kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lalawélé Atakora

Lalawele "Lala" Atakora, född 9 november 1990 i Lomé, är en togolesisk fotbollsspelare som spelar för Syrianska FC i Division 2 Södra Svealand.

Klubbkarriär 
Han värvades 2009 av norska Fredrikstad FK och spelade två matcher för klubben i Tippeligaen i slutet av säsongen. Fredrikstad åkte ur högsta serien och Atakora lånades ut till IFK Värnamo i division 1 södra under vårsäsongen 2010 där han spelade elva matcher och noterades för tre mål. I augusti återvände han till Fredrikstad och spelade fem matcher för dem i Adeccoligaen.

Den 18 augusti 2011 skrev Atakora på ett kontrakt som gäller säsongen 2011 ut med option på förlängning med AIK.

När brist på speltid var ett faktum vart Atakora utlånad till Balıkesirspor, lånet sträcker sig till juli 2014 med en köpoption.

Den 26 juni meddelande AIK att Atakora återvänder till klubben efter sin lyckade säsong i den turkiska ligan.

Den 14 januari 2015 blev Atakora klar för Helsingborgs IF.

I mars 2021 värvades Atakora av division 2-klubben Syrianska FC.

Landslagskarriär 
Han representerade Togo i U17-VM 2007 i Sydkorea och spelade samtliga tre gruppspelsmatcher och gjorde ett mål.

Under 2011 spelade han för Togo i WAFU Nations Cup, ett västafrikanskt mästerskap. Togo vann finalen mot Nigeria med 3-2 och Lalawelé blev matchvinnare med sina två mål och en assist.

Karriärstatistik

Meriter 
 Utsågs 2008 till den bäste spelaren i sin åldersgrupp i Afrika.

Referenser

Källor

Noter 

Togolesiska fotbollsspelare
Togolesiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Fredrikstad FK
Fotbollsspelare i IFK Värnamo
Spelare i AIK Fotboll
Spelare i Balıkesirspor
Fotbollsspelare i Helsingborgs IF
Spelare i Adana Demirspor
Spelare i Gabala FK
Spelare i Syrianska FC
Spelare i Tippeligaen
Spelare i Adeccoligaen
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Azerbajdzjans Premjer Liqasy
Spelare i TFF 1. Lig
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2017
Födda 1990
Levande personer
Män
Personer från Lomé
Denez Prigent

Denez Prigent (fonetiskt:ˈdẽːnes ˈpriːʒẽn(t); föddes 17 februari 1966 i Santec, Finistère) är en fransk (bretonsk) folk spelman i gwerz- och kan ha diskan-stilen av bretonsk musik.(här följer en förklaring på engelska av den stilen- The lead singer is the kaner, and the second singer is the diskaner. The kaner sings a phrase, and the diskaner sings the last few lines with the kaner, then repeats it alone until the same last few lines, when the kaner again joins in)
Han debuterade som 16-åring sjungandes a cappella, men rörde sig mer mot att sjunga modern musik exempelvis techno. Han har uppträtt i Frankrike och internationellt, många gånger i samarbete med andra musiker. Till dags dato har han spelat in sex studioalbum (varav ett samlingsalbum) och ett livealbum.

Hans musik förekommer i många filmer. Till skillnad från den absoluta majoriteten av musiker sjunger han inte mycket om den-stora-kärleken utan han har istället sjungit om folkmord, miljöförstöring, orättvisor, genmodifierade grödor och prostitution. 

Franska musiker
Födda 1966
Levande personer
Män
Christian Kouakou

Onil Christian Kouakou, född 20 april 1995, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Kocaelispor i Turkiet.

Karriär
Han gjorde sin debut i Allsvenskan den 17 juli 2011 när han i den 88:e minuten byttes in mot Teteh Bangura i bortavinsten mot Gefle IF. Han var då endast 16 år gammal och blev då den yngste AIK-spelaren någonsin att debutera i Allsvenskan. Under säsongen 2012 spelade Kouakou 3 matcher för AIK:s A-lag fram till sommaren. Under sommarfönstret så lånades han ut till Akropolis IF under resten av säsongen. Under sin visit i Akropolis så spelade han 8 matcher och gjorde 1 mål för laget.

Den 3 april 2013 offentliggjorde AIK på sin officiella hemsida att man lånar ut Kouakou till det allsvenska laget Mjällby AIF fram tills sommaren 2013 men kontraktet bröts innan han hade spelat någon ligamatch för Mjällby.

