kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Slovenskt biografiskt lexikon

Slovenskt biografiskt lexikon (Slovenski biografski leksikon) är ett lexikon på slovenska. Lexikonet gavs ut mellan 1905 och 1991.

Externa länkar 
 Sökbart lexikon

Biografiska uppslagsverk
Slovenskspråkig referenslitteratur
Vilhelm Adolf Secher

Vilhelm Adolf Secher, född den 17 augusti 1851 i Store Brøndum vid Aalborg, död den 8 september 1918 i Hellerup, var en dansk rättshistoriker och arkivman. 

Secher blev 1876 juris kandidat och tog 1885 doktorsgraden. År 1875 fick han anställning i arkivtjänst, blev 1889 arkivsekreterare i Rigsarkivet och var 1892–1897 provinsarkivarie för Själland, men sedan "herredsfoged" på Lolland. Åren 1903–1915 var han riksarkivarie. Han var ledamot av Vitterhets-, historie- och antikvitetsakademien (från 1909) och Vetenskaps- och vitterhetssamhället i Göteborg (från 1912). Secher utgav Kongens Retterthings Domme 1595–1614 (2 band, 1881–1886), Corpus constitutionum Daniæ. Forordninger, Recesser og andre kongelige Breve 1588–1660 (6 band, 1887–1918), Forarbejderne til kong Christian V:s Lov (2 band, 1891–1894) och denna lag med påvisning av källorna (1891; 2:a upplagan 1910).

Källor

Noter 

Danska rättshistoriker
Danska riksarkivarier
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Historiker under 1800-talet
Historiker under 1900-talet
Danska forskare under 1800-talet
Danska forskare under 1900-talet
Personer från Jylland
Födda 1851
Avlidna 1918
Män
Ugglan
Biblioteksman

Biblioteksman är en person vars verksamhetsområde har med bibliotek att göra. Termen används huvudsakligen om äldre tider, ungefär till och med första halvan av 1900-talet, för att beskriva personer som är experter på biblioteksväsendet eller i största allmänhet är välbekant med saker som gäller bibliotek. De flesta som omnämns som biblioteksmän har varit bibliotekarier, men benämningen är inte med nödvändighet knuten till bibliotekariens yrke. 

Bland personer som ofta nämns som biblioteksmän finns exempelvis svenskarna Harald Wieselgren och Claes Annerstedt, och 
amerikanen Melvil Dewey som skapade klassifikationssystemet Dewey Decimal Classification.

Se även 
 Industriman
 Kyrkoman
 Museiman
 Skolman
 Statsman
 Tidningsman

Källor 

Bibliotek
Yrken
Wilhelm Hensel

Wilhelm Hensel, född den 6 juli 1794 i Trebbin, Brandenburg, död den 26 november 1861 i Berlin, var en tysk målare, gift med Fanny Hensel.

Hensel studerade i Italien och ägnade sig företrädesvis åt historiska framställningar, mestadels av bibliskt innehåll. Hans första betydande arbete var Kristus och den samaritanska kvinnan (1826), målad för kungen av Preussen, och hans förnämsta verk är Kristus inför Pontius Pilatus (1834, i Garnisonskyrkan i Berlin). 

Dessutom bidrog han att smycka Berlins Schauspielhaus med väggmålningar, framställande scener ur tragiska skalders verk. Han var även tecknare och etsare samt skald och teaterförfattare.

Källor 

 

Födda 1794
Avlidna 1861
Tyska historiemålare
Män
Personer från Brandenburg
Hensel

Hensel är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Abigail och Brittany Hensel
 Fanny Hensel
 Herbert Hensel
 Luise Hensel
 Wilhelm Hensel
Andreas Andersen

Andreas Veilstrup Andersen, född 19 september 1971 i Danmark, är koncernchef och verkställande direktör för Liseberg i Göteborg sedan 1 februari 2011 då han efterträdde Mats Wedin.

Andersen har studerat juridik och företagsekonomi. Mellan 2008 och 2010 var Andersen direktör för Europadelen av branschorganisationen International Association of Amusement Parks and Attractions. Dessförinnan, 2001 till 2008, arbetade han på nöjesparken Tivoli i Köpenhamn, bland annat tre år som vice verkställande direktör. Han är bosatt i Göteborg.

Referenser

Externa länkar
Webbplats IAAPA

Födda 1971
Levande personer
Män
I Anneli

I Anneli är en svensk dramakomedi i åtta avsnitt från 2010, som visades på SVT med premiär 13 september. Manus är skrivet av Sissela Benn och Frans Wiklund.

Handling 
Anneli är 26 år och jobbar på kafé tillsammans med sin chef Majsan som älskar sin katt, inte kan komma över sitt ex Pål och helst ser att Anneli jobbar så mycket som möjligt. Hon känner sig otillräcklig och längtar efter att få vänner och en partner och bestämmer sig för att lära känna två av besökarna som brukar komma till kaféet och fika: Den populära journalisten Rebecka och "konstnären" Joel - samtidigt som hon försöker undvika stamkunden och ronderingsväktaren Don som är kär i henne.

Avsnitt 
Avsnitt 1

Anneli har blivit befordrad och fått nya arbetsuppgifter och riktlinjer på kaféet, till exempel att säga "mjau" istället för tack. När Rebecka och Joel kommer och ska beställa fika blir Anneli nervös och vet inte hur hon ska bete sig mot dem. Hon försöker (misslyckat) subtilt lista ut vad de har för relation till varandra.

Don kommer in i kaféet och försöker skapa socialt umgänge med Anneli genom att böja hennes keps och därefter berätta om organstöld, till vilket Anneli visar ringa intresse men försöker vara trevlig och professionell. Don förstår inte avvisningen och erbjuder henne att följa med på ronden med honom.

Rebecka håller på att skriva en artikel om "defekta personer" och behöver hitta en sista person att intervjua och kommer fram till att Anneli är perfekt för det ändamålet. Under intervjun försöker Anneli svara "rätt" på de personliga frågorna som ställs för att på så sätt bli omtyckt av Rebecka och kunna bli vän med henne. Under intervjun ställs frågan om hur hennes drömkille är och Anneli råkar försäga sig om sitt intresse för Joel och tar sig därefter snabbt därifrån och gömmer sig på toaletten där hon hittar Joels telefon som han tappat.

Telefonen ringer och samtalet visar sig komma från Centrum för sexuell hälsa som informerar "Joel" om att han har fått klamydia. Anneli känner att hon måste lämna tillbaka telefonen och dessutom berätta om könssjukdomen för honom, men när hon kommer hem till honom verkar han ointresserad och hon får ingen möjlighet att berätta det. Rebecka ringer honom under tiden hon är där och berättar om Annelis intresse för honom.

Avsnitt 2

Avsnitt 3

Avsnitt 4

Avsnitt 5

Avsnitt 6

Avsnitt 7

Avsnitt 8

Rollista 
Sissela Benn, som Anneli och Liket
Simon J. Berger, som Joel Lindgren 
Cecilia Forss, som Rebecka
Sanna Persson, som Majsan
Jörgen Thorsson, som Don Fransson 
Jojje Lemor, som Pål

Källor 

TV-program i SVT
Wiktor Ericsson

Wiktor Ericsson, född 5 november 1973 i Malmö, är en svensk manusförfattare och regissör. 

Tillsammans med Anders Jansson har han skapat komediserien Starke man om ett krisande skånskt kommunalråd.

Filmografi

Externa länkar
Wictor Ericsson på Svensk Filmdatabas.

Män
Levande personer
Svenska manusförfattare under 2000-talet
Födda 1973
Manusförfattare från Malmö
Svenska regissörer under 2000-talet
Regissörer från Malmö
Svenska filmregissörer
Svenska dokumentärfilmare
John W. Campbellpriset för bästa science fictionroman

Ej att förväxlas med John W. Campbellpriset för bästa nya författare
John W. Campbellpriset för bästa science fictionroman, på engelska  John W. Campbell Memorial Award for Best Science Fiction Novel  är ett pris inom science fiction-litteraturen, utdelat första gången 1973. Namnet kommer från John W. Campbell, redaktören för science fiction-tidskriften Astounding Science Fiction. 
Till skillnad från andra större amerikanska science fiction-priser, som Hugo och Nebula, så väljs pristagaren av en jury. Sedan 1979 har prisceremonin hållits på University of Kansas.

