kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Backnejlika

Backnejlika, eller Ängsnejlika (Dianthus deltoides) är en art i familjen nejlikväxter.

Beskrivning
Backnejlika är en flerårig, lågväxande, ofta krypande, ört med enkla eller löst tuvade stjälkar.
Den blir upp till 20 cm hög. Stjälkarna är nedliggande eller krypande, blomstjälkarna uppstigande.

Bladen är korta och smala, och sitter tilltryckta mot stjälken.

Blommorna sitter vanligen ensamma på långa skaft. Kronbladen är oftast lysande purpurröda eller mörkrosa med vita prickar, men vita former är relativt vanliga. Fodret är långt, längre än hylsbladen och vanligen rödaktigt upptill.

Blomningstiden infaller i juni till augusti för svenska populationer.

Kromosomtal 2n = 30.

Underarter
Dianthus deltoides ssp. deltoides. Finns i nästan hela Europa, men sällsynt i söder.
Synonymer
Caryophyllus deltoides (L.) Moench
Caryophyllus glaucus (L.) Moench
Cylichnanthus deltoides (L.) Dulac 
Dianthus crenatus Gilib.
Dianthus deltoides proles nurriae Sennen & Pau 
Dianthus deltoides var. glaucus (L.) Ser.
Dianthus glaucus L., 1753 non 1754
Dianthus nurricus (Sennen & Pau) Sennen & Pau 
Dianthus supinus Lam.
Silene deltoides E.H.L.Krause 

Dianthus deltoides ssp. degenii (Bald.) Strid. Finns i Ungerns och västra Balkans berg.
Synonymer
Dianthus degenii Bald.
Dianthus deltoides var. serpyllifolius Borbás
Dianthus gratianopolitanus ssp. moravicus (Kovanda) Holub

Habitat
Större delen av Europa.

Backnejlika är vanligt förekommande vild i Sverige, men är också vanlig som trädgårdsväxt med flera färgvariationer, som erhållit egna sortnamn. Se avsnitt Sorter nedan.

Biotop
Torra och soliga sluttningar. Väldränerad jord med pH = 7, eller något basiskt, d v s kalkgynnad.

Etymologi
Släktnamnet Dianthus kommer av grekiska Dias (ett alternativt namn på guden Zeus) + anthos (blomma). Betydelsen är Zeus blomma. Detta var ett växtnamn som förekom redan 300 år före vår tideräkning.

Artepitetet deltoides är grekiska, och betyder trekantig med syftning på kronbladens form.

Sorter
'Albus' — blommorna är rent vita.
'Arctic Fire'
'Bright Eyes' 
'Brilliancy' — har klarrosa blommor.
'Brilliant' — blir 10 cm hög och har mörkt karmosinröda blommor.
'Brilliant Cascade' — blir 15 cm hög och har karmosinröda blommor.
'Broughty Blaze'
'Canta Libra'
'Dark Eyes'
'Erectus'
'Flashing Light' — har mörkt körsbärröda blommor.
'Leuchtfunk'
'Microchip'
'Nelli'
'Red Eye'
'Shrimp'
'Vampir'
'Brilliant Cascade' — Ljust karminröda blommor på 15 cm hög växt 
'Flashing Lights' — Skära blommor.
'Microchip' — Vita blommor med ett rött "öga"
'Zing Rose' — Ljust skära blommor

Bilder

Noter

Externa länkar
Den virtuella floran

IPNI • International Plant Names Index

Nejlikväxter
Ba Växtindex
Backruta

Backruta (Thalictrum simplex) är en ört som blir upp till åtta decimeter hög och blommar från juni till juli.

Externa länkar

 Den virtuella floran - Backruta

Ranunkelväxter
Ba Växtindex
Backsilja

Backsilja (Peucedanum oreoselinum) är en flerårig ört som blir upp till en meter hög och blommar med vita blommor från juli till augusti.

