kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gräshoppsvråk

Gräshoppsvråk (Butastur rufipennis) är en afrikansk fågel i familjen hökar inom ordningen rovfåglar.

Utseende och läten 
Gräshoppsvråken är en slank, medelstor rovfågel med långa vingar, ben och stjärt. I flykten syns att "handen" är tydligt svartspetsat roströd. Den adulta fågeln är mörkt gråbrun ovan, roströd med mörka smala streck under. På undersidan av vingen syns en tydlig svartaktig kant på de blekt roströda vingpennorna. Ungfågeln är mer roströd och ovansidans fjädrar är rostkantade. Flykten är ofta låg och böljande, likt kärrhökar, men kan också ses glida på hög höjd. Den är mestadels tystlåten men låter höra ett högljutt ki-ki-ki-ki-kii under häckningen.

Utbredning och systematik 
Gräshoppsvråken förekommer på savann och i andra gräsmarker i Afrika söder om Sahara. Den är delvis flyttfågel som rör sig söderut mellan september och mars och norrut igen i samband med regnperioden för att häcka. Vid ett tillfälle har den påträffats i Västpalearktis, i norra Mauretanien 7-8 maj 2004. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt
Gräshoppsvråken påträffas i skogslandskap, skogsbryn och arid akaciesavann, men också invid våtmarker och brända fält.

Föda 
Gräshoppsvråken är rätt social och kan ses i stora grupper med 50 till 100 individer. Den sitter ofta orörlig i toppen av ett litet träd eller en buske. Den påträffas ofta i närheten av bränder där den jagar insekter som skräms upp, framför allt gräshoppor. Under häckningstid domineras dock födan av reptiler och andra ryggradsdjur som grodor, gnagare och andra fåglar.

Häckning 
Arten häckar mellan mars och april i norr, men äggläggning varierar beroende på område. Boet placeras i en trädklyka i ett låg träd, ibland tio meter upp i ett större träd. Den lägger ett till tre blåvita ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Fågeln rapporteras vara generellt vanlig och lokalt mycket allmän i vissa områden där den är den vanligaste rovfågeln förutom brun glada (Milvus milvus). Världspopulationen uppskattas till mellan 20.000 och 50.000 vuxna individer. Den är lokalt förekommande och varierar i antal från år till år.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Vitögd vråk

Vitögd vråk (Butastur teesa) är en sydasiatisk fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar. Den förekommer från sydöstra Iran österut via Indien till Burma. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende 
Vitögd vråk är en 43 centimeter lång vråk med långa, smala vingar, lång stjärt och vråklikt huvud. Ovansidan är brun med blekare mellersta täckare, undersidan bandad, vingspetsarna mörka och stjärten roströd. Vidare syns en vit fläck i nacken samt ett svart lodrätt sträck mitt på den vita hakan. Irisen är gul. Ungfågeln har gulbrunt huvud, brun iris samt mörkt brunstreckat bröst.

Läte 
Vitögda vråken avger ofta ett jamande sorgesamt läte som i engelsk litteratur återges "pit-weer, pit-weer...", både när den sitter och i flykten.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i skogar och på slätter från sydöstra Iran till Indien, södra Tibet och Myanmar. Den har även påträffats vid ett tillfälle i Oman, 22 mars 2004. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt
Arten förekommer i torr och öppen skog eller jordbuksmark, upp till 1200 meters höjd i Himalaya. Fågeln lever huvudsakligen av gräshoppor, syrsor och andra stora insekter, men även möss, ödlor och grodor. De kan också ta krabbor från närliggande våtmarker och större bytesdjur som svartnackad hare (Lepus nigricollis).

Häckning 
Vitögd vråk häckar från februari till maj. Det kråklika kvistboet placeras ofta i ett träd utan löv. Den lägger tre vita ägg vanligtvis utan fläckar. Båda könen hjälps åt att bygga boet och mata ungarna, men bara honan ruvar, i 19 dagar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn teesa kommer av tīsā som arten kallas på Hindi. Tidigare kallades fågeln vitögd hökvråk på svenska.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Vitstjärtad vråk

Vitstjärtad vråk (Geranoaetus albicaudatus) är en amerikansk fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende och läten 
Vitstjärtad vråk är en stor (44–60 cm) och satt vråk med långa men smalspetsade vingar. Fjäderdräkten är i ljus dräkt slående, med vit undersida, rostfärgade skuldror, grått på huvud och ovansida och vitt på övergump och stjärt, den senare med ett svart band en bit in från spetsen. En sällsynt helmörk svartbrun dräkt finns även, med vitt endast på stjärten.

