kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Swedish Open 2010

Swedish Open 2010 (eller Skistar Swedish Open) spelades utomhus på grus mellan 10 och 18 juli 2010. Det var den 63:e upplagan av tävlingen och spelades på Båstad Tennisstadion.

Mästare

Singel

 Nicolas Almagro besegrade  Robin Söderling med 7-5, 3-6, 6-2

Dubbel

 Robert Lindstedt /  Horia Tecău besegrade  Andreas Seppi /  Simone Vagnozzi med 6-4, 7-5

Sport i Sverige 2010
2010
Tennisturneringar 2010
Beach Fossils

Beach Fossils är ett amerikanskt indierockband från New York. Gruppens självbetitlade debutalbum utgavs på Captured Tracks 2010. Samma skivbolag släppte året därpå uppföljaren, EP-skivan What a Pleasure.

Bandmedlemmar
Nuvarande medlemmar
Dustin Payseur - sång, gitarr
Tommy Davidson - gitarr
Tommy Gardner - trummor, sång, piano
Jack Doyle Smith - basgitarr (turnerande medlem)

Tidigare medlemmar
John Peña - basgitarr
Zachary Cole Smith - gitarr, trummor
Christopher Burke - gitarr
Tommy Lucas - trummor

Diskografi
Studioalbum

EP-skivor

Singlar
2010 - Daydream / Desert Sand
2010 - Face It / Distance
2012 – Careless
2012 – Shallow / Lessons

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Beach Fossils på MySpace
 Beach Fossils på allmusic.com

Musikgrupper bildade 2009
Amerikanska indierockgrupper
Henrik Wrede

Henrik Wrede kan avse flera medlemmar av adelssläkten Wrede af Elimä:

Henrik Wrede (död 1605), släktens grundare (den adliga delen)
Henrik Jacob Wrede (1696-1758), svensk partiman
Henrik Wrede (1861–1945), svensk jurist och politiker
Carl Henrik Wrede (1897-1962), svensk militär
Georg Henrik Wrede (född 1964), finländsk politiker
Elizabeth Brownrigg

Elizabeth Brownrigg, född 1720, död 14 september 1767 på Tyburn i London, var en brittisk mördare. Hon var känd för att regelbundet misshandla sina anställda, och dömdes för mord på sin tjänare Mary Clifford, som avled av skador orsakade av de infekterade sår hon fått efter långvarig och svår misshandel. Elizabeth Brownrigg dömdes till att avrättas genom hängning och sedan få sitt lik offentligt dissekerat. Fallet var ett av de mest uppmärksammade i samtiden och berömt till långt inpå 1800-talet.

Elizabeth Brownrigg var gift med John Brownrigg och mor till 16 barn, av vilka tre överlevde spädbarnsåldern. Paret var bosatta i London, där Brownrigg var barnmorska, medan maken arbetade som rörmokare. Elizabeth Brownrigg var respekterad inom sitt yrke och utnämndes av myndigheterna till föreståndare för kvinnor och barn vid London Foundling Hospital. Hon fick genom sin ställning vårdnaden om föräldralösa flickor, som hon lärde upp som tjänsteflickor i sitt hem. 

Politiken att lära upp föräldralösa till tjänare som lärlingar i privata hem ledde ofta till misshandel, övergrepp och exploatering. Elizabeth Brownrigg hade för vana att misshandla sina tjänsteflickor hårdare än vad som var vanligt. Hon brukade för minsta förseelse klä av flickan naken, binda fast henne vid en stång och piska och slå henne med tillhyggen. En av hennes tjänare, Mary Jones, flydde från hennes hem och sökte skydd på London Foundling Hospital, men myndigheterna nöjde sig vid detta tillfälle med att uppmana maken att begränsa sin hustrus misshandel av personalen. 

En av dessa tjänare, Mary Clifford, sökte liksom Jones skydd hos myndigheterna, men hon tvingades återvända till arbetet av John Brownrigg. Elizabeth Brownrigg fråntog Clifford hennes kläder, tvingade henne att sova naken på en matta nere i en kolgrop och gav henne endast vatten och bröd att leva på. Clifford bröt upp skåp för att hitta mat på grund av hungern, och bestraffades då genom att kedjas vid taket och sedan bli slagen under en hel dag. Även en annan tjänsteflicka anställd vid samma tidpunkt, Mary Mitchell, misshandlades under detta tillfälle. Clifford och Mitchell insjuknade på grund av de obehandlade skador de fick av misshandeln, som inte fick tid att läka. Grannarna bad då London Foundling Hospital att inspektera paret. Vid inspektionen utlämnades Mitchell, men paret Brownrigg vägrade att utlämna Clifford och lyckades undkomma, medan deras son omhändertogs. 

I augusti 1767 arresterades paret i Wandsworth. Den 14-åriga Mary Clifford hade då avlidit av infektion förorsakad av kontinuerlig misshandel. Elizabeth, Johan och deras son James Brownrigg ställdes alla inför rätta åtalade för mord. Mary Mitchell återhämtade sig och vittnade på åklagarsidan. Elizabeth Brownrigg dömdes till att hängas för mord vid Tyburn och till att få sitt lik offentligt dissekerat efter avrättningen. Fallet tilldrog sig stor uppmärksamhet från allmänheten och hade en långvarig effekt på samtiden.

Källor 

Födda 1720
Kvinnor
Avlidna 1767
Personer som blivit avrättade genom hängning
Personer som blivit avrättade av England under 1700-talet
Brittiska mördare
Norge i olympiska sommarspelen 1952

Norge deltog med 102 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1952 i Helsingfors. Totalt vann de fem medaljer och slutade på tionde plats i medaljligan.

Medaljer

Guld 
 Sigve Lie, Thor Thorvaldsen och Hakon Barfod - Segling, dragon
 Erling Kongshaug - Skytte, 300 m gevär tre positioner
 John Larsen - Skytte, 100 m löpande hjort

Silver 
 Peder Eugen Lunde, Børre Falkum-Hansen och Vibeke Lunde - Segling, 5,5-metersklass
 Finn Ferner, Erik Heiberg, Tor Arneberg, Johan Ferner och Carl Mortensen - Segling, 6-metersklass

Källor 
 

1952 i Norge
Nationer i olympiska sommarspelen 1952
1952
Solstorm

Solstorm kan syfta på:

 Solstorm (astronomi) – ett solfenomen
 Solstorm (roman) – en roman
 Solstorm (film) – en film
Norge i olympiska sommarspelen 1956

Norge deltog med 18 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1956 i Melbourne och Stockholm. Totalt vann de tre medaljer och slutade på tjugoandra plats i medaljligan.

Medaljer

Guld 
 Egil Danielsen - Friidrott, spjutkastning

Brons 
 Audun Boysen - Friidrott, 800 m
 Ernst Larsen - Friidrott, 3000 m

Källor 
 

1956 i Norge
Nationer i olympiska sommarspelen 1956
1956
Årstalundens reservoar

Årstalundens reservoar var en vattenreservoar i Årstalunden på Södermalm i Stockholm. Reservoaren invigdes 1861 och kompletterades 1876 av ytterligare en reservoar. Båda revs i mitten på 1930-talet, när Södersjukhuset började anläggas på platsen.

Årstalundens första reservoar ingick i distributionssystemet för Skanstullsverket som var Stockholms första vattenverk, beläget vid Årstaviken, ungefär där Eriksdalsbadet ligger i dag. Reservoaren (på kartor även kallad "Vattenborg") var kvadratisk och uppförd av tegelvalv. Den hade ett vattendjup på 6,0 meter och rymde 5 120 m³ vatten. Högvattennivån låg vid 56,9 meter över Slusströskeln. Det var den nivån som gav det högsta trycket i Stockholms rörnät. Från reservoaren gick en 19 tums ledning (483 mm) till Götgatans huvudledning. Fyra gånger om dygnet fick en man från vattenverket gå till reservoaren för att läsa av vattennivån. 15 år senare köpte man in elektriska vattenståndsmätare som via vattenverkets egen telegraflinje förde över värdena.

I takt med att Stockholms vattenledningsnät förstärktes och utvidgades blev ytterligare en reservoar nödvändig. Även den placerades i Årstalunden, strax väster om den första. Den blev rektangulär med en volym av 6 157 m³ och färdigställdes 1886. Hög- och lågvattenstånden var desamma som i den äldre reservoaren. Redan samma år satt man igång byggarbetena med Vanadislundens vattenreservoar som därmed tryggade vattenförsörjningen i de norra stadsdelarna.

