kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pascal Quignard

Pascal Quignard, född 23 april 1948 i Verneuil-sur-Avre i Eure i Frankrike, är en fransk författare, kanske mest känd för boken Tous les matins du monde från 1991 (den enda som översatts till svenska: All världens morgnar, 1992).

Ett av Quignards mest kända verk är åttiofyra Petits traités, som först publicerades 1981, medan hans mest populära bok förmodligen är All världens morgnar om 1600-talskompositören och gambaspelaren Marin Marais och dennes lärare Sainte-Colombe. Boken filmatiserades 1991 i regi av Alain Corneau. Quignard skrev även manuset till filmen i samarbete med regissören. Filmen, med bland andra Jean-Pierre Marielle, Gérard Depardieu och dennes son Guillaume Depardieu, blev en enorm succé i Frankrike och hade 2 miljoner besökare under det första året. Filmen distribuerades i 31 länder, bland annat Sverige. Filmmusikalbumet sålde platina (500 000 exemplar) och gjorde den spanske musikern Jordi Savall internationellt berömd. Boken kom ut på svenska 1992.

Han har också översatt flera verk från latin (Albucius, Porcius Latro), kinesiska (Kong-souen Long) och grekiska (Alexandra).

Quignard tilldelades Goncourtpriset 2002 för romanen Les ombres errantes. För romanen Terrasse à Rome mottog han franska akademiens pris 2000 och för Carus Prix des Critiques 1980.

Bibliografi
L'être du balbutiement, 1969
Alexandra de Lycophron, 1971
La parole de la délie, 1974
Écho, 1975
Le lecteur, 1976
Sang, 1976
Hiems, 1977
Sarx, 1977
Les mots de la terre, de la peur et du sol, 1978
Carus, 1979
Inter aerias fagos, 1979
Sur le défaut de terre, 1979
Le secret du domaine, 1980
Les tablettes de buis d'Apronenia Avitia, 1984
Le vœu de silence, 1985
Une gêne technique à l'égard des fragments, 1986
Le salon du Wurtemberg (1986)
La leçon de musique, 1987
Les escaliers de Chambord, 1989
Petits traités, 1990
Albucius, 1990
Tous les matins du monde (1991) (All världens morgnar, översättning Astrid Lundgren, Forum, 1992)
Le nom sur le bout de la langue, 1993
L'amour conjugal, 1994
Le sexe et l'effroi, 1994
L'occupation américaine, 1994
Rhétorique spéculative, 1995
La haine de la musique, 1996
Rhétorique spéculative, 1996
La frontière, 1998
Vie secrète, 1998
Terrasse à Rome, 2000
Tondo, 2002
Le dernier royaume
I: Les ombres errantes (2002)
II: Sur le jadis (2002)
III: Abîme (2002)
IV: Les paradisiaques, 2005
V: Sordidissimes, 2005
Villa Amalia, 2006

Källor

Pascal Quignard, Auteurs.contemporain.info, läst 11 mars 2010.

Externa länkar

Franska författare
Franskspråkiga författare
Goncourtpristagare
Födda 1948
Levande personer
Män
Officerare av Hederslegionen
Svein Rosseland

Svein Rosseland, född 31 mars 1894 i Norge, död 19 januari 1985, var en norsk astrofysiker.

Rosseland flyttade 1920 till Köpenhamn där han studerade fysik och 1924-1926 tillbringade han vid Mount Wilson-observatoriet i Kalifornien, innan han återvände till Oslo. Han var från 1928 professor i astronomi vid Universitetet i Oslo.

Vid den tyska ockupationen av Norge under andra världskriget flydde Rosseland till USA och var 1941-1946 verksam vid Princeton University. Han invaldes 1961 som utländsk ledamot av Vetenskapsakademien i Stockholm.

Kratern Rosseland på månens baksida är uppkallad efter Svein Rosseland.

Asteroiden 1646 Rosseland är uppkallad efter honom.

Källor
 http://adsabs.harvard.edu//full/seri/QJRAS/0027//0000512.000.html

Referenser 

Norska professorer i astronomi
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1894
Avlidna 1985
Personer från Kvams kommun

Personer verksamma vid CERN
Anfastebo naturreservat

Anfastebo naturreservat är ett naturreservat i Ale kommun i Västra Götalands län.

