kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Torkel hammarskald

Torkel hammarskald (Þorkell hamarskáld) var en isländsk furstelovskald verksam under 1000-talets senare hälft. Enligt Skáldatal var han hirdskald hos de norska kungarna Olav kyrre och Magnus barfot, och han ska också ha diktat ett kväde om stormannen Eystein orre (Eysteinn orri Þorbergsson), som var den främste av de norska hövdingar som följde Harald hårdråde till Stamford Bridge och där stupade 1066.

Av Torkels kväde om Olav kyrre finns ingenting kvar, såvida inte en halvstrof på fornyrdislag i Skáldskaparmál (64) – som tycks vara hämtad ur ett lovkväde om en kung – skulle vara en sådan rest.

Fem helstrofer och en halvstrof ur en drapa om Magnus barfot har bevarats i Morkinskinna; två av dessa finns också i Heimskringla. De handlar om Steigar-Tores och Egil Aslakssons resning mot kungen 1095, anfallet på Hebriderna (1097) och Sverige (1099), och slutligen Magnus sista strid på Irland 1103. Det har alltså rört sig om en arvdrapa tillkommen efter kungens död.

Av Torkels kväde om Eystein orre finns ingenting kvar, men däremot finns i Magnus barfots saga i Heimskringla en lausavísa om hövdingen Egil Aslakssons sista modiga ord då han fördes till galgen efter det misslyckade upproret 1095.

Om Torkels levnad är ingenting känt och inte heller tillnamnet är förklarat. Eftersom han tycks ha varit personligen bekant med Eystein orre bör han ha vistats i Norge före år 1066, och likaledes är det rimligt att han varit där år 1095, då Egil Aslaksson hängdes. Magnúsdrápa tillkom tidigast år 1103, varför skalden bör ha levt några år in på 1100-talet.

Källor och litteratur 
 Finnur Jónsson, Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie, II, København, 1898, sid 54-55.
 Magnus barfots saga i Snorres konungasagor (Heimskringla), III, Forum, 1961, sid 152f., 155 och 159. Översättning Åke Ohlmarks. Två strofer (på sid 155 och 159 i denna översättning) är anonyma; att Torkel hammarskald var författaren framgår av andra källor, bland annat Morkinskinna.
 Snorres Edda, Klassikerförlaget, 1999, sid 212. Översättning av Karl G. Johansson och Mats Malm. .

Externa länkar 
 Þórkell hamarskáld: Magnúsdrápa, lausavísur

Norröna skalder
Män
Födda 1000-talet
Avlidna 1100-talet
Hermann Knackfuss

Hermann Wilhelm Johann Knackfuss, född 11 augusti 1848 i Wissen, död 17 maj 1915 i Kassel, var en tysk målare och konsthistoriker. 

Knackfuss studerade i Düsseldorf och Rom och blev 1880 professor vid konstindustriskolan i Kassel. Han utförde allegoriska och historiska målningar i Strassburgs järnvägsstation, i tyghuset i Berlin, i regeringsbyggnaden i Kassel och för kejsar Vilhelm II:s räkning Kejsarens intåg i Jerusalem 1898 (1903) m.fl. Efter utkast av kejsaren utförde han ett par politisk-symboliska målningar (Den gula faran m.fl.). 

Knackfuss var även porträttmålare och en mycket produktiv tecknare. Han var också verksam som konsthistorisk författare och utgav Deutsche Kunstgeschichte (två band, 1888), påbörjade 1895 en serie rikt illustrerade konstnärsmonografier, av vilka han själv författade åtskilliga, samt utgav 1897–1903 Allgemeine Kunstgeschichte (tre delar, till större delen författade av Max G. Zimmermann och W. Genzel).

Källor

Tyska målare
Tyska konsthistoriker
Tyska professorer
Födda 1848
Avlidna 1915
Män
Personer från Rheinland-Pfalz
Amanda Fondell

Amanda Linnea Fondell, född 29 augusti 1994 i Linderöd i Kristianstads kommun, är en svensk sångerska. Hon vann Idol 2011 och deltog i Melodifestivalen 2013.