Se även
 Södra Årstalundens koloniområde

Källor
 Vattenverket 100 år, minnesskrift från Stockholms gas- och vattenverk 1961, s. 28

Tekniska försörjningssystem i Stockholm
Vattentorn i Stockholms län
Ej längre existerande byggnader på Södermalm
Dagsedlar

Dagsedlar är en samling med de dagsverser som Stig Dagerman publicerade i tidningen Arbetaren 1944–1954. I de rimmade verserna kommenterade författaren dagsaktuella händelser på ett humoristiskt, satiriskt och poetiskt sätt. Bokens första utgåva utkom 1954 och har senare återutgivits ett flertal gånger, bland annat 1983 med kommentarer av Hans Sandberg.

Referenser 

Svenska diktsamlingar
Svenskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1954
Verk av Stig Dagerman
Antônio Carlos Gomes

Antônio Carlos Gomes, född 11 juli 1836 i Campinas, död 16 september 1896, var en portugisisk-brasiliansk tonsättare.

Biografi
Gomes var elev till sin far, musikdirigenten Manuel Gomes, och vid konservatoriet i Rio de Janeiro. Han studerade senare i Italien, där en rad av hans äldsta operor och hans främsta verk, A noite do castelo (1861), Il Guarany (1870), Fosca (1873), Salvator Rosa (1874), Maria Tudor (1879) och Lo schiavo (1889) uppfördes. Operetten Telegrapho electrico skrevs för operan i Rio de Janeiro. Till 400-årsminnet av Amerikas upptäckt skrev Gomes körverket Colombo.

Källor 

 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Brasilianska kompositörer
Födda 1836
Avlidna 1896
Män
Personer i Brasilien under 1800-talet
Personer från Campinas
TA

TA, Ta eller ta kan avse:

 Ta – ett grundämne, se tantal
 TA – IATA-koden för Grupo TACA
 ta – ISO 639-2 alpha-2 koden för tamil
 TA – en samlingsbenämning på metoder att utifrån den historiska kursutvecklingen för aktier, valutor, råvaror, se Teknisk analys
 Ta - Militär term för ambitionsnivå vid anfall, se Ta (militär)
 Ta - Ett svenskt ånglok, se Ta (lok)

Geografi
 Ta (ö i Mikronesiens federerade stater)
François Maillot

François Clément Maillot, född den 18 februari 1804 i Briey, departementet Moselle, död den 24 juli 1894 i Paris, var en fransk militärläkare. 

Maillot blev 1828 medicine doktor i Paris, befordrades 1847 till médecin principal och blev 1864 president i Conseil de santé des armées. Han blev berömd genom sin användning av kinin i stora doser vid perniciös malaria, för vilken behandlingsmetod han redogjorde bland annat i Recherches sur les fièvres intermittentes du nord de l'Afrique (1835) och Traité des fièvres ou irritations cérébro-spinales intermittentes (1836).

Källor

Militärläkare
Franska läkare under 1800-talet
Personer från Moselle
Födda 1804
Avlidna 1894
Män
Ugglan
Pierre-François Percy

Pierre-François Percy, född 28 oktober 1754 i Montagney, departementet Haute-Saône, död 10 februari 1825 i Paris, var en fransk baron och militärläkare. 

Percy var generalinspektör och chef för det franska militära medicinalväsendet. Han visade stor skicklighet vid organiserandet av fältsjukhus samt konstruerade de sjukbårar, brancards, efter vilka brancardiers-kompanierna hade sitt namn.

Källor

Franska läkare
Födda 1754
Avlidna 1825
Män
Personer från Haute-Saône
Ugglan
Kommendörer av Hederslegionen
Namn ingraverat på Triumfbågen
Norge i olympiska sommarspelen 1960

Norge deltog med 40 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1960 i Rom. Totalt vann de en medalj och slutade på tjugoförsta plats i medaljligan.

Medaljer

Guld 
 Peder Lunde Jr. och Bjørn Bergvall - Segling, flygande holländare

Källor 
 

1960 i Norge
Nationer i olympiska sommarspelen 1960
1960
Norge i olympiska sommarspelen 1964

Norge deltog med 26 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1964 i Tokyo, men ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Källor 
 

1964 i Norge
Nationer i olympiska sommarspelen 1964
1964
Norge i olympiska sommarspelen 1968

Norge deltog med 46 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1968 i Mexico City. Totalt vann de två medaljer och slutade på tjugofemte plats i medaljligan.

