kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gulbukig grönbulbyl

Gulbukig grönbulbyl (Chlorocichla flaviventris) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar..

Utbredning och systematik 
Gulbukig grönbulbyl delas in i tre underarter med följande utbredning:
 C. f. centralis – Somalia till Kenya, östra Tanzania och norra Moçambique
 C. f. occidentalis – Angola till Demokratiska republiken Kongo och västra Tanzania söderut till Botswana, Moçambique och nordöstra Sydafrika (söderut till Mpumulanga)
 C. f. flaviventris – södra Moçambique, Swaziland och östra Sydafrika (söderut till KwaZulu-Natal och allra nordligaste Östra Kapprovinsen)

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vida spridd och generellt vanlig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Sånggrönbulbyl

Sånggrönbulbyl (Chlorocichla laetissima) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Sånggrönbulbylen är en stor och bjärt färgad grönbulbul, med olivgul rygg, gul undersida och rött öga. Den liknar lendugrönbulbylen, men särskiljs genom avsaknad av grått i ansiktet och vitt på hakan. Sången är sprudlande med ett antal tjattrande ljud som accelererar till en bubblande och explosiv sekvens, ofta från flera fåglar samtidigt.

Utbredning och systematik 
Sånggrönbulbyl förekommer i bergsskogar och delas in i två underarter med följande utbredning:
 C. l. laetissima – östra Demokratiska republiken Kongo, sydligaste Sydsudan, västra Uganda och sydvästra Kenya
 C. l. schoutedeni – sydöstra Demokratiska republiken Kongo till sydvästra Tanzania och nordöstra Zambia

Levnadssätt 
Sånggrönbulbylen hittas i fuktiga skogar på medelhög höjd. Där ses den vanligen i grupper i skogens mellersta skikt.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Lendugrönbulbyl

Lendugrönbulbyl (Chlorocichla prigoginei) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Lendugrönbulbyl är en medelstor bulbyl med en kroppslängd på 20 centimeter. Den är rätt färglöst olivgrön med gul strupe, grått kring tygeln samt en blek ögonring. Den kan förväxlas med både sånggrönbulbyl och gulbukig grönbulbyl, men är mindre och mörkare. Lätet är okänt.

Utbredning 
Fågeln förekommer i skogar nedanför bergen i östra Demokratiska republiken Kongo (Lenduplatån och Butembo).

Status 
Fågeln är endast känd från några enstaka lokaler och tros därför ha ett mycket litet utbredningsområde som dessutom antas minska i omfång på grund av skogsavverkning. Världspopulationen uppskattas till mellan 2.500 och 10.000 vuxna individer. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som starkt hotad, men noterar att om dessa antaganden om populationsstorlek och trend bekräftas av studier skulle dess hotstatus möjligen uppgraderas till akut hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Alexandre Prigogine (1913-1991), rysk-belgisk ornitolog, geolog och kemist som sponsrade expeditioner till tropiska Afrika.  Tidigare kallades den Prigogines grönbulbyl eller prigoginegrönbulbyl även på svenska, men justerades 2023 till ett mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Umbragrönbulbyl

Umbragrönbulbyl (Chlorocichla simplex) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Guinea-Bissau österut till södra Sydsudan och västra Uganda, söderut till norra Angola och centrala Demokratiska republiken Kongo.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Västlig skäggbulbyl

Västlig skäggbulbyl (Criniger barbatus) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Västlig skäggbulbyl delas in i två underarter:
 C. b. barbatus – förekommer från Sierra Leone till Togo
 C. b. ansorgeanus – förekommer i södra Nigeria (nedre deltat av Nigerfloden)

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns tidigare artnamn temminckgrönbulbyl hedrade den holländske zoologen Coenraad Jacob Temminck som beskrev arten 1821. Namnet justerades 2022 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Roststjärtad skäggbulbyl

Roststjärtad skäggbulbyl (Criniger calurus) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Roststjärtad skäggbulbyl är en medelstor bulbyl med för släktet typiska beteendet att puffa upp sina strupfjädrar. Huvudet är grått, strupen lysande vit, undersidan gulgrön och ovansidan olivgrön med rödaktig stjärt. Arten är näranog identisk med vitstrupig skäggbulbyl, men skiljer genom mer bjärt färgad stjärt och större, bredare näbb. Även lätena skiljer sig, ett som i engelska återges som "hup-chup-cheer-you-up!".

