kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arnold Gahrton

Arnold Harald Valdemar Gahrton, född 1 april 1893 i Holmby socken, Malmöhus län, död 11 oktober 1976 i Färlövs församling, Kristianstads län, var en svensk läkare.

Gahrton blev student 1913, medicine kandidat 1916 och medicine licentiat 1923 i Lund. Han var amanuens och underläkare på röntgenavdelningen och medicinska kliniken vid Lunds lasarett 1923–1926, praktiserande läkare i Kristianstad från 1927, läkare vid Kristianstads epidemisjukhus 1927–1948 och överläkare där 1948–1959.

Gahrton var marinläkare av andra graden i Marinläkarkåren 1926–1927, bataljonsläkare vid Norra skånska infanteriregementet 1936 och regementsläkare i Fältläkarkårens reserv från 1953. Han var förordnad som fartygsläkare 1923–1926 och var extra läkare vid Karlskrona örlogsstation 1924. Han författade skrifter i invärtes medicin, däribland Förekomsten av gengasskador inom en svensk arméfördelning på vinterutbildning (tillsammans med Gerhard Rundberg, i "Svenska läkartidningen", 1941:25).

Arnold Gahrton var son till en lantbrukare vid namn Per Jönsson. Han var gift första gången från 1927 med gymnastikdirektör Asta de Shàrengrad (1903–1952), dotter till Wilhelm de Shàrengrad och Marianne Thiel, och blev far till Anita Wrangdahl (1930–2005), Gösta Gahrton (född 1932), Birgit Ugander (född 1937) och Per Gahrton (född 1943). Han gifte sig för andra gången 1953 med Tyra Margareta Jeppsson (1908–1985). Arnold Gahrton är begravd på Färlövs kyrkogård.

Källor

 Arnold Harald Valdemar Gahrton på Gravar.se

Svenska militärläkare
Svenska läkare under 1900-talet
Personer från Holmby socken
Födda 1893
Avlidna 1976
Män
Franciszka Mann

Franciszka Mann, född den 4 februari 1917 i Polen, död den 23 oktober 1943 i Auschwitz, var en polsk dansös som utmärkte sig för sitt hjältemod i förintelselägret Auschwitz.

Biografi 
Franciszka Mann, som var av judisk börd, föddes 1917 och växte upp i Warszawa. Hon studerade dans för  koreografen Irena Prusicka tillsammans med bland andra Wiera Gran och Stefania Grodzieńska. Vid den internationella danstävlingen i Bryssel 1939 kom Mann på fjärde plats av 125 deltagare. Mann ansågs vara en av de vackraste och mest lovande dansarna i sin generation.

Den 1 september 1939 invaderade Tyskland Polen och andra världskriget utbröt. Året därpå inrättades Warszawas getto och Mann kom att bli en av dess invånare. Den 23 oktober 1943 deporterades omkring 1 800 polska judar, däribland Franciszka Mann, med tåg till Auschwitz-Birkenau, trots att de hade blivit informerade om att de skulle föras till ett transitläger i närheten av Dresden för vidare transport till Schweiz. Vid ankomsten till Auschwitz fördes kvinnorna till Krematorium II och beordrades att klä av sig. Plötsligt kastade Franciszka Mann några av sina kläder i huvudet på SS-Oberscharführer Josef Schillinger, ryckte till sig hans pistol och sköt ihjäl honom. Hon sårade även SS-Oberscharführer Wilhelm Emmerich. Skottlossningen fick kvinnorna att anfalla SS-männen med sina bara händer, men inom kort kom kommendanten Rudolf Höss och andra SS-män till platsen. Enligt ögonvittnet Filip Müller sköts de kvinnor som ännu inte befann sig i gaskammaren ihjäl med maskingevär. De övriga gasades ihjäl. 

Hon var vid sin död gift med Mark Rosenberg.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 
 

Födda 1917
Avlidna 1943
Kvinnor
Polska dansare
Personer som blivit mördade i Polen
Förintelsen i Polen
Dödsoffer i Auschwitz
Guy Vidal

Guy Vidal, född 8 juni 1939 i Marseille, död 4 oktober 2002 i Le Tremblay i Maine-et-Loire, var en fransk journalist, manusförfattare, barnboksförfattare,samt redaktör och författare av tecknade serier.

