kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Chauvoncourt

Chauvoncourt är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Saint-Mihiel som tillhör arrondissementet Commercy. År  hade Chauvoncourt  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Chauvoncourt

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor 

Kommuner i Meuse
Cheppy

Cheppy är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Varennes-en-Argonne som tillhör arrondissementet Verdun. År  hade Cheppy  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cheppy

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar

Kommuner i Meuse
Chonville-Malaumont

Chonville-Malaumont är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Commercy som tillhör arrondissementet Commercy. År  hade Chonville-Malaumont  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Chonville-Malaumont

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar

Kommuner i Meuse
Jenő Heltai

Jenő (Eugen) Heltai, född 11 augusti 1871, död 3 september 1957, var en ungersk författare.

Heltai var som romanförfattare starkt påverkad av fransk litteratur. Hans mest kända romaner är Familjepensionatet (svensk översättning 1919) och Rum 111 (svensk översättning 1930). Heltai var även en framstående dramatiker, känd och spelad även utanför Ungern.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 1013.

Noter

Externa länkar 

Ungerska författare
Ungerska dramatiker
Födda 1871
Avlidna 1957
Män
Cierges-sous-Montfaucon

Cierges-sous-Montfaucon är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Montfaucon-d'Argonne som tillhör arrondissementet Verdun. År  hade Cierges-sous-Montfaucon  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cierges-sous-Montfaucon

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor 

Kommuner i Meuse
Le Claon

Le Claon är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Clermont-en-Argonne som tillhör arrondissementet Verdun. År  hade Le Claon  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Le Claon

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor 

Kommuner i Meuse
Clermont-en-Argonne

Clermont-en-Argonne är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Clermont-en-Argonne som tillhör arrondissementet Verdun. År  hade Clermont-en-Argonne  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Clermont-en-Argonne

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Meuse
Cléry-le-Grand

Cléry-le-Grand är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Dun-sur-Meuse som tillhör arrondissementet Verdun. År  hade Cléry-le-Grand  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cléry-le-Grand

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Meuse
Cléry-le-Petit

Cléry-le-Petit är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Dun-sur-Meuse som tillhör arrondissementet Verdun. År  hade Cléry-le-Petit  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cléry-le-Petit

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Meuse
Combles-en-Barrois

Combles-en-Barrois är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Bar-le-Duc-Sud som tillhör arrondissementet Bar-le-Duc. År  hade Combles-en-Barrois  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Combles-en-Barrois

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Meuse
Combres-sous-les-Côtes

Combres-sous-les-Côtes är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Fresnes-en-Woëvre som tillhör arrondissementet Verdun. År  hade Combres-sous-les-Côtes  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Combres-sous-les-Côtes

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor 

Kommuner i Meuse
Commercy

Commercy är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Commercy som tillhör arrondissementet Commercy. År  hade Commercy  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Commercy

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Meuse
Les Hauts-de-Chée

Les Hauts-de-Chée är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Vaubecourt som tillhör arrondissementet Bar-le-Duc. År  hade Les Hauts-de-Chée  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Les Hauts-de-Chée

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Meuse
Consenvoye

Consenvoye är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Montfaucon-d'Argonne som tillhör arrondissementet Verdun. År  hade Consenvoye  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Consenvoye

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Meuse
Contrisson

Contrisson är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Revigny-sur-Ornain som tillhör arrondissementet Bar-le-Duc. År  hade Contrisson  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Contrisson

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor 

Kommuner i Meuse
Courcelles-en-Barrois

Courcelles-en-Barrois är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Pierrefitte-sur-Aire som tillhör arrondissementet Commercy. År  hade Courcelles-en-Barrois  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Courcelles-en-Barrois

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor 

Kommuner i Meuse
Courcelles-sur-Aire

Courcelles-sur-Aire är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Vaubecourt som tillhör arrondissementet Bar-le-Duc. År  hade Courcelles-sur-Aire  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Courcelles-sur-Aire

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Meuse
Courouvre

Courouvre är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Pierrefitte-sur-Aire som tillhör arrondissementet Commercy. År  hade Courouvre  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Courouvre

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor 

Kommuner i Meuse
Cousances-les-Forges

Cousances-les-Forges är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Ancerville som tillhör arrondissementet Bar-le-Duc. År  hade Cousances-les-Forges  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cousances-les-Forges

