kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lars Oftedal (präst)

Lars Oftedal, född den 27 december 1838 i Stavanger, död där den 2 maj 1900, var en norsk präst och politiker, far till journalisten och politikern Lars Oftedal.

Oftedal blev som student religiöst väckt, tog 1864 teologie kandidatexamen och verkade ett par år som sjömanspräst i Cardiff, men flackade sedan ånyo omkring i Sör- och Vestlandet som uppbyggelsepredikant i frikyrkoförsamlingar, där han vann stort inflytande genom sin brett folkliga förkunnelse. År 1885 blev han kyrkoherde i sin födelsestad. 

Redan förut hade han tagit initiativ till flera välgörenhetsinrättningar och andra socialreformatoriska företag av praktisk betydelse, en vittomfattande verksamhet, som han alltjämt med mycken affärsskicklighet ledde genom ett över hela landet organiserat insamlingsarbete. Därjämte utsände han från av honom själv upprättat tidningstryckeri "Vestlandsposten", ursprungligen organ för vestländska kyrkorörelsen, men snart även för en klerikal, "moderat" politik. 

Stortingsman för Stavanger 1883-85 och 1889-91, blev han omvald även för perioden 1892-94. Han slöt sig till Jakob Sverdrups "kirkeparti", vars ledare Oftedal var utanför stortinget, röstade 1883 för riksrättsåtal mot ministären Selmer och gick 1885 i spetsen vid gamla vänsterpartiets sprängning genom vägran av "digtergage" till Alexander Kielland. 

Härigenom kom Oftedal att stå som den åtminstone nominelle chefen för ett eget under senare hälften av 1880-talet politiskt betydande demokratiskt, vestländskt kyrkoparti, de så kallade "Oftedöler", efter Kiellands spefulla tendensroman "Sankt Hans fest" benämnda "kaniner". Oftedals och partiets prestige led emellertid ansenligt avbräck genom en i norska kyrkans historia enastående tilldragelse. 

Allhelgonadagen (1 november) 1891 beredde nämligen Oftedal hela landet en sensationell överraskning genom att i sin egen kyrka offentligen (och, som det sedan visade sig, under påtryckning från sina överordnade) bekänna, att han gjort sig skyldig till otukt ("usaedeligt forhold"), i följd varav han nödgades nedlägga sitt kyrkliga ämbete, sina övriga befattningar och sitt stortingsmandat. 

Efter sitt avsked var han dock snart åter i farten som väckelsepredikant, redaktör och förläggare. Den 1 september 1893 uppsatte han det ännu bestående "Stavanger aftenblad" (som efter hans död under över ett halvsekel, med avbrott under den tyska ockupationen, utgavs av hans son och sonson) och hade före sin död ånyo blivit stadsfullmäktig.

Källor 
 

Födda 1838
Avlidna 1900
Alumner från universitetet i Oslo
Norska präster under 1800-talet
Norska chefredaktörer
Norska Stortingsledamöter
Norska politiker under 1800-talet
Personer från Stavanger
Män
Fredenberg

Fredenberg är ett svenskt efternamn, som burits av bland andra:

 Alarik Fredenberg (1825–1891), svensk militär och riksdagsman
 Karl Fredenberg (1857–1936), svensk skogsämbetsman

Svenska efternamn
Heinrich Spiero

Heinrich Spiero, född den 24 mars 1876 i Königsberg (nuvarande Kaliningrad), död den 8 mars 1947 i Berlin, var en tysk litteraturkritiker.

Spiero, som var juris doktor och 1911-14 docent vid Kunstgewerbeschule i Hamburg, författade ett stort antal arbeten om samtida tysk litteratur, bland annat Hermen (1906), Geschichte der deutschen Lyrik seit Claudius (1908; 2:a upplagan 1915), Detlev von Liliencron (1910, 1913), Das poetische Berlin (1911-12), Das Werk Wilhelm Raabes (1913), Geschichte der deutschen Frauendichtung seit 1800 (1913) och Julius Rodenberg (1926).