Biografi 
Efter att ha utbildat sig till journalist kom Vidal att närma sig seriemediet efter ett möte med René Goscinny 1963. Under 1960-talet inledde han en karriär på det anrika franska serieförlaget Dargaud, och under sjuttiotalet lyfte han, som redaktör, förlagets anrika serietidning Pilote till en ny glanstid.

I början av 1990-talet lämnade Vidal temporärt Dargaud för att jobba på Les Humanoïdes Associés, men redan 1993 återvände han till sitt forna förlag. Tillbaka på Dargaud blev han drivande i förlagets nysatsning Poisson Pilote, som sedermera kommit att innebära det kommersiella genomslaget för en ny generation franska serieskapare: Lewis Trondheim, David B., Joann Sfar, Christophe Blain, med flera. 

Under sin tid som redaktör på Pilote skapade Vidal, tillsammans med tecknaren Gilles Chaillet, en serie bilderböcker med Asterix hund Idefix i huvudrollen – flertalet av dessa publicerades på svenska av Hemmets Journals förlag i mitten av 1970-talet.

Vid 1990-talets mitt utkom Vidal också med biografier över två av den fransk-belgiska serievärldens mest hyllade serieskapare: René Goscinny (Profession: Humoriste, 1997) och Jean-Michel Charlier (Un réacteur sous la plume, 1995).

Vidal har även varit verksam som serieförfattare, huvudsakligen av fristående album riktade mot en vuxen publik. Därutöver skrev han bland annat två album av Charliers western-serie Los Gringos, tecknad av Víctor de la Fuente.

1985 skrev Vidal ett fullängdsalbum om Lucky Luke: "Lucky Lukes fästmö" (La fiancée de Lucky Luke, 1985), och under de följande åren författade han tillsammans med Claude Klotz och Jean-Louis Robert, under pseudonymen Claude Guylouïs, ytterligare sex korta historier, som samlats i albumen "Spökranchen och andra äventyr" (Le ranch maudit, 1986) och "Hästtjuvarna och andra äventyr" (L'alibi, 1987).

Strax före sin död återvände Vidal till Lucky Luke, då han, återigen tillsammans med Klotz och Robert, skrev manus till det första Luke-avsnittet efter seriens skapare och tecknare Morris död: "Den franske kocken" (Le cuisinier français, 2003).

Referenser 

Födda 1939
Avlidna 2002
Franska serieskapare
Franska manusförfattare
Franska författare
Franska förläggare
Franska författare av barn- och ungdomslitteratur
Franska journalister
Män
Personer från Marseille
Vladimir Abramovitj Rochlin

Vladimir Abramovitj Rochlin (ryska: Влади́мир Абра́мович Ро́хлин), född 23 augusti 1919, död 3 december 1984, var en inflytelserik sovjetisk matematiker, verksam inom områden som algebraisk topologi, geometri och sannolikhetslära.

Rochlin föddes i Baku, började studera vid Moskvauniversitetet 1935 under Abraham Plessner. Under andra världskriget satt han fyra år i fångläger i Tyskland, därefter två år i Gulag varefter han återgick till matematiken. Från 1959 undervisade han vid Leningrads universitet.

Rochlins son Vladimir Rokhlin, Jr. är matematiker vid Yale.

Födda 1919
Sovjetiska matematiker
Män
Avlidna 1984
Personer från Baku
Alumner från Moskvauniversitetet

pt:Vladimir Rokhlin
Maritime (musikgrupp)

Maritime är ett amerikanskt indierockband från Milwaukee, Wisconsin

Historik 
Bandet bildades 2003 av tidigare medlemmar från The Promise Ring och The Dismemberment Plan. Efter upplösningen av de två grupperna förenade sig sångaren och gitarristen Davey von Bohlen, trummisen Dan Didier och basisten Eric Axelson och bildade ett band med namnet In English.
Gruppen skrev snart avtal med den oberoende etiketten ANTI-Records, och spelade in ett album, men ANTI- gav aldrig ut skivan. Bandet bytte namn till nuvarande Maritime och skrev på för DeSoto Records. Gruppen åkte nu på turné och släppte på sin egen etikett Foreign Leisure sin första EP vid namn Adios.

Den 1 april 2004 släppte Maritime sitt första album Glass Floor på DeSoto Records.

Den 6 februari 2006 meddelade basisten Eric Axelson att han lämnar bandet. Han ersattes av Justin Klug.

Andra albumet, We, the Vehicles släpptes den 18 april 2006 på Flameshovel Records. Album nummer tre följde den 16 oktober 2007, Heresy and the Hotel Choir, släppt i USA på Flameshovel Records. I Europa släpptes albumet, liksom de två tidigare, på Grand Hotel van Cleef. Guns of Navarone var första singeln från det nya albumet.

Den 8 april 2011 kom det fjärde albumet Human Hearts, släppt på Dangerbird Records.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Dan Didier – trummor (2003-idag)
Davey von Bohlen – sång, gitarr (2003-idag)
Justin Klug – basgitarr (2006-idag)
Dan Hinz – gitarr (2003-idag)
Tidigare medlemmar
Eric Axelson – basgitarr (2003-2006)

Diskografi 
Studioalbum
 Glass Floor (2004)
 We, the Vehicles (2006)
 Heresy and the Hotel Choir (2007)
 Human Hearts (2011)
EP
 Adios (2003)
Daytrotter Session (2006)
Daytrotter Session (2007)
Daytrotter Session (2011)
Singlar
Three Songs (2005)

Referenser

Externa länkar 

 Maritime officiell webbplats
 Maritime på MySpace.com

Amerikanska indierockgrupper
Musikgrupper bildade 2003
Milwaukee
Musikgrupper från Wisconsin
Claude Guylouïs

Claude Guylouïs är en kollektiv pseudonym använd av de franska serieskaparna Guy Vidal, Claude Klotz, och Jean-Louïs Robert.

1986-87 skrev Guylouïs en handfull kortare serier om Lucky Luke: "Spökranchen" (Le ranch maudit), "Statyn" (La statue), "Kidnappad" (L'alibi), "Athletic City" (Athletic City), "Los Daltonitos" (Ole Daltonitos) och "Hästtjuvarna" (Un cheval disparaît). Samtliga dessa serier samlades sedermera i albumen "Spökranchen och andra äventyr" (Le ranch maudit) och "Hästtjuvarna och andra äventyr" (L'alibi). Kort innan Guy Vidals död 2002 återförenades trion för att författa ytterligare ett Lucky Luke-avsnitt: "Den franske kocken" (Le cuisinier français, 2003).

Utöver Lucky Luke-serierna har Guylouïs också skrivit seriealbumet Sam & Lena (1992, ingen svensk översättning), med teckningar av Emmanuel Boëm.

Franska serieskapare
Pseudonymer
Män
Trollebo IP

Trollebo IP är en fotbollsarena i Hallstahammar, Sverige som är hemmaarena för Hallstahammars SK.

Publikrekordet är 7400 betalande som såg det allsvenska kvalet 1938, då Hammarby IF besegrades med 2-1.

Referenser 

Fotbollsanläggningar i Sverige
Hallstahammar
Sportanläggningar i Hallstahammars kommun
Charles Greville

Charles Greville, född 2 april 1794, död 17 januari 1865, var en brittisk dagboksförfattare, sonson till Francis Greville, 1:e earl av Warwick.

Greville var 1821–1859 sekreterare i Privy Council. Hans dagböcker från åren 1817–1860, utgivna under titeln The Greville Memoirs i 8 band 1875–1887 utgör ett värdefullt bidrag till Englands 1800-talshistoria.

Källor

Tryckta källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter 

Dagboksskrivare under 1800-talet
Brittiska författare under 1800-talet
Alumner från Christ Church, Oxford
Födda 1794
Avlidna 1865
Män
Svensk uppslagsbok
Brittiska hästägare och uppfödare
Alfred Grévin

Alfred Grévin, född 28 januari 1827, död 5 maj 1892, var en fransk tecknare.

Grévin skildrade i spirituella och pikanta teckningar och litografier den parisiska nöjes och kokottvärlden under andra kejsardömet. Hans stil var först målerisk men bygger senare nästan uteslutande på linjeeffekt. En mängd album med teckningar av Grévin har utgivits separat. Han teckningar publicerades främst i Petit journal pour rire och Charivari.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Franska illustratörer
Franska grafiker
Födda 1827
Avlidna 1892
Män
Illustratörer under 1800-talet
Franska konstnärer under 1800-talet
Harry Brown

Harry Brown är en brittisk film från 2009 i regi av Daniel Barber.

