kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eivind Heiberg

Eivind Heiberg, född 29 november 1870 i Kristiania (nuvarande Oslo), död där 2 november 1939, var en norsk ingenjör. Han var morfars far till Jens Stoltenberg.

Heiberg utexaminerades från maskinavdelningen vid Trondhjems Tekniske Læreanstalt 1890, var ritare hos maskindirektören för Statsbanen 1890–95, avdelningsingenjör 1895–99, direktör för Skabo Jernbanevognfabrik 1899–1924 och generaldirektör för Norges statsbaner (NSB) 1924–38. 

Heiberg var bland annat även ledamot av Akers herredsstyre 1901–03, ordförande i Mekaniske Verksteders Landsforening 1908–12 och Norsk Arbeidsgiverforening 1912–17, ledamot av 1906 års departementala järnvägskommitté och av Statens arbeidsledighetskommisjon 1914.

Källor

Externa länkar
Norsk biografisk leksikon: Eivind Heiberg

Norska ingenjörer under 1900-talet
Norska ämbetsmän under 1900-talet
Ingenjörer från Oslo
Födda 1870
Avlidna 1939
Män
Fürstenberg (adelsätt)

Ej att förväxla med furstliga ätten Fürstenberg

Fürstenberg är en tysk uradlig ätt, påvisbar sedan 1200-talet, med namn efter slottet Fürstenberg vid Ruhr, inom det preussiska regeringsområdet Arnsberg.

I Tyskland levande grenar erhöll 1660 riksfriherrlig värdighet. Numera finns två linjer, Fürstenberg-Herdringen och Fürstenberg-Stammheim, som 1843 respektive 1840 upphöjdes till preussiskt grevestånd för innehavaren av nämnda fideikommiss.

Andreas von Fürstenberg som tillhörde de baltiska grenen av ätten, blev 1683 musketerare och 1721 generalmajor i den svenska armén. Han fick 1769 godset Klein Bünzow i Pommern, i nuvarande Landkreis Vorpommern-Greifswald i förläning, och upphöjdes 1731 till friherre. Denna svenska gren utslocknade 1761 med hans son Johann Gustav Fürstenberg.

Kända medlemmar 
 Franz von Fürstenberg
 Franz Egon von Fürstenberg-Stammheim

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Tyska adelsätter
Svensk uppslagsbok
Ujibomben

Ujibomben var en japansk bombmodell som var världens första biologiska massförstörelsevapen. Bomben skapades under andra världskriget av det japanska biologiska vapenprogrammet, som startades 1932 under ledning av generalen Ishii Shiro.

Konstruktion 
Bomberna innehöll pestsmittade loppor och var konstruerade för att detonera 100 meter över marken, så att lopporna skulle spridas över en stor yta. Från början experimenterade man med bomber som hade antingen metall- eller glashöljen. Explosionen som krävdes för att förstöra metallbehållaren tog dock död på de flesta av lopporna också, medan glasbehållarna var alldeles för riskabla att hantera. I slutändan valde man behållare av keramik. Bomben var uppbyggd av ett flertal mindre keramikbehållare med loppor. De omgav en mindre sprängladdning, anpassad för att krossa behållarna utan att döda lopporna. Ursprungligen innehöll bomben även råttor. Deras roll var att fungera som födokälla åt lopporna och väntades inte överleva explosionen. Efter hand insåg man dock att lopporna överlevde även utan dem och råttorna togs bort för att spara vikt.

Användning 
Bomben användes endast eventuellt vid enstaka bombräder över Kina. Därefter återgick man till sin tidigare metod att sprida lopporna med hjälp av flygbesprutning.

Källor 

Flygbomber
Biologiska vapen
Japanska vapen
Japansk krigsmateriel under andra världskriget
WP:Projekt Japan
Egon von Fürstenberg

Egon von Fürstenberg-Heiligenberg, född 21 mars 1588 i Speyer, död 24 augusti 1635 i Konstanz, var en tysk greve och militär. Han var far till Franz Egon von Fürstenberg och Wilhelm Egon von Fürstenberg.

