kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Glada 1980-talet

Glada 1980-talet, eller glada 80-talet, kallas den högkonjunktur som pågick under mitten och slutet av 1980-talet.

Bakgrund 
1970-talet efter Oljekrisen 1973 och fram till ungefär andra halvan av 1982 kännetecknades av en internationell lågkonjunktur. Många industrier slog/hade slagit igen eller rationaliserade och minskade på arbetsstyrkorna. Samtidigt som efterfrågan låg stilla eller ökade endast marginellt, skedde ingen deflationsspiral som kännetecknade 1930-talets lågkonjunktur utan istället var det en stagflation som tog vid, vilket innebar att arbetslösheten ökade samtidigt som inflationen gjorde det. Denna utveckling drabbade hela västvärlden i varierande grad. Även dåvarande Östeuropa drabbades indirekt trots det ringa handelsutbytet med omvärlden, genom att man fick allt svårare att försörja sig själva utan tvingades ta massiva statslån, vilket i början av 1990-talet kom att kasta länderna i en direkt kris då öststaternas regimer föll.

Sverige kom ändå relativt lindrigt undan jämfört med andra länder som Republiken Irland eller grannlandet Danmark vilka befann sig i en nästan ständig finanskris vid den här tiden. Sveriges riksbank var på den tiden underställd Sveriges riksdag och dessa vidtog åtgärder för att klara av konkurrensen med omvärlden samtidigt som levnadsstandarden inte skulle försämras direkt. Mellan 1976 och 1982 genomfördes sex stora devalveringar av den svenska kronan. Vid det sista tillfället, i oktober 1982, lovade den då nytillträdde statsministern Olof Palme och finansministern Kjell-Olof Feldt att devalveringen på 16 % "skulle bli den sista i svensk historia".

Den 21 november 1985 släpptes utlåningen fri, och parat med att det i omvärlden rådde en högkonjunktur då ledde till att även Sverige drogs med.

Trender
En yuppiekultur utvecklades på Stockholms fondbörs. Mobiltelefoner blev kända som "yuppienallar". Även begreppet finansvalp var vanligt om unga affärsmän. Den samtida yuppiekulturen kritiserades bland annat av Stig Malm i hans första maj-tal 1987.

Att köpa och sälja konst blev också populärt inom affärsvärlden.

Kultur och andra nöjen
Globen i Stockholm, som byggdes 1986–1988 och invigdes 1989, har beskrivts som uttryck för den samtida framtidsoptimismen. Även sommarlandsfenomenet blommade ut.

Se även  
Finanskrisen i Sverige 1990–1994
Glada tjugotalet
Högkonjunkturen efter andra världskriget

Källor

Fotnoter

1980-talet
Högkonjunkturer
Mixed media (musikgrupp)

Mixed media var en visgrupp med feministiska influenser som bildades i Malmö 1974.

Gruppen tilldelades "överraskningspriset" till oetablerad artist/grupp på Visfestivalen i Västervik 1976.  Gruppens ursprungliga medlemmar var Elisabeth Barkstedt, Kersti Olin, Lena Olin och Ingalill Persson-Dunsö. På den första skivan medverkade också bland andra Dan Gisen Malmquist, Ale Möller och Peps Persson. Kersti Olin lämnade gruppen efter första skivan och ersattes med Ellen Olterman.

Mixed medias skivor utgavs ursprungligen på Dan Tillbergs dåvarande skivbolag Bellatrix. Tillberg återutgav 2006 Mixed media på sitt nya kortlivade skivbolag, som för övrigt hette Mixed media music.

Diskografi
2006 - Komplett - (återutgivning, CD, MMRCD-04)  
1979 - Levande (LP, Bellatrix BLP 706)
1978 - Mixed media (LP, Bellatrix BLP 701)

Svenska visgrupper
Andra vågens feminism i Sverige
Musikgrupper från Malmö
1974 i Sverige
Picknick

Picknick är en måltid som tillbringas ute i det fria. Maten brukar ofta ätas sittande på en filt i gräset, och bestå av smörgåsar, sallader, kallskuret, frukt, bakverk och varm eller kall dryck. Picknickvarorna kan packas i en picknickkorg eller en kylväska (kylvaror). Medtagna mål som äts under mindre fria sammanhang kallas vanligen matsäck eller matlåda.

