kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Judith av Frankrike

Judith av Frankrike, född i oktober 844, död 870, var drottning av Wessex 856-860, och grevinna av Flandern 862-870. Hon var gift med kung Æthelwulf av Wessex, kung Æthelbald av Wessex, och greve Balduin I av Flandern. 

Hon var den första drottning i Wessex som formellt fick titeln drottning. Som änka rymde hon med Balduin, som sedan utnämndes av hennes far till den första greven av Flandern.

Biografi
Judith var dotter till kung Karl den skallige av Frankrike och Ermentrude av Orléans.

Drottning av Wessex
Då hon var tolv år gammal gav hennes far bort henne som hustru åt kung Æthelwulf av Wessex, som hade stannat till vid det franska hovet i Verberie sur Oise på sin väg tillbaka till England efter en pilgrimsresa till Rom. 

I Wessex hade kungagemålerna fram till denna tidpunkt inte fått sitta bredvid kungarna, och inte haft titeln drottning utan bara tilltalats som "Kungens hustru". Judith undantogs från denna sed, eftersom hennes far hade insisterat på att hon skulle krönas till drottning. Judith blev den första drottning i Wessex som blev krönt och även den första drottning som formellt fick titeln drottning: även om drottningarna under 900-talet ofta informellt kallades drottning, var det inte förrän Emma av Normandie som en engelsk drottning återigen formellt fick titeln.  

Efter att hennes förste makes död 858, gifte sig hennes före detta styvson kung Æthelbald av Wessex sig med henne, vilket gjorde att han bannlystes av kyrkan. Kyrkan ansåg att äktenskapet var incest och annullerade det kort före Æthelbalds död 860.

Grevinna av Flandern
Efter att hennes andre make hade dött, sålde Judith sin egendom i Wessex och återvände till Frankrike. Hennes far skickade henne till klostret i Senlis, där hon skulle kvarbli som gäst, med full status som drottning, "fram till den tid då, om hon ej kan förbli kysk, kan gifta om sig i enlighet med apostelns ord, i enlighet med vad som är passande och legalt". Fadern kan ha planerat att arrangera ett nytt äktenskap. 

Vid jul 861 rymde Judith med Balduin efter att tidigare ha vigt sig i klostret. Judith ska ha gjort detta frivilligt och i enlighet med sin egen vilja, övertalad av Balduin och med sin bror Ludvig den stammandes godkännande. Balduin ska ha varit en greve från samma område som sedan skulle bli Flandern, men hans bakgrund är okänd. 

Fadern befallde de franska biskoparna att bannlysa paret och de flydde till Judiths kusin Lothair II av Lothringen och därefter till påven Nicholas I. Nicolas I bad hennes far att acceptera deras äktenskap, vilket han så småningom gjorde. Paret återvände till Frankrike och gifte sig officiellt i Auxerre 863. Balduin gjordes sedan till vasall över den nyskapade grevedömet Flandern. Enligt legenden ska kungen ha gett honom detta område i hopp om att han skulle dödas av vikingarna, men han klarade av att försvara området mycket väl.

Referenser

 

Födda 844
Avlidna 870
Kvinnor
Franska prinsessor
Englands drottningar
Personer i England under 800-talet
Personer i Frankrike under 800-talet
HC Fassa

HC Val di Fassa, eller Sportiva Hockey Club Fassa, är en italiensk ishockeyklubb från Canazei.

Historia 
Klubben grundades 1955 som H.C. Canazei och debuterade i italiens högsta serie, Serie A, 1985. Under 1987 var klubben värd för matcherna i B-gruppen i Ishockey-VM 1987. Under Ishockey-VM 1994 som hölls i Italien var Canazei en av huvudspelplatserna.

Meriter 
Den största meriten klubben nått är en andraplats i Serie A efter att förlorat finalmatchen mot AS Varese Hockey säsongen 1987/1988. Övriga meriter är tre tredjeplaceringar i serien.

Referenser 
Noter

Webbkällor
 Presentation och statistik för HC Fassa på Eliteprospects.com

Externa länkar 
Officiell webbplats

Ishockeyklubbar i Italien
Sportklubbar bildade 1950
European League 1997

European League 1997 (Dr Martens European League) var en inbjudningsturnering i snooker som spelades under våren 1997 på olika platser i England. Deltagande spelare var Stephen Hendry, John Parrott, Jimmy White, Ken Doherty, Peter Ebdon, Ronnie O'Sullivan och Steve Davis.