Mottagare 
1973 - Beyond Apollo, Barry N. Malzberg
1974 (delat pris) - Möte med Rama, Arthur C. Clarke; Malevil, Robert Merle
1975 - Flow My Tears, The Policeman Said, Philip K. Dick
1976 - The Year of the Quiet Sun, Wilson Tucker (retroaktivt pris för en roman från 1970)
1977 - Förändringen, Kingsley Amis
1978 - Stjärnporten, Frederik Pohl
1979 - Gloriana, Michael Moorcock
1980 - On Wings of Song, Thomas M. Disch
1981 - Timescape, Gregory Benford
1982 - Riddley Walker, Russell Hoban
1983 - Helliconia Spring, Brian W. Aldiss
1984 - The Citadel of the Autarch, Gene Wolfe
1985 - The Years of the City, Frederik Pohl
1986 - The Postman, David Brin
1987 - A Door into Ocean, Joan Slonczewski
1988 - Lincoln's Dreams, Connie Willis
1989 - Islands in the Net, Bruce Sterling
1990 - The Child Garden, Geoff Ryman
1991 - Pacific Edge, Kim Stanley Robinson
1992 - Buddy Holly Is Alive and Well on Ganymede, Bradley Denton
1993 - Brother to Dragons, Charles Sheffield
1994 - Inget pris
1995 - Permutation City, Greg Egan
1996 - The Time Ships, Stephen Baxter
1997 - Fairyland, Paul J. McAuley
1998 - Forever Peace, Joe Haldeman
1999 - Brute Orbits, George Zebrowski
2000 - A Deepness in the Sky, Vernor Vinge
2001 - Genesis, Poul Anderson
2002 (delat pris) -  Terraforming Earth, Jack Williamson; The Chronoliths, Robert Charles Wilson
2003 - Probability Space, Nancy Kress
2004 - Omega, Jack McDevitt
2005 - Market Forces, Richard Morgan
2006 - Mindscan, Robert J. Sawyer
2007 - Titan, Ben Bova
2008 - In War Times, Kathleen Ann Goonan
2009 (delat pris) - Little Brother, Cory Doctorow; Song of Time, Ian R. MacLeod
2010 - The Windup Girl, Paolo Bacigalupi
2011 - The Dervish House, Ian McDonald
2012 - The Islanders, Christopher Priest; The Highest Frontier, Joan Slonczewski
2013 -  Jack Glass: The Story of a Murderer, Adam Roberts
2014 - Strange Bodies, Marcel Theroux
2015 - The First Fifteen Lives of Harry August, Claire North
2016 - Radiomen, Eleanor Lerman

Referenser

Noter

Externa länkar 
 John W. Campbell-priset - officiell webbplats

Science fiction-priser
Litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1973
Adolf von Bonsdorff

Adolf von Bonsdorff, född 14 oktober 1862 i Helsinge, död 31 mars 1928 i Helsingfors, var en finländsk friherre, skolmedarbetare och politiker. Han var sonson till Johan Gabriel von Bonsdorff och halvbror till Hjalmar Gabriel von Bonsdorff.

von Bonsdorff bedrev naturvetenskapliga och pedagogiska studier i utlandet, tjänstgjorde som lärare och rektor i olika skolor i södra Finland 1886-1901, och var inspektor vid Helsingfors folkskolor 1901-08. Han var inspektör för Finlands uppfostringsanstalter 1909-14.

