kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svenska Skidanläggningars Organisation

Svenska Skidanläggningars Organisation, tidigare Svenska Liftanläggningars Organisation, förkortat SLAO, är en bransch- och intresseorganisation för skidlift- och alpina skidanläggningar i Sverige. Organisationen grundades år 1978, och har sitt huvudkontor i Östersund.

Alla anläggningar som är medlemmar måste uppfylla krav på bland annat säkerhet. År 2008 var 235 skidanläggningar medlemmar i SLAO vilket enligt egen uppgift motsvarar 99 % av Sveriges totala liftkapacitet och omsättning.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Branschorganisationer i Sverige
Alpin skidsport i Sverige
Det blod som spillts

Det blod som spillts är en svensk kriminalroman från 2004, skriven av Åsa Larsson. Det blod som spillts är den andra boken i serien om juristen Rebecka Martinsson.

Det blod som spillts filmatiserades under 2011.  
Ytterligare en filminspelning av berättelsen gjordes under 2016 med TV-premiär i början av 2017.

Externa länkar
Det blod som spillts på Albert Bonniers förlag

Referenser

Skönlitteratur 2004
Svenska kriminalromaner
British Open (snooker)

British Open är en rankingturnering i snooker som hölls varje år mellan 1985 och 2004 och från år 2021.

Bakgrund 
Den hade föregångare under andra namn och utan rankingstatus, bland annat Yamaha International Masters. Fram till år 1999 hölls den på våren, men till nästa säsong flyttades den till november. Därmed hölls två British Open år 1999, en under säsongen 1998/99, och en under säsongen 1999/2000. Turneringen har hållits i flera olika brittiska städer, däribland Derby, Plymouth och Brighton. Turneringen hade ett långt uppehåll efter år 2004, och återkom i snookerkalendern år 2021 som rankingturnering.

Vinnare

Externa länkar
WebArchive - Tournament Histories - British Open

Snookerturneringar
Jay Hakkinen

Jay Hakkinen, född 19 juli 1977, är en amerikansk skidskytt och har deltagit i tre olympiska spel. Han är från Kasilof i Alaska.

Amerikanska skidskyttar
Födda 1977
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från USA
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från USA
Män
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från USA
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från USA
Levande personer
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2010
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2002
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 1998
Natalia Levtjenkova

Natalia Levtjenkova född 30 juli 1977 i Smolensk,  är en före detta moldavisk skidskytt. Hon vann distansloppet i Europamästerskapen i Nove Mesto 2008.

Källor 

Moldaviska skidskyttar
Kvinnor
Födda 1977
Levande personer
Felix Neubergh

Felix Neubergh, född 1896 i Göteborg, död 26 december 1995, var en svensk bankman och donator.

Biografi 
Neubergh tog examen som handelsstudent vid Göteborgs handelsinstitut. Efter första världskrigets slut kom han 1919 till London för att studera engelskt bankväsen. Han stannade i London och blev anställd i Anglo-Portuguese Bank i London där han fick en livslång karriär med uppdrag både som verkställande direktör och styrelseordförande. Under andra världskriget var han finansiell rådgivare åt den brittiska regeringen.

Trots att han blev bofast i England bevarade han hela livet sitt svenska medborgarskap och kontakterna med Göteborg, och donerade betydande belopp till flera ändamål i Göteborg, bland annat:

 Doktor Felix Neuberghs Stiftelse som delar ut forskningsanslag för att "förbättra den åldrande människans fysiska livskvalitet", samt till "studerande" och "behövande". Stiftelsen grundades 1990 och fick ett startkapital på 25 miljoner, där gåvobrevet överlämnades personligen av den 95-årige Neubergh till landshövding Kjell A Mattsson.

 Doktor Felix Neuberghs professur i bank- och finansvetenskap, där donationen gjordes 1985.
 Neuberghska Bambergerska äldreboendet på Guldheden i Göteborg invigdes 1994, där donationer från Felix Neubergh samt Edith och Julius Bamberger möjliggjort uppförandet av ett boende där äldre personer med judisk anknytning ska kunna bo, trivas och känna trygghet.

Familj 
Felix Neubergh var gift med Bertha Neubergh (1892–1984). De var barnlösa, men omtanken om barn och ungdomars vård och utbildning präglade många av deras donationer.

Utmärkelser 

 1980 – Felix och Bertha Neubergh utsedda till "Socii et amici universitatis regiae Gothoburgensis", Göteborgs universitets vänner.
 1987 – utnämnd till hedersdoktor vid Göteborgs universitet 1987.

