kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Peter Pelikan

Peter Pelikan, född 29 oktober 1941 i St. Pölten, är en österrikisk arkitekt, mest känd för sitt samarbete med konstnärer intresserade av byggnaders utformning.

Utbildning och arbeten
Pelikan studerade arkitektur vid Technische Hochschule (Tekniska högskolan ), nuvarande Technische Universität Wien, och avslutade med en högskoleingenjörsexamen på 1960-talet. 1972 började han verka inom stadsplaneringen i Wien. Från 1980 och framåt ägnade sig Pelikan åt det byggnadstekniska förverkligandet av Friedensreich Hundertwassers projekt, men även åt andra okonventionella byggplaner.

Till de förverkligade projekten med Hundertwasser hör bland annat Hundertwasserhaus (1983-85), Kunsthaus Wien (1989–91), kurortshotellet Rogner Bad Blumau (1990–97), omformandet av motorvägsrestaurangen Bad Fischau (1889–90) och i Tyskland Hundertwasser-huset i Bad Soden am Taunus (1990-93), daghemmet Heddernheim i Frankfurt am Main (1988-95) liksom Gröna citadellet i Magdeburg (2004-05, ihop med Heinz M. Springmann). Pelikans lojala och inkännande samarbete med Hundertwasser vilade på en idémässig samstämmighet, men renderade honom det hånfullt menade epitetet Fünfzigwasser.

Pelikan har emellertid även arbetat åt andra konstnärer med en neodekorativ, "antirationalistisk" arkitektursyn, som till exempel Arik Brauer eller Gottfried Kumpf. Han har också ansvarat för upprustandet av den siste smedens bostad och arbetsplats i Schönberg am Kamp, Niederösterreich, och omformat den till ett kultur- och turistcentrum.

Noter

Litteratur
 Robert Schediwy: Hundertwassers Häuser - Dokumente einer Kontroverse über zeitgemäße Architektur (Wien 1999). Innehåller bl. a. en intervju med Peter och Erika Pelikan.

Externa länkar
 Sevärdheter i Wien-Mariahilf
 Artikel om smedjan i Schönberg am Kamp

Österrikiska arkitekter under 1900-talet
Levande personer
Födda 1941
Män
Personer från Niederösterreich
King of Style

King of Style är en Big Air-tävling för freestyleeliten inom skidåkning. Tävlingen anordnas på Stockholms stadion.  King Of Style är en del av Stadium Winter Jam som även inkluderar en Big Air-tävling för snowboardåkare.

King of Style genomför ett videokval som är öppet för allmänheten, och reglerna är enkla: deltagaren laddar på Youtube upp ett skidåkningsvideoklipp på högst 60 sekunder med sig själv i huvudrollen. Besökare kan sedan "gilla" videoklippet, och en jury väljer fyra vinnare av de 20 högst begtygsatta klippen.

2011 års tävling avgörs den 19 november på Stockholms stadion.

Tidigare vinnare 
2011: Elias Ambühl
2010: Kevin Rolland
2009: Andreas Håtveit
2008: PK Hunder
2007: Sammy Carlson
2006: Richard Permin

Källor
http://www.svd.se/sportspel/nyheter/jon-olsson-slutade-tvaa-pa-stadion_2085093.svd
http://svt.se/2.127995/1.1780712/norrman_blev_king_of_style?page1887561=3

Externa länkar 
Facebook
Youtube
Stadium Winter Jam

Alpin skidsport
Sportevenemang i Stockholm
Alan Parker (musiker)

Alan Parker, född 26 augusti 1944 i Matlock i Derbyshire, är en brittisk gitarrist och kompositör, kanske bäst känd för sitt arbete i bandet Blue Mink.
 
Parker utbildades av Julian Bream vid Londons Royal Academy of Music och blev i slutet av 1960-talet en framgångsrik gitarrist i bandet The Congregation. Parker har sällan fått erkännande för sitt arbete, men nyligen namngavs han som elgitarristen på Donovans låt "Hurdy Gurdy Man". Han har även spelat gitarrsolo på The Walker Brothers "No Regrets".
 
Under flera år var Alan Parker orkestratör för kompositören Jerry Goldsmith, och han hjälpte Howard Shore med musiken i Sagan om ringen-trilogin. Parker har bland annat komponerat musik till filmerna Stormbreaker, Lasse Hallström-filmen Gilbert Grape och Hajen 3.
 
