kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sinaiglansstare

Sinaiglansstare (Onychognathus tristramii) är en fågel i familjen starar inom ordningen tättingar som förekommer i delar av Mellanöstern.

Kännetecken

Utseende 
Sinaiglansstaren är en slank och långstjärtad stare med en kroppslängd på 24-27 centimeter. Den är i stort sett helsvart, skimrande blålila i vissa vinklar. I flykten syns iögonfallande lysande kopparfärgande vingfält, på sittande fågel endast synliga som smala band på vingkanten. Könen liknar varandra, men honan har gråtonat huvud och hals med vissa streck eller fläckar.

Läten 
Arten är mycket högljudd och talför med karakteristiska glissando liknande vid busvisslingar eller sinusvågor i en gammal radio.Den varnar med ett skrän likt sommargylling, medan sången är lågmäld, gnisslig och skrapig.

Utbredning 
Sinaiglansstaren förekommer från sänkan runt Döda havet och västra Arabiska halvön till Jemen och södra Oman. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Sinaiglansstaren trivs kring raviner i karga bergstrakter, där den ses i små sällskap utom under häckningen. Den besöker dock ibland odlingar på lägre nivåer, på jakt efter insekter, bär och frukt. Boet placeras i ett hål i en bergvägg. Den häckar monogamt från mars till juni i Israel, ibland i kolonier, och lägger ofta en andra kull.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig eller mycket vanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den brittiske ornitologen och prästen Henry Baker Tristram (1822-1906).

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Starar
Fåglar i etiopiska regionen
Wallerglansstare

Wallerglansstare (Onychognathus walleri) är en fågel i familjen starar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Wallerglansstaren är en medelstor stare med rätt kort och tvärt avskuren stjärt. Grundfärgen är blåsvart och honan uppvisar grått på huvud och bröst. På vingarna har den en stor roströd fläck som syns väl i flykten. Arten liknar kolstaren, men är större och knubbigare samt har rött öga. Andra starar av släktet Onychognathus har längre stjärt. Bland lätena hörs olika behagliga och visslande ljud.

Utbredning och systematik 
Wallerglansstaren förekommer i centrala och östra Afrika. Den delas in i tre distinkta underarter med följande utbredning:
 Onychognathus walleri preussi - förekommer i höglänta områden i sydöstra Nigeria och Kamerun samt ön Bioko i Guineabukten
 Onychognathus walleri elgonensis - förekommer i södra Sydsudan, östra Demokratiska republiken Kongo, västra och östra (Mount Elgon) Uganda, Rwanda, Burundi och Kenya (väster om Rift Valley) 
 Onychognathus walleri walleri - förekommer i Kenya (öster om Rift Valley) till Tanzania och norra Malawi

Levnadssätt 
Wallerglansstaren hittas i bergsskogar. Där ses den i trädkronorna, ofta i flockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga namn hedrar Gerald Waller, en engelsk naturforskare och samlare i Östafrika.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Starar
Fåglar i etiopiska regionen
Kolstare

Kolstare (Poeoptera kenricki) är en fågel i familjen starar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Kolstaren är en liten och slank stare med mörk fjäderdräkt. Ögonen är bruna och honan uppvisar kastanjebruna fläckar i vingarna som syns väl i flykten. Den liknar wallerglansstaren, men denna är större och knubbigare med röda ögon och har rött i vingen hos båda könen. Stuhlmannstaren är mycket lik, men dessa delar inte utbredningsområde. Vanligaste lätet är ett enkelt "tweep". Även ett dämpat tjatter kan höras.