Innehavare av Felix Neuberghs professur i bank- och finansvetenskap 

 1990–2000: Clas Wihlborg
 2013– Erik Hjalmarsson

Referenser

Noter

Källor
Felix Neubergh - Londonbankir och göteborgsk välgörare, Bertil Andersson, Dr Felix Neuberghs stiftelse, Novum Grafiska, Göteborg 1998

Externa länkar
Webbplats Doktor Felix Neuberghs Stiftelse

Personer från Göteborg
Män
Födda 1896
Avlidna 1995
Hedersdoktorer vid Göteborgs universitet
Personer i Sverige under 1900-talet
Slottet i Coucy

Slottet i Coucy (franska: Château de Coucy) ligger i kommunen Coucy-le-Château-Auffrique i det franska departementet Aisne. Slottet byggdes på 1200-talet och renoverades av Eugène Viollet-le-Duc på 1800-talet. 1917 sprängde den tyska armén slottstornet och det fyra övriga tornen med 28 ton sprängmedel.

Under sin höjdpunkt var slottet berömt för sitt slottstorn och sina stolta lorder.

Slottet byggdes på 1220-talet av Enguerrand III de Coucy. Egendomen ligger på en klippa och har formen av en oregelbunden parallelltrapets med måtten 92x35x50x80 meter. I de fyra hörnen finns runda torn som är 20 meter i diameter. De var ursprungligen 40 meter höga. Mellan de två tornen vid tillfarten låg det väldiga slottstornet, som 35 meter brett och 55 meter högt var det det största tornet i Europa. De mindre tornen som omger slottsgården är av den storlek som slottstorn i allmänhet var då de byggdes av det franska kungahuset vid den tiden. Resten av klippan täcks av slottets lägre borggård och den lilla staden. 

Coucy ockuperades av tyska trupper i september 1914 under första världskriget. Slottet blev en militärbas och besöktes av flera tyska uppsatta personer, bland annat Vilhelm II. I mars 1917 förstörde den tyska armén slottstornet och de fyra hörntornen men det är inte känt om det gjordes av militära anledningar eller på grund av barbari. Förstörelsen orsakade så stor allmän upprördhet att ruinerna i april 1917 förklarades till ett "minne av barbari". Krigsreparationerna omfattade att röja upp i tornen och bygga upp murarna, men ruinerna av slottstornet lämnades orörda.

Slottet är klassificerat som nationalmonument och har varit ett monument historique sedan 1862.

Referenser
Delvis översatt version från engelskspråkiga Wikipedia

Externa länkar
 Eugène Viollet-le-Ducs beskrivning av slottet (franska)
 Officiell webbplats för Frankrikes nationalmonument
 Det franska kulturministeriets register om slottet i Coucy

Coucy
Herdediktning

Herdediktning (även bukolisk eller pastoral diktning) är en litterär genre av lyrik eller epik, vars innehåll handlar om herdar och herdinnor och andra enkla människor på landsbygden, och deras kärleksbestyr. I antikens Grekland, där stilåtskillnadsideal var centrala, och där blott komedin i vanliga fall tilläts skildra vanliga människor, utgjorde herdediktningen en viktig kontrast, eftersom det här var möjligt att skildra människor utanför de mest ädla miljöer, något som annars inte var möjligt. 

Herdediktningen var betydelsefull för utvecklingen av kärleksromanen. Ofta anförs Arkadien som plats för diktningen, med anspelning på Et in Arcadia ego. Musikaliskt motsvaras genren av pastoraler (Pastoralsviten).

Historik 
Herdediktningen skapades av Theokritos (200-talet f Kr). Den romerske författaren Vergilius skrev också han herdedikter, Bucolica, men dessa är förstås lyrik. Under renässansen och barocken skrevs längre, berättande herdestycken, kallade herderomaner, vilka räknas till epiken. 1453 utgavs Jacopo Sannazaros herderoman Arcadia, som blev stilbildande för kommande epoker. 1624 utkom den första herderomanen, L'Astrée av Honoré d'Urfé, som kom att bli efterbildad. Klassicismen tog avstånd från genren, men sedan dess har det skrivits verk som imiterat herdediktningen.

