kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ockrahuvad snårsparv

Ockrahuvad snårsparv (Atlapetes semirufus) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Ockrahuvad snårsparv är en unikt tecknad snårsparv med rostorange på huvud och bröst. I övrigt är den olivgrön ovan med gulaktig buk undertill.

Utbredning och systematik 
Ockrahuvad snårsparv delas in i sex underarter med följande utbredning:
 Atlapetes semirufus zimmeri – östra Andernas östsluttning i nordöstra Colombia och västra Venezuela (Táchira)
 Atlapetes semirufus majusculus – östra Andernas östsluttning i Colombia (norra Boyacá)
 Atlapetes semirufus semirufus – Andernas östsluttning i Colombia (Cundinamarca)
 Atlapetes semirufus denisei – bergstrakter i norra Venezuela (Sucre och Monagas till Aragua och Carabobo)
 Atlapetes semirufus benedettii – bergstrakter i norra Venezuela (Falcón, Lara och Trujillo)
 Atlapetes semirufus albigula – Anderna i västra Venezuela (nordöstra Táchira)

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien.

Levnadssätt 
Ockrahuvad snårsparv hittas i bergsskogar och skogsbryn på mellan 1000 och 3500 meters höjd. Där lever den tillbakadraget i undervegetationen och kan vara svår att få syn på.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Vilcabambasnårsparv

Vilcabambasnårsparv (Atlapetes terborghi) är en relativt nyligen beskriven fågelart i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna i sydöstra Peru (Cordillera Vilcabamba). Den behandlas som monotypisk.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den amerikanske zoologen John Whittle Terborgh.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Trefärgad snårsparv

Trefärgad snårsparv (Atlapetes tricolor) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Trefärgad snårsparv förekommer enbart i centrala Peru, från La Libertad söderut till Junín och Cuzco. Chocósnårsparv (Atlapetes crassus) behandlas ofta som en underart till trefärgad snårsparv.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Mangrovetangara

Mangrovetangara (Camarhynchus heliobates) är en akut hotad fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar som enbart förekommer på en ö i Galápagosöarna.

Utseende och läten 
Mangrovetangaran är en färglös och brunaktig finkliknande fågel med en kroppslängd på 14 cm. Ovansidan är brun, på övergumpen mer olivbrun. Undersidan är subtilt streckat vitaktig. Näbben är blek och spetsig och benen mörka. Liksom sina nära släktingar kan gamla hanar anlägga en svart huva. Den är mycket lik spettangaran, men mangrovefinken har mindre näbb, är något brunare och är något streckad undertill. Lätet skiljer sig tydligt, en serie med tre till fem "tur" som upprepas upp till tre gånger.

Utbredning och status 
Mangrovetangaran är numera begränsad till ett mycket litet område i mangroveskogar på ön Isabellas västkust i Galápagosöarna. Tidigare förekom den även på östra sidan av ön och på ön Fernandina. Utbredningsområdet är mycket litet och fragmenterat. Sentida studier visar den minskar i antal så att världspopulationen idag uppskattas till endast mellan 20 och 40 vuxna individer. IUCN kategoriserar därför arten som akut hotad.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Namn 
Denna art tillhör en grupp fåglar som traditionellt kallas darwinfinkar. För att betona att de inte tillhör familjen finkar utan är istället finkliknande tangaror justerade BirdLife Sveriges taxonomikommitté 2020 deras namn i sin officiella lista över svenska namn på världens fågelarter.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Galápagosöarna
Spettangara

Spettangara (Camarhynchus pallidus) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Den förekommer endast i Galápagosöarna. IUCN kategoriserar den som sårbar.

Utsende och läte 
Spettangaran är en 15 cm lång finkliknande tangara. Näbben är lång, dubbelt mot höjden. Benen är kraftiga och fötterna stora, medan stjärten är relativt kort och svag. Hanens fjäderdräkt är ostreckat sandbrun med ett ljust område ovan och under det mörka ögat. Näbben är svart under häckningstid, med ljusare undre näbbhalva under resten av året. Honan liknar hanen, men näbben är matt orange under hela året. Sången beskrivs som ett högljutt "chup-tupupupu chup-tupupupu", "cht-trrr cht-trrr" eller "chik-tip-tip-tip-tip chik-tip-tip-tip-tip". Bland lätena hörs nasala "phew".

Utbredning och systematik 
Spettangaran förekommer i Galápagosöarna och delas in i tre underarter med utbredning enligt följande:
 pallidus-gruppen
 Camarhynchus pallidus pallidus – öarna Santiago, Rabida, Seymour, Pinzón, Santa Cruz och Floreana
 Camarhynchus pallidus productus – Isabela och Fernandina
 Camarhynchus pallidus striatipecta – San Cristóbal

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Camarhynchus, men vissa inkluderar det i Geospiza.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Status 
Spettangaran har ett litet utbredningsområde och hittas endast vid ett begränsat antal lokaler. Den tros också minska i antal. IUCN kategoriserar arten som nära hotad (NT). Världspopulationen uppskattas bestå av mellan 110 000 och 270 000 vuxna individer.

Namn 
Denna art tillhör en grupp fåglar som traditionellt kallas darwinfinkar. För att betona att de inte tillhör familjen finkar utan är istället finkliknande tangaror justerade BirdLife Sveriges taxonomikommitté 2020 deras namn i sin officiella lista över svenska namn på världens fågelarter.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Galápagosöarna
Mindre trädtangara

Mindre trädtangara (Camarhynchus parvulus) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Mindre trädtangara delas in i två underarter:
 parvulus – förekommer i fuktiga ödemarker på Galápagosöarna (utom Chatham Island)
 salvini – förekommer på San Cristóbal Island (Galápagosöarna)

Status 
Mindre trädtangara har ett litet utbredningsområde, men beståndet anses vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Denna art tillhör en grupp fåglar som traditionellt kallas darwinfinkar. För att betona att de inte tillhör familjen finkar utan är istället finkliknande tangaror justerade BirdLife Sveriges taxonomikommitté 2020 deras namn i sin officiella lista över svenska namn på världens fågelarter.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i neotropiska regionen
Tangaror
Endemiska fågelarter i Galápagosöarna
Mellanträdtangara

Mellanträdtangara (Camarhynchus pauper) är en akut utrotningshotad fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Den hittas enbart på en enda ö i Galápagosöarna.

Utseende och läte 
Mellanträdtangaran är en bastant finkliknande fågel med en kroppslängd på 12,5 cm. Hanen har svart huvud, vit- eller gulaktig undersida och gråbrun ovansida. Honan har gråbrunt huvud. Den skiljer sig från större trädtangara huvudsakligen genom, som namnet avslöjar, mindre storlek, men också mindre kraftig, papegojliknande näbb. Lätet beskrivs som en femstavig serie med "tju"-toner eller ett "dzi dzi dzi".

Utbredning och status 
Mellanträdtangaran förekommer enbart i våtmarker på ön Floreana i Galápagosöarna. IUCN kategoriserar arten som akut hotad. Den har ett mycket litet utbredningsområde och sentida studier visar att den minskar kraftigt till följd av angepp från parasiten Philornis downsi. Världspopulationen uppskattas till mellan 600 och 1700 vuxna individer.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Namn 
Denna art tillhör en grupp fåglar som traditionellt kallas darwinfinkar. För att betona att de inte tillhör familjen finkar utan är istället finkliknande tangaror justerade BirdLife Sveriges taxonomikommitté 2020 deras namn i sin officiella lista över svenska namn på världens fågelarter.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Galápagosöarna
Större trädtangara

Större trädtangara (Camarhynchus psittacula) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Den förekommer endast i Galápagosöarna. IUCN kategoriserar den som sårbar.

Utseende och läte 
Större trädtangara är med kroppslängden 13 cm, och som namnet avslöjar störst av trädtangarorna, med en kraftig näbb som är lika lång som hög. Näbbhalvornas spetsar korsar varandra något när näbben är stängd, likt en korsnäbb. Hanen har olivgrå ovansida och vitaktig undersida, med en svartaktig huva. Honan är färglöst gråbrun. Sången består av en upprepad serie med fyra till sex toner som avges parvis, på engelska återgivet som "chu-tzee chu-tzee chut-zee".

Utbredning och systematik 
Större trädtangara förekommer i Galápagosöarna och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Camarhynchus psittacula habeli – Pinta och Marchena
 Camarhynchus psittacula affinis – Isabela och Fernandina
 Camarhynchus psittacula psittacula – Seymour, Barrington, Santa Cruz, Floreana, Pinzón, Rabida, Santiago

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Camarhynchus, men vissa inkluderar det i Geospiza.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Status 
Större trädtangaran minskar kraftigt på ön Santa Cruz och tros minska även på andra öar på grund av habitatförlust. Fågeln är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU). Beståndet uppskattas till mellan 20 000 och 50 000 vuxna individer.

Namn 
Denna art tillhör en grupp fåglar som traditionellt kallas darwinfinkar. För att betona att de inte tillhör familjen finkar utan är istället finkliknande tangaror justerade BirdLife Sveriges taxonomikommitté 2020 deras namn i sin officiella lista över svenska namn på världens fågelarter.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Galápagosöarna
Bandstjärtad tangara

Bandstjärtad tangara (Catamenia analis) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Bandstjärtad tangara delas in i sju underarter med följande utbredning:
 C. a. alpica – Sierra Nevada de Santa Marta (nordöstra Colombia)
 C. a. schistaceifrons – östra Anderna i centrala Colombia
 C. a. soderstromi – Anderna i norra Ecuador (Imbabura till Chimborazo)
 C. a. insignis – Andernas östsluttning i Peru (Cajamarca till Ancash)
 C. a. analoides – Andernas västsluttning i Peru (Piura till Ayacucho)
 C. a. griseiventris – Anderna i sydöstra Peru (Cusco)
 C. a. analis – Anderna i norra Chile till centrala Bolivia och nordvästra Argentina

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Páramotangara

Páramotangara (Catamenia homochroa) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Páramotangara delas in i tre underarter:
 C. h. oreophila – förekommer i Sierra Nevada de Santa Marta (nordöstra Colombia)
 C. h. homochroa – förekommer i Anderna från Colombia till västra Venezuela, Ecuador, Peru och norra Bolivia
 C. h. duncani – förekommer i tepuis i södra Venezuela (Bolívar och Amazonas) och nordöstra Brasilien

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Början av namnet kommer från vegetationstypen Páramo.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Gråtangara

Gråtangara (Catamenia inornata) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gråtangaran är en liten finkliknande fågel. Hanen är genomgående grå med kraftig skäraktig näbb och roströda undre stjärttäckare. Honan är brunaktig och streckad med smutsfärgad näbb och varmare färgade undre stjärttäckare.

Utbredning och systematik 
Gråfink förekommer i Anderna och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Catamenia inornata minor – Colombia till västra Venezuela, Ecuador och Peru (Junín)
 Catamenia inornata mucuchiesi – västra Venezuela (Mérida)
 Catamenia inornata inornata – sydöstra Peru (Cusco) till Bolivia, Chile och nordvästra Argentina

Ofta urskiljs även underarten cordobensis med utbredning i nordcentrala Argentina.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Levnadssätt 
Gråtangaran hittas i öppna miljöer i bergstrakter, exempelvis páramo. Den ses vanligen i par eller flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Grön drilltangara

Grön drilltangara (Certhidea olivacea) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Galápagosöarna, på öarna Santiago, Rábida, Pinzón, Isabela, Fernandina och Santa Cruz. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Status 
IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Referenser

Noter

Externa länkar

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Galápagosöarna
Savanntangara

Savanntangara (Charitospiza eucosma) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Den förekommer i gräsmarker i Sydamerika. Arten är fåtalig och minskar i antal, så pass att den anses vara nära hotad.

Utseende och läte 
Savanntangaran är en liten (11,5 cm) tydligt teecknad finkliknande tangara med hos hanen karakteristisk lång svart tofs som ofta hålls nerfälld. Hanen är svart även på hjässan och strupen ner till mitten av buken, tydligt kontrasterande mot vita kinder och örontäckare samt orangebeige på flanker och buk. På ovansidan syns silvergrå rygg, svarta vingar och stjärt och ljusa vingtäckare. I flykten syns vitt längst in på de yttre stjärtpennorna. 

Honan är ljusare än hanen, med brun anstrykning ovan, kortare brun tofs, gråaktigt ansikte samt kanelbeige ögonbrynsstreck och undersida. Sången mestår av en anspråkslös trestavig fras medan lätet är ett oansenligt tzip-tzip".

 Utbredning och systematik 
Arten placeras som enda art i släktet Charitospiza'' och behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Den förekommer i nordöstra Bolivia, nordöstra och centrala Brasilien och nordöstra Argentina.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Status 
Savanntangaran är en ovanlig och lokalt förekommande fågelart. Beståndet tros vara relativt litet och tros minska i antal till följd av habitatförlust och fångst för vidare försäljning inom burfågelhandeln. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Gråstrupig busksparv

Gråstrupig busksparv (Chlorospingus canigularis) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Gråstrupig busksparv är en liten och knubbig, tangaraliknande sparv. Ovansidan är matt olivgrön, undersidan ljust gråvit på strupen och med gulaktig anstrykning på flankerna. Näbben är relativt tjock. Könen är lika.

