor fortsätter Jesu översteprästerliga verksamhet. Någon sekt ville han dock inte bilda. Hans Theosophia practica utgavs 1701 ff. (flera upplagor). Gichtels anhängare kallades gichtelianer eller änglabröder.

Källor 
  

Födda 1638
Avlidna 1710

Mystiker inom kristendomen
Personer från Regensburg
Män
James F. Gibbons

James Franklin Gibbons, född 1931, är en amerikansk elektroingenjör.

James F. Gibbons avlade 1953 en Bachelor of Science-examen vid Northwestern University och doktorerade 1956 vid Stanford University, där han året efter tog anställning och 1964 erhöll en professur i elektroteknik.

Gibbons är ledamot av National Academy of Engineering, National Academy of Sciences och American Academy of Arts and Sciences. Han invaldes 1985 som utländsk ledamot av svenska Ingenjörsvetenskapsakademien.

Källa 
http://www.spoke.com/people/james-gibbons-3e1429c09e597c1008286093

 
Amerikanska elektroingenjörer
Amerikanska professorer
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Födda 1931
Levande personer
Män
Den radikala reformationen

Den radikala reformationen refererar till ett antal radikala reformationsrörelser under 1500-talet, som står i motsättning till den lutherska och den kalvinska reformationen. Begreppet omfattar olika grupper såsom anabaptisterna (döparrörelsen), unitarierna (antitrinitarierna), spiritualisterna (svärmare) och personer såsom Thomas Müntzer. Ett snarlikt begrepp är restorationism.

Anabaptisterna (tidigare också kallade vederdöpare) förkastar barndopet och praktiserar i stället dop vid medveten ålder då personen upptas i församlingen. Unitarierna avvisar läran om treenigheten och betonar den rationella. Spiritualismen betonade andligheten och den heliga andens direkta verkan i hjärtat genom ett "inre ord". Spiritualismen var betydligt radikalare i sin kritik av kyrkan än Martin Luther och blev föremål för hans hätska kritik. Luther betonade konsekvent att Andens verkan hos människan förmedlas genom nådemedel, Guds ord och sakramenten. 

De viktigaste tidiga radikala reformatorerna kom från Tyskland, och var Sebastian Franck, Valentin Weigel, Caspar von Schwenckfeld och Johann Georg Gichtel. Martin Luther kallade dem "svärmeandar". Somliga radikala reformatorer som Thomas Müntzer var politiskt radikala och understödde bönderna i tyska bondekriget. Andra, bland annat vissa döpargrupper, var istället pacifister och blev föregångare till bland andra mennoniter.

Litteratur
 George Huntston Williams: The Radical Reformation. Sixteenth Century Journal Publishers, Kirksville MO 1992,  (Sixteenth Century Essays and Studies 15).
 Hans-Jürgen Goertz: Radikale Reformatoren. Biographische Skizzen von Thomas Müntzer bis Paracelsus. Beck, München 1978,  (Beck'sche schwarze Reihe 183).
 Heinold Fast: Der linke Flügel der Reformation. Glaubenszeugnisse der Täufer, Spiritualisten, Schwärmer und Antitrinitarier. Schünemann, Bremen 1962 (Klassiker des Protestantismus 4, Sammlung Dieterich 269).
 Beno Profetyk (2020) Credo du Christocrate – Christocrat's creed (Bilingual French-English edition)

Externa länkar 
Global Anabaptist Mennonite Encyclopedia Online: Radical Reformation 
 Christocrate

Källa 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000

Protestantism
Svärmare (olika betydelser)

Svärmare kan främst syfta på: 

 Svärmare – en familj av fjärilar
 Svärmeandar –  deltagare i ett antal radikala reformationsrörelser under 1500-talet, se den radikala reformationen
 Svärmare (bok) – en roman av Knut Hamsun från 1904
 Svärmerier–  vissamling av Evert Taube utgiven 1946
Spaljé

En spaljé, äldre treillage, är ett stöd för klätterväxter eller fruktträd gjort av trä eller metall på vilket växten tillåts klättra. En spaljé kan också ge stöd åt växten. Spaljén kan monteras antingen på en husvägg, fristående mellan stolpar, eller som tak över en pergola.

