kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bo Streiffert

Bo Streiffert, född 26 juli 1938 i Göteborg,  är en svensk författare och bokförläggare. Han var tidigare förlagschef på Bonnierförlagen/BonnierFakta och grundare av Streiffert Förlag där han tjänstgjorde som bokförläggare och VD till sin pensionering 2006.

Uppväxt och karriär
Streiffert är son till Henrik och Hild Starck-Streiffert. Streiffert tog sin högskoleexamen (DGI) på Grafiska Institutet i Stockholm. Efter ett par år som produktionschef på Schönkopf & Westrell annonsbyrå 1969 blev han anställd på Bonniers fackboksavdelning som förlagschefsassistent, och blev 1971 förlagschef och några år senare medlem av Bonnier Förlags direktion. Streiffert tog 1984 avsked från Bonniers för att grunda sitt eget bokförlag.

Streiffert startade Streiffert Förlag 1985. Det blev från starten delägt av Bonniers (49%) men gjordes efter några år helägt av Streiffert.  Streiffert lanserade år 1995 den engelska reseguide-serien Eyewitness Travel Guides - Första Klass Reseguider i Sverige där Bo Streiffert var huvudredaktör och formgivare för guiderna till Stockholm, Sverige och Norge. Bonniers förvärvade Streiffert Förlag  2005 . Streiffert Förlag omsatte då 10 miljoner kronor och hade sju anställda.

Streiffert är författare av Salta Boken och Modern Boat Maintenance och var den som lanserade Dorling Kindersleys Första Klass Reseguide-serierna i Sverige.  Båthandboken Salta boken skrev och illustrerade han 1968 i en första version. Den nuvarande 17:e upplagan utkom 2013 efter 45 år kontinuerligt i tryck och är utgiven på tio språk varav det senaste på turkiska år 2018.

Streiffert är medlem i Kristdemokraterna och var ordförande för Stockholm Norrmalms lokalavdelning 2007-2011.

Bibliografi
 Salta boken, Norstedts 2013 (första upplaga Wezäta förlag 1968) .
 Scania 100 År, 1891-1991: Ett sekel, Streiffert Förlag 1991, 
 Modern Boat Maintenance: The complete fiberglass boat manual, Sheridan House 1994, 
 Stockholm - Första Klass Reseguider, Streiffert Förlag 2002, 
 Norge - Första Klass Reseguider, Streiffert Förlag 2003, 
 Sverige- Första Klass Reseguider 2004, Streiffert Förlag,

Referenser 

Män
Födda 1938
Levande personer
Svenska förläggare
Näringslivspersoner från Göteborg
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Fysioterapeuterna

Fysioterapeuterna, tidigare Legitimerade Sjukgymnasters Riksförbund, är en svensk partipolitiskt obunden organisation för fysioterapeuter och sjukgymnaster. Organisationen, som bildades 1943, är endast öppen för legitimerade fysioterapeuter och sjukgymnaster, det vill säga fysioterapeuter och sjukgymnaster som har avlagt en godkänd fysioterapeut- eller sjukgymnastexamen och har legitimerats av Socialstyrelsen. Undantagna är studerande vid fysioterapeututbildningar som kan få ett särskilt medlemskap. Organisationens syfte är att främja och synliggöra fysioterapeuterna och sjukgymnasterna och deras arbete.

Medlemsantalet den 31 december 2017 var 12 713, varav 10 874 är yrkesverksamma medlemmar i Sverige. 1 936 var kommunalt anställda, 5 422 landstingsanställda, 297 i statlig tjänst, 1 529 var privatanställda, Företagare 1 662 egna företagare, 876 studerande och 846 pensionärer; övriga 145 innefattar arbetslösa och utlandsboende.

Fysioterapeuterna ger ut tidningen Fysioterapi som utkommer sex gånger per år i över 12 000 exemplar. Förbundet är huvudarrangör för Fysioterapi 2019, ett nationellt arrangemang, som ordnas vartannat år, med föredrag, workshops, företagsutställningar och presentation av forskning.

