kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Klättersele

En klättersele, vanligtvis även kallad sele är en utrustning som används vid olika typer av klättring, firning eller andra aktiviteter som kräver användning av rep för att möjliggöra åtkomst eller för att ge säkerhet. En sele används för att säkra en person till en ände av ett rep eller en förankringspunkt.

I dess enklaste form kan en sele bestå av ett stycke rep eller tygstycke knuten runt höften. Mer utvecklade selar finns utformade i olika slag, med hänsyn till komfort, säkerhet och möjlighet att bära med sig verktyg. Bland de populäraste handknutna selarna finns Swiss Seat och Studebaker Wrap.

Olika typer av selar 
Det finns ett antal olika typer av selar. De fördelas vanligtvis på tre huvudtyper

Sittsele
Den vanligaste selen är en sittsele och består av ett bälte runt höften som är ihopsatt med två slingor för vardera ben. Bältet runt midjan och de runt benen är vanligtvis sammanbundna med en permanent slinga som kallas belay loop.

Bröstsele
En bröstsele bärs runt axlarna, vanligtvis i samband med en sittsele för att medföra ytterligare fästpunkter högre upp på kroppen. Detta medför till bättre balans i vissa situationer, exempelvis när användare bär tyngre packning eller när användaren på grund av skada inte har möjlighet att hålla kroppen upprätt.

Fullkroppssele
En fullkroppssele är en kombination av sittsele och bröstsele som är permanent kopplade till varandra. En sådan sele erbjuder vanligtvis fler fästpunkter. De används vanligtvis inom industrin eller vid räddningspådrag. De används även av barn vid klättring istället för en sittsele.

Tillverkare 
Det finns ett antal företag som tillverkar och säljer klätterutrustning för såväl sportklättring, bergsklättring samt isklättring. Nedan listan några företag. 

Arc'teryx
Black Diamond Equipment
Blue Water
C.A.M.P.
DMM
Edelweiss
Mad Rock
Mammut
Metolius
Misty Mountain
Petzl
Singing Rock
Wild Country
Yates

Referenser

Klättring
Silvia Balletti

Zanetta Rosa Benozzi Balletti, född i Toulouse 27 juni 1701, död 16 september 1758, känd under sitt artistnamn Silvia Balletti, var en italiensk skådespelare verksam i Frankrike. Hon var aktiv vid Luigi Riccobonis Troupe de Regente vid Comédie-Italienne i Paris från 1716. Hon var den italienska teaterns stjärna i Paris och betraktades som en oöverträffad uttolkare av Pierre de Marivaux dramer.  

Benozzi var dotter till Giuseppe Tortoriti (Pascariello) Benozzi Antonio och Clara Mascara, som tillhörde ett venetianskt teatersällskap som uppträdde i Toulouse sedan den Comedie Italienne hade förbjudits i Paris 1697. Hon gifte sig 1720 med sin kusin och kollega, Giuseppe Benozzi. 

Silvia Ballettis tidiga karriär är okänd, men hon engagerades som den första grupp aktörer vid den nyetablerade Comedie Italienne i Paris 1716, och framträdde inför regenten vid teaterns invigning. Hon blev teaterns stjärna under hela sin karriär, först i hjältinneroller, därefter i mer moderliga roller, och beskrevs 1754 fortfarande som en berömd perfekt aktör. Hon var främst känd för sitt samarbete med Pierre de Marivaux, som från 1720 skrev dramer för henne där hon agerade i huvudrollerna. Hon spelade främst rollen som hjältinna och blev känd under namnet Silvia, som var denna rolls standardnamn. Casanova tillhörde hennes beundrare och beskrev henne 1751 som den enda aktris som ägde samtliga egenskaper som behövdes för en god skådespelare. 

Bland hennes mest kända roller fanns huvudrollerna i Le Jeu de l’amour et du hasard (1730), L’amante difficile (1731), Le Je ne sais quoi (1731), L’École des mères (1732) och Arlequin apprenti philosophe (1733). Fram till 1739 spelade hon främst mot Tommaso Visentini, och de var kända för sitt samspel. 

Silvia Balletti är motiv för en tavla av Antoine Watteau.

Referenser
 

Teater i Frankrike under 1700-talet
Italienska skådespelare under 1700-talet
Franska skådespelare under 1700-talet
Personer från Toulouse
Födda 1701
Avlidna 1758
Kvinnor
Buchanan (efternamn)

Buchanan är namnet på en skotsk klan och därmed ett traditionellt skotskt efternamn. Det ingår i en rad geografiska namn.

Personer med efternamnet Buchanan
 Andrew Buchanan, flera personer
 Andrew Buchanan (kirurg) (1798–1882), skotsk kirurg
 Andrew Buchanan (köpman) (1690–1759), skotsk köpman
 Andrew Buchanan, 1:e baronet (1807–1882), brittisk diplomat
 Buck Buchanan (1940–1992), amerikansk spelare av amerikansk fotboll
 Claudius Buchanan (1766–1815), skotsk präst
 Edgar Buchanan (1903–1979), amerikansk skådespelare
 Francis Buchanan-Hamilton (1762–1829), skotsk läkare och naturforskare verksam i Indien
 Franklin Buchanan (1800–1874), amerikansk marinofficer och sydstatsamiral 
 George Buchanan, flera personer
 George Buchanan (1506–1582), skotsk humanist, dikatre och historieskrivare
 George Buchanan (diplomat) (1854–1924), brittisk diplomat
 Glenn Buchanan (född 1962), amerikansk simmare
 Jack Buchanan (1891–1957), brittisk musikalartist
 James Buchanan (1791–1868), amerikansk president
 James Buchanan Duke (1856–1925), amerikansk industriman och mecenat
 James Buchanan Eads (1820–1887), amerikansk ingenjör
 James M. Buchanan (1919–2013), amerikansk nationalekonom, ekonomipristagare
 John P. Buchanan (1847–1930), amerikansk politiker, guvernör i Tennessee
 Kadeisha Buchanan (född 1995), kanadensisk fotbollsspelare
 Keisha Buchanan (född 1984), brittisk sångerska,musikeroch låtskrivare
 Lachlan Buchanan (född 1987), australisk skådespelare
 Pat Buchanan (född 1938), amerikansk konsrvativ politisk kommentator och skribent
 Robert Williams Buchanan (1841–1901) skotsk-engelsk diktare
 Sharon Buchanan (född 1963),australisk landhockeyspelare
 Tanner Buchanan (född 1998), amerikansk skådespelare
 Vern Buchanan (född 1951), amerikansk politiker, republikan, kongressrepresentant för Florida

Skotska efternamn
Åhléns Östermalmstorg

Åhléns Östermalmstorg ligger i kvarteret Krejaren hörnet Östermalmstorg/Nybrogatan på Östermalm i centrala Stockholm. På platsen fanns fram till 2001 privatteatern Folkan. Rivningen av teatern och den gamla byggnaden vållade debatt likaså fasadutformningen av den nya byggnaden. Sedan mars 2010 disponerar varuhuset Åhléns tre våningsplan i huset.

Historik
Byggnaden i Krejaren 2 uppfördes 1856 och ritades av arkitekt Fredrik Wilhelm Scholander. 1863 påbyggdes dåvarande Ladugårdslandsteaterns foajé med två våningar. 1906 tillkom en ny teatersalong och fasad för dåvarande Ladugårdslandsteatern, ritad av Axel Anderberg. Åren 1935 till 1937 omgestaltades fasaderna i en modernistisk stil, vid det tillfälle skapades Folkans nya salong, scen och baldakinen med neonskylten ”folkan” i skrivstil. Arkitekter var Sture Frölén och Albin Stark. År 2001 stängde Folkan och i december 2007 revs folkanfastigheten för att bereda plats för en ny byggnad. Anledning var en bristfällig grundläggning med sättningar till följd. Detaljplanen överklagades flera gånger men 2007 vann den laga kraft.

Åhlénshuset
Sedan 2000 genomfördes två arkitekttävlingar men förslagen kritiserades av bland annat Stockholms skönhetsråd. 2009 började fastighetsägarna  Peab och Fast Partner uppföra ett nytt affärs- och kontorshus efter ritningar av arkitektkontoret Equator. Equator ritade en åttavåningsbyggnad med två indragna takvåningar och fasader av mönstrade vita och svarta glasskivor.

Den 11 mars 2010 kl. 18.00 premiäröppnade Åhléns sitt nya varuhus på Östermalmstorg för inbjudna. Företaget disponerar tre våningsplan med totalt 3300 m² yta. Varuhuset har tre entréer, från torget, Nybrogatan och tunnelbaneplanet.

