kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ingarö kyrka

Ingarö kyrka är en kyrkobyggnad på Ingarö i Stockholms stift. Den är församlingskyrka i Gustavsberg-Ingarö församling. Ingarö kyrka ligger på Ingarö kyrkväg mellan Ingarövägen (Länsväg AB 646 ) och den smala vattenleden Kolström strax efter Ingaröbron ca tre mil från Stockholm.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan byggdes först som Pilhamns kapell i liggande timmer. Senare har kyrkan klätts med stående panel och ändrat namn till Ingarö kyrka. Vid kyrkan finns en kyrkbrygga. Prästen Samuel Ödmann var ute och fiskade i båt. Han somnade och drömde om en kyrka i socknen men vaknade av att båten gick på grund. Här skall kyrkan ligga, tänkte Ödmann. Han övertalade greven Anders Cederström på Beatelund i närheten att bekosta en sådan byggnad. Kapellet stod klart 1792.

Till sin form är byggnaden en salkyrka med vidbyggd smalare sakristia i öster och en ett vidbyggt smalare vapenhus i väster. Träkyrkan vilar på en ganska hög sockel av tjärad gråsten. Alla byggnadsdelar täcks av svagt brutna mansardtak klädda med tjärade takspån.

Inventarier
 Predikstolen tillhör kyrkans äldre inredning och var ursprungligen placerad över altaret. I samband med en restaurering 1932 flyttades predikstolen till östra väggens norra fält där den kunde nås från sakristian. 1972 togs predikstolens originalfärg fram av konservator Sven Dalén.
 Dopfunten av trä är målad i grön marmorering och tillkom vid senare delen av 1900-talet.
 På altaret står ett krucifix som är tillverkat 1959 av skulptören Arne Jones och skänkt till kyrkan 1981.
 Altartavlan är utförd 1952 av konstnären Einar Forseth. Motivet är Jesus som predikar för fiskarbefolkningen. Tidigare altartavla var från Kungsholms församling och hängdes upp i Ingarö kyrka 1907.

Orgel
1866 byggde Daniel Wallenström, Uppsala en orgel med 6 stämmor och en manual.
1923 byggde Åkerman & Lund, Sundbybergs köping en orgel med 13 stämmor, två manualer och pedal.
Den nuvarande orgeln byggdes 1980 av Åkerman & Lund Orgelbyggeri AB, Knivsta och är en mekanisk orgel. Fasaden är äldre än den nuvarande orgeln.

Gravsatta på kyrkogården
 
 Flygpionjären Carl Cederström ligger här begravd med sin andra hustru, Minna Poppius. Carl Cederströms farfar, Anders Cederström i Beatelund, var den som bekostade kyrkan. 
 Författaren Maj Fant.
 Skådespelaren Georg Funkquist.
 Operachefen Göran Gentele.
 Formgivaren Stig Lindberg.
 Överbefälhavaren Torsten Rapp.
 Skeppsredaren Sven Salén.
 Industrimannen Sten Westerberg.
 Filmfotografen Hilding Bladh.

Vidare läsning

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Ingarö kyrka, Stockholm 2008, © Stockholms stift, Text: Gunilla Nilsson

Kyrkobyggnader i Stockholms stift
Kyrkobyggnader i Värmdö kommun
Kyrkobyggnader invigda 1792
1792 i Sverige
Kvävebas

Kvävebaser är olika sorters kemiska byggstenar, bland flera andra, som bygger upp DNA och RNA. Om man liknar DNA vid en spiraltrappa är kvävebaserna de enheter som motsvarar trappstegen. De sitter ihop på så sätt att G-C som vätebinder trippelt, och A-T vätebinder dubbelt. När de sitter ihop tillsammans kallas de vanligtvis för baspar.

Kvävebaser i DNA 
 Adenin (A)
 Cytosin (C)
 Guanin (G)
 Tymin (T)

Kvävebaser i RNA 
 Adenin (A)
 Cytosin (C)
 Guanin (G)
 Uracil (U)

Referenser

Genetik
Ältranunkel

Ältranunkel (Ranunculus flammula) är en medelstor ört med gula blommor som blommar från juni till juli, och förekommer i hela Sverige.

