kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Isidoros af Tadmor

Isidoros af Tadmor är ett drama av Carl Jonas Love Almqvist. Det ingår i band I av den så kallade imperialoktavupplagan av Törnrosens bok, vilket utkom 1839. Pjäsen får sin fortsättning i Marjam. Handlingen är förlagd i Tadmor ”kort efter Kristi död”, och handlar om hierofanten Isidoros. Bland personerna i dramat är två ur kristendomens tidiga historia: ”Jochanan”, det vill säga aposteln Johannes, samt ”Simon Jona”, det vill säga Petrus.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Verk av Carl Jonas Love Almqvist
Marjam (Almqvist)

Marjam är ett drama av Carl Jonas Love Almqvist. Det ingår i band I av den så kallade imperialoktavupplagan av Törnrosens bok, vilket utkom 1839. Pjäsen utgör en fortsättning på Isidoros af Tadmor, och utspelar sig till en början utanför Jerusalem, i ”dalen sydost om staden i nejden av Siloah”. Förutom de personer som är med i den föregående pjäsen ingår även ”Marjam”, det vill säga Jungfru Maria , samt Josef från Arimataia.

1973 hade Marjam urpremiär på Radioteatern i regi av Gunnar Balgård med Aino Taube, Tord Peterson, Åke Fridell, Ulf Johanson, Gösta Bredefeldt och Marie Göranzon.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Pjäser av Carl Jonas Love Almqvist
Ewald Wollny

Martin Ewald Wollny, född 20 mars 1846 i Berlin, död 8 januari 1901 i München, var en tysk agronom.

Wollny förvaltade 1868-69 godset Gross-Wanzleben vid Halle an der Saale, blev 1870 filosofie doktor i Leipzig, 1871 lärare vid lantbruksakademien i Proskau, 1872 extra ordinarie professor i lantbruk vid tekniska högskolan i München och 1880 ordinarie professor där. 

Genom en mängd undersökningar över jordens fysikaliska egenskaper, publicerade i den av honom utgivna tidskriften "Forschungen auf dem Gebiete der Agrikulturphysik" (20 band, 1878-98), bidrog Wollny kraftigt till utvecklingen av agrikulturfysiken. 

Han författade dessutom Saat und Pflege der Landwirtschaftlichen Kulturpflanzen (1885), Kultur der Getreidearten (1887; andra upplagan 1891) och Die Zersetzungen der organischen Substanzen und Humusbildung (1897; utgiven i fransk översättning av Edmond Henry, 1902).

Källor

Tyska agronomer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Münchens tekniska universitet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Berlin
Födda 1846
Avlidna 1901
Män
Ugglan
Nyniannes Röst

Nyniannes Röst är ett musikstycke av Carl Jonas Love Almqvist. Noterna ingår i band I av den så kallade imperialoktavupplagan av Törnrosens bok, vilket utkom 1839. I likhet med den sång som följer efter, ”Det doftar i skogen”, men i motsats till de flesta andra musikinslagen i Törnrosens bok har ”Nyniannes Röst” varken text eller någon förklarande berättelse. Endast titeln ger en antydan om ett sammanhang där melodin kunde ingå. Namnet Nynianne är ett typiskt exempel på Almqvists experimentella skapande av personnamn, såsom Tintomara eller Amorina.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Verk av Carl Jonas Love Almqvist
Vanadislundens friluftsteater

Vanadislundens teater eller Vanadisteatern var en friluftsteater i Vanadislunden i Stockholm. 
Den uppfördes 1916. Här uppträdde folkkära skådespelare så som Thor Modéen och Julia Caesar. 1938–1946 var Sigge Fürst dess ledare.

Uppsättningar

Referenser

Noter

Källor

Litteratur
 

Ej längre existerande teatrar i Stockholm
Vasastan
Friluftsteatrar i Sverige
Det doftar i Skogen

Det doftar i Skogen är ett musikstycke av Carl Jonas Love Almqvist. Noterna ingår i band I av den så kallade imperialoktavupplagan av Törnrosens bok, vilket utkom 1839. I likhet med den sång som föregår den, ”Nyniannes röst”, men i motsats till de flesta andra musikinslagen i Törnrosens bok har "Det doftar i skogen" varken text eller någon förklarande berättelse. Endast titeln ger en antydan om ett sammanhang. Efter sången följer novellen "Uppvaknandet", som inleds med raden: ”Jag vaknade och såg mig vara i en skog.”

