kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
ANFO

ANFO (eller AN/FO från engelska ammonium nitrate/fuel oil) är ett sprängämne som består av ammoniumnitratkorn, klumpförebyggande medel, och en mindre del olja.

Stökiometrisk blandning med dieselolja är 94,3 viktprocent ammoniumnitrat och 5,7 procent olja. ANFO är vanligt inom gruvindustrin och är det i särklass billigaste och minst stötkänsliga av sprängämnen som finns att tillgå. Användbarheten begränsas av att ANFO är mycket fuktkänsligt och kan därför bara laddas i torra borrhål och måste skjutas snabbt i normal väderlek. Man behöver också en booster på cirka 50 gram som förstärker verkan av sprängkapseln för att detonationssannolikheten skall bli tillräckligt hög. En annan viktig synpunkt är att densiteten är låg och energin per kilo är ungefär hälften mot till exempel Dynamex. Inom sprängtekniken anges ett sprängämnes kritiska diameter (KD). För ANFO är KD cirka 10 cm, vilket innebär att man teoretiskt inte kan detonera en odämd laddning med sfärisk form mindre än denna storlek. I praktiken är detta dock inget problem i borrhål eftersom hålet då koncentrerar tryckvågen från boostern.

Sprängämnen
Anfo

Anfo  är en kommun i  Val Camonica, provinsen Brescia, i regionen Lombardiet, Italien.  Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Bagolino, Idro och Lavenone.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Kommuner i provinsen Brescia
Orter i Lombardiet
Bärbo kyrka

Bärbo kyrka är en kyrkobyggnad i Bärbo i Strängnäs stift. Den är församlingskyrka i Stigtomta-Vrena församling.

Kyrkobyggnaden
Den medeltida kyrkan är en av de minsta i Södermanland. Kyrkan består av ett rektangulärt långhus med ett smalare rakt avslutat kor i öster, en sakristia och en korsarm i norr. Långhus och sakristia är täckta med sadeltak, medan koret och norra korsarmen är täckta med huvar. Långhusets innertak är täckt med ett tunnvalv av trä medan koret har ett kryssvalv av trä. Kyrkorummet nås genom en ingång i väster.

Tidigt under medeltiden, troligen runt år 1200, uppfördes kyrkan av gråsten. Under senmedeltiden, troligen på 1400-talet, förlängdes kyrkan åt väster. Sakristian kan ha uppförts samtidigt liksom det senare rivna vapenhuset. 1677 tillkom korets huv och spira. Samtidigt höjdes murarna och koret fick ett kryssvalv av trä. Långhusets trätunnvalv tillkom vid mitten av 1700-talet. 1755 tillbyggdes norra korsarmen. 

Klockstapeln är från 1600-talet och genomgick en ombyggnad runt år 1740.

Läktaren – med egen ingång –  på den norra väggen är från 1755 och bekostades av Fredrik Bengt Rosenhane på Tista och hans maka Eva Sofia Stenbäck. 

Under åren 1938–1939 genomgick kyrkan en restaurering.

Inventarier
 Dopfunten, som är kyrkans äldsta inventarium, är från 1200-talets första hälft.
 En gotisk ljuskrona från senmedeltiden.
 En originell altarprydnad är sammansatt av resterna från ett medeltida altarskåp. Det hela grupperar sig kring en modern glasmålning av konstnären Albert Eldh. 
 Det förnämsta inventariet är altartavlan, en tredelad målning (triptyk), utförd på 1530-talet av den tyska målaren Hans Kemmer (1495–1561). Altartavlan donerades till Bärbo kyrka 1715 av Cattarina Brant. Tavlan i kyrkan är en fotokopia. Originalet finns på Sörmlands museum. 
 En skulptur föreställande Sankt Olof är ett svenskt arbete från 1200-talets andra hälft.
 Predikstolen tillverkades på 1640-talet och kompletterades 1677 med medeltida figurer. Timglaset är från 1704.
 Lorens Stormhatts epitafium, ett arbete utfört av sörmlänningen Hans Jerling (1677), hänger på långhusväggen.

Orgel
Före 1878 användes ett harmonium i kyrkan.
Den nuvarande mekaniska orgeln byggdes 1878 av Åkerman & Lund, Stockholm. Orgeln skänktes till kyrkan av grevinnan Henriette Wachtmeister på Nääs. Den är bevarad i stort sett i ursprungligt skick.