Under första världskriget vistades von Bonsdorff mestadels utomlands, bland annat besökte han Sverige, där han försökte skapa förståelse för Finlands självständighetssträvanden. 1918 var han legationsråd vid finländska beskickningen i Berlin, och fungerade 1918-24 som skolråd och chef för skolstyrelsernas barnskyddsavdelning.

von Bonsdorff tjänstgjorde även 1922-23 som tillförordnad landshövding i Nylands län 1922-23 och utnämndes 1924 till överinspektor och byråchef vid socialministeriet samt överinspektör vid det finländska barnskyddsväsendet.

von Bonsdorff har utgett talrika skrifter på såväl svenska som finska om barnavård och ungdomsskydd. I partipolitiken deltog von Bonsdorff inte direkt men framträdde under ryska tiden som en oböjlig motståndare till förryskningssträvandena.

Referenser

Noter

Källor 

 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Finländska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Finskspråkiga författare
Finländska skolledare
Finländska diplomater
Landshövdingar i Finland
Födda 1862
Avlidna 1928
Män
Personer från Vanda
Adolf
Maria Teresia av Österrike-Este (1773–1832)

Maria Teresia av Österrike-Este, född 1 november 1773 i Milano, död 29 mars 1832, var en drottning av Sardinien. Hon gifte sig 1789 med kung Viktor Emanuel I av Sardinien. Hon var dotter till hertig Ferdinand av Österrike-Este (I) och Maria Beatrix d'Este.

Biografi 

Maria Teresia valdes ut som brud i konkurrens med andra kandidater. Inför äktenskapet genomgick hon undersökningar i fråga om skönhet, hud, hälsa, tandstatus, karaktär, kultur, om religion, om seder, och om livsstil; om hon haft smittkoppor eller hade vaccinerats. 

Vigseln ägde rum genom ombud i Milano 29 juni 1789 och personligen i Novara 25 april. Vid Napoleon I:s invasion av Piemonte 1798 reste kungafamiljen till Toscana och därifrån till Sardinien. Vid hennes barnlöse svågers abdikation 1802 blev hon drottning; dock endast på själva ön Sardinien. Hon återvände med maken till Turin vid Napoleons fall 1814, då maken installerades på tronen i enlighet med Wienkongressens legitimistiska principer. 

Maria Teresia hälsades först med entusiasm. Hon väckte dock efterhand missnöje, anklagad för att vilja eliminera så mycket som möjligt av de progressiva reformer som hade införts under Napoleons ockupation. Hon ska ha visat förakt för alla som samarbetat med Napoleon. Hennes agerande bidrog till viss del till upploppen 1821, som ledde till makens abdikation. Under upploppen hade hon förklarat sig villig att agera regent om det skulle behövas. Hon åtföljde maken på hans exil till Nice, och bosatte sig efter hans död 1824 i Genua. 

Maria Teresia har anklagats för att ha försökt övertala sin barnlöse svåger att testamentera sin tron till hennes bror. Hon kunde på grund av spänningarna mot henne inte återvända till Turin förrän år 1831. Hon tillhör de mer kontroversiella gestalterna i Savojens historia och anklagades länge för att vara reformfientlig, och för att vilja överföra makten i Italien på Österrike.

Barn 
 Maria Beatrice (1792-1840), som gifte sig med sin morbror Frans IV, hertig av Modena.
 Marie Adelaide Clotilda (1794-1802) 
 Carlo Emanuele Vittorio (1796-1799) 
 Maria Anna (1803-1884), tvilling, gift med kejsar Ferdinand I av Österrike.
 Maria Teresa (1803-1879), tvilling, gift med Karl II av Parma.
 Maria Christina (1812-1836), gift med Ferdinand II av Bägge Sicilierna.

Referenser

 Denna artikel är delvis baserad på italienskspråkiga Wikipedia.

Sardiniens drottningar
Huset Savojen
Födda 1773
Avlidna 1832
Kvinnor
Maria Kristina av Bägge Sicilierna (1779–1849)

Maria Kristina av Neapel och Sicilien, född 17 januari 1779, död 11 mars 1849, var en drottning av Sardinien. Hon var dotter till kung Ferdinand I av Bägge Sicilierna och Maria Karolina av Österrike. Gift 6 april 1807 i Palermo med den senare kung Karl Felix I av Sardinien.