Backsiljan är 3–7 decimeter hög och växer på grusiga betesmarker i Skåne och på Öland.

Noter

Externa länkar
Den virtuella floran

Flockblommiga växter
Ba Växtindex
Luktaster

Luktaster (Symphyotrichum novae-angliae) är en flerårig ört i släktet höstastrar och familjen korgblommiga växter. Den beskrevs av Carl von Linné och fick sitt nu gällande namn av Guy L. Nesom.

Utbredning  
Luktastern förekommer i vilt tillstånd i östra och centrala Nordamerika. Den odlas som prydnadsväxt i andra delar av världen, och har som sådan spritt sig i Europa och västra Asien. I Sverige kan den påträffas som kvarstående eller tillfällig i landets södra delar.

Källor

Externa länkar 

Höstastrar
Lu Växtindex
Kanadas flora
USA:s flora
Rosa ljungaster

Rosa ljungaster (Symphyotrichum lateriflorum) är en art i familjen korgblommiga växter. Ett svenskt synonymt namn är slöjaster.

Referenser

Höstastrar
Ro Växtindex
Fjällvedel

Fjällvedel, Astragalus alpinus, är en art i familjen ärtväxter. Den har en cirkumboreal utbredning.

Den är en flerårig cirka 20 centimeter hög ört med lila blommor samlade i en klase. Fjällvedel växer gärna i små tuvor.

Varieteter
Ljus fjällvedel, var. alpinus - har ljust violetta till nästan vita blommor med mörkare köl. Foderflikarna är lika långa som foderröret.
Mörk fjällvedel, var. arcticus - har enfärgat, mörkt violetta blommor och foderflikar som är kortare än foderröret. Cirkumpolär.

Synonymer
subsp. alpinus
Astragalina alpestris Bubani 
Atelophragma alpinum (L.) Rydb.
Astragalus alpinus f. albovestitus Lepage
Astragalus alpinus f.  lepageanus J. Rousseau ex Lepage
Astragalus alpinus f parvulus (J.Rousseau) J. Rousseau
Astragalus alpinus var. brunetianus Fernald 
Astragalus alpinus var. glacialis Trautv.
Astragalus alpinus var. labradoricus (DC.)Fernald
Astragalus alpinus var. parvulus J. Rousseau
Astragalus andinus M.E.Jones
Astragalus astragalinus (DC.) E.Sheld.
Astragalus astragalinus (Hook.) Á.& D. Löve, nom. superfl.
Astragalus brunetianus (Fernald) J.Rousseau 
Astragalus labradoricus DC.
Astragalus phacinus E.H.Krause 
Astragalus salicetorum Kom. 
Astragalus secundus Michx.
Atelophragma alpina (L.) Rydb.
Atelophragma labradoricum (DC.)Rydb.
Colutea astragalina (DC.)Poir.
Phaca alpina (L.) Piper
Phaca andina Nutt. ex Torr. & A.Gray, nom. inval.
Phaca astragalina DC.
Phaca minima All.
Tium alpinum (L.) Rydb.
Tragacantha alpinus (L.) Kuntze

subsp. alaskanus Hultén
Astragalus alpinus subsp. arcticus (Bunge) Lindm.
Astragalus alpinus subsp. arcticus (Bunge) Hultén
Astragalus alpinus var. alaskanus (Hultén) Lepage
Astragalus arcticus Bunge nom. illeg. (ej. Willd.)
Astragalus lapponicus (DC.)Krylov
Astragalus subpolaris Boriss. & Schischk.
Phaca arctica (Bunge) Gand.
Phaca lapponica DC.

Referenser

Externa länkar
Den virtuella floran

Ärtväxter
Fj Växtindex
Fjällbräken

Fjällbräken (Athyrium distentifolium) är en växt, närmare bestämt en ormbunke. 

Fjällbräken ingår i släktet majbräknar, vilket ingår i familjen  hällebräkenväxter.