Parker har jobbat tillsammans med bland andra Donovan, Stevie Wonder, Frank Sinatra, Elton John, Dusty Springfield, Tony Bennett, Joe Dassin, Mick Jagger, Serge Gainsbourg, Kate Bush, David Bowie, Paul McCartney, John Lennon, Jimi Hendrix, Dave Clark och CCS.

Källor
Denna artikel är baserad på en översättning från engelska Wikipedia. Läst 2010-09-23.

Externa länkar
 Bigjimsullivan.com: om Alan Parker
 
 
 

Födda 1944
Brittiska gitarrister
Män
Levande personer
Personer från Derbyshire
Asobo Studio

Asobo Studio är ett franskt företag som utvecklar datorspel. Företaget, grundat 2002 av tolv tidigare anställda på Kalisto Entertainment, har sitt huvudkontor i Bordeaux i Frankrike.

Utvecklade spel

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Franska datorspelsföretag
Ingarö IF

Ingarö IF är en svensk idrottsförening som bildades den 16 mars 1965. Föreningen är en flersektionsförening som är verksam på Ingarö i Värmdö kommun. Verksamhet bedrivs inom fem sektioner - fotboll, innebandy, friidrott, motion och bordtennis. För de yngsta utövarna finns en sektionsöverskridande verksamhetsgren: Idrottslek för barn 4-5 år.

Anläggningar
Föreningens verksamhet bedrivs i huvudsak på Ingarö IP och i Ingarö Sporthall (Skeppet), en fullstor sporthall som ligger inom skolområdet Brunns Skola. Ingarö IP består av ett föreningshus, en naturgräsplan för fotboll, en konstgräsplan för fotboll samt en friidrottsanläggning. Kansliet är beläget i Ingarö Föreningshus, som stod klart i början av 2018.

Evenemang
Ingarö IF arrangerar årligen ett antal evenemang, bland annat motionsloppet Paradisloppet och fotbollscupen Ingarö Skärgårdscup.

Utmärkelser 
2014 utsågs Ingarö IF till” "Årets barn- och ungdomsförening" av Stockholms Fotbollförbund. Året efter, 2015, nominerades föreningen till motsvarande utmärkelse av Riksidrottsförbundet.

Fotboll 
Fotbollen är föreningens största sektion med verksamhet för pojkar och flickor från sex år via barn- och ungdomsverksamhet upp till seniorverksamhet. Damlaget spelar i division 3 och herrlaget spelar i div 5.

Ordföranden genom åren

Källor
http://www.ingaroif.se/

Fotnoter

Externa länkar
Klubbens webbplats

Fotbollsklubbar i Sverige
Friidrottsklubbar i Sverige
Innebandyklubbar i Sverige
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1965
Publikt

Publikt är en fackförbundstidning med nyhetskaraktär som fokuserar på statligt ägda och statligt finansierade verksamheter. Den ges ut av Fackförbundet ST och riktar sig till förbundets medlemmar och andra intresserade. Tidningen hette innan 2012 ST Press och innan 2004 Statstjänstemannen. Papperstidningen kommer ut 8 gånger per år och har en upplaga på 91 200 . Tidningen har även en webbupplaga som uppdateras dagligen.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Publikts hemsida
Publikt på Facebook
Publikt på LinkedIn

Svenska fackförbundstidningar
Lagar om piercing i olika länder

Det finns olika lagar och bestämmelser i olika länder, och i vissa fall skillnader mellan delstater i samma land, för piercing.

Åldersgränser i Australien 
I Australien måste personer under 16 år ha tillåtelse från föräldrarna för att få pierca öronen, näsan, ögonbrynet eller naveln och om en studio ignorerar lagen kan studion få böter på upp till 2200 australiska dollar. Genitala piercingar är på inget sätt tillåtna innan 18 års ålder, såvida det inte är av medicinska skäl.

Åldersgränser i USA 
Det finns inga generella regler för piercingar i USA, och varje stat får själv bestämma lagarna. 28 av staterna har satt lagar att underåriga inte får pierca sig i studio utan föräldrars närvaro eller skriftlig tillåtelse.

I olika stater i USA

Åldersgränser i Storbritannien 
I Storbritannien finns det inga regler för när man får pierca sig, och det planeras inte heller några, så länge det inte gäller genitala piercingar. Är man under 16 år får man inte pierca sig i könsorganen.

Lagar i Sverige 
En piercares verksamhet regleras i Sverige av bland annat smittskyddslagen. Av den framgår vilka sjukdomar som är anmälningspliktiga. Den som bär på en smitta är alltså skyldig att meddela detta. Miljöbalken föreskriver att en piercare skall anmäla sin verksamhet till myndigheterna samt utföra egenkontroll.

Åldersgränser i Sverige 
Sverige har inga lagstadgade åldersgränser för piercing, men många tatuerings- och piercingkliniker tillämpar en åldersgräns på mellan 13 och 18 år (13/14 år med en av målsmans tillstånd). Att pierca sig själv eller piercing utförd utan nödvändig hygien och kunskap kan leda till komplikationer.

Källor 

Piercing
Piercingtermer

Inom piercing finns det ett flertal termer.

Bananabell: En något böjd stav som man vanligtvis har i naveln.
Barbell:  Vanlig piercingstavsmycke.
Circular Barbell: Samma sak som en vanlig barbell, fast böjd, kallas också hästsko.
Dermal punch: En dermal punch består av ett cirkelformat blad fäst på ett ihålligt handtag, verktyget används oftast till lite större ingrepp i brosk för att på så vis slippa plågan att behöva töja upp sagda piercing och på så vis slippa både smärta och de potentiella komplikationer som kan uppstå. Verktyget finns i olika storlekar och kan även användas i mjukdelar, även om detta är något som ofta tittas lite snett på av vissa utövare, detta har dock på senare tid blivit mer och mer accepterat. Vid utförande använder sig utövaren av någon form av motstånd, detta kan vara en kork, tungspatel eller någon specialbyggt föremål, tryck och rotation är nödvändigt för att kunna använda "dermal punch" på ett korrekt vis. Dermal punchen var som mycket annat som används inom branschen från början ett medicinskt verktyg, där kallas den för 'biopsi punch' och används för att ta hudprov från levande eller avlidna objekt.
Fleshtunnel: En tunnel av vanligtvis metall, plast eller ben som man kan ha i sina upptöjda hål i till exempel öronen.
Skalpellering: är ett sätt att få hålen större, görs ofta när man inte kan töja mer eller om man från start vill ha ett större hål än vad det anses vara säkert att utföra med nålar eller andra verktyg.
Surface:
Töjning av en piercing/Stretching : Töjning av en piercing innebär att man under lång tid gör hålet allt större med hjälp av töjstavar, tejp, tyngder med mera. Vid töjningen är det viktigt att processen får gå långsamt för att inte orsaka onödiga skador. Att 'töja' är dock en lite missvisande term, det man egentligen gör/skall göra är att 'lura' sin kropp att producera fler hudceller genom att väldigt långsamt förstora smycket, det är därför många idag rekommenderar att man använder sig av någon form av tejp. En tejp utan lim är att föredra, då lim i de flesta fall innehåller ämnen som är mindre snälla mot huden, speciellt eftersom man kommer att vara utsatt för dem under en lång tid. Teflon-tejp, mer känt som gängtejp och bondagetejp brukar vara det bästa och populäraste.

Piercing
Lars Bryntesson

Lars Christer Bryntesson, född 10 juni 1960 i Gustav Adolfs församling i Borås, är en svensk socialdemokratisk politiker i Sigtuna kommun norr om Stockholm. Den 1 januari 2013 blev han kommunstyrelsens ordförande och kommunalråd då han efterträdde Anders Johansson. Han lämnade detta uppdrag i januari 2016 och återgick till att arbeta som tjänsteman i regeringskansliet. För närvarande upprätthåller han en tjänst som departementsråd i Finansdepartementet.

Mellan 2002 och 2006 var han kommunalråd och kommunstyrelsens ordförande i Värmdö kommun. Mellan 2006 och 2012 var han oppositionsråd.

Lars Bryntesson var ordförande i SECO, Sveriges Elevers Centralorganisation mellan 1979 och 1982. Han var ledamot av Värnpliktsrådet 1983-84. I sin yrkeskarriär utanför politiken har han bland annat  varit tjänsteman i regeringskansliet i olika departement.

Han är (2010) ledamot av socialdemokraternas distriktsstyrelse i Stockholms län och ordförande i styrelsen för Svenska Gymnastikförbundets folkhögskola Lillsved på Värmdö.