Exempel 
Berömda herdedikter har skrivits av Philip Sidney, Christopher Marlowe, Alexander Barclay, Edmund Spenser, Garcilaso de la Vega, Szymon Szymonowic, och Pierre de Ronsard. Den första originalromanen på svenska, Urban Hjärnes Stratonice (1666-68), är en herderoman. Genren var mycket populär fram till och med preciositeten.

Rousseau anammade den bukoliska stilarten, liksom Lenngren och Bellman.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
Genrer inom poesi
Kosovoalbaner

Kosovoalbaner kallas den etniskt albanska majoritetsbefolkningen i Kosovo och som utgör 92% av Kosovos befolkning.

Ordet kosovarer är ett svenskt lån från albanskan, som en beteckning för kosovoalbaner, medan ordet kosovaner kommer från serbiskan och är en beteckning för kosovoserber.

Kosovoalbaner tillhör inte den slaviska folkgruppen, men innehade medborgarskap i det forna Jugoslavien.

De flesta i den kosovoalbanska befolkningen är icke-praktiserande muslimer, främst sunni. Aktivt troende muslimer återfinns i huvudsak bland de äldre.

Till kosovoalbaner räknas etniska albaner med kosovariskt påbrå eller ursprung, oavsett om de bor i Kosovo eller inte. En stor kosovarisk diaspora har uppstått sedan Kosovokriget, främst i Tyskland och Schweiz. Enligt beräkningar bor omkring 500 000 kosovoalbaner i Tyskland och Schweiz (fördelningen ligger på omkring 300 000 i Tyskland och runt 200 000 i Schweiz). I Sverige beräknas det finnas omkring 60 000 kosovoalbaner , främst boende i Skåne. Huvuddelen av kosovoalbanerna i Skåne bor i Malmö. De kosovanska myndigheterna uppger, se den engelskspråkiga artikeln, att det bor 19 576 kosovaner i Sverige, men hur många av dem som är just kosovoalbaner, och hur många som är av annan etnicitet, t.ex. kosovoserbisk, redovisas ej. 

Enligt folkräkningen 1991 utgjorde etniska albaner majoritetsbefolkning i 23 av de 29 dåvarande kommunerna i Kosovo (i de 6 övriga var majoriteten antingen etnisk serbisk eller goranisk).

Namnvariationer 
Kosovaner, invånarna i Kosovo, av vilka de flesta är albaner, men avser vanligen kosovoserber.
Kosovarer, invånarna i Kosovo, men avser vanligen kosovoalbaner.

Se även 

 Kosovaner i Sverige

Referenser 

 
Kosovaner
Etniska grupper i Kosovo
Svennevads socken

Svennevads socken i Närke ingick i Sköllersta härad, ingår sedan 1971 i Hallsbergs kommun i Örebro län och motsvarar från 2016 Svennevads distrikt.

Socknens areal är 155,20 kvadratkilometer, varav 140,20 land. År 2000 fanns här 567 invånare. Orten Haddebo samt kyrkbyn Svennevad med sockenkyrkan Svennevads kyrka ligger i socknen, där även Skogaholms herrgård låg innan den flyttades.

Administrativ historik
Svennevads socken har medeltida ursprung. 1735 utbröts Bo socken.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Svennevads församling och för de borgerliga frågorna till Svennevads landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Sköllersta landskommun och en mindre del i Askers landskommun. Sköllersta landskommun kommun uppgick 1971 i Hallsbergs kommun. Församlingen uppgick 2006 i Bo-Svennevads församling som 2010 uppgick i Sköllersta församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Svennevad, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Närke.  De indelta soldaterna tillhörde Närkes regemente, Kumla kompani och Livregementets husarkår, Östernärke skvadron.

Geografi
Svennevads socken ligger söder om Örebro med sjön Sottern och Svennevadsån i nordväst. Socknen har slättland i norr på Närkeslätten och är söder om Hallsbergsförkastningen en höglänt skogsbygd med höjder som når 172 meter över havet.

Geografisk avgränsning
I norr avgränsas Svennevads socken, strax söder om Pålsboda, av Sköllersta socken. I öster ligger Askers socken, i söder Bo socken, i sydväst Lerbäcks socken samt i nordväst Hallsbergs socken.

Fornlämningar
Fem små gravfält från järnåldern med stensättning och resta stenar är funna, däribland Glottrastenen.

Namnet
Namnet (1314 Suinæuaþ''') kommer från kyrkbyn. Förleden innehåller svin här syftande på vildsvin. Efterleden är vad, 'vadställe'.

Förr skrevs namnet även Svinevads socken''.

