kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
David Wilmot

David Wilmot, född 20 januari 1814 i Bethany, Pennsylvania, död 16 mars 1868 i Towanda, Pennsylvania, var en amerikansk politiker och jurist. Han representerade delstaten Pennsylvania i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1845–1851 och sedan i senaten 1861–1863. Han är känd i USA:s historia som eponym för Wilmot Proviso, ett förbehåll som han år 1846 lade till i ett lagförslag i kongressen i syfte att förbjuda slaveriet i territorier som USA erövrade i mexikanska kriget. Medan senaten inte godkände förbehållet, hade kongressledamoten Wilmot i alla fall bidragit till händelseförloppet kring dispyten om slaveriet som till sist ledde till amerikanska inbördeskriget.

Wilmot studerade juridik och inledde 1834 sin karriär som advokat i Towanda. Han gick med i demokraterna och blev 1844 invald i representanthuset. Under sin första mandatperiod i kongressen stödde Wilmot USA:s president James K. Polk i det att USA:s regering startade mexikanska kriget. Han räknades som en lojal demokrat. Ändå introducerade han redan 1846 det tillägg som skulle bli historisk som Wilmot Proviso, att slaveriet helt och hållet borde förbjudas i det område som USA erövrar i kriget mot Mexiko. Det ursprungliga lagförslaget gällde två miljoner dollar som kongressen skulle bevilja den federala regeringen för fredsförhandlingarna. Förbehållet som gällde slaveriet som Wilmot lade till i lagförslaget godkändes av representanthuset med rösterna 83 mot 64. Senaten tog inte ställning i saken och ett nytt lagförslag kom upp i representanthusets nästa session med samma förbehåll. Wilmot Proviso godkändes en andra gång i representanthuset med rösterna 115 mot 104. Senaten röstade sedan igenom lagförslaget utan representanthusets tillägg trots att det hade två gånger godkänts i underhuset. Wilmot omvaldes två gånger som kongressledamot men han kandiderade inte till omval i kongressvalet 1850.

Wilmot arbetade som domare i Pennsylvania 1851–1861. Han lämnade demokraterna och var 1854 med om att grunda ett nytt parti, republikanerna. Han deltog i republikanernas konvent i Philadelphia inför presidentvalet i USA 1856 och var aktiv i John C. Frémonts presidentvalskampanj.

Senator Simon Cameron avgick 1861 för att tillträda som USA:s krigsminister. Wilmot efterträdde Cameron som senator för Pennsylvania. Han efterträddes två år senare av Charles R. Buckalew.

Wilmot arbetade sedan som domare i den federala domstolen Court of Claims fram till sin död. Hans grav finns på Riverside Cemetery i Towanda.

Referenser

Externa länkar 

Biographical Directory of the United States Congress
Lincoln/Net: David Wilmot

 

Amerikanska jurister
Ledamöter av USA:s representanthus från Pennsylvania
Ledamöter av USA:s senat från Pennsylvania
Amerikanska eponymer
Amerikanska demokrater
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Wayne County, Pennsylvania
Födda 1814
Avlidna 1868
Män
John Shadegg

John Barden Shadegg, född 22 oktober 1949 i Phoenix, Arizona, är en amerikansk republikansk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus 1995–2011.

Fadern Steve Shadegg var Barry Goldwaters kampanjchef i senatsvalen 1952 och 1958. John Shadegg gick i skola i Camelback High School i Phoenix och studerade vid University of Arizona. Han avlade 1972 grundexamen och 1975 juristexamen. Han arbetade sedan som advokat i Arizona.

Kongressledamot Jon Kyl kandiderade till USA:s senat i senatsvalet 1994 och vann valet. Shadegg besegrade Trent Franks i republikanernas primärval inför kongressvalet. Han besegrade sedan demokraten Carol Cure i själva kongressvalet med 60% av rösterna mot 36% för Cure. Han efterträdde Kyl som kongressledamot i januari 1995. Shadegg omvaldes sju gånger och efterträddes 2011 av Ben Quayle.

