kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nils Kijl

Nils Kijl, död 1636, var en svensk krigare. Han skrev sig till godsen Apelnäs och Jöggis i Kegels socken, Estland; Uussari i Nykyrko socken samt Koskis i Vemo socken.

Biografi
Kijl var son till översten Peder Kijl, och hans hustru Agneta Drake. Födelseåret är okänt, men 1581 inskrevs han som student i Greifswald. 1593 utsågs han till hertig Carls kammarjunkare, och 1594 till befallningsman på slottet Tre Kronor i Stockholm med staden och bägge malmarna. 1597 fick han fullmakt att av översyn över dem som reste förbi Vaxholms fästning, 1598 var han på nytt befallningsman över Stockholm, samt Sotholms och Svartlösa härader i Södertörn, samt Sollentuna och Vallentuna härader i Roslagen. 

1602 utsågs han till överste över allt krigsfolket i Finland. Kijl deltog i Dorpats försvar 1603, och förde under ståthållarens frånvaro befälet på Åbo slott vintern 1603-1604. I januari 1604 var Kijl mönsterherre i Finland. Ståthållare på Nyslott och över dess län i juli samma år. Han erhöll fullmakt att rannsaka om ödeshemman i Nyslotts län 1605, men fick avsked 1608 på grund av sjukdom. I december 1609 var han dock åter skattmästare över Finland. 1609-1611 ståthållare på Åbo slott. Han introducerads 1625 å hela släktens vägnar på riddarhuset som ätt no 61.

Familj
Kijl gifte sig 23 september 1604 med Anna Bengtsdotter (död 1637), dotter till ryttmästaren Bengt Johansson (tre löv) och Carin Björnsdotter (lejon). Anna Bengtsdotter var änka efter ståthållaren Johan Jakobsson Berendes. Kijl och Anna Bengtsdotter fick tillsammans sonen Söffrin Kijl (död före 1620). Hans brorson fick en dotter, med vilken ätten utgick.

Källor
 Gustaf Elgenstierna, Svenska Adelns ättartavlor, Stockholm 1928

Noter

Män
Födda okänt år
Avlidna 1636
Svenska militärer under 1600-talet
Nils
Örbackens kalkkärr

Örbackens kalkkärr är ett naturreservat som ligger cirka tre kilometer sydost om Skänninge i Östergötland. Reservatet ingår i EU:s nätverk av värdefull natur, Natura 2000.

I Örbacken finns flera upprinnor, som skapar de rikkärr (kalkkärr) som finns i området. Vattnet rinner till kärrets upprinnor från kullarna runtomkring. På sin underjoriska vandring blir vattnet kalkrikt, och kalken "fälls ut" när det kommer i kontakt med luftens syre. I kärret kan man se den utfällda kalken som en vitaktig sörja.

Tack vare det kalkrika vattnet och kreatursbetet växer en mycket värdefull flora i reservatet. Här kan man hitta arter som flugblomster, svarthö, sumpgentiana, vaxnycklar, ängsnycklar, blodnycklar, majviva och kärrknipprot.

Bilder

Referenser
Länsstyrelsens webbplats om naturreservatet

Naturreservat i Mjölby kommun
Natura 2000-områden i Östergötlands län
Naturskyddsområden bildade 2012
Severin Kijl

Severin (Söffrin) Kijl, född cirka 1480, död 1553, var en svensk kavalleriofficer och ryttmästare. Han skrev sig till Apelnäs i Roasjö socken och Hofsnäs i Länghems socken. Sverin Kijl var farfar till Knut Kijl.

Biografi
Severin Kijl föddes som son till Henning Sevrinsson Kihl från Holstein och hans hustru Pernilla Muck. Han inkom från Holstein och var ursprunget för den svenska frälseätten Kijl. 1521 var han i tjänst hos Ture Jönsson (Tre Rosor) och övergick samtidigt med denne i Gustav Vasas tjänst. Redan 1523 var han kungens hövitsman för två fanor tyska soldater på krigståget mot Halland. Han fick 1525 Kinds härad i Västergötland i förläning, och uppräknas 1526 bland den rusttjänstgörande adeln i Västergötland. Han bevistade även bland annat Västerås herremöte 1527. 

