kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arvid Mauritz Posse

Arvid Mauritz (Arvidsson) Posse, född 5 januari 1792 i Bergunda församling, Kronobergs län, död 22 juli 1850 i Göteborg, var en svensk greve, serafimerriddare, kommendör av Nordstjärneorden, justitiestatsminister, lantmarskalk och riksmarskalk. Han var sonson till krigaren Fredric Arvidsson Posse och farbror till Arvid Posse, och gift med Baltzar von Platens dotter Louise.

Biografi 
Posse blev student vid Lunds universitet 1807, inskrevs 1809 i Göta hovrätt och utnämndes 1816 till assessor i Svea hovrätt. 1821 blev han lagman i Skåne, 1822 vice landshövding i Östergötland, 1824 landshövding i Skaraborgs län. 1831 förordnades Posse till generaltulldirektör. Med denna befattning förenade han åtskilliga andra uppdrag för längre eller kortare tid, såsom ordförandeskapet i Civilstatens pensionsinrättning och i Göta kanalbolag, fullmäktigskapet i Riksbanken med mera. När regeringen 1839 tillsatte en tullkommitté för att utarbeta förslag, grundade på principen om frihandel, ingick Posse som en av kommitténs verksammaste ledamöter.

I riksdagspolitiken hade Posse i allmänhet tillhört regeringsvännerna, men i handels- och näringsfrågor intagit en liberal ståndpunkt. Detta föranledde Karl XIV Johan att vid den stormiga riksdagen 1840, då på grund av oppositionens framgångar hans gamla regering begärde avsked, att efter åtskilliga andra förslag 20 mars utnämna Posse till justitiestatsminister. Hans ställning blev dock ganska svag; kungen misstrodde honom, och då inte heller riksdagen var nöjd med honom, fann han sig redan 5 september samma år föranlåten att lämna sin post.

Vid kung Oscar I:s första riksdag, 1844–1845, var han lantmarskalk. 1845 utnämndes han till riksmarskalk. Det rykte för en viss liberalitet i åsikter han fått under sin första regering förde honom åter, 1846, till justitiestatsministersposten. Även denna gång blev hans statsministertid kort; efter marsoroligheterna 1848 och angrepp på regeringen under dechargeförhandlingarna kort därefter begärde han, numera sjuklig, sitt avsked, varefter han 1849 även lämnade riksmarskalksämbetet. Han dog i Göteborg den 22 juli 1850.

Posse var son till greve Arvid Erik Posse och dennes hustru, friherrinnan Catharina Charlotta född von Otter.

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Sveriges justitiestatsministrar
Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Lantmarskalkar
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Svenska grevar
Lagmän i Skånska lagsagan
Svenska riksmarskalkar
En av rikets herrar
Landshövdingar i Skaraborgs län
Generaltulldirektörer
Mottagare av Serafimerorden
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Kommendörer av Nordstjärneorden
Arvid Mauritz
Födda 1792
Avlidna 1850
Män
Personer från Bergunda socken
Oscar I:s hov
Ugglan
Israel Vibration

Israel Vibration är ett jamaicanskt reggaeband med vokalisttrion Lascelle "Wiss" Bulgin, Albert "Apple Gabriel" Craig, och Cecil "Skeleton" Spence som fast kärna. De hade alla som barn polio och träffades på ett rehabilitationscenter. De tillhör första generationens reggaeartister, men debuterade inte förrän i mitten av 1970-talet efter att åter ha träffats efter flera år. Trion har samarbetat med flera av Jamaicas mest framstående musiker. 

Låten "The Same Song", som finns på debut-LP:n med samma namn 1978, kom till genom ett samarbetsprojekt mellan Sveriges Radio P3 och radiostationer i flera utvecklingsländer, däribland Sri Lanka, Libanon och Jamaica. Projektet gick ut på att visa de likheter som finns mellan kulturer och melodin "The Same Song" framfördes av artister inom populärmusiken i de länder som deltog i projektet.

