kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Uppsalatidningen

Uppsalatidningen var en politiskt oberoende lokaltidning i Uppsala som utkom som gratistidning till i stort sett samtliga hushåll i Uppsala och Knivsta. Tidningen grundades 2005 och lades ner i januari 2023.

Tidningen utkom en gång i veckan, och gavs ut första gången den 16 januari 2005. På många offentliga platser i Uppsala med omnejd kunde man också ta tidningen i ställ. Uppsalatidningen bevakade bland annat samhälle, kultur, sport och nöje ur ett lokalt perspektiv. Upplagan var 94 000 exemplar, varav  81 000 delades ut direkt till hushållen varje torsdag, 12 700 delades ut via tidningsställ och 300 deladess ut adresserat. Uppsalatidningen ingick i DirektPress-kedjan.

Tidningen omfattade normalt 52–64 sidor och innehöll cirka 50 procent annonser (beräknat på tidningens totala yta), vilket gjorde det journalistiska innehållet omfattande. Det redaktionella innehållet var helt oberoende av annonsinnehållet, och inriktat på lokala händelser och personer i Uppsalaområdet.

På annonsmarknaden konkurrerade Uppsalatidningen framgångsrikt med UNT, Upsala Nya Tidning. Sedan Uppsalatidningen startade 2005 pressades annonspriserna, vilket medförde att priserna i UNT sjönk.

Tidningen ägdes vid nedläggningen av NTM-koncernen, som också äger UNT, och UNT var då huvudman för tidningen.

Samhällsdebatt och opinionsläge 

Uppsalatidningen deltog aktivt i samhällsdebatten och samhällsinformationen i uppsalaområdet. Tidningen bevakade opinionsläget bland annat när det gällde viktiga företeelser såsom kommunvalen 2006 och 2010, där man lät genomföra lokala valprognoser. En opinionsundersökning utfördes även om Uppsala Konsert och Kongress under 2010.
En opinionsundersökning utförd under 2011 handlade om Uppsala Resecentrum. 
Den senaste undersökningen, utförd under maj 2012, handlade om det politiska läget i Sverige och i Uppsala.
Samtliga opinionsundersökningar utfördes av George A. Berglund.

Referenser

Externa länkar
 Webbplats

Media i Uppsala
Dagstidningar startade 2005
Dagstidningar nedlagda 2013
Nedlagda svenska dagstidningar
Yxsjöborrekaktus

Yxsjöborrekaktus (Echinopsis obrepanda) är en mycket mångformig art av kaktus från Bolivia. Stammarna vanligen solitära, tilltryckt klotformiga, mörkt gröna eller grågröna, glänsande, till 20 cm i dimater. Ribbor 13-18. Areoler grå. Taggar något krökta, vita till brunaktiga. Centraltaggar 1-3, saknas ibland, till 1 cm långa. Radiärtaggar 6-13, till 1 cm långa. Blommor trattlika, vita till rosa eller purpur, 10-20 cm långa. Blommorna är doftande, men doften varierar från population till population. Vissa har väldoft, andra har doft som påminner om persilja. 

Namnet obrepanda (lat.) betyder mycket tillbakaböjd.

Lättodlad krukväxt som skall placeras i full sol under hela året. Vattnas ca en gång per vecka april-maj till oktober. Vid mycket varm väderlek kan mera vatten ges. Ge kvävefattig gödning i små doser.  Övervintras svalt och torrt under november-mars. Temperaturen bör ligga på 10°C. Utan sval vintervila blommar inte kaktusen.