Biografi

Hennes make tillträdde tronen efter sin brors abdikation år 1821. 

Maria Kristina intresserade sig för konst och antikviteter, och gav arkitekten och arkeologen Luigi Canina i uppdrag att genomföra en rad utgrävningar på Tusculum för att "hitta objekt från den antika konsten till förmån för modern konst." 

Paret tillbringade somrarna på Villa Rufinella på Frascati, där hon från 1825 finansierade de arkeologiska utgrävningarna av Tusculum utförda av Luigi Biondi; utgrävningen ägde rum med påvens tillstånd från 1839. 

Hon blev änka 1831. Hon tillbringade sedan en lång tid i Neapel.

Referenser

 

Sardiniens drottningar
Huset Savojen
Födda 1779
Avlidna 1849
Kvinnor
Maria Teresia av Österrike (1801–1855)

Maria Teresia av Österrike-Toscana, född 21 mars 1801 i Wien, död 12 januari 1855 i Turin, var drottning av Sardinien. Hon gifte sig 30 september 1817 med kung Karl Albert av Sardinien i basilikan Santa Maria del Fiore.

Biografi

Hon var dotter till kung Ferdinand III av Toscana och Lovisa av Neapel och Sicilien.    

Maria Teresia föddes i Wien under sina föräldrars flykt undan Napoleon I. Hon anlände till Turin då maken år 1824 förklarats för tronarvinge. 

Hon blev drottning vid makens tro bestigning år 1831. Hon beskrivs som söt, spontan, blyg och tillgiven, men också som en djupt konservativ katolik. Hon ska inte ha engagerat sig politiskt under makens regeringstid utan främst ägnat sig åt familj och religion. 

Efter makens död 1849 framträdde hon inte mer offentligt. Däremot gjorde hon försök att involvera sig politiskt. När Camillo di Cavour år 1854 lade fram en reform mot kyrkans privilegier, försökte hon tillsammans med sin svärdotter påverka sin son kungen att inte godkänna reformen med argumentet att den var kyrkofientlig och därför oacceptabel för alla kristna. Försöket var dock förgäves.

Barn 
 Viktor Emanuel II av Italien (1820-1878) 
 Ferdinand, hertig av Genua (1822-1855) gift med Elisabeth av Sachsen (1830-1912)
 Maria Christina av Savojen (1826-1827)

Referenser

 Denna artikel är delvis baserad på italienskspråkiga Wikipedia.

Sardiniens drottningar
Huset Savojen
Födda 1801
Avlidna 1855
Kvinnor
Carl von Bonsdorff

Carl Gabriel von Bonsdorff, född den 9 oktober 1862 i Kangasala, död den 19 december 1951 i Helsingfors, var en finländsk historiker. Han var far till Ebba Östenson och Bertel von Bonsdorff samt kusin till Hjalmar von Bonsdorff.

von Bonsdorff blev filosofie doktor vid Helsingfors universitet 1887 och docent i nordisk historia samma år. Han bedrev arkivforskning i utlandet, särskilt i Sverige 1885–99, och blev extraordinarie professor i Helsingfors 1898. Åren 1915–1927 var von Bonsdorff professor i finländsk och skandinavisk historia i Helsingfors. Han utgav ett flertal vetenskapliga avhandlingar med ämnen från äldre och nyare tid ur Sveriges och Finlands historia, främst rörande stadsväsendet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter

Externa länkar 
 

Finländska historiker
Finländsk adel
Födda 1862
Avlidna 1951
Män
Personer från Kangasala
Carl
Alumner från Helsingfors universitet
Maria Adelheid av Österrike

Maria Adelheid av Österrike (Adelheid Franziska Marie Rainera Elisabeth Clotilde), inom familjen kallad Adèle, född 3 juni 1822 i Milano, död 20 januari 1855 i Turin, var drottning av Sardinien.

