kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jeanette Stjernström

Johanna (Jeanette) Charlotta Stjernström, född Granberg 19 oktober 1825 i Stockholm, död där 2 april 1857, var en svensk författare.

Biografi 
Hon var dotter till skådespelaren och författaren Per Adolf Granberg. Från 1849 var hon verksam som översättare och författare av teaterpjäser. Hon debuterade med en skissen Filantropen 1847 och följde med en rad lustspel, som 1850–51 uppfördes av Olof Ulrik Torsslow på Mindre teatern. Hon skrev framför allt pjäser åt Mindre teatern och hon var en av första professionella kvinnliga pjäsförfattarna och hyllades av sin samtid som en mycket framstående dramatiker.

Bland hennes mer omtalade pjäser fanns

 Läsarepresten, skådespel i fyra akter, där en präst tar makten i samhället och bedriver terror innan både folket och monarken driver ut honom och inför reformer
 Fyra dagar af konung Gustaf III:s lefnad, en historisk tidsbild i fyra akter
 Aura uppfördes av Edvard Stjernström i Åbo 1850
 Tidens strid där en revolutionär murare blir snål då han plötsligt får en massa pengar
 I Finland 1808-1809
 Drottning Kristina
 Tidningsskrifvaren, skådespel i fem akter
 Hos oss eller en motbild till Onkel Toms stuga behandlar hon fattigdom och välgörenhet
 Konung Karl X Gustav med Edvard Stjernström i huvudrollen

Hon använde en manlig pseudonym, Georges Malméen, eftersom det inte ansågs helt respektabelt för en kvinna att skriva pjäser; under hennes livstid stod inte heller hennes namn på teateraffischen, även om det var allmänt känt att hon var författaren. Hon skrev även tillsammans med sin syster Louise Stjernström. 

I Tidningsskrifvaren visar sig en snickare vara den rätte ägaren till en barons förmögenhet och skurkrollen intas av en redaktör som troddes vara en verklig person; då den uppfördes på Mindre teatern 1852 kände sig redaktören Franz Sjöberg träffad och skrev att om teatern skulle gå omkull var det ingen fara med de kvinnliga skådespelarna, eftersom "deras egentliga yrke står dem alltid kvar", med vilken han menade prostitution; det fanns på denna tid fortfarande ett förakt för kvinnor som deltog i samhällslivet som yrkeskvinnor; "offentliga kvinnor", dvs yrkeskvinnor, var vid denna tid ett annat ord för prostituerad. Hennes sista pjäs Konung Karl X Gustav låg färdig vid hennes död och uppfördes på Mindre teatern säsongen 1857–58.       

Hon gifte sig 1854 med skådespelaren och änkemannen Edvard Stjernström, som efter hennes död gifte sig med hennes syster Louise Stjernström. Jeanette Stjernström brukar betraktas som en tidig feminist. Hennes död, vid ännu inte fyllda 32, betraktades som en stor förlust för den svensk dramatiken. Hon begravdes på S:t Johannes kyrkogård i Stockholm.

Bibliografi

Källor

Noter

Vidare läsning

Svenska dramatiker
Svenskspråkiga dramatiker
Svenska författare under 1800-talet
Författare från Stockholm
Födda 1825
Avlidna 1857
Kvinnor
Ugglan
Mereth Aderthad

I J.R.R. Tolkiens berättelser om Midgård var Mereth Aderthad den stora festmåltiden som hölls på högkonung Fingolfins begäran i det tjugonde året efter Solens uppgång. 

Festen hölls vid Ivrins dammar, under Skuggbergen i norra Beleriand. Meningen med festen var att ena alla alver under en fana och ambassadörer kom från alla Beleriand riken. Alver från det splittrade noldor kom liksom sindar från Doriath och Falas samt Laiquendi från Ossiriand.  

