kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Spetsai (D83)

Spetsai () var en grekisk jagare av Dardo-klass som tjänstgjorde i grekiska flottan under andra världskriget. Hon namngavs efter ön Spetses i Saroniska bukten som spelade en viktig roll i den grekiska frihetskriget. Hon var det fjärde fartyget att bära detta namn.

Hon byggdes i Sestri Ponente, Italien av Cantieri Odero och sattes i tjänst hos den grekiska flottan 1933. Efter grek-italienska krigets utbrott deltog hon i sjöoperationer, bland annat den tredje sjöräden mot den italienska sjöfarten i Otrantosundet (4-5 januari 1941). Under den tyska invasionen av Grekland lyckades hon tillsammans med flera andra fartyg fly till Alexandria. Efter att ha genomgått reparationer och modernisering i Calcutta återvände hon till eskorttjänst i Medelhavet med det brittiska fartygsnumret H 38. Hon återvände till Grekland efter befrielsen i oktober 1944 och utrangerades 1946.

Källor 

Freccia-klass
Grekiska jagare under andra världskriget
Fartyg byggda i Italien
Fartyg sjösatta 1932
Chey

Chey är en kommun i departementet Deux-Sèvres i regionen Nouvelle-Aquitaine i västra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Lezay som tillhör arrondissementet Niort. År  hade Chey  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Chey

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Deux-Sèvres

Källor 

Kommuner i Deux-Sèvres
Kountouriotis (D99)

Kountouriotis () var en grekisk jagare av Dardo-klass som tjänstgjorde i grekiska flottan under andra världskriget. Det var uppkallad efter amiralen och politikern Pavlos Kountouriotis som var befälhavare för den grekiska flottan under Balkankrigen, samt tjänstgjorde två gånger som president i andra grekiska republiken. Hon var det andra fartyget att bära detta namn.

Hon byggdes i Sestri Ponente, Italien av Cantieri Odero och sattes i tjänst hos den grekiska flottan 1933. Efter grek-italienska krigets utbrott deltog hon i sjöoperationer, särskilt under andra och tredje sjöräderna mot den italienska sjöfarten i Otrantosundet (15–16 december 1940 och 4–5 januari 1941). Under den tyska invasionen av Grekland lyckades hon tillsammans med flera andra fartyg fly till Alexandria. Därefter genomgick hon reparationer och modernisering i Bombay från juni 1941 till april 1942. Hon återvände till eskorttjänst i Medelhavet med det brittiska fartygsnumret H 07 till den 15 november 1943 då hon placerades i reserven. Hon utrangerades 1946.

Freccia-klass
Fartyg byggda i Italien
Fartyg sjösatta 1931
Grekiska jagare under andra världskriget
Hydra (D97)

Hydra () var en grekisk jagare av Dardo-klass som tjänstgjorde i grekiska flottan under de tidiga stadierna av andra världskriget. Hon namngavs efter ön Hydra i Egeiska havet som spelade en viktig roll i den grekiska frihetskriget. Hon var det fjärde fartyget att bära detta namn.

Hon byggdes i Sestri Ponente, Italien av Cantieri Odero och sattes i tjänst hos den grekiska flottan 1933. Efter grek-italienska krigets utbrott deltog hon i den första sjöräden mot den italienska sjöfarten i Otrantosundet (14-15 november 1940). Under den tyska invasionen av Grekland blev hon attackerad av tyska bombplan den 22 april 1941 och sjönk nära ön Lagousa i Saroniska bukten tillsammans med sin befälhavare kommendörkapten Th. Pezopoulos och 41 medlemmar av hennes besättning.