Diskografi

 The Same Song (1978)
 Unconquered People (1980)
 Why You So Craven (1981)
 Strength of My Life (1989)
 Dub Vibration: Israel Vibration in Dub (1990)
 Praises (1990)
 Forever (1991)
 Vibes Alive (1992)
 IV (1993)
 I.V.D.U.B. (1994)
 Survive (1995)
 On the Rock (1995)
 Dub the Rock (1995)
 Sugar Me (1995)
 Israel Dub (1996)
 Free to Move (1996)
 Live Again! (1997)
 Pay the Piper (1999)
 Practice What Jah Teach (1999)
 Jericho (2000)
 Dub Combo (2001)
 Fighting Soldiers (2003)
 Live & Jammin (2003)
 Stamina (2007)
 Reggae Knights (2010)
 Play It Real (2015)

Externa länkar

Officiell webbplats
Israel Vibration på allmusic.com

Jamaicanska reggaegrupper
Neuronova

NeuroNova AB är ett forskningsföretag inom bioteknik- och läkemedelssektorn. NeuroNova utvecklar terapier för sjukdomar orsakade av celldöd i det centrala nervsystemet (CNS). 

Företaget fokuserar på terapeutisk neurogenes, det vill säga läkemedelsinducerad nervnybildning i den vuxna hjärnan. Mål för dessa nya läkemedel är omogna celler i hjärnan, så kallade stamceller och progenitorceller. 

NeuroNova avser att behandla sjukdomar inom CNS som i dagsläget inte har tillfredsställande behandlingsformer annat än symptomatisk behandling. Sådana sjukdomar är till exempel Alzheimers sjukdom, Amyotrofisk lateralskleros (ALS), Parkinsons sjukdom, Huntingtons sjukdom och slaganfall.

NeuroNova grundades 1998 av professor Jonas Frisén och doktor Ann Marie Janson Lang, båda verksamma vid Karolinska Institutet i Stockholm med venturekapitalfinansiering från HealthCap. 

Företaget gick 2012 samman med det på Zurichbörsen noterade Newron SA.

Källor
 Neuronova AB
 Ny Teknik
 BusinessWeek 2007 Aug 15
 Newron SA

Svenska läkemedelsföretag
Företag bildade 1998
Företag initialt finansierade med venturekapital
U.S. Route 59

U.S Route 59 (också kallad U.S. Highway 59 eller med förkortningen US 59) är en amerikansk landsväg. Vägen är 3075 km lång och sträcker sig tvärs igenom USA i nord-sydlig riktning. I norr börjar den vid gränsen mot Kanada, strax norr om Lancaster, Minnesota, och slutar i söder i Laredo, Texas strax norr om gränsen till Mexiko.

Externa länkar 

059
U.S. Route 58

U.S Route 58 (också kallad U.S. Highway 58 eller med förkortningen  US 58) är en amerikansk landsväg i USA som sträcker sig i öst-västlig riktning. Vägen är 818 km lång och sträcker sig mellan Cumberland Gap, Tennesee och Virginia Beach, Virginia.  Vägen går endast 1 km i delstaten Tennessee, resten av vägen finns i Virginia.

Externa länkar 

058
U.S. Route 57

U.S Route 57 (också kallad U.S. Highway 57 eller med förkortningen  US 57) är en amerikansk landsväg som sträcker sig i nord-sydlig riktning. Vägen är 157 km lång och löper endast genom delstaten Texas.

Externa länkar 

057
U.S. Route 56

U.S Route 56 (också kallad U.S. Highway 56 eller med förkortningen  US 56) är en amerikansk landsväg i USA som sträcker sig i sydväst-nordöstlig riktning. Vägen är 1030 km lång och sträcker sig mellan Interstate 25 i norra New Mexico i väster och Kansas City, Missouri.

Externa länkar 

056
U.S. Route 55

U.S Route 55 (också kallad U.S. Highway 55 eller med förkortningen  US 55) var en nord-sydlig amerikansk landsväg i USA som byggdes 1926 men lades ner efter cirka 10 år. 

