kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vesa-Matti Loiri

Vesa-Matti Loiri, född 4 januari 1945 i Helsingfors, död 10 augusti 2022 i Helsingfors, var en finländsk skådespelare, musiker och komiker. Han var bland annat känd för sin roll som Uuno Turhapuro, som han spelade i 20 filmer mellan 1973 och 2004.

Loiri blev skådespelare 1962 med en roll i filmen "Pojat", som regisserades av Mikko Niskanen. Han gjorde de flesta av sina filmer tillsammans med Spede Pasanen. 2005 hade han huvudrollen i filmen Kaksipäisen kotkan varjossa, som regisserades av Timo Koivusalo. Han hade också en roll i "Pahat pojat" som regisserades av Aleksi Mäkelä år 2003.

Som musiker har Loiri framfört verk av Perttu Hietanen, dikter av Eino Leino och sånger av Juha Vainio samt givit ut en skiva med sånger av Carl Michael Bellman översatta till finska. Han spelade även flöjt. Han var Genies röst i den finska dubbningen av filmen Aladdin, där han även framförde ett musiknummer med Friend Like Me. I Eurovision Song Contest 1980 kom han på nittonde och sista plats med låten "Huilumies".

Källor
Delvis översatt version från engelskspråkiga Wikipedia

Externa länkar

 

 

Finländska skådespelare under 1900-talet
Finländska skådespelare under 2000-talet
Finländska musiker under 1900-talet
Finländska schlagersångare
Artister som representerat Finland i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1980
Skådespelare från Helsingfors
Musiker från Helsingfors
Födda 1945
Avlidna 2022
Män
Manuel Marani

Manuel Marani, född 7 juni 1984, är en fotbollsspelare från San Marino.

Han är känd för att han den 7 februari 2007 i 86:e spelminuten mot Irland gjorde 1-1 i kvalet till EM 2008, vilket var länge nära på att bli en stor succé för San Marino. Men i sista minuten gjorde irländarna 2-1 genom Stephen Ireland. Några år senare gjorde han mål mot Malta, matchen slutade 2-3 till Malta. Marani blev därmed den andra spelaren efter Andy Selva i San Marinos historia att göra mer än ett mål för landslaget.

Källor

Externa länkar

Födda 1984
Sanmarinska fotbollsspelare
Män
Levande personer
Personer i San Marino under 2000-talet
Nellie Tayloe Ross

Nellie Tayloe Ross, född 29 november 1876, död 19 december 1977, var en amerikansk demokratisk politiker. Hon var guvernör i Wyoming 1925-1927. Hon var den första kvinnliga guvernören i USA:s historia och är den enda kvinnan som har tjänstgjort som guvernör i Wyoming.

Biografi
Hon var gift med William B. Ross, guvernör i Wyoming 1923-1924. Hennes man avled i ämbetet. Frank E. Lucas, som efterträdde William B. Ross, var republikan. Demokraterna saknade en kandidat i det stundande guvernörsvalet och Nellie Tayloe Ross gick med på att vara partiets kandidat även om hon helt och hållet vägrade att föra kampanj. Hon vann i alla fall valet och tillträdde 5 januari 1925 som guvernör i Wyoming. Hon blev USA:s första valda kvinnliga guvernör (Carolyn B. Shelton och Soledad C. Chacón hade dock innan dess tjänstgjort som ställföreträdande guvernörer). Hon kandiderade till omval men förlorade 1926 års guvernörsval knappt mot Frank Emerson. Hon efterträddes av Emerson i början av 1927.

Ross grav finns på Lakeview Cemetery i Cheyenne.

Referenser

Externa länkar

Hundraåringar
Guvernörer i Wyoming
Amerikansk kvinnohistoria
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Andrew County
Födda 1876
Avlidna 1977
Kvinnor
Nålsäv

Nålsäv (Eleocharis acicularis) är en växtart i familjen halvgräs.

Externa länkar
Den virtuella floran 

Halvgräs 
Nå Växtindex
Aristagoras

Aristagoras var ledare för den grekiska staden Miletos i slutet av 500- och början av 400-talet f.Kr.