I januari 2014 skrev Kouakou på ett treårskontrakt med IF Brommapojkarna. Han gjorde sitt första allsvenska mål den 20 juli 2014 i 3–2 förlust mot Åtvidabergs FF.

I december 2016 blev Kouakou klar för Nyköpings BIS, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Den 8 augusti 2018 värvades Kouakou av IK Brage, där han skrev på ett 2,5-årskontrakt. 2019 slutade han fyra i Superettans skytteliga, med 15 mål för IK Brage. 

Den 24 juli 2020 värvades Kouakou av IFK Göteborg, där han skrev på ett 2,5-årskontrakt. I januari 2021 värvades Kouakou av IK Sirius, där han skrev på ett treårskontrakt.

I juli 2023 blev Kouakou klar för turkiska Kocaelispor.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Svenska fotbollsspelare
Spelare i AIK Fotboll
Spelare i Akropolis IF
Spelare i Mjällby AIF
Spelare i IF Brommapojkarna
Fotbollsspelare i Nyköpings BIS
Fotbollsspelare i IK Brage
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i IK Sirius FK
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Personer från Solna
Födda 1995
Levande personer
Män
Svenska idrottare under 2000-talet
Fanny Tuxen

Fanny Tuxen, född Seemann 9 juni 1832 i Köpenhamn, död 24 april 1906 i Hellerup, var en dansk författare av främst barn- och ungdomslitteratur.

Fanny Tuxen kom från ett välbärgat borgerligt hem. Fadern, Corfitz Seemann, hade varit skådespelare innan han blev justitieråd och tullinspektör i Nyborg. Modern, Mathilde Ryge, var äldsta dotter till den kungliga skådespelaren Johan Christian Ryge. Då Fanny Tuxen var nitton år gammal gifte hon sig med kaptenlöjtnanten Elias Christian Carl Tuxen. Paret flyttade till Helsingör, där maken blev lotsbokhållare. Tillsammans fick de dottern Harriet Kirstine Mathilde.

Tuxen debuterade 1867 med En Moders Fortællinger, som fick ett positivt mottagande. Därefter bidrog hon flitigt med berättelser till tidskrifterna Illustreret Børneblad och Børnevennen. I början av sitt författarskap skrev Tuxen under pseudonymen ”Eva”. Under 1880-talets första hälft utgav hon flera barnböcker: Fra Barnets Verden (1883), Tre Smaapiger (1886), Naar Lampen er tændt (1889) och Julehistorier for Børn (1894). Hon författade även böcker av moralisk och etisk karaktär, ofta med en kristen underton. Till dessa hör: Til Bruden fra en Sølvbrud (1880), som hon skrev med anledning av sin dotters bröllop, samt Til Moderen fra en Bedstemoder (1881), Til Konfirmanden (1883), Til den unge Tjenestepige (1886) och Husmødrenes Forhold til Tyendet (1886).

Tuxen författade även flera ungdomsböcker för flickor. Till dessa hör: Ellinor Falsen (1887), Paa Lovens Grund (1891), Eva Ross (1895), Paa Vildspor (1898), Hvorfor? (1899), Forviklinger (1901), Fortællinger (1902), Et Plejebarn (1903), Hjemvendt (1904), och Den anden Hustru (1905). Merparten av dessa böcker utspelar sig i hemmiljö och kring familjelivet.

Se även 
 Anna Erslev
 Cornelia von Levetzow

Referenser

Externa länkar 
 

Danska författare av barn- och ungdomslitteratur
Danskspråkiga författare av barn- och ungdomslitteratur
Danska författare under 1800-talet
Författare från Köpenhamn
Födda 1832
Avlidna 1906
Kvinnor
Arta Bajrami

Arta Bajrami, född den 9 januari 1980 i Pristina i Kosovo, är en albansk sångerska.

Biografi 
Bajrami växte upp i en familj bestående av professionella musiker och hennes yngre bror Artan, känd som Don Arbas äger produktionsfirman Arbasound. Arbasound har bland annat producerat musikvideor till populära musiker som Leonora Jakupi. Som en av de första på Balkan började Bajrami med samtida R&B med inslag av hiphop.

Under sommaren år 2009 gifte sig Bajrami.

