kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Gustaf Gillberg

Carl Gustaf Gillberg, född 1774 i Västmanland, död den 3 juni 1855 i Stockholm, var en svensk tecknare och litograf.

Gillberg blev elev av målarakademien och åtnjöt undervisning av Louis Belanger i landskapsmålning. Med J.W. Schmidt deltog han 1799 i en resa genom en del av Sverige och tecknade därunder 14 utsikter, vilka utgavs i akvatintagravyr tillsammans med resebeskrivningen (Reise durch einige schwedischen provinzen, Hamburg 1801). Flera andra arbeten av Gillberg utgavs även vid samma tid; det vackraste är början av ett svenskt uniformsverk, av vilket blott några blad, graverade av Laurens i Berlin och utmärkt färglagda, utkom.

Gillberg, som 1793 blivit kadett och 1799 konduktör vid fortifikationen och 1813 löjtnant med kaptens karaktär vid ingenjörkåren, deltog med utmärkelse i Sveriges fälttåg 1813–1814, befordrades 1820 till kapten samt var 1811–1842 lärare i teckning vid krigsakademien på Karlberg. Som teckningslärare utgav han några tämligen obetydliga litografiska planscher: Etuder till trän för landskapstecknare (4 häften, 1829–30), Vernets etuder till hästar (3 häften, 1830–31), Jaktstycken efter Horace Vernet och Newton Fielding (4 häften, 1832–33). Gillberg finns representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum, Norrköpings konstmuseum  och Nationalmuseum i Stockholm.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

Svenska illustratörer
Svenska litografer under 1800-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Personer från Västmanland
Födda 1774
Avlidna 1855
Män
Viarelli

Viarelli var från början en italiensk MC- och scootertillverkare. Företaget grundades av Franco Gallardo. Företaget grundades 2001 och följer den affärsmodell som många andra stora tillverkare har framgång med, dvs att teknisk utveckling och design styrs ifrån hemmamarknaden men hela produktionen ligger i Asien, framförallt Taiwan & Kina

Ägarbyte 
2005 köptes varumärket Viarelli av SWEBIKE (North European Trust AB) ett svenskägt företag beläget i Åstorp i södra Sverige. Swebike är importör för Viarelli i Sverige och säljer produkterna genom ett återförsäljarnät med cirka 150 försäljningsrepresentanter runt om i landet. 

Viarelli är idag ett av de största scootermärkena i Sverige. Viarelli har varit mest framgångsrika med tillverkning av både mindre och större scootrar. Produkterna kännetecknas ofta av tidsenlig modern design med den senaste tekniken. Ofta används både italienska namn och färger på deras scooter modeller, detta visar tydligt att Viarelli's rötter härstammar från Italien.

Ny inriktning och breddning av varumärket 
2010 startade Viarelli med egen försäljning av större fyrhjulingar på marknaden. GTX550 heter deras stora 500cc ATV (All Terrain Vehicle) och GTU550 kallas deras 500cc UTV för. (Utility Terrain Vehicle) Viarelli tillverkar även mindre ATV, bland annat en mycket populär barnfyrhjuling kallad för ATV 90 som finns i olika utföranden. Enligt Swebike så är de idag troligtvis störst på denna typen av fordon till barn. Alla fordon är designade och utvecklade av Viarelli i Sverige.

Växlade mopeder 
År 2017 började Viarelli även sälja växlade Viarelli mopedmodeller, kallade Motard respektive Enduro.        
  
Italienska fordonstillverkare
Kopist

Kopist (franska copiste, av copier, skriva av, en, som gör avskrifter) var en lägre tjänstemannaklass inom administrationen, företrädesvis Kunglig Majestäts kansli. Titeln förekommer redan i Gustav II Adolfs kansliordningar 1620 och 1626. De sista kopisttjänsterna avskaffades vid den omorganisation av kansliet, som ägde rum i början av år 1875. Titeln återinfördes 1910 för kvinnliga skrivbiträden vid Riksarkivet.
Den har senare funnits även vid andra ämbetsverk, och varit likställd med kansliskrivare (det vill säga närmast högre än förste kontorist).