Festen blev en stor succé och alverna enade sig där mot deras gemensamma fiende i norr. Under några få år efter Mereth Aderthad var det fred och lycka i Beleriand innan Beleriandkrigen drog igång.
Tolkiens världs historia
Stadsparken, Skellefteå

Stadsparken var tidigare en torgplats i centrala Skellefteå. Torgverksamheten flyttades 1886 till den tomt som i dag är Guldtorget. I stadsparken finns fontänen Johanna i parken, som invigdes 1898, för att manifestera att staden fått sina första vattenledningar 1895. Även skulpturen Gzim och den frusna sjön återfinns i parken. 

Sedan 1920-talet har olika arrangemang av kaktusväxter årligen planterats med olika teman varje gång.

Historik 
År 1862 beslutade Skellefteå stad att införa hundskatt. Samtidigt beslutades att intäkterna skulle användas till inköp av planteringar till det dåvarande torget.

Byggnadsnämndsledamoten Ludvig Zethraeus bildade 1873 AB Skellefteå förskönings- och planteringsgille för att skynda på de redan beslutade planteringarna på dåvarande salutorget. Året därpå erhöll gillet de första anslagen för inköp av planteringar och kort därefter började platsen kallas för stadsträdgård. År 1878 anställdes den första stadsträdgårdsmästaren, Nils Johansson. Samma år hade planteringarna vuxit så att drätselkammaren såg sig tvungen att föreslå att torget skulle helt övergå till stadspark, men detta överklagades.

År 1879 diskuterades i byggnadsnämnden ett nytt salutorg på tomt 99, nuvarande kvarteren Flundran och Abborren, vid Nordanå vid älven. I augusti 1886 tillstyrkte byggnadsnämnden anläggande av stadspark, eller stadsträdgård som det då kallades, på dagens plats och utläggning av tomterna 13 och 16 (dagens torg) till salutorg. Dessförinnan hade magistraten föreslagit allmänna rådstugan detsamma och Konungens befallningshavande (landshövdingen) godkände detta 18 december 1886.

Kommunen har gjort en omfattande ombyggnad av parken 2010–14 för att bland annat bättre binda ihop den med Bryggarbacken, mellan Strandgatan och Skellefteälven.

Omdaningen av parken nominerades till Sienapriset 2014 med motiveringen: "... gedigna material och skicklig materialbehandling har utnyttjats i en både modern och tidlös gestaltning ... Parken har en tydlig struktur och ordning där en distinkt mittaxel förstärker stadens koppling till älven..." 2016 nominerades parken till European Garden Award i kategorin "Innovative Contemporary Concept or Design of a Park or Garden."

Referenser

Noter

Byggnader och anläggningar i Skellefteå
Skellefteå
Ravensburg

Ravensburg är en stad i delstaten Baden-Württemberg i Övre Schwaben i Tyskland. Den är huvudort i distriktet Landkreis Ravensburg. Folkmängden uppgår till cirka  invånare, på en yta av  kvadratkilometer. Staden utgörs av centrala Ravensburg (Kernstadt) och delområdena Eschach, Taldorf och Schmalegg. 
Staden ingår i kommunalförbundet Mittleres Schussental tillsammans med staden Weingarten och kommunerna Baienfurt, Baindt och Berg.

Första kända gången Ravensburg nämndes var 1088. Under medeltiden var orten riksstad och viktigt handelscentrum. Handelssällskapet Grosse Ravensburger Handelsgesellschaft ägde affärer och handelsföretag över hela Europa. År 1645 kapitulerade Ravensburgs fästning Veitsburg inför svenska trupper under det 30-åriga kriget.

Mycket av stadens historiska centrum finns fortfarande kvar, med bland annat tre stadsportar och över tio torn från medeltidens befästning.

Stadens mest populära festival är "Rutenfest" i mitten av året.

Ekonomi och infrastruktur

Lokala företag 

I Ravensburg finns företaget Ravensburger AG, känt för sin tillverkning av pussel.

Tekrum är en bageriföretag, grundat 1897 av Theodor Krumm och var ett familjeföretag tills 1997. Sedan januari 2017 tillhör Tekrum Kambly SA-gruppen.