Ordets ursprung 
Ordet picknick kommer från franska pique-nique och härrör från 1600-talet. Verbet piquer betyder ungefär "plocka" och nique betyder "något av mindre betydelse". I Sverige har ordet picknick använts sedan 1800-talet.

1748 deltog dåvarande kaptenlöjtnant Carl Tersmeden (1715-1797) i ett slädparti med trettio ekipage på väg till Åbo, något han i sina memoarer kallar en "picknick".

Inom konst, musik och litteratur

Film
 Picnic, baserad på pjäsen med samma namn av William Inge.

Musik 
 Picknick, musikalbum av svenska Family Four 1972.

Konst
 Édouard Manets tavla Le déjeuner sur l'herbe (Frukosten i det gröna) är kanske det mest kända konstverket som gestaltar en picknick.

Referenser

Externa länkar 

K-märkta ord: Picknick. Öppet arkiv.

Måltider
Tjänstekvinnans son

Tjänstekvinnans son är en självbiografisk roman skriven av August Strindberg 1886, ett år före Hemsöborna. I romanen berättar Strindberg om sina uppväxtvillkor, det vill säga familjesituation, ekonomi och samhällsstatus. I boken heter Strindbergs romanfigur Johan. 

Strindberg skrev boken efter att han blivit åtalad och friad för att han drev med nattvarden i Giftas. Att bli åtalad fick honom att känna sig utanför och oförstådd. Han vill med Tjänstekvinnans son förklara sig för Sverige och också kanske försöka förstå själv.

Romanen är skriven med hänsynslös uppriktighet men starkt färgad av något som inte kunde finnas hos Strindberg som barn, nämligen den 37-årige mannens ateism och misogyni. Samma reservation måste göras för bokens fortsättning "Jäsningstiden", i vilken vi får följa Strindbergs studentliv. Mycket av det som han under studentåren satte högt – såsom Swedenborg, Thorild och Bellman – talar han nu om med förakt. Geijer får inte heller någon nåd, och Strindberg konstaterar att den store historikern skrev "dåliga" dikter.

Den tredje delen heter "I röda rummet" och skildrar tiden 1872–1875 eller samma skede som han år 1879 beskrev i sin berömda roman med nästan samma namn. Fjärde delen i denna serie heter "Författaren". Boken var avsedd att berätta om Strindbergs författarliv men innehåller dessutom allt möjligt annat. Sitt enskilda liv under denna tid sparade han för ett arbete som han skrev åren 1887–88. Det utkom då på tyska under namnet Die Beichte eines Thoren och utgavs först långt senare i svensk översättning men då i en betydligt förmildrad form under titeln En dåres försvarstal.

Titeln kommer från att hans far gifte sig med familjens tjänsteflicka som senare blev Strindbergs mor och med anspelning på Första Mosebok 21:9 och 21:10.
Tjänstekvinnans son nämns även i Paulus brev till galaterna. 

Tjänstekvinnans son har, enligt Göran Hägg i dennes Den svenska litteraturhistorien, sidan 318, tjänat som förebild för andra ungdomsskildringar som exempelvis Hjalmar Söderbergs "Martin Bircks ungdom", Harry Martinsons "Nässlorna blomma" och Ulf Lundells "Jack".

Boken finns översatt till italienska av Astrid Ahnfelt.

Källor

Externa länkar
Tjänstekvinnans son, del I–II i Litteraturbanken
Tjänstekvinnans son, del III–IV i Litteraturbanken 
Tjänstekvinnans son, del I i Projekt Runeberg
Tjänstekvinnans son, del II i Projekt Runeberg 

Fiktiva hembiträden
Skönlitteratur 1886
Romaner av August Strindberg
Franck Montagny

Franck Montagny, född 5 januari 1978 i Feurs, är en fransk racerförare som körde i Formel 1 under 2006.

Racingkarriär
Montagny var testförare för formel 1-stallet Renault 2004 och 2005. Året efter var han testförare för det nya japanska stallet Super Aguri, men han blev deras ordinarie andreförare från och med Europas Grand Prix 2006 efter att Yuji Ide fått sin superlicens indragen av FIA. Montagny fick dock bryta sitt debutlopp efter 29 varv med hydraulikproblem. Han ersattes av stallets testförare Sakon Yamamoto från och med Tysklands Grand Prix 2006 och blev i stället testförare för Super Aguri.  

Montagny var testförare för formel 1-stallet Toyota 2007. Han planerade att tävla i sportvagnsracing eller Champ Car 2008.

F1-karriär

|}

Källor

Födda 1978
Franska racerförare
Franska Formel 1-förare
Toyota F1-förare
Formula Renault 3.5 Series-förare
American Le Mans Series-förare
Män
Levande personer
Formel E-förare
Rho Cassiopeiae

Rho Cassiopeiae är en stjärna i mellersta delen av stjärnbilden Cassiopeja. Med dess absoluta magnitud på -7,48 (550 000 gånger ljusstarkare än vår sol) är det en av de ljusstarkaste stjärnorna på himlen, men på grund av det enorma avståndet på 11 000 ljusår är den föga framträdande.

Astronomer tror att Rho Cassiopeiae kommer att bli en supernova inom en snar framtid, eftersom den har använt nästan allt av sitt bränsle.

Egenskaper
Rho Cassiopeiae, är en gul till vit hyperjättestjärna av spektralklass G2Ia0e. Stjärnan har en beräknad massa som är ca 40 gånger större än solens massa, en radie som är 400 - 500 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 500 000 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av 5 800 - 7 200 K.

Rho Cassiopeiae är en variabel stjärna av typen halvregelbunden variabel (SRD). Den varierar inom intervallet av magnitud 4,1-6,2.

Rho Cassiopeiae har vanligen en skenbar magnitud nära 4,5, men 1946 dämpades den oväntat till 6:e magnituden och kyldes av över 3 000 K innan den återgick till sin tidigare ljusstyrka. Ett liknande utbrott registrerades 1893, vilket tyder på att det genomgår dessa utbrott ungefär en gång vart 50 år. Detta hände igen 2000-2001, när den observerades med William Herschel-teleskopet. Under 2013 medförde en skalutkastning dramatiska spektralförändringar och en sänkning av magnituden med ungefär en halv enhet för synliga våglängder. Svaga emissionslinjer av metaller och dubbla H-α-absorptionslinjer upptäcktes i slutet av 2014 och ovanliga tredubbla absorptionslinjer 2017.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/rhocassiopeiae
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/rhocas.html

Gula hyperjättar
Stjärnbilden Cassiopeja
Halvregelbundna variabler
Bayerobjekt
Supernovakandidater
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
IC 10

IC 10 är en galax i stjärnbilden Cassiopeia. Galaxen ligger ungefär 2 miljoner ljusår från vintergatan och är den enda kända starburstgalaxen i den lokala galaxhopen. Den upptäcktes av Lewis A. Swift den 8 oktober 1887.

Källor 

IC 0010
IC 0010
0010
00192
01305
+10-01-001
IC 0010
Gliese 892

Gliese 892 eller HD 219134 är en ensam stjärna i stjärnbilden Cassiopeja. Gliese 892 har mindre volym och är mindre massiv än solen och ligger relativt nära jorden med ett avstånd på 21,51 ljusår. Dess magnitud är +5,57, vilket är nära gränsen för vad det mänskliga ögat kan uppfatta.

