kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Laurits Tuxen

Laurits Regner Tuxen, född 9 december 1853 i Köpenhamn, död 21 november 1927, var en dansk målare, son till Nicolai Elias Tuxen. Han var i sitt andra äktenskap gift med Frederikke Treschow.

Tuxen studerade vid konstakademien 1868–1872 samt för Vilhelm Kyhn och marinmålning för Holger Drachmann. Han målade till en början kustlandskap och fiskare, väckte uppseende med Från Jyllands västkust (räddningsbåt går ut under storm, 1875), reste därefter till England och Bretagne, kom till Paris och målade där under två vintrar på Léon Bonnats ateljé. 

Tuxen var en av de första unga danska målare, som tillägnade sig fransk teknik. Efter hemkomsten målade han 1879 Susanna i badet, som väckte stort uppseende genom den ypperliga modelleringen av den nakna kvinnokroppen och genom sin måleriska virtuositet (en skiss 1878 och ett 1882 daterat exemplar finns i Ny Carlsberg Glyptotek). 1879 begav han sig till Rom, där han bland annat gjorde utmärkta kopior av Rafael och Tizian. 

Under de följande åren utförde han tre plafondmålningar i Frederiksborgs slott: Aurora, Venus' triumf, Jorden och havet samt Arconas intagande på samma plats, utförde därjämte på beställning en följd stora porträttgrupper och representationsmålningar, bland dem Kristian IX och hans släkt (1886, Frederiksborg), engelska kungafamiljen, kung Edvards kröning (jämte flera i Buckingham palace, London), kejsar Nikolaj II:s kröning i Moskva, drottning Viktorias jubileum med flera. 

År 1914 gjorde han en studieresa till Grekland för att måla kung Georgs intåg i Thessaloniki, avsedd för Kristiansborgs slott. Tuxen har utfört en rad livliga och väl karakteriserade porträtt, bland dem självporträtt (Uffizigalleriet i Florens) och porträtt av Peder Severin Krøyer (Budapests museum). Han utförde även porträtt i skulptur (bland annat en porträttgrupp av Krøyer och Michael Ancher).

I målning behandlade han även sådana motiv som Orfeus och Eurydike (1907) och Den skriftlärde (1917), förblev för övrigt sin ungdomskärlek till havet och kustbefolkningen trogen, målade präktiga landskap, marintavlor och folkbilder; att nämna är framför allt Trankokning på Jyllands västkust (1879) och Västerhavet (storm efter solnedgång, utställd 1910). Hans studier av "saltvattensböljor", badliv och friluft ansågs av samtiden förträffliga. 

Som lärare utvecklade Tuxen betydelsefull verksamhet i Kunstnernes Frie Studieskoler, som han bland andra tillsammans med Krøyer startade 1882. Han blev medlem av danska Konstakademien 1897 och var professor där 1909–1916, vicedirektör 1920–1922.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Skagenmålarna
Danska målare
Konstnärer från Köpenhamn
Födda 1853
Avlidna 1927
Män
Bäcke socken

Bäcke socken i Dalsland ingick i Vedbo härad, ingår sedan 1971 i Bengtsfors kommun och motsvarar från 2016 Bäcke distrikt.

Socknens areal är 45,25 kvadratkilometer varav 41,09 land. År 2000 fanns här 892 invånare. Tätorten Bäckefors samt sockenkyrkan Bäcke kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Bäcke församling och för de borgerliga frågorna bildades Bäcke landskommun. Vid storkommunreformen 1952 lades kommunen samman med Ödskölts landskommun och bildade Bäckefors landskommun som 1971 uppgick i Bengtsfors kommun. Församlingen uppgick 2010 i Bäcke-Ödskölts församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Bäcke, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Vedbo härad. De indelta soldaterna tillhörde Västgöta-Dals regemente och Vedbo kompani.

Geografi
Bäcke socken ligger nordväst om Mellerud kring Teåkersälven. Socknen har odlingsbygd vid älven och är i övrigt en sjörik skogsbygd.

Fornlämningar
Från stenåldern finns två hällkistor. Från järnåldern finns två gravfält.

Namnet
Namnet skrevs 1531 Becke och innehåller bäck.

Befolkningsutveckling

Se även
 Bäcke församling

Referenser

Externa länkar

Indelningar i Bengtsfors kommun
Socknar i Vedbo härad
Bäcke landskommun

Bäcke landskommun var en tidigare kommun i Älvsborgs län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Bäcke socken i Vedbo härad i Dalsland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863.

