kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thornbergska huset

Thornbergska huset, inledningsvis kallat Cityhuset, var en byggnad i korsningen Skolgatan-Rådhusesplanaden i centrala Umeå som revs 2011. Huset uppfördes 1938 som ett av Umeå sista i funkisstil. Arkitekt var Denis Sundberg.

Påtryckningar om att stämpla Thornbergska som ett byggnadsminne låg till bords, men såväl Länsstyrelsen som Riksantikvarieämbetet bestred detta.

Rivningen påbörjades i månadsskiftet oktober–november 2011 och var en del i ombyggnaden av gallerian Kungspassagen till köpcentret Utopia.

Referenser 

Byggnader och anläggningar i Umeå
Ej längre existerande byggnader i Sverige
Arkitekturåret 1938
M/S Duncker

M/S Duncker är en svensk vägfärja. Den byggdes på Åsiverken i Åmål 1961 och sattes initialt in i trafik mellan Holmsund och Obbola under namnet EOS III.

Historik
Beställare till vägfärjan var Holmsunds köping, vilken länge hade saknat en bilförbindelse mellan de delar av kommunen som skildes åt genom Umeälven. Passagerartrafik för endast människor hade i och för sig förekommit sedan 1942, men biltrafiken hade varit hänvisad till en 36 kilometers omväg via Umeå. Investeringen i färjan, som kostade 712.950 kronor, bedömdes därför av köpingen vara en prioriterad åtgärd.

Efter att under de första åren ha drivits i köpingens egen regi, övertogs ansvaret för färjelinjen 1966 av Vägverket och 1969 överfördes även själva färjan och döptes om till Färja 61/276. 

Umeå kommun (i vilken Holmsunds köping då uppgått) köpte tillbaka färjan 1974, varvid den ånyo döptes om, nu till Dunker. Stavningen ändrades 1984 till Duncker. År 1990 inköptes Duncker av Bröderna Malmqvists Sjöservice HB på Tynningö och sattes i trafik mellan Norra Lagnö och Östra Tynningö i Stockholms skärgård. Under denna period breddades färjans däck med 73 centimeter.

År 2017 köptes Duncker av Amfimarin AB för att användas i bolagets verksamhet inom sjötransporter och marin entreprenad. Färjan användes under 2020 bland annat till transporter av lastbilar mellan Tyska botten och Norra Lovön, där en av Förbifart Stockholms arbetstunnlar mynnar.

Se även
Joachim Zachris Duncker

Bildgalleri

Källor 
 
 Vägfärjan DUNCKER–SJDZ - rampmanöver den 1 augusti 2009 (rapport från Transportstyrelsen 2009)
 Uppgifter på faktaomfartyg.se

Externa länkar 

 Bilder av M/S Duncker på fjordfaehren.de

Svenska färjor
Shekarchi

Shekarchi (engelska: The Hunter) är en persisk dramafilm från 2010 i regi av Rafi Pitts, som även spelar i en av huvudrollerna. It Filmen nominerades till en Guldbjörn vid Berlins 60:e internationella filmfestival.

Skådespelare
 Rafi Pitts - Ali Alavi
 Mitra Hajjar - Sara Alavi
 Ali Nicksaulat - Officer 
 Hassan Ghalenoi - Polis och soldat
 Amir Ayoubi - Polis 
 Naser Madahi - nattvakt
 Ali Mazinani - nattvakt
 Hossein Nickbakht - Receptionist
 Gholamreza Rajabzadeh - Polis
 Mansour Dowlatmand - Polis
 Manoochehr Rahimi - Inspektör
 Saba Yaghoobi - Saba Alavi
 Sara Kamrani - Sjuksköterska
 Malek Jahan Khazai - Mor
 Ismaïl Amani - Sanam
 Ossta Shah Tir - Far
 Ebrahim Safarpour - Polis
 Javad Nazari - Polis
 Said Hajmohammadi - Polis
 Fatemeh Alijani - Receptionist

Referenser

Filmer 2010
Iranska dramafilmer
Persiskspråkiga filmer
Iran på film
Civilförsvarets grader på Irland

Civilförsvarets grader på Irland visar den hierarkiska ordningen i den irländska civilförsvarsorganisationen Cosaint Shibhialta na hÉireann.

