kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Exercitier

Exercitier (av latinets exercitium - övning, ofta i bemärkelsen vapenövning) har två huvudsakliga betydelser. I en betydelse avser exercitier de meditationer som bildar en del av den jesuitiska utbildningen, så som den utformades av Ignatius Loyola (1491-1556) i Exercitia spiritualia (Andliga övningar). I en annan betydelse avser exercitier övningar i ämnen och idrotter som inte var en del av den ordinarie undervisningen på universiteten under perioden 1500-1800, såsom dans, fäktning, ridning och moderna språk.

Beträffande exercitier i denna betydelse var de framförallt föremål för adelns intressen. Adeln måste utöver att skaffa sig akademiska meriter upprätthålla en viss livsstil som underströk den sociala särställning som ståndet åtnjöt. För dessa syften passade exercitierna väl, vilket förklarar varför den svenska adeln under 1600-talets början var så kritisk till miljön i Uppsala, där möjligheterna till exercitier var klart eftersatta. I ett brev riktat till rikskansler Axel Oxenstierna på 1630-talet skrev Carl Bonde (1581-1652), vars söner studerade i Uppsala, att "studera må de där något, men varken mores [seder] eller annat läres där, och inga exercitia hava de där". 

I syfte att råda bot på denna situation höll sig adeln med privat kontrakterade fäktmästare och lärare i moderna språk. Från 1640-talet och framåt anställdes ordinarie dansmästare, fäktmästare och språkmästare vid universitetet, men posterna var ofta vakanta. Först i och med etableringen av den så kallade excercitiestaten på 1660-talet fick universitetet en fast organisation för undervisning i moderna språk, dans, fäktning, musik, ridning och ritning.

När adeln på 1600-talet genomförde sina grand tours (peregrinationer) på kontinenten var exercitierna ett fast inslag på programmet. I huvudsak bestod exercitierna av intellektuell och estetisk färdighetsträning i ämnen som arkitektur, bokhålleri, franska, fortifikation, italienska, musik (övningar på luta och gitarr), tillämpad matematik och teckning, samt av fysiska övningar i dans, fäktning, ridning, vapendrill (framförallt med pik och musköt) samt voltige, vilket avser redskapsgymnastik. Något mera ovanligt var att öva sig i tranchering, det vill säga i konsten i att skära före vid bordet. Detta hade dock sina poänger då unga adelsmän fick passa upp vid borden på hovet som en del av sin fostran. När adelsresenärernas rapporter från resorna på kontinenten granskas framgår att de vanligast förekommande exercitierna var franska, dans, ridning, fäktning, matematik och musik.

Se även 
 Exercitieinstitutionen (med mer detaljerade uppgifter om lärare och undervisning i exercitier vid svenska universitet)

Källor

Academica
Jussi Karlgren

Jussi Jerker Karlgren, född den 27 november 1965, är en svensk språkvetare.

Biografi 
Karlgren gjorde värnplikten vid Tolkskolan. Han tog licentiatexamen 1992 med en avhandling om olika aspekter i dialogen mellan människa och dator, och disputerade år 2000 i datorlingvistik på en avhandling om informationsåtkomst, med Gunnel Källgren som handledare.  Avhandlingen gavs ut i ny utgåva 2005. Han är sedan 2006 docent i språkteknologi vid Helsingfors universitet och har varit adjungerad professor i språkteknologi vid KTH i Stockholm. 

Karlgren har varit forskare i språkteknologi och informationsåtkomst på Swedish Institute of Computer Science (SICS), på textanalysföretaget Gavagai  och på Spotify. 

Karlgren är styrelseledamot i Berättarministeriet , har varit medlem i forskarrådet för Kungliga biblioteket och är ledamot i insynsrådet för Statens Medieråd 
.

Familj 
Jussi Karlgren är son till språkvetaren Hans Karlgren.

Bibliografi (urval)
 1996 - 
 2005 - 
 2010 - 
 2012 - 
 2012 - 
 2013 -

Referenser

Externa länkar
 Jussi Karlgrens sida på Gavagai
 Jussi Karlgrens sida på KTH 

Födda 1965
Svenska lingvister
Svenska professorer i språkteknologi
Levande personer
Män
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Spotify
Alumner från Stockholms universitet
IFFHS Ligaranking

IFFHS Ligaranking är en rankningslista som upprätthålls av IFFHS, som bland annat listar vilka nationella ligor i fotboll som är bäst varje år.

Enligt IFFHS ska man ha 200 fotbollsexperter från 120 länder med i omröstningarna. IFFHS kan dock inte redogöra för vilka som deltar i omröstningarna till de utmärkelser som man delar ut.

Starkaste ligorna i världen

Aktuell ställning

Historisk ställning för 1991–2000

Historisk ställning för 2001–2010

Referenser 

IFFHS
White Christmas

White Christmas (engelska för "vit jul") kan syfta på:

White Christmas (film)
White Christmas (filmmusik)
White Christmas (musikal)
White Christmas (sång)
Kungshamn, Nacka kommun

Kungshamn är ett hamnområde vid Kungsviken, mellan Lilla Värtan och Halvkakssundet i Nacka kommun och på västra sidan av norra mynningen till Skurusundet. Sveriges holme ligger precis utanför och längre bort Danmarks holme.

En hamn fanns på platsen under medeltiden, och är på 1200-talet omnämnd i Bjärköarätten som uthamn till Stockholms stad. I Bjärköarätten fastslås en jurisdiktionsregel av innebörd att brott som begås mellan Stockholm och "Konungshamn" skall "bötas efter Stockholms rätt". I Kungshamn samlade sveakungen sin ledung, dvs. sin folkligt baserade flotta, innan man avseglade mot andra länder eller för strid med fienden. Under vikingatiden var Kunghamns udde en holme och mellan holmen och Sicklaön fanns ett smalt gatt. Från uppgifter i danska arkiv vet man att danska kungar under senmedeltidens unionsstrider ankrade med sina flottor i Kungshamn.

På den nordligaste udde i Kungshamn finns några få äldre byggnader bevarade, bl.a. "Stora villan" och "Mindre villan" vilka är byggda på 1870-talet och som användes som sommarnöjen i slutet av 1800-talet. Som framgår av en karta från 1774 låg där tidigare en krog. Marken med de gamla sommarvillorna inköptes 1930 av Stiftelsen Anna Johansson-Visborgs minne.

År 1905 anlades en fyr i Kungshamn. Fyren hade då en veklampa som drevs av fotogen. Senare ersattes fotogenlyktan med AGA-ljus och gasdrift för att slutligen 1956 konverteras till eldrift.

Källor

Nacka kommun
Hamnar i Sverige
Kungsviken

Kungsviken kan avse:

 Kungsviken, Orust – en ort vid viken med samma namn belägna på norra Orust
 Kungsviken, Nacka
Philippe Van Tieghem

Philippe Édouard Léon Van Tieghem, född den 19 april 1839 i Bailleul (departementet Nord), död den 28 april 1914 i Paris, var en fransk botanist.
 
Van Tieghem, som var professor i botanik vid Muséum d'histoire naturelle, ansågs vara en av Frankrikes främsta botanister på sin tid. Han var verksam inom vitt skilda områden av botaniken och en av de första, som utforskade de organiska ämnenas jäsning och sönderdelning under inflytande av mikroorganismer; han blev så en banbrytare för den botaniska enzymologin.

De första av hans hithörande arbeten behandlar urinämnets och garvämnets jäsning och dylikt, såsom Recherches sur la fermentation de l'urée et de l'acide hippurique (1864) och Fermentation gallique (1868), samt cellväggars förstöring genom bakterier i Sur le Bacillus amylobacter et son rôle dans la putrefaction des tissus végétaux (1877).

Många arbeten behandlar svamparnas (mest de lägres) fysiologi och utveckling, mer eller mindre i samband med  jäsningsföreteelserna. Ett mycket stort antal skrifter innehåller Van Tieghems undersökningar över de högre växternas fysiologi. En annan talrik grupp av hans arbeten är de växtanatomiska, och särskilt är hans topografisk-anatomiska systematisering av vävnaderna genom sin klarhet och praktiska användbarhet av stort gagn för forskningen.

Från Van Tieghem härrör stelärteorin ("stele" är hans benämning på centralcylindern). Av sina omfattande studier föranleddes Van Tieghem att utge dels en översättning (1873) av Julius von Sachs, "Lehrbuch der Botanik", som han sedermera ersatte med en ny handbok Traité de botanique (1880; ny upplaga 1889–1891); dels en ny indelning av växtriket, särskilt i Éléments de botanique (4:e upplagan 1906).

Under senare delen av sin levnad ägnade sig Van Tieghem främst åt de högre växternas systematik, och i ett hundratal skrifter har han redogjort för släktens och familjers skiljemärken, särskilt i fröanlagets byggnad, och för systematiskt ändamål även använt växtens anatomi. Van Tieghem var från 1908 ständig sekreterare i franska vetenskapsakademien; 1912 blev han ledamot av Vetenskapssocieteten i Uppsala.

Källor 
 

Franska professorer i botanik
Alumner från École normale supérieure
Alumner från Paris universitet
Kommendörer av Hederslegionen
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Botaniker under 1800-talet
Botaniker under 1900-talet
Franska forskare under 1800-talet
Franska forskare under 1900-talet
Personer från Bailleul, Nord
Födda 1839
Avlidna 1914
Män
Ugglan
Ludvika socken

Ludvika socken ligger i Dalarna, uppgick 1963 i Ludvika stad och området ingår sedan 1971 i Ludvika kommun och motsvarar från 2016 Ludvika distrikt.

Socknens areal var 223,49 kvadratkilometer, varav 191,84 land (köpingens/stadens yta inräknad). År 2020 fanns här 18 495 invånare med staden inräknad. Tätorterna Håksberg, Persbo, Sörvik, Gonäs och Blötberget samt tätorten Ludvika med sockenkyrkan Ludvika Ulrika kyrka  ligger i socknen.

Administrativ historik
Området som blev Ludvika socken hörde historiskt till Grangärde socken, men utgjorde ett eget kapellag från cirka 1652. Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna i Ludvika kapellag till Ludvika församling och för de borgerliga frågorna till Ludvika landskommun, men i fastighetsindelningen fortsatte området att höra till Grangärde socken till 1883, då det blev en egen jordebokssocken. Ur Ludvika landskommun utbröts 1915 Ludvika köping, senare Ludvika stad. Ludvika landskommun inkorporerades 1963 i Ludvika stad som 1971 blev en del av Ludvika kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Ludvika, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Dalarna. De indelta soldaterna tillhörde Västmanlands regemente och Bergslags kompani.

Geografi
Ludvika socken ligger norr och söder om Ludvika och kring sjön Väsman. Socknen har odlingsbygd kring sjön och är i övrig en sjörik kuperad skogsbygd.

Fornlämningar 
Några stensättningar från järnåldern är funna.

Namnet
Namnet (1539 Loduika) kommer från en by/bebyggelse som i sin tur kommer från en vik i Väsman Lyviken. Detta ord förled innehåller ett ord som syftar på växtlighet av vass.

Befolkningsutveckling

Se även
Ludvika församling
Grangärde tingslag

Referenser

Noter

Externa länkar

Ortnamn i Ludvika socken. Källa: Ortnamnsregistret, ISOF.

Indelningar i Ludvika kommun
Socknar i Dalarna
Ludvika köping

Denna artikel handlar om den tidigare kommunen Ludvika köping. För orten se Ludvika, för dagens kommun, se Ludvika kommun.

Ludvika köping var en tidigare köping i Kopparbergs län.

Administrativ historik 
Den 18 oktober 1901 inrättades Ludvika municipalsamhälle i Ludvika landskommun. Detta bröts ut den 1 januari 1915 för att bilda en egen kommun, Ludvika köping.
1919 erhöll köpingen stadsrättigheter och ombildades till Ludvika stad.

Köpingen tillhörde Ludvika församling.

Befolkningsutveckling 
1915 hade köpingen 2 991 invånare, vilket hade ökat till 3 737 när Ludvika blev stad 1919.

Källor 

Indelningar i Ludvika kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges köpingar
Tidigare kommuner i Kopparbergs län
Ludvika stad

Denna artikel handlar om den tidigare kommunen Ludvika stad. För orten se Ludvika, för dagens kommun, se Ludvika kommun.

Ludvika stad var en kommun i Kopparbergs län.

Administrativ historik
Ludvika stad bildades genom en ombildning av Ludvika köping 1919. Marnäs municipalsamhälle uppgick i staden den 1 januari 1925. Staden inkorporerade 1963 landskommunen Ludvika som köpingen utbrutits ur 1915. 1971 ombildades staden till Ludvika kommun.

I likhet med andra under 1900-talet inrättade stadskommuner fick staden inte egen jurisdiktion utan låg fortsatt under landsrätt i Västerbergslags domsagas tingslag.

Staden tillhörde i kyrkligt hänseende, liksom dess föregångare Ludvika landskommun och Ludvika köping, Ludvika församling.

Sockenkod
För registrerade fornfynd med mera så återfinns staden inom ett område definierat av sockenkod 2363 som motsvarar den omfattning Ludvika socken med staden hade kring 1950.

Stadsvapen
Blasonering: På blått fält en bandvis ställd ström av silver, belagd med en antik åska av fältets färg samt åtföljd på vardera sidan av en lilja av guld.

Ludvika stadsvapen fastställdes av Kungl. Maj:t (regeringen) för Ludvika stad den 30 januari 1920.

Geografi
Ludvika stad omfattade den 1 januari 1952 en areal av 11,90 km², varav 8,30 km² land.

Tätorter i staden 1960
I Ludvika stad fanns del av tätorten Ludvika, som hade 12 275 invånare i staden den 1 november 1960. Tätortsgraden i staden var då 99,8 procent.

Befolkningsutveckling

Politik

Mandatfördelning i valen 1919–1966

Källor

Indelningar i Ludvika kommun
Städer i Sverige
Tidigare kommuner i Kopparbergs län
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Söderbärke landskommun

Söderbärke landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Kopparbergs län (numera Dalarnas län).

Administrativ historik
I Söderbärke socken i Dalarna inrättades denna kommun år 1863.

Kommunens territorium ändrades flera gånger:

 1941 - Ulvsbo by (enligt beslut den 17 november 1939) omfattande en areal av 5,29 kvadratkilometer, varav 3,20 land, överfördes till Västanfors landskommun i Västmanlands län.
 1952 - I samband med kommunreformen 1952 inkorporerades Malingsbo landskommun.
 1963 - Ett område kring Malingsbo-Kloten med 3 invånare och en areal på 2,01 kvadratkilometer överfördes från Söderbärke landskommun till Ramsbergs landskommun där området samtidigt bytte länstillhörighet till Örebro län. 

Landskommunen ingår sedan 1974 i Smedjebackens kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Söderbärke församling. Den 1 januari 1952 tillkom Malingsbo församling som uppgick i Söderbärke församling 1970.

Kommunvapen
Blasonering: I fält av guld ett svart, stolpvis ställt armborst.

Vapnet fastställdes 1945.

Geografi
Söderbärke landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 565,23 km², varav 508,42 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 34,2 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1970

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Smedjebackens kommun
Tidigare kommuner i Kopparbergs län
Dropbox

Dropbox är en molntjänst med tillhörande klientmjukvara som erbjuder lagringsutrymme av datorfiler över internet. Utrymmet kan exempelvis användas för säkerhetskopiering eller som en delad resurs för fildelning. Den finns både som gratis- och betaltjänst, där den avgörande skillnaden främst är mängden tillgängligt lagringsutrymme online. Mjukvaran för tjänsten är gratis att ladda ned, och finns för operativsystemen IOS, Windows, Blackberry, OS X, Kindle, Linux, samt Android.

Historia
Företaget grundades 2007 av Drew Houston och Arash Ferdowsi, som vid den tiden var studenter på Massachusetts Institute of Technology (MIT), och som ogillade att vara tvungna att skicka e-post till sig själva då de arbetade vid mer än en dator. Dropbox startade som en renodlad gratistjänst som gav användarna möjlighet att dela innehåll med varandra, var som helst och när som helst. Innehållet kunde då som nu utgöras av exempelvis foton, dokument och videor.

Idag utnyttjas Dropbox av 500 miljoner användare, varav 11 miljoner är betalande kunder i över 180 olika länder. 

Dropbox har rankats som en av de mest värdefulla startups i USA och världen, med en värdering på över 10 miljarder US-dollar.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Webbplatser
Mottagare av Webby Awards
Molnlagring
Malingsbo landskommun

Malingsbo landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Kopparbergs län (numera Dalarnas län).

Administrativ historik
I Malingsbo socken i Dalarna inrättades denna kommun år 1863.

Vid kommunreformen 1952 inkorporerades denna kommun i Söderbärke landskommun.

Landskommunens område är sedan en del av 1974 i Smedjebackens kommun.

Kommunvapen
Malingsbo landskommun förde inte något vapen.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Smedjebackens kommun
Tidigare kommuner i Kopparbergs län
Malingsbo socken

Malingsbo socken ligger i Dalarna och är sedan 1974 en del av Smedjebackens kommun, från 2016 inom Söderbärke distrikt.

Socknens areal var den 1 januari 1961 136,60 kvadratkilometer, varav 125,00 land. 31 december 1970 hade socknen 252 invånare. Kyrkbyn Malingsbo med sockenkyrkan Malingsbo kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Malingsbo socken bildades 1708 genom en utbrytning ur Söderbärke socken.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Malingsbo församling och för de borgerliga frågorna till Malingsbo landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Söderbärke landskommun som 1974 uppgick i Smedjebackens kommun. Församlingen uppgick 1970 i Söderbärke församling. 1 januari 1963 överfördes ett område kring Malingsbo-Kloten med 3 invånare och en areal på 2,01 kvadratkilometer land från Malingsbo socken till Ramsbergs socken där området samtidigt bytte länstillhörighet.

1 januari 2016 inrättades distriktet Söderbärke, med samma omfattning som Söderbärke församling hade 1999/2000 och fick 1970, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Dalarna. De indelta soldaterna tillhörde Västmanlands regemente och Bergslags kompani.

Geografi
Malingsbo socken ligger kring Övra Malingsbosjön och Nedra Malingsbosjön. Socknen är en sjörik kuperad skogsbygd med höjder som i väster når 369 meter över havet.

Fornlämningar 
Enstaka lösfynd från stenåldern är funna.

Namnet
Namnet (1459 Malungxbodom) kommer från ett äldre namn på Malingsbosjön, Malunger bildat till mal, sand, grus eller småsten (på stranden)'. Efterleden bod syftar troligen på fäbodar.

Befolkningsutveckling

Se även
Söderbärke tingslag

Referenser

Noter

Externa länkar

Ortnamn i Malingsbo socken. Källa: Ortnamnsregistret, ISOF.

Indelningar i Smedjebackens kommun
Socknar i Dalarna
Émile Chatelain

Émile Louis Marie Chatelain, född den 25 november 1851 i Montrouge, död den 26 november 1933 i Paris, var en fransk latinist och paleograf.

Chatelain var ledamot av École française de Rome (1876-1877), medarbetare till Denifle i Chartularium  och intendent på biblioteket vid Sorbonne. Han skrev kataloger över manuskript och inkunabler  och blev studierektor vid École des Pratique Hautes Etudes. Han valdes till ledamot av Académie des inscriptions et belles-lettres 1903. Chatelain låg bakom nyutgivningen av Quicherats och Daveluys fransk-latinska ordbok.

Bibliografi (i urval)  
 Paléographie des classiques latins, Paris, 1884-1887
 Introduction à la lecture des notes tironiennes, Paris, 1900
 « Les palimpsestes latines », Annuaire de l'Ecole pratique des hautes études, 1904, sidorna 5-44
 Uncialis scriptura codicum Latinorum''... Paris, 1901-1922.

Källor

Noter 

Franska klassiska filologer
Paleografer
Alumner från École normale supérieure
officerare av Hederslegionen 
Ledamöter av Académie des inscriptions et belles-lettres
Födda 1851
Avlidna 1933
Män
Personer från Montrouge
Malingsbo församling

Malingsbo församling var en församling i Västerås stift och i Smedjebackens kommun i Dalarnas län. Församlingen uppgick 1 januari 1970 i Söderbärke församling.

Administrativ historik 
Malingsbo församling bildades 1708 genom en utbrytning ur Söderbärke församling efter att från omkring 1650 varit ett kapellag under Söderbärke. När församlingen upphörde och uppgick i Söderbärke församling den 1 januari 1970 hade den 252 invånare.

Pastorat
Malingsbo församling ingick i pastorat med Söderbärke församling som moderförsamling förutom tiden mellan 1 maj 1863 och 1962 då den utgjorde ett eget pastorat.

Kyrkor 
Malingsbo kyrka

Se även 
 Malingsbo socken

Källor 

Indelningar i Smedjebackens kommun
Historiska församlingar i Västerås stift
Smedjebackens köping

Denna artikel handlar om den tidigare kommunen Smedjebackens köping. För orten se Smedjebacken, för dagens kommun, se Smedjebackens kommun.

Smedjebackens köping var en tidigare köping i Kopparbergs län.

Administrativ historik
År 1918 utbröts köpingen ur Norrbärke landskommun där Smedjebackens municipalsamhälle inrättats 7 juni 1895. Köpingen inkorporerade 1967 Norrbärke landskommun innan den 1971 ombildades till Smedjebackens kommun.

Smedjebackens köping tillhörde Norrbärke församling och var gemensam med köpingen och landskommunen.

Köpingsvapnet
Blasonering: Sköld delad, övre fältet silver, vari en röd tvåmastad segelbåt med seglen satta, undre fältet rött, vari tre kugghjul av silver, ordnade två och ett.

Vapnet fastställdes för köpingen år 1947. Det registrerades för kommunen 1980.

Geografi
Smedjebackens köping omfattade den 1 januari 1952 en areal av 4,80 km², varav 4,00 km² land.

Tätorter i köpingen 1960
I Smedjebackens köping fanns del av tätorten Smedjebacken, som hade 4 836 invånare i köpingen den 1 november 1960. Tätortsgraden i köpingen var då 100,0 procent.

Befolkningsutveckling

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Källor

Indelningar i Smedjebackens kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Sveriges köpingar
Tidigare kommuner i Kopparbergs län
Louis Quicherat

Louis Marie Quicherat,, född den 12 oktober 1799 i Paris, död där den 17 november 1884, var en fransk filolog, bror till Jules Quicherat.

Quicherat var skolman och bibliotekarie vid S:te Geneviève samt blev 1864 ledamot av Institutet. Quicherat författade många ordböcker (Dictionnaire latin-français, 1844; mer än 40 upplagor, Dictionnaire français-latin, 1858, mer än 35 upplagor; med flera), versläror (Traité de versification latine, 1826, mer än 20 upplagor; Nouvelle prosodie latine, 1839, mer än 30 upplagor; Traité de versification française, 1838, 2:a upplagan 1850) och andra filologiska arbeten (Mélanges de philologie, 1879, med mera).

Källor

Noter 

Franska klassiska filologer
Latinister
Födda 1799
Avlidna 1884
Män
Personer från Paris
Moses Kyeswa

Moses Kyeswa, född den 12 april 1958, är en svensk-ugandisk friidrottare (sprinter). Han tävlade för IFK Växjö och Malmö AI.

Han sprang i Ugandas 4x400m stafettlag vid OS i Los Angeles 1984 som slutade 7:a i finalen. Personliga rekordet på 400 m är 45.70.

Referenser

Källor

 Profil på Internationella Friidrottsförbundets hemsida

Svenska kortdistanslöpare
Ugandiska kortdistanslöpare
Män
Födda 1958
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Uganda
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1984
Friidrottare i IFK Växjö
Friidrottare i Malmö AI
Marko Granat

Marko Granat, född 7 januari 1966 i Finland, är en svensk före detta friidrottare (sprinter och häcklöpare). Han tävlade för Turebergs IF.

Referenser

Källor

Svenska kortdistanslöpare
Svenska häcklöpare
Män
Födda 1966
Levande personer
Johan Lannefors

Johan Lannefors, född 24 oktober 1976, en svensk friidrottare (sprinter). Han tävlade för Västerås FK.

Referenser

Källor

Svenska kortdistanslöpare
Män
Födda 1976
Levande personer
Rikard Rasmusson

Rikard Rasmusson, född 20 maj 1974, är en svensk före detta friidrottare (sprinter). Han tävlade för först Heleneholms IF och sedan Malmö AI.

Karriär 

Vid junior-VM i friidrott i Seoul år 1992 kom Rasmusson på en silverplats på 400 meter.

Personliga rekord 

Utomhus 
200 meter – 21,89 (Helsingborg 11 juli 1998)
400 meter – 46,07 (Seoul, Sydkorea 18 september 1992)

Inomhus 
200 meter: 21,82 (Malmö 10 februari 1999)
400 meter: 46,76 (Malmö 2 februari 1994)

Källor

Noter

Tryckta källor 

Svenska kortdistanslöpare
Svenska terränglöpare
Svenska mästare i kortdistanslöpning
Svenska mästare i terränglöpning
Män
Födda 1974
Levande personer
Friidrottare i Heleneholms IF
Friidrottare i Malmö AI