kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Johnny Cash Show

The Johnny Cash Show är ett musikalbum inspelat live av Johnny Cash. Albumet släpptes i oktober 1970 på Columbia Records. Detta album har hamnat lite i skuggan av de mer kända liveskivorna med Cash, At Folsom Prison och At San Quentin. Albumet inleds dock med en av hans mer kända låtar "Sunday Mornin' Comin' Down", skriven av Kris Kristofferson. The Johnny Cash Show var också namnet på en tv-show med Johnny Cash som visades 1969-1971 i amerikansk TV på kanalen ABC.

Låtlista
 "Sunday Mornin' Comin' Down" - 4:04
 "Come Along and Ride This Train" (medley) - 6:16
"Six Days on the Road"
"There Ain't No Easy Run"
"Sailor on a Concrete Sea"
 "These Hands" - 3:45
 "I'm Gonna Try to Be That Way" - 3:24
 "Come Along and Ride This Train" (medley) - 8:04
"Mississippi Delta Land"
"Detroit City"
"Uncloudy Day"
"No Setting Sun"
 "Here Was a Man" - 2:56

Listplaceringar
Billboards albumlista, USA: #44 (#1 på albumlistan för countryalbum)
Engelska albumlistan: #18
Kvällstoppen, Sverige: #19

Källor

Livealbum 1970
Livealbum av Johnny Cash
Album producerade av Bob Johnston
Album utgivna på Columbia Records
Engelskspråkiga livealbum
Amerikanska livealbum
Tuba (moln)

Tuba är en beteckning som ges till ett moln som har ett kännetecken i form av en molnpelare eller upp och nedvänd molnkägla som hänger ner från molnbasen. Molnpelaren bildas på insidan av en mer eller mindre intensiv virvel eller tromb och gör därmed virveln synlig. Molnpelaren behöver inte nödvändigtvis nå marken eller vattenytan. En molnpelare som inte når marken kallas på engelska för funnel cloud.

Tuba förekommer hos huvudmolnslaget cumulonimbus, mindre ofta hos cumulus. "Tuba" kommer från latin och betyder "trumpet" eller i vidare bemärkelse "rör", "slangledning".

Referenser

Noter

Tryckta källor
 
 

Ytterligare kännetecken och följemoln

en:Funnel cloud
nl:Cumulonimbus tuba
ja:漏斗雲
Rexall Edmonton Indy 2009

Rexall Edmonton Indy 2009 var ett race som var den elfte deltävlingen i IndyCar Series 2009. Racet kördes den 26 juni på flygplatsen i centrala Edmonton. Will Power tog sin första riktiga seger i IndyCar, genom att dominera helgen i Kanada. Hélio Castroneves tog sig förbi Scott Dixon mot slutet, och slutade på andra plats. Dixon kom dock före sina mästerskapskonkurrenter Ryan Briscoe och Dario Franchitti, och kunde återta mästerskapsledningen från Franchitti. Tony Kanaan råkade ut för en eldsvåda i depån, men klarade sig i stort sett oskadd tack vare snabbt ingripande från depåpersonal från flera team.

Slutresultat

2009 i Kanada
Edmonton
2009
Honda Indy 200 2009

Honda Indy 200 2009 var ett race som var den trettonde deltävlingen i IndyCar Series 2009. Racet kördes den 9 augusti på Mid-Ohio Sports Car Course. Scott Dixon blev förste förare till tjugo vinster i IndyCar Series efter en sublim och felfri insats. Dixon körde om Justin Wilson efter en tredjedel av tävlingen, och höjde därefter tempot och var en halvminut före tvåan Ryan Briscoe i mål. Dario Franchitti slutade trea.

Slutresultat 

2009 i USA
Mid-Ohio
2009
Kejsarbeckasin

Kejsarbeckasin (Gallinago imperialis) är en sällsynt sydamerikansk beckasin.

Kännetecken

Utseende 
Kejsarbeckasinen är en stor (29-31) och kraftig beckasin. I adult dräkt är den i stort sett helt mörkt rostbrun, dock brunbandat vit på nedre delen av buken och undre stjärttäckarna. Näbben är lång, rak och rätt kraftig, medan ben och fötter är grå. I flykten ter den sig tung, bredvingad och kortstjärtad, och den bandade buken kontrasterar mot det mörka bröstet och undersidan av vingen. 

