kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svarttofsad myrtörnskata

Svarttofsad myrtörnskata (Sakesphorus canadensis) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Utbredning och systematik 
Svarttofsad myrtörnskata förekommer i norra Sydamerika och delas in i sex underarter med följande utbredning:
 S. c. pulchellus – karibiska sluttningen i norra Colombia och nordvästligaste Venezuela
 canadensis-gruppen
 S. c. intermedius – östra Colombia och Venezuela norr om Orinocofloden
 S. c. trinitatis – nordöstra och södra Venezuela, Trinidad och Guyana
 S. c. canadensis – Surinam och längs kusten av Franska Guyana
 S. c. fumosus – sydvästra Venezuela (södra Amazonas) och nordligaste Brasilien
 S. c. loretoyacuensis – sydöstligaste Colombia till nordöstra Peru

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International underarten pulchellus som den egna arten "strimpannad myrtörnskata".

Status 
IUCN bedömer hotstatus för underartsgrupperna (eller arterna) var för sig, båda som livskraftiga.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Silverkindad myrtörnskata

Silverkindad myrtörnskata (Sakesphoroides cristatus) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i torra områden i nordöstra Brasilien (Piauí och Ceará till nordligaste Minas Gerais). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades den i släktet Sakesphorus, men har lyfts ut till ett eget släkte efter genetiska studier.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Glansmyrtörnskata

Glansmyrtörnskata (Sakesphorus luctuosus) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Glansmyrtörnskata behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Sakesphorus luctuosus luctuosus – förekommer i centrala och östra Amazonområdet i Brasilien
 Sakesphorus luctuosus araguayae – förekommer i centrala Brasilien (södra avrinningsområdet för Rio Araguaia)

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Cauramyrfågel

Cauramyrfågel (Myrmelastes caurensis) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Cauramyrfågel delas in i två underarter:
 Myrmelastes caurensis caurensis – förekommer i södra Venezuela (västra Bolívar och norra Amazonas)
 Myrmelastes caurensis australis – förekommer i södra Venezuela (södra Amazonas) och intilliggande norra Brasilien

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn syftar på den venezuelanska floden Río Caura.

Referenser 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Fläckvingad myrfågel

Fläckvingad myrfågel (Myrmelastes leucostigma) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fläckvingad myrfågel delas in i fyra underarter:
 M. l. leucostigma – förekommer från östra Venezuela (östra Bolivar) till Guyanaregionen och nordöstra Amazonområdet i Brasilien
 M. l. infuscatus – förekommer från östra Colombia till södra Venezuela och nordvästra Amazonområdet i Brasilien
 M. l. subplumbeus – förekommer från östra Colombia till västligaste Venezuela, nordöstra Peru och närliggande västra Brasilien
 M. l. intensus – förekommer i centrala Peru (Huánuco, Pasco, Junín och södra Ucayali)

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Skiffermyrfågel

{{Taxobox
| name = Skiffermyrfågel
| status = LC
| status_ref = 
| image = 
| image_caption = 
| range_map = 
| range_map_caption = 
| image2 = 
| image2_caption = 
| domain_sv = Eukaryoter
| domain = Eukaryota
| regnum_sv = Djur
| regnum = Animalia
| phylum_sv = Ryggsträngsdjur
| phylum = Chordata
| subphylum_sv = Ryggradsdjur
| subphylum = Vertebrata
| classis_sv = Fåglar
| classis = Aves
| ordo_sv = Tättingar
| ordo = Passeriformes
| familia_sv = Myrfåglar
| familia = Thamnophilidae
| genus_sv = 
| genus = Myrmelastes
| species_sv = Skiffermyrfågel
| species = M. schistaceus
| taxon = Myrmelastes schistaceus
| taxon_authority = (Sclater, 1858)
| synonyms = 
 Skifferfärgad myrfågel
 'Schistocichla schistacea}}

