kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vanlig geting

Vanlig geting (Vespula vulgaris) är en gul och svart 11–16 mm (drottning 17–20 mm, drönare 13–17 mm) lång stekel, tillhörande familjen getingar. Den är Sveriges vanligaste geting och tillsammans med tysk geting (V. germanica) är den även Centraleuropas vanligaste. Den har en giftgadd som, till skillnad mot honungsbiets, kan användas upprepade gånger.

Getingboet 
Boet byggs på våren – försommaren av en drottning i form av sexkantiga celler, där hon sedan lägger ägg. Boet är uppbyggt av en sorts pappersmassa, som skapats av tuggade träfibrer och saliv. Vanligen hänger boet i ett innertak på ett hus, inne i ett gryt eller liknande, från en stjälkliknande struktur. På stjälken utsöndrar drottningen ett ämne som håller myror borta.

Ekologi 
De ägg som drottningen lägger blir larver, som efter 10–20 dagar bygger en puppa av silkestråd. Efter ytterligare en vecka utvecklas de till arbetare, vanligen 3 000–4 000 stycken per bo, men i extremfall ända upp till 50 000. Dessa hjälper till att bygga på och underhålla boet och skaffa mat till larver och drottningen. Arbetarna styrs av feromoner från drottningen.

Larverna livnär sig på proteinrik föda, såsom andra insekter. De fullvuxna individerna lever dock på socker, till exempel från fallfrukt, trädsav eller honung.

Arbetarna kommer ur befruktade ägg, men får för lite näring för att utvecklas till drottningar. Framåt hösten tillåts dock några ägg bli drottningar, som tillsammans med drönare (hannar) svärmar och parar sig. Drönarna utvecklas ur obefruktade ägg och saknar gadd. Efter svärmningen dör den ursprungliga drottningen. Arbetarna kastar ut kvarvarande larver och lägger ägg (som är obefruktade) i boet, där de i enstaka fall överlever och utvecklas till drönare. De nya drottningarna letar upp en övervintringsplats och producerar glykol i kroppen, som gör dem fryståliga.

I Australien och på Nya Zeeland kan ett samhälle av vanlig geting överleva flera säsonger, men i vanliga fall är det en ettårscykel, och boet återanvänds inte.

Bivråk är en fiende till den vanliga getingen.

Det finns ett flertal insekter som härmar getingens utseende, så kallat mimikry. Hit hör bland annat blomflugor.

Galleri

Referenser

Externa länkar 
 Vanlig geting på Artdatabanken.
 Naturhistoriska Riksmuseet: Getingar.

Getingar
Mimikry
Wells County, North Dakota

Wells County är ett administrativt område i delstaten North Dakota, USA. År 2010 hade countyt  4 207 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Fessenden.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 3 343 km². 3 293 km² av den arean är land och 50 km² är vatten.

Angränsande countyn  
 Benson County - nord
 Eddy County och Foster County - öst
 Stutsman County - sydöst
 Kidder County - syd
 Sheridan County - väst
 Pierce County - nordväst

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1873
Edward Vernon

Edward Vernon ("Old Grog"), född 12 november 1684, död 30 oktober 1757, var en brittisk sjöofficer. Vernon föddes i Westminster, London som den andre sonen till James Vernon, statssekreterare åt Vilhelm III av England. Efter att ha slutfört sina studier vid Westminster School gick Vernon med i Royal Navy som frivillig på skeppet HMS Shrewsbury.

Slaget om Cartagena
Under kriget om kapten Jenkins öra genomförde Vernon år 1741 ett amfibieanfall på den spanska staden Cartagena vid kusten till dagens Colombia. Trots att hans egna 27 000 soldater stod mot enbart 3000 spanjorer led britterna ett försmädligt nederlag och tvingades fly. Vernon lär då ha skrivit ett varnande brev till spanjorernas befälhavare Blas de Lezo, där han sade att engelsmännen bara tänkte hämta ytterligare förstärkningar från Jamaica. Blas de Lezo lär då ha svarat att Vernon också borde bygga en ny flotta, då de skepp han hade kvar bara dög till att frakta kol från Dublin till London.

