kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Martin Emtenäs

Jan Martin Emtenäs, född 24 juli 1977 i Oxelösund, är en svensk TV-journalist, författare och programledare, mest känd som programledare för Mitt i naturen i SVT.

Martin Emtenäs växte upp i Oxelösund i Södermanland och blev tidigt naturintresserad. 1996 flyttade han till Umeå för att göra militärtjänstgöring och stannade sedan kvar för att studera. På Umeå universitet läste han molekylärbiologi i två år samt kurser i medie- och kommunikationsvetenskap och skapande svenska. Under studietiden arbetade Emtenäs med studentradion Mick 102, och det var där grunden för hans karriär lades. 2002 fick han sommarjobb som programledare på Radio P4 Västernorrland, och arbetade sedan kvar där i tre år.

Emtenäs var mellan 2005 och 2014 programledare för Mitt i naturen i SVT. År 2008 tilldelades han Norrlands stora journalistpris för sitt arbete med programmet. 2010 och 2011 var han programledare för SVT:s bevakning av Victoriadagen. Under 2017 var han programledare för dokusåpan Det stora fågeläventyret som handlade om fågelskådning.

Emtenäs har även arbetat som trumlärare och på kollo. Han är trummis i bandet P.R.O. — Punk rock orchestra.

Bibliografi 

 2014 – Upplev Sveriges natur : en guide till naturupplevelser i hela landet
 2017 – Vilda djurboken : favoritdjur i svensk natur
 2019 – Fantastiska fladdermöss
 2020 – Svenska fåglar
 2021 – Svenska däggdjur
 2022 – Tusen och 1 art
 2022 – Svenska grod- och kräldjur
 2023 – Svenska fåglar: ugglor och rovfåglar

Källor

Externa länkar

Alumnintervju med Martin Emtenäs Läst 2011-03-1]

Födda 1977
Män
Levande personer
Alumner från Umeå universitet
Programledare i Sveriges Television
Personer från Oxelösund
Otto Krümmel

Johann Gottfried Otto Krümmel, född 8 juli 1851 i Exin i Regierungsbezirk Bromberg, död 12 oktober 1912 i Köln, var en tysk geograf och oceanograf.

Krümmel var från 1883 professor i geografi vid universitetet i Kiel och lärare vid marinakademien där samt blev 1911 professor i Marburg. Han var främst inriktad på oceanografin och publicerade inom detta ämne bland annat Versuch einer vergleichenden Morphologie der Meeresräume (1879), handboken Der Ozean (1886)  och Die Bewegungsformen des Meeres (1887, band 2 av Heinrich Georg von Boguslawskis "Handbuch der Ozeanographie"; ny upplaga 1907–1911 med titeln Handbuch der Ozeanographie, hans huvudarbete). Han skildrade även planktonexpeditionen, i vilken han deltog (1889).

Källor

Tyska oceanografer
Tyska professorer i geografi
Alumner från Göttingens universitet
Personer verksamma vid Kiels universitet
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Geografer under 1800-talet
Geografer under 1900-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från provinsen Posen
Födda 1851
Avlidna 1912
Män
Ugglan
Linnégatan, Malmö

Linnégatan, är en cirka 2,5 kilometer lång gata, i stadsdelen Limhamn-Bunkeflo i Malmö, som går mellan Strandgatan i väster och Stjärnplan i nordväst. Vid Stjärnplan byter den namn till Erikslustvägen. Bebyggelsen längs gatan varierar. På sträckan från Strandgatan till korsningen med Västanväg utgörs bebyggelsen främst av flerbostadshus och affärer. Från korsningen Västanväg till Stjärnplan ligger det villor utmed gatan. Gatan har fått sitt namn efter Carl von Linné.

Gatan kallades 1905 Sueciavägen, men fick sitt nuvarande namn redan innan Limhamns köpings inkorporering med Malmö 1915. Den nuvarande sträckningen fick gatan genom ett beslut av stadsfullmäktige 1948, vilket innebar att sträckan mellan Stjärnplan och den tidigare stadsgränsen (cirka 0,2 km) införlivades med Erikslustvägen.