Referenser 

Svenska moderata kommunalråd
Kommunalråd i Värmdö kommun
Kommunalråd i Sigtuna kommun
Svenska politiker under 2000-talet
Politiker från Borås
Födda 1960
Levande personer
Män
Arkona

Arkona eller Arcona kan avse: 

 Kap Arkona – i södra Östersjön belägen, 45 meter hög klint bestående av krita och morän på den tyska ön Rügen
 Arkona (tempel) – ett tempel i borgen Jaromarsburg på Kap Arkona
 Arkona (musikgrupp) – ett ryskt pagan metal-band
 Arcona (djur) – ett släkte  tvåvingar
 Arcona (fastighetsbolag) – ett svenskt bolag
 Arcona Yachts AB – segelbåtsföretag
 Arcona 42 DS – en 40 fots däcksalongssegelbåt
 Cap Arcona – en stor tysk oceanångare
 Cape Arkona – udde i Heard- och McDonaldöarna
Manana Take

Manana Take var en gudinna ur Rapa Nui- mytologin, den inhemska religionen på Påskön. 

Hon levde i skyn och besökte en gång jorden i skepnad av en fisk, som gavs till kungen på grund av dess storlek och skönhet; monarken igenkände fiskens gudomlighet och alla monarker blev sedan dess förbjudna att simma i havet. 

Hon var gemål till Era Nuku, fjädrarnas och jordbrukets gud.

Referenser 
 William J. Thomson: Te Pito Te Henua, Or Easter Island

Havsgudar
Påskön
Oceansk mytologi
Saint-Georges de Bouhélier

Saint-Georges de Bouhélier, född 19 maj 1876 och död 20 december 1947, var en fransk författare. Han var son till diktaren Edmond Lepellier.

Genom manifest i Figaro och en egen tidskrift, Revue naturiste, gav Bouhélier upphov till den så kallade naturalistiska skolan, som i protest mot symbolismens starka inåtvändhet sökte via Victor Hugo förbinda Émile Zola med 1600-talets författare, till en panteistisk livs- och världsåskådning. de Bouhélier utvecklaide sina tankar i Les éléments d'une renaissance française. 1897 debuterade de Bouhélier som lyriker med Èglé ou les concerts champêtres, men utgav därefter främst romaner som La route noire (1900), La tragédie du nouveau Christ (1901), och från 1906 dramer, bland vilka märks Le carnaval des enfants (1911, uppförd i Stockholm 1919).

de Bouhélier hade en mängd lärjungar, men den som främst förde hans idéer vidare var Francis Jammes.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Externa länkar 
 

Franska författare
Franskspråkiga författare
Födda 1876
Avlidna 1947
Män
Svensk uppslagsbok
Dana Hill

Dana Hill, född 6 maj 1964 i Encino, Kalifornien, död 15 juli 1996 i Burbank, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. 

Hill har bland annat spelat Audrey Griswold, dottern i familjen, i Ett päron till farsa på semester i Europa (1985). Hon avled av diabetes.

Källor 
 Biografi 

Födda 1964
Avlidna 1996
Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Skådespelare från Kalifornien
Kvinnor
Jean-Baptiste Bouillaud

Jean-Baptiste Bouillaud, född 16 september 1796, död 29 oktober 1881, var en fransk läkare.

Bouillaud blev medicine doktor i Paris 1823, och var från 1831 professor i medicin vid Sorbonne. Bouillaud var flitig och framgångsrik i sin forskning. Han var föregångare till Paul Broca i fråga om talcentrats lokalisering i hjärnan.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Externa länkar 
 

Franska läkare
Kardiologer
Franska professorer
Personer verksamma vid Paris universitet
Personer i Frankrike under 1800-talet
Födda 1796
Avlidna 1881
Män
Svensk uppslagsbok
Tisias

Tisias, född på Sicilien på 400-talet före Kristus, var elev till Korax. Tillsammans med Korax sägs han ha grundat såväl den grekiska retoriken (i synnerhet den juridiska retoriken) samt sofismen. Samtidigt har det från flera håll ifrågasätts om de två över huvud taget existerat. Detta på grund av att källornas relevans kan diskuteras samt för att deras litterära verk försvunnit med tiden. 

De formulerade principerna för retoriken på Sicilien då de analyserade talares tillvägagångssätt under exempelvis domstolsförhandlingar. Då de sammanställt det insamlade materialet kunde de strukturera upp en form för retorikens grunder. Innan dess hade det muntliga talet som sådant existerat i många tusen år, men med hjälp av den relativt nya skriften kunde man nu på papper börja identifiera vilka delar i talspråket som gjorde det framgångsrikt. Sedermera kunde de två mot betalning börja undervisa i talets konst utifrån de lärdomar de fått. Tillsammans gjorde de alltså retoriken till en konstform som kunde läras ut av de som behärskade den. Tisias och Korax skrifter bevarades i lång tid och citerades och refererades senare av Aristoteles, Platon, Quintilianus och Cicero i deras verk. 