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor 

Kommuner i Meuse
Couvertpuis

Couvertpuis är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Montiers-sur-Saulx som tillhör arrondissementet Bar-le-Duc. År  hade Couvertpuis  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Couvertpuis

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar

Kommuner i Meuse
Couvonges

Couvonges är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Revigny-sur-Ornain som tillhör arrondissementet Bar-le-Duc. År  hade Couvonges  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Couvonges

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Meuse
Cuisy, Meuse

Cuisy är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Montfaucon-d'Argonne som tillhör arrondissementet Verdun. År  hade Cuisy  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cuisy

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Meuse
Cumières-le-Mort-Homme

Cumières-le-Mort-Homme är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Charny-sur-Meuse som tillhör arrondissementet Verdun. Kommunen lades i ruiner vid slaget vid Verdun under första världskriget och återuppbyggdes aldrig. År  hade Cumières-le-Mort-Homme  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cumières-le-Mort-Homme

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Meuse
Cunel

Cunel är en kommun i departementet Meuse i regionen Grand Est (tidigare regionen Lorraine) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Montfaucon-d'Argonne som tillhör arrondissementet Verdun. År  hade Cunel  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cunel

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Meuse
Hans Wallner

Hans Wallner, född 29 april 1953 i Feistritz an der Gail i Kärnten, är en österrikisk tidigare backhoppare och backhoppstränare. Han representerade tvåspråkiga skidföreningen Sportverein Achomitz/Športno drustvo Zahomec.

Karriär 

Hans Wallner upptäcktes som backhoppningstalent av tränare i Sportverein Achomitz, Franz Wiegele, och av förbundstränarna Sepp Bradl och Baldur Preiml. 16-årige Wallner drogs in i österrikiska landslaget och blev en del av Bradl och Preimls "backhoppningsmirakel".

Wallner debuterade internationellt i tysk-österrikiska backhopparveckan på hemmaplan i Innsbruck 3 januari 1971. Han blev nummer 67 av 74 startande i en tävling som blev en trippeltriumf för Tjeckoslovakien då Zbyněk Hubač vann tävlingen före Jiří Raška och Rudolf Höhnl. 

Hans Wallner deltog i skidflygnings-VM 1975 i Kulm i hemlandet och blev nummer fem. Karel Kodejška från Tjeckoslovakien vann tävlingen före Rainer Schmidt från Östtyskland och hemmafavoriten Karl Schnabl. Wallner var 20,0 poäng efter guldvinnaren Kodejška och 11,0 poäng från en bronsmedalj.

Under olympiska spelen 1976 på hemmaplan i Innsbruck tävlade Wallner i stora Bergiselbacken och blev nummer 6. Tävlingen vanns av Karl Schnabl från Österrike före landsmannen Toni Innauer. Österrike hade 4 backhoppare bland de 6 bästa. Wallner var 4,8 poäng från en olympisk medalj.

Världscupen i backhoppning arrangerades första gången säsongen 1979/1980. I sin första världscuptävling, i öppningstävlingen i backhopparveckan i Oberstdorf, blev Wallner nummer 86. Han kom bland de tio bästa i världscuptävlingen i Zakopane i Polen 27 januari 1980. I Sapporo i Japan 15 februari 1981 vann han en deltävling i världscupen, före Ole Bremseth från Norge och landsmannen Armin Kogler. Wallner tävlade fem säsonger i världscupen. Som bäst blev han nummer 7 sammanlagt säsongen 1980/1981. I backhopparveckan blev han som bäst nummer 6 samma säsong.

Wallner startade i Skid-VM 1982 i Holmenkollen i Oslo. Där tävlade han i stora backen. I den individuella tävlingen blev Wallner nummer 32. I lagtävlingen vann han en silvermedalj tillsammans med Hubert Neuper, Armin Kogler och Andreas Felder. Österrike var endast 0,9 poäng efter segrande hemmalaget och 46,8 poäng före Finland som vann bronsmedaljerna.

Under olympiska spelen 1984 i Sarajevo i dåvarande Jugoslavien blev Wallner nummer 24 i båda tävlingarna. Österrike lyckades inte ta några medaljer under OS 1984.

Hans Wallner startade i sin sista världscuptävling i stora backen i Falun i Sverige 11 mars 1999. Wallner tävlade över 20 år i österrikiska landslaget, vilket är rekord.

Externa länkar 
   
 Sports Reference - Hans Wallner

Österrikiska backhoppare
Backhoppstränare
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1976
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1984
Födda 1953
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1976 från Österrike
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Österrike
Eugenius Heltzen

Eugenius Sophus Ernst Heltzen, född 2 december 1818 i Köpenhamn, död 7 november 1898 i Odense, var en dansk ämbetsman och politiker.

Heltzen blev 1850 amtman i Aabenraa och 1869 stiftsamtman över Fyn. Han var en duglig och kraftfull personlighet och en av ledarna för de konservativa helstatsmännen. Åren 1856–1866 var Heltzen medlem av riksrådet och 1864 justitie- och kultusminister. Han verkade energiskt för samarbete med bondevännerna. Ministärens flertal önskade däremot förlikning med centern och framtvingade 1865 Heltzens fall, då denne gett sig in i ett olyckligt intrigspel och förgäves försökt använda Jules Hansen mot de nationalliberala.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 1013.

Danmarks kyrko- och undervisningsministrar
Danmarks justitieministrar
Danska politiker under 1800-talet
Danska ämbetsmän under 1800-talet
Politiker från Köpenhamn
Ämbetsmän från Köpenhamn
Födda 1818
Avlidna 1898
Män
Svensk uppslagsbok
Det Olyckliga Swenska Fruentimrets Böneskrift till Allmänheten

Det Olyckliga Swenska Fruentimrets Böne-skrift til Allmänheten, upsatt af Fru D*** är en svensk politisk pamflett som utgavs i Stockholm i februari 1770. Den anses vara den kanske första svenska publikationen i kvinnofrågan. Den har tillskrivits Anna Maria Rückerschöld som var gift med hovrättskamrern Jonas Jakobsson Dahl.

Skriften behandlar utförligt den samtida svenska kvinnans situation i juridiskt och socialt avseende och är formellt riktad till "Riksens Ständer". Författaren, "Fru D", förebrår styret för att de glömmer alla medborgare av kvinnligt kön och påpekar att det vore bättre att förbättra kvinnans situation än att utfärda "Wåra Klädordningar", dvs överflödsanordningar. "Fru D" pekade på att få yrken var öppna för kvinnor och föreslog att alla lättare hantverk som inte krävde muskelstyrka skulle tillåtas för kvinnor och att sömnadsarbeten rent av skulle reserveras för kvinnor, vilket också kunde hjälpa den då rådande bristen på manliga grovarbetare på landet. Hon vågade dock inte namnge hantverken, för att inte uppreta stadens skrå. Hon föreslår högre yrkesutbildning för kvinnor, och kritiserar att de enda högre utbildning som då fanns var flickskolor där man endast fick lära sig tala franska. Hon menade att högre bildning skulle göra kvinnor mindre dumma än vad de då påstods vara. Hon föreslog formell utbildning i hantverk och hushållssysslor. Hon föreslog inrättandet av kvinnohus, "Tillflychts-Hus för Fruentimmer", där flickor kunde lära sig yrkeshantverk. Hon krävde också att män som utnyttjade flickor och kvinnor sexuellt, särskilt de som förförde oskulder, som sedan stigmatiserades av samhället, skulle bestraffas. 

Skriften handlar till stor del om kvinnorna ur det lägre borgerskapet och medelklassen, som kunde behöva försörja sig själva men inte ville arbeta som tjänare. Skriften anses ge belägg för de första tendenserna av en svensk kvinnofråga. Den hade ett visst inflytande i Sverige. Samma år infördes hela skriften av Carl Christoffer Gjörwell den äldre i Allmänna magazinet och 1772 i Fruntimmers-Tidningar. Assessor Israel Lannér väckte på grund av den frågan om inte en linnefabrik borde grundas för att ge anställning åt fattiga mödrar.

Referenser 
 Alice Lyttkens: Kvinnan börjar vakna. Den svenska kvinnans historia från 1700 till 1840-talet. Bonniers Stockholm 1976

Externa länkar 
På Wikisource finns omtrycket 1772 i Fruntimmers-Tidningar: Böneskrift – Af det olyckliga Swenska Fruntimret, til Almänheten; upsatt af Fru D**.
 