Linnégatan var även ett gatunamn inom Sofielunds municipalsamhälle. I samband med Västra Skrävlinge kommuns inkorporering med Malmö 1911 ändrades detta namn till Landtmannagatan (numera Lantmannagatan).

Källor
Ljungberg, Leif (1961). Gatunamnen i Malmö, [Malmö: Specialtryck]
Bender, Birgit (Red) (1999). Gator i Malmö, [Malmö: Bäcklunds Boktryckeri] , 
Eniro.se: Mät sträcka

Gator i Malmö
Pfalzgrafenstein

Pfalzgrafenstein är en borg belägen på en klippö i Rhen vid staden Kaub i den tyska delstaten Rheinland-Pfalz.

Historik 
Borgen uppstod från början ur ett vakttorn som uppfördes 1326 i syfte att förhindra att båtar färdades förbi tullstationen på Rhens högra strand utan att betala.

Tullstationen inställde sin verksamhet 1867, sedan Rhens båda sidor kom att ingå i samma tullunion. Borgen är idag tillgänglig för allmänheten och man kan nå den med en färja från Kaub. Inte bara borgens läge är unikt, den tillhör också det fåtal borgar, som inte förstörts i den övre delen av mellersta Rhendalen.

Referenser

Externa länkar 

 Besöksinformation

Byggnader invigda under 1300-talet
Slott i Rheinland-Pfalz
Bildanden 1326
Franke Sloothaak

Franke Sloothaak född 2 februari 1958, är en känd hoppryttare som tävlade framgångsrikt för Tyskland, även om han själv var född i Nederländerna. Han har två guldmedaljer och ett brons från OS tillsammans med det tyska landslaget och 1994 tog han dubbelt guld, både individuellt och tillsammans med laget, under VM i Haag.

Biografi 

Franke Sloothaak föddes den 2 februari 1958 i Heerenveen i Nederländerna. Han började rida som åttaåring och blev snabbt en framgångsrik juniorryttare inom hoppningen. Vid endast 14 års ålder fick Franke delta i Junior-EM med det holländska hopplandslaget där de fick en silvermedalj. Franke fick då flytta till Tyskland där han började träna för Alwin Schockemöhle, som tog en guldmedalj under OS i Montréal år 1976. 1979 blev Franke tysk medborgare och fick börja tävla för Tyskland. 1981 vann han sitt första tyska mästerskap. 

1983 började Franke istället träna för Alwins bror, världsmästaren Paul Schockemöhle, och fick året efter följa med till OS i Los Angeles där han tillsammans med det tyska landslaget tog hem en bronsmedalj. Under världsmästerskapen i Haag gjorde Franke dubbel succé med en individuell guldmedalj och ett lag-guld. 1996 slutade han dock att tävla och blev istället professionell tränare med en egen ridanläggning i Tyskland.

Meriter

Medaljer

Guld
OS 1988 i Seoul (lag)
OS 1996 i Atlanta (lag)
VM 1994 i Haag (lag)
VM 1994 i Haag (individuellt)
VM 1998 i Rom (lag)

Silver
EM 1991 i La Baule (individuellt)

Brons
OS 1984 i Los Angeles (lag)
VM 1998 i Rom (individuell)
EM 1985 i Dinard (lag)

Övriga meriter
Har erhållit hela 13 medaljer från tyska mästerskapen mellan 1991 och 2000 (3 guld, 7 silver, 3 brons)
Har 1 silver och två brons från Världscupen

Topphästar 
Weihaiwej (född 1994), fuxfärgad Oldenburgare e:Westminster
Joli Coeur (född 1986), fuxfärgat Belgiskt varmblod e:Major de la cour 
Cyrano de Bergerac (född 1994) brun hannoveranare e:Coriano

Källor 
Officiell webbplats 

Västtyska ryttare
Tyska ryttare
Födda 1958
Män
Levande personer
Västtyska olympiska guldmedaljörer
Tyska olympiska guldmedaljörer
Västtyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1988
Olympiska guldmedaljörer 1996
Olympiska bronsmedaljörer 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Västtyskland
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Västtyskland
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Tyskland
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Tyskland
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1996
Franco Bitossi

Franco Bitossi, född 1 september 1940 i Camaioni di Carmignano, är en tidigare professionell tävlingscyklist från Italien. Han kallades ibland för Cuore matto ("Galet hjärta") eftersom han led av arytmier och han var därför ofta tvungen att stanna i mitten på etapperna för att vila ett tag innan han kunde fortsätta.

