kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Porta Maggiore

Porta Maggiore, italienska ’större porten’, är en antik stadsport i östra Rom.

Den ursprungliga porten uppfördes år 52 av kejsar Claudius och kom att utgöra en del av akvedukten Aqua Claudia. När kejsar Aurelianus på 270-talet lät omge Rom med en vidsträckt mur, infogades porten i denna.

Genom porten förde två vägar, Via Praenestina och Via Labicana.
Via Praenestina var den ostliga vägen till staden Praeneste och Via Labicana ledde mot sydost till Tusculum och sedan vidare till Labici.

På porten finns inskriptioner som prisar kejsarna Claudius, Vespasianus och Titus för sina insatser på de två akvedukter,  Aqua Claudia och Aqua Anio Novus som leder genom porten. 

Inskriptionerna lyder så här.

TI. CLAUDIUS DRUSI F. CAISAR AUGUSTUS GERMANICUS PONTIF. MAXIM., / TRIBUNICIA POTESTATE XII, COS. V, IMPERATOR XXVII, PATER PATRIAE, / AQUAS CLAUDIAM EX FONTIBUS, QUI VOCABANTUR CAERULEUS ET CURTIUS A MILLIARIO XXXXV, / ITEM ANIENEM NOVAM A MILLIARIO LXII SUA IMPENSA IN URBEM PERDUCENDAS CURAVIT.

Texten kan översättas sålunda. 
(År 52 e.Kr.) lät kejsar Claudius föra vatten från Claudia till Rom från källorna som kallas Caeruleus och Curtius vid den 45te milstenen och på samma sätt Aqua Anio Novus från den 62 milstenen, båda verken bekostade av honom.

IMP. CAESAR VESPASIANUS AUGUST. PONTIF. MAX. TRIB. POT. II IMP. VI COS. III DESIG. IIII P. P. / AQUAS CURTIAM ET CAERULEAM PERDUCTAS A DIVO CLAUDIO ET POSTEA INTERMISSAS DILAPSASQUE / PER ANNOS NOVEM SUA IMPENSA URBI RESTITUIT.

Texten kan översättas sålunda.
(År 81 e.Kr.) lät kejsar Titus på egen bekostnad återställa vattnen från Curtius och Caeruleus. Dessa vatten hade införts (till Rom) genom den förgudligade Claudius och sedan reparerats för staden av Titus förgudligade fader Vespasianus. De hade blivit återställda genom nya konstruktioner, med början vid källan, sedan akvedukten hade förstörts av ålder.

Externa länkar 
Information om Porta Praenestina från LacusCurtius website.
 Bilder på porten
 Porta Maggiore information  
 Further information, and a map 

Antika byggnadsverk i staden Rom
Romersk arkitektur i Rom
Stadsportar i Rom
Aurelianusmuren
Aqua Claudia

Aqua Claudia var en 69 km lång akvedukt i det antika Rom. Den påbörjades troligtvis av kejsar Caligula och fullbordades av kejsar Claudius år 52. Den reparerades av Vespasianus år 71 och av kejsar Titus tio år senare. En bit från staden fick akvedukten en våning till, där akvedukten Anio Novus låg ovanpå Aqua Claudia. Båda dessa akvedukter flöt ovanpå Porta Maggiore, en stadsport i östra Rom.

Externa länkar
 Skiss över akvedukter i Rom

Källor

Akvedukter i Rom
Löwenhielm

Löwenhielm är en svensk adelsätt från vilken den friherreliga och grevliga ätten med samma namn förgrenat sig. Den adliga ätten fortlever. Ätten har samma ursprung som den utslocknade ätten Nordenborg, och den fortlevande adliga och friherrliga ätten Nordenfalk.