Den gick ifrån Minneapolis, Minnesota i norr till Davenport, Iowa i söder och hade en längd av 600 km. 

055
U.S. Route 54

U.S Route 54 (också kallad U.S. Highway 54 eller med förkortningen  US 54) är en amerikansk landsväg i USA som sträcker sig i nordväst-sydostlig riktning. Vägen är 1926 km lång och sträcker sig från Griggsville, Illinois i norr till El Paso, Texas i söder. Vägen går igenom Texas två gånger, i El Paso innan vägen går över till delstaten New Mexico och nästa gång i norra Texas mellan delstaterna New Mexico och Oklahoma.

Externa länkar

054
U.S. Route 53

U.S Route 53 (också kallad U.S. Highway 53 eller med förkortningen  US 53) är en amerikansk landsväg i USA som sträcker sig i nord-sydlig riktning. Vägen är 649 km lång och sträcker sig mellan La Crosse, Wisconsin i söder och International Falls, Minnesota i norr.

Externa länkar 

053
U.S. Route 52

U.S Route 52 (också kallad U.S. Highway 52 eller med förkortningen  US 52) är en amerikansk landsväg i USA som sträcker sig i nordvästlig-sydöstlig riktning. Den börjar i Portal, North Dakota vid kanadensiska gränsen där den fortsätter som Saskatchewan Highway 39. US 52 slutar i Charleston, South Carolina. Den är 3335 kilometer lång.

Externa länkar 

052
U.S. Route 48

U.S Route 48 (också kallad U.S. Highway 48 eller med förkortningen  US 48) är en amerikansk landsväg. Den är 238 km lång och sträcker sig från Weston, West Virginia i väster och Strasburg, Virginia i öster.

Externa länkar 

048
Wilhelm Leijonancker

Fredrik Wilhelm Erik Carl Leijonancker (i riksdagen kallad Leijonancker i Stockholm och Leijonancker i Halmstad), född 19 mars 1818 på egendomen Viken, Skaraborgs län, död 16 april 1883 i Stockholm, var en svensk ämbetsman och ingenjör. Han blev känd för konstruktionen av Stockholms första vattenledningsnät 1861.

Leijonancker blev 1836 sekundlöjtnant vid flottan samt gjorde sedan tjänst på handelsfartyg under resor till Nordamerika och Västindien. Efter sin hemkomst genomgick Leijonancker Högre artilleriläroverket på Marieberg och blev 1839 ingenjörofficer. Senare vidgade han sina insikter i olika grenar av ingenjörvetenskapen vid Trollhätte kanalbyggnad och Motala verkstad. Han var 1844-64 lärare i civil- samt väg- och vattenbyggnad vid Marieberg, 1846-54 lärare i praktisk byggnadskonst vid Konstakademien och 1858-70 lärare i byggnadskonst vid Teknologiska institutet. Under tiden avancerade han vid Väg- och vattenbyggnadskåren, där han 1858 utnämndes till överstelöjtnant. Samma år förordnades han till byråchef i Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader. Bland de många arbeten Leijonancker under denna tid ledde kan nämnas Stockholms, Karlskronas och Jönköpings vattenledningar samt nya kemiska laboratoriebyggnaden i Uppsala, varjämte han utarbetade en mängd förslag till järnvägs- och farledsbyggnader. 1870 tillförordnades Leijonancker landshövdingetjänsten i Hallands län och blev 1876 ordinarie landshövding där. Han verkade till länets förkovran i många avseenden; särskilt inlade han förtjänst om dess samfärdsförbindelser och var den verksammaste befordraren av Halmstad-Nässjö Järnvägs anläggning. 

Som självskriven ledamot av ridderskapet och adeln bevistade Leijonancker ståndsriksdagarna ända från 1844, och 1868-76 hade han plats i Första kammaren, som representant för Göteborgs och Bohus län. Under nio riksdagar var han ledamot av statsutskottet. 

Leijonancker utgav (tillsammans med R. M. Klinckowström) "Tidskrift för svenske ingenieurer" (1850-52). Han blev ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1850 och av Lantbruksakademien 1858.

