kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Don Was

Don Was, född Don Fagenson den 13 september 1952 i Detroit, är en amerikansk musiker, låtskrivare och musikproducent.

Don Was bildade 1980 tillsammans med David Was (egentligen David Weiss) popgruppen Was (Not Was). Han var bandets basist och, tillsammans med David Was, låtskrivare. De hade under 1980-talet framgångar med låtar som "Spy in the House of Love", "Anything Can Happen" och "Walk the Dinosaur".

Som producent uppmärksammades Was på allvar efter Bonnie Raitts Nick of Time, vilket vann en Grammy Award för årets album 1989. Senare har han arbetat med ett flertal artister, däribland Bob Dylan, The Rolling Stones och Willie Nelson. Han tilldelades 1994 en Grammy som årets producent.

Diskografi

Med Was (Not Was)

Producerade album, i urval
 (The B-52's)
 (Bonnie Raitt)
 (Iggy Pop)
 (Bob Dylan)
 (Michelle Shocked)
 (Bob Seger & the Silver Bullet Band)
 (Khaled)
 (Neil Diamond)
 (Bonnie Raitt)
 (The Knack)
 (Paula Abdul)
 (The B-52's)
 (Roy Orbison)
 (Ofra Haza)
 (Delbert McClinton)
 (Glenn Frey)
 (Ringo Starr)
 (Willie Nelson)
 (Paul Young)
 (Delbert McClinton)
 (Jackson Browne)
 (Kelly Willis)
 (Khaled)
 (David Crosby)
 (Bonnie Raitt)
 (The Rolling Stones)
 (Waylon Jennings)
 (Brian Wilson)
 (Kris Kristofferson)
 (The Highwaymen)
 (Bonnie Raitt)
 (The Rolling Stones)
 (Joe Cocker)
 (Travis Tritt)
 (Khaled)
 (The Rolling Stones)
 (Richie Sambora)
 (Iggy Pop)
 (Garth Brooks)
 (Ziggy Marley and the Melody Makers)
 (Amanda Marshall)
 (Bette Midler)
 (Barenaked Ladies)
 (The Black Crowes)
 (Hootie & the Blowfish)
 (The Rolling Stones)
 (Khaled)
 (The Rolling Stones)
 (Willie Nelson)
 (Solomon Burke)
 (Jessi Colter)
 (Kris Kristofferson)
 (Poison)
 (Old Crow Medicine Show)
 (Kris Kristofferson)
 (Ziggy Marley)

Födda 1952
Amerikanska basister
Amerikanska musikproducenter
Män
Levande personer
Johan Fredrik von Friesendorff

Johan Fredrik von Friesendorff, född 1617 i Bremen, död 1669 i Stockholm, var en svensk diplomat och friherre. Han var far till bland andra Carl Gustaf Friesendorff som tillsammans med sina bröder Johan Fredrik och Magnus Gabriel upphöjdes till friherre med namnet von Friesendorff.

Biografi
Johan Fredrik von Friesendorff var från Bremen, men trädde i svensk tjänst och utnämndes 1649 till svensk resident i Portugal, 1653 till kammarråd samt senare till hov- och kommerseråd. Då han var grundligt insatt i kabinetts- och handelshemligheterna, nyttjades han vid många diplomatiska förhandlingar. Bland annat slöt han som svenskt sändebud 1661 Sveriges allians med England om vars förhållanden hans sändebudsberättelse innehåller flera värdefulla uppgifter. 

År 1662 erhöll han tillsammans med Abraham van Eijck privilegier för inrättandet av ett svenskt gevärsfaktori för handelns befrämjande.

Under vistelsen i England upphöjdes von Friesendorff samma år till engelsk baronet. 1665 blev han tysk riksfriherre.

Referenser

Noter

Externa länkar

Vidare läsning 
 

Födda 1617
Avlidna 1669
Svenska diplomater under 1600-talet
Svenska friherrar
Män
Ugglan
Personer från Bremen
Svenska kommerseråd

Johan Fredrik
Baronetvärdiga personer
Svenska kammarråd
Carl Gustaf Friesendorff

Carl Gustaf (von) Friesendorff, född den 14 augusti 1663 i Stockholm, död den 13 september 1715 i Stralsund, var en svensk friherre och diplomat, son till Johan Fredrik von Friesendorff, far till Fredrik von Friesendorff.