Svensk kvinnohistoria
1770 i Sverige
Sverige under frihetstiden
Andreaskyrkan, Gävle

Andreaskyrkan var en så kallad samarbetskyrka, ett samarbete mellan Svenska kyrkan och Evangeliska Fosterlandsstiftelsen (som ingår i Svenska kyrkan).

Kyrkan byggdes 1977 i stadsdelen Andersberg i Gävle. Arkitekter var Kaj Sucksdorff och Björn Wiking. Kyrkan lades ned av ekonomiska skäl i december 2004.

Orgeln kom från Grönlunds Orgelbyggeri.

Vidare läsning 
 Våra kyrkor, sidan 62, Klarkullens Förlag AB, Västervik, 1990,

Källor

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Gävle kommun
Byggnader och anläggningar i Gävle
Stensätra kyrka

Stensätra kyrka är en så kallad samarbetskyrka mellan Svenska kyrkan och Evangeliska Fosterlandsstiftelsen.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes 1979 efter ritningar av arkitekt Börje Norman och invigdes 15 december samma år av ärkebiskop Olof Sundby. Byggnaden har en stomme av trä och betong och har ett sadeltak täckt med betongtegel.

En friliggande klockstapel byggdes och invigdes år 1990.

Inventarier
 Orgeln har sju orgelstämmor, två manualer och pedal. Byggd av Modulorgel AB (nuvarande Septimaorgel AB).
 En altarvävnad är utförd av Anna Åkerberg från Sandviken.
 En ljusbärare, smidd av Kjell Hasselgren, togs i bruk våren 1997.

Referenser
 Bebyggelseregistret
 Ovansjö-Järbo pastorat

Vidare läsning
 Våra kyrkor, sidan 67, Klarkullens Förlag AB, Västervik, 1990, 

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Sandvikens kommun
Ljusne kyrka

Ljusne kyrka är en kyrkobyggnad i Ljusne i Hälsingland. Kyrkan tillhör Ljusne församling i Uppsala stift.
Ljusne kapellförsamling inrättades 1894.

Kyrkobyggnaden
1896 övertogs och ombyggdes en byggnad (som tidigare tjänat som skola och kyrksal) efter ritningar av byggnadsingenjören Carl Widell, Stockholm. Byggnadsstilen är schweiziskinspirerad. Kapellet invigdes av kontraktsprost Robert Kihlberg. En renovering genomfördes 1926. Kyrkorummet är indelat i tre skepp och saknar takvalv. Istället finns öppna snidade takstolar. Ovanför altaret finns en altarpredikstol.

Inventarier
 En ljuskrona av mässing med tolv pipor är tillverkad 1896 i Ljusne.

Orgel
Före 1944 användes ett harmonium i kyrkan. 1944 byggde Bo Wedrup, Uppsala en pneumatisk orgel. Med ett tonomfång på 56/30. 1950 tillbyggde Rolf Larsson, Uppsala orgeln. 1967 renoverades orgeln av Gunnar Carlsson, Borlänge.

Litteratur
 Göran Eketorp: Ljusne kyrka och församling (1946)
 Våra kyrkor, sidan 68, Klarkullens Förlag AB, Västervik, 1990,

Referenser

Externa länkar

 Söderala pastorat

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Söderhamns kommun
Ljusne
Kyrkobyggnader invigda 1896
1896 i Sverige
21. Waffen-Gebirgs-Division der SS Skanderbeg (albanische Nr. 1)

21. Waffen-Gebirgs-Division der SS Skanderbeg (albanische Nr. 1) var en tysk militär enhet inom Waffen-SS.

Divisionen uppkallades efter Albaniens nationalhjälte Skanderbeg, och bestod huvudsakligen av albaner, vilka stred för Nazityskland under det andra världskriget, och Kungariket Albanien var då i realiteten en ren lydstat till Nazityskland.

Bakgrund 
Det ansågs att rekryteringen till 13. Waffen-Gebirgs-Division der SS Handschar (kroatische Nr. 1) var en framgång. Av den anledningen ansågs det vara intressant att försöka skapa ytterligare förband vars soldater skulle bestå av främst muslimer. 

Stormuftin av Jerusalem Haj Amin al-Husseini, vilken under det andra världskriget tjänstgjorde som Gruppenführer inom SS, arbetade med att rekrytera muslimska frivilliga till den tyska krigsmakten, främst på Balkan. Hans insatser härvidlag har ansetts som mycket betydelsefulla. Ett stort antal muslimer kom också att tjänstgöra inom Waffen-SS, och divisionerna 13. Waffen-Gebirgs-Division der SS Handschar (kroatische Nr. 1), 21. Waffen-Gebirgs-Division der SS Skanderbeg (albanische Nr. 1) och 23. Waffen-Gebirgs-Division der SS Kama (kroatische Nr. 2) bestod huvudsakligen av muslimer. För att tillgodose behovet av imamer inom SS, och då särskilt dess fältförband, startade SS en imamutbildning i Dresden, över vilken al-Husseini skall ha haft ett övergripande inflytande.

Verksamhet 

Divisionen sattes upp under 1943 och blev operativ i februari 1944, den upplöstes dock redan i september 1944. Divisionen deltog i "Operation Fuchsjagd", som även har kallats för "Slaget om Debar" från den 18 augusti till den 27 augusti 1944.

Befälhavare 
SS-Brigadeführer Josef Fitzthum (april 1944 — maj 1944)
SS-Oberführer August Schmidhuber (maj 1944 — januari 1945)

Litteratur 
 Chris Bishop, Hitler's Foreign SS Divisions, (2005)
 Bernd Jürgen Fischer, Albania at War, 1939-1945, (Purdue University Press, West Lafayette 1999), .
 George Lepre, Himmler's Bosnian Division: The Waffen-SS Handschar Division 1943-1945, (Atlgen, PA: Schiffer Military History, 1997) .
 Laurent Latruwe & Gordana Kostic, La Division Skanderbeg: Histoire des Waffen-SS albanais des origines idéologiques aux débuts de la Guerre froide, (Godefroy de Bouillon, 2004) 
 Hubert Neuwirth, Widerstand und Kollaboration in Albanien 1939-1944, Otto Harrassowitz Verlag, 2008, 
 Nader Mousavizadeh, The Black Book of Bosnia: The consequences of appeasement,  Basic Books, 1996,

Se även 
 Skanderbeg
 13. Waffen-Gebirgs-Division der SS Handschar (kroatische Nr. 1)
 23. Waffen-Gebirgs-Division der SS Kama (kroatische Nr. 2)

Divisioner ur Waffen-SS
Bergviks kyrka

Bergviks kyrka är en kyrka som tillhör Mo-Bergviks församling i Uppsala stift. Kyrkan ligger invid sjön Bergviken.

Kyrkobyggnaden
Bergvik var i slutet av 1800-talet en betydande industriort. Bruksdisponent Uno Ulin testamenterade i juli 1889 75 000 kronor till byggandet av en kyrka i Bergvik. När både han och makan avlidit 1909 väcktes frågan om kyrkobygget. Åren 1914-1915 uppfördes kyrkan efter ritningar av arkitekt Fredrik Falkenberg. Ärkebiskop Nathan Söderblom invigde den nya kyrkan i juni 1915.

Kyrkan består av långhus med smalare rundat kor i öster och kyrktorn i väster. Söder om koret finns en vidbyggd sakristia. Kyrkan har drag av nygotik, jugend och nationalromantik. Koret är dekorerat i jugendstil av konstnären Yngve Lundström, Stockholm. Koret domineras av ett fönster av kyrkans arkitekt Fredrik Falkenberg.

Inventarier
 Ett passionskrucifix från Oberammergau pryder altaret.
 Dopfunten, som skänkes 1920 av disponent Evald Granström med hustru, är i täljsten med dopskål av silver.
 Merparten av kyrksilvret härrör från invigningen 1915.

Orgel
Den nuvarande orgeln byggdes 1915 av E. H. Erikson, Gävle och hade 9 stämmor, två manualer och pedal. 1949 ombyggdes och tillbyggdes orgeln av Åkerman & Lunds Nya Orgelfabriks AB, Sundbybergs stad. Orgeln är pneumatisk och har ett tonomfång på 56/30. Den har även 2 fra kombinationer, 1 fast kombination och registersvällare. Orgelfasaden i barockstil är troligen tillverkad i Jämtland på 1760-talet.

Referenser

Tryckta källor
 Våra kyrkor, sidan 69, Klarkullens Förlag AB, Västervik, 1990,

Webbkällor

Noter

Externa länkar
 Söderala pastorat

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Söderhamns kommun
Kyrkobyggnader invigda 1915
1915 i Sverige
Byggnader ritade av Fredrik Falkenberg