Synonymer

subsp. obrepanda
Echinocactus obrepandus Salm-Dyck 1845
Echinocactus misleyi Cels, 1847
Echinopsis cristata Salm-Dyck, 1850
Echinopsis cristata purpurea Labouret, 1853
Echinopsis misleyi (Cels) Labouret, 1847
Echinopsis obliqua Cels, 1896
Pseudolobivia obrepanda (Salm-Dyck) Backeb. ex Krainz 1942
Echinopsis fiebrigii Gürke 1905
Pseudolobivia fiebrigii (Gürke) Backeb. ex Krainz 1942
Pseudolobivia obrepanda var. fiebrigii (Gurke) Backeberg 1959
Echinopsis obrepanda var. fiebrigii (Gürke) Friedrich 1974
Echinopsis rojasii Cardenas 1951
Pseudolobivia rojasii (Cardenas) Backeb. 1959
Echinopsis rojasii var. albiflora Cárdenas 1951
Pseudolobivia rojasii var. albiflora (Cárdenas) Backeberg 1959
Pseudolobivia carmineoflora  Hoffm. & Backeb. 1959 nom. inval
Echinopsis carmineoflora (Hoffm. & Backeb.) H.Friedrich 1974 nom. inval.
Echinopsis orozasana F.Ritter 1959
Pseudolobivia orozasana (F.Ritter) Backeb. 1965
Echinopsis toralapana Cardenas 1964
Pseudolobivia toralapana (Cardenas) Backeb. 1966
Lobivia mizquensis Rausch 1972
Lobivia aguilari R.Vasquez 1974
Echinopsis obrepanda var. aguilari (Vasq.) Rausch 1985
Echinopsis rauschii H.Friedrich 1974
Lobivia pojoensis var. grandiflora RauschEchinopsis rauschii var. grandiflora (Rausch) H. Friedrich 1974Echinopsis rauschii var. megalocephala Rausch 1974

subsp. calorubra (Cardenas) G.Navarro 1996Echinopsis calorubra  Cardenas 1957Pseudolobivia calorubra  (Cardenas) Backeb. 1966Echinopsis obrepanda var. calorubra (Card.) Rausch 1975Lobivia calorubra  (Cardenas) Rausch 1987

subsp. tapecuana (F.Ritter) G.Navarro 1996 Echinopsis tapecuana  F.Ritter 1965

Källor

 Edward F. Anderson, The Cactus Family (Timber Press, 2001) 
Mats Winberg, Succseed http://www.succseed.com/
Jens Corneliuson, Växternas namn, vetenskapliga växtnamns etymologi Wahlström & Widstrand 1997  
The New Cactus Lexicon, David Richard Hunt, Nigel Taylor och Graham Charles'', 2006 • 

Yx Växtindex 
Krukväxter 
Kaktusväxter
Växter i Bolivia
Jiang Kui

Jiang Kui (kinesiska: 姜夔, pinyin: Jiāng Kuí), född ca 1155, död ca 1221, var en berömd kinesisk poet, kompositör och kalligraf under Songdynastin.

Jiang föddes i dagens Jiangxiprovins men flyttade tidigt till Hebei där hans far var ämbetsman. Jiang blev dock tidigt föräldralös och växte upp hos sin äldre syster i Hanyang och tillbringade större delen av sitt liv i regionen Jiangnan, söder om Yangtzes nedre lopp. Till skillnad från flertalet kända klassiska poeter tjänade Jiang aldrig som ämbetsman utan levde på det lilla musik och kalligrafi kunde ge, samt på rikare vänner. Han har komponerat och tonsatt många dikter, både shi och ci, varav den idag mest berömda torde vara Yangzhou man, samt åtminstone ett stycke för guqin.

Om Jiang Kui
 Shuen-fu Lin, The transformation of the Chinese lyrical tradition: Chiang K'uei and Southern Sung tz'u poetry. Princeton N.J.: Princeton University Press, 1978.
 Shuen-fu Lin, A structural study of Chiang K'uei's songs. Ann Arbor, Mich: UMI, 1973.

Kinesiska poeter
Kinesiska kompositörer
Kinesiska kalligrafer
Födda 1155
Avlidna 1221
Män
WP:Projekt Kina
Kinesiska författare under 1100-talet
Kinesiska författare under 1200-talet
Jeong Cheol

Jeong Cheol (hangul: 정철, hanja: 鄭澈) (1536-1593) var en koreansk statsman och poet. Han skrev under namnen Gyeham och Songgang och anses ha varit framstående inom gasa- och sijoformerna av klassisk koreansk poesi.

Litterära verk
 Gwan-dong-byeol-gok
 Sa-mi-in-gok
 Song-gang-ga-sa

Referenser 
Artikeln är, helt eller delvis, översatt från engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Födda 1536
Koreanskspråkiga författare
Koreanska poeter
Avlidna 1593
Män
WP:Projekt Korea
Personer i Korea under 1500-talet
Zhu Da

Zhū Dā (朱耷), född 1626, död 1705, var en kinesisk konstnär inom tuschmåleri och en kalligraf. Han var av adlig släkt med prinsen Zhu Quan av Mingdynastin som förfader. I Kina är Zhu Da mer känd som Bādà Shānrén (八大山人), ett religiöst namn han tog sent i livet.

Som en ung talang började han måla och skriva poesi vid en tidig ålder. Ungefär år 1658, när Mingkejsaren begick självmord och en rebellarmé anföll Peking, sökte den unge mannen skydd i ett buddhisttempel och blev munk. Som en lojal tjänare till Ming var han djupt sorgsen och vägrade tala med någon utan bara skrattade och grät (som inskriptioner i hans målningar visade). Han var en ledande målare under Qingdynastin

Hans målningar har karakteristiskt skarpa penseldrag, vilket anses bero på sättet han sidlänges höll penseln. På 1930-talet producerade den kinesiske konstnären Zhang Daqi flera förfalskningar av Zhu Das konstverk. Men dessa kan enkelt upptäckas av ett tränat öga eftersom kopiornas penseldrag var mjukare och rundare.

Källor 
Artikeln är, helt eller delvis, en översättning från engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 
 
 

Kinesiska konstnärer under 1600-talet
Kinesiska konstnärer under 1700-talet
Kinesiska kalligrafer
Födda 1626
Avlidna 1705
Män
WP:Projekt Kina
Personer från Nanchang
John Singleton Copley

John Singleton Copley (född cirka 3 juli 1738 i Boston, Massachusetts, död 9 september 1815 i London, England) var en amerikansk konstnär.

Ungdom 
John Singleton Copley var son till en irländsk immigrant, Richard Copley, och dennes fru, Mary Singleton Copley. Hans föräldrar ägde en tobaksaffär i Boston. År 1748 hade Richard Copley dött, det exakta datumet är okänt, men den 2 maj 1748 gifte Mary om sig med Peter Pelham, en gravör och lärare, och flyttade med hennes son till ett lugnare och mer respektabelt område av Boston. John var endast 13 år när även hans nya styvfar, Peter, dog.

London
1774 flyttade Copley till England för att fortsätta sitt måleri där. Han flyttade vidare till Paris, Genua och Rom innan han återvände till London nio månader senare. I London blev han antagen som ledamot av Royal Academy of Art.

Hans konstnärliga geni
Copley är känd för sina porträtt av viktiga personer i koloniala New England, framförallt män och kvinnor i medelklassen. Porträtten var innovativa på så sätt att de tenderade porträttera personerna med föremål som var karakteristiska för deras liv.  I London började han specialisera sig på historiska berättande scener, vilka ibland avfärdas av kritiker för att de saknar vibransen av hans tidigare porträtt. Copley demonstrerade sitt geni, både under den amerikanska och den brittiska perioden, för hans renderingar av yttexturer och fångandet av en emotionella ögonblick i tiden.

Äktenskap och familjeliv
John var gift med Susanna Farnham Clarke, vars far, Richard Clark var lojalist och en av Bostons rikaste köpmän och ombud för British East India Company. Paret fick sex barn under deras 45 år som äkta makar. År 1815 dog John i London. Deras son John blev brittisk lordkansler och upphöjd i friherrligt stånd.

Främsta verk

Externa länkar 

 National Gallery of Art: John Singleton Copley
 National Gallery of Art: Watson and the Shark

Källor 
 Artikeln är, helt eller delvis, översatt från engelskspråkiga Wikipedia.

Noter

Amerikanska porträttmålare
Födda 1730
Avlidna 1815
Män
Personer från Boston
Rubén Darío

Félix Rubén García Sarmiento, född 18 januari 1867 i Metapa (nuv. Ciudad Darío), Nicaragua, död 6 februari 1916 i León, Nicaragua, var en nicaraguansk poet som skrev under pseudonymen Rubén Darío. Hans poesi införde kraft och energi till den enformiga, monotona spanska poesin vid den tiden. 

Rubén tillbringade stora delar av sitt liv utanför Nicaragua som journalist och diplomat. 1888 gav han i Chile ut Azul som är ett av de inledande verken i den spanskamerikanska modernismen.

Nedslagskratern Dario på Merkurius och asteroiden 9482 Rubéndarío är uppkallad efter honom.

Exempeldikt 

Yo persigo una forma

Yo persigo una forma que no encuentra mi estilo,
botón de pensamiento que busca ser la rosa;
se anuncia con un beso que en mis labios se posa
al abrazo imposible de la Venus de Milo.
 
Adornan verdes palmas el blanco peristilo;
los astros me han predicho la visión de la Diosa;
y en mi alma reposa la luz como reposa
el ave de la luna sobre un lago tranquilo.
 
Y no hallo sino la palabra que huye,
la iniciación melódica que de la flauta fluye
y la barca del sueño que en el espacio boga;
 
y bajo la ventana de mi Bella Durmiente,
el sollozo continuo del chorro de la fuente
y el cuello del gran cisne blanco que me interroga.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Till Margarita 1984

Källor

Födda 1867
Avlidna 1916

Män
Nicaraguanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Personer i Nicaragua under 1800-talet
Personer i Nicaragua under 1900-talet
Dario

Dario kan syfta på:

Dario (djur) – ett släkte av havs fiskar
 Dario (krater)  – en krater på Merkurius
 Ciudad Darío  – en kommun i Nicaragua

Personer
Rubén Darío (1887–1916), en nicaraguansk poet

Se även
 Dareios
Desprez

Desprez kan syfta på bland andra:

Josquin des Prez (död 1521), flamländsk-fransk tonsättare.
Louis Jean Desprez (1743–1804), svensk-fransk konstnär.

Franska efternamn

it:Desprez
John Dowland

John Dowland, född 1563, begravd 20 februari 1626 i London, var en engelsk kompositör, sångare och lutspelare. Han är idag mest känd för sina melankoliska sånger som "Come, Heavy Sleep", "Come Again", "Flow My Tears" och "I Saw My Lady Weepe", men även för sin instrumentala musik, som under 1900-talet har genomgått en större renässans som källa för klassisk gitarrepertoar.

Nedslagskratern Dowland på planeten Merkurius är uppkallad efter honom.

Biografi 
Mycket lite är känt om Dowlands tidiga liv, men det anses att han föddes i London eller möjligen Dublin. Det är känt att han reste till Paris år 1580 där han tjänade som ambassadör vid det franska hovet. Han blev vid den här tiden katolik, vilket han ansåg ledde till att han inte blev erbjuden att vara hovmusiker vid Elisabet I av England:s protestantiska hov. Han arbetade istället under många år i Kristian IV av Danmarks hov. Han återvände till England år 1606 och fick år 1612 post som en av Jakob I av Englands lutspelare. Dowland avled i London 1626.

Exempel på hans musik 
En av de bättre kända verken är lutsången "Flow My Tears", den första versen går som följer:

Flow, my teares, fall from youre springs,
Exiled for ever, let mee mourn
Where night's black bird hir sad infamy sings,
There let mee live forlorn.

Externa länkar 

 
Lyssna på gratis inspelningar av Madrigals och en Elisabetiansk sång från Umeå Akademiska Kör

Källor 
Artikeln är, helt eller delvis, översatt från engelska Wikipedia.

