Storeberg

Storeberg är en herrgård i Tådene socken i Lidköpings kommun. Den ligger vid Vänern och intill Storebergsån, omgiven av en storslagen park av gamla ekar. Gården är bebyggd med en karaktärsbyggnad av sten med två flyglar varifrån man har god utsikt över sjö och land. Mellan husen och landsvägen till Lidköping och Tun finns park och lusthus. På andra sidan vägen mitt emot godset ligger Tådene kyrka.

Om namnet Storeberg
Storeberg hette under medeltiden och fram på 1600-talet Tådene, liksom socknen. Tådene som namn på storgården förekommer tidigast år 1331, de Thotheni, se nedan. Två gånger år 1339 de Thodhene, se nedan om Algots testamente, och vid år 1376 i Thodhene. På 1400-talet skrivs det Thodene år 1456, och Todna år 1496. Under 1500-talet förekommer varianter som; Todenne år 1541, Tådenne år 1542 och 1588, Tådene år 1546-71, och Thådenne år 1576. Liknande varianter förekommer under 1600-talet och senare. Storegården omtalas vid år 1685. Först år 1715 omtalas Storebärg, sedan Storeberg från år 1725. Det ursprungliga namnet kan vara Storegården. En hypotes är att namnet utbytts till Storeberg efter upptagandet av hemmanet Berg, som sedermera ingår i Storeberg säteri .

Kända ägare

Gården omtalas redan 1331  som bebott av en Algot, Algotus de Thotheni, sannolikt av Krummesläkten. År 1339 har denne upprättat sitt testamente . Till Tådene kyrka, där han väljer sin grav, och prästbordet därstädes, testamenterar han andelar i de gods som en Götulf arrenderat, samt gods såsom Dotteren, Loberg och Väster Guldhög, för läsande av själamässa en gång i veckan i evärldlig tid. Han ger 1 mark silver till Marie kyrkan i Skara, S:t Olofs kyrkan i Skara, till svartbröderna i Skara, samt till gråbröderna i Skara. Till biskopen i Skara som betalning på sin skuld testamenterar han sin svarta häst med mundering. Till sin maka sin bruna gångar och till sin son Nils sitt svärd och sin dolk, sadel och betsel, till dottern Ingrid en ny gryta. Till kyrkoherden Haraldo i Tun sin stora båt och till kyrkoherden Haraldo i Händene sin isgrå livhäst .

Testamentet skall ha förvarats i Tådene kyrka i original tills det i början av 1700-talet inhämtades till Stockholm av Johan Peringskiöld. Som ersättning gjordes en kopia till Storeberg, som ibland förväxlats med originalet i litteraturen. Originalet tycks numera vara förkommet .

Vid mitten av 1400-talet lär den ha tillhört Björn Nilsson Vinge, lagman i Värmland . I början av 1500-talet beboddes den av Nils Krumme, häradshövding i Dalsland, som skrev sig till sätesgården Tådene. Genom Ingeborg Krumme synes Tådene kommit till Lage Axelsson Posse av adelsätten Posse, och med deras dotter Anna Posse till Peder Jonsson Lilljesparre, stallmästare hos Sigismund 1594 och ihjälslagen av hertig Karls folk år 1598. Dennes dotter Ingeborg Lilljesparre förde gården genom gifte 1621 med assessorn vid Göta hovrätt, Jöns Filipson Bonde till Borrud. Denne står i 1643 års rusttjänstlängd som ägare av Tådene Storegård. Han avled 1662 och begravdes i Fredbergs kyrka. Deras son Carl Filip Bonde ärvde godset efter moderns död 1651. Han var major vid Västgöta kavalleriregemente och dog på Storeberg år 1659. År 1685 ägdes gården av dottern jungfru Brita Bonde, som genom gifte förde egendomen vidare till översten Gabriel Lilliehöök. År 1699 fick denne och hans arvingar patronatsrätt till Tådene pastorat. Som överste i Västgöta-Dals regemente stupade han i slaget vid Fraustadt 1706. Brita fick leva här en tid som änka och avled 1739. Båda begravdes i sockenkyrkan och vilar under det ännu kvarstående gravkapellet. Deras dotter, Ingeborg Lilljehök, förde Storeberg till sin man kammarherren greve Carl Bonde af Säfstaholm. Denne dog dock barnlös år 1755.

