kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
ULPA-filter

ULPA (Ultra Low Particulate Air) är ett filter som (teoretiskt) från luften kan ta bort minst 99,999% av damm, pollen, mögel, bakterier och andra luftburna partiklar med en storlek av 120 nanometer eller större. 

Ett antal rekommenderade praxis har skrivits om hur man ska testa dessa filter

Se även 
 HEPA-filter

Referenser

Externa länkar 
 sentryair.com - ULPA Filter Efficiency Chart: Sentry Air Systems

Filtrering
Herman Flodkvist

Gustav Herman Flodkvist, född 12 juli 1875 i Almunge församling, Stockholms län, död 7 juli 1968 i Uppsala, var en svensk agronom. 

Flodkvist, som var son till lantbrukare Gustaf Floderus och Eva Charlotta Carlsson, avlade agronomexamen på Ultuna lantbruksinstitut 1901. Han var lantbrukstjänsteman och lantbrukslärare 1901–1912, jordbrukskonsulent i Örebro län 1912 och var förste jordbrukskonsulent 1913–1932. Han blev filosofie doktor vid Königsbergs universitet 1931 och var professor i agronomisk hydroteknik vid Lantbrukshögskolan 1932–1943. Han var högskolans prorektor 1934–1940, dess rektor 1940–1943 och uppehöll professuren 1943–1946.

Flodkvist blev ledamot av Lantbruksakademien 1938, av Vetenskapssocieteten i Uppsala 1943 och agronomie hedersdoktor i Uppsala 1953. Han författade skrifter rörande hydrologi, jords avvattning och bevattning, grundförbättring och lantbruksundervisning. Han var redaktör för tidskriften Grundförbättring från 1947.

En gata på SLU området (Sveriges lantbruks universitet) i Uppsala är döpt efter Flodkvist.

Källor 

Svenska professorer i lantbruksvetenskap
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Ledamöter av Lantbruksakademien
Män
Födda 1875
Avlidna 1968
Personer från Almunge socken
Itte Detenamo

Itte Detenamo, född 22 september 1986, är en naurisk olympisk tyngdlyftare.

Detenamo representerade Nauru vid Olympiska sommarspelen 2004 i Aten, där han slutade på 14:e plats i +105kg-klassen. Han var Naurus enda deltagare i Olympiska sommarspelen 2008 i Peking

Detenamos far och äldre syster är också tyngdlyftare.

Källor

Noter

Nauriska tyngdlyftare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Nauru
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Nauru
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Nauru
Tävlande i tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 2012
Födda 1986
Levande personer
Män
Kevin Levrone

Kevin "Maryland Muscle Machine" Levrone, född 16 juli 1964 i Baltimore, Maryland, är en professionell kroppsbyggare.

175cm lång & vägde 109kg on-season under sina bästa professionella tävlingsår. Levrone har avslutat sin tävlingskarriär.

Tävlingshistorik

 1991 Junior Nationals - NPC, HeavyWeight, 2nd
 1991 Nationals - NPC, HeavyWeight, 1st
 1991 Nationals - NPC, Overall Winner 
 1992 Chicago Pro Invitational, 3rd
 1992 Night of Champions, 1st
 1992 Mr. Olympia, 2nd
 1993 Grand Prix France (2), 5th
 1993 Grand Prix Germany (2), 1st
 1993 Grand Prix Spain, 3rd
 1993 Mr. Olympia, 5th
 1994 Arnold Classic, 1st
 1994 Grand Prix England, 2nd
 1994 Grand Prix France (2), 1st
 1994 Grand Prix Germany, 2nd
 1994 Grand Prix Italy, 1st
 1994 Grand Prix Spain, 2nd
 1994 Mr. Olympia, 3rd
 1994 San Jose Pro Invitational, 1st
 1995 Grand Prix England, 2nd
 1995 Grand Prix Germany, 1st
 1995 Grand Prix Russia, 1st
 1995 Grand Prix Spain, 1st
 1995 Mr. Olympia, 2nd