Ätterna härstammar från Småland, där dess äldste kände förfader, en bonde vid namn Gudmund, levde i Kånna socken på 1500-talet. Enligt Svenska adelns Ättar-taflor var han vallon och var tornbyggare i Sverige. Hans son Erlandus Gudmundi Norenius (1554-1630) undertecknade beslutet från Uppsala möte och var kyrkoherde i Nor. Den senares första hustru Birgitta Persdotter var syster till prosten Esbernus Petri i Örebro, och hans andra hustru var Anna Kax, dotter till kyrkoherden i Tuna socken. I andra äktenskapet föddes Gudmundus Erlandi Norenius (tvilling) som var rektor i Karlstad och prost över Nordmarks kontrakt. Hans hustru var Elisabeth Flygge, vars mor var en von Brehme. Barnen upptog namnet Nordberg. Deras ene son blev far till Johan Henrik som adlades Nordenborg.

Deras andre son Gudmund Nordberg (1656-1739) var lagman och assessor i Göta hovrätt. Han var gift med friherrinnan Maria Cederhielm ur ätten Cederhielm vars mor var brorsdotter till Anders Siggesson, enligt Johannes Bureus tillhörande Bureätten, och som adlades Falkengren. Gudmund Nordberg adlades av Fredrik I med namnet Löwenhielm 1725, och introducerades på nummer 1791 år 1726. Denna ätt fortlever alltjämt, och nuvarande (2007) huvudman är arkitekten Gunnar Löwenhielm (född 1936). Många av ättens medlemmar stavar namnet Löwenhjelm.

En son till Gudmund Löwenhielm och Maria Cederhielm, justitiekanslern och senare riksrådet Carl Gustaf Löwenhielm (1701-1768), upphöjdes 1747 i friherrlig värdighet, och introducerades som sådan 1752 under ättenummer 224. Tio år senare avancerade han vidare till greve (varvid den friherrliga ätten utgick), vilket han introducerades som 1766 under nummer 87. Denna grevliga ätt utdog på svärdssidan 1861 och på spinnsidan 1933.

Kända ättemedlemmar
 Carl Gustaf Löwenhielm (1701–1768), kanslipresident
 Augusta Löwenhielm (född von Fersen, 1754–1846), hovdam, älskarinna till hertig Karl
 Gustaf Löwenhielm (1771–1856), general och diplomat; son till föregående
 Carl Löwenhielm (1772–1861), militär, diplomat och politiker; bror till föregående
 Carl Gustaf Löwenhielm (1790–1858), landshövding
 Jacquette Löwenhielm (född Gyldenstolpe, 1797–1839), hovfröken; hustru till föregående
 Betty Löwenhielm (född Ehrencrona, 1801–1888), pedagog och översättare
 Severin Löwenhielm (1823–1886), jurist och politiker
 Laura Löwenhielm (1862–1948), pedagog och bibliotekarie; dotter till föregående
 Carl Löwenhjelm (1881–1967), läkare; äldre bror till Harriet Löwenhjelm
 Crispin Löwenhielm (1892–), officer och kammarherre
 Harriet Löwenhjelm (1887–1918), konstnär, poet
 Brita Löwenhielm (1904–1963), rektor, riksdagsledamot
 Fredrik Löwenhielm (1916–2008), generalmajor, hovman

Källor 
 Sveriges Ridderskap och Adels kalender 2007
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 1-2

Se även

Adlade 1725
Svenska friherrliga ätter
Svenska grevliga ätter
Von Seth

von Seth är en svensk ätt från Holland, där de var patricier. Grenar av ätten i Sverige har erhållit grevlig värdighet, medan andra är borgerliga.

Släkten inkom till Sverige omkring 1620 med Johan Seth, en ingenjör som deltog i uppbyggnaden av Göteborg. En ättling till denne, Johan Seth (1661–1718) adlades. Denna äldre gren har fortlevt på spinnsidorna, vilka upptagit namnet och adelskapet. Den nu levande adliga ätten Seth härstammar från Anders Boman (1781–1834) som var fosterbarn åt Per von Seth.

Den grevliga grenen von Seth nummer 88 härstammar från Gabriel von Seth, riksråd, som 1762 upphöjdes till grevligt stånd.