Karriär 
Han blev professionell 1961, och vann 171 tävlingen under sin karriär. Han avslutade sin karriär 1978. 

Franco Bitossi vann Schweiz runt och Züri Metzgete under säsongen 1965. Han vann Züri Metzgete åter 1968. Han vann Tirreno-Adriatico, Lombardiet runt och Coppa Agostoni under 1967, medan han året därpå blev den första italienaren att vinna den gröna poängtröjan i Tour de France. Bitossi blev italiensk mästare i linjelopp 1970, en tävling som han också vann 1976.

Under året 1972 var han nära att vinna världsmästerskapen som gick av stapel i den franska staden Gap. Han slutade några meter bakom sin landsman Marino Basso. Under världsmästerskapen 1977 i San Christóbal, Venezuela slutade han trea bakom Francesco Moser och Dietrich Thurau.

Främsta meriter 
1965
Schweiz runt
Züri Metzgete
1966
Tour de France:
Vinst på etapperna 5 och 17
1967
Tirreno-Adriatico
Lombardiet runt
Coppa Agostoni
1968
Züri Metzgete
Tour de France:
 Poängtävlingen
Vinst på etapperna 7 och 16
1969
Giro d'Italia:
 Poängtävlingen
Coppa Agostoni
1970
 Nationsmästare - linjelopp
Giro d'Italia:
 Poängtävlingen
Lombardiet runt
Katalonien runt
1971
Coppa Agostoni
1976
 Nationsmästare - linjelopp

Italienska tävlingscyklister
Födda 1940
Män
Levande personer
Svensktoppen 2008

Svensktoppen 2008 är en sammanställning av de femton mest populära melodierna på Svensktoppen under 2008.

Låttitlar
Empty Room - Sanna Nielsen, 17 405 poäng
Om du lämnade mig nu – Lars Winnerbäck och Miss Li, 15 335 poäng
Du är min man – Benny Anderssons Orkester och Helen Sjöholm, 14 518 poäng
Curly Sue – Takida, 11 001 poäng
Amarula Tree – Amanda Jenssen, 6 326 poäng
Fait Accomplit – BAO och Tommy Körberg, 6 007 poäng
The Worrying Kind – Maia Hirasawa, 5 257 poäng
Det är hon – Brolle, 5 234 poäng
Just a Minute – Rongedahl, 4 009 poäng
I Love Europe – Christer Sjögren, 3 241 poäng
Do You Love Me? – Amanda Jenssen, 3 123 poäng
Nu mår jag mycket bättre – BAO, Helen Sjöholm och Tommy Körberg 2 984 poäng
Visit to Vienna – Sahara Hotnights, 2 875 poäng
Håller min dörr på glänt – Nisse Hellberg, 2 305 poäng
If You Don't Mean It – Markus Fagervall, 2 164 poäng

Årets omsättning av melodier på listan var 2008, kanske för första gången någonsin under 1 ny låt per vecka, närmare bestämt kom det i genomsnitt in 0,96 nykomlingar per vecka. 

Den enda period under året då omsättningen var relativt hög var under den tid låtarna från Melodifestivalen testades i programmet. 8 av de 10 låtar som gick till final där nådde också vid något tillfälle Svensktoppslistan. Av de 32 låtar som deltog i Melodifestivalen 2008 gick 12 stycken någon gång in på Svensktoppen. Detta resultat är något sämre än fjolårets.

Den låt från Melodifestivalen 2008 som lyckades bäst på Svensktoppen under året var utan konkurrens den melodi som där blev "folkets favorit", nämligen Sanna Nielsens Empty Room. Denna låt blev också "Årets Svensktoppsmelodi". Det vinnande bidraget från Melodifestivalen, Charlotte Perrellis Hero, placerade sig på 16:e plats och redovisas därmed inte på denna lista.