Biografi

Hon var dotter till ärkehertig Rainier Joseph av Österrike, Österrikes vicekung i Lombardiet, och Elisabeth av Savojen-Carignano. Hon gifte sig med kung Viktor Emanuel II av Sardinien den 12 april 1842 på Stupinigi.  

Äktenskapet arrangerades som en allians mellan familjerna Savojen och Habsburg men uppfattades som ett sätt för Österrike att stärka sin maktbas i Italien. Hon fick vid vigseln titeln hertiginna av Savojen, men behöll också sin titel kejserlig höghet tills hon  blev drottning. 

Hennes svärmor, som också var hennes kusin, utövade ett starkt inflytande över maken under deras äktenskap. Adelheid hade fått en strikt uppfostran och beskrivs som timid och from, intresserad av välgörenhet och en trogen maka till sin otrogne make. 

Hon blev drottning när hennes make besteg tronen år 1849. Adelheid hade aldrig något politiskt inflytande, men vid ett tillfälle stödde hon sin svärmors försök att utöva ett sådant inflytande. När Camillo di Cavour år 1854 lade fram en reform mot kyrkans privilegier, gick hon med på att tillsammans med denna gå till kungen och vädja till honom att inte godkänna reformen med argumentet att den var kyrkofientlig och därför oacceptabel för alla kristna. Försöket var dock förgäves. 

Hon avled i mag-tarmkatarr sedan hon några dagar efter sin förlossning fått förkylning efter att ha närvarat vid sin svärmors begravning.

Barn 
 Clothilde (1843–1911; gift med Napoleon-Jérôme-Joseph-Charles Bonaparte)
 Umberto I (1844–1900)
 Amedeo (1845–1890; kung av Spanien 1870–1873)
 Oddone Eugenio av Savojen (1846–1866) 
 Maria Pia av Italien (1847–1911; gift med Ludvig I av Portugal) 
 Carlo Alberto av Savojen (1851–1854) 
 Vittorio Emanuele (född 7 juli 1852, död 7 juli 1852)
 Vittorio Emanuele av Savojen (född 8 januari 1855, död 17 maj 1855)

Bilder

Referenser

 Adelheid Archduchess of Austria

Externa länkar

Personer från Milano
Födda 1822
Avlidna 1855
Sardiniens drottningar
Huset Savojen
Kvinnor
Huset Habsburg-Lothringen
Skåne (fartyg)

Skåne var namnet på två olika örlogsfartyg i svenska flottan:

 Skåne (1683)
 Skåne (1697)
 M/S Skåne (1966)
 HMS Skåne, ubåt (A26) under konstruktion.
Ilmari Bonsdorff

Toivo Ilmari Bonsdorff, född 15 februari 1879 i Tavastehus, död 17 oktober 1950 i Lahtis, var en finländsk geodet. Han var far till Eva Bonsdorff.

Biografi
Bonsdorff blev filosofie doktor 1907 och deltog i gradmätningsexpeditionen till Spetsbergen 1903–07 och tjänstgjorde vid Pulkovo-observatoriet 1908–17. Han var även docent i astronomi vid Helsingfors universitet 1907–1918 och föreståndare för Geodetiska institutet i Helsingfors från dess upprättande 1918–1949 (från 1919 med professors titel). Bonsdorff var 1924–1948 även generalsekreterare i den på hans initiativ bildade Baltiska geodetiska kommissionen.

År 1948 utnämndes han till hedersledamot av Finska Vetenskapsakademien.

Bonsdorff publicerade ett flertal skrifter av astronomiskt och geodetiskt innehåll.

Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Källor

Noter

Litteratur
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Externa länkar

Finländska astronomer
Finländska geodeter
Finländska professorer
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Födda 1879
Avlidna 1950
Män
Personer från Tavastehus
Svensk uppslagsbok
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Ilmari
HMS Wrede

Wrede har tre örlogsfartyg i svenska flottan döpts till:

 Wrede (1697) – linjeskepp i svenska flottan
 Wrede (1706) – galär i svenska flottan
 Wrede (1749) –  galär i svenska flottan 
 Wrede II – annat namn på föregående

Se även
 Wrede af Elimä – svensk adelsätt
Europacupen i bandy 2009

Europacupen i bandy 2009 började med semifinalspel i samband med World Cup 2009. Turneringen vanns av Dynamo Moskva, som besegrade Västerås SK med sammanlagt 4-1 i finalerna.