Fürstenberg deltog som överste i fälttågen mot Ernst von Mansfeld och Kristian IV, kommenderade i slaget vid Lutter am Barenberge artilleriet och deltog 1629 i mantuanska tronföljdskriget. 1631 kuvade Fürstenberg först de sydtyska protestanterna och förenade sig därpå med Johann Tserclaes Tilly och förde i slaget vid Breitenfeld befälet över högra flygeln. Senare tjänstgjorde Fürstenberg i Westfalen och dog som generalfälttygmästare.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter

Tyska officerare
Tyska grevar
Födda 1588
Avlidna 1635
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Speyer
Deltagare i slaget vid Breitenfeld
Kvarteret Mullvaden Första

Kvarteret Mullvaden Första är ett bostadskvarter i Maria Magdalena församling, Södermalm i Stockholm. Det begränsas av Hornsgatan, Torkel Knutssonsgatan, Krukmakargatan och Timmermansgatan.

Historik
Kvartersnamnet Mullvaden omnämns först gången 1649 och  betecknas i senar handlingar som det yttersta vid Hornsgatan. På Petrus Tillaeus karta från 1733 återfinns  med nr 57 Mulvaden första (stavning med ett "l") inom Maria Magdalena församling. 

Vid nuvarande Hornsgatan 43 inom kvarteret var filosofen Emanuel Swedenborg  bosatt och här stod tidigare Swedenborgs lusthus. Hans trädgård försvann när Hornsgatan breddades på 1880-talet. Hörnhuset vid Timmermansgatan / Krukmakargatan uppfördes 1889–1890 efter ritningar av arkitekt Carl Cederström. Hörnhuset Mullvaden första 22, Hornsgatan / Timmermansgatan, ritades av arkitekt Edward Ohlsson och stod färdigt 1909.

Branden 1906

På eftermiddagen 10 juli 1906 kom larmet om att det brann på Torkel Knutssonsgatan 29. När brandkåren kom fram var detta femvåningshus helt övertänt. Genom hettan antändes även vindarna på Torkel Knutssonsgatan 16 A och B, Krukmakargatan 9 och Hornsgatan 49. Brandkåren lyckades begränsa branden till dessa hus men de brann ner till grunden.

Mullvadsockupationen

Åren 1977-1978 var kvarteret mycket uppmärksammat i Sverige och även utomlands genom husockupationen där, som kom att kallas Mullvadsockupationen. Det rörde sig om fyra byggnaden mot Krukmakargatan som revs 1978 och 1981 och ersattes med ny hyresrättsbebyggelse. 2001 omvandlades denna till en bostadsrättsförening, som till minne av händelserna fick namnet Brf Ockupanten.

Bilder

Referenser

Noter

Källor

Stockholmskällan, historiskt arkiv med bilder
Kungliga Bibliotekets nyhetsarkiv från ockupationen med vidarelänkar
Dagens Nyheter 31 mars 2009, tillbakablick om betydelsen 20 år efter ockupationen

Externa länkar

Mullvaden Första
Franz Egon von Fürstenberg-Heiligenberg

Franz Egon von Fürstenberg-Heiligenberg, född 10 april 1626, död 1 april 1682, var en tysk greve och biskop. Han var son till Egon von Fürstenberg och bror till Wilhelm Egon von Fürstenberg.

Fürstenberg blev 1663 biskop i Strassburg, tjänade som kurfust Maximilian Henriks av Köln agent Frankrikes intresse, begav sig 1674 till Frankrike och förklarades 1675 i riksakt och blev 1681 efter fransmännens intagande av Strassburg åter biskop där. Enligt icke bekräftade uppgifter skall han ha förrått staden till Ludvig XIV.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Tyska biskopar
Personer i Tyskland under 1600-talet
Personer från Baden-Württemberg
Födda 1626
Avlidna 1682
Män
Svensk uppslagsbok
Primera División de Chile 1984

Primera División de Chile 1984 var den chilenska högstaligan i fotboll för säsongen 1984, som slutade med att Universidad Católica vann för femte gången.

Kvalificering för internationella turneringar
Ingen direkt kvalificering denna säsong. De som skulle ha kvalificerats fick spela kvalspel mot lag som skulle ha kvalificerat sig 1985.

Norra serien

Södra serien

Omspel

Finalspel
Lagen på de två främsta platserna i varje grupp spelade en playoff-serie bestående av tre omgångar för att bestämma vilket lag som skulle vinna Primera División 1984. Mästerskapet kvalificerade inte lag till Copa Libertadores 1985, då de redan blivit kvalificerade genom 1983 års säsong. Istället fick de två främsta lagen spela en avgörande kvalmatch mot lag som kvalificerar sig genom Primera División 1985 för att kvalificera sig till Copa Libertadores 1986.

1984 i Chile
Fotbollssäsongen 1984
Fotboll i Chile
Primera División de Chile
Primera División de Chile 1985

Primera División de Chile 1985 var den chilenska högstaligan i fotboll för säsongen 1985, som slutade med att Cobreloa vann för tredje gången.

Sluttabell

Kvalificering för internationella turneringar
Universidad Católica och Cobresal skulle ha kvalificerat sig under säsongen 1984, men kunde inte göra detta eftersom 1984 års säsong inte kvalificerade lag till Copa Libertadores 1985. Detta innebar att de fick spela mot lag som skulle ha kvalificerat sig under 1985 års säsong. Detta innebar att de skulle ställas mot mästarna eller vinnaren av Liguilla Pre-Libertadores.

Copa Libertadores 1986
Universidad Católica
Cobresal

Liguilla Pre-Libertadores
Kvalificeringskriterierna är okända. Vinnaren skulle ställas mot Universidad Católica för att spela om en plats i Copa Libertadores 1985, men eftersom Universidad Católica vann så spelades ingen match utan Universidad Católica kvalificerade sig direkt.

Kvalmatch
Cobreloa, mästare säsongen 1985, ställdes mot Cobresal, som kom tvåa 1984, för att avgöra vilket lag som skulle delta i Copa Libertadores 1986. Cobresal vann med 2-0 totalt och gick vidare till Copa Libertadores 1986.

1985 i Chile
Fotbollssäsongen 1985
Fotboll i Chile
Primera División de Chile
Primera División de Chile 2001

Primera División de Chile 2001 var den chilenska högstaligan i fotboll för säsongen 2001, som slutade med att Santiago Wanderers vann för tredje gången.

Kvalificering för internationella turneringar
 Copa Libertadores 2002
 Vinnaren av Primera División: Santiago Wanderers
 Tvåa i Primera División: Universidad Católica
 Vinnare av Liguilla Pre-Libertadores: Cobreloa

Grundserie
De åtta främsta lagen till finalomgången, medan de åtta sämsta gick vidare till nedflyttningsserien.

Liguilla Pre-Libertadores

Semifinal

Final

Referenser 
 RSSSF Chile 2001

2001 i Chile
Fotbollssäsongen 2001
Fotboll i Chile
Primera División de Chile
Inget att förlora (roman)

Inget att förlora (Nothing to Lose), är den tolfte boken om Jack Reacher av Lee Child. Den utgavs på svenska 2009.

Jack Reacher-böcker
Skönlitteratur 2009
Det ögat inte ser (roman)

Det ögat inte ser (Gone Tomorrow), är den trettonde boken om Jack Reacher av Lee Child. Den utgavs på svenska 2010.

Det finns tolv kännetecken för en självmordsbombare som alla som jobbar inom polisväsendet lärt sig och alla kan dem utan och innan.

Platsen är New Yorks tunnelbana klockan två på morgonen. Jack Reacher sitter trött och studerar sina medpassagerare. Fyra är okej. Den femte är inte det. Tåget kommer att passera Grand Central Station. Reacher är övertygad om att det sitter en självmordsbombare framför honom. En kvinna som, en efter en, avger de signaler han så väl känner igen efter sina år inom militären. Ska han våga ingripa? Tänk om han har fel?

Jack Reacher-böcker
Skönlitteratur 2009
61 timmar

61 timmar (61 Hours), är den fjortonde boken om Jack Reacher av Lee Child. Den utgavs på svenska 2011.

Jack Reacher-böcker
Skönlitteratur 2010
Värt att dö för

Värt att dö för (Worth Dying For), är den femtonde boken om Jack Reacher av Lee Child. Den utgavs på svenska 2011.

Somliga är värda att dö för För tio år sedan försvann en åttaårig flicka i Nebraska. Nu befinner sig Reacher där och utan att ha bett om det blir han involverad i fallet. Han märker dock snart att det är många som inte vill att hans undersöka saken närmare och det tar inte lång tid förrän Reacher inser att han befinner sig i en mycket hotfull och märklig stad.

