Björkar

Björkar är en allmän benämning på björksläktet (Betula). Det är ett växtsläkte med minst ett 40-tal arter i familjen björkväxter. De förekommer i de tempererade delarna av norra halvklotet.

Björksläktet innehåller några av de – i bland annat Sverige – allra vanligaste lövträden. De kännetecknas framför allt (detta gäller dock inte samtliga arter inom släktet) av sina vita stammar med svarta fläckar. Björken är ett pionjärträd, vilket betyder att det kommer som det första av sly när bar mark uppstått efter avverkning, stormfällning, skogsbrand och liknande.

Björksläktets arter är extremt köldtåliga, beroende på den under vintern höga halten av björksocker, vilket fungerar som ett frysskydd.

Historik
Omkring 12 000 år f.Kr. invandrade björk till sydligaste Skandinavien tillsammans med arter som asp, rönn och sälg. En omfattande spridning norrut inträffade under två varmare perioder mellan 10 000 år och 8 900 år f.Kr. Omkring 6 500 år f.Kr. låg inlandsisen kvar endast i norra Lapplands fjälltrakter och björken nådde då Västerbotten. Björken är i dag Västerbottens landskapsträd.

Björkar i Skandinavien 
I Sverige växer tre arter björk – vårtbjörk, glasbjörk och dvärgbjörk. Det är i regel de två första man tänker på när man på svenska talar om "björk".

Den i södra Skandinavien något vanligare björken heter vårtbjörk (Betula pendula), och den kom invandrande söderifrån. Från den har varianten ornäsbjörken (Betula pendula var. dalecarlica) uppstått. Vårtbjörken trivs i torrare miljöer.

Björken med den vitaste stammen heter glasbjörk (Betula pubescens) och kom invandrad norrifrån. Från den har varianter som fjällbjörk (Betula pubescens var. tortuosa) och krypbjörk (Betula pubescens var. appressa) utvecklats, utan att anses som egna arter. Glasbjörken är betydligt vanligare i den norra halvan av Skandinavien och totalt sett betydligt vanligare sett till hela regionen. Glasbjörken trivs i fuktigare miljöer än vårtbjörken.

Dvärgbjörken (Betula nana) är en av de längs polcirkeln mest nordliga trädarterna på jorden.

Alla de tre svenska björkarterna (dvärgbjörk, glasbjörk och vårtbjörk) kan korsa sig med varandra.

Användning av björken

Virke och ved 
Man skiljer inte på björkarterna nämnvärt vad gäller deras användning. Virket är ett medeltungt, medelhårt och segt. Glasbjörken har rakare fibrer och utvecklar inte samma flammighet som vårtbjörken.

Virket är inte särskilt beständigt mot fukt och lämpar sig inte för utomhusbruk utan specialbehandling. Utöver de klenare dimensionernas eftertraktade massaved för pappersmassa används virket i dag till möbler, snickerier, svarvade produkter och golv. Masurbjörk med sin flammiga struktur är populär som fanér.

Björkved är vanligt som brasved och råvara vid vedeldning tack vare ett högt bränslevärde. Vid −10 grader eller kallare kan man även elda med färsk, frusen björk. En grundeld behövs dock.

Björken utgör ett viktigt inslag i naturens mångfald och sparas i betydligt större utsträckning i dagens skogsbruk, vilket också lett till att efterfrågan på virket och veden inte kan tillgodoses som tidigare.

Växtfärgning 
Björklöv kan användas till färgning av ullgarn. Färgerna man erhåller är gulgröna färgtoner, betingat av det betmedel som garnet behandlats med. Färgning med försommarlöv ger högre ljushärdighet än sådan med sensommarlöv.

Björkbark kan också användas till färgning av ullgarn. Färsk eller torkad bark från arterna i björksläktet ger en rödbrun färg på obetat garn och en gulbrun på alunbetat material. Är garnet krombetat erhålls en grönbrun färg.

Tvättmedel 
Björklöv kan användas som ett enkelt tvättmedel. De smutsiga plaggen läggs i en plastpåse tillsammans med färska björklöv och varmt vatten och snurras runt i luften ett par varv. Påsen hänges sedan på ryggsäcken medan man går så att den bearbetas mekaniskt. Kläderna blir inte lika rena som när de tvättas i en vanlig tvättmaskin men ändå betydligt renare än innan. Detta beror på att björklöven innehåller en sorts tvålämne, som även gör att det tvättade plagget luktar gott. Askan från björkved, som bearbetad kallas pottaska, kan användas som tvättmedel och för att tvätta möbler och skura golv. Den ger nämligen lut om den blandas med vatten. Förr ingick pottaska i snusrecept.

Föda 
Björk kan tappas på sav om våren, innan bladen slår ut. På ett par timmar kan man från en medelstor björk få ut 2–3 liter. Björksaven är drickbar och kan användas vid matlagning. Den kan också kokas för att få tjock, söt björksirap som liknar den mer kända lönnsirapen. Eftersom björksav innehåller 2–3 procent enkla sockerarter kan den jäsas till en vinliknande dryck. Björkvin från bl.a. Grythyttan finns vissa år i Systembolagets beställningssortiment, liksom mousserande björkvin och björkkryddad snaps.

Av nyutslagna blad kan ett C-vitaminrikt te kokas. Den gröna innerbarken kan användas till avkok hela året om, men dess näringsvärde är lågt. Under vinterhalvåret (oktober till maj) kan knopparna ätas, råa eller kokta. Björk betraktas som en av de 14 viktigaste vildväxterna i en överlevnadssituation.