Grogg 
Vernon kan ligga bakom ordet "grogg", alltså en enklare drink av spritdryck utspädd eller smaksatt med en alkoholfri dryck. Hans smeknamn var "Old Grog" eftersom han bar en ytterock av "grogram", som kan översättas med gros grain men som i Nordisk familjebok uppges vara kamlott. År 1740 beordrade han att manskapets romransoner skulle spädas ut med vatten för att förbättra disciplin och hälsa hos besättningen. Resten av Royal Navy följde snabbt upp, och skulle då ha kallat den nya drycken för "grogg" efter Vernons smeknamn "Old Grog". 

Ordet användes i engelskan redan innan  Vernons order. Det kan ha kommit in i engelskan från Västindien, möjligtvis med afrikanskt ursprung. Det är möjligt att "Old Grog":s smeknamn därför kom från drycken och inte från hans rock. Ordet "grog" förekommer alltså innan Vernons ordergivande, men användandet av ordet för att beteckna den utspädda rommen i den brittiska flottan uppkom antagligen efter honom.

Vissa anför att ordet grog redan använts i boken The Family Instructor skriven av Daniel Defoe 1718, långt innan amiralens karriär tog honom till Västindien, men Defoe använde ordet "ginger" (Daniel Defoe, The Family Instructor, Vol. 2, p. 291 (1718).

Mount Vernon 
George Washingtons herrgård Mount Vernon är namngiven efter Edvard Vernon. Det var George Washingtons äldre halvbror Lawrence Washington som namngav gården för att hedra Edward Vernon under vilken han tjänstgjort ombord på flaggskeppet HMS Ranelagh i handelskriget Kriget om kapten Jenkins öra.

Referenser 

Brittiska amiraler
Födda 1684
Avlidna 1757
Män
Jens Wålemark

Jens Wålemark, född 31 juli 1966, är en svensk fotbollsspelare och en av de tre fotbollsbröderna (Bo, Jens och Jörgen) från Ljungskile SK. Han är även pappa till fotbollsspelaren Patrik Wålemark.

Han spelade i Ljungskile fram till 1984 då han lämnade LSK för spel i IK Oddevold. Efter tre års spel i Oddevold blev han värvad av Gais som just tagit steget upp i allsvenskan.

Jens Wålemark var en av de tongivande spelarna i Gais under fyra år innan han bytte förening igen till LSK. LSK hade under dessa år gått upp i division 3 och för första gången spelade Bo, Jens och Jörgen i samma lag 1992. Året efter lockade Örgryte IS med spel i allsvenskan igen. Efter tre år i ÖIS varvade Wålemark ner och avslutade sin spelarkarriär med tre år i Qviding som spelade i division 2.
Därefter har han varit tränare för Västra Frölunda IF, Qviding FIF och Mölnlycke IF.
Säsongerna 2011–2012 var han tränare för IFK Göteborgs U19-trupp.

Referenser

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Ljungskile SK
Spelare i IK Oddevold
Fotbollsspelare i Gais
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Spelare i Qviding FIF
Födda 1966
Levande personer
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Sigurd Ribbing (statsråd)

Sigurd Ribbing, född 18 december 1879 i Björsäter, Östergötlands län, död den 12 december 1934 i Stockholm, var en svensk ämbetsman. Han var son till Lennart Ribbing och tillhörde ätten Ribbing.

Ribbing studerade vid Uppsala universitet och blev juris kandidat 1908, länsnotarie i Västernorrlands län 1912, byråchef i Medicinalstyrelsen 1914, vice ordförande 1919 och ordförande 1920 i Arbetsrådet och var från 1923 statssekreterare i Socialdepartementet och vice ordförande i Statens arbetslöshetskommission. Han var även verksam som förlikningsman i arbetskonflikter.

Ribbing togs flitigt i anspråk vid departements- och kommittéutredningar och han var svenska regeringens ombud vid internationella arbetskonferenserna i Genève 1921 och 1922. Han utnämndes till konsultativt statsråd 7 juni 1926 i C.G. Ekmans av frisinnade och liberaler sammansatta ministär. Han avgick tillsammans med övriga regeringen 1928 och blev generaldirektör och chef för riksförsäkringsanstalten 1930. Ribbing blev riddare av Nordstjärneorden 1917, kommendör av andra klassen av samma orden 1922 och kommendör av första klassen 1926. Han är begraven på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 Svenska Dagbladet den 7 juni 1917, sidan 11
 Dagens Nyheter den 26 november 1922, sidan 6
 
 Svenska Dagbladet den 11 december 1926, sidan 12
 
 Ribbing, Sigurd på SvenskaGravar.se

Sveriges konsultativa statsråd
Svenska generaldirektörer
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Björsäters socken, Östergötland
Sigurd (statsråd)
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1879
Avlidna 1934
Män
Ugglan
Stångkorv

Stångkorv är en halvtjock orökt korv. Den är i huvudsak gjord på fläskkött, fett, korngryn och kryddor, men nötkött, potatis och inälvor kan också ingå. Köttmängden är 25–35 procent.