 1996 Arnold Classic, 1st
 1996 Grand Prix Czech Republic, 2nd
 1996 Grand Prix England, 2nd
 1996 Grand Prix Germany, 3rd
 1996 Grand Prix Russia, 2nd
 1996 Grand Prix Spain, 2nd
 1996 Grand Prix Switzerland, 3rd
 1996 Mr. Olympia, 3rd
 1996 San Jose Pro Invitational, 1st
 1997 Arnold Classic, 2nd
 1997 Grand Prix Czech Republic, 1st
 1997 Grand Prix England, 1st
 1997 Grand Prix Finland, 1st
 1997 Grand Prix Germany, 1st
 1997 Grand Prix Hungary, 1st
 1997 Grand Prix Russia, 2nd
 1997 Grand Prix Spain, 1st
 1997 Mr. Olympia, 4th
 1998 Grand Prix Finland, 2nd

 1998 Grand Prix Germany, 2nd
 1998 Night of Champions, 2nd
 1998 Mr. Olympia, 4th
 1998 San Francisco Pro Invitational, 1st
 1998 Toronto Pro Invitational, 2nd
 1999 Arnold Classic, 2nd
 1999 Grand Prix England, 3rd
 1999 Mr. Olympia, 4th
 1999 World Pro Championships, 3rd
 2000 Arnold Classic, 3rd
 2000 Mr. Olympia, 2nd
 2001 Grand Prix England, 1st
 2001 Mr. Olympia, 3rd
 2002 Arnold Classic, 5th
 2002 Grand Prix Australia, 4th
 2002 Mr. Olympia, 2nd
 2003 Arnold Classic, 5th
 2003 Mr. Olympia, 6th
 2003 Show of Strength Pro Championship, 3rd
 2016 Mr. Olympia, 16th
 2018 Arnold Classic Australia, 13th

Referenser 

Amerikanska kroppsbyggare
Idrottare från Baltimore
Födda 1964
Levande personer
Män
Annika Elmqvist

Annika Elise Elmqvist, född 13 december 1946 i Uppsala domkyrkoförsamling, Uppsala län, är en svensk barnboksförfattare och serieskapare. Hon och hennes bok Sprätten satt på toaletten (1970) är med på en lista över "100 omistliga barnboksförfattare" som publicerades i Dagens Nyheter 18 augusti 2008. Hon är även initiativtagare till Klimatriksdag 2014. För initiativet blev hon tilldelad priset som Årets miljöhjälte 2014.

Bibliografi

Bilderböckerna om Sprätten 
 1970 – Sprätten satt på toaletten, Rabén & Sjögren. Boken översattes 1971 till danska Da Sprutten trak i snoret Eva Glistrup. Den gavs ut i nytryck på svenska 2012 på Karneval förlag.
 1987 – Sprätten på toaletten kommer igen, Öga Hand, Linköping.
 2005 – Sprätten på toaletten går för långt, Öga Hand, Linköping.

Bilderböcker
 1987 – Sundsvall brinner!, (med Pål Rydberg) Sundsvalls museum.
 2007 – Adila och krokobilen (Nutek förlag, Text: Titti Knutsson).

Serierelaterat 
 1970 – Historieboken, (med Gittan Jönsson, AnnMari Langemar, Pål Rydberg) Ordfront, ny upplaga 1978,  (1978)
 1979 – Sveriges historia, från stenålder till storindustri, (med Pål Rydberg) Ordfront i samarbete med Arkivet för folkets historia.
 1985 – Farliga tankar om demokrati och människovärde, (med Pål Rydberg) Ordfront.

Övrigt
 12004 – Grundkurs i globalisering, sänkt pris, kort datum, (med Anika Agebjörn och Pål Rydberg) Leopard förlag.

