kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sotsångare

Sotsångare (Phylloscopus fuligiventer) är en asiatisk fågel i familjen lövsångare inom ordningen tättingar, nära släkt med brunsångaren.

Utseende och läte 
Sotsångaren är en liten till medelstor (10-11 cm) oansenlig brun lövsångare med ett rätt otydligt ögonbrynsstreck. Hos nominatformen är ögonbrynsstrecket gulaktigt med gulaktig mitt på strupe och buk, medan dessa hos underarten tibetanus (se nedan) är gråvita. Sången är en upprepat enkel ton: tsli-tsli-tsli....

Utbredning och systematik 
Sotsångare delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Phylloscopus fuligiventer weigoldi – häckar i bergen från södra Tibet till östra Himalaya och sydvästra Kina. Den övervintrar i nordöstra Indien.
 Phylloscopus fuligiventer fuligiventer – förekommer i Himalaya, från Nepal till Sikkim, Bhutan, sydvästra Tibet och nordöstra Indien.
 Phylloscopus fuligiventer tibetanus – häckar från sydöstra Tibet till sydvästra Xinjiang i södra Kina. Den övervintrar så långt söderut som till nordöstra Indien.

Den är även påträffad tillfälligt i Bangladesh.

Arten är nära släkt med brunsångaren (P. fuscatus) och har tidigare behandlats som underart till denna. Alternativt har underarterna weigoldi och tibetanus placerats hos brunsångaren, men studier visar att de står nära nominatformen fuligiventer.

Familjetillhörighet 
Lövsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Phylloscopidae. Lövsångarnas närmaste släktingar är familjerna cettisångare (Cettiidae), stjärtmesar (Aegithalidae) samt den nyligen urskilda afrikanska familjen hylior (Hyliidae).

Levnadssätt 
Sotsångaren häckar i höglänta buskområden på mellan 3900 och 5000 meters höjd. Vintertid rör den sig till lägre områden och ses då i tät undervegetation nära vatten. Den ses ofta ensamma eller i par, födosökande lågt i vegetationen på eller nära marken på jakt efter små insekter och deras larver. Häckningsbiologin är dåligt känd, men flygga ungar har påträffats i Nepal i augusti.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt fåtalig, mer i detalj lokalt vanlig i Bhutan, fåtalig i Kina, ovanlig eller lokalt vanlig i Nepal och ovanlig i norra Indien.

Namn 
Arten har tidigare kallats sotbrunsångare eller sotbrun sångare på svenska, men har tilldelats ett nytt namn för att undvika förväxling med brunsångaren.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Lövsångare
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Stensångare

Stensångare (Phylloscopus griseolus) är en asiatisk tätting i familjen lövsångare inom ordningen tättingar. Den häckar i steniga bergssluttningar vid eller ovan trädgränsen och flyttar vintertid till lägre nivåer i Indien. En fågel upptäcktes sensationellt på Christiansø utanför danska Bornholm i juni 2016. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Utseende och läten 
Stensångaren är en mörk Phylloscopus-sångare, med mörkt grå ovansida, starkt gult ögonbrynsstreck och brungul undersida. Lätet är ett mjukt kwip.

Ubredning och systematik 
Stensångaren häckar i bergstrakter i södra Asien och övervintrar i Indien. En individ höll sig sensationellt på Christiansø utanför Bornholm 30 maj till 4 juni 2016. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Lövsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Phylloscopidae. Lövsångarnas närmaste släktingar är familjerna cettisångare (Cettiidae), stjärtmesar (Aegithalidae) samt den nyligen urskilda afrikanska familjen hylior (Hyliidae).

Levnadssätt 
Stensångaren gör skäl för sitt namn genom att häcka på torra, steniga bergssluttningar, med låg vegetation, spridda enar och himalajatall, huvudsakligen vid eller över trädgränsen. Vintertid ses den på lägre nivåer (nedanför 1.500 meter) i tät undervegetation i lövskog, men också steniga områden, branta raviner och kring gamla murar eller byggnader.