BAO hade under året med 3 melodier men bara 1 av dessa kom in på listan under 2008. Fait Accomplit som framfördes tillsammans med Tommy Körberg kom in på listan under föregående år och Du är min man har medverkat i programmet sedan den 11 juli 2004. 

Två låtar som fanns med på årets sista lista var med där redan i början av året. Förutom Du är min man har även Om du lämnade mig nu med Lars Winnerbäck och Miss Li funnits med på samtliga årets 52 listor.

När redaktionen för Svensktoppen räknade samman poängen och redovisade dessa i programmet Årets svensktoppsmelodier 2008 som sändes den 1 januari 2009 klockan 10.00 lokal tid visade det sig att man hade gjort en del räknefel. De poäng som redovisas här har dock vid kontroll visat sig vara korrekta. Denna sammanräkning har gjorts i ett exceldokument som har uppdaterats kontinuerligt.

Externa länkar
 Svensktoppen 2008
 Svensktoppen - Årets svensktoppsmelodier 2008

2008 i Sverige
Musikåret 2008
2008
Radioåret 2008
Tomás Estrada Palma

Tomás Estrada, född 9 juli 1832, död 4 november 1908, var en kubansk politiker. Han var Kubas förste president, från 1902 till 1906.

Externa länkar
Digital Images from the Tomás Estrada Palma Collection held by the Cuban Heritage Collection of the University of Miami Libraries

Födda 1832
Avlidna 1908
Män
Kubas presidenter
Personer i Kuba under 1900-talet
Carl Abraham Pihl

Carl Abraham Pihl, född 16 januari 1825 i Stavanger, död 7 september 1897 i Kristiania, var en norsk ingenjör och järnvägsman; bror till Oluf Pihl, sonson till Abraham Pihl.

Biografi
Pihl fick sin tekniska utbildning vid Chalmersska slöjdskolan i Göteborg 1841-44. Han kom sedan till England. Där han arbetade i Robert Stephensons verkstäder, men återvände 1850 till Norge och blev avdelningschef vid landets första järnväg, Hovedbanen, senare vid en rad andra banor. År 1865 blev befattningen som teknisk direktör för landets järnvägsbyggnader upprättad för honom och då järnvägarnas centralstyrelse 1883 organiserades, blev han direktör för banavdelningen. 

Han var en principfast anhängare av smalspåriga banor i ett land med Norges geografiska och ekonomiska förhållanden och hans inflytande avgjorde länge det smalspåriga systemets seger. Hans sista strid för detta system gällde Bergensbanen, som dock enligt Stortingets beslut (1898) anlades normalspårig, vilket innebar dödsdomen över Pihls järnvägspolitik i Norge. 

Pihl var ledamot av den svenska Vetenskapsakademien från 1870.

Källor
 

Norska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Alumner från Chalmers tekniska högskola
Födda 1825
Avlidna 1897
Män
Ugglan
Personer från Stavanger
Spansk mossa

Spansk mossa (Tillandsia usneoides) är en art inom familjen ananasväxter. Arten förekommer naturligt i stora delar av Amerika, från sydöstra och sydcentrala USA till Västindien, Chile och Argentina. Arten odlas ibland som rumsväxt i Sverige.

Synonymer

Dendropogon usneoides (L.) Raf.
Renealmia usneoides L.
Strepsia usneoides (L.) Nutt. ex Steud.
Tillandsia crinita Willdenow ex Beer
Tillandsia filiformis Lodd. ex Schult.f.
Tillandsia pendula hort. ex Schult.f. nom. illeg.
Tillandsia trichoides Kunth
Tillandsia usneoides (L.) L.
Tillandsia usneoides f. cretacea Mez
Tillandsia usneoides f. crispa André
Tillandsia usneoides f. ferruginea André
Tillandsia usneoides f. filiformis André
Tillandsia usneoides f. genuina André
Tillandsia usneoides f. longissima André
Tillandsia usneoides f. major André
Tillandsia usneoides f. robusta E.Morren ex Mez
Tillandsia usneoides var. cretacea (Mez) DC.
Tillandsia usneoides var. ferruginea (André) Mez
Tillandsia usneoides var. filiformis (André) Mez
Tillandsia usneoides var. longissima (André) Mez
Tillandsia usneoides var. robusta (E.Morren ex Mez) Mez