Det påstås att Korax var den som hade de största språkliga talangerna, medan Tisias var den skickliga i skrift. På så sätt kompletterade de varandra på ett utmärkt sätt då Tisias kunde få ner alla lärdomar och kunskaper Korax satt inne vilket resulterade i en handbok i retorikens konst. Tisias agerade dessutom som talskrivare åt många samtida retoriker. Dessutom hjälpte han folk att skriva juridiska tal när så efterfrågades.

Enligt legenden vägrade Tisias betala Korax för undervisningen innan han vunnit sitt första rättsfall. Efter ett års tid hade Tisias fortfarande inte betalat sin läromästare. Korax tog då fallet till domstolen. Korax argumenterade då för att om han vann rättegången, så skulle Tisias behöva betala för sina lektioner eftersom det i så fall hade varit vad domstolen beslutat. Om han däremot förlorade rättegången, skulle det vara ett bevis på att hans lektioner varit så pass bra och värdefulla för Tisias eftersom han då på ett bevisligen skickligt sätt lärt ut hur man vinner en rättegång. Alltså, enligt Korax sätt att resonera, skulle då Tisias få betala (för sina lektioner) oavsett om han vann eller förlorade. Tisias å sin sida menade att om han vann, skulle han inte behöva betala för lektionerna eftersom han då gått segrande ur tvisten. Detsamma gällde om han förlorade, för det skulle i så fall visa att Korax lektioner varit värdelösa eftersom han inte lyckats lära ut till sin elev hur man övertygar en jury. Domarna fick nog efter denna överläggning och valde att sparka ut båda två från domstolen.

Tisias blev senare lärare åt den grekiska filosofen, sofisten och retorikern Gorgias.

Källor

Antikens greker
Retoriker
Män
Födda 400-talet f.Kr.
Avlidna okänt år
Charles de Bovelles

Charles de Bovelles, latiniserat Carolus Bovillus, född 1479 och död 1566, var en fransk filosof och matematiker.

Han var lärjunge till Jacob Faber Stapulensis och genom denne påverkad av Nicolaus Cusanus. Som logiker sökte Bovelles också att sammanjämka den aristoteliska logiken med Cusanus lära om motsatsernas sammanfallande. Inom naturfilosofin förebådade han renässansens idéer. Bland hans skrifter märks De intellectu, Ars oppositorum, samt De nihilo (alla 1510).

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Franska logiker
Franska filosofer under 1500-talet
Franska författare under 1500-talet
Födda 1479
Avlidna 1566
Män
François-Claude de Bouillé

François-Claude-Amour, markis de Bouillé, född 19 november 1739 och död 14 november 1800, var en fransk general.

Biografi
Bouillé utmärkte sig under det nordamerikanska frihetskriget genom sina operationer i Västindien. Under franska revolutionens första år var han befälhavare över trupperna i Metz och lyckades genom sitt personliga mod där kuva ett farligt myteri. Han nedslog även ett soldatuppror i Nancy. Bouillé uppgjorde 1790 med Ludvig XVI en plan för den senares flykt till en stad i västra Frankrike, där han under skyddet av Bouillés armé skulle få handlingsfrihet. Sedan planen misslyckats, flydde Bouillé med sin son till Österrikiska Nederländerna och man sammanträffade med Gustaf III som uppehöll sig i Aachen. 

Den 20 juli 1791 utnämnde Bouille av Gustaf III till svensk generallöjtnant, och dennes son till generaladjutant av flygeln samt överstelöjtnant i armén. Efter en tid flyttade Bouillé till England, där han dog.

Bouillés memoarer utkom 1797.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.
Svensk Archivum, volym 1-2, sid 239.240

Franska generaler
Födda 1739
Avlidna 1800
Män
Europeiska cupvinnarcupfinalen i fotboll 1973

Europeiska cupvinnarcupfinalen i fotboll 1973 var den 13:e finalen i ordningen i Cupvinnarcupen i fotboll. Den spelades mellan AC Milan från Italien och Leeds United från England på Kaftanzoglio Stadium i Thessaloniki, Grekland. Milan vann matchen med 1–0 genom ett mål av Luciano Chiarugi.

Matchen blev mycket kontroversiell på grund av ett flertal tveksamma och matchavgörande domslut i Milans favör av domaren Christos Michas och Leeds ansökte om att matchen skulle spelas om vilket UEFA avslog.

Matchsummering
Milan var klara favoriter inför matchen delvis på grund av att Leeds förberedelser inför matchen stördes av ryktet att managern Don Revie hade accepterat ett anbud från Everton FC och att detta skulle bli hans sista match för klubben. Dessutom saknades  tre av lagets absoluta nyckelspelare, lagkaptenen Billy Bremner och meste målgöraren Allan Clarke som båda var avstängda och mittfältsgeneralen John Giles som var skadad. 

Ett par minuter in i matchen dömde domaren överraskande frispark till Milan ett par meter utanför Leeds straffområde efter vad som syntes vara en regelrätt tackling av Madeley i Leeds-försvaret. Vid frisparken petades bollen åt sidan och Chiarugi sköt ett skott vid sidan av försvarsmuren som gick i mål via stolpen, 1-0 till Milan. Leeds pressade på mot ett Milan som drog tillbaka laget i en defensiv uppställning och inriktade sig på snabba kontringar. Leeds dominerade resten av halvleken utan att kunna skapa några riktigt klara målchanser. I 15:e minuten fälldes Leeds forward Mick Jones innanför Milans straffområde i vad som ansågs vara en solklar straffspark men domaren ansåg inte det utan vinkade avvärjande.  

I andra halvlek pressade och dominerade Leeds ännu mer, men ett väl samlat Milan-försvar redde sig väl. Milan fortsatte med sin tillbakadragna och defensiva taktik. Vid ytterligare två tillfällen nekade domaren Leeds vädjan om straffspark, det första vid en fällning av Jones och den andra då bollen tog på en Milan-spelares hand inom eget straffområde. Leeds pressade mer och mer men Milan lyckades freda sitt mål och matchen slutade 1-0 till Milan.

Matchfakta

Se även 
 Cupvinnarcupen i fotboll 1972/1973

Noter

Externa länkar 
 
 

1973 i Grekland
1973
Internationella fotbollstävlingar i Grekland
Fotbollssäsongen 1972/1973
Sport i Thessaloníki
Relationer mellan Italien och Storbritannien
AC Milan
Leeds United FC
Komplikation (klockor)

Komplikation är en funktion på ett ur, utöver att visa timmar, minuter eller sekunder.

Enligt klocktillverkaren Patek Philippe så tillverkar de de mest komplicerade klockorna, med bland annat Calibre 89 som har 33 komplikationer

Exempel på komplikationer 
Fly-Back
Heliumventil
Kronograf, för att användas som stoppur
Repeater
Tachymeter
Telemeter
Tourbillon

Tidmätning
Fernand Bouisson

Fernand Emile Honoré Bouisson, född 16 juni 1874 och död 28 december 1959, var en fransk politiker.

Bouisson var indstriidkare och borgmästare i Marseille. Från 1909 var han socialistisk deputerad, och under första världskriget regeringens överkommissarie för handelsflottan. Bouisson blev 1924 vicepresident och 1927 president i duputerandekammaren.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter

Frankrikes regeringschefer
Borgmästare i Frankrike
Födda 1874
Avlidna 1959
Män
Anna Sophie Schack

Anna Sophie Schack, född 1689, död 1760, dansk länsman och godsägare. Hon blev i Schackenborgs historia känd under öknamnet “den onde Grevinde”. 

Dotter till Christian Rantzau (1649-1704) och Margrethe Rantzau (1642-1708) och gift 1711 med Hans Schack, länsgreve av Schackenborg (1676-1719). Vid makens död 1719 fick hon som sin styvsons förmyndare ansvaret för grevskapet Schackenborg och godset Gram. 

Hon utvidgade grevskapet genom inköp av andra gods. Vid styvsonens död 1741 efterlämnade han en femårig son som arvtagare, och då även hans änka avled fick Anna Sophie Schack än en gång ansvaret för länet. Hon ägnade sig åt en omfattande byggnadsverksamhet och lät bland annat uppföra Schacks Palæ, nuvarande Christian 9.s Palæ, i Köpenhamn år 1757. Hon skapade skulder som varade fram till 1818. 
Schack var en aktiv köpare och säljare av gods och en energisk länsadministratör som ofta var inblandad i rättsprocesser; även med sin styvson och styvsons son. 

Hon fick 1751 orden L'union parfaite.

Källor 
Dansk Kvindebiografisk Leksikon

Födda 1689
Avlidna 1760
Danska grevinnor
Danska godsägare under 1700-talet
Kvinnor