kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Leonel Sánchez

Leonel Guillermo Sánchez Lineros, född 25 april 1936 i Santiago i Chile, död 2 april 2022 i samma stad, var en chilensk professionell fotbollsspelare, ansedd som en av Chiles största fotbollsprofiler genom tiderna.

Karriär 
Som 11-åring kom han till Universidad de Chiles ungdomslag, och vid 17 års ålder gjorde han debut i A-laget. Under hans 10 år i laget vann inte mindre än 6 inhemska turneringar, när laget hade sin glansperiod under 60-talet. Sánchez var så trogen klubben att han till och med tackade nej för spel i Europa även då storlag som AC Milan visade intresse.

I Fotbolls-VM 1962 på hemmaplan i Chile var han en av 6 målskyttar som hamnade på 4 gjorda mål, något som inträffade för första gången i VMs historia (genom lottning, blev Garrincha vald till turneringens skyttekung). En av Sánchez' mest minnesvärda mål i turneringen var det inledande målet i kvartsfinalen mot Sovjetunionen och dess store målvakt Lev Jasjin. Förutom denna prestation minns man också hans knockoutslag på italienaren Mario David i gruppspelsmatchen Chile-Italien som hemmalaget vann med 2-0. Matchen betecknas allmänt som en av de mest våldsamma i VM-historien och fick efteråt i pressen benämningen "Slaget om Santiago".

Chile åkte sedan ut mot blivande mästarna Brasilien i semifinalen inför 76500 åskådare på Estadio Nacional i Santiago. Sánchez reducerade på straff i matchminut 61 men det räckte inte då Vavá gjorde 4-2 en kvart senare. Chile vann sedan bronsmatchen mot Jugoslavien med 1-0.

Källor 

Födda 1936
Chilenska fotbollsspelare
Chilenska landslagsspelare i fotboll
Män
Spelare i CF Universidad de Chile
Spelare i Colo-Colo
Spelare i Club Deportivo Palestino
Spelare i VM i fotboll 1962
Spelare i VM i fotboll 1966
Avlidna 2022
Chilenska idrottare under 1900-talet
Personer från Santiago de Chile
Barnaby Rudge

Barnaby Rudge är en historisk roman skriven av Charles Dickens och utgiven 1841. 

Barnaby Rudge var Dickens första historiska roman. Den enda andra är den mycket senare Två städer, vilken också utspelar sig under slutet av 1700-talet. Denna bok handlar om 1780-talet, tiden för no-popery-upplopp i London och Lord George Gordon. 

Barnaby Rudge är inte en av Dickens mest uppskattade och den har filmatiserats enbart ett fåtal gånger, senast 1960, innan dess gjordes ett par stumfilmer.

Handling 
Handlingen i boken äger rum i 1780-talets London, under oroligheterna som drabbade staden vid tiden. Som ett svar på papisternas lag från 1778, vilken lättade på många av de restriktioner som placerats på katoliker i Storbritannien, samlade Lord George Gordon protestanter för att pressa parlamentet att upphäva lagen. I juni 1780 marscherade tiotusentals människor till parlamentet, en mobbmentalitet tog över och upplopp bröt ut. Romanen följer en varierad skara karaktärer genom dessa händelser.

Både Edwards far, John Chester och Emmas onkel, den katolske Geoffrey Haredale - två svurna fiender - motsätter sig en förening mellan Edward och Emma, efter att sir John övertygat Geoffrey om att Edwards avsikter inte är ärliga. Sir John far med denna osanning då han avser att gifta bort Edward med en kvinna med ett stort arv, för att gynna sin egen dyra livsstil och att betala sina gäldenärer. Edward grälar efter detta med sin far och lämnar hemmet för Västindien.

Den enfaldige Barnaby Rudge, lever med sin följeslagare, korpen Grip och sin mor. Barnaby möter på Westminster Bridge en folksamling i uppror och duperas till att följa med dem, under hans mors protester. Upprorsmakarna marscherar sedan mot parlamentet och bränner längs vägen flera katolska kyrkor och katolska familjers hem.