Matcherna spelades i bäst-av-8 frames och kunde alltså sluta oavgjort. Alla frames spelades klart även om matchen var avgjord. Seger gav 2 poäng, oavgjort gav 1 poäng. De fyra främsta i tabellen gick till slutspel, där semifinalerna avgjordes i bäst-av-11 frames och finalen i bäst-av-19 frames.

Slutspel
Slutspelet avgjordes 17-18 maj 1997 i Irthlington, Northamptonshire, England.

Källor
Chris Turner's Snooker Archive
Hot Hendry breaks jinx to dump Ken
Eager Ebdon back in the frame game
1997, European League, Match 12, Stephen Hendry Vs Steve Davis, frames 2 & 8 - YouTube
Ronnie O'Sullivan v Steve Davis

1997 i Storbritannien
Snookersäsongen 1996/1997
European League 1997
Ciobanesc romanesc mioritic

Ciobanesc romanesc mioritic är en hundras från Rumänien. Den är en vallande herdehund med ursprung i Karpaterna. I hemlandet erkändes den som självständig ras 1981 och 2002 godkändes rasen preliminärt av den internationella hundorganisationen FCI.

Källor
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, 
 Ciobanesc Romanesc Mioritic, Rasselexikon, Verband für das Deutsche Hundewesen (VDH) (läst 2011-05-31)

Vall-, boskaps- och herdehundar
Hundraser från Rumänien
Skärvs kyrka

Skärvs kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2018 tillhör Valle församling (2010-2018 Axvalls församling och tidigare Skärvs församling). Den ligger i kyrkbyn Skärv i Skara kommun.

Kyrkobyggnaden
På nuvarande kyrkplats uppfördes en kyrka av sten vid slutet av 1100-talet.
Kyrkan förföll och revs.
Nuvarande stenkyrka uppfördes 1791 då byggnadsmaterial togs från Axvalla hus ruiner.
Kyrkan består av långhus med rundat kor i öster och torn i väster. En vidbyggd sakristia ligger öster om koret.

Inventarier
 Dopfunten av kalksten är skänkt till kyrkan 1935 av prosten Gustav Håård.
 Nuvarande altartavla är målad av Louise af Geijerstam och skänkt till kyrkan 1914.
 En oblatask är från 1677.
 I tornet hänger två kyrkklockor. Äldsta klockan är från 1652.

Orgel
Från mitten av 1600-talet till 1740-talet fanns här en orgel med 4 stämmor.
1877 byggde Salomon Molander & Co, Göteborg en orgel med 6 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1939 av Th Frobenius & Sönner, Lyngby, Danmark. Manual I är mekanisk, manual II och pedalen är pneumatisk. I orgeln finns delar från orgeln byggd 1877.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Skara kommun
Kyrkobyggnader invigda 1791
1791 i Sverige
Nicolaus Jarre

Nicolaus Jarre, född 1603 i Hamburg, död 1678 i Hamburg, var jurist och borgmästare i Hamburg.

Jarre gick på hemstaden Hamburgs gymnasium och studerade sedan juridik på universiteten Wittenberg, Marburg, Tübingen, Strasbourg och Basel. Han gjorde även studieresor till Italien, Frankrike och England innan han återvände till Hamburg. Han valdes till borgmästare 1650 och satt på posten i 28 år.

Källor

Hamburgs historia
Fischmarkt

Fischmarkt (Altonaer Fischmarkt) i Altona i Hamburg är en marknad som sedan 1703 äger rum på söndagar i Hamburg och som utvecklats till en av stadens turistattraktioner. 

Fischmarkt är på den plats där fiskare och hantverkare bosatte sig under 1500-talet på vad som då var ett område utanför Hamburgs stadsportar. Det danska Altona gavs 1664 stadsrättigheter för att konkurrera gentemot Hamburg och man införde 1703 handel på söndagar. Traditionen att öppna tidigt, klockan fem på morgonen, kommer från att fisken togs in tidigt och såldes innan det blev för varmt. Efterhand började även andra varor att säljas här som frukt och grönsaker men även levande höns, brevduvor och kaniner. 