Referenser

Se även
Civilt försvar
Civilförsvarets grader i Norge

Civilt försvar
Militära grader 
Irlands samhälle
Tales of a Librarian

Tales of a Librarian: A Tori Amos Collection är det första retrospektiva samlingsalbumet av Tori Amos, utgivet 17 november 2003 på sitt förutvarande skivbolag Atlantic Records. Amos hade själv en central roll i produktionen och sammanställningen av samlingen, en möjlighet hon hade fått på begäran. Amos har beskrivit albumet som en "ljudlig självbiografi", vars titel valdes på grund av hennes misstycke för den typiska termen "greatest hits". Albumet uppnådde plats 40 på den amerikanska Billboard 200-listan.

Låtlista

CD

DVD

Live

Diverse

Referenser

Externa länkar 
 Tales of a Librarian på Discogs (lista över utgåvor)

Album av Tori Amos
Samlingsalbum 2003
Amerikanska samlingsalbum
Album utgivna på Atlantic Records
Nicolprisma

Nicolprisma är ett optiskt hjälpmedel för linjär polarisering av ljus.

Nicolprismat uppfanns 1828 av den skotske geologen och fysikern William Nicol (1770 – 1851) och var det första prismat som kunde användas för att polarisera elektromagnetiska ljusvågor. Det använder sig av det optiska fenomenet dubbelbrytning hos kalcit.

Ett Nicolprisma är gjort av en trigonal kristall av islandsspat, som har slipats till en vinkel på 68° mot kristallens längaxel, skurits diagonalt i två lika halvor och sedan sammanfogats med ett tunt lager genomskinlig kanadabalsam.

Passagen av en ljusstråle genom ett Nicolprisma (bild ovan)
En ljusstråle går in i kristallens vänstra del och delar sig genom dubbelbrytning vid passagen från luft till prisma i två strålar. Dessa är genom den vinkel som valts vid slipningen av prismat ortogonalt polariserade, det vill säga strålarna har svängningsplan med en inbördes vinkel på 90° grader.

Den ena strålen, den ordinärt brutna strålen, följer Snells lag och reflekteras vid gränsytan mellan från det optiskt tätare islandsspatet i prismats övre halva och det optiskt tunnare limmet mellan prismahalvorna, därför att dess infallsvinkel är större än gränsvinkeln för totalreflektion. Strålen går ut på ovansidan av prismats övre halva med ytterligare brytning vid passagen från prismat till luften.

Den andra strålen, den extraordinärt brutna strålen, möter ett annat brytningsindex och reflekteras inte i gränsytan mellan prismats övre halva och limmet med en annan infallsvinkel, som är under den kritiska för totalreflektion. Strålen bryts bara något vid passagen till prismats nedre halva och därefter lämnar den efter en ytterligare mindre brytning prismat. Den är då polariserad parallellt med prismats optiska axel (TM-polariserad) och i riktning rakt fram, medan den ordinärt brutna strålen är polariserad vinkelrätt mot prismats optiska axel (TE-polarisering) och går i en annan riktning.

Nicolprismor av islandsspat användes tidigare i polariseringsmikroskop och - från 1830-talet - i polarimetrar, men har numera ersatts av andra typer prismor.