Fyra år senare ägdes säteriet av Per Theodor König, senare direktör på Ostindiska kompaniet. Efter hans död 1800 sålde hans arvingar Storeberg år 1807 för 50 000 specier till grosshandlaren Jonas Kjellberg (1752-1832) i Göteborg. Då han dog utan bröstarvinge övergick godset till hans brorson Anders Jonas Kjellberg (1788-1877) och efter hans död bodde hans änka Amalia Kjellberg kvar.. Deras son Jonas Henrik Reinhold Kjellberg (1823-1896) tog över efter faderns död. Han var gift med Harriet Sinclair och deras äldste son Jonas Malcolm Kjellberg, född 1850, brukade först Frielsberg som vid denna tid hade kommit i släktens ägo . Han ägde gården fram till sin död år 1921.  Sonen Jonas Roland Kjellberg, 1878-1962, övertog egendomen av fadern år 1921 och styrde godset första tiden från Lilleberg. I och med att han sålde Storeberg år 1933 till major Herbert Jacobssons avslutade han den över 100-åriga Kjellbergska epoken på godset. Han flyttade först tillbaka till Frielsberg men flyttade 1943 till Goentorp . Herbert Jacobsson företog vissa ombyggnader av huvudbyggnaden 1936-37. Efter sin död år 1949  sålde hans efterlämnade maka, fru Karin Jacobsson, Storeberg till kapten Owe Letzén år 1950. Dennes son, Hans Letzén, övertog anläggningen 1981  .

Huvudbyggnaden

Storeberg räknas till de medeltida gårdar som anlagts med hänsynstagande till försvarets krav, d.v.s. att den varit befäst . Den Algot Krumme som skrev sig till Thodene i början på 1300-talet hade troligen också sin sätesgård där den nuvarande huvudbyggnaden står. Det är en spännande höjdplatå, halvt omgiven av Storebergsån. Här syns dock inga lämningar av gravar i övrigt. På kanten av höjdplatån, sydväst om nuvarande byggnaden, finns en välvd tvårummig källare. Den är ca 10 x 5 meter och dateras till senare medeltiden . Enligt en uppgift  brann det äldsta "corps de logiet" ner på 1600-talet.

Nuvarande huvudbyggnadens grund anses vara från 1600-talet . Bottenvåningen har ett kök, övervälvt av ett vackert tunnvalv med stickkupor, samt även andra rum med korsvalv eller tunnvalv. I äldre beskrivningar anges huset vara uppfört av tegel i två¨våningar . En äldre ingångsportal i kalksten finns kvar som bär årtalet 1778. På 1870-talet genomgick en omfattande restaurering varvid en påbyggnad gjordes av mittbyggnaden. Arkitekt för arbetet var Adrian Peterson som även gjorde ritningen till den nya Tådene kyrka . År 1938 företogs ombyggnadsarbeten igen efter en på godset befintlig gammal ritning . Den östra flygeln tillkom och i samband med detta arbete hittades en vigselring från år 1647 som tillhört den tidigare ägaren Carl Philip Bonde.

Övrigt om gården
Storeberg var på ett helt mantal, och under sätesgården lydde flera stora gårdar, utspridda på olika socknar. Direkt under Storeberg låg 5 3/4 mantal fördelat på sex gårdar. Ytterligare sex gårdar med ett totalt mantalsvärde av 4 1/8 i socknarna Tranum och Friel tillhörde också Storeberg, totalt ägde Kjellberg alltså 9 7/8 mantal. Genom ägandet av Storeberg kom Kjellberg i praktiken att äga större delen av socknen Tådene.. År 1909 var arealen 2000 tunnland, varav hälften skog, taxerades till 368000 kronor. Vid Letzéns tillträde på 1950-talet var driften baserad på avelsdjur och där fanns en besättning 170 djur av SRB-rasen. Detta minskades ner till ett femtiotal och istället satsades på svinavel som såldes i tusentals på år. Egendomen bestod då av 2100 tunnland. Jordbruket hade helt makaniserats och drevs av tio traktorer. Av arbetshästarna fanns endast tre kvar för skogskörslor. 
På Storeberg fanns även en 7-håls golfbana och dessutom drev Litzén framgångsrik avel av galopphästar. Gården hade eget tegelbruk, mejeri och elverk. Vattenkvarnen gick när det var flod i ån, denna byggdes om till sågverk . På 1930-talet var godset ett samhälle i sig med 350 personer i direkt anknytning till driften. Idag sköts jordbtuket mycket rationellt och 3-5 anställda svarar för jordbruksdrift och djurhållning beroende på årstid . 
Till sista kan nämnas att moderträdet till Storebergsäpplet planterades an gång av König på godset. Trädets tidigare härstamning är okänd. Det var sedan Jonas M. Kjellberg som förökade trädet. Äldre träd av sorten lär fortfarande finnas kvar på flera ställen på gården.

Fotnoter

 

Herrgårdar i Västergötland
Byggnader och anläggningar i Lidköpings kommun