kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Åke Bjerstedt

Sven Åke Ingvar Bjerstedt, född den 10 april 1930 i Ystad, död 24 september 2013 i Malmö, var en svensk pedagog, professor, fredsforskare och produktiv författare. 

Bjerstedt blev 1956 filosofie doktor vid Lunds universitet. Han var 1956–1962 docent i psykologi där och 1962–1995 professor i praktisk pedagogik vid Lärarhögskolan i Malmö. Han var redaktör för Pedagogisk orientering och debatt sedan 1963, för Didakometry and Socionometry sedan 1969, för Utbildning och utveckling sedan 1969 och för Peace Environment and Education sedan 1990. Han var i många decennier oerhört aktiv inom och utom Sverige inom området fredsforskning och fredsutbildning och räknas som en framstående person inom detta område, inte minst genom den stora mängden publikationer inom området. Åren 1990–1994 tjänstgjorde han även som sammankallande för den internationella fredsforsknings-organisationen International Peace Research Association (IPRA) och dess Peace Education Commission (PEC). Hans författarskap upptar över 400 poster (olika utgåvor och översättningar) i Libris.

Bjerstedt var från 1960 till sin död gift med Karin Kronander (1931–2020). Tillsammans fick de sönerna författaren Staffan Bjerstedt och musikern Sven Bjerstedt. Makarna Bjerstedt är begravda på Fosie kyrkogård i Malmö.

Bibliografi

 Interpretations of sociometric choice status (1956), doktorsavhandling
 Glimpses from the world of the school child (1960)
 Sociometriska metoder (1963)
 Självständighetsmotivet (1965)
 Utbildning och pedagogiskt utvecklingsarbete (1968)
 Den pedagogiska processen (1970)
 Educational technology (1972)
 Pedagogisk dokumentation (1973)
 Social development and training in school (1974)
 Explorations in creativity (1976)
 Framtidsberedskap som utbildningsmål (1979)
 Swedish educational research in the early eighties (1981)
 Fourteen years of educational and psychological research in Sweden (1982)
 Tjugo års pedagogisk forskning och utbildning i Malmö (1982)
 Att skriva doktorsavhandling (1984)
 Lära för fred (1985)
 Lära för framtid (1986)
 Peace education in different countries (1988)
 Education for peace: Ten voices (1991)
 Peace education: Global perspectives (1993)
 Education beyond fatalism and hate (1994)
 Utveckla fredsberedskap (1996)
 Pedagogikavhandlingar i Sverige under trettio år, 1969-1998 (1999)
 Educating towards a culture of peace, A select bibliography focusing on the last 25 years (2001)

Källor
 Vem är det 1997
 International Peace Research Association, biografi och minnesord om Åke Bjerstedt
 Bjerstedt, Sven Åke Ingvar och Bjerstedt, Kajsa Elsa Margareta på SvenskaGravar.se

Externa länkar
 

Svenska professorer i pedagogik
Personer verksamma vid Malmö universitet
Personer verksamma vid Lunds universitet
Freds- och konfliktforskare
Svenska forskare under 1900-talet
Personer från Ystad
Födda 1930
Avlidna 2013
Män
Swede Savage

David Earl "Swede" Savage Jr., född 26 augusti 1946 i San Bernardino, Kalifornien, USA, död 2 juli 1973 i Indianapolis, Indiana, USA, var en amerikansk racerförare.

Racingkarriär
Savage tävlade i USAC National Championship i slutet av 1960 och början av 1970-talet. Han vann sitt första race på Phoenix International Raceway säsongen 1970, men hade aldrig tillräckligt jämn prestationsnivå för att kunna mäta sig med toppförarna över en hel säsong. Han var nära att förolyckas på Ontario Motor Speedway säsongen 1971, sedan gasen hängt sig och han kraschat, men han överlevde och kom tillbaka till racingen. Han var bland de allra snabbaste i Indianapolis 500 1973, och låg tvåa i tävlingen, när han kraschade och bilen fattade eld. Han var vid fullt medvetande, men med svåra brännskador, och i behov av nytt blod. Det visade sig vara smittat med hepatit B, och av det avled Savage en månad efter olyckan.