Historiskt har björken använts för framställning av xylitol, som även kallas björksocker. Nu för tiden används istället olika sorters lövträ och majs för industriell framställning.

Övrigt 
Nävern är oljerik och ett utmärkt tändmaterial, men har traditionellt även haft stor betydelse för tillverkning av husgeråd. Näverslöjd är i dag i huvudsak en hobbyverksamhet för tillverkning av hemslöjd. Glasbjörkens näver är slätare och har färre märken av grenar, vilket gör den lättare att slöjda med. När man tänder eld på en bit björknäver bildas en tjock, svart olja som förr användes för att limma ihop trasigt porslin: man strök oljan på brottytorna och tryckte ihop dem. När oljan sedan stelnat kunde man putsa bort överflödet som trängt ut ur limningen och fick därmed i bästa fall en osynlig lagning.

Den grova, mörka barken som ofta finns på äldre träd eller nere mot marken kan man koka näverolja på (även kallad ryssolja). Man gör på samma sätt som om man skulle koka tjära, men använder i stället den grova björkbarken. Näverolja luktar mycket starkt och har traditionellt använts i Ryssland och Sovjetunionen som lädersmorning, speciellt inom armén. Det fungerar mycket bra, men i de tidigare ockuperade länderna i Östeuropa fanns det människor som fruktade och hatade lukten av ryssolja.

Små nyutslagna björklöv kallas musöron.

Björkpollenallergi 
Björk är den mest förekommande allergenkällan vid hösnuva på våren. I södra delarna av Sverige kommer besvären från slutet av april fram till början av juni. De flesta björkpollenallergiker reagerar även på pollen från al, hassel, ek och bok.

Sjukdomar på björk
Björkar har snabb tillväxt varigenom de behöver mycket vatten och näring, och av den anledningen är de inte särskilt motståndskraftiga mot torka. I synnerhet unga exemplar och exemplar som växer på torra platser kan få gula höstfärger långt innan hösten. I sådana fall börjar löven sloka innan de antar gul färg.

Det finns emellertid också ett flertal sjukdomar som kan yttra sig i för tidig gulfärgning (kloros). Sådana sjukdomar har iakttagits sedan 2003 i Skandinavien. En av dessa sjukdomar är björkrost, där gulfärgningen är mera fläckvis på löven och gör att löven torkar ut. Kloros kan vidare uppkomma vid näringsbrist (framför allt järn och zink), eller när jorden har ett för högt pH.

Näringsrubbningar kan också yttra sig i häxkvast och mörkare blad.

Dottertaxa till Björksläktet, i alfabetisk ordning 

 Betula alajica
 Betula albosinensis
 Betula alleghaniensis
 Betula alnoides
 Betula alpestris
 Betula apoiensis
 Betula aurata
 Betula austrosichotensis
 Betula avatshensis
 Betula baschkirica
 Betula bomiensis
 Betula bottnica
 Betula caerulea
 Betula calcicola
 Betula ceratoptera
 Betula chichibuensis
 Betula chinensis
 Betula chitralica
 Betula coriaceifolia
 Betula corylifolia
 Betula costata
 Betula cylindrostachya
 Betula dahurica
 Betula delavayi
 Betula divaricata
 Betula dolicholepis
 Betula dugleana
 Betula dutillyi
 Betula eastwoodiae
 Betula ermanii
 Betula falcata
 Betula ferganensis
 Betula forrestii
 Betula fruticosa
 Betula fujianensis
 Betula glandulosa
 Betula globispica
 Betula grossa
 Betula halophila
 Betula heptopotamica
 Betula honanensis
 Betula hornei
 Betula humilis
 Betula insignis
 Betula jackii
 Betula jarmolenkoana
 Betula jiaodongensis
 Betula jinpingensis
 Betula jiulungensis
 Betula karagandensis
 Betula kenaica
 Betula kirghisorum
 Betula klokovii
 Betula korshinskyi
 Betula kotulae
 Betula kunarensis
 Betula lanata
 Betula lenta
 Betula litwinowii
 Betula luminifera
 Betula margusarica
 Betula maximowicziana
 Betula medwediewii
 Betula megrelica
 Betula michauxii
 Betula microphylla
 Betula minor
 Betula murgabica
 Betula murrayana
 Betula nana
 Betula neoalaskana
 Betula nigra
 Betula occidentalis
 Betula ovalifolia
 Betula ovczinnikovii
 Betula pamirica
 Betula papyrifera
 Betula paramushirensis
 Betula pendula
 Betula platyphylla
 Betula populifolia
 Betula potamophila
 Betula potaninii
 Betula procurva
 Betula psammophila
 Betula pubescens
 Betula pumila
 Betula purpusii
 Betula pyrolifolia
 Betula raddeana
 Betula raymundii
 Betula regeliana
 Betula rockii
 Betula saksarensis
 Betula sandbergii
 Betula saposhnikovii
 Betula sargentii
 Betula saviczii
 Betula schmidtii
 Betula seravschanica
 Betula sunanensis
 Betula szechuanica
 Betula tadzhikistanica
 Betula tianschanica
 Betula turkestanica
 Betula tuturinii
 Betula uliginosa
 Betula utahensis
 Betula utilis
 Betula winteri
 Betula vologdensis
 Betula wuyiensis
 Betula zimpelii
 Betula zinserlingii

Bildgalleri

Se även 
 Björkticka
 Björkrullvivel
 Björksocker
 Fasces
 Häxkvast
 Vril

Referenser

Externa länkar 
 Björksläktet Den virtuella floran
 Träslagsinformation – Björk Träcentrum

Björkväxter
 
 
Träd i Sverige
Färgväxter