kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Joseph Calleia

Joseph Calleia, alternativnamn Joseph Spurin Calleia och Joseph Spurin-Calleia, född Joseph Alexander Caesar Herstall Vincent Calleja den 4 augusti 1897 i Mdina på Malta, död 31 oktober 1975 i Sliema på Malta, var en maltesisk-amerikansk skådespelare. Han var även med och producerade filmen Robin Hood från Eldorado (1936).

Filmografi 

 Johnny Cool (1963)
 Alamo (1960)
 Den vita indianen (1958)
 En djävulsk fälla (1958)
 Vild är vinden (1957)
 Hett blod (1956)
 Snabbskytten (1956)
 Serenad (1956)
 Havets byte (1955)
 En våghals i Mexico (1954)
 Kuliga kumpaner (1953)
 Rymmare i Rom (1952)
 Duellanten (1952)
 Yankee Buccaneer (1952)
 Valentino - kvinnotjusaren (1951)
 Revansch! (1950)
 Vendetta (1950)
 Brännmärkt (1950)
 Uppåt väggarna (1948)
 Död eller levande (1948)
 Snaran (1948)
 Lockfågeln (1947)
 Gilda (1946)
 Om ock tusen falla (1944)
 Konspiratörer (1944)
 Klockan klämtar för dig (1943)
 Glasnyckeln (1942)
 Djungelboken (1942)
 Natt över öknen (1941)
 The Monster and the Girl (1940)
 West i västern (1940)
 Hämnaren från Klippiga bergen (1940)
 Fem kom tillbaka (1939)
 Golden Boy (1939)
 Tre tokiga detektiver (1939)
 Frihetshjälten Juarez (1939)
 Algiers (1938)
 Marie Antoinette (1938)
 Bad Man of Brimstone (1937)
 Man of the People (1937)
 Den gröna lanternan (1937)
 Efter den gäckande skuggan (1937)
 Hans broders hustru (1936)
 Tough Guy (1936)
 Public Hero Number One (1935)
 Riff Raff (1935)
 Exclusive Story (1934)
 En kvinna ombord (1931)

Källor 

 , läst den 8 februari 2009.
 Filmdelta, läst den 8 februari 2009.

Externa länkar 
 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska scenskådespelare
Malteser
Födda 1897
Avlidna 1975
Män
Anh

Anh är ett könsneutralt förnamn. 153 män har namnet i Sverige och 341 kvinnor. Flest bärare av namnet bor i Skåne där 89 kvinnor har namnet samt 47 män.

Källor 
 Svenska namn, läst den 8 februari 2009.
 Patent- och registreringsverket, läst den 8 februari 2009.

Könsneutrala namn
Europeiska unionens byråer

Europeiska unionens byråer är decentraliserade tjänstemannaorgan som skiljer sig från Europeiska unionens institutioner. Byråerna inrättas för att handlägga särskilda uppgifter. Varje byrå är en egen juridisk person. Vissa svarar mot behovet att utveckla naturvetenskapligt eller tekniskt kunnande inom vissa områden, andra sammanför olika intressegrupper för att skapa en mötesplats för dialog på europeisk och internationell nivå.

I den förkastade Europeiska konstitutionen benämndes byråerna ”myndigheter”, medan denna benämning ersattes av ”byråer” i Lissabonfördraget.

Enhetlighet och förändringar 
I mitten av 2012 nåddes en överenskommelse mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen om förändringar av byråerna. Syftet är att få en mer enhetlig struktur på de olika decentraliserade organen, eftersom de i nuläget är inrättade på fall-till-fall-basis. Bland förändringarna återfinns:

 Alla nya byråers namn ska ha formen Europeiska unionens byrå för ... och de redan existerande byråernas namn ska standardiseras i den mån det inte medför alltför stora ekonomiska kostnader eller byråns namn redan är inarbetat hos medborgarna.
 Nya byråer ska inrättas med en unionsakt som är standardiserad i sin utformning.
 Upplösning eller sammanslagning av redan existerande byråer ska övervägas.
 Europeiska byrån för bedrägeribekämpnings roll gentemot byråerna ska förtydligas.