Källor 

 

Födda 1876
Avlidna 1947

Tyska litteraturvetare
Tyska litteraturkritiker
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer från Königsberg
Män
Kronwall

Kronwall är ett svenskt efternamn.

Personer med efternamnet Kronwall
 Niklas Kronwall (född 1981), ishockeyspelare
 Staffan Kronwall (född 1982), ishockeyspelare
 Zara Sigfridsson, född Kronwall (född 1982), sångerska 

Svenska efternamn
Margarethe Stern

Margarethe Stern, född Herr 25 november 1857 (enligt vissa källor 1855) i Dresden, död där 4 oktober 1899, var en tysk pianist. Hon var från 1881 gift med Adolf Stern.

Stern var yngsta dotter till den sachsiske kammarmusikern, fagottisten vid hovoperan i Dresden Ernst Herr. Hon erhöll sin första musikutbildning av Adolf Reichel, och efter att denne avflyttat till Bern, av den sachsiske hovpianisten Karl Krägen. Efter att det visat sig, att den sistnämnde ej förmådde utveckla den unga flickans talang, fick hon lyckan att få vara lärjunge till Franz Liszt i Weimar och Clara Schumann i Berlin. 

Stern gav hösten 1875 sin första självständiga konsert i födelsestaden med biträde av kungliga kapellet. Hon gjorde därefter framgångsrika konsertframträdanden i alla större tyska städer, 1883 i de ryska östersjöprovinserna och 1885 i Danmark. I samband sistnämnda framträdande uppträdde hon även i Lund. Vid ett besök i Stockholm 1891 tilldelades hon medaljen Litteris et Artibus. År 1893 blev hon kunglig kammarvirtuos i Sachsen. 

Maken skrev om henne boken Margarethe Stern, ein Künstlerinnenleben (1901).

Källor 
Svensk Musiktidning, n:o 15, 1894-10-01, sid. 113f.

Musik und Gender im Internet: Margarethe Stern

Tyska klassiska pianister
Personer från Dresden
Födda 1857
Avlidna 1899
Kvinnor
Ugglan
Julius Rodenberg

Julius Rodenberg, född den 26 juni 1831 i Rodenberg (Hessen-Nassau), död den 11 juli 1914, var en tysk författare.

Rodenberg blev 1856 juris doktor i Marburg. Han uppehöll sig flera år i Storbritannien och bosatte sig 1859 i Berlin, där han 1862–1864 utgav Deutsches Magazin och 1867–1874 Salon für Literatur, Kunst und Gesellschaft samt 1874 uppsatte Deutsche Rundschau, vars ledare han var till sin död och i vilken han med välvilja och förstående uppmuntrade yngre författare. Rodenberg skrev dikter, bland andra König Haralds Totenfeier (1853; 3:e upplagan 1856) och Gedichte (1863; 5:e upplagan 1880). Bland hans romaner märks Die Strassensängerin von London (1861; "Gatusångerskan i London", samma år), den historiska romanen Von Gottes Gnaden (5 band, 1870), som försiggår på Oliver Cromwells tid, och Berlinskildringen Die Grandidiers (3 band, 1878; 2:a upplagan 1890). 

Mest känd är emellertid Rodenberg genom sina rese- och kulturskildringar, av vilka i synnerhet de från England äger stor förtjänst. Här kan nämnas Tag und Nacht in London (1862, 4:e upplagan 1864; "Dag och natt i London", 1862), Paris bei Sonnenschein und Lampenlicht (2:a upplagan 1867; "Paris vid dagsljus och lyktsken", samma år), Studienreisen in England (1872; "Bilder ur lifvet i England", 1873), Belgien und die Belgier (1881), Bilder aus dem Berliner Leben (1885–1888; 3:e upplagan 1890) och Eine Frühlingsfahrt nach Malta (1893). Bland hans övriga, talrika alstring finns en biografi över Dingelstedt (2 band, 1891) och Erinnerungen aus der Jugendzeit (2 band, 1899). Den 1901 till hans ära utgivna festskriften innehåller även en bibliografi.

