kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Folke Bernadottesamlingarna

Folke Bernadotteakademin driver sedan 2006 Fredsarkivet (tidigare Folke Bernadottesamlingarna), ett digitalt forskningsarkiv över Sveriges insatser för fred. Dokumentation av samtliga fredsinsatser med svenskt deltagande inkluderas och materialet är kostnadsfritt tillgängligt vid datorer hos anslutna bibliotek, museer, lärosäten, departement och myndigheter.

Samlar spridda arkiv 
Sveriges medverkan i internationella fredsinsatser är omfattande och långvarigt. Trots detta är forskningen inom området begränsad. Svenska myndigheter och utlandsinsatser producerar stora mängder dokumentation om t.ex. förberedelser, insatsförlopp och avveckling. Hundratals hyllmeter finns hos olika arkivbildare och arkivinstitutioner, t.ex. Försvarsmakten, Krigsarkivet, Riksarkivet, Rikspolisstyrelsen och Utrikesdepartementet. Fördelningen av materialet har gjort det svårtillgängligt och okänt. Fredsarkivet ökar tillgängligheten och förenklar återsökningen.

Ett rikt material 
I Fredsarkivet finns omkring 2,5 miljoner myndighetshandlingar, t.ex. rapporter, krigsdagböcker, lägesorienteringar, order, fotografier och bataljonstidskrifter. Dessutom pågår insamling av personarkiv från utlandsveteraner som medverkat i fredsinsatser. Dessa innehåller dagböcker, fotografier, brev och ibland rörliga bilder. Materialet är värdefullt för forskning och uppföljning, eftersom det speglar enskilda individers upplevelser och alltså kompletterar myndighetshandlingarna. Fredsarkivet uppdateras regelbundet med dokument från sentida insatser, med tidigare sekretessbelagt material från äldre insatser och med personarkiv från veteraner.

Många vinster
Ett lättåtkomligt och enkelt sökbart digitalt arkiv underlättar forskning, teoriutveckling, metodutveckling, utbildning, släktforskning och allmänbildning. Digitaliseringen innebär också att arkivmaterial från en viktig del av Sveriges historia bevaras för framtida generationer. För forskare möjliggör Fredsarkivet både utvärderingar av fredsinsatser med svenskt deltagande och ny forskning. Försvarsmyndigheter erbjuds ett rikt material för erfarenhetsinsamling och utvärdering, vilket kan främja planering av samtida och framtida internationella fredsinsatser. För studenter, släktforskare och allmänhet öppnar Fredsarkivet dörrar till ett ofta svårtillgängligt och okänt material.

Externa länkar
 Fredsarkivets webbplats
 Folke Bernadotteakademins webbplats
Folke Bernadotte
Väpnade styrkor
Svenska internationella insatser
Wide Open Road

Wide Open Road är en singel av det australiska bandet The Triffids. Den släpptes 1989, och är den mest kända och är den bästa säljande singeln av The Triffids.

Wide Open Road är en svävande episk sång, och återfinns på albumet Born Sandy Devotional.

Musiksinglar 1989
Save the Children

Save the Children kan avse:

 Save the Children –  engelska namnet på en religiöst och partipolitiskt obunden organisation som värnar om barns rättigheter, se Rädda Barnen
 Save the Children (sång) – en sång inspelad av Carola Häggkvist
David McComb

David McComb, född 17 februari 1962 i Perth, Australien, död 2 februari 1999, var en australisk rockmusiker. Han var sångare och låtskrivare i The Triffids, verksamt under 1980-talet. David McComb avled i sviterna efter en bilolycka den 2 februari 1999.

Källor

Födda 1962
Avlidna 1999
Män
Australiska musiker
Vladislav Piskunov

Vladislav Jurijovytj Piskunov (), född den 7 juni 1978, är en ukrainsk före detta friidrottare som tävlade i släggkastning.