Diskografi

Album 
2001: Krejt diçka tjetër
2005: Femër Shqiptarë
2007: Çokollada
2009: DeLuxe
2011: Exotic

Singlar 
2002: Mos rrej
2003: Fiesta
2004: Nije ket send
2008: Jamaican Lady (feat. Loco)
2008: A falet kjo zemër
2010: Nesë ty
2011: E pa fat
2011: Më special
2012: Femër tipike

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
Officiell sida på YouTube
Officiell sida på Facebook

Kosovanska popsångare
Kosovanska R&B-sångare
Personer från Pristina
Personer i Kosovo under 1900-talet
Personer i Kosovo under 2000-talet
Födda 1980
Levande personer
Kvinnor
Paolo Giovio

Paolo Giovio (latin Paulus Jovius), född 19 april 1483, död 11 december 1552, var en italiensk historiker.

Giovio var till en början läkare men blev slutligen biskop av Nocera. Hans främsta arbete är Historiarum sui temporis libri XLV (2 band, 1550–52), som skildrade Italiens historia 1494–1547 i en frisk, journalistisk stil. Han tog dock emot betalning för att vinkla historien efter enskilda personers önskemål. Giovio utgav även Vitæ virorum illustrium (7 band, 1549–57).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Italienska historiker
Italienska författare
Italienska läkare
Italienska biskopar
Personer från Como
Födda 1483
Avlidna 1552
Män
Gipyrspets

Gipyrspets, spets gjord av gipyrer, det vill säga grova snören omspunna med silke, linne, guld- eller annan metalltråd, som bildar spetsens mönster.

Gipyrspets var typisk för barocken och kunde förekomma i mycket växlande mönster och färger.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Spetsar
Svensk uppslagsbok
Mästerkatten

Mästerkatten eller Mästerkatten i stövlar kan syfta på:

 Mästerkatten i stövlar (bok av Ludwig Tieck) – en bok av Ludwig Tieck från 1799
 Mästerkatten (film) – en amerikansk datoranimerad film från 2011
 Mästerkatten i stövlar (film) – en svensk komedifilm från 1918
 Mästerkatten i stövlar (film 1969) – en animerad film av den japanske regissören Kimio Yabuki
 Mästerkatten i stövlar (folksaga) – en folksaga
 Mästerkatten i stövlar (novell av Patrick Rambaud) – en berättelse, originaltitel Le chat botté av Patrick Rambaud
 Mästerkatten i stövlar (opera) – en kort sagoopera för barn i tre akter (fyra tablåer) med musik av César Cui komponerad 1913
 Mästerkatten i stöflarne (roman) – en roman och pjäs av Palle Rosenkrantz
 Mästerkatten i stövlar (sagoopera) – opera av Staffan Björklund från 1995
 Mästerkatten i stövlar (sagospel) – ett sagospel av Lennart Hellsing
Förlösa kyrka

Förlösa  kyrka är en kyrkobyggnad i Växjö stift. Den är församlingskyrka i Förlösa-Kläckeberga församling. Den har liksom sin äldre, medeltida föregångare varit sockenkyrka i Förlösa socken.

Kyrkobyggnaden
I motsats till grannsocknen Kläckeberga som behöll sin gamla försvarskyrka, fattade Förlösa församling beslutet att riva sin medeltidskyrka. Det avgörande skälet var att den gamla kyrkan trots tillbyggnader och utvidgningar under 1700-talet, blev för liten åt den växande församlingen. Byggmästare Nordström i Kalmar fick i uppdraget att utarbeta ritningar till den nya kyrkan. Dessa blev sedan omarbetade av Johan Fredrik Åbom på Överintendentsämbetet. Något som är värt att notera beträffande Förlösa kyrka är den tidiga ansatsen, att redan vid 1800-talets mitt övergå till en fusion mellan den nyklassicistiska och den nygotiska stilen. Kyrkan som uppfördes 1855–1858 bär flera nygotiska stildrag, som ger sig till känna i bland annat långhuset med spetsbågsfönster, och det avslutande tresidiga koret i öster. Västtornet avslutas med en hög, nygotisk spira. Kyrkan invigdes den 20 november 1858 av kontraktsprost Anton von Sydow.

Inventarier
 Dopfunten i öländsk kalksten 1943.
 Altaruppställning i nygotik med altartavla skapad 1860 av Johan Zacharias Blackstadius. Motivet är Kristus och kvinnorna vid graven.
 Predikstolen med baldakin från kyrkans byggnadstid med uppgång från sakristian, även denna bär nygotiska drag.
 Två korfönster i färgat glas komponerade 1954 av Elvira Larsson-Hjort.
 Ett mindre dopaltare med trärelief vid södra korväggen utförda 1943 av H Teleman.
 Ny sluten bänkinredning tillkom 1954 liksom ny orgelläktare.