Noter 

Födda 1563
Avlidna 1626
Brittiska kompositörer
Renässanskompositörer
Alumner från Christ Church, Oxford
Män
Dowland

Dowland kan syfta på:

 Dowland (krater) – en krater på Merkurius
 Dowland, Devon - en ort och civil parish i England, Storbritannien

Personer
 John Dowland (1563–1626), en engelsk kompositör, sångare och lutspelare
Kanō Eitoku

Eitoku länkar hit. För den japanska tideräkningsperioden, se Eitoku (japansk era).

Kanō Eitoku, född 16 februari 1543, död 12 oktober 1590, var en japansk konstnär under Azuchi-Momoyama-perioden. Han var en av Kanoskolans främsta mästare och sonson till dess grundare Kanō Motonobu.

Biografi
Eitokus födelsenamn var Kanō Koninobu Genshiro, och Eitoku använde han som konstnärsnamn (gō).

Han utbildades av sin far, Kanō Shoei, och är framför allt känd för sina stora dekorativa målningar på guldgrund, vilka han utförde på dörrar och skärmar i palats och tempel. Han förenade i sina målningar den inhemska yamatostilen med det kinainspirerade tuschmåleriet.

Han arbetade för Oda Nobunaga och Toyotomi Hideyoshi och dekorerade bland annat Azuchiborgen och Jurakudaipalatset med blomstermotiv i Shoheki-ga-stil. Han målade också fåglar och blommor för Daitoku-ji-templet i Kyoto.

Bland hans bevarade verk märks skärmar med lejon och varianter av falk i tall med bergslandskap. De flesta av Eitokus verk förstördes vid oroligheterna under Sengoku-perioden.

År 1590 producerade han takmålningar i Tofuku-Ji-templet, men blev plötsligt sjuk och dog vid en ålder av 48 år.

Källor

 Bra Böckers lexikon, 1974
 http://www.nebeta.se/encyklopedi/l%C3%A5ng/genshiro-eitoku
 Louis Frédéric: Japan Encyclopedia Harvard University Press, 2005.
 Kano Eitoku (1543 - 1590) Jyuluck-Do Co.

Japanska målare under 1500-talet
Födda 1543
Avlidna 1590
Män
WP:Projekt Japan
Personer från Kyoto
Boone County, Indiana

Boone County är ett county i delstaten Indiana, USA, med 56 640 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Lebanon.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 096 km². 1 095 km² av den arean är land och 1 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Clinton County - nord
 Hamilton County - öst
 Marion County - sydost
 Hendricks County - syd
 Montgomery County - väst

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1830
Olaudah Equiano

Olaudah Equiano, född 1745 i (förmodat) Essaka, Nigeria , död 31 mars 1797, ibland även kallad Gustavus Vassa (vilket var hans slavnamn), var en slav och senare sjöman och författare på 1700-talet. Han var av nigerianskt ursprung (dåvarande kungadömet Benin) och bodde i de brittiska kolonierna i Amerika och i Storbritannien. Equiano var en av de ledande gestalterna i abolitionismen – avskaffandet av slaveriet.

Biografi
Equiano konverterade som slav i brittiska Västindien till kristendomen. Genom en kombination av tur – han hamnade hos relativt humana herrar – och hårt arbete lyckades han friköpa sig själv, bistod sedan frivilligt en av sina vita välgörare att grunda en slavplantage och kolonisera Mosquitokusten, trots att han avskydde slaveriet, samt närde långtgående planer på att som missionär sprida anglikanismen bland de hedniska afrikanerna.

Equiano kom att delta i utforskandet av Sydamerika, Västindien och Arktis.

Olaudah Equiano publicerade sin självbiografi 1789. The Interesting Narrative of the Life of Olaudah Equiano, or Gustavus Vassa, the African beskriver slaveriets fasor och bidrog därmed till skapandet av Slave Trade Act som sedan antogs 1807 av det brittiska parlamentet och som var en början på avskaffandet av slaveriet. Romanen har också som merit att det är den äldsta kända självbiografin av någon som varit slav. Den är också känd som en av 1700-talets bästa äventyrsromaner.