Vidare läsning
Kjellberg, Anders (2017) The Membership Development of Swedish Trade Unions and Union Confederations Since the End of the Nineteenth Century (De svenska fackförbundens och centralorganisationernas medlemsutveckling sedan slutet av 1800-talet) (Studies in Social Policy, Industrial Relations, Working Life and Mobility). Research Reports 2017:2 (uppdaterad 2018). Lund: Department of Sociology, Lund University. (om medlemsutvecklingen i bland annat Fysioterapeuterna)

Externa länkar
 Fysioterapeuternas webbplats

Branschorganisationer i Sverige
Organisationer bildade 1943
Sjukvård i Sverige
Sebastian Wredenberg

Sebastian Wredenberg, född 11 juni 1986, är en svensk skidskytt. Hans största merit är hans SM-guld i stafett 2010. Han debuterade i Europacupen 2009.

Externa länkar 
 Sebastian Wredenberg i IBU:s databas

Födda 1986
Män
Svenska skidskyttar
Levande personer
Svenska mästare i skidskytte
LSR

LSR kan syfta på:

 Fysioterapeuterna, tidigare Legitimerade Sjukgymnasters Riksförbund.
 Lokala vilostandarden (local standard of rest), en term inom astronomin.
Aleksej Volkov

Aleksej Anatoljevitj Volkov (ryska: Алексей Анатольевич Волков), född 5 april 1988 i Raduzjnyj, är en rysk skidskytt som tävlat internationellt sedan 2009. 

Volkovs främsta merit är guldet i jaktstart i EM i Otepää 2010. Hans främsta merit i världscupsammanhang är en tredjeplats i tyska Oberhof den 5 januari 2014.

Volkovs ingick i det ryska skidskyttelaget vid OS i Sotji 2014 tillsammans med Jevgenij Ustiugov, Dmitrij Malysjko och Anton Sjipulin. Laget tog guld i stafetten men blev 2020 av med medaljen efter att Jevgenij Ustiugov fällts för doping.

Källor

Externa länkar 
 Fakta på IBU:s webbplats

Ryska skidskyttar
Ryska olympiska guldmedaljörer
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Ryssland
Europamästare i skidskytte
Ryska idrottare under 2000-talet
Personer från Tiumen oblast
Födda 1988
Levande personer
Män
Up Your Alley

Up Your Alley är ett musikalbum av det amerikanska hårdrocksbandet Joan Jett & The Blackhearts, släppt 1988. Första singeln "I Hate Myself For Loving You" blev #8 på Billboard Hot 100. Uppföljaren "Little Liar" blev #19 på Billboard Hot 100.

Up Your Alley blev #19 på Billboard 200's albumlistor.

Förra Rolling Stones-gitarristen Mick Taylor spelar gitarrsolot på "I Hate Myself For Loving You".

Låtlista 
"I Hate Myself for Loving You" (Jett, Desmond Child) – 4:07
"Ridin' with James Dean" (Jett, Ric Browde, Ricky Byrd) – 3:17
"Little Liar" (Jett, Desmond Child) – 4:01
"Tulane" (Chuck Berry) – 2:54
"I Wanna Be Your Dog" (Dave Alexander, Ron Asheton, Scott Asheton, Iggy Pop) – 5:12
"I Still Dream About You" (Jett, Ricky Byrd, Gary Rottger) – 3:23
"You Want In, I Want Out" (Jett, Desmond Child) – 4:15
"Just Like in the Movies" (Jett, Ric Browde, Ricky Byrd, Kenny Laguna) - 3:05
"Desire" (Jett, Kenny Laguna, Diane Warren) – 3:53
"Back It Up" (Jett, Ric Browde, Ricky Byrd) – 3:31
"Play That Song Again" (Jett, Ricky Byrd, Frank Carillo) - 3:42

Musikalbum 1998
Studieförbunden

Studieförbunden, kort för Studieförbunden i samverkan, är de tio svenska studieförbundens bransch- och intresseorganisation och arbetar med att stärka folkbildningens idé och studieförbundens ställning i samhället. Organisationen arbetar med etik- och kvalitetsfrågor för studieförbunden, är förhandlingspart och ingår gemensamma avtal för deras räkning. 
Fram till 31 december 2015 hette Studieförbunden Folkbildningsförbundet. 

