kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Medal of Honor

Medal of Honor (svenska: Amerikanska Hedersmedaljen) är den främsta militära utmärkelsen som USA:s federala statsmakt delar ut till sina soldater för hjältemod och tapperhet i strid. Medaljen delas ut av USA:s president i kongressens namn. Kriterierna för att erhålla medaljen i modern tid är svåra att uppfylla och efter Vietnamkriget har medaljen i regel tilldelats postumt, med undantag av Salvatore Giunta under 2010, Dakota Meyer 2011, samt Kyle Carpenter som fick medaljen i juni 2014. 

En omfattande beredningsprocess som kan ta flera år föregår varje utdelande och det krävs tillstyrkan från försvarsministern, berörd försvarsgrensminister (dvs. arméministern, marinministern, flygvapenministern eller inrikessäkerhetsministern), försvarschefen, samt berörd militärbefälhavare.

Historik
Medal of Honor leder sitt ursprung till 1782, då general George Washington instiftade föregångaren Badge of Military Merit. Den nuvarande medaljen instiftades år 1862 under det amerikanska inbördeskriget och var fram till 1900-talets början den enda militära utmärkelsen i USA. Före 1917 delades medaljen ut till förtjänta civila, men med en skärpning av kriterierna gjordes även en revision av tidigare mottagare och 911 namn ströks och då levande mottagare anmodades att återlämna sina medaljer. År 1989 återställdes fem av dessa civila utmärkelser, eftersom de erhållits under statsanställning i krig. En av dessa var Buffalo Bill.

Lagskydd
Medaljen har ett betydande symbolvärde i USA och dess insignier får inte, till skillnad från alla andra amerikanska militära utmärkelser, vare sig köpas eller säljas i USA utan vederbörligt tillstånd.

Svenska och svenskfödda mottagare

Kända mottagare
 William "Buffalo Bill" Cody
 Jimmy Doolittle
 Bob Kerrey
 Audie Murphy
 Douglas MacArthur

Se även
 Arlingtonkyrkogården
 Frihetsmedaljen
 Purpurhjärtat

Referenser

Noter

Externa länkar

Amerikanska militära utmärkelser
Kultur i USA
Presidentämbetet i USA
Priser och utmärkelser instiftade 1862
Seiza

Seiza (正座, bokstavligt "att sitta på ett riktigt sätt") är det traditionella, formella sättet att sitta i Japan. Det motsvaras av det svenska begreppet "sitta på knä".

Traditionen
Att sitta i seiza-ställning ingår som en del i flera japanska konstuttryckssätt som teceremonier, meditation (zazen) och många typer av budo, japansk kampsport. Det är också det traditionella sättet att sitta vid utövandet av shodo (kalligrafi) och ikebana (blomsterarrangemang).

Utförande
För att sitta på seiza-sätt knäböjer man först på golvet, sedan vilar man baken mot hälarna och håller ned fötternas översida mot golvet. Händerna har man ibland diskret mellan benen och ibland med handflatorna nedåt på låren, med fingrarna tätt ihop. Ryggen hålls rak, men inte onaturligt stel. Enligt sedvänja håller kvinnor knäna ihop medan män håller dem lätt åtskilda, i samklang med individens kroppsstorlek. I vissa krigssporter som kendo och iaido, kan det påbjudas att ha upp till två handsbredders avstånd mellan knäna. Stortåna kan hållas bredvid varandra, men de hålls ibland placerade över varandra.

Att gå ned i eller upp från seiza ska göras på ett övertänkt sätt. Det finns föreskrivna traditionsbundna sätt att sätta sig ned och ställa sig upp som beror på vilket tillfälle det rör sig om och på hur man är klädd.

Seiza görs oftast på golv med tatamis (vävda stråmattor), men många sitter på seiza-sätt på golv med vanliga mattor och till och med på hårda trägolv. Beroende på vilka formella regler som gäller för tillfället ifråga, på vilket sammanhang det rör sig om och på personens status, är det ibland godtagbart att sitta på en speciell kudde som benämns zabuton (座布団, bokstavligt ’’sitt-futon’’).

Att sitta med benen i kors anses som informellt och olämpligt för vissa situationer. Det är dock ibland accepterat, speciellt för dem som har svårt att använda seiza, såsom äldre och icke-japaner. Ibland erbjuds pallar för dem som är gamla eller handikappade också när de övriga närvarande förväntas sitta på seiza-sätt. 

För en utlänning kan det vara ett gott råd att, särskilt i en formell situation, åtminstone göra ett försök att sitta på seiza-sätt. Om man inte har vuxit upp med denna sittställning är det dock svårt att ta den till sig. De som är ovana med seiza upplever vanligtvis att ställningen efter längre tid än en minut eller två tenderar att leda till cirkulationsproblem, med åtföljande känsla av nålar i musklerna och så småningom känslolöshet i benen. Fysiska obehag minskar med erfarenhet allt eftersom blodcirkulationen förbättras. Förfarna personer kan sitta på seiza-sätt i fyrtio minuter eller mer utan stort obehag.

Budo
Kroppsställningar
Kultur i Japan
Japanska ord och uttryck
WP:Projekt Japan
Michel Mayor

Michel Gustave Édouard Mayor, född 12 januari 1942 i Lausanne, är en schweizisk professor emeritus i astronomi vid universitetet i Genève och upptäckare av ett flertal planeter utanför solsystemet. Han och kollegan Didier Queloz belönades "för upptäckten av en exoplanet i bana kring en solliknande stjärna", 51 Pegasi b, med tillsammans hälften av Nobelpriset i fysik 2019.

Biografi 
Mayor studerade vid Lausannes universitet, där han avlade examen i fysik, och doktorerade därefter i astronomi vid observatoriet i Genève 1971. Som forskare har han arbetat vid observatorierna i Cambridge, ESO i Chile samt på Hawaii. Sedan 2007 är han pensionerad från sin professorstjänst vid Genèves universitet men är fortsatt verksam som forskare.

År 1995 upptäckte en forskargrupp ledd av Mayor den första planeten utanför solsystemet, som kretsade runt en solliknande stjärna, 51 Pegasi. Han utvecklade också nya tekniker för att mäta hastighetsvariationer med mycket hög precision, som så småningom ledde till fantastiska vetenskapliga genombrott. En helt ny generation astronomiska instrument baserad på denna teknik installerades vid observatoriet i Chile och har möjliggjort nära hälften av upptäckterna av de 208 planeter utanför vårt solsystem som är kända idag. De stora skillnader mellan vårt solsystem och andra som blev uppenbara, har också resulterat i omfattande förändringar av teoretiska modeller. Michel Mayor promoverades till hedersdoktor till Carl von Linnés minne vid Uppsala universitets Linnépromotion den 26 maj 2007.

Utmärkelser

Källor

Externa länkar 
 Populärvetenskaplig information om nobelpriset i fysik 2019 från KVA, på svenska

Schweiziska astronomer
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Män
Födda 1942
Levande personer
Professorer i astronomi
Personer från Lausanne
Mottagare av Royal Astronomical Societys guldmedalj
Schweiziska nobelpristagare
Nobelpristagare i fysik
Alumner från Genèves universitet
Sjöofficerssällskapet i Stockholm

Sjöofficerssällskapet i Stockholm är en sammanslutning av officerare i marinen, förkortas SOSS.

Verksamhet 
Sällskapets ändamål är att hålla klubbverksamhet i sina mässutrymmen i Kastellet på Kastellholmen samt att erbjuda medlemmarna plattformar för aktiv fritid.

Sjöofficerssällskapet driver en daglig restaurations- och konferensverksamhet för medlemmarna samt personer och organisationer som är marinen närstående. I verksamheten förekommer bland annat samkvämsaktiviteter, föredrag och utbyten i samband med utländska örlogsbesök i Stockholm.

Sällskapet, som idag har runt 2000 medlemmar, leds av en direktion. Ordförande är för närvarande generalmajor Bengt Andersson.

Historik 

Sällskapet bildades den 1 november 1849 efter förebilder i Karlskrona (1831) och Göteborg (1832). Tillkomsten är förknippad med att sjöminister Baltzar von Platen (1804-1875) valde att inte utnyttja sin rätt till tjänstebostad i Långa raden på Skeppsholmen. 14 av bostadens 20 rum skulle istället få användas av flottans officerare för inkvarterings-, samlings- och restaurationsändamål.

Bland initiativtagarna fanns prins Oscar (senare konung Oscar II) som vid tiden var kaptenlöjtnant i flottan och tidigare stationsbefälhavaren i Stockholm, kommendörkapten 2. kl Carl Fredrik Coyet.

I ett kungligt brev, daterat den 14 februari 1852, föreskrev konung Oscar I att lokalerna i Långa raden 8 skulle nyttjas som mässutrymme. Fram till 2008 disponerade Sjöofficerssällskapet den ursprungliga tjänstebostaden för sådana ändamål men man valde då att, i samband med en kostnadsförhöjande renovering, lämna lokalerna. 

Idag används dels restaurantfartyget M/S Segelkronan, förtöjd vid Östra brobänken på Skeppsholmen, dels lokaler i Kastellet för Sjöofficerssällskapets verksamhet. Fartyget byggdes 1901 av H Brandenburg i Hamburg i Tyskland och döptes till S/S Wilhelmsburg. Efter flera ägar- och namnbyten i Tyskland såldes hon till Lidköping i Sverige 1987, köptes efter ytterligare några ägar- och namnbyten 2006 av Sjöofficerssällskapet och döptes om 2007 till Segelkronan.

Andra sjöofficerssällskap 
Sjöofficerssällskapet i Karlskrona (SOSK)
Sjöofficerssällskapet i Göteborg (SOSG)

Källor 
Sjöofficerssällskapet i Stockholm 1849-1949, minnesskrift med anledning av Sällskapets 100-årsjubileum
Sjöofficerssällskapet i Stockholm 1849-1999, minnesskrift med anledning av Sällskapets 150-årsjubileum, sammanställd och bearbetad av kommendör 1 gr Ulf Samuelsson, Elanders tryckeri 2000

Noter

Externa länkar 

Sjöofficerssällskapets webbplats

Svenska ideella organisationer
Svenska marinen
Organisationer bildade 1849
Junko Sawamatsu

Junko Sawamatsu, född 10 april 1948, Nishinomiya, Japan är en japansk tidigare professionell tennisspelare, äldre syster till tennisspelaren Kazuko Sawamatsu och mor till tennisspelaren Naoko Sawamatsu.

Junko var tillsammans med sin syster Kazuko de första kvinnlia japanska professionella tennisspelarna. De spelade bland annat dubbel tillsammans i det japanska Fed Cup-laget 1970.

Junko hade som professionell tennisspelare måttlig framgång. Som bäst nådde hon kvartsfinal i Grand Slam-turneringen Australiska öppna 1973.

Referenser
Bud Collins, Tennis encyklopedia, 1998, eds. Bud Collins and Zander Hollander. Visible Ink Press ().

Noter

Japanska tennisspelare
Födda 1948
Kvinnor
Levande personer
WP:Projekt Japan
KAL-Online

KAL-Online är ett datorspel från 2004 av MMORPG-typ, utvecklat av det sydkoreanska företaget Inixsoft. I spelet väljer man mellan att agera som bågskytt (archer), riddare (knight) eller trollkarl (magician), eller efter en senare uppdatering 2009 som tjuv (thief).

Spelet i sig är gratis, men spelaren kan välja att köpa tillbehör eller tillägg, som underlättar fortsatt spel. Till sådant som kan köpas i spelet hör bland annat stenar som ger mer erfarenhetspoäng som spelkaraktären behöver för att bli starkare, eller skriftrullar som återupplivar karaktären.

MMORPG
Datorspel 2004
Windows-spel
Black Death Ritual

Black Death Ritual är ett black metal-band från Finland som grundades år 2003 i Kuopio.

Medlemmar
Senaste kända medlemmar
 SG.7 (Tuomas Rytkönen aka "Spellgoth") – sång, gitarr 
 lrh (Lauri Rytkönen) – trummor 
 SDS – gitarr 
 SGF (Ossi Mäkinen aka "Kommander Lord Sargofagian") – basgitarr

Diskografi
Demo
 2003 – Order Of The Black Holocaust
Studioalbum
 2005 – Profound Echoes Of The End
Annat
 2004 – Neljä Vihan Vasaraa / Four Hammers of Hate (delad album med Azaghal)

Externa länkar
Black Death Ritual på Encyclopaedia Metallum

Finländska black metal-grupper
Musikgrupper bildade 2003
Andrus Veerpalu

Andrus Veerpalu, född 8 februari 1971 i Pärnu, är en före detta estnisk längdskidåkare som vann ett flertal guld både på VM och OS. Dock omgärdades han under stora delar av sin karriär av dopningsrykten. Just innan karriärens slut togs han också följdriktigt fast i en dopningskontroll.

Veerpalu vann 15 kilometer både vid OS 2002 i Salt Lake City och fyra år senare vid OS 2006 i Turin.

Veerpalu avslutade sin karriär dagen före världsmästerskapen i nordisk skidsport 2011. Han sade att hälsan och åldern gjorde att han inte hade någon chans på topplaceringarna på VM.