Källor
Nicol Prism på Kenyon Colleges webbplats, läst 2011-11-05

Optik
Optiska instrument
Reform av den sexuella myndighetsåldern

Reform av den sexuella myndighetsåldern, syftar på debatten och lagändringar om sexuell myndighetsålder i olika länder och epoker. Det kan exempelvis gälla förslag om höjd eller sänkt åldersgräns, förslag om att helt ta bort lagen, eller förslag om att ändra sättet på vilket lagarna tillämpas. Andra frågor som diskuteras i relation till lagen om sexuell myndighetsålder är homosexuella vs heterosexuella sexuella relationer, olika åldersgränser för pojkar och flikor samt om undantag bör ges för sexuella relationer mellan unga (det vill säga med låg åldersskillnad).

Undantag för sex med jämnåriga 
I USA har flera delstater antagit lagar som medför undantag då underåriga personer (vanligtvis 14 och 15-åringar) har sexuellt umgänge med andra unga personer. Sådana lagar infördes 2007 i Connecticut, Florida och Indiana. Liknande lagar har också införts i några andra länder än USA.

Höjning av den sexuella myndighetsåldern

Indien 
I Indien före det brittiska styret var den sexuella myndighetsåldern 10 år. Men 1891 höjde den brittiska regeringen gränsen till 12 år.

Kanada 
2006 föreslog regeringen en höjning av den sexuella myndighetsåldern från 14 till 16 år (1890 hade den höjts från 12 till 14). De föreslog samtidigt undantag för 14- och 15-åringar som har sexuellt umgänge med personer som är upp till fem år äldre, samt ett undantag för 12- och 13-åringar som har sexuellt umgänge med personer som är max två år äldre. Lagförslagen antogs och började gälla den 1 maj 2008.

Ryssland 
I Ryssland höjde Duman 2002 den sexuella myndighetsåldern från 14 till 16 år.

Storbritannien 
Under medeltiden var den sexuella myndighetsåldern 12 år i England. 1875 höjdes den dock till 13 (genom Criminal Law Amendment Act of 1885).

USA 
I USA hade de flesta delstater sexuell myndighetsålder på 10-12 år (och i Delaware var gränsen endast 7 år). Så sent som 1895 var gränsen fortfarande sju år i Delaware enligt en artikel i New York Times. Feminister och barnrättsaktivister krävde dock en höjning till 16 år och sedan till 18. Rörelsen för en höjning av dessa åldersgränser var framgångsrik och 1920 hade nästan alla delstater höjt gränsen till 16-18 år.

Hawaii 
2001 höjdes den sexuella myndighetsåldern från 14 till 16.

Referenser 

Sexualitet

ca:Pedofília#Activisme pedòfil
Tjänsteställningstecken i Technisches Hilfswerk

Tjänsteställningstecken i Technisches Hilfswerk visar den hierarkiska ordningen i Tysklands federala myndighet för tekniskt bistånd.

Heltidsanställd personal

Frivilliga

Facktecken

Referenser

Civilt försvar
Technisches Hilfswerk
Navirail

Navirail OÜ (AB), är ett estniskt rederi som idkar gods- och passagerartrafik mellan Estland och Finland. Rederiet grundades 2007 av amerikanska, estniska och finländska investerare. Huvudkontoret ligger i Tallinn. Rederiets koncept är i första hand godstrafik och i andra hand bilburen passagerartrafik.

Historia
Rederiet har till dags dato (2014) haft i bruk fem fartyg, ro-ro-fartyget M/S Ahtela, ro-ro-fartyget M/S Fellow, ro-pax-fartyget M/S Via Mare, ro-pax-fartyget M/S Translubeca och  ro-pax-fartyget M/S Liverpool Seaways.