Äldre svenska namnformer är Ältgräs, Iktegräs och Värkört.

Källor

Externa länkar
Den virtuella floran - Ältranunkel

Ranunkelväxter
Äl Växtindex
Djurgårdens IF Amerikansk Fotboll

Djurgårdens IF Amerikansk Fotboll är idrottsföreningen Djurgårdens IF:s sektion för amerikansk fotboll. Föreningen bildades 2005 och är baserad i Stockholm.

Djurgården spelade under säsongerna 2009 och 2010 i Superserien men var 2011 tvungna att lägga ner verksamheten. Djurgården återuppstartade 2013 och spelade då i Division 1 Östra där man kvalificerade sig för spel till Superettan 2014, en plats de senare avstod och stannade kvar i division 1.

Djurgården hade 2013 ingen ungdomsverksamhet men man har tidigare haft verksamhet i alla åldersklasser U19, U17, U15 och PeeWee (U13 & U11).

Under 2016 startade Djurgården upp sin juniorverksamhet igen. Träningen sker på Östermalms IP och omfattar U11, U13 och U15. För mer information om, se länkarna nedan.

Externa länkar
 http://www.difaf.se
 https://web.archive.org/web/20160604165344/http://www.laget.se/U-11
 https://www.laget.se/difaf-13
 https://web.archive.org/web/20180222225824/https://www.laget.se/DIFAF-U15 

Amerikansk Fotboll
Klubbar för amerikansk fotboll i Sverige
Sportklubbar bildade 2005
Helsingborgs Badmintonklubb

Helsingborgs Badmintonklubb, Helsingborgs BMK, är en badmintonklubb från Helsingborg, bildad 1950.

Helsingborgs BK spelar i mörkblå tröjor och svarta kortbyxor.  HBK har drygt 400 medlemmar och driver en badmintonskola för killar och tjejer mellan 8 och 18 år, som har ungefär 150 deltagare. Klubbens hemmalokaler är sedan 1981 belägna i Olympiahallen invid idrottsplatsen Olympia i centrala Helsingborg. Tillsammans med Helsingborgs Tennisklubb driver klubben Olympiastiftelsen som äger Olympiahallen.

Historik
Helsingborgs Badmintonklubb bildades 1950. Klubbens seniorlag spelade säsongen 2007/2008 i Division 2 Södra Götaland, men klubben har en uttalad satsning på bredd hellre än elit. Seniorlaget lades därför ner året därpå, trots att det kvalificerat sig för spel i division 1. Klubben hade 2009 istället lag i de två lägsta divisionerna, division 4 och 5. Klubben tog 2017 steget upp i Division 1 med ett av sina lag och 2020 spelar klubben som högst i Division 2 Syd B.

Referenser

Externa länkar
Helsingborgs Badmintonklubb

Sportklubbar i Helsingborg
Badmintonklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1950
Beta (växt)

För växtsläktet med det vetenskapliga namnet Beta, se betsläktet.

Beta (Beta vulgaris) är en art i familjen amarantväxter. Den växer vilt vid kusterna i Europa, från södra Sverige till Medelhavet. 

Det är en köttig ört med en stor förtjockning i området mellan rot och skott (hypokotyl). Blomman är grön.

Odlade betor
Det finns många odlade former, de delas in i ett antal sortgrupper:

Foderbeta (B. vulgaris Foderbeta-gruppen)
Fodersockerbeta (B. vulgaris Fodersockerbeta-gruppen)
Mangold (B. vulgaris Mangold-gruppen)
Rödbeta (B. vulgaris Rödbeta-gruppen)
Sockerbeta (B. vulgaris Sockerbeta-gruppen)

Referenser

Noter

Externa länkar 
Den virtuella floran

Amarantväxter
Be Växtindex

az:Çuğundur
Ängsbräsma

Ängsbräsma (Cardamine pratensis) är en art i familjen korsblommiga växter som förekommer naturligt från Europa till nordöstra Asien, Japan, norra Nordamerika och Grönland. Arten förekommer i hela Sverige.

Ängsbräsma är en flerårig medelstor ört med vita, rosa eller blekvioletta blommor som blommar från maj till juni.

Underarter 
Arten är mångformig och flera underarter kan urskiljas. I Sverige förekommer:

 Äkta ängsbräsma (C. p. pratensis) - är storblommig med rosa eller vita kronblad. Rosettbladen har oskaftade småblad med tydliga nerver. 
 Kärrbräsma (C. p. paludosa) - har vita kronblad och mer likstora, skaftade småblad med nerver på alla blad. 
 Polarbräsma (C. p. polemonioides) - har stora, vanligen ljust lila kronblad och oskaftade nervlösa småblad.

Namn 
Växten kallas i Närke braxnablomster. Namnet förklaras av att växten blommar då braxen leker. Jämför släktskapet mellan å ena sidan namnen ängsbräsma och braxnablomster med bras, brasme, brassm, brassma, som är olika dialektala namn för just braxen.

Synonymen ängskrasse kan förklaras av att de ätliga bladen smakar ungefär som smörgåskrasse (Lepidium sativum).

I kulturen 
Författaren Harry Martinson säger i en intervju att Cardamine pratensis är den blomma han älskar mest och att den symboliserar allt vekt och rent i världen. Han säger vidare att det är den blomman som han på grund av ett misstag kallade "claspis" i dikten Nära havet, i diktsamlingen Nomad från 1931.

Noter

Externa länkar 
 Den virtuella floran 
 

Korsblommiga växter
Än Växtindex
Ängsgentiana

Ängsgentiana (Gentianella amarella) är en tvåårig liten ört med rödvioletta blommor som blommar från juni till september och förekommer i hela Sverige.

Ängsgentianan trivs på ängsmarker som slåttras och där växtmaterial forslas bort. Sådana marker blir all färre och ängsgentianan är rödlistad i delar av Sverige (regionalt hotad).

Referenser

Externa länkar
Den virtuella floran
 

Gentianaväxter
Än Växtindex
Fridlysta växter i Sverige
Ossifikation av skulderbladet

Skulderbladet ossifieras utifrån sju eller fler centra: Ett för benets centrala delar, två för korpnäbbsutskottet (processus coracoideus), två för akromion (acromion), ett för den mediala kanten (margo medialis scapulae), ett för den nedre vinkeln (angulus inferior scapulae).

Ossifikationen inleds då fostret är omkring två månader gammalt genom bildningen av en fyrkantig, oregelbunden benplatta omedelbart bakom överarmsbenets (humerus) ledskål (cavitas glenoidalis). Denna platta växer därefter till att bilda huvuddelen av benet. Under tredje månaden börjar skulderkammen (spina scapulae) växa fram på den dorsala sidan.

Vid födseln är benbildningen färdig för stora delar av skulderbladet men cavitas glenoidalis, korpnäbbsutskottet, akromion, den mediala kanten och nedre vinkeln består fortfarande av brosk.

Femton till arton månader efter födseln inleds ossifikationen av korpnäbbsutskottets centrum. I femtonårsåldern avslutas benbildningen med att utskottet förenas med det övriga skulderbladet.

Benbildningen av skulderbladet slutförs mellan fjortonde och tjugonde levnadsåret i snabb följd, vanligen i följande ordning:
 I korpnäbbsutskottets bas
 nära akromions bas
 vid den nedre vinkel och längs den intilliggande mediala kanten
 i akromions laterala ände
 längs med den mediala kanten.

Därefter bildas akromions bas som en utväxt på benkammen. Akromions två förbeningscentra sammanväxer för att sedan förenas med kammens utväxt. Korpnäbbsutskottets yttersta delar ossifieras från ett eget centrum med början under de tionde till elfte levnadsåret och förenas med det övriga skulderbladet vid sexton till arton års ålder.

Benbildningen av ledskålens övre tredjedel sker från ett separat centrum vid tio till elva års ålder och förenas med resten av skulderbladet vid sexton till arton års ålder. En platta framträder i ledskålens lägre del samtidigt som ett eget centrum visar sig i korpnäbbsutskottets yttersta spets. Dessa olika epifyser förenar sig med resten av benet i tjugofemårsåldern.

Skulderblad
Ängskovall

Ängskovall (Melampyrum pratense) är en art i familjen snyltrotsväxter. Det är en ettårig ört och har gulvita blommor som sitter i par. Ängskovallen förekommer i hela Sverige och blommar från juni till augusti.

Bygdemål

Namnet nyckelgräs förklaras av att man förr inte skilde mellan örter och gräs, utan båda grupperna kallades samfällt gräs.

Referenser

Externa länkar
Den virtuella floran 

Snyltrotsväxter
Än Växtindex
Ängsnäva

Ängsnäva (Geranium pratense) är en art i familjen näveväxter och förekommer vildväxande i Europa till Centralasien, Pakistan, Kashmir, västra Kina, västra och östra Sibirien. Arten förekommer i stora delar av Sverige.

Flerårig ört med kompakt jordstam, vanligen 75 cm hög, men kan bli ända upp till 130 cm. Stjälkarna har upptill vanligen långa körtelhår. Bladen är djupt handflikiga med 7-9 flikar. Blommorna sitter parvis och blir 35-45 mm i diameter, utbretta blåaktiga med rödvioletta ådringar till rent vita.
Delfrukterna är släta och håriga, de öppnar sig under mognaden och slungar iväg det stora fröet.
Ängsnäva blommar i juli-augusti.

Vitblommande plantor har kallats var. albiflorum eller f. leucanthemum.

Några underarter erkänns:

subsp. stewartianum är en större och kraftigare planta än subsp. pratense och blir upp till 150 cm hög. Blommorna varierar i färg men saknar antydan till blått. Underarten förekommer i norra Pakistan och Kashmir.
subsp. transbaicalicum är en låg planta, till 25 cm med blad som ligger tryckta mot marken. Både blad och blommor är vanligen mörkare än hos de andra underarterna. Förekommer i områden öster och väster om sjön Naikal i Sibirien.

Artnamnet pratense kommer av latinets pratum (äng) och syftar på att den oftast växer på ängsmark.

Synonymer
subsp. pratense
Geranium aconitifolium Eichw. 
Geranium affine Ledeb.  
Geranium alpinum Kitt. nom. illeg.
Geranium batrachioides Bubani nom. illeg.
Geranium mariae Sennen 
Geranium pratense f. leucanthemum B.Boivin 
Geranium pratense subsp. sergievskajae Peschkova 
Geranium pratense var. affine (Ledeb.) C.C.Huang & L.R.Xu
Geranium pratense var. albiflorum Opiz.
Geranium rovirae Sennen

subsp. stewartianum Y.J.Nasir
Geranium pratense subsp. stewartianum var. schmidtii Y.J.Nasir

subsp. transbaicalicum (Sergievskaja) I.A.Gubanov
Geranium transbaicalicum Sergievskaja

Externa länkar
Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Näveväxter
Än Växtindex
Ängsruta

Ängsruta (Thalictrum flavum) är en flerårig ört tillhörande familjen ranunkelväxter.

Egenskaper
Ägnsrutan blir ca 50 cm hög med dubbelt parbladiga blad och en tät kvast av gulvita blommor med fyra snart avfallande kronblad. Den blommar från juli till augusti.

Förekomst
Ängsrutan förekommer i hela Sverige, ganska allmänt i söder men är inte lika utbredd i norra Sverige.

Källor

Externa länkar
Den virtuella floran - Ängsruta

Ranunkelväxter
Än Växtindex
Louise Attaque

Louise Attaque är ett franskt musikband som bildades 1994. Deras musik anses vara en blandning av fransk chanson och folkrock. Deras första album "Louise Attaque" har sålt i över 2,5 miljon exemplar helt utan någon annonsering över huvud taget. Deras album har varit producerade av Gordon Gano som var sångare i Violent Femmes, ett band som Louise Attaque flera gånger nämnt som en influens.

Medlemmar

Gaetan Roussel, sång, gitarr
Robin Feix, gitarr
Alexandre Margraff, trummor
Arnaud Samuel, fiol

Diskografi

 1997 : Louise Attaque (Atmosphériques)
 2000 : Comme on a dit (Atmosphériques)
 2005 : A Plus Tard Crocodile (Atmosphériques)

Utmärkelser

 1999 : Victoire de la musique - Årets band
 2001 : Victoire de la musique - Årets rockalbum för "Comme on a dit".
 2006 : Victoire de la musique - Årets pop/rockalbum för "A Plus Tard Crocodile".

Externa länkar
 Officiell webbplats

Franska musikgrupper
Ängssalvia

{{Taxobox
| name = Ängssalvia
| status = 
| image = Salvia pratensis 006.jpg
| image_caption = Salvia pratensis
| range_map = 
| range_map_caption = 
| image2 = Illustration Salvia pratensis0.jpg
| image2_caption = <small>Från Otto Wilhelm Thomé: Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz, Gera, 1855</small>
| domain_sv = 
| domain = Eukaryota
| regnum_sv = Växter
| regnum = Plantae
| divisio_sv = Fröväxter
| divisio = Spermatophyta
| subdivisio_sv = Gömfröväxter
| subdivisio = Angiospermae
| classis_sv = Trikolpater
| classis = Eudicotyledonae
| ordo_sv = Plisterordningen
| ordo = Lamiales
| familia_sv = Kransblommiga växter
| familia = Lamiaceae
| genus_sv = Salviasläktet
| genus = Salvia
| species_sv = Ängssalvia
| species = S. pratensis
| taxon = Salvia pratensis
| taxon_authority = L.
| synonyms = Salvia bertolonii Vis.Salvia tenorii Spreng.Salvia ceratophylliodes L., 1767Salvia multifida Sibth. & Sm.Salvia minor C.C.Gmel.Salvia haematodes L.
}}
Ängssalvia (Salvia pratensis) är en ört i familjen kransblommiga växter.

Beskrivning
Ängssalvia är en flerårig medelstor ört med stora blå blommor. Blomningstiden är från juni till juli.

Kromosomtal 2n = 18.

Habitat
Ängssalvia är utbredd i större delen av Europa, österut till Vitryssland, Moldavien, Ukraina och Balkan.

Förekomsten i Sverige inskränker sig till de södra delarna.

Utbredningskartor
 Norden 
 I Sverige på många platser endast tillfälligt. Fridlyst.
 Norra halvklotet 
 Ej ursprunglig i Nordamerika.

Biotop
Ängar, kulturmark.

Etymologi
 Släktnamnet Salvia är latin salvare = bota, lindra med syftning på salvia-växternas traditionella användning som medicinalväxt.
 Artepitetet pratense härleds från latin pratum = äng. Tolkningen blir växer på ängar.''

Bilder

Externa länkar
Den virtuella floran

Kransblommiga växter
Än Växtindex
Fridlysta växter i Sverige
Axelled

Axelled, humeroscapularled (latin: art. humeri, art. glenohumeralis) är i människans skelett en kulled där skulderbladets (scapula) ledskål cavitas glenoidalis ledar mot överarmsbenets (humerus) huvud (caput humeri). Leden medger flexion av överarmen på 120° utan assistans från skuldergördeln vilket gör det till människokroppens mest flexibla led.

Leden stabiliseras av två distala utskott på skulderbladet, akromion (acromion) och korpnäbbsutskottet (processus coracoideus) samt av rotatorkuffens fyra muskler.

Skulderbladets ledpanna (cavitas glenoidalis) är riktad lateralt och framåt, bredare nedtill än upptill och dess vertikala diameter utgör den längsta. Dess yta är täckt med brosk. Vid dess något upphöjda kanter fäster den tunna ledläpp eller menisk (labrum glenoidale) som omger och vidgar fördjupningen. Över och under ledpannan finns två tuberkler (tuberculum infraglenoidale och tuberculum supraglenoidale); m. biceps brachiis sena fäster i den övre.

Axelleden omges av bursor (slemsäckar) som minskar friktionen: b. subacromialis, b. subcoracoideus, b. musculus subscapularis och b. subdeltoidea.