Utbredning och systematik 
Roststjärtad skäggbulbyl delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Criniger calurus calurus – södra Nigeria (Benin) till västligaste Demokratiska republiken Kongo (kring lägre delen av Kongofloden) samt på ön Bioko i Guineabukten
 Criniger calurus verreauxi – Senegal och Gambia till sydvästra Nigeria
 Criniger calurus emini – västra delen av centrala Demokratiska republiken Kongo till nordöstra Angola, Uganda och Tanzania

Levnadssätt 
Roststjärtad skäggbulbyl hittas ofta i flockar i skog och skogsbryn. Den födosöker bland grenar och löv.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Östlig skäggbulbyl

Östlig skäggbulbyl (Criniger chloronotus) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Kamerun till östra Kongo-Kinshasa, norra Angola och västligaste Uganda. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns tidigare svenska namn cassingrönbulbyl hedrar John Cassin som först beskrev arten. Namnet justerades 2022 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar 

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Vitstrupig skäggbulbyl

Vitstrupig skäggbulbyl (Criniger ndussumensis) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från sydöstra Nigeria och Kamerun till Gabon, Angola och norra Demokratiska republiken Kongo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Gulstrupig skäggbulbyl

Gulstrupig skäggbulbyl (Criniger olivaceus) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gulstrupig skäggbulbyl är en medelstor (20 cm) och rätt färglös bulbyl med gul strupe. Fjäderdräkten är i övrigt övervägande mörkt olivgrön, något ljusare på buk och undergump och med en knappt skönjbar roströd anstrykning på stjärten. Den har också ljusare tygel och en blå ögonring, men det syns knappt i fält. Den kan förväxlas med västlig skäggbulbyl, men är mindre med snarare grön än gråbrun undersida och inte lika resta strupfjädrar. Beskrivna läten är mjuka "chuk" under födosök och tre hårda toner, "whut chruw chruw".

Utbredning och status 
Fågeln förekommer från östra Sierra Leone till sydvästra Ghana. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Gulstrupig skäggbulbyl tros minska relativt kraftigt i antal till följd av habitatförlust. Fågeln är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU). Beståndet uppskattas till mellan 100 000 och en halv miljon individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Kastanjebulbyl

Kastanjebulbyl (Hemixos castanonotus) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar. Den förekommer i södra Kina och norra Vietnam. Arten ökar i antal och beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Kastanjebulbylen är en vackert tecknad sångfågel. Ovansidan är kastanjebrun med svartaktigt på hjässa och vingar, medan undersidan är vit med grå anstrykning på bröstet. Sången är en distinkt serie med tre noter, den sista en mjuk men hes vissling. Bland lätena hörs olika tjattrande och skallrande ljud.

Utbredning och systematik 
Kastanjebulbyl delas in i två underarter med följande utbredning:
 Hemixos castanonotus canipennis – förekommer i södra Kina (Hunan, Guangxi, Fujian och Guangdong)
 Hemixos castanonotus castanonotus – förekommer norra Vietnam (Tonkin) och Hainan

Vissa behandlar den som underart till brunörad bulbyl (H. flavala).

Levnadssätt 
Kastanjebulbylen påträffas i skogsområden i lågland och lägre bergstrakter, men även i parker, jordbruksbygd och trädgårdar. Den ses vanligen i små till medelstora flockar, ibland även med andra arter. Födan består av små bär och frukt samt insekter och deras larver, däribland fjärilar och mätare som den fångar i flykten efter att ha skrämt upp dem.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Brunörad bulbyl

Brunörad bulbyl (Hemixos flavala) är en asiatisk fågel i familjen bulbyler. Den förekommer från Indien österut till Indokina. Arten är nära släkt med gråbulbylen och kastanjebulbylen, och vissa behandlar dem som en och samma art. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Kännetecken

Utseende 
Brunörad bulbyl är en medelstor (20–21 cm), mörk bulbyl med förlängda hjässfjädrar som den ofta reser som en tofs. Fjäderdräkten är övervägande grå, ljusare under, med en stor, olivgul vingfläck. I ansiktet syns en svart ögonmask och rödbruna örontäckare som gett arten dess namn. Fåglar i södra Indokina (underarten remota, se nedan) avviker med mörkare hjässa och mindre gult i vingen.