Numera avser det en person som arbetar med att framkalla och kopiera bilder.

Se även 
 Amanuens

Titlar i statsförvaltning
Yrken
SBB

SBB kan syfta på:

 det statliga järnvägsbolaget SBB i Schweiz, se SBB-CFF-FFS,
 en bostadsrättsorganisation, se Sveriges Bostadsrättsbildare.
 fastighetsföretaget Samhällsbyggnadsbolaget i Norden AB
Jáchym Topol

Jáchym Topol, född den 4 augusti 1962 i Prag, är en tjeckisk poet, författare, musikant och journalist.

Jáchym Topol tillhör de nutida författare som växte upp under det kommunistiska Tjeckoslovakien. Han tog studenten 1981 och fortsatte sedan att studera till socionom men avslutade aldrig studierna. Till en början hade han ett tungt arbete, fick bära kol, elda i ugn och liknande. Det tog hårt på honom och efter några år fick han sjukpension (1990) och började göra annat. På 1980-talet sjöng han i ett rockband tillsammans med sin bror Filip. Han skrev låtmaterial och senare jobbade han även med Monika Načeva (musiker). Det som Jáchym Topol gjorde då anser man idag tillhöra undergroundkulturen. 

Hans skrivtalang visade sig vara av stor användning och 1993 blev han chefredaktör för tidningen Revolver Revue. Han har också jobbat på tidningen Respekt från dess start 1990 till 2007. Från 2009 jobbar han på redaktionen för Lidové noviny.

Han bor i Prag med sin fru Barbara Topol-Mazáčova och två döttrar.

Biografi 
Jáchym Topol är känd för att skriva med informellt språk, eller om man vill ”talat språk”. Han skriver ofta om absurda händelser och vill med det visa att världen kan vara både spännande, rolig, sorglig, kärleksfull och grym. Kanske rentav på samma gång! Händelserna ligger ganska nära tillbaka i tiden och gör honom därmed till en samtida modern författare.

 (En utflykt till järnvägsstationen), Petrov, 
, Atlantis, 
, Hynek, 
, Hynek, 
, Portál, 
 (Nattarbete), Hynek-Torst, 
, Torst, 
, Torst, 
 (Kallt land), Torst,

Utgivet på svenska 
 (Výlet k nádražní hale), Rámus förlag, , översättning Hagar William Olsson
 (Zlatá hlava), Rámus förlag, , översättning Sophie Sköld
 (Noční práce), Ersatz, , översättning Tora Hedin
 (Chladnou zemí), Ersatz, , översättning Tora Hedin

Män
Födda 1962
Levande personer
Tjeckiska författare
Tjeckiska poeter
Tjeckiska journalister
Tjeckiska musiker
Stensjön, Krokoms kommun

Stensjön (samiska: Juovejaure) är en sjö i Krokoms kommun i Jämtland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Stensjön ligger i  Natura 2000-område och skyddas av fågeldirektivet. Sjön avvattnas av vattendraget Ammersån.

Delavrinningsområde 
Stensjön ingår i delavrinningsområde (711981-143825) som SMHI kallar för Inloppet i Stor-Stensjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 7 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Ammersån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (80 procent) och sankmarker (18 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Krokoms kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Indalsälvens avrinningsområde
Insjöar i Jämtland
Insjöar i Krokoms kommun
Kha b-Nisan

Kha b-Nisan-Ha b`Nisin, (ܚܕ ܒܢܝܣܢ), även kallat Ha b-Nison;  "Första april", Resha d Sheta;  "årets höjdpunkt" på assyriska, även känt som Akitu, eller assyriskt nyår är vårfesten som firas av assyrier den 1 april.  

I festligheterna ingår parader och fester. Vissa assyrier bär traditionell nationaldräkt och dansar i parker under flera timmar. I Europa, USA och Kanada finns det ofta fester med mat, musik och dans.

Referenser 

  
Högtider
Långvattnet, Krokoms kommun

Långvattnet är en sjö i Oldfjällen i Offerdals socken i Krokoms kommun i Jämtland. Sjön ingår i , har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Långvattnet ligger i  Natura 2000-område och skyddas av habitat- och fågeldirektivet. Sjön avvattnas av vattendraget Långvattsån.

Långvattnet är beläget mellan Stensjön och Korsvattnet, norr om Jänsmässholmen.

Långvattnet ligger inom Oldflån-Ansättens naturreservat.

Delavrinningsområde 
Långvattnet ingår i delavrinningsområde (709268-139915) som SMHI kallar för Utloppet av Långvattnet. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 2 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Långvattsån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 5, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 5 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (30 procent) och kalfjäll (38 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Krokoms kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 
Om Oldfjällen på lokala webbplatsen offerdal.se
 Oldflån-Ansättens naturreservat

Insjöar i Indalsälvens avrinningsområde
Insjöar i Jämtland
Insjöar i Krokoms kommun
Insjöar i Sverige om minst två kvadratkilometer
Större bärnstenssnäcka

Större bärnstenssnäcka (Succinea putris) är en landlevande snigel tillhörande familjen bärnstenssnäckor.

Kännetecken 

Den större bärnstenssnäckan har en skallängd på mellan 16 och 22 millimeter. Snäckan kan normalt inte dra in hela kroppen i skalet, men vid torka kan den avsöndra så mycket vatten att kroppen får plats i skalet och öppningen täpps igen med ett stelnat sekret.

Utbredning 
Den större bärnstenssnäckan har palearktisk utbredning och är även vanlig i Sverige.

Levnadssätt 
Den större bärnstenssnäckan lever i vegetationen i närheten av sötvatten. Den kan ibland parasiteras av en sugmask (Leucochloridium paradoxum). Snäckan får då en kraftigt uppförstorad antenn som pulserar i vitgröna eller vitbruna nyanser. Detta lockar fåglar att äta upp den och parasiten fortsätter sin livscykel i fågeln.

Källor 
Småkryp. Åke Sandhall. 1991.

Externa länkar 

Snäckor
S/S Tessin (1870)

Tessin var namnet på ett svenskt ångfartyg som mestadels gick i Göta älv-trafik.

Historia
S/S Tessin byggdes 1870 av stål på Lindholmens varv i Göteborg med byggnadsnummer 203. Fartyget på 77 bruttoregisterton med 80 hk ångmaskin, var 26,5 m långt och 5,1 m brett. Hon byggdes som Sjöfröken för Fittja Ångslupsbolag  för att gå i trafik mellan Stockholm och Drottningholms slott, men såldes redan 1876 för att gå i trafik på traden Göteborg - Kungälv - Kornhall. Efter att ha sålts till rederier i Göta älv-trafik 1881 och 1889, sattes fartyget 1897 i trafik mellan Göteborg och Särö tills järnvägen dit blev klar 1903.

Därefter sattes fartyget åter in på Göta älv-trafik. Den 30 september 1911 grundstötte fartyget i mörker och dimma vid 4-tiden på morgonen nära östra stranden av Göta älv cirka 200 meter söder om Tjurholmen, vid Häljered söder om Älvängen. Efter cirka 20 minuter gled fartyget åter ut i älven och av de 20-talet passagerarna ombord, drunknade sex personer då fartyget sjönk när vattnet forsade in genom öppna ventiler i aktersalongen. Fartyget bärgades och såldes 1914 till Riga i Lettland där hon med namnet Dzintarkrasts fanns fram till andra världskriget.

