kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Elevator Action

är ett arkadspel från 1983 av Taito. Musiken komponerades av Yoshino Imamura. Spelets uppföljare heter Elevator Action II (också känt som Elevator Action Returns).

Spelet 
Spelaren kontrollerar en spion som infiltrerar en byggnad. Spionen skall samla hemliga dokument från byggnaden och ta sig genom 30 våningar, och använda hissen.

Spelaren använder en joystick med fyra pilar och två knappar, en skottknapp och en hopp- och sparkknapp. Spelet använder 2D-färggrafik, och man kan spela max två spelare, men inte samtidigt.

Portning 
Precis som så många andra spel under samma tid, överfördes spelet 1985 till hemmamaskinerna. Det överfördes till ZX Spectrum, Amstrad CPC, MSX, Commodore 64, Nintendo Entertainment System och Game Boy.

Spelet var även tänkt att överföras till Atari 2600, vilket aldrig skedde. Dock släpptes en illegal prototyp av spelet av CGE Services Corp. och sålt vid Classic Gaming Expo 2001.. Denna version var bara komplett till 95 %, vilket ledde till spekulationer till att en orsak till TV-spelskraschen 1983 var en huvudfaktor till att spelet inte överfördes.

Sony släppte en mobilversion av spelet.

Samlingssläpp 
Det ursprungliga Elevator Action har senare släppts i flera samlingar, bland andra:
 Elevator Action EX (Game Boy Color)
 Elevator Action Old & New (Game Boy Advance)
 Elevator Action Returns (Sega Saturn)
 Taito Legends (Playstation 2, Xbox, Windows)
 Taito Legends Power Up (PSP)
 Elevator Action Deluxe (PlayStation Network)

Se även 
Liknande spel:
 Mappy
 Hotel Mario

Referenser 
 Killer List of Videogames inkluderade spelet i listan "Top 100 Video Games".

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 Poängranking från Elevator Action från Twin Galaxies

Arkadspel
Datorspel 1983
NES-spel
Game Boy-spel
Mobilspel
MSX-spel
Sega SG-1000-spel
Virtual Console-spel till Wii
Virtual Console-spel till Wii U
ZX Spectrum-spel
Sega Saturn-spel
C64-spel
Arabnationalistiska rörelsen

Arabnationalistiska rörelsen, ANM, arabiska حركة القوميين العرب (Harakat al-Qawmiyyin al-Arab), var en panarabisk nationalistisk organisation. ANM grundades 1951 av George Habash och var inflytelserik i stora delar av arabvärlden, framför allt inom den palestinska rörelsen.

Nationalism
Mellanöstern
Sultan Kösen

Sultan Kösen, född 10 december 1982 med kurdisk ursprung i Mardin i Turkiet, är världens längsta man med 251 cm. Han tog över titeln 2009 efter Bao Xishun. Han har också världens största händer som är 27,5 centimeter långa och fötter som är 36,5 centimeter (vänstra fot) och 35,5 centimeter (högra fot) långa. Kösen väger ungefär 137 kg.

Biografi 
Kösen bor med sina föräldrar, en syster och tre bröder, de är alla i normal storlek. Kösen kunde inte fortsätta sin utbildning på grund av sin längd så han började delvis som bonde. Trots sin längd så lever han ett ganska normal livsstil och tycker om att spela dataspel med sina vänner.

Kösen säger att fördelarna att vara lång är att man har en bra utsikt och man kan hjälpa till i familjen med hushållssysslor som att byta glödlampor och hänga gardiner. Kösen säger också att nackdelar är att det är svårt att hitta kläder, hitta passande skor och att passa in i normalstora bilar.

Kösen har varit rädd att inte hitta kunna hitta äkta kärlek på grund av sin längd, men i oktober 2013 gifte han sig med Merve Dibo som kommer från Syrien.

