kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gärdslösa socken

Gärdslösa socken på Öland ingick i Runstens härad, uppgick 1969 i Borgholms stad och området ingår sedan 1971 i Borgholms kommun och motsvarar från 2016 Gärdslösa distrikt i Kalmar län.

Socknens areal är 53,97 kvadratkilometer, varav land 53,88. År 2000 fanns här 676 invånare. Sockenkyrkan Gärdslösa kyrka ligger i småorten Gärdslösa bestående av byarna norra och södra Gårdslösa.

Administrativ historik
Gärdslösa stenkyrka är uppförd på 1100-talet men i skriftliga källor omtalas socknen första gången 1283 ('de Gærisløso'). Byarna Övra och Nedra Bägby, Norra och Södra Gärdslösa, Jordsläta, Runsberga, Störlinge, Sättra och Tjusby hörde till Runstens härad medan säteriet Galltorp och byarna Hagby, Jämjö, Lindby och Sörby hörde fram till 1690-talet till Slättbo härad.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Gärdslösa församling och för de borgerliga frågorna till Gärdslösa landskommun. Denna senare utökades 1952 och uppgick 1969 i Borgholms stad, från 1971 Borgholms kommun. Församlingen uppgick 2006 i Gärdslösa, Långlöt och Runstens församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Gärdslösa, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som Runstens härad. De indelta båtsmännen tillhörde 1:a Ölands båtsmankompani.

Geografi
Gärdslösa socken ligger på östra Öland. Socknen består av bördig mark ovan och nedanför landborgen. Störlinge Gran, omnämnd på 1600-talet, är Ölands troligen enda naturliga granskog.

Fornminnen

Gravrösen med stensättningar och resta stenar från bronsåldern med Tjushög samt dryga tiotalet järnåldersgravfält är kända. Skedemosse är landets största offerplats från järnåldern. Fem runristningar finns här.

Namnet
Namnet (1283 Gärislöso), taget från kyrkorten, består av ett förled kan tolkas som rämna, reva, genombrytning i en vall, exempel av bäckarna/vattenflödena vid kyrkan och i Bägby. Efterledet lösa, äng.

Kända personer från socknen
Erik Johan Stagnelius föddes och växte upp i prästgården. Prästgården drivs nu av en ideell förening i form av ett kulturarvscentrum som också vårdar minnet av Stagenlius.

Befolkningsutveckling

Se även
Gärdslösa församling
Lista över fasta fornminnen i Borgholms kommun (Gärdslösa)

Referenser

Fotnoter

Vidare läsning
Gärdslösa. En sockenbeskrivning. Redaktör Bertil Palm. Utgiven av Gärdslösa Fornminnesförening 1966. libris
Södra Gärdslösa by - då och nu Ingrid Andersson. Utgiven av Södra Gärdslösa Kulturgrupp 2007.  libris
Rosenborg : sommaridyll och galgbacke Utgiven av Södra Gärdslösa kulturgrupp 2010.  libris
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd.Landsbygden. Kalmar län, del 4 Hermes 1957. libris

Externa länkar

Indelningar i Borgholms kommun
Socknar i Runstens härad
Köpings socken, Öland

Köpings socken på Öland ingick i Slättbo härad, uppgick 1969 i Borgholms stad och området ingår sedan 1971 i Borgholms kommun och motsvarar från 2016 Köpings distrikt i Kalmar län.

Socknens areal är 49,88 kvadratkilometer, varav land 49,83. År 2000 fanns här 1 349 invånare. I socknen ligger tätorten Björkviken samt tätorten och kyrkbyn Köpingsvik med sockenkyrkan Köpings kyrka. 

Köpings socken utsågs 2011 till "Årets Ölandssocken". Gårdby tog över titeln efter Köping.