Han var son till Molpagoras och svärson (men även brorson) till Histiaios, vilken perserna hade satt in som tyrann av Miletos. Aristagoras fick kontroll över staden när Histiaios utnämndes till rådgivare åt den persiske kungen Dareios I. När den grekiska staden Naxos gjorde uppror 502 f.Kr. bad öns persiska herrar Aristagoras om hjälp, vilket han gick med på, i tron att han skulle bli erkänd som öns härskare. Han allierade sig då med Artafernes, den persiske satrapen i Lydien, och fick en flotta med fartyg. Olyckligtvis för invasionen bråkade Aristagoras med amiralen Megabates, som då informerade Naxosborna om att flottan var på väg.

Invasionen misslyckades och alliansen med Artafernes gick i kras. I ett försök att rädda sig själv från persernas vrede började han planera ett uppror med milisierna och de andra jonierna. Under tiden hoppades Histiaios, från sin post i Persien, på att kunna få igång ett eget uppror i Miletos, så att perserna skulle kunna krossa det och återinsätta honom som tyrann där. I Miletos stöddes Aristagoras år 499 f.Kr. av de flesta invånarna där, förutom historikern Hekataios. En demokrati upprättades och snart inledde även de andra joniska städerna uppror mot perserna, vilket var inledningen på det joniska upproret.

Aristagoras reste då till grekiska fastlandet för att få stöd för sitt uppror. I Sparta träffade han kung Kleomenes I och hävdade att ett anfall mot Persien i förebyggande syfte skulle bli lätt; det fanns många rikedomar på vägen och huvudstaden Susa fanns "bara" tre månader bort. Kleomenes avböjde hans erbjudande, men Aristagoras fick större framgång i Aten, eftersom det, enligt Herodotos, var lättare att övertyga en församling på tusentals atenare än att övertyga en spartansk kung.

Med atensk hjälp ledde Aristagoras ett anfall mot Sardis, den persiska huvudstaden i Jonien. När det joniska upproret slogs ner (och Histiaios återinsattes som tyrann) tvingades Aristagoras dock att fly till Thrakien, där han försökte upprätta en koloni vid floden Strymon, på samma plats som den senare atenska kolonin Amfipolis skulle komma att ligga. Han dödades av thrakierna, när han var i färd med att anfalla en thrakisk grannstad.

Källor

Antikens grekiska politiker
Iranistik
Män
Födda 500-talet f.Kr.
Avlidna 400-talet f.Kr.
George S. Mickelson

George Speaker Mickelson, född 31 januari 1941 i Mobridge, South Dakota, död 19 april 1993 i Dubuque, Iowa, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten South Dakota 1987-1993. Han omkom i en flygolycka. Hans far George T. Mickelson var guvernör i South Dakota 1947-1951.

Mickelson tjänstgjorde i United States Army i Vietnamkriget. Han blev först invald 1974 i South Dakota House of Representatives, underhuset i delstatens lagstiftande församling. Han var ledamot av underhuset i sex år och två sista åren som talman.

Mickelsons död i en flygolycka inträffade samma dag som belägringen av davidianerna i Waco avslutades, och överskuggades därför av de uppmärksammade händelserna i Waco.

Källor

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
George S. Mickelson på Guide to the Governors Papers, South Dakota State Archives
Political Graveyard

Personer som omkommit i flygincidenter
Guvernörer i South Dakota
Amerikanska republikaner
Personer i Vietnamkriget
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Walworth County, South Dakota
Födda 1941
Avlidna 1993
Män
Alumner från University of South Dakota
Personer som tjänstgjort i USA:s armé
Tysklands Grand Prix 1963

Tysklands Grand Prix 1963 var det sjätte av tio lopp ingående i formel 1-VM 1963.