Externa länkar
Redogörelse för förlisningen av Hydra av viceamiral G. Mezeviris, RHN

Freccia-klass
Fartyg byggda i Italien
Fartyg sjösatta 1931
Grekiska jagare under andra världskriget
Skeppsvrak i Egeiska havet
Sjöolyckor 1941
Fartyg sänkta av flygplan
Strale

Strale var en italiensk jagare av Freccia-klass som byggdes för Regia Marina  i början av 1930-talet. Fartyget byggdes av Odero i Sestri Ponente och sjösattes den 26 mars 1931. Under andra världskriget rammade Strale och sänkte den brittiska ubåten  tillsammans med jagaren Baleno den 14 juni 1940. Hon strandade i närheten av Kap Bon den 21 mars 1942 och besköts senare med torpeder från den brittiska ubåten .

Referenser

Freccia-klass
Fartyg byggda i Italien
Fartyg sjösatta 1931
Italienska jagare under andra världskriget
Fartyg sänkta av ubåtar
Skeppsvrak i Medelhavet
Sjöolyckor 1942
Kap Bon

Kap Bon (), även Watan el-kibli, är en halvö i nordöstra Tunisien. Den är omgiven av Tunisbukten i norr, och Siciliensundet i öster. 

En bergskedja längs halvön delar den, grovt räknat, i en östlig och en västlig del. I öster finns vackra stränder och historiska ruiner, och även många turistorter. Den västra delen är mer otillgänglig och mindre välbesökt. 

Klimatat lämpar sig för odling, och på Kap Bon skördas 80 % av landets citrusfrukter, 60 % av druvorna, och nära hälften av grönsakerna. De allra flesta tunisiska vinerna produceras här. Samtidigt är Kap Bon en av landets största industriregioner. 

Orter som ligger på halvön inkluderar bland annat Nabeul och Kelibia. Ruinerna av den feniciska staden Kerkuan finns här.

Referenser 

Halvöar i Tunisien
Kap Bon
Tunisbukten

Tunisbukten () är en stor bukt i nordöstra Tunisien. Läget är omkring .

Tunis, huvudstaden i Tunisien, ligger vid södra kanten av bukten. Förbindelsen utgörs av pendeltågstrafik. Turistorten Hammamet är belägen några mil från bukten. Bukten brukar skämtsamt kallas "Tunisiens franska riviera" och omges av bergsbyar, romerska utgrävningar och stränder.

Referenser 

Bukter i Afrika
Tunisiens geografi
Dreamweaver (musikalbum)

Dreamweaver är ett album från 1989 med Sabbat.

Låtlista 
<li>The Beginning of the End (Intro)      (00:30)
<li>The Clerical Conspiracy               (05:38)
<li>Advent of Insanity                    (02:11)
<li>Do Dark Horses Dream of Nightmares    (06:27)
<li>The Best of Enemies                   (08:23)
<li>How Have the Mighty Fallen            (08:17)
<li>Wildfire                              (04:3huuhuhygyhihu
<li>Mythistory                            (06:47)
<li>Happy Never After (Outro)             (01:06)

 Bonus Tracks Expanded edition 2007 

<li>The Clerical Conspiracy (Bonus Live Track) 06:05 
<li>Do Dark Horses Dream of Nightmares (Bonus Live Track) 06:18
<li>The Best of Enemies (Bonus Live Track) 08:05

Thrash metal-album
Musikalbum 1989
Brittiska konceptalbum
Copycat (film)

Copycat är en amerikansk långfilm från 1995 som regisserades av Jon Amiel.

Den hade amerikansk biopremiär den 27 oktober 1995.

Handling 
Helen Hudson är expert på seriemördare. Efter en föreläsning blir hon överfallen av en sådan, vilket leder till att hon drabbas av agorafobi och inte vågar gå ut. På grund av sina speciella kunskaper måste hon dock hjälpa polisen att spåra upp en mördare. Till en början verkar det som att det finns flera seriemördare på fri fot. Men snart inser de att det rör sig om en copycatmördare som imiterar några av historiens mest ökända mördare – däribland Ted Bundy, Jeffrey Dahmer och David Berkowitz.