Stjärnan har en optisk följeslagare med magnitud 9,4 med en vinkelseparation på 106,6 bågsekunder.

Planetsystem
HD 219134 har ett system med sex exoplaneter. Den innersta planeten, HD 219134 b, är en stenig superjord baserat på storlek (1,6 gånger jordens storlek) och densitet (6,4 gram per kubik cm). Denna och tre andra exoplaneter, en superjord (betecknad c och senare också befunnen vara en stenplanet), en neptunusliknande (d) och en jupiterliknande (e); härleddes med hjälp av HARPS-N radiella hastighetsdata rapporterade av Motalebi et al. år 2015. Två månader senare publicerade Vogt et al. en rapport om planetsystemet som grundar sig på en 6-planetlösning, med planeter b & c som motsvarar de i Motalebi et al., som motsvarar Motalebis d & e, och d & f vara nya planeter. En summering av fyra oberoende studier har gjorts över det planetariska systemet vid HD 219134, med några motstridiga resultat. Sedan mars 2017 anses stjärnan ha minst 5 planeter, varav två (HD 219134 b och c) är kända för att vara transiterande, stensuperjordar. De tidigare rapporterade planeterna HD 219134 g och h är inte nämnda  efter HARPS-N-analyser i mars 2017 av Gillon et al.

Se även
 Lista över exoplaneter

Beboelig zon
Den konservativa beboeliga zonen vid HD-219134 beräknas sträcka sig från 0,516 till 0,948 AE. Ingen av planeterna som finns i omloppsbana kring stjärnan är inom dessa avstånd från stjärnan, även om HD-219134 g kretsar nära, men litet innanför den inre gränsen av den mer optimistiska empiriskt beräknade beboeliga zonen, eller nya Venus som den beskrivas ibland, belägen på 0,408 AE. Planeten verkar också vara betydligt mer massiv än jorden och därför behåller den sannolikt en tät atmosfär.

Referenser

Noter

Externa länkar
 

Huvudseriestjärnor klass K
Stjärnbilden Cassiopeja
Glieseobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Solsystem
Hagby kyrka

Hagby kyrka kan syfta på 

Hagby kyrka, Uppland – en kyrkobyggnad i Hagby i Uppsala kommun
Hagby kyrka, Småland – en kyrkobyggnad i Hagby i Växjö stift
2 Minutes to Midnight

"2 Minutes to Midnight" är en låt och en singel av det brittiska heavy metalbandet Iron Maiden släppt den 6 augusti, 1984. Låten är skriven av bandets ena gitarrist Adrian Smith och sångaren Bruce Dickinson och är den första singeln till albumet Powerslave.
Låten handlar om det då pågående kalla kriget och politiker under krig och det missnöje bandet hade om den dåvarande situationen. Namnet kommer från domedagsklockan som var en symbol för hur nära en kärnvapenkatastrof jorden var under det kalla kriget då klockan skulle slå midnatt så skulle en kärnvapenexplosion ske. I september, 1949 lyckades Sovjet för första gången spränga en atombomb och då flyttades klockan så nära som två minuter till midnatt. 1984 då singeln släpptes hade man flyttat klockan till tre minuter före midnatt vilket är det nästnärmaste efter 1953. Idag står klockan på två minuter till midnatt.

På singeln fanns två B-sidor, den ena var en cover på en sång av Beckett som heter "Rainbow's Gold" från 1974. Enligt Nicko McBrain så var bandet vänner med Iron Maiden, men Beckett fick aldrig ett genombrott och släppte bara en skiva. Låten är väldigt lik "Hallowed Be Thy Name", till exempel:

And your bird she's singing
Catch your soul, he's willing to fly away
– "Rainbow's Gold"

And though the end is near I'm not sorry
Catch my soul, it's willing to fly away
– "Hallowed Be Thy Name"

Antagligen gillade Steve Harris texten så mycket så han lånade in den till "Hallowed Be Thy Name".

Den andra var ett gräl mellan Nicko McBrain och Steve Harris efter en konsert där Harris fick problem med basen under McBrains trumsolo. Han skickade iväg någon för att säga åt McBrain att förlänga sitt trumsolo men det ledde till att Nicko tappade bort sig. Efter konserten spelade Bruce Dickinson in grälet och man gjorde det till en B-sida som heter "Mission From 'Arry".

Låten finns även med i soundtracket till dator- och tv-spelet GTA: Vice City.

Låtlista
"2 Minutes to Midnight" (Smith, Dickinson)
"Rainbow's Gold" (Slesser, Mountain)
"Mission From 'Arry" (Harris, McBrain)

Medlemmar
Steve Harris - bas
Nicko McBrain - trummor
Bruce Dickinson - sång
Adrian Smith - gitarr
Dave Murray - gitarr

Källor
maidenfans.com

Iron Maiden - singelskivor
Musiksinglar 1984
Kalla kriget i populärkultur
Engelskspråkiga sånger
Lillebror och Karlsson

Lillebror och Karlsson (, Malysj i Karlson) är en 19 minuter lång sovjetisk tecknad film producerad av Sojuzmultfilm 1968. Den bygger på Astrid Lindgrens bok Lillebror och Karlsson på taket. 1970 hade uppföljaren Karlsson är tillbaka premiär.

Handling
En sjuårig pojke, det yngsta barnet i familjen, har tråkigt i sin ensamhet när plötsligt en person med propeller på ryggen flyger in genom hans fönster och presenterar sig som: "Karlson på taket".

Röster 
 Klara Rumjanova - Lillebror
 Vasilij Livanov - Karlsson / Lillebrors pappa
 Valentina Leontieva - Lillebrors mamma
 Maria Vinogradova - buse / valps ägare

Källor

Externa länkar

 Malysj i Karlson på animator.ru (ryska)
 Karlson på taket på nashfilm.ru (ryska)

Astrid Lindgren-filmatiseringar
Filmer 1968
Animerade kortfilmer
Sovjetiska kortfilmer
Ryskspråkiga filmer
Milton (häst)

Milton (född som Marius Silver Jubilee), född 16 februari 1977, död 4 juli 1999, var en brittisk hopphäst. Tillsammans med sin ryttare John Whitaker vann han bland annat världscupen i hoppning två gånger och över 17 miljoner kronor i prispengar.

Historia 
Hästen Next Milton föddes 1977. Han var efter Marius och undan Aston Answer. Han födelsenamn var Marius Silver Jubilee, men när han köptes samma år av Caroline Bradley ändrade hans namn till Milton. Han reds in av Bradley som trodde mycket på den lilla hingsten. Bradley avled 37 år gammal och därefter hamnade Milton hos John Whitaker som var en ryttare som Bradley hade beundrat mycket. Det var med John Whitaker som Milton blev känd för sina många vinster i hästhoppning och Milton fick sitt sponsornamn Next Milton. Senare fick John Whitaker en annan sponsor och Milton fick sponsornamnet Everest Milton. Milton kallades för Sagohästen och blev något av en legend inom hästvärlden med över 10 miljoner kronor i vinstpengar. Han var den första hästen utanför galoppsporten att vinna så mycket pengar. Milton avslutade nästan varje runda med ett glädjeskutt rakt upp i luften och det syntes att han älskade hoppning. 

Milton var skinande vit och hade mycket stor hoppkapacitet. Han var 168 cm i mankhöjd och tillhörde hästrasen Holländskt varmblod även om hans mamma var av engelsk härkomst. Milton var kastrerad och kunde därför aldrig användas i avel. John Whitaker säger ofta: "En sådan häst har man bara en gång i livet".

Miltons karriär började 1985 och 1994 pensionerades han. Men innan dess hann han med en uppvisning i Göteborg Horse Show i Göteborg. Där bjöd han på en dans med stegringar och glädjeskutt och när han lämnade arenan skakade hela Scandinavium av alla applåder och Milton lämnade banan med en gråtande John Whitaker på ryggen. Väl hemma fick han gå och beta i hagen. Milton dog 22 år gammal den 14 juli 1999 i sin hage. Han begravdes på John Whitakers farm i Yorkshire.