Ordet "spaljé" är belagt i svenska språket sedan 1736. Ordet kommer från italienskans "spalliera" som betyder skulderharnesk eller ryggstöd.

En treillage är ofta mer dekorerad än en spaljé.

Referenser

Externa länkar 

Trädgårdsskötsel
Armand Pierre Caussin de Perceval

Armand Pierre Caussin de Perceval, född den 13 januari 1795 i Paris, död där den 15 januari 1871, var en fransk orientalist. Han var son till Jean Jacques Antoine Caussin de Perceval.

Caussin de Perceval blev 1835 efter sin far professor i arabiska språket och litteraturen vid Collège de France och 1849 medlem av Franska institutet. Hans främsta verk är Essai sur l'histoire des arabes avant l'islamisme (1847–1849).

Källor 
 

Franska orientalister
Arabister
Franska professorer
Personer verksamma vid Collège de France
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Franska forskare under 1800-talet
Forskare från Paris
Födda 1795
Avlidna 1871
Män
Julius Glasell

Pontus Bernhard Julius Glasell, född 1824, död 1895, var en svensk missionär.

Glasell utgick 1849 i Leipzigsällskapets tjänst till Sydindien. Hans asketiska läggning och en viss katoliserande tendens i fråga om kyrkornas utsmyckning ledde till konflikter med de övriga lutherska missionärerna, varför han 1851 återvände till Sverige, där han 1875 blev kyrkoherde i Bjärshög.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar 
 

Svenska präster under 1800-talet
Svenska missionärer
Missionärer i Indien
Födda 1824
Avlidna 1895
Män
Svensk uppslagsbok
Västrabokyrkan

Västrabokyrkan är en kyrkobyggnad i Växjö stift. Den är församlingskyrka i Växjö stads- och domkyrkoförsamling och samarbetskyrka med EFS i Växjö. I april 2023 meddelades att kyrkan ska tas ur bruk som en religiös lokal och avkristnas genom en ceremoni senare under 2023. EFS kommer att flytta till Högstorps kyrka.

Kyrkobyggnaden
Västrabokyrkan är belägen på Arabygatan 44 på Väster i Växjö. Kyrkan är ritad av arkitekt Bent Jörgen Jörgensen och är uppförd av rött fasadtegel. Gaveln intill entrén har ett vitputsat mittfält med ett stort kristusmonogram. I kyrkorummet finns en stor glasvägg ritad av konstnären Sven Sahlgren. 

Koret är avskilt och format som en scen. Klockstapeln är uppförd i vitmålad betong. Kyrkan är sammanbyggd med en församlingshemsdel med lokaler för olika kyrkliga verksamheter. Kyrkan invigdes den 28 oktober 1956 av biskop Elis Malmeström.

Inventarier
Altare i bordsform.
Altarskrank av trä.
Altarskåp med träsniderier utförda av konstnären Erik Sand.
Predikstol
Dopfunt i trä.
Öppen bänkinredning.
Orgelläktare med reliefer utförda av konstnären Gunnar Torhamn.

Orgel
Den nuvarande orgeln är byggd 1957 av Paul Ott, Göttingen, Tyskland. Orgeln är mekanisk.

Kororgel
1958 köptes en mekanisk orgel in från Stockholms konserthus, den var byggd av Einar Berg, Stockholm. 1968 såldes orgeln till Tegnérkapellet, Växjö.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Tryckta källor
Kyrkobyggnader i Kronobergs län. Länsstyrelsen i Kronobergs län. 1998

Webbkällor
Västrabo kyrka.Utg.Sv.Kyrkan

Orglar i Växjö

Vidare läsning

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader i Växjö kommun
Kyrkobyggnader invigda 1956
Orgeldispositioner
1956 i Sverige
Svenska cupen i fotboll 2012/2013

Svenska cupen i fotboll 2012/2013 var den 57:e säsongen av huvudcupen i Sverige och den första säsongen sedan 2000/2001 att hållas enligt höst-vårformatet. Säsongen återinförde också gruppspel, det första sedan 1995/1996. Helsingborgs IF var regerande mästare sedan föregående säsong. Finalen hölls att 26 maj 2013 på Friends Arena i Stockholm mellan Djurgårdens IF och IFK Göteborg. Göteborg vann finalen med sammanlagt 4–2 (3–1 på straffar), efter att matchen slutat 1–1 vid full tid.

Lag

Kvalspel

Endast ett distrikt-förbund (Dalarnas FF) använde sig av kvalspel för att utse sitt lag

Kvartsfinal

Semifinal

Final

Inledande omgångar

Omgång 1
64 lag från division 1 och neråt i det svenska seriesystemet deltog i denna omgången. Denna omgång spelades mellan 3 juni och 5 augusti 2012, varav en majoritet av matcherna spelades i augusti. Totalt 64 lag deltog i den första omgången och bestod av lag från division 1 eller lägre.

Omgång 2

Gruppspel 

De 32 vinnarna från omgång 2 kommer att delas in i åtta grupper med fyra lag per grupp. De 16 högst rankade lagen från den förra omgången kommer att seedas om två positioner i varje grupp medan de 16 återstående lagen kommer att oseedade i lottningen. Alla lagen i gruppen kommer att spela mot varandra en gång, de högst rankade lagen från de tidigare omgångarna och eventuellt klubbarna från de lägsta divisionerna har rätt att spela två hemmamatcher. Gruppspelet spelas: Matchdag 1. 2 alt. 3 mars, Matchdag 2. 9 alt. 10 mars och Matchdag 3. 16 alt. 17 mars 2013.

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Grupp 5

Grupp 6

Grupp 7

Grupp 8

Slutspel

Kvartsfinalerna består av åtta lag som vunnit sin grupp.

Kvalificerade lag

Slutspelsträd

Kvartsfinal

Semifinal

Final

Anmärkningslista

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats
Valls

Valls är en kommun och huvudort i comarca Alt Camp i Spanien.  Den ligger i provinsen Província de Tarragona och regionen Katalonien, i den östra delen av landet,  km öster om huvudstaden Madrid. Antalet invånare är . Arean är  kvadratkilometer. Valls gränsar till Figuerola del Camp, El Pla de Santa Maria, Alió, Puigpelat, Vallmoll, La Masó, El Milà, Alcover, La Riba och Montblanc. 

Den typiska maträtten är calçots och typiska är också de mänskliga tornen som kallas castell.  Valls är födelseort för författaren Narcís Oller och för kompositören Robert Gerhard.

Vänorter
 Andorra la Vella, Andorra
 Settimo Torinese, Italien
 Saint-Cyr-sur-Loire, Frankrike

Referenser

 Panareda Clopés, Josep Maria; Rios Calvet, Jaume; Rabella Vives, Josep Maria (1989). Guia de Catalunya, Barcelona: Caixa de Catalunya.  (Spanish).  (Catalan).

Externa länkar

Information - Generalitat de Catalunya
Statistical information - Institut d'Estadística de Catalunya
Net.art about Valls city

Orter i Katalonien
Curt Glaser

Curt Glaser, född 29 maj 1879, död 23 november 1943, var en tysk konsthistoriker.

Glaser var först anställd vid Berlinmuseets kopparstickssamling och blev 1926 direktör för det statliga konstbiblioteket. Han utgav monografier över Hans Holbein d.ä. och Lucas Cranach d.ä., samt 1922 Cranachs teckningar, vidare monografier över Edvard Munch, Édouard Manet, Paul Cézanne och Die altdeutsche Malerei (1924), samt flera arbeten om europeisk och japansk grafik, och även Die Kunst Ostasiens (1922) och Ostasiatische Plastik (1925).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter

Tyska konsthistoriker
Personer från Leipzig
Födda 1879
Avlidna 1943
Män
Svensk uppslagsbok