Fasadproblem

Enligt det till byggnadsnämnden inlämnade förslaget fick byggherren bygglov för en fasad klädd med ljusa och mörka glasskivor med screentryck föreställande abstrakta mönster i bröstningarna och björkstamsliknade mönster mellan fönstren. Som referens tjänade universitetsbiblioteket i Utrecht (byggnaden i De Uithof). Enligt Stockholms stadsbyggnadsborgarråd Kristina Alvendal strider fasadens utformning mot bygglovet. Hon menade ”Det här är inte alls vad vi vill ha på den här platsen”. 

I december 2010 lät fastighetsägaren montera fyra provplattor med varierande ljushetsgrad på fjärde våningsplanet för bedömning genom bland annat arkitekt Per Kallstenius (tidigare stadsarkitekt i Stockholm). Under besöket på Östermalmstorg fastnade Regina Kevius (stadsbyggnadsborgarråd)
och Per Kallstenius för det näst mörkaste alternativet. Enligt Kallstenius blir huset lugnare och den totala kompositionen bättre.

Se även
 Åhléns City
 Åhléns Söder

Referenser

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Östermalm
Varuhus i Sverige
Peab
Svenska Montessoriförbundet

Svenska Montessoriförbundet är en svensk religiöst och politiskt obunden sammanslutning av föreningar, stiftelser eller andra organisationer för montessoripedagogik, bildat 1960. Förbundets uppgift är att som gemensamt organ för Sveriges montessoriföreningar verka för montessoripedagogikens utbredning i Sverige.

Montessoripedagogik 

Montessoriskolan är namnet på flera antal friskolor i Sverige med förskole- och grundskole-nivå (Montessoriförskolan), som styrs av Svenska Montessoriförbundet. Montessoripedagogikens roll inom Montessoriskolan är att observera eleverna och ge dem handledning. Den första Montessori-skolan startades 1907 av Maria Montessori.

NAMEX 
Svenska Montessoriförbundet har inrättat en nationell specialistexamen för montessorilärare, NAMEX.
NAMEX bygger på en genomgång av kursplanerna för samtliga montessoriutbildningar i Sverige. Utifrån dessa har ett antal grundläggande kriterier tagits fram. Tillsammans ger de en tydlig bild av vilka färdigheter och kunskaper som en montessorilärare behöver för att kunna arbeta i en svensk montessoriförskola eller -skola.

Tidning 
Förbundet har även en egen tidning, MontessoriTidningen.  I varje nummer berättas det om det mesta som rör montessoripedagogiken och hur den används i skolor och förskolor runt om i Sverige.

Se även 
 Maria Montessori
 Montessoripedagogik
 Raoul Wallenbergskolan

Källor 
Svenska Montessoriförbundet 

Företag bildade 1960
Göran Lindgren (tecknare)

Göran Lindgren, född 1933 i Stockholm, är en svensk tecknare och illustratör, utbildad vid Konstfackskolan i Stockholm 1949-1955, då Konstfackskolan låg på Mäster Samulsgatan vid Sergels Ateljé i Klara.

Lindgren har varit verksam som tecknare och illustratör och som grafisk formgivare inom reklambranschen och förlagsbranschen, i ett flertal länder i Europa och i USA. På 1970- och 1980-talet illustrerade han ett antal språkböcker som fick mycket uppmärksamhet. Han har även arbetat med tecknad film för bland annat British Rail och Ahlgrens bilar. Andra stora kunder som han arbetat år är SAS, DN och IKEA.

Bibliografi som tecknare och illustratör, i urval 
 Detta Lund: kort handledning, Sven Christer Swahn, Bonnier, 1965.
 Den ödesdigra knappen och andra humoresker, Jan Håkansson, AWE/Geber, 1976.
 Mössan eller Mia och Gojans rymfärd till Stockholm eller Japanen som försvann eller hur det nu var, Christer Svenson (text), Dagens nyheters läsarservice, 1981.
 Den skapande impulsen, Lars Gustafsson, Brindfors annonsbyrå, 1989.

Källor 

Män
Födda 1933
Levande personer
Svenska illustratörer
Caterina Bianconelli

Caterina Bianconelli, född 1665, död 1716, var en italiensk skådespelare. Hon blev den första kvinnliga Harlekin.  

Hon var född i en välkänd italiensk teaterfamilj i Frankrike; hon var dotter till den berömda Harlekin-skådespelaren Dominique och sondotter till den berömda skådespelaren Isabella Bianconelli Franchini. Caterina Bianconelli var den  italienska teaterns stjärna i Paris, välkänd som uttolkare av kammarjungfrurollen Colombina. Hon kom att få en stor betydelse för utvecklingen av commedia dell'arte när hon under namnet Harlequina bar en mångfärgad rombfärgad dräkt med rutmönster och därmed blev den första kvinnliga Harlekin. Hennes karriär i Paris torde ha avslutats senast år 1697, då den italienska teatern i Paris stängdes för att inte öppna igen förrän vid hennes död 1716.

