kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Splits järnvägsstation

Splits järnvägsstation (kroatiska: Željeznički kolodvor Split) är en järnvägsstation i Split i Kroatien. Den är Splits centrala och enda järnvägsstation och utgör ändstation för järnvägen Knin-Split.

Historia 
Järnvägsstationen invigdes 2002 i samband med att den nya snabbtågslinjen mellan Perković och Split öppnade och är belägen i närheten till både stränderna vid Adriatiska havet och centrala Split.

Bangården 
Stationen har fem resandespår och lika många perronger. Bredvid järnvägsspåren finns ett modernt stationshus i klassisk mediterransk stil. Stationen sköts och underhålls av statliga kroatiska HŽ som även har sin bijettförsäljning innanför stationshuset.

Trafik 
Huvudtrafiken till/från stationen utgörs av fjärrtågstrafiken till Zagreb. Trafiken sker med dieselmotorvagnar av typen ICN. Restiden Split-Zagreb med snabbtåg är cirka 6 timmar och med övriga tåg ca 6 timmar och 30 minuter. 

Banan upp till Knin-Zadar/Perković trafikeras av dieselmotorvagnar av typen Y1 samt Interregiotåg med diesellok av typen General Motors och två regionaltågsvagnar. Restiden med regionaltåg till Perković är cirka 1 timma och till Zadar cirka 1 timma och 30 minuter.

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Split
Järnvägsstationer i Kroatien
Järnvägsstationer invigda 2002
järnvägsstation
2002 i Kroatien
Gravklot

Gravklot eller ett så kallat stenklot, är en rund och ofta ornerad lite tillplattad sten som är placerad i centrum på en förhistorisk grav. De utvalda stenarna är i regel mjukt formade och förekommer mest på stensättningar som är anlagda under järnålderns folkvandringstid 400-550 efter Kristus. Klotens betydelse har en rituell och symbolisk innebörd. Många kvinnogravar från denna tid är markerade med just gravklot. De påträffas framförallt på gravfält i Närke, Mälarlandskapen och på Gotland, men förekommer även i västra Norge. De är också kända från Högs socken i Hälsingland och Inglinge hög har ett vackert ornerat gravklot.

Referenser

Externa länkar

Fornminnen
Husnäbbmus

Husnäbbmus (Crocidura russula) är ett däggdjur i familjen näbbmöss. Den förekommer i norra Afrika, i sydvästra Europa och Centraleuropa.

Kännetecken 

Arten når en kroppslängd mellan 63 och 83 millimeter, en svanslängd mellan 32 och 45 millimeter samt en vikt av 7 till 15 gram. Ovansidan är gråbrun (ibland med inslag av rött), sidorna och buken är ofta ljusare, ibland gulaktiga. Det finns ingen tydlig gräns mellan färgerna på ovan- och undersidan.

Utbredning och habitat 

Husnäbbmusen förekommer i sydvästra delen av den palearktiska regionen. Utbredningsområdet sträcker sig från norra Afrika (Marocko, Algeriet och Tunisien) över nästan hela sydvästra Europa (med undantag av Alperna) till östra Tyskland. Den nordöstra gränsen bildas av en linje mellan Bremen, Harz och Dresden, en koloni har upptäckts i sydvästra Norge .

I Centraleuropa ligger habitatet utanför skogar. Ofta vistas den på ängar, på ställen med några buskar eller i trädgårdar. Den föredrar låglandet upp till 300 eller 400 meter över havet, vid några få ställen upp till 680 meters höjd. Liksom trädgårdsnäbbmusen lever den ofta nära människans boplatser. Under hösten och vintern vistas de ofta i byggnader. Kring Medelhavet är habitatet mera variabelt. De vistas där även på buskmarker, vid skogskanter eller på odlingsmark med torra murar.