Källor

Födda 1946
Avlidna 1973
Amerikanska racerförare
Racerförare från Kalifornien
Indianapolis 500-förare
Förolyckade tävlingsförare
Män
Personer från San Bernardino
Lora L. Corum

Lora L. Corum, född den 8 januari 1899 i Jonesville, Indiana, USA, död den 7 mars 1949, var en amerikansk racerförare.

Racingkarriär
Corum är mest känd för att han startade i den bil som vann Indianapolis 500 1924, även om det var hans ersättare Joe Boyer som förde upp bilen i en vinnande position. Det var Coprums enda professionella seger, och samma säsong slutade han på sjunde plats i det nationella mästerskapet, vilket gjorde det till hans bästa säsong i karriären. Hans bästa mästerskapsplacering i övrigt var en trettondeplats 1923.

Födda 1899
Avlidna 1949
Amerikanska racerförare
Racerförare från Indiana
Indianapolis 500-förare
Indianapolis 500-vinnare
Män
Hvedholm

Hvedholm är ett gods, som ligger omkring två kilometer väster om Faaborg på Fyn i Danmark. Det nämns första gången 1475 i förbindelse med arvskiftet efter Mette Pedersdatter Present. Hennes släkt är i övrigt uteslutande knuten till Själland. 1608-1786 (då ätten utslocknade) tillhörde det medlemmar av den danska Braheätten, bland andra Jørgen Steensen Brahe. Det kom sedan att bli en del av grevskapet Brahesminde.

Huvudbyggnaden uppfördes 1588, återuppfördes 1681 efter en brand och blev ombyggd 1878-82 under ledning av arkitekten Johan Schrøder. Hela anläggningen är kulturminnesskyddad. Det drivs nu ett hotell i själva slottet på Hvedholm, och parken är på 10 hektar. Slottet är en del av kedjan Danske Slotshoteller. Hvedholms gods, som sedan 1928 haft andra ägare än slottet, är på 240 hektar.

Externa länkar
Hvedholm Slot (på danska)

Referenser

Slott i Danmark
Fåborg-Midtfyns kommun
Balingsta pastorat

Balingsta pastorat, pastorat inom Svenska kyrkan i Upplands Västra kontrakt av Uppsala stift. Pastoratet ligger i Uppsala kommun 

Pastoratskoden är 010906.

Administrativ historik
Pastoratet omfattade till 1 maj 1923 enbart Balingsta församling för att därefter även omfatta Hagby och Ramsta församlingar. Från 1962 tillkom Uppsala-Näs, Västeråkers och Dalby församlingar.

Ingående församlingar
 Balingsta församling
 Dalby församling
 Hagby församling
 Ramsta församling
 Västeråkers församling
 Uppsala-Näs församling

Series pastorum
Kyrkoherde, tillika kontraktsprost, är Lars-Ove Sjöstedt.

Källor

Externa länkar
 Pastoratets webbplats

Pastorat i Uppsala stift
Indelningar i Uppsala kommun
Udo Zander

Udo Zander, född 30 mars 1959, är en svensk ekonom och professor.

Utbildning 
Zander avlade ekonomexamen vid Handelshögskolan i Stockholm 1986 och erhöll titeln civilekonom. Han disputerade i internationellt företagande 1991 och erhöll titeln ekonomie doktor. Han blev docent 1996.

Karriär 
Zander har varit föreståndare för Institute of International Business vid Handelshögskolan i Stockholm. Han innehade Ragnar Söderbergs professur i ekonomi 2009–2012 och innehar en professur i företagsekonomi med särskild inriktning mot internationellt företagande sedan 2002, båda vid Handelshögskolan i Stockholm. Hans mest uppmärksammade forskningsområde är kunskap inom multinationella företag.