Externa länkar
Den virtuella floran
 

Hällebräkenväxter
Fj Växtindex
Syntetisk diesel

Syntetisk diesel är ett drivmedel, en dieselolja, som framställas bland annat genom förgasning av kolinnehållande material, till exempel svartlut eller biomassa från energiskog, och användas som bränsle för dieselmotorer.

Se även
Biodiesel
Dieselolja
Fischer-Tropsch-processen

Externa länkar 
Fokus Förgasning av biomassa

Bränslen
Backskärvfrö

Backskärvfrö (Noccaea caerulescens) är en mångformig flerårig ört som tillhör familjen korsblommiga växter, blommar tidigt på våren och förekommer i Europa och Skandinavien. Arten är även känd för att ackumulera större mängder av vissa metaller.

Systematik 

Arten beskrevs första gången 1819 under namnet Thlaspi caerulescens av Jan Svatopluk Presl och Karel Bořivoj Presl i Flora Čechica. År 1973 flyttades den till släktet Noccaea av Friedrich Karl Meyer 

Noccaea caerulescens uppträder i många former på grund av frekvent självpollinering, där avkomman ofta bevarar nyförvärvade egenskaper i små isolerade populationer. Beroende på auktoritet klassificeras dessa taxon antingen som arter, underarter eller sorter. Ytterligare forskning behövs för att klargöra artens naturliga släktskap och utbredningsområde.

Utbredning och habitat 
Backskärvfrö förekommer i Europa och Skandinavien. Den föredrar torra ängar, skogskanter, diken, trädgårdar, gräsmattor, betesmarker, åkerkanter och kala platser.

Förekomst i Sverige 
Till Sverige introducerade den under 1840-talet och har sedan dess fått stor spridning. Den sprids främst som ogräs tillsammans med gräs- eller vallfrö. Enligt Artfakta förekommer underarterna brachypetala (storskärvfrö) och caerulescens (vanligt backskärvfrö) i Sverige.

Utseende 
Backskärvfrö blir 5 till 25 centimeter hög och blommar med vita till ljusröda blommor.

Ekologi 
I Skandinavien blommar den från tidig april till juni, men längre söderut i Europa redan från mars.

Backskärvfrö och människan 
Backskärvfrö var den första växt som upptäcktes vara en hyperackumulator, det vill säga att den ackumulerar metall i sin växtvävnad, då det upptäcktes att den tog upp bly ur förorenad jord genom så kallad fytoremediering. Den ackumulerar även zink och kadmium. 

I Sverige kategoriseras backskärvfrö som ett mindre problem som ogräs.

Referenser

Externa länkar 
Den virtuella floran

Korsblommiga växter
Ba Växtindex
Backsmörblomma

Backsmörblomma (Ranunculus polyanthemos) är en art i familjen ranunkelväxter.

Det är en flerårig ört med relativt stora gula blommor som blommar från maj till juli.

Externa länkar
Den virtuella floran - Backsmörblomma
 

Ranunkelväxter
Ba Växtindex
Backvial

Backvial eller skogsvial (Lathyrus sylvestris) är en ört i familjen ärtväxter. Den förekommer i större delen av Europa till Nordafrika, Kaukasus och Sibirien. I Pyrenéerna växer den upp till 1300 m höjd. Backvialen odlas ibland som prydnadsväxt.

Storvuxen flerårig, klättrande ört, men vingkantad stjälk, till 2 m. Stjälken ligger ofta längs marken eller klänger omkring i andra växter. Blad parbladiga med ett bladpar och ett grenigt klänge, småblad smalt elliptiska och 5–15 cm långa. Bladskaftet har bred vingkant. Blommor 3-8 i klasar från bladvecken. De har blekrosa eller matt rosenrött segel och purpur vingar, som bleknar mot kanterna, de blir ca 12–20 mm långa. Frukten är en mångfröig balja. Backvial blommar i juli-augusti.