Levnadssätt 

Arten är huvudsakligen aktiv på natten. Födan utgörs främst av insekter och deras larver, gråsuggor, spindlar och snäckor, i viss mån även av växtdelar. Ibland kompletteras födan med små däggdjur eller små ödlor. Husnäbbmusen fortplantar sig mellan februari och oktober. Honan parar sig under denna tid två till fyra gånger och har per kull upp till 11 ungar, vanligen 4 eller 5. Nyfödda ungar väger mellan 0,7 och 1,5 gram. De öppnar ögonen efter 4 till 14 dagar och dias cirka tre veckor. Ungdjur bildar ibland karavaner genom att bita sig fast i varandras svansrot. Individer som föddes under våren är redan under sommaren könsmogna. Livslängden i naturen går upp till 30 månader.

Under vintern kan flera exemplar uppsöka samma näste för att sova tillsammans eller de intar ett stelt tillstånd (torpor).

Population 

För husnäbbmusen finns inga hot i utbredningsområdet. IUCN listar arten som livskraftig (least concern).

Referenser 
 med följande källor:
 A. J. Mitchell-Jones, G. Amori, W. Bogdanowicz, B. Krystufek, P. J. H. Reijnders, F. Spitzenberger, M. Stubbe, J. B. M. Thissen, V. Vohralik, J. Zima: The Atlas of European Mammals. Poyser, London, 1999. : sid. 68-69
 E. Stresemann, K. Senglaub (red.): Exkursionsfauna von Deutschland. Band 3, Wirbeltiere. 12 upplaga, 1995 : sid. 375

Externa länkar 

Näbbmöss
Däggdjur i palearktiska regionen
En svärfar för mycket

En svärfar för mycket är en amerikansk sitcom från 2003.

Handling 
I ett hörn fanns en ganska udda karaktär (spelas av Lenny Clarke), en Boston-irländsk barägare runt pensionsåldern som tittar med bestörtning på sin son som faller för en flicka som är ett adoptivbarn, och något bortskämd. Hon är dotter till ett homosexuellt par.

Källor 

Amerikanska komediserier på TV
Amerikanska TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2003
TV-serieavslutningar 2004
HBTQ-relaterade TV-serier
En natt att minnas

En natt att minnas (originaltitel: A Night to Remember) är en dokumentär fackbok från 1955 skriven av den amerikanske författaren Walter Lord som skildrar oceanångaren Titanics förlisning 1912. Boken filmatiserades 1958 med titeln Titanics undergång.

Boken blev en stor succé och låg på första plats bland de mest sålda böckerna i New York Times 1955. Boken hamnade åter på första plats 1999 tack vare James Camerons film Titanic. 

Lord intervjuade över sextio överlevande passagerare från Titanic. Dessa fakta behandlas i boken, som beskriver katastrofen minut för minut. Boken innehåller också fakta om Titanics bakgrund och historia, dess eftermäle, listor över samtliga passagerare ombord och annan information.

RMS Titanic
Facklitteratur 1955
Here and There

Here and There är det andra livealbumet av Elton John, utgivet den 30 april 1976.  Den första sidan (Here) är inspelad vid en konsert på Royal Festival Hall i London och den andra (There) vid en konsert på Madison Square Garden i New York där John Lennon gästspelar på tre låtar. Konserten skulle visa sig bli Lennons sista officiella konsert.

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Elton John och Bernie Taupin om inget annat anges.

Sida 1 (Here)

 "Skyline Piegon" - 4:34
 "Border Song" - 3:18
 "Honky Cat" - 7:15
 "Love Song" (med Lesley Duncan) (Duncan) - 5:25
 "Crocodile Rock" - 4:15

Sida 2 (There)

 "Funeral for a Friend/Love Lies Bleeding" - 11:11
 "Rocket Man (I Think It's Going to Be a Long, Long Time)" - 5:13
 "Bennie and the Jets" - 6:09
 "Take Me to the Pilot" - 5:48

Återutgivning av Polydor och Mercury 1989

Skiva 1 (Here)