Mobben plundrar värdshuset Maypole, Emma Haredale och Dolly Varden (Emmas följeslagare) sätts i fångenskap av upprorsmakarna. Barnaby tas till fånga av några soldater och hålls inlåst i Newgate, vilken mobben planerar att storma.

Huvudkaraktärer i urval 
Barnaby Rudge, en simpel man som bor med sin kärleksfulla mor Mary och har en pratig korp vid namn Grip som följeslagare. 
Gamle John Willet, ägare till Maypole Inn och hans vänliga son Joe.
Gabriel Varden, låssmed, hans manipulativa fru Martha, och hans vackra dotter Dolly Varden. 
Sir John Chester, Esquire, M.P. och hans son Edward.
Mr Geoffrey Haredale, yngre bror till den mördade Reuben och hans brorsdotter (Reubens dotter) Emma.
Hugh, lömsk anställd på Maypole Inn.
Lord George Gordon (ett fiktivt porträtt av den historiska personen), hans lojala tjänare John Grueby och hans sekreterare Mr Gashford. 
Simon Tappertit, Gabriel Vardens lärling.
Ned Dennis, bödeln i Tyburn.

Filmatiseringar i urval  
1915 - Barnaby Rudge i regi av Thomas Bentley och Cecil M. Hepworth, med Tom Powers, Stewart Rome och Violet Hopson. 
1960 - Barnaby Rudge, en brittisk tv-serie i tretton avsnitt producerad av BBC, med bland andra John Wood och Barbara Hicks.

Referenser

Noter

Externa länkar

Brittiska romaner
Skönlitteratur 1841
Historiska romaner
Verk av Charles Dickens
Liberty Hyde Bailey

Liberty Hyde Bailey, född 15 mars 1858 i South Haven, Michigan, död 25 december 1954, var en amerikansk botaniker.

Bailey, som var grundare av American Society for Horticultural Science, utbildades vid Michigan Agricultural College (numera Michigan State University) innan han 1913 flyttade till Cornell University i Ithaca, New York. År 1928 tilldelades han guldmedalj av National Institute of Social Sciences.

Källor
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Noter

Externa länkar
Cornell University Library

Amerikanska botaniker
Alumner från Michigan State University
Personer från South Haven, Michigan
Födda 1858
Avlidna 1954
Män
Kiribatiska

Kiribatiska eller gilbertesiska (eget namn: I-Kiribati) är ett malajo-polynesiskt språk som talas av omkring 72 000 människor, främst på Kiribati, där det är officiellt språk tillsammans med engelska. Språket anses vara stabilt. 

Det europeiska namnet på språket, gilbertesiska, kommer från sjökaptenen Thomas Gilbert, som tillsammans med John Marshall var de första européer som nådde Gilbertöarna 1788, en av de tre ögrupper som utgör Kiribati.

Språket skrivs med latinska alfabetet.

Fonologi 
Kiribatiskan har fem vokaler, som förekommer i både långa och korta varianter.

Konsonanter 

Källa:

Vokaler 

Källa:

Grammatik 

Kitibatiska är ett VOS-språk. Framför verben brukar man dock ha ett slags klitiska pronomen, vilket kanske kan jämföras med de personböjningar av verben som förekommer i många språk.