Biografi

Idol 2011
Fondell sökte till Idol 2011 i Lund där hon framförde en cover av "Mercy". Hon kvalificerade sig till slutaudition, och i den sista etappen där TV-publiken skulle rösta fram sina favoriter, framförde hon en egen tolkning av Womanizer vilket gav henne en plats till veckofinalerna.

Fondell kvalificerade sig till den stora finalen i Globen i Stockholm och tävlade mot sångaren Robin Stjernberg. Fondell fick 52 % av tv-tittarnas röster och vann därmed 2011 års Idol, och ett skivkontrakt med Universal Music. Fondells första musiksingel släpptes direkt efter semifinalen den 2 december 2011 och det var vinnarlåten för Idol 2011, "All This Way" som är skriven bland annat av artisten och den före detta Idoltvåan Darin Zanyar. Låten kom etta på den svenska singellistan, samt Digilistan, och fick stora framgångar. Hennes debutalbum All This Way, som innehåller vinnarlåten samt låtar hon framfört under Idol-säsongen, släpptes den 19 december 2011.

Melodifestivalen och andra albumet
Sommaren 2012 medverkade Fondell i Allsång på Skansen. 16 februari 2013, deltog Fondell i den tredje deltävlingen av Melodifestivalen 2013 i Skellefteå Kraft Arena i Skellefteå med låten "Dumb", skriven av Freja Blomberg och Fredrik Samsson. Hon blev dock utslagen. Låten testades på Svensktoppen den 3 mars samma år men kom inte in på listan.

Den 7 november 2014 släppte Fondell sitt andra album, Because I Am.

2017- 
Efter en tid av tystnad släppte Fondell en EP, In a Talk With Nature, som innehöll 4 låtar. Fondell släppte 2 singlar från EP:en, Naked och Count On You.

Den 1 juni 2018 släppte Fondell en singel med låten "Crown". Låten är skriven, producerad och släppt av Fondell själv.

Den 29 mars 2019 släppte Fondell en singel med låten "Heart of Glass"

Övrigt
Amanda Fondell har även arbetat som klädmodell.

Diskografi 

Album

EP

Singlar

Referenser

Svenska sångare under 2000-talet
Svenska Idol-deltagare
Födda 1994
Levande personer
Kvinnor
Personer från Kristianstads kommun
Deltagare i Melodifestivalen 2013
Idol 2011
Marie Doro

Marie Doro, född 25 maj 1882 i Duncannon, Pennsylvania, USA, död 9 oktober 1956 i New York, var en amerikansk skådespelerska under stumfilmseran.

Filmografi 
The Morals of Marcus (1915)
The White Pearl (1915)
The Wood Nymph (1916)
Diplomacy (1916)
The Heart of Nora Flynn (1916)
Common Ground (1916)
The Lash (1916)
Oliver Twist (1916)
Lost and Won (1917)
Castles for Two (1917)
Heart's Desire (1917)
12.10 (1919)
Midnight Gambols (1919)
The Mysterious Princess (1920)
Il colchico e la rosa (1921)
The Stronger Passion (1921)
Sister Against Sister (1923)
Sally Bishop (1924)

Källor 

 Marie Doro på Internet Broadway Database 

Amerikanska skådespelare
Födda 1882
Avlidna 1956
Kvinnor
Skådespelare från Pennsylvania
Moa Lignell

Moa Lisa Lignell, född 6 juni 1994 i Alingsås, är en svensk sångare och låtskrivare.

Biografi
Moa Lignell är uppvuxen i Alingsås, där hon även var klasskamrat med artisten Jakob Karlberg. Hon deltog i Idol 2011 och slutade på en tredje plats.. 18 januari 2012 släppte hon sin egenskrivna låt When I Held Ya till radio. Lignell har skrivit avtal med Universal Music och låten blev hennes debutsingel.

Debutsingeln följdes upp med singlarna Live Your Life i maj 2012 och Whatever They Do i augusti 2012. Debutalbumet Different Path släpptes 12 september 2012 under etiketten Sonet/Universal Music. Albumet innehåller låtar skrivna av Moa Lignell, varav två låtar är tonsatta tillsammans med John Engelbert från gruppen Johnossi och några i samarbete med albumets producent Tobias Fröberg, som även producerat åt Ane Brun och Tomas Andersson Wij.