Källor 

Riddarhusets databas
Riddarhusets databas
Svenska män och kvinnor del 6, Albert Bonniers förlag Stockholm 1949
Grevliga ätten von Seths hemsida

Svenska adelsätter
Svenska friherrliga ätter
Svenska grevliga ätter
Von Höpken

von Höpken var svensk adelsätt inkommen från Tyskland, adlad i Sverige 1649 och introducerad 1719. Två grenar upphöjdes till friherrligt stånd, nr. 161 1719 och nr. 280 1771 och en nr. 89 till grevligt stånd 1763. Alla ätterna är nu utslocknade i Sverige.

Ätten antas komma från England med namnet Höpking. Förste kände stamfader lär vara en Claus Hoepke, som i början av 1500-talet var bosatt i Bremen. Hans sonsons son, Nikolaus Höpke (1601–1671), var geheimekammarråd och kansliråd i Bremen och när Bremen tillföll Sverige efter trettioåriga kriget 1649 erhöll han den 6 februari samma år svenskt adelskap under namnet von Höpken. Den 2 augusti 1652 utnämndes han till regeringsråd i Bremen.

Från hans sonsöner, Daniel Niklas och Karl Otto härstammar två olika friherrliga ätter. Daniel Niklas blev 1719 friherre ochvar stamfader till de n längst levande grenen av ätten. Karl Otto blev friherre 1771, men linjen utslocknade med honom 1782. Daniel Niklas son, Anders Johan von Höpken blev 1762 stamfar för grevliga ätten som dog ut 1826.

Den adliga ätten von Höpken ättenummer 1414 utslocknade i Sverige i början av 1800-talet och kvar efter 1826 blev endast den friherrliga ätten nr. 161. Den utslocknade 1952 med Nils von Lantinghausen von Höpken.

Personer med efternamnet von Höpken
 Anders Johan von Höpken (1712–1789), greve och politiker
 Arvid Niclas von Höpken (1710–1778), friherre, militär och kompositör
 Carl Fredrik von Höpken (1713–1778), friherre, diplomat och politiker
 Carl Otto von Höpken (1715–1782), diplomat och politiker
 Daniel Niklas von Höpken (1669–1741), friherre och statsman
 Nils von Lantinghausen von Höpken (1876–1952), friherre, godsägare och löjtnant
 Nils Albrekt von Lantingshausen von Höpken (1811–1868), friherre, hovmarskalk och löjtnant
 Nils Albrekt Stefan von Lantingshausen von Höpken (1846–1906), godsägare, landskapsmålare och fartygskonstruktör
 Ulla von Höpken (1749–1810), statsfru

Källor 
Noter

Svenska grevliga ätter
Svenska friherrliga ätter
Where the River Turns to Sea

Where the River Turns to Sea är den svenska duon Dives debutalbum, utgivet 1990. Samtliga låtar är skrivna av Chris Lancelot och Erik Holmberg utom sista spåret som är skrivet av Holmberg.

Låtlista

Medverkande
Dive
 Chris Lancelot
 Erik Holmberg

Gästmusiker
 Anna Nederdal

Källor
 
 

Svenska debutalbum
Musikalbum 1990
Engelskspråkiga musikalbum
Album utgivna på Mercury Records
Album utgivna på Polygram
Album av Dive
Hemträsket (Hortlax socken, Norrbotten, vid Hemmingsmark)

Hemträsket är en sjö i Piteå kommun i Norrbotten som ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet.

Sjön befinner sig vid Hemmingsmark och avvattnas av Jävreån.

Delavrinningsområde 
Hemträsket ingår i delavrinningsområde (724548-175692) som SMHI kallar för Utloppet av Hemträsket. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 3 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Jävreån mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (74 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 1 procent av avrinningsområdet.

Se även 
 Lista över insjöar i Piteå kommun

Källor

Externa länkar 
 
 

Insjöar i Jävreåns avrinningsområde
Insjöar i Norrbotten
Insjöar i Piteå kommun
Sigurd Pira

Sigurd Pira, född 4 september 1875 i Näskotts socken, Jämtlands län, död 21 maj 1949 i Tranås, var en svensk landsfiskal och kulturhistorisk författare. Han var son till grosshandlaren J.O. Pira och Hildur Palmcrantz och gift med Århild Holm, en syster till språkforskaren Pelle Holm.