Den 5 oktober 1944 anlöpte Dzintarkrasts Ronehamn på Gotland, senare den 22 Visby, som flyktingfartyg från Lettland, hemmahamn Libau. Den 23 december 1944 fördes hon över till Västervik tillsammans med andra större flyktingfartyg för uppsamling. Kapten och ägare var Peteris Gingulis. I augusti 1945 överlämnades samtliga omkring 700 flyktingbåtar till Sovjetunionen av svenska staten, inklusive Dzintarkrasts. Fartygsersättningsnämnden ersatte ägaren med 35.000 kronor för Dzintarkrasts. År 1946 förliser hon utanför Runö i Rigabukten.

Se även
 Göta älvs ångbåtslinjer
 Lista över svenska vrak

Referenser

Passagerarfartyg
Historiska svenska ångfartyg
Fartyg som förlist efter grundstötning
1911 i Sverige
Sjöolyckor 1911
Fartyg byggda i Göteborg
Mjölkvattsfjället

Mjölkvattsfjället (sydsamiska: Mealhkantjahke) är ett fjäll inom Sösjöfjällen i Kalls socken, Åre kommun, Jämtland. Mjölkvattsfjället når 1 248 meter över havet och har fått sitt namn från sjön Mjölkvattnet på gränsen mellan Kall och Offerdals socken. Mjölkvattsfjället är beläget inom Njaarke sameby.

Referenser 

Berg i Jämtland
Berg i Åre kommun
Fisklössjön (Offerdals socken, Jämtland)

Fisklössjön är en insjö i Oldfjällen i Offerdals socken, Krokoms kommun, Jämtland. Sjön består av två sammanhängande sjöar, Övre Fisklössjön och Nedre Fisklössjön. Mellan Fisklössjön och Övre Oldsjön ligger bland annat Fisklöstjärnen. 

Sjön avvattnas genom Fisklösån till Yttre Oldsjön och därefter genom Långan till Landösjön och Indalsälven. Vid tillkomsten av Oldens kraftverk reglerades Övre Lill-Mjölkvattnet och Övre Oldsjön, dit vatten överleddes från Fisklössjön.

Insjöar i Jämtland
Indalsälvens avrinningsområde
Insjöar i Krokoms kommun
Horn of Plenty

Horn of Plenty är Grizzly Bears debutalbum. Det är ett soloalbum av Ed Droste, men nuvarande trummis Christopher Bear medverkade på några av låtarna.

Låtlista
 Deep Sea Diver - 4:47
 Don't Ask - 3:28
 Alligator - 1:23
 Campfire - 4:13
 Shift - 2:19
 Disappearing Ac  - 4:24
 Fix It - 4:24
 Merge  - 2:24
 A Good Place  - 3:18
 Showcase  - 4:50
 La Duchess Anne  - 4:20
 Eavesdropping  - 3:51
 Service Bell  - 2:00
 This Song  - 3:39

Musikalbum 2004
Album av Grizzly Bear
Hyosciurus

Hyosciurus är ett släkte i ekorrfamiljen som förekommer endemiskt på den indonesiska ön Sulawesi. De skiljer sig från andra ekorrar genom en långdragen nos som påminner om en snabel. Andra kännetecken är den korta svansen och förlängda klor.

Inom släktet skiljs mellan två arter:
 Hyosciurus heinrichi Archbold & Tate 1935
 Hyosciurus ileile Archbold & Tate 1936

I början räknades de som underarter till en enda art men 1987 klassades de av Musser som självständiga arter. Arten Hyosciurus heinrichi lever i Sulawesis centrala bergsområden och har en längre snabel än Hyosciurus ileile som förekommer i öns norra delar. Den förstnämnda vistas i regioner mellan 1 500 och 2 300 meter över havet. Hyosciurus ileile lever från havsnivån till 1 700 meters höjd.

Båda arter har en mörkbrun grundfärg på ovansidan med oregelbundna ljusbruna fläckar. På undersidan sträcker sig ett cirka 3 centimeter brett band från munnen till buken. Bandet har en gul till vit färg. Kroppslängden ligger vid 20 centimeter och därtill kommer en cirka 10 centimeter lång svans.

Det antas att arterna främst vistas på marken. De gräver självständig underjordiska bon med hjälp av sina långa klor. Annars är inget känt om levnadssättet.

Hyosciurus ileile listas av IUCN som sårbar (vulnerable) och Hyosciurus heinrichi betraktas som livskraftig (least concern).

Referenser 
 med följande källor:
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 
 Guy Musser: The Mammals of Sulawesi In: Timothy Whitmore: Biogeographical evolution of the Malay Archipelago. Clarendon Press, 1987

Noter 

Ekorrar
Sciuridae
Västra station

Västra station kan syfta på:

Sverige
Järnvägsstationer:
Karlshamns västra station
Lunds västra station
Malmö västra station
Norrköpings västra station 
Sundsvalls västra station
Söderhamns västra station 
Östersunds västra station

Kina
 Pekings västra järnvägsstation

Ungern
 Nyugati pályaudvar, Västra stationen, järnvägsstation i Budapest

Österrike 
 Wien Westbahnhof, Wien västra, järnvägsstation i Wien
Ida Gyllensten

Anna Ida Margareta Gyllensten, född 16 maj 1980 i Lund, är en svensk skådespelare. Gyllensten är utbildad vid Drama Centre London.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 
SFi
IMDb

Födda 1980
Svenska skådespelare under 2000-talet
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Lund
Danuta Stenka

Danuta Stenka, född 10 oktober 1961 i Sierakowice, Kassubien, Pomorze, Polen, är en polsk skådespelare. Hon har bland annat medverkat i filmen Katyń från 2007 i regi av Andrzej Wajda.

Filmografi i urval
 1995 - Łagodna - służąca Łukiera
 1995 -  Prowokator - Marta Moraczewska
 1996 -  Odwiedź mnie we śnie - Alicja Jaworska
 1997 -  Cudze szczęście - Anna Kowalska
 2001 - Quo vadis - Pomponia Grecyna
 2002 - Chopin. Pragnienie miłości - George Sand
 2004 - Nigdy w życiu ! - Judyta Kozłowska
 2007 - Katyń  - Róża , żona generała
 2008 - Jeszcze raz - Anna Krzyżańska
 2010 - Ciacho - Urszula
 2014 - Kamienie na szaniec'' - Zdzisława Bytnarowa, matka "Rudego"

Källor

Externa länkar
 Danuta Stenka - www.culture.pl 
 Danuta Stenka - www.filmpolski 

Födda 1961
Kasjuber
Polska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Levande personer
Polska skådespelare under 2000-talet
Afrikansk dvärgekorre

Afrikansk dvärgekorre eller bara dvärgekorre (Myosciurus pumilio) är en art i ekorrfamiljen som förekommer i regnskogar i västra Afrika. Utbredningsområdet ligger i Kamerun, Gabon, Kongo-Brazzaville och Ekvatorialguinea.

Den vistas främst i träd och är den minsta arten i familjen. Kroppslängden ligger vid bara 7 centimeter och svanslängden vid 6 centimeter. Vikten ligger på 16 gram. Pälsens färg är på ovansidan brungrön och på buken vitaktig med olivgröna nyanser.

Arten är ganska sällsynt och därför är inte mycket känt om levnadssättet. Antagligen vistas den främst nära trädens undre delar (upp till 5 meter över marken) och sällan i trädkronorna. Den gömmer sig ofta i trädens håligheter. Individerna är aktiva på dagen och lever utanför parningstiden ensamma. De har dock ett pipande varningsläte. Honor som observerades hade alltid två ungar per kull.

Enligt flera iakttagelser avlägsnar afrikansk dvärgekorre barken från trädet för att ha den som föda. Undersökningar av djurets maginnehåll visade också att barken är huvudfödan. Dessutom hittades svampar och termiter i magsäcken. Afrikansk dvärgekorre samlar inte förråd som andra ekorrar.

IUCN listade arten länge som sårbar men numera betraktas den som livskraftig (least concern). Den hotas dock av regnskogens förstöring.

Referenser 
 med följande källa:
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999,

Noter 

Ekorrar
Däggdjur i etiopiska regionen
Boris Vilkitskij

Boris Andrejevitj Vilkitskij (ryska: Борис Андреевич Вилькицкий), född 3 april (gamla stilen: 22 mars) 1885 i Pulkovo, död 6 mars 1961 i Bryssel, var en rysk sjömilitär och hydrograf som gjorde flera polarfärder i Norra ishavet och särskilt upptog ett systematiskt arbete för att österifrån passera från Stilla havet till Europa. 

Vilkitskij ledde en rysk expedition som 1913 besökte Bennettön och Nysibiriska öarna. Expeditionen framträngde dit från Berings sund och upptäckte under vägen västerut nytt land något norr om Kap Tjeljuskin, dels en mindre ö, omkring 12 km bred, dels ½° längre mot norr ett större land, som sträckte sig upp åtminstone till nära 81° nordlig bredd och 98° östlig längd och som fick namnet "Kejsar Nikolaus land", numera Severnaja Zemlja. Han lyckades 1915 nå Archangelsk och blev sålunda den andre man, som fullbordade Nordostpassagen.

Vilkitskij emigrerade till Västeuropa 1920. Svenska sällskapet för antropologi och geografi tilldelade 1926 honom Vegamedaljen för upptäckten av Severnaja Zemlja.

Källor

Noter

Ryska militärer
Ryska hydrografer
Ryska upptäcktsresande
Ryska polarforskare (Arktis)
Födda 1885
Avlidna 1961
Män
Ugglan
Personer från Sankt Petersburg
Ronny Rosenthal

Ronny Rosenthal (hebreiska: רוני רוזנטל), född 4 oktober 1963, är en israelisk före detta fotbollsspelare, mest känd som inhoppande målskytt i Liverpool FC under åren 1990-1994. 

Rosenthals karriär började i Maccabi Haifa FC år 1983 och avslutades år 1999 i Watford FC. Hans främsta styrka var kontringar.

År 1988 blev Rosenthal belgisk mästare med Club Brugge.

Israels landslag 
Rosenthal spelade även i Israels herrlandslag i fotboll. I VM-kvalmatchen mot Frankrike 1993 till VM 1994, där matchen slutade 3-2 till Israel, assisterade han till samtliga tre mål. Han gjorde även en suverän insats mot Azerbajdzjan 1994 i en EM-kvalmatch till EM 1996, då han drev bollen från Israels straffområde och gjorde mål.

Referenser 

Israeliska landslagsspelare i fotboll
Belgiska mästare i fotboll
Spelare i Maccabi Haifa FC
Spelare i Club Brugge KV
Spelare i Standard Liège
Spelare i Liverpool FC
Spelare i Tottenham Hotspur FC
Spelare i Watford FC
Spelare i Erste Klasse A
Spelare i Premier League
Födda 1963
Levande personer
Män
Île de Noirmoutier

Île de Noirmoutier (eller Noirmoutier) är en långsmal ö ungefär mitt på franska västkusten.

Med omkring 49 km² är det den femte största ön i Frankrike efter Korsika, Île d'Oléron, Ré och Belle-Île. 

På den franska atlantkusten är det den fjärde största ön efter Île d'Oléron, Ré och Belle-Île.

Ön förbinds sedan 1971 med fastlandet av en bro - Pont de Noirmoutier. Tidigare förbands ön via en landtunga som endast var farbar vid lågvatten.

Ön tillhör departementet Vendée och ligger söder om Nantes. Administrativt utgör ön en kanton som är indelad i fyra kommuner.  Noirmoutiers har ungefär 9 600 invånare (2007) och dess huvudort är Noirmoutier-en-l'Île med 4 800 invånare.

Frankrikes öar
Öar i Atlanten
Pays de la Loire
Serkan Günes

Serkan Günes, född 16 mars 1980 i Istanbul i Turkiet, är en svensk-turkisk naturfotograf.

Biografi

Han är mest känd för sitt unika sätt att porträttera det nordiska naturlandskapet. Vid 20 års ålder emigrerade han till Sverige. Han upptogs som svensk medborgare fem år senare.

Serkan Günes arbetar i huvudsak i Norden men också i andra delar av världen som Afrika, Arktis, Asien och Europa. Hans alster är vida publicerade i Asien och Europa.

Enligt Maria Ågren, dåvarande generaldirektör för Naturvårdsverket, besitter Günes “mästarens förmåga att fånga skönheten i vardagliga landskap, liksom självklarheten i det exotiska”.

Fotografisk och konstnärlig filosofi
Serkan Günes inställning till naturfotografi kombinerar element av dokumentärfotografi, och framför allt, konstfotografi. Günes tidiga influenser var de traditionella landskapsfotograferna, såsom Ansel Adams och Eliot Porter. I dag inspireras han av alla “bra bilder” oavsett fotograf, som han uttrycker det.

Bibliografi
 
  
The Land of Eight Seasons (2017),

Utmärkelser
 2011: Abiskostipendiet, av Hans Majestät Konungen genom Prins Carl Gustafs Stiftelse, Länsstyrelsen i Norrbotten och Svenska Turistföreningen
 2010: Årets Naturfotograf 2009 av Naturvårdsverket
 2006: Eric Hosking Award, av BBC Wildlife Magazine och Naturhistoriska museet i London

Utställningar
 2019: "The light of Lapland from above", Fujikina, Tokyo, Japan
2017: "The Land of Eight Seasons", Naturum Laponia, Stora Sjöfallet
 2016: "The Land of Eight Seasons", Photokina, Tyskland
 2016: "Mitt Tyresta", Tyresta Nationalpark Naturum, Stockholm
 2015: "Årstider", Vildmarksmässan, Stockholm
 2014: "Vildmark", Vildmarksmässan, Stockholm
 2013: "Bruno Liljefors och naturfotograferna", Waldemarsudde, Stockholm
 2012: "Ljus, ljus och åter ljus", Bollmoradalens kyrka/Svenska kyrkan Tyresö församling, Stockholm
 2011: "Jakten på ljuset", Naturhistoriska riksmuseet, Stockholm
 2008: "Mitt Afrika", Fotomässan, Stockholm
 2008: "Nordiskt ljus", Vildmarksmässan, Stockholm
 2006: "Wildlife Photographer of the Year", Naturhistoriska museet, London

Externa länkar 
 Serkan Günes officiella webbplats

Källor 

Födda 1980
Svenska fotografer
Män
Levande personer
Naturfotografer
L'Île-d'Yeu

L'Île-d'Yeu är en ö och kommun i departementet Vendée i regionen Pays de la Loire i västra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen L'Île-d'Yeu som tillhör arrondissementet Les Sables-d'Olonne. År  hade L'Île-d'Yeu  invånare.

Ön 

Ön L'Île-d'Yeu är omkring 23 km², och är därmed den sjätte största av Frankrikes europeiska öar, efter Korsika, Île d'Oléron, Île de Ré, Belle-Île och Île de Noirmoutier.

Längs den franska atlantkusten är det den femte ön efter Île d'Oléron, Ré, Belle-Île och Île de Noirmoutier.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen L'Île-d'Yeu

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Vendée

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Vendée
Frankrikes öar
Öar i Atlanten