Referenser

Noter

Tryckta källor

Verk av Carl Jonas Love Almqvist
Uppvaknandet (Almqvist)

Uppvaknandet är en novell av Carl Jonas Love Almqvist. Den ingår i band I av den så kallade imperialoktavupplagan av Törnrosens bok, vilket utkom 1839. Liksom flera andra av Almqvists verk handlar den om livet efter döden. Mitt i berättelsen är en sång infogad, som återges med notskrift.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Verk av Carl Jonas Love Almqvist
De sju Sångerna under Tälten

De sju Sångerna under Tälten är en sångcykel av Carl Jonas Love Almqvist. Den ingår i band I av den så kallade imperialoktavupplagan av Törnrosens bok, vilket utkom 1839. Sångerna är trestämmiga och har starkt religiöst färgat innehåll.

Källor

Externa länkar 
 

Verk av Carl Jonas Love Almqvist
Kazimierz Plater

Kazimierz Plater (Broel-Plater), född 3 mars 1915 i Vilnius, död 30 april 2004 i Warszawa, var en polsk schackspelare och greve.

Biografi 
Plater föddes i en tysk-baltisk uradlig familj, och blev undervisad i schackspelets regler av sin far. Vid sexton års ålder vann han sin första schackturnering. År 1934 flyttade han till Warszawa, där han efter att ha vunnit ett distriktsmästerskap valdes ut för kval till OS 1935.

Under andra hälften av 30-talet ägnade sig Plater åt studier och senare militärtjänst, varför han inte aktivt spelade schack under denna tid. Efter andra världskriget tillhörde han det främsta skiktet bland polska schackspelare, och representerade Polen i mellanstatliga matcher och turneringar såsom Hilversum 1947 och Dublin 1957. År 1947 medverkade han i sin första internationella turnering i Warszawa. Där hamnade han på sjätte plats, endast en halv poäng under de senare stormästarna Vasilij Smyslov, Isaak Boleslavskij och Luděk Pachman. Hans seger mot Boleslavskij var den första polska segern som fick internationella rubriker under efterkrigstiden.

Han representerade Polen i tre schack-OS; 1952 i Helsingfors, 1956 i Moskva samt 1960 i Leipzig. 1950 tilldelades han titeln Internationell Mästare.

Källor 
 Władysław Litmanowicz, Polscy szachiści, Warszawa 1982, ss. 47-59
 ChessBase Megabase 2008

Polska schackspelare
Födda 1915
Avlidna 2004
Män
Svangrottan på Ipsara

Svangrottan på Ipsara är ett drama av Carl Jonas Love Almqvist. Pjäsen ingår i band I av den så kallade imperialoktavupplagan av Törnrosens bok, vilket utkom 1839. Som titeln antyder utspelar sig dramat på den grekiska ön Psara i närheten av Chios, under Konstantin den stores tid som kejsare.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Verk av Carl Jonas Love Almqvist
Schems-el-Nihar

Schems-el-Nihar är en episk dikt av Carl Jonas Love Almqvist. Den ingår i band I av den så kallade imperialoktavupplagan av Törnrosens bok, vilket utkom 1839. Förutom de fyra sånger som utgör själva eposet ingår en inledning lagd i Richard Furumos mun, samt förklarande noter. Schems el-Nihar utspelar sig inledningsvis i Nubien men merparten är förlagd i trakterna kring Gondar i Etiopien. Versmåttet är det sällsynta trokaisk pentameter, med inslag av fri vers. Namnet på huvudpersonen, som också givit verket dess titel förklaras betyda ”Flodens Sol”.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Verk av Carl Jonas Love Almqvist
De två Chorerna

De två Chorerna, med moderniserad stavning ”De två korerna”, är ett musikstycke av Carl Jonas Love Almqvist. Det avslutar band I av den så kallade imperialoktavupplagan av Törnrosens bok, vilket utkom 1839. Det korta körverket är uppbyggt som en dialog mellan jordiska andar, som sjunger fyrstämmigt, och serafer, som sjunger trestämmigt. De förra representerar människorna och frågar de senare, de himmelska andarna, om det är meningsfullt att hoppas på frid.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Verk av Carl Jonas Love Almqvist
Gianera

Gianera är en novell av Carl Jonas Love Almqvist. Den ingår i band II av den så kallade imperialoktavupplagan av Törnrosens bok, vilket utkom 1849. Huvudhandlingen är infogad inom törnrosbokens ramfiktion, men för ovanlighetens skull är det inte Richard Furumo som återger den, utan Herr Hugos son Frans. Berättelsen tilldrar sig i Spanien eller Portugal, och handlar en kvinna, Gianera, vars två barn, Parcival och Emandéa välsignas med en tidig död. Berättaren gör en jämförelse med den grekiska legenden om Kleibos och Biton, men menar att det öde han skildrar utmärker sig med att huvudpersonerna omges av ett ”kristet sken”.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Verk av Carl Jonas Love Almqvist
Mythopoiesis

Mythopoiesis är en serie sagor av Carl Jonas Love Almqvist. Sagorna är infogade i en ramberättelse och helheten ingår i band II av den så kallade imperialoktavupplagan av Törnrosens bok, vilket utkom 1849. De ingående delarna är: ”Amauros Chrysornis eller Guldfågel i Paradis”; ”Rosaura eller Sagan om Behagets Vingar”; ”Arctura”. De två första publicerades redan 1822 i tidskriften Opoetisk calender för poetiskt folk.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
 Guldfågel i paradis hos Litteraturbanken
 Rosaura, Sagan om behagets vingar hos Litteraturbanken

Verk av Carl Jonas Love Almqvist
M/S Industria

M/S Industria var ett svenskbyggt lastfartyg som torpederades under andra världskriget.

Historik
Industria sjösattes vid Lindholmens varv i Göteborg kort efter krigets utbrott den 2 november 1939. Fartyget levererades i februari 1940 och fördes från början till slut av kapten Lorentzon. Industria hade på sin jungfruresa just hunnit utanför norska farvatten när skagerackspärren upprättades i april 1940 och kom således aldrig hem till Sverige från sin första resa. Vid torpederingen fanns nio nationer representerade bland besättningen.

Torpederingen
På väg från Philadelphia till Rio De Janeiro hade Industria hunnit passera ekvatorn och befann sig den 25 mars på lat S 11,40' då fartyget torpederades. Industria sjönk på 4 - 5 minuter och de som inte hann i livbåten fick hoppa över bord. Alla blev sedan upptagna i livbåten utom den isländske matrosen som inte kunde återfinnas trots att livbåten låg kvar i flera timmar för att söka efter honom. Den tyska ubåten tog ombord befälhavaren, övermaskinisten och styrmannen. Efter 15 timmar i livbåten upptogs de skeppsbrutna av ett schweiziskt fartyg.

Kapten Lorentzon, övermaskinist A. Jacobsson och förste styrman F. Olsson fick kvarstanna i ubåten och åka med till Frankrike. Resan över Atlanten var påfrestande då ubåten hela tiden gick i undervattensläge. För att inte förbruka syre i onödan var man tvungen att hålla sig i stillhet. Från Frankrike tog man sig sedan med flyg hem till Sverige.

Svenska lastfartyg
Fartyg sänkta av ubåtar
Fartyg sjösatta 1939
Sjöolyckor 1943
Fartyg byggda i Göteborg
Skeppsvrak i Atlanten
Minnesfest den första April

Minnesfest den första April är en novell av Carl Jonas Love Almqvist. Den ingår i band II av den så kallade imperialoktavupplagan av Törnrosens bok, vilket utkom 1849. Texten utgörs till största delen av en artikel om Pehr Henrik Ling, som Almqvist omarbetat och fört in i törnrosverkets fiktion, där den blivit ett tal som herr Hugos son Frans håller inom den akademi instiftat. När talet är avslutat uppstår ett samtal mellan herr Hugo och Richard Furumo, vilket bildar en inledning till sagocykeln Sviavigamal.