Reservatet är beläget i skogsområdet Alefjäll i Kilanda socken nära småorten Ryd i sydöstra delen av Ale kommun. Arealen är 120 hektar och skyddat sedan 1977.

Naturreservatet består av barr- och ekskog, och innefattar de två sjöarna Högsjön och Djupsjön (den västra hälften), samt det 150 meter höga berget Högås.

Reservatet förvaltas av Västkuststiftelsen.

Referenser

Källor
Länssyrelsens beslut 1977-04-18

Noter

Externa länkar
 Anfastebo, Naturskyddsföreningen i Ale 
 Anfastebo, Länsstyrelsen i Västra Götalands län
 Anfastebo, Naturvårdsverket

Naturreservat i Ale kommun
Naturskyddsområden bildade 1977
Henrik Forsberg (född 1990)

Henrik Forsberg, född 4 februari 1990, är en svensk skidskytt.

Han tävlade först för Unbyns IF men tävlar sen några år tillbaka för Bodens SK. Hans bästa resultat från internationella tävlingar är hans sjundeplats från sprinten i juniorvärldsmästerskapen i skidskytte 2009 i Canmore. I JVM 2010 i Torsby kom han top 20 i samtliga tre grenar han ställde upp i. I europamästerskapen i skidskytte 2010 i Otepää kom han på trettonde plats på distansen och fjortonde på sprinten. I europacupen har han som bäst en 38:e plats från 2008 och tävlingarna i Idre. Han har varit med i det svenska stafettlaget vid JVM 2009 och 2010 och vid EM 2010, bäst gick det i juniorvärldsmästerskapen i Torsby 2010 där laget kom på en femteplats.

Referenser

Svenska skidskyttar
Födda 1990
Levande personer
Män
Oblik (grammatik)

Oblik är en beteckning i grammatiken på alla andra kasus än nominativ. Ofta räknas inte vokativ till oblika kasus.

Termens ursprung 

Obliquus betyder på latin ”lutande”, ”sned”. Antika grammatiker föreställde sig att andra kasus än nominativ var ”böjda”; ”nominativen föreställdes såsom ett i marken lodrätt stående stift genom vars nedböjande övriga kasus bildades” (SAOB).

Nominativ betecknades som casus rectus (rakt kasus) på latin, och andra latinska kasus betecknas som  casus obliquus, i pluralis casus obliqui (böjda kasus), vilka var ackusativ, dativ, genitiv och ablativ.

Tillämpning i beskrivningen av språk 

Om ett språk bara har två kasus, kan grundkasuset (subjektets kasus) kallas nominativ eller casus rectus, och det andra kasuset kan kallas oblikt kasus (casus obliquus). Ett sådant fall är fornfranskan, som uppstod ur vulgärlatin efter en förenkling av kasussystemet. Fornfranskan hade bara nominativ (även kallat direkt kasus, franska le direct) som också hade vokativ betydelse, och obliqvus (franska l'oblique) som utvecklats ur latinets ackusativkasus, men som även användes där ord tidigare haft genitiv, dativ eller ablativ böjning.

Om ett språk dessutom har vokativ kan språkets tre kasus kallas nominativ eller casus rectus, casus obliquus och vokativ, eftersom vokativ varken räknas som casus rectus eller casus obliquus.

”Oblik” är alltså antingen en samlingsbeteckning på kasus som inte är nominativ, eller namn på det icke‑nominativiska kasuset i ett system med två kasus (bortsett från vokativ, om det finns).

I nordiska fornspråk 

I nordiska fornspråk (och vissa nutida nordiska språkliga varieteter) är begreppet ”oblika kasus” relevant hos de maskulina och feminina svaga substantiven, som är n‐stammar. Hos dessa substantiv hade ackusativ, dativ och genitiv samma form i singularis. Exempel från fornsvenska:

Den oblika formen viku finns bevarad i veckoslut. Ett maskulint exempel på en rest av oblikt kasus är frasen ”ett herrans liv”.

Källor 

Grammatik
Oblik

Oblik kan syfta på 

 Oblik (grammatik) – ett begrepp i grammatiken och i retoriken med betydelsen böjd eller indirekt
 Oblik (typografi) – en lutad eller lutande variant av det raka teckensnittet

Geografi

Slovakien 

 Oblík (berg i Slovakien), Prešov,

Tjeckien 

 Oblík (berg i Tjeckien, lat 50,41, long 13,81), 
 Oblík (berg i Tjeckien, Plzeň), 

Robotskapade Slovakienförgreningar
Robotskapade Tjeckienförgreningar
HMS Blekinge

HMS Blekinge kan syfta på:

 – ett linjeskepp i svenska flottan sjösatt 1682
 – en galär i svenska flottan sjösatt 1749
 – en ubåt i svenska flottan under konstruktion beräknas sjösättas 2022
Fyrisvallsbron

Fyrisvallsbron är en bro över Fyrisån i Uppsala längs Gamla Uppsalagatan som förbinder Svartbäcken med Luthagen. Bron invigdes 1962, men det har funnits en tidigare träbro på platsen sedan 1915.

Broar i Uppsala
Broar invigda 1962
1962 i Sverige
Broar över Fyrisån
Fernanda Nissen

Petra Fernanda Nissen, född Thomesen den 15 augusti 1863, död den 3 april 1920, var en norsk politiker.

Fernanda Nissen deltog ivrigt i det sociala arbetet. Hon var socialdemokratisk medlem av Kristiania stadsfullmäktige (från 1910) och ledamot av styrelsen för Norsk forening for socialt arbeide (sedan 1911) samt i många år estetisk medarbetare först i Dagbladet, senare i Socialdemokraten. Hon dog i Barmen, dit hon, då biografcensor, rest för att studera tyska filmindustrin.

Åren 1882–92 var hon gift med redaktören L.K. Holst och därefter, från 1895, med Oscar Nissen i hans andra äktenskap.

Källor 

Norska politiker
Norska feminister
Norska kvinnorättskämpar
Födda 1863
Avlidna 1920
Kvinnor
Risheds naturreservat

Risheds naturreservat ligger nära samhället Alafors i Starrkärrs socken, Ale kommun cirka 3 mil norr om Göteborg.

Arealen är 46 hektar, varav lövskog 26 ha, granskog 2,5 ha, öppen betesmark 15 ha, åker 2 ha och vattendrag 0,5 ha.
 
I reservatet ingår Risheds ängar och Ulvstorps lövskogar.

Risheds ängar är ett naturskönt område som präglas av öppna betesmarker med en bård av al längs ån och rikligt med vildapel, hägg och nypon på flera slänter.

Ulvstorps lövskogar karakteriseras av stor variation i träd- och buskskiktet. Förutom ek finner man ett flertal trädslag såsom ask, alm och lind.

I reservatet finns fornlämningen Kyrkvägsstenen, samt två torpruiner. Från berget i västra delen har man en vidsträckt utsikt över lövskogen och angränsande kulturmarker.

Området förvaltas av Västkuststiftelsen.

Referenser

Källor
 Länssyrelsens beslut 2006-04-27

Noter

Externa länkar
 Rished, Länsstyrelsen i Västra Götalands län
 Rished, Naturskyddsföreningen i Ale 
 Rished, Naturvårdsverket

Naturreservat i Ale kommun
Naturskyddsområden bildade 2006
Sidor om naturreservat i Västra Götalands län som saknar länkar till Länsstyrelsen
HMS Brynhilda

HMS Brynhilda kan syfta på:

 – en skärgårdsfregatt i svenska flottan sjösatt 1776
 – ett avisofartyg i svenska flottan sjösatt 1808
 – ett recognoseringsfartyg i svenska flottan sjösatt 1854
Karl Nissen

Karl Nissen, född den 27 februari 1879 i Kristiania (nuvarande Oslo), död där den 14 maj 1920, var en norsk pianist. Han var son till Oscar Nissen och Erika Lie-Nissen.

Nissen var elev till sin mor och till Busoni i Berlin. Han konserterade mycket i Norge och utlandet (även Stockholm och Göteborg) samt vann anseende för ypperlig teknik och inträngande uppfattning. Nissen blev 1911 dirigent för Cæciliaforeningen och 1913 för Musikforeningen samt 1912 musikkritiker i Aftenposten.

Källor 

   

Norska pianister
Norska dirigenter
Pianister under 1900-talet
Norska musiker under 1900-talet
Musiker från Oslo
Födda 1879
Avlidna 1920
Män
Ugglan
HMS Fröja

HMS Fröja kan syfta på:

 – en skärgårdsfregatt i svenska flottan sjösatt 1764
 – en fregatt] i svenska flottan sjösatt 1784
Sveriges näringsminister

Sveriges näringsminister, formellt statsråd och chef för Klimat- och näringslivsdepartementet, utses i likhet med övriga ministrar av Sveriges statsminister och ingår i Sveriges regering. Näringsministern ingår i den grupp av statsråd som är departementschefer. Nuvarande näringsminister är Ebba Busch.

Efter valet 1968 inrättades ämbetet som industriminister, vilken var chef för det samtidigt inrättade Industridepartementet. Industriministerns frågor hade tidigare sorterat under handelsministern. Efter regeringen Bildts tillträde 1991 ändrades namnet till näringsminister. Denne är sedan dess chef för Näringsdepartementet, förutom åren 1996-1998 då namnet var Närings- och handelsdepartementet. Thage G. Peterson har innehaft ämbetet längst tid, 5 år och 359 dagar.

Lista över Sveriges näringsministrar

Industriministrar 1969–1991

Näringsministrar 1991–

Biträdande industri-/näringsministrar
När den nya svenska författningen trädde i kraft 1974 försvann officiellt de så kallade konsultativa statsråden och ersattes av benämningen statsråd. Det eller de statsråd i näringsdepartementet som inte samtidigt är departementschefer kallas inofficiellt biträdande näringsminister.

Bakom titeln biträdande näringsminister döljer sig flera varianter av ministertitlar, såsom arbetslivsminister, energiminister, handelsminister, infrastrukturminister, IT-minister, regionminister och så vidare. Gemensamt för de flesta är att de inte täcker in hela ministerns verksamhetsområden utan bara en del, oftast det dominerande ansvarsfältet. I regeringen 2019 finns titeln landsbygdsminister knuten till näringsdepartementet.

Den förste som utnämndes till biträdande industriminister var centerpartisten Olof Johansson som 1976 blev energiminister.

Det enda statsråd vid Näringsdepartementet (då Industridepartementet) som enbart har haft titeln "biträdande industriminister" är Roine Carlsson som hade den positionen i Olof Palmes regering 1982–1985.

Fotnot

Källor

Externa länkar 
Näringsdepartementets webbplats

Näringsminister
Giuseppe Montalenti

Giuseppe Montalenti, född 13 december 1904 i Asti, Italien, död 2 juli 1990 i Rom, var en italiensk genetiker. Han var 1944–1960 professor i genetik vid universitet i Neapel och från 1960 professor i samma ämne vid Roms universitet. Han invaldes 1960 som utländsk ledamot av Vetenskapsakademien i Stockholm.

Referenser

Noter

Tryckt litteratur  

Italienska genetiker
Italienska professorer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1904
Avlidna 1990
Professorer i genetik
Alumner från Universitetet La Sapienza
Alumner från universitetet i Turin
Jacques-Pierre Amette

Jacques-Pierre Amette, född 18 maj 1943 i Saint-Pierre-sur-Dives i Calvados i nordvästra Frankrike, är en fransk författare, dramatiker, journalist och litteraturkritiker, kanske mest känd för boken La maîtresse de Brecht från 2003 (på svenska Brechts älskarinna, 2007). Han är också känd under pseudonymen Paul Clément.

Amette har arbetat som litteraturkritiker i den franska veckotidningen Le point sedan den startades 1972. Han har även skrivit pjäser för både teaterscen, radio och franska Canal+.

Bibliografi

Romaner
Le congé, 1965
Élisabeth Skerla, 1966
La vie comme ça, 1974
Bermuda, 1977
La Nuit tombante, 1978
Jeunesse dans une ville normande, 1981
Exit, under pseudonymen Paul Clément, 1981
Je tue à la campagne, under pseudonymen Paul Clément, 1982
Enquête d'hiver, 1985
L'Après-midi, 1987
La Peau du monde, 1992
Province, 1995
Les Deux Léopards, 1997 (Contre-point-priset 1997)
L'Homme du silence, 1999
Ma vie, son œuvre, 2001
La Maîtresse de Brecht (Goncourtpriset 2003)
Le lac d'or, 2008
Journal météorologique, 2009

Berättelser
Un voyage en province, 1970
Confessions d'un enfant gâté (Roger-Nimier-priset 1986)
L'adieu à la raison, 1993
Stendhal: 3 juin 1819, 1994
Un été chez Voltaire, 2007

Noveller
Les lumières de l'Antarctique, 1973

Drama
Les Sables mouvants, 1974
Le Maître-nageur, 1989
Les Environs de Heilbronn, 1989
Après nous, 1991
La Waldstein, 1991
Le Mal du pays, 1992
Singe, 1992
Passions secrètes, crimes d'avril (CIC du Théâtre-priset 1992)
Appassionata, 1993
La Clairière, 1997
Le Tableau de Poussin, 2005

Utmärkelser
1986: Roger-Nimier-priset för Confessions d'un enfant gâté
1997: Contre-point-priset för Les deux léopards
1992: CIC du Théâtre-priset för Passions secrètes, crimes d'avril
2003: Goncourtpriset för La mîtresse de Brecht
2007: Prince-Pierre-de-Monacos litteraturpris

Källor

Bokförlaget Fischer & Co, läst 11 mars 2010.

Externa länkar
Officiell webbplats

Franska dramatiker under 1900-talet
Franska författare under 1900-talet
Franskspråkiga författare
Goncourtpristagare
Födda 1943
Levande personer
Män
Franska dramatiker under 2000-talet
Kielland

Kielland är ett norskt efternamn som kan syfta på följande:

Personer med efternamnet Kielland
Personer utan angiven nationalitet är från Norge.
 Alexander Kielland (1849–1906), författare och ämbetsman
 Axel Kielland (1907–1963), journalist
 Else Christie Kielland (1903–1993), konstnär
 Eugenia Kielland (1878–1969), författare och kritiker
 Gabriel Kielland, flera personer
 Gabriel Kielland (militär) (1864–1938), sjöofficer
 Gabriel Kielland (konstnär) (1871–1960), konstnär
 Gabriel Kirsebom Kielland (1796–1854), präst och missionspionjär
 Gabriel Schanche Kielland (1760–1821), affärsman och konsul
 Gustava Kielland (1800–1889), författare
 Jens Zetlitz Kielland, flera personer
 Jens Zetlitz Kielland (författare) (1873–1926), författare
 Jens Zetlitz Kielland (konstnär) (1816–1881), konsul och konstnär
 Jens Zetlitz Monrad Kielland (1866–1926), arkitekt
 Johan Kielland Bergwitz (1874–1948), publicist
 Kitty Kielland (1843–1914), konstnär
 Manna Kielland (1882–1979), målare
 Nicolai Kielland-Torkildsen (1848–1917), bankman
 Olav Kielland (1901–1985), tonsättare och dirigent

Se även 
 Alexander L. Kielland (oljeborrplattform) – en tidigare norsk oljeplattform stationerad i Ekofiskfältet i Nordsjön
 Alexander Kiellands plass, Oslo – ett torg i Grünerløkka i Oslo

Norska efternamn
Tora Hwass

Tora Kristina Hwass, född 15 juli 1861 i Mo socken, Älvsborgs län, död 9 januari 1918 i Engelbrekts församling, Stockholm, var en svensk pianist och pianopedagog.

Biografi
Tora Hwass föddes 15 juli 1861 i Mo socken, Älvsborgs län. Hon var dotter till kyrkoherden Anders Hwass och Eleonora Åberg. Familjen flyttade senast 1867 till Steneby socken där hennes far blev kyrkoherde i Steneby församling. 