Källor

Noter

Tyska redaktörer
Tyska reseskildrare
Tyska romanförfattare
Tyskspråkiga romanförfattare
Memoarskrivare under 1800-talet
Memoarskrivare under 1900-talet
Tyska författare under 1800-talet
Tyska poeter under 1800-talet
Tyskspråkiga poeter
Personer från Niedersachsen
Födda 1831
Avlidna 1914
Män
Ugglan
Leonhard Frank

Leonhard Frank, född 4 september 1882 i Würzburg, död 18 augusti 1961 i München, var en tysk författare, tillhörande den expressionistiska generationen.

Frank debuterade 1913 med romanen Rövarbandet som ännu står naturalismen nära. Under första världskriget blev Frank tendensförfattare med expressionistisk teknik; romanen Die Ursache (1915), påverkad av psykoanalysen, var en flammande protest mot dödsstraffet, och Människan är god (novellsamling 1917) siar om ett kommande broderskapsrike. Romanen Der Bürger (1924) är rent socialistisk. Senare berättelser är Im letzten Wagen (1925), Karl och Anna (1928) och Synd? (1929). Viktiga verk är också romanerna Das Ochsenfurter Männerquartett (1927) och Von drei Millionen drei (1931), där arbetslösheten är motiv.

Alla verk av Leonhard Frank utom Rövarbandet och Das Ochsenfurter Männerquartett brändes under bokbålen runt om i Nazityskland 1933.

Verk utgivna på svenska
 Människan är god (Albert Bonniers förlag, 1918)
 Maningsord till den i krig, mord och plundring invecklade mänskligheten (1918)
 Rövarbandet (Bonniers, 1920)
 Synd?, roman (1930)
 Karl och Anna (1930)
 Pojkligan. : En roman från efterkrigstidens Tyskland (1951)

Källor

Externa länkar
 Böcker av och om Leonhard Frank på svenska bibliotek. Libris.

Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Födda 1882
Avlidna 1961
Män
Personer från Würzburg
Expressionister
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Julia Frankau

Julia Frankau, född 30 juli 1859 i Dublin, död 17 mars 1916 i London, var en brittisk författare, känd under pseudonymen Frank Danby. Hon var gift med poeten Arthur Frankau och tillsammans fick de sonen Gilbert Frankau som också han var författare.

Under sin uppväxt blev hon utbildad i hemmet av Laura Marx Lafargue. Hon var judiska men skrev böcker som kritiserade den judiska kulturen. Ett exempel på detta är hennes första bok Dr. Phillips: A Maida Vale Idyll, utgiven 1887, som handlar om en kvinna med en uppväxt liknande Frankaus.

Bland hennes romaner märks Babes in Bohemia (1889), Pigs in Clover (1903), Baccarat (1904), An incomplete Etonian (1909) och The story of Emma, Lady Hamilton. Frankau var också konsthistoriskt intresserad och utgav Eighteenth century colour prints (1900). Hon skrev även essäer för The Saturday Review. 

Några av hennes verk finns översatta till svenska, bland annat Manuela Wagner av Frank Danby och Ett barnahjärta eller Sallys lefnadssaga af Frank Danby.

Källor

Noter 

Brittiska romanförfattare
Engelskspråkiga romanförfattare
Födda 1859
Avlidna 1916
Kvinnor
Personer från Dublin
Fukthed

Fukthedar är en typ av hedar som är rika på vatten, men som ändå endast består av låga växter som buskar och gräs. Vegetationen består till stor del av arter av ljung, klockljung, pors, starr och tåg. Fukthedar är mestadels sura, har ett lågt pH-värde, med undantag av exempelvis kalkfukthedar som Stora alvaret på Öland.

I Sverige finns fukthedar mest vid sötvattensstränder, i anslutning till mossar och i svackor på hedar. I Västeuropa är fukthedar vanliga längs atlantkusten. Fukthedar är ofta resultatet av mänskligt utnyttjande som bete och skogsavverkning.

Se även
Alvar
Dryashedar
Hed
Landskap

Terrängtyper
Biotoper
Växtsamhällen
Otto Franke

Alwin Wilhelm Otto Franke, född den 27 september 1863 i Gernrode, död den 2 september 1946 i Berlin, var en tysk sinolog.

Francke blev professor vid Hamburgs universitet 1901 och arbetade från 1923 vid Berlins universitet. Franke utgav bland annat Studien zur Geschichte des Konfuzianischen Dogmas und der chinesischen Staatsreligion (1920), Die Grossmächte in Ostasien von 1894 bis 1914 (1922) samt Geschichte des chinesichen Reiches (1930).

Källor 

  

Tyska sinologer
Tyska professorer
Alumner från Freiburgs universitet
Alumner från Göttingens universitet 
Personer verksamma vid Hamburgs universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Personer från Gernrode
Födda 1863
Avlidna 1946
Män
WP:Projekt Kina
Svensk uppslagsbok
Zacharias Frankel

Zacharias Frankel, född 30 september 1801 i Prag, död 13 februari 1875, var en tysk-judisk teolog.

Frankel blev rabbin i kretsen Leitmeritz i Böhmen 1831, överrabbin i Dresden 1835, i Breslau 1854 och samtidigt rektor för det nygrundade Jüdisch-theologisches Seminar där. I Sachsen bidrog han verksamt till judendomens erkännande som en i staten berättigad konfession. Genom sin för sachsiska lantdagen framlagda skrift Die Eidesleistung der Juden in theologischer und historischer Beziehung (1840) föranledde han avskaffandet av den föråldrade judeeden och förberedde judarnas erhållande av fullständig medborgarrätt. Som vetenskaplig forskare gjorde han till sin uppgift att främja kunskapen om Talmud och att ge en historisk framställning av dess utveckling. Efter flera förberedande
arbeten i denna riktning utgav han Einleitung in die Mischna (1859; ett häfte bilagor och register, 1867) och Einleitung in den jerusalemischen Talmud (1870). Åren 1844–1846 redigerade Franckel Zeitschrift für die religiösen Interessen des Judenthums. Han grundade även 1851 och utgav fram till 1868 Monatsschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judentums. Frankel sökte som teolog medla mellan den radikala judiska reformrörelsen och den konservativa ortodoxa riktningen. Han skrev åtskilliga arbeten i exegetik och talmudisk rätt med mera. Av stor vetenskaplig betydelse är hans skrifter Vorstudien zur Septuaginta (1841) och Einfluss der palästinensischen Exegese (1851). Frankels vetenskapliga förtjänster vann erkännande även bland samtida kristna teologer.

Källor

Noter

Rabbiner
Judiska teologer
Personer från Prag
Födda 1801
Avlidna 1875
Män
Svensk uppslagsbok
Ugglan
Simning vid olympiska sommarspelen 1992

Simningen vid olympiska sommarspelen 1992 i Barcelona bestod av 31 grenar, 16 för män och 15 för kvinnor, och hölls mellan den 26 och 31 juli 1992 i Piscines Bernat Picornell. Antalet deltagare var 641 tävlande från 92 länder.

Medaljfördelning

Medaljörer

Damer 

* Simmare som deltog i kval och inte i finalen, men som ändå fick medalj.

Herrar 

* Simmare som deltog i kval och inte i finalen, men som ändå fick medalj.

Källor
 

1992
Sporter vid olympiska sommarspelen 1992
Dmitrij Kulikov

Dmitrij Vladimirovitj Kulikov, ryska: Дмитрий Владимирович Куликов, född 29 oktober 1990 i Lipetsk, Ryska SFSR, Sovjetunionen (idag Ryssland), är en rysk professionell ishockeyspelare som spelar för Edmonton Oilers i NHL. 

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för New Jersey Devils, Winnipeg Jets, Buffalo Sabres och Florida Panthers och på lägre nivåer för Lokomotiv Jaroslavl i KHL och Voltigeurs de Drummondville i LHJMQ.

Kulikov var Panthers förstaval i NHL-draften 2009 som 14:e spelare totalt och har tidigare spelat i Florida Panthers och Buffalo Sabres.

Junior
Dmitrij Kulikov hockeyfostrades i Ryssland i Lokomotiv Jaroslavls andralag i Pervaja Liga. Innan han gjorde sin debut i NHL säsongen 2009–10 spelade han också en säsong i den kanadensiska juniorligan QMJHL för Drummondville Voltigeurs där han gjorde 12 mål och 50 assist för totalt 62 poäng på 57 matcher i grundserien, vilket var flest poäng av alla backar i ligan. I slutspelet gjorde han 2 mål och 17 assist för totalt 19 poäng på 19 matcher.

NHL
Kulikov debuterade i NHL för Florida Panthers säsongen 2009–10. Han spelade sin första match 2 oktober 2009 mot Chicago Blackhawks och gjorde sitt första mål 7 november 2009 mot Washington Capitals. Totalt spelade han 68 matcher för Panthers som förstaårsspelare och gjorde 3 mål och 13 assist. Han hade också 32 utvisningsminuter och snittade 17 minuter och 56 sekunder i speltid per match.

Säsongen 2010–11 spelade Kulikov 72 matcher för Panthers i grundserien och gjorde 6 mål och 20 assist tillsammans med 45 utvisningsminuter. Han snittade 19 minuter och 57 sekunder i speltid per match.

Inför säsongen 2016/17 tradades han till Buffalo Sabres i utbyte mot Mark Pysyk. Efter ett år i Sabres skrev han som free agent på ett treårsavtal med Winnipeg Jets 1 juli 2017.

Internationellt
Kulikov spelade för Ryssland i JVM 2009 där man kom på en tredje plats. Han har också spelat två VM-turneringar, 2010 i Tyskland där Ryssland kom tvåa och 2011 i Slovakien där man slutade på fjärde plats.

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Referenser

Noter

Externa länkar
Dmitry Kulikov - nhl.com
Dmitry Kulikov - eliteprospects.com

Födda 1990
Män
Levande personer
Ryska ishockeyspelare
Spelare i Winnipeg Jets
Spelare i Florida Panthers
Personer från Lipetsk
Spelare i Buffalo Sabres
Spelare i Voltigeurs de Drummondville
Spelare i Lokomotiv Jaroslavl
Spelare valda i NHL Entry Draft 2009
Spelare valda av Florida Panthers i NHL Entry Draft
Spelare i New Jersey Devils
Spelare i Edmonton Oilers
Alice Thiberg

Alice Thiberg, född 2 februari 1929 i Västra Vrams församling, Kristianstads län, är en svensk arkitekt. På grund av sitt omfattande arbete med bostadens och speciellt kökets utformning kallas hon ibland Fru Kök och Sveriges ledande köksexpert.

Alice Thiberg är i grunden utbildad arkitekt men började redan tidigt att intressera sig för standardiseringsfrågor beträffande bostadens utformning, speciellt kökets. Hon utbildade sig till arkitekt på Chalmers i Göteborg och fick därefter en anställning på Zimdahls arkitektkontor i Göteborg.  1957 började hon en tjänst på Chalmers som institutionsassistent i arkitekturhistoria. Thiberg har även bedrivit egen arkitektverksamhet där hon bland annat haft en tillfällig utställning om bostadens mått.

Under åren 1968-1972 genomförde Alice Thiberg utredningar för Statens institut för byggnadsforskning samt Konsumentinstitutet, dessa var främst inriktade på kök och planutformning av bostadsrum. Hon studerade bland annat arbetshöjder och räckhöjder som hon  publicerade 1968 BFR-rapporten Planutformning av kök: förslag till inredningsmått och plantyper. Från år 1972 och fram till sin pension var hon anställd på Konsumentverket. Där arbetade hon bland annat med planering av bostadens utformning, inredning och utrustning utifrån kundernas perspektiv.

Alice Thiberg har på uppdrag av Byggstandardiseringen och SIS Swedish Standards Institute skrivit boken Kök, planering och utformning. Handbok för projektörer och tillverkare, SIS Förlag, 2007.

Alice Thiberg är gift med arkitekt Sven Thiberg, f d professor i byggnadsfunktionslära vid KTH-Arkitektur med erfarenhet av handikappfrågor, inredningsstandardisering, Svanenmärkning och socialt inriktad arkitekturforskning samt medlem i Arkitekter utan gränsers rådgivande kommitté.

Se även
Svensk köksstandard

Källor

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1929
Kvinnor
Levande personer
Personer från Västra Vrams socken
Henry Franklin-Bouillon

Henry Franklin-Bouillon, född 3 september 1870, död 12 september 1937, var en fransk politiker.

Franklin-Bouillon var ursprungligen journalist, blev deputerad 1904 och propagandaminister i Paul Painlevés ministär 1917. Han var specialist i utrikesärenden, och var upprepade gånger ordförande i deputeradekammarens utrikesutskott. Franklin-Bouillon var en av de få, som 1919 vågade tala emot Versaillesfördragets godkännande. 1921-22 var han underhandlare i Ankara, där han träffade en överenskommelse med Mustafa Kemal Atatürk, som resulterade i Lausannefördraget. Som tillhörande en republikansk familj, var Franklin-Bouillons läggning allmänt radikal, men hans nationalism och misstroende mot Tyskland gjorde att han inte kunde godta radikal-socialistiska partiets politik under senare år och bröt sig ut ur partiet och bildade en egen grupp i kammaren. Franklin-Bouillon ansågs som en mycket driven talare.

Källor 
  

Franska politiker
Födda 1870
Avlidna 1937
Män
Strömsunds pastorat

Strömsunds pastorat är ett pastorat i Norra Jämtlands kontrakt i Härnösands stift i Svenska kyrkan. Administrationen ligger i Strömsund. Pastoratskoden är 101311.

Pastoratet bildades 2009 och omfattar följande församlingar:

 Ström-Alanäs församling före 2013 Ströms församling och Alanäs församling
 Bodums församling
 Fjällsjö församling
 Gåxsjö församling
 Hammerdals församling
 Tåsjö församling
Frostvikens församling från 2018
Pastoratet hade inledningsvis namnet Ströms pastorat.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Pastorat i Härnösands stift
Indelningar i Strömsunds kommun
Sjusjøen

Sjusjøen är ett område i Ringsakers kommun i Innlandet fylke i Norge. Sjusjøen är beläget 850 meter över havet och ligger 20 kilometer nordost om Lillehammer. 

Sjusjøen är en vintersportort med inriktning mot längdskidåkning. Världscupen i längdskidåkning 2011/2012 inleddes här, efter snöbrist i Beitostølen.

Namnet Sjusjøen kommer av en sjö som ligger centralt i området. Det är även Norges största stugområde.

Källor

Fotnoter 

Orter i Innlandet fylke
Vintersportorter i Norge
Ringsakers kommun
Bodnäset

Bodnäset är en by, belägen vid Vängelälven (bifurkation mellan Faxälven och Fjällsjöälven), i Fjällsjö socken, Strömsunds kommun, Jämtlands län. Den är numera avfolkad vad gäller permanent boende.

Orter i Strömsunds kommun
Henrik Nordensköld

Gustaf Henrik Nordensköld, G.H. Nordensköld, född 11 augusti 1859 i Runstens socken,  Kalmar län, död 1 juni 1939 i Engelbrekts församling, Stockholm, var en svensk friherre och företagsledare. Han var far till Bengt Nordenskiöld.

Biografi 
Nordensköld avlade officersexamen 1883, blev underlöjtnant vid Gotlands nationalbeväring samma år, löjtnant vid Gotlands infanteriregemente 1890 och i regementets reserv 1892–1898 samt erhöll avsked 1894. Han var kamrer vid Livförsäkrings AB Norrland 1889–1897, blev direktör i Återförsäkrings AB Hermes 1897, i Skånska Cement AB 1907, kassadirektör i AB Skånska Cementgjuteriet 1907, i Limhamns Hamn AB och Malmö-Limhamns Järnvägs AB och andra bolag. Han var vice ordförande i Riksbankens Malmökontor från 1918; senare ordförande. Han var ledamot av Malmö stads stadsfullmäktige (och drätselkammaren) 1906–1918. Nordensköld vilar i en familjegrav på Södra kyrkogården i Kalmar.

Källor
Svensk biografisk kalender I. Malmöhus län (Gullberg, Hjalmar - Uggla, Torsten, utg., 1919), sid. 239

Malmö stads historia, åttonde delen (register), Arlöv 1994, , sid. 42
 Gustaf Henrik Nordenskiöld (sic!) på Gravar.se

Svenska företagsledare
Svenska friherrar
Kommunalpolitiker i Malmö
Svenska militärer under 1800-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Runstens socken
Henrik
Gravsatta på Södra kyrkogården i Kalmar
Födda 1859
Avlidna 1939
Män
Kentauren (skulptur)

För andra betydelser, se Kentaur (olika betydelser).

Kentauren är en skulptur på Observatoriekullen i Vasastan, Stockholm. Kentauren är skapad av skulptören Sigrid Fridman och restes 1939 på kullen ovanför Observatorielunden. Det räknas till hennes mest kända verk.

Kentaurer är mystiska väsen i den grekiska mytologin som avbildas med hästkropp och en mans huvud och bål. De symboliserar människans lägre natur med sin vilda och instinktstyrda sida. Sigrid Fridman valde dock att avbilda Keiron, som är den kloke kentauren och symboliserar naturens läkande förmåga. 

Fridmans Kentauren är utförd i brons och placerades längst ut i nordöstra hörnet av Observatoriekullen. Kentauren stegrar sig, reser sig på bakbenen och spänner samtidigt sin båge. I bakgrunden syns Stockholms stadsbiblioteks rödorange byggnad. Skulpturen orsakade häftig debatt som pågick under nästan tio år innan den slutligen restes och avtäcktes 1939.

I Schenströmsparken i Bollnäs kommun finns sedan 1963 en mindre variant av Kentauren, det är en  44 cm hög statyett i brons på granitsockel. Även utanför Örebro länsmuseum finns en variant av Kentauren.

Bilder

Källor
 Skulptur Stockholm om Kentauren
 Bollnäs kommun om Sigrid Frimans Kentaur.

Externa länkar

Skulpturer i Vasastan
Skulpturer med motiv från grekisk-romersk mytologi
Skulpturer 1939
Skulpturer av svenska skulptörer
Bronsskulpturer
Gymnastik vid olympiska sommarspelen 1900

Vid olympiska sommarspelen 1900 i Paris avgjordes en gren i gymnastik. Tävlingarna hölls mellan den 29 och 30 juli 1900 på Vélodrome de Vincennes. Antalet deltagare var 135 stycken från 8 länder.

Medaljfördelning

Medaljörer

Herrar

Deltagande nationer 
Totalt deltog 135 gymnaster från 8 länder vid de olympiska spelen 1900 i Paris.

Källor

Externa länkar

Gymnastik vid olympiska sommarspelen 1900