Bedrifter 

 Vinnare i Du Maurier Limited International 1986
 Individuell silvermedalj och lag-guldmedalj i EM 1987 i St Gallen.
 Femte plats i FEI Världscupen i Paris 1987. 
 Åttonde plats i FEI Världscupen 1988 i Göteborg.
 Guld både individuellt och i lag i EM 1989 i Rotterdam. 
 Vinner FEI Världscupen 1990 i Dortmund.
 Individuell silvermedalj och lag-bronsmedalj 1990 på World Equestrian Games i Stockholm
 Vinner FEI Världscupen 1991, för andra gången, som hålls i Göteborg.  
 Femte plats i EM 1991 i La Baule.  
 Vann över 17 miljoner kronor i vinstpengar. 
 Ställde upp i Globen Horse Show som sista uppvisning före pensioneringen.

Kommentarer

Henderson Milton under en sponsorperiod.

Källhänvisningar 

Hästar födda 1977
Hästar avlidna 1999
Hopphästar
Oolong

Oolong (kinesiska: 乌龙茶, pinyin: wūlóngchá) är en tesort som ligger emellan grönt och svart te i oxidationsgrad vilket bidrar till vad man kallar ett halvfermenterat te. På den kinesiska färgskalan för teer kallas oolong för ett blått te (青茶, qingcha), alternativa tolkningar av namnet är "klart te", eller "mörkgrönt te". Det tvistas något om när oolong-teet först började tillverkas, men det mesta tyder på att detta var under Mingdynastin. Oolong är det te som vanligen används i den kinesiska teceremonin.

Likt många andra teer anses oolong vara bra för fettförbränningen. Detta beror troligtvis på koffeinet i te som bidrar till termogenes och är därmed inte helt utan grund.

Oolongsorter 
Oolong brukar som många andra tesorter delas in efter vilken region de kommer ifrån. De största teproducerande regionerna är Wuyi och Anxi i Fujian, Guangdong samt Taiwan (ofta kallat vid sitt gamla namn Formosa i tesammanhang).

Anxi 
Anxi i Fujian producerar bland de mest kända oolongerna i världen, däribland den kanske allra mest kända Tie Guan Yin. De är kända för att allmänt vara väldigt gröna, lågoxiderade och oftast orostade. Även välrostade former av dessa teer förekommer men är inte alls lika vanliga.

 Huang Jin Gui (黃金桂)
 Mao Xie (毛蟹)
 Rou Gui (肉桂)
 Ruan Zhi (软枝 eller 軟枝)
 Tie Guan Yin (铁观音 eller 鐵觀音)

Wuyi 
Teer från Wuyi, ofta kallade Yancha (岩茶, Rock tea) eller Wuyi Yancha, är kända för att vara mörka: starkt oxiderade och rostade. Bland de mer kända teerna hittar man Si Da Ming Cong, Wuyis fyra kända teer: Da Hong Pao), Shui Jin Gui, Tie Luo Han och Bai Ji Guan.

 Bai Ji Guan (白鸡冠)
 Ban Tian Yao (半天腰, 半天妖 eller 半天夭) 
 Da Hong Pao (大红袍)
 Huang Guan Yin (黃觀音)
 Jin Yao Shi (金钥匙 eller 金鑰匙)
 Shui Jin Gui (水金亀)
 Shui Xian eller Shui Hsien (水仙)
 Qi Lan (奇兰 eller 奇蘭)
 Rou Gui (肉桂)
 Tie Luo Han (鉄羅漢)

Formosa 
Formosa syftar till det man nu för tiden kallar Taiwan och är en stor producent av oolongteer och ursprunget för många teälskares favoritoolong Dong Ding.