Semifinaler
16 oktober 2009: Dynamo Moskva, -OLS  6-1 (i Sandviken)
17 oktober 2009: Västerås SK, -Stabæk IF,  8-1 (i Sandviken)

Finaler
20 november 2009: Västerås SK, -Dynamo Moskva,  1-2
22 november 2009: Dynamo Moskva, -Västerås SK,  2-0

Dynamo Moskva Europamästare med sammanlagt 4-1.

Externa länkar
Sports 123 - Europacupen 2009

2009 i Europa
Bandysäsongen 2009/2010
2009
Intef I

Intef I, alternativ stavning Antef I eller Anjotef I, var en farao under Egyptens elfte dynasti som härskade omkring 2133–2121 f. Kr. i Övre Egypten och var troligen son till Mentuhotep I och bror till Intef II. Hans auktoritet utmanades av andra furstar, bland annat från 10:e dynastin i Herakleopolis. Var från början endast en thebansk prins men utökade efterhand sitt välde och tog senare titeln kung, dock utan regentnamn.

Referenser 

Faraoner
Waldemar Bonsels

Waldemar Bonsels, född 21 februari 1880 och död 31 juli 1952, var en tysk författare.

Bonsels väckte uppmärksamhet redan med sina första verk Blut (1909) och Der tiefste Traum (1911). Sin största framgång vann han med barnberättelsen Die Biene Maja und ihre Abenteurer (1912, svensk översättning Biet Majas äventyr, 1918), en själfull och humoristisk bok, fylld av fantasi och naturinlevelse. I samma stil skrev han Das Anjekind (1913, svensk översättning Älvan 1919), Himmelsvolk, ein Buch von Blumen, Tieren und Gott (1915), Indienfahrt (1916, svensk översättning Indiska dagar och nätter 1921) med flera. Bonsels gav även ut lyrik.

Waldemar Bonsels var antisemit och sympatiserade med nazisterna. Ändå brändes alla verk av Bonsels utom Biet Majas äventyr, Himmelsvolk och Indiska dagar och nätter under bokbålen runt om i Nazityskland 1933.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter

Externa länkar
 Böcker av och om Waldemar Bonsels på svenska bibliotek. Libris.

Tyska författare under 1900-talet
Tyskspråkiga författare
Tyska poeter under 1900-talet
Tyskspråkiga poeter
Tyska författare av barn- och ungdomslitteratur
Tyskspråkiga författare av barn- och ungdomslitteratur
Personer från Schleswig-Holstein
Män
Födda 1880
Avlidna 1952
Richard Crashaw

Richard Crashaw, född omkring 1613, död 1650, var en engelsk skald, son till en protestantisk präst.

Han blev uppfostrad i Charterhouse, varifrån han blev sänd till Cambridge. Under inbördeskriget måste han lämna landet; han reste till Paris och därifrån till Rom. I den eviga staden blev han katolik, sekreterare hos kardinal Palotta, genom vars beskydd han blev kanik i Loreto, där han dog.

Hans religiösa diktning utkom under titeln Steps to the temple, sacred poems; the delights of the muses and other poems (1646), den världsliga under titeln Delights of the Muses; han skrev också latinsk vers och efterlämnade vid sin död en del poem, som har blivit tryckta i moderna utgåvor. Den första utgåvan var en samling av hans religiösa dikter, Carmen Deo nostro som utgavs 1756. De bästa av dessa är Turnbulls (1858) och Grosarts (2 band, 1872). En samlad utgåva av hans dikter utgavs 1904 av A. R. Waller.

Noter

Källor 
 

Engelska poeter
Engelskspråkiga poeter
Födda 1613
Avlidna 1650
Män