Lista 
EU-byråerna skapades skilda från EU:s institutioner (kommissionen, rådet, parlamentet med flera) för att handlägga specifika uppgifter som att verka för miljöskydd, transportsäkerhet och flerspråkighet. De finns över hela EU – från Dublin till Stockholm, från Warszawa till Lissabon – och bistår allmänheten och unionens institutioner med tjänster, upplysning och kunnande. De flesta byråer inordnades i EU:s tre pelare innan Lissabonfördraget avskaffade pelarstrukturen.

Avvecklad byrå

Verkställande organ 
Genomförandeorgan inrättas av Europeiska kommissionen för en begränsad period.

 Genomförandeorganet för Europeiska forskningsrådet (ERC), Bryssel
 Genomförandeorganet för forskning (REA), Bryssel
 Genomförandeorganet för konkurrenskraft och innovation (EACI), Bryssel
 Genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur (EACEA), Bryssel
 Genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor (EAHC), Luxemburg
 Genomförandeorganet för det transeuropeiska transportnätet (TEN-TEA), Bryssel

Se även 
 Europeiska unionens institutioner
 Generaldirektorat
 Myndighet

Referenser

Externa länkar 
 Europeiska rådets slutsatser, december 2003 – EU-byråernas placering
Binh

Binh är ett könsneutralt förnamn. 141 män har namnet i Sverige och 85 kvinnor. Flest bärare av namnet bor i Skåne där 30 kvinnor har namnet samt 28 män. Sara Lidman skriver i boken 'Samtal i Hanoi' att Binh betyder fred.

Källor 
 Binh Statistiska centralbyrån , läst den 7 mars 2019.
 Könsneutrala förnamn Patent- och registreringsverket, läst den 8 februari 2009.

Könsneutrala namn
Finlands Idrott

Finlands Idrott  (FI) r.f. (finska: Suomen Liikunta ja Urheilu) var en paraplyorganisation för hela idrottsrörelsen i Finland. Förbundets kansli låg i Västra Böle i Helsingfors.

Historik 
Förbundet bildades 1993 sedan den finländska idrottsrörelsen strukturerades om. Vid omstruktureringen lades Finlands Riksidrottsförbund ned och samtidigt förlorade Arbetarnas Idrottsförbund i Finland, Finlands Bollförbund och det svenskspråkiga förbundet Finlands Svenska Idrott (f.d. CIF) sin status som egen centralorganisation.

Finlands Idrott upplöstes officiellt den 31 december 2013 . Som efterföljare till Finlands Idrott bildades redan den 9 juni 2012 en ny centralorganisation vid namn Valo, Finlands Idrott (förkortat: Valo) (finska: Valo, Valtakunnallinen liikunta- ja urheiluorganisaatio). Den nya idrottsorganisationen inledde sin verksamhet från och med den 1 april 2013, det vill säga ett år innan dess föregångare upplöstes officiellt. Den nya paraplyorganisationen lyckades dock inte överta alla stora rikstäckande idrottsförbund från dess föregångare, bland annat ishockey, basket och fotboll.

Syfte 
Finlands Idrotts främsta uppgift var att främja den finländska idrottsrörelsens verksamhetsbetingelser.

Medlemsförbund 
 15 distriktsidrottsförbund
 74 specialidrottsförbund
 7 handikappförbund
 8 finlandssvenska idrottsförbund (svenskspråkiga)
 1 Arbetarnas Idrottsförbund i Finlandinl
 4 skolelev- och studerandes idrottsförbund, 2 motionsförbund, Finlands Olympiska Kommitté, Finlands Paraolympiska Kommitté och förbundet Nuori Suomi)
 11 stödmedlemmar

Finlands Idrotts ordförande 
Idrottsorganisationen hade följande fyra ordföranden:
 Martin Saarikangas 1993 – 1997
 Kyösti Vesterinen 1998 – 1999
 Carl-Olaf Homén 2000 – 2003
 Timo Laitinen 2004 – 2012

Källor 
Webbkällor
Finlands Idrotts webbplats  (Länken är tyvärr numera nedlagd för gott. 2016-01)  
Fotnoter

Idrottsförbund bildade 1993
Idrottsförbund upplösta 2013
Albert Vögler

Albert Vögler, född 8 februari 1877 i Essen-Borbeck, död 14 april 1945 i Herdecke-Ende, var en tysk politiker. Han var generaldirektör för stålkoncernen Vereinigte Stahlwerke AG. Under perioden 1941–1945 var han ordförande för Kaiser Wilhelm-sällskapet i Berlin.