Referenser

Externa länkar 
Artikel om Annika Elmqvist på Seriewikin
 Officiell webbplats för Sprätten-böckerna

Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenskspråkiga författare
Födda 1946
Levande personer
Kvinnor
Svenska serieskapare
Personer från Uppsala
Edwin C. Burleigh

Edwin Chick Burleigh, född 27 november 1843 i Linneus, Maine, död 16 juni 1916 i Augusta, Maine, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Maine 1889–1893. Han representerade Maine i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1897–1911 och sedan i senaten från 1913 fram till sin död.

Burleigh arbetade som lärare, lantmätare, jordbrukare och publicist. Han flyttade 1876 till Augusta. Han var delstatens finansminister (Maine State Treasurer) 1885–1888.

Burleigh efterträdde 1889 Sebastian Streeter Marble som guvernör i Maine. Han efterträddes 1893 av Henry B. Cleaves.

Kongressledamot Seth L. Milliken avled 1897 i ämbetet och efterträddes av Burleigh. Han besegrades i kongressvalet 1910 av demokraten Samuel W. Gould. Burleigh efterträdde sedan 1913 Obadiah Gardner som senator för Maine.

Senator Burleigh avled 1916 i ämbetet och gravsattes på Forest Grove Cemetery i Augusta.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1843
Avlidna 1916
Guvernörer i Maine
Ledamöter av USA:s representanthus från Maine
Ledamöter av USA:s senat från Maine
Män
Arthur R. Gould

Arthur Robinson Gould, född 16 mars 1857 i Corinth, Maine, död 24 juli 1946 i Presque Isle, Maine, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Maine i USA:s senat 1926–1931.

Gould flyttade år 1887 till staden Presque Isle i Aroostook County. Han var verksam inom timmer-, energi- och järnvägsbranscherna. Gould tillträdde 1902 som verkställande direktör för järnvägsbolaget Aroostook Valley Railroad Company.

Senator Bert M. Fernald avled 1926 i ämbetet och efterträddes av Gould. Han efterträddes i sin tur år 1931 av Wallace H. White.

Gould avled 1946 och gravsattes på Mount Hope Cemetery i Bangor, Maine.

Externa länkar 
 Biographical Directory of the United States Congress
 Political Graveyard

Födda 1857
Avlidna 1946
Ledamöter av USA:s senat från Maine
Män
Karin Neuman-Rahn

Karin Minette Neuman-Rahn, född 13 januari 1876 i Åbo, död 1962 i Helsingfors, var en finlandssvensk sjuksköterska.

Biografi 
Karin Neuman-Rahn var dotter till baningenjör Hugo Neuman, Åbo, och hans maka Johanna Rahn, född i Philadelphia i USA, uppvuxen i Zürich.

Karin Neuman-Rahn utbildade sig vid Sofiahemmet i Stockholm 1908–1910 till sjuksköterska och blev under den perioden bekant med Elsa Beskow, Alice Tegnér och Emilie Fogelklou-Carlén. 
Hennes äktenskap med den finlandssvenske skalden och ögonläkaren Ernst Knape slutade i skilsmässa och hon tog då båda föräldrarnas efternamn.
Neuman-Rahn verkade så småningom inom mentalvården, på så kallat sinnessjukhus, och blev en föregångare tack vare sin humana syn på de psykiskt sjuka patienterna. Hon förespråkade tvångsfri vård för de psykiskt sjuka och lade stor vikt vid vänligt och kärleksfullt bemötande samt välvårdade och vackra lokaler med behagliga färger och över huvud taget en positiv grundsyn.
Under åren 1918 till 1935 undervisade hon vid Mariasjukhusets sjuksköterskeskola i Helsingfors, hon deltog i internationella sjuksköterskekongresser samt i en världsomspännande psykiatrisk kongress i Washington år 1930.
Karin Neuman-Rahn författade ett antal verk inom sitt ämnesområde. Hennes lärobok Den psykiskt sjuka människan och hennes vård blev epokgörande och utgavs på svenska, finska och tyska år 1924.
1997 kom en doktorsavhandling om Karin Neuman-Rahn och hennes verk skriven av Dahly Matilainen där det påpekas att Karin Neuman-Rahn oförskyllt hamnat i skuggan av den mera kända Sophie Mannerheim. "Mot bakgrunden av de fördomar som fanns mot psykiskt sjuka var det unikt att lyfta fram det ljusa och hoppfulla i vården av själsligt sjuka", understryker Matilainen. Karin Neuman-Rahn erhöll en mängd utmärkelser och avled 1962 i Helsingfors.