Sydamerikansk beckasin är avgjort mindre, saknar den bandade buken men har ljusa längsgående band på ryggen. Den underart som förekommer i Anderna, andina, har dessutom gula ben. Andinsk beckasin är jämnstor, men blek på strupe och undervingarna samt har mindre kontrasterande buk.

Läte 
Det högljudda spellätet är skrovligt och inleds med enstaka toner för att övergå i dubbla eller tredubbla.

Utbredning och systematik 
Arten häcker lokalt i norra Anderna från Colombia till östra Peru. Det är inte känt om den är en flyttfågel. Man trodde länge att den var utdöd, men den återfanns 1967 i Peru och 1988 i Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att kejsarbeckasinen troligen är närmare släkt med beckasinerna i Coenocorypha än de i Gallinago. Än så länge har detta dock inte lett till några taxonomiska förändringar.

Levnadssätt 
Kejsarbeckasinen förekommer högt i Anderna, vid trädgränsen kring 2745-3700 meters höjd. Där är den troligen begränsad till myrar och fuktiga dvärgskogar blandat med trädstora ormbunkar och högt gräs, men även i bambukantade gläntor med utbredd Sphagnum-mossa.

Status och hot 
Kejsarbeckasinen är en mycket dåligt känd och svårsedd art. Den antas ha en liten världspopulation på endast 10 000 individer och tros minska i antal till följd av habitatförstörelse. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som nära hotad, men noterar att den kan flyttas till en lägre hotgrad om ny data visar sig att den är vanligare och mer vida spridd.

Referenser

Tryckta källor

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i neotropiska regionen
Beckasiner
Ädelbeckasin

Ädelbeckasin (Gallinago nobilis) är en sydamerikansk bergslevande beckasin.

Kännetecken

Utseende
Ädelbeckasinen är en 30-32,5 centimeter lång fågel, likt andra beckasiner med kraftig kropp, lång rak näbb, och korta ben. Ovansida, huvud och hals är streckade och mönstrade med mörkbrunt och beige, och guldfärgade kanter på fjädrarna formar distinkta linjer nerför ryggen. Buken är vit med brun bandning på flankerna. Benen är grågröna.

Liknande andinsk beckasin som förekommer i ädelbeckasinens utbredningsområde har bredare vingar, bandad buk och mörk ovansida. Wilsonbeckasin och sydamerikansk beckasin kan förekomma som förbipasserade flyttfåglar, men dessa är mindre, har spetsigare vingar och en vit vingbakkant.

Läte 
Ädelbeckasinens läte är klart och melodiskt. Under spelflykten flyger den högt i cirklar för att plötsligt störtdyka, varvid dess yttre stjärtpennor skapar ett ljud genom att vibrera, likt wilsonbeckasinen men mörkare.

Utbredning och systematik 
Ädelbeckasinen är stannfågel i Anderna från Colombia till sydvästra Venezuela, Ecuador och norra Peru. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt
Ädelbeckasinen förekommer i höglänta våtmarker mellan 2.700 och 4.200 meters höjd. Den uppträder ensam eller i par, men är mycket svår att få syn på när den står stilla i sin kamouflerande dräkt. Fågeln födosöker genom att trycka ner sin långa näbb ner i gyttjan på jakt efter insekter och maskar. Den häckar från mars till juli.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal till följd av jakt och habitatförstörelse. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför ädelbeckasinen som nära hotad (NT). Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som ovanlig till ganska vanligt förekommande.

Källor

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i neotropiska regionen
Beckasiner
Jättebeckasin

Jättebeckasin (Gallinago undulata) är en beckasin som förekommer i Sydamerika, den största i släktet..

Kännetecken

Utseende 
Jättebeckasinen är som namnet avslöjar störst av alla beckasiner, med en kroppslängd på 40-43,5 centimeter. Liksom andra beckasiner har den kraftig kropp, lång rak näbb, breda vingar samt korta ben. Ovansida, hals och nacke är streckade och mönstrade i svart och brunt, och kastanjefärgade kanter på fjädrarna formar distinkta linjer utmed ryggen. Buken är vit med brun bandning på flankerna. Unikt för jättebeckasinen är även vingpennorna bandade. Ben och fötter är grågröna. 