Administrativ historik
Köpings medeltidskyrka kan av bevarade delar och äldre beskrivningar med största sannolikhet uppförts på 1100-talet och att den byggts mot en äldre träkyrka. I skriftliga källor omtalas Köpings socken första gången 1315 ('aput Køpungskyrkiu'). Fram till 1690-talet var socknen delad mellan Slättbo och Förbo härad. Byarna Dalby, Hässleby, Lundegård, Sammelstorp, samt Övra och Nedra Vannborga hörde till Förbo härad, medan de övriga hörde till Slättbo härad. Senare ingick hela socknen i Slättbo härad. Vissa mindre områden av Köpings socken införlivades med Borgholms stad 1929.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Köpings församling och för de borgerliga frågorna till Köpings landskommun. Denna senare uppgick 1952 i Köpingsviks landskommun och uppgick 1969 i Borgholms stad som 1971 blev Borgholms kommun. Församlingen uppgick 2006 i Köpingsviks församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Köping, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som Slättbo härad. De indelta båtsmännen tillhörde 1:a Ölands båtsmankompani.

Geografi
Köpings socken ligger kring Köpingsviken strax öster om Borgholm. Socknen består av flack odlingsbygd med alvarsmark och skog i söder.

Fornminnen

Cirka 975 fornlämningar är kända. Boplatser från stenålderna finns bland annat i Köpingsvik. Gravrösen från bronsåldern och omkring 30 järnåldersgravfält. Fornborgar finns vid Nedre Vannberga och Hässleby. Tre runristningar, bland annat en vid Solberga och Tingsflisan vid Köpingsvik samt ett flertal runstensfragment vid kyrkan finns. Klintastaven hittades i socknen år 1957.

Namnet
Namnet (1283 Kapunge) betyder köping, handelsplats.

Befolkningsutveckling

Se även
Köpings församling
Lista över fasta fornminnen i Borgholms kommun (Köping)

Referenser

Litteratur
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd.Landsbygden. Kalmar län, del 4 Hermes 1957 libris

Fotnoter

Externa länkar

Köping-Egby hembygdsförening

Indelningar i Borgholms kommun
Socknar i Slättbo härad
Räpplinge-Högsrums församling

Räpplinge-Högsrums församling är en församling i Norra Ölands pastorat i Kalmar-Ölands kontrakt av Växjö stift, Borgholms kommun.

Administrativ historik
Församlingen bildades 2006 genom hopslagning av Räpplinge församling och Högsrums församling. Församlingen ingår i Norra Ölands pastorat.

Kyrkor
 Räpplinge kyrka
 Högsrums kyrka

Referenser

Indelningar i Borgholms kommun

Församlingar i Växjö stift
Högsrums socken

Högsrums socken på Öland ingick i Slättbo härad, uppgick 1969 i Borgholms stad och området ingår sedan 1971 i Borgholms kommun och motsvarar från 2016 Högsrums distrikt i Kalmar län.

Socknens areal är 38,20 kvadratkilometer, varav land 38,19. År 2000 fanns här 951 invånare. Tätorten Rälla samt kyrkbyn Högsrum med sockenkyrkan Högsrums kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Högsrums medeltida kyrka var i sina äldsta delar byggd i början av 1100-talet. I skriftliga källor omtalas Högsrums socken dock första gången i ett odaterat brev från omkring 1320 och ett daterat från 1346.

Byn Karås, som senare i jordebokssocknarna räknats till Räpplinge socken, hörde före 1539 till Högrums socken. I kyrkligt avseende har byarna Karås och Sörby varit delade mellan Högrums och Räpplinge socknar.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för kyrkliga frågor till Högsrums församling och för borgerliga frågor till Högsrums landskommun. Denna senare uppgick 1952 i Gärdslösa landskommun och uppgick 1969 i Borgholms stad, från 1971 Borgholms kommun. Församlingen uppgick 2006 i Räpplinge-Högsrums församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Högsrum, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som Slättbo härad. De indelta båtsmännen tillhörde 1:a Ölands båtsmankompani.