Förväxlas ibland med rosenvial (L. latifolius) och vingvial (L. heterophyllus), de har dock bredare och ofta kortare småblad, bredare stipler och större blommor. 

Artepitetet sylvestris av latinets sylva (skog), vilket syftar på växtplatsen.

Synonymer
Lathyrus angustifolius Medikus, 1787
Lathyrus brachyphyllus Schur, 1861
Lathyrus heterophyllus Lapeyr., 1813 nom. illeg.
Lathyrus intermedius Wallr., 1822
Lathyrus noeanus Alef., 1861
Lathyrus platyphyllos A.J.Retzius, 1795
Lathyrus pyrenaicus Jordan, 1848
Lathyrus sylvestris proles pyrenaicus (Jordan) Rouy, 1899
Lathyrus sylvestris subsp. angustifolius (Medikus) Rothmaler, 1963
Lathyrus sylvestris subsp. platyphyllos (A.J.Retzius) Nyman, 1878
Lathyrus sylvestris subsp. pyrenaicus (Jordan) O. Bolòs & Vigo, 1974
Lathyrus sylvestris var. intermedius Lamotte, 1876
Lathyrus variegatus Gilib.

Externa länkar
Den virtuella floran - Backvial

Ärtväxter
Ba Växtindex
Slaget vid Magersfontein

Magersfontein är en höjd i provinsen Oranjefristaten, cirka tre mil söder om Kimberley i Sydafrika. Här besegrade den 10−11 december 1899 en boerstyrka den framryckande Höglandsbrigaden i ett slag under andra boerkriget. 

Magersfontein består av en rad kullar i slättlandskapet. Boerna hade förskansat sig i skyttegravar framför kullarna, vilket var en helt ny taktik, och drabbades inte alls av den förberedande brittiska artilleribeskjutningen − som var riktad på själva kullarna. När de skotska regementena rykte fram under natten utsattes de från välriktad eld från boernas linjer, och slaget blev ett svårt nederlag för Storbritannien.

I detta slag deltog även på boernas sida den Skandinaviska kåren, där många svenskar och finlandssvenskar ingick. Kåren låg framför boernas linjer och drabbades av svåra förluster. De begravdes på plats, och flera minnesmärken finns alltjämt på slagfältet, ett första restes 1908. Den skandinaviska kåren hade organiserats och leddes av civilingenjören Christer Uggla, då direktör vid Transvaals järnväg. Uggla blev senare engelsk krigsfånge men frigavs efter ingripande av Danmarks konsul. Han återflyttade till Sverige och blev senare chef för Vagnfabriken i Södertälje (Vabis). Han utnämndes även till nederländsk generalkonsul i Stockholm

Förlusterna blev för britterna totalt 971 man; boerna förlorade 250 stupade och sårade − av dessa var 44 skandinaver.

I den satiriska romanen Magersfontein, O Magersfontein (Human & Rousseau, 1974; sv. Bokförlaget Augusti 2007, översättning av Urban Lindström) skildrar den sydafrikanske författaren Etienne Leroux en fiktiv filminspelning av det historiska slaget vid Magersfontein som en uppgörelse med människans och statens förhållande till sitt förflutna.

Sydafrikas geografi
Sydafrikas historia
Dia Mirza

Dia Mirza, även Diya Mirza, från början Dia Handrich, född 9 december 1981 i Hyderabad, Indien, är en indisk fotomodell och skådespelerska. 

Mirzas mor kommer från Indien och hennes far var från Tyskland, med judisk härkomst. Mirza blev upptäckt när hon vann en skönhetstävling 2001, och en Bollywoodregissör fick syn på henne. Hon blev snabbt kallad "den nya Aishwarya Rai" då hon ansågs vara lika vacker. Mirzas karriär gick bara uppåt, och idag anses hon vara en av Bollywoods mest säkra kort.