Jack Reacher-böcker
Skönlitteratur 2010
Wilhelm Egon von Fürstenberg-Heiligenberg

Wilhelm Egon von Fürstenberg-Heiligenberg, född 2 december 1629 i Heiligenberg, död 10 april 1704 i Paris, var en tysk greve och kardinal. Han var son till Egon von Fürstenberg och bror till Franz Egon von Fürstenberg.

Fürstenberg dömdes 1674 till döden i Wien på grund av sin landsförrädiska verksamhet till Frankrikes förmån. Han benådades genom den påvlige nuntiens förmedling och frigavs 1679. 1682 efterträdde han sin bror som biskop i Strassburg, och blev 1686 kardinal, samt 1688 koadjutor i Köln, men begav sig, då kejsaren och påven inte ville låta utnämna honom till ärkebiskop av Köln, till Frankrike.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter 

Tyska biskopar
Tyska kardinaler
Personer från Baden-Württemberg
Födda 1629
Avlidna 1704
Män
Svensk uppslagsbok
Köpings mekaniska verkstad

Köpings mekaniska verkstad (KMV), grundad 1856 av civilingenjör Otto Gottfrid Hallström, var en svensk verkstadsindustri som tillverkade verktygsmaskiner, till exempel svarvar och fräsmaskiner. Under 1900-talet utvecklades företaget till en av de främsta maskintillverkare vi haft i landet. Tack vare det kom Volvo att förlägga sin transmissionstillverkning till företaget. Beroende på konjunktur kunde personal alternera mellan maskin och transmissionstillverkningen. KMV kom också att tillverka många specialmaskiner för den egna bilindustrin. Företaget köptes 1942 av Volvo. Under 60-talet minskade tillverkningen och mellan 1967 och 1971 såldes maskintillverkningen till Storebro Bruks AB som under en övergångstid tillverkade Köping maskinerna, främst svarvar. Storebro hanterar fortfarande dess eftermarknad och alla reservdelar som fortfarande efter 50 år efterfrågas.

Historia
Från början inriktades verksamheten på tillverkning och reparationer av maskiner och gjutgods för den omkringliggande bergslagen. Lokaliseringen till Köping berodde på att stambanan mellan Stockholm och Göteborg enligt plan skulle passera staden. Då banan i stället kom att gå söder om Mälaren, försvårades fabrikens första tid, då Köping först efter tio år fick järnvägsförbindelser. Tillverkningen utvidgades till att omfatta vagnsaxlar, tröskverk och verktygsmaskiner. På 1880-talet var verktygsmaskiner den mest omfattande branschen och tio år senare dominerade de helt. Svarvar, fräsmaskiner och borrmaskiner från Köping fanns under flera decennier på de flesta mekaniska verkstäder i Sverige.

1872 ombildades firman till aktiebolag. Då Hallström avled 1880 övertog sonen Ivar ledningen av företaget. Han efterträddes 1897 av sin bror, Hjalmar. Då denne avled 1906 blev brodern Gunnar disponent och teknisk ledare samt brodern Hadar kassadirektör varefter den senare blev verkställande direktör 1919.    

Företaget var ett av de första att införa serietillverkning och toleranssystem redan 1903. Tillverkningen av tröskverk upphörde 1910, men axelfabriken utvecklades till tillverkning av växellådor för bilindustrin.
Volvo inledde 1926 samarbete med KMV och året därpå rullade den första Volvobilen av bandet med en växellåda från KMV. 1942 köpte Volvo KMV och Köpingfabriken är nu en del av Volvo Powertrain. Ett annat företag som utgått från KMV är GKN Driveline Köping.

1967 såldes så all manuell svarv och frästillverkning till Storebro Bruks AB. Under viss tid tillverkades parallellt manuella maskiner på båda bolagen. Idag återfinns reservdelar för alla manuella maskiner på Storebro Industrier nya AB. 

I den gamla fabriken finns idag museet Bil- och Teknikhistoriska Samlingarna.

Referenser

Vidare läsning

Ej längre existerande svenska företag
Ej längre existerande svenska verkstadsindustriföretag
Ej längre existerande svenska gjuterier
Företag bildade 1856
Industriföretag i Köping
Volvofabriker
Johann Caspar Füssli

Johann Caspar Füssli, född 3 januari 1706 i Zürich, död 6 maj 1782 där, var en schweizisk porträttmålare och konstskriftställare. Han var far till Hans Rudolf, Johann Heinrich Füssli (båda målare) och Johann Kaspar Füssli (entomolog).

Bland hans konsthistoriska arbeten märks Geschichte der besten Maler in der Schweiz (1778) och Verzeichniss der besten Kupferstecher (1771).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar 

Schweiziska porträttmålare
Schweiziska konsthistoriker
Schweiziska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1706
Avlidna 1782
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Zürich
Schweiziska målare under 1700-talet
Johann Heinrich Füssli
Hans Rudolf Füssli den yngste

Hans Rudolf Füssli, född 1737, död 1806, var en schweizisk målare, illustratör, etsare och författare. Han var son till Johann Caspar Füssli och bror till Johann Heinrich Füssli.

Bland Füsslis skrifter märks Verzeichniss der nach berühmten Meistern aller Schulen vorhandenen Kupferstiche (1793-1806).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Referenser 

Schweiziska målare under 1700-talet
Schweiziska illustratörer
Schweiziska grafiker
Schweiziska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1737
Avlidna 1806
Män
Svensk uppslagsbok
Johann Heinrich Füssli
Alianza Anticomunista Argentina

Alianza Anticomunista Argentina, förkortat (AAA), var en högerperonistisk terror- eller gerillagrupp under 1970-talet i Argentina. En person vid namn Lopez-Rega, anses ha varit dess karismatiske ledare.

Organisationer i Argentina
Argentina under 1970-talet
Gerillagrupper
Antikommunistisk terrorism
Noble (album)

{{Album infobox|
|Namn = Noble -Vampire's Chronicles-
|Artist = Versailles
|Genre = Symfonisk metalPower metal
|Bakgrund = 
|Typ = studio
|Utgivning = 16 juli, 2008
|Längd = 
|Språk = Japanska
|Producent = 
|Skivbolag = Sherow Artist Society
|Kronologi = Album av Versailles
|Förra album = Lyrical Sympathy(2007)
|Detta album = Noble(2008)
|Nästa album = Jubilee(2010)
}}Noble -Vampire's Chronicles-'' är Versailles första studioalbum och det gavs ut den 16 juli 2008.

Låtförteckning

Källor

Japanska debutalbum
Musikalbum 2007
Album av Versailles
WP:Projekt Japan
Jan Fyt

Jan Fyt (även Jan Fijt), född 15 mars 1611, död 11 september 1661, var en flamländsk konstnär.

Fyt var huvudsakligen verksam i Antwerpen och slöt sig som djurmålare till Frans Snyders men utvidgade också sitt område till blommor och frukter och blev typisk för stillebengenren. Verk av Fyt finns vid flera större museer, bland annat på Nationalmuseum i Stockholm flera dekorativa verk med "dött villebråd", på Statens Museum for Kunst i Köpenhamn ett jaktstilleben med döda fåglar och en jakthund (den livfulla Örnen angriper smärre fåglar tillskrivs numera Adriaen van Utrecht) och Göteborgs konstmuseum.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter

Flamländska målare
Djurmålare
Stillebenmålare
Målare under 1600-talet
Belgiska konstnärer under 1600-talet
Konstnärer från Antwerpen
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Statens Museum for Kunst
Födda 1611
Avlidna 1661
Män
Svensk uppslagsbok
Fågel blå

Fågel blå eller Blåfågel är en folkbok, översatt från Marie-Catherine d’Aulnoys saga L'oiseau bleu.

Denna saga är i sin tur en omarbetning av en över hela Europa och Asien spridd folksaga, i Skandinavien ofta kallad "den gröne riddaren". Den handlar om en prins, som i fågelgestalt besöker en i ett torn innesluten prinsessa men såras av giftiga knivar, som prinsessans styvmor hängt utanför hennes fönster, varefter han uppsöks och botas av prinsessan. I Fågel blå har sagan smyckat feer, trollkarlar och andra litterära tillsatser i tidens smak.

Det första kända svenska trycket är från 1794; Per Olof Bäckström utgav en variant av sagan i Svenska folkböcker 1848.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932
 Litteraturhistoria natur och kultur Kristianstads boktryckeri AB, 1998

Folksagor
Hi Hi Puffy AmiYumi

Hi Hi Puffy AmiYumi var en amerikansk-japansk TV-serie skapad av Sam Register som sändes på Cartoon Network mellan åren 2004 och 2006. Figurerna i serien är baserade på den japanska pop-duon Puffy AmiYumi.

Svenska röster 
 Norea Sjöquist: Ami
 Anna Isbäck: Yumi

Referenser 

TV-seriestarter 2004
TV-serieavslutningar 2006
Amerikanska animerade TV-serier från 2000-talet
TV-program i Cartoon Network
Youssouf Gueye

Tène Youssouf Gueye, född 1928, död 1988, var en mauretansk författare. Han skrev på franska. Gueye var ordförande för Mauretaniens författarförbund. Han dog i fängelse.

Bibliografi 
 Les exilés du Goumel, 1968
 A l'orée du Sahel, 1975
 Sahéliennes, 1975
 Rella, 1985

Referenser

Externa länkar 
 CRIDEM-Info 

Födda 1928
Avlidna 1988
Mauretanska författare
Franskspråkiga författare
Män
Mora och Orsa tingslag

Mora och Orsa tingslag var ett tingslag i Dalarna i Kopparbergs län som ingick i Ovansiljans domsaga. Domsagan bildades 1876 och omfattade från 1948 även Älvdals, Särna och Idre tingslag.

Tingslaget bildades 1948 då Orsa tingslag och Mora tingslag sammanfördes. Tingslaget upplöstes vid tingsrättsreformen 1971 då området övergick till Mora tingsrätt.

Socknar 
Tingslaget omfattade följande socknar:
Hörde före 1948 till Orsa tingslag 
 Orsa socken

Hörde före 1948 till Mora tingslag
 Mora socken
 Solleröns socken 
 Venjans socken
 Våmhus socken

Se även
Dalarna för full historik om tingslagen i Dalarna

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Mora tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Kopparbergs län
Orsa och Älvdalens tingslag

Orsa och Älvdalens tingslag var ett tingslag i Dalarna i Kopparbergs län. 

Tingslaget bildade 1779 ur Orsa, Ore och Älvdalens tingslag och upplöstes 1805 från då verksamheten överfördes till Orsa tingslag och Älvdals tingslag. 

Tingslaget hörde till Östra domsaga.

Socknar 
Tingslaget omfattade följande socknar:  

 Orsa socken
Älvdalens socken

Se även
Dalarna för full historik om tingslagen i Dalarna

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Mora tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Kopparbergs län
Mora, Sollerö, Venjan och Särna tingslag

Mora, Sollerö, Venjan och Särna tingslag var ett tingslag i Dalarna i Kopparbergs län. 

Tingslaget bildade 1779 ur Mora, Vänjan och Särna tingslag och upplöstes 1843 då verksamheten överfördes till Älvdalen och Särna tingslag och Mora, Sollerö och Venjans tingslag. 

Tingslaget hörde till Östra domsaga.

Socknar 
Tingslaget omfattade följande socknar:  

 Mora socken
 Solleröns socken 
 Venjans socken
 Våmhus socken 
Särna socken
Idre socken

Se även
Dalarna för full historik om tingslagen i Dalarna

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Mora tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Kopparbergs län
Södra kyrkogården

Södra kyrkogården kan avse:

Södra kyrkogården, Karlsborg
Södra kyrkogården, Nacka
Södra kyrkogården, Norrköping
Södra kyrkogården, Varberg
Södra kyrkogården, Kalmar
Södra kyrkogården, Nora Bergsslagsförsamling
Södra kyrkogården, Strängnäs
My Rock Favourites

My Rock Favourites är ett coveralbum med Nanne Grönvall från 2011.

Låtlista
 Shadow On The Wall
 Nag
 Heaven's On Fire
 Shoud I Stay Or Should I Go
 Will You Be There
 All Night Long
 I Wanna Be Sedated
 Crazy Horses
 Everyday
 Black Cat
 Bad To The Bone
 I Don't Wanna Talk About It
 Thunderstuck
 I Can't Dance
 Biggest and The Best (Clawfinger)
 If The Kids Are United

Medverkande
Nanne Grönvall - sång
Tobbe Stener - gitarr
Nalle Påhlsson - bas
Perra Johansson - trummor
Peter Grönvall - synt

Källor

Fotnoter

Album av Nanne Grönvall
Musikalbum 2011
Flerspråkiga musikalbum