Skivan spelades in i Fröbergs studio i Viklau på Gotland med ett band bestående av Tobias Fröberg, Peter Morén (från Peter Bjorn and John) på gitarr och bas samt Lars Skoglund (tidigare spelat med Lykke Li och Markus Krunegård) på trummor. Albumet gick direkt in på den svenska albumlistans andraplats.

År 2012 vann Moa Rockbjörnen för "Årets genombrott".

Efter Idol har Moa Lignell spelat på festivaler och galor samt turnerat med sin skiva Different Path. Den 15 april 2015 släppte Moa Lignell singeln "Where I Stand". Under sommaren 2015 har Moa spelat sina nya låtar på olika radiostationer runt om i landet. Den 19 augusti 2015 släppte hon sin singel "We're Still Young" och två andra låtar: "Dance, My Love" och "Through A Song". Den 23 oktober 2015 släppte Moa albumet "Ladies' Man".

Moa Lignell har under 2015 skrivit Där går mitt liv tillsammans med Melissa Horn, som finns med i Horns album Jag går nu.

År 2017 släppte Moa Lignell singeln "Tillbaka till livet" till förmån för CancerRehabFonden.

Moa Lignell har skrivit låten Vi har varit här förut som Sonja Aldén släppte som singel den 24 maj 2019.

Diskografi

Album
 2012 – Different Path 
 2015 – Ladies' Man
 2020 – Oh Daughters

Singlar
 2012 – When I Held Ya
 2012 – Live Your Life
 2012 – Whatever They Do
 2015 – Where I Stand
 2015 – We're Still Young
 2017 – Tillbaka till livet
 2020 – Born To Be
 2020 – If Someone

Som låtskrivare 
 2015 – Där går mitt liv - Melissa Horn
 2019 – Vi har varit här förut - Sonja Aldén

Referenser

Externa länkar 
Moa Lignells Facebooksida

Födda 1994
Svenska Idol-deltagare
Svenska sångare under 2000-talet
Kvinnor
Idol 2011
Levande personer
Personer från Alingsås
Kristin Cashore

Kristin Cashore är en amerikansk fantasyförfattare född 1976. Hennes första bok, Graceling (med den svenska titeln De utvalda: Tankeläsaren) kom ut i oktober 2008. Ett år senare utkom hennes andra bok, Fire (på svenska De utvalda: Monstrets dotter). Den utspelar sig cirka 30 år innan Graceling och är en fristående bok. Den tredje boken, Bitterblue (på svenska De utvalda: hemligheternas rike), kom ut första maj 2012 och på svenska år 2013.  

2017 publicerades hennes fjärde bok, Jane, Unlimited (på svenska Jane och gåtornas hus), och ett år senare kom den ut på svenska. Detta är den första boken Kristin har publicerat som utspelar sig utanför Graceling-världen. 

2021 återvände Kristin till Graceling med boken Winterkeep (De utvalda: Det främmande landet).

Bibliografi 
Graceling (De utvalda: Tankeläsaren), oktober 2008
Fire (De utvalda: Monstrets dotter), oktober 2009
Bitterblue (De Utvalda: Hemligheternas Rike), april 2012
Jane, Unlimited (Jane och gåtornas hus), september 2017
Winterkeep (De utvalda: Det främmande landet) 2021
Böckerna har översatts till många olika språk och förväntas läsas av ungdomar 13 år eller äldre. Denna serie finns också skriven för vuxna.

Referenser

Noter

Externa länkar 
This is my secret - Kristin Cashores blogg

Amerikanska fantasyförfattare
Engelskspråkiga fantasyförfattare
Kvinnor
Levande personer
Zarrentin am Schaalsee

Zarrentin am Schaalsee (fram till 2004 bara Zarrentin) är en stad i det nordtyska förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern.

Staden ingår i kommunalförbundet Amt Zarrentin tillsammans med kommunerna Gallin, Kogel, Lüttow-Valluhn och Vellahn.