Filmer i urval 
 2001 Deewaanapan
 2001 Rehna Hai Tere Dil Mein
 2002 Tumko Na Bhool Paayenge
 2003 Tehzeeb
 2003 Pran Jaaye Par Shaan Na Jaaye
 2003 Dum
 2004 Stop!
 2004 Tumsa Nahin Dekha
 2004 Kyun... ! Ho Gaya Na
 2005 Naam Gum Jaayega
 2009 Kurbaan

Externa länkar 
 Dia Mirza fotografi
 
 

Födda 1981
Indiska fotomodeller
Indiska skådespelare under 2000-talet
Kvinnor
Levande personer
Personer från Hyderabad
Samer el Nahhal

Samer el Nahhal, född 11 juli 1976 i Esbo, vars far var egyptier och modern finska, är mer känd som basisten OX i det finländska hårdrocksbandet Lordi där han efterträdde Kalma från samma brödraskap. I sin mask, som tar 45 minuter att göra i ordning innan varje spelning, föreställer han en människooxe (minotaur). Ox är med på alla bilder på Lordis album The Arockalypse, men all bas spelas av hans föregångare Kalma. El Nahhal har spelat bas sedan han var 13 år gammal och föredrar basar av märket Ibanez. Favoritlåten att spela med Lordi är Bringing Back The Balls to Rock.

Födda 1976
Finländska basister
Lordi
Män
Levande personer
Personer från Esbo
Trädgårdsmålla

Trädgårdsmålla eller mållspenat, Atriplex hortensis, är en storväxt ettårig ört, ofta rödaktig. Den har en upprätt stjälk som kan bli meterhög. Bladen är gröna eller purpurröda.

Trädgårdsmållan särskiljs från andra arter i strandmållesläktet genom sina rundat trekantiga blad och de runda fruktskärmarna. Den är lik glansmålla (Atriplex sagittata), som dock har spetsigt trekantiga blad som är glansiga på ovansidan men drar åt vitt på undersidan.

Användning 
Trädgårdsmålla har en salt, spenataktig smak. Bladen används tillagade eller i sallader. Mållan odlades i Medelhavsområdet från äldre tid till dess att spenaten blev en mer uppskattad bladgrönsak. Den odlas ofta som ett alternativ till spenat i varmare områden eftersom den tål hetta bättre. De gröna bladen har tidigare använts för att färga pasta i Italien. Ett annat vanligt användningsområde är för att balansera den syrliga smaken hos ängssyra.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Den virtuella floran

Amarantväxter
Tr Växtindex
Bladgrönsaker
Strandmålla

Strandmålla (Atriplex littoralis) är en växtart i formen av en ört.

Externa länkar 
Den virtuella floran
 

Amarantväxter
St Växtindex
Miljöbil

En miljöbil är en typ av personbil som uppfyller bland annat lägre utsläpp av miljöfarliga ämnen, jämfört med vanliga bilar.

Definition 
Det finns ingen enhetlig definition av begreppet miljöbil, utan olika kriterier tillämpas av olika kommuner och myndigheter. Inom EU bestäms vilka bilar som är miljöbilar genom klassificeringssystemet Euro. För Euro 6 är maxgränserna koldioxid per kilometer högst 50 gram för dieselbilar och 100 gram för bensinbilar.

Exempel på miljöbilar är hybridbilar, laddhybridbilar, elbilar, gasbilar och etanolbilar om de uppfyller de regler som finns om utsläpp, men även vissa konventionella bensin- eller dieseldrivna bilar. Det finns också vätgasbilar som går på vätgas (H2) och utsläppen från en bränslecell ihop med vätgas är rent vatten, vilket är väldigt miljövänligt.

Skatter och förmåner 
Fram till och med den 30 juni 2009 fick privatpersoner 10 000 kr i miljöbilspremie vid köp av en ny bil; kravet var att köparen behöll den i mer än sex månader. 

Från och med 1 januari 2010 infördes befrielse från fordonskatt i 5 år för nya miljöbilar i Sverige. 