Den 13 november 2014 mötte Kösen tillsammans med Guinness rekordbok för första gången i sitt liv Chandra Bahadur Dangi som är den kortaste mannen som någonsin uppmätts i London.

Se även 
 Lista över långa personer
 Robert Pershing Wadlow

Källor 
 Artikeln är delvis och helt baserat från Engelska Wikipedia.
 https://web.archive.org/web/20150402113604/http://archive.news.softpedia.com/news/World-s-Tallest-Man-Sultan-Kosen-Is-Looking-for-Love-121891.shtml, läst 31 mars 2015

Referenser 
guinnessworldrecords.com

Medverkande i Guinness Rekordbok
Personer från Mardin
Födda 1982
Levande personer
Män
Jonny Soling

Jonny Soling, född 1945, är fiolspelman från Orsa. I sin ungdom spelade Soling både klarinett och saxofon i Leif Borgerts orkester. Han började inte spela fiol förrän vid tjugofem års ålder, en väldigt sen ålder för att börja spela fiol inom folkmusiken. Sedan fick han spelmannen Ole Hjorth som sin läromästare. 1972 blev Soling tilltelad Zornmärket i brons och året därpå Zornmärket i silver. Idag arbetar han som fiolpedagog på Malungs folkhögskola.

Diskografi
1980 – Kalle Almlöf med Pers Hans Olsson, Anders Rosén, Jonny Soling och Björn Ståbi
1984 – Jonny Soling med Nils Agenmark, Ole Hjorth, Pål Olle
1985 – Pål Olle solo och i par med Göras Anders Persson, Nils Agenmark, Jonas Röjås, Ole Hjort och Jonny Soling
1991 – Hopspelt (med Kalle Almlöf)
1995 – Jonny Soling 
2002 – Efterkälken (med Ole Hjorth)
2005 – Öst och väst (med Kalle Almlöf)

Källor
Dalarnas spelmansblad 4/2007

Svenska fiolspelmän
Dalaspelmän
Personer från Orsa socken
Födda 1945
Levande personer
Män
Östlig rödprickig salamander

Östlig rödprickig salamander (Notophthalmus viridescens) är ett groddjur i familjen salamandrar som lever i östra Nordamerika.

Beskrivning 
Salamandern är ovanlig på så sätt att den har tre faser: Först ett gälförsett larvstadium som tillbringas i vatten, därpå, efter omkring 3 månader, ett landbaserat ungdjursstadium som efter 1 till 3 år följs av ett vuxenstadium med könsmogna, huvudsakligen vattenlevande djur. Larverna har buskiga gälar och en olivfärgad kropp. Ungdjuren, som andas med lungor, är orange med röda prickar, omgivna av en svart kontur, i två rader, samt mer oregelbundet fördelade svarta prickar. Huden är torr och giftig, medan längden uppgår till mellan 3.5 och 8.5 cm. I vissa populationer saknas detta stadium. De vuxna djuren behåller de rödsvarta fläckarna, men huden på ovansidan är grönbrun till gulbrun, och buken är gul med svarta fläckar. Huden är lätt fuktig. Längden varierar mellan 7 och 12.4 cm. Under parningstiden blir hanens bakben större och utvecklar svarta, horniga utväxter på låren, kloaken svullnar och stjärten får en vågig kam. Djuret lever främst i vatten, men kan också klara sig på land.

Utbredning 
Den östliga rödprickiga salamandern finns i hela östra USA och sydöstligaste Kanada.

Ekologi 
Larverna och de vuxna djuren lever båda i sötvattenssamlingar, gärna med dyig botten, som småsjöar, dammar, diken och kärr. De vuxna djuren kan emellertid lämna vattensamlingen de lever i och vistas på land, till exempel vid torka. Det förekommer också att de går upp på land för att bli kvitt hudparasiter. Den landlevande ungdjursfasen lever på sjöstränder och i skog, där den gärna är aktiv i förnaskiktet under fuktiga nätter. Under regnväder kan de även vara aktiva under dagen. Individerna i denna fas hävdar revir. Larverna lever främst på olika mindre djur, först zooplankton, senare litet större djur. Viss kannibalism förekommer. Även ungdjuren lever av ryggradslösa djur; bland annat uppsöker de svampar för att äta av tvåvingar som lever på dessa. De fullvuxna djuren lever av ett stort antal ryggradslösa djur som zooplankton, märlkräftor, flera typer av insekter, iglar, snäckor, musslor, småfisk, fiskägg samt grodägg och -yngel.

Fortplantning 
Alla faserna av fortplantningen sker i vatten. Leken äger rum från slutet av vintern till tidig vår. Under denna omfamnar hanen honan (amplexus) med sina bakben just bakom honans framben. Senare avsätter han en spermatofor som honan tar upp med sin kloak. Det är inte ovanligt att två hanar leker, i vilket fall de brukar äta upp spermatoforen efteråt. Efter parningen lägger honan mellan 200 och 400 ägg, som kläcks efter 3 till 8 veckor, på olika vattenväxter.

Status 
Den östliga rödprickiga salamandern är klassad som livskraftig ("LC"), och populationen är stabil. Vägbyggnation hotar livsmiljön och rörligheten för djuren samt inplantering av ädelfisk som blågälad solabborre innebär ett visst hot mot larverna; å andra sidan drar djuren fördel av anläggningen av jordbruksdammar som sker i utbredningsområdet samt bävrarnas dammbyggen.

Referenser 

Groddjur i nearktiska regionen
Groddjur i neotropiska regionen
Salamandrar
Efterkälken (musikalbum)

Efterkälken är ett musikalbum av Ole Hjorth och Jonny Soling, utgivet 2002 av Giga. Ole Hjorth är Jonny Solings läromästare och detta är första skivan som duon spelat in helt på egen hand. 

Skivtiteln kommer efter en marsch skriven av spelmannen Hjort Anders.

Låtlista
Alla låtar är traditionella om inget annat anges.
"Polska efter Domar Olle" – 2:27
"Polska efter Dräng Jerk" – 1:47
"Polska efter Päckos Olle" – 1:59
"Särna brudmarsch" – 3:37
"Polska i D dur efter Hjort Anders" – 2:18
"Polska med text efter Hjort Anders" – 2:01
"Lapp-Nilspolska i A-dur efter Olle Falk" – 2:13
Solo: Ole Hjorth
"'Enraderspolskan' i A dur efter Olle Falk" – 2:11
Solo: Ole Hjorth
"Polkett efter Nils Agenmark" – 2:29
"Polska från Jämtland efter Påhl Olle" – 1:50
"Efterkälken" (Hjort Anders) – 3:11
"Blekingepolska" (Jonny Soling) – 1:40
"Pojkarnas hus" (Jonny Soling) – 2:01
Solo: Jonny Soling
"Polska efter Bleckå Anders" – 1:38
Solo: Jonny Soling
"Polska" (Gössa Anders) – 2:42
"Polska i moll efter Gulis Erik" – 1:50
"Vallåtspolskan efter Gössa Anders" – 2:33
"Orsapolska efter Hjort Anders" – 2:28
"Marcuspolskan" (Säbb Anders) – 1:53
"Svullolåten efter Olle Falk" – 2:59
Solo: Ole Hjorth
"Gaundalslåten" – 2:21
Solo: Ole Hjorth
"Marsch i A dur efter Hjort Anders" – 3:13
"'Dalmarsch' i a moll efter Hjort Anders" – 2:32
"Kringellek efter Nils Agenmark" – 2:16
"Polska i D dur efter Nils Agenmark" – 2:57
Solo: Jonny Soling
"Blårocken" – 2:40
Solo: Jonny Soling
"Åltomtabromarschen" (Hjort Anders) – 2:55
"Påhl Fars polska efter Påhl Olle" – 1:40
"Polska i A dur från Alfta efter Hjort Anders" – 1:59 
Total tid: 69:34

Medverkande
Ole Hjorth — fiol (melodi: 4-6, 17, 18, 22, 23, 27-29; stämma: 1-3. 9-12, 15, 16, 19,  24)
Jonny Soling — fiol (melodi: 1-3, 9-12, 15, 16, 19, 24; stämma: 4-6, 17, 18, 22, 23, 27-29)

Externa länkar
GIGA Folkmusik

Musikalbum 2002
Folkmusikalbum från Dalarna
William S. Holabird

William S. Holabird, född omkring 1794, död 20 maj 1855, var en amerikansk jurist, politiker och viceguvernör i Connecticut.

Tidigt liv
William S. Holabird föddes omkring 1794, enligt uppgift i Canaan, Connecticut, och var son till William D. Holabird och dennes fru, född Dorcas Bird. Han gifte sig med Adeline/Adaline Catlin, dotter till Abijah och Orinda (Williams) Catlin.

Karriär
Åren 1831 och 1833 försökte han utan framgång väljas till kongressen som kandidat för Demokraterna. Han utsågs av president Andrew Jackson 1834 som federal åklagare för distriktet Connecticut. I denna egenskap lade han fram statens argumentation i rättsfallet om Amistad.

Holabird valdes senare till viceguvernör i Connecticut i två på varandra följande ettåriga mandatperioder. Han tjänstgjorde från den 4 maj 1842 till den 1 maj 1844, medan Chauncey Fitch Cleveland var guvernör. Cleveland efterträddes som guvernör 1884 av Roger S. Baldwin för Whigpartiet. Baldwin var känd för sitt försvar i Amistad-målet, där Holabird hade varit statens ombud.

William S. Holabird avled i Winchester, Litchfield County, Connecticut den 20 maj 1855.

William S. Holabird i populärkulturen
En förenklad version av händelserna omkring Amistad-målet gjordes till en film som hette Amistad 1997. I filmen spelade skådespelaren Pete Postlethwaite William S. Holabird.

Se även
Lista över guvernörer i Connecticut

Referenser

Brief Descriptions of Connecticut State Agencies, Lieutenant Governor

Viceguvernörer i Connecticut
Födda 1794
Avlidna 1855
Amerikanska federala åklagare
Män
Klangdalen

Klangdalen (malajiska Lembah Klang) är ett område i västra Malaysia, och är synonymt med huvudstaden Kuala Lumpurs storstadsområde. Området breder ut sig om båda sidor Klangfloden och avgränsas delvis geografiskt av Titiwangsabergen i norr och öster samt Malackasundet i väster. Kuala Lumpur, som utgör ett federalt territorium, är huvudorten för området. Klangdalen omfattar dessutom områden i distrikten (inom delstaten Selangor) Gombak, Klang, Petaling, Sepang och Hulu Langat, samt det federala territoriet Putrajaya. Det totala invånarantalet för de två federala territorierna och fem distrikten var 5 933 100 invånare år 2008, på en yta av 3 460 kvadratkilometer. Några stora städer i området är bland annat Klang, Ampang Jaya, Petaling Jaya, Subang Jaya och Shah Alam.

Källor

Kuala Lumpur
Malaysias geografi
Storstadsområden i Malaysia
Harry Rantakyrö

Harry Eskil Rantakyrö, född 12 juni 1957, är en svensk fackföreningsman. Rantakyrö kommer från byn Taipalensuu utanför Jarhois i Pajala kommun. 

Han var ordförande för fackklubben "Gruvtolvan" (Metall avd 612) mellan 2003 och 2009. Den 1 april 2011 bytte han både fackförbund och arbetsgivare då han började arbeta med personalfrågor på Northland Resources. Åren 2015–2017 var han kommunstyrelsens ordförande i Pajala kommun.