Vid kommunreformen 1952 uppgick den i Bäckefors landskommun som 1971 uppgick i Bengtsfors kommun.

Politik

Mandatfördelning i Bäcke landskommun 1938-1946

Källor

Tidigare kommuner i Älvsborgs län
Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Bengtsfors kommun
Ödskölts landskommun

Ödskölts landskommun var en tidigare kommun i Älvsborgs län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Ödskölts socken i Vedbo härad i Dalsland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863.

Vid kommunreformen 1952 uppgick den i Bäckefors landskommun som 1971 uppgick i Bengtsfors kommun.

Politik

Mandatfördelning i Ödskölts landskommun 1938-1946

Källor

Tidigare kommuner i Älvsborgs län
Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Bengtsfors kommun
Ödskölts socken

Ödskölts socken i Dalsland ingick i Vedbo härad, ingår sedan 1971 i Bengtsfors kommun och motsvarar från 2016 Ödskölts distrikt.

Socknens areal är 116,44 kvadratkilometer varav 106,65 land. År 2000 fanns här 411 invånare. Orten Ödskölt samt kyrkbyn Ödskölts kyrkby med sockenkyrkan Ödskölts kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Ödskölts församling och för de borgerliga frågorna bildades Ödskölts landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Bäckefors landskommun som 1971 uppgick i Bengtsfors kommun. Församlingen uppgick 2010 i Bäcke-Ödskölts församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Ödskölt, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Vedbo härad. De indelta soldaterna tillhörde Västgöta-Dals regemente och Vedbo kompani.

Geografi
Ödskölts socken ligger söder om Bengtsfors kring södra delen av sjön Iväg. Socknen har odlingsbygd vid sjön och är i övrigt en småkuperad skogsbygd.

Fornlämningar
Från stenåldern finns några boplatser och en hällkista. Från bronsåldern finns spridda gravrösen. Från järnåldern finns sex gravfält och två fornborgar.

Namnet
Namnet skrevs 1502 Ödsäl och 1531 Eskholt och kommer från en gård. efterleden innehåller holt (hult), 'liten skog'. Förleden kan innehålla äske, 'bestånd av ask'.

Namnformen Ödskölds socken förekom före 1927.

Befolkningsutveckling

Se även
 Ödskölts församling

Referenser

Externa länkar

Indelningar i Bengtsfors kommun
Socknar i Vedbo härad
Ragala

Ragala är ett samhälle cirka två mil utanför staden Nuwara Eliya i Sri Lankas centrala bergsmassiv. Ragala har cirka 25 000 invånare varav de flesta bor på kringliggande teplantage. De flesta av Ragalas invånare tillhör medelklassen eller lägre. Sri Lankas befolkning är till cirka 75 procent singaleser och cirka 20 procent tamiler, men i Ragala är procentsatserna de motsatta. I Ragala samhälle finns buddhistiskt tempel, hinduiskt tempel, moské och kristen kyrka. Ragala ligger utanför turiststråken. För att nå Ragala kör man på slingriga serpentinvägar längst bergssidan från Kandy eller Nuwara Eliya. Det finns även bussförbindelse.

Orter i Sabaragamuwa
Bengtsfors köping

Denna artikel handlar om den tidigare kommunen Bengtsfors köping. För orten se Bengtsfors, för dagens kommun, se Bengtsfors kommun.

Bengtsfors köping var en tidigare kommun och köping i Älvsborgs län.

Administrativ historik
Bengtsfors köping bildades 1 januari 1926 (enligt beslut den 27 mars 1925) genom en utbrytning av Bengtsfors stationssamhälle (bestående av delar av hemmanen Grean norra, Huvudgingen och Sidan södra) ur Ärtemarks landskommun. Den nya köpingen omfattade en areal av 5,39 km², varav 4,37 km² land, och hade 1 962 invånare.

Senast den 1 januari 1941 utbröts köpingen ur Ärtemarks jordregistersocken i avseende på fastighetsredovisningen.

Den 1 januari 1952 (enligt beslut den 23 februari 1951) överfördes till köpingen från Ärtemarks landskommun ett område (hemmanet Södra Grean nummer 2 samt delar av hemmanen Norra Grean, Huvudgingen, Södra Sidan nummer 3 och Mellan Sidan nummer 2) med 243 invånare och omfattande en areal av 10,25 km², varav 8,03 km² land. Området överfördes till köpingen från Ärtemarks socken även i avseende på fastighetsredovisningen.

1 januari 1971 lades köpingen samman med Lelångs, Steneby och Bäckefors landskommuner och bildade den nya Bengtsfors kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde köpingen Ärtemarks församling.

Kommunvapen
Blasonering: I rött en uppskjutande genomgående bro med två valv och däröver en merkuriestav, allt av silver.

Vapnet antogs 1946 där merkuriestaven syftar på handel och bron på den så kallade "Bengtsbroa". Vapnet kom sedan att antas även för den nya Bengtsfors kommun.

Geografi
Bengtsfors köping omfattade den 1 januari 1952 en areal av 15,64 km², varav 12,40 km² land.

Tätorter i köpingen 1960
I Bengtsfors köping fanns tätorten Bengtsfors, som hade 3 149 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i köpingen var då 93,3 procent.

Näringsliv
Vid folkräkningen den 31 december 1950 var befolkningen i köpingens huvudnäring uppdelad på följande sätt:
56,6 procent av befolkningen levde av industri och hantverk
15,0 procent av handel
10,8 procent av samfärdsel
7,3 procent av offentliga tjänster m.m.
5,5 procent av jordbruk med binäringar
2,1 procent av husligt arbete
0,0 procent av gruvbrytning
2,6 procent av ospecificerad verksamhet.

Av den förvärvsarbetande befolkningen jobbade bland annat 19,6 procent med pappers- och grafisk industri, 15,1 procent med varuhandel samt 11,4 procent med byggnadsverksamhet. 65 av förvärvsarbetarna (4,4 procent) hade sin arbetsplats utanför köpingen.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Referenser

Fotnoter 

Indelningar i Bengtsfors kommun
Sveriges köpingar
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Älvsborgs län
Peter Handberg

Peter Handberg, född 19 juli 1956 i Blackeberg, är en svensk författare och översättare. Han debuterade 1988 med Från slutna rum: berättelser från Berlin. Handberg, som periodvis varit bosatt i Berlin, utgav 2009 den delvis personligt färgande Släpp ingen levande förbi: berättelser från murens Berlin. Till svenska har han översatt och kommenterat verk av huvudsakligen tyskspråkiga författare som Robert Walser, Friedrich Nietzsche, Martin Buber, Georg Christoph Lichtenberg, Gottfried Benn och Georg Trakl. Han har också skrivit flera böcker om de baltiska länderna och kalla krigets kärnvapenkapprustning.

Böcker 
1988 – Från slutna rum: berättelser från Berlin
1999 – Kleist – slutet
2007 – Undergångens skuggor: missiler och möten (reportage)
2008 – Kärleksgraven: baltiska resor
2009 – Släpp ingen levande förbi: berättelser från murens Berlin
2010 – Hjärnjonglören typ
2011 – Den nedkopplade himlen (essäer)
2012 – Skuggor (roman)
2013 – Klubb Ibsen (roman)
2014 – Promenad med störningar. Druskowitz vs Nietzsche (essä)
2015 – Den vita fläcken (roman)
2017 – Jag ville leva på djupet (essä)

Översättningar (urval) 
1988 – Robert Walser: När svaga håller sig för starka (Interculture)
1991 – Kurt Schwitters: Evigheten varar längst (AWE/Geber)
1992 – Robert Musil: Historier som inga är (Nachlass zu Lebzeiten) (Fischer)
1996 – Paul Virilio: Försvinnandets estetik (Norstedts)
1996 – Botho Strauss: Skymma, ljuga, bo (Wohnen, dämmern, lügen) (Norstedts)
1998 – Meret Oppenheim: Sviischschsch! så var den vackraste vokalen tom: dikter & texter (ellerströms)
2001 – Robert Walser: Att vi lever i en ond värld. Sen prosa & Mikroskrifter. 2 band (Symposion)
2006 – Henry David Thoreau: Walden (Walden) (Natur & Kultur)
2008 – Else Lasker-Schüler: Dikter & porträtt (Ersatz)
2009 – Friedrich Glauser: Kinesen (Der Chinese) (Ersatz)
2011 – Karl Schlögel: Terror och dröm (Natur & Kultur)
2016 – George Orwell: Som jag behagar: essäer i urval (Natur & Kultur)
2017 – Friedrich Nietzsche: Så talade Zarathustra (Symposion)
2017 – Frank Wedekind: Mine Haha eller unga flickors fysiska fostran (Faethon)
2017 – Henry David Thoreau: Dagboksanteckningar
2017 -

Priser och utmärkelser 
2002 – De Nios översättarpris
2007 – Albert Bonniers 100-årsminne
2009 – Sorescupriset
2010 – Axel Hirschs pris
2010 – Lotten von Kræmers pris
2016 – Svenska PEN. Medel ur Prins Wilhelms stipendiefond
2020 – Doblougska priset

Referenser

Externa länkar 
Intervju med Peter Handberg i Babel av den 17 september 2013. Hämtad 30 september 2013
 "Översättarintervjuer - 12. Peter Handberg" av Bodil Zalesky

Svenska författare
Svenska översättare
Översättare från tyska
Översättare från engelska
Födda 1956
Män
Levande personer
Författare från Stockholm
Mottagare av De Nios översättarpris
Översättare från Stockholm
Johannes Heldén

Johannes Heldén, född 25 maj 1978, är en svensk poet, konstnär och musiker. 

Johannes Heldén växte upp i Katrineholm. Han är bland annat utbildad vid Valands konsthögskola i Göteborg 1999–2004.

Bibliografi 
2003 – Burner (Albert Bonniers Förlag)
2005 – Det underjordiska systemet (OEI editör)
2006 – En maskin av ljus (Albert Bonniers Förlag)
2007 – Bug Bomb (OEI editör)
2010 – Science Fiction (Albert Bonniers Förlag)
2010 – Entropi (OEI editör)
2012 – System (Irrlicht)
2013 – Ljus (Albert Bonniers Förlag)
2013 – Fabriken/The Factory (House of Foundation/Møllebyen Litteraturfestival)
2013 – Terraforming (OEI editör)
2014 – Evolution, med Håkan Jonson (OEI editör)
2016 – Astroekologi (Albert Bonniers Förlag)
2017 – Takträdgårdar (OEI editör)
2017 – Sentient (Chateaux)
2017 – New New Hampshire (Momentum 9/ House of Foundation)
2017 – Clouds... (Momentum 9/ House of Foundation/Møllebyen Litteraturfestival)
2019 – First Contact (Albert Bonniers Förlag)

Digitala verk 
 Primärdirektivet/The Prime Directive, Afsnit P, 2006
 Väljarna/Elect, Bonnierlyrik, 2008
 Entropi Edition, OEI editör, 2010
 Fabriken/The Factory, House of Foundation, 2013
 Evolution, med Håkan Jonson, 2013
 Encyclopedia, med Håkan Jonson, 2015
 Astroekologi, 2016

Diskografi 
 Sketchbook, Trente Oiseaux, 2002
 Destination: Rymden, iDEAL Recordings, 2004
 When the Ice is Leaving, Scandinavia is Burning, Firework Edition, 2006, tillsammans med Joachim Nordwall och Lasse Marhaug
 Title Sequence, iDEAL Recordings, 2010
 System 2, Irrlicht, 2013
 Takträdgårdar, OEI, 2017

Priser och utmärkelser 
 Maria Bonnier Dahlins stipendium 2007
 Kallebergerstipendiet 2010
 Ester Lindahls stipendium 2011
 Albert Bonniers stipendiefond för yngre och nyare författare 2014
 The N. Katherine Hayles Award 2014
 Svenska Kyrkans kulturstipendium 2014
Åke Andréns konstnärsstipendium 2015

Källor

Noter

Externa länkar 
 Johannes Heldéns webbplats
 Primärdirektivet

Svenska poeter
Svenska konstnärer under 1900-talet
Svenska konstnärer under 2000-talet
Födda 1978
Män
Levande personer
Caméra d'Or

Caméra d'Or (eller "Guldkameran") är en filmutmärkelse som tilldelas regissörer på filmfestivalen i Cannes för den bästa debutfilmen. Priset, som instiftades 1978 av Gilles Jacob, delas ut av en oberoende jury under Cannesfestivalens avslutningsceremoni.

Vinnare av Caméra d'Or

Hedersomnämnande
Vissa år ges ett hedersomnämnande till filmer som inte tilldelats priset, kallas Caméra d'Or — Mention d'honneur.

Källor

Externa länkar
 Filmfestivalen i Cannes
 Filmfestivalen i Cannes på IMDb.

Filmfestivalen i Cannes
Priser och utmärkelser inom fransk film
Priser och utmärkelser instiftade 1978
Napoleone Colajanni

Napoleone Colajanni, född 27 april 1847, död 2 september 1921, var en italiensk sociolog, publicist och politiker.

Colajanni blev professor i nationalekonomi och statistik vid universitetet i Neapel. Han var en av det republikanska partiets ledare, deputerad till fascismens genombrott. Colajanni var en betydande publicist, och under flera år chefredaktör för Rivista popolare och författade flera sociologiska och andra skrifter.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Födda 1847
Avlidna 1921
Män
Italienska journalister
Italienska sociologer
Italienska politiker
Mårten Pehrsons Valsqvarn

Mårten Pehrsons Valsqvarn var en kvarnbyggnad och kvarnrörelse uppförd av grosshandlare Mårten Pehrson (1840-1906) i Kristianstad. Kvarnrörelsen var avsedd att mala mjöl för det större omlandet kring Kristianstad. Verksamheten startade 1881. Kvarnrörelsen sysselsatte på 1940- och 50-talen ungefär 100 personer. Kvarnen har bland annat tillhört Kungsörnen.

Idag är den stora kvarnbyggnaden (Kristianstads största byggnad) omvandlad till kontorslokaler för bland annat kommunal verksamhet. Den 13 december 1988 beslöt de dåvarande ägarna till kvarnen att rörelsen skulle upphöra och klockan 15.10 den 6 september 1991 stannade kvarnmaskinerna för gott (minnesplakett sitter inne i restaurangen). Flera arkitekter har genom åren varit inblandade i utförandet av "Kvarnen" - N.A. Liljekrantz, Algot Johansson, Per Lennart Håkanson, N Einar Johansson och senast Sten Liljedahl. På toppen av "Kvarnen" uppfördes 1950 en kupol med torntak. I tornet rymdes en tank på 50 000 liter vatten som var kopplat till ett lokalt sprinkersystem. Idag är tanken utrymd och tornet omvandlat till kontorslokaler. På baksidan av kvarnbyggnaden står idag konstverket "Ax" av konstnären Pål Svensson till minne av den industriella verksamheten.

Externa länkar 

Kristianstads historia
Byggnader och anläggningar i Kristianstad
Företag i Kristianstad
Sveriges industrihistoria
Företag bildade 1881
Företag upplösta 1991
Kvarnar i Sverige
Timothée Colani

Timothée Colani, född den 29 januari 1824 i Lemé, död den 3 september 1888 i Grindelwald, var en fransk protestantisk teolog.

Colani var präst i Strasbourg, och blev 1864 professor i homiletik och filosofi. Colani företrädde den kritiska så kallade liberala teologin och räknas som en av dess främsta ledare i Frankrike. Han grundade 1850 som organ för denna riktning Revue de théologie et de philosopheie chrétienne (tillsammans med Edmond Schérer) och 1861 Union protestante libérale, en förening för det liberala kyrkliga partiet i Elsass. År 1870 lämnade han Strasbourg, som genom fransk-tyska kriget föll i tyska händer och flyttade till Frankrike, där han verkade som författare och journalist. Bland hans skrifter finns i svensk översättning Jesus Christus och de messianska troslärorna på hans tid (1856) samt Religiösa föredrag (2 band, 1861-1862).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska teologer
Franska professorer
Personer verksamma vid Strasbourgs universitet
Franska forskare under 1800-talet
Födda 1824
Avlidna 1888
Män
Svensk uppslagsbok
Lilla TV-huset

Lilla TV-huset är ett datorspel från 1997 för barn skapad av Brio för SVT. Spelet låter spelaren besöka ett TV-hus där man spelar in Hippo, Hjärnkontoret, Lilla Sportspegeln, Lördagsakuten, Björnes magasin och Kloak. Där spelaren kan få lära sig mera om området som TV-programmet handlar om. Flera av programledarna från TV-programmen medverkar som sig själva i videoinslag.

Spelet låter även spelaren lära sig historia om äldre barnprogram i Sverige. I det fiktiva TV-huset finns det också andra minispel med inriktning på media. Webbadressen för spelet tvhuset.svt.se är inaktiv i december 2010.

Medverkade
Johanna Westman
Nadine Falk
Fredrik Berling
Victoria Dyring
Lotta Jankell
Michaela Jolin
Gunvor Pontén
Nina Pontén
Olof Thunberg
Svante Thunberg
Torsten Wahlund
Tony Wilkens

Macintosh-spel
Datorspel 1997
Windows-spel
Charles Colbert

Charles Colbert, markis de Croissy, född 1625, död 28 juli 1696, var en fransk diplomat. Han var bror till Jean-Baptiste Colbert samt far till Jean-Baptiste Colbert, markis de Torcy och Louis François Henri Colbert.

Colbert började sin bana som intendent och parlamentsledamot, men ägnade sig från 1660 huvudsakligen åt diplomatin. Han var 1668 en av fredsunderhandlarna i Aachen och blev samma år ambassadör i London, där han gjorde sig omtyckt av Karl II av England, och förmådde denne att ingå fördraget i Dover 1670. Han stärkte och också det franska inflytandet genom att skaffa kungen Louise de Kéroualle till mätress. 1678 var Colbert franskt ombud vid freden i Nijmegen och därpå från 1679 till sin död fransk utrikesminister. Han visade som sådan stor duglighet, och var ett villigt redskap för kungens erövringsplaner. Bland annat var han réunionernas upphovsman. Colbert grundade även franska utrikesdepartementets arkiv.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska diplomater
Frankrikes utrikesministrar
Franska politiker
Personer i Frankrike under 1600-talet
Födda 1625
Avlidna 1696
Män
Svensk uppslagsbok
Freden i Nijmegen

Freden i Nijmegen var egentligen en rad olika fredsavtal, som slöts som avslutning på fransk-nederländska kriget.

1678 slöts fred mellan Spanien och Frankrike, samt mellan Nederländerna och Frankrike. För de svenska fredsavtalen som slöts 1679 i Nijmegen, se:

 Första freden i Nijmegen
 Andra freden i Nijmegen
 Tredje freden i Nijmegen

Nijmegen
Kortsvansade bäverråttor

Kortsvansade bäverråttor (Geocapromys) är ett släkte gnagare i familjen bäverråttor med två arter som förekommer på öar i Västindien.

Beskrivning 

Arterna liknar råttor (Rattus) i utseende men är inte närmare släkt med dessa. Liksom andra bäverråttor har de ett jämförelsevis stort huvud. Den korta täta pälsen varierar i färgen mellan gulbrun, brun och svartaktig, undersidan är alltid ljusare. Den korta svansen saknar nästan hår, öronen är små och avrundade. Dessa djur når en kroppslängd mellan 33 och 45 centimeter samt en svanslängd av 3 till 6 centimeter, vikten ligger mellan 1 och 2 kilogram.

Kortsvansade bäverråttor är uteslutande aktiva på natten. De gömmer sig på dagen i naturliga håligheter eller i bon som byggts av andra djur. De har bra förmåga att klättra på träd eller klippor. Varje individ lever ensam men om de träffar varandra är de inte aggressiva. Födan utgörs främst av blad, bark och kvistar.

Honor kan para sig en eller två gångar per år och föder efter cirka 120 dagars dräktighet upp till tre ungar. Ungarna är typiska borymmare och äter redan några dagar efter födelsen fast föda.

Arterna 

Av fem beskrivna arter lever numera bara två, dessutom är tre utdöda arter kända:

 Geocapromys brownii förekommer endemisk på Jamaica. Under 1900-talet omvandlades stora delar av arten utbredningsområde till jordbruksmark. Den listas av IUCN som sårbar (vulnerable).
 Geocapromys ingrahami förekom antagligen på hela Bahamas men finns idag bara på ön East Plana Cay. Beståndet uppskattas vara 6 000 till 12 000 individer. Den räknas likaså som sårbar.
 Geocapromys thoracatus levde på Islas del Cisne (svanöarna) nära Honduras. Troligen bildades arten av andra kortsvansade bäverråttor som introducerades för 7000 till 5000 år sedan av indianerna på ögruppen. Fram till början av 1900-talet var populationen jämförelsevis stor. På grund av flera orkaner och införda rovdjur som katter dog de ut vid mitten av 1900-talet.
 Geocapromys columbianus och Geocapromys pleistocenicus förekom på Kuba och utrotades troligen genom människans jakt. G. columbianus fanns troligen kvar när européerna nådde ön och för G. pleistocenicus antas att den utrotades tidigare.

Referenser 
, där anges följande källa:
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 1999, .

Noter 

Marsvinsartade gnagare