Källor

Noter

Se även
 Stockholms vatten och avlopp

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Officerare i Väg- och vattenbyggnadskåren
Överstelöjtnanter i svenska armén
Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Svensk obetitlad adel
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ledamöter av Lantbruksakademien
Män
Födda 1818
Avlidna 1883
U.S. Route 37

U.S Route 37 var ett förslag på en nord-sydlig väg mellan 1934 och 1944. Vägen byggdes dock aldrig men man kan hitta den inritad på vissa kartor. US 37 skulle gått mellan städerna Sellersburg, Indiana och Chattanooga, Tennessee. 

037
U.S. Route 28

U.S Route 28 var en öst-västlig väg i Oregon mellan Florence och Ontario som upphörde som beteckning 1952 då den ersattes av U-26. Vägen hade en längd av 744 km. 

028
H.W.F. Saggs

Henry William Frederick Saggs, född 2 december 1920 i Essex, död 31 augusti 2005 i Long Melford, var en brittisk assyriolog som halva sitt liv studerade de forntida assyrierna och babylonierna.

Källor 

Assyriologer
Brittiska historiker
Män
Födda 1920
Avlidna 2005
Ylva Annerstedt

Ylva Sibylla Vivian Annerstedt, under en period Mjörnefeldt, född Olsson 7 oktober 1939 i Hjorteds församling i Kalmar län, död 15 juli 2013 i Grasse i Alpes-Maritimes i Frankrike, var en svensk politiker, lärare och företagare.

Biografi 
Ylva Annerstedt föddes i Hjorted men kom tidigt att flytta runt mellan olika bostadsorter, då fadern arbetade som ingenjör vid Vägverket. Efter studentexamen i Lund tog hon en fil mag och speciallärarexamen i Stockholm. Ylva Annerstedt bosatte sig i Södertälje, där hon var verksam som lärare vid Täljegymnasiet. Det var också i Södertälje som hon engagerade sig i politiken och hon representerade  Folkpartiet i stadsfullmäktige/kommunfullmäktige 1968-1991 (1988-1991 som fullmäktiges 1:e vice ordförande).

Ylva Annerstedt var riksdagsledamot för Stockholms läns valkrets som statsrådsersättare 15 januari–3 juni 1978, 6 november 1978–12 oktober 1979, 7 oktober 1980–5 oktober 1981 och 1 januari–3 oktober 1982 och därefter ordinarie ledamot riksdagsåren 1985/86–1993/94. I riksdagen var hon bland annat ledamot av  utrikesutskottet 1979/80, utbildningsutskottet 1980/81-1981/82 och 1985/86-1987/88 och konstitutionsutskottet 1988/89-1993/94. Hon var även ledamot av EG–Sverige-kommittén 1992-94 och riksdagens EES/EFTA-delegation 1993/94. Som politiker engagerade hon sig främst i frågor om utbildning, skatter, integration och migration samt Europapolitik.

Under tiden som riksdagsledamot var Ylva Annerstedt styrelseledamot i dåvarande Skolöverstyrelsen, Sida och Nordiska rådet.

Ylva Annestedt var också en engagerad småföretagare, och drev det egna klädmärket Ylva of Scandinavia.

Efter sin pensionering flyttade Ylva Annerstedt till Nice i Frankrike, där hon var verksam som målande konstnär. Denna verksamhet ledde till utställningar i Vence, Tourette sur Lout, Nice och Stockholm.

Referenser

Externa länkar 

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Personer från Hjorteds socken
Födda 1939
Avlidna 2013
Kvinnor
Michael Wiehe

Michael Rosing Wiehe, född 23 januari 1820 i Köpenhamn, död 31 oktober 1864, var en dansk skådespelare. Han var dotterson till konstnärsparet Michael och Johanne Rosing samt bror till Frederik Wilhelm, Anton Wilhelm och Johan Wiehe.