Referenser

Noter

Webbkällor
Svensk Kulturväxtdatabas
Bromeliad Encyclopedia

Ananasväxter
Sp Växtindex
Hasina Wajed

Sheikh Hasina Wajed (শেখ হাসিনা ওয়াজেদ), född 28 september 1947 i Tungipara, provinsen Dhaka, är en bangladeshisk politiker. Hon är dotter till Mujibur Rahman, Bangladeshs förste president. Sedan 1981 är Hasina partiledare för Awamiförbundet, partiet som fadern var med om att bilda.

Hon och hennes huvudrival Khaleda Zia har dominerat politiken i Bangladesh i snart 20 år.
1996 efterträdde Hasina Khaleda och 2001 var det omvända roller. Efter att en övergångsregering tagit över makten 2007, till följd av ett inställt val, fängslades Hasina Wajed först och nekades senare inresa till Bangladesh efter en utlandsresa.

I valet i december 2008 ställdes åter de båda kvinnliga före detta premiärministrarna mot varandra.
Denna gång gick Hasina segrande ur striden.

Hasina är den som har innehaft posten som premiärminister längst av alla i  Bangladesh och hon har lyckats att öka tillväxten och minska fattigdomen i landet. Flera kontroverser med grannländerna har lösts under hennes regeringstid och år 2018 fick hon beröm för att ta emot rohingyaflyktingar från Myanmar. Men hon har också kritiserats för otillräckliga demokratiska reformer.

År 2019 var Hasina nr 6 på tidningen Forbes lista över världens mest betydande kvinnliga politiker.

Källor

Noter

Övriga källor

 Bangladeshisk valseger till Hasina Sydsvenskan 29 december 2008 
 Plan Sverige

Bangladeshs premiärministrar
Kvinnor
Levande personer
Födda 1947
Personer från provinsen Dhaka
Guldhelikonia

Guldhelikonia (Heliconia aurantiaca) är en art i familjen hummerkloväxter som förekommer i Centralamerika, från södra Mexiko till Costa Rica. Arten odlas ibland som krukväxt i Sverige.

Synonymer 

 Bihai aurantiaca (Ghiesbr.) Griggs 
 Bihai choconiana (S. Watson) Griggs 
 Heliconia brevispatha Hook. 
 Heliconia choconiana S. Watson

Referenser

Noter

Webbkällor 
 Svensk Kulturväxtdatabas

Bananväxter
Gu Växtindex
Zeijen

Zeijen är en by i den nederländska provinsen Drenthe. Zeijen är en del av kommunen Tynaarlo och hade år 2001  447 invånare.

Byn är födelseort till fotbollsspelaren Jos Hooiveld.

Externa länkar 
 Byns webbplats

Orter i Drenthe
Tynaarlo
Eddie Constantine

Eddie Constantine, född som Edward Constantinowsky den 29 oktober 1917 (SFDb hävdar 1915) i Los Angeles i USA, död 25 februari 1993 i Wiesbaden i Tyskland, var en amerikansk-fransk skådespelare. Han var verksam i Frankrike från omkring 1950.

På 1950-talet blev han filmhjälten Lemmy Caution i kriminalfilmer av följetongskaraktär. Roller av annat slag har han gjort i filmer som De sju dödssynderna (1961) och i Godards framtidsvision Alphaville (1965).

Filmografi 
 Cet homme est dangereux (1953)
 La môme vert de gris (1953)
 Les femmes s'en balancent (1953)
 Ça va barder (1955)
 Vous pigez? (1955)
 L'homme et l'enfant (1956)
 Les truands (1956)
 Le grand bluff (1957)
 Du rififi chez les femmes (1959)
 S.O.S. Pacific (1959)
 Chien de pique (1960)
 Me fair ça à moi ... (1960)
 Cause toujours mon lapin (1961)
 Cléo de 5 à 7 (1961)
 Lemmy pour les dames (1961)
 Bonne chance, Charlie (1962)
 Les femmes d'abord (1962)
 À toi de faire mignonne (1963)
 Des frissons partout (1963)
 Tela de araña (1963)
 Laissez tirer les tireurs (1964)
 Lucky Jo (1964)
 Nick Carter va tout casser (1964)
 Alphaville (1965)
 Ces dames s'en mêlent (1965)
 Feu à volonté (1965)
 Je vous salue, mafia (1965)
 Nick Carter et le trefle rouge (1965)
 Cartes sur table (1966)
 À tout casser (1968)
 Lions Love (1969)
 Slaget om Entebbe (1977)
 Det lever igen (1978)
 Den tredje generationen (1979)
 The Long Good Friday (1979)
 Fluchtpunkt Berlin (1983)
 Helsinki Napoli All Night Long (1987)
 Europa (1991)

Källor 
 , läst den 29 december 2008.

Noter

Externa länkar 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Franska skådespelare under 1900-talet
Födda 1917
Avlidna 1993
Män
Skådespelare från Los Angeles
Pierre Swärd

Pierre Olof Swärd, född 23 maj 1954 i Borlänge,  är en svensk organist, med inriktning på framför allt blues, soul och jazz.

Pierre Swärd är en av de mest framträdande svenska utövarna på hammondorgel och ingår i gruppen Pierre Swärd Hammond Jazz'n Soul Group. Swärd har flera gånger uppträtt i TV och radio och gjort flera skivinspelningar. Det senaste albumet Slow but Fast kom ut 2013.

Grupper, konstellationer och samarbeten 
 1963 - The Clifftones
 196? - The Kids
 1970 - The Pierre Swärd Trio
 1971 - Björbo Big Band
 1973 - Bortalaget (The Far Out Gang)
 1974 - Soffgruppen
 1976 - Vågspel
 1978 - Georg Wadenius
 1979 - Hot Dogs
 1980 - Pierre Swärd & Meta Roos
 1981 - Life
 1984 - Harrü Lust
 1987 - The Pierre Swärd Trio (again)
 1991 - Blacknuss
 1994 - Ulf Wakenius och Nils-Bertil Dahlander
 1994 - Pierre Swärd Hammond Jazz 'n' Soul Group
 1998 - Blues Transfusion
 2002 - Ulf Wakenius Hammond Jazz Project
 2002 - NOW

Referenser

Externa länkar
Pierre Swärd på LP:s Musikskola
Pierre Swärd på Youtube

Män
Födda 1954
Svenska organister under 1900-talet
Svenska organister under 2000-talet
Levande personer
Personer från Borlänge
Kapfenberger SV

Kapfenberger SV, eller Kapfenberger Sportvereinigung Superfund som klubbens officiella namn lyder, är en österrikisk fotbollsklubb från staden Kapfenberg.

Historia 
Kapfenberger SV grundades år 1919 som Kapfenberger SC, men döptes om år 1947.

Klubben blev mästare i Erste Liga, andra högsta serien i landet, säsongen 2007–2008 och steg därmed till Bundesliga.

Placering tidigare säsonger

Referenser

Externa länkar
Klubbens webbplats
Kapfenberger SV på Soccerway webbplats
Kapfenberger SV på UEFA:s webbplats

Kapfenberger SV
Sportklubbar bildade 1919
Isaak Hirsch

Isaak David Hirsch, född den 2 december 1843 i Stockholm, död den 6 september 1917, var en svensk grosshandlare, byggmästare,  byggherre och filantrop. Han var bror till Oscar Hirsch, brorson till Abram Hirsch och farbror till Axel Hirsch. Hirsch var morfars farbror till Per Wästberg och Olle Wästberg.

Biografi

Grosshandlare
Isaak Hirschs föräldrar var fabrikören och grosshandlaren Simon Hirsch och Therese Suber. Vid 18 års ålder startade han egen verksamhet i Stockholm under namnet I Hirsch & Co och började sälja bland annat järnspisar från Bolinders. Snart utökades verksamheten med import och export av spik och järnplåt. Sina vinster placerade han ofta i industrier och blev så småningom delägare i omkring 250 bolag.

Byggherre och byggmästare
År 1893 lämnade han sin affärsverksamhet till kommanditbolaget Burman & Co som innehades av bankmannen Axel Burman, en tidigare medarbetare i Hirschs firma. Hirsch ägnade sig istället åt byggnads- och tomtspekulationer. Stockholms byggproduktion var i en expansiv fas, speciellt i stadens utkanter där nya gator och kvarter anlades. Billigt inköpta tomter kunde efter kort tid ge en god vinst. Exempelvis förvärvade han en rad ruckel och kyffen längs den gångstig vid Ladugårdslandsviken, som sedermera blev eleganta Strandvägen. Han lät där bygga sex fastigheter: Bodarne 10 och 14, Sergeanten 7, Bajonetten 1, Bajonetten 9 och Bajonetten 11. Själv flyttade han in i Bajonetten 1 (hörnet Strandvägen 49 / Narvavägen 1) och hade även sitt kontor där.

Isaak Hirsch blev snart en av de ledande byggherrarna och byggmästarna i Stockholm. Han kom även att investera i fastigheter i Sundsvall efter Sundsvallsbranden 1888 inklusive uppförandet av der efter honom uppkallade Hirschska huset vid Stora Torget. Hirsch tog även initiativ till bygget av Kungsbropalatset med Oscarsteatern i Stockholm 1905. Hans initialer ”I H” kan man se över scenöppningen. Den egna villan i Djursholm (fastigheten Eir 10, Danavägen 4C) byggde han 1896 med Rudolf Arborelius som arkitekt.

Välgörare
Redan under sin livstid gjorde Hirsch flera stora donationer till barnhem, sommarkolonier och sjömanshem. En del av sin förmögenhet, nära 5 miljoner kronor, testamenterade han till bildandet av Stiftelsen Isaak Hirschs Minne, med uppgiften att “bereda billiga bostäder åt dem som sett bättre dagar, men ej längre hava råd bekosta hyran”. 

Aftonbladet utnämnde honom på 70-årsdagen 1913 till ”hela Stockholms Isaak Hirsch”. Enligt Dagens Nyheter var Isaak Hirsch en av få stockholmare som kunde omnämnas enbart med förnamn, då alla ändå visste vem man talade om. Hirsch led av diabetes, och sina sista år tillbragte han i rullstol, sedan båda benen amputerats. Han fann sin sista vila på Judiska församlingens begravningsplats i Solna.

Bilder, Hirschs byggnader (urval)

Referenser

Noter

Tryckta källor
 
 
Stiftelsen Isaak Hirschs Minne: Vem var Isaak Hirsch?
Hirschska huset

Externa länkar

Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Stockholmare
Födda 1843
Avlidna 1917
Män
Näringslivspersoner från Stockholm
Svenska byggmästare under 1800-talet
Svenska filantroper under 1800-talet
Apure (delstat)

Apure är en av Venezuelas delstater, och är belägen i den sydvästra delen av landet. Ytan uppgår till 76 500 kvadratkilometer, och befolkningen var beräknad till 485 470 invånare år 2008. Delstatens administrativa huvudort är San Fernando de Apure.

En betydande del av delstatens norra gräns följer floden Apures dragning österut, mot dess mynning ut i den större Orinocofloden, vilken i sin tur utgör delstatens östra gräns. I söder gränsar Apure till Colombia. 

Delstaten skapades 1901.

Administrativ indelning 
Delstaten är indelad i sju autonoma kommuner, municipio autónomo, som i sin tur är indelade i sammanlagt 26 socknar, parroquias.

Autonoma kommuner (med administrativ huvudort inom parentes):
 Achaguas (Achaguas)
 Biruaca (Biruaca)
 Muñoz (Bruzual)
 Páez (Guasdualito)
 Pedro Camejo (San Juan de Payara)
 Rómulo Gallegos (Elorza)
 San Fernando (San Fernando de Apure)

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Venezuelas delstater
Stater och territorier bildade 1901