I början av mars 2008 inledde det inchartrade ro-ro-fartyget Ahtela trafiken på rutten Helsingfors– Muuga i Estland.  Den 17 januari 2010 tog det inchartrade ro-ro-fartyget M/S Fellow över rutten som den trafikerade till ett okänt datum i april 2011. M/S Fellow såldes av dess ägare den 15 april 2011 till Kensill Trading Ltd, Basseterre, St Kitts & Nevis. Linjen Helsingfors– Muuga lades ned i samband med detta. I början av april 2011 öppnade Navirail en ny linje mellan Paldiski i Estland och Helsingfors i Finland. Rederiet satte in det helägda ro-pax-fartyget M/S Via Mare, men den rutten blev inte långvarig. Den sista avgången från Helsingfors till Paldiski ägde rum den 28 november 2011. Den 30 november 2011 sattes M/S Via Mare in i trafik på den nya linjen Paldiski– Hangö (Finland). Fartyget trafikerade mellan Hangö och Paldiski nio gånger i veckan i båda riktningarna fram till strax före julhelgen 2011. Efter en längre tids uppehåll inleddes trafiken på nytt den 12 juni 2012 med ett nytt ro-pax-fartyg, M/S Translubeca .
M/S Translubeca trafikerade linjen fram till 8 januari 2014, då den ersattes av ett nytt större ro-pax-fartyg, M/S Liverpool Seaways.

Källor 
Webbkällor
 Navirails webbplats  Läst 25 januari 2014. 
Noter 

                                                                                                                                                     
Rederier bildade 2007
Rederier med passagerartrafik på Östersjön
Estniska rederier
Kicks

Kicks Kosmetikkedjan AB är en av Nordens ledande kosmetikkedjor.

Idag har Kicks över 250 butiker i Sverige, Norge och Finland.  

Företaget startades 1991 av Kooperativa Förbundet. I maj 2002 förvärvades Kicks av nuvarande Axstores-koncernen, som ingår i Axel Johnson AB som ägs av Antonia Ax:son Johnson med familj.

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska butikskedjor
Företag bildade 1991
Claude de Forbin

Claude de Forbin, född 6 augusti 1656, död 4 mars 1733, var en fransk greve och sjömilitär.

Forbin rymde som pojke hemifrån och deltog i flera av den franska flottans sjötåg. 1685 blev han medlem av en ambassad till Siam, och under sin tid där chef för den siamesiska flottan, men återvände hem 1688 och tog en ärofull del i pfalziska tronföljdskriget och spanska tronföljdskriget. Han utmärkte sig särskilt i kaparkriget. Som eskaderchef gjorde han ett misslyckat försök att överföra pretendenten Jakob Edvard Stuart till Skottland och tog därefter avsked. Forbin har författat memoarer, som utkommit i flera upplagor.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Noter

Franska militärer under 1600-talet
Födda 1656
Avlidna 1733
Män
Marc Allégret

Marc Allégret, född den 22 december 1900, död den 3 november 1973, var en fransk manusförfattare och regissör. Han är bland annat känd för att ha upptäckt och utvecklat en rad skådespelartalanger, däribland Michèle Morgan, Jean-Paul Belmondo, Raimu, Gérard Philipe, Danièle Delorme, Louis Jourdan och Roger Vadim. Hans bror var regissören Yves Allégret.

Filmografi 
 1927 : Voyage au Congo (dokumentär)
 1930 : La Meilleure bobone (kortfilm)
 1931 : Mam'zelle Nitouche
 1931 : J'ai quelque chose à vous dire (kortfilm)
 1931 : Attaque nocturne (kortfilm)
 1931 : Les Amours de minuit
 1931 : Le Blanc et le Noir
 1932 : La Petite Chocolatière (även manus)
 1932 : Fanny
 1934 : Zouzou (Svarta venus)
 1934 : L'Hôtel du libre échange
 1934 : Erotik
 1934 : Sans famille
 1935 : Lyckliga dagar
 1936 : I revolutionens tjänst
 1936 : Aventure à Paris
 1936 : Les Amants terribles
 1937 : Livet går vidare
 1937 : Skandalen i Malacca
 1937 : Andere Welt
 1938 : Du skall icke hava lust...
 1938 : Livets debutanter
 1939 : Le Corsaire
 1941 : Parade en 7 nuits
 1942 : L'Arlésienne
 1942 : Äventyret
 1943 : Les Deux timides
 1944 : Les Petites du quai aux fleurs
 1945 : Ödets lek
 1946 : Lunegarde
 1946 : Petrus
 1947 : Lady Furys älskare
 1950 : Chans att leva
 1950 : Maria Chapdelaine (även manus)
 1952 : Avec André Gide (dokumentär)
 1952 : La Demoiselle et son revenant
 1953 : Biljett till Paris
 1954 : L'Eterna femmina
 1954 : L'Amante di Paride
 1955 : Het ungdom
 1955 : Lady Chatterleys älskare
 1956 : Älskar...älskar inte...
 1957 : L'Amour est en jeu
 1958 : Vacker men kriminell (även manus)
 1958 : En underlig söndag
 1959 : Les Affreux
 1961 : Avklädd (även manus)
 1962 : Parisflickor
 1963 : Skräcken från Chicago
 1966 : Lumière (dokumentär)
 1970 : Le Bal du Comte d'Orgel

Källor

Externa länkar 
 
 

Franska filmregissörer
Franska manusförfattare
Män
Födda 1900
Avlidna 1973
Personer från Basel
Europamästerskapet i basket för damer 2005

Europamästerskapet i basket för damer 2005 spelades i Ankara, Bursa och Izmir i Turkiet och var den 30:e EM-basketturneringen som avgjordes för damer. Turneringen spelades mellan den 2 och 11 september 2005 och totalt deltog tolv lag i turneringen där Tjeckien blev Europamästare före Ryssland och Spanien, det var Tjeckiens första EM-guld.

Kvalificerade länder

  (som arrangör)

Gruppspelet

Spelsystem
De tolv lagen som var med i EM var indelade i två grupper med sex lag i vardera. Alla lagen mötte alla en gång i sin grupp innan de fyra bästa lagen i varje grupp gick vidare till kvartsfinalspel, medan de två sämsta laget i varje grupp spelade om platserna nio till tolv. Seger i en match gav två poäng och förlust gav en poäng.

Grupp A

Grupp B

Slutspelet

Kvartsfinaler

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Placeringsmatcher

Match om 9:e - 12:e plats

Match om 11:e plats

Match om 9:e plats

Match om 5:e - 8:e plats

Match om 7:e plats

Match om 5:e plats

Slutplaceringar

Se även
 Europamästerskapet i basket för damer

Externa länkar
 Basket-EM 2005 på fiba archive 
 Basket-EM 2005 på fibaeurope.com 
 Basket-EM 2005 på todor66.com 

Internationella baskettävlingar i Turkiet
2005 i Turkiet
Sportåret 2005
Sportevenemang i Ankara
2005
Volpriehausen

Volpriehausen är en by, numera inordnad som en stadsdel (Ortsteil) i staden Uslar i delstaten Niedersachsen, Tyskland.

Volpriehausen ligger i Landkreis Northeim i den sydöstra delen av delstaten Niedersachsen och hade 1 184 invånare år 2010.

I byn finns bland annat ett utomhusbad, affär, apotek och läkare.

Byn har haft kulturellt utbyte med Sverige och staden Göteborg genom besök av ungdomsorkestern Göta Lejon.

Orter i Niedersachsen
Grisélidis Réal

Grisélidis Réal, född 11 augusti 1929 i Lausanne, död 31 maj 2005, var en schweizisk författare, prostituerad och aktivist för sexarbetarnas rättigheter.

Liv och karriär
Hon föddes i Lausanne, men familjen bodde sedan i Alexandria och därefter i Aten. Väl tillbaks till Schweiz studerade hon konst i Zürich och började sedan med sexarbete i början av 1960-talet. Sexarbetet fortsatte hon med tills 1995, vid en ålder av 66 år. År 2005 dog hon i cancer och i mars 2009 återbegravdes hon i Cemetery of the Kings, begravningsplatsen i Genève där Ernest Ansermet, John Calvin, Jorge Luis Borges, Alberto Ginastera, Frank Martin, Jean Piaget och Alice Rivaz med flera är begravda. 

Under 1970-talet blev Réal aktivist för sexarbetarnas rättigheter. Särskilt framträdande i rörelsen var hon 1973 i samband med ockupationen av Chapelle Saint-Bernard i Paris.

Bibliografi
 Le noir est une couleur, Balland (1974), ),

Notes

Externa länkar
Officiell webbplats för Aspasie
Swiss uproar: Prostitute buried near John Calvin, Washington Post, March 9, 2009
Griselidis Real, Virtuoso writer and 'revolutionary whore', The Independent (UK), 7 juni 2005

Födda 1929
Avlidna 2005
Schweiziska sexarbetare
Kvinnor
Scooby-Doo och inkräktarna från rymden

Scooby-Doo och inkräktarna från rymden (originaltitel: Scooby-Doo and the Alien Invaders) är en amerikansk tecknad film från 2000.

Handling 
Strandsatta i en ödelagd stad upptäcker gänget ganska snart att det kryllar av flygande tefat och utomjordingar. Efter att ha blivit jagade av utomjordingarna och tillfångatagna ombord på ett UFO, händer någonting ännu underligare för Scooby och Shaggy. Båda två blir hals över huvud förälskade. Mysteriet leder till en superhemligt forskningsbas där regeringen experimenterar, ett enormt nätverk av grottor finns gömda under staden. Scooby och Shaggy, som är förblindade av kärlek, får tillsammans med resten av gänget ett tufft mysterium att lösa.

Om filmen 
Filmen har dubbats till många olika språk, däribland svenska. Filmen är tillägnad Don Messick, som gjorde Scooby-Doos ursprungliga röst. I filmen görs Scoobys engelska röst av Scott Innes.

Rollista i urval 
 Scott Innes – Scooby-Doo
 Billy West – Shaggy
 Mary Kay Bergman – Daphne
 Frank Welker – Fred
 B.J. Ward – Velma
 Mark Hamill – Steve

Svenska röster 
 Stefan Frelander – Scooby-Doo
 Thomas Engelbrektson – Shaggy, FBI-agent
 Lena Ericsson – Daphne, Laura
 Stefan Frelander – Fred
 Gizela Rasch – Velma, Dottie, Amber
 Jennie Jahns – Crystal
 Mikael Roupé – Lester, Buck, Militärpolis 1, Steve
 Håkan Mohede – Max, Sergio, Militärpolis 2

Externa länkar 

Filmer 2000
Amerikanska animerade filmer
Amerikanska filmer baserade på TV-serier
Direkt till video-filmer
Amerikanska science fiction-filmer
Scooby-Doo
Animerade filmer 2000
Kanadabalsam

Kanadabalsam är ett terpentin, som är framställt av kåda från den nordamerikanska balsamgranen.

Kådan upplöses i eteriska oljor och blir till en viskös, klibbig och färglös vätska, vilken omvandlas till en transparent, amorf pasta efter indunstning. Genomsiktligheten försämras inte över tiden, eftersom kanadabalsam inte kristalliseras, men det har dålig resistens mot temperaturändringar och är inte motståndskraftig mot lösningsmedel.

Kanadabalsam består huvudsakligen av harts (70–80 %) och eteriska oljor (16–27 %).

Användningsområden
Kanadensiska indianstammar har behandlat sår, brännskador, blödningar och köldskador med kanadabalsam. Det har tidigare i västvärlden använts i medikamenter mot bronkit och urinvägsinfektioner samt används som bas i parfymer, särskilt sådana som har en hög halt av citrusoljor och används för tillverkning av  tvål.

Inom mikroskopi och optik utnyttjas att dess brytningsindex är ungefär samma som det i glas. Kanadabalsam används bland annat som ett osynligt glaslim för optiska produkter, till exempel sammansatta linser och prismor. Det har sedermera ersatts inom optiken av polyester-, epoxi- och polyuretanbaserade lim. För optiska produkter används numera framför allt UV-bestrålade epoxilim för att sammanfoga linsdelar.