Biografi
Friesendorff ingick 1683 i svenska diplomaternas dåvarande plantskola, Riksarkivet, varefter han tjänstgjorde dels såsom privatsekreterare hos svenske ministern i Wien, greve K. Oxenstierna, dels såsom kommissionssekreterare och resident i Holland.

1705 skickades Friesendorff som envoyé till lüneburgska hovet och stod för sin regerings räkning i en hemlig brevväxling med sachsiska hovet samt var 1712-15 ministre plénipotentiaire vid hovet i Berlin. 

Friesendorff erhöll 1705 friherrlig värdighet.

Referenser

Noter 

Födda 1663
Avlidna 1715
Män
Svenska friherrar
Svenska diplomater under 1700-talet
Ugglan
Diplomater från Stockholm
Carl Gustaf
Svenskt adlade
Fredrik von Friesendorff

Fredrik von Friesendorff, född 15 november 1707, död 25 augusti 1770 på Vallstanäs, var en svensk friherre av ätten von Friesendorff och riksråd. Han var son till Carl Gustaf von Friesendorff samt far till ministern Fredrik Ulrik von Friesendorff och överstelöjtnant Gustaf Didrik von Friesendorff.

Biografi 
von Friesendorff inträdde 1730 i Riksarkivet och 1731 i Utrikesexpeditionen. Han var en tid hovmarskalk hos arvprinsen Adolf Fredrik och blev 1747 landshövding i Västmanlands län. Vid brytningen mellan det unga hovet och hattarna följde Friesendorff de senare. Har var medlem av sekreta utskottet både 1751 och 1755 och utmärkte sig vid sistnämnda riksdag bland hovets främsta motståndare. För sitt ställningstagande belönades han av ständerna som anslog medel till utrikes resor för hans båda söner under fyra år. 

År 1760 blev Friesendorff åter medlem av sekreta utskottet och insattes 1761 i rådet. Han hade redan då börjat skilja sig i åtskilliga frågor från sitt parti, och hans avfall från detsamma blev snart öppet. 1764 röstade han i rådet mot subsidieuppgörelsen med Frankrike. Följden av denna omsvängning var att Friesendorff fick behålla sitt rådsämbete vid hattregeringens fall 1765. Han utnämndes samma år till rikskansliråd och tjänstgjorde efter Carl Gustaf Löwenhielms död 1768 såsom kanslipresident. Vid hattarnas seger 1769 blev Friesendorff jämte de flesta övriga medlemmarna av mössregeringen avsatt från rådsämbetet.

Källor

Referenser

Svenska friherrar
Svenska riksråd under 1700-talet
Landshövdingar i Västmanlands län
Personer under frihetstiden
Födda 1707
Avlidna 1770
Män
Ugglan
Mottagare av Serafimerorden
Fredrik
Mary Fitton

Mary Fitton, född 1578, död 1647, var hovdam hos drottning Elisabet av England.

Mary Fitton, som en tid hade ett förhållande med William Herbert, 3:e earl av Pembroke, har av flera forskare påståtts vara den "mörka dam", som omtalas i Shakespeares sonetter. Osannolikheten av detta antagande har utförligast uppvisats av lady Newdegate i Gossip from a muniment room (1897).

Mary Fitton var dotter till Sir Edward Fitton of Gawsworth och Alice Halcroft. Hon blev 1595 maid of honor (hovfröken) hos Elisabet I. Hennes far anförtrodde henne till den äldre gifta hovfunktionären Sir William Knollys, som dock i stället uppvaktade henne i hopp om att kunna gifta sig med henne efter sin makas död, något som uppmärksammades och förlöjligades vid hovet. I juni 1600 medverkade hon i en så kallad masque eller tablå på bröllopet mellan Lady Anne Russell och Henry Somerset på Blackfriars i rollen som Tillgivenheten. Vid detta tillfälle ska hon ha presenterat sig som sådan för Elisabet I, som svarade: "Tillgivenhet? Tillgivenhet är falsk!". 

Fitton hade ett förhållande med William Herbert, 3:e earl av Pembroke. När förhållandet ledde till en graviditet, fängslades Pembroke sedan han hade medgett faderskap men vägrat giftermål i februari 1601. Fitton placerades hos Lady Margaret Hawkins för att föda barnet, en son som avled strax efter födelsen, möjligen på grund av den syfilis Pembroke då sades lida av. Efter detta förvisades både Fitton och Pembroke från hovet.

Mary Fitton blev efter detta skandaliserad och hennes föräldrar tog avstånd från henne. Hon hade ett förhållande med amiral Richard Leveson, med vilken hon fick två döttrar; Leveson lämnade henne en del pengar efter sin död 1605. Hon fick därefter en son med en av Levesons kaptener, William Polwhele, som hon därefter gifte sig med. Efter makens död gifte hon om sig med kaptenen och advokaten John Lougher.

Referenser

 
 

Födda 1578
Avlidna 1647
Kvinnor
Engelska hovdamer
Elisabet I:s hov
Ugglan
Gustaf von Engeström

Gustaf von Engeström, född 1 augusti 1738 i Lund, död 12 augusti 1813 i Uppsala, var en svensk mineralog och ämbetsman inom bergsindustrin.

Gustaf von Engeström var son till Johan Engeström och Margareta Benzelstierna, och adlades samman med sina syskon för faderns förtjänster år 1751 med namnet von Engeström. Av sex bröder gjorde Gustaf och hans yngste bror Adolph von Engeström karriärer inom bergsindustrin.

Engeström inskrevs 1756 såsom auskultant i Bergskollegium. Under ledning av Georg Brandt och Axel Fredrik Cronstedt studerade han kemi och mineralogi, inhämtade hos den sistnämnde det praktiska av bergshanteringen och företog studieresor till Norge (1760) samt England, Republiken Förenade Nederländerna och Preussen (1764). I London utgav han på engelska en, sedermera till svenska översatt, avhandling: Nyttan af blåsröret i mineralogien. Han anställdes som proberare 1764, befordrades 1768 till myntgardien, blev 1774 assessor i Bergskollegium och 1781 bergsråd. 

Engeström ansågs av samtiden såsom en skicklig mineralog. Han fick ett hedrande anbud att träda i rysk tjänst, vilket han dock avböjde av patriotiska skäl. Han blev ledamot av Vetenskapsakademien 1770 och i dess "Handlingar" finns av honom tio mindre uppsatser, alla i kemi och mineralogi, varjämte han efterlämnade ett par presidiital. Åren 1781-84 utgav han första delen av ett större arbete, Laboratorium chymicum. 

Av sin morbror Mattias Benzelstierna ärve von Engeström fideikommisset Vrå i Tibble socken. Sedan von Engeström 1794 erhållit avsked från befattningen som myntgardien levde han i tillbakadragenhet där.

Gustaf von Engeström var gift med Abela Charlotta Lagerbring. Hennes far Sven Lagerbring var en berömd historiker. Svärmodern tillhörde släkten Lagercreutz. En dotter gifte sig till Polen, och en annan med Carl Johan Adlercreutz. Den ende sonen Sven Johan, som var hovintendent, slöt Gustaf von Engeströms gren av ätten.

Referenser

Noter

Källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 1
 

Svenska mineraloger
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Svenskt adlade
Bureätten
Ämbetsmän från Lund
Födda 1738
Avlidna 1813
Män
Ugglan
Svenska bergsråd
Gustaf
IJ

Ĳ (gemenform: ĳ) är en ligatur sammansatt av bokstäverna i och j och används ofta i nederländskan. Den räknas som en egen bokstav – fastän den i de flesta typsnitt visas som i och j med litet avstånd emellan. En orsak till att den uppfattas som en ligatur är att i situationer där ett ord skall skrivas med inledande versal, skall både i och j vara versala, till exempel skall floden IJ och sjön IJsselmeer stavas så. I handskrift skrivs det versala tecknet ihop ovantill och det gemena tecknet som ett ÿ, vilket även förekommer i mer informella privata tryckta texter.