Medaljer

Guld 
 Egil Søby, Steinar Amundsen, Tore Berger och Jan Johansen - Kanotsport, K4 1000 m

Silver 
 Peder Lunde Jr. och Per Olav Wiken - Segling, starbåt

Källor 
 

1968 i Norge
Nationer i olympiska sommarspelen 1968
1968
Alano español

Alano español är en hundras från den spanska regionen Baskien. Rasen som är av molossertyp har fått sitt namn efter folkslaget alanerna som utvandrade från Kaukasus och invaderade Spanien på 400-talet. Efter dessa har de klassiska spanska stridshundarna och jaktmastifferna benämnts alano eller alaunt. Spillror av denna hundrastyp levde kvar långt in på 1900-talet och ställdes ut sista gången 1963 i Madrid. På 1980-talet förklarade den spanska kennelklubben Real Sociedad Canina en España (RSCE) rasen som utdöd. Men ungefär samtidigt hittades en liten population i området Las Encartaciones i västra Baskien och ett restaureringsarbete sattes igång. 2004 erkändes rasen nationellt men den är ännu inte erkänd av den internationella hundorganisationen FCI.

Källor
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, 
 Rasstandarden

Schnauzer och pinscher, molosser och bergshundar samt sennenhundar
Hundraser från Spanien
Uefa Jubilee Awards

För att fira Europeiska fotbollsförbundets (Uefa) 50-årsjubileum 2004, blev vart och ett av dess förbund ombedda av Uefa att välja en av sina egna spelare, den som varit den mest framstående spelaren de senaste 50 åren (1954–2003). De 52 spelarna blev kända som "Golden Players". Listan över spelare släpptes i november 2003 och redovisades på Uefas huvudkontor i Nyon.

  – Panajot Pano
  – Koldo
  – Khoren Oganesian
  – Anatoliy Banishevskiy
  – Paul Van Himst
  – Safet Sušić
  – Hristo Stoitjkov
  – Sotiris Kaiafas
  – Michael Laudrup
  – Bobby Moore
  – Mart Poom
  – Abraham Løkin
  – Jari Litmanen
  – Just Fontaine
  – Murtaz Khurtsilava
  – Vassilis Hatzipanagis
  – Ásgeir Sigurvinsson
  – John Giles
  – Mordechai Spiegler
  – Dino Zoff
  – Sergey Kvochkin
  – Davor Šuker
  – Aleksandrs Starkovs
  – Rainer Hasler
  – Arminas Narbekovas
  – Louis Pilot
  – Darko Pančev
  – Carmel Busuttil
  – Pavel Cebanu
  – Johan Cruyff
  – George Best
  – Rune Bratseth
  – Włodzimierz Lubański
  – Eusébio
  – Gheorghe Hagi
  – Lev Yashin
  – Massimo Bonini
  – Denis Law
  – Dragan Džajić
  – Ján Popluhár
  – Branko Oblak
  – Alfredo di Stéfano
  – Henrik Larsson
  – Stéphane Chapuisat
  – Josef Masopust
  – Hakan Şükür
  – Fritz Walter
  – Oleg Blokhin
  – Ferenc Puskás
  – Sergei Aleinikov
  – John Charles
  – Herbert Prohaska

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Uefa.com - Golden Players

Fotbollspriser
Fotbollsåret 2004
Jubilee Awards
Norge i olympiska sommarspelen 1972

Norge deltog med 112 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1972 i München. Totalt vann de fyra medaljer och slutade på tjugoförsta plats i medaljligan.

Medaljer

Guld 
 Knut Knudsen - Cykling, förföljelselopp 4 km
 Leif Jenssen - Tyngdlyftning, lätt tungvikt

Silver 
 Frank Hansen och Svein Thøgersen - Rodd, dubbelsculler

Brons 
 Egil Søby, Steinar Amundsen, Tore Berger och Jan Johansen - Kanotsport, K4 1000 m

Källor 
 

1972 i Norge
Nationer i olympiska sommarspelen 1972
1972
Norge i olympiska sommarspelen 1976

Norge deltog med 21 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1976 i Montreal. Totalt vann de två medaljer och slutade på tjugoförsta plats i medaljligan.

Medaljer

Guld 
 Alf Hansen och Frank Hansen - Rodd, dubbelsculler

Silver 
 Finn Tveter, Rolf Andreassen, Arne Bergodd och Ole Nafstad - Rodd, fyra utan styrman

Brottning

Bågskytte 

Herrarnas individuella tävling
 Jan Erik Humlekjær — 2337 poäng (→ 24:e plats)

Cykling 

Herrarnas linjelopp
 Thorleif Andresen — 4:49:01 (→ 38:e plats) 
 Geir Digerud — 5:04:42 (→ 55:e plats) 
 Pål Henning Hansen — fullföljde inte (→ ingen placering)
 Stein Bråthen — fullföljde inte (→ ingen placering)

Herrarnas lagtempo
 Stein Bråthen
 Geir Digerud
 Arne Klavenes
 Magne Orre

Herrarnas tempolopp
 Harald Bundli — 1:08,093 (→ 7:e plats)

Herrarnas förföljelse
 Jan Georg Iversen — 7:e plats

Friidrott 

Herrarnas 1 500 meter
 Lars Martin Kaupang
 Heat — 3:44,59 min (→ gick inte vidare)

Herrarnas 5 000 meter
 Knut Børø
 Heat — startade inte (→ gick inte vidare, ingen placering)

 Knut Kvalheim
 Heat — 13:20,60 min
 Final — 13:30,33 min (→ 9:e plats)

Herrarnas 10 000 meter
 Knut Børø
 Heat — 28:23,07 min (→ gick vidare till final)
 Final — fullföljde inte (→ no ranking)

Herrarnas höjdhopp
 Terje Totland
 Kval — 2,16 m
 Final — 2,18m (→ 9:e plats)

 Leif Roar Falkum
 Kval — 2,16 m
 Final — 2,10m (→ 14:e plats)

Herrarnas diskuskastning
 Knut Hjeltnes
 Kval — 61,30 m
 Final — 63,06 m (→ 7:e plats)

Herrarnas spjutkastning
 Terje Thorslund
 Kval — 82,52 m
 Final — 78,24 m (→ 11:e plats)
 Bjørn Grimnes
 Kval — 80,32 m
 Final — 74,88 m (→ 14:e plats)

Damernas 1 500 meter
 Grete Waitz
 Heat — 4:07,20 min
 Semifinal — 4:04,80 min (→ gick inte vidare)

Damernas höjdhopp
 Astrid Tveit
 Kval — 1,70 m (→ gick inte vidare)

Fäktning 

Herrarnas värja
 Nils Koppang
 Jeppe Normann
 Ole Mørch

Herrarnas lagtävling i värja
 Nils Koppang, Jeppe Normann, Kjell Otto Moe, Bård Vonen, Ole Mørch

Kanotsport

Rodd 

Fyra utan styrman
Ole Nafstad
Arne Bergodd
Finn Tveter
Rolf Andreassen

Fyra med styrman
Tom Amundsen
Kjell Sverre Johansen
Sverre Norberg
Rune Dahl
Alf Torp

Singelsculler
Tone Pahle

Dubbelsculler
Solfrid Johansen
Ingun Brechan

Segling 

Finnjolle
Tom Skjønberg

470
Hans Petter Jensen
Morten Jensen

Soling
Kim Torkildsen
Morten Rieker
Peder Lunde, Jr.

Källor 
 

1976 i Norge
Nationer i olympiska sommarspelen 1976
1976
Ovejero magallánico

Ovejero magallánico är en hundras från Chile. Den är en vallhund som är namngiven efter Chiles sydligaste region Región de Magallanes y de la Antártica Chilena. Rasen är inte erkänd av den internationella hundorganisationen FCI men är nationellt erkänd av den chilenska kennelklubben Kennel Club Chile (KCC).

Källor
 Ovejero Magallánico, Kennel Club Chile (KCC) (läst 2012-02-11)

Hundraser från Chile
Vall-, boskaps- och herdehundar
Norge i olympiska sommarspelen 1984

Norge deltog med 103 deltagare vid de olympiska sommarspelen 1984 i Los Angeles. Totalt vann de tre medaljer och slutade på tjugoåttonde plats i medaljligan.

Medaljer

Silver 
 Grete Waitz - Friidrott, maraton

Brons 
 Dag Otto Lauritzen - Cykling, linjelopp
 Hans Magnus Grepperud och Sverre Løken - Rodd, två utan styrman

Boxning

Lätt weltervikt
Javid Aslam

Lätt mellanvikt
Simen Auseth

Tungvikt
Magne Havnå

Brottning

Bågskytte

Herrarnas individuella
 Jan Roger Skyttesæter — 2465 poäng (→ 23:e plats)

Cykling

Herrarnas linjelopp
Dag Otto Lauritzen — +0:21 (→  Brons)
Morten Sæther — +0:21 (→ 4:e plats)
Atle Kvålsvoll — +6:48 (→ 20:e plats)
Hans Petter Ødegaard — fullföljde inte (→ ingen placering)

Damernas linjelopp
Unni Larsen — 2:11:14 (→ 4:e plats)
Nina Søbye — 2:13:28 (→ 18:e plats)
Hege Stendahl — 2:13:28 (→ 19:e plats)

Fotboll

Gruppspel

Friidrott

Herrarnas maraton
 Øyvind Dahl — 2:19:28 (→ 33:e plats)
 Stig Roar Husby — fullföljde inte (→ ingen placering)

Damernas maraton
 Grete Waitz — 2:26:18 (→  Silver)
 Ingrid Kristiansen — 2:27:34 (→ 4:e plats)
 Bente Moe — 2:40:52 (→ 26:e plats)

Herrarnas spjutkastning
 Per Erling Olsen
 Kval — 87,76 meter
 Final — 78,98 meter (→ 9:e plats)

 Reidar Lorentzen
 Kval — 76,62 meter (gick inte vidare, 15:e plats)

Damernas spjutkastning
 Trine Hattestad
 Omgång 1 — 62,68 meter
 Final — 64,52 meter (→ 5:e plats)

Herrarnas diskuskastning
 Knut Hjeltnes
 Omgång 1 — 60,80 meter (→ gick vidare till final)
 Final — 65,28 meter (→ 4:e plats)

Herrarnas släggkastning
 Tore Johnsen – Omgång 1, 65,72 metres (gick inte vidare)

Herrarnas tiokamp
 Trond Skramstad 
 Resultat — 7579 poäng (→ 17:e plats)

Herrarnas 20 kilometer gång
 Erling Andersen — 1:25:42 (→ 8:e plats)
 
Herrarnas 50 kilometer gång
 Lars Ove Moen — 4:15:12 (→ 13:e plats)
 Erling Andersen — DSQ (→ ingen placering)

Fäktning

Herrarnas florett
 Jeppe Normann

Herrarnas värja
 Nils Koppang
 Bård Vonen
 John Hugo Pedersen

Herrarnas värja, lag
 Paal Frisvold, Nils Koppang, John Hugo Pedersen, Ivar Schjøtt, Bård Vonen

Gymnastik

Judo

Kanotsport

Ridsport

Rodd

Segling

Simhopp 

Herrarnas 3 m
Jon Grunde Vegard – 531,48 (→ gick inte vidare)

Herrarnas 10 m
Jon Grunde Vegard – 494,67 (→ 11:e plats)

Damernas 3 m
Tine Tollan – 419,55 (→ gick inte vidare)

Damernas 10 m
Tine Tollan – 341,31 (→ 12:e plats)

Källor 
 

1984 i Norge
Nationer i olympiska sommarspelen 1984
1984
Shout It Out (singel)

Shout It Out är en sång från 2012 skriven av Fernando Fuentes och Tony Nilsson. Den framfördes av David Lindgren i Melodifestivalen 2012 i den andra deltävlingen, därifrån den tog sig direkt till final i Globen den 10 mars. I finalen slutade den på fjärde plats.

Singeln finns med på debutalbumet av David Lindgren, Get Started.

Den 22 april 2012 gick melodin in på Svensktoppen.

Inför Melodifestivalen 2012 hade Danny Saucedo blivit erbjuden både "Shout It Out", som då hette "To the Sky", och "Euphoria", men han valde senare att istället framföra "Amazing".

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Engelskspråkiga sånger
Låtar av Fernando Fuentes
Låtar av Tony Nilsson
Melodifestivalbidrag 2012
Singlar utgivna på EMI Music Sweden
Svenska danspoplåtar
Svensktoppsmelodier 2012
Primera División de Uruguay 2007/2008

Liga Profesional de Primera División 2007–08, även känt som Campeonato Uruguayo de Fútbol 2007–08, var den 104:e säsongen av Uruguays högstaliga Primera División. Det var den 77:e säsongen som ligan hade spelats professionellt.

Säsongen bestod av två delar, Apertura och Clausura, som spelades av 16 lag. Apertura spelades från den 18 augusti till den 9 december, 2007, med Defensor Sporting som segrare. Clausura spelades från den 16 februari till den 9 juni, 2008 som Peñarol vann. Detta blev Defensor Sporting 4:e ligatitel i Primera División. 

Säsongen bestod av 30 omgångar med två matcher mellan alla lag, en gång på vardera lagets hemmaplan. Vinst gav 3 poäng, oavgjort 1 poäng och förlust 0 poäng.

Tabell

Apertura 

Färgkoder: – Segrare av Apertura.

Clausura 

Färgkoder: – Playoff

Sluttabell 

Färgkoder:
 – Kvalificerad till Liguilla Pre-Libertadores och ligaslutspel
 – Kvalificerad till Liguilla Pre-Libertadores
 – Nedflyttade till Segunda División

Nedflyttningstabell 
De lag med minst antal poäng blir nerflyttade till Segunda División de Uruguay. Man räknar poängen från de två senaste säsongerna. Om ett lag har spelat i en lägre division föregående år dubbleras poängsumman.

Liguilla Pre-Libertadores 

Färgkoder:
 – Kvalificerad till gruppspel (andra omgången) i Copa Libertadores 2009
 – Kvalificerad till gruppspel (första omgången) i Copa Libertadores 2009
 – Kvalificerad till kvalplats  Copa Sudamericana 2008

Källor 
 

2007 i Uruguay
2008 i Uruguay
2008
Fotbollssäsongen 2007/2008
Morone mississippiensis

Morone mississippiensis är en sötvattenslevande art i familjen egentliga havsabborrfiskar och nära släkting till vitbass (M. chrysops) och strimmig havsabborre (M. saxatilis), som förekommer i Nordamerika.

 Utseende 
Arten är en förhållandevis hög fisk med en kropp som är ihoptryckt från sidorna. Ryggfenan är uppdelad i två delar; en främre med taggstrålar, och en bakre med mjukstrålar. Ryggen är mörkgrön, medan resten av kroppen är silverfärgad till gulaktig med flera mörka, avbrutna strimmor längs sidorna. Som mest kan den bli 46 cm lång och väga 11 kg, men är vanligtvis mycket mindre.

 Vanor Morone mississippiensis'' finns i flodernas lugnvatten, dammar och sjöar. De vuxna djuren lever av fisk, medan ungfiskarna tar små kräftdjur och mygglarver. Arten kan bli upp till 7 år. Den bildar ofta stim.

Fortplantning 
Arten blir könsmogen vid omkring 3 års ålder. Leken sker under våren, främst när vattentemperaturen når upp till 20°C-22°C. Den har yttre befruktning, och saknar yngelvård.

Utbredning 
Ursprungsområdet är Michigansjön och Mississippifloden från Wisconsin och Minnesota söderut till Alabama, Louisiana och Texas, västerut till västra Iowa och östra Oklahoma, samt österut till västra Indiana och östra Tennessee. Den har emellertid spritt sig till Arizona, Georgia, Illinois, Iowa, Kansas, Michigan, Nebraska och Tennessee.

Betydelse för människan 
Ett visst sportfiske bedrivs, men fisken har begränsad popularitet på grund av dess normalt ringa storlek.

Referenser 

Abborrartade fiskar
Morone
Svenska Supercupen 2010

För damernas upplaga av cupen, se Svenska Supercupen för damer 2010

Supercupen 2010 var det fjärde året Supercupen spelades. Matchen spelades den 6 mars 2010 på Råsunda fotbollsstadion, Solna mellan ligavinnaren AIK och tvåan IFK Göteborg. Supercupen spelas vanligtvis mellan vinnaren i Allsvenskan och vinnaren i Svenska cupen, men eftersom AIK vann båda, fick de möta tvåan i Allsvenskan, IFK Göteborg.

Antônio Flávio gjorde matchens enda mål i den 22:a minuten.

Matchfakta 

Fotbollssäsongen 2010
Fotboll i Sverige 2010
AIK Fotboll
Sportevenemang i Solna
IFK Göteborg