Piskunovs genombrott kom vid junior-VM 1994 där han ursprungligen belade förstaplatsen, men han stängdes senare av efter att ha varit dopad. Han var tillbaka vid EM 1998 där han slutade på tionde plats. Bättre gick det vid VM 1999 i Sevilla där han slutade på tredje plats efter att ha kastat 79,03 meter. Han deltog vid Olympiska sommarspelen 2000 i Sydney, men där tog han sig inte vidare till finalen. Samma ska hände vid VM 2001 i Edmonton.

Han deltog vidare vid EM 2002 i München där han slutade på andra plats efter ett kast på 80,39 meter. Året efter deltog han vid VM 2003 i Paris men tog sig inte vidare till finalen.

Vid VM 2005 i Helsingfors testade han ånyo positivt för doping och stängdes av på livstid.

Källor
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1978
Män
Ukrainska släggkastare
Ukrainska dopningsfall
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Ukraina
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Ukraina
Levande personer
Föreningen för den beridna högvakten

Föreningen för den Beridna Högvakten är en ideell förening grundad 1985, ursprungligen för att bevara den beridna högvakten. Genom beslut 1987 tillkom Stiftelsen för den beridna högvakten, som äger och anskaffar hästar som används av Livgardet, Försvarsmakten. Föreningen hade 23 406 medlemmar vid utgången av år 2019.

Referenser

Externa länkar 
Föreningens webbplats

Föreningar i Sverige

Organisationer bildade 1985
Militära ceremonier
Reinhard Divis

Reinhard Divis, född 4 juli 1975 i Wien, är en österrikisk ishockeymålvakt som spelat i Färjestads BK, Vienna Capitals, EC Red Bull Salzburg, Leksands IF. Han har även 28 matcher för NHL-laget St. Louis Blues.

Divis är den första ishockeyspelaren ifrån Österrike som spelat i NHL.

Meriter
 SM-guld 2009 med Färjestads BK

Klubbar
 Färjestads BK
 EC Salzburg
 St. Louis Blues
 Peoria Rivermen
 Worcester Ice Cats
 Leksands IF
 VEU Feldkirch
 WAT Stadlau

Referenser 

Österrikiska ishockeymålvakter
Ishockeymålvakter i Färjestad BK
Födda 1975
Män
Levande personer
Spelare i St. Louis Blues
Spelare i EC Red Bull Salzburg
Ishockeyspelare i Leksands IF
Idrottare från Wien
Spelare i Peoria Rivermen (2005–2013)
Spelare valda i NHL Entry Draft 2000
Spelare valda av St. Louis Blues i NHL Entry Draft
Xiangcheng, Zhoukou

Xiangcheng, tidigare känt som Siangcheng på den gamla kinesiska postkartan, är en stad på häradsnivå som lyder under Zhoukous stad på prefekturnivå i Henan-provinsen i norra Kina.

Xiangcheng är känt för att Republiken Kinas förste president, Yuan Shikai, föddes där 1859.

Referenser 

WP:Projekt Kina
The Metal Opera

The Metal Opera är det första albumet av Tobias Sammets power metalprojekt Avantasia.

Låtlista
 "Prelude" – 1:11
 "Reach Out for the Light" – 6:33
 "Serpents in Paradise" – 6:16
 "Malleus Maleficarum" – 1:43
 "Breaking Away" – 4:35
 "Farewell" – 6:33
 "The Glory of Rome" – 5:29
 "In Nomine Patris" – 1:04
 "Avantasia" – 5:32
 "A New Dimension" – 1:39
 "Inside" – 2:24
 "Sign of the Cross" – 6:26
 "The Tower" – 9:43

Medverkande
Musiker
Gitarr
Henjo Richter (Gamma Ray)
Jens Ludwig (Edguy) (lead på spår 12 & 13)
Norman Meiritz (acoustic på spår 6)
Elbas
Markus Grosskopf (Helloween)
Trummor
Alex Holzwarth (Rhapsody of Fire)
Keyboards
Tobias Sammet (Edguy)
Frank Tischer (Piano på spår 11)
Sångare
Gabriel Laymann - Tobias Sammet (Edguy) - spår 2, 3, 5, 6, 7, 9, 11, 12 & 13
Lugaid Vandroiy - Michael Kiske (ex-Helloween) - spår  2, 5, 6, 9, & 13
Friar Jakob - David DeFeis (Virgin Steele) - spår 3 & 13
Bailiff Falk von Kronberg - Ralf Zdiarstek - spår 4 & 7
Anna Held - Sharon den Adel (Within Temptation) - spår 6
Bishop Johann von Bicken - Rob Rock (Impellitteri) - spår 7 & 12
Pope Clement VIII - Oliver Hartmann (ex-At Vance) - spår 7, 12 & 13
Elderane the Elf - André Matos (ex-Shaaman, ex-Angra, ex-Viper) - spår 11, 12 & 13
Regrin the Dwarf - Kai Hansen (Gamma Ray) - spår 11 & 12
Voice of the Tower - Timo Tolkki (Revolution Renaissance, ex-Stratovarius) - spår 13

Referenser

Musikalbum 2000
Album av Avantasia
Album utgivna på Century Media Records
Finnros

Finnros (Rosa acicularis)  är en art i familjen rosväxter och förekommer naturligt från nordöstra Europa till nordöstra och centrala Asien, Japan, samt norra och centrala Nordamerika. Arten kan odlas som trädgårdsväxt i Sverige.

Underarter och varieteter
Arten är mycket mångformig och många varieteter har beskrivts. De flesta bildar dock mellanformer och numera räknas de oftast som synonymer.

Synonymer

subsp. acicularis var. acicularis
Rosa acicularis f. carelica (Fr.) H.Christ

Rosa acicularis f. glandulosa (Liou) Kitag.

Rosa acicularis f. pubescens (Liou) Kitag.

Rosa acicularis var. alba Y.T.Zhao & H.Xie, nom. inval.

Rosa acicularis var. albifloris X.Lin & Y.L.Lin

Rosa acicularis var. doniana (Woods) Regel

Rosa acicularis var. glandulifolia Y.B.Chang

Rosa acicularis var. glandulosa T.T.Yu & T.C.Ku, in sched.

Rosa acicularis var. glauca Regel

Rosa acicularis var. globularis Nakai ex T.Mori

Rosa acicularis var. gmelinii C.K.Schneid.

Rosa acicularis var. hypoleuca C.A.Mey.

Rosa acicularis var. polyphylla Nakai ex T.Mori

Rosa acicularis var. pubescens Liou

Rosa acicularis var. sabinii (Woods) Regel

Rosa acicularis var. schrenkiana (Crép.) Boulenger

Rosa acicularis var. setacea Liou

Rosa acicularis var. setacea Liou ex Y.B.Chang

Rosa acicularis var. subalpina (Bunge ex M.Bieb.) Boulenger

Rosa acicularis var. typica Regel

Rosa acicularis var. glandulosa Liou

Rosa acicularis var. taquetii (H.Lév.) Nakai

Rosa alpina Pall.

Rosa baicalensis Turcz. ex Besser

Rosa carelica Fr.

Rosa desertorum Gand.

Rosa fauriei H.Lév.

Rosa gmelinii Bunge

Rosa korsakoviensis H.Lév.

Rosa lissinensis Gand.

Rosa ruprechtiana Gand.

Rosa sichotealinensis Kolesn.

Rosa suavis Nakai

Rosa taquetii H.Lév.
subsp. acicularis var. nipponensis (Crép.) Koehne
Rosa nipponensis Crép.

subsp. sayi

Rosa acicularis f. plena W.H.Lewis 

Rosa acicularis var. bourgeauiana (Crep.) Crep. 

Rosa acicularis var. cucurbiformis Raup 

Rosa acicularis var. engelmannii (S. Watson) Crép. ex Rehder in L.Bailey 

Rosa acicularis var. lacuum Erlanson 

Rosa acicularis var. rotunda Erlanson 

Rosa acicularis var. sayana Erlanson 

Rosa blanda var. aciculata Cockerell 

Rosa bourgeauiana Crep. 

Rosa butleri Rydb. 

Rosa collaris Rydb. 

Rosa engelmannii S.Watson

Rosa sayi Schwein. 

Rosa stricta Macoun & J.Gibson

Referenser

Noter

Rosor
Rosväxter
Fi Växtindex
Fridlysta växter i Sverige
En kortfattad historik över nästan allting

En kortfattad historik över nästan allting är en populärvetenskaplig bok om naturvetenskap, jordens historia och människans uppkomst. Den skrevs av Bill Bryson och översattes till svenska 2005. 2012 såldes den fortfarande som pocket. Boken toppade bästsäljarlistor i både USA och England.

Facklitteratur 2003
Populärvetenskap
Sinan Sakić

Sinan Sakić (serbiska:Синан Сакић), även känd som Siki, född 13 oktober 1956 i Loznica, Serbien (i forna Jugoslavien), död 1 juni 2018 i Belgrad, var en populär serbisk folkmusiker och popsångare. Han började sin karriär 1978 med singlarna Rastanak kraj reke och Sreli smo se mnogo kasno. År 2006 hade han släppt 27 album. Hans största hit är förmodligen Hej otkad sam se rodio eller Umreću s osmehom.
Han var rom.
Hans son, Medo Sakić, är också sångare. Hans mest kända sånger är Pijem na eks, Zoko moja zoko och Miko druze moj.

Källor

Externa länkar
Sinan Sakić på Last.fm

Födda 1956
Serbiska popsångare
Serbiska folksångare
Män
Personer från Loznica
Avlidna 2018
Hu Yaobang

Hu Yaobang, född 20 november 1915 i Liuyang, Hunan, död 15 april 1989 i Peking, var en kinesisk kommunistisk politiker som spelade en ledande roll i reformpolitiken under 1980-talet.

Hu tillhörde hakka-folket och kom från Liuyang, ett fattigt härad i Hunan-provinsen som länge varit ett lokalt centrum för hakka-kulturen. Han gick med i Kinas kommunistiska ungdomsförbund 1929 och i Kinas kommunistiska parti 1933. Han deltog i den Långa marschen där han sårades svårt.

Hu var Generalsekreterare för Kinas kommunistiska parti 1980–1987 och partiets ordförande 1981–1982.

Hu tillhörde den andra generationen kinesiska kommunistledare i Kina och var en aktiv medlem av reformfraktionen under 1980-talet.  Hu var länge Deng Xiaopings önskekandidat som potentiell efterträdare. I samband med en rad studentdemonstrationer i Peking 1986–1987 förlorade han emellertid 1987 sin politiska trovärdighet i ledande partikretsar, som ansåg honom vara för mjuk. Hans avgång från posten som generalsekreterare annonserades den 16 januari 1987 och följdes av en förödmjukade "självkritik", som centralkommittén tvingade honom att avge.

Hu avled 1989 av en hjärtattack under ett pågående möte med politbyrån. Hans död utlöste en rad händelser som utmynnade i protesterna på Himmelska fridens torg 1989.

Referenser 

 Richard Baum: „Burying Mao – Chinese Politics in the age of Deng Xiaoping“, Princeton University Press
 Joseph Fewsmith: „Dilemmas of Reform in China – Political Conflict and Economic Debate“, M. E. Sharpe Inc. 
 Wolfgang Bartke: "Die großen Chinesen der Gegenwart", Insel Verlag, 1985
Liu Jen-Kai: "Chinas zweite Führungsgeneration - Biographien und Daten zu Leben und Werk von: Li Peng, Qiao Shi, Tian Jiyun, Zhao Ziyang, Hu Qili, Hu Yaobang, Wang Zhaoguo", Mitteilungen des Instituts für Asienkunde Hamburg

Kinesiska kommunister
Födda 1915
Avlidna 1989
Personer från Changsha
Män
WP:Projekt Kina
Väinö Malmivaara

Väinö Rafael Malmivaara, hette fram till 1900 Malmberg, född 7 november 1879 i Kiuruvesi, död 13 november 1958 i Kiuruvesi, var en finsk väckelseledare, biskop i Uleåborgs stift 1943-54, teologie doktor vid Helsingfors universitet 1945. Han var son till Wilhelmi Malmivaara.

Väinö Malmivaara var en av de väckelsetrognas ledare och uppburen som predikare. Från 1922 var han föreståndare för Herättäjä-föreningen. Mellan 1927 och 1932 var han riksdagsledamot för samlingspartiet.

Se även
Uleåborgs stift
Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland

Externa länkar 
 Uleåborgs biskopar
 Riksdagsmatrikel

Födda 1879
Avlidna 1958
Biskopar i Uleåborgs stift
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Personligheter inom lutherdomen
Ledamöter av Finlands riksdag för Samlingspartiet
Finländska teologer
Personer från Kiuruvesi
Män
Alumner från Helsingfors universitet
Liuyang

Liuyang är en stad på häradsnivå som lyder under provinshuvudstaden Changsha i Hunan-provinsen i södra Kina.

Liuyang kan spåras tillbaka ända till Handynastin och ortens historia är tätt sammanflätad med närliggande provinshuvudstaden Changshas historia. 1983 omvandlades häradet Liuyang till en stad på häradsnivå. Ortens befolkningsmajoritet har traditionellt tillhört hakka-folket.

Enligt en kinesisk tradition kommer svartkrutets uppfinnare från staden och Liuyang är idag känt för sin fyrverkeriindustri.

Kända personer
Tan Sitong (1865-1898), politisk reformator och dissident under den sena Qingdynastin;
Hu Yaobang (1915-89), generalsekreterare i Kinas kommunistiska parti 1982-87;
Wang Zhen (1908-1993), general i Folkets befrielsearmé och kommunistisk politiker.

Källor

WP:Projekt Kina
Dingyuan, Anhui

Dingyuan, tidigare romaniserat Tingyüan, är ett härad som lyder under Chuzhous stad på prefekturnivå i Anhui-provinsen i östra Kina.

Källa

WP:Projekt Kina
Jovan Perišić

Jovan Perišić (född i Ključ, Bosnien och Hercegovina) är en Bosnien-serbisk sångare inom turbo-folk som över en natt uppnådde framgång med mega-hits som Treća smena ("Den tredje") och Crno oko ("Svarta ögon"), båda med på hans debutalbum Čovek Kafanski (1999). Samma år vann han priset Zlatni Melos som bästa sångare i Republika Srpska och fick uppträda i Svilajnac tillsammans med artister som Mile Kitić, Nedeljko Bajić Baja, Mitar Mirić och Jelena Karleuša. Perišić har för övrigt uppträtt på konserter i bland annat Österrike, Schweiz, Danmark, Belgien och Italien. Hans största hit hittills är förmodligen Moje najmilije. Han påstås också ha upptäckt de mer kända bosniska artister.
Hans egen största idol är Šaban Šaulić.

Referenser

Externa länkar
Jovan Perišić på Last.fm

Män
Bosniska folksångare
190 Ismene

190 Ismene eller 1947 QJ är en asteroid upptäckt 22 september 1878 av C. H. F. Peters i Clinton, New York. Ismene har fått sitt namn efter en hjältinna inom grekisk mytologi.

Asteroiden tillhör Hilda-asteroiderna som finns i det yttre av asteroidbältet och som är låsta i en 2:3 medelbanresonans med Jupiter.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Hilda-asteroider
Astronomiska upptäckter av CHF Peters
Astronomiska upptäckter 1878
Christer Hederström

Karl Christer Hederström, ursprungligen Hedberg, född den 1 mars 1941 i Skellefteå, är en svensk medierådgivare och debattör. Christer Hederström har arbetat med mediepolitik sedan slutet av 1960-talet och har skrivit flera böcker och tidningsartiklar samt medverkat i radio- och tv-program bland annat i USA.

Biografi
Hederström är son till skogstjänstemannen Karl-Bertil Hedberg och författaren och fotografen Marianne Greenwood samt systerson till Bo Hederström och Torbjörn Hederström.

Yrkesverksamhet
Hederström arbetade tidigare med media och kommunikationsfrågor inom handelssjöfarten. Han har även varit ämnessakkunnig och medieutredare vid Utbildningsdepartementet och Kulturdepartementet liksom på Utbildningsradion. Hederström har drivit företaget Ideosphere och varit redaktör för nyhetsbrevet Public Access. Hederström startade den icke-kommersiella tv-kanalen Öppna Kanalen i Stockholm 1992. Han har länge varit engagerad i public service-frågor i Sverige och utomlands. Han ingick under Bengt Göranssons period som kulturminister i socialdemokraternas mediepolitiska arbetsgrupp. Under 80-talet drev Hederström tillsammans med Lasse Svanberg på Filminstitutet och TV4-grundaren Gunnar Bergvall nyhetsbrevet Medierådet.

Ledamotskap
Hederström var 2006-2016 styrelseledamot i den paneuropeiska organisationen Community Media Forum Europe (CMFE), som driver radio- och tv-frågor inom det civila samhället i Europa, tillika CMFE:s representant för de nordiska länderna. Hederström har även ingått i styrelsen för Public Servicerådet, Digital Radio Sweden och Radioakademin samt Stockholms Närradioförening.

Bibliografi
 Användarnas syn på gymnasieskolans ekonomiska utbildning (ELG-A). Enkätundersökning utförd hösten 1974 (1974, tillsammans med Anders Stensen) (Skolöverstyrelsen)
 Gymnasieekonomerna av år 1969 idag. En utvärdering av den 3-åriga ekonomiska linjen med dess grenar (Skolöverstyrelsen)
 Lokal-TV. Den annorlunda televisionen (1988)
 Öppna kanaler 1993. Lokal television för alla. En rapport (1992)
 Rapport från den elektroniska oceanen (1996)
 Öppna radion och televisionen Utredningsrapport för kulturdepartementet (2004)

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska redaktörer
Män
Födda 1941
Levande personer
Personer från Skellefteå
Skyddskårskonflikten

Skyddskårskonflikten i Finland 1921 handlar ytterst om statsmaktens band till Finlands skyddskårer.

Förhistoria 
Skyddskårerna hade bildats inför finska inbördeskriget 1918. I augusti månad 1918 utfärdade senaten på organisationens eget initiativ en skyddskårsförordning, som fastslog att kårerna var en del av landets försvarsmakt. Underställningen garanterades i princip av att presidenten utnämnde befälhavare för kårerna. Under Gustaf Mannerheims tid som riksföreståndare hade organisationen bildat en egen huvudstab, som fungerade autonomt i förhållande till armén. Därför var bandet till statsmakten inte entydigt.

Kulmination 
Efter att Hufvudstadsbladet publicerat en artikel 1921 av generalmajor Paul von Gerich, chefen för Helsingfors skyddskårsdistrikt, aktualiserades problemet. Han fördömde i odiplomatiska ordalag Finlands randstatspolitik som kortsiktig med hänvisning till att Tyskland snart skulle resa sig ur sin "förnedring". Udden var riktad mot Frankrike. Regeringen beordrade skyddskårernas överbefälhavare Didrik von Essen efter fransk-italienska påtryckningar att avskeda von Gerich. Essen vägrade och entledigades. Generalmajor Karl Emil Berg utförde ordern, men sköt sig själv efter utskällning från officerskolleger och högerpressen. Han kallades "förrädare".

Lösning 
Regeringen tillmötesgick skyddskårernas önskemål om att skyddskårernas överbefälhavare skulle bli direkt underställd presidenten. Men regeringen godtog inte kravet att Mannerheim skulle bli överbefälhavare. I september utsågs överstelöjtnant Lauri Malmberg till ny överbefälhavare.

Källor

Externa länkar
 

1921 i Finland
Finlands historia under självständigheten
Finlands militärhistoria
Šaban Šaulić

Šaban Šaulić, född 6 september 1951 i Šabac i Serbien (i forna Jugoslavien), död 17 februari 2019 i Bielefeld i Tyskland, var en bosniakisk serbisk folkmusiker, populär över hela Balkan. 

Han släppte sitt debutalbum 1969 när han bara var 18 år gammal. När han var 17 hade två kompositörer, Budimir Buca Jovanović och Veroljub Jovanović, skrivit texten och gjort musiken till hans första singel, "Dajte mi utjehu". Han har hittills släppt över 20 album.

Šaban Šaulic hade bosniska rötter då hans mor kom från Bosnien och Hercegovina. Han hade tre barn med sin fru Gordana: Sanela, Ilduza (Ilda) och Mihajlo. Ilda Šaulić var en professionell tennisspelare men följer nu i sin fars fotspår som sångerska.

Den 17 februari 2019 omkom Šaulić i en bilolycka i Bielefeld i Tyskland.

Referenser

Personer som omkommit i trafikolyckor
Avlidna 2019
Serbiska folksångare
Personer från Šabac
Män
Födda 1951
Språkreform

Språkreform är en typ av språkplanering genom massiv förändring av ett språk. En språkreform kan till exempel ha som syfte att göra språket lättare genom att förenkla och rationalisera vokabulär och grammatik. En språkreform kan också ha som syfte att ändra språket i en riktning som av vissa anses mer korrekt. I Europa blev språkreformer främst ett begrepp under 1800-talet i samband med den ökade nationalromantiken.

Förenkling 
Den allra vanligaste språkreformsformen är förenkling som innebär stavningsförenkling  (stavningsreform); dessutom kan även böjning, syntax, ordförråd och ordformatering förenklas. Till exempel finns det i engelskan många prefix som betyder "motsatsen till", exempelvis un-, in-/im-, a(n)- och de-. En språkreform skulle kunna ämna att eliminera alla dessa olika prefix och byta ut dem mot en enda (exempelvis un-). Dessutom finns det många ord såsom "good" ("bra") och "bad" ("dålig") som ungefär betyder varandras motsats; det skulle vara bättre (enkelmässigt sett) om dessa ord istället skulle vara "good" ("bra") och "ungood" ("obra"), och helt utesluta "bad" ("dålig") ur språket. Flera stora världsspråk har undergått masstavningsreform: spanska (på 1700-talet), portugisiska (1910 i Portugal och 1946 och 1972 i Brasilien), tyska (1901/-02 och 1996/-98) samt ryska (1728 och 1919).

Referenser

Språkpolitik
Erik Eriksson i Böleå

Erik Eriksson (i riksdagen kallad Eriksson i Böleå), född 22 mars 1866 i Umeå socken, död där 21 mars 1948, var en svensk lantbrukare och politiker (liberal).

Erik Eriksson, som kom från en bondesläkt, var lantbrukare i Böleå i Umeå landskommun, där han var kommunalt verksam. Han var även engagerad i Svenska Baptistsamfundet. Han var riksdagsledamot i första kammaren år 1922 för Västerbottens läns och Norrbottens läns valkrets och tillhörde Frisinnade landsföreningens riksdagsgrupp Liberala samlingspartiet. I riksdagen var han suppleant i 1922 års andra särskilda utskott.

Referenser
Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 347

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala samlingspartiet
Personligheter inom Svenska Baptistsamfundet
Personer från Umeå socken
Födda 1866
Avlidna 1948
Män