Utbredning och systematik 
Kolstaren delas vanligen in i två underarter med följande utbredning:
 Poeoptera kenricki kenricki – förekommer i bergsskogarna i nordöstra Tanzania
 Poeoptera kenricki bensoni (syn. dubia) – förekommer i bergsskogarna i centrala Kenya

Levnadssätt 
Kolstaren hittas i bergsskogars trädkronor, mestadels på medelhög höjd. Den uppträder vanligen i småflockar som ofta samlas vid fruktbärande träd. Fågeln kan ses sitta exponerat på döda grenar och andra öppna platser.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och att den tros minska i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den brittiske naturforskaren och samlaren Reginald Watkin Edward-Kenrick, verksam i Kenya. Tidigare kallades den ’’kenrickstare’’ även på svenska, men justerades 2023 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Starar
Fåglar i etiopiska regionen
Smalstjärtad stare

Smalstjärtad stare (Poeoptera lugubris) är en fågel i familjen starar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Afrika från Sierra Leone till norra Angola, Demokratiska republiken Kongo och västra Uganda; Bioko Island. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Starar
Fåglar i etiopiska regionen
Stuhlmannstare

Stuhlmannstare (Poeoptera stuhlmanni) är en fågel i familjen starar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Stuhlmannstaren är en liten och slank stare med mörk fjäderdräkt. Ögonen är bruna och honan uppvisar stora kastanjebruna fläckar i vingarna som syns i flykten. Arten likknar wallerglansstaren, men denna är större och knubbigare, med röda ögon och rödaktiga vingfläckar även hos hanen. Bland lätena hörs enkla visslingar och gnissligt uppretade toner.

Utbredning och systematik 
Arter förekommer fläckvist i sydvästra Etiopien, södra Sydsudan (Imatongbergen), västra Uganda, västra Tanzania, Rwanda, Burundi och östra Demokratiska republiken Kongo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Levnadssätt 
Stuhlmannstaren hittas i bergsskogar. Den ses vanligen i små flockar, ofta sittande synligt på döda grenar och andra öppna platser.

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn hedrar Franz Ludwig Stuhlmann (1863-1928), tysk naturforskare och samlare av specimen i Östafrika 1886-1900.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Starar
Fåglar i orientaliska regionen
Luzonkrypstare

Luzonkrypstare (Rhabdornis grandis) är en fågel i familjen starar inom ordningen tättingar. Den förekommer i bergstrakter på den filippinska ön Luzon. Arten minskar i antal, men beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Krypstarar är medelstora, långnäbbade tättingar med ett liknande beteende som trädkrypare. Denna art har vit strupe och buk, brun rygg, rostfärgade vingar och stjärt, en svart ögonmask med ett vitt ögonbrynsstreck ovanför samt bruna kroppsidor med breda vita streck. Den är lik strimmig krypstare, men hjässan är grå snarare än vitstreckad. Bland lätena hörs ljusa "tsip!".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i norra Filippinerna (Sierra Madre-bergen på norra Luzon). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Vissa kategoriserar den som underart till Rhabdornis inornatus. Tidigare placerades krypstararna i den egna familjen filippinkrypare, men DNA-studier visar att de egentligen är avvikande starar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Släktesnamnet Rhabdornis är en sammansättning av grekiskans ῥαβδος (rhabdos, "strimma") och ορνις (ornis, "fågel").

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Starar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Luzon
Mindanaokrypstare

Mindanaokrypstare (Rhabdornis inornatus) är en fågelart i familjen starar.

Utseende och läte 
Krypstarar är medelstora, långnäbbade tättingar med ett liknande beteende som trädkrypare. Mindanaokrypstaren är vit på strupe och buk, medan ovansidan är brun med mörkare vingar och stjärt. På huvudet syns en svart mask över ögat och grå hjässa. Kroppsidorna är ljusbruna med breda vita streck. Arten liknar strimmig krypstare, men har kortare och tjockare näbb samt grå snarare än vitstreckad hjässa. Bland lätena hörs ljusa tjippande ljud, ibland i snabba serier.

Utbredning och systematik 
Mindanaokrypstare förekommer liksom resten av släktet i Filippinerna och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Rhabdornis inornatus inornatus – Samar
 Rhabdornis inornatus leytensis – Leyte och Biliran
 Rhabdornis inornatus alaris – Mindanao

Fram tills nyligen inkluderades visayakrypstare (R. rabori) i arten, men denna urskiljs numera allmänt som egen art. Tidigare placerades krypstararna i den egna familjen filippinkrypare, men DNA-studier visar att de egentligen är avvikande starar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Släktesnamnet Rhabdornis är en sammansättning av grekiskans ῥαβδος (rhabdos, "strimma") och ορνις (ornis, "fågel").