Urval av gravsatta på Bärbo gamla kyrkogård
Fredrik Wachtmeister och hans hustru  Louise, född af Ugglas 
Nils Wachtmeister och hans hustru Märta, född De Geer af Leufsta
Tom Wachtmeister
Ian Wachtmeister

Nutida bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor
  Våra kyrkor, sidan 233, Klarkullens förlag, Västervik, 1990, 
 Sörmlandsbygden 1962. Hans Kemmers altartavla i Bärbo kyrka

Webbkällor
 Stigtomta-Vrena församling

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Nyköpings kommun
Kyrkobyggnader i Strängnäs stift
Kyrkobyggnader invigda under 1200-talet
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Are You Ready?

Are You Ready? är den tredje singeln från albumet Human Clay av det amerikanska rock bandet Creed, släppt augusti 2000. Det var den första Creed singeln att inte nå #1 i USA. Den är inkluderad på 2001 albumet NASCAR: Full Throttle och 2005 albumet Harley Davidson: Ride.
Musiksinglar 2000
Charles Boustany

Charles William Boustany, Jr., född 21 februari 1956 i New Orleans i Louisiana, är en amerikansk republikansk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus 2005–2017. Hans farföräldrar var invandrare från Libanon.

Boustany gick i skola i Cathedral Carmel High School i Lafayette, Louisiana. Han avlade 1978 grundexamen vid University of Southwestern Louisiana och 1982 läkarexamen vid Louisiana State University. Han arbetade sedan som kirurg.

Kongressledamot Chris John kandiderade utan framgång till USA:s senat i senatsvalet 2004. Boustany vann kongressvalet och efterträdde John i representanthuset i januari 2005.

Referenser 

Ledamöter av USA:s representanthus från Louisiana
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 2000-talet
Personer från New Orleans
Födda 1956
Levande personer
Män
Anna Eshoo

Anna Georges Eshoo, född 13 december 1942 i New Britain, Connecticut, är en amerikansk demokratisk politiker. Hon representerar delstaten Kaliforniens fjortonde distrikt i USA:s representanthus sedan 1993.

Eshoo studerade vid Cañada College i Redwood City. Hon kandiderade utan framgång till representanthuset i kongressvalet 1988. Hon blev invald i kongressvalet 1992 och har omvalts åtta gånger.

Eshoo är assyrier och medlem av kaldeisk-katolska kyrkan. Hon är frånskild och har två barn, Karen och Paul. Hon bor i Atherton.

Externa länkar
Officiell webbplats
Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s representanthus från Kalifornien
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Amerikanska politiker under 2000-talet
Personer från New Britain, Connecticut
Födda 1942
Levande personer
Kvinnor
Hugh Latimer

Hugh Latimer, född omkring 1485, död 1555, var en engelsk teolog och en av Oxfordmartyrerna.

Biografi
Latimer studerade i Cambridge och var i början en häftig motståndare till reformationen, men ändrade sedan åsikter och blev en av dennas verksammaste befordrare i England. Av kardinal Wolsey fick han särskilt tillstånd att predika i hela England. 1530 blev han utnämnd till kunglig hovpredikant, och 1531 erhöll han pastoratet West Kington i Wiltshire. 1532 blev han kallad inför prästmötet (convocation), exkommunicerad och fängslad, men genom konungens bemedling frigiven. 

Efter Thomas Cranmers utnämning till ärkebiskop (1533) ändrades Latimers ställning, och sedan Henrik VIII 1534 avkastat den påvliga överhögheten, blev Latimer jämte Cranmer och Cromwell konungens förnämsta medhjälpare i upptänkandet av de lagstiftningsåtgärder, som gjorde skilsmässan från Rom fullständig och oåterkallelig. Det var till stor del Latimers predikningar, som rotfäste reformationens grundsanningar i folkets sinnen, och av hans föredrag erhöll rörelsen sin förnämsta riktning. 

1535 blev Latimer utnämnd till biskop av Worcester, men avsade sig 1539 detta ämbete, eftersom han ogillade de då utfärdade sex "blodsartiklarna". Han blev slutligen insatt i Towern. Vid Edvard VI:s tronbestigning (1547) återfick Latimer friheten, men trots att underhuset särskilt bad honom återtog han inte sitt biskopsämbete. I stället verkade han med än större framgång än förr genom predikningar. 

Han var helt reformatorisk till sin åskådning; sedan 1548 hade han förts till den kalvinska nattvardsläran, men förkastade predestinationen. Sanningskärlek, rättrådighet, oförskräckthet och ödmjukhet skall ha kännetecknat honom; han lär ha varit en av Englands mest folkkära predikanter, med om Luther påminnande drastiskt sätt att uttrycka sig. 