 "Skyline Piegon" - 5:41
 "Border Song" - 3:27
 "Take Me to the Pilot" - 4:33
 "Country Comfort" - 6:44
 "Love Song" (med Lesley Duncan) (Duncan) - 5:03
 "Bad Side of the Moon" - 7:54
 "Burn Down the Mission" - 8:24
 "Honky Cat" - 7:04
 "Crocodile Rock" - 4:08
 "Candle in the Wind" - 3:57
 "Your Song" - 4:07
 "Saturday Night's Alright for Fighting" - 7:09

Sida 2 (There)

 "Funeral for a Friend/Love Lies Bleeding" - 11:53
 "Rocket Man (I Think It's Going to Be a Long, Long Time) - 5:03
 "Take Me to the Pilot" - 6:00
 "Bennie and the Jets" - 5:59
 "Grey Seal" - 5:27
 "Daniel" - 4:06
 "You're So Static" - 4:32
 "Whatever Gets You Thru the Night" (med John Lennon) (Lennon) - 4:40
 "Lucy in the Sky with Diamonds" (med John Lennon) (Lennon-McCartney) - 6:15
 "I Saw Her Standing There" (med John Lennon) (Lennon-McCartney) - 3:17
 "Don't Let the Sun Go Down on Me" - 5:57
 "Your Song" - 3:58
 "The Bitch Is Back" - 4:23

Brittiska livealbum
Livealbum 1975
Album av Elton John
Stenkrets

Stenkrets är en forntida gravanläggning som består av ett antal resta eller liggande stenar. En sådan vanlig formation är den så kallade domarringen, som normalt består av sju till tolv större stenar glest placerade i en cirkel. Formen på en stenkrets kan också vara kvadratisk, trehörnig, rektangulär eller skeppsformig (skeppssättning). Cirkulära stenkretsar kan även bestå av dubbla cirklar, ibland försedda med ekrar. Markytan mellan stenarna är i regel naturlig men kan ha en låg övertorvad fyllning. Stenkretsar förekommer ofta i gravfält från järnåldern, men kan också vara ett ensamt stående monument.

Ales stenar är en välkänd stenkrets där meningarna under många år gått helt isär om dess ursprung och användning. Privatforskaren Bob G Lind och Nils-Axel Mörner, docent i geologi, anser att Ales stenar är en solkalender, medan etablerade forskare anser det vara en skeppssättning.

Galleri

Källor 
Stenkrets i Nationalencyklopedin.

Fornminnen
Begravningsplatser
Stenkretsar
U18-världsmästerskapet i handboll för damer 2010

U18-världsmästerskapet i handboll för damer 2010 var den tredje upplagan av U-VM för damer. Turneringen hölls i Santo Domingo i Dominikanska republiken mellan 2 och 12 augusti. De regerande mästarna var Ryssland. Sverige vann turneringen och tog sin första internationella medalj i dam-handboll.

Gruppspel
De två bästa lagen i varje grupp gick vidare till kvartsfinal, medan de andra två laget spelade vidare om placeringar.

Grupp A

Alla tider är lokala UTC-4

Grupp B

 drog sig ur turneringen och samtliga matcher som de skulle ha spelat ställdes in.

Alla tider är lokala UTC-4

Grupp C

Alla tider är lokala UTC-4

Grupp D

Alla tider är lokala UTC-4

Placeringsmatcher

17:e–20:e

17:e/18:e

13:e–16:e

15:e/16:e

13:e/14:e

9:e–12:e

11:e/12:e

9:e/10:e

Finalomgången

{{Round8-with third
|RD1 = Kvartsfinaler
|RD2 = Semifinaler
|RD3 = Final
|Consol = Bronsmatch

|9 augusti – Santo Domingo ||28||24
|9 augusti – Santo Domingo ||24||22
|9 augusti – Santo Domingo ||26||23
|9 augusti – Santo Domingo ||23||31

|11 augusti – Santo Domingo ||21||38
|11 augusti – Santo Domingo ||22||18

|12 augusti – Santo Domingo ||34||29
|12 augusti – Santo Domingo ||27||26
}}

Kvartsfinaler

5:e–8:e

7:e/8:e

5:e/6:e

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Slutresultat

Utmärkelser

All-star lagetMålvakt: Vänsterkant: Vänsterback: Topp: Centerback: Högerbackback: Högerkant:'''