Referenser

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
John Shadegg på Congressional Votes Database

Födda 1949
Ledamöter av USA:s representanthus från Arizona
Män
Levande personer
Personer från Phoenix
Louise av Mecklenburg-Güstrow

Louise av Mecklenburg-Güstrow, född 28 augusti 1667 i Güstrow, död 15 mars 1721 i Köpenhamn, var en dansk och norsk drottning 1699-1721, gift med kung Fredrik IV av Danmark. Hon var dotter till hertig Gustav Adolf av Mecklenburg-Güstrow och dennes gemål Magdalena Sibylla av Holstein-Gottorp. Hon var också systerdotter till den svenska drottningen Hedvig Eleonora.

Biografi 
Louise växte upp i Mecklenburg, där hovet var strängt religiöst. Hennes far var en anhängare av pietismen och ägnade sig åt att skriva religiösa sånger i pietistisk anda. Det var enligt denna kristna rörelse Louise fostrades.

Äktenskap 
När kronprins Fredrik av Danmark blev tillräckligt gammal för att gifta sig, fick han välja en brud bland hertig Gustav Adolfs döttrar. Det blev Louise som skulle äkta Fredrik, då denne inte räknade med att hon skulle våga protestera mot de många mätresser som han omgav sig med. Louise gifte sig med Fredrik 5 december 1695 på Köpenhamns slott.

Äktenskapet blev inte lyckligt; Fredrik begick under deras tid som gifta bigami två gånger; första gången 1703 med Elisabeth Helene von Vieregg och andra gången 1712 med Anna Sophie Reventlow. Louise led av sin makes otrohet och detta ska ha gett upphov till flera pinsamma scener vid hovet. Hon hade ett mycket nära förhållande till sin son, Kristian.

Drottning 
Louise levde ett diskret liv i Köpenhamn. Förutom i rent ceremoniella sammanhang spelade hon ingen större roll vid hovet. Hon ägnade sig åt sin religion och hade en boksamling bestående av 400 böcker, huvudsakligen religiösa sådana. Efter hennes död skänktes böckerna till Det Kongelige Bibliotek. Av präster kallades hon respektfullt för drottning Ester på grund av sin religiositet. 

Louise ska också ha haft ett hett temperament. 

Hon avled 1721 i Köpenhamn och begravdes därefter i Roskilde domkyrka. Dagen efter begravningen gifte sig Fredrik IV en andra gång med sin älskarinna Anna Sophie Reventlow, som kort därefter upphöjdes till drottning.

Barn 
 Christian (1697-1698)
 Kristian VI (1699-1746), kung av Danmark och Norge 1730-1746
 Fredrik Karl (1701-1702)
 Georg (1703-1704)
 Charlotte Amalie (1706-1782)

Anfäder

Referenser 

 

Norges drottningar
Danmarks drottningar
Kvinnor
Födda 1667
Avlidna 1721
Personer från Güstrow
Rick Renzi

Richard George "Rick" Renzi, född 11 juni 1958 i Fort Monmouth, New Jersey, är en amerikansk republikansk politiker och affärsman. Han representerade delstaten Arizonas första distrikt i USA:s representanthus 2003-2009. Han bestämde sig för att inte ställa upp till omval i kongressvalet i USA 2008 efter att ha blivit föremål av en brottsundersökning.

Renzi gick i skola i Buena High School i Sierra Vista. Han avlade 1980 sin kandidatexamen vid Northern Arizona University och 2002 sin juristexamen vid Catholic University. Han startade 1989 företaget Renzi & Company som senare bytte namn till Patriot Insurance Agency.

Renzi vann mot fem andra kandidater i republikanernas primärval inför kongressvalet 2002. Bland motkandidaterna fanns Lewis Noble Tenney och den konservativa radiopersonligheten Sydney Hay. Renzi besegrade demokraten George Cordova i själva kongressvalet med 49% av rösterna mot 46% för Cordova. Han omvaldes två gånger. Renzi lämnade tillfälligt representanthusets underrättelseutskott 19 april 2007 efter att FBI-undersökningen mot honom hade blivit allmänt känd. Han meddelade senare samma år att han inte längre kandiderar till omval och 22 februari introducerades åtalspunkterna mot honom som gäller bland annat försäkringsbedrägeri. Renzi efterträddes i januari 2009 som kongressledamot av demokraten Ann Kirkpatrick.

Externa länkar

Biographical Directory of the United States Congress

Födda 1958
Ledamöter av USA:s representanthus från Arizona
Män
Levande personer
Alumner från Catholic University of America
Carel Godin de Beaufort

JonkheerKarel Pieter Antoni Jan Hubertus (Carel) Godin de Beaufort, född 10 april 1934 i Maarsbergen, död 2 augusti 1964 i Köln i Tyskland, var en nederländsk adelsman och racerförare.

Racingkarriär

Carel de Beaufort började som tonåring låna och köra familjens gästers bilar när de besökte Maarsbergens slott. 

Han började tävla i lokala rallyn i en egen MG och därefter i racing på Zandvoortbanan i en Porsche 1955. Året därpå köpte han en Porsche 550 Spyder av konkurrenten Mathieu Hezeman, som han sedan tävlade ihop med i sportvagnsracing i bland annat Mille Miglia och Le Mans 24-timmars. 

Säsongen  körde han en Porsche 550RS F2-bil för sitt privata stall i Tysklands Grand Prix, där han slutade på fjortonde plats men trea i sin klass. Säsongen därpå körde han i en Porsche 718 RSK F2-bil i  och .

de Beaufort tävlade även i sportvagnar och hade också stor tur, särskilt när han åkte av i nordkurvan på AVUS 1959, där Jean Behra omkom, och landade på en parkeringsplats nedanför. Han kom visserligen tillbaka ut på banan, men blev då svartflaggad. 

De första egentliga F1-bilarna han körde var en Maserati 250F i   och en Cooper T51 i . Inför säsongen  ändrades F1-reglerna så att F2-bilar tilläts delta, vilket gjorde att de Beaufort nu åter kunde tävla med sin Porsche 718. Hans bästa resultat var dock andraplatserna i Syrakusas Grand Prix och Roms Grand Prix utanför mästerskapet .

Säsongen  var de Beauforts Porsche 718 så föråldrad att han missade de flesta av tävlingarna men han ville gärna köra loppet i Tyskland på Nürburgring. Han kraschade dock under kvalificeringen vid Bergwerk och fick så allvarliga skallskador att han avled 24 timmar senare på ett sjukhus i Köln.

de Beaufort kom som bäst sexa fyra gånger och blev den förste nederländaren att ta poäng i formel 1-VM.

F1-karriär 

 

|}

Noter

Källor

statsf1.com

Externa länkar
The Carel Godin de Beaufort Tribute Site 

Födda 1934
Avlidna 1964
Nederländska racerförare
Nederländska Formel 1-förare
Förolyckade F1-förare
Män
Stallägare i Formel 1
Chicagoland Speedway

Chicagoland Speedway är en amerikansk ovalbana som ligger i Joliet, Illinois. Den är 2,4 kilometer lång och rymmer 75 000 åskådare.

Banan
Banan byggdes åren 1999 och 2000, och stod färdig att användas till 2001. Både NASCAR och Indy Racing League började använda banan årligen. Den är D-formad, med 18° banking i kurvorna, 11° på start- och målrakan, och dessutom även 5° på bakrakan, som även den kröker sig något, vilket gör den unik bland intermediateovalerna. Banan är även berömd för oerhört jämna målgångar i IndyCar-sammanhang. År 2008 vann Hélio Castroneves med 0,003 sekunder före Scott Dixon. Den jämnaste målgången inom motorsporten skedde också på banan, då Logan Gomez vann med 0,0005 sekunder före Alex Lloyd i Indy Lights 2007. På banan vann även Dario Franchitti IndyCar Series 2007, efter att ha passerat titelrivalen Scott Dixons bränsletomma bil i sista kurvan. Även 2006 års avslutning var spektakulär, då Dan Wheldon tog en nödvändig seger, men Sam Hornish Jr. blev trea och tog titeln. Hade furan Hélio Castroneves kommit en placering högre hade han vunnit titeln.

Kvalrekord

Racerbanor i USA
Ovalbanor
IndyCar-banor
Nascar-banor
Sportanläggningar invigda 2001
Sportanläggningar i Illinois
Thruxton

Thruxton kan syfta på:

 Thruxton, Hampshire – en ort och civil parish i Hampshire, England
 Thruxton Circuit
 Thruxton, Herefordshire – en ort och civil parish i Herefordshire, England
April 2009



Händelser
1 april
IPRED-lagen träder i kraft i Sverige.
Albanien och Kroatien blir medlemmar i försvarsalliansen Nato.
5 april - I Danmark avgår statsminister Anders Fogh Rasmussen efter att ha utses till Natos nye generalsekreterare. Lars Løkke Rasmussen tillträder som ny  dansk statsminister.
17 april - I Sverige faller Stockholms tingsrätts dom mot de fyra åtalade i Pirate Bayrättegången.
25 april - Island går till alltingsval, där koalitionsregeringen bestående av socialdemokraterna och Vänsterpartiet - de gröna sitter kvar.
 Under april kommer de första rapporterna från Mexiko om en ny influensa. Senare säger man att de första fallen kom redan i januari.

Källor

Externa länkar
Celsing

Celsing är en svensk adlig ätt varav en gren erhållit friherrlig rang.

Ätten härstammande från kyrkoherden i Högby församling (Linköpings stift) Andreas Petri Normolander (död 1657), vars barn kallade sig Celsing. Den yngre av dessa var sterbhuskamrerare Peter Celsing(1638–1701) i Stockholm, som till hustru hade Elisabeth Du Rées.

Sistnämnda makars son Gustaf Celsing gjorde karriär inom kung Karl XII:s armé och var med kungen i Konstantinopel, deltog i kalabaliken i Bender samt agerade sändebud. Han adlades 1 september 1718 och introducerades på svenska riddarhuset som ätt nummer 1 560 C år 1719. Hans hustru var Anna Helena Wallrave. De fick tolv barn av vilka flera avled som barn. Äldste sonen Gustaf Celsing blev efter en karriär som diplomat i Turkiet statssekreterare, president och kansliråd, och upphöjdes till friherre år 1778 samt introducerades på nummer 298, men ogift slöt han själv den friherrliga ätten vid sin död 1789. En yngre bror till honom, Ulrik Celsing, var liksom brodern envoyé i Turkiet och sedan till Sachsen och Österrike, samt uppflyttades till dåvarande riddarklassen år 1790 men slöt ogift den grenen av ätten. Ätten fortlevde med den yngste sonen Fredrik Celsing som var överstelöjtnant, och gift med borgardottern Elisabeth Dancker från Göteborg.

Vidare blev släkten stor i Södermanland genom att bröderna Gustaf d.y. och Ulric Celsing förvärvade ett godsimperium uppbyggt av Johan Lohe med arvingar. Dessa egendomar omvandlades 1788 till fideikommiss efter en överenskommelse bröderna emellan. Ursprungligen bestod fideikommisset av Hällefors styckebruk, Smedstorps hammare samt egendomarna Biby med Varsta, Fjällskäfte och Fräkentorp samt fastigheter i Stockholm.

Kända personer i släkten Celsing

Gustaf Celsing (1679–1743), auditör vid svenska armén, utrikessekreterare med mera.
Ulric Celsing (1731–1805), envoyé, orientalist, son till ovannämnde.
Gustaf Celsing d.y. (1723–1789), friherre, president i kommerskollegium, bror till Ulric Celsing. 
Lars Gustaf Celsing (1804–1881), bruksägare, godsägare, brorsonson till Ulric och Gustaf d.y. Celsing
Arnold Celsing (1836–1915), kammarherre, godsägare och politiker
Elsa Celsing (1880–1974), konstnär
Lars von Celsing (1916–2009), diplomat
Peter Celsing (1920–1974), professor, arkitekt, bror till Lars von Celsing
Johan Celsing (född 1955), professor, arkitekt, son till Peter Celsing

Fiktiv person med efternamnet Celsing
Margareta Celsing, majorska och huvudperson i Selma Lagerlöfs roman Gösta Berlings saga från 1891.

Källor 

 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.

Svenska friherrliga ätter
Svenska adelsätter
Ordensbiskop

Ordensbiskop var en ämbetsman och officiant inom Kungl. Maj:ts orden knuten till Svenska kyrkan. Ämbetet inrättades den 24 november 1783 av Gustav III inför dennes italienska resa, till förmån för överhovpredikanten Carl Edvard Taube. En viktig anledning till beslutet var att den senare i Rom såsom biskop skulle kunna fira evangelisk nattvard, vilket skedde påsken 1784. Ämbetet ersatte den tidigare positionen som ordenspredikant.

Till ordensbiskop kunde man vigas utan att vara stiftsbiskop och ämbetet blev aldrig omnämnt eller reglerat i kyrkolagen. Det ålåg ordensbiskopen att förrätta gudstjänst och predikan i Slottskyrkan i Stockholm på Serafimerordens stora högtidsdag och att hålla minnestal över de riddare, som begravdes i Riddarholmskyrkan. I tjänst bar ordensbiskopen en särskild mässkrud dekorerad med serafimerordens insignier och det stora ordenstecknet i band runt halsen.

Till ordensbiskop utsågs efter Taube vanligen någon av stiftsbiskoparna. När ärkebiskop Anton Niklas Sundberg 1880 vägrade viga den av Oscar II utnämnde överhovpredikanten Frithiof Grafström, kom han att medverka till att ämbetet efter Grafströms död förblev vakant. Det upphörde officiellt 1952.

Ordensbiskopar 1785–1883
Carl Edvard Taube, 1783–1785
Lars Benzelstierna, 1785–1800
Johan Gustaf Flodin, (1794)1800–1808
Gustaf Murray, 1809–1825
Johan Olof Wallin, (1824)1825–1837
Carl Adolph Agardh, 1837–1859
Christopher Isac Heurlin, (1841)1859–1860
Thure Annerstedt, 1860–1880
Frithiof Grafström, 1880–1883

Årtal inom parentes visar utnämningar i survivans.

Källor
 Löthner, Lennart (1960). "Ordensbiskopsämbetet." Kyrkohistorisk årsskrift 60 (1960), sid. 42–97.

 
Kungl. Maj:ts Orden
Friedrich Neumüller

Friedrich Rudolph Andreas Neumüller, född 10 augusti 1824 i Diepholz, Tyskland, död 26 januari 1892 i Tyska S:ta Gertruds församling, Stockholm, var en svensk företagsledare och grundare av Neumüllers Bryggeri i Stockholm.

Liv och verk 

Friedrich Neumüller började tidigt att gå i sockerbrukslära. Som 21-åring kallades in som expert till Stockholm av Åhrberg & Fagerbergs sockerbruk vid Hornsgatan som hade fått problem med produktionen. Där stannade han under åtta år och ledde fabriken.

Vid tiden kring 1850 hade Tyska Bryggeriet stora framgångar med det nya bayerska ölet och Neumüller beslutade sig därför för att gå in i denna bransch. Skråreglerna hade då precis avskaffats och inget kunde hindra honom från att köpa ett äldre bryggeri utan egen bryggerierfarenhet. I oktober 1853 förvärvade han ett gammalt bryggeri som sedan fick namnet Neumüllers bryggeri, vid nuvarande Åsögatan (då Tullportsgatan). Som bryggmästare engagerade han Georg Bechmann från Bayern, vilken var bror till bryggmästaren Franz Adam Bechmann på Tyska Bryggeriet.

Neumüller hade stor framgång med sin bryggerinäring. Han byggde om och till, köpte intilliggande tomter och moderniserade anläggningen ständigt. Redan 1860 installerades en ångmaskin, 1873–1874 byggdes ett nytt brygghus, nya jäs- och lagerkällare samt nya tappningslokaler. Vid starten 1854 hade fabriken 15 anställda, på 1870-talet sysselsattes 36 personer i bryggeriet som ökade till 101 personer år 1888. Han blev miljonär, riddare av Vasaorden och god vän med kung Karl XV.

Så småningom övertog sonen Otto Emil Neumüller verksamheten. År 1889 ingick Neumüllers bryggeri i det nybildade konsortiet AB Stockholms Bryggerier. Efter en tvist mellan Otto Emil Neumüller och konsortiet fick namnet Neumüller inte längre användas på etiketterna. Men bryggeriet fanns kvar som S:t Eriks Bryggeri till 1959.

Friedrich Neumüller bodde på Skarpnäcks gård som han förvärvat 1861. Godset ligger söder om Stockholm och där lät Neumüller uppföra nya byggnader, exempelvis dagens huvudbyggnad, och bedrev ett större jordbruk. Han köpte också fler gårdar i trakten som Nacka gård och Klisätra. Han var en välkänd profil i Stockholm och många anekdoter har berättats om honom, varav en del går att återfinna i gamla tidningar och anekdotsamlingar. Till poängen i många av historierna hör att Neumüller talade en mycket märklig språkblandning av lika delar svenska och plattyska. Han är begravd i en familjegrav på Södra kyrkogården vid Dammtorpssjön i Nacka.

Se även 
 Ekudden
 Listudden

Referenser 
 Uppgifter enligt Neumüllers webbsida

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Näringslivshistoria
Födda 1824
Avlidna 1892
Män
Personer från Diepholz
Riddare av Vasaorden
Arrangemang i grått och svart nr 1: Konstnärens moder

Arrangemang i grått och svart nr 1: Konstnärens moder ( eller Whistler’s Mother) är en oljemålning av den amerikansk-brittiske konstnären James McNeill Whistler. Den målades 1871, inköptes av franska staten 1891 och är sedan 1986 utställd på Musée d’Orsay. Tavlans mått är 144,3 gånger 163 centimeter.

Whistler var amerikanen som utbildade sig i Paris och bodde större delen av sitt verksamma liv i England. När hans puritanska amerikanska mor, Anna McNeill Whistler (1804–1881), kom oinbjuden på besök till hans hem i Chelsea i London målades detta porträtt. Eftersom hon hade svårt att stå så målade han henne sittande i profil. I den renässansmässigt representativa uppställningen i målningen framträder kvinnan med nästan majestätisk värdighet. Det var den första i en serie porträtt vars titel inleddes med "arrangemang", och följdes bland annat av Arrangemang i grått och svart nr 2: Porträtt av Thomas Carlyle (1872–1873). 

Tavlan är med i filmen Bean – den totala katastroffilmen (1997) där den spelar en stor roll.

Symbol

Motivet har använts som symbol för moderskap och familjevärden (family values) främst i USA och år 1934 utgav amerikanska postverket ett frimärke med ett utsnitt av motivet och texten Till minne av och till ära för amerikanska mödrar. 

I kommunen (borough) Ashland i Pennsylvania restes år 1938  en två meter hög bronsstaty baserad på målningen. Tidigare  utflyttare från Ashland ville hedra mödrarna under den stora depressionen och samlade in pengar till monumentet.

Källor

Musée d’Orsays webbplats

Noter 

Målningar på Musée d'Orsay
Målningar 1871
Målningar av James McNeill Whistler
Porträttmålningar
Damernas turnering i ishockey vid olympiska vinterspelen 2010

Damernas turnering i ishockey vid olympiska vinterspelen 2010 spelades i Vancouver mellan den 13 och den 25 februari 2010.

Alla tider är lokala (CET–9).

Medaljfördelning

Spelartrupper

Deltagande lag

Grupp A 
  Kanada
  Sverige
  Schweiz
  Slovakien

Grupp B 
  USA
  Finland
  Ryssland
  Kina

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Placeringsmatcher 5−8

Semifinaler om plats 5−8

Match om sjundeplats

Match om femteplats

Slutspel

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Slutresultat 

Damer
Tonårsliv (dokumentärserie)

Tonårsliv är en svensk dokumentärserie som började sändas på SVT1 2009. Serien följer tre artonåriga tjejer som alla bor i Stockholmsområdet. Teamet har följt dem under fyra månader, en tid kantad av små och stora händelser, glädjeämnen och sorger. Sinsemellan lever de olika liv men alla tre befinner sig i gränslandet mellan att vara barn och vuxen. 

Joanna går sista året i gymnasiet och bor tillsammans med sin mamma och tvillingsyster. Joanna har under flera år tampats med sitt förhållande till mat och sin kroppsuppfattning. Nu kämpar hon för att bli frisk. 

Monica blev gravid när hon var 16 år. Nu bor hon hemma hos sin moster med sin lilla dotter Felice. Monica själv säger att Felice blev vändpunkten för henne. Innan Felice föddes levde hon ett destruktivt liv men när hon blev mamma förändrades hennes tillvaro totalt. 

Cecilia går också sista året i gymnasiet och bor med sin mamma. Skolarbetet är lite tungt för henne men hon kämpar för att få godkända betyg. Cecilia tränar cheerleading fem gånger i veckan och hennes kille tränar fotboll på proffsnivå.

Externa länkar 
 Tonårsliv på SVT.se
 Vinjetten för Tonårsliv

Svenska TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2009