Hamburg
Jungfernstieg

Jungfernstieg är en känd affärsgata vid Binnenalsters södra strand i Hamburgs innerstad. Den går från Reesendammbrücke till Gänsemarkt och var den första gatan som asfalterades i Tyskland (1838). Vid Jungfernstieg hittar man kända modeaffärer och juvelerare och det traditionsrika varuhuset Alsterhaus. Under gatan finns Jungfernstieg station, en knutpunkt för tunnelbana och pendeltåg. Gatan ligger i stadsdelen Hamburg-Neustadt.

Bildgalleri 

Gator i Hamburg
Alsterhaus

Alsterhaus är ett varuhus på Jungfernstieg i Hamburg som öppnades 1911. Det ingår idag i Karstadts Karstadt Premium Group tillsammans med KaDeWe i Berlin och Oberpollinger i München. Varuhuset öppnades av köpmannen Oscar Tietz från Gera som Warenhaus Hermann Tietz. Tietz tvingades lämna sitt företag av nazisterna som en i del i ariseringen av judiskt ägde företag. Hermann Tietz blev istället Hertie och varuhuset fick 1935 sitt nuvarande namn.

Externa länkar 
 Alsterhaus hemsida
"Einzelhandel: Wahren Luxus kauft man nicht in Hamburg", Die Welt, 31 maj 2008

Hamburg-Neustadt
Byggnader och anläggningar i Hamburg
Företag bildade 1911
Varuhus i Tyskland
Hjälm m/1885

Hjälm m/1885 var en hjälm som användes inom försvarsmakten (dåvarande krigsmakten).  Fram till och med 1895 kallades hjälmen för kask m/1885 i och med införandet av uniform m/1895.

Utseende 
Denna hjälm är gjord i svartlackerat läder och är försedd med en försilvrad vapenplåt som hos officerare är förgylld och även blåemaljerad. Hjälmen har en rundad skärm, kantad med ett band av vitmetall. Baktill är den försedd med ett nackskydd, mera kantigt men med rundade hörn, som gick ned något djupare än skärmen. Hakremmen av läder pryddes av metallfjäder och kunde spännas runt hakan med ett spänne. När remmen ej användes, krokades den ihop med en låsanordning på de yttersta fjällen på varje sida och placerades ovanpå skärmen. Remmens fästpunkter var täckta av en platta, smyckad med ringar. Under höger fästpunkt placerades en gul nationalitetskokard.  Officerare och fanjunkare bar en gul sidenkokard till höger om hakremsknappen. Manskapet å andra sidan hade på hjälmens vänstra sida vederbörandes kompanisiffra.

Användning 
Denna hjälm användes som paraddräkt inom Trängtrupperna långt in på 1900-talet. Till stor parad bars plym m/1885 istället för pickeln som är löstagbar. 1931 avskaffades emellertid hjälmen och plymen.

Fotografier

Referenser 

Hjälmar
Modell äldre för övriga armén
Uniform m/1895
Banchan

Banchan (eller panch'an) är små rätter serverat med ris i koreanska köket.

Den grundläggande serveringen av 'bansang' (반상) brukar bestå av ris (bap (밥)), soppa (guk eller tang), chilipasta (gochujang) eller sojasås (ganjang), jjigae, och kimchi. Beroende på hur många banchang som dukas fram kallas det 3 cheop (삼첩), 5 cheop (오첩), 7 cheop (칠첩), 9 cheop (구첩), 12 cheop (십이첩) bansang.

Olika typer av banchan

Kimchi

Kimchi är en traditionell koreansk fermenterad rätt som är gjord av napa-kål (eller kinakål), kryddat med chilipeppar pasta, salt och fisksås. Kimchi är den mest väsentliga banchan i en Koreansk måltid. Vissa Koreaner anser inte att en måltid är komplett utan Kimchi. Kimchi kan tillagas med olika typer av grönsaker som, vårlök, gurka, rättika för att nämna några.

Namul

Namul (나물) avser kokta, marinerade eller wokade grönsaker, normalt kryddade med sesamolja, salt, vinäger, hackad/pressad vitlök, hackad purjolök, torkad chilipeppar och ljus sojasås.

Bokkeum
Bokkeum (볶음) wok med sås.
Kimchi bokkeum (김치볶음) - Wokad kimchi, oftast med fläsk (liknar jeyook bokkeum)
Jeyook bokkeum (제육볶음) - Wokad fläsk med gochujang (chilipeppar pasta) och lök.
Ojingeochae bokkeum (오징어채볶음) — Wokad torkad strimlad bläckfisk, kryddat med gochujang (chilipeppar pasta), vitlök, och mulyeot (linkar sirap)
Nakji bokkeum (낙지볶음) - Wokad baby bläckfisk i kryddstark gochujang sås.
Buseot bokkeum (버섯볶음) - Wokade svampar, som pyogo, ostronskivling eller tallsvamp.

Jorim
Jorim rätt som man sjuder i buljong.
Dubu-jorim (두부조림) — Tofu sjuden i utspädd soyasås, lite sesamolja, hackad vitlök och purjolök.
Jang-jorim (장조림) — Sjuden biff i soyasås, ibland med hårdkokt ägg.

Jjim
Jjim är en ångkokt rätt.
Gyeran-jjim (계란찜) — Kryddat ångkokta ägg i en het skål.
Saengseon jjim (생선찜)- Ångkokt fisk.

Jeon
Jeon betecknar en mängd olika stekta rätter. Buchimgae är en nära synonym. 
Pajeon (파전) — Tunna pannkakor med vårlök.
Kimchijeon (김치전) — Tunna pannkakor med Kimchi.
Gamjajeon (감자전) — Pannkakor av potatis.
Saengseon jeon (생선전) — Små portioner av fisk som är täckt av ägg.
Donggeurang ttaeng (동그랑땡) — Pastej gjort av tofu, kött och grönsaker, överdragen med ägg.

Andra
Japchae (잡채) —  En fristående maträtt, japchae kan också ätas som 'banchan'. Japchae tillagas med glasnudlar, biff och grönsaker.
Koreansk potatissallad (감자 샐러드) med äpple och morötter.

Se även 
 Mat och dryck i Korea
 Koreanska köket
 Kimchi

Referenser 

Mat och dryck i Korea
Koreanska ord och uttryck
WP:Projekt Korea
Långbyxor m/1845

Långbyxor m/1845 är en långbyxa som används inom Försvarsmakten.

Utseende 
Långbyxorna var  av mörkblått kläde med gul eller röd passpoal i de yttre sömmarna. Långbyxa m/1845 fanns även i vit färg tillverkad i linne- eller bomullstyg för sommarbruk. De vita byxorna hade ej någon passpoal.

Användning 
År 1845 genomförs en omfattande förändring av uniformerna. Hela infanteriet, artilleriet och en stor del av kavalleriet omfattades av detta. Långbyxor m/1845 användes tillsammans med vapenrock m/1845 och kask m/1845 inom infanteriet. Syrtut m/1829-1854 användes även av en stor del av arméns officerare och underofficerare, dock ej kavalleriet.

De vita sommarbyxorna används än idag av Livgardets Livkompani vid högvakten i Stockholm och den militärhistoriska föreningen Svea livgardes musketerarkår.

Fotogalleri

Referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011 

Modell äldre för Infanteriet
Modell äldre för generalitet
Uniform m/1886
Wertheim-koncernen

Wertheim är en varuhuskoncern med ursprung i Stralsund. I början av 1900-talet hade Wertheim Europas största varuhus i Berlin. De sista varuhusen med namnet Wertheim försvann 2009.

Historia 

Wertheim grundades 1852 av bröderna Abraham und Theodor Wertheim. Det första varuhuset öppnades 1875 av Abraham och Ida Wertheim i Stralsund. Deras söner Georg och Hugo blev 1876 verksamma i företaget och bidrog till skapandet av den moderna varuhuskedjan genom att föra in sina erfarenheter från utbildning i Berlin. 1884 öppnades en filial i Rostock och 1885 i Berlin. Fler varuhus byggdes i Berlin och på Leipziger Platz byggdes vad som blev Europa största varuhus. 

Familjen Wertheim tvingades lämna ifrån sig företaget 1937 till nazisterna som en del av ariseringen av judiskt ägda företag. Det nya namnet blev Awag. Efter kriget återstartade familjen verksamheten i Berlin 1952 med nya varuhus. Det klassiska Wertheim på Leipziger Strasse i Berlin hade förstörts under andra världskriget och man hade förlorat det och andra varuhus till Östtyskland. 

Under 1980-talet köptes Wertheim upp av Hertie som i sin tur blev en del av Karstadt 1994. Namnet Wertheim försvann 2009 och varuhusen heter i dag Karstadt.

Först 2007 tillerkändes familjen Wertheims arvingar ett skadestånd på 88 miljoner euro från Karstadtkoncernen.

Externa länkar

 Artikel om nazisternas angrepp mot judiska varuhus
 3D-animated Wertheim Department Store in Berlin - Voßstraße

Tyska företag
Varuhus i Tyskland
Horten AG

Horten AG var en varuhuskedja i Tyskland som grundades 1935 av Helmut Horten (1909-1987) med huvudkontor i Düsseldorf.

Hortens uppgång kom genom att ta över varuhus som deras judiska ägare tvingats överge och fram till 1939 kunde flera varuhus tas över. Hortens varuhus fortsatte att byggas ut efter kriget, bland annat genom övertaganden av varuhusen Köster och DeFaKa. Under 1960-talet drev man på utvecklingen i skapandet av moderna varuhus, flera av dem ritades av arkitekten Egon Eiermann i en karaktäristisk stil i aluminium. 

Horten togs under 1990-talet över av Kaufhof och varuhusen bytte namn från Horten till Kaufhof, men ett stort antal lades även ner som en del i omstruktureringar. De sista varuhusen med namnet Horten stängdes 2004. Arvet från Horten är det galleriakoncept som Kaufhof idag använder sig av under namnet Kaufhof Galeria.

Externa länkar 
 Helmut Hortens stiftelse
 Manager Magazins artikel om Horten AG
 Om Horten på Kaufhofs hemsida (senaste arkiverade versionen från Archive.org från 20 juni 2008)

Düsseldorf
Företag bildade 1935
Tyska företag
Varuhus i Tyskland
Stein Herdisson

Stein Herdisson (Steinn Herdísarson), ca 1035 – 1090, var en isländsk hird- och furstelovskald. Hans mor Herdis var dotterdotter till den kände hirdskalden Einar skålaglam. Namnet "Herdisson" är alltså ett metronymikon. Stein var också släkt med Stuv skald (Stúfr skáld) och Ulf stallare.

Verk

Nissavisorna 
Stein tillhörde Harald Hårdrådes hird i Norge och deltog i härtågen mot Danmark och England. Enligt Heimskringla befann han sig på Ulf stallares skepp den natt år 1062 då Nissaslaget utkämpades mellan Harald och den danske kungen Sven Estridsson. Därefter lär han ha diktat en Haraldsdrapa och ett lovkväde till Ulf stallare (Ulfsflokkr), vilka båda gått förlorade. Han gjorde också ett kväde om slaget, de så kallade Nissavisorna (Nizarvísur), varav sju strofer finns i behåll. Förutom en beskrivning av själva slaget tar dessa strofer upp förberedelserna och kung Haralds manliga tal till sina män. De båda sista stroferna prisar dessutom motståndaren kung Svens mod och kamplust – men, säger Stein, han förlorade därför att han lämnades i sticket av sitt eget folk.

Olavsdrapan 
Ännu en drapa har Stein diktat, nämligen Óláfsdrápa om Harald Hårdrådes son Olav kyrre. Av denna har åtskilliga strofer bevarats. Drapan tar avstamp i Englandståget år 1066, slaget vid Stamford Bridge och kung Haralds fall, och fortsätter med Olav kyrres hemfärd följande år. Olav lyckas nu förlika sig med sina fiender och bestämmer sig för att regera fredligt. Olavs tillnamn kyrre är egentligen nedsättande; det betyder "dådlös" eller "overksam". Men Norge blev rikt och blomstrade under "kyrrefreden". Större delen av drapan prisar också kungens fredliga styrelse, hans gudfruktighet och givmildhet. Vikingatiden hade tagit slut:
 Intrönders ädling gläds att
 eggdjärv länderna lägga
 fulla av fred, hans snille
 fejdmän lugnar och hugnar.
 Anglernas ovän tvingar
 alla att freden hålla;
 skingrad oro är ingen. –
 Olav är under solen 
Drapan bör ha tillkommit någon gång på 1070-talet.

Stein Herdissons dikter är tekniskt och formellt väl utförda, men uppvisar ingen högre grad av självständighet. Man möter ideligen upprepningar och genklanger från äldre skalder.

En skaldeförväxling 
Filologen Sveinbjörn Egilsson trodde på sin tid att de båda skalderna Stein Herdisson och Hallar-Stein var en och samma person. Detta har lett till att dessa båda skalder ofta blandas samman i äldre uppslagsverk – trots att tidsspannet dem emellan torde ha varit nästan 200 år.

Noter

Källor och litteratur 
 Finnur Jónsson, Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie, bd 1, 2 utg., København, 1920. (Første tidsrum, 2 afsnitt, § 7, C: Steinn Herdísarson.)
 Åke Ohlmarks, Fornnordiskt lexikon, Tiden, 1983. .
 Snorres konungasagor; Norska medeltidskungar i översättning av Åke Ohlmarks, Forum, 1961. (Harald hårdrådes saga sid  58-141; Olav kyrres saga sid 146-149.)

Externa länkar 
 Stein Herdissons kväden i original

Norröna skalder
Genealoger
Män
Födda 1030-talet
Avlidna 1090-talet
Abergele

Abergele är en ort och community i Wales, tillika en gammal romersk handelsstad. Orten är belägen på Wales nordkust mellan Colwyn Bay och Rhyl, i kommunen Conwy. Abergeles norra förort Pensarn ligger direkt vid kusten mot irländska sjön och är känd för sina badstränder.

Källor

Noter 

Orter i Conwy
Communities i Conwy
Dirk Graham

Dirk Milton Graham, född 29 juli 1959 i Regina, Saskatchewan, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare.

Graham representerade hockeyklubbarna Minnesota North Stars och Chicago Blackhawks i NHL mellan åren 1983 och 1995. Han listades som 89:e spelare totalt i NHL-draften 1979 av Vancouver Canucks.

Karriären på 1980-talet
Dirk Graham skulle aldrig spela någon match för Vancouver Canucks utan tillbringade istället fyra säsonger i farmarligan. Väl där skulle hans statistik ändå vara imponerande, men han fick aldrig chansen i klubben. När han sommaren 1983 skrev på ett kontrakt med Minnesota North Stars skulle han till slut få en chans i NHL, men det blev bara sex matcher säsongen 1983–1984. Det var inte förrän säsongen 1985–1986 som han fick en ordinarie plats i laget.

Men Grahams tid i North Stars skulle inte bli långvarig, redan säsongen 1986–87 valde klubben att byta bort honom till Chicago Blackhawks. I sin nya klubb skulle Graham göra succé, redan under sin första hela säsong noterades han för 33 mål och 78 poäng på 80 matcher. Han skulle snabbt etablera sig som en av klubbens viktigaste defensiva forwards.

Karriären på 1990-talet
1989 blev Graham utsedd till ny lagkapten i Blackhawks då klubben hade valt att byta bort sin stora stjärna Denis Savard till Montreal Canadiens. Karriären skulle fortsätta att blomstra för Graham. Under säsongen 1990–91 skulle han prestera sin bästa hockey och blev belönad med Frank J. Selke Trophy som ligans bästa defensiva forward. Graham skulle också få representera Kanada i Canada Cup, och väl där var han med om att vinna hela turneringen.

Säsongen 1991–92 var han en av nyckelspelarna när Blackhawks tog sig till final för första gången sedan början på 1970-talet. Pittsburgh Penguins blev dock för svåra och vann finalserien med 4-0 i matcher. Det blev den enda finalserien Graham fick delta i. Efter säsongen 1994–95 meddelade Graham att han skulle lägga av med ishockeyn.

Karriären efter ishockeyn
Nästan direkt efter det att Graham lagt ned spelarkarriären skulle han bli assisterande tränare till Blackhakws huvudtränare Craig Hartsburg. Han skulle också arbete som scout åt klubben, men inför säsongen 1998–99 blev han utsedd till huvudtränare i klubben. Hans tränarkarriär skulle dock inte bli lånvarig, efter 59 matcher med 16 vinster och 35 förluster som resultat fick Graham sparken från klubben. För närvarande arbetar han som scout åt San Jose Sharks.

Klubbar i karriären
Minnesota North Stars
Chicago Blackhawks

Externa länkar
Dirk Graham hockey-reference.com

Födda 1959
Män
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska ishockeytränare
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Minnesota North Stars
Tränare i Chicago Blackhawks
Levande personer
Idrottare från Regina
Spelare i Regina Pats
Spelare i Salt Lake Golden Eagles (1974–1984)
Vinnare av Frank J. Selke Trophy
Lagkaptener i Chicago Blackhawks
Spelare i Fort Wayne Komets (1952–1990)
Spelare valda i NHL Entry Draft 1979
Spelare valda av Vancouver Canucks i NHL Entry Draft