kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Who the Fuck Are Arctic Monkeys?

Who the Fuck Are Arctic Monkeys? är en EP av Arctic Monkeys, utgiven 2006. Låten "The View from the Afternoon" är hämtad från debutalbumet Whatever People Say I Am, That's What I'm Not och var från början tänkt att släppas som bandets tredje singel, efter "I Bet You Look Good on the Dancefloor" och "When the Sun Goes Down", men i mars 2006 förklarade bandet att man istället gav ut den på en EP med fyra andra spår.

Låtlista
"The View from the Afternoon" – 3:38
"Cigarette Smoker Fiona" – 2:56
"Despair in the Departure Lounge" – 3:22
"No Buses" – 3:17
"Who the Fuck Are Arctic Monkeys?" – 5:36

Album av Arctic Monkeys
Brittiska EP-skivor
EP-skivor 2006
I Bet You Look Good on the Dancefloor

I Bet You Look Good on the Dancefloor var Arctic Monkeys första singel som släpptes 2005 efter att gruppen skrivit kontrakt med Domino Records. Den blev etta på den brittiska singellistan.

Låtlista
"I Bet You Look Good on the Dancefloor" - 2:54 
"Bigger Boys and Stolen Sweethearts" - 2:58 
"Chun Li's Spinning Bird Kick" - 4:40

Brittiska debutsinglar
Musiksinglar 2005
Sara Jean Underwood

Sara Jean Underwood, född 26 mars 1984 i Portland i Oregon, är en amerikansk fotomodell.

Underwood utsågs till Playboys Playmate Of The Month i juli 2006 och Playmate Of The Year 2007. Samma år hade hon en mindre roll som pirat i satirfilmen Epic Movie tillsammans med Playmatesen Qiana Chase, Irina Voronina och Jillian Grace.

Externa länkar 
 
 Officiell webbplats på MySpace
 Playmate of the Year 2007 Sara Jean Underwood Playboy.com
 Playmate Directory Sara Jean Underwood Playboy.com

Kvinnor
Födda 1984
Playboy Playmates
Amerikanska fotomodeller
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Levande personer
Qiana Chase

Qiana Chase, född 12 februari 1981 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk fotomodell.

Chase utsågs till Playboys Playmate Of The Month i juli 2005. 2007 hade hon en mindre roll som pirat i satirfilmen Epic Movie tillsammans med Playboy-modellerna Sara Jean Underwood (Playmate Of The Year 2007), Irina Voronina och Jillian Grace.

Referenser

Externa länkar

Playboy Playmates
Kvinnor
Amerikanska skådespelare
Födda 1981
Levande personer
Irina Voronina

Irina Voronina, född 19 december 1977 i Dzerzjinsk, är en rysk fotomodell och skådespelare.

2001 kom Voronina till USA för att etablera en modellkarriär och har varit med i livsstilsmagasin och annonser. Hon utsågs till Playboys Playmate of the Month i januari 2001. Voronina har också haft flera filmroller bl.a. i Reno 911!: Miami (2007) och i satirfilmen Epic Movie (2007) där hon medverkar tillsammans med Playboy-modellen Sara Jean Underwood (Playmate Of The Year 2007), Qiana Chase och Jillian Grace.

Hon är 2008 års modell för ölmärket St Pauli Girl.

Källor
 Irina Voronina St. Pauli Girl, 4 april 2008

Externa länkar
 
 
 Playmate Directory Irina Voronina Playboy.com

Ryska fotomodeller
Ryska skådespelare under 2000-talet
Playboy Playmates
Kvinnor
Personer från Dzerzjinsk
Födda 1977
Levande personer
Jillian Grace

Jillian Grace, född 20 december 1985 i Arkansas, är en amerikansk fotomodell.

Grace utsågs till Playboys Playmate of the Month för mars månad 2005. 2007 hade hon en mindre roll som pirat i satirfilmen Epic Movie tillsammans med Playmates Sara Jean Underwood (Playmate Of The Year 2007), Qiana Chase och Irina Voronina.

Externa länkar
 Officiell webbplats
 

Födda 1985
Amerikanska fotomodeller
Playboy Playmates
Kvinnor
Levande personer

en:List of Playboy Playmates of 2005#March
Transversal

Inom geometri, är en transversal är en linje som skär två eller flera andra linjer. Ordet härstammar från ett latinskt ord som betyder ungefär "gå på tvären".

En parallelltransversal är en linje som skär två av sidorna i en månghörning, till exempel en triangel och är då parallell med en av triangelns sidor.

Referenser

Noter 

Geometri
Scappoose

Scappoose är en stad i Columbia County i Oregon, USA. Staden hade 6 000 invånare år 2007. Scappoose är beläget några mil nordväst om storstaden Portland.

Namnet Scappoose är av indianskt ursprung och betyder "gravelly plains". Området beboddes tidigare i historien av den indianska stammen Diersinno (Keeassino) som var en del av Chinook-indianerna. Området blev med tiden en mötesplats för alla indianer i nordväst som årligen samlades och höll tävlingar, jakt, fester och handel. 1828 bosatte sig den första icke-indianen i området. 1869 var den transkontinentala järnvägen färdig. 1921 antogs stadgar som gjorde Scappoose till en stad. 

Fotomodellen Sara Jean Underwood kommer från Scappoose. Hon var Playboys Playmate Of The Month i juli 2006 och Playmate Of The Year 2007.

Källor

Externa länkar
 City of Scappoose stadens officiella sajt

Orter i Oregon
Ansats (musik)

Ansats, även tonansats, avser insatsögonblicket hos varje ton. Ur klangbildningssynpunkt är detta betydelsefullt eftersom tonens klangfärg beror på insvängningen, det vill säga perioden från viloläge till regelbundna svängningar.

Se även
 Musikteori
 Embouchure
 Anslag (musik)

Källor

Musikteori
Sojuz T-6

Sojuz T-6 () var en flygning i det sovjetiska rymdprogrammet. Det var en flygning i Interkosmosserien som gick till rymdstationen Saljut 7. Farkosten sköts upp med en Sojuz-U-raket från Kosmodromen i Bajkonur den 24 juni 1982. Dockningsdatorn slutade fungera ungefär 900 meter från stationen och Dzjanibekov fick genomföra dockningen manuellt. Den dockade med rymdstationen den 25 juni 1982. Farkosten lämnade rymdstationen den 2 juli 1982. Några timmar senare återinträdde den i jordens atmosfär och landade i Sovjetunionen.

Chrétien blev förste fransmannen i rymden.

Källor och referenser 

Rymdfarkoster
Sovjetunionens rymdprogram
Sojuzprogrammet
Saljutprogrammet
Interkosmos
1982 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1982
Henri de Boulainvilliers

Anne Gabriel Henri Bernard, markis de Boulainvilliers, född 11 oktober 1658 i Saint-Saire, död 23 januari 1722 i Paris, var en fransk historiker.

Asteroiden 8521 Boulainvilliers är uppkallad efter honom.

Tvåfolksteorin 
Boulainvilliers hatade Ludvig XIV:s envälde och tillhörde den adelsgrupp som försökte återupprätta aristokratins makt. Han försökte bevisa kungamaktens orättmätighet och det historiskt givna i ett aristokratiskt styrelsesätt. Enväldet stöddes däremot av breda folkskikt som tröttnat på aristokratins godtycke och på den oreda som rådde före Ludvig.

Markisen de Boulainvilliers och hans skyddsling Nicolas Fréret gav i början på 1700-talet spridning åt "tvåfolksteorin" som kom att spela en stor roll i fransk politisk idéhistoria i sitt postumt utgivna verk Historie de l'ancien gouvernement de la France (1727). I Frankrike härstammade folket, bönderna och borgarna, enligt deras uppfattning från de underkuvade gallo-romanerna. Aristokraterna däremot var ättlingar till de segrande germanska frankerna. Här möter vi den aristokratiska rasismen som inte riktas enbart mot judar eller färgade utan mot en annan grupp inom det egna folket. Boulainvilliers idé togs upp av andra, bland dem Montesquieu och den är en av hörnpelarna i Gobineaus rasistiska historiefilosofi. Boulainvilliers, Montesquieu och Gobineau var alla aristokrater, och även om de besjälades av en önskan att utröna de historiska orsakerna till den rådande samhällsordningen blev tvåfolksteorin en välkommen förklaring till och bekräftelsen på att de existerande sociala orättvisorna var givna av naturen och ofrånkomliga. En nation består alltid av två folkslag, segrare-erövrare och de besegrade, åtskilda genom ras och blod. 

Boulainvilliers verk gav upphov till en betydande vetenskaplig fejd under 1700-talet, vilken behandlats av Adolphe Thiers i Considérations sur l'histoire de France (1840).

