kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stereophonics

Stereophonics är ett rockband från Wales, Storbritannien, som bildades 1992 i byn Cwmaman nära Aberdare i Wales. Bandmedlemmarna är för närvarande Kelly Jones på sång och gitarr, Richard Jones på bas, Javier Weyler på trummor och Adam Zindani på gitarr. Tony Kirkham (keyboard) spelar med bandet på turnéer. Bandet har släppt tio album som sålts i mer än 9 miljoner exemplar världen över. De storsäljande singlarna Maybe Tomorrow och Have a Nice Day är bandets största hits.

Bandet var ursprungligen ett coverband och hette då Tragic Love Company, en blandning av namnen på tre av deras favoritband (The Tragically Hip, Mother Love Bone och Bad Company). De bytte sedan namn till "Stereophonics", som var namnet på tillverkaren av en skivspelare som tillhörde Stuart Cables far.

I maj 1996 blev Stereophonics det första bandet som skrev på för det nystartade skivbolaget V2 Records. Deras första album Word Gets Around släpptes i augusti 1997 och blev en stor succé i Storbritannien,

Bandmedlemmar

Nuvarande medlemmar 
Kelly Jones – sång, gitarr, keyboard (1992–)
Richard Jones – bas, bakgrundssångare, piano (1992–)
Adam Zindani – gitarr, bakgrundssångare (2007–)
Jamie Morrison - trummor (2012-)

Tidigare medlemmar 
Stuart Cable – trummor, slagverk, bakgrundssångare (1992–2003)
Javier Weyler – trummor, slagverk (2004–2012)

Turnémedlemmar 
Tony Kirkham – keyboard (1992–present)
Scott James – gitarr (2001–2004)
Aileen McLaughlin – bakgrundssångare (2002–2003)
Michale Johnson Pailing III – bakgrundssångare (2002–2003)
Steve Gorman – trummor, slagverk (2003–2004)

Diskografi

Studioalbum 
Word Gets Around (1997)
Performance and Cocktails (1999)
Just Enough Education to Perform (2001)
You Gotta Go There to Come Back (2003)
Language. Sex. Violence. Other? (2005)
Pull the Pin (2007)
Keep Calm and Carry On (2009)
Graffiti on The Train (2013)
Keep The Village Alive (2015)
Scream Above The Sounds (2017)
Kind (2019)
Oochya! (2022)

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Brittiska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1992
Walesiska musikgrupper
Crush

Crush kan avse:

 Crush (låt av Jennifer Paige) – en musiksingel från 1998 av Jennifer Paige
 Crush (Amerie-låt) – en radiosingel från 2007 av den amerikanska R&B-sångerskan Amerie
 Crush (musikalbum av Bon Jovi) – ett musikalbum från 2000 av den amerikanska popgruppen Bon Jovi
 Crush (musikalbum av OMD) – ett musikalbum från 1985 av den brittiska syntpopgruppen Orchestral Manoeuvres in the Dark
 Crush (Buffyavsnitt) –  avsnitt i tv-serien Buffy och vampyrernas femte säsong, se Buffy och vampyrerna (säsong 5)
 Crush (film, 2013) – en amerikansk film från 2013
Ernest Oppenheimer

Ernest Oppenheimer, född 22 maj 1880 i Friedberg, Tyskland, död 1957; tyskfödd sydafrikansk industriman i gruvbranschen och filantrop. 

Han flyttade till Johannesburg, Sydafrika, där han 1917 grundade Anglo-American Corporation of South Africa, som på 1950-talet hade kontroll över 95 procent av världens diamantindustri.

Personer inom Sydafrikas näringsliv under 1900-talet
Sydafrikanska filantroper
Födda 1880
Avlidna 1957
Män
Filantroper under 1900-talet
Osip Mandelstam

Osip Emiljevitj Mandelstam (även stavat Mandelsjtam, ryska: Мандельштам, Осип Эмильевич), född 15 januari 1891 i Warszawa, död 27 december 1938 i ett fångläger nära Vladivostok, var en rysk-sovjetisk poet av judisk börd.