Orglar
En orgel byggdes 1867 av O Hultqvist, Förlösa, med 13 eller 15 stämmor. 
Denna ersattes 1955 med nästa som byggdes av Olof Hammarberg, Göteborg. Ny orgelfasad tillkom efter ritningar av arkitekt G Gerdsiö. Orgeln är pneumatisk och har fria och fasta kombinationer, samt automatisk pedalväxling.

Kororgel
1986 anskaffades en kororgel byggd av Ålems orgelverkstad. Orgeln är mekanisk.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Kyrkobyggnader 1760-1860. Del 2 Småland och Öland. Utgiven av Riksantikvarieämbetet och Kungliga vitterhets historie och antikvitets akademi. Förlag: Almqvist & Wiksell, International, Stockholm 1993,

Webbkällor

                     Riksantikvarieämbetet,Förlösa kyrka
 

 
Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader i Kalmar kommun
Kyrkobyggnader invigda 1858
Byggnader ritade av Johan Fredrik Åbom
Orgeldispositioner
1858 i Sverige
W.

W. (även George W. Bush eller Bush) är en amerikansk film från 2008, regisserad av Oliver Stone.

Filmen är en biografi om USA:s 43:e president George W. Bush, och skildrar hans liv från de vilda fylleslagen på Yale University, via omvändelsen till pånyttfödd kristen till presidenttiden och Irak-kriget.

Oliver Stone är starkt kritisk till George W. Bush, så filmen är inte någon insmickrande biografi, utan försöker visa att Bush var allt annat än lämplig att bli president.

Rollista

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Amerikanska dramafilmer
Filmer 2008
George W. Bush på film
Texas på film
Washington D.C. på film
Filmer i regi av Oliver Stone
Engelskspråkiga filmer
Vilhelmine von Levetzow

Vilhelmine Louise von Levetzow, född 6 april 1827 i Ringkøbing, död 1908, var en dansk författare.

Vilhelmine von Levetzow kom från en adlig familj och var ett av fem syskon. Fadern, Diedrich Vilhelm von Levetzow (1786–1849) var tulltjänsteman och kammarherre. Modern var Edle Vilhelmine Fog (1793–1872). Vilhelmine von Levetzows förfäder var av en uradlig släkt från Mecklenburg som hörde till de högre ämbetsmanna- och officersstånden. Hon växte upp i Ringkøbing på västra Jylland fram till faderns död 1849, då familjen flyttade till Köpenhamn, och fem år senare till Kongens Lyngby. Likt sina systrar Mathilde och Cornelia von Levetzow blev hon författare. Den mest framgångsrika av dem blev dock den sistnämnda. Utöver författarskapet ägnade sig Levetzow åt filantropisk verksamhet och missionsarbete.

Vilhelmine von Levetzow skrev ett flertal böcker. De tre första: Johanne (1866, översatt till svenska 1870), Familieliv af Ellen Tang (1867) och Moders Arv (1870) publicerades under pseudonymen ”V-e”. Bland hennes övriga verk finns: Vaager! (1888), Fra By og Hede (1897), Gamle Gjertrud. Et livsbillede fra Vest-Jylland (1897) och Ølkusken. Et Livsbillede (1900) som alla publicerades under hennes eget namn. Hennes noveller Tilsidst. Et Livsbillede (1873) och Emilie (1876) publicerades i tidningen Fædrelandet respektive Hermod.

Referenser 

Födda 1827
Avlidna 1908
Kvinnor
Danska författare
Danskspråkiga författare
Personer från Ringkøbing
Yoxford

Yoxford är en by och en civil parish i Suffolk Coastal, Suffolk, England. Orten har 695 invånare (2001).

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/yoxford

Orter i Suffolk Coastal
Civil parishes i Suffolk
Vedträdlöpare

Vedträdlöpare (Rhagium bifasciatum) är en skalbagge i familjen långhorningar. Larven utvecklas i fuktig, död ved av flera olika sorters träd, både barrträd och lövträd.