Han är ledamot i styrelsen för Center for Advanced Studies in Leadership vid Handelshögskolan i Stockholm.

Utmärkelser 
 Ledamot i Ingenjörsvetenskapsakademien, invald 2007
 Ledamot i Kungliga Vetenskapsakademien, invald 2007

Se även 
 Ragnar Söderbergs professur i ekonomi
 Lista över professorer vid Handelshögskolan i Stockholm
 Center for Advanced Studies in Leadership

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Svenska professorer i företagsekonomi
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Innehavare av Ragnar Söderbergs professur i ekonomi
Ledamöter i Handelshögskolan i Stockholms direktion
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1959
Levande personer
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Adolfo Müller-Ury

Adolfo Müller-Ury, född 29 mars 1862 i Airolo i Ticino, död 6 juli 1947 i New York, var en schweizisk-amerikansk konstnär.

Müller-Ury studerade i München, Paris och Rom. Han kom 1884 för första gången till USA och fick redan följande år måla sitt första porträtt av kardinal James Gibbons. 1886 fullbordade han ett porträtt i helfigur på Gibbons som sedermera har försvunnit. Müller-Ury fick med åren måla många kända personers porträtt, bland dem Vilhelm II av Tyskland, William McKinley, Theodore Roosevelt samt Schweiz förbundspresidenter Louis Ruchonnet, Bernhard Hammer och Giuseppe Motta.

Förutom för porträttmålare var Müller-Ury en impressionistisk målare av rosor och stilleben. Han ansökte redan 1892 om amerikanskt medborgarskap. Han var verksam i London under 1890-talet och i Kalifornien mellan 1922 och 1933. Största delen av karriären var han bosatt i New York där han avled. Hans grav finns på Calvary Cemetery i Queens.

Utmärkelser

Referenser

Externa länkar 
Porträtt av James J. Hill, Minnesota Historical Society

Schweiziska porträttmålare
Amerikanska porträttmålare
Personer från kantonen Ticino
Födda 1862
Avlidna 1947
Män
Willow Springs, Illinois

Willow Springs är en ort i Cook County, och  DuPage County, i delstaten Illinois, USA. Orten hade 5 524 invånare vid folkräkningen år 2010.

Källor

Orter i Illinois
Cook County, Illinois
DuPage County
Kanarieöarnas flagga

Kanarieöarnas flagga är en trikolor med tre lika stora band i vitt, blått och gult. Centrerat på flaggan finns Kanarieöarnas statsvapen.

Se även 
 Teneriffas flagga

Referenser 

Kanarieöarna
Regionflaggor i Afrika
Johannes Tinctoris

Johannes Tinctoris, född 1435 i Braine-l'Alleud, död 1511 i Nivelles, var en flamländsk renässansmusiker och musikolog.

Johannes Tinctoris var omkring 1475 kapellmästare vid Ferdinands av Aragonien hov i Neapel, sedermera kanonikus i Nivelles. Han ansågs som en av de lärdaste musikerna på sin tid och skrev bland annat det första musiklexikonet, Terminorum musicæ diffinitorium (omkring 1475). 

Postumt utgavs hans kompositionslära, bestående av en följd fristående avhandlingar, bland vilka särskilt De natura et proprietate tonorum och Liber de arte contrapuncti är berömda. Hans avhandlingar fick betydelse för renässansens fortsatta musikaliska utveckling. I De inventione et usu musice behandlar han musikens teologiska och metafysiska rötter.

Tinctoris komponerade mässor, motetter och några chansoner.