Folkbildningsförbundet bildades 1903 och har sedan starten haft till uppgift att agitera för folkbildningens sak. Till en början bedrev Folkbildningsförbundet egen folkbildningsverksamhet, bland annat genom att arrangera föreläsningar och sprida litteratur genom mobila boklådor.

Förbundet är en av tre medlemmar i Folkbildningsrådet, som bildades 1991 och som har i uppdrag att fördela statsbidraget till folkbildningen och följa upp dess användning.

Studieförbunden är medlem i EAEA (European Association for the Education of Adults), ICAE (International Council for Adult Education), Vetenskap & Allmänhet och nätverket Folkbildning Norden.

Referenser

Se även 
 Studieförbund för information om de tio svenska studieförbunden.

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Studieförbundens pressrum

Organisationer bildade 1903
Organisationer i Sverige
Studieförbund
Niklas Gudmundsson

Niklas Lars Roger Gudmundsson, född 29 februari 1972 i Trönninge, är en svensk före detta fotbollsspelare. Han började sin karriär i klubben Trönninge IF, en bit utanför Halmstad.

Under sin karriär spelade han i allsvenskan för Halmstads BK, Malmö FF och IF Elfsborg och i England för Blackburn Rovers och Ipswich Town. Gudmundsson spelade sju landskamper för Sveriges landslag och ingick i OS-truppen 1992. Han är far till fotbollsspelaren Gabriel Gudmundsson.

Karriär
Gudmundsson debuterade för Halmstads A-lag 1988 i en match mot Oddevold. HBK kvalificerade sig den säsongen för Allsvenskan och Gudmundsson gjorde allsvensk debut sommaren 1989. Från och med säsongen 1990 var han ordinarie i lagets startelva. Gudmundsson var en av Halmstads viktigaste spelare under flera säsonger, och under sin sista säsong 1995 kom en av hans bäst ihågkomna prestationer då han gjorde två mål i en oväntad 3-0-seger över Parma, då ett av Europas bästa lag, i andra omgången av Cupvinnarcupen.

Efter säsongen 1995 blev det klart att Gudmundsson skulle flytta till Blackburn Rovers, som då var regerande mästare i Premier League. Till en början spelade han för klubben på lån från december 1995. Kort före låneavtalet löpte ut i mars 1996 köpte Blackburn Gudmundsson för 7,2 miljoner kronor. Konkurrensen var tuff och han lånades senare ut till Ipswich i Championship. Ipswich avrundade säsongen med att kvala till Premier League, Gudmundsson gjorde mål i kvalfinalen mot Sheffield United men laget misslyckades med att kvalificera sig för högstadivisionen. Han trivdes i Ipswich och önskade stanna men klubben hade inte tillräckliga ekonomiska resurser för att köpa honom.

Gudmundsson flyttade 1997 till Malmö FF. Han var med då MFF för första gången någonsin trillade ur Allsvenskan 1999. Gudmundsson stannade degraderingen till trots kvar i MFF under säsongen i Superettan och hjälpte dem tillbaka till Allsvenskan. Inför 2000 flyttade han till IF Elfsborg, med vilka han vann svenska cupen 2000/2001. Han avslutade fotbollskarriären med att spela fyra säsonger för Ängelholms FF.

Gudmundsson har senare arbetat som bland annat säljare och försäkringsförmedlare.

Meriter
 Svenska cupen (2):
med Halmstad 1994/1995
med Elfsborg 2000/2001

 HP:s Dribbler 1990

Referenser 
 Niklas Gudmundsson på sports-reference.com
 Lista på landskamper, ''svenskfotboll.se, läst 2013-01-29

Födda 1972
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i Blackburn Rovers FC
Spelare i Ipswich Town FC
Fotbollsspelare i Malmö FF
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Levande personer
Män
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Sverige
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1992
Svenska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Premier League
Personer från Halmstads kommun
Spelare i English Football League
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Fotbollsspelare i Ängelholms FF
Ludbreg

Ludbreg (tyska: Lubring) är en kommun och stad i Kroatien. Kommunen har 8 668 och staden 3 465 invånare (2001). Ludbreg ligger nära floden Drava i Varaždins län, halvvägs mellan Varaždin och Koprivnica, i den historiska regionen Podravina. I Kroatien är orten en känd vallfärdsort.

Orter i kommunen
Ludbreg utgör huvudorten i kommunen med samma namn. I kommunen finns förutom Ludbreg följande orter: Apatija, Bolfan, Čukovec (Ludbreg), Globočec Ludbreški, Hrastovsko, Kućan Ludbreški, Ludbreg, Segovina, Selnik, Sigetec Ludbreški, Slokovec och Vinogradi Ludbreški.

Historia 
Enligt legenden är staden uppkallad efter en burgundisk korsfarare vid namn Lodbring som istället för att återvända hem efter ett korståg till det heliga landet slog sig ner i området där staden idag ligger. Enligt denna muntliga legend, som inte kan styrkas med några historiska dokument, kallade den lokala befolkningen honom för Ludbring vilket senare kom att förvrängas till Ludbreg.

Arkeologiska fynd visar att området där Ludbreg idag ligger har bebotts av pannonierna (en illyrisk folkstam) och kelter. År 4-6 e.Kr. intogs området av romarna som lät uppföra befästningen Iovi. Med tiden kom ett samhälle, föregångaren till dagens Ludbreg, att utvecklas runt befästningen. I slutet av folkvandringstiden på 600-700-talet slog sig slaverna (dagens kroater) ner i området.

1244 nämns Ludbreg för första gången i ett skrivet dokument utfärdat av den kroatisk-ungerske kungen Béla IV. I detta dokument, där staden benämns under namnet Transit aquam Bugne-Bednja, framgår att kungen förlänar Ludbreg med omgivningar till den adliga familjen Cer. 1461 benämns Ludbreg som köpstad.

Vallfärdsorten Ludbreg 
I Kroatien är Ludbreg en vallfärdsort sedan 1400-talet. Under en gudstjänst 1414 såg en präst hur vinet i nattvardsbägaren förvandlades till blod. Efter det började pilgrimer vallfärda till den kyrka där undret ägt rum. År 1513 utsåg påven Leo X Ludbreg till den Heliga treenighetens vallfartsort i Kroatien.

Arkitektur och stadsbild

Slottet Batthyany som är byggt i barockstil och klassicistisk stil bär sina anor från 1320. Det är sedan dess om- och tillbyggt och rymmer idag kroatiska restaureringsinstitutets verkstäder. Slottet är sedan 1939 i staden Ludbregs ägo.

Den Heliga treenighetens kyrka som var omnämnd redan 1334 var ursprungligen byggd i gotisk stil. Den är idag i barockstil och har fresker av Mirko Rački. Portiken från 1779 är typisk för pilgrimskyrkorna i Kroatien.

Kommunikationer 
Vid Ludbreg finns anslutningsväg till motorvägen A4 som i sydvästlig riktning leder mot huvudstaden Zagreb och i nordöstlig riktning mot Varaždin, Čakovec och den ungerska gränsen.