Wiehe blev elev vid Det Kongelige Teater i Köpenhamn 1837, där han fick sin första stora framgång med sin originella tolkning av Aladdin (1842). År 1845 erhöll han fast anställning vid nämnda teater och var där en av de främsta konstnärerna ända till sin död, frånsett tiden 1855-56 då han på grund av oenighet med teaterstyrelsen tillhörde en sekundteater.

Wiehe utmärkte sig i synnerhet som karaktärsskådespelare och romantisk älskare, både i tragedin och i det högre skådespelet, men hade även framgång i lustspelet. Han utförde totalt 252 roller, bland dem många av första rangen. Med sällsynt mästerskap återgav han bilden av stora historiska personligheter och framställde på gripande sätt likaväl den kalla ondskan och det rena vanvettet som den ädlaste karaktär och den varmaste känsla.

Källor

Externa länkar 

Danska skådespelare under 1800-talet
Skådespelare från Köpenhamn
Födda 1820
Avlidna 1864
Män
Michal Šanda

Michal Šanda, född 10 december 1965 i Prag, Tjeckien, är en tjeckisk författare.

Bibliografi 
 stoa, (1994)
 Ošklivé příběhy z krásných slov, , (1996)
 Metro, , (1998 och 2005)
 Dvacet deka ovaru, , (1998)
 Blues 1890-1940, , (2000)
 Obecní radní Stoklasné Lhoty vydraživší za 37 Kč vycpaného jezevce pro potřeby školního kabinetu", , (2001)
 Sudamerická romance, , (2003)
 Španělské ptáčky, , (2006)
 Kecanice, , (2006)
 Býkárna, moch Milan Ohnisko och Ivan Wernisch, (2006)  
 Merekvice, , (2008)
 Remington pod kredencí, , (2009)
 Dopisy, med Karel Havlíček Borovský, (2009)  
 Sorento, , (2011)
 Sebrané spí si, , (2012)
 Špacírkou přes čenich!, , (2013) 
 MUDr. PhDr. Jarmila Beichtenová: Kazuistika pacientů Michala Šandy a Jakuba Šofara – literární anamnéza, , (2014)
 Oskarovy rybářské trofeje, , (2014)
 Jakápak prdel,  och  och Ivan Wernisch, (2015)
 Rabování samozvaného generála Rona Zacapy v hostinci U Hrocha, , (2015)
 Autorské poznámky k divadelní grotesce Sráči, , (2015)
 Masná kuchařka mistra řezníka z Nelahozevsi Antonína Dvořáka, , (2016)
 Údolí,  och , (2017)
 Hemingwayův býk, , (2018)
 Dr. Moul, , (2018)
 Kosáku, co to máš v zobáku?, , (2019) 
 Rukulíbám, , (2020)
 Umyvadlo plné vajglů, , (2020)
 Tibbles, , (2021)
 Viktor & Віктор, , (2022)
 Generál v umyvadle plném blues, , (2022)
 Lední medvěd Rio zachraňuje prales'', , (2023)

Externa länkar
 Michal Šanda

Födda 1965
Tjeckiska författare
Män
Levande personer
Hugo Bergdahl

Hugo Axel Bergdahl, född 1 november 1928 i Hietaniemi församling i Norrbottens län, död 2 januari 2011 i Domkyrkoförsamlingen i Västerås, var en svensk polis och politiker (folkpartist).

Biografi
Hugo Bergdahl, som kom från en bondefamilj, tjänstgjorde åren 1951–1975 som flottiljpolis och var därefter 1976–1982 kommunalråd i Västerås. Åren 1967–1982 var han ledamot av Västerås stadsfullmäktige (från 1971 kommunfullmäktige).

Bergdahl tjänstgjorde som ersättare i riksdagen 1977 och 1978–1979 samt var 1982–1994 riksdagsledamot för Västmanlands läns valkrets. I riksdagen var han åren 1985–1994 bland annat ledamot i trafikutskottet. Han var särskilt engagerad i alkohol- och tobaksfrågor och försvarspolitik, men tog också upp bland annat frågan om oral galvanism.

Referenser 
 Enkammarriksdagen 1971-1993/94. Ledamöter och valkretsar, band 2 (Sveriges riksdag 1996), s. 300-301

Noter

Externa länkar 

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Personer från Hietaniemi socken
Födda 1928
Avlidna 2011
Män
Britta Bjelle

Britta Marika Bjelle, född Köhler 8 juni 1941 i Gällivare, är en svensk statsåklagare och politiker (folkpartist). 

Britta Bjelle, som kom från en företagarfamilj, blev juris kandidat vid Uppsala universitet 1968 och var därefter bland annat distriktsåklagare i Boden 1975-1984, tillförordnad länsåklagare i Norrbottens län 1984-1985, regionåklagare 1985-1989 och statsåklagare 1989-1994.

Hon var riksdagsledamot 1985-94, invald i Norrbottens läns valkrets. Bjelle var bland annat ledamot i skatteutskottet och ordförande i justitieutskottet 1989-94. Hon var även ledamot i folkpartiets partistyrelse 1982-1994. Strax innan riksdagsvalet 1994 utsågs hon till generaldirektör för den då nyinrättade Brottsoffermyndigheten och kvarstod i denna tjänst till sin pensionering 2004. Därefter har hon sysslat med politik på lokal nivå i Örebro län.

Källor  

 Enkammarriksdagen 1971-1993/94. Ledamöter och valkretsar, band 2 (Sveriges riksdag 1996), s. 473-474

Externa länkar 

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Födda 1941
Svenska generaldirektörer
Kvinnor
Levande personer
Personer från Gällivare socken
Glauchau

Glauchau är en stad i det tyska förbundslandet Sachsen i Landkreis Zwickau. Glauchau ligger i en sänka norr om bergsregionen Erzgebirge cirka 260 meter över havet och genomflyts av floden Zwickauer Mulde.

Historia 

Samhället uppkom cirka 1170 intill en borg som tillhörde adelssläkten Schönburg och under 1200-talet skapades en stad efter en stadsplan. Näringslivet dominerades i början av skräddare och skomakare. 1542 blev staden protestantisk. Vid industrialiseringen som började i mitten av 1800-talet blev Glauchau en industristad med större anläggningar för textiltillverkning. Dessutom byggdes flera villor med omfattande trädgårdar. Adelssläkten Schönburg härskade över staden och omgivningen till 1945 när de blev fördrivna av sovjetarmén. På senare tid utvecklades Glauchau till ett av Sachsens största centra för varutransport.

Sevärdheter 

Känt är stadens dubbelslott som byggdes mellan 1460 och 1470. I kyrkan St. Georgen från 1726 finns en orgel byggd av bröderna Silbermann. Det 46 meter höga Bismarcktornet invigdes den 4 september 1910 till minne av rikskanslern Otto von Bismarck.

Kända personer som verkade i Glauchau 
 Georgius Agricola (1494–1555), vetenskapsman.
 Ernst Friedrich Germar (1786–1853), mineralog, entomolog och politiker.
 Julius Heinrich Petermann (1801–1876), orientalist.

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Zwickau
Charlotte Branting

Carin Marie-Charlotte Branting, född Holm 26 mars 1943 i Kristianstad, är en svensk lärare och politiker (folkpartist), riksdagsledamot 1985–1994 för Kronobergs läns valkrets. I riksdagen var hon bland annat vice ordförande i kulturutskottet.

Referenser 
 Liberala kvinnors webbplats

Noter

Externa länkar 

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Politiker från Kristianstad
Födda 1943
Levande personer
Kvinnor
Håkan Holmberg

Håkan Holmberg är namnet på flera svenska personer:

 Håkan Holmberg, filmfotograf
 Håkan Holmberg, politiker och journalist
Kjell Johansson (politiker)

Kjell Johan Ingvar Johansson, född 7 maj 1933 i Landskrona, död 19 maj 2014 i Mariefreds församling i Södermanlands län, var en svensk fabrikör och politiker (folkpartist).

Kjell Johansson, som var son till en skomakarmästare, var varvsarbetare i Landskrona 1950-1957 och drev från 1959 ett svets- och maskinmonteringsföretag i Mariefred.