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Starar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Strimmig krypstare

Strimmig krypstare (Rhabdornis mystacalis) är en fågel i familjen starar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Krypstarar är medelstora, långnäbbade tättingar med ett liknande beteende som trädkrypare. Strimmig krypstare vitt på strupe och buk, bruna vingar och stjärt, svart ögonmask, fint vitstreckad mörk hjässa och svarta kroppsidor med breda vita strimmor. Den liknar andra krypstarar, men har annorlunda teckning på hjässan. Lätet består av ljusa tjippande ljud som ibland snabbas upp till ett tjatter.

Utbredning och systematik 
Strimmig krypstare förekommer på Filippinerna och delas in i två underarter med följande utbredning:
 Rhabdornis mystacalis mystacalis – Luzon, Masbate, Negros, Catanduanes och Panay
 Rhabdornis mystacalis minor – Basilan, Samar, Leyte, Bohol, Dinagat, Mindanao

Tidigare placerades krypstararna i den egna familjen filippinkrypare, men DNA-studier visar att de egentligen är avvikande starar.

Levnadssätt 
Strimmig krypstare hittas i ursprunglig skog i lågland och lägre bergstrakter, på lägre höjd än andra krypstarar. Den slår ofta följe med kringvandrande artblande flockar. Fågeln lever av insekter som den plockar under trädens bark med sin långa näbb.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Släktesnamnet Rhabdornis är en sammansättning av grekiskans ῥαβδος (rhabdos, "strimma") och ορνις (ornis, "fågel").

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Starar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Coletostare

Coletostare (Sarcops calvus) är en fågel i familjen starar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Coletostaren är en rätt stor stare med karakteristiskt rosa naket huvud. Den är i övrigt ljusgrå från nacken bak till övergump och sidor. Resten av undersidan och vingarna är grå. Bland lätena hörs en blandning av klickande, skriande, metalliska och pipiga toner.notes.

Utbredning och systematik 
Fågeln placeras som enda art i släktet Sarcops. Den delas in i tre underarter:
 Sarcops calvus calvus – förekommer på de norra filippinska öar
 Sarcops calvus melanonotus – förekommer på Mindanao, Cebu, Panay, Negros, Bohol, Samar och Ticao
 Sarcops calvus lowii – förekommer i Suluöarna

Levnadssätt 
Coletostaren hittas i skogsområden i lågland och lägre bergstrakter. Den håller mestadels till i trädtaket och ses ofta sitta på exponerade grenar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och IUCN kategoriserar den som livskraftig. Populationsutvecklingen är dock oklar.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Starar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Madagaskarstare

Madagaskarstare (Hartlaubius auratus) är en fågel i familjen starar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Madagaskarstaren är en slank, mörkbrun stare. Hanen är mustigt brun, honan ljusare och gråare. Båda könen har en stor vit vingfläck som syns väl på flygande fågel. Lätet är ett enkelt "pu-leet" som ofta avges i flykten.

Utbredning och systematik 
Arten förekommer i skogar på Madagaskar. Den placeras som ensam art i släktet Hartlaubius och behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare placerades den i släktet Saroglossa tillsammans med fläckvingad stare, men DNA-studier visar att de inte är nära släkt.

Levnadssätt 
Madagaskarstaren är vanligast i regnskog, men kan också ses i torrare lövskog, galleriskog, buskmarker och plantage. Den ses vanligen eller i småflockar, ofta kring fruktbärande träd.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga släktnamn hedrar hedrar den tyske ornitologen Gustav Hartlaub (1814–1900).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Starar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Fläckvingad stare

Fläckvingad stare (Saroglossa spilopterus) är en asiatisk tätting i familjen starar som häckar i Himalayas förberg i Indien.