Referenser
 

Kvinnor
Födda 1665
Avlidna 1716
Internationell kvinnohistoria
Fransk kvinnohistoria
Italienska skådespelare under 1600-talet
Franska skådespelare under 1600-talet
Anna Veronese

Maria Anna Veronese, död 1782, var en italiensk skådespelerska verksam i Frankrike. Hon var aktiv vid Comédie-Italienne i Paris.

Biografi
Veronese var dotter till den italienska Pantalone-aktören Carlo Veronese och syster till skådespelaren Giacoma Antonia Veronese (död 1768). Hon debuterade tillsammans med sin syster på  italienska teatern i Paris år 1744. Hon intog kammarjungfrurollen i commedia dell'arte och blev känd som Corallina (Coraline på franska) efter sin roll, liksom hennes syster blev känd som Camilla. 

Hennes syster beundrades av Goldoni och av Casanova, som kallade henne "Paris älskling". Anna Veronese räknas tillsammans med sin syster till en av de mest betydande subretterna. Hon var en stjärna vid italienska teatern i Paris och blev känd för sina skickliga förklädnader och klädbyten. Hon hade länge ett förhållande med prinsen av Conti, Louis François Joseph de Bourbon, med vilken hon fick flera barn.

Referenser

Noter

Externa länkar

Franska skådespelare under 1700-talet
Italienska skådespelare under 1700-talet
Kvinnor
Födda 1700-talet
Avlidna 1782
Eukalyptuskrypare

Eukalyptuskrypare (Climacteridae) är en fågelfamilj endemisk för australiska faunaregionen. Den omfattar sju arter uppdelade på två släkten. Både till utseende och ekologi påminner om de holarktiska trädkryparna, med vilka de inte alls är närbesläktade.

Systematik 
Eukalyptuskryparna tillhör en utvecklingslinje som utvecklades runt 50 miljoner år sedan i de västra delarna av Gondwana och som beskrivs som infraordningen osciner. Förmodligen är familjens närmaste nu levande släkting lövsalsfåglarna. Sittellorna har ibland placerats inom familjen men placeras idag i den egna familjen Neosittidae.

Utseende 
Eukalyptuskryparna är ganska små, till största delen bruna fåglar med fläckig undersida och de påminner om de holarktiska trädkryparna.

Ekologi 
Precis som trädkryparna födosöker de efter insekter, och andra mindre bytesdjur som lever under barken på träd, mest eukalyptus, men flera av arterna födosöker även på marken, under löv och på fallna trädstammar. Till skillnad ifrån trädkryparna så stödjer de inte kroppen med stjärten när de kryper uppför trädstammar, utan bara med fötterna.

Eukalyptuskryparna placerar sitt bo i trädhålor och de upprätthåller häckningsrevir, men i vilken utsträckning och hur länge de försvarar detta revir varierar. Vissa arter, som rödbrynad eukalyptuskrypare och brun eukalyptuskrypare är kooperativa häckare, medan andra, som vitstrupig eukalyptuskrypare inte är det. De kooperativa häckarna grupperar sig runt ett enskilt par med upp till tre assistenter, som ofta utgörs av yngre hanar från tidigare häckningssäsonger. Dessa assisternade individer hjälper till med att bygga boet, mata den ruvande honan, och mata och försvara ungarna.

Artlista 
 Släkte Cormobates
 Papuansk eukalyptuskrypare (Cormobates placens)
 Vitstrupig eukalyptuskrypare (Cormobates leucophaea)
 släkte Climacteris
 Vitbrynad eukalyptuskrypare (Climacteris affinis)
 Rödbrynad eukalyptuskrypare (Climacteris erythrops)
 Brun eukalyptuskrypare (Climacteris picumnus)
 Svartstjärtad eukalyptuskrypare (Climacteris melanura)
 Rostfärgad eukalyptuskrypare (Climacteris rufa)

Referenser 
Artikeln bygger på en översättning av engelskspråkiga wikipedias artikel Australasian treecreeper, läst 2011-02-09., där följande källor anges:
 Del Hoyo, J.; Elliot, A. & Christie D. (editors). (2007). Handbook of the Birds of the World. Volume 12: Picathartes to Tits and Chickadees. Lynx Edicions. 
 Noske, N.A. (1991). "A Demographic Comparison of Cooperatively Breeding and Noncooperative Treecreepers (Climacteridae)". Emu 91 (2) 73 - 86 
 Sibley, C.G.; Schodde, R. & J.E. Ahlquist (1984) "The relationship of the Australo-Papuan Treecreepers Climacteridae as indicated by DNA-DNA hybridization". Emu 84 (4): 236 - 241  
 Christidis, L.; Norman, J.; Scott, I. & M Westerman (1996) "Molecular Perspectives on the Phylogenetic Affinities of Lyrebirds (Menuridae) and Treecreepers (Climacteridae)". Australian Journal of Zoology 44 (3) 215 - 222

Noter

Externa länkar

Videor av australkrypare - the Internet Bird Collection
Vincenza Armani

Vincenza Armani, född 1530, död 11 september 1569, var en italiensk skådespelare, sångerska, poet, musiker, spetsknypplare och vaxskulptör. 

Vicenza Armani var ursprungligen från Venedig. Hon omtalas för första gången 1565. Den första skådespelerska vars namn är känt är Lucrezia Di Siena, vars namn finns på ett kontrakt från 1564, men Vicenza Armani är den första vars karriär är känd, och hon blev Italiens första primadonna. Enligt Garzoni var hon en perfekt komiker och sade om henne: 
"... genom att efterlikna Ciceros vältalighet har hon placerat skådespelarkonsten på samma nivå som talarkonsten." 

Vicenza Armani avled av förgiftning, möjligen till följd av ett kärleksdrama. Hennes älskare, skådespelaren Adriano Valerini, skrev 1570 ett berömt minnestal över henne.

Referenser
 Commedia dell'Arte Women Timeline
 Commedia dell'Arte Troupes Timeline
 
 M. A. Katritzky: The art of commedia: a study in the Commedia dell'Arte 1560-1620 with ...

Noter

Italienska skådespelare under 1500-talet
Kvinnor
Födda 1530
Avlidna 1569
Italienska skulptörer under 1500-talet
Italienska musiker under 1500-talet
Italienska operasångare
Italienska poeter under 1500-talet
Personer under renässansen
Sångare under 1500-talet
Juniorvärldsmästerskapen i alpin skidsport 2009

Juniorvärldsmästerskapen i alpin skidsport 2009 avgjordes i Garmisch-Partenkirchen i Tyskland under perioden 1-6 mars 2009 och var det 28:e världsmästerskapet för juniorer.

Medaljfördelning

Resultat Damer

Resultat Herrar

Referenser

Externa länkar 
 JVM 2009 på FIS hemsida

Alpina skidsportsäsongen 2008/2009
Alpin skidsport i Tyskland
Sportevenemang i Tyskland
2009 i Tyskland
Sport i Garmisch-Partenkirchen
2009
Candelaria (Santa Cruz de Tenerife)

Candelaria är en kommun i Spanien.   Den ligger i provinsen Provincia de Santa Cruz de Tenerife och regionen Kanarieöarna. Kommunen ligger 20 kilometer söder om öns huvudstad, Santa Cruz de Tenerife.

Staden är en stor katolsk religiös attraktion, eftersom det är på plats den stora Basílica de Candelaria (Candelariabasilikan), där dyrkan av skyddshelgon för Kanarieöarna, Jungfrun av Candelaria (Virgen de la Candelaria). Basilikan är också populärt bland turister, och flera organiserade utflykter stannar i staden.

Varje år i 2 februari och 15 augusti Candelaria nå tusentals pilgrimer från alla Kanarieöarna och från andra delar av Spanien för att fira högtiden i Jungfrun av Candelaria.

Sevärdheter 
Basílica de Candelaria
Plaza de la Patrona de Canarias
Cueva de San Blas
Barrio de Santa Ana

Foton

Källor

Externa länkar 

 Candelaria. Officiell sajt.

Indelningar i Kanarieöarna
Orter i Kanarieöarna
Teneriffa
Kroatien i Eurovision Song Contest 2011

Kroatien deltog i Eurovision Song Contest 2011 i Düsseldorf, Tyskland. Landet valde artist och bidrag genom den nationella tävlingen DORA 2011, som anordnades av Hrvatska radiotelevizija (HRT). Vinnare och Kroatiens representant i Eurovision Song Contest 2011 blev Daria Kinzer med låten "Lahor".

Tävlingsupplägg 
Den nittonde upplagan av DORA ägde rum i huvudstaden Zagreb istället för i Opatija, där man har kört tävlingen tidigare år. Anledningen till flytten var att det blev billigare för HRT att anordna tävlingen i huvudstaden istället. 2011 års DORA utformades på samma sätt som Tyskland gjorde år 2010, det vill säga som en så kallad Idol-uttagning.

De som ville ställa upp i uttagningen måste vara över sexton år och måste vara kroatiska medborgare. Utöver dessa två krav fick både kända och okända personer ställa upp i DORA.

Totalt var det tolv stycken uttagningsprogram. I de första två uttagningsprogrammen fick tjugofyra personer framföra en låt vardera live (12 per uttagning). Av dessa tjugofyra gick tolv vidare till det tredje programmet där de fick framträda igen. I det fjärde programmet tävlade de sex som fick flest röster i det tredje programmet, där de två som fått minst antal röster åkte ut. I det femte och sjätte programmet åkte vardera den artist som fick minst antal röster ut, det vill säga en per program. I uttagningsprogrammen var det tittarna som fick bestämma vilka som skulle gå vidare respektive åka ut.

I finalen återstod det sedermera två artister som tävlade om att bli Kroatiens representant i ESC 2011. De två finalisterna framförde tre låtar, skrivna av kända kroatiska låtskrivare, och därefter röstade tv-tittarna och en jury fram vinnaren. Den 9 februari meddelade HRT att det är Ante Pecotic, Lea Dekleva och Boris Durdevic som har skrivit låtarna till finalen, dock släppte man inte låttitlarna vid detta tillfälle.

Tävlande 
Den 21 december 2010 meddelade HRT de tjugofyra tävlande. Dessa inkluderade två stycken wildcards.. De tävlande var:

Maksim Hozić och Marina Đurović blev de två wildcardsen..

Vinnare blev Daria Kinzer med låten "Lahor".

Se även
 Kroatiens bidrag i Eurovision Song Contest
 Eurovision Song Contest 2011

Referenser

Fotnoter 

Länder i Eurovision Song Contest 2011
2011 i Kroatien
Musikåret 2011
Trans-Am Series

Trans-Am Series är ett amerikanskt mästerskap för GT-bilar.

Historia 
Trans-Am startades  under namnet Trans-American Sedan Championship. De första åren tävlade man i två klasser: under respektive över två liter slagvolym. I den mindre klassen kördes europeiska bilar medan de inhemska tillverkarna tävlade mot varandra i den större klassen med sina pony cars. Dessa muskelbilar tävlar fortfarande i Historic Trans-Am.

Efter  kom serien att dominerats av sportbilar och under slutet av 1970-talet fanns även en egen klass för Grupp 4- och Grupp 5-bilar.  infördes ett handikappsystem baserat på motorstorlek och vikt.

Intresset för Trans-Am minskade successivt och  lades serien ned. Efter två års uppehåll startades den på nytt .

Säsonger 

* Förartiteln infördes först 1972.

** Inga mästerskapstitlar utdelade 2006.

Externa länkar 

 Officiell webbplats 
 Historic Trans-Am 

GT-mästerskap
Amerikanska racingserier
Litauen i Eurovision Song Contest 2011

Litauen deltog i Eurovision Song Contest 2011 i Düsseldorf, Tyskland. Landet valde artist och bidrag genom sin nationella uttagning Eurovizija 2011, som anordnades av Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija (LRT). Det var från början högst osäkert om landet skulle ställa upp även 2011, men i slutet av november 2010 meddelade man att man skulle ställa upp trots allt.

Tävlingsupplägg 
I samband med att man meddelade att landet kommer att tävla i ESC 2011 meddelade man även tävlingsupplägget. Vem som helst kunde skicka in bidrag till LRT som sedermera skickade bidragen till en jury som i sin tur valde ut 44 av 70 inskickade. 

Under tre semifinaler, som sändes den 5, 12 och 19 februari, tävlade sammanlagt 44 artister, 14 i varje semifinal. De tre som i varje semifinal fått flest röster, i en kombination av jury- och telefonröster, gick vidare till finalen. Efter att de tre semifinalerna sändes valde LRT ut tre och tittarna ett wildcards som också kommer tävla i finalen.

Finalen 
Finalen ägde rum den 24 februari 2011.

Se även
 Litauens bidrag i Eurovision Song Contest
 Eurovision Song Contest 2011

Referenser

Fotnoter 

Länder i Eurovision Song Contest 2011
Musikåret 2011
2011 i Litauen
Musik i Litauen