Föda 
Fågeln äter huvudsakligen små insekter, framför allt små skalbaggar som vivlar och larver. Den födosöker ensam eller i par, mestadels på marken där den rör sig som en järnsparv. Den kan också ses krypa sidledes på trädstammar likt en trädkrypare och utmed större grenar som en nötväcka.

Häckning 
Stensångaren häckar från slutet av april till början av augusti. Boet som byggs av honan är en boll av gräs, växtfibrer och fjädrar som placeras upp till 1,5 meter ovanför marken i en tät buske. Honan lägger fyra till fem ägg som ruvas i 14–17 dagar. Ungarna matas av båda föräldrarna.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats, men den rapporteras vara relativt ovanlig.

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Lövsångare
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i orientaliska regionen
Hainansångare

Hainansångare (Phylloscopus hainanus) är en fågel i familjen lövsångare inom ordningen tättingar. Den förekommer enbart på den kinesiska ön Hainan och beskrevs som ny art för vetenskapen så sent som 1993.

Kännetecken

Utseende 
Hainansångaren är en liten (10-11) och slank lövsångare. Ovansidan är livfullt grön med två breda, gulaktiga vingband. På huvudet syns gröna laterala längsgående hjässband och ett blekgult centralt, ett varmgult ögonbrynsstreck och ett tydligt mörkt ögonstreck. Undersidan är varmgul och de två yttre stjärtpennorna har vitt på innerfanet. Vitstjärtad kronsångare är blekare under med mörkare hjässband, medan indonesisk sångare och svartbrynad sångare saknar vitt i stjärten.

Läten 
Lätet är ett "pitsitsui", "pitsiu" eller "pitsi-pitsu". Sången är ett högfrekvent "tsitsisui-tsisui ... titsu-titsui-titsui".

Utbredning och status 
Hainansångaren förekommer enbart i bergstrakter på ön Hainan i södra Kina där den endast är känd från åtta lokaler. Världspopulationen uppskattas till endast 1500–7000 individer och den tros minska i antal till följd av habitatförstörelse och degradering. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som sårbar. Lokalt är den dock vanlig, med flockar på upp till 40 individer noterade.

Levnadssätt 
Hainansångaren hittas i bergsskog och buskmarker på mellan 640 och 1500 meters höjd. Den kan möjligen tidigare ha förekommit på lägre nivåer där mycket lite återstående skog finns kvar. Flygga ungar och bon har noterats i april.

Systematik

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att släktet Phylloscopus är parafyletiskt gentemot Seicercus. Dels är ett stort antal Phylloscopus-arter närmare släkt med Seicercus-arterna än med andra Phylloscopus (däribland claudiasångaren), dels är inte heller arterna i Seicercus varandras närmaste släktingar. Olika taxonomiska auktoriteter har löst detta på olika sätt. De flesta expanderar numera Phylloscopus till att omfatta hela familjen lövsångare, vilket är den hållning som följs här. Andra flyttar bland andra hainansångare till ett expanderat Seicercus.

Familjetillhörighet 
Lövsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Phylloscopidae. Lövsångarnas närmaste släktingar är familjerna cettisångare (Cettiidae), stjärtmesar (Aegithalidae) samt den nyligen urskilda afrikanska familjen hylior (Hyliidae).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Lövsångare
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Hainan
Svartkronad sångare

Svartkronad sångare (Phylloscopus herberti) är en fågel i familjen lövsångare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Svartkronad sångare har grå undersida och grön ovansida. På huvudet är den svart på hjässan och tydligt beigefärgad på strupe och ansikte, tudelat av ett svart ögonstreck. Sången består av en snabb och ljus serie, cirka en halv sekund lång.

Utbredning och systematik 
Svartkronad sångare delas in i två underarter med följande utbredning:
 Phylloscopus herberti camerunensis – förekommer i högländer i sydöstra Nigeria och västra Kamerun
 Phylloscopus herberti herberti – förekommer på Bioko (Guineabukten)

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att släktet Phylloscopus är parafyletiskt gentemot Seicercus. Dels är ett stort antal Phylloscopus-arter närmare släkt med Seicercus-arterna än med andra Phylloscopus (däribland svartkronad sångare), dels är inte heller arterna i Seicercus varandras närmaste släktingar. Olika taxonomiska auktoriteter har löst detta på olika sätt. De flesta expanderar numera Phylloscopus till att omfatta hela familjen lövsångare, vilket är den hållning som följs här. Andra flyttar bland andra svartkronad sångare till ett expanderat Seicercus.

Levnadssätt 
Svartkronad sångare hittas i fuktiga bergsskogar, både inne i skog och runt skogskanter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig eller lokalt vanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Herbert Alexander (1874-1946), engelsk konstnär och författare och bror till Boyd Alexander som beskrev arten 1903.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Lövsångare
Fåglar i orientaliska regionen
Izusångare

Izusångare (Phylloscopus ijimae) är en fågel i familjen lövsångare inom ordningen tättingar, enbart häckande i en liten ögrupp i Japan.

Fältkännetecken

Utseende 
Izusångaren är en liten (10-12 cm) men kompakt lövsångare. Ovansidan är lysande olivgrön, undersidan vit med citrongul anstrykning på undergumpen. På huvudet syns ett långt, vitaktigt ögonbrynsstreck, citrongult i mitten, samt en vit ögonring som genomskärs av olivgrönt ögonstreck och dito färgad tygel. Örontäckare och kinder är lätt fläckade. De flesta individer har ett vitaktigt vingband. Ben och fötter är skäraktiga, näbben mörk ovan, gul under. På bröstsidorna och flankerna syns en svag gråaktig anstrykning.

Läte 
Sången är en kort, silvrig ramsa sui-sui-sui-sui, ibland tvåstavigt su-i-su-i-su-i. Lätet är ett nedåtkrökt hui.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer endast i Izuöarna (södra Japanska arkipelagen). Vintertid flyttar den till norra Filippinerna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Izusångaren är nära släkt med östlig kronsångare. DNA-studier visar att dessa arter står närmare ett antal östasiatiska och sydostasiatiska arter än exempelvis lövsångaren och förs därför av vissa till ett annat släkte, Seicercus.

Familjetillhörighet 
Lövsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Phylloscopidae. Lövsångarnas närmaste släktingar är familjerna cettisångare (Cettiidae), stjärtmesar (Aegithalidae) samt den nyligen urskilda afrikanska familjen hylior (Hyliidae).

Levnadssätt 
Izusångaren förekommer huvudsakligen i trädkronor i löv-, bland- och städsegrön subtropisk skog, men även i snåriga buskafe, alsnår och buskmarker nära bebyggelse. Flyttfåglar på Osumihalvön på södra Kyushu har setts i barrskogar på 850-930 meters höjd. Den anländer Izuöarna i slutet av mars eller början av april och flyttar i slutet av september till oktober.

Status och hot 
Izusångaren har ett mycket litet och fragmenterat utbredningsområde. Den lilla världspopulationen på under 10.000 vuxna individer minskar dessutom på grund av habitatförlust, möjligen även fångst under flyttningen och besprutningsmedel. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som sårbar.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Isao Ijima (1861-1921), japansk zoolog, samlare av specimen och japanska ornitologiska föreningens förste president 1912.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Lövsångare
Fåglar i palearktiska regionen
Endemiska fågelarter i Japan
Gansusångare

Gansusångare (Phylloscopus kansuensis) är en asiatisk fågel i familjen lövsångare inom ordningen tättingar, endemisk för Kina.

Utseende och läten 
Gansusångaren är en liten (9-10 cm) lövsångare, något större än kungsfågelsångaren med grönaktig ovansida, blek undersida och blek övergump. På huvudet syns ett tydligt blekt centralt hjässband. Vingarna bär ett tydligt vingband, ytterligare ett svagare och vita kanter på tertialerna. Sången är mycket annorlunda från kungsfågelsångarens, en tunn och högfrekvent serie följt av en serie accelererande toner och slutligen en drill.

Utbredning och systematik 
Gansusångaren förekommer i bergstrakter i västra Kina (Qinghai och Gansu). Den behandlades tidigare som del av himalayasångare (eller kungsfågelsångare när denna inkluderade den förra). Numera urskiljs den allmänt som egen art baserat på studier som visar på betydande skillnader i utseende, läte och genetik.

Släktestillhörighet 
Arten placeras vanligen i släktet Phylloscopus, men vissa auktoriteter bryter ut gansusångare med släktingar, bland annat tajgasångare och kungsfågelsångare, till ett eget släkte, Abrornis.

Familjetillhörighet 
Lövsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Phylloscopidae. Lövsångarnas närmaste släktingar är familjerna cettisångare (Cettiidae), stjärtmesar (Aegithalidae) samt den nyligen urskilda afrikanska familjen hylior (Hyliidae).

Levnadssätt 
Gansusångaren påträffas upp till 3200 meters höjd i lövskog med inslag av ädelgran och en. Födan består av insekter, men har inte studerats i detalj. Även häckningsbiologin är i stort sett okänd. Baserat på hanens sångaktivitet tros häckningen inledas i mitten eller slutet av maj. Endast ett bo har hittats, åtta meter upp i en björk. Fågeln lämnar häckplatserna i andra halvan av oktober och återkommer i slutet av april.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt vanlig.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Lövsångare
Fåglar i palearktiska regionen
Endemiska fågelarter i Kina
Kinas fauna
WP:Projekt Kina
Albertinesångare

Albertinesångare (Phylloscopus laetus) är en afrikansk fågel i familjen lövsångare inom ordningen tättingar. Den förekommer i bergsskogar i östra Kongo-Kinshasa, Rwanda och Burundi. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läten 
Albertinesångaren är en liten till medelstor (10–11 cm) lövsångare med rundade vingar, rätt kort stjärt och distinkt rödaktigt ansikte. Den liknar i övrigt mest grönvingad sångare, men har vitaktig eller gråvit buk, ej beigebrun. Underarten schoutedeni (se nedan) har mörkare rostfärgad anstrykning i ansiktet och mörkare undersida. Sången består av två till tre fraser, "peetree puutree petree", medan lätet är ett vasst och genomträngande "sip sip".

Utbredning och systematik 
Albertinesångare delas in i två underarter med följande utbredning:
 Phylloscopus laetus laetus – förekommer från nordöstra Kongo-Kinshasa (Lenduplatån) och Ruwenzoribergen) till Burundi
 Phylloscopus laetus schoutedeni – förekommer i östra Kongo-Kinshasa (berget Kabobo)

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att släktet Phylloscopus är parafyletiskt gentemot Seicercus. Dels är ett stort antal Phylloscopus-arter närmare släkt med Seicercus-arterna än med andra Phylloscopus (däribland albertinesångare), dels är inte heller arterna i Seicercus varandras närmaste släktingar. Olika taxonomiska auktoriteter har löst detta på olika sätt. De flesta expanderar numera Phylloscopus till att omfatta hela familjen lövsångare, vilket är den hållning som följs här. Andra flyttar bland andra albertinesångare till ett expanderat Seicercus.

Familjetillhörighet 
Lövsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Phylloscopidae. Lövsångarnas närmaste släktingar är familjerna cettisångare (Cettiidae), stjärtmesar (Aegithalidae) samt den nyligen urskilda afrikanska familjen hylior (Hyliidae).

Levnadssätt 
Albertinesångaren hittas i bergsskogar och intilliggande ungskog mellan 1200 och 3100 meters höjd, framför allt i bambuzonen. Den ses ofta i artblandade flockar på medelhög eller hög nivå i trädtaket, födosökande efter små insekter, men även spindlar. Dess häckningsvanor är dåligt kända, men har noterats häcka i januari, februari och augusti–september. Det sfäriska boet av mossa, torra löv, växtfibrer och fjädrar placeras cirka 50 cm upp.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt vanlig.

Namn 
Fågeln har på svenska även kallats rödmaskad sångare.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Lövsångare
Fåglar i etiopiska regionen
Katangasångare

Katangasångare (Phylloscopus laurae) är en afrikansk fågel i familjen lövsångare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Katangasångaren är en medelstor grönaktig lövsångare med bjärt gult på strupe, ögonbrynsstreck och undergump samt ljus buk. Ungfågeln liknar den adulta, men har brun anstrykning under. Lövsångaren som den delar utbredningsområde med vintertid är mindre färgglad och saknar både tydliga gul strupen och avgränsningen mot den vita buken. Sången består av en melodisk serie med fem till åtta upprepade fraser, i engelsk litteratur återgiven som "pri-chi-rri, pri-chir-ri, pri-chi-ri" eller "twi-li, twi-li-twi-li".

Utbredning och systematik 
Katangasångaren delas in i två underarter med följande utbredning:
 Phylloscopus laurae laurae – förekommer i västra Angola (Moco)
 Phylloscopus laurae eustacei – förekommer i sydöstra Kongo-Kinshasa till nordvästra Zambia och sydvästra Tanzania

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att släktet Phylloscopus är parafyletiskt gentemot Seicercus. Dels är ett stort antal Phylloscopus-arter närmare släkt med Seicercus-arterna än med andra Phylloscopus (däribland katangasångare), dels är inte heller arterna i Seicercus varandras närmaste släktingar. Olika taxonomiska auktoriteter har löst detta på olika sätt. De flesta expanderar numera Phylloscopus till att omfatta hela familjen lövsångare, vilket är den hållning som följs här. Andra flyttar bland andra katangasångare till ett expanderat Seicercus.

Levnadssätt 
Katangasångaren hittas i sumpiga områden och isolerade stånd av städsegrön skog i miombo, men även i bergsskogar. Den plockar insekter från lövverket i skogens mellersta och övre skikt, gärna i skogsbryn och gläntor.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt vanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Laura Theresa Boulton (född Craytor, 1899-1980), fru till den amerikanske ornitologen Wolfrid Rudyerd Boulton som beskrev arten 1931. Tidigare kallades den laurasångare även på svenska, men justerades 2023 till ett mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté. Den har tidigare även kallats gulgrön sångare på svenska.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Lövsångare
Fåglar i etiopiska regionen
Makirasångare

Makirasångare (Phylloscopus makirensis) är en fågel i familjen lövsångare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Makirasångaren är en mycket liten lövsångare med mestadels grått huvud, ett mörkt ögonstreck och ljust ögonbrynsstreck. Den är vidare kraftigt gröntonad på rygg och vingar, med två beigefärgade vingband. Underisdan är gulaktig, bakåt ljusare. Lätet är ett metalliskt "dzip", sången en ljus melodi.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på ön Makira i södra Salomonöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att släktet Phylloscopus är parafyletiskt gentemot Seicercus. Dels är ett stort antal Phylloscopus-arter närmare släkt med Seicercus-arterna än med andra Phylloscopus (bland annat makirasångare), dels är inte heller arterna i Seicercus varandras närmaste släktingar. Olika taxonomiska auktoriteter har löst detta på olika sätt. De flesta expanderar numera Phylloscopus till att omfatta hela familjen lövsångare, vilket är den hållning som följs här. Andra flyttar bland andra indonesisk sångare till ett expanderat Seicercus.

Familjetillhörighet 
Lövsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett antal familjer, däribland Phylloscopidae. Lövsångarnas närmaste släktingar är familjerna cettisångare (Cettiidae), stjärtmesar (Aegithalidae) samt den nyligen urskilda afrikanska familjen hylior (Hyliidae).

Levnadssätt 
Makirasångaren hittas i bergsskogar över 500 meters höjd. Där förekommer den mestadels i trädtopparna, i artblandade flockar.

Status 
IUCN erkänner den inte längre som egen art, varför den inte placeras i någon hotkategori.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Lövsångare
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Makira