Kännetecken 
Vedträdlöparen är en 12–22 millimeter stor skalbagge som hör till den grupp långhorningar som kallas trädlöpare. Karaktäristiskt för skalbaggen är att den har en smal och långsträckt halssköld med ett tagglikt utskott på var sida och ett smalt långsträckt huvud med tydliga valkar bakom fasettögonen. Den har som andra trädlöpare en halslikt insnörning vid huvudets bas närmast halsskölden. Skalbaggens antenner är för att vara en långhornings ganska korta, de når vikta bakåt bara en liten bit över täckvingarna, mindre än halva kroppslängden.

Utmärkande för arten är dessutom dess färgteckning med tydliga gula teckningarna på täckvingarna. Teckningarna är svagt bågformiga och det finns två sådana teckningar på varje täckvinge, en på den främre halvan och en på den bakre halvan. När täckvingarna hålls sammanslagna bildar teckningarna dubbla band. Skalbaggen är i övrigt svart i färgen, med rödbrunt inslag på delar av antennerna, benen och täckvingarna. På täckvingarna finns rödbruna inslag framförallt längs kanterna och vid täckvingarnas spets.

Larv 
Larver av vedträdlöpare har ett smalare huvud än larver av andra trädlöpare. Kroppen är vit och huvudet är lite rödbrunt. Larven kan dra in huvudet något så att huvudet blir mindre synligt. Larvens längd är upp till 35 millimeter. Den har en bakåtriktad kitintagg på sista ryggsegmentet. Som hos larver av andra trädlöpare finns tre par ben.

Utbredning 
Vedträdlöparen förekommer i Europa främst i områden med kustklimat och är vanligast i de västra delarna, inklusive brittiska öarna. I de nordöstligaste delarna saknas arten. Den finns i Danmark, där den är vanligast på Jylland, och den har även påträffats i Rogaland och Sunnhordland i den sydvästra delen av Norge. Från Sverige och Finland är arten inte känd. I Östersjöområdet har den annars påträffats österut till Estland. I Medelhavsområdet är vedträdlöparen inte så allmän som i väst utan arten är där sällsyntare. Skalbaggen förekommer även i Turkiet, österut till Kaukasus.

Levnadssätt 
Vedträdlöparen har en larvutveckling som är knuten till fuktig, död ved. Både ved av barrträd och lövträd kan utnyttjas som yngelsubstrat. Gamla stubbar och omkullfallna stammar i skuggiga lägen föredras av honorna vid äggläggningen, eftersom ved i skuggiga lägen bättre håller fuktighet. Det tar vanligen tre år innan har larven vuxit färdigt och förpuppar sig, men ibland kan utvecklingen klaras av på två år. Larven förpuppar sig i veden med början under sensommaren. Den fullbildade skalbaggen övervintrar i puppkammaren och kommer fram till försommaren. Skalbaggen kan ses på dagen och är livlig och relativt flygbenägen.

Källor

Externa länkar 
 

Långhorningar
Giraj

Giraj eller Girej var en tatarisk dynasti på Krim, grundad av Hadjdij Giraj som med understöd från Litauen och Polen gjorde Krimhanatet självständigt, antagligen på 1430-talet, och kom sedan att styra khanatet ända fram till dess erövring av Ryssland.

Efter 1475 var ätten Giraj i löst avhängighetsförhållande till den turkiske sultanen, och nådde under 1500- och 1600-talet en tidtals betydande maktställning och utgjorde länge ett allvarligt hot med det ryska väldet. Rysslands konsolidering under Peter den store och landets expansion under Katarina II blev ödesdigra för Krimkhanatet. 1771 erövrades khanatet av ryssarna och införlivades 1783 med ryska riket. Den siste härskaren av ätten Bachti Giraj avled 1801 i landsflykt på Mytilene.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Kungahus
Schaalsee

Schaalsee är en tysk insjö, som ligger på gränsen mellan förbundsländerna Mecklenburg-Vorpommern och Schleswig-Holstein.

Utflöden
Sjön Schaalsee har två utflöde. Det naturliga utflödet är ån Schaale, som avvattnar sjön  nära staden Zarrentin. Det andra utflödet är Schaalseekanalen i nordvästra delen av sjön. Kanalen anlades under 1920-talet för att möjliggöra elproduktion vid vattenkraftverket Farchau nära staden Ratzeburg.

Naturskydd
För att skydda sjöns miljö inrättades Unesco biosfärområdet med samma namn år 2000.

Källor

Externa länkar

Lägeskarta av sjön Schaalsee

Insjöar i Mecklenburg-Vorpommern
Schaal
Sudes avrinningsområde
Zarrentin am Schaalsee
Uttlesford

Uttlesford är ett distrikt i Storbritannien. Det ligger i grevskapet Essex och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Distriktet har 68 946 invånare (2001).

