kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Västmannagatan

Västmannagatan är en gata på Norrmalm och Vasastan i Stockholms innerstad. Den sträcker sig cirka 1,5 kilometer, från LO-borgen vid Norra Bantorget i söder till Sankt Eriksgatan i norr.

Allmänt 
Gatan fick sitt namn 1884. I likhet med de parallella Dala- och Upplandsgatorna fick den sitt namn efter de norra landskapen. Delen mellan Wallingatan och Kammakargatan hette dessförinnan Byggmästargränden. Gatan söder om Odengatan bebyggdes till stor del under 1800-talets sista årtionden. 

Längs med gatan ligger bland annat Adolf Fredriks folkskola och Gustaf Vasa kyrka. Inne på gården på nummer 81 hade Meyers konstgjuteri sin verksamhet mellan 1900 och 1973. Vid hörnet med Norra bantorget ligger den så kallade LO-borgen, ursprungligen Carlbergska huset.

Bilder

Referenser

Externa länkar 

Gator och torg på Norrmalm
Gator och torg i Vasastan
Sophie Blanchard

Sophie Blanchard, född Marie Madeleine-Sophie Armant 25 mars 1778 i Trois-Canons nära La Rochelle, Charente-Maritime, död 6 juli 1819 i Paris, var en fransk ballongflygare. Hon var gift med Jean-Pierre Blanchard.

Biografi
Hon gifte sig 1804 med Jean-Pierre Blanchard. Hon utförde sin första ballonguppstigning på egen hand samma år när Jean-Pierre som var nära en konkurs fick idén att en kvinnlig pilot borde locka en stor betalande publik och sponsorer. Hon var inte den första kvinnliga ballongflygaren, men hon blev den första kvinna som försörjde sig på ballonguppstigningar. 

Efter att hennes make avlidit 1809 i en hjärtattack under en ballongflygning, fortsatte hon ensam med sina uppstigningar med en charlierballong. Hon experimenterade med fallskärmar, där hon släppte ut små hundar och fyrverkeripjäser i små skärmar.  

Napoleon I utnämnde henne till chef över det franska ballongflyget. När Napoleon fick sin idé om att tillverka en armada av stora transportballonger och med hjälp av dessa invadera England fick hon i uppgift att utreda möjligheten och leda genomförandet. 

Under sin aktiva period som ballongflygare genomförde hon minst 67 dokumenterade uppstigningar. Många uppstigningar utfördes vid folkfester och som propaganda, bland annat flög hon med banderoller där folket på marken kunde läsa reklam och propagandatexter som var målade på långa tygremsor. Som flygpionjär var hon bland de första som korsade Alperna luftvägen.

Hon avled den 6 juli 1819 när hon skulle genomföra en kvällsuppstigning från Tivoli i Paris. Ballongen var försedd med fyrverkeripjäser som skulle antändas när ballongen nått cirka 200 meters höjd. Ingen vet riktigt vad som orsakade olyckan. Den ena teorin är att ventilen till höljet inte var helt stängd och när Blanchard tände fyrverkeripjäserna antändes även utströmmande gas från ballongen. Den andra teorin är att fyrverkeripjäserna rubbats av ett träd under uppstigningen, pjäserna blev då riktade in mot ballongen och när de antändes sprängdes ballongen. Linorna som höll upp den lilla gondol hon stod i brann upp och gondolen föll mot marken. Blanchard avled vid nedslaget och blev därmed det första kvinnliga dödsoffret i flygsammanhang.

Se även
 Élisa Garnerin
 Jeanne Labrosse

Referenser

Externa länkar

Kvinnor
Födda 1778
Avlidna 1819
Franska ballongflygare
Fransk kvinnohistoria
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Charente-Maritime
Charles H. Russell

Charles Hinton Russell, född 27 december 1903 i Lovelock, Nevada, död 13 september 1989 i Carson City, var en amerikansk republikansk politiker. Han var den 20:e guvernören i delstaten Nevada 1951-1959.

Russell utexaminerades 1926 från University of Nevada. Han arbetade sedan som lärare.

Russell var ledamot av Nevada State Assembly, underhuset i delstatens lagstiftande församling, 1935-1940. Han var därefter ledamot av delstatens senat 1941-1946 och ledamot av USA:s representanthus 1947-1949. Han lyckades inte bli omvald till representanthuset.

Han tjänstgjorde två mandatperioder som guvernör. Hans grav finns på Dayton Cemetery i Dayton, Nevada.

Externa länkar 
 Biographical Directory of the United States Congress - biografi på den amerikanska kongressens hemsida

Guvernörer i Nevada
Ledamöter av USA:s representanthus från Nevada
Födda 1903
Avlidna 1989
Män
Personer från Pershing County
Alumner från University of Nevada, Reno
Still Cruisin'

Still Cruisin', album som gavs ut i augusti 1989 av The Beach Boys. Albumet var gruppens trettionde LP.

Efter att låten "Kokomo" (från filmen Cocktail) något otippat blivit en hit världen över beslöt bandet att ge ut ett album med nyligen inspelade låtar kompletterade med en del gamla hits. Brian Wilsons enda bidrag var låten "In My Car", som egentligen var en sololåt där Carl Wilson och Al Jardine lagt till sångpålägg.

Av de övriga nya låtarna hämtades "Make It Big" och "Still Cruisin'''" från filmerna Troop Beverly Hills resp. Dödligt vapen 2, "Island Girl" var i det närmaste ett solobidrag från Al Jardine, "Wipe Out" var en nyligen utgiven singel i samarbete med rapgruppen The Fat Boys (som överraskande hade tagit sig upp på amerikanska singellistans 2:a-plats två år innan), medan "Somewhere Near Japan" var ett samarbete med John Phillips, precis om i fallet med "Kokomo".

Dessutom inkluderades de gamla hitsen "I Get Around" (från All Summer Long), "Wouldn't It Be Nice" (från Pet Sounds) samt "California Girls" (från Summer Days (And Summer Nights!!)'') som utfyllnad. Samtliga dessa hade då nyligen använts i filmer.

Albumet nådde Billboard-listans 46:e plats.

Låtlista 
Singelplacering i Billboard inom parentes. Placering i England=UK 

Still Cruisin' (Mike Love/Terry Melcher) (#93)
Somewhere Near Japan (Bruce Johnston/Mike Love/Terry Melcher/John Phillips)
Island Girl (Alan Jardine)
In My Car (Brian Wilson/Eugene E. Landy/Alexandra Morgan)
Kokomo (Mike Love/Scott McKenzie/Terry Melcher/John Phillips) (#1, UK #25)
Wipe Out (Bob Berryhill/Pat Connolly/Jim Fuller/Ron Wilson) (#12)
Make It Big (Mike Love/Bob House/Terry Melcher)
I Get Around (Brian Wilson/Mike Love)
Wouldn't It Be Nice (Brian Wilson/Tony Asher)
California Girls (Brian Wilson/Mike Love)

Musikalbum 1989
Album av The Beach Boys
Art of Music

Art of Music var en känd rockgrupp i Malmö på 1960- och 1970-talet. Bandet spelade en form av progressiv rock och bandets enda LP betingar ett högt värde även utanför Sverige. Medlemmarna i bandet var Lars Andersson, Olle Franchell, Swante Bobeck och Anders Andersson. De tre sistnämnda spelar idag tillsammans i Stockholmsbandet Original Cover Band.

Externa länkar
Art of Music på progg,se

Upplösta svenska rockgrupper
Svenska progressiva rockgrupper
Musikgrupper från Malmö
Mystery Train

Mystery Train är en amerikansk-japansk långfilm från 1989 i regi av Jim Jarmusch, med Masatoshi Nagase, Youki Kudoh, Screamin' Jay Hawkins och Cinqué Lee i rollerna.

Handling
Filmen beskriver tre händelser i Memphis under samma tid som sedan kopplas ihop med varandra. Den första delen handlar om ett japanskt par som älskar Elvis och turistar. Andra delen handlar om en italiensk kvinna vars plan är försenat vilket gör att hon måste checka in på ett hotell. Den tredje delen handlar om en brittisk kille (spelad av Joe Strummer) som rånar en affär med sina svarta kompisar som kallar honom Elvis.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 1989
Amerikanska komedifilmer
Tennessee på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Jim Jarmusch
Järnväg på film
Filmer som utspelar sig på hotell
Tavelsjö AIK

Tavelsjö allmänna idrottsklubb (TAIK) är en idrottsförening från Tavelsjö i Umeå kommun.

1963 ombildades föreningen och bytte då namn från Tavelsjö IF till Tavelsjö AIK. Klubbmärket symboliseras av Tavelsjöodjuret. Klubbens färger är röd, blå och vit.

Klubben äger sin egen idrottsanläggning Klacken. Där finns fotbollsplaner, klubbstuga med omklädningsrum och elljusspår. 

Tavelsjö AIK har genom åren haft ett flertal olika idrotter i sin organisation. Fotboll är och har varit den största med ett flertal lag. Både herrlaget och damlaget hade sina största framgångar i början på 1990-talet då herrlaget var i division III och damlaget i division II under ett antal år. Klubben har fostrat två allsvenska fotbollsspelare, Jesper Blomqvist, som spelade allsvensk fotboll med IFK Göteborg och Djurgårdens IF och Björn Nilsson som spelade med Umeå FC i fotbollsallsvenskan 1996. Jesper Blomqvist spelade även i landslaget och har spelat med flera europeiska klubbar. 

Andra idrotter i klubben har varit orientering, längdskidor, ishockey och bordtennis.

Sportklubbar i Umeå kommun
André-Jacques Garnerin

André-Jacques Garnerin, född 31 januari 1769 i Paris, död 18 augusti 1823 i Paris, var en fransk ingenjör, uppfinnare av den mjuka fallskärmen och pionjär inom ballongflygning med montgolfière. Han var gift med flygpionjären Jeanne Labrosse.

Biografi
Garnerin studerade fysik och blev ansluten till den Franska armén, under Napoleonkrigen blev han tillfångatagen och tillbringade tre år som krigsfånge i Ungern. För att sysselsätta sig inledde han teoretiska studier i luftens bärkraft och användandet av fallskärmar. På grund av fångenskapen kunde han inte genomföra några praktiska prov av sina idéer.

Han experimenterade som andra konstruktörer vid tiden, med fallskärmar konstruerade som ett paraply där ett flertal stag formar en kalott. Han kom på att om skärmen konstruerades som en ballong där den nedre delen var borttagen skulle fallskärmen fyllas av luft och att den med sitt tryck mot silkestyget skulle forma en kalott utan hjälp av stag.

Han genomförde sitt första hopp med den nya mjuka skärmen 22 oktober 1797, han hoppade från 1 000 meters höjd från en ballong över parc Monceau i Paris. Hans hustru, piloten Jeanne Labrosse använde också skärmen. Hon blev därmed världens första kvinnliga fallskärmshoppare. 

Som ballongflygare genomförde Garnerin en 300 kilometer lång flygning mellan Moskva och Polova 3-4 oktober 1803. En månad senare 22-23 november flög han en 395 kilometer lång sträcka mellan Paris och Clausen Tyskland. 

Han utsågs till chef för det franska ministerium som hanterade luftfarten, men när Sophie Blanchards popularitet ökade hos Napoleon I blev han ersatt av henne 1804.

Han avled på sin ballongverkstad under färdigställandet av en ny ballong när en balk lossnade och träffade honom så olyckligt att hans liv inte kunde räddas.

Han var farbror och mentor till Élisa Garnerin.

Referenser 

Födda 1769
Avlidna 1823
Franska ballongflygare
Fallskärmshoppare
Franska ingenjörer under 1800-talet
Män
Personer från Paris
Pacific Coast Hockey Association

Pacific Coast Hockey Association, PCHA, var en professionell ishockeyliga i västra Kanada och nordvästra USA, som startade 1911 och avskaffades 1924, då den sammanslogs med Western Canada Hockey League. PCHA grundades på initiativ av bröderna Lester och Frank Patrick, som både spelade i ligan och drev varsin klubb i Victoria respektive Vancouver.

Under sin tid räknades PCHA som en av de främsta ishockeyligorna tillsammans med NHA på den kanadensiska västkusten. Från 1913 anslöts ligan till Stanley Cup. 1915 vann Vancouver Millionaires Stanley Cup efter att ha besegrat Ottawa Senators i finalserien med 3-0 i matcher. 1917 vann Seattle Metropolitans Stanley Cup efter att ha besegrat Montreal Canadiens med 3-1 i matcher.

Victoria Cougars vann Stanley Cup 1925 som medlem av WCHL.

Berömda spelare som spelade i PCHA var bland annat Cyclone Taylor, Newsy Lalonde, Moose Johnson, Didier Pitre, Frank Nighbor, Tommy Dunderdale, Gordon Roberts, Harry Hyland, Frank Foyston, Hap Holmes, Bernie Morris samt bröderna Lester och Frank Patrick.