 Ali Shan (阿里山茶)
 Dong Ding (凍頂)
 Dongfang Meiren (東方美人茶)
 Lishan (梨山)

Guangdong 
Guangdong är främst känt för en sorts te, Dan Cong (单枞). En mycket intressant sorts te, känd för att kunna imitera smaker av många olika blommor och frukter.

Andra kända oolonger 
Inom Kina
 Pouchong (包種茶)

Utanför Kina
 Afrikansk oolong
 Darjeeling oolong
 Nepalesisk oolong
 Thailändsk oolong
 Vietnamesisk oolong

Te
Kinesiska drycker
Oolong
WP:Projekt Kina
Kezia

Kezia är ett musikalbum med Protest the Hero, släppt 2005. Det är ett konceptalbum om Kezia, en kvinna dömd till döden. Den berättas från tre synvinklar, fängelseprästen, bödeln, och sedan Kezia själv.

Låtförteckning 
 "No Stars Over Bethlehem" - 3:48
 "Heretics & Killers" - 3:09
 "Divinity Within" - 4:42
 "Bury the Hatchet" - 3:24
 "Nautical" - 2:57
 "Blindfolds Aside" - 5:58
 "She who Mars the Skin of Gods" - 3:51
 "Turn Soonest to the Sea" - 6:22
 "The Divine Suicide of K." - 5:10
 "A Plateful of our Dead" - 4:29

Konceptalbum
Musikalbum 2005
Man glömmer ingenting

Man glömmer ingenting är en svensk dramafilm från 1942 i regi av Åke Ohberg.

Handling
Kammarrättsrådet Berthold är gift med Alice. De bor inte längre ihop då Alice utvecklat en svår alkoholism, men de har ändå svårt att skiljas från varandra.

Om filmen
Filmen hade premiär den 24 november 1942 på Grand i Stockholm.

Rollista
Edvin Adolphson - Berthold Segervind, kammarrättsråd
Gerd Hagman - Nora
Marianne Löfgren - Alice Segervind, Bertholds fru
Peter Höglund - Johan Manel, elev vid Torins målarskola
Viran Rydkvist - Sofi
Åke Grönberg - Viktor Blom
Hugo Björne - major Carl Segervind, Noras far
Julia Cæsar - fröken Kattentitt

Externa länkar
 

Filmer 1942
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Åke Ohberg
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
Saltskogsfjärden

Saltskogsfjärden (lokalt även Scaniasjön)  är en sjö i Södertälje kommun i Södermanland som ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet.

Saltskogsfjärden är belägen mellan Nyköpingsvägen och Scanias huvudkontor i de södra delarna av centrala Södertälje i Södermanland. Strax söder om Saltskogsfjärden låg tidigare Katthavet.

Bakgrund
Saltskogsfjärden har varit en del i en kanal mellan Mälaren och Östersjön (Igelstaviken) som gick via Maren. Denna kanal underhölls dock mycket dåligt och förföll med tiden. Invid stationen låg tidigare Södertäljes största järnvägsstation, Södertelge öfre, vilken ibland även har kallats Öfre Telge. Från början hette den dock endast ”Södertelge” vilket vållade viss förvirring, eftersom stationen på den tiden låg väl utanför staden. Denna revs dock i samband med att järnvägen fick en ny, dubbelspårig, dragning genom Södertälje.
På dess östra sida ligger fordonsmuseet Marcus Wallenberg-hallen.
Sjöns omkrets är ungefär 1600m

Delavrinningsområde 
Saltskogsfjärden ingår i delavrinningsområde (656288-160465) som SMHI kallar för Rinner mot Igelstaviken. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Avrinningsområdets utflöde mynnar i havet, utan att ha någon enskild mynningsplats. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 88 procent av avrinningsområdet.

Bilder

Se även 
 Lista över insjöar i Södertälje kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Tyresån-Trosaåns kustområde
Insjöar i Södermanland
Insjöar i Södertälje kommun