Källor
Om Kanadabalsam i Riechstofflexikon, läst 2011-11-05

Noter

Lim
Optik
Pro Evolution Soccer 2011 3D

Pro Evolution Soccer 2011 3D (Winning Eleven 3DSoccer i Japan) är ett fotbollsTV-spel släppt som en av lanseringstitlarna till Nintendo 3DS. Spelet utvecklades och utgavs av Konami. Spelet är en återutgivning av Pro Evolution Soccer 2011, men det är i 3D och istället för att kameran är i sändningsvy kommer kameran att vara bakom den valda spelaren. Omslaget pryds av Lionel Messi.

Referenser

Se även
Pro Evolution Soccer 2011

Datorspel 2011
Fotbollsspel
Nintendo 3DS-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Sportspel
Lennart Hjalmarson

Anders Lennart Hjalmarson, född 1944 i Borås, död 2012, var en svensk nationalekonom.

Hjalmarson disputerade 1976 på Handelshögskolan vid Göteborgs universitet och blev 1979 professor i nationalekonomi vid samma lärosäte. Han invaldes 1983 som ledamot av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien.

Källor

Noter 

Svenska professorer i nationalekonomi
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Personer från Borås
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1944
Avlidna 2012
Stockholm Östra (film)

Stockholm Östra är en svensk dramafilm från 2011 i regi av Simon Kaijser.

Handling
Filmen handlar om två främlingar som förenas av en olyckshändelse som tagit på deras liv och förhållanden. De möts och inleder en passionerad relation, där bådas lögner döljer en obekväm sanning.

Rollista
Mikael Persbrandt - Johan
Iben Hjejle - Anna
Liv Mjönes - Kattis
Henrik Norlén - Anders
Anki Lidén - Marianne, Kattis mamma
Lars-Erik Berenett - Kattis pappa
Moa Zetterlund - Minna
Jimmy Lindström - Minnas pappa
Annika Hallin - Minnas mamma
Elin Nilsson Kers - Tova
Astrid Assefa - Sköterska  
Rebecka Englund - Nybliven mamma  
Ulf Friberg - Nybliven pappa  
Anna Godenius - Åklagare  
Peter Parkrud - Terapeut
Chatarina Larsson - Barnmorska
Fredrik Nilsson - Killen i gångtunneln

Svenska dramafilmer
Svenska filmer 2011
Svenskspråkiga filmer
Folke Hjalmers

Folke Hjalmers, född 1940 i Helsingborg, är en svensk civilingenjör.

Hjalmers avlade civilingenjörsexamen 1965 vid Chalmers tekniska högskola i Göteborg och blev teknologie licentiat vid samma lärosäte 1974. Han var från 1980 högskoledirektör och förvaltningschef vid Chalmers. Hjalmers invaldes 1984 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien, där han 1973–1980 varit akademisekreterare.

Källor 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Alumner från Chalmers tekniska högskola
Ingenjörer från Helsingborg
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1940
Levande personer
Von Saldern

von Saldern är en gammal adelssläkt med ursprung från Hildesheim och Braunschweiger Land i Tyskland.

Enligt sägnen kom släktens stammfader Sieghard de Rosis till det dåvarande Germanien år 718 tillsammans med ärkebiskopen Bonifatius från Rom. Det första omnämnandet av familjen är från Hildesheim, år 1102 i Chronicon coenobii Sancti Michaelis. Från 1161 finns en Thidericius de Saldere omnämnd. Från år 1226 finns noteringar om en riddare Burchard von Salder, som brukar anses som släktens egentliga anfader. Från år 1299–1332 finns en Johann von Salder omnämnd.

Familjen har fått fram många betydande personligheter  som var generaler, biskopar, politiker, statsminister, ambassadörer, vetenskapsmän, universitetsprofessorer, lantbrukare.

Tyska adelsätter
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)