Referenser

Noter

Källor 
 Kramár, Leo, Rasismens ideologer (2000)
 Svensk uppslagsbok, 4 (1930)

Se även 
 Sarmatism
 Pan-kelticism

Födda 1658
Avlidna 1722
Franska historiker
Rasteoretiker
Män
Sojuz T-7

Sojuz T-7 () var en flygning i det sovjetiska rymdprogrammet. Flygningen gick till rymdstationen Saljut 7. Farkosten sköts upp med en Sojuz-U-raket från Kosmodromen i Bajkonur den 19 augusti 1982. Den dockade med rymdstationen den 20 augusti 1982. Den 29 augusti 1982 flyttades farkosten från rymdstationens akterport, till stationens främre dockningsport. Farkosten lämnade rymdstationen den 10 december 1982. Några timmar senare återinträdde den i jordens atmosfär och landade i Sovjetunionen.

Savitskaja blev den andra kvinnan i rymden efter Valentina Teresjkova som gjorde sin rymdfärd 1963.

Källor och referenser 

Rymdfarkoster
Sovjetunionens rymdprogram
Sojuzprogrammet
Saljutprogrammet
1982 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1982
Victor Fleetwood

Victor Fleetwood (i riksdagen kallad Fleetwood i Kasimirsborg), född 19 juli 1804 i Loftahammars församling, Kalmar län, död 3 februari 1879 i Gamleby församling, Kalmar län, var en svensk friherre och riksdagspolitiker.

Fleetwood var överstelöjtnant vid Smålands husarregemente. Han var ledamot av riksdagens första kammare.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Svenska friherrar
Födda 1804
Avlidna 1879
Män
Personer från Loftahammars socken
Emil Gustafsson

Emil Gustafsson och liknande namn kan syfta på:

 Emil Gustafson (1862–1900), sångförfattare och förkunnare i Helgelseförbundet
 Emil Gustafsson (uppfinnare) (1886–1953)
 Emil Gustafson i Vimmerby, riksdagsledamot (1887–1976)
 Emil Gustavsson (skulptör) (1889–1957)
 Emil Gustavsson (född 1993), skolpolitiker
Johan Ohlsson (1833–1910)

Johan Ohlsson i riksdagen kallad Ohlsson i Stockholm, född 4 augusti 1833 i Ervalla församling, Örebro län, död 30 januari 1910 i Klara församling, Stockholms stad, var en svensk fabrikör och riksdagsman.

Ohlsson var verksam som fabrikör i Stockholm. I riksdagen var han ledamot av andra kammaren. I riksdagen skrev han åtta egna motioner bland annat om högre tullar, om ökade möjligheter att använda minderåriga vid sådant fabriksarbete, som "icke kan vara för hälsan skadligt".

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1833
Avlidna 1910
Män
Personer från Ervalla socken
Johan Ohlsson (1824–1901)

Johan Ohlsson, född 21 juli 1824 i Dörby församling, Kalmar län, död där 14 augusti 1901, var en svensk hemmansägare och riksdagsman.

Ohlsson var hemmansägare i Bårstad i Dörby socken. I riksdagen var han ledamot av andra kammaren.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1824
Avlidna 1901
Män
Personer från Dörby socken
Emil Gustafson i Vimmerby

Emil August Gustafson (i riksdagen kallad Gustafson i Vimmerby), född 20 december 1887 i Vimmerby, död där 25 december 1976, var en svensk lantbrukare och politiker (fram till 1932 frisinnad, därefter bondeförbundare).

Emil Gustafson var lantbrukare utanför Vimmerby, där han också hade lokalpolitiska uppdrag. Han var även en framträdande gestalt i den lokala bonderörelsen.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren från urtima riksdagen 1919 till utgången av 1920 (för Kalmar läns norra valkrets) samt 1922-1948 (för Kalmar läns valkrets). Fram till 1932 tillhörde han Frisinnade landsföreningen och anslöt sig således till dess riksdagspartier Liberala samlingspartiet respektive, efter den liberala partisplittringen 1923, Frisinnade folkpartiet, men 1933 övergick han till Bondeförbundet. I riksdagen tillhörde han jordbruksutskottet som suppleant 1925-1934 samt som ledamot 1935-1939, 1940-1943 samt 1944-1948. Också genom ett antal egna riksdagsmotioner engagerade han sig i jordbruksfrågor.

Källor

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Anders Norberg och Andreas Tjerneld, Almqvist & Wiksell International, Stockholm 1985), band 2, s. 275

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Frisinnade folkpartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Centerpartiet
Personer från Vimmerby
Födda 1887
Avlidna 1976
Män
Alfred Ohlsson

Johan Edvard Alfred Ohlsson (i riksdagen kallad Ohlsson i Halmstad), född 10 november 1850 i Stockholm, död 4 januari 1910 i Halmstad, var en svensk adjunkt och politiker (liberal).

Alfred Ohlsson var läroverkslärare i Stockholm och Göteborg innan han 1882 blev adjunkt vid högre allmänna läroverket i Halmstad 1882. Han var också lokalpolitiker i Halmstad, bland annat som stadsfullmäktiges vice ordförande 1898–1900 och riksdagsledamot i andra kammaren 1903–1905 för Halmstads stads valkrets. Som kandidat för Frisinnade landsföreningen tillhörde han dess riksdagsparti Liberala samlingspartiet. I riksdagen var han bland annat suppleant i 1903 års särskilda utskott. Han engagerade sig bland annat i fattigvårdsfrågor, till exempel mot systemet med bortauktionering av fattighjon och skrev fyra egna motioner om åtgärder mot bortauktionering av fattighjon och om inspektion av kommunala fattigvården. Två motioner gällde sjukkassors ställning vid arbetsgivares  konkurs.

Källor

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 396

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Politiker från Stockholm
Födda 1850
Avlidna 1910
Män
Blackface

Blackface är en typ av teatersminkning som anses skapa ett stereotypt porträtt av svarta. I USA användes blackface oftast inom minstrel-shower där vita skådespelare använde bränd kork och senare färg eller skoputs för att mörka huden och överdriva läpparna. De bar ofta peruk, handskar, slitna kläder med mera för att förstärka karikatyren. Även svarta skådespelare har uppträtt i blackface.

Blackface utgjorde en tradition inom amerikansk teater i ungefär 100 år och blev snabbt populär även i andra länder, särskilt Storbritannien, där traditionen levde kvar ännu längre. Blackface användes även i film, i exempelvis Nationens födelse (1915), Jazzsångaren (1927), Mammy (1930), Dansen går (1936), Sången från södern (1939), Vi på Broadway (1941), Värdshuset Fritiden (1942), Al Jolson (1946), Bamboozled (2000) och Dear White People (2014).

Kring mitten av 1900-talet förändrades attityderna kring hudfärg och rasism i USA och andra länder, vilket ledde till en förändrad attityd gentemot skådespeleri i blackface-smink. Blackfacesminkningen befäster stereotyper och förmedlar rasistiska föreställningar om den afroamerikanska kulturen till omvärlden. Karikatyren  och sminkningen lever dock fortfarande kvar, om än i begränsad utsträckning, oftast utanför USA, och orsakar ofta  kontroverser. Ett exempel är traditionen med Zwarte Piet i Belgien och Nederländerna som där spelar Sankt Nikolaus medhjälpare.  

Samtidigt som blackface rätteligen förknippas med rasism fanns det inte alltid en automatisk koppling. Al Jolson, som uppträdde flitigt i blackface-smink, var tämligen respekterad av svarta kollegor och publikationer.

Blackface i Sverige 
Det mest berömda exemplet med blackface i Sverige är Alice Babs framträdande i filmen Resan till dej från 1953. I filmens huvudnummer Fjärran Sol och Måne är Babs helt svart från topp till tå. Hennes sång handlar om att hennes högsta önskan är att få vit hy. Dåtidens filmrecensenter reagerade starkt mot dessa textrader.

Referenser

Teater
Rasism
Ord och fraser på engelska
Kompassmanet

Kompassmanet (Chrysaora hysoscella) är en manet som förekommer i nordöstra Atlanten och Medelhavet. Enstaka individer i medusastadiet driver ibland med strömmar till Sveriges västkust.

Kompassmaneten kännetecknas av bruna V-formade linjer som utgår ifrån mitten av klockan. Fyra långa och krusiga munarmar hänger ned från munnen i mitten av undersidan och 24 kortare men ganska kraftiga fångstarmar sitter fast vid klockans kant. Den blir upp till 25 cm i diameter med runt 60 cm långa tentakler. Färgen varierar kraftigt, men vanligast är gula eller vita nyanser.

På sina tentakler och munarmar har kompassmaneterna nässelceller som är kraftigt irriterande för människors hud, men det ger nästan uteslutande lokala symptom.

Medusorna lever framför allt av andra maneter, kammaneter, pilmaskar och borstmaskar. Bytesdjuren fastnar på och förlamas av fångstarmarna som för dem till munnen.

Kompassmaneten inleder sitt medusastadium som hane men får sedan honorgan och blir hermafrodit.

Referenser

Noter

Källor
Vattenkikaren - Kompassmanet
UR - Den blå planeten - Kompassmanet

Maneter
För försvaret av Odessa

Medaljen För försvaret av Odessa instiftades efter en ukas från Högsta Sovjets presidium av den 22 december 1942 . Skaparen av medaljens bild var konstnären N. I. Moskaljov.

Med medaljen "För försvaret av Odessa" belönades alla som hade deltagit i försvaret av Odessa - värnpliktiga inom Röda armén, krigsflottan och NKVD-trupperna, samt civilpersoner som på ett direkt sätt hade deltagit i försvaret av staden. Perioden för försvaret av Odessa anges till mellan 10 augusti och 16 oktober 1941.

Utdelningen av medaljen beslutades av Högsta Sovjets presidium och grundades på dokument som intygade att man faktiskt deltagit i försvaret av Odessa. Dessa dokument utfärdades av befälhavare för de militära enheterna, av chefer för de militära sjukvårdsinrättningarna, av Odessas regions- och stadsråd för arbetardeputerade.

Medaljen "För försvaret av Odessa" bärs på vänster bröst, och om man har blivit dekorerad med andra medaljer så skall den placeras direkt efter medaljen "För försvaret av Moskva".

Fram till 1985 hade omkring 30 000 personer dekorerats med medaljen "För försvaret av Odessa".

Medaljens beskrivning 
Medaljen "För försvaret av Odessa" tillverkas i mässing och har formen av en cirkel som har en diameter på 32 millimeter.

På medaljens framsida ser man, med havsremsan och Vorontsov-fyren i bakgrunden), figurer av en rödarmist och en flottist ur den sovjetiska flottan med nerfällda gevär. Ovanför figurerna finns inskriptionen "CCCP" ("SSSR"). Längs medaljen övre kant står det i en halvcirkel "Za oboronu Odessy" ("För försvaret av Odessa"). I början och i slutet av inskriptionen finns små femuddiga stjärnor. I medaljen nedre del finns en lagerkrans, som omges av ett band vid kvistarnas början med en femuddig stjärna ovanför. Medaljens framsida omges av en utbuktande kant.

På medaljens baksida finns inskriptionen "Za nasju sovetskuju rodinu" ("För vårt sovjetiska fosterland"). Ovanför inskriptionen finns hammaren och skäran avbildad.

Alla inskriptioner och bilder på medaljen är utbuktande.

Medaljen sätts genom ett öra och en ring fast ihop med en femkantig metallbricka som är omgiven av ett olivfärgat moiré-silkesband med en 2 millimeter bred blå längsgående remsa i mitten. Bandets bredd är 24 millimeter.

Källor

Noter

Externa länkar 

 Медали и ордена СССР (Sovjetiska medaljer och ordnar)
 Медаль «За оборону Одессы» på RusAwards.ru.
 Медаль «За оборону Одессы»

Sovjetiska medaljer
Odessa
Priser och utmärkelser instiftade 1942
Larz Anderson

Larz Anderson III, född 1866 i Paris, död 1937 i White Sulphur Springs, West Virginia, var en amerikansk affärsman och diplomat. Han var USA:s ambassadör i Japan 1912-1913. Hans hus i Washington, D.C., Anderson House, är en historisk sevärdhet. Huset fungerar som bibliotek, museum och huvudkvarter för Cincinnatussällskapet (Society of the Cincinnati). Anderson var medlem av sällskapet och änkan Isabel, en betydande filantrop, donerade huset till sällskapet efter hans död. USA:s äldsta bilmuseum, Larz Anderzon Auto Museum i Brookline, Massachusetts, grundades av Larz och Isabel efter att de hade gift sig. Bilmuseet finns i Larz Anderson Park, ett stort grönområde som Isabel donerade till Brookline efter hans död.

Anderson Memorial Bridge, bron mellan Boston och Cambridge, Massachusetts, kallas ofta Larz Anderson Bridge. Bron har dock egentligen fått sitt namn efter fadern Nicholas Longworth Anderson. Anderson lät bygga bron till faderns minne. Efter Andersons död donerade änkan parets bonsaisamling till Harvards arboretum.

Anderson studerade vid Harvard. Han var sedan verksam som diplomat i London 1891-1894 och de därpå följande tre åren i Rom. Han tjänstgjorde i Spansk-amerikanska kriget. Anderson var USA:s minister i Belgien 1911-1912 innan utnämningen till Japan.

Han är begravd i Washington National Cathedral.

Externa länkar
Anderson House History på Society of the Cincinnatis webbplats
The Larz Anderson Bonsai Collection på Harvards Universitys webbplats

Födda 1866
Avlidna 1937
USA:s ambassadörer i Japan
Män
WP:Projekt Japan
Personer från Paris
Joakim Wohlfeil

Joakim Wohlfeil, född 1963, är en svensk debattör inom freds- och rättvisefrågor. Han arbetar med internationella konflikter på biståndsorganisationen Diakonia. Han har också varit ordförande för SweFOR/Kristna Fredsrörelsen.

Under 90-talet arbetade han som sakkunnig på rasism och diskrimineringsfrågor inom regeringskanslierna och blev där tillsammans med Dogge Doggelito, Alexandra Pascalidou och Michael Alonzo framträdande i den svenska delen av Europarådets Antirasismkampanj "Alla Olika Alla Lika", som i Sverige också gick under namnet "Ungdom mot rasism (UMR)". 1996 blev han den förste generalsekreteraren för Ungdom mot rasism och har stått bakom flera satsningar mot rasism, antisemitism och främlingsfientlighet.

Sedan 2014 är Wohlfeil vice ordförande i det europeiska Centralafrika-nätverket EURAC (Réseau européen pour l’Afrique centrale) som arbetar med frågor kring säkerhet, demokrati och naturresurser i Stora-sjö-området i Centralafrika. Han var 2016-2018 även del i styrgruppen för uppstarten av EPRM (European partnership for responsible minerals), som är en stödfunktion för EU:s reglering av spårbarhet och handel med konfliktmineral.

Skrifter och rapporter 
 Februari 2008 – Illegal Ground, Svenska företag på ockuperat land
 Oktober 2008 – Risky Business, om gruvdrift i centralafrika
 Juni 2012 – A lot of Gold, a lot of trouble, om guldindustrin i nordöstra Kongo-Kinshasa
 2013 –

Referenser

Antirasism
Födda 1963
Män
Levande personer
Tomgång

Tomgång kallas det låga varvtalet en förbränningsmotor ligger vid då den är igång men inte används.
Tomgången varierar från motor till motor, en lastbilsmotor kan till exempel ligga på cirka 600 varv/minuten medan en Formel 1-motor kan ligga vid cirka 1 200. En tvåtaktsdiesel av typen GM EMD kan ha en tomgång på ca 300 varv/minuten. 
Stora tvåtaktsdieslar i stora fartyg har en tomgång på 50 varv i minuten. 

Tomgången skall inte ligga över eller under det som tillverkaren rekommenderar, för låg tomgång gör att motorns varvtal gungar upp och ner vilket med tiden kan slita ut den samt att vridmomentet blir väldigt lågt vilket lättare gör att det blir motorstopp när man skall börja köra. För hög tomgång sliter också på motorn, men framförallt bidrar det till ökade utsläpp.

Tomgångskörning i Sverige 
Tomgångskörning är förbjuden i flertalet kommuners lokala föreskrifter. Tomgångskörning definieras då vanligtvis som att ha fordonet på tomgång i mer än en minut, utom vid trafikljus och andra tillfälliga köer.

Referenser

Noter 

Motorer
Lagar
Denise Grünstein

Denise Grünstein, född 27 juni 1950 i Helsingfors i Finland, död 23 juni 2023 i Domkyrkodistriktet i Stockholm, var en finländsk fotograf och konstnär.

Denise Grünstein slog igenom på 1990-talet med surrealistiska porträttfoton  och arbetade som både modefotograf och fotograf av kommersiella bilder och konstbilder. Hon hade separatutställningar på bland andra Moderna museet och Millesgården. Hon utgav boken 59 buketter från min trädgård.

Denise Grünstein bodde och arbetade i Stockholm. Grünstein finns representerad vid Nationalmuseum  och Moderna museet i Stockholm.

Källor

Externa länkar
Elin Palmlund: Denise Grünstein – Som en scenograf på Kamera & Bilds webbplats, 29 september 2013.

Modefotografer
Svenska fotografer under 1900-talet
Svenska fotografer under 2000-talet
Finländska fotografer under 1900-talet
Finländska fotografer under 2000-talet
Fotografer från Helsingfors
Konstnärer från Helsingfors
Kvinnor
Födda 1950
Avlidna 2023
Personer inom judendomen i Finland
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Moderna museet