Utbredning och systematik 
Gråstrupig busksparv förekommer i två skilda områden, dels i Costa Rica i Centralamerika, dels i Anderna i Sydamerika från Colombia till Peru. Den delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Chlorospingus canigularis olivaceiceps – förekommer i subtropiska karibiska sluttningar i västra Costa Rica
 canigularis-gruppen
 Chlorospingus canigularis canigularis – förekommer i östra Anderna i Colombia (Cundinamarca) och sydvästra Venezuela
 Chlorospingus canigularis conspicillatus – förekommer i västra och centrala Anderna i Colombia
 Chlorospingus canigularis paulus–– förekommer i subtropiska Anderna i sydvästra Ecuador
 Chlorospingus canigularis signatus – förekommer i subtropiska Anderna i östra Ecuador och Peru (i söder till Cusco)

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien. Samma studier visar också att busksparvarna i Chlorospingus, tidigare placerade i familjen tangaror (Thraupidae), är en del av familjen.

Levnadssätt 
Gråstrupig busksparv är en rätt sällsynt fågel som hittas i skogar i lägre bergstrakter. Den uppträder i par, ofta i artblandade flockar, som vanligen födosöker i trädtaket.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv miljon till fem miljoner vuxna individer.

Namn 
Arterna i Chlorospingus kallades tidigare busktangaror, men har döpts om till busksparvar för att förtydliga korrekta familjetillhörigheten. De arter i Pipilo och Melozone som tidigare kallades just busksparvar har istället bytt namn till snårsparvar för att undvika förväxling och för att de står nära snårsparvarna i Atlapetes.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Gulstrupig busksparv

Gulstrupig busksparv (Chlorospingus flavigularis) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Gulstrupig busksparv är en rätt färglös tangaraliknande amerikansk sparv. Den har olivgrön ovansida, gråaktig undersida och tydligt gult på strupe och undre stjärttäckare. Liknande gulskäggig busksparv har mer utsvängda gula mustaschstreck, ej gult på hela strupen, och grå ögon, ej brunröda.

Utbredning och systematik 
Gulstrupig busksparv delas in i tre underarter:
 Chlorospingus flavigularis hypophaeus – förekommer i bergsskogarna i västra Panama (Chiriquí till Veraguas)
 flavigularis/marginatus-gruppen
 Chlorospingus flavigularis marginatus – förekommer i västra Andernas västsluttning i sydvästra Colombia och västra Ecuador
 Chlorospingus flavigularis flavigularis - förekommer i Anderna från centrala Colombia till östra Ecuador och östra Peru (Cusco)

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN hypophaeus som den egna arten "orangestrupig busksparv".

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien. Samma studier visar också att busksparvarna i Chlorospingus, tidigare placerade i familjen tangaror (Thraupidae), är en del av familjen.

Levnadssätt 
Gulstrupig busksparv hittas i Anderna i förberg och den subtropiska zonen på 700 till 1800 meters höjd. Där är den rätt vanlig och påträffas vanligen i smågrupper som följer med kringvandrande artblandade flockar.

Status 
IUCN hotkategoriserar underartsgrupperna (eller arterna) var för sig, båda som livskraftiga.

Namn 
Arterna i Chlorospingus kallades tidigare busktangaror, men har döpts om till busksparvar för att förtydliga korrekta familjetillhörigheten. De arter i Pipilo och Melozone som tidigare kallades just busksparvar har istället bytt namn till snårsparvar för att undvika förväxling och för att de står nära snårsparvarna i Atlapetes.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Gulgrön tangara

Gulgrön tangara (Bangsia flavovirens) är en fågel som numera placeras i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gulgrön tangara är en 14,5 cm lång tangara som med sina dämpade färger lätt förbises. Ovansidan är olivgrön, undersidan olivgul, på strupen, bröstmitt och undersidan av stjärten gulare. Ögat är brunt. Liknande gulstrupig busksparv har gråaktig undersida och vitt öga, och hittas dessutom oftast på lägre nivå. Lätet består av hesa och raspiga "chut" och"chip-chut" eller "chut-chip" som upprepas frekvent.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer lokalt i fuktiga västra Anderna i Colombia och nordvästra Ecuador. Tidigare placerades den i släktet Chlorospingus, numera i familjen amerikanska sparvar (Passerellidae). DNA-studier visar dock att den inte alls är nära släkt utan står snarare nära släktet Bangsia i familjen tangaror.

Status och hot 
Gulgrön tangara har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Namn 
På svenska kallades den tidigare gulgrön busksparv, men detta har justerats till gulgrön tangara för att korrekt återspegla artens familjetillhörighet. Släktesnamnet hedrar Outram Bangs (1863–1932), amerikansk zoolog och samlare av specimen.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Pirrebusksparv

Pirrebusksparv (Chlorospingus inornatus) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i fuktiga bergsskogar i östra Panama. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Cerro Pirre är ett berg i Serranía del Darién i Panama, nära gränsen till Colombia.

Noter

Externa länkar 

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Panama