Resultat
 John Surtees, Ferrari, 9 poäng
 Jim Clark, Lotus-Climax, 6
 Richie Ginther, BRM, 4 
 Gerhard Mitter, Ecurie Maarsbergen (Porsche), 3
 Jim Hall, BRP (Lotus-BRM), 2
 Joakim Bonnier, R R C Walker (Cooper-Climax), 1 
 Jack Brabham, Brabham-Climax
 Trevor Taylor, Lotus-Climax 
 Jo Siffert, Siffert Racing Team (Lotus-BRM) (varv 10, differential)
 Bernard Collomb, Bernard Collomb (Lotus-Climax)

Förare som bröt loppet
 Carel Godin de Beaufort, Ecurie Maarsbergen (Porsche) (varv 9, hjul)
 Tony Maggs, Cooper-Climax (7, motor)
 Dan Gurney, Brabham-Climax (6, växellåda)
 Mario Araujo de Cabral, Scuderia Centro Sud (Cooper-Climax) (6, växellåda)
 Ian Burgess, Scirocco-BRM (5, styrning)
 Tony Settember, Scirocco-BRM (5, olycka)
 Bruce McLaren, Cooper-Climax (3, olycka) 
 Graham Hill, BRM (2, växellåda)
 Chris Amon, Reg Parnell (Lola-Climax) (1, olycka)
 Willy Mairesse, Ferrari (1, olycka)
 Innes Ireland, BRP (Lotus-BRM) (1, olycka) 
 Lorenzo Bandini, Scuderia Centro Sud (BRM) (0, olycka)

Förare som ej kvalificerade sig
 André Pilette, Tim Parnell (Lotus-Climax)
 Ian Raby, Ian Raby Racing (Gilby-BRM) 
 Tim Parnell, Tim Parnell (Lotus-Climax)
 Kurt Kuhnke, Kurt Kuhnke (Lotus-Borgward)

Noteringar
 Kurt Kuhnkes första och enda F1-framträdande. 
 John Surtees första F1-vinst.

VM-ställning

 

1963 i Västtyskland
Tysklands Grand Prix
John Miller (North Dakota)

John Miller, född 29 oktober 1843 i Dryden i delstaten New York, död 26 oktober 1908 i Duluth i Minnesota, var en amerikansk republikansk politiker. Han var den första guvernören i North Dakota 1889-1891.

Han flyttade 1878 till Dakotaterritoriet och deltog 1889 i North Dakotas konstitutionskonvent. Han hade ingen annan tidigare politisk erfarenhet när han blev invald som delstatens första guvernör. Efter en mandatperiod vägrade han att ställa upp för omval.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 State Historical Society of North Dakota

Guvernörer i North Dakota
Födda 1843
Avlidna 1908
Män
Kärrnocka

Kärrnocka (Tephroseris palustris) är en växtart i familjen korgblommiga växter.

Externa länkar
Den virtuella floran 

Korgblommiga växter 
Kä Växtindex
Fridlysta växter i Sverige
Numb3rs

Numb3rs är en amerikansk TV-serie från 2005 som kretsar kring FBI-agenten Don Eppes (Rob Morrow) och hans yngre bror Charlie Eppes (David Krumholtz), som är vad man kan kalla ett matematiskt geni och verksam vid California Institute of Technology. Tillsammans löser de brott på olika sätt, när Don är ute på fältet sitter Charlie på kontoret och försöker lista ut vem som är boven med hjälp av formler och ekvationer. Peter MacNicol spelar Charlies vän, Dr. Larry Fleinhardt som är fysikprofessor, och Judd Hirsch spelar brödernas far.

Rollfigurer

DVD-utgåvor

Externa länkar 

Amerikanska TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2005
Los Angeles i fiktion
Engelskspråkiga TV-serier
TV-program i CBS
Amerikanska TV-serier från 2010-talet
TV-serieavslutningar 2010
Charles N. Haskell

Charles Nathaniel Haskell, född 13 mars 1860 i Leipsic, Ohio, död 5 juli 1933 i Oklahoma City, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var den första guvernören i delstaten Oklahoma 1907–1911.

Haskell var verksam som lärare, advokat och affärsman. År 1907 besegrade han republikanen Frank Frantz och socialisten C.C. Ross i det första guvernörsvalet i Oklahoma. År 1911 efterträddes han som guvernör av Lee Cruce. Haskell avled 1933 i Oklahoma City och gravsattes på Greenhill Cemetery i Muskogee.

Referenser

Guvernörer i Oklahoma
Födda 1860
Avlidna 1933
Amerikanska demokrater
Män
SPAIF

SPAIF, Södertälje Pojkarnas Allmänna Idrottsförening, är en hockeyklubb i Södertälje i Sverige.