Geografi
Zarrentin ligger i den västliga delen av distriktet Ludwigslust-Parchim vid gränsen till förbundslandet Schleswig-Holstein. Staden är belägen vid sjön Schaalsee, som ligger i Unescos biosfärområde Schaalsee. Sjön avvattnas av ån Schaale, som genomflyter Zarrentin i sydlig riktning.

I dag har Zarrentin sju ortsdelar, som är belägen runt sjön Schaalsee: Zarrentin, Neu-Zarrentin, Testorf, Boize, Lassahn, Bantin och Neuhof.

Historia 
Under 1000-talet fanns en slavisk ort, som kallades  ”Zarnethin” på Zarrentins nuvarande stället.  Orten blev tysk under 1100-talet och omnämns första gången 1194. Fram till 1223 tillhörde orten grevskapet Ratzeburg, men därefter tillföll orten furstendömet Schwerin och blev en del av hertigdömet Mecklenburg-Schwerin 1358.

År 1246 grundades ett cistercienskloster (nunnekloster) av de grevarna av Schwerin i Zarrentin, som sekulariserades efter den tyska reformationen 1552.

Mellan 1733 och 1766 förpantade den mecklenburgska hertigen amtet Zarrentin till kurfursten av Hannover.

1896 anslöts Zarrentin till järnvägslinjen Hagenow-Bad Oldesloe (kallad: Kaiserbahn), vilken bestod fram till 1945. Efter den tyska delningen lades delen mellan Zarrentin och Västtyskland ned. Sträckan mellan Zarrentin och Hagenow drevs fram till 2000.

År 1938 fick orten sina stadsrättigheter.

Zarrentin efter 1945 

Efter andra världskriget hämmades Zarrentins näringslivet mycket av stadens läge vid den inomtyska gränsen.
 
Under DDR-tiden slogs de dåvarande oberoende orterna Boize (1957) och Testorf (1974) samman med Zarrentin.
Efter den tyska återföreningen sammanlades staden Zarrentin med orterna Lassahn, Bantin och Neuhof (2004), som är belägen runt sjön Schaalsee. Sedan kallas staden Zarrentin am Schaalsee (svenska: Zarrentin vid sjön Schaalsee).

Befolkningsutveckling 

 Befolkningsutveckling  i Zarrentin am Schaalsee

Källa:,

Kommunikationer 
Förbundsvägen B 195 (tyska: Bundesstraße), som går till Wittenberge, börjar i Zarrentin. Genom förbundsvägen har staden anknytning till motorvägen A 24 mellan Hamburg och Berlin.

Sevärdheter 
 Unesco biosfärreservat Schaalsee
 Kloster Zarrentin

Galleri

Referenser

Se även 

Biosfärreservat Schaalsee
Mecklenburgs delningar

Externa länkar 

 
Kommuner och städer i Landkreis Ludwigslust-Parchim
Svenska arbetareförbundet

Svenska arbetareförbundet var en så kallad "gul facklig organisation", vilken på initiativ av Josef Nilsson konstituerades 3 och 4 november 1899 i Stockholm, närmast ett resultat av Landsorganisationens sammankoppling med Sveriges socialdemokratiska arbetareparti. Organisationen upplöstes vid tiden för första världskriget.

Förbundets ändamål angavs i stadgarna vara att sammansluta arbetare, män och kvinnor, av skilda yrken, för att förbättra deras ställning i ekonomiskt, socialt och intellektuellt avseende, och man avvisade anklagelserna om att vara en av arbetsgivare bildad och ledd organisation. Förbundet var indelat i sju distrikt, i spetsen för vilka stod de av förbundskongressen utsedda förtroenderådsledamöterna, en från varje distrikt. Förbundsstyrelsen hade sitt säte i Stockholm. Förbundet hade omkring 10 000 medlemmar och ett stort antal lokalavdelningar fanns på olika platser inom Sverige. Genom förbundets förmedling kom ett stort antal kollektivavtal inom olika yrken till stånd.