Den 4 april 2011 skrev den estniska tidningen Postimees att Veerpalu har testats positivt för dopning. Det provet ska ha tagits på träningslägret i Otepää i januari 2011. Och den 7 april blev det bekräftat av FIS  Den 26 mars 2013 blev han frikänd.

Källor

Externa länkar 

FIS webbplats

Estländska längdåkare
Mottagare av Holmenkollenmedaljen
Världsmästare i längdåkning
Estländska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2002
Estländska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2002
Olympiska guldmedaljörer 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Estland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1992
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Estland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1994
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Estland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1998
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Estland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2002
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Estland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Estland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2010
Estländska idrottare under 1900-talet
Estländska idrottare under 2000-talet
Personer från Pärnu
Födda 1971
Levande personer
Män
Padan Fain

Padan Fain är en figur i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens återkomst.

Fain är en av de viktigaste och mest märkliga antagonisterna i bokserien. Han var en kringresande handlare och mörkvän. När Rand och de andra lämnade Tufloden följde han efter dem in i spökstaden Shadar Logoth. Där träffade han på Mordeth och han kom att sammansmältas med honom. Efter det började Fain att jobba endast för sig själv, med krafter olika dem som andra karaktärer besitter.

Figurer i Sagan om Drakens återkomst
Alghazanth

Alghazanth var ett symfoniskt black metal-band från Finland. Bandet grundades år 1995 i Jyväskylä. Bandet splittrades 2018.

Medlemmar
Senaste medlemmar
 Gorath Moonthorn (Järvinen) – trummor 
 Thasmorg (Mika Kaakkolahti) – rytmgitarr , sång , basgitarr 
 Mordant (Tapio Laitila) – gitarr 
 Vexd (Joni Saalamo) – gitarr 

Tidigare medlemmar
 Dreminoc – basgitarr 
 Veilroth (Perrti Reponen) – gitarr 
 Antti Simonen – keyboard 
 Melchor – basgitarr 
 Nebiros (Teijo Hakkola) – sång 
 Grimort (Riku Vallisto) – basgitarr , sologitarr 
 Prometha – basgitarr 
 Infection (Mynni Luukkainen) – gitarr 
 Goat Tormentor (Mikko Kotamäki) – sång 
 Ekholm (Toumas Ekholm) – keyboard 

Turnerande medlemmar
Wulture (Arttu Ratilainen) – gitarr 
Syphon (Petri Seikkula) – basgitarr
Mor Voryon (Jukka-Pekka Miettinen) – gitarr
Antti Simonen – keyboard

Diskografi
Demo
 1996 – Behind the Frozen Forest 
 1997 – Dim Is the Moon's Light 
 1997 – Promo '97 
Studioalbum
 1999 – Thy Aeons Envenomed Sanity
 2000 – Subliminal Antenora
 2001 – Osiris-Typhon Unmasked
 2004 – The Polarity Axiom
 2008 – Wreath of Thevetat
 2011 – Vinum Intus
 2013 – The Three-Faced Pilgrim
 2018 – Eight Coffin Nails

EP
 1998 – The Blackened Rainbow (delad EP: Throes of Dawn / Enochian Crescent / Alghazanth / Ravendusk)
 2013 – AdraMelekTaus

Singlar
 2008 – "The Phosphorescent"

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Alghazanth på Encyclopaedia Metallum

Finländska black metal-grupper
Musikgrupper bildade 1995
Evangeliska folkpartiet

Evangeliska folkpartiet, de Evangelische Volkspartij (EVP) var ett nederländskt politiskt parti, bildat i mars 1981 genom samgående mellan den kristna gruppen Icke av bröd allena och Evangelische Progressieve Volkspartij.

1982 valdes Cathy Ubels in som partiets representant i parlamentets andra kammare.

Partiet hade 1983 sin största medlemstillslutning, med 2 820 medlemmar.

Därefter tappade partiet medlems- och väljarstöd, på grund av en konflikt mellan den grupp, kring J P Feddema, som ville radikalisera partiet i kommunistisk riktning och mer moderata grupper.

Den 1 mars 1989 gick EVP samman med Radikala politiska partiet, Pacifistiska socialistpartiet och Nederländernas kommunistiska parti och bildade det nya partiet Grön vänster.

Valresultat 
1981: 45 189 röster (0,52 %)
1982: 56 466 röster (0,69 %)
1986: 21 998 röster (0,24 %)

Historiska politiska partier i Nederländerna
Politiska partier bildade 1981
Politiska partier upplösta 1989
Zulfiqar (stridsvagn)

Zulfiqar är en stridsvagn som utvecklats för den iranska armén.