Läten 
Brunörad bulbyl är en ljudlig fågel. Sången återges i engelsk litteratur som ett fylligt, fallande "tew de de do it".

Utbredning och systematik 
Brunörad bulbyl delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Hemixos flavala flavala – östra Himalaya, nordöstra Bangladesh, södra Kina och nordvästra Myanmar
 Hemixos flavala hildebrandi – östra Burma till nordvästra Thailand
 Hemixos flavala davisoni – sydöstra Burma till sydvästra Thailand
 Hemixos flavala bourdellei – södra Kina, östra Thailand samt norra och centrala Laos
 Hemixos flavala remotus – södra Indokina

Vissa inkluderar både gråbulbyl (Hemixos cinereus) och kastanjebulbyl (Hemixos castanonotus) i flavala.

Levnadssätt 
Brunörad bulbyl hittas i skog och plantage, där den födosöker efter frukt, insekter och nektar i trädtaket och på medelhög nivå. Den ses ofta i flockar och ägnar sig åt att fånga insekter i luften. Boet placeras lågt.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som sparsamt förekommande till lokalt vanlig.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Réunionbulbyl

Réunionbulbyl (Hypsipetes borbonicus) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i städsegröna skogar på Réunion (västra Maskarenerna). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på La Réunion
Seychellbulbyl

Seychellbulbyl (Hypsipetes crassirostris) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Seychellbulbylen är en medelstor grå fågel med svart hjässa och morotsfärgad näbb. Sången består av en omelodisk serieo med skallrande och skrapiga ljud. Bland lätena hörs ett "chek" och ett långt gny.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i Seychellerna på öarna Mahé, Praslin och Félicité. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Seychellbulbylen hittas i stort sett i alla miljöer, så länge det finns träd, bland annat skog, buskmarker, plantage och kring byar. Den ses ofta i små ljudliga grupper.

Status 
Seychellbulbylen har ett begränsat utbredningsområde, men beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Seychellerna
Svartbulbyl

Svartbulbyl (Hypsipetes leucocephalus) är en vanlig och vida spridd asiatisk tätting i familjen bulbyler som förekommer från Afghanistan till Vietnam.

Kännetecken

Utseende 
Svartbulbylen är en stor (23,5-26,5 cm), ljudlig och iögonfallande bulbyl med spretig tofs, brett triangelformad stjärt (smalare vid stjärtroten) samt röd näbb och röda ben. Fjäderdräkten varierar mellan helsvart, gråsvart (ljusare under) och svart med vitt på huvud och ibland även bröst. Ungfågeln är genomgående brunare, framför allt på vingar och stjärt.

Läten 
Sången består av en serie med fyra till fem disharmoniska men taktfasta toner. Bland lätena hörs långa, jamande visslingar eller abrupta nasala toner.

Utbredning och systematik 
Svartbulbyl delas in i tio underarter med följande utbredning:
 psaroides-gruppen
 Hypsipetes leucocephalus psaroides – Himalaya från norra Afghanistan till östra Assam och sydöstra Tibet
 Hypsipetes leucocephalus nigrescens – östra Assam (söder om Brahmaputra) till västra Myanmar
 Hypsipetes leucocephalus concolor – östra Burma till sydvästra Kina, östra Thailand, Laos och södra Vietnam
 sinensis-gruppen
 Hypsipetes leucocephalus ambiens – nordöstra Burma till sydvästra Kina (västra Yunnan i Irrawaddys avrinningsområde)
 Hypsipetes leucocephalus sinensis – östra Burma till sydvästra Kina, övervintrar i Thailand och södra Laos
 leucocephalus-gruppen
 Hypsipetes leucocephalus stresemanni – sydvästra Kina (Lijiangbergen i nordvästra Yunnan) till Thailand och södra Laos
 Hypsipetes leucocephalus leucothorax – östkinesiska (Sichuan i Shaanxi och Hebei); övervintrar i södra Laos
 Hypsipetes leucocephalus leucocephalus – provinser vid kusten av sydöstra Kina
 Hypsipetes leucocephalus perniger – Hainan (södra Kina)
 Hypsipetes leucocephalus nigerrimus – Taiwan

Arten har även observerats i Europa, bland annat i Sverige, men inte någonstans har det ännu bedömts sannolikt att svartbulbylen nått dit på naturlig väg.