Svenska arbetareförbundet startade 1900 Arbetaretidningen, vilken utgavs med skiftande frekvens, den var som högst 1910–11 med ett nummer per vecka. Man utgav även jultidningen Jul-ljuset 1908–11. Enligt Kungliga biblioteket utgavs sista numret av Arbetaretidningen den 15 december 1916, medan Nordisk familjebok uppger att förbundet upphörde att existera 1915.

Källor

Noter

Historiska fackförbund i Sverige
Roma Kenga

Roma Kenga, egentligen Roman Nikolajevitj Orechovskij (), född den 15 maj 1980, är en rysk sångare och låtskrivare. Han började spela piano redan som 5-åring. Mest känd är kanske hans version av Abbas Summer Night City, men han har även medverkat på Gravitonas (med Alexander Bard) låt "Everybody Dance".

Födda 1980
Levande personer
Ryska sångare
Män
Europamästerskapet i basket för herrar 1953

Europamästerskapet i basket för herrar 1953 spelades i Moskva, Sovjetunionen och var den åttonde EM-basketturneringen som avgjordes för herrar. Turneringen spelades mellan den 23 maj och 4 juni 1953 och totalt deltog 17 lag i turneringen där hemmanationen Sovjetunioonen blev Europamästare före Ungern och Frankrike, det var Sovjetunionens tredje EM-guld.

Kvalificerade länder

  (som arrangör)

Gruppspelet

Spelsystem
De 17 lagen som var med i EM spelade i fyra grupper där en grupp hade fem lag och tre grupper hade fyra lag, alla lagen mötte varandra en gång i sin grupp. Därefter gick sen de två bästa lagen i varje grupp vidare till andra gruppspelet där lagen spelade en rak slutspelsgrupp där lagen fick samma slutplacering som tabellplacering, medan de nio övriga lagen spelade i två grupper (Placeringsgrupp G och H) en med fyra lag och en med fem lag. När andra gruppspelet var klart spelade de två bäst placerade lagen från placeringsgrupp G och H om plats nio till tolv medan treorna och fyrorna spelade om plats 13 till 16. Femte laget i placeringsgrupp H kom på 17:e och sista plats i turneringen. Seger i en match gav två poäng och förlust gav en poäng.

Första gruppspelet

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Not: Eftersom Libanon inte mötte Israel fick dom inte heller den poäng som man annars får vid förlust

Andra gruppspelet

Slutspelsgrupp

Not: Eftersom Egypten inte mötte Israel fick dom inte heller den poäng som man annars får vid förlust

Placeringsgrupp G

Placeringsgrupp H

Placeringsmatcher
13:e - 16:e plats

Match om 15:e plats

Match om 13:e plats

9:e - 12:e plats

Match om 11:e plats

Match om 9:e plats

Slutställning

Externa länkar
 Basket-EM 1953 på fiba archive 
 Basket-EM 1953 på todor66.com 

Internationella baskettävlingar i Sovjetunionen
1953 i Sovjetunionen
Sportåret 1953
Sportevenemang i Moskva
1953
Moskva under 1900-talet
Jailbreak IOS

Jailbreak  är en process för Apple Iphone, Ipad, Ipod Touch och Apple TV, som alla kör Apples operativsystem IOS, som gör det möjligt att installera och använda program från tredje part, det vill säga mjukvara som inte är godkänd av Apple. En bidragande orsak till att jailbreaking finns är på grund av att Apple utestänger vissa applikationer i App Store. Ett alternativ för appleverantören är då att istället ge ut sitt program i pakethanterarappen Cydia.

Om Jailbreak 
Processen Jailbreak utnyttjar mjukvaran så att användaren får root-tillgång och tillgång till pakethanterarappen Cydia, vilket möjliggör installation av applikationer eller verktyg som inte är tillgängliga i Apple App Store. Detta ökar risken för att skadlig kod kan bli installerad på enheten, då säkerhetsfunktioner inaktiveras när Jailbreak används på en Iphone, Ipod eller Ipad. Processen är inte laglig i alla länder och Apple har tillkännagivit att användning av Jailbreak ("jailbreaking") kan upphäva garantin.

Begreppen untethered och tethered 
Tethered jailbreak innebär att enheten inte är självständig efter jailbreaket. Detta innebär att enheten vid omstart måste startas via en dator som infogar en specifik startsekvens. Detta gör det mer energikrävande och riskfyllt eftersom en urladdning av batteriet gör att telefonen är död tills den kan kopplas till en dator.

Untethered jailbreak innebär att enheten fungerar som vanligt efter att den är jailbreakad, dock att portarna öppnats för fler möjligheter.

Semi-tethered jailbreak liknar tethered jailbreak, med skillnaden att enheten kan startas om utan hjälp av en dator och att enheten efter uppstart inte längre är i jailbreaksläge. I detta läge går enheten att användas som vanligt, men den kan inte köra program från tredje part. För att få jailbreaksläge efter omstart eller uppstart måste verktyget för jailbreak aktiveras på nytt.

Källor 
Cydia
Semi-tethered jailbreak

Mac OS
Hans M. Sutermeister

Hans M. Sutermeister, född 29 september 1907 i Schlossrued (Schweiz), död 4 maj 1977 i Basel, var en schweizisk tyskspråkig författare och läkare som särskilt studerade psykosomatisk och rättsliga fel.

Bland hans skrifter märks Zwischen zwei Welten (1942), Schiller als Arzt (1955), Summa Iniuria (1976) samt Grundbegriffe der Psychologie von heute (1976).

Externa länkar

 Hans Sutermeister i Libris
 Hans M Sutermeister i WorldCat

Födda 1907
Avlidna 1977
Schweiziska novellförfattare
Tyskspråkiga novellförfattare
Män
Personer från kantonen Aargau
Labyrint (musikgrupp)

Labyrint var en rapgrupp från Gottsunda, Uppsala, skapad år 2007 av rapparna och låtskrivarna Aki (Aleksi Swallow), Jacco (Jacques Mattar)  och Dajanko (Dejan Milacic) tillsammans med producenten och DJ:n Sai (Simon Wimmer).

Efter flera år av liveshower och inspelningar skrev gruppen låten Vår Betong i slutet av 2007. Låten spred sig snabbt över hela landet och gruppen var på väg att få sitt genombrott. Labyrint började att samarbeta med flera producenter, bland andra Masse från The Salazar Brothers och 2009 släppte gruppen ett mixtape som blev det mest nerladdade på Whoa.se. Universal Records fick upp ögonen för Labyrint och de blev erbjudna ett kontrakt för debutalbumet Labababa, som släpptes 30 november 2011.

Labyrint blev omtalade i media våren 2011 då en spelning på en fritidsgård i Växjö blev inställd på inrådan av polisen. Media, bland annat Upsala Nya Tidning, kallade denna händelse "vårens stora hiphopdebatt."  Anledningen till att konserten blev inställd tros vara gruppens liberala inställning till cannabis. 

Labyrints debutalbum Labababa släpptes 30 november 2011. Albumet gästas bland annat av artister såsom Kapten Röd och Gregor. Labyrint har tidigare givit ut en mixtape, en singel, och två EP.

Gruppen är även känd för sin stora oro över Palestina, samt de växande bosättningarna inom området av Israel. 

På Kingsizegalan 2015 fick de priset Årets grupp.

2023 medverkade de i SVT-serien När hiphop tog över.

Diskografi

Album 
 2011 – Labababa
 2014 – Garalaowit

Singlar (A- och B-sidor) 
 2007 
 Vår betong

 2010 – Kärleken?
 Kärleken?
 Hat!
 2011 – Miljonprogrammerade
 Jajajaj
 Vatroru?
 Tribulations
 Evil
 Miljonprogrammerade
 2011 – Hasslade
 Aboooow
 Hasslade
 Eldupphör
 Smutsfolk
 2012 – Ortens favoriter

 2012 – Broder del.2

 2012 – Broder
 L-A-B-Y-R-I-N-T
 Läs på
 Skanka sönder oss
 Jag vill fortfarande ha dig
 Broder del.2

 2013 - Motattack 
 2014 – Chilla lide
 2017 - Pang Pang
 2018 - Så ajaib
 2019 - Ghettoliv

Gästframträdande 
 2011 – Labababyrint med Stress (från albumet Playlist)

Se även 
 Uppsala Reggaefestival
 Urban kultur i Uppsala
 Svensk hiphop

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Labyrint på Myspace
 Labyrints facebooksida

Musikgrupper från Uppsala
Svenska hiphopgrupper
All This Way

"All This Way" är en svensk musiksingel från 2011 av Amanda Fondell, vinnaren av Idol 2011.  Singeln är inspelad i två versioner av Amanda Fondell och Robin Stjernberg som båda är Idol 2011-finalisterna, samt en osläppt version av Moa Lignell som hamnade på tredje plats. Den är skriven av Arnthor Birgisson och Darin Zanyar. För första gången släpptes två versioner av vinnarlåten från Idol och det hände direkt efter semifinalen. Låten framfördes senare direkt i finalen av de båda i Idol 2011 som vanns av Amanda Fondell.

Direkt efter finalen av Idol 2011 blev Robin Stjernbergs version av låten nerplockad från diverse nerladdningssidor och musikstream-sajter, då Amanda Fondell vunnit tävlingen och låten officiellt blivit hennes.

18 december 2011 blev låten etta på Digilistan.

23 december 2011 blev låten etta på Sverigetopplistan.

1 januari 2012 debuterade den på Svensktoppen.

Listplaceringar

Amanda Fondells version

Referenser 

Musiksinglar 2011
Idol 2011
Låtar av Darin
Svensktoppsmelodier 2012
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i Sverige
Halla kyrka

Halla kyrka kan syfta på:

 Halla kyrka, Gotland – en kyrkobyggnad i Halla socken på Gotland
 Halla kyrka, Södermanland – en kyrkobyggnad i Halla socken, Nyköpings kommun
Sveriges Arkitekters kritikerpris

Sveriges Arkitekters Kritikerpris delas ut årligen sedan 1986 för bästa arkitekturanalys som publicerats under senaste året eller insats för att "stärka ett initierat samtal om arkitektur och samhällsplanering". Sveriges Arkitekter har instiftat priset för att uppmuntra arkitekter, journalister, författare, med flera, att recensera, debattera och analysera svensk arkitektur. Vinnaren tilldelas ett resestipendium.

Pristagare 
1986 Lars Ågren
1987 Eva Eriksson
1988 Claes Caldenby
1989 Thomas Hall
1990 Rolf Wohlin
1991 Olof Hultin
1992 Anders Wahlgren
1993 Gunilla Lundahl
1994 Jerker Söderlind
1995 Stefan Alenius
1996 Vanja Knocke
1997 Catharina Gabrielsson-Åman
1998 Göran Lindahl
1999 Fredrik Gertten
2000 Johan Mårtelius
2001 Tidskriften MAMA:s redaktion
2002 Thomas Hellquist
2003 Fredric Bedoire
2004 Sven Thiberg och Björn Klarqvist
2005 Thorbjörn Andersson
2006 Ola Andersson
2007 Tomas Lewan
2008 Jan Åman och Färgfabriken
2009 Redaktionen för Studenternas Arkitekturtidskrift vid Chalmers Arkitektur.
2010 Elisabet Andersson
2011 Per Wirtén
2012 Jan Jörnmark och Annika von Hausswolff
2013 Dan Hallemar
2014 Catharina Thörn
2015 Kulturredaktionen på Västerbottens-Kuriren
2016 Laila Reppen och Cecilia Björk
2017 Jesper Wachtmeister
2018 Mark Isitt
2019 Fredrik Gertten och Leilani Farha, för dokumentärfilmen Push
2020 Carina Listerborn, professor vid Malmö universitet, och Irene Molina, professor vid Institutet för bostads- och urbanforskning vid Uppsala universitet
2021 Annika Kvint, arkitekturkritiker och journalist
2022 Sven Blume, för dokumentärfilmen Det krokiga och det raka

Sveriges Arkitekters övriga priser 
 Guldstolen för bästa inredning
 Kasper Salin-priset
 Sveriges Arkitekters Landskapsarkitekturpris
 Sveriges Arkitekters Planpris

Källor

Priser och utmärkelser instiftade 1986