Biografi 
Han avlade kronolänsmansexamen i Jönköping 1898 och var t.f. och biträdande kronolänsman i Jönköpings län 1899-1900, därefter landskanslist vid länsstyrelsen i Jönköpings län 1900-1904, kronolänsman i Vedbo 1905, landsfiskal i Norra Vedbo härads första distrikt 1918 och därefter i Tranås distrikt. Han var kommunalpolitiker i Tranås och stadsfullmäktiges vice ordförande 1923-26. Utformningen av Ekbergsparken och hembygdsmuseet i Tranås är till stor del hans verk. Han var ordförande i Hålavedens hembygds- och fornminnesförening i Tranås sedan dess bildande 1922 och styrelseledamot i Norra Smålands fornminnesförening sedan 1932 och i Jönköpings läns hembygdsförbund sedan 1931 och dess vice ordförande sedan 1932. Trots att Pira var amatörforskare fick han erkännaden som en framstående kännare av Smålands kultur- och personhistoria. 

Förutom en lång rad tidningsartiklar, främst i Tranås-Posten har han författat bland annat följande skrifter: Norra Vedbo härad 1542 (1920)  Romanäs gård genom tiderna (1927).  Heligakorskapellet i Holaveden. Ett franciskanerminne (1930).  Herrgårdar i Norra Vedbo härad 1-2 (1927-1944) Från norra Smålands medeltid. kyrkohistoriska studier (1946), Tingsställena i Norra Vedbo härad (1948), Om helgonkulten i Linköpings stift med särskild hänsyn till södra Östergötland och norra Småland (1952; postumt utgiven av Pelle Holm).

Bibliografi (urval)
 1920 – 
 1927 – 
 1930 – 
 1944 – 
 1946 – 
 1948 – 
 1952 – 
 "Förteckning över landsfiskal Sigurd Piras tryckta skrifter" i ¨Meddelanden från Jönköpings läns hembygdsförbund 23, 1950, s. 75-81.

Referenser

Externa länkar

Svenska historiker
Födda 1875
Avlidna 1949
Män
Personer från Näskotts socken
Svenska landsfiskaler
Skrutt fanzine

Skruttmagazine är ett svenskt fanzine som startades 1984 av Peter Thorsson, då bosatt i Uddevalla. Numera finns tidningen på internet och där skrivs allt både på svenska och engelska.

Tidningen har intervjuat 900-1000 artister i olika genrer men det stora fokuset har lagts på punk och dess olika utformningar. I pappersform kom Skrutt ut i 39 nummer i upplagor mellan 100 och 700 exemplar, och bland de intervjuade banden finns Bad Religion, Entombed, Toy Dolls, Charta 77, Mimikry,  New Model Army, Stefan Sundström, UK Subs, Mimikry, Asta Kask, Dwarves, Cramps och tusentals till. På hemsidan ryms numera 9 000–10 000 recensioner från åren 2000 och framåt.

Externa länkar
Skruttmagazine

Svenska tidningar
Stills (Dive)

Stills är den svenska duon Dives andra musikalbum, utgivet 1992.

Stina Nordenstam sjöng på singlarna The Ocean och A Room Full of Flowers.

Låtförteckning
 Relation Ship
 A Room Full of Flowers
 Contact
 Never Love Again
 The Password
 The Ocean
 Good Morning
 Have a Nice Day
 Solitude
 Stills
 Heaven's Here

Musikalbum 1992
Album av Dive
Ålands kommuner

Åland är indelat i totalt 16 kommuner; en stad, nio landsbygdskommuner och sex skärgårdskommuner. De 15 landsbygds- och skärgårdskommunerna är utformade efter den urgamla sockenindelningen baserad på att invånarna hörde till samma kyrka. Det betyder att i centrum av dessa ligger en gammal kyrka. Denna indelning har avskaffats i hela övriga Norden. Dock har några gränsjusteringar skett. 1961 inkorporerades en del av Jomala i Mariehamn. På somliga ställen på Åland är delar av kommunen avskild från kommunens centrum. Om invånarna på till exempel Järsö vill åka till sitt kommunkansli måste de passera igenom både Mariehamns och Jomala kommun. Detta beror på sockenindelningen var baserad på vilken kyrka som låg närmast och eftersom befolkningen vid denna tid ofta reste till kyrkan med båt och att sjövägen mellan Järsö och Lemlands kyrka är närmare än landvägen. Den 16:e kommunen Mariehamn som är Ålands enda stad skapades 1861 och dess placering valdes på grund av den djupa hamnen och närheten till farleden mellan Åbo och Stockholm. Mariehamn är den till ytan minsta och till folkmängden största kommunen, medan Sottunga är Ålands och hela Finlands befolkningsmässigt minsta kommun med sina 91 bofasta invånare.

Sottungakrisen

Under 2011 hamnade Sottunga kommun i en akut ekonomisk kris och måste ansöka om stöd från Ålands landskapsregering. Krisen var så allvarligt att det fanns risk inställda betalningar till anställda och leverantörer. Sottungakrisen jämfördes därför med Greklandskrisen.

Kommunalval på Åland 
Kommunalval på Åland genomförs inte samtidigt som Kommunalval i Finland utan hålls vart fjärde år samtidigt som Val till Ålands lagting.

Kommunalförbund 
Ålands kommuner har samarbetar i ett flertal kommunförbund och kommunalförbund.

 De Gamlas Hem De Gamlas Hem
 Södra Ålands högstadiedistrikt Södra Ålands högstadiedistrikt
 Norra Ålands högstadiedistrikt
 Ålands omsorgsförbund Ålands omsorgsförbund
 Kommunalförbundet för Ålands miljöservice Mise Mise
 Ålands kommunförbund Ålands kommunförbund

Kommunala bolag 

Kommunerna på Åland äger flera bolag.

 Fastighets Ab Marstad ägs av Mariehamns stad
 Mariehamns Centralantenn Ab ägs av Mariehamns stad
 Mariehamns Telefon Ab ägs av Mariehamns stad
 Svinryggens deponi Ab i Ödanböle, Jomala ägs av Mariehamns stad och Jomala kommun
 Ålands Problemavfall Ab (ÅPAB) Ålands Problemavfall AB
 Ålands vatten Ab Ålands vatten AB

Kommunförteckning

Se även 

 Åland

Källor
 http://www.kommunforbundet.ax

Noter

Externa länkar 

 
Kommuner
Kommuner
En hon-djävuls liv och lustar

En hon-djävuls liv och lustar (engelska: She-Devil) är en amerikansk komedi från 1989 i regi av Susan Seidelman. I huvudrollerna ses Roseanne Barr, Ed Begley Jr. och Meryl Streep.

Handling 
Ruth hade aldrig tänkt på sig själv som en hondjävul. Hon var lyckligt gift med revisorn Robert Patchett och hade två barn, Nicolette och Andy. Ruth var kraftig och klumpig och inte särskilt vacker. Men under en fest blir hennes man och den vackra författaren Mary Fisher förälskade i varann. Och snart lämnar Robert henne. Men Ruth planerar att hämnas. En djävulsk hämnd...

Om filmen 
Filmen är baserad på den brittiska romanen "The Life And Loves of A She-devil" som är skriven av Fay Weldon. Boken har även blivit TV-serie i Storbritannien med Julie T. Wallace och Patricia Hodge.

Rollista i urval 

Roseanne Barr - Ruth Patchett
Meryl Streep - Mary Fisher
Ed Begley Jr. - Bob Patchett
Linda Hunt - Hooper
 Sylvia Miles - Mrs. Fisher
 Elisebeth Peters - Nicolette Patchett
 Bryan Larkin - Andy Patchett
 A Martinez - Garcia
 Maria Pitillo - Olivia Honey
 Mary Louise Wilson - Mrs. Trumper
 Susan Willis - Ute
 Jack Gilpin - Larry
 Robin Leach - sig själv
 Nitchie Barrett - Bobs sekreterare 
 June Gable - Realtor
 Lori Tan Chinn - Vesta Rose Woman
 Sally Jessy Raphael - sig själv

Externa länkar 
 

Amerikanska komedifilmer
Filmer 1989
Amerikanska filmer baserade på böcker
Engelskspråkiga filmer
Filmer om hämnd
Filmer i regi av Susan Seidelman
Michel Gauquelin

Michel Gauquelin var en fransk psykolog och astrolog som gjorde statistiska studier av astrologi och ansåg sig finna en statistisk samband mellan Mars position och effekter på vissa yrkesgrupper. Hans undersökning har kritiserats av Staffan Gunnarson.