Klubbar 
 New Westminster Royals, 1912–1914
 Portland Rosebuds, 1914–1918
 Seattle Metropolitans, 1915–1924
 Vancouver Millionaires 1912–1922
Vancouver Maroons, 1922–1924
Victoria Senators 1912–1913
Victoria Aristocrats 1913–1916
Spokane Canaries, 1916–1917
Victoria Cougars 1918–1924

Säsonger och mästarlag 
 1912 – New Westminster Royals
 1912–13 – Victoria Senators
 1913–14 – Victoria Aristocrats
 1914–15 – Vancouver Millionaires
 1915–16 – Portland Rosebuds
 1916–17 – Seattle Metropolitans
 1917–18 – Vancouver Millionaires
 1919 – Seattle Metropolitans
 1919–20 – Seattle Metropolitans
 1920–21 – Vancouver Millionaires
 1921–22 – Vancouver Millionaires
 1922–23 – Vancouver Maroons
 1923–24 – Vancouver Maroons

Presidenter 
William Pickett Irving – 1912
Charles Doherty – 1912–13
Frank Patrick – 1913–1924

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor
Jeanne-Geneviève Garnerin

Jeanne-Geneviève Garnerin, född Labrosse 1775, död 1847, var en fransk pionjär inom fallskärmshoppning och ballongflygning med montgolfière. Hon var gift med ballongflygaren André-Jacques Garnerin.  Hon har felaktigt beskrivits som den första kvinna som flugit med en luftballong - den första kvinnan var i själva verket Élisabeth Thible 1784 - men Jeanne Labrosse blev den första kvinna som själv blev pilot, och även den första att hoppa fallskärm.

Biografi
Labrosse bevittnade år 1797 André-Jacques Garnerins första ballongflygning, och blev efter detta hans elev, maka och kollega. Hon blev den första kvinnan att vara pilot på en varmluftsballong när hon 10 november 1798 steg upp med en ballong tillsammans med en fröken Henry från England. Uppvisningen ägde rum i Paris. 

Den 12 oktober 1799 hoppade hon från 900 meters höjd från en luftballong med en fallskärm konstruerad av hennes man. Hon blev därmed första kvinna att hoppa med fallskärm. Hon uppträdde på många ställen i Frankrike och Europa. Efter freden i Amiens 1802 uppträdde hon även med maken i England.

Hon var ingift faster till Élisa Garnerin.

Relaterat 
 Elsa Andersson - första svenska kvinnliga fallskärmshoppare och första svenska kvinna med flygcertifikat

Referenser 

 

Födda 1775
Avlidna 1847
Franska ballongflygare
Fallskärmshoppare
Kvinnor
Fransk kvinnohistoria
Personer i Frankrike under 1700-talet
Dain, Dvalin, Duneyr och Duratror

Dain, Dvalin, Duneyr och Duratror är i nordisk mytologi namnen på fyra hjortar som lever i världsträdet Yggdrasils topp och betar på dess grenar. Morgondaggen samlas i deras horn och formar världens floder. Namnen betyder Döding, Den djupt sovande, Dunöra samt Slummer.

Följande rader står i Gylfaginning från den Prosaiska Eddan av Snorre Sturlasson:
Fyra hjortar stå med styvsträckt halsoch tugga på trädets knoppar
''Dain och Dvalin, Duneyr och Dyratror

Snorre kan ha hämtat inspirationen till detta från Sången om Grimner.

Referenser

Djur i nordisk mytologi
Fyrtal
Hjortdjur i kulturen
Akademos

Akademos, ursprungligen Hekademos eller (mindre korrekt) Academus eller Hecademus, en legendarisk hjälte i grekisk mytologi. Han förbinds med det äldre namnet på platsen för Platons akademi, Akademeian, utanför Atens murar. Platsen var helgad åt Athena, vishetens gudinna, och andra odödliga. Sedan bronsåldern hade den varit en plats för hennes religiösa kult som kanske förknippades med hjältegudarna Dioskurerna (Castor och Polydeukes), eftersom Akademos sägs ha avslöjat var de gudomliga tvillingarna fanns för Helena från Troja.

Referenser

Hjältar i grekisk mytologi
Kapaskiva

En kapaskiva, eller foamboard, är en hård lätt skiva med en kärna av polystyren och ytskikt av kartong. Den kallas även för bland annat sandwichskiva och cellpannå. Skivan började tillverkas och säljas år 1957 av Monsanto under varumärket Fome-Cor

Kapaskivor finns i många olika storlekar, tjocklekar och färger. Ett vanligt användningsområde för kapaskivan är montering av bilder. Bilden monteras då på kapaskivan med hjälp av till exempel spraylim. Ett annat användningsområde är att bygga arkitekturmodeller av enklare typ.

Kapaskivan är ett vanligt medium för presentation bland arkitekter och formgivare.

Pappersprodukter
Konstnärsmaterial
Plast
Franciska Clausen

Franciska Clausen, född 7 januari 1899 i Aabenraa på Sønderjylland i Danmark, död 5 mars 1986 på samma plats, var en dansk målare.

Då Åbenrå (Apenrade) tillhörde Tyskland på den tiden fick hon sin första utbildning i Weimar på Grossherzogliche Kunstschule  år 1916–1917 och på Frauenakademie i München 1918-1919 innan hon år 1920 kom till Kunstakademiet i Köbenhamn. Hon kom i kontakt med den moderna konsten genom studier hos Hans Hofmann i hans atalje i München år 1921–1922 och genom bekantskap med Laszlo Moholy-Nagy, en av  konstruktivismens ledande personligheter.

Franciska Clausen intresserade sig redan på 1920-talet intresserade för modernismen som växte fram i Europa och hon ses som en pionjär i Danmark, vad gäller abstrakt måleri. Hon kom att tillhöra kretsen kring den franske målaren Fernand Léger och under slutet av 1920-talet var hon även elev till konstnären Piet Mondrian. Under stora delar av sitt liv försörjde hon sig som porträttmålare.

År 1966 erhöll Fransiska Clausen stipendiet Tagea Brandt Rejselegat och 1993 förärades hon att porträtteras på ett danskt frimärke. Hon fick Thorvaldsenmedaljen 1977.

Trapholt Kunstmuseum i Kolding är innehavare av en större samling med över 800 av hennes verk.

År 2020 visades ett urval av hennes verk på Mjellby konstmuseum i Halmstad.

Källor

Danska konstnärer
Mottagare av Thorvaldsenmedaljen
Födda 1899
Avlidna 1986
Kvinnor
Gåte

Gåte var ett rockband från Trøndelag i Norge. Deras musikstil benämns ofta progressiv folkrock, en blandning av folkmusik och rock, metal och electronica. Bandet var verksamt från slutet av 1990-talet till den 6 september 2005 då bandet tillkännagav att de skulle ta en paus från spelandet. I slutet av december 2005 spelade de ett par avslutningskonserter, varav en släpptes på DVD:n Liva.
Bandet återförenades för en konsert den 24 oktober 2009. Gåte höll sin definitiva avslutningskonsert på Operataket i Oslo 20 augusti 2010.

Gåte vann Spellemannprisen 2002 som "Årets nykommer" för debutalbumet Jygri. Bandet nominerades även till Spellemannprisen 2004 i klassen "Rock" för albumet Iselilja, men vann inte.

Bandmedlemmar
Gunnhild Eide Sundli – sång (1999–2005, 2009–2010)
Sveinung Eide Sundli – fiol, keyboard, gitarr (1999–2005, 2009–2010)
Gjermund Landrø – sång, basgitarr, gitarr, saxofon (1999–2005, 2009–2010)
Magnus Robøt Børmark – gitarr, synthesizer (1999–2005, 2009–2010)
Kenneth Kapstad – trummor (2004–2005, 2009–2010)
Martin Viktor Langlie – trummor (1999–2004)

Diskografi

Studioalbum
2002 – Jygri
2004 – Iselilja
Livealbum
2006 – Liva
2006 – Liva DVD 
EP
2000 – Gåte EP (Gammel)
2002 – Gåte EP (Grusomme skjebne)
2003 – Statt opp  (Maggeduliadei)
Singlar
2001 – "Kringelhauk"
2002 – "Kara tu omna"
2002 – "Bendik og Årolilja"
2002 – "Til deg"
2004 – "Sjåaren"
2004 – "Sjå attende"

Källor

Externa länkar 

Gåte på Europopmusic.eu
Gåte på allmusic.com

Norska musikgrupper
Microsoft PixelSense

Microsoft PixelSense (tidigare kallad Microsoft Surface) är en pekskärmsdator utvecklad av Microsoft. Till skillnad från traditionella datorsystem använder Microsoft PixelSense varken mus eller tangentbord, utan inmatning sker med fingrar, penslar eller andra verktyg direkt på den horisontella skärmen. På skärmen kan också fysiska föremål placeras, såsom handburna datorer som skall synkroniseras. 