Ungfågeln är svårare att skilja från andra vråkar, med mycket smalare vingar och längre stjärt än den vuxna fågeln. Den är vanligen mörkgrå med ljust band på täckarna, ljus stjärt utan band, ljusa övre stjärttäckare och vit fläck på bröstet. Spetsigare vingar och mörka vingpennor men ljus stjärt skiljer den från ung rödstjärtad vråk.

Lätet återges som ett rätt ljust, skrattande "reeEEE ke-HAK ke-HAK ke-HAK".

Utbredning och systematik 
Vitstjärtad vråk delas upp i tre underarter med följande utbredning:
 Geranoaetus albicaudatus hypospodius – förekommer från södra Texas och nordvästra Mexiko till norra Colombia och nordvästra Venezuela.
 Geranoaetus albicaudatus colonus – förekommer på Nederländska Antillerna samt på den sydamerikanska kontinenten, från Colombia och Surinam i norr och söderut till Amazonfloden.
 Geranoaetus albicaudatus albicaudatus – förekommer från södra Amazonas och söderut till centrala Argentina.

Släktestillhörighet 
Vitstjärtad vråk placerades tidigare i släktet Buteo, men genetiska studier visar att den bör placeras i Geranoaetus.

Levnadssätt 
Vitstjärtad vråk hittas i öppnare miljöer än de flesta andra vråkar, från öppen skog till savanner. Där jagar den mestadels från luften genom kretsflygt eller genom att ryttla, men också från sittplats. Födan varierar, dock huvudsakligen småfåglar och däggdjur. Fågeln dras ofta till bränder. Den häckar i låga träd eller buskar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Det globala beståndet uppskattas till två miljoner vuxna individer. Populationsutvecklingen är oklar.

Bildgalleri

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Vitstrupig vråk

Vitstrupig vråk (Buteo albigula) är en sydamerikansk fågel i familjen hökar.

Utseende och läten 
Vitstrupig vråk är en rätt liten (41–48 cm) vråk. Den är lik kortstjärtad vråk (B. brachyurus) men är brunare på huvudet, med kastanjebrunt på huvud- och halssidor. Brun streckning i armhålorna och på undersidan formar en brun fläck på flankerna. Den är vidare rostbandad på "låren". Ungfågeln är brunfläckad under. Fågeln är vanligen tystlåten.

Utbredning och systematik 
Vitstrupig vråk förekommer i stora delar av Anderna, från Venezuela i norr till Argentina och Chile i söder. Unikt för rovfåglar i Sydameria är den en flyttfågel. Den häckar lokalt i södra Chile och intilliggande Argentina. I mars-april flyttar den norrut för att övervintra i Anderna från Venezuela till Bolivia, och återvänder i september-oktober. Fågeln behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Den står nära prärievråken (B. swainsoni).

Status 
Fågeln tros ha en liten världspopulation uppskattad till endast mellan 1.000 och 10.000 individer. Utbredningsområdet är dock stort och det är oklart om den minskar i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Bandstjärtad vråk

Bandstjärtad vråk (Buteo albonotatus) är en nord- och sydamerikansk fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar. Den sällskapar med kalkongamar som de dessutom liknar i utseende och beter sig likt, möjligen en form av härmning. Arten är talrik och beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läten 
Bandstjärtad vråk är en stor (46–56 cm) vråk med långa smala vingar och en rätt lång stjärt. Adulta fågeln är helt gråsvart förutom vitt i pannan och ett till två grå tvärband på stjärten som gett arten dess namn. I flykten syns underifrån gråsvarta täckare som kontrasterar med gråaktiga bandade vingpennor och ett vitt stjärtband.

Ungfågeln är brunare och vitfläckad på kroppen, med fem till sju smala svarta tvärband och ett bredare ändband på den gråbruna stjärten. I flykten är vingpennorna vitare än på den adulta fågeln.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från sydvästra USA genom Mellanamerika till norra Bolivia, Paraguay och Brasilien i Sydamerika. Den saknas dock i inre Amazonområdet. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Bandstjärtad vråk hittas i skogslandskap, kanjoner och bergstrakter upp till 2600 meters höjd. I flykten har den långsamma lösa vingslag och kretsar på plana vingar med utbredd stjärt. Den ses oftare segla med lyfta vingar likt en kalkongam, som den även liknar i form och färg och faktiskt sällskapar med. Troligen härmar vråken kalkongamen för att komma närmare byten. Födan består av små däggdjur, fåglar och ödlor som den fångar från luften. Den lägger ägg från slutet av mars till juni i USA och norra Mexiko, februari–mars i Trinidad och ruvning har noterats i augusti i Colombia.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världsbeståndet uppskattas till två miljoner vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn albonotatus betyder "vitbandad".

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Augurvråk

Augurvråk (Buteo augur) är en afrikansk fågel i familjen hökar inom ordningen rovfåglar.

Utseende och läten 
Augurvråken är likt schakalvråken en stor (55–60 cm) och mycket bredvingad vråk med rostfärgad stjärt och mörk ovansida. Den skiljer sig dock genom helvit undersida. Även vingarna är ljusa undertill, med svart på bakkanten och handpennespetsarna. Ungfågeln är en brunare version av den adulta fågeln och mycket svår att skilja från ung sjakalvråk. Spellätet är ett grovt ”kow-kow-kow-kow”.

Utbredning och systematik 
Augurvråken behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Buteo augur augur – förekommer i höglänta områden från Etiopien till Zimbabwe, Angola och Namibia 
 Buteo augur archeri – förekommer i höglänta områden i norra Somalia

Underarten archeri behandlades tidigare som den egna arten "somaliavråk" (B. archeri) men inkluderas i augurvråken sedan 2022 av tongivande eBird/Clements, sedan 2023 av International Ornithological Congress. Vissa reducerar den till och med till en färgmorf av augur. Även om en genetisk studie från 2003 fann att de inte var nära släkt grundades den på ett litet fragment av mitokondrie-DNA från ett enda exemplar av archeri, möjligen också taget från utanför det kända utbredningsområdet. Resultatet från studien anses därför inte återspegla släktskapet korrekt. Vidare är de egenskaper som tillskrivs archeri inte konstanta och en individ med liknande utseende har insamlats i södra Afrika, alltså långt ifrån kärnområdet för archeri. Former med ett utseende mellan archeri och augur har också observerats i Kenya, Etiopien och Djibouti.

Levnadssätt 
Augurvråken hittas i bergstrakter i både skogslandskap, savann och öken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till cirka en miljon vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Rödnackad vråk

Rödnackad vråk< (Buteo auguralis) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende och läte 
Rödnackad vråk har typiskt brun rygg, mörkt bröst, svartfläckad vit buk och rostfärgad stjärt. Den uppvisar också varierande mängd rostrött i nacken och på bröstet. Mörkbruna ungfåglar saknar rött i stjärten. I flykten syns vit vingundersida med tjock svart kant. Arten liknar ormvråken, men skiljs på kontrasterande undersida med mörkt bröst och vit buk. Lätet är ett utdraget skri.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Afrika från Sierra Leone till Etiopien, Uganda och Angola. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Arten hittas i savann, öppen skog och gläntor.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Madagaskarvråk

Madagaskarvråk (Buteo brachypterus) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende och läte 
Madagaskarvråken är en typisk brun vråk. Den skiljer sig i flykten från madagaskarbazan genom större storlek, mindre paddelformade vingar och en ljus vingpanel mot vingspetsarna. På sittande fågel syns ljusare bröst och kraftigt tecknad buk, medan madagaskarbazan uppvisar det motsatta. Jämfört med ung madagaskarklätterhök har madagaskarvråken mörkt huvud och saknar ljusa kanter på vingen. Lätet består av en serie med i ökande grad skärande yl, ofta avgiven i flykten.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i skogar och på savann på Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Den har behandlats som underart till ormvråk, men studier stödjer att den behandlas som egen art.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Farlam

Farlam är en by och en civil parish i Carlisle, Cumbria, England. Orten har 590 invånare (2001).

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/cumbria/farlam
 http://www.genuki.org.uk/big/eng/CUL/Farlam/index.html

Orter i Cumbria
City of Carlisle
Civil parishes i Cumbria
Kortstjärtad vråk

Kortstjärtad vråk (Buteo brachyurus) är en amerikansk fågel i familjen hökar. Den har en vid utbredning från Mexiko söderut till norra Argentina, men även med en isolerad population i Florida i USA. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läten 
Kortstjärtad vråk är en liten (37–46 cm) och kompakt vråk med rätt långa vingar. Vingslagen är relativt djupa och långsamma och i kretsflykt hålls vingspetsarna något uppsvepta. Den uppträder i två färgformer, en ljus och en mörk. I alla dräkter känns den igen på att armpennorna är mörkare grå än vingpennorna. Den ljusa formen är rent vit på undersidan och på undre vingtäckran, med mörk ovansida och en rostfärgad fläck på sidan av halsen. Den mörka formen är helmörk så när som på ljusare handpennor och den endast svagt bandade stjärten. Lätet är ett ljust och klart utdraget "keeea".

Utbredning och systematik 
Arten delas in i två underarter med följande utbredning:
 Buteo brachyurus fuliginosus – förekommer i södra Florida samt från Mexiko till Panama
 Buteo brachyurus brachyurus – förekommer i norra Sydamerika, Brasilien, Bolivia, Paraguay och norra Argentina

Släktskap 
Genetiska studier visar att kortstjärtad vråk troligen är nära släkt med prärievråk (Buteo swainsoni), hawaiivråk (B. solitarius), galápagosvråk (B. galapagoensis) och vitstrupig vråk (B. albigula). Vistrupig vråk har tidvis behandlats som underart till kortstjärtad vråk, men hybridisering har inte noterats där deras utbredningsområden möts och de verkar inte heller vara systerarter.

Levnadssätt 
Kortstjärtad vråk hittas i rätt olika tropiskt lågliggande områden. Den häckar i höga träd. Födan består av mestadels av fåglar som den fångar i trädtopparna efter nästan lodräta störtdykningar. I Florida lägger den ägg mellan januari och juni, i Panama i februari och på Trinidad i mars.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen fem till 50 miljoner vuxna individer.

Namn 
Kortstjärtade vråkens vetenskapliga artnamn brachyurus betyder just "kortstjärtad".

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Galápagosvråk

Galápagosvråk (Buteo galapagoensis) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar. Fågeln är begränsad till Galápagosöarna, där beståndet anses vara stabilt.

Utseende 
Galápagosvråken är en stor (45–56 cm) och mörk vråk med rätt lång stjärt och långa breda vingar. Adulta fåglar är sotbruna. Stjärten är grå med smala svarta band. Ungfågeln är brunare i fjäderdräkten med rikliga vita och beigefärgade fläckar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i Galápagosöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktskap 
Tidigare ansågs galápagosvråken vara besläktad med vitstjärtad vråk, men flera genetiska studier visar dels att dessa inte alls är nära släkt, dels att galápagosvråken istället står mycket nära prärievråken (B. swainsoni). 

Enligt en studie från 2006 koloniserade förfadern till galápagosvråken ögruppen vid ett enda tillfälle. Av alla studerade fågelpopulationer uppvisar individerna emellan minst genetisk variation.

Status 
Galápagosvråken har en mycket liten världspopulation uppskattad till endast mellan 270 och 330 vuxna individer. Populationen tros dock vara stabil. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Mongolvråk

Mongolvråk (Buteo hemilasius) är en asiatisk fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar. Den är världens största Buteo-vråk. IUCN kategoriserar beståndet som livskraftigt.

Utseende 
Mongolvråken är världens största Buteo-vråk sett till kroppslängd (57–71 cm) och vingbredd (143–161 cm), men är ungefär lika tung som amerikanska kungsvråken. Den är större, mer långstjärtad och mer långvingad än arterna i ormvråkskomplexet och ter sig mer örnlik. I glidflykt håller den även vingarna lyfta i ett djupare V. Tarserna är helt eller åtminstone till tre fjärdedelar befjädrade i brunt, medan de hos både arterna i ormvråkskomplexet och örnvråk är endast befjädrade till hälften eller mindre. 

Det finns både en ljus och en mörk morf. Hos den ljusa är huvud, nacke och undersida svagt tecknat vitaktiga med stora bruna fläckar oregelbundet på övre delen av bröstet och buken. Flanken och buksidorna är mörka. Stjärten har grå mitt och mörka sidor, med ett mörkt ändband och kraftigare band innanför det. Hos den mörka morfen är ovansida, nedre delen av kroppen samt vingtäckare helt mörka, med liknande mönster på vingpennorna som den ljusa morfen.

Läten 
Enda noterade lätena från mongolvråken är ett nasalt utdraget jamande, likt ormvråkens.

Utbredning och systematik 
Mongolvråken förekommer på öppna stäpper och bergssluttningar i östra Asien. Ett gammalt fynd föreligger från Iran, 30 november 1900. Arten behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Fågeln förekommer sommartid i öppna bergsbelägna gräsområden och jordbruksmarker, vintertid på lägre nivåer. Den jagar från luften, ofta ryttlande, men även från marken efter små däggdjur, fåglar och insekter. Fågeln häckar mellan april och augusti. Den bygger sitt kvistbo på en klippavsats.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Beståndet tros växla utefter tillgången på sork.

Namn 
Mongolvråkens vetenskapliga artnamn hemilasius betyder "behårad till hälften", syftande på behåringen för fåglarnas tarser.

Bildgalleri

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i palearktiska regionen
Rödstjärtad vråk

Rödstjärtad vråk (Buteo jamaicensis) är en nordamerikansk fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende 
Rödstjärtad vråk är en av de största Buteo-arterna i Nordamerika. Den mäter 45–65 centimeter, har ett vingspann på 110–145 centimeter och väger 700–1600 gram. Honorna väger i genomsnitt 25 % mer än hanarna.

Utbredning och systematik 
Rödstjärtad vråk häckar i större delen av Nordamerika, från västra Alaska och norra Kanada och så långt söderut som Panama och Västindien. Den är den vanligaste och mest spridda arten i släktet Buteo i Nordamerika.

Underarter
Här listas 14 underarter fördelade på tolv grupper efter Clements et al, med olika utseende och utbredning:
 calurus-gruppen
 Buteo jamaicensis alascensis – sydöstra Alaska och kusttrakter i British Columbia
 Buteo jamaicensis calurus – västra Nordamerika väster om Great Plains
 Buteo jamaicensis borealis – Nordamerika öster om Great Plains
 Buteo jamaicensis harlani – inre delarna av Alaska till sydvästra Yukon och norra British Columbia
 Buteo jamaicensis kriderii – slätter i sydcentrala Kanada till nordcentrala USA, inkluderas ofta i borealis
 Buteo jamaicensis fuertesi – Texas till norra Mexiko
 kemsiesi-gruppen
 Buteo jamaicensis hadropus – högländerna i centrala Mexiko
 Buteo jamaicensis kemsiesi – Chiapas i södra Mexiko till norra Nicaragua
 Buteo jamaicensis costaricensis – Costa Rica
 Buteo jamaicensis fumosus – Islas Marías, väster om Mexiko
 Buteo jamaicensis socorroensis – Socorroön (Revillagigedoöarna utanför västra Mexiko)
 Buteo jamaicensis umbrinus – Florida
 Buteo jamaicensis jamaicensis – Jamaica, Hispaniola, Puerto Rico och norra Små Antillerna
 Buteo jamaicensis solitudinis – Bahamas och Kuba, inkluderas ofta i umbrinus

Ibland urskiljs också underarten suttoni med utbredning i södra Baja California.

Bildgalleri

Ekologi 

Den rödstjärtade vråken är anpassad till nästan alla naturtyper i utbredningsområdet och förekommer i exempelvis öken, grässlätt, barrskog, lövskog, tropisk regnskog, jordbruksområden och städer. De enda områdena där den saknas är mycket stora sammanhängande skogar och arktiska områden.

Status och hot 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig. I Kanada, USA och Mexiko är den skyddad av "Migratory Bird Treaty Act" (Fördraget om flyttfåglar). På grund av att de är vanliga och lätta att träna utgör de majoriteten av de vråkar som fångas för att användas av falkenerare I USA. Falkenerare får endast fånga vråkarna under tiden från att de lämnat boet tills de fyllt ett år. Fåglarna i denna ålder som är lättast att träna till falkenerarjakt.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen