kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jan Pieterszoon Coen

Jan Pieterszoon Coen, född 1587, död 21 september 1629, var en nederländsk ämbetsman, grundare av Hollands kolonialvälde i Indonesien.

Coen var från 1607 i Ostindiska kompaniets tjänst, och 1671–1623 och 1627–1629 generalguvernör över Nederländska Indien. Han grundlade 1619 Batavia (nuvarande Jakarta) och ordnade styrelse och rättsskipning, samt fördrev engelsmännen från öarna.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 

Nederländska guvernörer
Personer i Nederländerna under 1600-talet
Födda 1587
Avlidna 1629
Män
Svensk uppslagsbok
Gustavsbergs socken

Gustavsbergs socken i Uppland ingick i Värmdö skeppslag, ingår sedan 1974 i Värmdö kommun och motsvarar från 2016 Gustavsbergs distrikt.

Socknens areal var den 1 januari 1961 29,12 kvadratkilometer, varav 28,57 km² land. År 2000 fanns här 4 895 invånare. Godset Farsta, tätorten Mörtnäs och tätorten och kyrkbyn Gustavsberg med Gustavsbergs porslinfabrik och med sockenkyrkan Gustavsbergs kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen bildades 1902 som en utbrytning ur Värmdö socken, Gustavsbergs församling med ansvar för de kyrkliga frågorna och Gustavsbergs landskommun med ansvar för de borgerliga frågorna. Landskommunen inkorporerade 1952 i Ingarö landskommun och uppgick 1974 i Värmdö kommun. Församlingen uppgick 2010 i Gustavsberg-Ingarö församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Gustavsbergs, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Värmdö skeppslag.

Geografi
Gustavsbergs socken ligger öster om Stockholm och omfattar östra delen av Ormingelandet och norra delen av Farstalandet samt Norra Lagnö och med Baggensfjärden i väster vars vik Farstaviken skjuter in i socken. Socknen är en starkt kuperad skogsbygd med viss odlingsbygd i smala dalar.

Fornlämningar
Från järnåldern finns tre gravfält.

Namnet
Namnet kommer från porslinsfabriken, grundad 1827, som i sin tagit namnet från ett säteri, namngivet efter sin ägare Gustav Oxenstierna.

Se även
Gustavsbergs församling

Referenser

Externa länkar

Socknar i Värmdö skeppslag

Indelningar i Värmdö kommun
Jacques Coene

Jacques Coene var en flamländsk målare, verksam i Paris och troligen även i Tournai, omtalad från slutet av 1300-talet fram till 1411.

Coene utförde miniatyrmålningar, bland annat i tideböcker åt samtidens furstar, bland annat hertig Johan av Berry och hertig Filip II av Burgund. Bevarade exempel på hans konst finns bland annat i biblioteken i Bryssel och Paris. Coene var en betydande mästare i övergången till det tidiga flamländska måleriet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska konstnärer
Födda 1300-talet
Avlidna 1400-talet
Män
Andrij Hovorov

Nation:  

Andrij Hovorov (ukrainska: Андрій Говоров), född 10 april 1992 i Dnipropetrovsk, Ukraina, är en ukrainsk simmare. 

Hovorov har vunnit ett stort antal internationella juniormedaljer i sin karriär. Hovorov vann två medaljer vid Europamästerskapen i kortbanesimning 2010 i Eindhoven. Han vann silver på 50 meter fjärilsim och brons på 50 meter frisim. I december samma år vann Hovorov silvret vid Världsmästerskapen i kortbanesimning 2010 i Dubai. Han tog silvret på distansen 50 meter fjärilsim.

Hovorov deltog även vid olympiska sommarspelen 2012.

Referenser

Externa länkar 
Andrij Hovorov på Vkontakte

Födda 1992
Ukrainska simmare
Levande personer
Män
Personer från Dnipropetrovsk
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Ukraina
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Ukraina
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Värmdö socken

Värmdö socken i Uppland ingick i Värmdö skeppslag. Området är numera huvudsakligen en del av Värmdö kommun, utom vissa öar som tillhör Vaxholms kommun. Området motsvarar från 2016 ungefär Värmdö distrikt.

Socknens areal var den 1 januari 1961 163,87 kvadratkilometer, varav 160,33 km² land.   År 2000 fanns här 10 093 invånare. Godsen Sunds gård, Siggesta gård, Lillsved och Norrnäs, tätorterna Hemmesta, Skeppsdalsström, Kopparmora, Ängsvik, Värmdö-Evlinge och Torsby samt sockenkyrkan Värmdö kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik

Från början motsvarade Värmdö socken hela Värmdö skeppslag. 1631 utbröts Södra Ljusterö församling, 1635 Boo församling, 1638 Möja församling 1683 Djurö församling och 1792 Ingarö församling. De utbrutna socknarna blev i många fall egna jordeboksocknar först 1889/1890. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Värmdö församling och för de borgerliga frågorna till Värmdö landskommun. 1902 utbröts Gustavsbergs socken (Gustavsbergs landskommun och Gustavsbergs församling). 1926 överfördes Vindö med kringliggande öar till Djurö socken. Från socknen överfördes till Vaxholms stad: Rindö 1913 och grannöarna  med bland andra Tynningö och Skarpö 1950. Landskommunen ombildades 1971 till Värmdö kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Värmdö, med samma omfattning som Värmdö församling hade 1999/2000, och som ungefär motsvarar detta sockenområde.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Värmdö skeppslag. De indelta båtsmännen tillhörde Södra Roslags 2:a båtsmanskompani.

Geografi
Värmdö socken ligger öster om Stockholm och omfattar Värmdön öster om Ålstäket, västra delen av Fågelbrolandet samt i Trälhavet och Kanholmsfjärden i norr öar som Gällnö och Svartsö. Socknen är en småkuperad skogsbygd med inslag av berg och med viss odlingsbygd i dalar och sänkor.

Fornlämningar
Kuströsegravar från bronsåldern är funna.  Från järnåldern finns 46 gravfält. En runsten har påträffats.

Befolkningsutveckling

Namnet
Namnet (1322 Wermdä) kommer från ön. Önamnets förled innehåller värmd (varm) troligen med betydelsen 'isränna som inte fryser' syftande på sundet mellan Värmdö och Vindö.

Se även
Värmdö församling

Referenser

Externa länkar

Socknar i Värmdö skeppslag

Indelningar i Värmdö kommun
Haller Park

Haller Park är en naturpark i Bamburi, Mombasa, Kenya. Parken ägs av det östafrikanska cementföretaget Bamburi Cement och tidigare har en cementfabrik legat på platsen, vilken medförde att naturlivet försvann. Genom återskogning, fiskdamm med mera har företaget lyckats att få många arter att trivas. Mest känd är parken för den unika vänskapen som uppstod och blomstrade under några år mellan en ung flodhäst och en äldre sköldpadda, Owen och Mzee. Parkens huvudprincip är att ekonomi och ekologi skall gynna varandra. Återskogningen och fiskeprojekten har exempelvis visat sig ekonomiskt självförsörjande.

Djur i parken

Däggdjur
Wahlberg's Epauletted Fruit Bat	
Vervet Monkey
Sykes' Monkey
Serval
Giraff
Hippopotamus
Sitatunga
Defassa Waterbuck
Zebra
Buffalo
Eland
Oryx
Suniantilop

Reptiler
Philothamus
Sandorm (Psammophis subtaeniatus)
Krokodil

Fiskar
Lungfisk
Malartade fiskar

Fåglar
Afrikansk ibisstork
Marabustork
Oxhackare
Nilgås
Pärlhöns

Leddjur
Spindlar
Getingar
Fjärilar
Skalbaggar
Vävarmyror
Honungsbin

Växter
Casuarina
Algaroba
Neem
Orchids – cyrtotchis arcuata
Asystacia gangetica
Tamarix nilotica
Phyncholythrum repens
Paspalum Vaginatum
Coral hibiscus
Cyads
Fernandoa magnifica

Externa länkar
 Haller Foundation
 UNEP Global 500 Roll of Honor
Haller Foundation
Baobab Trust Website 
Book (From Wasteland to Paradise av Dr. Rene Haller och Sabine Baer)

Referenser

Denna artikel är helt eller delvis baserad på engelska wikipedia. 

Naturskydd i Kenya
Helter Skelter (film)

Helter Skelter är en amerikansk TV-film från år 2004. Filmen regisserades av John Gray och är baserad på en sann historia.

Handling 
Linda Kasabian har precis lämnat sin man och tagit sitt barn med sig. Hon har inga pengar och ingenstans att ta vägen. Genom en vän hör hon talas om ett hippiekollektiv som tar emot människor i nöd, så hon bestämmer sig för att åka dit. Linda inser väldigt snabbt att allt inte står riktigt rätt till vid kollektivet, och snart börjar ledaren för kollektivet skicka ut dem på farliga "uppdrag" som innebär grov kriminalitet och mord.

Ledaren för kollektivet heter Charles Manson.

Om filmen 
Filmen är baserad på en bok av Vincent Bugliosi och är en nyinspelning av en film från år 1976. Filmen utspelar sig under slutet av 1960-talet och början av 1970-talet. Från början var det tänkt att Jeremy Davies skulle spela Charles Manson i en annan film, och han förberedde sig för rollen väldigt länge. Den filmen blev aldrig av, så Davies trodde att han hade gjort alla förberedelser i onödan. Ett par år senare skulle det göras en ny film om Manson, och då erbjöds Davies att spela huvudrollen och han tackade ja.

Rollista i urval 
Jeremy Davies - Charles Manson
Clea DuVall - Linda Kasabian
Allison Smith - Patricia "Katie" Krenwinkle
Frank Zieger - Clem Watkins
Mary Lynn Rajskub - Lynette 'Squeaky' Fromme
Michael Weston - Bobby Beausoleil
Eric Dane - Charles "Tex" Watson
Marek Probosz - Roman Polanski
Whitney Dylan - Sharon Tate
Chris Jacobs - Dennis Wilson

Se även 
 Charles Manson
 Helter Skelter (låt)
 Biografisk film

Amerikanska TV-filmer
TV-filmer 2004
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Amerikanska filmer baserade på verklighet
1960-talet på film
1970-talet på film
Filmer i regi av John Gray
Filmer om seriemördare
The Middle

The Middle är en amerikansk komediserie, som hade premiär på ABC den 30 september 2009. Seriens huvudkaraktärer består av Frankie Heck (Patricia Heaton) en medelklasskvinna, gift med Mike Heck (Neil Flynn) som bor i den lilla fiktiva staden Orson, Indiana. Tillsammans har de tre barn Axl, Sue och Brick.

Den sista och nionde säsongen började visas i USA den 3 oktober 2017. I Sverige visas (år 2017) den åttonde säsongen på Kanal 5.

Rollista

Huvudpersoner

Några återkommande rollfigurer

Avsnitt

Säsong 1

Säsong 2

Referenser

Amerikanska komediserier på TV
TV-seriestarter 2009
Indiana i fiktion
Engelskspråkiga TV-serier
TV-program i American Broadcasting Company
Amerikanska TV-serier från 2000-talet
Amerikanska TV-serier från 2010-talet
Kerogen

Kerogen är ett samlingsnamn för fasta organiska substanser i berg som är olösliga i organiska lösningsmedel, men som vid upphettning  utsöndrar petroleum och naturgas.
Det bildas främst genom bakteriell nedbrytning av relativt färskt organiskt material och finns i tre typer:

Typ I: Sapropeliskt kerogen. Ger mycket olja vid termisk omvandling.

Typ II: Humuskerogen. Ger mest gas vid termisk omvandling. (mest från nedbrutna landväxter)

Typ III: Ett mellanting. Ger både olja och gas vid termisk omvandling.

Markvetenskap
Petroleum
Havscitron

Havscitron (Archidoris pseudoargus) är en nakensnäcka som förekommer från Medelhavet och norrut till Brittiska öarna och Nordsjön. Den lever ner till 300 meters djup och livnär sig på svampdjur, speciellt på brödsvamp. 

Havscitronen blir 10–12 centimeter stor och har två korta tentakler vid huvudet och en krans av gälar längre bak på kroppen. Den är ofta fläckig i flera olika färger. Den kan bland annat vara närmast citrongul, men också ha röda, grönaktiga, brunaktig eller vita inslag.

Referenser 
Vattenkikaren om havscitron

Snäckor
Judiska nationella fronten

Judiska nationella fronten (hebreiska : חזית יהודית לאומית, Hazit Yehudit Leumit), allmänt känd i Israel genom sin hebreiska akronym, Hayil (hebreiska: חי"ל), är ett högerextremt politiskt parti i Israel.

Partiet grundades i januari 2004. Itamar Ben-Gvir är partiet talesman. Partiet deltog i valet 2006 till Knesset på en gemensam lista med professor Paul Eidelbergs parti Yamin Israel men fick mindre än de två procent som är minsta antal röster som krävs för att passera spärren för representation.

Eftersom Ben-Gvir och Baruch Marzel båda var ledande aktivister för Kach, är partiet mycket nära förknippat med Kahanism, den mest högerextrema strömningen i Israel, även om Marzel var nummer två på Kleiners Herutlista för Knessetvalet 2003.