Stångkorv är svensk husmanskost och serveras oftast stekt med stekt potatis, stekt ägg och inlagda rödbetor eller lingon. Den ingår i gruppen svenska orökta korvar, som även innefattar fläskkorv, köttkorv, värmlandskorv och grynkorv. Korven har en lös konsistens och påminner mycket om det rökta isterband, samtidigt som den även är nära besläktad med grynkorv.

Stångkorv, som är belagd i skrift sedan år 1690, har fått sitt namn för att den i äldre tider hängdes på en stång för torkning.

Källor 

Korv
Svenska maträtter
Femte sjukan

Femte sjukan är en av flera möjliga manifesteringar som beror på en infektion av parvovirus B19. Sjukdomen kallas också erythema infectiosum (vilket betyder smittsam hudrodnad). Namnet "femte sjukan" kommer av att den historiskt klassificerats som den femte av de klassiska barnsjukdomarna som orsakar röda utslag på huden, så kallade exantem.

Symptom 
Den starkt rödtonade kinderna är ett typiskt symptom. Ibland utvidgas utslagen till att omfatta även näsa eller runt munnen. Utöver de röda kinderna får barnet ofta röda spetsliknande utslag på resten av kroppen där överarmar och ben är de vanligaste områdena. Utslagen kan bestå ett par veckor, i vissa fall flera månader och de kan klia. Patienten smittar mest dagarna innan utslaget har kommit, sedan minskar smittsamheten snabbt. Patienten är oftast inte smittsam när utslagen försvunnit.

 
Sjukdomen är oftast inte så allvarlig men för vissa riskgrupper kan den medföra allvarliga konsekvenser:
Hos gravida har infektionen, om den förekommit inom de tre första månaderna, kopplats samman med   hydrops fetalis, vilket orsakar spontan abort.
Hos personer med sicklecellanemi eller annan from av kronisk hemolytisk anemi kan infektionen utlösa en aplastisk kris.

Vård 
Erythema infectiosum är oftast en godartad självläkande sjukdom och behöver inte vård. Patienter med artralgi eller pruritus kan behandlas med NSAIDer, antihistaminer och vissa läkemedel mot klåda.

Epidemiologi 
Man kan bli smittad i alla åldrar men det är absolut vanligast att bli smittad när man är 5-15 år. Vid vuxen ålder har hälften av populationen blivit immuna genom att någon gång blivit infekterade. Lokala epidemier kan förekomma främst i daghem och skolor.

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar 

Virussjukdomar
Barnsjukdomar
Olga Burova-Tjernjavskaja

Olga Michailovna Burova-Tjernjavskaja () , född 17 september 1963 i Irbit, är en rysk före detta friidrottare som tävlade i diskuskastning.

Burova-Tjernjavskaja var som bäst i början av 1990-talet och hennes personliga rekord 68,38 är från en tävling 1992. Hennes genombrott kom vid EM 1990 då hon blev silvermedaljör.

1993 kastade hon 67,40 i VM-finalen i Stuttgart vilket räckte till seger. Vid VM två år senare misslyckades hon med att försvara sitt guld och slutade på tredje plats. Burova-Tjernjavskajas sista större mästerskap var OS 1996 där hon inte lyckades ta sig till final.

Källor 
Fakta på IAAFs-hemsida

Ryska diskuskastare
Sovjetiska diskuskastare
Världsmästare i diskuskastning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Förenade laget
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Personer från Sverdlovsk oblast
Födda 1963
Levande personer
Kvinnor
Erik Gustaf Göthe

Erik Gustaf Göthe, född 26 juli 1779 i Stockholm, död där 29 november 1838, var en svensk skulptör.

Biografi
Göthe hade till en början tänkt sig att bli arkitekt, men övergick till att utbilda sig till skulptör för bland andra Tobias Sergel. Efter genomgången utbildning på Konstakademien reste han 1803 till Italien och studerade för Canova. Tillbaka i Sverige 1810 färdigställde han ett monument över den mördade Axel von Fersen som inte rönte några större framgångar. 

Hans Sittande Bacchus står utanför Rosendals slott på Djurgården i Stockholm. Ett annat verk av Erik Gustaf Göthe är Karl XIII:s staty i Kungsträdgården som avtäcktes i november 1821, på årsdagen av kronprins Karl Johans adoption. 

Predikstolen i Sankt Jacobs kyrka tillkom 1828. Han utsågs 1812 till akademiledamot och till professor 1837. Efter en vistelse i Sankt Petersburg, där han utförde en sittande kolossalstaty av Katarina II, utnämndes han till ledamot av stadens konstakademi. Hans sista verk blev den nya tornspiran i gjutjärn till Riddarholmskyrkan. Göthe är representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Litteratur

Källor
Göthe, Erik Gustaf - ur Svenskt biografiskt handlexikon från Projekt Runeberg

Noter

Vidare läsning 
 

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska skulptörer under 1800-talet
Födda 1779
Avlidna 1838
Män
Peter Dahlqvist

Peter Dahlqvist kan avse:

 Peter Dahlqvist, musiker se Peter Simson
 Peter Dahlqvist (fotbollsspelare)
Natallja Sjykalenka

Natallja Sjykalenka (vitryska: Наталля Шыкаленка, Natallja Sjykalenka), född 1 augusti 1964 i Andizjan i Uzbekistan, är en vitrysk före detta friidrottare (spjutkastare).

Sjykalenka tillhörde världseliten i spjut under början av 1990-talet och hon var med i en mycket dramatisk OS-final i Barcelona 1992. Sjykalenka slog till med 68,26 i första kastet och efter två omgångar hade hon de två längsta kasten i tävlingen. Men i allra sista omgången kastade tyskan Silke Renk sex centimeter längre och vann OS-guldet.

Sjykalenka lyckades emellertid vid VM i Göteborg 1995 att vinna ett stort mästerskap då hon kastade 67,57.

Sjykalenka personliga rekord är på 71,40 dock med ett spjut som inte längre används, vilket gör att det inte går att jämföra med dagens kastare.

Källor 
 Personliga rekord i spjut
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1964
Belarusiska spjutkastare
Världsmästare i spjutkastning
Olympiska silvermedaljörer 1992
Förenade lagets olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Förenade laget
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Vitryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Kvinnor
Personer från Andizjan
Levande personer
Taqi ad Din an-Nabhani

Schejk Muhammad Taqi ad-Din bin Ibrahim bin Mustafah bin Ismail bin Yusuf an-Nabhani (1909-77) var en sunnimuslimsk islamist och teolog tillhörande shafi-skolan.

Han var även jurist men blev mest känd som grundare av den islamistiska organisationen Hizb ut-Tahrir. An-Nabhani föddes i Ijzim utanför Haifa, i det dåvarande brittiska Palestinamandatet. Hans morfar var den kände sufisten och shafi-imamen Yusuf an-Nabhani, som levde under den osmanska eran.

Bibliografi 
Saving Palestine - 1950
The Message of the Arabs - 1950
The System for Society - 1950
The Ruling System in Islam - 1953
The Economic System In Islam - 1953
The Social System in Islam -1953
The Party Structure -1953
The Concepts of Hizb ut-Tahrir - 1953
The Islamic State - 1953
The Islamic Personality (in three volumes) - 1960
Political Concepts of Hizb ut-Tahrir - 1969
Political View of Hizb ut-Tahrir - 1972
Introduction to the Constitution or the Reasons That Make it Obligatory - 1963
The Khilafah - 1967
Presence of Mind - 1976
A Burning Call to the Muslims from Hizb ut-Tahrir - 1965
Thinking - 1973
The Jurisprudence of Prayer

Referenser 

Personligheter inom islam
Islamister
Män
Födda 1909
Avlidna 1977
Palestinier
Kenan Sofuoğlu

Kenan Sofuoğlu, född 25 augusti 1983 i Adapazari, är en turkisk roadracingförare. Han är den mest framgångsrike förare i Supersport-VM genom att han är den ende som vunnit fem världsmästartitlar. Han vann VM 2007, 2010, 2012, 2015 och 2016.

Tävlingskarriär 
Sofuoğlu gjorde VM-debut i Supersportklassen 2003. Åren 2004 och 2005 körde han istället i den lägre rankade klassen Superstock 1000 och blev trea och tvåa. Han körde Supersport-VM 2006 för Ten Kate Honda och tog sina två första heatsegrar på väg till tredjeplatsen i VM. Supersport-VM 2007 vann Sofuoglu världsmästerskapet överlägset efter att ha segrat i 8 av 13 deltävlingar. Han körde Superbike för Ten Kate HannSpree Honda under 2008. Framgångarna uteblev - han blev 18:e i VM - och Sofuoğlu gick tillbaka till Supersport säsongen 2009. Han blev trea i VM efter 3 heatsegrar. Han tog sin andra VM-titel i Supersport säsongen 2010 knappt före Hondakollegan Eugene Laverty.

2011 körde Sofuoğlu Moto2 i Grand Prix Roadracing med en andraplats på Assen som bästa resultat. Till 2012 gick Sofuoğlu återigen tillbaka till Supersport där han körde en Kawasaki ZX-6R för Team Kawasaki Lorenzini. Han blev världsmästare för tredje gången. Supersport-VM 2013 tävlade Sofuoğlu för MAHI Racing Team India fortsatt på en Kawasaki ZX-6R. Han tog fem heatsegrar och blev tvåa i VM efter Sam Lowes. Säsongen 2014 fortsatte Sofuoğlu i samma team som 2013. Säsongen gick dåligt med Sofuoğlus mått mätt. Han vann säsongens andra deltävling, men därefter gick det allt sämre och det blev en åttondeplats i VM. Supersport-VM 2015 fortsatte Sofuoğlu på Kawasaki men bytte team till Kawasaki Puccetti Racing. Han skaffade sig en god ledning under första halvan av säsongen genom fyra raka segrar i loppen på Aragon, Assen, Imola and Donington. Sofuoğlus huvudkonkurrent om titeln, Jules Cluzel minskade därefter ledningen från 45 till 13 poäng efter säsongens nionde av tolv deltävlingar. Cluzel skadade sig sedan illa på träningen inför nästa deltävling på Jerezbanan. Sofuoğlu vann den och säkrade därefter sin fjärde VM-titel i Supersport den 4 oktober 2015 genom att bli tvåa i säsongens näst sista lopp på Magny Cours. På det personliga planet var 2015 ett tungt år för Sofuoğlu. hans nyfödde son var svårt sjuk och avled efter några månader. Säsongen 2016 fick Sofuoğlu till en början motstånd från sin nye stallkamrat Randy Krummenacher, men Sofuoğlu kopplade grepp på mästerskapet och säkrade sin femte VM-titel i den näst sista deltävlingen. Det var första gången Sofuoğlu försvarade sin titel.

Segrar Supersport

Segrar Superstock 1000

Källor 
 Förarprofil på www.worldsbk.com
 Förarprofil på http://www.motogp.com
 

Födda 1983
Levande personer
Turkiska roadracingförare
Moto2-förare
Superbikeförare
Supersportförare
Världsmästare i roadracing
Män
Yusuf an-Nabhani

Al-Qadi Yusuf bin Ismail bin Yusuf bin Ismail bin Muhammad Nâsir ad-Dîn an-Nabhani (1849-1932) var en sunnimuslimsk imam och poet, aktiv i Palestina under det osmanska styret.

Den lärde Yusuf an-Nabhani var en ivrig försvarare av det osmanska kalifatet. An-Nabhanis undervisning har påverkat sufismens utveckling de senaste tvåhundra åren. Dottersonen Taqi ad-Din an-Nabhani var också starkt influerad av hans läror.

Personligheter inom islam
Personligheter inom sufismen
Imamer
Palestinska poeter
Män
Födda 1849
Avlidna 1932
Arabiskspråkiga poeter
Israel af Ström

Israel Adolf af Ström, före 1833 Ström, född 5 september 1778 i Stockholm, död 24 oktober 1856 i Stockholm, var en svensk skogsforskare och grundare av Statens skogsinstitut.

Israel Ström var son till överjägmästare Erland Ström,  som var inspektor för Kungliga Djurgården. Han föddes och dog på Djursborg, en lantgård mitt på dagens Karlaplan som fungerade som djurgårdsinspektörens boställe. Han inskrevs 1789 vid Uppsala universitet, och var sedan volontär vid jägeristaten innan han 1704 anställdes på Djurgårdsförvaltningen. Mellan 1820 och 1850 var han intendent för Kungliga Djurgården, där fadern varit före honom. 

År 1828 tog han initiativet till grundandet av Skogsinstitutet (senare Skogshögskolan). Han har därför kallats "den svenska skogshushållningens fader". Han invaldes 1838 som ledamot nummer 461 av Kungliga Vetenskapsakademien.

Några fortfarande synbara insatser efter af Ström finns i ett stort bokbestånd norr om Listonhill på Södra Djurgården, som han lät plantera på 1820-talet. Att Ekoparken idag förfogar över norra Europas största bestånd av gammelekar kan man tacka af Ström för, 1830 lät han plantera 34 000 så kallad stångek på Djurgården. En annan av af Ströms insatser finns i Nobelparken: där planterades de flesta av Nordens träslag i ett arboretum.

I Nobelparken fanns även Skogsinstitutets byggnad fram till 1915, då flyttades verksamheten till Frescati hage och ombildades till Skogshögskolan. af Ström var också en framstående ornitolog och skrev 1830 handboken Svenska foglarna. 

År 1833 adlades han för sina insatser och antog då namnet af Ström. Israel af Ströms väg på Djurgården uppkallades 1954 efter honom.

Israel af Ström gifte sig med Elisabeth Fredrika Berndes den 1 maj 1811. Deras ena son, Israel Ludvig af Ström, var också han verksam vid Kungliga Djurgården som hovjägmästare.

Se även
 Djurgårdens bokskog
 Djurgårdens ekar
 Kungl. Styrelsen över ekplanteringarna

Referenser

Noter

Tryckta källor
Kungliga Djurgården, en kulturhistorisk vandring, W & W, 2007
Crusenstolpe, Magnus Jacob, nekrolog över af Ström i Svea folkkalender s. 165, 1857.
Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 4

Externa länkar

Födda 1778
Avlidna 1856
Svenska skogsvetare
Svenska botaniker under 1800-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Svenska ornitologer
Forskare från Stockholm
Alumner från Uppsala universitet
Mästerverket

Mästerverket är en svensk TV-serie från 2006 i regi av Linus Tunström. Serien, vilken sändes i fyra timslånga avsnitt från den 20 november till den 12 december 2006, är baserad på ett manus av Hans Renhäll. Mästerverket har även utgivits på DVD 2007.

Handling 
I ett mindre svenskt samhälle är Christer präst, och han lider av prestationsångest på flera plan. En dag dyker en främling vid namn Uno upp och påbörjar en målning som Christer länge velat ha i kyrkans tak. Men märkliga saker börjar ske med ortens befolkning.

Rollista 
Tobias Hjelm - Christer
Livia Millhagen - Sara
Ulf Brunnberg - Thorsten
Agneta Ahlin - Ingegerd
Peter Viitanen - Thomas
Marcus Groth - Uno
Jakob Tamm - Sören
Eva Melander- Monica
Nicklas Gustavsson - Sander
Jan Modin - Ludvig
Eva Millberg - Birgitta
Elsa Billgren - Pia
Torsten Wahlund - Ingvar
Anna Ulrika Ericsson - Jane
Ingrid Luterkort - den gamla kvinnan
Bo Swedberg - Einar, pensionär
Barbro Kollberg - Gunvor, pensionär
Dan Bratt - Pierre

Källor 

Filmer 2006
Svenska dramafilmer
Fritänkaren

För filmen med samma namn, se Fritänkaren – filmen om Strindberg.
Fritänkaren är en pjäs av August Strindberg utgiven 1870. Dramat, av författaren kallat "dramatiskt utkast", skrevs under pseudonymen Härved Ulf. Fritänkaren är det tidigaste bevarade av Strindbergs dramer. Det refuserades av Dramaten och glömdes först bort, men hade urpremiär på Strindbergs Intima Teater år 2003.

Källor

Externa länkar 
 Fritänkaren i fulltext på Dramawebben

Pjäser av August Strindberg
Verk 1870
Gibbs-Helmholtz ekvation

Gibbs-Helmholtz ekvation är en termodynamisk formel med namn efter Josiah Willard Gibbs och Hermann von Helmholtz.

Formeln lyder

där  är Gibbs fria energi,  är temperaturen och  är entalpin för systemet.

Bevis 
Gibbs fria energi för ett slutet system är:

vid konstant tryck, (dP = 0), kan Gibbs fria energi skrivas som

eller

Förhållandet mellan G/T och T erhålls via deriveringsregeln för en kvot, enligt följande:

Ibland skrivs entalpin för sig enligt;

Termodynamik