kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bränningsabborrar

Bränningsabborrar (Embiotocidae) är en familj i ordningen abborrartade fiskar med 13 släkten och cirka 20 arter. De flesta arterna lever i nordöstra Stilla havet från Kalifornien till Alaska. Två släkten förekommer nära Japan och Koreahalvön. Med undantag av två arter vistas alla i bränningen vid strandlinjen. Zalembius rosaceus når djup till 300 meter under vattenytan. Hysterocarpus traskii har anpassat sig till kaliforniska floder med sötvatten.

Kännetecken 

Dessa fiskar har en oval grundform med jämförelsevis hög rygg. Kroppslängden ligger mellan 13 och 47 cm men de flesta blir inte längre än 25 cm. Det fullständiga sidolinjeorganet sträcker sig i en hög båge över bröstfenan. Färgen är inte enhetlig men ofta finns en silver skugga. Ofta ändrar sig kroppsfärgen under parningstiden eller unga fiskar har en annan kroppsfärg än vuxna fiskar.

Fortplantning 

Bränningsabborrar är vivipara. Honan föder 3–10, jämförelsevis stora, ungar åt gången.

Systematik 

För närvarande skiljs mellan 22 arter fördelade på 13 släkten:

 Amphistichus
 Amphistichus argenteus (Gibbons, 1854).
 Amphistichus koelzi (Hubbs, 1933).
 Amphistichus rhodoterus (Agassiz, 1854).
 Brachyistius
 Brachyistius aletes (Tarp, 1952).
 Brachyistius frenatus Gill, 1862.
 Cymatogaster
 Cymatogaster aggregata Gibbons, 1854.
 Ditrema
 Ditrema temminckii Bleeker, 1853.
 Ditrema viride Oshima, 1955.
 Embiotoca
 Embiotoca jacksoni Agassiz, 1853. 
 Embiotoca lateralis Agassiz, 1854.
 Hyperprosopon
 Hyperprosopon anale Agassiz, 1861.
 Hyperprosopon argenteum Gibbons, 1854.
 Hyperprosopon ellipticum (Gibbons, 1854).
 Hypsurus
 Hypsurus caryi (Agassiz, 1853).
 Hysterocarpus
 Hysterocarpus traskii Gibbons, 1854.
 Micrometrus
 Micrometrus aurora (Jordan & Gilbert, 1880).
 Micrometrus minimus (Gibbons, 1854).
 Neoditrema
 Neoditrema ransonnetii Steindachner, 1883.
 Phanerodon
 Phanerodon atripes (Jordan & Gilbert, 1880).
 Phanerodon furcatus Girard, 1854.
 Rhacochilus
 Rhacochilus toxotes Agassiz, 1854.
 Rhacochilus vacca (Girard, 1855).
 Zalembius
 Zalembius rosaceus (Jordan & Gilbert, 1880).

Referenser

Tryckta källor 
 Joseph S. Nelson, Fishes of the World, John Wiley & Sons, 2006,  
 Eschmeyer, Herald, Hamann: Pacific Coast Fishes, Peterson Field Guides,

Webbkällor 
 Embiotocidae på Fishbase

Externa länkar 

Abborrartade fiskar
The Simpsons: Bart & the Beanstalk

Simpsons: Bart & the Beanstalk är ett plattformsspel som lanserades 1994 för Game Boy. Spelet utvecklades av Software Creations och publicerades av Acclaim Entertainment. Spelet är baserat på TV-serien Simpsons och är en parodi på Jack och Bönstjälken. I spelet växer en stor bönstjälk utanför familjen Simpsons hus och spelaren kontrollerar Bart Simpson. I spelet klättrar Bart upp för bönstjälken och kommer för varje nivå högra upp.

Handling och gameplay 
I spelet går Bart Simpson till marknaden för att sälja familjens ko och träffar på Mr. Burns som byter ut den mot frön och en slangbella. När Bart kommer hem äter hans far, Homer upp fröna men tappar en som hamnar i marken och börja växa. Bart börjar klättra upp till toppen.  I spelet medverkar också fler karaktär från TV-serien.

The Simpsons: Bart & the Beanstalk är ett sidscrollande plattformsspel,  för singelplayer. Nivåerna i spelet heter, "Up the Beanstalk", "Outside the Castle", "The Giant's Cupboard", "Soup Du Jour", "The Giant's Room", "Escape from the Castle" och "Down the Beanstalk". För att klara nivån måste Bart plocka upp ett antal guldmynt. På varje nivå träffar Bart på fienden som han attackerar med sin slangbella. Han kan även hitta dynamiter som spränger ett större antal. I spelet är fienderna otäcka skalbaggar, bålgetingar, flugor, ankor, råttor och eldflugor och ett antal bossar.