Bibliografi

Vidare läsning

Källor

Externa länkar 
 Dahly Matilainens doktorsavhandling

Finländska sjuksköterskor
Kvinnor
Födda 1876
Avlidna 1962
Personer från Åbo
Finlandssvenskar inom hälso- och sjukvård
Bert M. Fernald

Bert Manfred Fernald, född 3 april 1858 i Poland, Maine, död där 23 augusti 1926, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Maine 1909–1911. Han representerade Maine i USA:s senat från 1916 fram till sin död.

Fernald arbetade som lärare och var verksam inom mejeri- och telefonbranscherna. Han besegrade Obadiah Gardner i guvernörsvalet 1908 och efterträdde 1909 William T. Cobb som guvernör. Han efterträddes 1911 av Frederick W. Plaisted.

Senator Edwin C. Burleigh avled 1916 i ämbetet och efterträddes av Fernald. Han avled i sin tur år 1926 i ämbetet och efterträddes av Arthur R. Gould. Fernald gravsattes på Highland Cemetery i West Poland i Maine.

Referenser

Externa länkar 

Guvernörer i Maine
Ledamöter av USA:s senat från Maine
Personer från Poland, Maine
Födda 1858
Avlidna 1926
Män
Comancheros

Comancheros - ursprungligen kända under namnet viajeros (resenärer) -  var en multietnisk handelskultur som verkade i området mellan Kalifornien i väster och Mexikanska golfen under den spanska, mexikanska och början av den amerikanska dominansen över vad som nu är sydvästra Förenta Staterna.

Comancheros hade verkat tidigare, men fick ökad betydelse och officiellt erkännande efter freden 1786 mellan den spanska kolonialadministrationen och comancherna. Därefter kunde comancheros öppet fungera som mellanhänder i handeln med vapen och ammunition mellan koloniala leverantörer och comancherna, samt fungera som mellanhänder vid friköpning av fångar från dem.

Referenser

Se även
Genízaros
Ciboleros

Externa länkar 
''Handbook of Texas Online: Comancherors--

Nordamerikanska indianer
Spanska imperiet
Koloniseringen av Amerika
Etniska grupper i Nordamerika
Rita Sargsian

Rita Sargsian (Armeniska: Ռիտա Սարգսյան), född 6 mars 1962 i Stepanakert (även kallat Khankendi), död 20 november 2020 var fru till Armeniens president Serzj Sargsian, och var därmed Armeniens första dam. Hon föddes i en militär familj i Stepanakert, där hon tog en musikutbildning. Därefter arbetade hon som musiklärare innan hon flyttade till Armenien. Sargsian hade två barn och ett barnbarn.

Källor 
Info på presidentens webbplats

Födda 1962
Avlidna 2020
Kvinnor
Personer från Stepanakert
Pik Botha

Roelof Frederik "Pik" Botha, född 27 april 1932 i Rustenburg i Transvaal, död 12 oktober 2018 i Pretoria, var en sydafrikansk politiker (African National Congress, tidigare nationalist) och diplomat. Han är mest bekant som landets FN-ambassadör från 1975 till 1977, därefter utrikesminister från 1977 till 1994.

Botha, född i en boerfamilj i Transvaal, utbildade sig vid universitetet i Pretoria. Han rekryterades av utrikesdepartementet 1953 och var under följande år bosatt som diplomat i bland annat Sverige (där han blev tredjesekreterare i juni 1956), Tyskland (januari 1960), Nederländerna (en av Sydafrikas juridiska representanter vid Internationella domstolen i Haag 1963–1966) och USA (som ledamot av FN:s generalförsamling 1966–1974). Han var verksam som diplomat och samtidigt verksam inom politiken för Nationalistpartiet. Han invaldes i parlamentet 1970 för Wonderboom men lämnade sitt mandat 1974 för att följande år utses till Sydafrikas FN-ambassadör av premiärminister John Vorster. Han var samtidigt Sydafrikas ambassadör i USA. I FN:s generalförsamling försvarade han Sydafrikas politiska agerande i samband med de svåra kriserna i samband med Sowetoupproret och apartheidmotståndaren Steve Bikos död samtidigt som han vurmade för slopad rasdiskriminering. 1975 höll han ett tal i generalförsamlingen där han uppmärksammat förklarade: "diskriminering baserad enbart på färgen av en människas hud kan inte försvaras".

1977 utsågs Botha, vald till parlamentet samma år för Westdene, till utrikesminister som en del av Vorsters omprövade politik gentemot de afrikanska grannländerna. Följande år fördes han fram som möjlig efterträdare åt den sjuklige Vorster och ledde klart i opinionsmätningar men tvingades för sin relativa ungdom och sitt påstått liberala sinnelag stå tillbaka och stödde istället Pieter Willem Botha, som valdes. Under 1980-talet vurmade han för avskaffande av diskriminerande lagstiftning. Han uttalade sig i februari 1986 att Sydafrika mycket väl kunde ha en svart president inom "några år" (Botha tvingades senare ta tillbaka uttalandet).

Nkomatiavtalet 1984 blev en stor triumf för Botha och Sydafrika, då Moçambique lovade att slopa sitt stöd till ANC:s militära verksamhet i utbyte mot löften att inte förse antimarxistiska rörelser i landet med vapen. Från 1987 var Botha även vice partiordförande i Transvaal. I Nelson Mandelas regering tvingades Botha 1994 avstå utrikesministerposten och utsågs istället till mineral- och energiminister, en post han behöll till 1996, då han drog sig tillbaka från politiken. Han lämnade 2000 Nationalistpartiet för att ansluta sig till ANC, i vilket han också stod för en liberalt färgad politik och levererade kritik mot den omfattande kvoteringslagstiftning som infördes under Thabo Mbekis regering.

Källor

Noter

Externa länkar
Video:Samtal med Pik Botha om den brittiska kolonialmaktens betydelse för etablerandet av rasdiskriminering i landet

Födda 1932
Sydafrikas utrikesministrar
Sydafrikanska politiker under 1900-talet
Män
Avlidna 2018
William P. Frye

William Pierce Frye, född 2 september 1830 i Lewiston, Maine, död 8 augusti 1911 i Lewiston, Maine, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Maine i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1871–1881 och sedan i senaten från 1881 fram till sin död. Han var tillförordnad talman i senaten, president pro tempore of the United States Senate, 1896–1911.

Frye utexaminerades 1850 från Bowdoin College. Han studerade sedan juridik och inledde 1853 sin karriär som advokat i Maine. Han var borgmästare i Lewiston 1866–1867 och delstatens justitieminister (Maine Attorney General) 1867–1869.

Frye efterträdde 1871 Samuel P. Morrill som kongressledamot. Han efterträdde sedan 1881 James Blaine som senator för Maine. Senator Frye avled 1911 i ämbetet och gravsattes på Riverside Cemetery i Lewiston. Fryes hus i Lewiston upptogs 1976 i National Register of Historic Places.

Externa länkar

Political Graveyard

Födda 1830
Avlidna 1911
Borgmästare i Lewiston, Maine
Ledamöter av USA:s representanthus från Maine
Ledamöter av USA:s senat från Maine
Män
Alumner från Bowdoin College
Korsvattnet

Korsvattnet är en sjö i Offerdals socken i Krokoms kommun i Jämtland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Övre Oldån (Korsvattenån). Vid provfiske har röding fångats i sjön.

Sjön består av två sammanhängande sjöar, Stora Korsvattnet och Lilla Korsvattnet. Sjön ligger i Oldfjällen. Korsvattnet avvattnas av en av Långans två större källfloder som därefter rinner ut i Yttre Oldsjön. Där förenas Långan med den andra källfloden som börjar i Stora Burvattnet och Lilla Burvattnet och rinner genom sjöarna Stor-Mjölkvattnet, Övre Lill-Mjölkvattnet och Nedre Lill-Mjölkvattnet till Yttre Oldsjön. Efter utflödet ur Yttre Oldsjön rinner Långan genom Rönnösjön och Landösjön vidare till Indalsälven.

SMHI har en meteorologisk station vid Korsvattnet.

Delavrinningsområde 
Korsvattnet ingår i delavrinningsområde (708725-138827) som SMHI kallar för Utloppet av Korsvattnet. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 15 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Övre Oldån (Korsvattenån) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av kalfjäll (65 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Krokoms kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Indalsälvens avrinningsområde
Insjöar i Jämtland
Insjöar i Krokoms kommun
Insjöar i Sverige om minst 10 kvadratkilometer
Francisco Fernández Ochoa

Francisco "Paquito" Fernández Ochoa, född 25 februari 1950 i Madrid, död 6 november 2006 i Cercedilla norr om Madrid, var en spansk alpin skidåkare. Han var specialiserad på slalom.

När han var 21 år gammal så vann han OS-guld i slalom vid OS 1972 i Sapporo, medaljen räknas även som VM-medalj. Han är känd för att vara den första och hittills (2010) enda spanjor att någonsin att vinna en guldmedalj vid olympiska vinterspelen. 

Fernández Ochoa var ett av fem syskon som tävlat för det spanska skidlandslaget i olympiska vinterspelen (bröderna Luis och Juan Manuel och systrar Dolores och Blanca).  Blanca var den enda andra spanska skidåkare att vinna en medalj vid olympiska vinterspelen, hon vann brons i damernas slalom vid olympiska vinterspelen 1992 i Albertville, Frankrike. 

Fernández Ochoa tävlade i fyra olympiska vinterspelen (1968 till 1980). Han vann bara en världscupstävling, ett slalomlopp i 1974 i Zakopane, Polen. 

Vid 1974 VM, vann Fernández Ochoa ett brons i slalom. Hans bästa säsong var 1975, han slutade 9:a i den totala ställningar och 7:a slalomcupen. Han slutade nia i slalomen vid olympiska vinterspelen 1976.

Fernández Ochoa gick i pension som professionell skidåkare vid en ålder av 30, efter säsongen 1979/1980. Han slutade med fyra världscup-pallplatser (topp 3) och 30 bland de tio bästa. 

Francisco Fernández Ochoa 2006 avled av cancer i Cercedilla 2006. En staty av Ochoa restes till hans ära i staden en vecka före hans bortgång.

Världscupsegrar

Referenser

Externa länkar 
 Sports-Reference.com - profile - Francisco Fernández Ochoa

Födda 1950
Spanska alpina skidåkare
Spanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1968 från Spanien
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1968
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1972 från Spanien
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1972
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1976 från Spanien
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1976
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Spanien
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1980
Män
Avlidna 2006
Idrottare från Madrid
Half Past Animal

Half Past Animal  är ett synth/rockalbum av svenska gruppen Strasse från 2009.

Albumet är producerad av Charlie Storm i Cloudchamber studios. Utgiven av Luminol Grammofon. 

Singlar från albumet; Killed Again (+ What Can You Do?, special version), 2008 och Shakespeare Was An American, 2007.

Medverande
Russ Ryden: sång, gitarr, synths, perc
Max Abbey: gitarr. UK Sandin: bas
Charlie Storm: trummor, bas, gitarr, keyboards
Jazz/AvantGardepianisten, Mike Garson medverkar på låten Crashing.

Låtlista
 Shakespeare Was An American (Ryden)
 Fashion Week (Ryden/Storm)
 Spiders (Storm/Ryden)
 From The Shadows (Ryden)
 Spirits Of The Dead Watching (Storm/Ryden)
 They Walked Like Men (Storm/Ryden)
 Damascus 602 (Ryden)
 Killed Again (Ryden)
 European Blood (Ryden)
 Crashing (Ryden)

Musikalbum 2009
Samuel P. Morrill

Samuel Plummer Morrill, född 11 februari 1816 i Chesterville, Massachusetts (i nuvarande Maine), död 4 augusti 1892 i Chesterville, Maine, var en amerikansk republikansk politiker och präst. Han representerade delstaten Maines andra distrikt i USA:s representanthus 1869–1871.

Morrill studerade teologi och arbetade som präst i Farmington, Maine. Han efterträdde 1869 Sidney Perham som kongressledamot. Han efterträddes 1871 av William P. Frye. Morrill arbetade sedan som präst i Dixfield 1877–1879 och senare i Vienna, Maine.

Morrill avled 1892 och gravsattes på Chesterville Hill Cemetery i Chesterville.

Källor

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1816
Avlidna 1892
Ledamöter av USA:s representanthus från Maine
Män
Chesterville

Chesterville kan syfta på:

Geografi

Kanada 

 Chesterville (kommun), Québec, Centre-du-Québec, 
 Chesterville, Ontario

USA 

 Chesterville, Maine, Franklin County, 
 Chesterville, Ohio, ort, Morrow County, 

Robotskapade Kanadaförgreningar
Robotskapade USAförgreningar
Naked Eyes

Naked Eyes är en brittisk synthpopgrupp bildad 1982, som först blev populära på 1980-talet med sina singlar "Always Something There to Remind Me", "Promises, Promises", "When the Lights Go Out" och "(What) In the Name of Love".

En förlaga till duon var gruppen Neon där Curt Smith, Roland Orzabal och Manny Elias, senare kända i Tears for Fears,  ingick i livesättningen. Neon gav ut två singlar innan de splittrades i december 1981. Pete Byrne och Rob Fisher bildade Naked Eyes och fick skivkontrakt med EMI i maj 1982. I september samma år debuterade de med singel "Always Something There To Remind Me".

Singeln som ingick på debutalbumet Burning Bridges (1983) blev en stor hit i USA liksom uppföljaren "Promises, Promises", men efter att det andra albumet Fuel for the Fire (1984) med singeln "(What) In the Name of Love" inte alls nådde samma framgångar gick duon skilda vägar. Rob Fisher bildade Climie Fisher.

Pete Byrne är enda kvarvarande medlemmen efter att Rob Fisher dog den 25 augusti 1999, 42 år gammal efter en operation.

Diskografi 
Studioalbum
 Burning Bridges (1983, utgiven i USA & Kanada som Naked Eyes)
 Fuel for the Fire (1984) 
 The Real Illusion (2001) (Pete Byrne solo)
 Fumbling with the Covers (2007) (akustiska covers)
 Burning Bridges (2012) (återutgåva)
 Fuel for the Fire (2013) (återutgåva)
 Disguise the Limit (2021)

Samlingsalbum
 The Best of Naked Eyes (1991)
 Promises Promises (1994)
 Back to Back Hits (1998)
 Everything and More (2002)

Singlar
 "Always Something There to Remind Me" (1982)
 "Voices In My Head" (1983)
 "Promises, Promises" (1983)
 "When the Lights Go Out" (1983)
 "(What) In the Name of Love" (1984)

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Naked Eyes på Allmusic.com
 Diskografi på Discogs
 Will Harris intervju med Pete Byrne

Engelska new wave-grupper
Engelska synthpopgrupper
Musikgrupper bildade 1982
Brittiska musikgrupper