Geografi
Högsrums socken ligger söder om Borgholm på Ölands västkust och inbegriper Ölands högsta punkt 55 meter över havet. Socknen består av lövskog nedanför landborgen samt skog även ovan denna. Den tidigare färjeplatsen Stora Rör ligger här.

Fornminnen
Åtta järnåldersgravfält med skeppssättningen Noaks ark på Karums alvar finns här liksom några spridda gravrösen från bronsåldern. En fornborg (Vipetorps borg) finns även.

Namnet
Namnet (1346 Hökrum), från kyrkbyn, har ett förled högst och ett efterled rum, öppen mark.

Befolkningsutveckling

Se även
Högsrums församling
Lista över fasta fornminnen i Borgholms kommun (Högsrum)

Referenser

Fotnoter

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd.Landsbygden. Kalmar län, del 4 Hermes 1957 libris

Externa länkar

Högsrums hembygdsförening

Indelningar i Borgholms kommun
Socknar i Slättbo härad
Björsared

Björsared är ett bostadsområde i stadsdelsnämndsområdet Lärjedalen i nordöstra delen av Göteborgs kommun. Orten ligger söder om Lärjeån och länsväg 190. Intill Björsaråsvägens avfart från länsväg 190 ligger Tappen, en bensinmack med pizzeria och återvinningsplats. Björsaråsvägen hette tidigare Folkets-Husvägen. Björsared var mellan åren 1900-1967 en stationsort för Västgötabanan. Stationshuset flyttades 1986 till Gräfsnäs som sökte ett gammalt stationshus till sin museijärnväg som kör mellan Anten och Gräfsnäs.

Se även
Bergums socken

Orter i Göteborgs kommun
Räpplinge socken

Räpplinge socken på Öland ingick i Slättbo härad, uppgick 1969 i Borgholms stad och området ingår sedan 1971 i Borgholms kommun och motsvarar från 2016 Räpplinge distrikt i Kalmar län.

Socknens areal är 44,84 kvadratkilometer, varav land 44,77. År 2000 fanns här 480 invånare. En del av Borgholm samt kyrkbyn Räpplinge med sockenkyrkan Räpplinge kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
De äldsta delarna av Räpplinge kyrka uppfördes i början av 1100-talet. I skriftliga källor förekommer dock Räpplinge först i ett odaterat brev från omkring 1320 och ett daterat från 1346. I registraturen överfördes byn Karås 1539 till Högsrums socken. Räpplinge kyrksocken omfattade halva byarna Karås och Sörby i Högrums jordebokssocknar.

1779 bildades Borgholms församling och 1816 bildades Borgholms stad båda utbrutna ur socknen. Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Räpplinge församling och för de borgerliga frågorna till Räpplinge landskommun. Denna senare uppgick 1952 i Gärdslösa landskommun som 1969 uppgick i Borgholms stad, från 1971 Borgholms kommun. Församlingen uppgick 2006 i Räpplinge-Högsrums församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Räpplinge, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som Slättbo härad. De indelta båtsmännen tillhörde 1:a Ölands båtsmankompani.

Geografi
Räpplinge socken ligger söder om Borgholm på Ölands västkust. Socknen består av flack odlingsbygd i öster, strandskog i väster och alvarsmark (Greby alvar) i de centrala delarna. Solliden och Borgholms kungsgård ligger här.

Fornminnen
25 järnåldersgravfält och en fornborg (Svarteberga borg) finns här och en runristning finns noterad vid Långbro. finns här. Ruinerna av Borgholms slott och av Bergs gamla medeltida kyrka finns här också.

Namnet
Namnet (1346 Räpling) har ett förled med oklar betydelse, efterledet inge, boplats.