Utveckling och release
Spelet är utvecklat av Software Creations och publicerad av Acclaim. Musiken gjordes av Joe Smith. Spelet släpptes i februari 1994 i USA för Game Boy, och i Japan den 30 september samma år.

Externa länkar

Källor

Datorspel 1994
Datorspel baserade på Simpsons
Game Boy-spel
Peter Jakob Planta

Peter Jakob Planta, född 1721 i Jönköping, död 1814 i England, var en svensk missionär. Han ämnade först bli fältskär och tjänstgjorde därefter på apotek i Stockholm, tills han 1747 reste som missionär till Jamaica, där han i tjugo år verkade bland de svarta slavarna.

Källor

Noter 

Svenska missionärer
Födda 1721
Avlidna 1814
Män
Personer från Jönköping
Personer i Sverige under 1700-talet
Charles Dupuy

Charles Dupuy, född 5 november 1851, död 23 juli 1923, var en fransk politiker.

Dupuy var ursprungligen läroverkslärare och valdes 1885 av opportunistpartiet till deputerad. Han var undervisningsminister 1892-1893 i Alexandre Ribots regering och april-december 1893 konseljpresident och inrikesminister. I december 1893 blev Dupuy president för deputeradekammaren och visade stor kallblodighet genom att, då anarkisten Vaillant kastade en bomb i plenisalen, sitta kvar i talmansstolen och lugnt förklara: Förhandlingarna fortsätta. Maj 1894-januari 1895 och november 1898-juni 1899 var Dupuy åter konseljpresident och inrikesminister. Under första perioden genomförde han en del sociala reformer, andra perioden inföll vid den tidpunkt, då striden kring Alfred Dreyfus pågick som häftigast. Utrikespolitiskt hade han då att ta ställning i Fashodakonflikten. 1900 blev Dupuy senator. Han var inte någon mera betydande person men en god administratör, oförvitlig samt övertygad republikan.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Externa länkar 
  

Frankrikes presidenter
Frankrikes regeringschefer
Frankrikes inrikesministrar
Franska senatorer
Franska politiker under 1800-talet
Franska politiker under 1900-talet
Födda 1851
Avlidna 1923
Män
Svensk uppslagsbok
Von Planta

von Planta är en gammal adelsätt från Graubünden i Schweiz. På 1200-talet var ätten betydande i övre Engadin. De stred under 1500- och 1600-talen med den mäktiga ätten Salis om väldet i Graubünden och räknar bland sina medlemmar flera framstående krigare, statsmän och lärda.

Se även 
Pompejus von Planta, 1569–1621
Martin von Planta, 1727–1772
Gaudenz von Planta, 1757–1834
Peter Konradin von Planta, 1815–1902

Källor 

Schweiziska släkter
Adliga släkter
Ugglan
Richard Beer-Hofmann

Richard Beer-Hofmann, född 11 juli 1866 i Wien, död 26 september 1945 i New York, var en österrikisk romanförfattare, dramatiker och poet.

Biografi  

Efter moderns tidiga bortgång växte Beer-Hofmann upp hos släktingar, först i Brno och sedan i Wien. Han studerade under 1880-talet juridik och promoverades 1890. Samma år lärde han känna författarna Hugo von Hofmannsthal, Hermann Bahr och Arthur Schnitzler, som han sedan länge hade som vänner. Hans privata förmögenhet tillät att han verkade som skriftställare utan att behöva försörja sig genom sådant arbete. År 1898 gifte han sig med Pauline Anna Lissy. Paret fick tre barn: Mirjam, Naëmah und Gabriel.

År 1893 utkom Novellen, som innehöll novellerna Das Kind och Camelias. Därefter följde dikter, berättelsen Der Tod Georgs (1900) och tragedin Der Graf von Charolais (1904). Från 1906 arbetade Beer-Hofmann på dramasviten Die Historie von König David, som dock aldrig fullbordades. Efter första världskriget tvingade inflationen honom till lönearbete. Under 1920-talet och fram till 1932 var han verksam som regissör, bland annat för Max Reinhardt.

Romanen Der Tod Georgs brändes under bokbålen runt om i Nazityskland 1933.

Richard Beer-Hofmann emigrerade ett år efter Nazitysklands annektering av Österrike till Schweiz (Zürich) och sedan till New York. Där gav han upp arbetet med König David och ägnade sig helt åt en bok till minnet av hustrun Paula, som hade dött den 30 oktober 1939. År 1945 blev han amerikansk medborgare. Han dog samma år.

Bibliografi
Novellen (1893)
Schlaflied für Mirjam (dikt, 1897)
Der Tod Georgs (roman, 1900)
Der Graf von Charolais. Ein Trauerspiel (1904)
Gedenkrede auf Wolfgang Amadé Mozart (1906)
Trilogin Die Historie von König David (ofullbordad)
Jaákobs Traum. Ein Vorspiel (1918)
Der junge David. Sieben Bilder (1933)
Vorspiel auf dem Theater zu König David (1936)
Verse (1941)
Paula. Ein Fragment (1949)

Referenser

Noter

Externa länkar

 Böcker av och om Richard Beer-Hofmann på svenska bibliotek. Libris.

Österrikiska författare
Tyskspråkiga författare
Födda 1866
Avlidna 1945
Män
Pompejus von Planta

Pompejus von Planta, född 1570, död 1621, var en schweizisk krigare och politiker av ätten von Planta. Han verkade för att Graubünden skulle ansluta sig till Spanien och Österrike i dess strider mot Frankrike och Venedig.

Under växlande lycka pågick inbördesstriderna i Graubünden från 1617 med ständigt växande förbittring. Sedan von Planta som ledare för sitt parti vunnit avgörande framgångar och ett massmord på protestanter i Veltlin 1620 ytterligare uppretat motståndarna, blev von Planta mördad på sitt slott Rietberg av nitton sammansvurna under ledning av Georg Jenatsch.

Källor

Noter 

Schweiziska politiker
Schweiziska militärer
Födda 1569
Avlidna 1621
Män
Ugglan
Personer i Schweiz under 1500-talet
Personer i Schweiz under 1600-talet
Kaputdzjugh

Kaputdzjugh (), azerbajdzjanska: Qapıcıq, är ett 3 905 m högt berg som ligger på gränsen mellan Armenien och Azerbajdzjan. Det är det högsta berget i Azerbajdzjan och det näst högsta i Armenien. Det är snö på berget året runt.

Externa länkar 
 peakbagger.com
 syunik.am

Zangezurbergen
Berg i Azerbajdzjan
Azerbajdzjans gränser
Jungfrutornet i Baku

Jungfrutornet (, Qyz Qalasy) lokalt känt som Giz Galasi ligger i den gamla delen av Baku, Azerbajdzjan. Tornet är byggt på 1100-talet och är sedan 2001 inskrivet i Unescos världsarvslista som ett historiskt monument. Det är ett av landets mest kända byggnadsverk och ett av Azerbajdzjans nationella emblem, och är därmed med på azeriska sedlar och andra officiella brevpapper. 

I Jungfrutornet finns ett museum som presenterar Bakus historiska utveckling.

Till följd av att Kaspiska havet drog sig tillbaka uppstod mellan 800- och 1400-talet en landremsa, på vilken man byggde Jungfrutornet.

Källor

Referenser 

Gamla staden i Baku
Byggnader och anläggningar i Baku
Torn i Azerbajdzjan
Minnesmärken i Baku
Museer i Baku
Historiska museer i Azerbajdzjan
Landmärken i Azerbajdzjan
Världsarv i Azerbajdzjan
Världsarv inskrivna 2000
Martin von Planta

Martin von Planta, född den 4 mars 1727 i Susch, död den 29 mars 1772 i Haldenstein, var en schweizisk teolog, pedagog och fysiker, tillhörande släkten von Planta. 

von Planta grundade 1761 en högre bildningsinstans, "Seminarium", i sitt hemland, något som vid denna tid ansågs vara ett märkligt företag. Anstalten var först förlagd till Haldenstein, men flyttades 1771 till slottet Marschlins.

von Planta konstruerade 1755 en elektrostatisk generator (en "skivelektricitetsmaskin"), och framlade dessutom bland annat ett förslag om användningen av ånga som drivkraft för fartyg och vagnar.

Källor 

Schweiziska teologer
Schweiziska pedagoger
Schweiziska fysiker
Personer i Schweiz under 1700-talet
Födda 1727
Avlidna 1772
Män
Ugglan
Henri Dupuy de Lôme

Henri Dupuy de Lôme, född 15 oktober 1816, död 1 februari 1885, var en fransk ingenjör.

Dupuy de Lôme gjorde betydande insatser för den franska flottans utveckling under 1800-talet, byggde 1853 det första flytande pansarbatteriet, 1859 det första bepansrade linjeskeppet och konstruerade under Paris belägring 1870-1871 en styrbar luftballong, varmed de första försöken anställdes 1872.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 

Franska ingenjörer under 1800-talet
Franska uppfinnare
Alumner från École polytechnique
Storofficerare av Hederslegionen
Födda 1816
Avlidna 1885
Män
Svensk uppslagsbok
Pólyas fyra faser

Polyas fyra faser är en metod för matematisk problemlösning som har utvecklats av matematikern George Pólya (1887–1985).

Polyas fyra faser inom matematikundervisningen 
När man arbetar med matematisk problemlösning och använder sig av Polyas fyra faser, kan man utgå från följande frågeställningar inom respektive fas.

 Fas 1. Förstå problemet: Vad innebär det att förstå uppgiften? Vilka matematiska begrepp och egenskaper kommer in här?
 Detta verkar så självklart men förstår man inte problemet helt eller ens delvis är det svårt att lösa. Polya ville att följande frågor skulle ställas:  • Förstår du alla de ord som används för att uttrycka problemet?  • Vad är det du ska hitta eller visa?  • Kan du återge problemet med egna ord?  • Kan du tänka dig en bild eller ett diagram som kan hjälpa dig att förstå problemet?  • Finns det tillräckligt med information för att göra det möjligt för dig att hitta en lösning?

 Fas 2. Skapa en plan: Vilken plan kan man konstruera? Ska man använda sig av en formell eller en informell lösningsmetod?
 Polya beskriver att det finns många rimliga sätt att lösa problem på. Genom att lösa problem blir man bättre på att välja strategi. Nedan ges några förslag på strategier:
 Gissa och kontrollera 
 Leta efter ett mönster
 Gör en ordnad lista 
 Rita en bild
 Eliminera möjligheter 
 Lösa ett enklare problem
 Använd en modell
 Arbeta bakåt
 Använd en formel
 Lös en ekvation 

 Fas 3. Genomföra planen: Beskriv hur du löser uppgiften. Vilka frågor kan man ställa under genomförandet av planen?
 Detta steg är oftast lättare än att utforma planen. I allmänhet är allt du behöver tålamod. Håll kvar vid planen som du har valt. Men skulle det visa sig att den inte fungerar välj en annan. 
 Fas 4. Kontrollera resultatet: Är svaret rimligt? Varför - varför inte? Kan man på något sätt kontrollera svaret? I så fall hur? Kan man lösa uppgiften på något annat sätt? I så fall hur? Ta med dig lärdomarna som du har från denna lösning till nästa gång.

Några goda råd 
Tänk på att när man löser problem så är det sällan en rak linje från fas 1 till fas 4. Oftast hoppar man fram och tillbaka. Dessutom är det så att ett matematiskt problem kan bestå av flera små deluppgifter som behöver nystas upp, innan man når en slutsats.

Litteratur 
 Polya, G. (1973) How to solve it: a new aspect of mathematical method. 2 utg, 2 tr. Princeton, N J, Princeton University Press. 1971, 2:a tr 1973. .
 Polya, G. (2003) Problemlösning: en handbok i rationellt tänkande. Print on demand. Stockholm, ePan. Översättning och vetenskaplig granskning av Torbjörn Lagerwall. .

Se även
George Polya

Referenser

Noter 

Matematisk terminologi
Fyrtal
Gaudenz von Planta

Gaudenz von Planta (även Gaudenz von Samedan), född den 30 november 1757 i Samedan, död den 8 november 1834 på samma ort, var en schweizisk politiker, en av ledarna i de tre förbund som härskade i Graubünden. Han skötte bland annat förhandlingarna med franska republiken och Napoleon Bonaparte. Sedan Graubünden blivit en schweizisk kanton, något som von Planta ivrigt medverkat till, innehade han regelbundet några av de viktigaste ämbetena i kantonen.

Källor

Noter 

Schweiziska politiker under 1700-talet
Födda 1757
Avlidna 1834
Män
Ugglan
Peter Konradin von Planta

Peter Konradin von Planta, född 1815, död 1902, var en schweizisk politiker och historiker, hörande till ätten von Planta. Efter avslutade juridiska studier i Tyskland blev han advokat, innan han 1855 valdes till president i kantonen Graubündens domstol. Han var också medlem både av kantonstyrelsen och de schweiziska national- och ständerråden.

Av hans arbeten märks Das alte Rätien (1872), Die Schweiz in ihrer Entwickelung zum Einheitsstaate (1877), Geschichte von Graubünden (1892) och Mein Lebensgang (1901).

Källor

Noter 

Schweiziska politiker under 1800-talet
Schweiziska historiker
Födda 1815
Avlidna 1902
Män
Ugglan
Berger de Crau

Berger de Crau är en vallande herdehund från Crau intill Camargue i Bouches-du-Rhône i södra Frankrike. Dess vallningsstil är mer självständig och vaktande och inte lika dirigerad av föraren som hos till exempel border collie. Stilen är anpassad till det lokala transhumance-bruket. Sedan 2009 pågår ett samarbete mellan den franska kennelklubben Société Centrale Canine (SCC), regionala jordbruksorganisationer och enskilda uppfödare och fårägare för att registrera rastypiska individer, skriva en rasstandard och organisera en rasklubb. Man vill ha en standard där bevarandet av bruksegenskaperna går före resultat på hundutställning, så som det är för border collie och australian stock dog (working kelpie).

Berger de Crau är en medelstor hund med tjock, krullig päls. Färgerna är svart eller skiftande i svart och grått. Berger de Crau har använts vid restaureringen av vattenhunden barbet.

Källor
 
 Un second rassemblement pour la sauvegarde du chien "Berger de Crau", Treiz’élevage december 2010/januari 2011, Chambre d'Agriculture Bouches-du-Rhône  
 Mathieu Girandola: Le "chien de Crau" enfin reconnu à sa juste valeur, LaProvence.com 10 februari 2009 

Vall-, boskaps- och herdehundar
Hundraser från Frankrike
Hugo Loersch

Hugo Loersch, född 20 juli 1840 i Aachen, död 10 maj 1907 i Bonn, var en tysk jurist och rättshistoriker.

Loersch blev 1873 extra ordinarie och 1875 ordinarie professor i preussisk och fransk civilrätt vid Bonns universitet. Han utgav åtskilliga skrifter, av vilka kan nämnas Weistümer der Rheinprovinz (I, 1900; i "Publikationen der Gesellschaft fur Rheinische Geschichtskunde").

Källor

Tyska rättshistoriker
Tyska professorer i juridik
Personer verksamma vid Bonns universitet
Jurister under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Aachen
Födda 1840
Avlidna 1907
Män
Ugglan
Hjälm m/1846

Hjälm m/1846 var en hjälm som användes inom försvarsmakten (dåvarande krigsmakten).

Utseende 
Denna hjälm är tillverkad i svart läder med en förgylld vapenplåt som även är blåemaljerad hos officerare.

Användning 
Hjälmen användes vid Livregementets dragoner (K 2) som ersättning för hjälm m/1823 och ersattes senare av hjälm m/1895.

Fotografier

Referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011 

Hjälmar
Modell äldre för Kavalleriet
Flughafen Berlin Brandenburg

Flughafen Berlin Brandenburg GmbH (fram till december 2011 Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH) är bolaget som sköter Berlins storflygplats Berlin Brandenburgs flygplats.

Fram till dess nedläggning 2008 var man även ansvarigt för driften av Tempelhof samt för Tegel som lades ner 2020. Schönefeld är idag Terminal 5 på Berlin Brandenburgs flygplats. 

Tyska företag
Transportanläggningar i Berlin
Transport i Brandenburg
Protesterna i Armenien 2011

Protesterna i Armenien 2011 är en pågående serie av civila demonstrationer i syfte att framkalla politiska reformer och eftergifter från både regeringen i Armenien och den medborgerliga regeringen i huvudstaden Jerevan. Demonstranter har krävt frigivande av politiska fångar, åtal mot de ansvariga för de oppositionsaktivister som dog efter protesterna mot valet 2008 och inledning av demokratiska och socioekonomiska reformer, inklusive rätten att demonstrera på Freedom Square i centrala Jerevan. De har också protesterat mot Jerevans borgmästare Karen Karapetjan för att han förbjudit handel från stadens gator. Oppositionen har spelat en viktig roll i att organisera och leda demonstrationer. Den har också efterlyst nyval och krav på regeringens avgång.

Regeringen har beviljat flera eftergifter till de protesterande, bland annat har de gått med på oppositionens krav på en undersökning dödsfall i protesterna 2008, gett dem tillstånd demonstrera på Freedom Square i slutet av april, och släppt flera fängslade oppositionsmedlemmar.

Protester

Gatuförsäljarnas protester 
Gatuförsäljare i Jerevan är arga över borgmästare Karapetyan beslut att den 13 januari börja verkställa ett strikt förbud mot gatuförsäljning, och protesterade utanför det kommunala kontoret i huvudstaden den 19 januari. Stadens tjänstemän insisterade på att förbudet var nödvändigt för folkhälsan och säkerheten, men demonstranterna svarade med att ropa slagord som kritiserade Karapetyan. En tjänsteman från Armeniens republikanska parti har klagat på att kommunens förbud har hindrat många av invånarna från att kunna försörja sig och sina familjer. Några av demonstranterna uppmanade Karapetyan till att antingen träffa dem och diskutera eller avgå. Protesterna framför stadshusen blev snart en daglig företeelse ända in i februari.

Källor

Referenser 

2011 i Armenien
Armenien under 2000-talet
Politikåret 2011
Bygholm

Bygholm är en herrgård, en så kallad hovedgård, strax väster om Horsens i Danmark. I dag fungerar den som hotell.

Bygholm var ursprungligen ett kungligt slott, antagligen uppfört av Erik Menved efter ett bondeuppror 1313. Bygholm var säte för en kunglig lensmand (se Bygholms län); den mest berömde av dessa var alkemisten Erik Lange, under vilken gården i hög grad förföll. Därför, och möjligen också efter en brand på Bygholm i början av 1600-talet, flyttade lensmanden till Stjernholm, och länet bytte därefter också namn efter denna gård. Bygholm blev underställt Stjernholm och gavs 1661 tillsammans med denna gård till Hamburgbon Peder von Ufelen. von Ufelen sålde den 1670 vidare till Joachim Werner Bülow, som återuppförde Bygholms huvudbyggnad – dock inte den nuvarande, som uppfördes först 1775 – och åter fick den upprättad till hovedgård. I slottsparken finns en vall, där det gamla Bygholm ska ha stått.

Källor

Externa länkar 

Scandic Bygholm Park

Slott i Danmark
Horsens
Abraham Duquesne

Abraham Duquesne, född omkring 1610, död 1688, var en fransk sjömilitär.

Duquesne var son till en protestantisk handlare och sjöfarare i Dieppe, gick tidigt till sjöss och tog en ivrig och lycklig del särskilt i kaparkriget mot spanjorerna. Under svensk-danska kriget var Duquesne major i svensk tjänst, och tjänstgjorde tidvis som eskaderchef och utmärkte sig särskilt i andra slaget vid Femern. Efter freden återvände Duquesne till Frankrike, blev 1667 generallöjtnant i marinen och understödde kraftigt Jean-Baptiste Colbert i hans arbete för flottans höjande. Under sjöstriderna mot holländare och spanjorer i Medelhavet 1675-76 var Duquesne den egentlige befälhavaren och den verklige segraren i slaget vid Stromboli 1675, vid Agosta där Michiel de Ruyter blev dödligt sårad samt vid Palermo. På grund av sin strävhet och sin protestantiska tro, som han bestämt vägrade överge, var han föga omtyckt av Ludvig XIV, som endast gav honom pengar att inköpa ett markisat 1681 men vägrade befordra honom. 1682 och 1683 sändes Duquesne att tukta Barbareskstaterna men ansågs inte ha visat nog energi vid bombardemanget av Alger. 1684 förde han visserligen med framgång i ett företag mot Genua, men efter Colberts död och nantesiska ediktets upphävande var Duquesnes tid förbi. Själv erhöll han religionsfrihet, men hans bröder och söner måste lämna landet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska generaler
Födda 1600-talet
Avlidna 1688
Män
Venus från Engen

Venus från Engen är en venusfigurin från omkring 14 000 år före Kristus, som upptäckts i en grotta i Peterfels utanför Engen i Baden-Würtemberg i Tyskland.

Venus från Engen är snidad i beckkol och liknar Venus från Monruz, som återfunnits 130 kilometer från Engen.

Venusfigurinen finns på Städtische Museum + Galerie i Engen

Källor
Om Venus från Engen på webbplatsen Don's Maps - Resources for the study of Palaeolithic / Paleolithic European, Russian and Australian Archaeology / Archeology, läst 2 juni 2011

Noter

Engen
Fornfynd i Tyskland