Se även 

Centrala Kroatien
Pannoniska Kroatien
Pannonien

Referenser 

Orter i Varaždins län
Heliga platser
Romersk-katolska pilgrimsorter i Kroatien
Psykomotorisk agitation

Psykomotorisk agitation är en serie ofrivilliga och meningslösa rörelser som orsakas av psykiska spänningar och ängslighet. Om beteendet beror på en organisk störning kallas samma beteende akatisi.

Några vanliga varianter av psykomotorisk agitation är att gå runt i rummet, vrida händerna, ta av kläderna och sätta på dem igen. Självskadliga beteenden kan förekomma tillsammans med agitationen, som att riva hud eller tugga naglar tills det blöder. Psykomotorisk agitation  förekommer främst i allvarliga depressioner men också bipolära maniska skov. Det ses ibland tillsammans med psykomotorisk hämning.

Se även
 Giftstruma
 Rastlöshet
 Tics
 Tvångssyndrom
 Ångest

Källor

Psykologiska syndrom
Motoriska tillstånd och störningar
Beteendesymtom
Louise du Pierry

Louise du Pierry eller Dupiery (Elisabeth Louise Felicite Pourri de la Madeleine), född 30 juli 1746, död 27 februari 1807, var en fransk astronom och professor.

Louise du Pierry studerade för Jerome de Lalande 1779 och blev ledamot i "L'Academie de Sciense de Béziers". Hon blev 1789 den första kvinnliga professorn vid universitetet Sorbonne i Paris då hon ledde kurser i astronomi för kvinnor. Hon beräknade solförmörkelser och dygnsrytmer och publicerade sitt eget arbete 1799.  

Jerome De Lalande inkluderade henne som ett exempel på en idealisk kvinnlig akademiker i sitt verk Astronomie des Dames (1790).

Källor 
 

Franska astronomer under 1700-talet
Fransk kvinnohistoria
Födda 1746
Avlidna 1807
Kvinnor
Heds kyrka

Heds kyrka är en kyrkobyggnad som ligger i Heds socken och tillhör Skinnskatteberg med Hed och Gunnilbo församling.

Kyrkobyggnaden
Första kapellet uppfördes av trä 1593. Åren 1685-1687 uppfördes en korsformad träkyrka uppe på Hedåsen i söder som ersatte det ursprungliga kapellet. Nuvarande stenkyrka började uppföras 1789 och invigdes ofullbordad 18 oktober samma år. Kyrktornet restes åren 1791-1792 och försågs med en spetsig, kopparklädd spira.

1905 genomfördes en grundlig restaurering där bland annat nya bänkar i mahogny, nytt golv, centralvärmeledning och ljusa gladare målningar tillfördes.

Vid ett åsknedslag 17 juni 1828 förstördes den höga tornspiran tillsammans med klockvåningen. Vid återuppbyggnaden 1830-1831 tillkom nuvarande tornspira som är lägre. 1905 genomgick kyrkan en stor inre förnyelse efter program av arkitekt Rudolf Arborelius. Kyrkorummets golv byttes ut och den gamla slutna bänkinredningen kasserades och ersattes med öppen bänkinredning. Nästa stora renovering genomfördes 1949-1950 efter handlingar av arkitekt Sven A. Söderholm med syfte att återskapa 1790-talets kyrkorum. Sluten bänkinredning sattes då åter in.

Inventarier
 Orgeln installerades våren 1850 och var byggd av orgelbyggare Blomquist & Lindgren efter samma ritningar som orgeln i Hjälsta kyrka. År 1905 gjordes en ombyggnad av orgelbyggaren Per Johan Johansson i Ore, Dalarna. Ny spelpulpet med registrering och koppling efter modernt tänk samt att organisten nu kunde vara vänd mot församlingen Åren 1949-1950 byggdes orgelverket om av orgelbyggare E. A. Setterquist & son Eftr. i Örebro. Orgelfasaden bevarades oförändrad.
 Nuvarande predikstol skänktes till kyrkan 1798.
 Dopfunten med tillhörande dopskål av silver är skänkta till kyrkan år 1939.
 Altaruppsatsen med altartavla är gåvor från familjen Lorichs på Bernshammar.
 En mässhake är från 1300-talet.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Tryckta källor