Referenser

Noter

Källor 
http://www.nsd.se/nyheter/tornedalen/artikel.aspx?ArticleId=4700718

Födda 1957
Personer inom svensk arbetarrörelse
Tornedalingar
Personer från Pajala socken
Män
Levande personer
Marley & jag

Marley & jag (originaltitel Marley & Me) är en amerikansk komedi från 2008 baserad på John Grogans självbiografiska bok med samma namn. Filmen är regisserad av David Frankel. I Sverige hade filmen biopremiär den 23 mars 2009 och släpptes på DVD den 22 juli 2009 i Sverige. Filmen är barntillåten.

Handling 
Filmen handlar om John Grogan (Owen Wilson) och Jennifer Grogan (Jennifer Aniston), som gifter sig och flyttar till en ny stad. En dag vill John överraska Jennifer med en hund och tar därför med henne till en valpkennel. När de väl är där är det många söta valpar att välja mellan. De väljer den minsta valpen, en labrador retriever, som John döper till Marley efter att valpen hört en låt på radion med Bob Marley och ylat med i låten. Men det John och Jennifer inte vet då är att Marley inte är en vanlig hund.

Rollista i urval
 Owen Wilson - John Grogan
 Jennifer Aniston - Jennifer "Jenny" Grogan
 Eric Dane - Sebastian Tunney
 Kathleen Turner - Miss Kornblut
 Alan Arkin - Arnie Klein

Se även
Marley och jag

Externa länkar

Amerikanska komedifilmer
Amerikanska filmer 2008
Florida på film
1980-talet på film
1990-talet på film
Filmer i regi av David Frankel
Engelskspråkiga filmer
Ragnar Törnquist

Ragnar Törnquist kan syfta på:

Ragnar Tørnquist, norsk speldesigner.
Ragnar Törnquist, svensk ögonläkare.
Sydlig näbbval

Sydlig näbbval (Hyperoodon planifrons) är en art i familjen näbbvalar som lever i södra Stilla havet och Indiska oceanen och omkring Antarktis.

Artepitetet är sammansatt av de latinska orden planus (platt) och frons (front).

Kännetecken
Den sydliga näbbvalen kan nå en längd på upp till 8 meter och väger uppskattningsvis mellan 6 och 8 ton. Hanarna är större än honorna, med en genomsnittlig längd på omkring 7,5 meter jämfört med 6,5 meter. Dess kroppsform är robust och cylindriskt med den sista tredjedelen av kroppen avsmalnande mot en kort och bred stjärtfena. Den har en kort nos och en välvd panna, det senare ett drag som är särskilt markant framträdande hos äldre hanar. Ryggfenan har formen av en skära och är placerad långt bak, ungefär två tredjedelar av kroppens längd räknat från huvudet. Färgen på huvudet och ovansidan av kroppen liksom på stjärtfenan är brungråaktig, medan sidorna och buken har en ljusare och blekare färg. Unga valar har vanligen en mörkare färg än vuxna. Med åldern ljusnar också djuren så att äldre valar är närmast gulvitaktiga i färgen.

Utbredning
Den sydliga näbbvalen förekommer under sommaren främst i de kalla och näringsrika vattnen runt Antarktis, för att under vintermånaderna dra sig längre norrut, till vattnen utanför Australien, Nya Zeeland, Eldslandet, Falklandsöarna, Sydgeorgien, Sydorkneyöarna, Argentina och Sydafrika. Den har även observerats utanför Sri Lanka.

Levnadssätt
Den sydliga näbbvalens levnadssätt är inte lika väl utforskat som dess nära släkting den nordliga näbbvalen, men det anses troligt att det i många avseenden påminner om dennas. Som andra näbbvalar har den förmågan att göra mycket långvariga dykningar, vilket försvårar studierna.

Valen lever i små flockar om två till tolv individer. Den föredrar öppet hav med ett djup på över 1 000 meter. Av de olika ljud som har noterats för arten finns klickningar och visslingar, vilka exempelvis kan användas för kommunikation individerna emellan. Födan består främst av bläckfiskar, men även fiskar kan ingå i dieten. 

Honan får troligen en unge vartannat år, under våren eller sommaren, efter en dräktighetsperiod på 12 månader. Vid födseln har ungen en längd på cirka 3 meter. Den blir avvand efter ett år, men könsmognaden inträffar först vid 7 till 11 års ålder för hanarna och vid 8 till 12 års ålder för honorna. Arten kan nå en livslängd av 37 år.

Arten fångas endast tillfällig för vetenskapliga undersökningar. Aktiviteter med ultraljud kan påverka valen negativ. Hela populationen anses vara stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 
Animal Diversity Web: Hyperoodon planifrons

Noter

Externa länkar

Näbbvalar
Gluteus medius

Gluteus medius är en av de tre glutealmusklerna (de andra är gluteus maximus och gluteus minimus).

Skelettmuskler
Höften
Charles Wilbert Snow

Charles Wilbert Snow, född 6 april 1884, död 28 september 1977, var en amerikansk professor, politiker och guvernör i Connecticut.

Karriär
Snow föddes på White Head Island, St. George, Maine. Han tog en kandidatexamen vid Bowdoin College 1907 och en magisterexamen vid Columbia University 1910. Han arbetade som inuitlärare och renagent i Alaska från 1911 till 1912. Han undervisade vid flera universitet, inklusive trettio år vid Wesleyan University i Middletown, Connecticut, från 1922 till sin pension 1952. Han skrev också poesi. Han blev ordförande för Connecticut Association Board of Education 1940.

Viceguvernör och guvernör
Snow valdes till viceguvernör i Connecticut i november 1944 och tillträdde i januari 1945. Raymond E. Baldwin, som då var guvernör, avgick den 27 december 1946. Snow blev guvernör samma dag. Han satt den korta tid som var kvar av den tvååriga mandatperioden och avgick den 8 januari 1947. Han efterträddes av James L. McConaughy.

Senare år
År 1947 hade de som tagit examen vid Wesleyan University 1927 återförening, och som deras återföreningsgåva till universitetet hade de samlat ihop till en fond för att deras då gamle professor Snow skulle kunna skriva sin självbiografi. Efter mycket arbete blev han klar med självbiografin, med titeln "Codline's Child" (Codlines barn), som fick namn efter hans sedan länge avlidna mor.

Snow var utbildningskommissinär och ordförande för Middletowns skolstyrelse i över trettio år. Han spelade också en stor roll för att få fram resurser för att grunda Middlesex Community College.

Han avled den 28 september 1977, 93 år gammal.

Se även
Lista över guvernörer i Connecticut

Referenser
 Sobel, Robert and John Raimo. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789-1978. Greenwood Press, 1988. 

Födda 1884
Avlidna 1977
Guvernörer i Connecticut
Viceguvernörer i Connecticut
Män
Alumner från Columbia University
Alumner från Bowdoin College
Afrikas stjärna

Afrikas stjärna kan syfta på:

 Stora Afrikastjärnan – en diamant. se Cullinandiamanten
 Afrikas stjärna – ett sällskapsspel, se Den försvunna diamanten
Libanons herrlandslag i basket

Libanons herrlandslag i basket representerar Libanon i basket på herrsidan. Laget kallas "The Cedars" efter landets nationalsymbol Ceder.

Historia 
Basket introducerades på 1920-talet i Libanon i Amerikanska universitetet i Beirut. Gabi Arbaji var en av de första att ta initiativ genom att bygga en idrottsplats i Tabarisområdet, där collegetävlingar hölls. 1939 anordnades det första mästerskapet i landet. 1949 grundades Libanesiska basketbollförbundet, då tillsammans med landets volleybollförbund. 

1949 gjorde landet debut i internationell basket när man deltog i Europeiska mästerskapet i Egypten. Sovjetunionen hade vägrat att stå värd för turneringen och FIBA:s ovilja att be Tjeckoslovakien som värd för turneringen en andra gång i rad innebar att bronsmedaljörerna från 1947 Egypten blev värd för turneringen. På grund av ressvårigheter och rädslor, avstod flera europeiska lag resa till det afrikanska landet så Libanon och Syrien ombads att tävla i EM trots deras geografiska position i Asien. Libanon förlorade alla sina matcher och slutade på sista plats. 

Libanon deltog även i nästa EM, i Moskva 1953. Laget förlorade återigen alla sina matcher, även inkluderat walk-over mot grannlandet Israel som de vägrade att möta. 

Volleybollsektionen och basketsektionen bröt upp 1955 och det första oberoende libanesiska basketbollförbundet grundades då. Planen var redan organiserades år 1951. Den libanesiska basketligan hade redan då bildats och pågick tills det libanesiska inbördeskriget bröt ut. Under denna period före kriget så var Sporting Al Riyadi från Beirut det mest framgångsrika laget med flera titlar.

Efter kriget kunde det första mästerskapet organiseras 1993 under ledning av Tony Khoury som arbetat i förbundet i många år. Nu hade även media börjat få ett större intresse för basketen.

I slutet av 1996 bildades ett nytt förbundet med Antoin Chartier som ledare, som vid den tiden sponsrades av Lebanese Broadcasting Corporation (LBC) vilket dom gör än idag. I slutet av 1999 ändrades förbundet och en ny ledning bildades, lett av Jean Hamam med ett stort mål att utveckla både klubb- och landslag till en högre nivå. Det nya förbundet började lägga mer fokus landslagen för män, kvinnor och herrjuniorer.

Kända spelare 
 Rony Fahed
 Fadi El Khatib
 Elie Mechantaf

Externa länkar 
Libanesiska basketförbundets webbplats

Basketlandslag
Libanesiska landslag
Basket i Libanon
Bertil Aronsson

Sven Bertil Aronsson, född 21 april 1929 i Östersund, är en svensk metallurg.

Aronsson disputerade 1960 vid Uppsala universitet och erhöll professors namn 1971. Han är ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien sedan 1976 och av Vetenskapsakademien sedan 1988.

Källor 
Vem är det '93, Norstedts 1992, , sid. 68.
Vem är det 2001, Kunskapsförlaget P.A. Norstedt & Söner 2000, , sid. 73.

Noter

Externa länkar 

Svenska metallurger
Svenska innehavare av professors namn
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Alumner från Uppsala universitet
Personer från Östersund
Födda 1929
Levande personer
Män
Novaculichthys taeniourus

Novaculichthys taeniourus är en art i familjen läppfiskar som huvudsakligen lever vid korallrev och laguner i Indiska oceanen och Stilla havet. Utbredningsområdet sträcker sig från Californiaviken till Panama och fortsätter över Stilla havets tropiska delar till Filippinerna, Indonesien och Australien. I Indiska oceanen finns arten fram till Afrikas östra kustlinje.

Fisken är färgglad och når en längd mellan 27 och 30 centimeter. Vuxna individer föredrar korallrev som ligger 14 till 25 meter under vattenytan.

Det är inte mycket känt om artens sätt att fortplanta sig men det antas att den liksom andra läppfiskar kan byta kön under livet.

Referenser 

Läppfiskar
Novaculichthys
Nils-Herman Schöön

Nils-Herman Schöön, född 1928 i Göteborg, är en svensk kemist. Han var från 1970 professor i kemisk reaktionsteknik vid Chalmers. Han är ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien sedan 1971, av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg sedan 1982 och av Vetenskapsakademien sedan 1988.

Referenser

Noter

Källor
Vem är det '93, Norstedts 1992, , sid. 979.

Externa länkar 

 
Svenska professorer i kemiteknik 
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Män
Födda 1928
Levande personer
Forskare från Göteborg
Svenska kemister under 1900-talet