Jättebeckasinen skiljer sig från wilsonbeckasin och sydamerikansk beckasin genom sin storlek och sina rundade vingar. De storvuxna höglänt levande arterna andinsk beckasin och chilebeckasin saknar jättebeckasinens vita buk och vältecknade ovansida, medan liknande ädelbeckasinen är tydligt mindre.

Läte 
När den skräms upp hörs ett kek-kek vid uppfloget. Under det nattliga spelet avger den ett raspigt, trestavigt läte.

Utbredning och systematik 
Jättebeckasinen delas in i två underarter med två skilda utbredningsområden:
 Gallinago undulata undulata – Colombia till Venezuela, Guyanaregionen och närliggande norra Brasilien
 Gallinago undulata gigantea – östra Bolivia till Paraguay, sydöstra Brasilien och nordöstra Argentina

Levnadssätt 
Jättebeckasinen förekommer i hög växtlighet i träsk, översvämmade gräsmarker och tillfälligtvis torr savann, från havsnivån till 2.200 meters höjd. Fågeln födosöker mest nattetid, bland annat efter grodor. Kombinationen av levnadsmiljön, dess benägenhet att flyga först när man nästan kliver på den, dess nattliga vanor samt kryptiska fjäderdräkt gör att dess vanor är nästan helt okända.

Häckning 
Bon av den sydliga underarten har hittats i Brasilien i september och från november till början av januari. De placeras på en liten kulle mellan olika våmtarksområden vari fågeln lägger två till fyra ägg. Inga bon relaterade till den nordliga nominatformen har hittats.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats, men i Colombia uppfattas den som lokalt förekommande och ovanlig. Ingenstans uppfattas den som vanlig, men dess nattliga vanor och extremt tillbakadragna leverne kan möjligen överskatta hur ovanlig den är.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i neotropiska regionen
Beckasiner
Indy Grand Prix of Sonoma 2009

Indy Grand Prix of Sonoma 2009 var ett race som var den fjortonde deltävlingen i IndyCar Series 2009. Racet kördes den 23 augusti på Sears Point. Dario Franchitti tog sin fjärde seger för säsongen.

Slutresultat

2009 i USA
Sears Point
2009
Afrikansk beckasin

Afrikansk beckasin (Gallinago nigripennis) är en beckasin som lever i Afrika.

Utseende och läten 
Afrikansk beckasin är en 25–29 cm lång fågel som liknar enkelbeckasinen och dess nära släktingar, men är större med mörkare ovansida och kontrasterande vit buk. Den har vidare något längre näbb och i flykten, som vid uppflog inte är lika brant, syns mörkare och mer rundade vingar med vit bakkant på armpennorna samt mycket mer vitt i stjärten. Lätet liknar enkelbeckasinens, men är hårdare och torrare. Även spellätet är likt, men mörkare.

Utbredning och systematik 
Afrikansk beckasin häckar i östra och södra Afrika och är knuten till våtmarker. Den delas upp i tre underarter med följande utbredning:
 Gallinago nigripennis aequatorialis – Etiopien till östra Demokratiska republiken Kongo, Tanzania, Malawi och Moçambique
 Gallinago nigripennis angolensis – Angola och Namibia till Zambia och västra Zimbabwe
 Gallinago nigripennis nigripennis – södra Moçambique och Sydafrika

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, med en okänd populationsutveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i etiopiska regionen
Beckasiner
Violinkonsert nr 1 (Mozart)

Violinkonsert nr 1 i B-dur K. 207 av Wolfgang Amadeus Mozart ansågs tidigare vara komponerad 1775 (när Mozart var 19 år), tillsammans med de andra fyra helt autentiska violinkonserterna. En analys av pikturen och pappret, som konserten skrevs på, tyder dock på att det faktiska året för kompositionen kan ha varit 1773. Konserten har en vanlig indelning i tre satser. Satserna är:

 Allegro Moderato
 Adagio
 Presto

Violinkonserter av Mozart
Aston Communications

Aston Communications är ett brittiskt telekomföretag. Företaget grundades 1985 i London och är ett av de få företag som fortfarande underhåller telex. 
Astons två stor teleprinters heter STC TX 3000S Telex (Cheetah Super Plus) och PH2000 PC Telex System.

Externa länkar
Aston Communications

Källor 

Företag bildade 1985
Brittiska telekommunikationsföretag
Nils Lillienanckar

Nils Lillienanckar (före adlandet Lilja), född 24 december 1695 och död 2 november 1773 var en svensk sjömilitär.

Nils Lillienanckar föddes i Karlskrona som son till varvskaptenen Johan Larsson Lilja och Annika Böös. Redan 1709 kom Lillienanckar i tjänst vid amiralitetet, och bevistade som lärstyrman 1710 sjöstriden mot danskarna i Kjögebukt samt som medelstyrman svenskarnas anfall mot ryska flottan i Reval 1715 och träffningen mot danskarna vid Radön. Befordrad till amiralitetslöjtnant 1717, återtog han som befälhavare på brigantinen Göja två priser, och tjänstgjorde 1722-25 för sin utbildning i sjöyrket som styrman på åtskilliga handelsfartyg, därunder han bland andra äventyr deltog i en strid mot sjörövare på Afrikas nordkust. Han utnämndes 1735 till kaptenlöjtnant, och deltog som sådan i kriget mellan Sverige och Ryssland 1741-43 och blev 1747 varvskapten vid Göteborgs eskader. 1755 utnämndes han till kommendörkapten, och tjänstgjorde under viceamiral Axel Lagerbielke på den förenade svensk-ryska flottan under pommerska kriget, och befordrades efter krigets slut till schoutbynacht 1765 och blev två år därefter chef för örlogseskadern i Göteborg. För sin skicklighet och trogna tjänster upphöjdes han, jämte sin son 1770 till adligt stånd och antog namnet Lillenanckar. 1771 utnämndes han till viceamiral.

Källor
 

Födda 1695
Avlidna 1773
Män
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska amiraler
Lars Hedman (journalist)

Lars Hedman, född den 14 januari 1953 i Uleåborg, är en finlandssvensk journalist. 2008-2011 var han chefredaktör för Österbottens Tidning och var innan dess chefredaktör för Jakobstads Tidning.

Källor

Män
Födda 1953
Levande personer
Finlandssvenska journalister
Personer från Uleåborg
Matti Sundberg

Matti Sundberg, född den 8 juli 1942 i Jakobstad, har varit aktiv i näringslivet i såväl sitt hemland Finland som i Sverige. Eter skolgång i Karleby och Uleåborg utbildade sig Sundberg till ekonom vid Åbo Akademi. Sundberg har fungerat som VD för bland annat Metso, Ovako Steel och Valmet. Han har även innehaft olika förtroendeuppdrag. Sedan 2009 är han ordförande för Finlands skidförbund. Han förlänades bergsråds titel av republiken Finlands president år 1995.

Vidare läsning

Externa länkar
 Matti Sundberg i Finlands nationalbiografi 

Personer inom Finlands näringsliv under 2000-talet
Män
Födda 1942
Levande personer
Personer från Jakobstad
Finländska innehavare av bergsråds titel
Alumner från Åbo Akademi
Al Kooper

Al Kooper, född Alan Peter Kuperschmidt den 5 februari 1944 i Brooklyn i New York, är en amerikansk musiker, låtskrivare och musikproducent.

Kooper inledde sin karriär som professionell musiker 1959 då han blev gitarrist i gruppen The Royal Teens, mest känd för låten "Short Shorts". På 1960-talet började han skriva låtar och tillsammans med Bob Brass och Irwin Levine skrev han "This Diamond Ring" som inspelad av Gary Lewis and the Playboys blev en hit 1964.

År 1965 fick Kooper hoppa in som organist på inspelningen av Bob Dylans "Like a Rolling Stone". Han spelade med Dylan under hans första elektriska framträdande på Newport Folk Festival 1965 och medverkade även på Blonde on Blonde. Kooper värvades 1965 även som keyboardist till det nystartade rockbandet The Blues Project, där han senare även blev sångare. Han spelade in tre album med gruppen innan han hoppade av 1967. Kort därefter bildade han Blood, Sweat & Tears. Kooper var bandets ledare och huvudsakliga låtskrivare, men lämnade det redan efter debutalbumet Child Is Father to the Man 1968. Detta år spelade han också in albumet Super Session tillsammans med Mike Bloomfield och Stephen Stills och soloalbumet I Stand Alone.

Efter avhoppet från Blood, Sweat & Tears arbetade Kooper som studiomusiker och medverkade på inspelningar av bland andra Jimi Hendrix, The Who och The Rolling Stones. I början av 1970-talet upptäckte han Lynyrd Skynyrd och producerade deras tre första album. Han producerade under 1970-talet även artister som The Tubes, B.B. King och Nils Lofgren.

Diskografi
Soloalbum

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
Artist Picture Blog: Al Kooper

Födda 1944
Amerikanska rocksångare
Amerikanska keyboardister
Amerikanska organister
Amerikanska låtskrivare
Amerikanska musikproducenter
Musiker från New York
Personer från Brooklyn
Män
Levande personer
Piktur

Piktur, av latinets pictura, ’målarkonst’, ’målning’, betyder handstil. Ordet används främst om handstilar i handskrifter och notskrifter och om konstnärers penselföring m.m..

Källor
Nationalencyklopedins ordbok

Noter

Externa länkar
Statens Musikbibliotek Svenska notpikturer - en exempelsamling

Skrift
Notskrift
Anna Benson

Anna Maria Caroline Benson, född Nilsson 15 oktober 1983 i Torsås församling, är en svensk författare och före detta professionell bordtennisspelare. Hon är även serieentreprenör och driver bland annat 10 webbshopar och ett publishingförlag.

Idrottskarriär
I sin idrottskarriär var Benson professionell bordtennisspelare i åtta år i bland annat Frankrike, Tyskland och Sverige. Hon avslutade sin karriär med en femteplats i mixeddubbel på SM 2009 i Helsingborg tillsammans med Mikael Appelgren. Hon har vunnit flera SM-medaljer i singel, dubbel, mixeddubbel och lag. Hon tog silver på Svenska mästerskapen i bordtennis i mixeddubbel tillsammans med sin före detta sambo Mikael Zöögling 2007. Benson blev svensk mästare i juniordubbel 2004. Största framgången var när hon blev fransk mästare i lag med sitt klubblag i Paris. Moderklubben var Bergkvara AIF. I Sverige representerade hon mest Råå BTK, i Helsingborg där hon också bodde och tränade större delen av sin idrottskarriär.

Yrkeskarriär
Anna Benson är frilansande journalist. Benson har skrivit för bland annat Aftonbladet och bevakat sport och nöje. Under 2013 och 2014 var Connoisseur och Lifestyle uppdragsgivare.

Benson debuterade som författare i februari 2012 med självbiografin C och har efter detta gett ut ytterligare åtta böcker, varav fem självutgivna. 

Hon har också har haft flera konstutställningar i USA och i Stockholm. Den 18 februari 2011 hade Benson och Anna Lundell vernissage på Mondrian Hotel i Miami.

År 2012 var Anna Benson tillsammans med Peter Sköld ambassadör för Cancerfondens Rosa Bandet-kampanj. Benson släppte 2014 Rosa kokboken till förmån för Cancerfonden. År 2017 blev Anna Benson ambassadör för Prostatacancerförbundet. Hon släppte Blå Kokboken (2017) och Blå Kokboken II (2018), böckerna säljs till förmån för Prostatacancerförbundet. 

Anna Benson driver ett antal bolag, bland annat förlaget Benzer Publishing och Smålandsgran.

Bibliografi

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska bordtennisspelare
Födda 1983
Kvinnor
Levande personer
Svenska författare under 2000-talet
Personer från Torsås kommun
Bordtennisspelare i Évreux EC
Eriosyce kunzei

Eriosyce kunzei är en art inom trattkaktussläktet och familjen kaktusväxter, som har sin naturliga utbredning i Chile.

Beskrivning
E. kunzei är en klotformad grön kaktus som blir upp till 10 centimeter hög och 12,5 till 15 centimeter i diameter. Den är uppdelad i 16 till 20  rundade åsar. De uppåtböjda taggarna är brungrå till gråsvarta, men gulaktoga som unga. De består av 2 till 4 centraltaggar som blir 4 till 5 centimeter långa. Runt dessa sitter 10 till 12 radiärtaggar som blir 3,5 till 4 centimeter långa, de nedre är kortast. Blommorna är brett trattformade, gulvita med rödaktig mittrand på kronbladen och blir 3,5 centimeter i diameter. Frukten är avlång, köttig och ihålig när den är mogen.

Synonymer
Echinocactus kunzei C.F.Först. 1845
Neoporteria kunzei (C.F.Först.) Backeb. 1935
Pyrrhocactus kunzei (C.F.Först.) Borg 1937
Chilenia kunzei (C.F.Först.) Backeb. 1939
Neochilenia kunzei (C.F.Först.) Backeb. 1942

Källor

Er Växtindex 
Krukväxter 
kunzei
Kaktusväxter
Växter i Chile
Braulio Rodríguez Plaza

Braulio Rodríguez Plaza, född den 24 januari 1944 i Aldea del Fresno, är den nuvarande ärkebiskopen av Toledo och som sådan Spaniens primas. Han var tidigare ärkebiskop av Valladolid. 

Rodríguez Plaza bedrev sina första studier vid prästseminariet i Madrid. Han prästvigdes den 3 april 1972 och blev kyrkoherde i två landsförsamlingar. Efter tjänstgöring som församlingspräst i Madrid blev han lärare vid seminariet där. 

Den 6 november 1987 utnämndes han till biskop av Osma-Soria, av påven Johannes Paulus II. Han biskopsvigdes den 20 december samma år. Den 12 maj 1995 förflyttades han till Salamancas biskopsstol. Den 28 augusti 2002 befordrades han till metropolitsätet i Valladolid. 

Slutligen utnämndes han alltså till ärkebiskop av Toledo av påven Benedikt XVI den 16 april 2009, vilket var påvens 82-årsdag. Han mottog sitt pallium från Benedikt den 29 juni 2009, Petri och Pauli dag, i Rom.

Källor 

 

Ärkebiskopar av Toledo
Ärkebiskopar av Valladolid
Födda 1944
Levande personer
Män
Väggmossa

Väggmossa (Pleurozium schreberi) är en mossa som hör till gruppen egentliga bladmossor. Sitt vetenskapliga namn har den fått efter Johann Christian Daniel von Schreber, en tysk naturforskare som var elev till Carl von Linné.

Beskrivning
Mossan har ett mattbildade växtsätt. Skotten är upprätta till något liggande och ganska grova i sin byggnad. Längden på skotten är 5-10 centimeter. Stammarna är enkelt pargreniga och har en rödaktig färg. Bladen är gulgrönaktiga, kupiga och äggrunda med en kort trubbig spets. I sällsynta fall är sporhus närvarande.

Utbredning
Väggmossan är mycket vitt spridd på norra halvklotet. Den är en vanlig art i skogsmarker, men är ganska variabel med avseende på växtplats. Hedar, ängar och våtare marker som myrar är miljöer där den kan hittas. Den föredrar något surare marker.

Kulturhistoria
Väggmossan har liksom husmossan förr använts för att täta väggarna på hus.

Källor
Hallingbäck, Tomas & Holmåsen, Ingmar. Mossor - en fälthandbok, Interpublishing AB, 1981.

Externa länkar

Naturhistoriska riksmuseet: Väggmossa

Egentliga bladmossor
Vä Växtindex
Gary McKinnon

Gary McKinnon, född 10 februari 1966 är en brittisk hackare, som är känd för att ha hackat sig in i USA:s försvarsdepartements och NASA:s interna datornätverk. McKinnon, som har diagnosen Aspergers syndrom, hävdar att hans enda syfte var att finna bevis för att utomjordingar existerar.

USA har velat få Gary utlämnad för att åtala honom för sina brott som beräknas att ha kostat miljonbelopp och kunde ge honom 60 års fängelse men den brittiska regeringen stoppade utlämningen med hänvisning till en bedömning att risken var stor att Gary då kanske skulle begå självmord.

Referenser

Män
Födda 1966
Levande personer
Brittiska brottslingar
Personer från Glasgow
Australian FAI IndyCar Grand Prix 1994

Australian FAI IndyCar Grand Prix 1994 var ett race som var säsongspremiär i PPG IndyCar World Series 1994. Racet kördes den 20 mars på Surfers Paradise i Australien. Michael Andretti vann racet som pågick långt in på kvällen, efter dåligt väder tidigare på dagen. Det var Andrettis första tävling för Chip Ganassi Racing, och med segern kom han tillbaka i bästa möjliga stil frånm sitt misslyckade Formel 1-VM 1993 i McLarens formel 1-stall. Emerson Fittipaldi blev tvåa, medan Michaels far Mario Andretti slutade trea.

Slutresultat

Följande förare kvalificerade sig ej:
  Andrea Montermini
  Marco Greco
  Buddy Lazier
  Dave Kudavre

1994 i Australien
Surfers
1994