Befolkningsutveckling

Se även
Räpplinge församling
Lista över fasta fornminnen i Borgholms kommun (Räpplinge)

Referenser

Fotnoter

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd.Landsbygden. Kalmar län, del 4 Hermes 1957 libris
En bok om Räpplinge 1990 utgiven av Räpplinge hembygdsförening redigerad av Rune Karlsson libris

Externa länkar

Indelningar i Borgholms kommun
Socknar i Slättbo härad
Manny Charlton

Manuel "Manny" Charlton, född 25 juli 1941 i La Linea, Andalusien, Spanien, död 5 juli 2022 i Texas, USA, var en brittisk (skotsk) gitarrist. Han är mest känd som en av grundarna av det skotska hårdrocksbandet Nazareth, som han spelade med mellan 1968 och 1990.

Han föddes i södra Spanien, men växte från två års ålder upp i Dunfermline i Skottland.

Källor 

Brittiska gitarrister under 1900-talet
Avlidna 2022  
Män
Födda 1941
Personer från Dunfermline
Fiskebäcks kapell

Fiskebäcks kapell är en kyrkobyggnad som tillhör Habo församling i Skara stift. Det ligger i samhället Fiskebäck strax söder om centralorten i Habo kommun.

Historia
Fiskebäck var på medeltiden en egen socken, men kom att uppgå i Habo. Äldsta kyrkan på platsen var en träkyrka, som enligt traditionen uppfördes av en adelsdam som räddades ur sjönöd. Omkring år 1623 ödelades kyrkan av en brand och i dess ställe uppfördes en korskyrka av liggtimmer. År 1780 flyttades kyrkan till den nybildade socknen Gustaf Adolf samtidigt som Fiskebäcks socken och församling uppgick i Habo socken och församling. På museet i Skara står idag en dopfunt som stått i Fiskebäcks kyrka och som man tror härstammar från 1100-talet. I kyrkan skall även ett tyskt altarskåp ha funnits som idag finns på Historiska museet i Stockholm. 

Under många år fanns det ingen kyrka, utan endast kyrkogård, i Fiskebäck, innan nuvarande kapell på platsen invigdes den 2 december 1939.

Kyrkobyggnaden
Träkapellet är ritat av arkitekt Martin Westerberg och var ursprungligen avsett som gravkapell. Byggnaden vilar på en svartmålad betongsockel och består av ett långhus med ett smalare rakt avslutat kor i norr. Fasaderna är klädda med rödmålad stående träpanel. Långhuset och det lägre koret har branta sadeltak som täcks av enkupigt lertegel. Mitt på långhusets tak vilar en särpräglad, mycket hög, fyrsidig takryttare med en spetsig tornspira.

Kyrkorummet har vitmålade väggar, mittgång och fasta bänkkvarter. Altaret finns i det lilla separata koret vid fondväggen.

Klockstapel
Väster om kapellet står en klockstapel som sannolikt uppfördes på 1600-talet. Den reparerades 1931 under ledning av arkitekt Göran Pauli, då ny panel tillkom och stommens rötskadade delar ersattes.

Inventarier
 En dopfunt som anses härstamma från 1100-talet förvaras numera vid Västergötlands museum. Den stod tidigare i Fiskebäcks kyrka.
 Ett tyskt altarskåp från 1400-talet fanns tidigare i Fiskebäck, men förvaras numera på Statens historiska museum.
 Vid korgaveln finns en porträttgravhäll över Per Brahe den yngres hauptman på Visingsborg.

Orgel
På golvet i kyrkans södra del står en orgel som 2007 övertogs från Sankt Johannes kyrka, Habo. Den tillverkades 1968 av A. Magnusson Orgelbyggeri AB och är i originalskick förutom en självständig pedal som byggdes till i samband med flytten. Orgeln är mekanisk och har sex stämmor fördelade på manual och pedal.