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är december, med  °C.

Civil parishes 
 Arkesden, Ashdon, Aythorpe Roding, Barnston, Berden, Birchanger, Broxted, Chickney, Chrishall, Clavering, Debden, Elmdon, Elsenham, Farnham, Felsted, Flitch Green, Great Canfield, Great Chesterford, Great Dunmow, Great Easton, Great Hallingbury, Great Sampford, Hadstock, Hatfield Broad Oak, Hatfield Heath, Hempstead, Henham, High Easter, High Roothing, Langley, Leaden Roding, Lindsell, Little Bardfield, Little Canfield, Little Chesterford, Little Dunmow, Little Easton, Little Hallingbury, Little Sampford, Littlebury, Manuden, Margaret Roding, Newport, Quendon and Rickling, Radwinter, Saffron Walden, Sewards End, Stansted Mountfitchet, Stebbing, Strethall, Takeley, Thaxted, Tilty, Ugley, Wenden Lofts, Wendens Ambo, White Roothing, Wicken Bonhunt, Widdington, Wimbish.

Källor 

 
Englands distrikt
Essex
Farnham (olika betydelser)

Farnham kan syfta på:

Kanada 

 Farnham, Québec,

Storbritannien 

 Farnham, stad, England, Surrey, 
 Farnham, Dorset, ort, England, 
 Farnham, Essex, 
 Farnham, Suffolk, 
 Farnham, North Yorkshire, 
 Farnham, Northumberland, parish, England, Hepple,

USA 

 Farnham, New York, ort, Erie County,
Krakower See

Krakower See är en insjö i det tyska förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern. Sjön ligger öster om staden Krakow am See (svenska:Krakow vid sjön) i distriktet Rostock. 

Sjön består av två delar, som kallas Obersee (södra delen) och Untersee  (norra delen). Ån Nebel flyter genom båda sjödelar i nördlig riktning.

Källor

Externa länkar

Insjöar i Mecklenburg-Vorpommern
Warnows avrinningsområde
Ashbocking

Ashbocking är en by och en civil parish i Mid Suffolk i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Suffolk och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Orten har 318 invånare (2001). Den har en kyrka.

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juni, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är december, med  °C.

Källor

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/ashbocking

Orter i Suffolk
Mid Suffolk
Civil parishes i Suffolk
Ashfield cum Thorpe

Ashfield cum Thorpe är en civil parish i Mid Suffolk i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Suffolk och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Orten har 187 invånare (2001).

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juni, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är december, med  °C.

Källor

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/ashfield+cum+thorpe

Civil parishes i Suffolk
Mid Suffolk
Knullar fiskar?

Knullar fiskar? (tyska: Fickende Fische)  är en tysk film av Almut Getto från 2002.

Handling 
16-årige Jan är på väg till skolan när Nina kör rakt in i honom på sina inlines. Han faller hårt mot trottoaren och ambulans måste tillkallas. När Jan förstår att han fått ett blödande sår i huvudet, viskar han i örat på sjukskötaren att han är HIV-positiv. Så börjar historien om Nina och Jan, en berättelse om trevande ungdomskärlek, hon som väntar på att livet äntligen ska börja och han som vet att det kan ta slut när som helst. Filmen skildrar livet i det dåvarande tyska samhället och det är då den stora frågan kommer upp: "Knullar fiskar?"

Rollista 
Tino Mewes - Jan
Sophie Rogall - Nina
Hans Martin Stier - Hanno (som Hans-Martin Stier)
Annette Uhlen - Lena
Ferdinand Dux - Opa
Ellen Ten Damme - Caro (som Ellen ten Damme)
Jürgen Tonkel - Wolf
Angelika Milster - Angel

Externa länkar 

Tyska dramafilmer
Filmer 2002
Tyskspråkiga filmer
Aspall

Aspall är en by och en civil parish i Mid Suffolk i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Suffolk och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Orten har 52 invånare (2001).

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juni, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är december, med  °C.

Källor

Externa länkar 
 https://web.archive.org/web/20111120022530/http://britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/aspall

Orter i Suffolk
Mid Suffolk
Civil parishes i Suffolk
Athelington

Athelington är en by och en civil parish i Mid Suffolk i Suffolk i England. Orten har 23 invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/athelington

Orter i Suffolk
Mid Suffolk
Civil parishes i Suffolk