Regeringen beslutade den 22 december 2011 att införa en supermiljöbilspremie för att stimulera försäljningen och användningen av nya bilar med låg klimatpåverkan. Premien omfattar personbilar med mycket låga utsläpp av växthusgaser, max 50 gram koldioxid per km. Från den 1 januari 2016 skiljer man mellan rena elbilar, som inte släpper ut någon koldioxid, och laddhybrider, som släpper ut högst 50 gram koldioxid per km vid blandad körning. Premien är 40 000 kr vid köp av ren elbil och 20 000 kr för laddhybrider.

Under de fyra åren 2012-2015 utbetalades mer än en halv miljard kronor. 2016 utbetalades 347,9 miljoner kronor. Under 2017 har det hittills (tom 2017-08-01) utbetalats över 182 miljoner kronor i supermiljöbilspremie.

En bil som klassats som miljöbil särbehandlas med generellt lägre beskattning (detta upphör 1 juli 2018), parkeringsförmåner (i vissa kommuner), tillåtelse att trafikera miljözoner och (i vissa kommuner) även nyttja körfält för kollektivtrafik. Samtidigt som skattebefrielsen upphör infördes bonus-malus. Den 8 november 2022 upphörde miljöbonusen med en dags varsel och utan remissförfarande.

Källor

Se även
Miljöfordon

Externa länkar 
Miljöbilar i Stockholm
Miljödepartementets infoblad "Miljöbilar premieras"
Miljöfordon
Elbil Sverige
Gröna bilister
Transportstyrelsen reder ut begrepp kring miljöbilar
Miljöbilar
Gasbil

Gasbil, bil med förbränningsmotor för gasdrift. De två vanligaste formerna för gasdrift är CNG (Compressed Natural Gas, "komprimerad naturgas") och LPG (Liquid Petroleum Gas, ungefär gasol). Den svenska termen för CNG är fordonsgas, och trots den engelska förkortningen kan fordonsgasen bestå både av naturgas och biogas. Den svenska benämningen på LPG, gasol for fordonsdrift, är motorgas. Motorerna i gasbilar är oavsett typ av gas lika bensinmotorer, och gasbilar kan ofta köras både på bensin och gas. Men tyngre fordon som lastbilar och bussar är enbart anpassad för gas.

CNG, fordonsgas 
Fordonsgas består antingen av naturgas, biogas eller en blandning av dessa. I båda fallen består gasen till största delen av metan. Tankställena kan vara anslutna till ett naturgasnät, en biogasanläggning eller ha egna lagringstankar. I tankstationen komprimeras gasen och lagras i bilens gastankar under stort tryck (i storleksordningen 200 bar). Den förblir i gasform under lagring. Bilar avsedda för fordonsgas brukar även kunna köras på bensin, men i många länder är kostnaden vid gasdrift betydligt lägre.

LPG, motorgas 
Motorgas är den svenska benämningen på gasol när den används för fordonsdrift. Gasol består till större delen av propan och lagras i flytande form under relativt lågt tryck (ungefär 20 bar). Motorgas och fordonsgas är inte utbytbara eftersom tankar och gassystem är helt olika uppbyggda.

Miljöpåverkan 
Jämfört med till exempel bensindrift ger gasdrift lägre utsläpp av bland annat partiklar. Gas som består av biogas är ett biobränsle och ger liten klimatpåverkan. Naturgas ger något mindre koldioxidutsläpp än drift med andra fossila bränslen.

Gasbilar i Sverige 
Den vanligaste typen av gasbil i Sverige drivs med fordonsgas. Gasbilar är klassade som miljöbilar och reducerar därför förmånsvärdet för förmånsbilar med 40 procent. Antalet gasbilar i Sverige var den 1 januari 2010 drygt 23 000. Gasbilarna utgjorde 2009 7,5 procent av alla miljöbilar sålda i Sverige.

Se även 
Gasbuss
Gasfordon
Flytande naturgas (LNG)

Källor 
 Gasbilen.se, webbplats för Energigas Sverige

Miljöbilar
Jag lyfter mina ögon upp till bergen

Jag lyfter mina ögon upp till bergen är en sång med text från 1883 och musik från 1882 av Nils Frykman. Sången publicerades första gången i Sanningsvittnet den 18 januari 1883.

Publicerad i
Sanningsvittnet, 1883
Hjärtesånger 1895 som nr 115 under rubriken "Om frälsning från synden."
Svensk söndagsskolsångbok 1908 som nr 195 under rubriken "Guds barns trygghet"
Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 som nr 37 under rubriken "Skapelsen."
Svensk söndagsskolsångbok 1929 som nr 137 under rubriken "Guds barns glädje och trygghet"
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 283 under rubriken "Jubel, erfarenhet och vittnesbörd".
Musik till Frälsningsarméns sångbok 1930 som nr 283
Sionstoner 1935 som nr 475 under rubriken "Nådens ordning: Trosliv och helgelse"
Guds lov 1935 som nr 14 under rubriken "Inledningssånger"
Förbundstoner 1957 som nr 15 under rubriken "Guds trofasthet"
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 305 under rubriken "Jubel och tacksägelse"
Lova Herren 1988 som nr 574 under rubriken "Guds barn i bön och efterföljelse"
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 560 under rubriken "Erfarenhet och vittnesbörd"

Svenska psalmer
Justicia fulvicoma

Justicia fulvicoma är en buske som förekommer i norra Mexiko och som även har hittats i Ecuador. Arten har ofta blandats samman med och ansetts som synonym till Lyckoax, J. brandegeeana.

Synonymer
Enligt The Plant List.
Beloperone blechioides Lindau non Leonard
Beloperone comosa Nees 
Beloperone fulvicoma (Schltdl. & Cham.) A.W. Hill
Drejerella comosa (Nees) Lindau  
Drejerella fulvicoma (Schltdl. & Cham.) Lindau

Referenser

Externa länkar
 Typexemplar av Justicia fulvicoma på JSTOR Global Plants.

Akantusväxter
Ly Växtindex
Kaltenberg

Kaltenberg är kortnamnet på ett bryggeri i Fürstenfeldbruck i Bayern i Tyskland. Det fullständiga namnet är König Ludwig GmbH & Co. KG Schloßbrauerei Kaltenberg (Schlossbrauerei Kaltenberg). Slottet har producerat öl sedan 1292. Numer sker den största delen av produktionen i en modern fabrik utanför slottet. 2004 var produktionen 340 000 hl, varav 100 000 hl bryggdes på slottet. 

Två av varumärkena har namn efter kungligheter i Bayern; Luitpold prins av Bayern och ägare av bryggeriet samt kung Ludwig II. 

I Sverige licensbryggs Kaltenberg av Krönleins Bryggeri i Halmstad.

Varumärken
Det finns tre huvudmärken. 
Prinzregent Luitpold: Ljust öl i fyra sorter: 
Prinzregent Luitpold Hell 
Prinzregent Luitpold Dunkel 
Prinzregent Luitpold Kristallweizen und 
Prinzregent Luitpold Light. 

König Ludwig
König Ludwig Weissbier Hell 
König Ludwig Weissbier Dunkel 
König Ludwig Weissbier Kristall 
König Ludwig Weissbier Leicht 
König Ludwig Weissbier Alkoholfrei 
König Ludwig Dunkel

Kaltenberg, det största varumärket. 
Kaltenberg Hell 
Kaltenberg Spezial 
Kaltenberg Schlosskeller 
Kaltenberg 3,8 
Kaltenberg Light 
Kaltenberg Pils och Pils Light
Kaltenberger "Ritterbock"
Kaltenberg Organic

Externa länkar
Officiell webbplats

Tyska bryggerier
Tyska ölmärken