Referenser

 Habo kyrkliga samfällighet

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Habo kommun
Kyrkobyggnader invigda 1939
Kapell i Sverige
1939 i Sverige
Jane Doe (musikalbum)

Jane Doe är det fjärde och mest kända albumet av hardcore-bandet Converge. Albumet har fått mycket bra kritik, där bland annat Terrorizer Magazine utnämnde albumet till det bästa för 2001, Decibel utnämnde det till det 35:e bästa albumet för 2000-2010 och Sputnikmusic utnämnde albumet till det bästa albumet för 2000-2010.

Låtlista
Alla sångtexter är skrivna av Jacob Bannon, all musik är skriven av Converge.
 "Concubine"  – 1:19
 "Fault and Fracture"  – 3:05
 "Distance and Meaning"  – 4:18
 "Hell to Pay"  – 4:32
 "Homewrecker"  – 3:51
 "The Broken Vow"  – 2:13
 "Bitter and Then Some"  – 1:28
 "Heaven in Her Arms"  – 4:01
 "Phoenix in Flight"  – 3:49
 "Phoenix in Flames"  – 0:42
 "Thaw"  – 4:30
 "Jane Doe"  – 11:34

Referenser

Musikalbum 2001
Johann Gabriel Chasteler de Courcelles

Johann (Jean) Gabriel Chasteler de Courcelles, född 22 januari 1763, död 7 maj 1825, var en österrikisk markis och militär.

De courcelles var under revolutions- och Napoleonkrigen Österrikes mest framstående ingenjörsofficer och utmärkte sig särskilt vid Mainz belägring 1795. Han har också ansetts ha in viktig del i Aleksandr Suvorovs lyckade fälttåg i Italien 1798. Mindre lyckade blev hans insatser som befälhavare i Tyrolen 1805 och 1809. Efter freden var de Courcelles från 1813 fälttygmästare och kommendant i Venedig.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.

Externa länkar 
 

Österrikiska generaler
Personer i Österrike under 1800-talet
Födda 1763
Avlidna 1825
Män
Svensk uppslagsbok
Joe Cocker (musikalbum)

Joe Cocker är ett musikalbum av Joe Cocker som lanserades i november 1972. Skivan har även släppts i Europa under titeln Something to Say. Albumet skall inte förväxlas med hans andra självbetitlade skiva Joe Cocker! från 1969. Fyra låtar på albumet, "Midnight Rider", "High Time We Went", "Pardon Me Sir" och "Woman to Woman" gick alla in på Billboard Hot 100-singellistan i USA, även om ingen av dem nådde en särskilt hög listplacering. "High Time We Went" gick bäst med placering #22.

Låtlista
(kompositörens efternamn inom parentes)
"Pardon Me Sir" (Cocker/Stainton)
"High Time We Went" (Cocker/Stainton)
"She Don't Mind" (Cocker/Stainton)
"Black-Eyed Blues" (Cocker/Stainton)
"Something to Say" (Cocker/Nichols)
"Midnight Rider" (Allman)
"Do Right Woman" (Moman/Penn)
"Woman to Woman" (Cocker/Stainton)
"St. James Infirmary" (trad.)

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #30

Källor

Musikalbum 1972
Alphonse de Chateaubriant

Alphonse de Chateaubriant, född 25 mars 1877 i Rennes, död 2 maj 1951 i Kitzbühel, var en fransk författare.

Efter några mindre berättelser i Revue bleue erövrade Chateaubriant 1911 Goncourtpriset med sin roman Monsieur de Lourdines (svensk översättning 1912) och Franska Akademiens stora pris 1923 med romanen Brière (svensk översättning 1924). De Chateaubriant har tagit intryck av Romain Rolland. I sitt författarskap är de Chateaubriant landsbygdsromantiker.

Referenser 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.

Noter 

Franska författare
Födda 1877
Avlidna 1951
Män
Franska författare under 1900-talet
Goncourtpristagare
Brain Capers

Brain Capers är ett musikalbum av Mott the Hoople som lanserades på Island Records i november 1971 (januari 1972 i USA på Atlantic Records). Efter att ha prövat en akustisk ljudbild på albumet Wildlife återgick gruppen till mer av ett hårdrockssound på detta album. Skivan blev ett kommersiellt fiasko och misslyckades med att bli listplacerad både i Storbritannien och USA. Det var nära att gruppen splittrades på grund av detta, men på deras nästa album All the Young Dudes fick de hjälp av David Bowie.

Låtlista
(kompositör inom parentes)

Sida A
"Death May Be Your Santa Claus" (Ian Hunter, Verden Allen) - 4.55
"Your Own Backyard" (Dion DiMucci) - 4.13
"Darkness, Darkness" (Jesse Colin Young) - 4.33
"The Journey" (Hunter) - 9.15

Sida B
"Sweet Angeline" (Hunter) - 4.53
"Second Love" (Allen) - 3.46
"The Moon Upstairs" (Hunter, Mick Ralphs) - 5.07
"The Wheel of the Quivering Meat Conception" (Hunter, Guy Stevens) - 1.21

Bonusspår på CD-utgåvan
 "Midnight Lady" (Hunter, Ralphs) 3.33
 "The Journey" (Hunter) 9.47

Musikalbum 1971
Gösta Chatham

Gösta Harald Chatham, ursprungligen Pettersson, född 22 maj 1886 i Örebro, död 16 juli 1961 i Södra Kulla i Finnerödja församling, då i Skaraborgs län, var en svensk målare och tidningstecknare.

Gösta Chatham avlade studentexamen 1905, blev elev vid SJ samma år och stationsskrivare vid Stockholms centralstation två år senare. Han flygutbildades vid Thulins flygskola i Ljungbyhed och erhöll svenskt flygcertifikat nr 140 1918. Han medarbetade sedan 1924 som tecknare i Svenska Dagbladet. I slutet av andra världskriget övergick han till pro-tyska Dagsposten. Hans teckningar fanns också med i Strix och andra tidningar, även några tyska. Han utgav årligen ett häfte med sina teckningar. Chatham skrev taltexter till den första Blanche revyn Harrys bar 1932. Han skrev också en egen absurd experimentrevy Chathams hörna 1933, där bland annat Sigge Fürst medverkade. Revyn blev utskälld av teaterkritikerna.

Chatham finns representerad vid Moderna Museet i Stockholm och Örebro läns museum.

Han var 1917–1926 gift med Mollie Faustman och blev far till läromedelsförfattaren Tuttan Faustman-Hedberg samt regissören och skådespelaren Hampe Faustman. Från 1933 var han sedan gift med Alva Nordberg (1907–1993).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.
 Svensk järnvägsmatrikel 1923. Göteborg 1923.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Biografi på Norrtälje kommuns hemsida

Svenska skämttecknare
Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Örebro
Födda 1886
Avlidna 1961
Män
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska flygare
Representerade vid Moderna museet
Thomas Chatterton

Thomas Chatterton, född 20 november 1752 i Bristol, död 24 augusti 1770 i London, var en brittisk poet.

Biografi
Chatterton var en av föregångarna till romantiken. Han var son till en skolmästare och kantor vid katedralen i Bristol, som dog innan sonen föddes. Chatterton erhöll en viss tids skolgång, men började snart att försörja sig själv. Som 14-åring blev han skrivare hos en advokat. Redan två år tidigare hade han producerat det första av sina så kallade "Rowley-poem", dikter på ålderdomligt språk, som han påstod sig ha hittat i kyrkan S:t Mary Redcliffe och utgav för att vara skrivna av en munk på 1400-talet. Med dessa sina förfalskningar, som allmänt antogs för äkta, fortsatte han i sex år. I hopp om att hitta en beskyddare, for han därefter till London, där han en tid drog sig fram på tillfälligt litterärt arbete. Sviken i sina förhoppningar och utfattig begick han redan 1770 (17 år gammal) självmord genom gift.