Litteratur 
 Anatomisk atlas, Michael Budowick, Jan G. Bjålie, Bent Rolstad, Kari C. Toverud, Liber, 
 Rörelseapparatens anatomi, Finn Bojsen-Møller, Liber,

Se även 
 Axelledens muskler
 Skulderbladets muskler

Axeln
Leder
Skåneländsk Samling

Skåneländsk Samling (SkS) var en förening som värnade om "skåneländsk natur och kultur - inklusive språk, historia och identitet. Föreningen arbetar för regionens ekonomiska och politiska framtid." Föreningen var en sammanslagning av Sällskapet Skånsk Samling och Föreningen Skånelands Framtid. Sammanslagningen av föreningarna skedde 29 april 2007. Medlemsantalet var april 2014 cirka 50. Föreningen lades ned den 1 juli 2018.

Sällskapet Skånsk Samling

Sällskapet Skånsk Samling grundades 1937 av läraren, författaren och hembygdsforskaren Ernfrid Tjörne (1891–1981). Föreningen hade Skåneland som verksamhetsområde. Föreningen hade som syfte att vårda Skånelands säregna natur och kultur, såväl andlig som materiell, bevara naturområden, historiska byggnader, fornlämningar etc.

Vid mitten av 1950-talet hade föreningen omkring 500 medlemmar. Kung Gustaf VI Adolf var en av medlemmarna vid den tiden. Sällskapet Skånsk Samling nådde vissa politiska framgångar på 50-talet. Föreningen påverkade läroplanen för grundskolan att särskilt nämna betydelsen av undervisning av dansk historia i Skåneland.

Föreningen Skånelands Framtid
Föreningen Skånelands Framtid grundades 1991 med mål att stärka identitet och kultur i Skåneland. Föreningen var i starten knuten till Stiftelsen Skånsk Framtid. Antalet medlemmar var ungefär lika stort som i Sällskapet Skånsk Samling.

Referenser

Externa länkar
 Senaste webbplats

Organisationer bildade 2007
Organisationer upplösta 2018
Skåne
Politiska organisationer i Sverige
Linda Joy Singleton

Linda Joy Singleton, född 29 oktober 1957, är en amerikansk författare. Hon skrev sin första bok på 200 sidor när hon var elva och fick sin första bok utgiven en månad innan hon fyllde trettio. Hon bor i Sacramento, Kalifornien.

Bibliografi

Klonad-serien
2001 - Klonad nr 229 P 
2001 - Klonad nr 1025 F 
2002 - Klonad nr 831 F 
2002 - Klonad nr 330 F

Externa länkar
 
Linda Joy Singletons blogg 

Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Kvinnor
Amerikanska bloggare
Brightray

Brightray är en familj av legeringar med användningsområde främst som element i värmeapparater. Typ S kan användas även för motstånd i reglerdon p.g.a. den låga temperaturkoefficienten. I vissa varianter ingår små mängder av sällsynta jordarter för att fintrimma någon viss egenskap. Proportionerna nickel/kobolt i nedanstående tabell framgår ej av tillgänglig källa.

Sammansättning

Egenskaper

Externa länkar
 Special Metals Corporation

Legeringar
Ängsskära

Ängsskära (Serratula tinctoria) är en meterhög tistellik ört utan taggar med rödvioletta blommor som blommar från juli till september. Den förekommer bland annat i södra och mellersta Sverige.

Dialektalt kallas växten på sina håll skäla och skälegräs. 

Gulskära avser rödklint, Centaurea jacea.  Gul syftar alltså inte på blommans färg, utan på den gula färg som erhålls vid användning av växten vid textilfärgning.

Etymologi
Tinctoria av latin tinctus = färgad. Namnet indikerar växtens användning för textilfärgning.

Referenser

Noter

Externa länkar
Den virtuella floran

Korgblommiga växter
Än Växtindex
Fridlysta växter i Sverige

es:Serratula
pt:Serratula
ro:Serratula
Järnvägsfrämjandet

Järnvägsfrämjandet, fullständigt namn "Föreningen Svenska Järnvägsfrämjandet", är en politiskt obunden samt ekonomiskt oberoende riksorganisation som vill förbättra landets spårtrafik och människors kunskap om den. Medlemmarna deltar i föreningsmöten, tal och diskussioner med politiker. Fyra gånger om året utkommer medlemstidningen Klart Spår. Föreningen är uppdelad i flera lokalavdelningar.