Utseende och läte 
Fläckvingad stare är en liten (19 cm), mestadels brunaktig stare med bleka ögon. Hanen har svartaktig ögonmask, kastanjefärgad strupe och mörkfjällig, grå ovansida. Honan har brunare ovansida och gråbruna teckningar på strupe och bröst. På vingen syns en vit fläck som gett staren dess namn. Sången är en mix av torra och hårda, omusikaliska toner samt mera melodiösa inslag.

Utbredning 
Fläckvingad stare förekommer i Himalayas förberg i norra Indien, från Himachal Pradesh söderut till Uttarakhand och norra Uttar Pradesh. Vintertid flyttar den österut till nordöstra Indien (Assam, Meghalaya, Nagaland, Manipur, Myanmar och västra Thailand. Den är fåtalig i västra Yunnan i södra Kina och förekommer möjligen inte längre i Bangladesh.

Systematik 
Fläckvingad stare placeras som enda art i släktet Saroglossa. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Fågeln tillhör en i övrigt enbart afrikansk grupp starar, dominerat av glansstarar i släktet Lamprotornis. Den är systerart till sydafrikanska vitvingad stare (Neocichla gutturalis).

Levnadssätt 
Fläckvingad stare förekommer i öppen skog, gläntor och vid skogskanter i kuperad terräng från 700 till 1000 meters höjd, lokalt till 2000 meter. Den är en allätare som intar frukt, insekt och nektar. Fågeln häckar monogamt mellan april och juni. Den bygger bo i ett trädhål, ofta ett använt barbetthål, sex till tio meter ovan mark.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal på grund av habitatförstörelse och fragmentering, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ganska vanlig.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Starar
Fåglar i orientaliska regionen
Tjocknäbbad stare

Tjocknäbbad stare (Scissirostrum dubium) är en fågel i familjen starar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Tjocknäbbad stare är en askgrå tätting med en mycket tydlig svulen ljus näbb och små röda fläckar på övergumpen. Ungfågeln är brunare, med ljusare näbb och orangefärgad övergump. Fågeln är ljudlig, med regelbundna "chirup", vanligen avgivna i stora grupper.

Levnadssätt 
Tjocknäbbad stare hittas i låglänta områden och lägre bergstrakter. Där föredrar den öppna skogar och skogsbryn. Den ses framför alltid vid höga döda träd där den häckar i kolonier i trädhål. Fågeln är mycket social och ses i flockar med dussintals fåglar, ofta i trädtoppar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Sulawesi Bangka, Lembeh, Butung, Togian och Banggaiöarna. Den placeras som enda art i släktet Scissirostrum.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Starar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Brokstare

För fågelsläktet Streptocitta, se skatstarar.

Brokstare (Speculipastor bicolor) är en fågel i familjen starar inom ordningen tättingar. 

 Utseende och läte 
Brokstaren är en säregen och distinkt stare med mörk ovansida och ljus undersida. Hanen är blåsvart ovan, honan mörkgrå. Båda könen har orangefärgade ögon och vita fläckar på vingarna som är tydliga i flykten. Sången består av en sammanhängande serie med gnissliga toner och visslingar. Vanligaste lätet är ett hårt "chek".

 Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Sudan, södra Etiopien, Somalia, nordost Uganda, Kenya och Tanzania. Den placeras som enda art i släktet Speculipastor''.

Levnadssätt 
Fågeln hittas i torr törnsavann, törnbuskmarker och skogslandskap. Den ses ofta i flockar som kan vandra oregelbundet kring.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Starar
Fåglar i etiopiska regionen
Vitkronad glansstare

Vitkronad glansstare (Lamprotornis albicapillus) är en afrikansk fågel i familjen starar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Vitkronad glansstare är en stor och distinkt tecknad stare. Den har vit hjässa och en vit fläck på vingen som syns på sittande fågel och är väl synlig i flykten. Vidare har den ljust öga och brun undersida med vita streck. Bland lätena hörs böjda skallrande ljud, visslingar och gnyn.

Utbredning och systematik 
Vitkronad glansstare delas in i två underarter med följande utbredning:
 L. a. albicapillus – förekommer från Etiopien och Somalia till Djibouti och nordöstligaste Kenya
 L. a. horrensis – förekommer i Kenya (norra kanten av Dida Galgulu Desert, i norr till etiopiska gränsen)

Levnadssätt 
Vitkronad glansstare hittas i torr törnsavann och törnbuskmarker, även kring byar och städer. Den ses vanligen i småflockar, ofta i sällskap med boskap.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Starar
Fåglar i etiopiska regionen
Vitgumpad glansstare

Vitgumpad glansstare (Lamprotornis bicolor) är en fågel i familjen starar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från sydostligaste Namibia till södra Moçambique och Sydafrika. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Starar
Fåglar i etiopiska regionen
Sulaskatstare

Sulaskatstare (Streptocitta albertinae) är en fågel i familjen starar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på indonesiska Sulaöarna, (Taliabu och Mangole). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad, klass NT (near threatened).

Referenser

Externa länkar 

Starar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Sulaöarna
Vithalsad skatstare

Vithalsad skatstare (Streptocitta albicollis) är en fågel i familjen starar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Vithalsad skatstare är en omisskännlig långstjärtad och svartvit stare. Den är svart utom ett brett vitt bröstband och halsband. Fåglar på södra Sulawesi har blek spets på näbben, medan de i norr har helsvarta näbbar. Ungfågeln är mindre glansig och mer kortstjärtad än de adulta fåglarna. Bland de udda lätena hörs ljusa och genomträngande "keer", mjuka och låga "kyop" och andra visslingar och metalliska toner.

Utbredning och systematik 
Vithalsad skatstare delas in i två underarter:
 S. a. torquata – förekommer på norra Sulawesi, Lembeh och Togianöarna
 S. a. albicollis – förekommer på södra Sulawesi och Butungöarna

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN torquata som den egna arten Streptocitta torquata.

Levnadssätt 
Vithalsad skatstare hittas i skogar och skogsbryn i låglänta områden och förberg. Den ses i par eller smågrupper i trädkronorna, ofta sittande synligt på utstickande döda grenar.

Status 
IUCN bedömer hotstatus för underarterna (eller arterna) var för sig, båda som livskraftiga.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Starar
Fåglar i australiska regionen
Gråstare

Gråstare (Spodiopsar cineraceus) är en asiatisk fågel i familjen starar inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Gråstaren är en medelstor (22-24 cm) stare med något förlänga fjädrar på strupen och i nacken. På hanen är huvudet svartaktigt med mestadels vitt på panna och örontäckare. Kroppen är mestadels mörk med ett ljus band på övre stjärttäckarna. Näbben är orangefärgad med svart spets. Honan är något blekare med inslag av vitt på strupen. Lätet är en knarrande och monoton serie som på engelska återges "chir-chir-chay-cheet-cheet...".

Utbredning och systematik 
Gråstaren häckar i nordöstra Asien, från sydöstra Ryssland söderut till centrala och östra Mongoliet, norra Kina (österut från östra Qinghai och Sichuan), Korea, södra Sachalin, det mesta av Japan och södra Kurilerna. Vintertid återfinns den i Japan (utom Hokkaido), Sydkorea, sydöstra Kina (inklusive Hainan och Hong Kong), Taiwan och norra Vietnam i östra Tonkin. Tillfälligt har den påträffats i Laos, Myanmar, Thailand, Nordmarianerna och Filippinerna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arterna i släktet Sturnus, men flera genetiska studier visar att det är starkt parafyletiskt, där de flesta arterna är närmare släkt med majnorna i Acridotheres än med den europeiska staren (Sturnus vulgaris). Alla arter utom staren och dess nära släkting svartstaren har därför lyfts ut till andra släkten, gråstaren tillsammans med sidenstaren till Spodiopsar.

Levnadssätt 
Gråstaren hittas i öppna områden som odlingslandskap, betesmarker, öppen skogsmark, parker och samhällen. Den är en allätare men födan består huvudsakligen av ryggradslösa djur, framför allt insekter. Fågeln häckar monogamt mellan april och juli, vanligtvis i kolonier med upp till 30 par.

Status och hot 
Artens populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig. Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som mycket vanlig i Japan och vanlig i Kina.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Starar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen