kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hemisfärotomi

Hemisfärotomi är en neurokirurgisk operation med syfte att få bort anfall hos personer med epilepsi. Hemisfärotomi används vid till exempel Sturge-Webers cerebrala dysplasier och Rasmussens syndrom efter lång tids misslyckade försök med farmakologisk behandling.

Tidigare utfördes total resektion av en hemisfär (hjärnbarken), men sedan 1974 har man övergått till en så kallad funktionell hemisfärotomi, dvs frontal- temporal- och parietoccipitallobotomi. Dessutom utförs en corpus callosotomi, dvs kopplingen mellan hjärnhalvorna förstörs. Den opererade hemisfären ligger alltså kvar med vaskulära system, men är funktionellt bortkopplad. Prognosen är att 65-85% blir anfallsfria, 50% medicinfria men att dödligheten är så hög som 6%.

Patienter och närstående är oftast nöjda med operationen och tycker att livet förbättras.

Kognitiva effekter
I en genomgång av litteraturen (2001) finner Bayard & Lassonde inte något samband mellan påverkan av kognitiv funktion och vare sig barnets ålder vid operation eller barnets ålder då epilepsin startade. Alltså spelar det ingen roll om man opererar tidigt eller sent, för patientens IQ. Detta förmodas bero på att hemisfären som plockas bort ändå fungerade så dåligt att funktioner redan tagits över av kontralaterala. Vid vänstersidig resektion så klarar sig även språket hyfsat, även om viss mer avancerad grammatik inte tycks kunna flyttas över till höger hjärnhalva. Motoriskt finns det däremot en tydligare koppling till ålder. Barn som opereras tidigt, före tio års ålder, återfår inom två år samma motorik som före operationen, eller förbättras. Barn som opereras senare försämras oftast.

Bayard & Lassonde sammanfattar de kognitiva effekterna med att patienterna brukar ha milt till måttligt förståndshandikapp efter operation, oberoende av förmåga innan operationen. Detta innebär alltså att högfungerande (IQ ca 100 eller högre) sänker sig 1-2 standardavvikelser, medan patienter som fungerar dåligt före operationen är oförändrade eller till och med förbättras. Här tycks alltså inte finnas någon ålderspåverkan. Det bör också betonas att den individuella variationen är mycket stor. Att kognitiv förmåga generellt inte försämras eller till och med kan förbättras antas delvis bero på att patienterna efter operationen kan minska på sin epilepsimedicin, och de negativa kognitiva biverkningarna av dessa alltså minskar. Den kognitiva förbättring som sker är alltså helt beroende av huruvida man med operationen lyckas uppnå anfallsfrihet.

Alla opererade lider av synbortfall på den ipsilaterala sidan, och detta kvarstår över tid.

Källor

Neurokirurgi
Epilepsi
Temporallobsresektion

Temporallobsresektion är en neurokirurgisk operation då en del av eller hela tinningloben på patienten tas bort, oftast i syfte att minska epileptiska anfall.

Det är viktigt med tidig operation, så att inte sjukdomen skadar övriga hjärnan.

Prognos: Det som avgör hur det går för patienten är storleken på resektionen, om man efter operation uppnår anfallsfrihet och hur neuropatologin innan operation såg ut.

Kognitivt blir barnet oftast sämre i den funktion som är lokaliserad i hjärnhalvan där resektionen sker. Å andra sidan förbättras oftast funktion i motsvarande del i den kontralaterala sidan, eftersom denna inte längre störs av de epileptiska anfallen. Också intilliggande områden i den ipsilaterala hjärnhalvan fungerar bättre och detta visar sig i bättre kognitiva förmågor.

Temporallobsresektioner är den vanligaste operationen vid epilepsi. Effekter syns oftast i minne för verbalt material som försämras. Vid vänstersidig resektion är detta tydligast: då får ca 30% av patienterna tydligt försämrat minne. ADHD-symptom som hyperaktivitet och koncentrationssvårigheter minskar ofta efter operation, delvis på grund av minskade bieffekter då farmaka kan sättas ut.

Extratemporala resektioner (frontala, occipitala eller parietala) är ovanligare. Kognitiva bieffekter av dessa är oftast mer generella och diffusa.

Källor

Neurokirurgi
Epilepsi
Sandsik

Sandsik (Coregonus widegreni) är även känd som valaamsik, skärgårdssik (Hangö), (kust- eller havssik (Norrbotten) kulsik, (Vättern), gertbäckslöja (syftar på en lekplats i Storvindeln), siksellack, varras-sellack (Storavan), glansfisk, tjerifisk och getjokk.

Det är den vanligaste sikarten längs ostkusten i Sverige. Tidigare lekte den runt 20 oktober; nu leker den senare, i början av november beroende, på temperatur.

Allmänt förekommer arten i nästan hela Östersjön, i flera angränsande vattendrag och i tillhörande insjöar österut till Onegasjön. Den dyker vanligen till ett djup av 30 meter och i Ladogasjön når den ett djup av 150 meter.

Honor lägger efter 4 till 6 år för första gången ägg. Sandsik kan leva 20 år. Den har kräftdjur av familjen Gammaridae, blötdjur, insekternas larver och andra ryggradslösa djur som föda.

Inget är känt angående populationens storlek och möjliga hot. IUCN listar arten med kunskapsbrist (DD).

Referenser 

Laxfiskar
L'Oiseau-Lyre

L'Oiseau-Lyre är ett skivbolag (ursprungligen dock bildat som ett musikförlag 1932) som har blivit internationellt känt genom utgivningar av barockmusik. Bland annat har man gett ut inspelningar av engelska orkestern Adademy of Ancient Music, under ledning av Christopher Hogwood.

Externa länkar
Officiell webbplats

Skivbolag och skivmärken bildade 1932
Franska skivbolag och skivmärken
Belarus riksvapen

Belarus statsvapen antogs 1995 genom en folkomröstning som ersatte det tidigare riksvapnet som användes från 1991 till 1995. Det nya riksvapnet, som snarare är ett emblem då det saknar heraldisk kvalitet, var en återgång till det vapen som användes när Belarus var en del av Sovjetunionen och är ett typiskt kommunistiskt statsvapen. Skillnaden mot det gamla från Sovjettiden är bara att hammaren och skäran är ersatt med en karta över Belarus.

Trots att vitryssarna delar en distinkt etnisk identitet och språk hade de aldrig tidigare en politisk suveränitet före 1991, förutom under en kort period 1918 då den kortlivade vitryska folkrepubliken använde ryttaren som sitt emblem. De unika vitryska nationella symbolerna skapades inte som ett resultat av de utländska härskarna i de vitryska områdena av Preussen, Polen, Litauen och Ryssland förrän på 1900-talet.

Det tidigare riksvapnet som användes 1991-1995 anknyter till Storfurstendömet Litauens vapen och är näst intill identiskt med Litauens statsvapen. Det är unikt i Europa att ha avskaffat ett kommunistiskt emblem för att sedan återgå till detta igen. Denna återgång gjordes av Aleksandr Lukasjenko som återinförde sovjetiska och kommunistiska symboler igen i Belarus efter att de hade varit avskaffade i några år.

Galleri

Källor

Noter 

Riksvapen i Europa
Heraldiska vapen med flaggor
Heraldiska vapen med stjärnor
Heraldiska vapen med kartor
Heraldiska vapen med solar
Heraldiska vapen med blommor
Belarus nationalsymboler
Edelviks folkhögskola

Edelviks folkhögskola är belägen i Burträsk i Skellefteå kommun, Västerbottens län. 

Skolan grundades 1941 och har Luleå stift som huvudman. Huvudbyggnaden, Edelviks herrgård, var i början av 1800-talet uppförd av landshövdingen Gustaf Edelstam och försåldes till Luleå stift av den dåvarande ägaren familjen Kempe. Profilen är inriktad mot skapande verksamheter och man bedriver konst-, film-, scenografi-, attributmakeri- och skådespelarutbildning. Därtill finns också Allmän kurs för gymnasiestudier som ger högskolebehörighet.

Edelviks trädgård har caféverksamhet under framförallt juli månad.

Externa länkar
Edelviks folkhögskolas webbplats

Folkhögskolor knutna till Svenska kyrkan
Utbildningsinstitutioner bildade 1941
Utbildning i Skellefteå kommun
Gina McKee

Gina McKee, född 14 april 1964 i Sunderland, är en brittisk skådespelare. McKee är bland annat känd för roller som Bella i filmen Notting Hill och Irene Forsyte i TV-serien Forsytesagan samt som Catarina Sforza i serien The Borgias.

Filmografi i urval 

 (TV-film)
 (TV-film)

Källor 
United Agents, agentur | Gina McKee

Externa länkar 

Brittiska TV-skådespelare
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Födda 1964
Levande personer
Kvinnor
Naga Jolokia

Bhut Jolokia (även känd som Naga Jolokia, Ghost Bite, Ghost Chili, Ghost Pepper och spökbett) är en chili som växer i nordöstra Indien (Assam, Nagaland och Manipur) och Bangladesh. 2006 bekräftades den av Guinness rekordbok som den starkaste chilin i världen med  1 001 304 scoville-enheter, och överträffade därmed Red Savina. Den har i sin tur överträffats av Trinidad Scorpion "Butch T" i juli 2012. Det har väckts debatt huruvida den är en Capsicum frutescens eller en Capsicum chinense. DNA-tester har dock visat att det är en hybrid, mestadels C. chinense med några gener av C. frutescens.

Den starkaste chilin sedan 2013 är enligt Guinness rekordbok Carolina Reaper som uppmätts i medeltal till 1 569 300 SHU och max 2 200 000 SHU.

Sedan 2023 innehas rekordet av Pepper X med med 2,69 miljoner SHU.

Alternativa användningsområden
Naga Jolokia är så stark att den används i andra sammanhang än som krydda i mat. Till exempel Indien har gjort försök att använda den i granater mot kravaller. Vid kontakt med hud och slemhinnor orsakar den en stark känsla av smärta och neutraliserar offret.

Källor

Kryddor och kryddblandningar
Chilipeppar
Chennamma av Keladi

Chennamma, död 1696, var en indisk furstinna, regerande monark över det sydindiska riket Keladi eller Bednur mellan 1671 och 1696. 

Som änka efter den tidigare monarken Someshkara Nayak I efterträdde hon honom på tronen i det hinduiska riket år 1671.

Hon spelade en viss roll i Sydindiens motstånd mot Mogulrikets utbredning och expansion söderut. Mogulkejsarens arméer anföll riket under förevändning att drottning Cennamma hade gett asyl åt sonen till Maharaja Shivaji, men besegrades, erövringsförsöket avvärjdes och Sydindien blev inte inlemmat i Moguls muslimska, nordindiska rike.

Inrikespolitiskt förbättrade och stabiliserade hon ekonomin genom skatt på hamnarna i Manjeshwar och Kumbla.

Hon efterträddes av sin adopterade son, Asavappa Nayakka I.

Referenser

 http://www.guide2womenleaders.com/womeninpower/Womeninpower1670.htm

Avlidna 1696
Kvinnliga regenter under 1600-talet
Indiska regenter
Personer i Indien under 1600-talet
Kvinnor
Polsk-litauiska samväldets riksvapen

Polsk-litauiska samväldets riksvapen var en sammanställning av Polens statsvapen och Litauens statsvapen och representerade unionen mellan länderna.

Se även
Litauens riksvapen
Polens riksvapen
Ukrainas riksvapen
Belarus riksvapen

Historiska riksvapen
Heraldiska vapen med örnar
Heraldiska vapen med hästar
Heraldiska vapen med svärd
Heraldiska vapen med människor
Heraldiska vapen med sköldar som sköldemärke
Heraldiska vapen med kronor
Heraldiska vapen med kors
Heraldiska vapen med hjälmar
Peter Nahlin

Peter Nahlin är en svensk f.d. speedwayförare från Eskilstuna.

Hans moderklubb är Getingarna där han körde med förare som Jimmy Nilsen. Han har även kört för Smederna och för Vargarna.

Bland meriterna finns ett brons i par-SM tillsammans med nuvarande förbundskaptenen Tony Olsson, och en bronsmedalj i SM 1988 samt en silvermedalj i SM 1991. Största meriten är kanske att han vann junior-VM 1988.

Hittills är Peter Nahlin den förare i Smederna som har kört flest säsonger, d.v.s. 15. Han har arbetat som expertkommentator åt SVT.

Referenser 

Svenska speedwayförare
Män
Födda 1968
Levande personer
Idrottare från Eskilstuna
Bertil Norberg

Nils Olof Bertil Norberg, född 9 september 1911 i Väddö församling i Stockholms län, död 10 januari 1978 i Farsta församling i Stockholm, var en svensk ishockeyspelare.

Bertil Norberg startade sin karriär i Nacka SK där han spelade från 1931 till 1935. Han spelade därefter för AIK mellan 1935 och 1942 och Reymersholms IK 1942-1944. Han blev svensk mästare med AIK 1938. 

Han spelade 11 A-landskamper i ishockey. Han deltog i Olympiska vinterspelen 1936 och i VM 1937.

Bertil Norberg är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor

Webbkällor 
 Svenska Ishockeyförbundet

Externa länkar 
 

Födda 1911
Avlidna 1978
Svenska ishockeyspelare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1936 från Sverige
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1936
Spelare i AIK Ishockey
Svenska mästare i ishockey
Personer från Väddö socken
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Män
Ishockeyspelare i Reymersholms IK
Raymond Ahlgren

Carl-Edvard Raymond Ahlgren, ursprungligen Paredes Ahlgren, född 6 maj 1967, är en svensk föreläsare, kursledare och coach inom ledarskap och personlig utveckling. Han har en bakgrund som reklamare, entreprenör och föreläsare.

Som gudson till president Salvador Allende tvingades Raymond Ahlgren 1973 fly från Chile med sin svenska mor och en bror; fadern och en syster var då döda. Han hade en svår uppväxt i Sverige och började missbruka alkohol och droger som ung. 

År 1996 startade Ahlgren Sveriges första kommersiella seriesystem för innebandy, Svenska Innebandy Ligan. Företaget såldes i juli 2001. Efter drygt 20 års missbruk och ett liv fyllt av arbete, stress och jakt på bekräftelse började han istället arbeta på sin egen personliga utveckling. 

Raymond Ahlgren har varit värd för radioprogrammet Sommar i P1 2001 och 2008 samt blivit porträtterad i dokumentären "I faderns namn" i Sveriges Television. I "Hur många gånger kan man döda en man?", utgiven 2001 av bokförlaget Forum (Bokförlaget DN), berättar han om faderns död efter Allende-regeringens fall. Boken har även utkommit på spanska.

Dokumentärfilmen "I faderns namn" i SVT handlar om hans resa tillbaka till Chile för att söka sanningen om sin fars död.

Han är också medförfattare till boken "Allt börjar med EN!". Idag föreläser han om ledarskap, gruppsamarbete och personlig utveckling och ger ut onlinekurser samt anordnar seminarier och workshops.

Han deltog i Robinson 2020 på TV4.

Källor

Svenska föreläsare
Innebandy i Sverige
Sommarvärdar 2008
Sommarvärdar 2001
Svenska författare under 2000-talet
Födda 1967
Levande personer
Män
Björn Kugelberg

Björn Fredrik Arvid Kugelberg, född 9 februari 1905 i Karlskrona, död 27 oktober 1980 i Helsingborg, var en svensk friidrottare (kortdistanslöpning), skytt och idrottsledare. Han tävlade bland annat för IFK Lindesberg, IFK Malmö och den tyska klubben SC Charlottenburg.

Kugelberg deltog i det svenska stafettlaget som kom fyra på 4 x 400 meter vid OS 1928. Han är begravd på Östra kyrkogården i Malmö.

Karriär  
År 1921, vid sexton års ålder, vann han sin klass vid det årets riksskyttetävling.

Kugelberg vann sin första SM-medalj år 1927 då han komin på bronsplats på 100 meter.

Vid OS i Amsterdam 1928 deltog Kugelberg i det svenska stafettlaget på 4x400 meter som kom fyra på tiden 3.15,8 min (de andra var Erik Byléhn, Bertil von Wachenfeldt och Sten Pettersson). Han tävlade vid OS även individuellt på 200 meter och blev härvid utslagen i semifinalen med tiden 22,6 s. Vid SM detta år deltog han i det segrande stafettlaget som tog SM-guld på 4 x 100 meter  samt vann individuellt silvermedalj på 200 meter  och bronsmedalj på 100 meter.

Vid SM 1929 tog han brons på 200 meter  och silver i stafett 4x100 meter.

År 1930 tog han åter SM-brons i löpning 200 meter.

1931 vann han SM-guld på både 100 meter på 11,0 s. och 200 meter på 22,2 s  Dessutom vann han bronsmedalj i stafett 4x100 meter.

1932 vann han SM-guld på 400 meter med tiden 49,6 s. Han tog SM-silver på 200 meter  samt deltog i stafettlaget som tog SM-silver på 4x100 meter.

1936 blev han ordförande i IFK Borlänge.

1939 tog han riksmedaljen i guld i skytte.

Personliga rekord 
 100 meter: 10,6 s (Berlin, Tyskland 5 juli 1929) 
 200 meter: 21,9 s (Stockholms stadion 7 juli 1928) 
 400 meter: 49,2 s (Malmö 28 juni 1931)

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 

Svenska kortdistanslöpare
Svenska mästare i kortdistanslöpning
Svenska mästare i stafettlöpning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1928
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Karlskrona
Gravsatta på Östra kyrkogården i Malmö
Födda 1905
Avlidna 1980
Män
Friidrottare i IFK Malmö
Friidrottare i SC Charlottenburg
Borås segelflygklubb

Borås Segelflygklubb, BSFK, är en segelflygklubb som är baserad på Borås flygplats i Borås.

Historik 
En sektion inom Borås Flygklubb bildades den 27 oktober 1942 och detta är grunden till dagens segelflygklubb.

Allmänt 
Borås Segelflygklubb är en av Sveriges största segelflygklubbar.

Klubbens yngsta flygande medlemmar är 15 år och de äldsta flygande har fyllt 80 år.

Medlemmarna bor främst i Borås och Göteborg med omnejd, men flera reser från andra delar av landet för att flyga här.

Anläggning 
Klubben har idag en egen klubbstuga och hangar vid Borås Flygplats.

Flygning sker från flygplatsens 800 m långa och 50 m breda grässtråk varvat med flygplatsens 800 m långa och 18 m breda asfaltsbana. För att minska buller för sina grannar och öka säkerheten har både banan och stråket fått startförlängningar. Detta ger en bana som är ca 950 m och stråket ca 990 m långt. För mer information besök Borås flygplats hemsida samt svenska flygfält.

Flygplan 
Klubben äger idag sju st segelflygplan, 2 st motorflygplan samt ett motorsegelflygplan.

De sju segelflygplanen består av:

1 st DG-1000, SE-UMY. Detta är ett 2-sitsigt segelflygplan, byggt helt i plast, som används från grundskolning och friflygning till sträckflygning och avancerad flygning.
2 st DG-500, SE-UIF och SE-UND. Dessa är 2-sitsiga flygplan, byggt helt i plast, som används främst för grundskolning, friflygning samt avancerad flygning.
1 st DG-808, SE-UON. Detta är ett ensitsigt klaffat segelflygplan, byggt helt i plast, med högsta prestanda. Används främst till friflygning och sträckflygning.
1 st DG-300, SE-UKU. Detta är ett ensitsigt segelflygplan byggt helt i plast. Används främst till grundskolning och friflygning samt avancerad flygning.
1 st LS8, SE-UOE. Detta är ett ensitsigt segelflygplan, byggt helt i plast, med hög prestanda. Används främst till friflygning och sträckflygning.
1 st ASG 32 EL, SE-SKV. Detta är ett 2-sitsigt segelflygplan med en elektrisk motor som fälls ut vid behov, byggt helt i plast, med hög prestanda. Används främst till friflygning och sträckflygning.

Alla klubbens segelflygplan utom ett är byggda i Tyskland hos DG Flugzeugbau, LS8-an är byggd hos Rolladen Schneider som numera är uppköpt av DG Flugzeugbau. ASG 32 EL är också den byggd i Tyskland men av tillverkaren Alexander Schleicher GmbH & Co.

De två motorflygplanen är bogserflygplan som används till att dra upp segelflygplanen i luften och består av:

 SE-FVZ, Piper PA-25 Pawnee, experiment-klassad via EAA.
 SE-EYA, även den Piper PA-25 Pawnee.

Klubbens motorsegelflygplan är en Super Dimona med registreringsbeteckning SE-UOP. Den levererades ny våren 2008.

Samtliga klubbens flygplan förutom SE-UIF, SE-UND och SE-FVZ är bestyckade med transponder, vilket möjliggör flygning i kontrollerat luftrum.

Referenser

Externa länkar
Borås Segelflygklubb
Segelflyget
Borås Flygplats

Borås kommun
Flygklubbar
Plommontomat

Plommontomat är en plommonformad varietet av tomat. Plommontomater har en diameter på ungefär 4 cm. De är ofta klarröda och har ett fastare kött och ett tjockare skal än andra tomatsorter. Plommontomaten är vanlig som burktomat.

Referenser 

Tomatsorter
Pl Växtindex
Falanok

Falanok, sibetmangust eller myrsibetdjur (Eupleres goudotii) är ett rovdjur i familjen Eupleridae som lever endemiskt på Madagaskar.

Utseende 

Artens päls är mjuk och tät. Pälsfärgen varierar beroende på underart. Hos E. g. goudotii som förekommer i östra Madagaskar är pälsen écru. Hos den västra underarten (E. g. major) är hanarna bruna och honorna grå. Dessa djur har en klumpig kropp och en yvig tjock svans som är 22 till 25 centimeter lång. Den övriga kroppens längd ligger mellan 45 och 65 centimeter. Den västra populationen är i snitt 10 till 20 centimeter längre än den östra. Djurens vikt ligger mellan 2 och 4 kilogram.

Huvudet kännetecknas av en långdragen nos. Falanok skiljer sig genom sina tänder från andra arter i samma familj. Dessa är likformiga liksom hos insektsätarna. Vid varje fot finns en förstorade första tå och alla tår är utrustade med långa klor.

Utbredning 

Falanok lever i våta skogar på nordvästra och östra Madagaskar. De påträffas huvudsakligen nära kustlinjen. De saknas i centrala Madagaskars bergsregioner. Den hittas allmänt inte i bergstrakter som är högre än 1 050 meter.

Ekologi 

Arten är aktiv under gryningen eller natten. Den vilar i naturliga håligheter eller självgrävda bon. Vanligtvis lever varje individ ensam men det förekommer ibland mindre grupper. Varje gruppering har ett avgränsat revir som markeras med vätska från analkörteln. Falanok lever uteslutande på marken. Under hösten kan de spara upp till 800 gram fett i svansen. Därför antas att de håller vinterdvala. Å andra sidan har falanok iakttagits även under vintern.

Föda 

Falanok lever nästan uteslutande av daggmaskar och andra ryggradslösa djur, därför har den speciella tänder. Det förmodas att de undviker fåglar, mindre däggdjur och frukter helt. Med sin långa nos och de skarpa klorna har de bra förmåga att leta under jorden efter föda.

Fortplantning 

Hannar och honor parar sig allmänt mellan juli och augusti. Honan föder sedan i november en eller två ungar som väger omkring 150 gram. Nyfödda ungar har redan päls och öppna ögon. Efter cirka nio veckor slutar honan med digivning.

Hot 

Tidigare jagades dessa djur för deras svansar som användes som smycken. Idag består faran i skogsröjning samt införda konkurrenter som tamhundar och sibetkatten (Viverricula indica). En viss jakt för köttets skull blev dokumenterad. IUCN listar arten som nära hotad (near threatened).

Systematik 

Falanok räknades traditionellt till familjen viverrider men efter genetiska undersökningar ingår den idag i familjen Eupleridae.

Tidigare klassificerades de två underarterna som olika arter men denna indelning är idag föråldrad.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 1999, 2015 Seiten, .
 Wilson, D. E., and D. M. Reeder (red.): Mammal Species of the World. Johns Hopkins University Press, 2005.

Externa länkar 

 informationer på Animal Diversity Web (engelska)

Eupleridae
Däggdjur i etiopiska regionen
Titanit

Titanit eller sfen är ett kalcium-titan-nesosilikatmineral, CaTiSiO5. Spår av föroreningar som järn och aluminium förekommer ofta. Vanligt är även sällsynta jordartsmetaller, bland andra cerium och yttrium.

Titanit är en källa till titandioxid som används i färgpigment och den är skattad som ädelsten, när den är fri från skavanker.

Se även 
 Lista över mineral

Silikatmineral
Ädelstenar
Titanmineral
Vasyl Ivantjuk

Vasyl Ivantjuk (ukrainska: Василь Михайлович Іванчук, Vasyl Mychajlovytj Ivantjuk), född 18 mars 1969 i Kopytjyntsi i Ukrainska SSR, är en ukrainsk stormästare i schack. Han har sedan början av 1990-talet rankats som en av de bästa spelarna i världen, med junior-EM-guld 1987 och EM-guld 2004 bland meriterna. Ivantjuk benämns på engelska ofta Vassily Ivanchuk efter en rysk variant av namnet.

Biografi 
Ivantjuk spelade schack på hög nivå redan som ung, och 1987 vann han junior-EM i nederländska Groningen. Året efter blev han delad tvåa vid junior-VM i australiska Adelaide. Samma år erövrade han stormästartiteln och steg upp på tiobästalistan på världsrankingen.

Därefter har Ivantjuk konsekvent tillhört världens högst rankade schackspelare; i juli 1991, juli 1992 samt oktober 2007 rankades han som världstvåa. Han ledde en kort tid den inofficiella världsrankingen under 2007. Ivantjuk är född samma år som den mångårige världsettan och nära vännen Viswanathan Anand.

Bland hans segrar kan nämnas Corus-turneringen 1996 och Linares-turneringen 1989, 1991 och 1995. Ivantjuk spelade på bord ett när Ukraina vann guld i schack-OS i Calvià år 2004. Han blev europamästare 2004 och kom tvåa 2006.

I januari 2018 var Ivantjuks Elo-rating 2726.

Kommentarer

Referenser

Ukrainska schackspelare
Födda 1969
Män
Levande personer
Personer från Ternopil oblast