Handling 
Den pensionerade marinkårssoldaten Harry Brown (Michael Caine) lever ett ensamt liv och delar sin tid mellan sjukhuset, där hans älskade fru Kath ligger, obotligt sjuk, och schack som han spelar med sin enda vän Leonard Attwell (David Bradley) på puben, ägd av Sid Rourke (Liam Cunningham). Efter att Kath dött, talar Len om för sin sörjande vän att det lokala gänget terroriserar honom och att han har skaffat en bajonett för självförsvar. När sedan Len blir ihjälslagen i en gångtunnel, sätts Alice Frampton (Emily Mortimer) och hennes kollega in på fallet. Om fallet går till rättegång så kommer säkert gänget att hävda självförsvar, så Brown bestämmer sig för att ta lagen i egna händer. Men han är inte direkt i toppform, utan att överdriva. En av de ruskigaste rollerna spelas av Sean Harris, som spelar "Stretch".

Externa länkar 

Filmer 2009
Brittiska kriminalfilmer
Herbert Sandin

Herbert Sandin, född 16 mars 1928, död 27 december 2007, var en svensk fotbollsspelare, högerytter, trefaldig svensk mästare för IFK Norrköping och fem gånger landslagsman.

Bakgrund
Sandin värvades från Kramfors och kom till IFK Norrköping 1950. Han tillhörde en av de mest framgångsrika IFK-uppställningarna genom tiderna och säsongerna 1951-52, 1955-56 och 1956-57 vann han allsvenskt guld med klubben.

Herbert Sandin gjorde två mål vid debuten i svenska landslaget som centerforward den 10 juni 1951 i en match mot Turkiet, som Sverige besegrade med 3-1 på Råsunda. Han spelade 174 allsvenska matcher för IFK 1950-1958 och gjorde 66 mål. Skyttet, huvudspelet, snabbheten och väl avvägda inlägg från ytterpositionen var hans främsta företräden. Tillsammans med kedjekamraterna Torbjörn Jonsson och Henry "Putte" Källgren bildade han vid mitten av 1950-talet allsvenskans målfarligaste formation. Under åren 1959-1974 var han sekreterare i IFK-styrelsen.

Källor 
Landslagsstatistik på svenskfotboll.se
 Fotbollboken 1956-57, Svenska Fotbollförbundet, 1957.
 Norrköpings Tidningar, december 2007 - januari 2008.
 Expressen, 9 juni 1952.

Avlidna 2007
Män
Svenska fotbollsspelare
Födda 1928
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Svenska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Philip Moon

Philip Moon, född 5 november 1961, är en amerikansk skådespelare.

Moon har bl.a. medverkat i den amerikanska såpoperan The Young and the Restless som karaktären Keemo Volien Abbott och i tv-serien Deadwood.

Filmografi, i urval
The Young and the Restless (1994-1996) ~ Keemo Volien Abbott
The Big Lebowski (1998) ~ Woo
Deadwood (2005) ~ Mr. Lee

Källor

Amerikanska skådespelare
Födda 1961
Levande personer
Män
Greg

Greg (pseudonym för Michel Régnier), född 5 maj 1931, död 29 oktober 1999, var en belgisk serieskapare och -redaktör, manusförfattare och romanförfattare.

Greg kom att bli en av 1900-talets mest produktiva franska serieskapare, såväl med sina egna serier, som med mer eller mindre tillfälliga inhopp på andras verk. Bland de serier som Greg själv skapade märks Bernard Prince och Comanche (tecknade av Hermann Huppen), Oliver och Colombina (tecknad av Dany), Luc Orient (tecknad av Eddy Paape), Bruno Brazil (tecknad av William Vance), Colby (tecknad av Michel Blanc-Dumont), Cobalt (tecknad av Walter Fahrer) samt Achille Talon och Rock Derby som han tecknade själv.

Under åren 1964–1975 var Greg redaktör för den franska ledande serietidningen Tintin, vilket innebar betydande inflytande över Frankrikes serieproduktion. Utöver sina egna skapelser har Greg på olika sätt bidragit till ett flertal av den fransk-belgiska serieproduktionens mest kända serier.

Mellan 1957 och 1963 skrev Greg manus till sex Spirou-äventyr: "Buddhas fånge", "Experimentet som blev en mardröm", "Z som i Zafir", "Skuggan av Z", "Tembo Tabou" och "Högt spel i Bretzelburg".

1969 hade den första tecknade Tintin-filmen, Solens tempel, premiär. Greg svarade för manuset, som baserades på två av Hergés Tintin-album. Solens tempel följdes 1972 av Tintin och hajsjön, som byggde på ett originalmanus skrivet av Greg.

Efter René Goscinnys död 1977 skrev Greg en kort serie med Lucky Luke: "Jolly Jumper blir förälskad" (Un amour de Jolly Jumper, 1978)

I mitten på 1980-talet beslutades det att låta Spirou-djuret Marsupilami bli huvudperson i en egen albumserie. Greg kom att svara för manuset till de två första albumen: "Jakten på Marsupilami" (La queue du Marsupilami, 1987) och "Marsupilamis hittebarn" (Le bébé du bout du monde, 1988)

Andra serier som Greg bidragit till inkluderar bland andra Gaston, Clifton, Mickes äventyr och Klorofyll.

Referenser

Externa länkar
Greg på Lambieks Comiclopedia

Födda 1931
Avlidna 1999
Män
Franska serieskapare
Franska manusförfattare
Franska förläggare
Franska romanförfattare
Mononymt kända personer
Personer från Ixelles
Asha-Rose Migiro

Asha-Rose Mtengeti Migiro, född 9 juli 1956 i Songea, Ruvuma, Tanzania, är en tanzanisk advokat och politiker som från 2007 till 2012 var vice generalsekreterare i Förenta nationerna.
Hon utsågs den 5 januari 2007 
 och började sin tjänst formellt den 1 februari samma år. Hon var FN:s tredje vice generalsekreterare och den första afrikanska kvinna på posten.

Migiro är utbildad advokat från Dar es-Salaams universitet och har doktorerat vid Universität Konstanz i Tyskland. Efter en akademisk karriär som undervisare vid universitetet i Dar es-Salaam utsågs hon till utvecklings- och familjeminister år 2000 och till utrikesminister den 4 januari 2006.

Efter avslutad tjänst vid FN återvände hon till tanzanisk politik och var justitieminister 2014–2015. Den 15 februari 2016 utsågs hon till ambassadör (high commisioner) i Storbritannien av  president John Magufuli.

Hon är gift med Cleophas Migiro, och har två döttrar.

Referenser 

Tanzaniska politiker
Tanzaniska advokater
Födda 1956
Levande personer
Kvinnor
Personer inom FN
Olof Andersson (Tåmefursten)

Olof "Ola Ann" Andersson, kallad Tåmefursten, födelseår okänt, död 1607, var en svensk betydande köpman från Fällfors. Han dömdes år 1607 till döden genom att brännas på bål tillsammans med sin son Jakob därför att de båda haft sexuellt umgänge med sin anställda legopiga Karin Ersbjörnsdotter som likaledes fick samma dom. 

Olof Andersson var för sin tid en mycket betydande köpman och hemmansägare och blev länsman i Skellefteå socken 1579. Han förfogade över ett stort antal båtar vilka fraktade varor till flottan i Stockholm. Hans båda söner Hans och Jakob arbetade på hans gård när pigan Karin Ersbjörnsdotter anställdes. Under en period arbetade hon som piga hos bonden Jon Olsson och även han "belägrat" både pigan Karin och hennes syster Lisbeta. När rykten började spridas om hennes leverne vände hon sig i förtvivlan till den lokala prästen Christoffer Olai. Undersökningen som därefter följde visade att både Olof Andersson och hans söner haft sexuellt umgänge med pigan. Även Jon Olsson dömdes skyldig. 

Efter många turer fastställdes domen vid sommartinget i Skellefteå 1607 där alla utom den yngste sonen Hans, "därför han var först" dömdes till att brännas på bål. Enligt vissa källor undgick Olof bålet genom att halshuggas och sonen Jakob flydde, förmodligen till Norge. 

I romanen Furstens hus (1992) låter författaren Åke Lundgren pigan Karin själv berätta vad som hände och till grund för romanen ligger rättegångsprotokollet från 1607.

Referenser 
 

Personer under äldre vasatiden
Födda okänt år
Avlidna 1607
Män
Personer som blivit avrättade av Sverige under 1600-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1500-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1600-talet
KUDAI

KUDAI är ett spanskt industrimetal/thrash metal-band startat 2002 i Gipuzkoa (Baskien). Bandet sjunger på baskiska och deras stil en aggressiv och tung metal som blandar in synthar, electronica och en melodisk sångröst. 
Bandet jämförs ständigt med Fear Factory eller Rob Zombie. Bandet har idag släppt tre skivor via lokala skivbolaget Oihuka, som går att ladda ner fritt via webbsidan Jamendo.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
 David – gitarr, sång
 Bortx – gitarr, programmering
 Urtzi Olaziregi – basgitarr
 Tito – trummor

Tidigare medlemmar
 Eka (aka Ekaitz) – basgitarr

Diskografi
Studioalbum
 Hutsa (2004)
 Arima eroslea (2006)
 Shah Mat (2009)
 Arezko forreak (2013)
 vII (2015)

Externa länkar

 Officiell webbplats

Spanska metalgrupper
Industrimetal
Spanska thrash metal-grupper
Bunkai

Bunkai (分解) är en term som används inom  japanska stridskonster, budō och är intimt förknippad med tillämpningen av sparringtekniker (kumite-waza) som uppkommit ur  kroppsförflyttningar (taisabaki) särskilt i "form" av (kata). Ordets bokstavliga betydelse är "analys". eller "plocka isär", Bunkai är den fortlöpande analysen av en katas effektivitet i rörelserna.

I kator utförs ofta de blockerande rörelserna samtidigt som rörelse framåt, vilket inte ställer sig praktiskt för Bunkai. Dessa blockerande rörelser bör utföras under en tai sabaki (体捌き), tillbakadragande rörelse, där motståndarens attack kunde undvikas och blockeringen enbart blir till en fint. Pinan Shodan ger exempel på detta och hur en analys kan te sig.

Noter och referenser 

 
 
 Schmeisser, Elmar T. Bunkai: Secrets of Karate Kata - The Tekki Series, 2001, Tamashii Press.

Externa länkar 
  
  
 
 

Japanska ord och uttryck
WP:Projekt Japan
James Murray

James Murray kan syfta på bland andra:

 James Stewart (Stuart) Murray (död 1570)
 James Murray, 2:e earl av Annandale (död 1658), skotsk adelsman
 James Murray, 2:e hertig av Atholl (1690–1764), brittisk politiker
 James Murray (1690–1770), jakobitisk statssekreterare
 James Murray (1721–1794), brittisk militär och ämbetsman
 James Murray, 1:e baron Glenlyon (1782–1837), brittisk militär  och politiker
 James E. Murray (1876–1961), amerikansk senator
 Sir James Murray (1837–1915), skotsk lexikograf
 James Ramsey Murray (1841–1905), amerikansk sångförfattare och kompositör
 James A. Murray, naturvetenskapsman, verksam i Indien vid 1800-talets slut
 James Murray (1865–1914), skotskfödd biolog och upptäcktsresande
 James D. Murray (född 1931), skotskfödd matematiker
 James Albert Murray (född 1932), amerikansk romersk-katolsk biskop
James Murray (general)

James Murray, född den 21 januari 1721, död den 18 juni 1794, var en brittisk militär och ämbetsman, yngre son till den 4:e lord Elibank.

Murray blev 1751 överstelöjtnant och deltog från 1757 i kriget mot fransmännen i Nordamerika. Han anförde en brigad under general Wolfe vid anfallet på Quebec 1759 och försvarade tappert den erövrade staden mot franska försök att återta den (1760). Han blev i oktober samma år guvernör i Quebec och efter Kanadas definitiva avträdande till England i Parisfreden 1763 dess förste brittiske guvernör. 

Murrays statsklokt försonliga politik mot den franska befolkningen föranledde 1768 hans återkallande efter klagomål från engelska 
nybyggare. Åren 1774-82 var Murray guvernör på Menorca och nödgades, belägrad av överlägsna franska och spanska 
trupper i Fort S:t Philip, kapitulera efter nära sju månaders tappert motstånd (februari 1782). En krigsrätt fritog honom 1783 från allt ansvar för den nödtvungna kapitulationen, och han utnämndes samma år till general.

Källor

Noter

Födda 1721
Avlidna 1794
Brittiska generaler
Kanadas generalguvernörer
Brittiska militärer under 1700-talet
Män
Ledamöter av Royal Society