Källor

Franska astrologer
Franska psykologer
Män
Födda 1928
Avlidna 1991
Free agent

Free agent är en term som används inom professionell sport, främst i Nordamerika. En "free agent" är en spelare vars kontrakt med en klubb gått ut. Spelaren är då, med vissa undantag, fri att skriva på ett nytt kontrakt med vilken klubb han/hon vill.

Sporttermer
Nyfors IK

Nyfors IK är en svensk idrottsförening med säte i Eskilstuna. Huvudinriktning är innebandy men det bedrivs även aktiviteter inom andra områden. Föreningen bildades den 24 april 1988. Idag har föreningen cirka 250 aktiva medlemmar.

Ursprungligen startades föreningen av ett gäng som ville spela innebandy. För att spela innebandy i seriesammanhang var man tvungen att tillhöra en förening. Därför startades Nyfors IK. Detta innebar att det, under de första åren, endast bedrevs innebandy på seniornivå.
I oktober 1990 lades ungdomsgården i Nyfors ned. Många ungdomar kom då till Öppna förskolan och Kvartersleken i Nyfors och talade med Rein Nömm i efterfrågan att ha något att göra. Då startade Nyfors IK ungdomsverksamhet i föreningen. I början var det fiske och fotboll på somrarna och innebandy på vintrarna.
År 1991 var det cirka 30 medlemmar i föreningen, men Nyfors IK fångade upp många ungdomar som inte hade någon annan aktivitet och verksamheten svällde ganska fort.

Framgångarna har varit blandade genom åren, men de senaste åren har olika lag i Nyfors IK placerat sig bra i både seriespel, DM och olika cuper.

Externa länkar
 Nyfors IK:s webbplats

Fotbollsklubbar i Sverige
Innebandyklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1988
Torbjörn Länk

Torbjörn Länk, född 1955 i Hällefors i Västmanland, är en svensk målare som bor och arbetar i Bagarmossen, Stockholm och är gift med grafiska formgivaren Carina Länk. 

Han började utbilda sig på Birkagårdens folkhögskola i måleri i Stockholm 1976 fram till 1978, gick på Gerlesborgsskolan i Stockholm 1980 till 1982 och gick på Konstfacks avdelning för måleri 1985 till 1990 och sedan på en påbyggnad i murala tekniker till 1991.

Utställningar 
 2013 Galleri Kim Anstensen, Göteborg 
 2013 Karibakka, Sölvesborg 
 2013 Galleri Jan Wallmark, Stockholm
 2012 Borlänge konsthall, Borlänge 
 2008 Galleri Olsson&Uddenberg, Göteborg, samlingsutställning
 2008 Teatergalleriet, Kalmar 
 2008 Tyresö konsthall
 2006 Galleri Eklund-Wallmark, samlingsutställning
2003 Galleri Jan Wallmark, Stockholm
1997 ”alla dessa okända män…”‚ installation på Kalmar konstmuseum; Underjordiska Konstlabyrinten
1996 ”Anonyma män på Gripsholm”, installation på Gripsholms slott, Statens porträttsamling
1995 Nordiska teckningstriennalen
1993 Galleri Ludvig, Stockholm, separatutställning
1991 Lidingö konsthall, samlingsutställning
1990 Konstfacks avgångsutställning
1990 Galleri Movitz, elevutställning
1990 Conrad Andersson, Skövde, samlingsutställning
1989 Galleri Grythyttan, samlingsutställning

Uppdrag 
Väggmosaik i entrén på Karlavägen 119, Stockholm

Inköpt av
Statens konstråd
Stockholms läns landsting
Tekniska nämndehuset (Stockholm)
Sveriges allmänna konstförening
Kalmar läns landsting
Hällefors kommun

Stipendier 
Färg och Formstipendium
Konstfack
Bildkonstnärsfonden

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Födda 1955
Män
Levande personer
Personer från Hällefors socken
Alessandra Di Pisa

Anna Alessandra Sofia Di Pisa, född 7 januari 1977, är en svensk konstnär verksam i Stockholm. 

Alessandra Di Pisa utbildade sig i illustration och grafisk formgivning på Parsons School of Design i New York 1999–2000, i fri konst på Goldsmiths College, University of London 2000–2003 samt i fri konst med en magisterexamen på Konstfack i Stockholm 2004–2006

Hon arbetar med videokonst, ljud, text och grafisk form. Det bärande temat i hennes konstnärskap är intresset för tolkning och retorik och de mekanismer som genererar en viss konsthistorieskrivning. Hennes verk kan sägas vara relationella då de ofta består av konkreta utbyten mellan konstnär, verk och publik. Hon har arbetet med och intresserat sig för social ingenjörskonst och begreppet mjuk makt, exempelvis i verket PR, Propaganda and Soft Power, 2008.

Who's your Hero? (2011) är en trekanalig videoinstallation där tre olika monitorer visar idolporträtt på Ronaldinho, The Terminator och Usama bin Laden. Idén grundar sig i socialantropologen Scott Atrans studier om pojkars idoler i Tétouan i Marocko.

Bibliografi
Tomhetens triumf: Kulturhuset Galleri K1 8-31 augusti, 2006, , en "Artist Book" i form av en utställningskatalog som är ihopklippt av utställningstexter från utställningar i Sverige och internationellt de senaste fyra–fem åren. Texterna är skrivna utifrån andra konstnärskap än Alessandra Di Pisas, men är i boken redigerade som om de beskriver hennes arbete med appropriering, identitetslek och metakommentarer.

Källor
Om Alessanda Di Pisa på Linköpings universitets webbplats

Externa länkar
Alessandra Di Pisas webbplats

Svenska konstnärer under 2000-talet
Födda 1977
Kvinnor
Levande personer
Sven Lindberg (fotbollsspelare)

Se även Sven Lindberg (olika betydelser)
Sven Lindberg, född 30 januari 1930, är en svensk tidigare fotbollsmålvakt. Han spelade 106 allsvenska matcher för Hammarby mellan 1960 och 1966, innan han åkte över till USA och spelade två år för proffsklubben Atlanta Chiefs. Första året 1967 spelade laget i "National Professional Soccer League", ligan blev sedan 1968 NASL efter samgående med en konkurrentliga. Han var även aktiv som proffs i Petersborugh och är duktig golfspelare med handikapp 11,6. Medlem i Husby GC Österhaninge.

Födda 1930
Svenska fotbollsmålvakter
Män
Spelare i Hammarby IF Fotboll
Levande personer
Personer från Sunne
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Kim Possible: Tidsapan

Kim Possible: Tidsapan () är en amerikansk långfilm producerad 2003 för TV i regi av Steve Loter, med Christy Carlson Romano, Will Friedle, Nancy Cartwright och Tahj Mowry som röster. Filmen är den första som baserar sig på Disneys TV-serie Kim Possible och har fått en uppföljare, Kim Possible: Drypande Dramatiskt.

Handling 
Ett nytt skolår på Middleton High börjar för Kim och hennes bästa vän Ron. De har en massa planer för vad som ska hända under året. Men deras planer går i kras när Ron hastigt och olustigt ska flytta till Norge. Trots att det kommer att bli svårare för Kim att rädda världen lovar Ron att hjälpa henne så gott han kan. Under tiden har Dr. Drakken, Shego, Monkey Fist och Duff Killigan slagit sig ihop för att försöka få tag i Tidsapan, en magisk staty med en kraft som gör att man kan resa i tiden. Snart måste både Kim och Ron följa efter dem så att allt blir som vanligt igen.

Medverkande (Röster)

Externa länkar

Amerikanska animerade filmer
Amerikanska filmer baserade på TV-serier
Disneys långfilmer
Filmer 2003
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 2003