Befolkningsutveckling

Kända personer från bygden
 Torbjörn Säfve i Haddebo (inflyttad från Luleå)

Se även
Svennevads församling

Referenser

Noter

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Örebro län, del 1 Hermes 1959 libris

Externa länkar

 Svennevads hembygdsförening

Socknar i Sköllersta härad
Indelningar i Hallsbergs kommun
Upp, trälar!

Upp, trälar! (på finska: Täällä Pohjantähden alla 2) är den andra boken i den finländske författaren Väinö Linnas trilogi Här under polstjärnan, ursprungligen utgiven 1960. Huvudpersonen är torparen Akseli Koskela och beskriver hans liv vid tiden för det finska inbördeskriget. Boken väckte stor debatt när den utkom eftersom den på ett realistiskt och oförskönat sätt beskrev vad som faktiskt hände under kriget.

Handling 
Romanen är en direkt fortsättning på Högt bland Saarijärvis moar. Fokus flyttas från Jussi Koskela till hans äldste son, Akseli Koskela, som har tagit över torpet. Berättelsen beskriver en tid av ökande sociala motsättningar. Arbetarrörelsen blir allt mer organiserad, den ryska revolutionen utbryter och snart också det finska inbördeskriget, där Akseli och hans yngre bröder kommer att ansluta sig som frivilliga. Krigets grymhet och destruktivitet beskrivs mycket realistiskt och ett stort antal av romanens personer kommer att dö. Akseli överlever men blir krigsfånge och genomlever svåra umbäranden i ett finskt koncentrationsläger.

Skönlitteratur 1960
Finländska romaner
Finskspråkig skönlitteratur
Historiska romaner
1910-talet i skönlitteratur
Finska inbördeskriget i skönlitteratur
Konung Gustaf III (1777)

Konung Gustaf III, officiellt HM Linjeskepp Konung Gustaf III, var ett linjeskepp i svenska flottan. Bestyckningen utgjordes av 70 kanoner av olika storlekar på två batteridäck. Konung Gustaf III byggdes på Karlskrona örlogsvarv efter ritningar av Fredrik Henrik af Chapman och sjösattes 1777.

Tjänstgöringshistorik
Under Gustav III:s ryska krig 1789-1790  var hon chefsfartyg för linjeflottan under befäl av Hertig Karl av Södermanland i hans position som Storamiral, och deltog i slagen vid Hogland 1788, Ölands södra udde 1789 och Viborg 1790. Fartyget ingick även i den svensk-brittiska eskader som opererade i Finska viken under Finska kriget 1808-09, varefter hon användes som blockskepp i Karlskrona. Åren 1812-1814 togs hon åter i linjetjänst men utrangerades slutgiltigt 1825 och höggs därefter upp.

Fartygschefer
1788-1790 - Eric af Klint.

Bilder

Se även 
 Lista över svenska seglande örlogsfartyg
 Lista över svenska vrak

Anmärkningar

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Gustav III
Svenska linjeskepp
Fartyg sjösatta under 1770-talet
Fartyg byggda i Karlskrona
Gaucho (album)

Gaucho är ett musikalbum av Steely Dan, utgivet 21 november 1980. Året efter upplöstes bandet och återförenades inte förrän 1993. Nästa studioalbum, Two Against Nature, gavs ut 2000.

Albumet blev nia på Billboards albumlista, medan låten "Hey Nineteen" nådde tionde plats på singellistan.

Låtlista
Alla låtar skrivna av Walter Becker och Donald Fagen förutom "Gaucho" som är skriven av Becker, Fagen och Keith Jarrett. 

"Babylon Sisters" – 5:49
"Hey Nineteen" – 5:06
"Glamour Profession" – 7:28
"Gaucho" – 5:30
"Time Out of Mind" – 4:11
"My Rival" – 4:30
"Third World Man" – 5:18