Asteroiden 3461 Mandelshtam är uppkallad efter honom.

Liv och verk 
Osip Mandelstam var en av de främsta företrädarna för den så kallade akmeismen, tillsammans med bland andra Anna Achmatova. Från början var han varm anhängare till den ryska revolutionen, i likhet med många andra ryska intellektuella, men med tiden blev han alltmer desillusionerad. 1920 arresterades han för första gången, vilket var början på ett kringflackande liv på olika platser och med få möjligheter till arbete. 1934 förvisades han till staden Voronezj för en starkt Stalinkritisk dikt. Strax efter att det straffet avtjänats, 1938, dömdes han åter, denna gång till fem års straffarbete i ryska Fjärran Östern. Vid denna tidpunkt hade han börjat få känningar av ett medfött hjärtfel, som tillsammans med den hårda vintern troligtvis ledde till hans död kort tid efter ankomsten till straffarbetslägret.

Både som lyriker och prosaist räknas Mandelstam sedan 1960-talet – då många av hans senare verk började utges, främst i utlandet – till en av de största ryska 1900-talspoeterna. Hans författarskap når konstnärliga höjdpunkter i till exempel den okonventionella reseskildringen Resan till Armenien (publicerad 1934), som inspirerade bland andra Bruce Chatwin), i den märkliga essän Samtal om Dante (skriven 1933, postumt utgiven 1967; översatt till svenska i samlingsvolymen Ordet och kulturen) samt i dikterna från de sista årens exil i Voronezj, vilka sedermera blivit kända som Voronezj-dikterna eller dikter i Voronezj-häftena.

Mandelstam var sedan 1919 gift med Nadezjda Mandelstam, som i väst gjort sig mest känd för de böcker hon publicerat om deras liv tillsammans, bland andra Stalins mirakel (Wahlström & Widstrand, 1970).

Svenska översättningar 
 Rosen fryser i snön: dikter (i urval och översättning av Hans Björkegren) (Wahlström & Widstrand, 1976)
 Tidens larm (svensk tolkning av Bengt Jangfeldt (Tidens larm, Samtalspartnern) och Greta Hjelm (Egyptiska frimärket)) (Coeckelberghs, 1977)
 Frihetens gråljus: dikter och prosa (tolkade av Bengt Jangfeldt och Göran Sonnevi) (Tiden,1979)
 Murarlod och brysselspets: texter 1910-1931 (i urval av Bengt Jangfeldt och Harald Lyth, svensk översättning av Bengt Jangfeldt) (Hylaea, 1988)
 Resan till Armenien (Putešjestvie v Armeniju) (översättning: Bengt Samuelson) (Alfabeta, 1991)
 Ordet och kulturen: essäer (översatta och kommenterade av Bengt Jangfeldt) (FIB:s lyrikklubb, 1992)

Fotnoter

Externa länkar 

 

Ryska poeter
Sovjetiska poeter
Ryskspråkiga poeter
Födda 1891
Avlidna 1938
Män
Personer från Warszawa
Gulagfångar
Offer för den stora utrensningen
Brittiska Östafrika

Brittiska Östafrika var ett brittiskt protektorat som motsvarade nuvarande Kenya. 1920 blev större delen av området en koloni under namnet Kenya, styrd av vita bosättare i Nairobi.

Protektoratet upprättades 1895. Europeiska nybyggare fick rätt till jord som inte brukades eller beboddes av afrikaner, och snart fick européer även rätt att ta jord från afrikanerna. Eftersom det brittiska kolonialstyret felaktigt trodde att ”primitiva” folk som exempelvis kikuyu inte ägde mark, togs i princip hela nuvarande Kenyas centrala högland över, och tidigare markägare fick bo på vita farmer, som ”sqautters”. Markövertagandet ledde till våldsamma protester, följda av blodiga vedergällningsattacker vid flera tillfällen. Bland annat beslagtogs kambafolkets boskap, och kikuyubyar brändes.