Webbkällor
 Kulturhistorisk karakteristik Heds kyrka
 Skinnskatteberg med Hed och Gunnilbo församling

Kyrkobyggnader i Västerås stift
Kyrkobyggnader i Skinnskattebergs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1789
1789 i Sverige
Eric Boman

Eric Boman, född 1867 och död 1924, var en svensk arkeolog.

Boman förvärvade under ett äventyrligt liv i Argentina en god kännedom om sydamerikanska förhållanden. Han var anställd vid svenska Chaco-Cordiller-expeditionen 1901–02 och senare i den fransk Créqui-Monfortexpeditionen till Anderna, från vilken han utgav det värdefulla arbetet Antiquités de la région andine (2 band, 1908). Boman var senare anställd i argentinsk musieitjänst.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Svenska arkeologer under 1900-talet
Födda 1867
Avlidna 1924
Män
Testingenjör

Testingenjör, även provningsingenjör, är ett yrke som består i att testa och kontrollera hårdvara, mjukvara eller en kombination av dessa. Detta för att säkerställa att produkten som testas håller en viss kvalitetsnivå och för att finna problem med produkten som kan åtgärdas innan den släpps vidare till till exempel kunder.

Yrken
Arvid Boman

Erik Arvid Boman, född 2 juni 1878 i Nätra församling, Västernorrlands län, död 4 juni 1954 i Vittsjö församling, Kristianstads län, var en svensk präst.

Boman blev 1911 svensk pastor i Johannesburg, Sydafrika, 1914 i Köpenhamn, där han 1916 blev legationspredikant. År 1917 blev han kyrkoherde i Gustafskyrkan i Köpenhamn. Han höll sin första predikan som tjänstgörande hovpredikant i Slottskapellet 1938. Boman arbetade verksam för svenskhetens bevarande på de platser där han var kyrkoherde. Han är begravd på Vittsjö kyrkogård.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter 

Svenska hovpredikanter
Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Nätra socken
Födda 1878
Avlidna 1954
Män
Svensk uppslagsbok
First We Take Manhattan

"First We Take Manhattan" är en sång skriven av Leonard Cohen. I originalutförandet framfördes den av Jennifer Warnes på musikalbumet Famous Blue Raincoat från 1987, ett album som bara bestod av låtar skrivna tillsammans med just Leonard Cohen.

Leonard Cohens egen version av låten gavs ut först året efter, på albumet I'm Your Man. Låten har sedan dess framförts av ett antal andra artister, däribland den svenska gruppen Cookies 'N' Beans.

År 1989 släppte Totte Wallin en svenskspråkig version under titeln "Nu tar vi Lilla Essingen"; den gavs ut på singel med "Lilla Essingen blues" (titelspår från Wallins album från 1988) som B-sida. År 2014 återutgavs låten digitalt, i samband med ett samlingsalbum, under titeln "Först tar vi lilla Essingen".

Referenser 

Sånger 1987
Låtar skrivna av Leonard Cohen
Letlav

Letlav (Parmelia omphalodes) är en brun eller brungråaktig lav som växer på klippor och stenar och har stor spridning på norra halvklotet. Dess namn kommer av att den förr användes för färgning av textil (jämför leta, som är ett äldre ord för färga). En annan lav som använts för färgning och som tillhör samma släkte som letlav är färglav. 

Letlaven kännetecknas av förekomsten av ljusa pseudocypheller på bålens ovansida, samt även av att dess lober är tvärt avskurna. Det är sällsynt att apothecier förekommer och den saknar isidier.

Referenser 
Moberg, Roland & Holmåsen, Ingemar. Lavar - en fälthandbok, Interpublishing AB, 1982.

Externa länkar 

Naturhistoriska riksmuseet om letlav

Lavar
Masako Seki

Masako Seki var en japansk bordtennisspelare och världsmästare i dubbel, mixed dubbel och lag. Hon var även asiatisk mästare i singel, dubbel och lag. Under sin karriär tog hon 8 medaljer i bordtennis-VM, 4 guld, 3 silver och 1 brons.

Meriter 
Bordtennis VM
 1961 i Peking
 3:e plats mixed dubbel (med Keiichi Miki)
 1:a plats med det japanska laget
 1963 i Prag
 1:a plats dubbel (med Kimiyo Matsuzaki)
 2:a plats mixed dubbel (med Koji Kimura)
 1:a plats med det japanska laget
 1965 i Ljubljana
 Kvartsfinal singel
 2:a plats dubbel (med Noriko Yamanaka)
 1:a plats mixed dubbel (med Koji Kimura)
 2:a plats med det japanska laget

 Asiatiska mästerskapen TTFA
 1963 i Manilla
 1:a plats dubbel (med Kimiyo Matsuzaki)
 1:a plats med det japanska laget
 1964 i Seoul
 1:a plats singel
 1:a plats dubbel (med Naoko Fukazu)
 2:a plats mixed dubbel (med Koji Kimura)
 1:a plats med det japanska laget

 Asiatiska spelen
 1962 i Jakarta
 3:e plats singel
 1:a plats dubbel
 3:e plats mixed dubbel
 1:a plats med det japanska laget

Källor 
Masako Seki i ITTFs - Databank
 Svenska Bordtennisförbundets webbplats

Noter

Externa länkar 
 ITTF.com

Japanska bordtennisspelare
Världsmästare i bordtennis
Asiatisk mästare i bordtennis
Födda okänt år
Kvinnor
WP:Projekt Japan
Avlidna 2019
Marc Marie de Bombelles

Marc Marie de Bombelles, född den 6 oktober 1744 i Bitche, död den 22 februari 1822 i Paris, var en fransk markis, diplomat och prelat. 

Han var son till Henri François de Bombelles.

de Bombelles användes i flera diplomatiska uppdrag av Ludvig XVI, i bland annat Haag, Neapel, Regensburg, Lissabon och Venedig. 

de Bombelles, som var motståndare till den franska revolutionen, skrev 1799 La France avant et depuis la révolution. Han författade en dagbok som är en viktig samtidskälla, men bara delar av den har utgivits.

Han blev änkling 1800 och därefter präst. År 1819 blev han biskop av Amiens.

Han var gift med brevskrivaren Marie-Angélique de Bombelles. Av hans söner märks Ludwig Philipp de Bombelles och Carl Renatus de Bombelles som båda gick i österrikisk tjänst.

Referenser 

 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Externa länkar 
 

Franska diplomater
Franska biskopar
Diplomater under 1700-talet
Franska ämbetsmän under 1700-talet
Födda 1744
Avlidna 1822
Män
Svensk uppslagsbok
Franska dagboksskrivare
Dagboksskrivare under 1700-talet
Dagboksskrivare under 1800-talet
Ludwig Philipp de Bombelles

Ludwig Philipp de Bombelles, född den 1 juli 1780 i Regensburg, död den 7 juli 1843 i Wien, var en österrikisk diplomat. Han var son till Marc Marie de Bombelles och Marie-Angélique de Bombelles och bror till Carl Renatus de Bombelles.

de Bombelles, som var fransk greve, företrädde energiskt Klemens von Metternichs politik på ett flertal diplomatiska poster i Tyskland, Danmark, Italien och Schweiz.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Externa länkar 

 

Franska grevar
Österrikiska diplomater
Personer i Österrike under 1800-talet
Personer från Regensburg
Födda 1780
Avlidna 1843
Män
Svensk uppslagsbok