Källor

Tryckta källor

Noter

Belgiska klassiska kompositörer
Renässanskompositörer
Belgiska musikteoretiker
Belgiska lexikografer
Musikologer under 1500-talet
Personer från Braine-l'Alleud
Födda 1435
Avlidna 1511
Män
Ugglan
Otte Thygesen Brahe

Otte Thygesen Brahe, född den 2 oktober 1518 på Tosterup, död den 9 maj 1571 på Helsingborgs slott, var en skånsk adelsman och danskt riksråd, son till Thyge Axelsen Brahe (död 1523) och Sophie Rud.

Han fick tillsammans med brodern Jørgen Thygesen Brahe förläningen Stora Köpinge i Skåne. 1544–55 innehade han Gladsax län. 1548 följde han hertig Fredrik till Norge som marskalk. 1555–67 var han lensmand på Aalborg.

I april 1563 blev han riksråd. Samma år blev han till följd av kriget proviantmästare och fick tillsammans med tre andra riksråd ansvar för tillsynen på Jylland. Då han 1567 bytte ut Aalborg mot Helsingborgs län, som han behöll till sin död, kom han i närheten av krigsskådeplatsen och kom därefter att spela en aktiv roll i krigsbegivenheterna.

För att understödja Daniel Rantzau på dennes tåg in i Sverige sändes han på hösten 1567 i spetsen för en större styrka till Småland, dit han anlände den 1 december och utfärdade en proklamation till befolkningen, men få dagar efteråt måste han hastigt dra sig tillbaka över gränsen, tvingad till detta av ett myteri bland sina egna soldater.

1569 överläts åt Brahe, Jørgen Bille och Steen Clausen Bille att ha uppsyn över den skånska gränsens försvar. Den fred, som slöts påföljande år, kom Brahe inte länge att ha glädje av, då han dog strax därefter. Han blev begraven i Kågeröds kyrka vid Knutstorp, det gods, som han ägde och bebodde.

Brahe gifte sig den 23 november 1544 med Beate Clausdatter Bille, och med henne fick han flera barn, däribland sönerna Jørgen, Steen och Thyge, som föräldrarna överlämnade til Ottes bror Jørgen, som levde i ett barnlöst äktenskap med sin hustru Inger Oxe, syster till Peder Oxe.

Källor

Noter

Skånska godsägare under 1500-talet
Danska riksråd under 1500-talet
Danska länsherrar
Otte
Personer från Tosterups socken
Födda 1518
Avlidna 1571
Män
Karen Brahe

Karen Brahe, född 1657, död 1736, var en dansk adelsdam, legatstiftare och boksamlare. Hon var från 1717 till 1736 föreståndare för det av henne grundade Odense adliga jungfrukloster.

Karen Brahe var dotter till godsägaren Preben Brahe (1627–1708) och Susanne Gøye (1634–83) och sondotter till Jørgen Steensen Brahe.

Hon beskrivs som en duktig förvaltare av sina gods och en flitig utövare av bokliga sysselsättningar. Hon ärvde 1681 sin mors faster Anne Gjøes stora boksamling och ökade den betydligt.

1716 stiftade hon Odense adliga jungfrukloster och testamenterade till detta sitt märkliga Karen Brahes bibliothek, rikt på sällsynta gamla danska böcker och handskrifter.

Källor 

 http://www.kvinfo.dk/side/597/bio/211/origin/170/

Noter

Externa länkar 

Dansk adel
Danska boksamlare
Danska donatorer
Födda 1657
Avlidna 1736
Kvinnor
Karen
Danska godsägare under 1700-talet
Danska godsägare under 1600-talet
Alströmergatan

Alströmergatan är en gata på Kungsholmen i Stockholm som går från Sankt Eriksgatan till Igeldammsgatan. Gatan fick sitt nuvarande namn år 1900.

Beskrivning
Namnet anknyter till kategori "fosterländska och historiska namn". Gatan är uppkallad efter den svenske industrimannen Jonas Alströmer. Idag är Alströmer mest känd för att ha introducerat potatisen i Sverige, men han var också en av de drivande bakom den industriella revolutionen i Sverige och en av grundarna av Kungliga Vetenskapsakademien.

På nummer 14 reste Svenska Radioaktiebolaget sitt huvudkontor på 1950-talet. Sedan 1999 ligger Tullmuseum vid Tullverkets huvudkontor på Alströmergatan 39 i byggnaderna som ursprungligen restes för AB Gerh. Arehns Mekaniska Verkstad. Något längre västerut, vid Alströmergatan 47, ligger Mosaiska begravningsplatsen.

I kvarteret Färjan, Alströmergatan 24–42, uppfördes 1929 HSB:s dittills största bostadskomplex. Husen formgavs av arkitekt Sven Wallander i 1920-talsklassicism och är blåklassade av Stadsmuseet i Stockholm.

Källor

Stadsmuseets kulturklassificering, interaktiv karta.

Externa länkar

Gator och torg på Kungsholmen
Koenigsegg Group

Koenigsegg Group AB är ett Sverige-baserat företagskonsortium som hade för avsikt att under 2009 överta biltillverkaren Saab Automobile från amerikanska General Motors.

Konsortiet, som officiellt registrerades av Bolagsverket den 29 maj 2009, består bland annat av den svenska sportbilstillverkaren Koenigsegg, dess majoritetsägare Alpraaz, norska Eker Group, Solsken BV samt kinesiska Beijing Automotive Industry Holding Corporation.. VD är Christian von Koenigsegg och styrelseordförande är den colombiansk-amerikanska affärsmannen Augie K Fabela.

18 augusti 2009 bekräftades tecknandet av ett slutgiltigt avtal om försäljningen av Saab Automobile. Förutsättningarna var dock att Europeiska investeringsbanken, EIB, skulle skjuta till 4,7 miljarder kronor med garantier från svenska staten. För att detta skulle ske var EIB bland annat tvungna att godkänna Saabs miljöstrategi. Den 24 november 2009 gick Koenigsegg Group ut med ett pressmeddelande där man meddelade att de dragit sig ur affären på grund av att tiden runnit ut.

Källor 

Svenska företag
Företag bildade 2009
Jan O. Jonsson

Jan "Janne" Olov Jonsson, född 14 december 1957 i Söderhamn, är en svensk sociolog.

Jonsson blev 1988 filosofie doktor i sociologi vid Stockholms universitet (SU), och 1991 docent. Sedan 1998 är han professor i sociologi vid Institutet för social forskning vid SU, och var SOFI:s föreståndare 2007-2008.

Hans forskningsområden har varit social selektion inom utbildningssystemet, social stratifiering, social rörlighet och frågor om familjer och barn. Han har också varit ansvarig för de svenska levnadsnivåundersökningarna från 1999.

Jonsson invaldes 2007 som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Källor

Externa länkar

Jan O. Jonssons webbplats vid SOFI

Svenska professorer i sociologi
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1957
Män
Levande personer
Disilan

Disilan är en kemisk förening av kisel och väte. Ämnet tillhör gruppen silaner och har samma struktur som etan.

Framställning
Disilan framställs genom hydrolys av magnesiumsilicid (Mg2Si).

Processen ger 72,73 % silan och 25,78 % disilan, vilket gör den olämplig för produktion av ren silan där disilan är en ovälkommen förorening som ökar risken för självantändning.

Användning
Både silan och disilan används inom halvledarindustrin för att applicera tunna skikt av kisel på ett substrat.

Se även
Etan

Källor

Silaner
Carl Kundmann

Carl Kundmann, född den 15 juni 1838 i Wien, död där den 9 juni 1919, var en österrikisk skulptör. 

Kundmann anses vara en av huvudfigurerna inom den så kallade Ringstraßenstil som var typisk för stadsbyggnaden i Wien 1860–1900, då han utförde många dekorationsarbeten.

Verk

Externa länkar 

 

Österrikiska skulptörer
Skulptörer under 1800-talet
Österrikiska konstnärer under 1800-talet
Födda 1838
Avlidna 1919
Män
Karl Tryggvason

Karl Tryggvason, född 17 mars 1947 i Reykjavik, är en isländsk-finländsk-svensk medicinsk forskare.

Tryggvason genomgick läkarutbildning vid Uleåborgs universitet, blev medicine och kirurgie doktor där 1977 och docent i klinisk kemi där 1985. Han blev 1987 professor i biokemi i Uleåborg. 1995 blev han professor i medicinsk kemi vid Karolinska Institutet. Han var en av grundarna av Biocenter Oulu och verkade sedermera som dess vetenskapliga direktör. 

Hans forskningsområde gäller framför allt cellers basalmembran.

År 2001 utnämndes han till hedersdoktor vid Islands universitet. Han invaldes 2005 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien. Sedan 1992 är han ledamot av Finska Vetenskapsakademien.

Källor

Externa länkar

Karl Tryggvason webbsida vid Karolinska Institutet

Svenska professorer i medicinsk kemi
Finländska läkare inom klinisk kemi
Isländska läkare
Isländska professorer
Alumner från Uleåborgs universitet
Personer verksamma vid Uleåborgs universitet
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Hedersdoktorer vid Islands universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1947
Män
Levande personer
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Personer från Reykjavik
Henry B. Payne

Henry B. Payne, född 30 november 1810 i Madison County, New York, död 9 september 1896 i Cleveland, Ohio, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten Ohio i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1875-1877 och sedan i senaten 1885-1891.

Payne studerade juridik och inledde sin karriär som advokat i Cleveland. Han grundade Cleveland and Columbus Railroad och var elektor för Lewis Cass i presidentvalet i USA 1848. Han var ledamot av delstatens senat 1849-1851. Han förlorade guvernörsvalet i Ohio 1857 mot Salmon P. Chase.

Payne blev invald i representanthuset i kongressvalet 1874. Han kandiderade två år senare utan framgång till omval.

Payne försökte bli nominerad till demokraternas presidentkandidat i presidentval 1880 och 1884 men båda kampanjerna misslyckades. 1880 nominerade demokraterna Winfield Scott Hancock och fyra år senare Grover Cleveland. Payne efterträdde 1885 George H. Pendleton som senator för Ohio. Han efterträddes sex år senare av Calvin S. Brice.

Paynes grav finns på Lake View Cemetery i Cleveland.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från Ohio
Ledamöter av USA:s senat från Ohio
Amerikanska presidentkandidater
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Madison County, New York
Födda 1810
Avlidna 1896
Män
Henry Banks

Henry Banks, född 14 juni 1913 i Croydon, England, Storbritannien, död den 18 december 1994 i Indianapolis, Indiana, USA, var en amerikansk racerförare.

Racingkarriär
Banks emigrerade till USA som barn, och blev amerikansk medborgare, och sedermera en framgångsrik midget car-förare. Han vann 30 sådana tävlingar bara under säsongen 1947, men blev även känd som formelbilsförare, sedan han vunnit det nationella mästerskapet säsongen 1950. Han vann sitt enda race i professionell formelbilsracing i Detroit samma år. Banks tävlade i Indianapolis 500 sex gånger, men lycvkades inte bli bättre än sexa, vilket han blev 1951. Han blev sedermera tävlingsdirektör för United States Auto Club, innan han gick i pension. banks avled 1994 vid 81 års ålder.

Födda 1913
Avlidna 1994
Amerikanska racerförare
Racerförare från Michigan
Amerikanska Formel 1-förare
Indianapolis 500-förare
Män
Währinger Schubertpark

Währinger Schubertpark är en parkanläggning i Wiens 18:e bezirk Währing. Parken anlades 1924 på platsen för den tidigare begravningsplatsen Währinger Ortsfriedhofs. Här begravdes tonsättaren Franz Schubert 1828, men hans kvarlevor flyttades 1888 till Zentralfriedhof Wien. Schubertparken består av en yta om ca 14 000 km² och har den officiella adressen Währinger Straße 125.