Som förespråkare för abolitionismen var Equiano också ledare för “the Poor Black community” i London. Han kom att tjäna som talesman för sitt folk. Hans kommentarer och reaktioner publicerades regelbundet i tidningar som Public Advertiser och Morning Chronicle.

Familj 
Equiano bosatte sig i Soham, Cambridgeshire, och gifte sig 7 april 1792 med lokalinnevånaren Susannah Cullen i St Andrews kyrka. Paret fick två döttrar, Anna Maria (1793–1797) och Joanna (1795–1857).

Bibliografi 
 ”The Life of Olaudah Equiano the African”, Olaudah Equiano, 1787

Boken har utkommit i flera svenska översättningar. De senaste är:
 ”Gustavus Vassa : afrikanen: en slavs berättelse”, Norstedts förlag, Studentlitteratur, 2004 
 ”Jag, Slaven Gustavus Vassa”, LL-förlag, 2005

Kuriosa 

Olaudah Equiano har fått en krater uppkallad efter sig på Merkurius, Equianokratern.

Referenser 

Brittiska författare under 1700-talet
Amerikanska författare under 1700-talet
Nigerianska författare
Födda 1745
Avlidna 1797
Män
Brittiska slavar
Brittiska abolitionister
HMS Spårö (M12)

{{Faktaruta fartyg
|namn               = HMS Spårö (M12)
|bild               = Ships at Berga navy base, Sweden-3.jpg
|bildstorlek        = 250px
|bildtext           = Skaftö och Spårö (till höger) i Berga, 2013
|flaggbild_noborder = Naval Ensign of Sweden.svg
|typ                = Minröjningsfartyg (1997–2004) Röjdykarfartyg (2004–nutid)
|klass              = Styrsö-klass (1997–2004) Spårö-klass (2004–nutid)
|nummer             = M12
|motto              =
|beställd           =
|varv               = Karlskronavarvet
|planerad           = 4.sjöstriflj
|påbörjad           =
|sjösatt            = 30 augusti 1996
|tjänst             = 21 februari 1997
|öde                =
|deplacement        = 175 / 196 ton
|längd              = 36 meter
|bredd              = 7,9 meter
|djupgående         = 2,2 meter
|maskin             =
|hastighet          = 13 knop
|räckvidd           =
|besättning         =
|bestyckning        = 3 x 7,62 mm kulspruta
}}

HMS Spårö (M12) är ett röjdykarfartyg av Spårö-klass. Två fartyg i klassen,  och HMS Spårö, byggdes om år 2004 till 2005. Möjligheten att lägga ut ett minsvep togs bort och istället utrustades båtarna med diverse röjdyksinstallationer. Möjligheten att söka och identifiera minor med hjälp av sonar och Rov är bibehållen.

Bemanningen består av fyra officerare, fem specialistofficerare, fyra sjömän och fyra röjdykare. Motorer och fart är som för Styrsö''-klassen.

Externa länkar

Styrsö-klass (minröjningsfartyg)
Svenska minröjningsfartyg
Fartyg sjösatta 1996
Fartyg byggda i Karlskrona
William French Smith

William French Smith, född 26 augusti 1917 i Wilton i New Hampshire, död 29 oktober 1990 i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk republikansk politiker och jurist.

Smith studerade vid University of California, Los Angeles och vid Harvard Law School.

1946 gick han med i advokatbyrån Gibson, Dunn & Crutcher LLP i Los Angeles.

Han tjänstgjorde som USA:s justitieminister 1981-1985 under president Ronald Reagan.

Smith avled 1990 och hans grav finns på kyrkogården Forest Lawn Memorial Park i Kalifornien. Ross Perot, obunden presidentkandidat i 1992 års presidentval, sade att han gärna skulle ha Smith med i sin kabinett om han blir invald. Då påminde Perots rådgivare att Smith redan var död.

USA:s justitieministrar
Amerikanska advokater
Alumner från Harvard University
Personer från Hillsborough County, New Hampshire
Födda 1917
Avlidna 1990
Män
Alumner från University of California, Los Angeles
Alumner från Harvard Law School
Jerry Persson

Jerry Persson, född 29 april 1969, svensk ishockeyspelare (forward). Jerry Persson spelade i Tyringe innan han gick vidare till Frölunda HC.

Persson ingick i Frölunda HC:s SM-silverlag säsongen 1995–1996, som förlorade finalserien mot Luleå HF. Persson spelade även i HV71 under två säsonger innan han avslutade sin karriär på grund av skador.

Källor

Fotnoter

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i HV71
Födda 1969
Män
Levande personer
Svenska idrottare under 1900-talet
Änglaspel

Änglaspel är en slags spelande mässingsljusstake. Värmen från ljusen stiger och får en enkel turbin att snurra. Vid turbinen är änglafigurer fästa och när dessa snurrar slår de an mot små klockor, varvid ett "spelande" ljud uppstår. 

Det tidigast kända patentet för ett änglaspel är från början av 1900-talet och tillhörde Walter Stock från den tyska leksaksfirman Adrian & Stock. Det var inte en helt ny produkt, utan en utveckling av julpyramiderna som ingår i den tyska jultraditionen. Tysktillverkade änglaspel från tiden före andra världskriget tillverkades vanligen av tenn. 

Erik Boberg från Gävle utvecklade designen 1948 och det svensktillverkade änglaspelet exporterades därefter till 25 länder i såväl Europa som Nordamerika. 1952 tillverkades 75 000 änglaspel i Sverige och merparten exporterades till svenskbygder i USA. De svenska änglaspelen hade en enklare design med färre delar, änglar med pompadourfrisyrer och var tillverkade i mässing. Som tillbehör och festligt alternativ till änglafigurer fanns även clowner och hästar. Tillverkningen i Sverige skedde länge i Hille, men flyttades senare till Valbo. Tillverkningen av änglaspel i Sverige lades ned. 

Det finns en uppsjö av olika varianter av änglaspel, med olika motiv, med eller utan klockor. Nytillverkade är ofta kopior producerade i Kina.

Världens största änglaspel
Julen 1995 beställdes ett över åtta meter högt änglaspel av Gävle kommun inför sitt 550-årsjubileum. Spelet satte upp på Stortorget i Gävle och kom med i Guinness rekordbok. Efter kritik mot färgen och klangen magasinerades änglaspelet och 1997 flyttades det till taket på en byggnad i Valbo där de små änglaspelen då tillverkades, och har gett namnet "Änglahöjden" åt området där den är placerad.

Referenser

Noter

Webbkällor 
http://www.oldchristmastreelights.com/candle_powered_chimes.htm 
http://www.angelchimes.com/index.htm 

Julpynt
Ljusstakar
Nya Fröken Sverige

Nya Fröken Sverige är en tävling som sedan 2006 avgör vem som får representera Sverige i skönhetstävlingen Miss Universum.

Panos Papadopoulos äger tävlingen och trots att han äger baddräktsmärket Panos Emporio har han avstått från baddräktdelen i tävlingen.
Panos Papadopoulos anser att den Nya Fröken Sverige ska vara en modern och fritänkande kvinna som inte behöver visa sig i baddräkt för att bevisa sig själv.
Fröknarna tävlar numera bara i aftonklänningsmoment, intervju och framförande på svenska och engelska. De som tar sig vidare från varje del av Sverige (Götaland, Svealand etc) får åka till finalveckan i Stockholm.
Regerande Fröken Sverige är Josephine Alhanko från Stockholm som lyckades nå Topp 20 i Miss Universum-tävlingen i Los Angeles i år. År 2007 kommer Fröken Sverige att avgöras i april.
TV-programmet "Vägen till Fröken Sverige 2006" visades 2006 på STAR-TV, som äger rättigheterna att visa Miss Universum och Fröken Sverige i Norden. Programmet visade rekryteringsprocessen i den nya Fröken Sverige.

Se även 
 Fröken Sverige

Skönhetstävlingar