Kort efter Marias tronbestigning (1553) kallades han under den Marianska förföljelsen att inställa sig inför rådet i Westminster. Trots att han kunde ha räddat sig genom att fly, följde han kallelsen, och blev tillsammans med biskop Nicholas Ridley bränd till döds den 16 oktober 1555 i Oxford.

Källor 

 

Engelska biskopar
Anglikanska biskopar
Brittiska teologer
Reformatorer
Kristna martyrer
Engelska präster under 1500-talet
Födda 1485
Avlidna 1555
Män
Engelska martyrer
Reformationen i England
Personer som blivit avrättade av England under 1500-talet
Personer som blivit avrättade genom bränning i England
Personer som blivit avrättade för kätteri
With Arms Wide Open

With Arms Wide Open är en låt av Creed, släppt som den fjärde och sista singeln från deras album Human Clay, från 1999. Scott Stapp skrev sångtexten när han fick reda på att han skulle bli en far. Hans son blev döpt till Jagger. "With Arms Wide Open" toppade Billboard Magazines Mainstream Rock Tracks lista i fyra veckor i juli 2000; en månad senare nådde den Topp 40 listan i USA. I september kungjordes det att Creed skulle släppa en begränsad-utgåva singel av "With Arms Wide Open" med några intäkter att understöda Scott Stapps With Arms Wide Open Foundation för att "Stödja Hälsosamma, Kärleksfulla Förhållanden Mellan Barn och deras Familjer". I oktober nådde låten topp 10:an och toppade Billboards Adult Top 40 lista i 8 veckor. Den nådde sedan Top 10:an på The Billboard Hot 100 på upplagan daterad 30 september 2000 och nådde därefter #1 på upplagan daterad 11 november i en vecka, och videon toppade VH1s topp 10:a. I februari 2001 vann Scott Stapp och Mark Tremonti en Grammy Award för Best Rock Song och bandet blev nominerade till Best Rock Vocal Performance by a Duo or Group för låten. Låten var rankad #4 på VH1:s 25 Greatest Power Ballads.

Cover versioner 
Staind gjorde en cover av den här låten. Parodier inkluderar "They'll Claw You Open," "When Bars Come Open," "With Blinds Wide Open," "With Legs Wide Open" bland andra.

Den norske komikern Kristian Valen spelade in en parodi av låten vid namn "My Mom's Wide Open". Den hade en musikvideo med en äldre kvinna springande runt i skogen naken.

Kristne komikern Tim Hawkins skrev en parodi av låten vid namn "My Arms Are Broken".
Musiksinglar 2000
Nyquil

Nyquil är en produktserie av läkemedel från företaget Vicks, som används för att underlätta förkylningssymtom. Eftersom alla mediciner i produktserien innehåller lugnande antihistaminer och/eller hypnotika samt alkohol, tas de normalt före sänggående. För dagtidsbruk finns istället produktserien Dayquil, som saknar lugnande antihistaminer och som inte syftar till att ge en avslappnande effekt.

Produkterna säljs ej i Sverige.

Externa länkar
 Vicks.com

H1-receptorantagonister
Sachan Dosova

Sachan Dosova eller Sahan Dosova (kazakiska: Сaxaн Дocoвa), påstått född 27 mars 1879, död 9 maj 2009 var en kvinna från Karagand, Kazakstan som gjorde anspråk på att vara världens äldsta person någonsin.

Bekräftelse 
Hon blev snabbt världskänd efter en noggrann utförd kontroll på hennes ID som visade att hennes födelsedatum var 27 mars 1879, vilket gjorde henne 130 år och 43 dagar gammal när hon dog 9 maj 2009. Detta är 8 år mer än Jeanne Calment, världens hittills äldsta kvinna som dog 1997 när hon var 122 år och 164 dagar gammal. Dock måste Dosova först bekräftas av myndigheterna innan hon officiellt kommer med i listan för världens äldsta kvinnor.

Död 
Efter hennes upptäckt gav regeringen en lägenhet till henne där hon halkade i badrummet och dog den 9 maj 2009.

Kvinnor
Födda 1879
Avlidna 2009
110-åringar
Amblyodipsas teitana

Amblyodipsas teitana är en ormart som tillhör släktet Amblyodipsas inom familjen stilettormar.

Kännetecken 
Ormen är giftig. Längduppgifterna är delvis outredda men en hona på 43,4 cm har hittats.

Utbredning 
Arten lever vid Mbololoberget och Teitaberget i Kenya upp till en höjd på 1 150 meter.

Levnadssätt 
Beteendet är förmodligen som hos andra arter i släktet Amblyodipsas. Det är en grävande orm som äter andra mindre marklevande djur. Den lever på lite högre höjder än de andra arterna i släktet.

Referenser 
http://www.itis.gov/servlet/SingleRpt/SingleRpt?search_topic=TSN&search_value=700368
http://reptile-database.reptarium.cz/species.php?genus=Amblyodipsas&species=teitana

Stilettormar
Wagashi

Wagashi (和菓子) är ett vackert japanskt bakverk ofta innehållande ingredienser från olika plantor, till exempel azuki-bönpasta, frukt eller en slags deg av klibbigt ris som kallas mochi. Bakverket serveras ofta med te.

Se även
Dorayaki

Källor

Externa länkar

Bakverk
Japanska desserter
WP:Projekt Japan
Lovisa av Stolberg-Geldern

Lovisa Maximilienne Caroline Emmanuele av Stolberg-Geldern, född 20 september 1752, död 29 januari 1824, var som gift med tronpretendenten Karl Edvard Stuart i katolska ögon titulärdrottning av Storbritannien.

Biografi 
Hon var dotter till den belgiske prinsen Gustav Adolf av Stolberg-Geldern och Elisabeth av Hornes. Vid sju års ålder blev hon medlem av St. Waudru i Mons, ett frökenkloster för fattiga ogifta adelsdamer. 1766 fick hon en egen inkomst från klostret av kejsarinnan Maria Theresia som gjorde de möjligt för henne att leva utanför klostret som titulärnunna. 

1771 gifte sig Lovisas syster med markisen av Jamaica, vars far var sonsonson till kung Jakob II av England och som nu arrangerade ett äktenskap mellan Lovisa och Karl. Ludvig XV av Frankrike stödde arrangemanget med hoppet att släkten Stuart skulle få en arvtagare och fortsätta att vara en rival till den brittiska kungafamiljen hannoveranerna, samtidigt som han hade erkänt hannoveranerna som Englands rätta kungafamilj. Kejsarinnan Maria Teresia stödde hannoveranerna, och eftersom Lovisas familj levde på hennes välgörenhet var förhandlingarna känsliga.

Titulärdrottning 
28 mars 1772 i Paris blev Lovisa gift med Karl genom ombud, 14 april 1772 gifte de sig personligen i Macerata i Italien. I jacobiternas ögon var de nu den rätta kungen och drottningen av Storbritannien.  

Paret levde den första tiden i Rom. Karl hade lovats att han liksom fadern skulle erkännas som den rätte kungen av England av påven och få en engelsk statskupp finansierad om han gifte sig, medan Lovisa hade lockats av att bli drottning, men inga av dessa förhoppningar infriades. De fick heller inga barn. 

1774 flyttade de till Florens, och började använda titeln greve och grevinna av Albany.

Senare liv 
1778 inledde Lovisa ett förhållande med poeten Vittorio Alfieri, och 1780 lämnade hon den alkoholiserade Karl och anklagade honom för misshandel. Hon fick stöd av påven, storhertiginnan av Toscana och sin svåger, och levde sedan med sin svåger i Rom. Hon fortsatte sitt förhållande med Alfieri tills svågern upptäckte det 1783. 

År 1784 fick Gustav III Karl att gå med på en officiell separation, vilket gav henne laglig tillåtelse att leva skild från maken. Lovisa levde på sin svågers bekostnad fram till 1786, då denne upptäckte att hon fortsatt träffa Alfieri, och fortsatte sedan att leva öppet med honom till hans död 1803. 

Hon blev änka 1788 och höll salong i Paris. 1792 lämnade hon och Alfieri Paris under franska revolutionen och bosatte sig i Florens. 

Efter Alfieris död levde hon med artisten François Xavier Fabre. 1809-1810 tillbringade hon på Napoleon I:s önskan i Paris.

Referenser

Noter

Externa länkar

Kvinnor
Födda 1752
Avlidna 1824
Huset Stuart
Titulärdrottningar
John Christensen (konstnär)

John Aksel Christensen, född 25 april 1896 död 2 januari 1940, var en dansk konstnär.

John Christensen blev känd som ”barbermaleren", då han var utbildad frisör och 1922-37 hade frisersalong på Kapelvej 7A, Nörrebro, Köpenhamn. Som målare var han autodidakt och började måla omkring 1923 samt debuterade 1928 på Kunstnernes Efterårsudstilling (Konstnärernas höstutställning). Han målade expressivt och Nörrebrobilderna från 1930-talet har vardagsnära motiv såsom snökastare, barn, gårdsmusikanter, cirkusartister och ofta ett liktåg från det närliggande Assistens Kirkegård, men hans talang låg mer åt teckningar och porträtt. John Christensen var medstiftare av den danska konstnärsgrupper Koloristerne och dess ordförande fram till 1940. Förutom utställningar i Danmark, ställde han en gång ut i Göteborg (1939). John Christensen var gift med Dagny (född Nielsen), vars mor var född i Sverige (Skåne) som Hanna Olsdotter, samt hade döttrarna Lilian och Musse. John Christensen är begravd på Assistens Kirkegård och hans gravmonument är hugget av den danske konstnären och bildhuggaren Henry Heerup.

Källor

Externa länkar 
John Christensen på Kulturcentret Assistens

Danska konstnärer
Födda 1896
Avlidna 1940
Män
Konstnärer från Köpenhamn
Skalpkylning

Skalpkylning är en behandling som används för att motverka håravfall i samband med cytostatikabehandling. 

Genom att sänka temperaturen på skalpen minskar blodgenomströmningen i skalpen och mindre cytostatika når hårcellerna. Metabolismen i hårcellerna sänks också av kylan varpå påverkan från cytostatikan blir mindre. Tillsammans gör detta att risken för håravfall minskas. 

Det finns olika metoder av skalpkylning. På 1970-talet användes is-hättor på huvudet. De behövde bytas ofta för att huvudet skulle hållas kallt. Gelmössor som förvaras i frysen används på en del ställen och måste också bytas med jämna mellanrum, vilket ger ojämn kylning av skalpen. I slutet av 1990-talet introducerades kontinuerlig skalpkylning. Maskinen består av en tank med kylvätska som kyls ner av en generator. Från tanken pumpas vätskan via slangar till en silikonmössa med kanaler där vätskan cirkulerar. Silikonmössan har god passform, det är viktigt att den sitter tätt på skalpen. Över silikonmössan sitter en isolerande yttermössa. Kontinuerlig skalpkylning innebär mer komfort för patienten, huvudet vänjer sig vid kylan, och bättre resultat av hårbevarande. Det finns nu flera företag som sysslar med skalpkylning, där svenska Dignitana och brittiska Paxman hör till de större. 

Modern skalpkylning har visat sig ha god effekt och hjälper flertalet av de behandlade att behålla håret vid cytostatikabehandling. Inga allvarliga bieffekter av skalpkylning har påvisats.

Källor

Externa länkar
Dalslands sjukhus om skalpkylning (sid 24)
 Efficacy of interventions for prevention of chemotherapy-induced alopecia: A systematic review and meta-analysis. http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/25081068

Sjukvårdsbehandlingar
Gisslandramat på Dubrovkateatern

Gisslandramat på Dubrovkateatern i Moskva ägde rum den 23–26 oktober 2002. Mitt under pågående föreställning den 23 oktober gick 40–50 beväpnade tjetjenska separatister, beväpnade med automatvapen och sprängmedel, in i den fullsatta Dubrovkateatern och tog 850 personer som gisslan.

Gisslantagarna krävde att Ryssland omedelbart skulle dra sig tillbaka från Tjetjenien. Operationen leddes officiellt av den 22-årige tjetjenen Movsar Barajev som dödades på sin 23-årsdag den 26 oktober när ryska specialstyrkor stormade Dubrovkateatern.

När man den fjärde dagen av belägringen (26 oktober) såg en direkt attack som svår på grund av byggnadens långa korridorer sprutade man 05:00 in bedövningsmedel för att slå ut separatisterna. Attacken fick terroristerna att, försedda med gasmasker, börja skjuta blint ut emot ryska positioner utomhus efter specialstyrkor tog sig in i byggnaden och höll uppe eldstrid t.o.m cirka 06:30 då majoritet av separatisterna var döda efter vilket man började evakuering av gisslan.

Officiellt dog 39 av separatisterna och 129 av gisslan av den giftiga gas (troligen fentanyl) som ryska specialstyrkor sprutade in på teatern för att oskadliggöra separatisterna.

Efterspel
Myndigheterna fick utstå hård kritik, och anhöriga krävde att Rysslands president Vladimir Putin skulle ta på sig ansvaret, och att ansvariga skulle straffas. Man vände sig till Europadomstolen för mänskliga rättigheter.

Källor

Terroristaktioner 2002
2002 i Ryssland
Andra Tjetjenienkriget
Teateråret 2002
Terroristaktioner i Ryssland
Moskva under 2000-talet
Jag ska fånga en ängel

Jag ska fånga en ängel är en sång skriven av Ted Gärdestad och Kenneth Gärdestad, och framförd av Ted Gärdestad på albumet Ted 1973, samt släppt på singel 1973 . Med text på engelska, som Gonna Make You My Angel, släpptes den 1975 som B-sida till två singlar med Rockin' n' Reelin', där A-sidan på ena singeln var på svenska , på andra på engelska .

1977 spelades den in av Anders Berglund och Anders Berglunds orkester på albumet Obs! instrumentalt . Stein Ingebrigtsen spelade 1978 i en cover på låten på albumet Säkra kort , och 1989 spelade Gunnar Käck in låten och släppte den som singel, med Kom i min fantasi som B-sida .

2005 spelade Popcorn in den .

Låten medverkar också på det tredje avsnittet av 2022 Netflix-serien Clark.

Referenser

Musiksinglar 1973
Musiksinglar 1989
Låtar av Kenneth Gärdestad
Låtar av Ted Gärdestad
Niklas och Figuren

Niklas och Figuren är en svensk familjefilm från 1971 i regi av Ulf Andrée. I rollerna som Niklas och Figuren ses Peter Malmsjö respektive Stefan Grybe. Förlagan är Bengt Anderbergs barnbok med samma namn.

Handling 
Niklas (Peter Malmsjö) har länge önskat sig en egen hund och nu tänker hans familj låta honom få en, på villkor att han själv ger sig ut och letar reda på den. Han får sällskap av sin märklige vän Figuren (Stefan Grybe).

De båda vännerna söker sig ner till floden. Därefter fortsätter de genom en susande granskog. De träffar en amiral som ger dem upplysningar om hunden. De blir också hjälpta av Figurens kusin och dennes mor och far. Av dem får de tillåtelse att övernatta i ett timmerhus i skogen.

Efter skogen kommer vännerna till en underlig by där allt är upp och ner. Niklas och Figuren återvänder därefter hemåt. När de kommer till Niklas' hus hittar den hunden som de letat efter i flera dagar.

Medverkande 
 Peter Malmsjö – Niklas
 Stefan Grybe – Figuren
 Albert Wickman – Micke, Figurens kusin, granskogsfigur
 Birgitta Andersson – Mickes mamma, granskogsfigur
 Gösta Ekman – Mickes pappa, granskogsfigur
 Martin Ljung – Niklas morfar alias hundredaktör M. Pudelström
 Cornelis Vreeswijk – sjömannen, kapten på båten Magnolia
 Håkan Serner – Konrad, Niklas pappa
 Margareta Krantz – Lena, Niklas mamma
 Janne Carlsson – drängen, en av inbyggarna i den underliga byn
 Bengt Berger – mannen med gåsen, en av inbyggarna i den underliga byn
 Erik Strandell – handelsmannen i den underliga byn

Om filmen 
Niklas och Figuren bygger på Bengt Anderbergs barnbok Niklas och figuren från 1950. Filmen var Ulf Andrées debutfilm som regissör sedan han utexaminerats från Stockholms Filmskola 1970. Den producerades av Christer Abrahamsen för Christer och Arne Production AB, Stiftelsen Svenska Filminstitutet och Sandrew Film & Teater AB. Inspelningen ägde rum mellan den 7 juni och 14 augusti 1971 på Resarö, i Järna, på Djurgården och vid Sagån i Enköping. Filmen fotades av Jörgen Persson och Jack Churchill och klipptes sedan samman av Andrée. Filmmusiken komponerades av Björn J:son Lindh.

Filmen premiärvisades den 18 december 1971 på biograferna Grand i Stockholm och Royal i Umeå samt på biografer i Göteborg och Linköping. Den visades i Sveriges Television som en TV-serie i fyra delar mellan den 5 och 26 november 1972.

Referenser

Externa länkar

 
 Niklas och Figuren på Elonet

Svenska filmer 1971
Svenska familjefilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer baserade på böcker
Svenska 1970-talsfilmer