kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Onitsha

Onitsha är en stad längs floden Niger i sydöstra Nigeria. Den är största staden i delstaten Anambra och har ungefär 500 000 invånare (uppskattning från 2006). Onitsha är en betydande hamnstad och ett viktigt industriellt och kommersiellt centrum i regionen. Vid staden finns en bro över Niger, och floden förbinder staden med Port Harcourt, Bururu och Warri. Bland näringar märks handel med frukt, grönsaker, palmprodukter, majs och nötter och industri med framställning av oljeprodukter, textilier, bildäck och spik. 

Onitsha grundades på 1500-talet av invandrare från kungariket Benin och blev senare huvudstad i ett kungarike. Storbritannien etablerade ett handelskontor på platsen 1857 och 1884 kom Onitsha under brittiskt kolonialstyre. Staden är idag säte för obin av Onitsha, igbofolkets ledare.

Orter i Nigeria
Eve Malmquist

Eve Malmquist, född 15 november 1915 i Malmö, död 16 mars 2011 i Ängelsbäck i Båstads kommun, var 1969-1981 professor i pedagogik vid Linköpings universitet och spelade även tennis på elitnivå och var ordförande i Svenska Tennisförbundet.

Eve Malmquist var medförfattare till flera läroböcker, däribland Vad var det jag läste? och Jag kan läsa (båda i många delar och upplagor). Han studerade i Lund, doktorerade och skrev flera studier om läs- och skrivsvårigheter och verkade som gästföreläsare på fem kontinenter, bland annat som ledamot av några av Unescos kommittéer.

Han var aktiv inom IRA, the International Reading Association, och grundade 1964 dess svenska avdelning SCIRA, Swedish Council of the International Reading Association, med syftet att främja läsning, läsundervisning och läsforskning på alla nivåer. Förutom att SCIRA årligen utdelar ett hedersdiplom "för förtjänstfullt arbete inom läsningens område", instiftade Eve Malmquist även ett "Eve Malmquists pris för läsforskning". Malmquist avled 2011; dödsannonsen publicerades i Svenska Dagbladet den 26 mars 2011.

Eve Malmquist-fonden 
År 1990 instiftades en fond i Eves namn, första priset aviserades 1991 och kom sedan att delas ut i början av 1992, p.g.a. en del byråkratiska turer.

*Delades ut 1992

**Delades ut 1993

Referenser

Externa länkar
SCIRA, Swedish Council of the International Reading Association
 

Personer inom sport från Sverige
Alumner från Lunds universitet
Svenska professorer i pedagogik
Svenska tennisspelare
Män
Födda 1915
Avlidna 2011
Idrottare från Malmö
Pablo Leiva Wenger

Sabo, artistnamn för Pablo Leiva Wenger, född 12 september 1983, är en svensk hiphopartist och skådespelare.

Han är medlem i hiphopgruppen Highwon. Han medverkar även med som uppläsare av historiska skeenden i podcasten P3 Historia från Sveriges radio.

Pablo Leiva Wenger har två bröder: Felipe Leiva Wenger, känd som Fille i hiphopduon Ison & Fille, och Alejandro Leiva Wenger, författare och manusförfattare.

Musikkarriär 
Sabo hade en låt med på det klassiska samlingsalbumet Den svenska underjorden. Han har släppt ett mixtape tillsammans med två av Highwon-medlemmarna, Hoosam och Gurmo, som heter "Radio 127". Den 31 oktober 2007 släppte han sin första EP, Alla älskar sambo.

Sabo rappar även under sitt andra alias ("Grillat") i duon Grillat & Grändy, bestående av honom själv och hans bror Fille ("Grändy").

Diskografi

Album/EP 
 Alla Älskar Sambo (2007)
 Gendish & Gäris, under namnet "Grillat" (2012)

Mixtape 
 Radio 127 (2004)

Singlar 
 Heyeyeyey (2007)

Skådespelarkarriär 
Wenger utexaminerades från Teaterhögskolan i Stockholm 2012. Tillsammans med sin bror Alejandro Leiva Wenger satte han samma år upp och spelade huvudrollen i pjäsen 127 på Stockholms stadsteater Skärholmen och Parkteatern, en pjäs som belönades med Nöjesguidens Stockholmspris. Han medverkade i Riksteaterns och Malmö Stadsteaters uppsättning av Jonas Hassen Khemiris pjäs Jag ringer mina bröder 2013.  Hösten 2013 spelar han en av huvudrollerna i Alejandro Leiva Wengers pjäs Författarna på Unga Klara. 2014 började Pablo Leiva Wenger spela ≈ [ungefär lika med] skriven av Jonas Hassen Khemiri på Dramaten.
År 2019 var han med och spelade en roll i tv serien Allt jag inte minns på SvT.

Film och TV-serie

Roller (ej komplett)

Källor

Externa länkar 
 Pablo Leiva Wenger på Dramatens webbplats
 
 historia/ P3 historia

Svenska hiphopmusiker
Svenska skådespelare
Födda 1983
Levande personer
Män
Awka

Awka (tidigare Oka) är en stad i södra Nigeria. Den är administrativ huvudort för delstaten Anambra och har ungefär 150 000 invånare (uppskattning från 2006). Befolkningen tillhör främst den etniska gruppen igbo.

Området kring Awka var centrum för Nrikulturen som runt år 900 framställde de tidigaste dokumenterade bronshantverken i Afrika söder om Sahara (vilka återfunnits i närliggande Igbo-Ukwu).

Orter i Nigeria
Las Vegas Gladiators

Las Vegas Gladiators är ett amerikanskt inomhusfotbollslag som spelar i Arena Football League.

Klubbar för amerikansk fotboll i USA
Sport i Paradise, Nevada
Sportklubbar i Nevada
Agneta Elers-Jarleman

Agneta Elers-Jarleman, född 5 maj 1948 i Nederkalix församling, är en svensk dramatiker, teater- och filmregissör.

Pjäser manus och regi (urval) 
1987 – Hallå! Hallå!
1991 – Lilla Boye
1992 – Djävla karl!!!
1992 – Katter
1995 – I väntan på vadå?
1996 – Harriet L.
1997 – Jag – Selma
1998 – Dödsdansen 1+2
2005 – SONJA! SONJA! – en folkhemsprinsessa
2006 – Sonjas ansikte
2008 – Kärleksköparen – Fröding naked
2009 – ELLEN lysande, modig, drömmande, ensam - om Ellen Key
2009 – Spisa Strindberg - Min middag med August
2012 – Anna & Berta - en annorlunda konstmusikal

Filmmanus och regi (urval)

Priser och utmärkelser 
1983 – Kurt Linders stipendium
1985 – Prix Italia för dokumentärfilmen Smärtgränsen
1985 – Guldbagge för Smärtgränsen
2003 – ABF:s litteratur- & konststipendium
2009 – Frödingmedaljen

Referenser 

Kvinnor
Svenska dramatiker
Svenska filmregissörer
Födda 1948
Levande personer
Personer från Nederkalix socken
Svenska teaterregissörer
Jila Mossaed

Jila Mossaed Estakhri (persiska: ژیلا مساعد استخری), född 4 april 1948 i Teheran i Iran, är en iransk-svensk författare, poet och ledamot av Svenska Akademien. Hon är bosatt i Göteborg.

Biografi
Jila Mossaeds far var, vid sidan av sin tjänst som domare, gnostisk poet. Hennes första litterära genombrott kom när hon som 17-åring fick ett antal dikter publicerade i  litteraturtidskriften Khoshe. Efter att ha studerat i både USA och Iran arbetade hon som manusförfattare på iransk radio och TV.

Till följd av den iranska revolutionen 1979 blev det allt svårare för fria kulturutövare att verka i landet och Mossaed flydde därför till Sverige 1986, tillsammans med sin dotter och son. De bosatte sig i Hagfors. Samma år som hon lämnade Iran publicerades hennes diktsamling Ghazālān-i chālāk-i khātòirah (”Minnets snabba gaseller”).

Jila Mossaeds första bok på svenska, Månen och den eviga kon, utkom 1997. Hon har tidigare givit ut två romaner och fem diktsamlingar på persiska. Ett återkommande tema i Mossaeds poesi är exil. Hon har genom sin karriär främst ägnat sig åt poesi men även skrivit andra genrer.

Hon utsågs till 2013 års västsvenska författare av Författarcentrum väst och Västsvenska författarsällskapet.

Den 5 oktober 2018 meddelade Svenska Akademien att Mossaed utsetts till ny ledamot. Hon tog sitt inträde den 20 december 2018 och efterträdde då Kerstin Ekman på stol nr 15.

Den 16 augusti 2023 var Jila Mossaed värd i Sommar i P1.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
1997 – Månen och den eviga kon ().
2000 – Sju vilda oceaner: dikter 1997–2000 ().
2005 – Under floden ligger en kudde ().
2009 – Varje natt kysser jag markens fötter ().
2012 – Ett ljud som bara jag kan ().
2015 – Jag föder rådjuret ().
2018 – Vad jag saknades här ().
2021 –

Priser och utmärkelser 
1996 – Klas de Vylders stipendiefond för invandrarförfattare
1997 – Karlstads kommuns kulturstipendium till Gustaf Frödings minne
1999 – ABF:s litteratur- & konststipendium
2013 – Årets västsvenska författare
2015 – Aftonbladets litteraturpris
2016 – Gustaf Fröding-sällskapets lyrikpris
2017 – Kallebergerstipendiet
2018 – Jan Fridegård-priset
2019 – Erik Lindegren-priset
2019 – Karl Vennbergs pris

Referenser 
Jila Mossaed på Svenska Akademiens webbplats. Läst 12 februari 2019.

Noter

Externa länkar 
 
 
Jila Mossaed som uppläsare av poesi hos Litteraturbanken.
 

Svenskspråkiga författare
Persiskspråkiga författare
Svenska poeter under 2000-talet
Iranska poeter under 2000-talet
Perser
Födda 1948
Kvinnor
Levande personer
Ledamöter av Svenska Akademien
Personer från Teheran
Sommarvärdar 2023
Medborgarhuset

Medborgarhuset kan avse något av de medborgarhus som förtecknas nedan.
Alviks medborgarhus
Medborgarhuset, Eslöv
Medborgarhuset i Leeds
Medborgarhuset, Stockholm
Medborgarhuset, Örebro
Hägerstensåsens medborgarhus
Synchronicity

Synchronicity är det femte och sista albumet av den brittiska rockgruppen The Police, utgivet 1 juni 1983. Albumet var gruppens kommersiellt mest framgångsrika och toppade albumlistan både i Storbritannien och USA.

Albumet fortsatte trenden från föregångaren Ghost in the Machine med mindre reggaeinslag och ökad användning av keyboards. Det domineras av material skrivet av Sting, med mindre bidrag från Andy Summers och Stewart Copeland. Låten Every Breath You Take blev den stora hiten från albumet men även King of Pain, Synchronicity II och Wrapped Around Your Finger släpptes framgångsrikt som singlar.

Låtlista

Medverkande

The Police
Stewart Copeland – trummor, xylofon, slagverk
Sting – sång, bas, keyboard, oboe, trummaskin, saxofon
Andy Summers – gitarr, sång, keyboard

Produktion
Hugh Padgham – producent, ljudtekniker
Dave Collins, Bob Ludwig – mastering
Jeffrey Kent Ayeroff, Norman Moore, Vartan – art direction
Jeffrey Kent Ayeroff, Norman Moore – design
Duane Michaels – foto

Listplaceringar och certifikationer

Referenser 

Musikalbum 1983
Album av The Police
Album utgivna på A&M Records
Conrad Falkenberg

Conrad Falkenberg af Trystorp (skrev själv sitt namn Conradt von Falkenberch), född 12 december 1591 på Ergemes slott i Lettland, död 24 mars 1654 i Stockholm, var en svensk ämbetsman.

Biografi 
Conrad Falkenberg var son till Henrik Falkenberg. Han växte upp på slottet Ermeges men bortskickades därifrån i samband med att striderna blev allt hårdare i området, först till Ösel 1602 och sedan till Reval. 1603 kom han till Sverige och det då av fadern erhållna godset Trystorp. 1605 blev han hovpage hos drottning Kristina. 1609–1615 företog han utländska resor och följde hertig Karl Filip på en resa till Tyskland 1617. Han naturaliserades 1625 som svensk adelsman av grenen Falkenberg af Trystorp.

Han utbildades därefter i den svenska hären, där han 1623 utnämndes till kapten vid Södermanlands regemente. Åren 1628–32 var han handelskommissarie i Holland och blev 1633 kammarråd, 1637–45 landshövding i Kalmar län och på Öland och 1651 riksråd. Åren 1652–53 var han  rikskammarråd. 

Han bildade gården Skagersholm i Finnerödja socken i Tiveden genom uppköp och sammanläggning av fyra mindre gårdar.

Familj
Falkenberg gifte sig 1633 med Catharina Bonde (1617–1652), dotter av riksrådet Carl Bonde och Beata Oxenstierna af Eka och Lindö. De fick tillsammans barnen landshövdingen Henrik Falkenberg af Trystorp (1634–1691), studenten Magnus Johan Falkenberg af Trystorp (1635–1669), studenten Gustaf Adolf Falkenberg af Trystorp (1636–1651), Elisabet Falkenberg af Trystorp (död 1639), Anders Falkenberg af Trystorp (1637–1669), Barbro Falkenberg af Trystorp (1638–1661), Catharina Falkenberg af Trystorp (1640–1716) som var gift med landshövdingen Leonard Ribbing af Zernava, studenten Conrad Axel Falkenberg af Trystorp (1641–1668), Brita Falkenberg af Trystorp (1642–1662), landshövdingen Carl Falkenberg af Trystorp (1644–1697), Gabriel Falkenberg af Sandemar (1646–1714) och Beata Elisabet Falkenberg af Trystorp (1649–1689) som var gift med kammarherren Carl Sparre.

Litteratur
 Conrad Falkenbergs brev till Axel Oxenstierna är tryckta i "Rikskansleren Axel Oxenstiernas skrifter och brefvexling", II n, 1905, utgivna av N. Eden.

Referenser

Noter

Övriga källor 

Svenska riksråd under 1600-talet
Landshövdingar i Kalmar län
Födda 1591
Avlidna 1654
Män
Ugglan
Conrad
Benkt-Erik Hedin

Benkt-Erik Hedin, född 21 februari 1934 i Helsingborg, död 12 januari 2019 i Tyresö, var en svensk författare och översättare.

Hedin blev fil.mag. 1960, var litteraturkritiker i Kvällsposten 1960–1965, i Sydsvenska Dagbladet 1965–1970 och medarbetade i BLM från 1965.

Som författare skrev han bland annat lättläst poesi för vuxna och som översättare ägnade han sig framförallt åt att presentera tyska författare.

Hedin var under många år medlem av Sveriges Författarförbunds styrelse och gjorde stora insatser för utvecklingen av förbundets internationella kontakter. Han var även ordförande i Lars Salviusföreningen. Han är far till översättaren och slavisten Tora Hedin.

Benkt-Erik Hedin är gravsatt i minneslunden på Bollmora kyrkogård i Tyresö.

Bibliografi 
Egna böcker
1961 – Som ansikten landskap (dikter)
1963 – Brottytor (dikter)
1965 – Spår (dikter)
1970 – Vi och vår värld: texter till dikter på teckenspråk
1971 – Efter tystnad (dikter)
1972 – Dikter tillsammans (i serien "Lättläst")
 Dansk översättning: Fælles digte (översättning Hugo Hørlych Karlsen, 1973)
 Norsk översättning: Dikt vi har sammen (översättning Magli Elster, 1975)
1975 – Jag måste tala tydligt (dikter)
1976 – Att äga ett språk
1978 – Kärleksförklaringar, dikter sommaren 1978
1983 – Dikter om dig och mig
1984 – Dikter om ingenting
1988 – Nya dikter och en sång
1989 – Det enkla och det svåra (i serien "Om LL-boken")
1994 – Dikter för alla (i serien "Lättläst")
2002 – Det dolda ansiktet (dikter)

Översättningar (urval)
1961 – Hans Arp: Fågel och slips (översatt tillsammans med Bengt Höglund, Cavefors)
1963 – Peter Weiss: Diagnos (Abschied von den Eltern) (Cavefors)
1964 – Hans Magnus Enzensberger: Avantgardets dilemma (Einzelheiten) (Bonniers)
1976 – Heinrich Böll: Dikter (Cavefors)

Priser och utmärkelser 
1981 – ABF:s litteratur- & konststipendium
1981 – Bengt Hjelmqvists pris
1998 – Hederspennan

Referenser

Noter

Källor 
 Libris

Svenska författare
Svenska översättare
Översättare från tyska till svenska
Svenskspråkiga författare
Författare från Helsingborg
Födda 1934
Avlidna 2019
Män
Hedvig Mörner

Hedvig Mörner af Morlanda, född 1672, död 1753, var en politiskt aktiv svensk grevinna. Hon var gift med riksrådet greve Claes Ekeblad d.ä.. Hon var känd under sin samtid för att ta emot och framgångsrikt genomdriva ansökningar om olika tjänster och ämbeten.  

Mörner var dotter till Hans Georg Mörner och Beata Schulman och var hovfröken hos Ulrika Eleonora den äldre innan hon gifte sig med Claes Ekeblad 1692. Maken blev riksråd 1719. Hedvig Mörner var under sin samtid känd för att bedriva en omfattande supplikantverksamhet. Hon korresponderade med officershustrur, borgmästare och politiker och tog emot en stor mängd ansökningar om att utnyttja sitt inflytande för olika ändamål. Det är noterat att hon privat ägnade sig åt ett ivrigt intresse för spel tillsammans med sin syster. Hon tillskrevs av samtiden ett stort inflytande i politiska kretsar, och en stor korrespondens är bevarad där supplikanter tackade för hennes hjälp och råd och förklarade att den hade varit framgångsrik. 

Denna verksamhet handlade ofta om tillsättandet av olika poster och tjänster och ämbeten, vilka kunde ha politiska verkningar. Exempel på hennes verksamhet var 1730, då Agnes Christina Wachtmeister bad om en prästtjänst åt Nils Palmerus i Linköping och föreslog att Mörner skulle be maken lägga fram ärendet i rådet eller i kabinettet: Palmerus tilldelades också tjänsten året därpå. 1732 bad Anna Charlotta Kruse om en majortjänst vid Smålands kavalleriregemente åt sin make Jakob Johan von Saltza. Mörner ombads ofta påverka sin make, men detta gällde inte alltid och det är klart att hon hade en personlig maktposition. Hon var personlig vän till drottning Ulrika Eleonora, och 1734 var hon delaktig i en politisk konflikt i riksdagen. Oppositionen mot Arvid Horn arbetade vid denna tid i riksdagen för att genomdriva att en av deras sympatisörer, Göran Silfverhielm, skulle tilldelas tjänsten som fältmarskalk. Riksdagsgruppen bad då Hedvig Mörner, i egenskap av Silfverheilms svärmor och drottningens vän, att övertala drottningen att övertala kung Fredrik I att lägga fram kravet i riksdagen. Ulrika Eleonora föreslog också på Mörners förslag detta för kungen, som i sin tur lade fram det för riksrådet. Ärendet ledde till en häftig konflikt mellan Fredrik I och Arvid Horn och utvecklades till en allvarlig politisk schism mellan dem. Detta betraktas som ett typiskt politiskt ärende av det slag hon ägnade sig åt.     

Hedvig Mörner framhålls som ett typiskt exempel på en politiskt inflytelserik adelsdam, och hennes inflytande under frihetstiden har jämförts med Brita Rosladins under stormaktstiden.

Källor 
 
 http://www.adelsvapen.com/genealogi/M%C3%B6rner_af_Morlanda_nr_62

Födda 1672
Avlidna 1753
Svenska grevinnor
Svenska friherrinnor
Kvinnor
Personer under frihetstiden
Svenska hovfröknar
Karl XI:s hov
Mammoet

Mammoet är ett nederländskt företag som specialiserat sig på förflyttning av "omöjliga" objekt. Företaget finns representerat i alla världsdelar och har sitt huvudkontor i Schiedam. Bland uppdragen finns placering av tunga objekt inom den petrokemiska industrin, brobyggen, marina jobb och lyftet av K-141 Kursk.

I utrustningen ingår bland annat en modulbaserad trailer, populärt kallad tusenfotingen, som kan kopplas samman till enorma synkroniserade enheter, olika lyftkranar, lastbilar, hydrualiska domkrafter och pråmar.

Externa länkar 

Företagets webbplats 
Mammoet Netherlands, Heavy Lift Terminal (på Flickr)

Nederländska företag
Lennart Frick (författare)

Lennart Frick, född 29 mars 1939 i Ytterturingen, Jämtland, är en svensk författare, journalist, kritiker och förlagsman.

Frick drev förlaget Fripress under åren 1970–1990, främst inriktad på lyrik, varibland exempelvis Wisława Szymborska, Jaroslav Seifert, Imants Ziedonis, Zbigniew Herbert, Vizma Belševica och Jaan Kaplinski gavs ut.

Åren 1961–1966 var han gift med kurator Lilian Sjölund, född 1940, dotter till åkaren John Sjölund och Sonja, ogift Larsson, och från 1975 till hennes död 2023 med Kerstin Kvint, född 1936, dotter till ingenjören Einar Bigert och Margit, ogift Nilsson.

Bibliografi 
1960 – Vindsvalt
1962 – Begränsningar
1965 – Geografiska data
1968 – Naknare
1969 – I denna natt
1970 – Carta Marina
1971 – Det vet man ju
1971 – Den vilsne moralisten
1973 – Hotet
1973 – Snälla kuratorn
1974 – Varför litteratur?
1975 – Självsyn
1975 – Lögnaren
1976 – Misstaget
1977 – Myrhålet
1977 – Sprängningen
1978 – Upptäckten
1978 – Läsvärt
1979 – Kultur? Angår det oss?
1979 – Kräftgång
1979 – Något annat
1980 – Matchen
1981 – Vara någon
1982 – Innan mörkret
1982 – Äter älgar hundar?
1983 – Personligt uppdrag
1984 – Barnen kär
1989 – Den första texten och andra
1991 – Döda vinkeln
1992 – Dagen D
1993 – Sista spåret
1994 – Egen talan
1999 – Genom åren
2003 – Livstycken
2004 – Arvet
2010 – Prisvärt : nio lovtal till elva mottagare av Ivar Lo-Johanssons personliga pris 2002-2010

Priser och utmärkelser 
1972 – Vilhelm Moberg-stipendiet
1973 – Tidningen Vi:s litteraturpris
1977 – TCO:s kulturpris
1980 – ABF:s litteratur- & konststipendium
1993 – Östersunds-Postens litteraturpris

Källor

Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Författare från Jämtland
Födda 1939
Män
Levande personer
Lista över Albaniens regenter

Detta är en lista över personer som regerat över Albanien.

Progon-dynastin, furstar av Albanien 
Progon (1190–1198)
Gjin Progoni (1198–1208)
Dhimitër Progoni (1208–1216)

Angevinska herrar över kungariket Albanien 
Karl I av Neapel 1272–1285
Karl II av Neapel 1285–1301
Filip I av Taranto 1301–1332

Ätten Nemanjić - kung av Serbien, Raška, Albanien och Primorje 
Stefan Uroš IV Dušan 1337-1355

Hertigar av Durrës 
Robert av Taranto 1332–1364
Filip II av Taranto 1364–1368

Furstar över Albanien 
Karl Thopia (1358–1382)
Balša av Zeta 
George Kastriota Skanderbeg (1443–1468)
Lekë Dukagjini (1446–1481)

Furstendömet Albanien, Huset Wied 
Wilhelm av Wied (1914), som använde beteckningen ""suverän prins" utanför landet och mbret (kung på albanska) innanför landet. Han abdikerade aldrig formellt.

Kungar av Albanien 
Otto Witte (Otto I av Albanien) från den 13 till den 18 augusti 1913.
Essad Pascha Toptani (i juni 1920)
Ahmet Zogu, Kung Zog I (1928–1939)
Viktor Emanuel III (1939–1943)

Tronpretendenter 
Leka II (född 1982), sonson till Ahmet Zogu, Kung Zog I.
Maximilian (född 1999), den 9:e prinsen av huset Wied, skulle kunna bestiga den albanska tronen i händelse av monarkins återinförande i Albanien.

Källor 
 Patrice Najbor, Histoire de l'Albanie et de sa maison royale 1443-2007
 Patrice Najbor, La dynastie des Zogu
 Monarkia Shqiptare 1928-1939

Regenter
 Lista
Albaniens historia
Albanien
Rune Nordin

Rune Nordin, född 12 juli 1926 i Svingbolsta, Östervåla församling, Uppland, död 5 december 2006 i Stockholm, var en svensk författare, föreläsare och folkbildare. Nordin skrev böcker om arbetarrörelsens historia och ideologi samt diktsamlingar.

Bibliografi 
1967 – Tid för metall – Du och alla andra
1968 – Kurs på livs
1969 – Pappers - Ditt förbund
1970 – Tid för metall – Du och din arbetsmiljö
1971 – Vårt samhälle
1971 – Medlem driver på
1972 – Ditt avtal
1973 – Vår förening
1974 – Mötesteknik
1978 – Den svenska arbetarrörelsen
1978 – Arbete och kamp
1978 – Bevistade möten
1981 – Brunnsvik och arbetarrörelsen
1982 – På kampens väg
1984 – Den fackliga arbetarrörelsen
1984 – Socialism
1985 – Utsikt från Norra Bantorget
1985 – Facklig mötesverksamhet
1988 – Hundra år med Beklädnads
1988 – Så bygger vi vårt hus
1988 – Solidaritetens väg
1989 – Hundra år med Träindustri

Priser och utmärkelser 
1980 – ABF:s litteratur- & konststipendium

Källor

Svenska fackboksförfattare
Födda 1926
Avlidna 2006
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Män
Basil Gorgis

Basil Gorgis, eller Basil Korkis, född 6 september 1961, var en irak-assyrisk fotbollsspelare som trots sin korta karriär än idag ses som en av Iraks bästa fotbollsspelare genom tiderna. Han spelade oftast som mittfältare.

Gorgis var del av Iraks "gyllene lag" på 1980-talet som bestod av bl.a. Falah Hassan, Hussein Saeed, Ahmed Radhi och Thamir Yousif.

Han gjorde sin debut i det irakiska fotbollslandslaget 1981, i en match mot Jordanien, i Bagdad. Han fick stanna i landslaget och var en viktig del av laget i arabiska cupen i Marocko 1985. I finalmatchen av turneringen nickade Gorgis in den avgörande bollen vilken gav Irak titeln.

Externa länkar
Basil Gorgis på National-Football-Teams.com
Basil Gorgis på transfermarkt.co.uk

Irakiska fotbollsspelare
Irakiska landslagsspelare i fotboll
Män
Födda 1961
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Irak
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1988
Spelare i Al Talaba
Spelare i VM i fotboll 1986
Tomasboda

Tomasboda (279 m ö.h.) var tidigare den högst belägna byn i Kilsbergen. Här låg som mest fyra gårdar: Rustorpet, troligen från slutet av 1600-talet, Wägerstorpet, från 1790-talet, Kalle-Jansatorpet eller Kilsbergsstugan (1883), och Scoutstugan (1896). Av dem är det bara Kilsbergsstugan som står kvar. Den drivs av Föreningen Kilsbergsstugan som raststuga. I anslutning till Kilsbergsstugan finns en skulpturstig med träskulpturer av Gunnar Backlund.

Tomasbodahöjden
Tomasbodahöjden i Kilsbergen når 298 meter över havet och är Närkes högsta punkt. Där Bergslagsleden passerar Tomasboda finns en kort återvändsled som leder till själva Tomasbodahöjden. På Tomasbodahöjden fanns förr ett brandbevakningstorn som revs på 1990-talet.

Referenser

Tryckta källor
Carl Anders Lindstén: Den blånande siluetten i väster - om sällsamma sevärdheter i Kilsbergen, s. 70-73. Örebro stadsarkiv 1994

Orter i Örebro kommun