Referenser

Externa länkar
IHF Site

2010 i Dominikanska republiken
Handboll i Dominikanska republiken
Sportåret 2010
Världsmästerskap i handboll
Sport i Santo Domingo
Marcus Rantala

Marcus Sebastian Rantala, född 4 augusti 1977 i Vasa, är en finlandssvensk politiker och företagsägare. Rantala har arbetat för flera regeringar och ministrar vid Svenska folkpartiet 2001–2007, bland annat som statssekreterare för försvarsminister Carl Haglund. År 2015 övergick han till näringslivet som delägare i europeiska kommunikationsbolaget Rud Pedersen. Rantala är stadsfullmäktige i Helsingfors sedan kommunalvalet 2012.

Bakgrund 
Marcus Rantala är uppvuxen i Vasa. Han skrev studenten vid Vasa Övningsskolas gymnasium 1996. Rantala engagerade sig politiskt under skoltiden som aktiv i elevkåren i både högstadiet och gymnasiet. Rantala flyttade till Helsingfors efter studenten och blev generalsekreterare för Finlands svenska skolungdomsförbund (FSS). 

Militärtjänstgöringen gjorde Rantala vid Nylands Brigad i Dragsvik (Raseborg). Han är översergeant i reserven.

Rantala påbörjade studier vid Åbo Akademi där han tog politices magisterexamen 2006.

Karriär 
Rantala var generalsekreterare för Finlands svenska skolungdomsförbund (FSS) åren 1996–1997 och förbundsordförande för Svensk Ungdom (SU) 1998–2000. Han hade inträtt som medlem i Svensk Ungdom redan som 15-åring.

Rantala fungerade från 2001 till 2007 som . Först för försvarsminister Jan-Erik Enestam i Lipponens II regering och följande år som  specialmedarbetare för Svenska folkpartiets ministergrupp, vilket han fortsatte med i Jäätteenmäkis och Vanhanens I regeringar med bas i miljöministeriet. På hösten 2005 slutade han tillfälligt för att färdigställa sina studier vid Åbo Akademi och utexaminerades som politices magister i september 2006. Han fortsatte några månader som specialmedarbetare i Vanhanens II regering för kultur- och idrottsminister Stefan Wallin.

Rentala verkade 2007-2009 som rektor för Solvalla idrottsinstitut i Noux, Esbo. Han blev drivande och ansvarig för stora utvecklingsprojekt bl.a. byggandet av ett nytt utbildningscampus för Solvalla och sammanslagningen av Solvalla och Norrvalla idrottsinstitut.

År 2009 blev Rantala statssekreterare vid Undervisnings- och kulturministeriet. 

Rantala gick över till näringslivet 2015 och har sedan det fungerat som delägare i Rud Pedersen. Rud Pedersen är konsultbyrå inom PR, strategisk kommunikation och marknadsföring med verksamhet i 13 europeiska länder. 

Rantala har flera förtroendeuppdrag inom civilsamhället.

Källor

Externa länkar 
 marcus.fi

Män
Födda 1977
Levande personer
Personer i Svenska folkpartiet i Finland
Finlandssvenska politiker
Personer från Vasa
Nicolai Elias Tuxen

Nicolai Elias Tuxen, född den 21 november 1810, död den 11 december 1891, var en dansk sjömilitär, son till Peder Mandrup Tuxen, bror till Georg Emil och Johan Cornelius Tuxen, far till Laurits Tuxen.

Tuxen var 1858-83 maskindirektör vid flottan och sedan 1864 därjämte direktör för skeppsbyggeriet. Han spelade en roll i det politiska livet som medlem av den grundlagsstiftande riksförsamlingen 1848-49, folketinget 1852-58 och riksrådet 1856-63 samt sedan 1873 som (kungavald) ledamot av landstinget.

Källor

Noter

Danska amiraler
Födda 1810
Avlidna 1891
Män
Jim Carroll

James Dennis "Jim" Carroll född 1 augusti 1949, död 11 september 2009, var en amerikansk författare, poet och punkmusiker. Carroll är mest känd för sin självbiografi från 1978 The Basketball Diaries. Boken filmatiserades 1995 och fick den svenska titeln På driven i New York där Leonardo DiCaprio spelade Carroll.

Bandet som Carroll spelade i hette Amsterdam men bytte sedan namn till The Jim Carroll Band. Deras största hit "People Who Died" från 1980 har använts som filmmusik i bland annat E.T. the Extra-Terrestrial från 1982 och Dawn of the Dead från 2004. Runaway är en EP från år 2000. Låten användes även i filmen Tuff Turf med bland andra Robert Downey Jr och James Spader.

Referenser 

Amerikanska författare
Amerikanska musiker
Amerikanska poeter
Alumner från Wagner College
Einar Hille

Carl Einar Hille, född 28 juni 1894 i New York, död 12 februari 1980 i La Jolla i Kalifornien, var en amerikansk matematiker.

Hilles föräldrar separerade innan han föddes, och han uppfostrades av sin mor. Båda hans föräldrar var från Sverige, dit hans mor flyttade med honom när han var två år gammal. 1911 började han studera kemi för professor Hans von Euler-Chelpin. Han publicerade en del arbeten i kemi, men bytte snart inriktning till matematik med studier för Ivar Bendixson och Helge von Koch.

1916 skrev Hille sin licentiatavhandling och 1918 disputerade han vid Stockholms högskola på en avhandling kallad Some problems concerning spherical harmonics, för vilket han 1919 tilldelades Mittag-Lefflerpriset. Han var antagen som docent vid Stockholms högskola åren 1919–1938, men tillbringade huvuddelen av denna tid vid amerikanska lärosäten. 1920 började han forska och undervisa vid Harvard University och 1922 flyttade han till Princeton university där han 1923 blev biträdande professor. 1933 blev han fullvärdig professor i matematik vid Yale university och innehade den professuren tills han 1962 gick i pension.

Hille invaldes 1951 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien i Stockholm.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 
  O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F., "Einar Hille", MacTutor History of Mathematics archive, University of St Andrews

Amerikanska matematiker under 1900-talet
Amerikanska professorer
Alumner från Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Riddare av Nordstjärneorden
Män
Födda 1894
Avlidna 1980
Forskare från New York
Nykyrka kyrka, Södermanland

Nykyrka kyrka är en kyrkobyggnad i Nykyrka socken i Nyköpings kommun. Den hör till Stigtomta-Vrena församling. 

Kyrkan, som ursprungligen är en absidkyrka, är uppförd i gråsten under 1100-talets andra hälft och bestod då av ett rektangulärt långhus, ett smalare, längre kor och en absid i öster. Absiden revs på 1760-talet när det åttakantiga gravkoret uppfördes. Den fick förfalla svårt och stod öde mellan 1814 då den togs ur bruk och 1926 då den restaurerades. 1929 återinvigdes kyrkan och  framstår nu som en av stiftets mest ålderdomliga kyrkor. Sakristian från 1767 är samtida med gravkoret. Klockstapeln bildar som typ ett minne från kyrkans äldsta tid, även om trävirket i stapeln förnyats några gånger sedan dess. Vid kyrkan står en runsten (Sö 46).

Inventarier
 Dopfunten och en gravsten stammar från kyrkans äldsta tid.
 Altartavlan av Ernst Söderberg uppsattes 1943.

Orgel
Före 1954 användes ett harmonium i kyrkan.
Den nuvarande mekaniska orgeln byggdes 1954 av Grönlunds Orgelbyggeri AB, Gammelstad.

Referenser

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Nyköpings kommun
Kyrkobyggnader i Strängnäs stift
Kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Lista över mottagare av Nordstjärneorden

Detta är en lista över riddare och kommendörer av Nordstjärneorden i urval:

Adolf Fredrik (1751–1771)

Riddare

Kommendörer

Gustav III (1771–1792)

Gustav IV Adolf (1792–1809)

Karl XIII (1809–1818)

Karl XIV Johan (1818–1844)

Oscar I (1844–1859)

Karl XV (1859–1872)

Oscar II (1872–1907)

Gustaf V (1907–1950)

Gustaf VI Adolf (1950–1973)

Carl XVI Gustaf (1973–)

Okänt datum

Källor 

Nordstjärneorden
Åke Sander

Åke Sander, född 1949, är en svensk professor i religionsbeteendevetenskap vid Göteborgs universitet.  

Sander blev filosofie kandidat 1976 och disputerade i praktisk filosofi 1988 på avhandlingen En Tro - En Livsvärld. En fenomenologisk undersökning av religiös erfarenhet, religiöst medvetande och deras roller i livsvärldskonstitutionen. 1992 blev han docent i religionsvetenskap och därefter professor.

Källor 
Fotnoter

Externa länkar
 Presentation på Göteborgs universitets hemsida
 Intervju med Åke Sander i nättidningen Veta

Svenska professorer i religionspsykologi
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Män
Födda 1949
Levande personer
Religionsbeteendevetenskap

Religionsbeteendevetenskap är ett akademiskt ämne där man söker man beskriva och förstå olika religiösa fenomen och problem både från både samhällets, gruppens och individens perspektiv. Religionsbeteendevetare studerar hur människor inom religionens värld tänker, känner, upplever och handlar. Ämnet studeras med hjälp av religionssociologi, religionspsykologi och religionspedagogik
.

Centrala frågeställningar 
En central fråga inom ämnet är om teorier och metoder framvuxna i en västerländskt–kristen kontext kan tillämpas i andra kontexter.

Referenser 

Humaniora
Beteendevetenskap
Religionsvetenskap
Abraham Dirk Loman

Abraham Dirk Loman, född 16 september 1823 i Haag, död 17 april 1897 i Amsterdam, var en nederländsk teolog. Han var professor från 1856 till 1893. I sin senare period tillhörde han den holländska radikalkritiken. Han var far till schackmästaren Rudolf Loman.

Liv
Lomans far var präst i den lutherska kyrkan i Nederländerna. Han började läsa teologi år 1840 och blev präst 1846. År 1856 blev han professor vid det lutherska seminariet i Amsterdam. Loman blev blind i början på 1870-talet, men fortsatte arbeta. Han blev utnämnd till professor vid Amsterdams universitet 1877, och pensionerades 1893.

Verk
Loman introducerade liberalteologin i den holländska lutherska kyrkan. Han undervisade de flesta teologiska ämnen på seminariet, men koncentrerade sig efter 1867 på Nya Testamentet och tidigkristen literatur. Han skrev en bok om Muratoriekanon, men publicerade sig mest i tidskrifter. Hans uppfattningar stämde mest överens med Tübingenskolan. När hans kollega Allard Pierson 1878 förnekade Galaterbrevets autenticitet, skrev han en skarpt avvisande recension.

Men Loman ändrade uppfattning efter 1880. En offentlig föreläsning i december 1881 där han förnekade Jesus som historisk person orsakade stort rabalder. I sina Quaestiones Paulinae (1882, 1883, 1886) övergav han uppfattningen att Paulus hade skrivit Galaterbrevet. Hans argument var att Justinus Martyren inte citerar Paulus brev och att de första daterbara referenser finns hos Marcion.

Källor

Noter 

Nederländska teologer
Nederländska professorer
Alumner från Leidens universitet
Personer verksamma vid Universiteit van Amsterdam
Teologer under 1800-talet
Nederländska forskare under 1800-talet
Personer från Haag
Födda 1823
Avlidna 1897
Män
Jane Fredlund

Jane Eva Blomberg-Fredlund, född Blomberg 21 januari 1934, är en svensk antikvitetstexpert, journalist och författare. 

Fredlund är fil. kand. i konsthistoria, etnologi och etnografi. Hon var barnboksrecensent i Svenska Dagbladet omkring 1955–1970, medverkade från 1965 i Femina, ICA-kuriren, Saxons Veckotidning, Året Runt, Hemmets Veckotidning med fler vecko- och månadstidningar. Från tidskriften Antik & Auktions grundande 1975 var hon en av dess flitigaste skribenter. 

Fredlund är dotter till skulptören Stig Blomberg och journalisten Ven Nyberg, verksam vid Svenska Dagbladet 1922–1963. En morbror var H.S. Nyberg. Fredlund, som gifte sig 1961 med mediekonsulten Göran Fredlund, är bosatt i Stocksund i Danderyds kommun.

Bibliografi
  Så levde vi, 1971, Ica bokförlag. Flera upplagor.     
  Köket förr i tiden, 1973. Medförf. Birgitta Conradson. Ica bokförlag
  Så lekte vi, 1973. Ica bokförlag
  Får jag ett bättre bud? 1974. B. Wahlströms förlag
  Små små ord av kärlek: om broderade bonader. 1976. LT:s förlag
  Trasmattsvävar, 1976. Medf. Birgit Wiberg.
  Stora samlarboken, 1977. Flera förf. Ica bokförlag
  Allmogemöbler, 1977. Ica bokförlag
  Svenska folkets bilder, 1978. LT:s förlag.
  Stora boken om livet förr, 1981. Ica bokförlag Flera upplagor.
  Antikt om några år, 1983. Ica bokförlag
  Mitt gröna fönster, 1985. Ica bokförlag
  Stora boken om antikt, 1986. Ica bokförlag. Flera upplagor.
  Rosenbroderier, 1988. Ica bokförlag
  Målade allmogemöbler, 1989. Ica bokförlag
  Är möbeln äkta? Medf. Torsten Sylvén. 1992. Ny rev.uppl. 2002 Ica bokförlag
  Renovera möbeln själv, 1993. Ica bokförlag. Flera upplagor.
  Auktionshandboken, 1993. Rabén Prisma. Flera upplagor. 
  Gamla möbler, 1995. Ica bokförlag. Flera upplagor.
  Gammalt porslin, 1997. Ica bokförlag. Flera upplagor.
  Stora auktionshandboken, 1998. Rabén Prisma. Flera upplagor
  Antikt till bords, 2000. Ica bokförlag.
  Lilla antikboken, 2001. Ordalaget. Flera upplagor.
  Sommarauktioner, 2003. Ordalaget. 
  Allmogemöbler från hela Sverige, 2003. Ica bokförlag
  Samlat silver från Gävleborg i länsmuseets samlingar, 2003
  Auktionshandboken 1700–2000. 2004. Prisma. Flera upplagor. 
  Moderna antikviteter, 2004. Ordalaget 
  Stilguiden: möbler och inredning 1700–2000. 2006. Prisma/Norstedts
  Så levde vi: fest och vardag i forna tiders Sverige, 2008. ICA bokförlag
  Moderna antikviteter, 2016. Ordalaget, andra upplagan 
  Stora antikboken: fakta, tumregler, priser, 2011. Ordalaget
  Moderna antikviteter, 2016. Ordalaget, ny upplaga 
  Moderna antikviteter, 2022. Ordalaget, ny upplaga

Källor

Svenska författare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Födda 1934
Levande personer
Kvinnor
Erik Hultin

Erik Valter Hultin, född 31 oktober 1903 i Ängelholms församling i Kristianstads län, död 4 juni 1942 i Göteborgs Johannebergs församling, var en svensk medeldistanslöpare. Han tävlade för Örgryte IS. Hultin vann SM på 800 meter 1922. Från 1930 var han verksam som tandläkare vid Göteborgs skolor. Erik Hultin blev 39 år. Han är begravd på Kvibergs kyrkogård i Göteborg.

Referenser

Källor

Swedish Athletic Page

Noter

Svenska mästare i medeldistanslöpning
Svenska tandläkare under 1900-talet
Svenska idrottare under 1900-talet
Personer från Ängelholm
Gravsatta på Kvibergs kyrkogård
Födda 1903 
Avlidna 1942
Män
Friidrottare i Örgryte IS