Externa länkar 
Litteraturlista hos trussel.com

Källor 

Malajo-polynesiska språk
Verb–objekt–subjekt-språk
Språk i Kiribati
Språk i Fiji
Språk i Nauru
Språk på Salomonöarna
Spelartrupper under världsmästerskapet i fotboll 1982

Världsmästerskapet i fotboll 1982: Spelartrupper

Grupp A

Förbundskapten: Jean Vincent

Förbundskapten: Enzo Bearzot

Förbundskapten: Elba Padua de Lima

Förbundskapten: Antoni Piechniczek

Grupp B

Förbundskapten: Mahiedine Khalef

Förbundskapten: Luis Santibañez

Förbundskapten: Jupp Derwall

Förbundskapten: Georg Schmidt

Grupp C

Förbundskapten: César Luis Menotti

Förbundskapten: Guy Thys

Förbundskapten: Mauricio 'Pipo' Rodríguez

Förbundskapten: Kálmán Mészöly

Grupp D

Förbundskapten: Ron Greenwood

Förbundskapten: Michel Hidalgo

Förbundskapten: Carlos Alberto Parreira

Förbundskapten: Jozef Vengloš

Grupp E

Förbundskapten: José De La Paz

Förbundskapten: Miljan Miljanić

Förbundskapten: Billy Bingham

Förbundskapten: Jose Santamaría

Grupp F

Förbundskapten: Telê Santana

Förbundskapten: John Adshead

Förbundskapten: Jock Stein

Förbundskapten: Konstantin Beskov

Världsmästerskapet i fotboll 1982
1982
Räkä Malmi

Räkä Malmi (Pete Malmi, eg. Mika-Petteri Malmi), född 1960 i Nordsjö, Helsingfors, död 24 november 2007 var en finsk sångare och levnadskonstnär som är mest känd från bandet Briard, som släppte Finlands första punksingel i slutet av 1970-talet.

Punkens gudfader 
Räkä Malmi var bekant med en ung Nordsjöbasist vid namn Ilkka Hulkko under mitten av 1970-talet i Helsingfors. Tillsammans fick de idén om att grunda ett band och Ilkka föreslog att man skulle ta hans bror, Antti Hulkko, som gitarrist. Så föddes Finlands första punkband, Briard. Briard blev en kortlivad affär (trummisen Sidi Vainio minns att man bara spelade ett tiotal spelningar i Helsingfors) och Antti Hulkko hoppade av för att spela med punkaren Pelle Miljoona. Senare bytte han namn till Andy McCoy och grundade Hanoi Rocks.

Poppig solo 
Efter Briard gav Räkä Malmi ut en soloskiva med det innovativa namnet Malmi. Skivan togs väl emot i de finska punkkretsarna (även om musiken snarare påminde om Lou Reed eller David Bowie) och är i dag något av en kultklassiker, men i övrigt var kritiken rätt sval. Så här skriver noise.fi : Trots de stiliga och stämningsfulla låtarna och Malmis mjuka röst orkar skivan inte inspirera mig, eftersom det med ett par undantag låter alldeles för sömnigt. 
Malmis uppskattning i musikkretsar bevisas ändå av att så pass stora namn som Andy McCoy, Rekku Rechardt och Jukka Orma medverkar på plattan. 

Solokarriären tog alltså inte fart 1981, det gjorde den inte heller 1983 då Briards första skiva Miss World kom ut, inte heller 1990, då han försökte med bandet High Society, eller 1996, då Briard gjorde sin andra comeback och gav ut skivan Andy McCoy & Pete Malmi: Briard.

Bohemen 
Varför ville då inte karriären ta fart? Malmi var ingen dålig sångare och var alldeles tydligt inne på ett originellt stråk. Han var känd som en karismatisk och färggrann uppträdare och hade dessutom vänner som gärna ställde upp med sina talanger. Den vanligen angivna orsaken är att Räkä helt enkelt levde ett alldeles för excentriskt och vilt bohemliv. Han hade en tid problem med droger och har alltid varit känd för sitt supande. Han nämns till och med i Clifters låt Hyvä Bore, där det sjungs att han är på krogen Vanhas toalett och spyr. 

Briard var en milstolpe i den finska musikvärlden, men efter det har Räkä Malmi främst varit något av en sorglig byfåne i Helsingfors rockscen. Eller missförstådd konstnär, kallar vissa det. Andy McCoy gjorde ett försök till att igen höja Räkäs anseende genom Briards comeback 1996, men medieuppmärksamheten blev kortlivad och efter det har Malmi inte lyckats producera något nytt material.