Källor

Vidare läsning 
 Hans Pemmer: Der Gräberhain im Schubertpark und der ehemalige Währinger Ortsfriedhof. Eigenverlag, Wien 1949 
 Hermann Wiessner: Die Friedhöfe. In: Arbeitsgemeinschaft "Währinger Heimatbuch" (Hrsg.): Währing. Ein Heimatbuch des 18. Wiener Gemeindebezirkes. Wien 1923, sid. 611-639 

Parker i Wien
Francesco Cavalli

Francesco Cavalli, egentligen Pier Francesco Caletti-Bruni, född 14 februari 1602 i Crema vid Venedig, död 14 januari 1676 i Venedig, var en italiensk kompositör under barocken. Han upptogs i den venetianska adelsfamiljen Cavalli och antog då deras släktnamn.

Biografi 
Francesco Cavalli var sångare i Markuskyrkan i Venedig, avancerade till andre organist för att slutligen bli kapellmästare där 1668. Claudio Monteverdi var hans läromästare, och Cavalli fick liksom denne betydelse för operans utveckling under dess första period.

Musik 
Två år efter att den första fasta operascenen öppnats i Venedig, skrev Cavalli sin första opera, Le nozze di Teti e di Peleo (1639); sin sista opera, Coriolano, skrev han 1669 för Parma. Under de mellanliggande trettio åren komponerade han 39 operor.

Cavallis stil präglas av dramatik. Bland hans operor brukar Giasone (1649) och La Calisto (1651) framhållas, samt Xerse (1655). Den sistnämnda skrevs till Ludvig XIV:s bröllop i Paris, till vilket Cavalli var personligen inbjuden. I Cavallis operor är recitativet betydligt utvecklat, och de sjungna delarna börjar med honom förtäta sig till självständiga arior med melodisk bredd.

Operor i urval
Gli amori d'Apollo e di Dafne (1640)
L'Egisto (1643)
L'Ormindo (1644)
Giasone (1649)
L'Oristeo (1651)
La Calisto (1651
Xerse (1655)
L'Erismena (1656)
L'Ercole amante (1662)
Scipione Affricano (1664)

Källor

Noter

Externa länkar 

Italienska barockkompositörer
Italienska operatonsättare
Italienska musiker under 1600-talet
Personer från provinsen Venedig
Födda 1602
Avlidna 1676
Män
Frank Lockhart

Frank Lockhart, född den 8 april 1903 i Dayton, Ohio, USA, död den 25 april 1928 i Daytona Beach, Florida, USA, var en amerikansk racerförare.

Racingkarriär
Lockhart föddes i Ohio, men flyttade till Kalifornien som barn, och blev en berömd dirttrackförare. Han satsade även på Indianapolis 500, där han vann 1926 med en lånad bil, som han sedan köpte, samt tog pole position 1927, den sista tagen med en intercooler, som hastigt ökade farterna på bilarna i Indianapolis. Lockhart tävlade med framgång även i det nationella mästerskapet, som han blev tvåa i både 1926 och 1927. För år 1928 hade Lockhart gett sig själv en ny utmaning, vilket var att slå fartrekord på land, vilket han försökte åstadkomma på Daytona Beach i april 1928. Han hamnade dock under Ray Keechs notering (327 km/h, mot 334 km/h) på sitt första försök, och på väg tillbaka för ett nytt försök körde han på ett objekt som gjorde att han tappade kontrollen, kastades ut ur bilen, och förolyckades bara 25 år gammal.

Födda 1903
Avlidna 1928
Amerikanska racerförare
Racerförare från Ohio
Indianapolis 500-förare
Indianapolis 500-vinnare
Förolyckade tävlingsförare
Män
Personer från Dayton