Första versionen av Microsoft PixelSense släpptes 2008. Främsta användningsområdet är till en början inom restaurang- och hotellbranschen, men Microsoft räknar med att PixelSenseheter kan komma att säljas till hemanvändare inom tre till fem år när priserna på datorerna sjunkit. En PixelSenseenhet innehåller en dator som kör operativsystemet Windows Vista.

Microsoft PixelSense använder ett nuddkänsligt gränssnitt, men är ingen tryckkänslig skärm. I stället används fem stycken infraröda kameror riktade uppåt till att analysera placering av objekt och fingrar. Med dessa kameror kan Microsoft PixelSense hålla koll på väldigt många tryck samtidigt, enligt specifikationen klarar den minst 40 fingrar och 12 objekt, det vill säga att fyra personer kan använda sina vardera 10 fingrar och ändå kan systemet reagera på 12 andra externa objekt, till exempel koppar och glas.

Till skillnad från tryckkänsliga skärmar har Microsoft PixelSense möjligheten att kunna avkoda streckkod så kallade taggar. Dessa taggar kan sättas på fysiska objekt så att Microsoft PixelSense enheten kan läsa av vilket objekt som står på bordet, var det är beläget och hur det är orienterat. Förutom fingrar och dess rörelser kan Microsoft PixelSense därför interagera med andra objekt.

De applikationer som körs på Microsot PixelSense kan skapas med Visual Studio antingen med WPF eller XNA som presentationsteknik. WPF, eller Windows Presentation Foundation som det heter använder XAML, som är ungefär som HTML för att beskriva hur sidorna ska se ut. XNA är samma teknik som används i speltillverkning och kan anses som en mer komplicerad väg att skapa PixelSense-applikationer, men kan istället ge effektivare program som tar vara på hårdvaran i en PixelSense.

Externa länkar
Microsoft PxelSense
Ars Technica - What lurks below Microsoft Surface
Datorer
Otto Mannheimer (politiker)

Otto Salomon Mannheimer (i riksdagen kallad Mannheimer i Göteborg), född 12 september 1860 i Göteborg, död 10 december 1924 i Friggeråkers församling, var en svensk advokat och politiker (liberal). 

Han var son till finansmannen Theodor Mannheimer och Hanne Meyer samt bror till finansmannen Herman Mannheimer.

Otto Mannheimer blev juris utriusque kandidat vid Uppsala universitet 1887. Efter en tids domstolstjänstgöring blev han biträde vid Philip Lemans advokatbyrå i Göteborg 1890 och delägare i firman 1896-1924. Han var ordförande för Sveriges advokatsamfund 1912-1920 och satt också i ledningen för Göteborgs högskola. Han var ledamot av Göteborgs stadsfullmäktige 1901-1919.

Han var riksdagsledamot i första kammaren 1912-1919 för Göteborgs stads valkrets och tillhörde i riksdagen Liberala samlingspartiet. Under hela sin riksdagstid var han ledamot i konstitutionsutskottet, och han var också utskottets ordförande vid riksmötena 1918. 

Otto Mannheimer var gift från 1893 med Charlotte Mannheimer (1866–1934), far till läkaren Edgar Mannheimer och konstnären Agnes Heiberg samt farfar till kulturjournalisten Otto Mannheimer.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1990), band 4, s. 123-124

Noter

Vidare läsning 
 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala samlingspartiet
Svenska advokater
Politiker från Göteborg
Ledamöter av Göteborgs kommunfullmäktige
Födda 1860
Avlidna 1924
Män
Jurister från Göteborg

Otto
Vail M. Pittman

Vail Montgomery Pittman, född 17 september 1880 i Vicksburg, Mississippi, död 29 januari 1964 i Las Vegas, Nevada, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var den 19:e guvernören i delstaten Nevada 1945-1951. Han var bror till senator Key Pittman.

Pittman valdes 1942 till viceguvernör i Nevada. Han blev guvernör när Edward P. Carville avgick för att tillträda som ledamot av USA:s senat.

Hans grav finns på Masonic Memorial Gardens i Reno.

Externa länkar 

Födda 1880
Avlidna 1964
Viceguvernörer i Nevada
Guvernörer i Nevada
Män