OMIRA (Oberland Milchverwertung Ravensburg GmbH) är en tillverkare av mejeriprodukter som finns i hela Tyskland och delar av Europa. Företagets främsta produkt är laktosfri mjölk som säljs under varumärket  MinusL .

Vänorter 
Ravensburg har följande vänorter:
 sedan 1964: Montélimar (Frankrike)
 sedan 1983: Rivoli (Italien)
 sedan 1989: Brest (Vitryssland); denna tillsammans med Weingarten, Baienfurt, Baindt och Berg
 sedan 1990: Coswig, Sachsen
 sedan 1993: Rhondda Cynon Taf, Wales (Storbritannien)
 sedan 1993: Huehuetenango (Guatemala); inofficiellt
 sedan 2002: Varaždin (Kroatien)
 sedan 2017: Mollet del Vallès (Katalonien)

Ortsdelarnas vänorter:
 Schmalegg: Sankt Magdalena am Lemberg (Steiermark, Österrike)
 Taldorf: Hittisau (Vorarlberg, Österrike)

Referenser

Kommuner och städer i Landkreis Ravensburg
Strandpromenaden, Skellefteå

Strandpromenaden, Skellefteå, är ett långsträckt parkområde längs Skellefteälven. Som namnet antyder, så är det huvudsakligen en promenadstig. Promenadstigen startar i väster vid Mobacken och slutar i öster vid Älvsbacka och är omkring en mil lång. Man passerar bland annat landskyrkan, Nordanåområdet och de centrala delarna av Skellefteå. Strandpromenaden är en Hälsans Stig.

Arkitektur och stadsbyggnad i Skellefteå
Vandringsleder i Västerbottens län
Megan Follows

Megan Elizabeth Laura Diana Follows, född 14 mars 1968 i Toronto, är en kanadensisk skådespelare. Follows är främst känd för sin roll som Anne Shirley i den kanadensiska miniserien Anne på Grönkulla från 1985 och dess två uppföljare Anne på Grönkulla 2 (1987) och Anne på Grönkulla 3, Den fortsatta berättelsen (2000). Åren 2013-2017 spelade hon huvudrollen som Katarina av Medici i den amerikanska TV-serien Reign.

Megan Follows är dotter till den kanadensiske scenskådespelaren och regissören Ted Follows (1926-2016) och den kanadensiska skådespelaren Dawn Greenhalgh (f. 1934). Föräldrarna var gifta åren 1958–1979. Megan Follows är yngst av fyra syskon. 

Follows började i nioårsåldern spela in reklamfilmer och har därefter medverkat i en mängd filmer, tv-serier samt teaterpjäser.

Megan Follows har bland annat spelat rollen som Anne Shirley i miniserien Anne på Grönkulla (i regi av Kevin Sullivan). Serien är baserad på boken med samma namn av Lucy Maud Montgomery. För sin prestation i serien vann hon Aftonbladets pris till bästa utländska kvinnliga huvudroll 1989.

1991 gifte sig Follows med fotografen Christopher Porter, de skilde sig 1996. De har två barn, en dotter född 1991 och en son född 1994.

Filmografi i urval 

 
 (TV-film)

 (TV-serie)
 (TV-serie)
 
  (TV-serie)
 (röst)
1993 – The Hidden Room (TV-serie)

 (TV-film)
2005 – Kalla spår (TV-serie)

Källor

Externa länkar 
 

Kanadensiska skådespelare
Födda 1968
Kvinnor
Levande personer
Per Erik Sevelin

Per Erik Sevelin, född 15 mars 1791 i Adolf Fredriks församling i Stockholm , död där 26 augusti 1851, var en svensk skådespelare.

Biografi

Han var son till frälseinspektoren Per Erik Sevelin och Anna Katarina Nordström. Han var från 1813 gift med sångaren Anna Sofia Sevelin.

Karriär
Han var elev vid Kungliga Baletten i Operan 1801–1806 men kom därefter att arbeta som skådespelare. Han var engagerad vid Djurgårdsteatern 1806–1811, Dramaten 1811–1838, Mindre teatern 1838–1844 och sedan åter på Dramaten 1844–1847.  

Som aktör var han främst uppskattad för sin förmåga till karikatyr i komedier. Han ska ha varit mycket populär under 1820- och 30-talen. Bland hans roller märks titelrollen i Chalumeaux, Jubal i Juden, Pastoureau i Bröderne Philibert, Geronte i Universalarfvingen, baron Torrved i Ålderdom och dårskap, Gyllenparfym i Den okände sonen, Pfefferkorn i N:o 777 eller lotteri på fast egendom. 

Nils Arfwidsson beskrev honom: 
"... Vid en skildring af dramatiska scenen, sådan den var på 1820-talet, får man rättvisligen ej glömma Sevelin. Hans fack var egentligen niais- och pajazzo-rollerna, och om han ock ej hade mycken uppfinningsförmåga ocn egendomlighet, saknade han likväl på intet vis dessa egenskaper. Såsom Longino i »Slottet Monte-nero», Jobal i »Juden», Kusin Pastou-reaux i »Bröderna Philibert», bonden, som vunnit processen, i »Advokaten Pa-telin» och många flere roller har han aldrig kunnat ersättas, och den ende nu för tiden, som skulle kunna sägas med framgång arbeta i hans väg, Fr. Deland, är både mindre flersidig och icke så gripande komisk, har icke heller på långt när så figuren i sin makt. Sevelin kunde märkvärdigt förskapa sig, ehuru inom ett inskränkt fält och hufvudsakligen genom en stor mjukhet och böjlighet i kroppen. Han var alltid mager och kunde med stor illusion göra sig utsvulten nästan till genomskinlighet, men inom karrikeringen låg också hela hans konstnärsskap, som i alla fall var något enformigt, och han hade på scenen så länge och lyckligt återgifvit det besatta och förvridna, buffamessiga, att hela hans väsen, särdeles rösten, alltid och i alla förhållanden bibehöll en komisk anstrykning. [...] Sevelin var i det enskilda lifvet en stilla, hederlig och aktad man, ansågs ock länge för god ekonom, men slutade med att göra konkurs. Med sin hustru, född Thunberg, primadonnan i operan, lefde han i ett lyckligt äktenskap. "

Källor 
 
 Nordensvan, Georg, Svensk teater och svenska skådespelare från Gustav III till våra dagar. Förra delen, 1772-1842, Bonnier, Stockholm, 1917
 
 
  Nils Arfwidsson,  Teaterbilder från fordom, 1885

Noter 

Svenska skådespelare under 1800-talet
Födda 1791
Avlidna 1851
Män
Svenska balettdansare under 1800-talet
Dansare från Stockholm
Solförmörkelsen 1 augusti 2008

Solförmörkelsen den 1 augusti 2008 var en total solförmörkelse med en magnitud på 1,039 som var synlig från norra Kanada (Nunavut), norra Grönland, norra Svalbard, norra Ryssland, västra Mongoliet och Kina. Den räknas som en så kallad midnattsolsförmörkelse då den syntes i områden där det är midnattssol.

I Sibirien passerade den totala solförmörkelsen genom bebodda platser, exempelvis genom Novosibirsk och städerna Nizjnevartovsk, Barnaul och Bijsk. Den längsta förmörkelsetiden inträffade nära staden Nadym i Jamalo-Nentsien i norra Sibirien.

Den partiella solförmörkelsen var synlig på många andra ställen i östra Nordamerika samt i stora delar av Europa och Asien.

I Sverige var förmörkelsen partiell från cirka 30 procent i söder till 75 procent i norr. I Stockholm täckte månen som mest ungefär 50 procent av solskivan och började där 10:39 och avslutades 12:46.

Statistik

Viktigare tidpunkter

Data

Bilder

Referenser 

 Fred Espenak och Jay Anderson. "Total Solar Eclipse of 2008 August 1". NASA, Juli 2004.
 Total Solar Eclipse of 2008 August 01
 Interactive 2008 August 1 Total Solar Eclipse map with local circumstances
 Ett Javascript som låter en beräkna kontakttiderna för valfri ort för denna förmörkelse
 Clock Tower's sida om "Kinas olymiska totala solförmörkelse"
 Information om solförmörkelsen i Kina
 Information om solförmörkelsen i Ryssland (Novosibirsk)

Externa länkar 

2008 i Kanada
2008 i Ryssland
20080801
Vetenskapsåret 2008
Börje Ljunggren

Carl Börje Ljunggren, född 27 februari 1942 i Helsingborg, är en svensk statsvetare och diplomat.

Ljunggren har en pol.mag. från Lunds universitet och doktorerade i statskunskap vid Southern Illinois University 1992 på en avhandling om reformprocessen i Vietnam, Laos och Kambodja. Han har varit verksam som biståndsattaché i Dhaka och Vientiane samt som ambassadör i Hanoi 1994-1997 och i Peking 2002-2006. Han har varit avdelningschef i SIDA och var chef för UD:s Asienenhet 1999-2002.

Bibliografi
Kina - vår tids drama, Hjalmarson & Högberg, Stockholm 2008,  
Den kinesiska drömmen: utmaningar för Kina och världen,  Hjalmarsson & Högberg, Stockholm 2015, 
Den kinesiska drömmen: Xi, makten och utmaningarna, Hjalmarsson & Högberg, Stockholm 2017,

Källor

Noter

Externa länkar

Män
Födda 1942
Levande personer
Sveriges ambassadörer i Kina
Sveriges ambassadörer i Mongoliet
Sveriges ambassadörer i Vietnam
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
WP:Projekt Kina
Personer från Helsingborg
Svenska diplomater under 1900-talet
Svenska diplomater under 2000-talet
Gottlieb Wilhelm Rabener

Gottlieb Wilhelm Rabener, född den 17 september 1714 i Wachau, död den 22 mars 1771 i Dresden, var en tysk författare och satiriker.

Rabener kom från en ansedd familj och studerade först vid Fürstenschule Sankt Afra i Meissen och därefter rättsvetenskap och filosofi i Leipzig. Efter avslutade studier arbetade han bland annat som skatteindrivare och från 1741 som revisor.

Rabener är bland annat känd för omtolkningen av bibeltexten om den vise härskaren, med anspelning på en chefs egenskaper och dennes ledarskap: "I Herrens hand ligger makten över jorden, och i rätt tid sänder Han den härskare som behövs. I Herrens hand ligger människans framgång, och Han sprider sin glans över de styrande". I Rabeners tolkning blev det "Wem Gott ein Amt gibt, dem gibt er auch Verstand", ungefär "Den Gud giver ett ämbete ger han också förstånd att sköta det".

Bibliografi över titlar på svenska
 - Översättning ur Rabeners Satirer.

  - Översättning ur Rabeners Satirer.
 - Översättning ur Rabeners Satirer.
 - Översättning ur Rabeners Satirer.
 - Översättning ur Rabeners Satirer.

 - Översättning ur Rabeners Satirer.
 - Översättning ur Rabeners Satirer.

 - Utgiven anonymt.

 - Utgiven anonymt.

Externa länkar 
 

Tyska satiriker
Tyska författare under 1700-talet
Födda 1714
Avlidna 1771
Män
Låt tågen gå

Låt tågen gå (tjeckiska: Ostre sledované vlaky) är en tjeckoslovakisk film från 1966 regisserad av Jiří Menzel. Filmen bygger på en roman av Bohumil Hrabal. Filmen fick en Oscar för bästa utländska film 1968.

Handling 
En ung man, Miloš, får arbete som tågklarerare på en järnvägsstation på landet under andra världskriget. Hans flickvän Máša är konduktör på tåget som går förbi en gång om dagen. Det enda som märks av kriget är trupptransporterna, annars flyter livet fram i stillhet. Miloš lider av för tidig utlösning och kan därför inte riktigt få till det med flickvännen, men en äldre kvinna från motståndsrörelsen hjälper honom på traven.

Se även
 Tjeckoslovakiska nya vågen

Externa länkar 

Filmer 1966
Andra världskriget på film
Oscar för bästa icke-engelskspråkiga film
Järnväg på film
Sunnersta fornborg

Sunnersta fornborg ligger på Sunnerstaåsen vid Sunnersta i södra Uppsala. Fornborgen avgränsades runt om av dubbla stenvallar, som numera i stort sett helt schaktats bort. Endast i nordost finns en del rester av murarna bevarade. En bit bort finns ytterligare en mur. Genom borgen går en gammal väg (av hålvägskaraktär), i ungefär nord-sydlig riktning och borgen kan ha fungerat som en vägtullstation. Några hundra meter från borgen finns stensträngar.

Se även
Fornborgar i Uppsala kommun

Källor
 i Fornminnesrregisret, Riksantikvarieämbetet

Fornborgar i Uppland
Fornminnen i Uppsala kommun
Uppsalas historia
Ej längre existerande byggnader i Uppsala
Whitbread Round The World Race 1973–1974

Det första äventyret 1973-1974. När det första skottet avlossades den 8 september 1973 stod 17 båtar i storlekarna 32-80 fot från sju olika länder, redo på startlinjen precis öster om Portsmouth hamnen. Men bara 14 båtar lyckades fullfölja resan. Sir Alec Rose, som fem år tidigare själv hade seglat runt världen, fick äran att fyra av startskottet. 1973 bestod racet av enbart fyra etapper. Portsmouth till Kapstaden; Kapstaden till Sydney; Sydney till Rio de Janeiro. Från Rio de Janeiro återvände tävlingen sedan till Portsmouth. Racet tog sammanlagt 144 dagar och den första båten gick i mål den 9 april 1974.

Vann gjorde det mexikanska syndikatet Sayula II, med Ramón Carlín som rorsman.

Sportåret 1973
Sportåret 1974
Volvo Ocean Race
Carl Wallbom

Carl Fredrik Wallbom (i riksdagen kallad Wallbom i Fredriksberg), född 5 maj 1849 i Sura, död 27 april 1913 i Köpings landsförsamling, var en svensk skräddarmästare och politiker (liberal).

Carl Wallbom var skräddarmästare i Köpings landsförsamling, där han och var också kommunalt aktiv. Han var riksdagsledamot 1891–1896 i andra kammaren för Västmanlands läns västra domsagas valkrets. Fram till 1894 tillhörde han Gamla lantmannapartiet, men vid bildandet av den liberala partigruppen Folkpartiet år 1895 övergick han dit. I riksdagen arbetade han bland annat för att avskaffa kyrkomötets vetorätt i kyrkolagsfrågor.

Källor

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 460

Personer från Sura socken
Födda 1849
Avlidna 1913
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Gamla lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet (1895–1900)
Män
Arne Samuelsen

Arne Samuelsen född 10 mars 1950, är en norsk målare. Han har utbildning från Westerdals reklameskole och Kunstakademiet. Samuelsen har speciellt målat landskapsmotiv med surrealistiska element, men också arbetat med scenografi för dansteater och illustrerat flera bilderböcker, bland annat Drømmereise från 1989 med egen text. Han mottog Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur 1986 för Gutten som ville eie snøen med text av Dag Larsen.

Arne Samuelsen är inköpt av bland annat Norsk kulturråd, Norges Bank, Riksgalleriet och Nasjonalgalleriet - samt Museet for samtidskunst där han är representerad med tre målerier.

Bibliografi (utgivet på svenska) 

 Pojken som ville äga snön 1987

Priser och utmärkelser 

 Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur 1986 för Gutten som ville eie snøen

Norska illustratörer
Födda 1950
Män
Levande personer
To Hot to Stop

To Hot to Stop är ett album av funkbandet The Bar-Kays, utgivet 1976.