Han var riksdagsledamot för Södermanlands läns valkrets 1982-1994 och var i riksdagen bland annat ledamot i skatteutskottet 1983-1994. Han var främst engagerad i ekonomisk politik, särskilt skattefrågor.

Referenser 
 Enkammarriksdagen 1971-1993/94. Ledamöter och valkretsar, band 1 (Sveriges riksdag 1996), s. 252-253

Noter

Externa länkar 

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Politiker från Landskrona
Födda 1933
Avlidna 2014
Män
Malin Ruths

Malin Ruths, även kallad Ruthz, född 1591, död på Sötången på Tjörn den 27 januari 1672, var en svensk kvinna som föll offer för häxprocesserna i Bohuslän under Det stora oväsendet 1668–76.  

Malin Ruths var änka och kunnig inom läkekonst, vilket ibland kallas för "klok gumma". Hon tillhörde de åtalade i häxprocesserna i Bohuslän, efter att ha blivit utpekad som trollpacka av Ragnille Jens Swensis. Bohuslän, som tidigare tillhört Danmark, följde fortfarande dansk lag, där tortyr var vanligt förekommande. Man använde vattenprov, viktprov och tårprov, följt av tortyr, vilket den svenska trolldomslagen formellt inte tillät. I Bohuslän uppskattas 28 personer ha avrättats, ytterligare 9 kvinnor avled i fängelse. Minst 49 anklagades, majoriteten kvinnor. 

Malin Ruths anklagades för att ha "dragit sillen från land" med hjälp av magi genom att sätta ned "kopparhästar i vattnet för dem". Detta betraktades som ett brott mot näringslivet, och hon belades med bojor i fängelset. En annan av åtalspunkterna var hennes utövande av läkekonsten. Efter att ha nekat till anklagelsen om häxeri dömdes hon att genomgå vattenprovet, där hon flöt på vattnet precis som alla andra som utsattes för detta prov. Hon fortsatte att neka och sade att hon hade flutit på vattnet på grund av sin fetma, "Och så skulle allt folket i hela staden på samma sätt flyta på vattnet, där de till ett sådant prov ställdes". Vad gällde anklagelsen om hennes läkekonst tvivlade hon på att någon kunde ha orsak att beklaga sig "emedan hon haver gjort hundrade människor gott och ingen ont". 
 
Trolldomskommissionen, idag även kallat häxkommissionen, beslöt nu att använda tortyr för att få henne att bekänna. Hur hårt hon än torterades ropade hon ändå: "Att hon är Guds barn, kan intet bekänna eller ljuga på sig själv". Även prästen uppmanade henne förgäves att bekänna: "Hon blev ock på tillbörligt sätt hotad och tvingad till sanningens bekännelse, dock sådant allt förgäves".

Ett år senare meddelade rådhusrätten i Marstrand den inte orkade befatta sig med henne längre. Rätten hade prövat tvång, tortyr och andra medel "Men nu är hon orörlig, alldeles döv, litet eller inte ser och fullkomligt uti barndomen fallenm, så att henne inte står varken på ett eller annat sätt att uträtta".  

I november 1671 dömde Göta hovrätt henne att halshuggas och brännas. Avrättningen verkställdes den 27 januari 1672 tillsammans med sju andra på Sötången på Tjörn. De andra som avrättades var Pär Madzen från Mollesund, Rangelle från Lösbo, Kjerstin Swen Sneckers, Helga i Pilanna, Börta Cornelius, Ingri Jutes och Börta Pärs. Sötången heter idag Sjötången, och det specifika berget där de avrättades och brändes kallas i folkmun för Bränneberget (Brännebärt på Tjörby-dialekt).

Se även 
Elin i Staxäng
Anna i Holta
Helga i Pilanna
Häxprocesserna på Tjörn

Referenser 

Kvinnor
Svenska botare
Födda 1591
Avlidna 1672
Personer som blivit avrättade för häxeri
Det stora oväsendet
Personer som blivit avrättade av Sverige under 1600-talet