Om filmen 
Sigourney Weaver förberedde sig inför rollen som Helen Hudson genom att besöka psykologen Park Dietz, som intervjuat Jeffrey Dahmer. Harry Connick, Jr. förberedde sig genom att titta på dokumentärer om seriemördare i flera veckor innan inspelningen påbörjades.

Rollista i urval 
 Sigourney Weaver - Helen Hudson
 Holly Hunter - M.J. Monahan
 Dermot Mulroney - Reuben Goetz
 William MacNamara - Peter Foley
 Harry Connick, Jr. - Daryll Lee Cullum
 Will Patton - Nicoletti

Externa länkar 
 

Filmer 1995
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska skräckfilmer
Psykopati på film
S/S Chiang Ya

S/S Chiang Ya (även omnämnd som  Kiangya eller Jiangya) var ett kinesiskt fartyg som överlastat med flyktingar förliste utanför Shanghai under det kinesiska inbördeskriget.

Bakgrund 
Chiang Ya byggdes 1939 som Hsing Ya Maru vid Harima Shipbuilding & Engineering Co i Aioi i Japan för det japanska rederiet Toa Kaiun KK. Efter andra världskriget övergick hon i kinesisk ägo.

Förlisning 
På kvällen den 3 december 1948 lämnade Chiang Ya Shanghais hamn med destinationen Ningbo. Kort efter avgång inträffade en kraftig explosion i aktern varpå fartyget sjönk inom loppet av några minuter och ställde sig på botten i Huangpuflodens grunda mynning. Orsaken till explosionen tros vara en mina som lämnats kvar efter den japanska flottan under andra världskriget.

Det exakta antalet omkomna är okänt men antas vara omkring 2 750 personer. En stor del av passagerarna var flyktingar undan kommunisterna. Det fanns 2 250 betalande passagerare ombord, varav de flesta stigit ombord redan i Nanjing, samt kring 1 200 fripassagerare. Fartygets högsta tillåtna antal passagerare var 1 186 personer.

Olyckan slog ut fartygets radio och det dröjde tre timmar innan S/S Hwafoo upptäckte vraket och ytterligare fyra timmar innan fartyg som nåtts av Hwafoos radiomeddelanden nådde olycksplatsen. De passagerare som kunde rädda sig stod samlade med vatten upp till midjan på det översta däcket innan de kunde räddas över till andra fartyg. Omkring 700 personer kunde räddas.

Bärgning 
Fartyget bärgades i oktober 1956, reparerades och sattes åter i trafik 1959. 1967 ändrades namnet till Dong Fang Hong 8 vilket hon behöll fram till 1992 då hon ströks ur registren.

Referenser 

Japanska fartyg under andra världskriget
Sjöolyckor 1948
Kinesiska ångfartyg
Fartyg byggda i Japan
WP:Projekt Japan
WP:Projekt Kina
KSO

KSO kan avse: 

Kommendör av Svärdsorden.
Konstnärernas Samarbetsorganisation.
Kommunstyrelsens ordförande.
Emil Henriques

Emil Henriques, född 19 december 1883 i Norrköping, död 19 november 1957 i Stockholm, var en svensk advokat. Han sysslade även med segling och var en av pionjärerna inom svensk bridge.

Emil Henriques blev juris kandidat i Uppsala 1907. Från 1911 verkade han som adovokat i Stockholm. Henriques var ledamot av styrelsen för Sveriges advokatsamfund, sekreterare i styrelsen för Tekniska skolan och i Statens krigsförsäkringskommission 1914-1920 samt sekreterare i 1939 års krigsförsäkringsnämnd.

Han var även förste ordförande i Sveriges Bridgeförbund 1932-1947.

Som seglare seglade Henriques för KSSS. Han blev olympisk silvermedaljör i Stockholm 1912.

Emil Henriques var son till Pontus Henriques.

Källor

Externa länkar
 
 

Svenska seglare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1912
Födda 1883
Avlidna 1957
Män
Svenska advokater
Idrottare från Norrköping
Jurister från Norrköping
Alvar Thiel

Alvar Thiel, född 23 februari 1893 i Stockholm, död 1 oktober 1973 i Farsta, var en svensk seglare.

Han seglade för KSSS. Han blev olympisk silvermedaljör i Stockholm 1912.

Han diplomerades från Handelshögskolan i Stockholm 1913, blev disponent vid NK 1915, tjänsteman vid Skandinaviska banken 1916, vice VD för Industriemmission AB 1917. Delägare i bankirfirman Wittenström & Co 1922, fondchef Uplands Enskilda bank 1934, biträdande direktör 1937, vice VD 1939 och VD 1941–1958.

Thiel var gift med Dagmar Kjellberg och de fick barnen Arthur Thiel 1917 och Lilian Ribbing 1918. Han var son till Arthur Thiel.

Externa länkar
 SOK Alvar Thiel
 Alvar Thiel i Vem är Vem Sthlm 1962 s 1290

Svenska seglare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1912
Födda 1893
Avlidna 1973
Män
Idrottare från Stockholm
Alvar
The Simpsons Bowling

The Simpsons Bowling är ett bowlingspel för arkad med styrkula för upp till fyra personer, baserat på TV-serien Simpsons. Spelet gjordes av Konami och Fox Interactive och lanserades under 2000.

Gameplay
I spelet kör man enligt de vanliga reglerna för bowling. Spelet innehåller nio karaktärer som kan bowla, Homer, Marge, Bart, Lisa (Kang i förklädnad), Mr. Burns, Apu, Krusty, Vaktmästare Willie och Abe Simpson. Varje kastare har olika styrkor och svagheter. Som exempel har Willie mest kraft och bra på noggrannhet, något som även Homer har. Abe får i princip en perfekt statistik. Om spelaren får tre strikar i rad får man välja ett av fyra specialklot, som alla har egna egenskaper. Alla karaktärer är klädda i kläder från TV-avsnittet "Team Homer". I spelet medverkar Dan Castellaneta, Julie Kavner, Nancy Cartwright, Yeardley Smith, Hank Azaria och Harry Shearer som sina rollfigurer från TV-serien.

Externa länkar

Källor

Datorspel 2000
Datorspel baserade på Simpsons
Arkadspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge

en:The Simpsons Bowling
Bengt Heyman

Bengt Heyman, född 26 augusti 1883 i Stockholm, död 3 juni 1942, var en svensk seglare.

Han seglade för KSSS. Han blev olympisk silvermedaljör i Stockholm 1912. Heyman är begravd på Lidingö kyrkogård.

Källor 
 SOK Bengt Heyman
 Bengt Heyman på Gravar.se

Svenska seglare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1912
Idrottare från Stockholm
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Födda 1883
Avlidna 1942
Män
Endless Brake Technology Europe

Endless Brake Technology Europe är ett Västeråsbaserat företag som tillhandahåller bland annat bromsvätska och bromsskivor för motorsport. 1999 omvandlades företaget Endless Advance till Endless Brake Technology Europe och är idag marknadsledande inom avancerad bromsteknik för motorsport.

Historia 
1986 bildade japanen Isao Hanazato företaget Endless Advance och 1987 gjorde företagets bromsar debut i den japanska F3000 loppet vid Suzuka. Bromsarna vart omedelbart en stor succé. Inom kort hade företaget 70% av den japanska marknaden. Man var med och vann F3000 mästerskapet och Grupp C Ban racing. Sedan 1996 har Endless varit med på den Europeiska marknaden och levererat bromsar till stora delar av BTCC stallen. Man inledde under 1998 ett samarbete med Volvo och 2000 med Fords stall. World Championship Rally, WRC har varit en stor del av Endless marknad i Europa och man tillhandahåller både utrustning och teknisk utveckling både till Fabriksstall och privata stall inom PWRC, JWRC och SWRC.

Sedan 2003 har Endless varit en del av Formel 1 cirkusen där man levererat bromsvätska till bl.a. BAR Honda och Honda stallet. När Honda omvandlades till Brawn GP fick Endless vara kvar som leverantör och var med och vann F1 mästerskapet 2009.

Endless är fortfarande kvar ionm Formel 1 där man idag levererar bromsvätska till Mercedes GP Petronas stallet.

Se även 
Motorsport

Referenser 
http://www.endless-brake.info

Motorsport
Företag
Sigurd Kander

Sigurd Kander, född 29 januari 1890 i Stockholm, död 30 april 1980 i Stockholm, var en svensk seglare.

Han seglade för KSSS. Han blev olympisk silvermedaljör i Stockholm 1912.

Externa länkar
 
 

Svenska seglare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1912
Födda 1890
Avlidna 1980
Män
Idrottare från Stockholm
Håldala

Håldala är en ort i Alvesta kommun, Kronobergs län, Västra Torsås socken.

En del av orten utgör en del av den av SCB definierade och namnsatta småorten Lönashult och del av Håldala.

Håldala gård är stamfastighet för släkterna Cavallius, Cavallin, Cavalli, Cavalli-Björkman och Hyltén-Cavallius samt Huledal. Namnet Cavallius är en modifierad form av gårdens latinska lydelse, "Cava vallis" - Hålet i dalen.

Orter i Alvesta kommun
ENA Bugg & Swing

ENA Bugg & Swing är en svensk dansklubb från Enköping. Klubben bedriver barn-, ungdoms-, vuxen- och tävlingsverksamhet inom danssport. Klubben tillhör Stockholm-Upplands Danssportförbund, Svenska Danssportförbundet och Riksidrottsförbundet.

Danser 
Klubben bedrver verksamhet inom tävlingsdanserna Bugg, Lindy Hop, Boogie Woogie, Rock N Roll och Dubbelbugg. Utöver tävlingsdanserna har man även verksamhet för mindre barn och nybörjare.

Historia 

ENA har genom åren fått fram flera svenska mästare, både inom vuxen-, junior- och ungdomsklasserna. Klubben har dessutom vunnit SM i BRR för klubblag vid flera tillfällen. Klubbens färger är rött och svart.

Fotnoter

Externa länkar 
 ENA Bugg & Swing
 Svenska Danssportförbundet
 World Rock N Roll Confederation

Dansklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1988
Sport i Enköping
En sjöman går i land (bok)

En sjöman går i land är en roman skriven av Aksel Sandemose, 1931. Den svenska översättningen gjordes av Cilla och Eyvind Johnson och gavs ut 1935. Bokens förstaupplaga gavs ut av Gyldendal forlag.

Huvudpersonen Arnakke från Norge, får hyra ombord på en skonert till Newfoundland där han går iland. Han får problem, och kommer på kant med lokalbefolkningen. Romanen är skriven i en nyrealistisk stil. Bokens efterföljare är En flykting korsar sitt spår.
Att boken alls skrevs var delvis en effekt av en resa till Kanada, sponsrad av Canadian Pacific Railway, som författaren gjorde 1927.

Boken finns filmatiserad som Misery Harbour från 1999, med Nikolaj Coster-Waldau i huvudrollen. Den svenska titeln är Flykten från Jante.

Referenser

Norskspråkig skönlitteratur
Kanada i skönlitteratur
Skönlitteratur 1931
Norska romaner
Iwan Lamby

Nils Iwan Lamby, född 29 oktober 1885 i Stockholm, död 15 januari 1970 i Stockholm, var en svensk tandläkare  och seglare.

Lamby och nio andra tävlade för Kungliga Svenska Segelsällskapet och tog ”Erna Signe” till OS-silver i 12-metersklassen 1912.

Källor 
 SOK Iwan Lamby

Svenska seglare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1912
Födda 1885
Avlidna 1970
Män
Svenska tandläkare under 1900-talet
Idrottare från Stockholm
Clarence Hammar

Karl Adolf Clarence Hammar, född 23 juni 1899 i Solna, död 31 december 1989 i Österhaninge, var en svensk seglare.

Han seglade för KSSS. Han blev olympisk bronsmedaljör i Amsterdam 1928.

Referenser

Noter

Externa länkar
 SOK Clarence Hammar

Svenska seglare
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1928
Födda 1899
Avlidna 1989
Män
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Sverige
Personer från Solna
Kålbladstekel

Kålbladstekel (Athalia rosae) är en stekel som tillhör  underordningen växtsteklar och familjen bladsteklar. Som larv lever den på blad av korsblommiga växter och den kan uppträda som skadeinsekt i odlingar av oljeväxter som raps och vitsenap. Även vissa odlade köksväxter, däribland kål och kålrot, kan vara värdväxter för larven.

Kännetecken 
Kålbladstekeln är som imago (fullbildad insekt) 7–9 millimeter lång. Storleken skiljer sig åt mellan könen, honorna är störst och hanarna är mindre. Kroppen är orangegul och svart och vingarna är genomskinliga. Framvingarna har svart framkant. Stekelns huvud är svart och dess antenner är mörka. Mellankroppen är orangefärgad och svart. Två karaktäristiska stora svarta fläckar finns på mellankroppens ovansida, ovanför vingbasen. Bakkroppen är övervägande orangefärgad.

Larven är hårlös och dess längd i det första larvstadiet är cirka är 2 millimeter och färgen ljust grågrön. I senare larvstadier förändras larvens färg och blir mörkare, tills den är mattsvart med ljusare strimmor på sidorna. I det sista larvstadiet når larven en längd på 15–17 millimeter. Larven har elva benpar. Dess hårlösa kropp ser lite rynkig ut.

Levnadssätt 
Kålbladstekeln genomgår fullständig förvandling med de fyra utvecklingsstadierna ägg, larv, puppa och imago. Den hinner med två generationer per år, den första lever som larver i juni och juli och den andra i augusti och september. Övervintringen sker i en kokong i marken. Både larver från den första och den andra generationen övervintrar, då inte alla larver från den första generationen blir fullbildade steklar samma år som de spinner in sig i kokongen.

En hona kan lägga upp till 100-200 ägg, även om de flesta honor inte lägger så många. Äggen läggs ett och ett på undersidan av värdväxtens blad, nära bladkanten. Honan placerar äggen i en liten ficka i bladet som hon gör med sitt äggläggningsrör. Det tar omkring en vecka innan äggen kläcks. Larvutvecklingen tar 3–4 veckor. Under denna tid ömsar larven hud fem gånger. När larven är färdigvuxen gräver den ner sig i marken och spinner in sig i en kokong för att förpuppa sig.

De fullbildade steklarna är främst aktiva i soligt och varmt väder och kan då ses i närheten av värdväxterna och besökandes blommor där de letar nektar.

Referenser 
Jordbruksverket - Växtskyddsinfo
Sveriges lantbruksuniversitet - Kålbladstekel, Faktablad om växtskydd

Externa länkar 

Steklar
Skadeinsekter
Insekter i palearktiska regionen
Max Forsberg

Max Linus Forsberg, född 5 september 1989 i Stockholm, är en svensk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för Västerhaninge IF. Forsbergs yngre bror, Fredrik, är också en fotbollsspelare och de har spelat tillsammans i samtliga klubbar.

Karriär
Forsberg inledde sin karriär i Haningepojkarna och via Tyresö FF gick han 2008 till Hammarby IF. Hammarbykarriären inleddes i talanglaget Hammarby TFF och han tog under sena 2010 en plats i A-laget med en startplats i Svenska Cup-finalen mot Helsingborgs IF. A-lagskontraktet skrevs på 1+1 år.

Inför säsongen 2013 gick han till Boo FK som då hette Nacka FF. Forsberg förlängde även sitt kontrakt över säsongen 2016. I februari 2017 värvades Forsberg av division 4-klubben Västerhaninge IF.

Karriärstatistik

Referenser

Max Forsberg på elitefootball

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Tyresö FF
Spelare i Hammarby TFF
Spelare i Hammarby IF Fotboll
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1989
Levande personer
Män
Idrottare från Stockholm
Jaktholmen

Jaktholmen är en ö som ligger utanför Kyrkesviken i Örnsköldsviks kommun. Ytan är cirka 300 x 200 m. En bro leder till ön så det går att ta sig till ön med bil.

Ångermanlands öar
Punch Imlach

George "Punch" Imlach, född 15 mars 1918 i Toronto, Ontario, död 1 december 1987, var en kanadensisk ishockeytränare och general manager. "Punch" Imlach tränade Toronto Maple Leafs från 1958 till 1969 samt under tio matcher säsongen 1979–80. Från 1970 till 1972 var han tränare i Buffalo Sabres.

"Punch" Imlach är medlem av Hockey Hall of Fame.

Referenser

Se även
Taro Tsujimoto

Externa länkar
Punch Imlach hhof.com
Punch Imlach hockey-reference.com

Födda 1918
Avlidna 1987
Män
Kanadensiska ishockeytränare
Medlemmar i Hockey Hall of Fame
Tränare i Buffalo Sabres
Tränare i Toronto Maple Leafs
Befattningshavare i Toronto Maple Leafs
Befattningshavare i Buffalo Sabres
Stanley Cup-mästare 1967
Stanley Cup-mästare 1963
Stanley Cup-mästare 1962
Apostolic Faith Movement

Apostolic Faith Movement (AFM) var namnet på en lösligt organiserad pingströrelse som existerade i USA 1906-1914.

Pastor Charles Fox Parham hade 1901 börjat tala i tungor och undervisade om att detta var tecknet på att en person var andedöpt. Denna lära, som sedan dess har kännetecknat den moderna pingströrelsen, spred han via sin tidning Apostolic Faith och väckelsekampanjer i den amerikanska mellanvästern.

De församlingar som bildades som en följd av denna verksamhet hade 1906 mellan 8000 och 10 000 medlemmar i Kansas, Texas, Arkansas, Oklahoma och Missouri. Detta år sammanslöt man sig under Parhams ledning men redan året därpå hade Parham förlorat sin auktoritet, bland annat på grund av anklagelser om att ha haft sex med unga pojkar.

Rörelsens ledning övertogs istället av Howard Goss, L C Hall, D C O Opperman och A G Canada. Senare valdes den förre baptistpastorn Eudorus N Bell också in i ledningen.

Pingstbudskapet spreds samtidigt inom andra kristna kyrkor och församlingar och åstadkom 1907 en sprängning av trossamfundet Church of God in Christ (CGOIC). De som anslöt sig till AFM:s lära om andedop och tungotal bildade en egen CGOIC under ledning av C H Mason och började samarbeta med AFM. Efter hand kom även många AFM-församlingar, från 1910, att företrädesvis kalla sig Church of God in Christ.

1914 gick AFM, Masons CGOIC och en rad andra pingstförsamlingar ihop och bildade Assemblies of God, vid ett predikantmöte i Hot Springs, Arkansas.

Källor
 Blumhofer, Edith L. Restoring the Faith: The Assemblies of God, Pentecostalism, and American Culture. (1993).

Tidigare pentekostala samfund
Protestantiska samfund i USA
Religiösa organisationer bildade 1906
Religiösa organisationer upplösta 1914
Vilhelm Törsleff

Vilhelm Törsleff, född 26 november 1906 i Stockholm, död 18 januari 1998 i Stockholm, var en svensk seglare.

Han seglade för KSSS. Han blev olympisk bronsmedaljör i Amsterdam 1928.

Externa länkar
 SOK Wilhelm Törsleff

Svenska seglare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Sverige
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1928
Födda 1906
Avlidna 1998
Män
Idrottare från Stockholm