År 2008, före valet för 18:e Knesset, gick partiet samman med Eretz Yisrael Shelanu. De två fraktionerna gick senare samman med det större Nationella unionen. Judiska nationella frontens representant Michael Ben-Ari fick fjärde plats på listan, och har därefter vunnit en plats i det 18:e Knesset 2009. Detta var första gången Judiska nationella fronten fick Knessetrepresentation.

Partiet kräver en ändring av landets valsystem så att Knessetledamöter företräder valkretsar i stället för att väljas på en partilista samt byte till ett statsskick med president. 

Det stöder också ett bevarande av Israel som en judisk stat genom att öka den judiska invandringen, begränsa invandring av människor som inte är judiska enligt halakha-lagarna, och judisk undervisning i allmänna skolor. Partiet är emot territoriell kompromiss, med hänvisning till inriktningen på rabbinen Chaim Zimmerman, som skrev en halakhisk pamflett med titeln "Förbud mot att minska markanvändningen i Eretz Yisrael".

Partiet upplöstes 2012.

Se även
Kahane Chai

Referenser
Engelska Wikipedia: ''Jewish National Front

Politiska partier i Israel
Högerextrema partier
Judaica
Politiska partier bildade 2004
Politiska partier upplösta 2012
Viglunds saga

Viglunds saga (isl. Víglundar saga) är en av islänningasagorna. Handlingen utspelar sig på halvön Snæfellsnes på Island. Sagan är en kärleksroman. Huvudpersonerna är Viglund och hans fästmö Kettilrid.

Handling
Sagan utspelar sig på 900-talet, när kung Harald Hårfager var kung i Norge. Alla personer är uppdiktade, utom hjältinnan Kettilrids far Holmkel, som ska ha varit en historisk person och bott på gården Foss längst ute på Snæfellsnes. Viglund och Kettilrid var fästa vid varandra sedan barnsben. Mellan Viglunds och Kettilrids familjer uppstod en ovänskap som bl.a. hade sin grund i en hingsthetsning. Detta ledde till att Kettilrid trolovades med en annan man, Håkon. En strid mellan sönerna i familjen, där flera av Foss-bröderna stupade. Efter flera förvecklingar får Viglund och Kettilrid varandra på slutet av sagan.

Tillkomst, manuskript och översättning
Sagan är med största sannolikhet skriven i slutet av 1300-talet. Den finns bevarad i två pergamenthandskrifter (AM 510 och AM 551a) från 1400-talet. Den trycktes först i Hólar år 1756.

Sagan är översatt till svenska av Åke Ohlmarks (1963).

Se även
Islänningasagor
Sagalitteratur
Islands historia

Referenser
Guðni Jónsson: Íslendinga sögur, band 3, s. VIII. Reykjavík 1946.
Åke Ohlmarks: De isländska sagorna, band 2, s. 6-7. Steinviks bokförlag 1963.

Externa länkar
Sagan i originaltext på Icelandic Saga Database

Islänningasagorna
Mandelmjölk

Mandelmjölk är en mjölkliknande dryck gjord på mandlar. Eftersom mandelmjölk är laktosfritt konsumeras drycken ofta som ett alternativ till vanlig mjölk av laktosintoleranta personer. Drycken är även glutenfri. Bland veganer är drycken också populär.

Produktion
För att tillverka mandelmjölk blötläggs mandlar som därefter skalas och mixas med vatten. I vissa fall smaksätts även mixen med salt eller socker. Efteråt silas vätskan.

Miljöpåverkan
Mandelträd kräver väldigt mycket vatten för att växa. Cirka 80% av alla mandlar producerade i världen odlas i Kalifornien, en delstat som har stora problem med torka och vattenbrist.

Referenser 

Drycker
Ebba d'Aubert

Ebba d'Aubert, född Bergström 5 juli 1813 i Uppsala-Näs socken, Uppsala, död 10 februari 1860 i Hovförsamlingen, Stockholm, var en svensk konsertpianist. Hon var associé vid Kungliga Musikaliska Akademien.

Biografi

Ebba d'Aubert föddes 5 juli 1813 på prästgården i Uppsala-Näs socken, Uppsala. Hon var dotter till kyrkoherden Erik Bergström och Christina Charlotta Tillströmsson. Hennes far var före 1833 domprost i Uppsala domkyrkoförsamling. D'Aubert var gift med andre konsertmästaren vid Hovkapellet, violinisten Eduard d’Aubert. 

Hon uppträdde på flera konserter som pianist. D'Aubert blev associé vid Kungliga Musikaliska Akademien 1849. Hon avled 10 februari 1860 i Hovförsamlingen, Stockholm.

Referenser 

Födda 1813
Avlidna 1860
Svenska klassiska pianister
Associéer av Kungliga Musikaliska Akademien
Kvinnor
Svenska musiker under 1800-talet
Personer från Uppsala-Näs socken
Apollo (biograf)

Apollobiografen, även Bio Apollo var en biograf vid Hamngatan 28 i Stockholm. Biografen öppnade 1907 och var då en av Stockholms mycket tidiga biografer. Filmvisningen upphörde 1960 i samband med att byggnaden revs inom ramen för Norrmalmsregleringen.

Apollo låg i den så kallade Hamngatsbacken, nästan uppe vid Malmskillnadsgatan och granne med Hästskopalatset. Under sin första föreståndare, Albin Roosval, började man den 4 augusti 1907 visa film, delvis från det egna produktionsbolaget Apollo, exempelvis kortfilmerna Den glada änkan, Balett ur operan Mignon och Stockholms brandkår. 

Redan vid starten angavs "Svenska bilder" som biografens exklusiva specialitet. Den första tiden hade Apollo inga fasta visningstider utan man visade sin repertoar i oavbruten följd ackompanjerad av pianomusik, alltså en tidig form av non-stop-biograf. Salongen var rektangulär med plats för 176 besökare. 

Under 1910-talet var Apollo premiärbiograf men blev sedermera till en andrahandsbiograf. 1934 renoverades lokalen med bland annat klädda stolar, ridå och mjuka mattor. Apollo tillhörde ingen biografkedja utan drevs självständigt. I januari 1960 lades Apollo ner, huset revs därefter eftersom Hamngatsbacken skulle grävas bort. Vid den tiden var Apollo Stockholms äldsta biograf.

Källor
, sida 230.
, sida 32.

Nedlagda biografer i Stockholm
Norrmalm
Luca Turilli's Dreamquest

Luca Turilli's Dreamquest var ett italienskt gothic metalband. Bandets frontman var Luca Turilli som även spelade i bandet Rhapsody of Fire (1995–2011). Han spelar också i soloprojektet Luca Turilli.

Medlemmar 
Senaste medlemmar
Luca Turilli – keyboard, synthesizer, piano, sampling (2005–?)
Dominique Leurquin – gitarr
Myst (Bridget Fogle) – sång
Robert Hunecke-Rizzo – trummor
Sascha Paeth – basgitarr

Diskografi 
Studioalbum
Lost Horizons (2006)

Singlar
"Virus" (2006)

Se även
Luca Turilli
Rhapsody of Fire

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Luca Turilli's Dreamquest på Magic Circle Music

Italienska gothic metal-grupper
Möðruvallabók

Möðruvallabók eller AM 132 fol är en isländsk handskrift från mitten av 1300-talet, skriven på pergament. Den innehåller följande islänningasagor (i denna ordning):

 Njals saga
 Egil Skallagrimssons saga
 Finnboge rammes saga
 Bandamannasagan
 Kormak Ögmundarsons saga
 Viga-Glums saga
 Droplaugarsönernas saga
 Ölkovres saga
 Hallfred vandrädaskalds saga
 Laxdalingarnas saga
Sagan om Bolle Bollason
 Fostbrödrasagan

Många av dessa sagor finns bevarade som fragment någon annanstans, men finns bara i sin fulla längd i Möðruvallabók. Den innehåller den största enskilda samlingen av isländska sagor från medeltiden. Boken fördes till Danmark år 1684 och införlivades i dem Arnamagnæanske samlingen. Den fördes tillbaka till Island 1974 efter att samlingen delades i en isländsk och en dansk del. Möðruvallabók finns idag på Árni Magnússon-institutet för isländska studier i Reykjavik.