Tidigare behandlades tvärstjärtsbulbyl (H. ganeesa) som en underart till svartbulbyl och vissa gör det fortfarande.

Levnadssätt 
Svartbulbylen förekommer i städsegrön och blandad fällande lövskog, även i lundar, öppningar och skogskanter. Födan består huvudsakligen av bär och andra frukter, men även nektar och insekter. Fågeln häckar mellan april och juli. Den bygger en grund boskål i ett träd, vari den lägger två till fyra skärvita fläckade ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som generellt ganska vanlig till mycket vanlig.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i orientaliska regionen
Madagaskarbulbyl

Madagaskarbulbyl (Hypsipetes madagascariensis) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Madagaskarbulbylen är en medelstor grå fågel med svart hjässa och morotsgul näbb. Den liknar ytligt madagaskargråfågeln, men denna har mörk näbb och svart huva snarare än hjässa. Grå undersida skiljer fågeln från alla vangor. Arten är ljudlig med gnälliga läten och en lång, skallrig sång.

Utbredning och systematik 
Madagaskarbulbyl delas in i tre underarter med följande utbredning:
 H. m. madagascariensis – Madagaskar
 H. m. grotei – Îles Glorieuses i Indiska oceanen mellan Aldabra och Madagaskar
 H. m. rostratus – Aldabra

Vissa inkluderar grotei i nominatformen.

Levnadssätt 
Madagaskarbulbylen är en vanlig fågel i nästan alla miljöer med trädinslag, som skog, buskmarker, byar och plantage. Den ses ofta i grupper, ibland som en del av artblandade födosökande flockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Mauritiusbulbyl

Mauritiusbulbyl (Hypsipetes olivaceus) är en hotad fågel i familjen bulbyler som enbart förekommer på ön Mauritius i Indiska oceanen.

Utseende och läte 
Mauritiusbulbylen är en stor (22–23 cm) och mörk bulbyl med svart hätta. Kroppen är gråaktig och näbben skär, liksom benen. Bland lätena hörs olika nasala och rossliga ljud.

Utbredning och status 
Mauritiusbulbylen förekommer enbart i Maccabe-skogen på sydvästra Mauritius (västra Maskarenerna). Världspopulationen uppskattas till endast 560 vuxna individer och är därför känslig för påverkan från införda predatorer. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser den därför vara hotad och placerar den i hotkategorin arten som sårbar. Populationsutvecklingen tros dock vara stabil.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Mauritius
Karthalabulbyl

Karthalabulbyl (Hypsipetes parvirostris) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Karthalabulbyl är en medelstor grågrön fågel med svart hjässa och en morotsfärgad näbb. Den är mycket lik madagaskarbulbylen som den delvis delar utbredningsområde med. Karthalabulbylen är större, med olivgrön ton i fjäderdräkten (i synnerhet på ryggen) och gulaktig ton på undersidan. Vidare är den ljusare på buken och under stjärten. Sången består av en disharmonisk serie med skallrande och skrapiga toner, lik madagaskarbulbylen med något mörkare och mer metallisk.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i ögruppen Komorerna, där endast på höglandet på ön Grande Comore). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Karthalabulbylen hittas i fuktiga bergsskogar med intilligande plantage och ungskog. Den ses ofta i ljudliga smågrupper.

Status 
Karthalabulbylen har ett litet utbredningosmråde och minskar i antal till följd av förlust och degradering av dess levnadsmiljö. IUCN kategoriserar därför arten som nära hotad. Beståndet uppskattas till mellan 2 500 och 10 000 vuxna individer.

Namn 
Karthala är namnet på den vulkan som bildar högsta punkten på ön Grande Comore.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Grande Comore
Vithuvad bulbyl

Vithuvad bulbyl (Hypsipetes thompsoni) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Vithuvad bulbyl är en omisskännlig grå bulbyl med slåendet vitt huvud, rosenröd näbb och orangefärgad undergump. Den liknar vithuvade former av svartbulbylen, men saknar dennes spretiga huvudtofs, mörka undergump och bläcksvarta kropp. Lätet som hörs från flockar är hårt, tjattrande och något papegojlikt. Sången består av en repetativ gnisslig serie med tydliga tvåtoniga fraser.

Utbredning och systematik 
Vithuvad bulbyl förekommer i bergsskogar från södra Myanmar till nordvästra Thailand. Den placeras endera som egen art i släktet Cerasophila eller inkluderas i Hypsipetes. Den senare placeringen bekräftas av genetiska studier och följs därför här.

Levnadssätt 
Arten häckar i bergstrakter, där den föredrar öppen skog och skogsbryn. Efter häckningen rör den sig till lägre liggande områden. Den födosöker i lösa flockar om upp till 20 individer och ses ofta sitta öppet i döda träd. Födan är dåligt känd. Maginnehåll från en fågel i norra Thailand bestod enbart av insekter.

Häckning 
Fågeln häckar mars–juli i norra Thailand. Det grunda skålformade boet av gräsfibrer och bambublad gömd en till två meter upp på en låg jordbank. Däri lägger den två till fyra ägg.

Status 
Arten har ett rätt stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Henry Nilus Thompson (död 1938), en brittisk skogsofficer placerad i Burma.

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Referenser 

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Ockragumpad bulbyl

Ockragumpad bulbyl (Iole crypta) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Ockragumpad bulbyl är en färglöst brun bulbyl med en lång och slank näbb och ljusgrå ögon. Gråögd bulbyl är mycket lik, men har mörkare och mer beigefärgad undersida, medan den generellt är mer varmbrun. Olivbulbylen har mörka ögon och är mörkare i fjäderdräkten, med endast liten eller ingen kontrast mellan ovansidan och undersidan. Lätena beskrivs i engelsk litteratur som vassa och ljusa "whit" samt "cher-wit".

Utbredning och systematik 
Den förekommer på Malackahalvön och Sumatra samt i Bangka-, Belitung-, Anambas- och Natunasöarna. Tidigare behandlades den och sepiabulbyl (I. charlottae) som en och samma art och vissa gör det fortfarande.

Status 
IUCN behandlar den inte som egen art varför dess hotstatus inte bedömts.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Gråögd bulbyl

Gråögd bulbyl (Iole propinqua) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar. Den förekommer i Sydöstasien. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Utseende och läte 
Gråögd bulbyl är en 17–19 cm lång och rätt slank färglös bulbyl med litet huvud och med hjässfjädrar som kan resas i en liten spretig tofs. Fjäderdräkten är övervägande gråbrun med vit strupe och svagt rostfärgad nyans på vingar och stjärt. Det ljusa ögat och otecknade huvudet skiljer den från andra enfärgat brunaktiga bulbyler i dess utbredningsområde. Lätena är disharmoniska, med bland annat en högljudd ringande nasal ton som ofta upprepas.

Utbredning och systematik 
Gråögd bulbyl delas in i sex underarter med följande utbredning:
 propinqua-gruppen
 Iole propinqua myitkyinensis – förekommer i nordöstra och östra Burma
 Iole propinqua propinqua – förekommer från östra Myanmar till sydvästra Kina, norra Thailand, norra Laos och norra Vietnam
 Iole propinqua simulator – förekommer från sydöstra Thailand till södra Laos, Kambodja och norra Vietnam
 Iole propinqua aquilonis – förekommer i södra Kina (sydvästra Guangxi) och norra Vietnam
 Iole propinqua innectens – förekommer i södra Vietnam

Vissa för två av olivbulbylens underarter Iole viridescens lekhakuni och Iole viridescens cinnamomeoventris till gråögd bulbyl, medan myitkyinensis förs till olivbulbyl.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig, men exkluderar taxonet myitkyinensis och inkluderar olivbulbylens två underarter lekhakuni och cinnamomeoventris.

Galleri

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen