kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ferdinand Flintén

Ferdinand Flintén (även känd som Merkurius Månberg i tidig översättning, samt Hippolytos Calystén i modern översättning; Hippolyte Calys på franskt originalspråk) är en seriefigur som medverkar i Tintin-albumet Den mystiska stjärnan av Hergé. Figuren gör debut på sida 4 i albumet. Flintén är en självupptagen och temperamentsfull professor som arbetar med astronomi på ett observatorium och är troligen av belgisk nationalitet.

Flintén blir bekant med Tintin när Tintin besöker honom i syfte att få reda på mer om den oroväckande värmeböljan samt upptäckten av en förbryllande stjärna på natthimlen. Flintén uppvisar även stor kunskap om zoologi. Tillsammans med Tintin och sin hunsade assistent talar de om den nya stora stjärnan som de betecknar som ett stort eldklot. Efter att ha låtit sin assistent göra omfattande uträkningar och analyser av eldklotets sammansättning inser han slutligen att han (egentligen hans assistent) har upptäckt ett nytt grundämne som han förstås döper till flintenium. Han väljer att fira upptäckten genom att skicka iväg sin assistent för att köpa sega gubbar för två kronor.

Flintén tar initiativ till en vetenskaplig expedition till Norra ishavet, dit han tar med sig Paul Cantonneau för att undersöka grundämnet närmare efter att eldklotet har kolliderat med jorden. Efter ett stort pressuppbåd lämnar Flintén hamnen på fartyget Aurora vars befäl innehas av kapten Haddock. På Aurora möter han den före detta arbetskamraten Pythagoras. I likhet med de andra professorerna upplever han en omfattande sjösjuka till följd av det hårda vädret till sjöss. Efter vissa komplikationer i Reykjavik lyckas Flinténs expedition komma först till den mystiska stjärnan och bärgar en bit av den nya okända metallen för ytterligare studier.

Flintén dyker bara upp i Den mystiska stjärnan. Men Hergé och hans medarbetare hade planer på att återanvända honom till Månen tur och retur. Hans roll byttes dock ut mot Frank Wolff.

Den mystiska stjärnan blev emellertid film av Belvision. Där ersatte de honom med den mer kända seriefiguren Karl Kalkyl.

Seriefigurer i Tintin
Fiktiva forskare
Seriefigurer introducerade 1941
Virtuellt möte

Virtuellt möte eller distansmöte är ett möte (sammanträde) som hålls utan att deltagarna samlas i samma fysiska utrymme. Sådana möten kan till exempel hållas som videokonferenser, telefonkonferenser eller webbmöten.

Ordet virtuell, som är motsatsen till fysisk, markerar att de olika teknikerna möjliggör möten där man inte behöver träffas fysiskt. Andra benämningar på denna form av möten är digitala möten eller resfria möten. 

Denna form av möten på distans påverkar resmönster, framförallt genom att ersätta tjänsteresor. Mötesformen har fått en allt större betydelse då projekt i allt större utsträckning sker med parter på många orter, genom globaliseringen också i olika länder och världsdelar.  

Det ökade resandet kan ha negativa effekter på hälsa, trivsel och miljö, vilka delvis kan undvikas genom resfria möten. Resfria möten är ofta också billigare.

Hur lämpligt det är att mötas virtuellt beror bland annat på vilken typ av verksamhet man bedriver, vad som diskuteras under mötena, och hur ofta man behöver träffas. Avgörande är även hur väl man lyckas införa resfria möten som ett naturligt mötesalternativ i en organisation. 
 
Väl fungerade resfria möten ger även positiva effekter på organisationens lönsamhet och på personalens trivsel. Detta gör dem intressanta ur ett hållbarhetsperspektiv.

Referenser 

Sammanträdesteknik

en:Web conferencing
Zen och konsten att sköta en motorcykel

Zen och konsten att sköta en motorcykel, originalets titel: Zen and the Art of Motorcycle Maintenance, är den första av Robert M. Pirsigs böcker där han undersöker begreppet kvalitet och kvalitetens metafysik. Boken, som kom ut 1974, beskriver en resa genom USA med filosofiska diskussioner inflikade som författaren kallar för chautauquas. 

Titeln är en variant på titeln på Eugen Herrigels bok Zen i bågskyttets konst. I inledningen av boken står det att boken trots titeln "varken bör eller kan den direkt föras till den omfattande litteratur som siktar till att ge direkta och faktiska informationer om den ortodoxa zenbuddhismen. Ärligt talat är den inte mycket till handledning när det gäller motorcyklar heller."

Boken har sålt i miljoner exemplar på 27 språk och beskrevs i pressen som "Den mest allmänt lästa filosofibok någonsin"

Filosofiskt innehåll
Pirsig undersöker i boken begreppet kvalitet och han anser att kvalitet inte kan definieras. I uppföljaren Lila: En studie i moral utvidgar han sina utforskningar av kvaliteten till en metafysik som han kallas Kvalitetens metafysik (Metaphysics of Quality).

Referenser

Amerikansk litteratur
Filosofisk litteratur
Litteratur 1974
Överhogdal

Överhogdal är kyrkby i Överhogdals socken i Härjedalens kommun i nordöstra Härjedalen i en kil mellan Jämtland, Medelpad och Hälsingland. 

Orten genomkorsas av Europaväg 45 och är riksbekant för Överhogdalsbonaderna vars historia presenteras på Överhogdals forngård.

Föreningsliv
Missionsförsamlingen i Överhogdal blev tillräckligt stor för att ett bönhus kunde byggas i byn 1922. Sedan 2009 har motorcykelklubben Hog Valley MC sitt klubbhus i det före detta bönhuset.

Personer från Överhogdal
 Sjul Svensson, Sveriges äldsta levande man vid sin död 1902

Orter i Härjedalens kommun
Överhogdals socken

Överhogdals socken ligger i Härjedalen, ingår sedan 1974 i Härjedalens kommun och motsvarar från 2016 Överhogdals distrikt.

Socknens areal är 224,00 kvadratkilometer, varav 216,20 land. År 2000 fanns här 133 invånare. Kyrkbyn Överhogdal med sockenkyrkan Överhogdals kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Överhogdals socken bildades 1466 genom en utbrytning ur Svegs socken. 

Vid kommunreformen 1862 överfördes ansvaret för de kyrkliga frågorna till Överhogdals församling och för de borgerliga frågorna till Överhogdals landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Hogdals landskommun som 1974 uppgick i Härjedalens kommun. Församlingen uppgick 2006 i Ytterhogdal, Överhogdal och Ängersjö församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Överhogdal, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Härjedalen.

Geografi
Överhogdals socken ligger kring Ljusnans biflöde Hoan. Socknen är utanför den djupt nedskurna älvdalen en kuperad bergs- och skogsbygd med höjder som i halva arealen når över 500 meter över havet. 

Området genomkorsas av E45 samt Inlandsbanan.

År 1945 hittades ett gammalt gränsmärke i form av ett jättelikt flyttblock, den så kallade Skålsten på gränsen mellan Ytterhogdal och Överhogdal. Förutom denna finns, i samma område, ytterligare ett jätteflyttblock invid Hoan, den så kallade Risstenen.

Från Överhogdal kommer Överhogdalstapeten från vikingatiden, vilken återfanns i sakristians vedlår 1909.

Fornlämningar
Man har anträffat ett fynd från stenåldern, men inga helt säkra förhistoriska fornlämningar. Från medeltiden finns lämningar i form av slagg och blästerugnar från så kallad lågteknisk järnhantering.

Namnet
Namnet (1273 Hoadalenn) innehåller bygdenamnet Hogdal, 'dalgången runt ån Hoen'. Ånamnet (1273, Hoe) innehåller ho, tråg, ränna' syftande på fördjupningar i åns nedre lopp. Över som nämn 1430 eller 1484 syftar på att socknen ligger längre uppströms än Ytterhogdals socken.

Före 1910 skrevs namnet även Över-Hogdals socken.

Befolkningsutveckling

Se även
Överhogdals församling
Svegs tingslag

Referenser

Noter

Externa länkar

Bilder från Överhogdals socken. Källa: Jämtlands läns museum
 Hogdalsbygdens webbplats

Socknar i Härjedalen
Indelningar i Härjedalens kommun
Emil Andersson (högerpolitiker)

Emil Andersson , född 13 september 1877 i Solberga socken, Bohuslän, död 10 april 1958 i Solberga, var en svensk handelsman och riksdagspolitiker i (Högern).

Andersson bodde i byn Jäger i Kode, där han var verksam som handelsman och senare som kyrkovärd. Från 1919 var han ordförande i sin hemkommuns kommunfullmäktige. I riksdagen var han ledamot av första kammaren från 1937 i valkretsen Bohuslän. Han var bland annat suppleant i bankoutskottet. Han ligger begraven på kyrkogården vid Solberga kyrka.

Källor

Litteratur 
Tidens kalender 1941, almanack och uppslagsbok. Stockholm: Victor Pettersons bokindustri A.B., 1940, sid. 147.

Noter 
 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för högern
Personer från Solberga socken, Bohuslän
Födda 1877
Avlidna 1958
Män
Örnen har landat (film)

Örnen har landat () är en brittisk krigsfilm från 1976 i regi av John Sturges, baserad på romanen med samma titel från 1975 av Jack Higgins. Medverkande är bland andra Michael Caine, Donald Sutherland, Robert Duvall och, i en mindre roll, Sven-Bertil Taube.

Handling 
Filmen utspelar sig under andra världskriget och handlar om ett tyskt försök att kidnappa Englands premiärminister Winston Churchill som är på väg till en ort utan bevakning. Tyska kommandosoldater landar på brittisk mark och utger sig för att vara polska allierade på en övning i en by i England. De tyska soldaterna avslöjas innan de lyckas fullgöra sitt uppdrag och de blir besegrade av amerikanska styrkor som har ett läger i närheten. Ledaren för de tyska soldaterna undkommer och mördar Winston Churchill. Det visar sig att brittiska underrättelsetjänsten placerat en dubbelgångare på orten, för att maskera att den riktige premiärministern överlägger med de allierade ledarna Josef Stalin och Franklin D. Roosevelt i Teheran.

Medverkande (i urval) 
 Michael Caine – Oberst Kurt Steiner
 Donald Sutherland – Liam Devlin
 Robert Duvall – Oberst Max Radl
 Jenny Agutter – Molly Prior
 Donald Pleasence – Heinrich Himmler
 Anthony Quayle – Admiral Wilhelm Canaris
 Jean Marsh – Joanna Grey
 Sven-Bertil Taube – Hauptmann Hans (Ritter) von Neustadt
 Siegfried Rauch – Sergeant Otto Brandt
 John Standing – Father Philip Verecker
 Judy Geeson – Pamela Verecker
 Treat Williams – Kapten Harry Clark
 Larry Hagman – Överste Clarence E. Pitts
 Michael Byrne – Karl
 Joachim Hansen – SS Gruppenführer
 Terence Plummer – Arthur Seymour
 Tim Barlow – George Wilde

Källor

Externa länkar 
 

Brittiska filmer 1976
Andra världskriget på film
Brittiska krigsfilmer
Brittiska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av John Sturges
Engelskspråkiga filmer
Per Bergman (politiker)

Per Ragnar Bergman (i riksdagen kallad Bergman i Göteborg), född 1 februari 1915 i Domkyrkoförsamlingen i Göteborg, död 12 juni 2000 i Göteborg, var en svensk ombudsman och politiker (s).

Bergman var ledamot av riksdagens första kammare 1951–1964 och andra kammare 1965–1970, där han representerade Socialdemokraterna i Göteborgs stads valkrets. Han var även ledamot i den nya enkammarriksdagen från dess öppnande 1971. Han skrev i riksdagen 70 egna motioner många om bostadspolitik, om socialpolitik och om anslag till kultur- och utbildningsinstitutioner i Göteborg. Per Bergman är gravsatt i minneslunden på Kvibergs kyrkogård i Göteborg.

Källor

 Bergman, Per Ragnar på SvenskaGravar.se
Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Svenska socialdemokrater
Politiker från Göteborg
Gravsatta på Kvibergs kyrkogård
Födda 1915
Avlidna 2000
Män
Ames rum

Ames rum är ett oregelbundet rum som används för att skapa en optisk illusion. Det uppfanns 1946 av den nordamerikanske ögonläkaren Adelbert Ames, Jr., baserat på en konceptidé av Hermann von Helmholtz.

Ett Amesrum är konstruerat så att det från ingången förefaller att vara ett kubformat rum, med den bakre väggen parallell med den främre och sidoväggarna parallella gentemot varandra och proportionsriktiga gentemot golv och tak. Detta är dock en optisk synvilla, då det verkliga rummets form beskriver en asymmetrisk parallelltrapets.

Den optiska illusionen resulterar i att; en person som står i det främre hörnet framstår som onormalt stor samtidigt som en person i det andra bakre hörnet framstår att vara onormalt liten. Illusionen är såpass övertygande, att en person som går fram och tillbaka från det ena hörnet till det andra upplevs att växa eller krympa.

Studier har visat att det inte är nödvändigt att använda väggar och tak; utan att det kan räcka att skapa en horisont som bakgrund (som inte är horisontell), vilket syncentrum kan fås att se ett objekt relativt mot den konstgjorda horisontlinjen.

Ames rum förekommer i filmen Willy Wonka och chokladfabriken från 1971 som baserar sig på Roald Dahls barnbok Kalle och chokladfabriken från 1964. Konstruktionen användes även i produktionen av Sagan om ringen ett flertal gånger i sekvenserna i Fylke, för att anpassa höjden på Hoberna korrekt i förhållande till Gandalf när de stod jämte varandra. En tv-serie från 60-talet Voyage to the Bottom of the Sea använde ett Ames-rum i ett avsnitt för att visa ett försök att få två karaktärer, som stod i varsin ände av rummet, att tappa förståndet. Det brittiska rockbandet Status Quo använde ett Ames-rum då de gjorde omslaget till skivan On the level.

Honi-fenomenet
En typ av selektivt motstånd till perceptionsstörning är känd som Honi phenomenon som låter somliga gifta personer uppleva en mildare form av perspektivförändring än de som inte har någon känslomässig koppling till någon i rummet.

Effekten är relaterad till den känslomässiga invanda utseendet av exempelvis partners som står i "fel perspektiv". Kvinnor hade en relativt större benägenhet att mer rättvisande bedöma storleken deras partner gentemot storlekens bedömning på främlingar. Bedömningar gjorda av män påverkades däremot inte av de känslomässiga förhållandet.

Referenser

Noter

Källor

Se även
Forced perspective
Mystery Spot

Externa länkar

 
 
 

Optiska fenomen
Örnen har landat (roman)

Örnen har landat (originaltitel The Eagle has Landed) är en roman av Jack Higgins utgiven 1975.

Karaktärer
 Liam Devlin 
 Lt. Colonel Kurt Steiner 
 Leutnant Ritter von Neumann 
 Hauptstabfeldwebel Otto Brandt 
 Feldwebel Hans Altmann 
 Gefreiter Werner Briegel 
 Joanna Grey 
 Molly Prior
 Paul Koenig 
 John Amery
 Pamela Vereker 
 Brana Lezemnikof

Se även
Örnen har landat (film)

Källor

Skönlitteratur 1975
Brittiska romaner
Örnen har landat

Örnen har landat kan åsyfta:

 Örnen har landat (film) – en brittisk film från 1976
 Örnen har landat (roman) – en roman av Jack Higgins utgiven 1975
Trond Sefastsson

Trond Olof Sefastsson, född 11 maj 1956 i Björke församling på Gotland, är en svensk journalist, jurist och författare. Han tilldelades Stora journalistpriset 2001 för att med ett reportage i Kalla fakta ha bidragit till att Yasser Askar, som dömts till livstids fängelse för mord, beviljades resning och frikändes. 

Sefastsson medverkade tidigare i tv-produktionen Kalla fakta på TV4 men fick lämna programmet under uppmärksammade former efter att ha åtalats för mutbrott. Sefastsson tog emot 400 000 kronor från anhöriga till en dömd person för att enligt åklagaren som motprestation göra ett program om rättsfallet och därmed eventuellt åstadkomma en resning. Sefastsson hävdade att han bedrev juridisk rådgivningsverksamhet utöver journalistiskt arbete och att ersättningen avsåg juridiskt arbete och inte ersättning för påstådd beställningsjournalistik. Sefastsson fälldes för mutbrott i tingsrätten men friades i hovrätten med hänvisning till att han var frilans och inte anställd av TV4 och därmed inte var i en sådan position att mottagandet av ersättningen utgjorde muta i lagens mening. Sefastsson dömdes dock för bokföringsbrott till villkorlig dom och 40 dagsböter.

Sefastsson bedriver (2020) juridisk rådgivning tillsammans med bland annat före detta polisen Tommy Lindström i företaget Rättskonsulterna.

Källor

Svenska journalister under 2000-talet
Födda 1956
Levande personer
Män
Svenska jurister
Vinnare av Stora journalistpriset
Central-keltiska folk

Central-keltiska folk, från att under 450-250 f.Kr. ha omfattat nästan halva Europa, från Biscayabukten till Svarta havet, pressades kelterna avsevärt tillbaka av romarna och germanerna fram till Kristus födelse. Förutom i Gallien och de brittiska öarna var keltiska folk huvudbefolkning endast i Alperna-Karpaterna vid vår tidräknings början. Dessutom fanns keltiska kolonier kvar i Spanien (Kelto-iberer) och Turkiet (Galatier). De keltiska folk som nämns efter Kristus födelse i centrala Europa var:

Bojer
Bojerna var ett keltiskt folk som bodde i Tjeckien-Ungern, och som troligen gett namn år Böhmen (Bojheim). De besegrades av markomannerna under Marbod strax efter Kr.f. och försvann efter detta ur historien.

Helveter
Helveter eller helvetier (lat. helvetii) bodde i nuvarande Schweiz och har gett detta land sitt andra namn Helvetia. De var en av de keltiska stammar som gjorde uppror mot romarna, men besegrades av Julius Caesar år 58 f.Kr. De var även ett av många folk som invaderade norra Italien i samband med det s.k. markomannerkriget 169 e.Kr. innan de uppgick i de germanska folken.

Räter och noriker
Räter (lat. raeter) och noriker var två keltiska folk i Alperna som gett namn år de romerska provinserna Raetia och Noricum. Inom detta område fanns många små folkstammar, som till exempel Vindeliker som gett namn åt den romerska staden Vindelicum (Wien). Dessa folk försvann också så småningom i det germanska folkhavet.

Flera andra folkstammar som vid Kristus födelse bodde i området Karpaterna-Ungern är det osäkert om de tillhörde den keltiska, germanska eller illyriska folkgruppen. Så är fallet med burerna, gothinerna, oserna och t.o.m. pannonierna. Oserna var uppdelade i öst- och väst-oser och bodde på varsin sida om Donau i nuvarande Ungern. Enligt viss forskning var oserna ett sarmatiskt folk, där västoserna uppgick i langobardernas folk, medan östoserna vandrade till Kaukasus, troligen tillsammans med de sarmatiska alanerna. Där grundade detta ljushåriga indo-iranska folk landet Ossetien som fortfarande består som en autonom provins.

Skordiskerna 
Skordiskerna däremot som var bosatta bland annat i nuvarande Serbien var helt klart ett keltiskt folk, som gjorde uppror mot romarna redan under första århundradet f.Kr.

Kelter
I19

I19 eller I 19 eller I-19 kan syfta på:

I 19 – en benämning på Norrbottens regemente.
I-19 – en Interstate Highway i Arizona, USA, se Interstate 19.
Agnes Baltsa

Agnes Baltsa (Aγνή Mπάλτσα), född 19 november 1944 på ön Lefkas, är en grekisk mezzosopran.

Baltsa började spela piano vid sex års ålder innan hon flyttade till Aten 1958 för att koncentrera sig på sången. Hon tog examen på det grekiska nationalkonservatoriet 1965 och åkte därefter till München i Tyskland för att fortsätta studera på ett Maria Callas-stipendium. 

Hon debuterade 1968 som Cherubin i Mozarts Figaros bröllop på operan i Frankfurt, innan hon uppträdde som Octavian i Strauss Rosenkavaljeren på Wiener Staatsoper 1970. Under Herbert von Karajans ledning fick hon snart uppmärksamhet och uppträdde regelbundet vid musikfestivalen i Salzburg i Österrike. Hon blev Kammersängerin vid Wiener Staatsoper 1980.

Agens Baltsa är kanske mest känd som Carmen i Georges Bizets opera som hon gjort ett antal gånger tillsammans med José Carreras. Hon har också sjungit verk av Mozart (i synnerhet Così fan tutte), Rossini (Barberaren i Sevilla, La Cenerentola, L'italiana in Algeri), Mascagni (På Sicilien), Verdi (Aida, La Forza del Destino, Il Trovatore, Don Carlos), Bellini (I Capuleti e i Montecchi) och Donizetti (Il Campanello, Maria Stuarda).

Hon har dessutom spelat huvudrollen i en tysk film, Duett, 1992 där hon spelar operasångerska.

Externa länkar 
 Inofficiell webbplats
 Fanklubbwebbplats
 
 Discography at SonyBMG Masterworks

Referenser 
 Engelska Wikipedia.
 Sørensen, Inger, 1993, Operalexikonet, s. 50.

Grekiska operasångare
Mezzosopraner
Födda 1944
Kvinnor
Levande personer
Grammy Award-vinnare
Lars Steiner

Lars Steiner född 22 mars 1972 i Byberg, Forsa socken, Hälsingland, är en svensk barnboksförfattare.

Bibliografi  
 Pekbibel (2006)
 Pek-Elvis (2007)

Källor 
Presentation på Rabén & Sjögren

Externa länkar 

Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Personer från Hudiksvalls kommun
Födda 1972
Levande personer
Män
Enrique Murciano

Enrique Ricardo Murciano, född 9 juli 1973 i Miami, är en amerikansk skådespelare med kubanskt ursprung. Han är mest känd som Danny Taylor i kriminalserien Brottskod: Försvunnen. Han har även medverkat filmer som Traffic och Black Hawk Down.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 
 
 

Födda 1973
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Personer från Miami
Jarnail Singh Bhindranwale

Jarnail Singh Bhindranwale, eller Jarnail Singh (på punjabi: ਜਰਨੈਲ ਸਿੰਘ ਭਿੰਡਰਾਂਵਾਲੇ), född 12 februari 1947 i byn Rode i Faridkot-distriktet i Punjab i Indien, död 6 juni 1984 i Amritsar, var ledare för den sikhiska gruppen Damdami Taksal. 

Bhindranwale hade stort inflytande över många sikher i Punjab. Han försökte sprida sikhismens ursprungliga värderingar och övertalade ungdomar att följa religionens ursprungliga bud och lärosatser. Han var känd för sitt stöd till att upprätta den föreslagna sikhistiska teokratiska staten Khalistan. Bhindranwale greps 1981 för misstänkt delaktighet i mordet på Jagat Narain, föreståndaren för Hind Samcher-gruppen. Bhindranwale lät sig gripas för att sedan släppas på grund av brist på bevis, emellertid höll de indiska poliserna noggrann uppsikt över honom. Han var desto mer inblandad i Massakern i Gyllene templet där han och andra militanta sikher ockuperade Akal Takhit-byggnaderna, inklusive Gyllene Templet i Amritsar. Han dödades av Indiens armé, som av den indiska premiärministern Indira Gandhi hade beordrats att döda de sikhiska separatisterna i helgedomen. Alltsedan sin död har Bhindranwale förblivit en omstridd person i Indiens historia. Somliga ser honom som martyr som kämpade för sikhernas bästa, medan andra ser honom som en militant extremist.

Bakgrund
Bhindranwale föddes i byn Rode i distriktet Faridkot i delstaten Punjab.  Hans far, Joginder Singh, var bonde och lokal sikh-ledare. Jarnail Singh var den sjunde av åtta söner. Han uppfostrades till strikt vegetarianism. Bhindranwale var jordbrukare fram till 1965, då han gick med i Damdami Taksal, ett resande sikhiskt universitet i närheten av Moga i Punjab, som då leddes av Gurbachan Singh Khalsa. Bhindranwale studerade under ett års tid sikhiska skrifter, sikhisk teologi och dito historia för Gurbachan Singh Khalsa, därefter återvände Bhindranwale till jordbruket. Han gifte sig med Bibi Pritam Kaur, dotter till Bhai Sucha Singh av Bilaspur, och de fick tillsammans två sönder Ishar (1971) och Inderjit Singh (1975). Bibi Pritam Kaur avled av hjärtproblem vid 60 års ålder i Jalandhar 15 september 2007.

Referenser

Se även
Massakern i Gyllene templet

Födda 1947
Avlidna 1984
Personligheter inom sikhismen
Indier
Terrorism
Personer som stupat i strid
Män
Breathe (musikalbum av Midnight Oil)

Breathe är ett musikalbum av den australiska gruppen Midnight Oil, utgivet 1996.

Låtförteckning

Externa länkar
 Midnight Oil

Musikalbum 1996
Album av Midnight Oil
Engelskspråkiga musikalbum
Kuggnäsfestivalen

Kuggnäsfestivalen är en musikfestival som arrangeras på Kuggnäs motorgård i Kuggnäs utanför Nyköping. Kuggnäsfestivalen lockar främst besökare från vikingarockare, skinheads och raggare.

Bakgrund 
2001 berättade Arnöbor om hur "sieg heil"-ropen och vit makt-musiken hördes från området.

År 2003 firade Kuggnäs motorgård sitt 25-årsjubileum med en två dagar lång musikfestival. Festivalen besöktes av över 1000 deltagare och fick snabbt dåligt rykte. Polisen rapporterade om hitlerhälsningar och att festivalen var till för personer på yttersta högerkanten.  Efter jubileet kom festivalen att bli ett återkommande musikevenemang första helgen i augusti.

Sommaren 2012 besökte 3 500 människor Kuggnäsfestivalen. Detta år gjorde Ultima Thule sin sista spelning som man valde att förlägga till Kuggnäsfestivalen. Boken Lions of the North beskriver Kuggnäsfestivalen som "den största årliga samlingen av skinnskallar i Norden".

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Musikfestivaler i Sverige