I praktiken kan Brittiska Östafrika sägas ha varit mer indiskt än brittiskt, eftersom de indiska nybyggarna var fler än de vita, rupien var betalningsmedel och kolonialdomstolarna tillämpade indisk lag. Rädslan för att bli utmanövrerade av indierna ledde de vita kolonisatörna att kräva att moderlandet att Brittiska Östafrika skulle omvandlas till kronkoloni. I Storbritannien var man å sin sida rädda för ett nytt ”Boston teaparty”, och att kolonisatörerna skulle utropa en fristat i Östafrika, vilken kan förklara både att större delen av protektoratet upphöjdes till koloni 1920, och att parlamentet inte vidtog några åtgärder mot den rasistiska apartheidliknande regim som byggdes upp av nybyggarna.

Referenser

Historiska länder och riken i Afrika
Kenyas historia
Stater och territorier bildade 1895
Stater och territorier upplösta 1920
Östafrika
Historiska monarkier
Afrika under 1890-talet
Afrika under 1900-talet
Uliana Lopatkina

Uliana Lopatkina, född 23 oktober 1973 i Kertj, Ukrainska SSR, Sovjetunionen är en rysk ballerina.

Lopatkina avlade examen vid Vaganovas balettakademi i Sankt Petersburg 1991 och anställdes av Mariinskijbaletten samma år. 1995 utnämndes hon till prima ballerina.

Lopatkina har turnerat runt om i världen och dansat i bland annat Europa, USA, Japan och Sydamerika. Hon har dansat flera klassiska roller, däribland Svansjön, La Bayadère, Le Corsaire, Giselle, Springbrunnen i Bachtjisaraj och Raymonda.

Källor

Externa länkar
 The Ballerina Gallery – Uliana Lopotkina

Födda 1973
Ryska ballerinor
Kvinnor
Levande personer
Personer från Kertj
Ryska balettdansare under 1900-talet
Ryska balettdansare under 2000-talet
Vetenskapsåret 1772



Händelser
 Johann Bode publicerar Titius–Bodes lag.
 Daniel Rutherford upptäcker kväve. Carl Wilhelm Scheele visar samtidigt att luft består av eldsluft (syre) och skämd luft (resten, mestadels kväve).

Priser
Copleymedaljen: Joseph Priestley, brittisk kemist och präst.

Födda
 15 april - Étienne Geoffroy Saint-Hilaire (död 1844), fransk biolog.

Avlidna
 22 mars - John Canton (född 1718), engelsk fysiker.
 19 juli - Anders Nordencrantz (född 1697), svensk ämbetsman, och nationalekonomisk och politisk skriftställare.
 30 september - James Brindley (född 1716), engelsk kanalbyggare.

Källor

Fotnoter
Vetenskapsåret 1801



Händelser

John Dalton formulerar Daltons lag.
Joseph-Marie Jacquard utvecklar Jacquard-vävstolen, som styrs av hålkort och väver mönstrat tyg.
 Österrikaren Karl Leopold Röllig (c:a 1754–1804) uppfinner en sorts nyckelharpa, benämnd xaenorphica.
Thomas Young upptäcker interferens mellan ljusstrålar, vilket påvisar vågnaturen hos ljus.
Charles Hatchett upptäcker grundämnet som nu kallas niob, Hatchett gav ämnet namnet columbium.
Andrés Manuel del Rio upptäcker grundämnet vanadin.

Astronomi
 1 januari - Giuseppe Piazzi upptäcker dvärgplaneten Ceres

Fysik
Okänt datum -  Ultraviolett strålning upptäcks av Johann Wilhelm Ritter.

Medicin
Okänt datum -  Philippe Pinel publicerar Traité médico-philosophique sur l'aliénation mentale; ou la manie, som presenterar sin upplysta humana psykologiska förhållningssätt till styrelsen av mentalsjukhus. Verket översätts till engelska D. D. Davis som Treatise on Insanity 1806, och blir inflytelserikt på båda sidor av Atlanten under 1800-talet.
Okänt datum - Antonio Scarpa publicerar Saggio di osservazioni e d’esperienze sulle principali malattie degli occhi, och han kommer senare bli kallad den "Italienska oftalmologi fader".

Priser
Copleymedaljen: Astley Paston Cooper, brittisk kirurg och anatom.

Födda
 14 januari - Adolphe-Théodore Brongniart (död 1876), fransk botaniker och paleontolog.
 16 januari - Thomas Clausen (död 1885), dansk astronom och matematiker.
 15 april - Édouard Lartet (död 1871), fransk geolog.
 16 juni - Julius Plücker (död 1868), tysk matematiker och fysiker.
 14 juli - Johannes Peter Müller (död 1858), tysk fysiolog.
 31 juli - George Biddell Airy (död 1892), brittisk astronom.
 22 oktober - Carl Jacob Sundevall (död 1875), svensk zoolog.

Avlidna
 17 maj - William Heberden (född 1710), engelsk läkare. 
 28 november - Déodat Gratet de Dolomieu (född 1750), fransk geolog.

Källor

Fotnoter
Nadezjda Mandelsjtam

Nadezjda Jakovlevna Mandelsjtam (), född 31 oktober 1899 i Saratov, död 29 december 1980 i Moskva, var en rysk författare. Hon var gift med poeten Osip Mandelsjtam.

Hon föddes in i en judisk medelklassfamilj och tillbringade sina första år i Kiev. Efter sin gymnasiala utbildning studerade hon konst.

Nadezhda och Osip Mandelstam bodde i Lillryssland, Petrograd, Moskva och Georgien. Osip arresterades 1934 och blev skickad i exil tillsammans med Nadezhda till Perm och senare till Voronezj.

Osip arresterades en andra gång och dog 1938 i ett transitläger kallat "Vtoraya Rechka" nära Vladivostok. Därefter levde Nadezhda närmast ett nomadiskt liv och bytte ofta arbete och bostad, och lyckades undvika arrestering. Hon blev vid ett tillfälle nästan upphunnen av den hemliga säkerhetstjänsten NKVD. Hon såg som sin livsuppgift att rädda sin mans poetiska arv och memorerade det mesta då hon inte litade på papper.

Efter Josef Stalins död gjorde hon klar sin avhandling år 1956 och lyckades återvända till Moskva år 1958.

I sina memoarer som först publicerades i västvärlden ger hon en analys av sitt liv och kritiserar det moraliska och kulturella förfallet i Sovjetunionen under 1920-talet och framåt.

Bibliografi

På svenska 
 Stalins mirakel. En bok om Osip Mandelsjtam och 1930-talets Ryssland, översättning av Hans Björkegren, Stockholm: W & W (1970).

På engelska 
 Hope against Hope () (ordlek: nadezhda på ryska  betyder hope (hopp) på engelska)
 Hope Abandoned ()

På tyska 
 Das Jahrhundert der Wölfe. Eine Autobiographie. översatt från ryska till tyska av Elisabeth Mahler. Frankfurt am Main: S. Fischer Verlag GmbH (1971)
 Generation ohne Tränen. Erinnerungen. översatt från ryska till tyska av Godehard Schramm. Frankfurt am Main: S. Fischer Verlag GmbH (1975)

Vidare läsning 
 De Moni, Elisabeth Intervju med Nadezjda Mandelstam – Elisabeth De Moni, Nadezda Mandel'stam, artikel i Kontinent Skandinavia nummer 3/4 (1982), Oslo: Dreyer.

Källor

Externa länkar 

 

Ryska memoarskrivare
Ryskspråkiga författare
Födda 1899
Avlidna 1980
Kvinnor
Personer från Saratov
Memoarskrivare under 1900-talet
Anders Engberg

Anders Engberg är också namnet på En av Sveriges äldsta män någonsin.

Per Anders Mikael Engberg, född 5 maj 1951 i Norrköping, är en svensk dansbandsmusiker som spelar saxofon och bas.

Han gifte sig med den svenska dansbandssångerskan Lotta Engberg, då Pedersen, under 1980-talet, som han träffat då de båda körat bakom Herreys i Eurovision Song Contest 1984. De skilde sig 1991 . Anders Engberg och Lotta Engberg startade 1989 ett dansband som hette, Lotta & Anders Engbergs orkester, där Lotta Engberg sjöng. Anders Engberg spelade saxofon och bas. 1993 tilldelades Lotta & Anders Engbergs orkester Grammis för "årets dansband". Då Lotta & Anders Engbergs orkester upplöstes kring årsskiftet 1993-1994 bildade han det egna dansbandet Anders Engbergs, i vilket bland annat Charlotte Perrelli, då Nilsson, sjungit. Lotta Engberg bildade därefter det egna dansbandet Lotta Engbergs orkester.

Anders Engberg är också studiomusiker, producent och arrangör åt flera olika artister i Sverige och Norge.

Med exmakan Lotta Engberg har han två döttrar, vilka också medverkat på diverse skivinspelningar.

Referenser

Externa länkar
Grammisutdelningarna 1993

Födda 1951
Svenska dansbandsbasister
Svenska dansbandssaxofonister
Män
Levande personer
Musiker från Norrköping
Patrick Reid

Patrick Reid, född 13 november 1910, död 22 maj 1990; brittisk major, författare till boken The Colditz Story (1952; 'Mästerrymmarna på Colditz') där han berättar om hur han lyckades fly från det ökända tyska krigsfängelset. Boken filmatiserades 1954 med bland andra John Mills och Ian Carmichael i huvudrollerna.

Källor

Brittiska författare
Födda 1910
Avlidna 1990
Män
Alumner från King's College London
Le Corsaire

Le Corsaire (Piraten) är en balett baserad på en dikt av Lord Byron. Baletten hade urpremiär den 23 januari 1856 med koreografi av Joseph Mazilier och musik av Adolphe Adam.

Verk av Adolphe Adam
Franska baletter
Lord Byron-bearbetningar
Verk 1856
Snorting Maradonas

Snorting Maradonas är ett svenskt punkband från Borås och Ulricehamn som bildades 2003. Bandet har bland annat uppträtt på Motståndsfestivalen, och flera av deras låtar har, på grund av deras respektlöshet gentemot Carl XVI Gustaf och hans familj, uppmärksammats i kvällspressen. 2006 släppte bandet sin senaste EP Klasskamrater på Sekerhetspersonaal Records.

Bandet lades ner i augusti 2009 i samband med dess sista spelning på Sjuhäradsfestivalen i Ulricehamn.
Vissa av bandmedlemmarna har fortsatt i andra musikprojekt som Monark X och The Wolf Verine.

Bandet återförenades 2013 för en spelning i Göteborg med anledning av bandets tioårsjubileum.

Medlemmar
Erik Sjöstrand (2003 - 2009) – Sång och elektrisk mandolin
Robin Ahlqvist (2008 - 2009) – Elbas
Robert Olsson (2008 - 2009) – Elgitarr
Ragnar "Skorpan" Bern (2004 - 2009) – Trummor

Tidigare medlemmar
John Kvarnström (2003 - 2004) – Elgitarr
David Börjesson (2003 - 2004) – Trummor
Pelle Andersson (2003 - 2008) – Elbas (senare i Monark X)
Harry Chichon (2004 - 2008) – Elgitarr

Diskografi
2004 – Betongsbröder (Demo)
2005 – Lärobok
2006 – Klasskamrater (EP)

Externa länkar
Snorting Maradonas webbplats

Fotnoter

Svenska punkband
Joseph Mazilier

Joseph Mazilier, född 13 mars 1801 i Marseille, död 19 maj 1868 i Paris, var en fransk balettdansör och koreograf.

Mazilier är mest känd för baletterna Le Corsaire och Paquita.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Födda 1801
Avlidna 1868
Franska balettdansörer
Franska koreografer
Män
Franska balettdansare under 1800-talet
Ian Carmichael

Ian Carmichael, född 18 juni 1920 i Hull, Yorkshire, död 5 februari 2010 i Grosmont, North Yorkshire, var en brittisk skådespelare.

Han gjorde scendebut som robot i R.U.R. år 1939, och blev sedan populär i revyer innan sin filmdebut år 1948. Han medverkade huvudsakligen i komedier, ofta i roller som en naiv, dryg viktigpetter.

För svensk publik är han mest känd för sin roll som Lord Peter Wimsey, detektiven i Dorothy Sayers detektivromaner, i fem brittiska TV-serier i början av 1970-talet.

Carmichael avled 2010 efter en kort tids sjukdom.

Filmografi i urval

Referenser

Externa länkar 

Brittiska skådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Personer från Kingston upon Hull
Födda 1920
Avlidna 2010
Män
Alumner från Royal Academy of Dramatic Art
Elis Erlandsson (präst)

Elis Alfred Erlandsson, född 23 april 1884 i Stockholm, död 15 januari 1965, var en svensk präst, poet och psalmförfattare. Erlandsson var kyrkoherde i Nyköpings Alla Helgona församling år 1914-1954. Som psalmförfattare är han representerad i Den svenska psalmboken 1986 med två psalmer.

Psalmer
Det helga bröd på altarbordet vilar, skriven 1935 och tonsatt av Lars Edlund 1965. I Den svenska psalmboken 1986 nr 392.
När inför din dom jag stod, postumt publicerad 1966. Tonsatt av Karl-Erik Svedlund 1973. I Herren Lever 1977 nr 896. I Den svenska psalmboken 1986 nr 548.

Referenser

Noter

Tryckta källor
Sveriges dödbok 1947-2006, (Cd-Rom), Sveriges Släktforskarförbund

Svenska psalmförfattare
Födda 1884
Avlidna 1965
Män
Charles Barry

Charles Barry, född 23 maj 1795 i Westminster i London, död 12 maj 1860 i London, var en brittisk arkitekt. Åren 1840–1860 lät Barry, i samarbete med Augustus Welby Pugin, uppföra Westminsterpalatset i London. Byggnaden fullbordades av hans son, Edward Middleton Barry (1830–1880).

Det nya The House of Paliament togs i bruk 1852 och är ett av de mest storslagna exemplen på nygotisk profanarkitektur. Av hans många övriga byggnader kan nämnas bland annat Reform Club i London.

Referenser 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter

Externa länkar 

Personer under viktoriansk tid
Födda 1795
Avlidna 1860
Brittiska arkitekter
Män
Ledamöter av Royal Society
Akvamarin (färg)

Akvamarin som färgnamn syftar på mineralet akvamarin. Bland HTML-färgerna  för webbanvändning (X11) finns två varianter av akvamarin,  koordinaterna för en av dem visas i boxen härintill.

Referenser

Se även 
 Färgord

Färgord

simple:Aquamarine
Rocky & Drago

Rocky & Drago är ett underhållningsprogram med Peter Siepen och Tilde Fröling som programledare. Programmet visades på TV6 i tre säsonger mellan 2006 och 2007. 

Rocky & Drago får i varje program ett resemål av sin producent som de åker till. De ska där utföra 5 olika uppdrag. Det är ofta att prova på aktiviteter förknippas och är speciellt för den platsen de åkt till. Vanligt förekommande är också höjdmoment.

Namnet på programmet kommer från karaktärerna Rocky Balboa (spelad av Sylvester Stallone) och Ivan Drago (Dolph Lundgren) som möttes i filmen Rocky IV.

Programmets tagline är "Ingen jävla semester".

Avsnitt

Säsong 1

Säsong 2

Säsong 3

Externa länkar
 Officiell webbplats

TV-program i TV6
Theodor Blanch

Theodor Julius Blanch, född 18 juni 1835 i Berlin, död 3 oktober 1911 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en tysk-svensk restauratör och konsthandlare.

Han kom 1855 till Sverige och förestod 1859 till 1865 med utmärkelse Jönköpings nya hotell och innehade 1866 till 1867 Operakällaren i Stockholm. År 1868 öppnade han det stora etablissemanget Blanchs kafé vid Kungsträdgården. Denna lokal, som Blanch 1881 överlämnade i andra händer, medverkade på sin tid till en reform av utelivet i Stockholm, inte minst genom sina aftonkonserter året om. Vid världsutställningen i Wien 1873 skötte Blanch den svenska restaurangen. På en tomt invid Blanchs kafé öppnade Blanch 1879 en liten teater, Blanchs teater, där danska och franska teatersällskap längre tider uppträdde, populärvetenskapliga föreläsningar och kammarmusiksoaréer hölls, men även varieté- och magiföreställningar tidvis fick hemvist.