Låtlista
"Too Hot to Stop, Pt. 1" - 6:31
"Cozy" - 3:36
"Bang, Bang (Stick 'Em Up)" - 3:48
"Spellbound" - 5:05
"Shake Your Rump to the Funk" - 3:52
"You're So Sexy" - 3:53
"Summer of Our Love" - 4:25
"Whitehouseorgy" - 4:48

Musikalbum 1976
Sun Quan

Sun Quan (kinesiska: 孫權), född 5 juli 182, död 21 maj 252, son till Sun Jian, var en kinesisk härskare som styrde kungadömet Wu från 229 till 252. Han var gift med Pan Shu.

Sun Quan föddes 182 då hans far Sun Jian fortfarande var general för Handynastin.

Referenser

WP:Projekt Kina
Födda 182
Avlidna 252
Personer från Xuzhou
Män
Regenter under De tre kungadömena
Serbiens socialistiska parti

Serbiens socialistiska parti (), är ett politiskt parti i Serbien. Partiet bildades 1990 av Slobodan Milošević.

Externa länkar

 Officiell webbplats , , 

Politiska partier bildade 1990
Politiska partier i Serbien
Demokratiskt socialistiska partier
Socialistiska partier i Europa
Åkerbo, Bankekinds och Hanekinds domsagas valkrets

Åkerbo, Bankekinds och Hanekinds domsagas valkrets var vid riksdagsvalen till andra kammaren 1866–1908 en egen valkrets med ett mandat. Valkretsen, som omfattade Åkerbo, Bankekinds och Hanekinds härader, avskaffades inför valet 1911 då området uppgick i Östergötlands läns södra valkrets.

Riksdagsmän
Ivar Koskull, lmp (1867–1872)
Magnus Huss (1873–1874)
August Petersson (1875)
Ivar Koskull, lmp (1876–1884)
Carl Persson (1885–1886)
Oscar Larsson, lmp 1887, nya lmp 1888–1894, lmp 1895–1902 (1887–1902)
Carl Jonsson, lmp 1903 (1903–1905)
Theodor Adelswärd, vänstervilde 1908 (1906–1908)
Israel Lagerfelt, lmp (1909–1911)

Valresultat

1896

Valdeltagandet var 48,3%.

1899

Valet ägde rum den 20 augusti 1899. Valdeltagandet var 39,4%.

1902

Valet ägde rum den 7 september 1902. Valdeltagandet var 46,5%.

1905

Valet ägde rum den 3 september 1905. Valdeltagandet var 56,9%.

1908

Valet ägde rum den 21 september 1908. Valdeltagandet var 79,1%.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 33
 Östgötaposten, digitaliserad av Kungliga biblioteket
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1894-1896
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1897-1899
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1900-1902
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1903-1905
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1906-1908

Historiska valkretsar i Östergötlands län
Östergötlands läns södra valkrets

Östergötlands läns södra valkrets var vid riksdagsvalen till andra kammaren 1911–1920 en egen valkrets med fem mandat. Valkretsen avskaffades inför valet 1921 då hela länet bildade Östergötlands läns valkrets.

Riksdagsmän

1912–första riksmötet 1914
David Pettersson, lmb
Conrad Vahlquist, lmb
 Theodor Adelswärd, lib s
 Alfred Andersson, lib s
Axel Sterne, s

Andra riksmötet 1914
 Joseph Hermelin, lmb
David Pettersson, lmb
Conrad Vahlquist, lmb
 Theodor Adelswärd, lib s
Axel Sterne, s

1915–1917
David Pettersson, lmb
Conrad Vahlquist, lmb
 Theodor Adelswärd, lib s
Eric Josef Ericsson, s
Axel Sterne, s

1918–1920
David Pettersson, lmb
Karl Allan Westman, jfg
Theodor Adelswärd, lib s (1918–1919)
Sven Olsson, lib s (1920)
Eric Josef Ericsson, s (1918)
Edvin Johansson, s (1919–1920)
Axel Sterne, s (1918)
Gottfrid Karlsson, s (1919–1920)

1921
David Pettersson, lmb
Karl Allan Westman, jfg
Sven Olsson, lib s 
Frans Ericson, s
Gottfrid Karlsson, s

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 33

Historiska valkretsar i Östergötlands län