Chattertons begåvning och tragiska öde - han begick självmord - gjorde honom till en av romantikernas favoritförfattare.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.

Noter

Externa länkar 
 

Brittiska poeter
Födda 1752
Avlidna 1770
Män
Svensk uppslagsbok
Cape Breton Highlands nationalpark

Cape Breton Highlands nationalpark är en nationalpark i Nova Scotia i Kanada, belägen på den norra delen av Kap Bretonön. Den inrättades 1936 och har en yta på cirka 950 kvadratkilometer. Genom parken går Cabot Trail, en väg som är känd för att erbjuda en av de vackraste vyerna av alla vägar i Kanada. Den västliga infarten till parken är belägen nära orten Chéticamp vid Saint Lawrenceviken och från öster nås parken via byn Ingonish vid kusten till Atlanten.

Geografi 

Cape Breton Highlands nationalpark domineras geologiskt av en stor högplatå vars natur består av berg, dalar, skogar, sjöar, floder och vattenfall. Högplatå som dominerar nationalparken når i de centrala delarna en höjd på cirka 500 meter över havet. Dess kant reser sig i genomsnitt upp till 350 meter redan vid kusten, varför parkens kusttrakterna är branta, särskilt på den västra sidan. På den östra sidan har platån en något mjukare sluttning mot kusten. Stränderna i nationalparken är i allmänhet steniga, men på den östra sidan finns några sandiga stränder nära byn Ingonish.

Flora och fauna 
Cape Breton Highlands nationalpark har en rik och särpräglad flora och fauna med inslag av arter typiska för både tempererat marint klimat, boreala regionen och arktiska eller alpina arter (vilka är så kallade istidsrelikter). Bland dessa arter finns flera arter som är sällsynta och skyddade. Några exempel på hotade djur som förekommer i parken är ett par arter av fjärilar och fåglar som flöjtstrandpipare och balsamskogstrast, samt nordamerikansk skogssköldpadda. Det finns cirka 40 arter av landlevande däggdjur i parken, bland annat kanadensiskt lodjur.

Källor
Cape Breton Highlands National Park of Canada

Externa länkar

Nationalparker i Kanada
Nova Scotias geografi
Naturskyddsområden bildade 1936
Krkonoše nationalpark

Krkonoše nationalpark (tjeckiska: Krkonošský národní park, ofta förkortat KRNAP) är en nationalpark i Liberec och Hradec Králové regionerna i Tjeckien. Den inrättades 17 maj 1963 och är till ytan 549 69 km² stort.

Den högsta punkten i nationalparken är Sněžka,  meter över havet, på parkens och Tjeckiens gräns mot Polen. Terrängen i Krkonoše nationalpark är huvudsakligen bergig. I nationalparken är det ganska glesbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Vrchlabí,  km söder om parkens centrum.  I Krkonoše nationalpark växer i huvudsak blandskog.

Läs mer

Externa länkar 
 Officiell hemsida

Källor

Noter 

Nationalparker i Tjeckien
Naturskyddsområden bildade 1963
Arvid Jonsson

Karl Arvid Daniel Jonsson, född 26 augusti 1886 i Bäckebo församling, Kalmar län, död där 28 mars 1960, var en svensk lantbrukare och politiker (Bondeförbundet).

Jonsson föddes i byn Kolningsmåla i Bäckebo socken. Han var från 17 december 1950 den förste kommunfullmäktigeordföranden i den då nybildade Alsterbro landskommun.

Han var ledamot av riksdagens andra kammare från 1936, invald i Kalmar läns valkrets.

Bibliografi
1957: Barndomsminnen och andra minnen

Referenser 
 Tidens kalender 1937. Stockholm: Tidens förlag, 1936, sid. 127.

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Centerpartiet
Personer från Bäckebo socken
Födda 1886
Avlidna 1960
Män