I andra världskrigets slutskede begick Vögler självmord.

Referenser 
 

Födda 1877
Avlidna 1945
Män
Nazister
Personer från Essen
Freundeskreis Reichsführer-SS
Personer som begått självmord
Väddklintskinnbagge

Väddklintskinnbagge (Oncotylus viridiflavus) är en art i insektsordningen halvvingar som tillhör familjen ängsskinnbaggar.

Kännetecken
Väddklintskinnbaggen är en ganska stor och till kroppsformen långsmal ängsskinnbagge med en kroppslängd på 6,8 till 7,5 millimeter. Den har svarta teckningar i form av större och mindre fläckar på huvud, halskköld, skutell och ben. Ofta finns en större fläck mitt på huvudet, fyra större fläckar på halsskölden och två större fläckar längs skutellens sidor. Grundfärgen på kroppen är grön och benen är gröngula. Täckvingarna har svaga antydningar till mörka band. Antennerna är långa och gröngula med en mörkare markering på mitten.

Utbredning
Väddklintskinnbaggen finns i södra och mellersta Europa och österut till Krim och Mindre Asien. Den finns också i England. I Sverige har den endast hittats på Öland. Detta är också dess enda kända förekomst i Norden.

Status
I Sverige är väddklintskinnbaggen rödlistad. I 2005 års rödlista upptogs den som starkt hotad. Detta ändrades 2010 till sårbar, och 2015 till nära hotad. Främsta hoten är kraftigt betestryck och slåtter av vägrenar, som kan leda till att deras värdväxt, väddklint, försvinner.

Ekologi
I Sverige lever väddklintskinnbaggen endast på väddklint, särskilt på blomhuvuden och omogna frön. Längre söderut i utbredningsområdet lever den även på svartklint. Som andra halvvingar har den en ofullständig förvandling med genomgång av utvecklingsstadierna ägg, nymf och imago. Honan lägger ägg i början av augusti, i stjälken under väddklintens blomställning. Äggen övervintrar och kläcks till nymfer i slutet av juni eller tidigt i juli året därpå. I slutet av juli eller tidigt i augusti blir de fullbildade insekter. Dessa fortplantar sig och dör sedan i september.

Referenser

Halvvingar
Unwire

Unwire är ett företag som grundades av Michael Wallon (Norinder) 1997 och såldes för en miljard kronor år 2000 till Cellpoint.

Michael Wallon tillsammans med kollegan Thomas Höglund fick investmentbolagen Ledstiernan och Procuritas att satsa 17 miljoner kronor i projektet som ledde till ett flertal patent och teknologier inom M2M (Machine to Machine) samt LBS (Location based services). Unwire var det första bolaget att ta fram ett positioneringssystem med hög precision baserat enbart på GSM-nätets infrastruktur, basstationsdata samt en mängd mycket kvalificerade matematiska beräkningar. Tekniken kombinerades med höjddatagrafik vilket gjorde att det till sist kunde prestera en noggrannhet på 25 meter i innerstad och cirka 250 meter på landsbygd. Unwires LBS system var det första som såldes till en mobiloperatör i Europa. Teknologin fanns tidigare genom ett Sydafrikanskt bolag men detta system levererade endast en precision baserat på en cells täckningsområde och TA (Timing Advance).

Februari 2000 såldes Unwire till ett Nasdaqnoterat bolag, Cellpoint Inc för 1 miljard svenska kronor. Anledningen till förvärvet var framför allt att Unwires teknologi var överlägsen samt att Unwires patent blockerade konkurrenters teknologier, inkluderat Cellpoint.

Referenser

Ej längre existerande svenska företag
Usken

Usken är en sjö i Lindesbergs kommun i Västmanland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Brattforsbäcken.

Sjön avvattnas åt söder till Fåsjön för att så småningom via Arbogaån rinna ut i Mälaren. I sjön sträcker sig från väster den stora halvön Grönvålsön.

Norr om sjön ligger Uskaboda och där passerar Bergslagsleden. Runt sjön och på halvön ligger gamla gruvhål och flera hyttor har legat här. Öskeviks hytta var den sista som lades ner på 1920-talet.

I sydost ligger Uskavi med stugby och camping, samt Uskavigården, en konferens-, läger- och kursgård.

Söderut ligger Siggebohyttan med dess bergsmansgård som klassas som riksintresse för kulturmiljövården.

Delavrinningsområde 
Usken ingår i delavrinningsområde (661436-145591) som SMHI kallar för Utloppet av Usken. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 3 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Brattforsbäcken som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 4, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 4 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (68 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Lindesbergs kommun

Källor 

 
Länsstyrelsen
Uskenbygden

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Norrströms avrinningsområde
Insjöar i Västmanland
Insjöar i Lindesbergs kommun
Norrströms avrinningsområde
Insjöar i Sverige om minst fem kvadratkilometer
Kubal

Kubikenborg Aluminium AB, Kubal, är ett svenskt aluminiumsmältverk i Sundsvall. Kubal är Sveriges enda producent av aluminiumråvara.

Historik
Smältverket uppfördes 1942 av dåvarande Svenska Aluminiumkompaniet (SAKO), som sedan tidigare hade ett mindre smältverk i Månsbo i Dalarna. 

Anläggningen ägdes under lång tid av Gränges, som 2007 sålde den till ryska Rusal, som ingår i EN+ Group.

Under lång tid förknippades anläggningen med svåra miljöproblem – som minskat med förändrad teknik. Anläggningen är dock fortfarande en av Sveriges största energiförbrukare och Sveriges enda större utsläppskälla för växthusgasen perfluorkolväte (PFC). 2021 listades Kubal av SVT som ett av de 15 företag som står för en fjärdedel av Sveriges utsläpp.

På grund av sina kopplingar till Ryssland var Kubal satt under sanktionshot under 2018–19. Under Rysslands invasion av Ukraina 2022 hotades Kubal igen av sanktioner, eftersom företaget delvis ägs av den ryske oligarken Oleg Deripaska.

Verksamhet 
2018 producerade anläggningen 134 000 ton aluminium per år. Fabriksbyggnaden är en av Sveriges längsta byggnader. Hälften av det aluminium som produceras levereras till kunder i Sverige och resten till kunder i Europa.

Källor

Externa länkar 
 Rusals webbplats

 

Svenska metallindustriföretag
Företag i Sundsvall
Företag bildade 1942
Aluminium
Salemsleden

Salemsleden var en huvudtrafikled som planerades på 1960-talet. Leden skulle bli en ny södra infart till och från Stockholm och sammankoppla Huddingevägen med Södertörnsleden.

Historik

Salemsleden (även Salemsvägen) planerades i samband med 1960 års trafikplan. Enligt denna plan skulle en helt ny trafikled med motorvägsstandard anläggas. Den norra delen med anslutning till Årstalänken / Södra länken / Ringled Stockholm utgjordes av en utbyggd Huddingevägen som förbereddes för Salemsledens anslutning i den tvära kurvan vid Älvsjö industriområde, strax norr om Ormkärr. Här skulle Salemsleden sträcka sig i sydvästlig riktning över Älvsjöskogens grönområden. En fortsättning mot norr och öster om stambanan planerades också som fick arbetsnamnet Brännkyrkaleden. Den delen byggdes och heter idag Åbyvägen. 

I korsningen med Västra stambanan byggdes en bred viadukt för järnvägen under vilken Salemsleden skulle passera. Leden gick sedan förbi östra spetsen av Långsjön, där den skulle kopplas till Häradsvägen. Sedan sträckte den sig genom Stuvsta-Snättringe och Vistaberg för att sedan ansluta till nuvarande Södertörnsleden mellan Glömsta och Sjödalen-Fullersta.

Planeringen för Salemsleden hade kommit en bit på väg, exempelvis fanns över Älvsjöskogens mark ett trafikreservat i samtida stadsplaner och stambanans viadukt byggdes. I detaljplanen (Dp. 8487) från juli 1987 föreslogs att bevara Östra Älvsjöskogen som rekreationsområde och trafikreservatet slopades.

Referenser

Noter

Motortrafikleder
Vägtrafik i Stockholm
Nedlagda byggprojekt i Stockholm
152 Atala

152 Atala är en asteroid upptäckt 2 november 1875 av Paul Henry i Paris. Asteroiden har fått sitt namn efter hjältinnan i romanen Atala av François-René de Chateaubriand.

Ockultationer har observerats flera gånger.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter fiktiva figurer
Astronomiska upptäckter av PP o PM Henry
Astronomiska upptäckter 1875
Hetsjakten

Hetsjakten, (engelska The Gauntlet), är en amerikansk action från 1977 i regi av Clint Eastwood som också spelar huvudrollen. Filmen hade Sverigepremiär den 20 mars 1978.

Handling 
Ben Shockley (Clint Eastwood), en polis i Phoenix som är på god väg att bli en nolla inom polisen, skickas till Las Vegas för att eskortera vittnet Gus Mally (Sondra Locke) till en rättegång i Phoenix. Snart visar det sig att Mally är en prostituerad med band till maffian och som har information om en viktig person i samhället. Shockleys misstankar bekräftas när transportbilen sprängs och när Mallys hus blir sönderskjutet. De måste nu ta sig till Phoenix med livet i behåll, och avslöja personen som vill döda dem.

Rollista 
 Clint Eastwood som Detective Ben Shockley
 Sondra Locke som Augustina "Gus" Mally
 Pat Hingle som Manyard Josephson
 William Prince som Polismästare Blakelock
 Bill McKinney som Konstapel
 Michael Cavanaugh som Feyderspiel

Om filmen 
 Från början skulle huvudrollerna innehas av Steve McQueen och Barbra Streisand men bråk mellan de båda tvingade McQueen att hoppa av. Eastwood tog över produktionen och ersatte Streisand med Locke och använde sitt eget crewteam.
 Filmen är inspelad i Phoenix, Arizona och Las Vegas, Nevada samt i öknarna i de både delstaterna.
 De poliser som skjuter på bussen i slutet av filmen är riktiga polismän från Phoenix.
 Hetsjakten är den andra av totalt sex filmer som Clint Eastwood gjorde mot sin dåvarande sambo, Sondra Locke.
 2006 gjordes filmen 16 Blocks med Bruce Willis i huvudrollen, som delvis är en nyinspelning på Hetsjakten.

Externa länkar 

 
  

Amerikanska actionfilmer
Filmer 1977
Phoenix på film
Las Vegas på film
Arizona på film
Nevada på film
Engelskspråkiga filmer
Luke Benward

Lucas Aaron "Luke" Benward, född 12 maj 1995 i Franklin, Tennessee, USA, är en amerikansk skådespelare. Han är mest känd för sin roll som Billy i Ska vi slå vad? och som Charlie Tuttle i en av Walt Disney Pictures filmer Minutemen. Han har huvudrollen i filmen Mostly Ghostly: Who Lets The Ghosts Out?. Under 2014 medverkade han i filmen Clound 9, som en av huvudrollerna Will Clound, ett före detta snowbordproffs.

Filmografi

Externa länkar 
 

Amerikanska barnskådespelare
Födda 1995
Män
Levande personer
Segeltecknet

Segeltecknet är ett tecken till vätskeökning i armbågsleden som ses på en rak sidobild av armbågen vid röntgen. Det kommer av engelskans sail sign eller spinnaker sign, men i engelsk röntgenlitteratur används också fat pad sign (fettkuddetecknet).

Förklaring
På en rak sidobild av armbågen avtecknar sig normalt de fettkuddar som finns framför och bakom överarmens nedre (distala) del som mörkare områden liggande alldeles intill benets begränsningar. Fettet är mörkare än de intilliggande musklerna på grund av sin större genomsläpplighet för röntgenstrålning. Vid en vätskeökning i leden buktar ledkapseln ut och förskjuter dessa fettkuddar framåt respektive bakåt och de kan då ses som triangelformade områden liggande en liten bit från benet. Den främre fettkudden kan ofta ses förskjuten framåt och något uppåt vid vätskeökning, medan det krävs mycket vätska i leden för att den bakre fettkudden ska kunna uppfattas som förskjuten. Detta beror på att den bakre fettkudden normalt är delvis belägen i den bengrop (fossa olecrani) som finns på baksidan av distala överarmen och skyms av ben.

Namnet
Segeltecknet har fått sitt namn på grund av den likhet som den upplyfta främre fettkudden har med ett segel och särskilt ett spinnakersegel. Det är ett av de många radiologiska tecken med namn från bildmetaforer och som först beskrivits i amerikansk röntgenlitteratur.

Betydelse
Segeltecknet säger i sig inget om orsaken till vätskeökningen i armbågen men om det uppträder efter trauma kan det vara ett sekundärt tecken till en fraktur i armbågen, även i de fall då frakturen är utan felställning och i sig inte kan ses. Detta är särskilt vanligt vid suprakondylära överarmsfrakturer hos barn, medan ett segeltecken hos vuxna oftare är ett indirekt tecken på en fraktur i radiushuvudet (caput radii). En inflammation (artrit) i armbågen kan också ge en utgjutning i leden och resultera i segeltecknet.

Källor 

Helms, Clyde A., (1989) Fundamentals of Skeletal Radiology W.B Saunders Company

Externa länkar 

www.radiologyassistant.nl - om armbågsfrakturer hos barn, av Robin Smithius. Hämtat 20090207.

Radiologi
Övre extremitetens anatomi
Great Basin-öknen

Great Basin-öknen (även kallad Stora bäckenet eller Sierra Nevada-öknen) är ett inte helt överlappande ökenområde i Great Basin i västra USA, huvudsakligen i Nevada och till mindre del i Wyoming, Idaho och Oregon. Öknen sträcker sig över Churchill, Clark, Esmeralda, Lincoln, Mineral, Nye, Pershing, Inyo och Millard County. 

Öknen, som är en av världens tio största, avgränsas av karakteristiska växters utbredningsområden.

Öknar i Nevada
Kirkwoodgap

Kirkwoodgap är gap eller minskningar i fördelningen av asteroider i asteroidbältet vid vissa medelavstånd från Solen vilket visas i histogrammet nedan. 

Till exempel finns det mycket få asteroider med ett medelavstånd av 2,50 AU vilket motsvarar en omloppstid på 3,95 år, vilket är en tredjedel av Jupiters omloppstid och kallas därför 3:1 medelbanresonans. Andra banresonanser motsvaras av omloppstider som kan beskrivas som heltalsbråk med Jupiters omloppstid. Effekten beror på att sådana omloppsbanor ofta är utsatta för påverkan från Jupiters gravitation och asteroidernas banelement förändras därför.
 
Dessa gap uppmärksammades första gången av Daniel Kirkwood som också helt korrekt förklarade deras ursprung med banresonans med Jupiter.

Nyligen har man hittat ett relativt litet antal asteroider som har kraftigt excentriska omloppsbanor och som faktiskt ligger i Kirkwoodgapen. Till exempel Alinda-asteroiderna och Griqua-asteroiderna. Deras omloppsbanor ökar sakta sin excentricitet under en tidsperiod om tiotals miljoner år tills de slutligen bryter sig fri från banresonansen genom närkontakt med en större planet.

De mest framträdande Kirkwoodgapen befinner sig vid medelavstånd på:

 2,06 AU (4:1 resonans) 
 2,5 AU (3:1 resonans), där Alinda-asteroiderna finns
 2,82 AU (5:2 resonans) 
 2,95 AU (7:3 resonans) 
 3,27 AU (2:1 resonans), där Griqua-asteroiderna finns

Mindre gap finns också vid:

 1,9 AU (9:2 resonans) 
 2,25 AU (7:2 resonans) 
 2,33 AU (10:3 resonans) 
 2,71 AU (8:3 resonans) 
 3,03 AU (9:4 resonans) 
 3,075 AU (11:5 resonans) 
 3,47 AU (11:6 resonans) 
 3,7 AU (5:3 resonans)

Se även 
 Hilda-asteroider

Källor

Externa länkar 

 Wolfram Reasearch
 The Motion of an Asteroid and the Kirkwood Gaps

Asteroidbältet