Referenser

Externa länkar
Bilder av handskrifter på Árni Magnússon-institutet för isländska studier (Möðruvallabók är den andra ovanifrån)

Text på isländska på Árni Magnússon-institutet för isländska studier
Árni Magnússon  och insamlingen av isländska handskrifter

Handskrifter inom västnordisk diktning
Sankt Lukas kyrka

Sankt Lukas kyrka kan avse:

 Sankt Lukas kyrka, Kallhäll – en kyrka i Järfälla församling, Järfälla kommun
 Sankt Lukas kyrka, Skövde – en kyrka i Skövde församling, Skövde kommun
Sankt Lukas kyrka, Skövde

Sankt Lukas kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Skövde församling i Skara stift. Den ligger i centralortens västra del i anslutning till Billingehus i Skövde kommun.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan är murad med vitt fasadtegel. Den uppfördes 1970 efter ritningar av Skövdes stadsarkitekt Hans-Erland Heineman och ingår i Billingehus hotell- och konferensanläggning. Snäckan är förebild till kyrkans spiralvridna form och dess ytterända i väster fungerar som klocktorn. Det runda kyrkorummet har kor i öster, ett vapenhus i väster samt sakristia i söder. I kyrkorummets kor finns ett brett och rumshögt fönster med milsvid utsikt. Innertaket är en bild av norra stjärnhimlen och ovanför dopfunten finns Karlavagnen.

Inventarier
 Orgeln med fyra stämmor är byggd av Starup och son och är samtida med kyrkan. 1991 byggdes orgeln om och försågs med svällare.
 Dopfunten från 1970 är gjord av furu och har fyra korsställda plankor.
 En bonad utförd av Gerd Allert hänger på väggen ovanför dopfunten. Bonadens motiv är duvor som flyger spiralformigt in mot ljuset i centrum och symboliserar hur Anden leder till tro.
 Predikstolen är utformad som en ambo.
 Kyrkklockan är tillverkad 1828 av Eric Lundqvist, Jönköping. Ursprungligen var den en vällingklocka på en gård.

Referenser

 Svenska kyrkan i Skövde

Vidare läsning

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Skövde kommun
Byggnader och anläggningar i Skövde
Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader invigda 1970
1970 i Sverige
Tatanka

Tatanka, artistnamn för Valerio Mascellino, född 18 december 1979, är en italiensk musikproducent och DJ inom elektronisk dansmusik. Han räknas som en av pionjärerna inom hardstyle.

Mascellinos första singel gavs ut 1999. Han hade då börjat spela hårdare techno och den då nya genren hardstyle. 2004 startade han sitt eget skivbolag Zanzatraxx, som han sedan dess ger ut sin musik på. Han har även givit ut musik under namnet Bison. Tatanka är lakota för just bison.

Mascellino arbetar regelbundet med andra hardstyleartister, som Technoboy, DJ Zany, Activator, Zatox (som Tat & Zat) och DJ Isaac. Han har spelat på festivaler som Defqon.1, Q-Base, Decibel, In Qontrol och Qlimax.

Källor

Externa länkar 
 Tatankas webbplats
 Tatanka på Discogs

Män
Födda 1979
Levande personer
Italienska musikproducenter
Italienska diskjockeyer
Hardstyle-musiker
Jean Succar Kuri

Jean Thouma Hannah Succar Kuri, född den 19 september 1944 i Bsharri, Libanon, är en mexikansk affärsman som fällts för barnpornografibrott och sexualbrott mot barn, med inslag av pederasti, i Cancún, Quintana Roo. 31 augusti 2011 dömdes han till 112 år i fängelse.

Den 19 augusti 1975 anlände Succar till den mexikanska staten Guanajuato med släktingar. Han flyttade senare till Cancún som då hade en turistindustri i stark tillväxt. Han gifte sig, skiljde sig, och gifte om sig på nytt med en 18-årig kvinna som blev mor till hans fem barn. Hans affärsverksamhet växte successivt från ett läskstånd till fyra lyxvillor, 70 hotellrum och ett hotel. Hans förmögenhet uppskattades till 30 miljoner dollar.

Efter att Lydia Cacho 2005 publicerade boken Los Demonios del Edén ("Edens demoner") förknippades han med den Puebla-baserade libanesiske affärsmannen Kamel Nacif Borge och dennes krets av personer som ägnade sig åt sexuellt utnyttjande av barn. 2004 häktades han i Chandler, Arizona och utlämndes 2006 till Mexiko efter att ha efterlysts via Interpol. Han anklagades för barnpornografi, sexuellt utnyttjande av barn och våldtäkt mot barn, och dömdes slutligen till 112 års fängelse för barnpornografi och förledelse av underåriga. Enligt mexikansk lag måste han avtjäna minst 60 år av fängelsestraffet innan han kan friges.

Referenser

Noter 

Personer inom Mexikos näringsliv under 1900-talet
Män
Födda 1944
Levande personer
Personer inom Mexikos näringsliv under 2000-talet
Mexikanska brottslingar