År 1529 var Kijl slottsloven på Älvsborgs slott. Samma år utbröt Västgötaherrarnas uppror, där upprorsmakarna  initialt höll kontakt med Kijl, men han höll sig undan från sammansvärjningen. 1530 räknas han som hövitsman över Älvsborgs slott och län. I början av 1530-talet försökte Severin Kijl på uppdrag av Gustav Vasa få kontakt med hovet i Burgund för att få till stånd svensk handel med Holland. Under grevefejden 1534–1536 var han tillsammans med Jakob Bagge överste över krigsfolket och deltog i krigsoperationerna i Skåne. Under Dackefejden sändes han till smålänningarna för att förhandla. År 1540 erhöll han Mo härad i förläning. 

Den första fanan ur Västgöta ryttare organiserades 1540 i Länghems socken under ledning av Severin Kijl. 1552 fanns 310 ryttare eller hovmän som de också kallades. Fanorna fick efterhand en fastare organisation med fler ryttare och 1560 hade antalet ryttare ökat till 855. (Under senare delen av 1500-talet deltog västgötafanorna både i det nordiska sjuårskriget 1563-1570 och i det ryska kriget 1570-1595). 

År 1542 var Severin Kijl hövitsman på tåget mot Nils Dacke. Han deltog 1544 i förseglandet av Västerås arvförening.

Gustav Vasa förebrår honom i ett brev av 30 november 1539 för att ha blivit hos honom undfägnad med stålkakor och jästöl och befallde honom att genast skicka kungen ett fat emderöl, eftersom han hade kungen att tacka för all sin välfärd.

Familj
Severin Kijl var gift med Malin Ribbing (släkten Ribbing, dotter till lagmannen Knut Pedersson Ribbing och Kerstin Gustafsdotter (Stierna). De fick tillsammans barnen befallningsmannen Peder Kijl (död 1588) på Gullbergs fästning, Anna Kijl som var gift med Anders Bosson (Oxehufvud) och Carin Kijl som var gift med Hans Torstensson (Forstenasläkten).

Källor
 
 Gustaf Elgenstierna, Svenska Adelns ättartavlor, Stockholm 1928
Mässan och armborstet - Uppror och reformation i Sverige 1525-1544, Martin Berntson 2010,

Noter

Män
Födda okänt år
Avlidna 1553
Svenska militärer under 1500-talet
Severin
Sydvästra regionen

Den sydvästra regionen, (Makedonska: Југозападен регион) är en av de åtta statistiska regionerna i Nordmakedonien. Sydvästra regionen gränsar till regionerna Pelagonia, Polog, Skopje och Vardar. Dessutom gränsar den till Albanien. 

Sydvästra regionen ligger, som namnet antyder i den sydvästra delen av landet. Ohrid är regionens största stad med sina drygt 42 000 invånare.

Kommuner 

Den sydvästra regionen är indelad i 9 kommuner:

 Centar Župa
 Debar
 Debarca
 Kičevo
 Makedonski Brod
 Ohrid
 Plasnica
 Struga
 Vevčani

Demografi

Invånarantal 
Det aktuella invånarantalet i den sydvästra regionen var 221 651 invånare, enligt den senaste folkräkningen år 2002.

De största orterna 
Listan som följer nedan är en lista över de största städerna i regionen. Detta enligt mätningar under 2002.

Några övriga orter 

 Pescani, ligger nära Albanska gränsen, inte långt ifrån Ohrid.
 Trpejca, nära Albanska gränsen, strax söder om Pescani
 Volkoderi, nära Albanska gränsen, strax väst om Pescani
 Stenje, nära Albanska gränsen, väst om Pescani och öst om Volkoderi

Etnisk fördelning 
Den största etniska gruppen är Makedonerna, följt av Albanerna.

Referenser 

Nordmakedoniens geografi
North Ronaldsayfår

North Rondalsayfåret är en ras av tamfår. Fåren härstammar från North Ronaldsay, Orkneyöarnas nordligaste ö i norra Skottland. De är kända för att kunna leva på sjögräs nästan året runt. De lever endast på stranden och är inhägnade av en kallmur. De har också en annorlunda diet än vanliga får; istället för att beta på dagen och idissla på natten, förhåller de sig istället till tidvattnet, betar vid ebb och idisslar vid flod. Fåret får sötvatten från dammar längs med kusten.

Se även 
 Shetlandsfår

Referenser 

Fårraser
Leiopelma hamiltoni

Leiopelma hamiltoni är en primitiv grodart från Nya Zeeland som tillhör släktet Ascaphus och familjen stjärtmuskelgrodor. Den är döpt efter biologen Harold Hamilton, som först beskrev arten.

Beskrivning 
Arten är en liten, vanligtvis brunaktig groda, även om grönaktiga individer också förekommer. Hanen kan bli upp till 43 mm lång, honan 49 mm. Huden är försedd med vårtliknande körtlar som avsöndrar ett irriterande sekret som skydd mot fiender. Den saknar i regel helt simhud på bakfötterna. Som alla arter i familjen saknar den trumhinna och struphuvud, och kan endast frambringa svaga, kväkande ljud.

Utbredning 
Grodan finns i ett stort stenröse på Stephens Island mellan Nya Zeelands nordö och sydö, samt som inplanterad på en liten, närbelägen ö, Nukuwaiata. Hela beståndet beräknas till mellan 300 och 800 individer. Försök gjordes tidigare att introducera den i ett nytillverkat stenröse på samma ö som den ursprungliga populationen, men med liten framgång. Inplanteringarna på Nukuwaiata, som skedde vid två tillfällen, 2004 och 2006, lyckades bättre.

Ekologi 
Leiopelma hamiltoni är nattaktiv och lever på marken. Under dagen gömmer den sig i fuktiga, mossbeklädda utrymmen i klippskrevor och mellan stenar. Parning och äggläggning sker på samma lokaler, och ur äggen kläcks så gott som fullbildade ungar; något egentligt, frisimmande yngelstadium saknas. Hanen vaktar äggen och efter kläckningen klättrar de unga grodorna upp på faderns rygg, och fortsätter sin utveckling där. Ungarna blir könsmogna vid 3 till 4 års ålder.

Status 
Även om populationen ökar, är Leiopelma hamiltoni klassificerad som sårbar ("VU") av IUCN, framför allt på grund av den mycket ringa populationen, 300 till 800 individer. Främsta hot är predation av svartråtta och tuatara. Farhågor finns även att den riskerar att drabbas av samma svampsjukdom, chytridiomycos, som har så svårt decimerat dess nära släkting Leiopelma archeyi. Hotet från tuatarorna har man försökt avvärja genom att ett tuatarasäkert stängsel byggts runt det stenröse där den ursprungliga populationen lever.

Referenser 

Groddjur i australiska regionen
Stjärtmuskelgrodor
Leiopelma
Åland, Uppsala kommun

Åland uppdelat i Åland-Österby och Åland-Västerby är en by, tillika kyrkby i Ålands socken i Uppsala kommun, Uppland.

Västerbyn består av enfamiljshus samt bondgårdar och är belägen vid riksväg 72. Ålands kyrka och prästgården räknas till Österby, som avskiljes från Västerby av Sävaån. Länsväg C 576 går söderut mot Skogs-Tibble.

Historia
Byn Åland omtalas första gången 1220 in Olanum. Uppdelningen mellan öster- och västerbyn har existerat åtminstone sedan 1447, då Anna Eriksdotter, gift med Gregers Bengtsson (Bjälboättens oäkta gren) bland annat ärvde en gård i Västerbyn. 1541 fanns 2 mantal skatte, 2 mantal kyrkojord och tre mantal prebendejord. Österby bestod av 4 mantal skatte, 1 kyrkohemman (prästgården) och ett prebendehemman.

1594 bestod Österby av 6 kronohemman och 1 frälsehemman. 1648 omfattade Österby 7 mantal frälse och tillhörde Johan Nicodemi Lillieström. Från 1670-talet-1699 var Jacob Sneckenberg ägare till Österby. Han lät 1680 göra om byn till säteri. Bland säteriets övriga ägare märks 1700 Samuel Göthe, 1716 och 1722 Henrik Rosenstedt, 1742 Johan Bröckner, 1744 Petter Wilhelm Bröckner och 1770 Maria Elisbeth Bjugge, som 1772 gifte sig med Erik Benzelstierna. Från honom gick gården i arv till hans brorson Adolph von Engeström, och det gick därefter i arv inom släkten von Engeström fram till 1917.

Adolph von Engeström lät 1807 uppföra en ny huvudbyggnad på säteriet. Det äldre säteriet stod till betydande delar kvar ännu till omkring 1870. Av det äldre säteriets flyglar finns en ännu bevarad och fungerade senare som arbetarbostad. Den andra brann ned 1936. I det stora ladugårdskomplexet ingår en stallbyggnad, som sannolikt är uppförd under 1800-talets förra hälft.

Noter 

Orter i Uppsala kommun
Ålandsdal

Ålandsdal är en by, tillika före detta järnvägsstation i Ålands socken, Uppsala kommun, Uppland.

Byn består av enfamiljshus samt bondgårdar och är belägen vid länsväg C 576.

Ålandsdals järnvägsstation
Ålandsdal var en station längs ursprungliga Norra stambanan, nuvarande Dalabanan. Den tillhörde SJ, uppfördes 1873 och nedlades 1966. Före den 1 oktober 1922 hette den Åland.

Externa länkar
 Ålandsdal på Banvakt.se
 Bandelsregistret Ålandsdal
 Ålandsdals station
 Järlåsa hembygdsförening

Orter i Uppsala kommun
Markus Zimmermann

Markus Zimmermann, född 4 september 1964 i Berchtesgaden i Västtyskland, är en före detta tysk bob-åkare som tävlade mellan 1984 och 2004. Han har tävlat för klubben WSV Königssee. Han har deltagit i fyra olympiska spel, 1992-2002, med fyra vunna medaljer varav två är guld. Silvret 1992 vann han tillsammans med Rudi Lochner, bronset i Nagano och guldet i Salt Lake City vann han med Christoph Langen. Hans guld från Nagano vann han med Christoph Langen, Marco Jakobs och Olaf Hampel.

Han har också vunnit åtta medaljer i FIBT-världsmästerskapen, varav fem guld:
Tvåmanna
Guld 1991 tillsammans med: Rudi Lochner
Guld 1996 tillsammans med: Christoph Langen
Silver 1999 tillsammans med: Christoph Langen
Guld 2000 tillsammans med: Christoph Langen
Silver 2004 tillsammans med: Christoph Langen
Fyrmanna
Guld 1996 tillsammans med: Christoph Langen, Sven Peter, Alex Metzger
Silver 2000 tillsammans med: Christoph Langen, Tomas Plazter, Sven Rühr
Guld 2001 tillsammans med: Christoph Langen, Sven Rühr, Olav Hampel

Tyska bobåkare
Olympiska guldmedaljörer 1998
Olympiska guldmedaljörer 2002
Olympiska silvermedaljörer 1992
Olympiska bronsmedaljörer 1996
Tyska olympiska guldmedaljörer
Tyska olympiska silvermedaljörer
Tyska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Tyskland
Tävlande i bob vid olympiska vinterspelen 1992
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Tyskland
Tävlande i bob vid olympiska vinterspelen 1994
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Tyskland
Tävlande i bob vid olympiska vinterspelen 1998
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Tyskland
Tävlande i bob vid olympiska vinterspelen 2002
Personer från Berchtesgaden
Födda 1964
Levande personer
Män
Världsmästerskapen i short track

Världsmästerskapen i short track hålls varje år i olika länder. 

1967 blev short track en del av det internationella skridskoförbundet. Först 1976 började internationella tävlingar att anordnas. VM har hållits sedan 1981, tidigare tävlingar har senare blivit erkända som mästerskapstävlingar.

Discipliner är: 500 meter, 1000 meter, 1500 meter, 3000 meter, stafett på 3000 meter (damer) och stafett på 5000m (herrar).

Tidigare resultat

2009 Wien

2008 Gangneung

2007 Milano

2006 Minneapolis

2005 Peking

2004 Göteborg

2003 Warszawa

2002 Montréal

2001 Jeonju

2000 Sheffield

1999 Sofia

Källor

Världsmästerskapen i short track
Fearless Hyena

Fearless Hyena (笑拳怪招) är en Hongkong-film från 1979 skriven och regisserad av Jackie Chan och Kenneth Tsang. I huvudrollerna ses Jackie Chan som den rastlöse Heng Lung och James Tien som hans farbror Cheng Peng-Fei.

Handling
Heng Lung bor hos sin farbror Chen Peng-Fei som tränar honom i ett kung fu-system tillhörande Xinyie-klanen. Den måste hållas hemlig för att Qing-regeringen, med Kung fu-mästaren Yen Tien Fa i spetsen vill förgöra klanen. Men Heng Lung är otålig och tar inte träningen eller farbrorns vädjan om att hålla kunskapen hemlig på så stort allvar. Han söker jobb och efter ett misslyckat försök som försäljare av likkistor öppnar sig möjligheten för honom att tjäna snabba och stora pengar på sin exceptionella kung fu. Detta leder i förlängningen till att Yen Tien Fa finner Peng-Fei och dödar honom. Heng Lung blir vittne till detta tillsammans med Åttabente Qilin - en gammal god vän till Peng-Fei som också tillhör Xinyie-klanen. Heng svär hämnd och Qilin börjar träna honom för att bli tillräckligt duktig. Han får lära sig en ny teknik som är baserad på fyra grundläggande känslor. 
Lycka — slug och gäckande teknik som leker med motståndarens känslor.
Melankoli — för att störa och hindra motståndaren från att samla styrka.
Glädje — retar upp motståndaren och visar ingen som helst rädsla. 
Ilska — med en aggression så att motståndaren inte har en chans att försvara sig.

Om filmen
Filmen håller högt tempo och de intensiva kampscenerna är mycket fantasifulla med välkoordinerade och långa klipp. Filmen innehåller mycket som påminner om Jackie Chans tidigare filmer Drunken Master och Snake in Eagle's Shadow.

Höjdpunkter
 Långstavssparring mellan Peng-fei och Heng Lung
 Heng klär ut sig till kvinna och besegrar en utmanare
 Åttabente Qilin och Heng Lung bråkar om en bit kött med ätpinnar
 Träningsmomenten som Heng genomgår med Qilin
 Slutkampen där Heng Lung utövar känslosam kung fu

Rollista (urval)

Externa länkar

 

Filmer 1979
Kung fu-filmer
Filmer från Hongkong
WP:Projekt Kina
Världsmästerskapen i short track 2002

Världsmästerskapen i short track 2002 hölls mellan 5 april och 7 april 2002 i Montréal, Kanada.

Resultat

Herrar

Damer

Medaljtabell

2002 i Kanada
Internationella sportevenemang i Kanada
Sportåret 2002
2002
Sportevenemang i Montréal
Montréal under 2000-talet
Världsmästerskapen i short track 2001

Världsmästerskapen i short track 2001 hölls mellan 29 mars och 31 mars 2002 i Jeonju, Sydkorea.

Resultat

Herrar

Damer

Medaljtabell

2001 i Sydkorea
Internationella sportevenemang i Sydkorea
Sportåret 2001
2001
WP:Projekt Korea
Världens sista roman

Världens sista roman är en roman av Daniel Sjölin från 2007. Boken är på ytan en lek med fiktionen och med självbiografin samt en drift med bekännelselitteratur.

Under ytan handlar romanen om en författare (Daniel Sjölin) som ställd inför förlusten av ett barn, tar till fantasins och språkets alla hjälpmedel för att ha ihjäl sitt författarskap i utbyte mot kärlek. Genom att dölja för att visa, bekänna för att ljuga och avsky för att älska, förgörs romanen i samma rörelse som den skapas.

Enligt Sjölin är boken avslutningen på hans författarskap.

Skönlitteratur 2007
Svenska romaner
Bob Boughner

Robert D. "Bob" Boughner (känd under smeknamnet The Boogieman), född 8 mars 1971 i Windsor, Ontario, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare som spelade under sina 12 säsonger i NHL för klubbarna Buffalo Sabres, Nashville Predators, Pittsburgh Penguins, Calgary Flames, Carolina Hurricanes och Colorado Avalanche. Han är numera majoritetsägare, president och tränare för Windsor Spitfires i den kanadensiska juniorligan OHL.

Boughner var även ledamot i styrelsen för fackföreningen National Hockey League Players' Association (NHLPA) tillsammans med spelare som Trevor Linden, Daniel Alfredsson och Bill Guerin.

Källor

Levande personer
Kanadensiska ishockeyspelare
Födda 1971
Män
Spelare i Buffalo Sabres
Spelare i Nashville Predators
Spelare i Pittsburgh Penguins
Spelare i Calgary Flames
Spelare i Carolina Hurricanes
Spelare i Colorado Avalanche
Spelare i Sault Ste. Marie Greyhounds
Spelare i Carolina Monarchs
Tränare i Florida Panthers
Spelare i Cincinnati Cyclones (1992–2001)
Kanadensiska ishockeytränare
Lagkaptener i Calgary Flames
Spelare valda i NHL Entry Draft 1989
Tränare i San Jose Sharks
Spelare valda i NHL:s expansionsdraft 1998
Spelare valda av Detroit Red Wings i NHL Entry Draft
Prizzis heder

Prizzis heder (originaltitel: Prizzi's Honor) är en amerikansk film från 1985 regisserad av John Huston.

Handling
Charley Partenna (Nicholson) arbetar åt maffianfamiljen Prizzi med att skjuta ihjäl folk. Irene Walker (Turner) börjar även hon arbeta som yrkesmördare åt samma familj. De två inleder ett förhållande med varandra. Problem uppstår när de båda får i uppdrag att döda den andre.

Priser och nomineringar
Anjelica Huston erhöll en Oscar för bästa kvinnliga biroll.

Filmen belönades även med flera Golden Globe Award. John Huston erhöll pris för Bästa regi. Jack Nicholson erhöll pris för Bästa manliga huvudroll. Kathleen Turner erhöll pris för Bästa kvinnliga huvudroll och själva filmen erhöll pris för Bästa film.

Filmen nominerades till ytterligare sju Oscar, bland annat för bästa film, bästa regi och bästa manliga huvudroll. Den nominerade även i ytterligare två Golden Globekategorier.

Rollista (urval)
Jack Nicholson - Charley Partanna
Kathleen Turner - Irene Walker
Robert Loggia - Eduardo Prizzi
John Randolph - Angelo 'Pop' Partanna
William Hickey - Don Corrado Prizzi
Lee Richardson - Dominic Prizzi
Michael Lombard - Rosario Filargi 'Finlay'
Anjelica Huston - Maerose Prizzi
C.C.H. Pounder - Peaches Altamont
Stanley Tucci - soldat

Externa länkar

Filmer 1985
Amerikanska dramakomedifilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska romantiska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av John Huston
Golden Globe Award för bästa film – musikal eller komedi
Maffiakomedifilmer
Amerikanska kriminalkomedier
Jolande Sap

Jolande Sap, född 22 maj 1963 i Venlo, är en nederländsk politiker och ekonom i partiet Grön vänster (GroenLinks). Hon ersatte partiets ledamot Wijnand Duyvendak i Generalstaternas andra kammare i september 2008, efter att han lämnat sin plats i augusti 2008. Från 16 december 2010 till 5 oktober 2012 var hon partiledare för Grön vänster.

Källor

Externa länkar

Kvinnor
Födda 1963
Levande personer
Personer verksamma vid Universiteit van Amsterdam
Nederländska partiledare
Nederländska nationalekonomer
Labradford

Labradford är ett amerikanskt postrockband från Richmond, Virginia som var aktiva 1992 - 2001.

Bandet var det första bandet som signerades hos Kranky Records (som senare band som Godspeed You! Black Emperor och Deerhunter skulle knytas till). Deras musik lutar mot postrockens dronefallang, uppbyggd av minimalistiska, oftast instrumentala ljudlandskap. Dock förekommer sång i form av viskningar på ett fåtal låtar.

Diskografi

Album
 1993: Prazision
 1995: A Stable Reference
 1996: Labradford
 1997: Mi Media Naranja
 1999: E Luxo So
 2001: Fixed::Context

Övrigt
 1992: "Everlast", U.S. 7", Retro 8 (nu på Prazision: A-sida sedan 1993 års CD, B-sida sedan 2007s remaster)
 1995: "Julius", U.S. 7", Merge
 1996: "Scenic Recovery", UK 10", Duophonic
 1996: "The Kahanek Incident, Vol. 3", U.S. 12" (split med Stars of the Lid), Trance Syndicate

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska indierockgrupper
Postrockgrupper
Musikgrupper bildade 1992
Musikgrupper upplösta 2001
Skandinavisk Linjetrafik

Skandinavisk Linjetrafik (SL), var ett rederi som bedrev trafik över Öresund mellan Landskrona i Skåne och Tuborg Havn i Hellerup norr om Köpenhamn under 1950-,1960- och 1970- talen samt början av 1980-talet. Överfartstid 70 minuter. Rederiet tillhörande samma koncern som LB (Linjebuss, Helsingborg - Helsingör) och TL (Traveline, Helsingborg - Tuborg Havn - Travemünde). 

SL-färjan MS Stella Scarlett (trafikerade rutten 1974-1980) var då den största färja som trafikerat färjerutterna över Öresund. Och det är fortfarande den längsta färja om trafikerat Öresund. 

Från 1 oktober 1980 ändrades rutten till Malmö hamn - Tuborg Havn, men detta visade sig snabbt inte vara hållbart. Skandinavisk Linjetrafik lades ner bara åtta månader efter flytten. (Rutten Malmö - Tuborg Havn tog över 90 minuter, medan färjorna mellan Limhamn och Dragør endast tog 50 minuter.)

Externa länkar
http://www.faktaomfartyg.se/skandinavisk_linjetrafik.htm

https://web.archive.org/web/20120208143942/http://www.landskronaoverfarten.se/sl.html

Ej längre existerande svenska rederier