Moderna stridsvagnar
Peter och vargen

Peter och vargen (rysk originaltitel: Петя и волк (Petja i volk)) är ett orkestralt verk och en sagoberättelse för barn från 1936 av den sovjetiske kompositören Sergej Prokofjev.

Handling 
Berättelsen handlar om den unge Peter, som av misstag släpper ut en anka från sin farfars gård. Ankan äts upp av vargen. Peter hindrar dock jägarna från att skjuta vargen, och den förs i stället till djurparken.

Instrument 
Peter och vargen är skriven för flöjt, oboe, klarinett, fagott, tre horn, trumpet, trombon, timpani, triangel, tamburin, cymbaler, kastanjetter, virveltrumma, bastrumma och stråkar. Varje roll i berättelsen har sitt eget instrument och ett ledmotiv.

Adaptationer

Walt Disney
Peter och vargen ingick som ett avsnitt i den animerade filmen Spela för mig (1946), med Sterling Holloway som berättarröst. Den har också visats fristående som kortfilm, bland annat 1947 som förfilm till konsertfilmen Fantasia (1940).

Uppföranden och inspelningar på svenska

Ernst-Hugo Järegård 
Ernst-Hugo Järegård reciterade sagan årligen från och med 1962 på Konserthuset i Stockholm till Prokofjevs musik. Under dessa framträdanden var han ackompanjerad av en symfoniorkester. Järegård spelade in sagan på LP, vilken utgavs på skivbolaget Sonora 1971. LP:n är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009).

Mark Levengood
En inspelning med Mark Levengood som berättarröst gavs 1996 ut av Naxos. Musiken kommer från en inspelning från 1989 där Ondrej Lenárd dirigerade Slovakiska Radions Symfoniorkester.

Källor

Fotnoter

Tryckta källor 
 

Verk av Sergej Prokofjev
Konstsagor
Vargar i kulturen
Radikala politiska partiet

Radikala politiska partiet, de Politieke Partij Radikalen (PPR) var ett nederländskt kristligt socialt parti, bildat den 27 april 1968, av avhoppare från Katolska Folkpartiet och Antirevolutionära partiet.

1989 gick man samman med Pacifistiska socialistpartiet, Nederländernas kommunistiska parti och Evangeliska folkpartiet och bildade det nya partiet Grön vänster.

Historiska politiska partier i Nederländerna
Historiska gröna partier
Politiska partier bildade 1968
Politiska partier upplösta 1989
Airy

Airy är en nedslagskrater i Meridiani Planum på Mars. Den namngavs efter den brittiska astronomen Sir George Biddell Airy. Airy är ungefär 43 kilometer i diameter. En mycket mindre krater, Airy-0, ligger längs Mars' nollmeridian.

Referenser

Se även 
 Airy (månkrater)
 Airy-0

Kratrar på Mars
Airy-0

Airy-0 är en liten nedslagskrater på Mars, endast 500 m i diameter. Den ligger inuti kratern Airy och definierar Mars nollmeridian.

Se även 
 Airy
 Airy (månkrater)

Externa länkar 
 The Martian Prime Meridian
 Where is zero degrees longitude on Mars?
 View of Airy-0 crater at Google Mars

Kratrar på Mars
Pojken och vargen

Pojken och vargen är en fabel som tillskrivs Aisopos.

Pojken i berättelsen är en ung, uttråkad fåraherde, som för underhållnings skull ropar att ”vargen kommer!” Ortsborna kommer gång på gång för att rädda honom och fåren, men inser snart att de ödslar sin tid. När så vargen dyker upp på riktigt är det ingen som hjälper pojken, och vargen tar fåren. I vissa versioner faller även pojken själv offer för vargen.

Sensmoralen är att den som ljuger till slut inte blir trodd ens när han talar sanning. Fabeln har givit upphov till uttrycket "att ropa varg", som återfinns i flera språk med betydelsen att ge falskt larm eller kalla på uppmärksamhet för petitesser och därmed riskera att inte bli trodd när något allvarligt verkligen sker.

Fabler
Fiktiva vargar
Heavy Metal Perse

Heavy Metal Perse är ett finskt Power/Heavy Metal band som grundades år 2000 i Kajana. Perse är finska och betyder "röv".

Medlemmar

 Matias "Balm" Palm - gitarr & sång
 Juha Leikkainen -  gitarr
 Heikki Romppainen - trummor
 Harri Leinonen - bas

Diskografi

 2001 - Legenda Taikamiekasta (demo)
 2002 - ...Ja Ylitse Vihaisen Meren (demo)
 2004 - Heavy Metal Perse / Guardians of Mankind (split)
 2005 - Tervemenoa Tuonelaan! (EP)
 2008 - Eripura (album)

Externa länkar

 Officiella hemsidan
 
 Metal-archives.com - Heavy Metal Perse

Finländska musikgrupper
Barnard (krater)

Barnard är en nedslagskrater på Mars namngiven efter Edward Barnard. Den har en diameter på 121,11 kilometer. Kratern registrerades av Internationella astronomiska unionen 1973. Den har fotograferats av Mars Reconnaissance Orbiters HiRISE-kamera.

Se även 
 Lista över månens kratrar
 Barnard (månkrater)
 Barnards stjärna
 819 Barnardiana

Referenser 
International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN)

Externa länkar 
Bild på kratern

Kratrar på Mars
Rytmen av ett regn

"Rytmen av ett regn", skriven av Morgan Hjalmarsson och Camilla Andersson, är en poplåt, först framförd av Milla's Mirakel!. Singeln släpptes den 15 april 1987  och placerade sig som högst på åttonde plats på den svenska singellistan.

Den 11 juli 1987 låg melodin etta på Sommartoppen. Melodin testades även på Svensktoppen, där den låg i tolv veckor under perioden 13 september-29 november 1987, av vilka de fem första var på förstaplatsen .

Dansbandet Svänzons spelade in den 2001 och släppte den på singel , och man framförde den även i Dansbandskampen 2009.

Listplaceringar

Källor

Musiksinglar 1987
Musiksinglar 2001
Singlar utgivna på EMI
Svensktoppsmelodier 1987
Svenskspråkiga sånger
Norsk nationell turistväg

Den norska projektet Nasjonal turistvei innebär att ge vissa vägar i Norge en särskild kvalitetsstämpel och marknadsföra dem som sådana.
Det finns många sevärda vägar i Norge, men man vill visa vägfarande turister på vissa vägar som särskilt sevärda och garantera viss service som bemannad turistinformation och rastplatser på intressanta ställen. Vägarna ska inte vara så snabba utan resenärerna ska tillåtas ta tid på sig. Flera uppfyller inte alls krav på bredd och snabbhet för vägar med de vägnummer de har, men det kan till och med göra dem mer intressanta som turistväg.

Godkända vägar 
Följande 18 vägsträckor har än så länge valts ut och har sedan 2012 fått status som nationella turistvägar:

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

 
Typer av vägar
I Remember Love

"I Remember Love", skriven av Peter Hallström och Sarah Dawn Finer, är en balladlåt som var Sarah Dawn Finers bidrag till Melodifestivalen 2007. Bidraget deltog i deltävlingen i Gävle den 24 februari 2007, och tog sig direkt vidare till finalen i Globen den 10 mars 2007. I finalen slutade bidraget på fjärde plats.

Den 5 mars 2007 släpptes "I Remember Love" på singel. I mitten av juni 2007 sålde singeln guld, efter att ha legat på svenska singellistan sedan singelsläppet.

Melodin testades även på Svensktoppen, och tog sig in på listan den 1 april 2007. Den hamnade första gången på andra plats, och tog sig veckan därpå upp på första plats. Den 15 april 2007 var den nedpetad till andraplatsen av "A Little Bit of Love" av Andreas Johnson. Sitt 30:e och sista besök på Svensktoppen gjorde melodin den 21 oktober 2007. för att veckan därpå ha lämnat listan.

Listplaceringar

Referenser

Externa länkar 
Information i Svensk mediedatabas.

Melodifestivalbidrag 2007
Musiksinglar 2007
Svensktoppsmelodier 2007
Singlar utgivna på Roxy Recordings
Engelskspråkiga sånger
Soulballader
Snapplås

Snapplås, även snapphanelås, är en avfyringsanordning för främst handeldvapen och var en föregångare till flintlåset. Det spanska flintlåset (snapphanelåset) uppfanns på 1600-talet. 

Detta lås fungerar enligt principen att metall och flinta som slås mot varandra orsakar gnistbildning. Gnistan antänder fängkrutet vilket i sin tur genom fänghålet antänder vapnets drivladdning av krut.

Se även
Mynningsladdare

Referenser 
 

Eldvapen