IJ är nederländska alfabetets 25:e bokstav.

Avstavning 
Vrijdag kan avstavas på två sätt, beroende av om stavaren uppfattar ĳ som en bokstav eller inte:
 V-R-IJ-D-A-G
 V-R-I-J-D-A-G

Uttal, sammanblandning 

Ett ĳ i skriven nederländska uttalas i regel som diftongen . På standardnederländska, och de flesta nederländska dialekter, kan diftongen  stavas som både ĳ och ei. Detta kan skapa förvirring hos skolelever och de får helst studera listor med ord med ei och ĳ. För att skilja mellan dessa, kallas ĳ ofta lange ĳ (långt ĳ) och ei korte ei (kort ei) eller bara E-I. Namnet lange ĳ kommer troligen av att den sträcker sig ned under linjen när den skrivs, inte av uttalet eftersom bägge ljuden uttalas likadant.

ij och y 
En del namn, speciellt inom sport, skrivs ofta internationellt med y i stället för ij. Några exempel är fotbollsspelarna Johan Cruyff och Ruud van Nistelrooy. Då en klubb avancerade i europacuperna på 1970-talet, bytte Fotbollsklubben Feijenoord från Rotterdam officiellt namn till Feyenoord, medan stadsdelen som har gett namn till klubben fortsatte att heta Feijenoord. Bilföretaget Spyker hette ursprungligen Spĳker. När folk skriver på talspråk används nästan uteslutande "y" för "ij" i alla berörda ord.

i afrikaans, ett språk som härstammar ur nederländska, är ij mestadels ersatt med y, exempel: "du", nederländska: jij, afrikaans: jy, "alltid", nederländska: altijd, afrikaans: altyd.

Datateknik 
Det finns stöd i Unicode för de sammanskrivna digraferna Ĳ (nummer U+0132) och ĳ (nummer U+0133). Äldre kodningar såsom Latin-1 stöder inte digraferna.

Se även 
Nederländska alfabetet

Referenser 

IJ
Nederländska
Domenico Michelessi

Domenico Michelessi, född 1735 i Ascoli Piceno i Kyrkostaten, död 1 april 1773 i Stockholm, var en italiensk författare och abbé.

Michelessi kom till Sverige 1771. På ganska kort tid lärde han sig svenska, varpå flera av hans skrifter bevisar. Förutom åtskilliga italienska poem, vid Adolf Fredriks begravning och andra tillfällen, utgav han bland annat ett inträdestal i Vetenskapsakademien med svenska tolkningar från Musaios Grammaticus (på prosa) och Ovidius (1772), en latinsk översättning av några Gustav III:s tal (samma år) samt Lettre à m:gr Visconti sur la revolution arrivée en Suède le 19 août 1772 (1773), författat i synnerligen konungsk anda och varav samma år en svensk översättning utkom.

Källor

Italienska författare under 1700-talet
Italienska präster under 1700-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1735
Avlidna 1773
Män
Ugglan
Senegalspringgroda

Senegalspringgroda (Kassina senegalensis) är en groda från Afrika som tillhör släktet Kassina och familjen gräsgrodor.

Utseende 
Utseendet är mycket variabelt. Normalformen är gulgrå med en svart längsstrimma mitt på ryggen, och ofta även andra (längs)strimmor och prickar. En form, som ibland betraktas som en underart under namnet K. senegalensis somalica, är tämligen stor och antingen enfärgat grågul, eller, oftare, med runda eller avlånga svarta fläckar i stället för strimmor. Andra former med fläckar i stället för strimmor har också iakttagits. I Arusha National Park i Tanzania har Razzetti och Msuya beskrivit en form med klargul, brungul till mörkbrun grundfärg. 