Föreningen grundades 1977 med namnet Föreningen Rädda Järnvägen och fick sitt nuvarande namn 1984.

Referenser

Vidare läsning 
Jansen, Holger: Sweden. Planning Public Transport, Customer Representation and Passenger Rights. Page 211 - 220. At: Martin Schiefelbusch, Hans-Liudger Dienel (ed.): Public Transport and its Users. The Passenger’s Perspective in Planning and Customer Care. Ashgate, Farnham, Surrey, 2009.

Externa länkar
Officiell webbplats

Järnvägsföreningar
Intresseföreningar i Sverige
Organisationer bildade 1977
Ängsvädd

Ängsvädd (Succisa pratensis) är en medelstor flerårig ört med blåvioletta blommor som blommar från augusti till september. I Sverige kan den återfinnas från Skåne till Västerbotten, främst på fuktig ängsmark.

Blomställningarna är täta och korgliknande och sitter en eller flera tillsammans på upprätta stjälkar. På stjälken sitter glest strödda motsatta par av små avlånga blad med smal bas och helbräddade kanter. Vid växtens bas finns en bladrosett med större ovala blad, vilka också har helbräddad kant. Roten är en så kallad jordstam och ett kännetecken för denna är att den ser ut att vara avbiten eller avskuren, något som beror på att äldre delar efterhand vissnar.

Historisk foderväxt
"Arten är betes- och slåttergynnad, men lever kvar länge efter det att hävden har upphört ." hävdar Sörmlands flora. 2001. Samma gäller för övergivna fäbodar och fuktiga utmarksängar i norra Uppland. Det betyder inte att ängsvädd behöver vara särskilt smaklig för betesdjur, bara att växtsamhället dugt som foder.

Källor

Externa länkar
Den virtuella floran 
 

Väddväxter
Än Växtindex
Addis Black Widow

Addis Black Widow är en svensk musikgrupp bildad av Dianne "Cream" Wiston och Armias "Pigeon" Mamo. Cream lämnade bandet 2005, varför bandet numer är ett soloprojekt med Mamo.

Biografi 
Gruppens debutalbum var inspirerat av 1970-talssoul, men de har under åren även blandat in flera genrer som rock, pop, r'n'b och hiphop.  

Namnet Addis Black Widow är en hyllning till Pigeon Mamos bror Addis, som omkom i en olycka när han var femton år. De bodde då i Karlstad. Gruppen har under hela tiden varit kända för att vara hemlighetsfulla. Deras största hits är "Innocent" från 1996, "Goes Around Comes Around" och "Wait In Summer". 

Gruppen ställde upp i Melodifestivalen 2007 med låten "Clubbin" som hamnade på sista plats i deltävlingen.

Diskografi

Album 
 1996 - The Battle of Adwa
 2001 - Addis Black Widow (högsta listplacering: 26)

Singlar 
1995 - Innocent (högsta listplacering: 37)
1996 - Sweet Money
 2000 - Goes Around Comes Around (högsta listplacering: 2)
 2001 - Son Of A Gun
 2001 - Wait In Summer (högsta listplacering: 26)
 2004 - Happy
 2007 - Clubbin
 2009 - Addis Black Widow feat. Alleyway The Rate I Love You
 2010 - Hold Back Lov
 2012 - Pigeån ft. Addis Black Widow, Bus 75 Pigeonman What It Is
 2015 - I Do Like
 2018 - In My Fantasy
 2019 - Long Escalator
 2019 - Pasti Bet

Bus 75 
Under 1997 bildade Cream (då som Da Cream) och Pigeon gruppen Bus 75 som också hade sångerskorna School, Uni och Sooni och rapparen K.B. som medlemmar. Gruppen släppte en handfull singlar och ett självbetitlat album. Da Cream medverkade under gruppnamnet också på två singlar med Whale.

Källor 

Svenska popgrupper
Deltagare i Melodifestivalen 2007