Referenser

Tryckta källor

Verk av Carl Jonas Love Almqvist
Sviavigamal

Sviavigamal är en verkcykel av Carl Jonas Love Almqvist. Den ingår band II av den så kallade imperialoktavupplagan av Törnrosens bok, vilket utkom 1849. Med inspiration från Pehr Henrik Ling har Almqvist skapat en tetralogi av sagor med fornnordiska motiv: Håtuna saga, Sigtuna saga, Valtuna saga och Odensala saga. I jämförelse med Ling måste sagorna dock anses betydligt mer ironiska, och liksom många av verken i Törnrosens bok har de en ramberättelse, som låter dem framföras av den fiktiva karaktären Richard Furumo.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Verk av Carl Jonas Love Almqvist
Dragets kanal

Dragets kanal ligger söder om Nynäshamn och skär av ön Järflotta från fastlandet. Kanalen förbinder Dragfjärden med södra delen av Nynäsviken.

Beskrivning
På 1200-talet, då vattennivån låg tre meter högre än idag var Draget ett sund mellan ön Ekholmen (numera en del av Järflotta) och halvön Käringboda. Passagen omtalas som en inre segelled i Kung Valdemars segelled. Sundet grundades dock efterhand upp, Gustav III krävde att markägaren skulle rensa det för att möjliggöra passage för flottans galärer och till slut fick en oxe går före och bogsera båtarna genom gyttjan i sundet.

I mitten av 1800-talet hade djupet i sundet sjunkit till endast 0,3 m och Gustaf Nerman fick uppdraget att återigen göra en kanal av sundet. Sundet muddrades och sprängdes på initiativ av ägarna till Nynäs gård. Västra sidan stensattes för att man skulle kunna gå och dra båtarna genom kanalen som fick 2,5 meters djup. Under 1900-talet rätade marinen upp och fördjupade kanalen med dynamit och förstärkte kanalens inloppskanter från södra sidan med kreosotimpregnerade stockar och kätting. Detta för att marinens motortorpedbåtar inte skulle behöva ta vägen runt, via de öppna vatten utanför Järflotta och Landsort.

I sjökortet anges djupet på farleden och kanalen vara 1,5 meter, men under 1980-talet lät Nynäshamns Segelsällskap med stöd av Skärgårdsstiftelsen muddra kanalen och djupet som anges vid infarterna till kanalen är 2,0 meter (augusti 2012). Kanalen är ett fornminne med RAÄ-nummer Ösmo 611:1.

Källor

Externa länkar

Kanaler i Sverige
Byggnader och anläggningar i Nynäshamns kommun
Claudius Buchanan

Claudius Buchanan, född 12 mars 1766 och död 9 februari 1815, var en skotsk präst.

Buchanan var från 1797 kaplan i ostindiska kompaniets tjänst i Calcutta. Genom och omfattande resor förvärvade sig Buchanan en grundlig kännedom om det religiösa och sedliga tillståndet i Indien och blev en ivrig och framgångsrik talesman över utbredandet av kristendom och västerländsk kultur i landet. Berömt är hans arbete Christian researches in Asia (1810, flera senare upplagor).

Källor

Tryckta källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter

Externa länkar 
 

Skotska präster
Brittiska missionärer
Alumner från University of Glasgow
Födda 1766
Avlidna 1815
Män
Svensk uppslagsbok
Stordrift

Stordrift kan avse:

 Stordriftsfördel – de minskande styckkostnader som ofta uppkommer genom storskalig produktion
 Stordriftsnackdel – genomsnittskostnaden per producerad enhet ökar med ökad kvantitet

Se även
 Massproduktion – industriell produktion av varor i stor skala
Exemplum

Exemplum, plural exempla, latin för exempel, är en teknisk term från den antika retoriken som betecknar en moralisk anekdot, antingen kortfattad eller omfattande, verklig eller fiktiv, som används för att illustrera en åsikt och som ofta utgör ett sedelärande exempel. Den sedelärande berättelsen har utvecklats till en litterär genre.

Termen användes redan av Aristoteles. Omkring 100 f.Kr. vidgas betydelsen till att även innefatta exempelfigurer. Romare som Cicero och Marcus Fabius Quintilianus menar att sådana inte enbart ska hämtas från historien utan även från myten och hjältelegenden. Valerius Maximus sammanställde verket Factorum ac dictorum memorabilium libri, ungefär "samling av minnesvärda dåd och ord", under Tiberius styre. Att använda viktiga figurer och händelser och smidigt kunna införliva dessa i sin egen poesi var fortfarande mycket viktigt i den medeltida poesin.

Genren är vanligt förekommande i äldre biografier där man förutom värderingar lägger in fakta som lyfter fram det man vill. Exempla kan användas både för att tala för eller tala emot någonting. 

Exemplum kan även användas i vidare betydelse för all typ av resonemang som används som exempel.

Se även 

 Parabel (liknelse)

Referenser 

Litterära genrer
Retorik
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Robert Williams Buchanan

Robert Williams Buchanan, född 18 augusti 1841, död 10 juni 1901, var en skotsk/engelsk skald.

Buchanan lämnade vid 19 års ålder universitetet i Glasgow för att slå sig ned som författare i London, där han höll på att gå under av svält. Han blev senare en av sin tids bäst betalda skriftställare men förlorade sin förmögenhet och dog i stor fattigdom. Buchanan var en produktiv och mångsidig diktare, vars alster omfattar lyriska, episka och didaktiska diktverk samt dramer och romaner. Han fick stor framgång med diktsamlingen Idylls and legends of Inverburn (1865) med ämnen från Skottland, vars natur och folk behandlas i flera av hans senare arbeten. Han London poems (1866) är mer mörkare och mer realistiskt färgade. Den så kallade keltiska mystiken framträdde i hans stora episkt-didaktiska och filosofiska The book of Orm (1870). Ett större verk på vers är även The wandering jew (1893), där han angrep den moderna kristendomen. 1871 gjorde han ett angrepp på diktaren Dante Gabriel Rossetti och dennes riktning, vilket ledde till en hetsig litterär fejd.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter

Externa länkar 

Skotska poeter
Engelskspråkiga poeter
Brittiska poeter under 1800-talet
Alumner från University of Glasgow
Födda 1841
Avlidna 1901
Män
Svensk uppslagsbok
Giovanni Battista Seni

Giovanni Battista Seni, född 1600 i Padua, död 1656 i Genua, även Giovanni Battista Seno eller Zenno, var en italienisk astrolog och livmedikus åt Wallenstein, överbefälhavare för den tyske kejsaren trupper i trettioåriga kriget. 

Efter sin universitetsutbildning i sin hemstad Padua fördes Seni in vid hovet av Albrecht Wenzel Eusebius von Waldstein, kallad Wallenstein av Ottavio Piccolomini. Han var i generalens tjänst som personlig hovastrolog till dennes död 1634. En kort tid innan mordet på Wallenstein var Seni tillsammans med honom på dennes rum. Om Seni var inblandad i mordet på Wallenstein är inte känt. Han ska inte ha fått några betydande mutor. År 1643 blev han nedstucken på en gata i Wien av en polsk ambassadör. Om hans öde efter detta är inte känt.

Källor
Tyska Wikipedia: Giovanni Batista Seni

Externa länkar
Spådomskort av Giovanni Battista Seni

Italienska astrologer
Italienska läkare
Födda 1600
Avlidna 1656
Personer i trettioåriga kriget
Män
Personer från Padua
Zestaponi

Zestaponi eller Zestafoni  (Georgiska: ზესტაფონი; Zestaponi) är huvudstaden i Zestaponidistriktet i västra Georgien, som är en del av Imeretien. Vid folkräkningen 2014 hade staden 20 814 invånare.

Zestaponi ligger i Kolchislåglandet, en semi-tropisk region med relativt kyliga vintrar och heta somrar. Zestaponi är ett viktigt industricentrum, med en stor ferrolegeringsanläggning för bearbetning av manganmalm i närheten av Tjiatura.

Sport och kultur 
Den största lokala fotbollsklubben, FK Zestaponi, spelar i den georgiska högstaligan Umaghlesi Liga. Stadion, Davit Abasjidze-stadion, byggd av ferrolegeringsanläggningen, öppnades år 1952 och efter renovering har den nu en kapacitet på 4 100 åskådare. Stadens näst största klubb, Margveti Zestaponi, håller till i Liga 3.

Författaren Boris Akunin föddes i staden. Filosofen Dimitri Uznadze föddes i den närliggande byn Sakara 1886. De berömda georgiska skådespelarna Sjalva Gjambasjidze, Usjangi Tjcheidze och Buchuti Zakariadze är också födda i staden.

Källor 

Orter i Imeretien
Mariann Norell

Mariann Norell, född 1947 i Halmstad, är en svensk socionom och politiker (vänsterpartist). Hon har varit ledamot i kommunfullmäktige i Halmstads kommun sedan 1998 och var kommunråd mellan 2002 och 2006.

Norell är sedan 2007 enhetschef för Althea, Halmstads kommuns öppenvårdsverksamhet för missbrukare.

Externa länkar
Halmstad från vänster - blogg

Födda 1947
Kommunalråd i Halmstads kommun
Svenska vänsterpartistiska kommunalråd
Kvinnor
Politiker från Halmstad
Levande personer
Svenska politiker under 2000-talet
Marneuli

Marneuli (georgiska: მარნეული), tidigare Bortjalo (ბორჩალო), är en stad i Georgien, i regionen Nedre Kartlien i den sydöstra delen av landet, 24 km söder om huvudstaden Tbilisi. Den är administrativt centrum för distriktet Marneuli, som gränsar till Armenien och Azerbajdzjan. Marneuli ligger 408 meter över havet och antalet invånare är .

Staden är främst befolkad av etniska Azerer (83,1%). Marneuli är hemstad till en av Kaukasus viktigaste Mutjahider och ett nytt universitet där lärarna utbildas för Georgiens 124 Azerbajdzjanska skolor.

Källor 

Orter i Nedre Kartlien
Gödestads kyrka

Gödestads kyrka är en kyrkobyggnad belägen i Gödestad i Varbergs kommun. Kyrkan tillhör sedan 2002 Himledalens församling (tidigare Gödestads församling) i Göteborgs stift.

Historia
Gödestads medeltida kyrka låg någon kilometer söder om den nya kyrkan. Den bestod av ett långhus utan särskilt kor eller absid. Kyrkan anses ha uppförts på 1200-talet och hade en klockstapel väster om kyrkan..

Kyrkobyggnaden
Byggnaden uppfördes 1895–1897 efter ritningar av Adrian C. Peterson. Den välbevarade kyrkan är ett gott exempel på nygotisk arkitektur och utgör ett landmärke i Himledalen. Byggnadsmaterialet är granit putsad med kalkbruk. Kyrkan har ett 45 meter högt västtorn och utskjutande korsarmar vid koret.  I den norra korsarmen finns sakristian och den södra utgör förråd. Kring de stora rundbågiga fönstren finns gult tegel. Kyrkan har sadeltak klätt med alunskiffer. Tornet har rött plåttak. Korpartiet är lägre än långhuset och femsidigt avslutat. Huvudentrén är genom västtornet. Porten är en pardörr med brun stående pärlspåntpanel och utsmyckade smidda gångjärn. Över porten finns en romersk siffra, II (två) krönt av en kunglig krona – Oscar II:s monogram – och årtalet 1897.

År 1952 genomfördes en renovering av kyrkan, då innertaket täcktes med spånskivor och ursprungliga väggdekorer målades över. Den renoverades exteriört i slutet av 1900-talet och början av 2000-talet. Vid renoveringen 2006 återställdes de ursprungliga dekormålningarna.

Inventarier
 Altaret har ett träkors, som härstammar från 1879 års orgelfasad, och två sjuarmade ljusstakar.
 Predikstolen och dopfunten är utförda i slutet av 1800-talet och av trä.
 Dopskålen i koppar kommer från den gamla kyrkan.

Klockor
I tornet hänger två klockor, vilka båda är tillverkade 1897 av Bergholtz klockgjuteri. Storklockan har en diameter på 108 cm och vikten 830 kr. Lillklockan är 94 cm i diameter och väger 540 kg.

Orglar
År 1879 tillverkades den första orgeln med 6 stämmor och en manual av E. A. Setterquist & Son, Örebro, för den gamla kyrkan och flyttades därefter till den nya. Den blev besiktigad och godkänd med lovord fredagen 22 augusti 1879 av musikdirektör J. Elof Ferdinand Colliander (1820-1895) i Getinge.
År 1926 tillkom en helt ny orgel från Liareds orgelbyggeri. Den omdisponerad 1953 av Hammarbergs Orgelbyggeri AB då den fick nuvarande registrering. Instrumentet har pneumatiskt registratursystem och fjorton stämmor fördelade på två manualer och pedal.

Referenser

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Varbergs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1897
Byggnader ritade av Adrian C. Peterson
1897 i Sverige