Musiker
Donald Fagen - piano, synth, sång
Walter Becker - bas, elgitarr, sång
Anthony Jackson - bas
Chuck Rainey - bas
Chuck Sample - bas
Don Grolnick - keyboard, elpiano
Rob Mounsey - synth, piano
Pat Rebillot - keyboard, elpiano
Joe Sample - elpiano
Hiram Bullock - elgitarr
Larry Carlton - elgitarr
Rick Derringer - elgitarr
Steve Khan - akustisk gitarr, elgitarr
Mark Knopfler - elgitarr, sång
Hugh McCracken - elgitarr
Wayne Andre - trombon
Michael Brecker - tenorsaxofon, sång
Randy Brecker - trumpet, flygelhorn
Ronnie Cuber - barytonsaxofon
Walter Kane - basklarinett
George Marge - basklarinett
David Sanborn - altsaxofon, sång
David Tofani - tenorsaxofon, sång
Steve Gadd - slagverk, trummor
Jeff Porcaro - slagverk, trummor
Bernard "Pretty" Purdie - trummor
Crusher Bennett - slagverk
Victor Feldman - slagverk, keyboard
Ralph MacDonald - slagverk
Nicky Marrero - percussion, timbales, sång
Patti Austin - sång, körsång
Frank "Harmonica Frank" Floyd - körsång
Diva Gray - sång, körsång
Gordon Grody - sång, körsång
Lani Groves - sång, körsång
Michael McDonald - sång, körsång
Leslie Miller - sång, körsång
Zachary Sanders - sång, körsång
Valerie Simpson - sång, körsång
Zack Snaders - körsång
Toni Wine - sång, körsång

Producent: Gary Katz
Ljudtekniker: Roger Nichols

Musikalbum 1980
Album av Steely Dan
Roundabout (sång)

"Roundabout" är en låt av det brittiska rockbandet Yes. Låten är en av deras mest kända och skrevs av Jon Anderson och Steve Howe. "Roundabout" återfinns på albumet Fragile som gavs ut 1971.

Musiksinglar 1971
Sånger 1971
Brittiska musiksinglar
Sånger
Two Against Nature

Two Against Nature är ett musikalbum av det amerikanska rockbandet Steely Dan, utgivet 29 februari 2000. Det var gruppens första studioalbum sedan Gaucho 1980.

Albumet vann fyra Grammys, bland annat för årets album. Det blev som bäst sexa på Billboard 200 och elva på UK Albums Chart.

Låtlista
Alla låtar skrivna av Walter Becker och Donald Fagen. 

"Gaslighting Abbie" – 5:53
"What a Shame About Me" – 5:17
"Two Against Nature" – 6:17
"Janie Runaway" – 4:09
"Almost Gothic" – 4:09
"Jack of Speed" – 6:17
"Cousin Dupree" – 5:28
"Negative Girl" – 5:34
"West of Hollywood" – 8:21

Musiker
Donald Fagen - Orgel, piano, synth, sång
Walter Becker - bas, elgitarr
Tom Barney - bas
Ted Baker - piano
Jon Herington - akustisk gitarr, kompgitarr
Paul Jackson Jr. - elgitarr
Hugh McCracken - elgitarr
Dean Parks - elgitarr
Lawrence Feldman - klarinett, tenorsaxofon
Amy Helm - vissla
Michael Hitchcock - trumpet
Michael Leonhart - trumpet, dirigent
Lou Marini - altsaxofon
Chris Potter - altsaxofon, tenorsaxofon
Jim Pugh - trombon
Roger Rosenberg - basklarinett, barytonsaxofon
David Tofani - saxofon
Keith Carlock - trummor
Leroy Clouden - trummor
Vinnie Colaiuta - trummor
Sonny Emory - trummor
Ricky Lawson - trummor
Michael White - trummor
Gordon Gottlieb - slagverk
Will Lee - slagverk
Daniel Sadownick - slagverk, timbales
David Schenk - vibrafon
Steve Shapiro - vibrafon
Cynthia Calhoun - körsång
Mike Harvey - körsång
Carolyn Leonhart - körsång

Producent: Walter Becker och Donald Fagen 
Ljudtekniker: Roger Nichols

Musikalbum 1980
Album av Steely Dan
Wilhelm Söderhjelm

Wilhelm August Söderhjelm, född den 26 december 1831 i Stockholm, död den 28 juni 1913 i Djursholm, var en svensk bruksägare och riksdagsman. Han tillhörde ätten Söderhielm och var sonsons sonsons son till Lars Söderhielm och far till Erik Söderhielm.

Söderhjelm blev student i Uppsala 1851, avlade kansliexamen 1853, kameralexamen 1854, examen vid Falu bergsskola 1856 och vid Ultuna lantbruksinstitut 1859. Han blev  extra ordinarie kanslist i Civildepartementet 1853 och var ägare till Långvinds och Boda bruk i Enångers socken, kommunalordförande och landstingsman. Han var ledamot av första kammaren 1879–1897, invald i Gävleborgs läns valkrets, suppleant i Bankoutskottet 1880, ledamot där 1881–1893, suppleant i särskilt utskott 1883 och statsrevisor 1881–1884.

Källor
 Gustaf Elgenstierna: Den introducerade svenska adelns ättartavlor, band VIII (Stockholm 1934), sidan 216.

Noter 

Svenska brukspatroner under 1800-talet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Svenska landstingspolitiker
Svenska kommunalpolitiker
Svenska politiker under 1800-talet
Näringslivspersoner från Stockholm
Politiker från Stockholm
Wilhelm
Födda 1831
Avlidna 1913
Män
Svenska brukspatroner under 1900-talet
Wilhelm von Rehausen

Johan Gottlieb Wilhelm von Rehausen, född 12 januari 1819 i Bollnäs socken, Gävleborgs län, död 10 februari 1897 i Hudiksvall, var en svensk militär och riksdagsman. 

von Rehausen blev student i Uppsala 1836, underlöjtnant vid Hälsinge regemente i Mohed 1840, löjtnant 1844, kapten 1851, major 1860, överstelöjtnant och chef för Norrbottens fältjägarkår 1860, överste och chef för Hälsinge regemente 1874 och var överste i regementets reserv 1882–1884.

von Rehausen var vice ordförande i Gävleborgs läns hushållningssällskap 1868–1874, ordförande i direktionen för vägläggning till Arvidsjaur 1871 och i direktionen för upprensning av Sikforsen i Pite älv 1873-74 och inspektor för Hudiksvalls allmänna läroverk 1884–1887. Han var även kommunal- och landstingsordförande. 

von Rehausen var ledamot av Ridderskapet och adeln 1853–1854 och tillhörde senare första kammaren 1878, invald i Gävleborgs läns valkrets, samt var ledamot av andra kammaren 1879–1881 för Söderhamns och Hudiksvalls valkrets.

Källor

Svenska regementschefer
Överstar i svenska armén
Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Svenska kommunalpolitiker
Svenska landstingspolitiker
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska politiker under 1800-talet
Personer från Bollnäs socken
Födda 1819
Avlidna 1897
Män
Versailles (olika betydelser)

Versailles kan avse:

Versaillesfreden – fredsavtal efter första världskriget, slöts 1919
Versailles (musikgrupp) – en japansk metalgrupp bildad 2007

Geografi

Frankrike 

 
 Versailles, kommun i departementet Yvelines i regionen Île-de-France, 
Slottet i Versailles – ett kungligt slott i Versailles
 Versailles (arrondissement)

USA

Versailles, Indiana, administrativ huvudort, 
Versailles, Kentucky, administrativ huvudort, 
Versailles, Missouri, administrativ huvudort,

Se även
Versalles
John Rettig

Johan (John) Robert Rettig (i riksdagen kallad Rettig i Gävle), född 18 augusti 1847 i Gävle, död där 22 juli 1907, var en svensk grosshandlare och politiker.

Biografi 
Rettig var son till grosshandlaren och riksdagsmannen Robert Rettig samt brorson till bruksägaren och riksdagsmannen Carl Anton Rettig.

Efter studier i Gävle och Hamburg blev John Rettig 1872 grosshandlare och delägare i familjeföretaget P.C. Rettig & Co, som omfattade en tobaksfabrik samt skeppsbyggeri och rederiverksamhet. Han var företagets helägare från 1886 och framåt. Han var ledamot av centralstyrelsen för Gefleborgs Enskilda Bank från 1877 och ordförande där från 1891 samt ledamot i direktionen för Navigationsskolan i Gävle från 1886. Han var stadsfullmäktiges ordförande i Gävle stad 1887–1907 och var åren 1874–1895 även Spaniens vicekonsul i staden.

Rettig var riksdagsledamot i första kammaren för Gävle valkrets 1894–1907. I riksdagen tillhörde han det frihandelsvänliga minoritetspartiet 1894–1904 och därefter första kammarens moderata parti. Han var ledamot i bankoutskottet 1897–1907 (från 1906 som utskottets ordförande) och engagerade sig främst i näringspolitik.

Han är begravd i Gamla kyrkogården i Gävle.

Källor

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 168-169

Noter

Externa länkar 
 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Första kammarens minoritetsparti
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Första kammarens moderata parti 
Svenska kommunalpolitiker
Personer i Gävles historia
Främmande länders konsuler i Sverige
Politiker från Gävle
Födda 1847
Avlidna 1907
Män
Gravsatta på Gävle gamla kyrkogård