År 1883 omvandlade Blanch denna teater till en salong för utställning av tavlor, Blanchs konstsalong, där många tavlor av såväl utländska som inhemska samtida konstnär utställdes. Denna salong öppnade även för Opponenternas utställningar 1885 och 1886, Konstakademiens utställning 1887 och Konstnärsförbundets 1890. Lokalen övertogs definitivt 1889 av konstföreningen i Stockholm. År 1883 öppnade Blanch en särskild konsthandel i Stockholm, och samma år fick han titeln hovkonsthandlare.

Blanch var även bland de första som, 1878 på Blanchs café, använde elektrisk belysning i Sverige.

Blanch lät 1877 uppföra sommarnöjet Villa Skogsborg vid Ulriksdals slottsområde.

Theodor Blanch är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Referenser
 
 Blanch, Teodor Julius på SvenskaGravar.se

Svenska krögare
Svenska teaterchefer
Svenska gallerister
Personer från Berlin
Stockholmare
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1835
Avlidna 1911
Män
Ugglan
Raymonda

Raymonda är en balett i tre akter, koreograferad av Marius Petipa och med musik av Aleksandr Glazunov.

Historia
Baletten hade urpremiär på Mariinskijteatern i Sankt Petersburg 1898. Under sovjettiden reviderades den först av Vasilij Vainonen 1938 och därefter av Nikolaj Sergejev 1948. En förkortad version sattes upp vid Ballet Russe de Monte Carlo 1946. Rudolf Nurejev arbetade om baletten flera gånger, efter sitt avhopp till väst 1961, och satte upp den både i full längds- och förkortade versioner. Baletten har en löjlig handling, men detta faktum uppvägs av Glazunovs vackra tonsättning och Pepitas kreativa koreografi. Nurejev har försökt att ge handlingen mera logik, bland annat genom att utöka Raymondas drömscen i första akten. Han utökade 1969 tredje akten och det är den versionen från Royal Ballet utan handling, som därefter vanligen spelas.

Handling
Raymonda, som är trolovad med Jean de Brienne, firar födelsedag. Jean, som väntas komma nästa dag, har skickat henne några presenter i förväg. En av dessa är ett broderat porträtt av honom. En annan man, Abderman, anländer och försöker att uppvakta Raymonda. Senare drömmer Raymonda att Jean framträder ur sitt porträtt för att dansa med henne, men när hon vaknar ser hon bara Abderman som ännu en gång försöker kurtisera. 

Festligheterna fortsätter, och Abderman bjuder upp Raymonda till dans. Han och hans vänner försöker då enlevera Raymonda, men då infinner sig Jean. Han och Abderman duellerar, och Abderman dödas. 

Efter denna dramatik avslutas baletten med bröllopsfirande för Raymonda och Jean.

Referenser

Externa länkar

Franska baletter
Ryska baletter
Herbicid

Herbicider eller ogräsmedel är växtdödande medel och avlövningsmedel såsom Agent Orange, Hormoslyr, Klorex 55 och Roundup.

Växtskyddsmedel för bekämpning av skadliga organismer på kulturväxter kallas också ibland herbicider. Alla dessa ämnen är mer eller mindre giftiga och måste hanteras varsamt i enlighet med de säkerhetsföreskrifter, som finns för vart och ett av dessa ämnen. Somliga ämnen får i Sverige användas endast i begränsad omfattning efter särskild dispens, eller har, sedan miljöskadliga effekter noterats, eller visat sig långsiktigt hälsovådliga, blivit helt förbjudna för användning i Sverige.

Exempel på växtskyddsmedel 
De varor, som listas under preparatnamn nedan, kan utöver ämnet i kolumnen verksamt ämne även innehålla diverse tillsatsämnen, som underlättar användningen.

Självförsvar
Växters egna förmåga att själv avge någon form av ogräsmedel mot omgivningen kallas allelopati.

Källor