Hwass studerade musik för Jacob Axel Josephson i Uppsala.  Men hon var tvungen att avbryta studierna under några år på grund av sjukdom. Hwass studerade vid Musikkonservatoriet i Stockholm 1881–1886 och hade Hilda Thegerström i piano. Därefter försatte hon sina pianostudier i Paris för Ludwig Breitner och senare i Köpenhamn. Hon framträdde för första gång offentligt i februari 1891, då hon ackompanjerade sångaren Carl August Söderman på en matiné i Musikaliska akademien. Samma år medverkade hon på en soaré som Franz Nerudas anordnande, där hon medverkade i en pianokvartett av Saint-Saëns.

Hon gav sin första konsert i London i juni 1895, då hon förutom soliststycken framförde duetter med Hallé. Efter det fortsatte hon årligen att ge konserter i London och spelad på de finaste salongerna i staden.

Hon höll konserter i England och Danmark 1895–1896. Hon höll även konserter i Sverige samt höll triosoaréer i Stockholm 1896–1901. Sistnämnda år blev hon professor i piano vid Musikkonservatoriet i Hampstead. Hwass avled 9 januari 1918 i Engelbrekts församling, Stockholm.

Repertoar
Hwass repertoar bestod av musik skriven av Ludwig van Beethoven, Antonín Dvořák, Johannes Brahms, Robert Schumann, Pjotr Tjajkovskij med flera. Hon framförde konserter av Beethoven, Edvard Grieg med flera och sonater av Beethoven (framförallt de sista), Schumann, Frédéric Chopin, Franz Liszt med flera.

Elever
Hwass arbetade under flera år som lärare och var bland annat lärare till hertiginnan Teresia av Sachsen-Altenburg.

Referenser

Noter

Vidare läsning

Thora Hwass / M. J. Idun 8(1895) s. 97-98. 
Annkatrin Babbe, Art. "Hwass, Tora". In: Lexikon "Europäische Instrumentalistinnen des 18. und 19. Jahrhunderts", hrsg. von Freia Hoffmann, 2014/2022. 

Svenska klassiska pianister
Svenska musikprofessorer
Födda 1861
Avlidna 1918
Kvinnor
Personer från Mo socken, Dalsland
Svenska musiker under 1800-talet
Svenska musiker under 1900-talet
HMS Galatea

HMS Galatea, efter Galatea i grekiska mytologin, har varit namnet på åtta fartyg i brittiska Royal Navy och ett i svenska flottan:

Royal Navy
, var en 20-kanoners sjätteklass fregatt sjösatt 1776 och skrotades 1783.
, var en 32-kanoners femteklass fregatt sjösatt 1794 och skrotades 1809.
, var en 36-kanoners femteklass fregatt sjösatt 1810 och skrotades 1849.
, var en skruvfregatt sjösatt 1859 och skrotades 1883. 
, var en kryssare av Orlando-klass byggd i Glasgow och sjösatt den 10 mars 1887 och såldes för skrotning den 5 april 1905.
, var en lätt kryssare av Arethusa-klass sjösatt 14 maj 1914 vid William Beardmore and Company och såldes 1921.  
, var en lätt kryssare eller (annan) Arethusa-klass, sjösatt den 9 augusti 1934 vid Scotts shipyard i Greenock, Skottland.
, var en fregatt av Leander-klass sjösatt 1963 och användes till slut som skjutmål 1988.

Svenska flottan
, fregatt sjösatt 1785.
Diana Rasimovičiūtė

Diana Rasimovičiūtė är en litauisk skidskytt född den 25 februari 1984 i Ignalina, Litauen.

Rasimovičiūtė har ställt upp i fem olympiska spel, tio världsmästerskap och har tävlat i världscupen sedan 2001.

Olympiska spelen
Diana deltog för första gången i olympiska vinterspelen 2002. Då ställde hon bara upp i sprint där hon slutade på en 66:e plats. I Turin 2006 ställde hon upp i tre grenar, distans, sprint och jaktstart. I sprinten slutade hon på 18 plats, i jaktstarten slutade hon tjugosjua och i distansen kom hon på 66:e plats. I olympiska vinterspelen 2010 i Vancouver ställde hon återigen upp i samma tre grenar som i Turin. I sprinten kom hon på tjugofemteplats, i jaktstarten blev hon tretiofyra och i distansen kom hon på trettionde plats.

Världsmästerskapen
Diana har ställt upp i sex världsmästerskap sen 2001. I Pokljuka 2001 ställde hon enbart upp i sprint där hon slutade 78:e. I Oberhof 2004 tävlade hon i två grenar, med en 50:e plats som bästa resultat. 2005 i Hochfilzen ställde hon upp i tre grenar, hon blev som bäst 49:e i jaktstarten. I VM 2007 i Antholz deltog hon också i tre grenar, där blev hon 31:e på sprinten och följde upp det med att sluta 32:a på jaktstarten. Året efter, 2008 i Östersund, tävlade hon i samma tre grenar, med en 45:e plats i jaktstarten som bästa placering. I Pyeongchang 2009 ställde hon även upp i masstart, detta var hennes klart bästa VM dittills, med en elfteplats på sprinten och 28:a på masstarten.

Världscupen
I världscupen gjorde hon debut 2001 i Ruhpolding i sprinten där hon slutade på en 98:e plats. Säsongen 2000/2001 tävlade hon tre gånger, hennes bästa resultat blev 71:a i Holmenkollen. Fram till 2005 hade Diana tävlat ett flertal gånger i världscupen utan någon top-50 placering. Detta vände i Turin 2005 då hon slutade 36:a på sprinten, bara fem dar senare i Pokljuka, även då i sprint, slutade hon 35:a. Dessa blev hennes bästa placeringar i världscupen fram till tävlingarna i Antholz 2008, där hon slutade 31:a på sprinten och körde upp sig till 23:e på den följande jaktstarten. Säsongen 2009/2010 i sprinten i Oberhof slutade Diana på en tiondeplats vilket fram till den 6 januari 2012 var hennes bästa placering i världscupen. Då lyckades hon med att ta en niondeplats på sprinten i Oberhof.

Juniorvärldsmästerskapen
I juniorvärldsmästerskapen har hon en femteplats och två sjätteplatser från JVM i Kontiolax, Finland 2005 som ästa placeringar. Hon har också en elfteplats från sprinten i Koscielisko, Polen 2003. Hon har ställt upp i tre JVM; 2003, 2004 och 2005.

Europamästerskapen
I europamästerskapen har Diana nåt sina främsta framgångar med två silver från Otepää 2010. Hon har även två åttondeplatser från 2004 och 2009. Hon har totalt 15 st top-20 placeringar i EM.

Referenser

Litauiska skidskyttar
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Litauen
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2018
Födda 1984
Levande personer
Kvinnor
Enigheten

Enigheten kan syfta på:

 Centrallaget Enigheten – en centralorganisation grundad 1917 för de svenskspråkiga mejerierna i Finland

Fyra fartyg i svenska flottan
 Enigheten (1696) – ett skepp sjösatt 1696
 Enigheten (1732) – ett skepp sjösatt 1732
 Enigheten (1767) – en fregatt sjösatt 1767
 Enigheten (1769) – en fregatt sjösatt 1769
Elme glasbruk

Elme glasbruk var ett glasbruk som låg i Älmhults kommun i Kronobergs län. Elme glasbruk var verksamt mellan 1917 och 1970. Det revs 1980. 

Glasbruket bildades 1917 under direktiv av nämnvärda styrelsemedlemmar så som direktör Hans Hanse och Gustaf Dahlén. En av de tidiga mest kända formgivarna knutna till glasbruket var Edvin Ollers, som revolutionerade design och produktion vid bruket. Elme glasbruk har under åren tillverkat allt från handblåsta pokaler till stora serier av pressglas.

Källor 
Riksarkivet – Elme glasbruks arkiv
Börje A Y Åkerblom: Webbutställning Elme glasbruk 1917–1970

Ej längre existerande svenska glasbruk
Företag bildade 1917
Företag upplösta 1970
HMS Brännaren

HMS Brännaren kan syfta på:

 – ett trängfartyg (tankfartyg) i svenska flottan sjösatt 1933
 – ett trängfartyg (tankfartyg) i svenska flottan sjösatt 1972