kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hans Riddervold

Hans Riddervold, född den 7 november 1795 vid Åsgårdstrand, död den 20 juli 1876 i Kristiania, var en norsk präst, biskop och politiker.

Riddervold var far till Julius Riddervold.

Riddervold, som var adjunkt vid katedralskolan i Kristiania 1814-17, blev teologie kandidat 1819 och samma år kaplan och lektor ("overlærer") vid borgarskolan i Fredrikstad. År 1832 blev han kyrkoherde i Fredrikshald, 1842 i Østre Toten och var 1843-48 biskop i Trondhjems stift.

Riddervold var ledamot av alla storting 1827-42 som representant först för Fredrikstad, senare för Fredrikshald. Han undanbad sig omval 1845, men valdes ånyo 1848 av Trondhjem. Riddervold betecknades som stortingets mest imponerande personlighet. Han var medlem av alla viktiga kommittéer, stortingets president 1830-42 och 1848, ledamot av den första unionskommittén 1839-41 samt utövade i och utanför stortinget betydande inflytande.

Åren 1848-72 var han chef för kyrkodepartementet. Under denna långa tid styrde han Norges kyrka, skola, vetenskapliga institutioner och kulturliv med stor myndighet och betydlig administrativ skicklighet. Fastän politiskt och kyrkligt strängt konservativ motsatte han sig aldrig väl förberedda och tidsenliga reformkrav, varjämte han ställde sig fullt förstående för och stödde den "revolutionära" diktning, som bröt igenom med Ibsen och Bjørnson.

Källor 

 

Norska biskopar
Norges kyrko- och undervisningsministrar
Stortingspresidenter
Personer i Norge under 1800-talet
Personer från Vestfold fylke
Födda 1795
Avlidna 1876
Män
Finalen av världsmästerskapet i fotboll 1998

Finalen i Världsmästerskapet i fotboll 1998 spelades den 12 juli 1998 på arenan Stade de France i Saint-Denis för att kora turneringssegrare. Frankrike besegrade Brasilien med slutsiffrorna 3–0. Brasilien avancerade till finalmatchen som regerande världsmästare efter sin vinst i VM 1994. Frankrike hade tidigare aldrig vunnit ett VM och haft två tredjeplaceringar som bästa resultat.

Vägen till finalen
Resultaten står i favör till respektive nation.

Matchen 

Final
Sportevenemang i Frankrike
Relationer mellan Brasilien och Frankrike
Johannes Grimelund

Johannes Martin Grimelund, född 1842 i Kristiania, död den 25 oktober 1917 i Garches (Frankrike), var en norsk målare, son till biskop Andreas Grimelund.

Grimelund studerade i sin hemstad samt i Düsseldorf, Karlsruhe och Paris. Han målade förtjänstfulla landskap från Norge, Frankrike och andra länder: Sommarmorgon i björkskogen, Antwerpens hamn , Fiskarboningar på Lofoten (Luxembourgmuseet i Paris).

Källor

Externa länkar 

 
 2008-2009 Exposition "Musée des Beaux Arts de LILLE"

Norska landskapsmålare
Norska målare under 1800-talet
Konstnärer från Oslo
Födda 1842
Avlidna 1917
Män
Ugglan
Grimelund

Grimelund är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Andreas Grimelund, norsk biskop
 Hans Grimelund, norsk politiker
 Johannes Grimelund, norsk konstnär
 Lars-Erik Grimelund, svensk musiker

Norska efternamn
Riddervold

Riddervold är ett norskt  efternamn, som burits av bland andra:

 Hans Riddervold (1795-1876), norsk präst och politiker
 Julius Riddervold (1842-1921), norsk präst och teologisk författare
 Marianne Riddervold  (född 1980), norsk orienterare

Norska efternamn
Julius Riddervold

Julius Riddervold, född den 20 mars 1842 i Fredrikshald, död 1921, var en norsk präst och teologisk författare, son till Hans Riddervold.

Riddervold blev teologie kandidat 1863 och kyrkoherde i Ullensvang 1880. Han var lärare vid praktisk-teologiska seminariet 1888-95 och kyrkoherde i Hollen 1895-1900. Senare var han föreståndare för ett av honom 1875 grundlagt privat barnhem nära Kristiania. Riddervold utvecklade ett omfattande författarskap i uppbygglig ortodox riktning (Speciel sjælesorg, 1892, Predikener, 1902) och utgav en mängd tolkningsarbeten.

Källor 

 

Norska präster
Norska fackboksförfattare
Norskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Norge under 1800-talet
Personer från Haldens kommun
Födda 1842
Avlidna 1921
Män
William Ridgeway

Sir William Ridgeway, född den 6 augusti 1853 på Irland, död den 12 augusti 1926, var en engelsk klassisk filolog och arkeolog.

Ridgeway var professor i grekiska i Cork 1882-94 och i arkeologi i Cambridge sedan 1892, ordförande i Royal Anthropological Society 1908-10. Han utvecklade en betydande författarverksamhet och deltog i många år trots blindhet ivrigt i det vetenskapliga livet i Cambridge. År 1919 fick han knightvärdighet.

Bland hans arbeten märks Origin of metallic currency and weight standards (1892), The early age of Greece (1901), The origin and influence of the thorough bred horse (1905), Homeric land system. Who were the romans? (1907), The oldest irish epic (samma år), The differentiation of the chief species of zebras (1909), The origin of tragedy (1910), Minos the Destroyer (samma år) och The dramas and dramatic dances of non-european races (1915).

Källor 
 

Födda 1853
Avlidna 1926 
Brittiska arkeologer
Klassiska arkeologer
Brittiska klassiska filologer
Alumner från Trinity College, Dublin
Män
Professorer i grekiska
Professorer i arkeologi
Arkeologer under 1900-talet
Brand Bierbrouwerij

Brand Bierbrouwerij, i vardagsspråk bara Brand, är ett nederländskt bryggeri, grundat i byn Wijlre i Limburg år 1340 och köpt av Frederik Edmond Brand år 1871. Bryggeriet ingår sedan 1989 i Heinekensfären.

Brand tillverkar ett tiotal ölvarianter, bland annat en pilsner, en ale och en oud bruin som bryggs året om men även några bock-varianter och en weizen som bryggs säsongsvis.

Externa länkar
 Bryggeriets webbplats på www.brand.nl

Nederländska ölmärken
Nederländska bryggerier
Herseth

Herseth kan syfta på någon av följande:

 Erik Herseth (1892–1993), norsk seglare
 Ralph Herseth (1909–1969), amerikansk politiker, guvernör i South Dakota
 Stephanie Herseth Sandlin (född 1970), amerikansk politiker

Norska efternamn
Src (gen)

Proto-oncogene tyrosine-protein kinase Src eller Src är ett enzym som kodas av genen SRC.
Src uttalas "Sark", eftersom det är en kortform av sarkom, en form av cancer. Enzymet aktiveras av ett annat enzym kallat FAK när celler binder till extracellulärt matrix, vilket initierar en signaltransduktionsväg som orsakar bland annat ökad celldelning och minskad apoptos. Föga förvånande är mutationer på Src eller Src-reglerande enzymer ofta onkogena, det vill säga ger upphov till cancerceller.

Referenser

Cellbiologi
Cancer
Ictis

Ictis, eller Iktin, är eller var en ö som enligt den sicialiansk-grekiska historikern Diodorus Siculus var ett center för framställningen och handeln med tenn århundradet före Kristus.

Det är allmänt accepterat att Ictis var en ö någonstans utanför vad som nu är södra Englands kust, men forskare diskutera dess exakta position. Kandidater inkluderar St Michael's Mount och Looe, både nära kusten av Cornwall, halvön Mount Batten i Devon, och ö som heter Isle of Wight, längre österut.

Vidare läsning
Gavin de Beer, 'Iktin', in The Geographical Journal vol. 126 (juni 1960) 
I. S. Maxwell, 'The location of Ictis' in Journal of the Royal Institution of Cornwall 6 (4) (1972)
Barry W. Cunliffe, 'Ictis: Is it here?' in Oxford Journal of Archaeology, vol. 2, nr 1 (mars 1983)
S. Mitchell, Cornish tin, Julius Caesar, and the invasion of Britain (1983)
Christopher F. C. Hawkes, 'Ictis disentangled and the British tin trade' in Oxford Journal of Archaeology, 3 (1984), s. 211-233
R. D. Penhallurick, Tin in Antiquity (London, 1986)

Storbritanniens öar
Fiktiva öar
I'm a Mess

"I'm a Mess" är en låt av den finländska rockgruppen The Rasmus, utgiven som den första singeln från deras åttonde album The Rasmus den 5 mars 2012. Den debuterade live som öppningslåt för finalen av Tävlingen för ny musik den 25 februari 2012 vid Helsingfors ishall. Det har även bekräftats att "I'm a Mess" kommer att bli den officiella låten för Europamästerskapen i friidrott 2012.

Singeln har trots det misslyckats att uppnå några anmärkningsvärda listframgångar och är tillsammans med "Justify" gruppens enda singel som inte lyckats lämna avtryck på den finländska singellistan.

Bakgrund och inspelning 
Inspelningen av "I'm a Mess" blev ett återseende med gruppens tidigare producent Martin Hansen, som tillsammans spelade in det åttonde, självbetitlade albumet The Rasmus vid NordHansen Studio i Stockholm 2011. "I'm a Mess" var den sista låten som skrevs inför albumet och inspelningsprocessen beskrevs av sångaren Lauri Ylönen som snabb och spontan. Den enda mer delaktiga i produktionen var teknikern Svante Forsbäck, som hade ansvarat för mastering av Ylönens soloalbum New World. Detta blev en kontrast gentemot The Rasmus senaste album, Black Roses, från 2008 som hade varit deras dåvarande skivbolag Playground Musics dyraste produktion någonsin.

Efter 10 år hos Playground Music blev "I'm a Mess" bandets första singel på Universal Music. Singeln släpptes som digital nedladdning den 5 mars 2012.

Låtskrivandet 
Enligt Ylönen är låtens budskap att ingen är perfekt. Musikaliskt sett präglas låten av en poprockfylld stil som drar likheter med albumet Into från 2001. Produktionsmässigt kan man i bakgrunden av låten även höra inslag av samma ljudeffekter som i låten "Someone Else" från Into. Dock är gitarrerna i "I'm a Mess" betydligt mer dämpade och delvis insvepta i synthlager av samma karaktär som på Ylönens soloalbum New World.

Musikvideo 
Videon till låten spelades in i Tokyo, Japan den 15 och 16 februari 2012 i regi av Jopsu Ramu och Timo Ramu från designstudion Musuta Ltd. Den hade premiärvisning online på Iltalehtis webbplats den 5 mars.

Låtlista 
Digital nedladdning
 "I'm a Mess" – 4:12

Medverkande 
The Rasmus
 Lauri Ylönen – sång
 Eero Heinonen – bas
 Pauli Rantasalmi – gitarr
 Aki Hakala – trummor

Produktion
 Martin Hansen – producent, inspelning, mixning
 Svante Forsbäck – mastering

Information från Discogs

Referenser

Externa länkar 
 Officiell musikvideo på Youtube

The Rasmus-låtar
Musiksinglar 2012
Sånger 2012
Singlar utgivna på Universal Music Group
Låtar av Lauri Ylönen
Låtar producerade av Martin Hansen
Ludwig Emil Grimm

Ludwig Emil Grimm, född 14 mars 1790, död 4 april 1863, var en tysk konstnär. Han var yngre bror till Jacob och Wilhelm Grimm.

Grimm trädde tidigt i förbindelse med spetsarna inom den tyska romantiken. Från 1817 var Grimm bosatt i Kassel, från 1832 som professor vid konstakademien. Föga produktiv fick Grimm sin främsta betydelse genom sina realistiska porträtt, oftast i form av etsningar av sin litterära och konstnärliga bekantskapskrets.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar 
 
 

Tyska porträttmålare
Tyska målare under 1800-talet
Personer från Hanau
Födda 1790
Avlidna 1863
Män
Svensk uppslagsbok
Fokaladhesion

Fokaladhesioner är stora proteinaggregat som förbinder cytoskelettet hos celler till extracellulärt matrix. Fokaladhesioner är en subtyp av cell-matrix-medierade proteinkomplex, tillsammans med fokala komplex, nacent adhesions, fibrillära adehsioner, m.fl.  Dessa komplex förbinder alla cellen med det omkringliggande extracellulärmatrixet, vilket är nödvändigt för att celler kan organisera sig till vävnader, samt medför förmågan till cellmotilitet. 
Fokaladhesionskomplex uppstår när nascent adhesions (små adhesionskomplex), som bildas i leading edge när celler rör på sig, mognar via fokala adhesionser (medelstora komplex) till fokaladhesioner.  Cell-matrix adhesionskomplexen fungerar som cellens fötter via förflyttning och koordierar bindningen till extracellulärt matrix med cytosklettet och reglerar cytoskelettets dynamiska omvandling som är nödvändigt för cellens förflyttning.

Fokaladhesioner bygger på att transmembrana proteiner, integriner, binder till det extracellulära matrix som finns runt omkring alla vävnadsceller. Integriner fungerar dessutom som  receptorer, när de binder in till extracellulärt matrix så genereras olika signalvägar. Detta aktiverar i sin tur proliferativa, differetierande och antiapoptotiska signaltransduktionsvägar, via bland annat PI3K/AKT/mTOR-signaleringsvägen samt Src-signalvägen.

Referenser 

Cellbiologi
Hans Elliot

Hans Ottosson Elliot, född 8 juli 1881 i Frustuna församling, Södermanlands län, död 27 november 1932, var en svensk väg- och vattenbyggnadsingenjör.

Elliot utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolans avdelning för väg- och vattenbyggnadskonst 1904, från avdelningens för arkitektur tredje årskurs 1905 och militärkurs 1905. Han blev löjtnant vid Väg- och vattenbyggnadskåren 1911 och kapten 1918.
 
Elliot var ingenjör vid Stockholms stads byggnadskontor 1906–1911, kanalingenjör vid Trollhätte kanal och vattenverk 1911–1918, tf. överingenjör där, handhade utbyggnad av statens industri- och bostadsområden i Trollhättan, uppgjorde förslag till vägar, broar, kajer, dräneringsanläggningar, bangårdsanläggningar stadsplanering och husbyggnad, kontrollant vid fabriksanläggningar och bostadsbyggnad etc., verkställande direktör för AB Industribostäder, konsulterande ingenjörs- och arkitektfirma 1918–1930 samt stadsdirektör i Djursholm från 1930.

Elliot var censor vid Sveriges tekniska gymnasier 1927–1929, ledamot av Svenska industriens standardiseringskommission och styrelseledamot i Svenska slöjdföreningen. Han företog studieresor i Europa och USA på uppdrag av Stockholms stad, Väg- och vattenbyggnadsstyrelsen, Vattenfallsstyrelsen, Kommerskollegium och Socialstyrelsen. Han publicerade föredrag och uppsatser i facktidskrifter och i pressen i byggnadstekniska och organisationsfrågor. Elliot är begravd på Solna kyrkogård.

Källor

 Hans Ottosson Elliot på Gravar.se

Officerare i Väg- och vattenbyggnadskåren 
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer från Frustuna socken
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1881
Avlidna 1932
Män
TGF-beta-signalvägen

TGF-beta-signalvägen är en signaltransduktionsväg som aktiveras av ligander i TGF-beta-superfamiljen, bland annat TGF-beta eller transforming growth factor beta, BMPs eller bone morphogenetic proteins, m.fl. Den är involverad bland annat i cellöverlevnad, celldifferentiering och celltillväxt, bland annat hos utvecklande embryo men även hos mogna celler.

Signalvägen är förhållandevis enkel, jämfört med andra signaltransduktionsvägar:
 Bindande av TGF-beta till en TGF-beta typ II-receptordimer, detta rekryterar även typ I-receptorer.
 Bindningen aktiverar receptorns fosforolytiska aktivitet, varpå typ II-receptorerna fosforylerar typ I-receptorerna.
 Detta skapar ett inbindningsställe för adapterproteinet SARA.
 SARA gör att RSMAD-proteiner kan binda in till receptorkomplexet, varpå de fosforyleras.
 Fosforylerade RSMAD-proteiner dissocierar från proteinkomplexet och binder till en co-SMAD kallad SMAD4.
 RSMAD/coSMAD-komplexet uttrycker tillsammans en aktiv NLS-sekvens, vilket gör att importin binder in och transporterar in komplexet till cellkärnan där de binder och aktiverar ett antal transkriptionsfaktorer.
 Detta ökar transkriptionen av ett antal gener, bland annat mRNA som är involverade i apoptos, bildande av extracellulärt matrix, m.m.

Referenser 

Signaltransduktion
Cellbiologi
Svenska Karateförbundet

Svenska Karateförbundet är det specialidrottsförbund som  samlar svenska karateklubbar. Kansliet ligger i Johanneshov i södra Stockholm.

Svenska Karateförbundet bildades 26 september 2008 för att ge svensk karate möjlighet att söka ställning som eget specialförbund. Vid Riksidrottsmötet den 17 maj 2009, i Visby, beslutades att Svenska Karateförbundet organiseras som eget specialförbund från den 1 januari 2010. 

Dessförinnan hade svensk karate organiserats inom Riksidrottsförbundet sedan 1963 inom det i november 1960  bildade Svenska Judoförbundet. Judoförbundet anslöts ett år senare till Sveriges Riksidrottsförbund. Judoförbundet inhyste från och med år 1964 klubbar från andra budoarter, och den 15 november 1969 bytte förbundet namn till Svenska Budoförbundet och delades upp i sektioner för de olika arterna. Judon var förbundets största sektion fram till 1984, då karaten seglade om. I november 1987 beviljade Riksidrottsförbundet judo ställning som eget specialförbund och i maj 1997 beviljades även taekwondo ställning som eget specialförbund. Namnändring skedde den 22 mars 2003 till Svenska Budo & Kampsportsförbundet.

Se även 
 Budoterminologi
 Viking Cronholm
 Tamas Weber

Noter och referenser 

 Kapitlet Budoförbundet - allt under ett tak i Aikido - den fredliga kampkonsten av Stefan Stenudd.

Externa länkar
 Förbundets webbplats
 Svenska Budo & Kampsportsförbundet

Karate
Karateförbundet
Idrottsförbund bildade 2008
Håbo pastorat

Håbo pastorat är ett pastorat inom Svenska kyrkan i Upplands södra kontrakt i Uppsala stift. Pastoratet omfattar församlingarna i Håbo kommun.

Administrativ historik
Pastoratet bildades 1962 under namnet Övergrans pastorat som 1977 namnändrades till det nuvarande namnet. 2010 sammanslogs Yttergrans församling och Kalmar församling och bildade Kalmar-Yttergrans församling

Pastoratskod är 010805

Ingående församlingar
Övergrans församling
Kalmar-Yttergrans församling
Häggeby församling
Skoklosters församling

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Pastorat i Uppsala stift
Indelningar i Håbo kommun
Inducerad pluripotent stamcell

Inducerade pluripotenta stamceller  (förkortat iPS eller PS) är en form av vanliga celler som omprogrammeras i en process som kallas "dedifferentiering" och återgår till en liknande version av sin ursprungliga form, alltså stamceller. 
Stamceller är speciella celler som kan differentieras till andra celler som är specialiserade att göra speciella uppgifter(t.ex. stamceller som differentierats till en hudcell är specialiserad att bara dela sig till hudceller). Pluripotenta stamceller är i princip identiska till embryonala stamceller och den enda skillnaden är att pluripotenta stamceller ej kan ge upphov till placenta.   Pluripotenta stamceller är också i princip identisk till inducerade pluripotenta stamceller då den enda skillnaden är uppkomsten av stamcellerna.

Till skillnad från pluripotenta stamceller som redan finns för att kunna differentieras till olika kroppsceller som t.ex. fosterstamceller som finns i omogna könsceller, så är inducerade pluripotenta stamceller stamceller gjorda från t.ex. helt vanliga adulta stamceller som redan är kroppsceller.

Användningsområden 
Stamceller används inom forskning samt inom olika experimentella behandlingar av olika sjukdomar. Stamceller har tidigare tagits från outvecklade foster från aborter, men motstånd från religiösa grupper samt ifrågasättande huruvida det är etiskt korrekt att göra detta har hindrat forskningen inom området från att utvecklas.

Genom att transformera vissa typer av celler kan man istället få fram en syntetisk stamcell, med egenskaper som liknar vanliga stamcellers. Detta undanröjer eventuella etiska frågeställningar eftersom cellmaterialet kan tas från en mängd olika vävnader, även från vuxna individer.

Problem vid användning 
Då det finns en god tanke bakom skapandet av iPS så finns det ändå problem. 
Det största problemet är genförändringar. Dessa genförändringar uppstår efter omprogrammeringen av stamcellen. Dessa förändringar kan leda till plötsliga mutationer vid användning på människor. Dock så är iPS fortfarande mycket användbart för forskning och liknande.

Referenser 

Stamceller
Genetik
Eastern shore

Eastern shore är en vanlig benämning på Chesapeake Bays östra strand och på de delar av Maryland och Virginia som finns på den sidan av viken. Det är främst Marylands östra del som kallas för Eastern shore. Eastern shore är alltså Delmarvahalvöns västra strand. Största stad är Easton i Maryland. Eastern shore var tidigare rätt isolerat. Numera har många välbärgade personer i Washington med omnejd sommarhus på Eastern shore.

Marylands geografi
Virginias geografi
Ott Lepland

Ott Lepland, född 17 maj 1987 i Tallinn, är en estnisk sångare.

Karriär 

Ott Lepland föddes i Estlands huvudstad Tallinn och har sjungit ända sedan han var barn. Åren 1995 och 1996 släppte han fyra musikalbum med barnsånger. I mer än 10 år har han spelat piano. Han har även spelat i flera musikaler och pjäser. Vid tonåren lämnade han rampljuset för att fokusera på sina studier.

Han blev ordentligt känd i slutet av 2009 då han vann den tredje säsongen av Eesti otsib superstaari, den estländska versionen av Idols. Efter det släppte han sitt självbetitlade debutalbum år 2010.

År 2010 publicerades boken Ott, Lubage mul olla som handlar om Ott Lepland. En del av inkomsten från försäljningen av boken går till att hjälpa unga studera sång.

År 2011 vann han TV-programmet Laulupealinn. Han donerade prispengarna på 20 000 € till välgörenhet. I december 2011 släppte han sitt andra album Laulan ma sind.

Han nomineradas till fyra priser vid EMA 2013, en estnisk musikprisceremoni som hölls den 14 februari 2013. Hans ESC-bidrag "Kuula" var nominerat för "årets sång", hans tredje studioalbum Öö mu kannul käib var nominerat till både "årets album" och "årets popalbum", och han själv var nominerad till "årets manliga artist". Den 16 februari 2013 gästade han Dziesma 2013, grannlandet Lettlands nationella uttagning till Eurovision Song Contest 2013.

Eurovision Song Contest 2012 

Den 3 mars blev det klart att Ott Lepland skulle representera Estland i Eurovision Song Contest 2012 i Baku i Azerbajdzjan med sin låt "Kuula". Det blev så efter att han vunnit Estlands nationella uttagning Eesti Laul 2012. Lepland tog sig först förbi en semifinal innan han vann finalen mot 9 andra bidrag. I finalen tog han sig först vidare till en andra och avgörande omgång mot Lenna Kuurmaa. De två gjorde upp i ytterligare en omröstning där Lepland vann efter att ha fått 67% av telefonrösterna. 

Han gjorde sitt framträdande i den andra semifinalen den 24 maj. Han lyckades därifrån ta sig vidare till finalen som hölls den 26 maj och där hamnade han på 6:e plats efter att ha fått totalt 120 poäng från de 41 röstande länderna.

Diskografi

Album 
2010 – Ott Lepland
2011 – Laulan ma sind
2012 – Öö mu kannul käib

Singlar 

2009 – "Otsides ma pean su jälle leidma"
2010 – "Süte peal sulanud jää"
2010 – "Läbi öise Tallinna"
2010 – "Üheskoos on olla hea"
2010 – "Kohtume jälle"
2010 – "Sinuni" (med Lenna Kuurmaa)
2011 – "Öö"
2011 – "Tunnen elus end"
2012 – "Kuula"
2012 – "Imede öö"
2012 – "Kodu"
2012 – "Maagiline maa"

Barnalbum 

1995 – Oti jõululaulud
1996 – Oti suvelaulud
1996 – Ott ja Valged jänesed
1996 – Ott ja sõbrad

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Deltagarprofil på eurovision.tv

Artister som representerat Estland i Eurovision Song Contest
Estländska popsångare
Estländska rocksångare
Estländska pianister
Personer från Tallinn
Deltagare i Eurovision Song Contest 2012
Estländska musiker under 1900-talet
Estländska musiker under 2000-talet
Födda 1987
Levande personer
Män