Klubben bildades den 10 oktober 1954 på Södra Konditoriet i Södertälje av Gustaf Karlsson, mera känd som Södra-Kalle. Föreningen startade upp med 1:20 kr i klubbkassan och två ishockeylag för 14-15-åringar. Första året vann man Södertäljeserien i ishockey för pojkar. Klubben bildades med målsättningen att ge ortens ungdomar en "vettig fritidssysselsättning".

Idag består ishockeyverksamheten av ett A-lag som spelar sina hemmamatcher i Axa Sports Center. Många tidigare pojklagspelarna återfinns numera i Södertälje SK och Järna SK. Flertalet av juniorlagspelarna har senare spelat för A-laget. 

Kenneth Kennholt, född 1965, är den mest kända SPAIF-are genom tiderna, med två VM-guld (1991 och 1992) och fyra SM-guld (1989, 1990, 1991 och 1995). Kennholt spelade med SPAIF fram till 1985 (Division 1) och slutade sin aktiva karriär i Djurgården 1998. En annan SPAIF-are är Joakim Eriksson som gjorde nio säsonger i SSK. Han spelade även i Linköpings HC, Djurgården, Esbo Blues och Sveriges landslag.

Externa länkar
 SPAIF

 
Ishockeyklubbar i Sverige
Sport i Södertälje
Sportklubbar bildade 1954
Wesley Bolin

Wesley Bolin, född 1 juli 1909 i Bates County i Missouri, död 4 mars 1978 i Phoenix i Arizona, var en amerikansk politiker (demokrat). Han var Arizonas guvernör 1977–1978. Han avled i ämbetet och efterträddes av Bruce Babbitt.

Wesley Bolin Memorial Plaza i Phoenix har fått sitt namn efter Wesley Bolin.

Referenser 

Guvernörer i Arizona
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Bates County
Födda 1909
Avlidna 1978
Män
Nedim Halilović

Nedim Halilović är en bosnisk fotbollsspelare född den 1 juli 1979 i Tuzla, Jugoslavien. Han debuterade för Örebro SK i Superettan 4 september 2006 där han också gjorde sitt första mål för klubben. Halilović bidrog starkt till klubbens avancemang till Allsvenskan. I Allsvenskan 2007 hade Halilović det svårt att återupprepa sin succé från fjolåret och det utmynnade i en öppen konflikt med Örebros tränare Patrick Walker som sedermera fick sparken. Under 2008 hade han svårt att få en plats i truppen, 1 match från start och 4 inhopp. 13 juni 2008 blev det klar att Nedim Halilović lämnar klubben för kroatiska HNK Rijeka.

I augusti 2008 fick Halilovic sparken från Rijeka efter att brutit mot klubbens badförbud. I september 2008 skrev han på ett tvåårskontrakt med albanska KS Dinamo Tirana. 16 februari 2009 skrev han på ett 2-årskontrakt med det hårdsatsande division 2-laget Dalkurd FF.

Meriter 
 Allsvenskan 23 matcher 4 mål
 Superettan 8 matcher 7 mål

Källor 

Bosniska fotbollsspelare
Spelare i FK Sloboda Tuzla
Spelare i NK Varaždin
Spelare i Örebro SK Fotboll
Spelare i HNK Rijeka
Fotbollsspelare i KS Dinamo Tirana
Spelare i Dalkurd FF
Spelare i Prva HNL
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Födda 1979
Levande personer
Män
Personer från Tuzla
Kristoffer Näfver

Hans Kristoffer Näfver, född 28 mars 1986 i Örebro Sankt Nikolai församling, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Yxhults IK. Han har tidigare spelat för Sveriges U21-landslag.

Kristoffer Näfver är bror till Caroline Näfver, som också är fotbollsspelare.

Karriär
Spelat i Superettan 2005-2006 och i Allsvenskan 2007-2008 för Örebro SK. Den 29 juli 2008 lånades Näfver ut till Djurgårdens IF för resten av säsongen 2008. Till allsvenskan 2009 återvände Näfver till Örebro SK. Mellan 2011 och 2013 spelade han för BK Forward. Han lämnade BK Forward efter säsongen 2013.

I november 2016 värvades Näfver av Rynninge IK, där han fick en roll som både spelare och sportchef. I mars 2020 gick Näfver till division 3-klubben Yxhults IK. Den 17 juni 2020 debuterade han och gjorde två mål i en 3–2-vinst över Eskilstuna City.

Karriärstatistik

Källor

Kristoffer Näfver på elitefootball

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Örebro SK Fotboll
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Spelare i Assyriska FF
Spelare i BK Forward Fotboll
Spelare i Rynninge IK
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1986
Levande personer
Män
Idrottare från Örebro
Traneberg, Lidköpings kommun

Traneberg är en herrgård i Otterstads socken i Lidköpings kommun, beläget på Kållandsö.

Gården har en över 1000-årig historia med många av de kända adelssläkterna i svensk historia som ägare genom århundradena. I mitten på 1600-talet köptes gården av Magnus Gabriel de la Gardie. Vid den tiden omfattade Tranebergs ägor ca. 1700 ha. Han överlät gården till sin syster, Maria Sofia De la Gardie, som bröllopsgåva. Hon var en mycket framgångsrik affärskvinna och lät bland annat utvinna järnmalm på Traneberg.

I början av 1800-talet bodde poeten och lagmannen Carl von Becker på Traneberg.

Under modern tid har Traneberg drivits som en djur-, skogs- och spannmålsgård. Från 2005 finns en 18-håls golfbana.

Byggnader och anläggningar i Lidköpings kommun
Herrgårdar i Västergötland
Hiva Oa

Hiva Oa (franska île Hiva Oa, tidigare La Dominica) är en ö i Franska Polynesien i Stilla havet.

Geografi
Hiva Oa ligger i ögruppen Marquesasöarna och ligger cirka  km nordöst om Tahiti.

Ön har en area om ca 320 km² och ca  invånare. Huvudorten Atuona har omkring  invånare.

Högsta höjden är den utslocknade vulkanen Mont Temetiu som är  meter hög och öns centrala del utgörs av en högsträckt ås.

Historia
Ön beboddes troligen av polynesier redan på 900-talet. Européerna upptäcktes ön 1595 då spanjoren Álvaro de Mendaña de Neira kom hit. År 1842 annekterades Hiva Oa av Frankrike och år 1903 införlivades ön tillsammans med övriga öar inom Marquesasöarna i det nyskapade Établissements Français de l'Océanie (Franska Oceanien).

Såväl den franske målaren Paul Gauguin som den belgiske sångaren Jacques Brel tillbringade sina sista år på Hiva Oa och ligger begravda på samma kyrkogård, Cimetière Calvaire i Atuona.

Externa länkar
 om Hiva Oa
 Tahitis turistbyrå om Hiva Oa
 Franska Polynesiens förvaltinng om Hiva Oa

Öar i Franska Polynesien
Texas Is the Reason

Texas Is the Reason var ett emo-/emocoreband från New York. Bandet bildades av Norm Arenas (född Norman Christopher Brannon), tidigare i Shelter, och av Chris Daly från bandet 108. Dessa båda tillhörde då Hare Krishna men önskade att lämna den kristna världen och machoattityden. De rekryterade då före detta Fountainhead-basisten Scott Winegard och Garrett Khlan från emobandet Copper.

Historia
Texas Is the Reason tog sitt namn från en Misfits-sång. Namnet syftar också på en konspirationsteori om mordet på 
John F. Kennedy. När Texas Is the Reason släppte sitt album Do You Know Who You Are? började bandet bli känt och deras låtar spelades på MTV. Allra mest spelades låtarna "The Magic Bullet Theory" och "Back and to the Left". 

Men inre bråk splittrade bandet och medlemmarna började i andra band. Winegard och Arenas startade bandet New End Original och Khlan började i bandet Solea. 

År 2006 gjorde Texas Is the Reason en återförening och gav en konsert den 25 november 2006. Det blev så uppskattat att de gjorde en spelning även den 26 november. 2012 återbildades bandet igen, för ett mindre antal spelningar i USA och Europa däribland ett framträdande på Groezrockfestivalen 2013.

Diskografi

Album
1996 – Do You Know Who You Are? 
1999 – Your Choice Live Series 037 (delad livealbum med Samiam. Släppt på Your Choice Records)

EP 
1995 – Texas Is the Reason (släppt 21 november 1995 på Revelation Records)
1995 – Texas Is the Reason/Samuel (delad 7" EP med Samuel släppt 1995 på Simba Recordings och Art Monk Construction)
1996 – Texas Is the Reason/The Promise Ring (delad 7" EP med The Promise Ring släppt i maj 1996 på Jade Tree Records som JT1024)

Källor

Externa länkar

 Officiell webbplats

Amerikanska musikgrupper
FN:s generalförsamlings resolution 3379

Förenta nationernas generalförsamlings resolution 3379, antogs 10 november 1975 med 72 röster mot 35 (32 avstod), och "fastställer att Sionism är en form av rasism och etnisk diskriminering". Resolutionen upphävdes den 16 december 1991 av resolution 46/86.

Votering 
Framtagen av: (25) Afghanistan, Algeriet, Bahrain, Dahomey, Egypten, Förenade Arabemiraten, Guinea, Irak, Jordanien, Kuba, Kuwait, Libanon, Libyen, Marocko, Mauretanien, Nordjemen, Oman, Qatar, Saudiarabien, Somalia, Sydjemen, Sudan, Syrien och Tunisien. 

Röstade för: (72) De 25 länder ovan som la fram resolutionen och ytterligare 47:
Bangladesh, Brasilien, Bulgarien, Burundi, Tchad, Cypern, Ekvatorialguinea, Gambia, Grenada, Guinea-Bissau, Guyana, Indien, Indonesien, Iran, Jugoslavien, Kambodja, Kamerun, Kap Verde, Kina, Demokratiska republiken Kongo, Laos, Madagaskar, Malaysia, Maldiverna, Mali, Malta, Mexiko, Mongoliet, Moçambique, Niger, Nigeria, Pakistan, Polen, Portugal, Rwanda, São Tomé och Príncipe, Senegal, Sovjetunionen, Sri Lanka, Tanzania, Tjeckoslovakien, Turkiet, Uganda, Ukrainska SSR, Ungern, Vitryska SSR och Östtyskland.

Röstade mot: (35) Australien, Bahamas, Barbados, Belgien, Centralafrikanska republiken, Costa Rica, Danmark, Dominikanska republiken, Elfenbenskusten, El Salvador, Fiji, Finland, Frankrike, Haiti, Honduras, Irland, Island, Israel, Italien, Kanada, Liberia, Luxemburg, Malawi, Nederländerna, Nicaragua, Norge, Nya Zeeland, Panama, Storbritannien, Sverige, Swaziland, Uruguay, USA, Västtyskland och Österrike.

Se även 
Antisionism

Externa länkar 
 FN:s generalförsamlings resolution 3379 (10 november 1975)

FN-resolutioner
1975 i USA
Politikåret 1975
Sionism
Tahuata

Tahuata (franska île Tahuata, tidigare Santa Cristina) är en ö i Franska Polynesien i Stilla havet.

Geografi
Tahuata ligger i ögruppen Marquesasöarna och ligger ca 1.300 km nordöst om Tahiti.

Ön har en area om ca 61 km² och ca 700 invånare, huvudorten Vaitahu har ca 300 invånare. Övriga orter är Hanatetena, Hapatoni och Motopu. Tahuata skiljs av sundet Ha‘ava / Canal du Bordelais från Hiva Oa endast ca 3 km därifrån.

Högsta höjden är den utslocknade vulkanen Mont Tumu Meae Ufa med ca 1.050 m ö.h. och öns centrala del utgörs av en hög ås. Tahuata är den enda ön i Marquesasöarna med korallformationer.

Historia
Ön beboddes troligen av polynesier redan på 900-talet, den upptäcktes av spanjoren Álvaro de Mendaña de Neira 1595.

Åren 1838 till 1842 var ön basen för det väpnade motståndet under ari‘i rahi (kung) Iotete I mot Frankrikes koloniplaner.

Den 1 maj 1842 annekterades slutligen Tahuata och övriga Marquesasöarna av Frankrike när amiral Dupetit-Thouars och ledarna för de olika öarna undertecknade avtalet som överlämnade styret till Frankrike.

1903 införlivades ön tillsammans med övriga öar inom Marquesasöarna i det nyskapade Établissements Français de l'Océanie (Franska Oceanien).

Externa länkar
 om Tahuata
 Tahitis turistbyrå om Tahuata
 Franska Polynesiens förvaltning om Tahuata

Öar i Franska Polynesien
Kailash

Kailash är ett berg i bergskedjan Gangdise beläget i Ngari-prefekturen i Tibet. Berget är heligt för de fyra asiatiska religionerna buddhism, hinduism, bon och jainism. Det var här guden Shiva nedsteg till jorden. Berget ligger tre mil norr om den heliga sjön Manasarovar. De fyra floderna Ganges, Brahmaputra, Sutlej och Indus har sina källor runt berget. En del tror att Kailash är berget Meru varifrån arierna kommit. I Sultejdalen nära Kailash låg silverpalatset med Bun-po-religionens heliga kungarike. Detta förstördes av de nykonverterade buddhisterna i Lhasa som innan dess hade skonat detta land i sina erövringar.

På grund av bergets stora religiösa betydelse är det ännu inte bestiget av bergsklättrare. Flera försök har dock gjorts. 1926 planerade Hugh Ruttledge att bestiga berget från norrsidan. Dock ansåg han att den sidan var alltför svår att bestiga. Istället planerade han att bestiga den nordöstra sidan, men han fick ont om tid och planerna lades på hyllan.

Se även

Källor 
 

Berg i Kina
Berg i Tibet
Heliga platser
Pilgrimsorter
WP:Projekt Kina
Italiens Grand Prix 1963

Italiens Grand Prix 1963 var det sjunde av tio lopp ingående i formel 1-VM 1963.

Resultat 
 Jim Clark, Lotus-Climax, 9 poäng 
 Richie Ginther, BRM, 6
 Bruce McLaren, Cooper-Climax, 4
 Innes Ireland, BRP-BRM (varv 84, motor), 3 
 Jack Brabham, Brabham-Climax, 2
 Tony Maggs, Cooper-Climax, 1
 Joakim Bonnier, R R C Walker (Cooper-Climax)
 Jim Hall, BRP (Lotus-BRM)
 Maurice Trintignant, Scuderia Centro Sud (BRM) 
 Mike Hailwood, Reg Parnell (Lotus-Climax) 
 Phil Hill, ATS
 Bob Anderson, DW Racing Enterprises (Lola-Climax) 
 Mike Spence, Lotus-Climax (73, oljetryck)
 Dan Gurney, Brabham-Climax (64, bränslesystem) 
 Giancarlo Baghetti, ATS
 Graham Hill, BRM (59, koppling)

Förare som bröt loppet
 Jo Siffert, Siffert Racing Team (Lotus-BRM) (varv 40, oljetryck)
 Lorenzo Bandini, Ferrari (37, växellåda)
 Masten Gregory, Tim Parnell (Lotus-BRM) (26, motor)
 John Surtees, Ferrari (1, motor)

Förare som ej startade 
 Chris Amon, Reg Parnell (Lola-Climax) (olycka)

Förare som ej kvalificerade sig
 Mario Araujo de Cabral, Scuderia Centro Sud (Cooper-Climax) 
 Ian Raby, Ian Raby Racing (Gilby-BRM) 
 Tony Settember, Scirocco-BRM 
 Carel Godin de Beaufort, Ecurie Maarsbergen (Porsche) 
 Ernesto Brambilla, Scuderia Centro Sud (Cooper-Maserati)
 André Pilette, André Pilette (Lotus-Climax) 
 Roberto Lippi, Scuderia Settecolli (De Tomaso-Ferrari)

Noteringar 
 Ernesto Brambilla och Mike Spence gjorde F1-debut.
 André Pilettes privata stalls första och enda F1-lopp.

VM-ställning

Källor 

 

1963 i Italien
Italiens Grand Prix