Arten har förstorade tå- och fingerdynor, men inte så stora som hos lövgrodorna. Längden ligger mellan 2,5 och 4 cm, i Sydafrika närmare 5 cm. Grodynglen kan bli mycket stora i förhållande till de vuxna djuren, upp till 8 cm. De är högfenta och mörka med röda eller gula markeringar.

Utbredning 
Senegalspringgrodan finns i centrala och södra Afrika. I norr finns den tvärs över kontinenten från Senegal till västra Etiopien, södra Somalia och Kenya; vidare söderöver till Namibia och Sydafrika. Observationer saknas från Guinea-Bissau, Togo och Burundi, men den antas ändå finnas där. Däremot sammanfaller utbredningsområdet i Kenya och norra Tanzania med förväxlingsarten Kassina somalica, varför förekomsten i dessa områden betraktas som osäker.

Vanor 
Det är en vanlig art som finns i ett flertal biotoper. I norr lever den i det vidsträckta savannbältet i centrala Afrika; i övrigt påträffas den förutom i olika typer av savanner i buskvegetation, skogsbryn och odlad skog, de nedre delarna av bergsslätter (i Etiopien kan den gå upp till 2 000 m, i Tanzania upp till 2 500 m) och ett stort antal odlade eller på annat sätt människopåverkade naturtyper. Arten är långsam och klättrar inte, utan föredrar att hålla sig på marken. Däremot är den en god vandrare, som kan påträffas långt från vatten. 

Lek och larvutveckling sker i stillastående vatten med förkärlek för större sådana med tät, skyddande växtlighet. I dessa vattensamlingar lägger honan mellan 260 och 400 ägg, som fästs vid växtlighet under vattnet.

Status 
Arten är klassificerad som livskraftig ("LC") av IUCN, och populationen är stabil. Inga egentliga hot finns registrerade för arten.

Referenser 

Gräsgrodor
You Have No Idea What You're Getting Yourself Into

You Have No Idea What You're Getting Yourself Into är Does It Offend You, Yeah?s debutalbum. Det gavs ut den 24 mars 2008.

Låtlista
Alla låtar är skrivna och inspelade av Does It Offend You, Yeah?, förutom där annat anges.

"Battle Royale" – 3:36
"With a Heavy Heart (I Regret to Inform You)" – 4:04 (Elliot James)
"We Are Rockstars" – 3:52
"Dawn of the Dead" – 3:28
"Doomed Now" – 3:41
"Attack of the 60 ft Lesbian Octopus" – 1:59
"Let's Make Out" (feat. Sebastien Grainger) – 4:02 (Sebastien Grainger)
"Being Bad Feels Pretty Good" – 4:06
"Weird Science" – 5:04
"Epic Last Song" – 4:36

Bonuslåtar
"Like the Way I Do" (Itunes bonuslåt)
"Tales of the Chameleon" (Play.com bonuslåt)

Medverkande
James Rushent - sång, bas, gitarr, synth, vocoder
Rob Bloomfield - trummor, bas, gitarr, synth, bakgrundssång
Dan Coop - synth
Sebastien Grainger - sång i "Let's Make Out"
Elliot James - gitarr
Morgan Quaintance - gitarr i "Doomed Now"

Användning i media
"Attack of the 60 ft Lesbian Octopus" spelades på Oscarsgalan 2009 den 22 februari 2009 under ett montage av animerade filmer från 2008.
"We Are Rockstars" spelades i en trailer till filmen Fast and Furious.
"With a Heavy Heart (I Regret to Inform You)" användes i avsnitt 18 av säsong 2 i Gossip Girl, när Dan och Miss Carr har sex i mörkret.
"Battle Royale" fanns med i The Sims 2 expansionspaketet Livet i lägenhet som ett soundtrack.
"With A Heavy Heart (I Regret To Inform You)" användes i spelet Gran Turismo 5 Prologue

Produktion
Producenter: Does It Offend You, Yeah?, Eliot James 
Mix: Rich Costey

Topplistor

Källor

Brittiska debutalbum
Musikalbum 2008
Försvarschef

Försvarschef (chief of defence, förkortat CHOD), inte att förväxla med försvarsminister, är normalt den högsta befattningen för en yrkesofficerare i ett lands försvarsmakt. 

Benämningen försvarschef används inom Nato som ett generiskt namn oberoende vad positionen egentligen kallas eller vilka befogenheter innehavaren har i sitt eget land. Benämningen används även inom Europeiska unionen.

Sveriges motsvarighet är överbefälhavaren (ÖB).

Försvarschefsbefattningar (urval)

Se även
Generalissimus
Högste befälhavare

Referenser

Noter

Militära befattningar
The Sound of Arrows

The Sound of Arrows är ett svenskt electropop-band bestående av Stefan Storm och Oskar Gullstrand.

Diskografi

Album 
 2011 - Voyage

EP 
 2008 - Danger!
 2009 - Into the Clouds
 2009 - M.A.G.I.C.
 2011 - Wonders/Conquest

Singlar 
 2011 - Magic
 2011 - Nova
 2011 - Dark Sun
 2017 - Beautiful Life
 2017 - In the Shade of Your Love (med Niki & The Dove)

Externa länkar
 Officiell webbplats
 

Svenska elektroniska musikgrupper
Pehr Wäsström

Pehr Wäsström, född 24 september 1711, död 18 mars 1792, var en svensk författare i ekonomi.

Wäsström, som var kamrerare vid De Geerska brukskontoret, utgav i Vetenskapsakademiens Handlingar liksom i Fysiografiska sällskapets Handlingar och annorstädes ett flertal avhandlingar och uppsatser rörande lantbruk och lanthushållning, av vilka några bibehållit ett visst värde för svensk kulturhistoria. Han översatte och bearbetade även på Vetenskapsakademiens uppdrag Esaias Fleischers "Åkerbruks-Cateches" (1783). Bland hans uppfinningar förtjänar omnämnas ett slags damaskerade pipor för jaktgevär, vilka tillverkades vid gevärsfaktoriet i Norrtälje. För Kungliga Modellkammaren utförde han ett antal modeller av bland annat mälthus. Han blev 1773 ledamot av Vetenskapsakademien och var 1774 dess preses.

Källor

Svenska nationalekonomer
Svenska uppfinnare under 1700-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1711
Avlidna 1792
Män
Kungliga hushållet vid Stockholms slott

Kungliga hushållet vid Stockholms slott kallas den organisation som inom de Kungliga Hovstaterna ansvarar för hushållningen såsom matlagning, dukning, etc vid Stockholms slott. Inom hushållet ingår även fatburen, som är en äldre benämning på linneförråd. Inom det kungliga hushållet arbetar hovfurirer och taffeltäckare (alltså de som dukar och dukar av borden). Inom fatburen arbetar fatbursjungfrur, dessa ansvarar för tvätt och linneförråd. Hushållet sorterar organisatoriskt under Hovmarskalksämbetet.

Kungliga hovstaterna
Dagorhir

Dagorhir, egentligen Dagorhir Battle Games är en organisation som anordnar bofferkrig. Organisationen grundades i Washington, DC 1977 av Brian Wiese och har förgreningar i USA, Kanada och Storbritannien.

Arrangemang
Dagorhirs verksamhet består i att arrangera simulerade strider. Det anordnas många olika mindre arrangemang av de anslutna grupperna, ofta på månatlig basis. Den största sammankomsten är ett arrangemang känt som Ragnarok och brukar ha omkring 1500 deltagare.

Spelsystem
Tekniskt sett skulle Dagorhir kunna kallas för en lajvorganisation, men detta avvisas av många medlemmar.  Den svenska termen "bofferkrig" är mer beskrivande av den faktiskt verksamheten. Deltagarna förväntas bära någon form av passande klädsel och hålla sig i roll under tiden som spelet pågår, även om det inte alltid genomförs på ett seriöst sätt.. Dagorhir använder boffervapen för att simulera strid och de vapen som spelarna använder ska följa organisationens riktlinjer och kontrolleras innan spelets början..  Till skillnad från många liknande spelsystem förekommer inte magi i Dagorhirs system.. Spelarna låter inspireras av såväl historiska epoker som fantasy.

Dagorhir i media
Den 20 januari 2009, visade Discovery Channel ett inslag om Dagorhir i programmet Wreckreation Nation, avsnittet Demolition Derby.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Se även
 SCA

Källor
:Denna artikel är en sammanfattning av artikeln :en:Dagorhir på engelskspråkiga Wikipedia.

Lajv
Kampsport
Gateway Indy 250 2001

Gateway Indy 250 2001 var ett race som var den elfte deltävlingen i Indy Racing League 2001. Racet kördes den 26 augusti på Gateway International Raceway. Al Unser Jr. tog sin första seger för säsongen, med Mark Dismore på andra plats. Den stora händelsen var dock att Buddy Lazier tappade kontakten med Sam Hornish Jr. i mästerskapet. Hornish blev trea, medan den jagande Lazier inte lyckades följa upp sina fyra vinster på de fem racen innan, och slutade trettonde.

Slutresultat

2001 i USA
Gateway
2001
Nima Dervish

Nima Dervish, född 1975 i Iran, är en svensk frilansjournalist, författare och debattör.

Biografi 
Dervish lämnade Iran under Iran–Irak-kriget på 1980-talet och immigrerade till Sverige 1987. Innan han blev skribent arbetade Dervish som art director och grafisk formgivare i reklambranschen.

Återkommande ämnen i Dervishs journalistiska texter är religion, med betoning på islam, musik, kultur, språk, integration, Iran, Mellanöstern och vegetarianism.

Åren 2004–2006 var han krönikör för tidningen Stockholm City men lämnade därefter tidningen för att bli kolumnist på Aftonbladet.

Sedan 2006 är Dervish krönikör för hårdrockstidningen Close-Up Magazine och vikarierade som programledare för radiostationen Bandit Rock. Andra tidningar han skrivit för är Råd & Rön, Accent, Paraplyprojektet, Neo, Lön & Jobb, M-magasin, Kristdemokraten, Hem & hyra, Sans Magasin, Expressen, SvD och DN. Han har även medverkat i nöjespanelen i Sveriges Televisions Gomorron Sverige. I början av 2009 återvände han till Stockholm City. 

År 2009 utkom Dervish med sin debutbok Varför mördar man sin dotter?, om hederskultur och hedersförtryck, skriven tillsammans med Emre Güngör. I boken intervjuas bland annat förövarna i tre av Sveriges mest kända så kallade hedersmord: morden på Fadime Sahindal, Pela Atroshi och Sara Abed Ali.

Dervish lämnade Sverige 2013 på grund av ”debattklimatet i landet”. Incidenten som föranledde beslutet var oviljan inom svensk media att rapportera om hans avslöjande om den homofobiske imamen Hamza Sodagars sverigebesök. Med boken Ordbrand, en samling av krönikor genom åren, satte han punkt för journalistkarriären. Under Islamiska statens expansion i Irak 2014 jobbade Dervish som lärare i Erbil, irakiska Kurdistan. Han har uttryckt stöd för kurdisk självständighet, men är själv inte kurd.

Dervish återvände till Sverige 2015. I kölvattnet av Mehmet Kaplans avgång 2016 kritiserade han SMFR och dess grundare Yasri Khan för hans vägran att skaka hand med kvinnor. Efter terrordådet i Orlando 2016 avslöjade Dervish att den homofobiske imamen Farrokh Sekaleshfar hade besökt Imam Ali-moskén i Järfälla och även att Hamza Sodagar återigen hade bjudits in dit. 

Efter en period som krönikör för Det goda samhället och Dagens samhälle säger sig Dervish ha bytt bransch för gott.

Priser och utmärkelser 
 Djurens rätts "Guldråttan" 2007

Källor

Externa länkar

Nordic Dervish, Nimas blogg
Kolumner i Aftonbladet
Kolumner i Stockholm City
Presentation på Close-Up Magazine

Svenska författare under 2000-talet
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska krönikörer
Islamkritik
Personligheter inom vegetarianism i Sverige
Födda 1975
Levande personer
Män