Malmi avled den 25 november 2007 på ett sjukhus i Helsingfors, 47 år gammal.

Räkäs band 
Briard
Maukka Perusjätkäs olika projekt
High Society

Diskografi 

Malmi (Johanna/1981) CD 2005
Andy McCoy & Pete Malmi: Briard (Briard, 1996)

Källor

Finländska sångare
Pseudonymer
Sångare från Helsingfors
Födda 1960
Avlidna 2007
Män
Honda Logo

Honda Logo är en småbil som tillverkades mellan 1996 och 2001. I Sverige började modellen säljas 1998 och fanns bara med 3-dörrars halvkombikaross, medan den på andra marknader även fanns med 5 dörrar. I Bilprovningens lista över felfria bilar hamnar denna modell alltid högt, men den blev ändå aldrig någon försäljningssuccé. År 2002 kom efterföljaren Honda Jazz.

Logo
Framhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Flexibelt gensvar

Flexibelt gensvar är en kärnvapenstrategi framlagd av John F. Kennedy 1961 som ersatte Dwight D. Eisenhowers doktrin om massiv vedergällning. Flexibelt gensvar innebar flera alternativ, inte bara att använda kärnvapen, för att hantera en fiendes angrepp. Man ville ha andra val än "skamlig reträtt eller obegränsad vedergällning", som Kennedy uttryckte det. Man skulle först försöka angripa fiendens militär, inte dess civilbefolkning. Strategin tänktes ut av Robert McNamara och många ser den som en anledning till att Frankrike gick ur NATO:s styrkor.

Doktriner
Kalla kriget
Kärnvapen
Säkerhetspolitik
Knut Lindmark

Knut Seve Lindmark, född 28 december 1838, död 17 augusti 1892 (genom självmord), var en svensk ingenjör.

Lindmark blev student vid Uppsala universitet 1856, avlade 1861 avgångsexamen vid Krigshögskolan på Marieberg samt befordrades i Väg- och vattenbyggnadskåren 1863 till löjtnant och 1874 till kapten, men tog samma år avsked. Åren 1867–1876 var han vice direktör eller direktör för Argentinska republikens ingenjörkår.

Lindmark är mest känd för sina skapelser Katarinahissen (färdig 1883) och Brunkebergstunneln (färdig 1886) i Stockholm. 

Han var bror till kommendör Carl Gustaf Lindmark, dotterson till Anders Norberg och farbror till Tore Lindmark.

Källor  
Söder i våra hjärtan - människor och miljöer i Stockholm 1870-1930/Rotemansarkivet (CD-ROM 1998, )
Noter

Födda 1838
Avlidna 1892
Officerare i Väg- och vattenbyggnadskåren
Personer som begått självmord
Män
Skåne Akvavit

Skåne Akvavit är en akvavit som ofta används som snaps. Den lanserades 1931 som en mindre kryddad version av OP Anderson Aquavit. Skåne Akvavit är kryddad med kummin, anis och fänkål.

Vin & Sprit såldes till Pernod för att minska det svenska monopolet. Skåne Akvavit såldes vidare till Altia 2010 som ägs av den finska staten. Sedan 2021 ägs och distribueras Skåne Akvavit av  Galatea AB i Sverige.

Referenser 

Akvavit
Svenska spritdrycker
Luciano Moggi

Luciano Moggi, född 10 juli 1937 i Monticiano, Toscana, Italien, är en fotbollsfunktionär som arbetat som sportchef/sportdirektör i ett flertal italienska fotbollsklubbar. Från slutet av 1970-talet till början av 1990-talet var han anställd av i tur och ordning SSC Napoli, AS Roma, SS Lazio och Torino FC innan han 1994 hamnade i Juventus.

Juventus som i slutet av 1980- och början av 1990-talet haft - med deras mått mätt - relativt skrala resultat, inledde nu en ny storhetstid. Med Moggi som sportchef vann man Serie A 7 gånger 1995-2006 samt Champions League 1996. Moggi hade emellertid redan i sina tidigare klubbar anklagats för en rad oegentligheter, men han hade hela tiden klarat sig undan påföljder, 1998 bevisades att Juventus under Moggis ledning systematisk dopat spelare ofta utan deras vetskap och att detta pågått i alla fall sedan 1993. Moggi och Juventus frikändes dock på grund av en teknikalitet. Under slutet av 1990-talet och början av 2000-talet började allt fler rykten cirkulera att Moggi mutade domare för att de skulle döma till det egna lagets fördel men konkreta bevis saknades. Han påstås även ha band till den napolitanska maffiaorganisationen Camorran. 

Luciano Moggi var djupt inblandad i Serie A-skandalen 2006 och blev i dess rättsliga efterspel dömd till 5 års avstängning från fotbollen.

Referenser

Noter 

Födda 1937
Personer inom sport från Italien
Fotbollsfunktionärer
Män
Levande personer
Xavier Fauche

Xavier Fauche, född 30 april 1946, är en fransk serieförfattare.

Fauche samarbetar ofta med Jean Léturgie, och har medverkat som medförfattare till omkring hälften av Léturgies seriealbum om Percevan. Vid sidan om Percevan har Fauche också varit verksam som manusförfattare på Lucky Luke - han är den författare som, näst efter René Goscinny, har skrivit flest Lucky Luke-manus - och dess spinoff-serie Ratata.

I mitten av nittiotalet skrev Fauche också, tillsammans med Eric Adam, tre album om Marsupilami: Rififi en Palombie (på svenska som "Djungelns diamanter") samt Houba banana och Trafic à Jollywood (som båda två är opublicerade på svenska).

Utöver serieförfattandet har Fauche även skrivit radioteater och romaner, samt översatt TV-serier (bl.a. Lucky Luke) till franska.

Källor

Födda 1946
Franska serieskapare
Män
Levande personer
F–9 (skola)

F–9 är en term som används för att beskriva det utbildningssystem som finns i Sverige. Beteckning används i skolsammanhang och betyder att skolan har undervisning för elever från förskoleklass och därutöver från årskurs 1 upp till årskurs 9 i den svenska grundskolan. F–3 innebär att man har undervisning till och med årskurs 3, F–6 upp till och med årskurs 6.

Före förskoleklassens införande var grundskolan stadieindelad och man talade i stället om grundskolans årskurser 1–3 (lågstadium), 1–6 (låg- och mellanstadium), 4–9 (mellan- och högstadium) och 1–9 (låg-, mellan- och högstadium).

Referenser 

Utbildning i Sverige
Stolphål

Stolphål betyder i arkeologiska sammanhang spår efter stolpar. Det kan vara i form av mörkfärgad jord, ibland med träkolsinblandning som utgör rester av multnade eller brända stolpar till hyddor eller hus. När man har grävt ut ett så kallat stolphål, kan man fastställa storlek, art eller till och med lutning på huset.

Arkeologi
Argentinas president

Argentinas president, egentligen Argentinska nationens president (spanska: Presidente de la Nación Argentina), är både landets stats- och regeringschef.

Argentina gjorde sig fria från Spanien i sitt frihetskrig år 1810. Perioden därefter kännetecknades av olika juntor och anarki. Det var först 1826 som den förste presidenten, Bernardino Rivadavia, tillträdde för den då lösa konfederation som landet då var. År 1853 antogs den grundlag som skapade dagens presidentämbete. Argentina har en historia fylld med militärkupper som avsatt den valda presidenten: 1930 och åter 1943, 1955, 1962, 1966 och slutligen 1976.

Presidenten väljs i ett tvåvalssystem (som för valet av Frankrikes president) där de två kandidater som fått flest röster i den första valomgången går vidare till nästa valomgång. Valet kan även vinnas i den första valomgången om en kandidat får mer än 45% av rösterna, eller om en kandidat får 40% och har 10% fler röster än tvåan. Endast en infödd argentinsk medborgare är behörig att väljas till president. presidenten kan väljas för högst två mandatperioder i följd, men kan åter igen väljas till president efter att någon annan suttit under en mandatperiod.

Casa Rosada i Buenos Aires är presidentens officiella residens.

Sedan den 10 december 2019 är Alberto Fernández landets president.

Lista över presidenter och likställda (1826–idag)

Río de la Platas förenade provinsers presidenter (1826–27)

Provinsen Buenos Aires guvernör med ansvar för utrikes förbindelser (1827–53)

Argentinska konfederationens president (1852–61)

Republiken Argentinas president (1861–)

Referenser

Notförteckning

Externa länkar
Casa Rosada Argentina

 
Bildanden 1826
Listor över statschefer
Listor över regeringschefer
President
Statschefsämbeten efter land
Regeringschefsämbeten efter land
Mickes äventyr

Mickes äventyr (franska: Modeste et Pompon i original) är en belgisk tecknad serie skapad av André Franquin 1955. Den publicerades åren 1958–1975 i sammanlagt åtta numrerade album.

Serien består i första hand av situationskomik i helsidesformat. Franquin skapade serien för förlaget Le Lombard, efter att han tillfälligt blivit osams med ledningen för Dupuis.

I Sverige gavs fyra album med Mickes äventyr ut under 1980-talet.

Referenser

Externa länkar
Franquin (officiell webbplats)
Seriewikin

Humorserier
Belgiska serier
Skolästkil

Skolästkil (efter tyska Schuhleistenkeil, på engelska Danubian shaft-hole adze) är en stenyxa som är typisk för den bandkeramiska kulturen (omkring 5.000 f.Kr.) i Centraleuropa. Den är vanligen tillverkad av grönsten med jämn undersida och halvcylindrisk översida, och liknar en skoläst. Eggen är smal, avslipad underifrån och något uppböjd. Yxan finns både med och utan skafthål. Ett antal skolästkilar har påträffats i Danmark och Skåne, vilket är ett tecken på kontakter mellan de bandkeramiska jordbrukarna och erteböllekulturens jägare och fiskare.

Stenåldern
Arkeologiska artefakter
Live & Rare

Live & Rare är ett livealbum med Rage Against the Machine som kom 30 juni 1998. Albumet gavs bara ut i Japan och innehåller liveversioner av egna låtar och även covers av andra artister.

Låtlista
"Bullet in the Head" - 5:43
"Settle for Nothing" - 4:57
"Bombtrack" - 5:53
"Take the Power Back" - 6:12
"Freedom" - 5:59
"Intro (Black Steel in the Hour of Chaos)" - 3:40
"Zapata's Blood" - 3:48
"Without a Face" - 4:05
"Hadda Be Playing on the Jukebox" - 8:02
"Fuck Tha Police" - 4:07
"Darkness" - 3:42
"Clear the Lane" - 3:48

Musikalbum 1998
Livealbum
Album av Rage Against the Machine
Bus

Bus kan syfta på:
 Busstreck eller "practical joke" – en eller flera personer utsätts för ett skämt som är av mer praktisk natur än vanliga verbala skämt
 BUS – en svensk ekonomisk förening, se Bildupphovsrätt i Sverige
 BUS – en rikstäckande organisation för civilingenjörsprogram inom bioteknik, se Bioteknikutbildningar i Sverige
 BUS – en fristående teatergrupp i Stockholm, se Barnens underjordiska scen

Geografi

Frankrike 

 Bus-Saint-Rémy, departementet Eure i regionen Normandie, 
 Bus-la-Mésière, departementet Somme i regionen Hauts-de-France, 
 Bus, Pas-de-Calais, departementet Pas-de-Calais i regionen Hauts-de-France,

Sverige
 Bus, Hörby kommun – en by i Hörby kommun

Tjeckien 

 Buš, ort, Mellersta Böhmen, 

Robotskapade Tjeckienförgreningar
Nicky Butt

Nicholas "Nicky" Butt, född 21 januari 1975 i Manchester, är en engelsk före detta professionell fotbollsspelare (mittfältare) som mellan 1997 och 2004 spelade 39 matcher för det engelska landslaget. Åren 1992–2004 spelade han i Manchester United där han var med om att bli engelsk ligamästare åtta gånger. Inför säsongen 2004-2005 värvades han av Newcastle.

Nicky Butt tillhörde Manchester Uniteds "gyllene generation". Den bestod utöver Nicky av bröderna Phil och Gary Neville, Ryan Giggs, David Beckham och Paul Scholes.

Numera är Nicky Butt ansvarig för Manchester Uniteds ungdomsakademi.

Spelare i Manchester United FC
Spelare i Newcastle United FC
Spelare i Birmingham City FC
Spelare i South China AA
Spelare i VM i fotboll 2002
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Engelska landslagsspelare i fotboll
Brittiska idrottare under 1900-talet
Brittiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Manchester
Födda 1975
Levande personer
Män
Gustav Heinrich Ralph von Koenigswald

Gustav Heinrich Ralph von Koenigswald (ofta G.H.R. Koenigswald eller G.H. Ralph von Koenigswald), född 1902 i Berlin, död 10 juli 1982 i Bad Homburg von der Höhe, var en tysk geolog/paleontolog.

Koenigswald föddes i Berlin 1902 under en tid då många stora upptäckter gjordes inom geologi och djurens (och människans) evolution. Från att tidigt ha fascinerats av områdena så började han vid 15 års ålder bygga upp sin egen samling av fossil med en hörntand från en noshörning. Sin utbildning fick han på universiteten i Berlin, Tübingen, Köln och München.

Stora upptäckter
Bland annat så är Koenigswald en av de tidiga utforskarna av förmänniskan Homo erectus. Framför allt var han inblandad i de senare exemplar av arten som upptäcktes på Java och i Peking-området (Pekingmänniskan. Han är också namngivare till flera av de namn som givits Homo erectus innan den nuvarande benämningen blev standard, bland annat Pithecanthropus erectus och Meganthropus javanensis. Genuset pithecanthropus används för övrigt fortfarande av vissa asiatiska forskare. Koenigswald står även som namngivare till Gigantopithecus blakii. Mycket av sin forskning företog han på Java.

Andra världskriget
En del av andra världskriget tillbringade Koenigswald som fånge i japanska krigsläger. Han lyckades dock dölja en stor del av fossilen som han grävt upp från japanerna. Endast ett av kranierna blev konfiskerat av den japanska krigsmakten och förärat den japanske kejsare Hirohito som gåva. Detta förde i och för sig forskningen framåt då amerikanska forskare som arbetat med Homo erectus i Afrika fick nys om skallen. Efter kriget så samarbetade Koenigswald med dessa när man gjorde upp beskrivningen av denna art.

Efter kriget
Efter andra världskriget förärades Koenigswald en professorstitel i Paleontologi vid universitetet i Utrecht i Nederländerna. Han kom att arbeta för universitet i tjugo år och gjorde under denna tid en del större upptäckter tillsammans med studenter i Sydafrika, Filippinerna, Borneo, Thailand och Pakistan. I Pakistan fann han flera fossil som han senare beskrev som Sivapithecus och Ramapithecus. Han var också länge en anhängare av teorin om att den indiska subkontinenten utgjorde mänsklighetens vagga. De sista fjorton åren av sitt liv ägnade han åt att bygga upp ett paleontologiskt forskningscenter i Frankfurt i sitt hemland Tyskland.

Referenser

Noter

Tyska paleontologer
Tyska antropologer
Tyska geologer
Födda 1902
Avlidna 1982
Män
Forskare från Berlin