Skiffermyrfågel (Myrmelastes schistaceus'') är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från sydöstra Colombia till nordöstra Ecuador, östra Peru och väst-centrala Amazonområdet i Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Silvermyrfågel

Silvermyrfågel (Sclateria naevia) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln placeras som enda art i släktet Sclateria. Den delas in i fyra underarter:
 S. n. naevia – förekommer i östra Venezuelas anslutning till Guyana, i nordöstra Amazonområdet (Brasilien) och på Trinidad
 S. n. diaphora – förekommer i södra centrala Venezuela (lägre delen av Rio Cauras dräneringsområde i nordvästra Bolívar)
 S. n. toddi – förekommer i södra och centrala Amazonområdet (Brasilien, från lägre Rio Madeira till Rio Tocantins)
 S. n. argentata – förekommer från sydöstra Colombia till norra Bolivia, sydvästra Venezuela och västra Amazonområdet (Brasilien)

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga släktesnamn hedrar Philip Lutley Sclater (1829–1913), engelsk ornitolog och samlare av specimen.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Paranámyrsmyg

Paranámyrsmyg (Stymphalornis acutirostris) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Paranámyrsmygen delas in i två underarter med följande utbredning:
 Stymphalornis acutirostris acutirostris – södra Brasilien i Paraná och nordostligaste Santa Catarina
 Stymphalornis acutirostris paludicola – sydöstra Brasilien i São Paulo

Underarten paludicola urskiljs ofta som en egen art.

Släktestillhörighet 
Fågeln placeras antingen som enda art i släktet Stymphalornis eller inkluderas i Formicivora.

Status 
IUCN bedömer hotstatus för underarterna (eller arterna) var för sig, acutirostris som nära hotad och paludicola som akut hotad.

Referenser

Externa länkar

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Större myrtörnskata

Större myrtörnskata (Taraba major) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Större myrtörnskata är som namnet avslöjar en relativt stor art med mycket stora skillnader i dräkt mellan könen. Hanen är svart ovan med vita vingkanter, medan honan är rostfärgad. Båda har rent vit undersida, tydligt röda ögon, kraftiga näbbar med krökt spets och en huvudtofs som kan resas. Sången påminner om vissa trogoner, men avslutas med ett dämpat morrande ljud som dock bara hörs på nära håll.

Utbredning och systematik 
Större myrtörnskata placeras som enda art i släktet Taraba. Den delas in i tio underarter med följande utbredning:
 Taraba major major – östra Bolivia till södra centrala Brasilien, västra Paraguay och norra Argentina
 Taraba major melanocrissus – karibiska sluttningen i sydöstra Mexico (San Luis Potosí) till västraPanama
 Taraba major obscurus – västra Costa Rica till Panama och norra Colombia
 Taraba major transandeanus – kustnära sydvästra Colombia till västra Ecuador och nordvästra Peru (Tumbes)
 Taraba major granadensis – karibiska sluttningen i norra Colombia och nordvästra Venezuela
 Taraba major semifasciatus – östligaste Colombia till södra Venezuela, Guyanaregionen och norra och östra Brasilien
 Taraba major duidae – tepuier i sydöstra Venezuela (berget Duida)
 Taraba major melanurus – sydöstra Colombia till östra Ecuador, östra Peru och sydvästra Amazonområdet i Brasilien
 Taraba major borbae – södra och centrala Amazonområdet i Brasilien (från Rio Purus till Rio Madeira)
 Taraba major stagurus – nordöstra Brasilien (från östra Maranhão till Pernambuco och Espirito Santo)

Levnadssätt 
Större myrtörnskata hittas i skogsbryn, buskage och snår i fuktiga tropiska låglänta områden. Den är en ovanlig art som dessutom kan vara svår att få syn på, trots den kontrastrika fjäderdräkten. Den hörs långt oftare än ses då den sjunger från täta områden med snåriga klängväxter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen fem till 50 miljoner vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Rostgumpad myrsmyg

Rostgumpad myrsmyg (Euchrepomis callinota) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rostgumpad myrsmyg är en relativt liten och färgglad myrfågel med rätt lång och smal näbb. Hjässan är svart, huvudet grått, ryggen olivgrön och vingen syns gula vingband. Buken är gul. Den rostfärgade övergunpen som gett den sitt namn kan vara svår att se. Honan liknar hanen, men är något mattare i färgerna.

Utbredning och systematik 
Rostgumpad myrsmyg delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Euchrepomis callinota callinota – förekommer från Costa Rica till Ecuador och norra Peru
 Euchrepomis callinota venezuelana – förekommer i nordvästra Venezuela (Sierra de Perija), Mérida och Barina
 Euchrepomis callinota guianensis – förekommer i södra Guyana (Acaribergen) och angränsande centrala Surinam
 Euchrepomis callinota peruviana – förekommer i centrala Peru (San Martín till Junín och Cusco)

Levnadssätt 
Rostgumpad myrsmyg hittas i skogsområden. Där slår den följe med kringvandrande artblandade flockar som rör sig vanligtvis rätt högt uppe i trädkronorna. Den påträffas vanligen i par.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Kastanjeskuldrad myrsmyg

Kastanjeskuldrad myrsmyg (Euchrepomis humeralis) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från östra Ecuador till nordvästra Bolivia och sydvästra Amazonområdet i Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Streckhuvad myrsmyg

Streckhuvad myrsmyg (Terenura maculata) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från sydöstra Brasilien (sydöstra Bahia) till östra Paraguay och nordöstra Argentina (Misiones). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Gulgumpad myrsmyg

Gulgumpad myrsmyg (Euchrepomis sharpei) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gulgumpad myrsmyg är en liten (11 cm) trädlevande myrsmyg med som namnet avslöjar gul övergump. Hanen har svart hjässa, ett smalt svart ögonstreck och ett vitt ögonbrynsstreck. Den är vitaktig på strupe och bröst, övergående i den grå halssidan. Ovansidan är olivgrön, mer sotfärgad på vingar och stjärt med gula vingband. Buken är ljusgul. Honan har brungrön hjässa och ovansida, mer gråaktigt bröst och gulgrön övergump. Lätet är en ljus, något accelererande drill med de sista tonerna fallande.

Utbredning 
Gulgumpad myrsmyg förekommer i Andernas östsluttning i sydöstra Peru (Cusco, Puno) och västra Bolivia. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn hedrar Richard Bowdler Sharpe (1847-1909), brittisk ornitolog vid British Museum of Natural History 1872-1909.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Orangebukig myrsmyg

Orangebukig myrsmyg (Terenura sicki) är en akut utrotningshotad fågel i familjen myrfåglar. Den är endemisk för Brasilien.

Utseende och läten 
Orangebukig myrsmyg är en liten (10 cm) och färgglad medlem av familjen. Hanen är mestadels svart ovan, på huvud, nacke och mantel vitstreckad. Ansiktet och örontäckarna är svartstreckat vitaktiga. Den har vidare ett svart mustaschstreck, svartaktiga vingar och stjärt och svaga vingband och kanter. Undersidan är vit med svarta streck på bröstsidan.

Honan har vitstreckad, svartaktig hjässa, medan resten av ovansidan är roströd. Undersidan är djupt orangeröd med ljusare, mer beigefärgad strupe. Även honan har svarta streck på bröstsidan. Lätena beskrivs som en mjuk, tre till fyra sekunder lång drill och ett snabbt, upprepat "tzí-de-de-de tzí-de-de-de".

Utbredning och status 
Fågeln förekommer i östra Brasilien, i östra Alagoas och östra Pernambuco. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Orangebukig myrsmyg är en mycket fåtalig fågel med färre än 50 vuxna individer i varje delpopulation. Den tros också minska i antal, till stor del till följd av omvandling av dess levnadsmiljö till sockerplantage och betesmarker. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som akut hotad.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Gråvingad myrsmyg

Gråvingad myrsmyg (Euchrepomis spodioptila) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gråvingad myrsmyg är en mycket liten fågel med vita vingband, otecknad ljusgrå undersida, ett tunt svart ögonstreck och framför allt kontrasterande roströd rygg. Sången är oväntat vittljkudande, en tunn och stammande drill som är snabb och accelererande. Beteendet (se nedan) påminner om vissa vireor, men ansiktsteckningen, vingbanden och den kontrasterande ryggfärgen gör den distinkt.

Utbredning och systematik 
Gråvingad myrsmyg delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Euchrepomis spodioptila signata – förekommer i sydöstra Colombia, nordöstra Peru och nordvästra Amazonområdet i Brasilien (regionen kring Rio Negro)
 Euchrepomis spodioptila spodioptila – förekommer i södra Venezuelas anslutning till Guyana och i nordöstra Amazonområdet 
 Euchrepomis spodioptila meridionalis – förekommer i södra och centrala Amazonområdet (vid floderna Madeira och Tapajós)

Levnadssätt 
Gråvingad myrsmyg hittas i högrest regnskog. Där ses den nästan alltid som en del av kringvandrande artblandade flockar som rör sig fram i trädtaket. Fågeln födosöker efter insekter som den plockar från lövverket, ofta hängande upp och ner då den röda ryggen blir väl synlig.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Rödbrun myrtörnskata

Rödbrun myrtörnskata (Thamnistes anabatinus) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Rödbrun myrtörnskata delas in i sju underarter:
 anabatinus-gruppen
 Thamnistes anabatinus anabatinus – förekommer i Atlantsluttningen från sydöstra Mexiko till Guatemala, Belize och Honduras
 Thamnistes anabatinus saturatus – förekommer i Atlantsluttningen i Nicaragua, Costa Rica och västligaste Panama
 Thamnistes anabatinus coronatus – förekommer från centrala och östra Panama (Veraguas till Darien) och nordvästra Colombia
 Thamnistes anabatinus intermedius – förekommer i Stillahavssluttningen i västra Colombia och Ecuador
 aequatorialis-gruppen
 Thamnistes anabatinus gularis – förekommer i nordvästligaste Venezuela (Táchira) och (närliggande nordöstra Colombia)
 Thamnistes anabatinus aequatorialis – förekommer i lågland i sydöstra Colombia, östra Ecuador och nordligaste Peru

Tidigare behandlades rostbrun myrtörnskata (T. rufescens) som underart till rödbrun myrtörnskata, och vissa gör det fortfarande. Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN aequatorialis-gruppen som den egna arten Thamnistes aequatorialis, vari rufescens inkluderas.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN bedömer hotstatus för underartsgrupperna var för sig, båda som livskraftiga.

Referenser

Externa länkar

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Mörkstrupig myrtörnskata

Mörkstrupig myrtörnskata (Thamnomanes ardesiacus) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Mörkstrupig myrtörnskata är en liten myrtörnskata. Hanen är helt skiffergrå. De flesta individer har också en fransig svart strupfläck. Honan är brun med mer beigefärgad buk. Jämfört med liknande blågrå myrtörnskata och askgrå myrtörnskata är den mer kortstjärtad med inte lika upprätt hållning, medan svartkronad myrtörnskata har kraftigare näbb.

Utbredning och systematik 
Mörkstrupig myrtörnskata delas in i två underarter med följande utbredning:
 Thamnomanes ardesiacus ardesiacus – förekommer från sydöstra Colombia till östra Peru, nordöstra Bolivia och angränsande Brasilien (sydöstra Acre)
 Thamnomanes ardesiacus obidensis – förekommer från östra Colombia till östra Venezuela, Guyana och norra Amazonområdet i Brasilien

Levnadssätt 
Mörkstrupig myrtörnskata hittas i undervegetation i låglänt regnskog. Där är den en av de mest framträdande ledarna i kringvandrande artblandade flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Askgrå myrtörnskata

Askgrå myrtörnskata (Thamnomanes caesius) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Hane askgrå myrtörnskata är helt grå, medan honan är varmt färgad i beige och rostrött. Olikt mörkstrupig myrtörnskata som den ofta ses tillsammans med saknar hane askgrå myrtörnskata svart på strupen och honan är värmare färgad. Lätena skiljer likså.

Utbredning och systematik 
Askgrå myrtörnskata delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Thamnomanes caesius caesius – kustnära östra Brasilien (från Pernambuco Rio de Janeiro och inåt landet till Minas Gerais)
 Thamnomanes caesius glaucus – östra Colombia till Guyana, nordöstra Peru och Brasilien norr om Amazonfloden
 Thamnomanes caesius persimilis – centrala Brasilien söder om Amazonfloden och nordostligaste Bolivia
 Thamnomanes caesius simillimus – södra och centrala Amazonområdet i (Brasilien) längs mitten av Rio Purus
 Thamnomanes caesius hoffmannsi – öst-centrala Brasilien söder om Amazonfloden (från Rio Tapajós till norra Maranhão och nordöstra Mato Grosso)

Levnadssätt 
Askgrå myrtörnskata hittas i undervegetation i regnskog. Där är den en vanlig och social fågel nästan aldrig ses ensam. Den intar ofta ledarrollen i kringvandrande artblandade flockar. Fågeln sitter synligt i skogens lägre skikt varifrån den gör utfall för att fånga insekter som andra fåglar i flocken skrämt upp. Sittande har den en något hukande hållning och tenderar att delvis breda ut stjärten.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Svartstrupig myrtörnskata

Svartstrupig myrtörnskata (Thamnomanes saturninus) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Svartstrupig myrtörnskata är en rätt liten myrtörnskata. Hanen är mörkgrå med svart strupe. Honan är bruntonad ovan och gulbrun under, med kontrasterande vitaktig strupe. Arten är lik askgrå myrtörnskata, men skiljer sig i strupfärg och sång. Den senare består av en serie gradvis stigande toner med en hård slutpunkt.

Utbredning och systematik 
Svartstrupig myrtörnskata delas in i två underarter med följande utbredning:
 Thamnomanes saturninus huallagae – förekommer i nordöstra Peru norr om Amazonfloden och sydvästra Amazonområdet i Brasilien
 Thamnomanes saturninus saturninus – förekommer i södra och centrala Brasilien och nordöstligaste Bolivia (nordöstra Santa Cruz)

Levnadssätt 
Svartstrupig myrtörnskata hittas i undervegetation i låglänta fuktiga skogar. Den deltar ofta i artblandade kringvandrande flockar där den vanligen intar en ledarroll. Fågeln besöker tillfälligtvis svärmar med vandringsmyror.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Blågrå myrtörnskata

Blågrå myrtörnskata (Thamnomanes schistogynus) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Blågrå myrtörnskata är en medelstor och rätt långstjärtad myrtörnskata. Hanen är övervägande skiffergrå, medan honan har rödorange buk. Hanen skiljer sig bäst från andra enfärgat grå myrtörnskator på mer upprätt hållning, något längre stjärt, renare grå strupe och lätet, en kort serie stigande visslingar som accelererar till en drill.

Utbredning och systematik 
Blågrå myrtörnskata delas in i två underarter med följande utbredning:
 Thamnomanes schistogynus intermedius – förekommer i centrala Peru söder om Amazonfloden och öster om Rio Huallaga (i söder till Junín)
 Thamnomanes schistogynus schistogynus – förekommer från västra Brasilien söder om Amazonfloden till sydöstra Peru och nordvästra Bolivia

Levnadssätt 
Blågrå myrtörnskata hittas i låglänt regnskog. Där ses den sitta upprätt på låg till medelhög höjd i högväxt skog, bambusnår och ibland i skogskanter. Den slår ofta följe med kringvandrande artblandade flockar och födosöker då i något högre skikt än liknande mörkstrupig myrtörnskata.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen