kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mercedes-Benz W165

Mercedes-Benz W165 är en tävlingsbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren Mercedes-Benz 1939.

Bakgrund
När de tyska silverpilarna härskade oinskränkt över trettiotalets Grand Prix racing, valde flera av de övriga deltagarna, som Alfa Romeo, Maserati och MG, att fokusera på den mindre voiturette-klassen. Här körde man med mindre 1,5-litersmotorer.

Hösten 1938 gick det rykten att internationella bilsportförbundet planerade för att 1940-talets Grand Prix-tävlingar skulle köras med voiturettebilar, allt för att öka konkurrensen. När nyheten kom att populära Tripolis Grand Prix, i den italienska kolonin Libyen, skulle köras med voituretter 1939, för att förhindra att tyskarna återigen slog de italienska tillverkarna, bestämde Mercedes-Benz att man skulle ta fram en 1,5-litersbil.

Utveckling
Den nya tävlingsbilen togs fram på rekordtid. För att spara tid och resurser användes så många delar som möjligt från trelitersbilen W154. Motorn var dock helt ny, med åtta cylindrar i V-form. Men en enkel Roots-kompressor gav motorn 254 hk, starkare än de italienska konkurrenterna.

Tekniska data

Tävlingsresultat
Trots ett till synes omöjligt tidsschema skickade Mercedes-Benz två bilar till tävlingen i Tripoli i början av maj säsongen 1939. Den andra bilen fick monteras ombord på båten under färden över Medelhavet.

Väl på plats överträffade bilen alla förväntningar, då Hermann Lang vann tävlingen, med stallkamraten Rudolf Caracciola på andra plats. Bilen gjorde bara detta enda framträdande under säsongen och av planerna för 1940-talets Grand Prix-tävlingar blev intet, då världen var upptagen med annat.

Källor
Mercedes-Benz: Legenden på landsvägen, red. Claus Worup, 1994. ISSN 0909-9271
Tyska Wikipedia.

Externa länkar
  Mercedes-Benz Museum.
  The Golden Era of Grand Prix Racing om Mercedes-Benz.
  Dennis Davids Grand Prix History.

W165
Historiska tävlingsbilar
Grand Prix-bilar
Bakhjulsdrivna fordon
Voiturette

Voiturette är en fransk benämning för småbilar, som haft olika betydelser genom åren. Léon Bollée skapade benämningen för sin år 1895 patenterade trehjuliga bil.

I bilens barndom kallade de franska tillverkarna, såsom Léon Bollée, De Dion-Bouton och Renault, sina minsta modeller Voiturette. 

Under mellankrigstiden användes beteckningen på tävlingsbilar med motorer med max 1,5 liters cylindervolym, exempelvis Alfa Romeo 158/159 Alfetta, Bugatti Type 37 och Mercedes-Benz W165. Dessa efterträddes efter andra världskriget av formel 2-klassen.

Efter andra världskriget återkom beteckningen på de mopedbilar som tillverkades i Frankrike och som idag blivit populära i hela Europa, då de räknas som moped klass I och får framföras med enklast möjliga körkort.

Externa länkar
 Voiturette i Wiktionary

Bilar
Laminariaceae

Laminariaceae är en familj bland de bruna algerna (Phaeophyceae).

Arterna är utmärkt genom högt utvecklad bål. Från en rotlik del uppskjuter en stjälk, som i sin spets bär ett eller flera ofta väldiga och långa bladlika organ, vilka tillväxa vid sin bas. Endast könlös fortplantning är säkert känd. Laminariaceae förekommer i tempererade och kalla hav, där de kan bilda stora skogar på havsbottnen. Där de finns i större mängd, användas de på olika sätt, såsom till näringsmedel, boskapsfoder och limberedning. De bränns till aska ("kelp", "varek"), och ur denna framställs jod.

Källor 

Brunalger
Svenska ättartal

Svenska ättartal är ett genealogiskt uppslagsverk utgivet i 14 årgångar av Victor Örnberg åren 1885–1908. De första fem årgångarna hade titel Svensk slägtkalender.  Avsikten var att presentera översikter över personbeståndet i bekanta, icke-adliga svenska släkter, ofta från Stockholm. Verket är grundläggande för svensk borgerlig genealogi. Landsarkivet i Göteborg utgav 1939 genom landsarkivarien Gustaf Clemensson ett omfattande personregister till hela verket, omfattande ca 63 500 namn. Detta utgavs i ny upplaga av Genealogiska föreningen 1976.

Örnbergs ättartal efterträddes av den av Gustaf Elgenstierna startade ännu utkommande och efter modernare principer uppställda serien Svenska släktkalendern, och räknas av praktiska skäl numera in i denna serie av dess utgivare.

Genealogi i Sverige
Laminaria

Laminaria är ett släkte i familjen Laminariaceae bland brunalgerna.

Bålen består av en flerårig stam, som är fäst på havsbottnen med greniga rhizoider och i spetsen bär ett sig årligen förnyande, läderartad blad. I anatomiskt avseende utmärks den genom förekomst av slemkanaler och silhyver.

Användning
Traditionellt har algens stjälkar kommit till användning inom kirurgin för utvidgning av öppning och kanaler, t.ex. örongången.

Algens celler är omgivna av en starkt utvecklad, gelatinös substans som skrumpnar vid torkning, men som gärna tar upp vatten och då utvidgar sig till femfaldig volym.

Laminaria och andra brunalger insamlas också och bränns, varefter man ur askan utvinner jod och kaligödsel. De kan också användas som djurfoder och i Kina och Japan i vissa fall som människoföda.

Källor 

Brunalger
Skeppsklocka

Skeppsklocka är en klocka med kläpp som används på båtar och fartyg. Skeppsklockan har från 1600-talet funnits på skepp, och än i dag beordras det i sjövägsreglerna att använda skeppsklockan för signalering vid ankarliggande i dimma. Klockkläppen manövreras med en klockstropp för att varna i dimma, eller på örlogsfartyg för att slå glas, det vill säga att ange tiden för besättningen inför vaktavlösning. De slås parvis.

Referenser 
 
 Nautisk uppslagsbok. 

Sjöfart
Klockor
Musikinstrument
Oscar Andersson (utförsåkare)

Oscar Andersson, född 1982 i Sundsvall, är en svensk alpin skidåkare som tävlar för Sundsvalls SLK. Han har en 12:e plats i slalom från 2006 som bästa resultat i världscupen. Säsongen 2007/2008 placerade sig Andersson bland de trettio bästa på världscupen i tre deltävlingar. Andersson blev svensk mästare i slalom år 2008 i Almåsa/Östersund.

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska alpina skidåkare
Födda 1982
Män
Levande personer
Idrottare från Sundsvall
Svenska mästare i alpin skidsport
Svenska idrottare under 2000-talet
Aquila (släkte)

Aquila är ett släkte som tillhör familjen hökar och som omfattar ett antal större rovfåglar som alla kallas örnar. Örnar är inte ett taxonomisk begrepp utan används för att beskriva större rovfåglar som inte nödvändigtvis är nära besläktade.

Det utmärks genom stora och breda vingar samt en ganska stark, från roten avsmalnande näbb, som har övre och undre kanterna parallella. Näsborrarna är tvärställda och fötterna fjäderklädda på hela främre sidan. Arterna i släktet vistas i bergiga skogstrakter, några även i lundar och lövträdsdungar. De lever av små däggdjur och fåglar, men förtär även, i synnerhet vintertid, döda djur.

Arterna bygger mycket stora och platta bon på klippor eller i höga träd. Honan ruvar äggen ensam.

Taxonomi
Aquila tillhör en grupp med närbesläktade släkten av "typiska" örnar i Hieraaetus, Lophaetus och Ictinaetus. Uppdelningen av dessa släkten har tidigare varit omdiskuterad, men efter DNA-studier råder relativ konsensus kring taxonomin. 

Följande arter placeras numera i Aquila:
 Stäppörn (Aquila nipalensis)
 Savannörn (Aquila rapax)
 Spansk kejsarörn (Aquila adalberti)
 Kejsarörn (Aquila heliaca)
 Kungsörn (Aquila chrysaetos)
 Skogsörn (Aquila africana) – tidigare i Spizaetus
 Kuskusörn (Aquila gurneyi)
 Kilstjärtsörn (Aquila audax)
 Klippörn (Aquila verreauxii)
 Hökörn (Aquila fasciata) – tidigare i Hieraaetus
 Afrikansk hökörn (Aquila spilogaster) – tidigare i Hieraaetus

En förhistorisk art utdöd under holocen, tyrrenörn (Aquila nipaloides), finns också beskriven.

Följande arter har tidigare placerats i släktet:
 Wahlbergs örn (Hieraaetus wahlbergi)
 Fläckörn (Hieraaetus ayresii)
 Pygméörn (Hieraaetus weiskei)
 Dvärgörn (Hieraaetus pennatus)
 Småörn (Hieraaetus morphnoides)
 Större skrikörn (Clanga clanga)
 Mindre skrikörn (Clanga pomarina)
 Indisk skrikörn (Clanga hastata)
 Rödbukig örn (Lophotriorchis kienerii)

Källor 
Delar av texten är översatt från engelska wikipedias artikel Aquila (genus) läst 2008-01-12

Noter

Externa länkar 

Hökartade rovfåglar
Instrumental Hits 1

Instrumentala Hits 1 utkom 1988 och är ett album av det svenska dansbandet Vikingarna.

Låten "Return to Sender" (Åter till avsändaren) är bland annat en cover på låten av Elvis Presley.

Låtlista 
 Return to Sender
 Whiter Shade of Pale
 Rosegarden
 I Can't Stop Loving You
 Jambalaya
 Sometimes When We Touch
 Red River Rock
 Hasta Mañana
 Smoke Gets In Your Eyes
 Living Doll
 Ramona
 Tell Laura I Love Her
 My Boy Lollipop
 Lovers (Ta' Mej till Havet)

Listplaceringar

Externa länkar
 Information i Svensk mediedatabas.
 Information i Svensk mediedatabas.
 Information i Svensk mediedatabas.
 Information i Svensk mediedatabas.

Referenser

Album av Vikingarna
Album utgivna på Nordiska musikgruppen
Musikalbum 1988
Instrumentala musikalbum
Mayrhofen

Mayrhofen är en ort och kommun i förbundslandet Tyrolen i Österrike. Kommunen har  invånare (), på en yta av  km². Mayrhofen ligger i Zillertal, 633 meter över havet.

Dalen Zillertal innehåller 662 kilometer pister samt glaciäråkning i Hintertux. Under sommarhalvåret vallfärdar många vandrare och äventyrare till Mayrhofen med dess välorganiserade vandringsleder.

Musikgruppen Die Mayrhofner kommer från orten.

Indelning 
Kommunen består av två orter (Ortschaften) (inom parentes invånarantal ):
 Ginzling ()
 Mayrhofen ()

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Tyrolen
Kommuner i Tyrolen
Vintersportorter i Österrike
Sealfax

Sealfax var en telefaxmaskin skapad av Leif Lundblad. Det som skilde Sealfax från andra faxar var kuverteringsmodulen. När faxet skrevs ut, matades sidorna ut mellan två plastfilmsskikt som sedan förseglades.

Externa länkar
New Scientist

Kontorsvaror
Erik Bye

Erik Erikssøn Bye född 1 mars 1926 i Brooklyn, New York, USA, död 13 oktober 2004, var en norsk tevepersonlighet, sångare och journalist. Han var bosatt i Asker.

Bakgrund
Erik Bye var son till operasångaren Erik Ole Bye och Rønnaug Dahl. 

Han studerade engelska, journalistik och dramaturgi vid University of Wisconsin (1953). Han var journalist vid Associated Press (1953–1955), BBCs norska avdelning (1955–1958), och sedan vid NRK.

TV-karriär
Erik Bye var involverad i flera av de tidiga teveprogrammen i NRK. I samarbete med Willy Andresen skrev han en lång rad melodier. Erik Bye väckte bland annat uppståndelse då han lät en grupp psykiskt utvecklingsstörda barn och ungdomar uppträda med «Folk og røvere i Kardemomme by» på norsk teve, något som aldrig hade gjorts tidigare.

Andra intressen
Han arbetade för Redningsselskapet under stora delar av sitt liv, och fick något år före sin död ett räddningsfartyg uppkallat efter sig.

1994 engagerade Bye sig som motståndare till ett norskt medlemskap i EU.

Film om Erik Bye
Dokumentärfilmen Giganten (2005) skildrar Byes tre sista levnadsår och hans sista offentliga uppträdanden.

Övrigt
Bye kom 17 december 2005 på tredje plats, i en direktsänd omröstning om århundradets norrman på NRK,  efter kung Olav V och Einar Gerhardsen.

Diskografi (urval) 
 Album 
Vi går ombord (1960)
Erik Bye synger Skjæraasen (1966)
Jeg vet en vind (1972)
Gammel er min fjord (1974)
Norske folketoner (1978)
Askøyarven vil vi verja: Erik Bye gjester Askøy (1978)
Vandring på Vår Herres klinkekule (1985)
Langt nord i livet (1994) 
I dur og brott (2003) (med Kongelige Norske Marines Musikkorps)
Støv og stjerner (2003)

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Munspel under bar himmel (1967)

Priser och utmärkelser 
 Narvesenprisen 1965
 Gammleng-prisen 1988
 Cappelenpriset 1993
 Norsk kulturråds ærespris 1993

Referenser

Externa länkar

Norsk biografisk leksikon

Norska journalister under 1900-talet
Norska sångare under 1900-talet
Norska författare under 1900-talet
Norskspråkiga författare
Födda 1926
Avlidna 2004
Män
Marielle

Marielle är en fransk variant av namnet 'Maria' som är ett bibliskt namn med latinskt och grekiskt ursprung. Namnet Marie har flera hundra varianter, Marielle är ett av dem. Det fanns år 2007 1 966 personer som hade Marielle som förnamn i Sverige, varav 1 325 som tilltalsnamn.

Referenser 

Kvinnonamn
Ny svensk släktbok

Ny svensk släktbok är titeln på ett genealogiskt uppslagsverk utgivet häftesvis runt sekelskiftet 1900 av Gustaf C:son Leijonhufvud och Karl K:son Leijonhufvud. Syftet var att åstadkomma en motsvarighet för icke-adliga ätter till adelns ättartavlor, det vill säga i tabellform givna presentationer över en släkts alla medlemmar genom tiderna. 

Namnet anspelade på den som en fortsättning på Gabriel Anreps Svensk slägtbok.

Detaljrikedomen på uppgifterna varierar mellan varje släkt då uppgifterna är baserade på frivilliga redogörelser från enskilda släktmedlemmar. Häftena omfattar tillsammans ett band. Släktboken omfattar totalt cirka 18 000 personer från följande släkter och släktgrenar:

Utgivningen blev dock kortvarig, Svensk slägtkalender, som 1889–1908 utgavs under namnet Svenska ättartal hade snarast samma upplägg. Den ersattes dock därefter av Svenska släktkalendern som länge endast upptog levande grenar av släkterna. I nutid välkomnar den däremot både ännu levande och utslocknade släkter och släktgrenar.

Abenius
Adam
Ahlqvist
Almlöf
Almqvist
Angerstein
Arborelius
Arfwedson
Arhusiander
Aspelin
Aurelius
Bæckström
Baer
Bergström
Björkman
Björn
Bohnstedt
Bonvieur, Bonvier, Bonveier
Borelius
Boström
Brandberg
Brandenburg
Bredberg
Brunnmark
Bröms
Burén
Cassel
Cederblom
Christierson
Claëson
Cronstrand
Dickson
Didrikson
Dreilick
Durling
Dyrseen
Edgren
Edman
Egerström
Elliot
Ericson
Fagerlin
Falk
Fisher
Flodman
Fornander
Fredenberg
Frunck
Fröberg
Geijer
Gesala-släkten (Geselius)
Gibson
Gilljam
Hagberg
Hagström
Halenius, Hallenius
Hammerstrand
Hanngren
Hasselrot
Hazelius
Hedengren
Hjort
Hollgren
Hülphers
Hyberg
In de Betou
Ingelsbo-släkten
Juringius
Jäderlund
Järta
Kellgren
Key
Keyser
Killander
Kinnander
Kjörling och Körling
Klerck
Kreüger
Kugelberg
Langelius
Leopold
Lettström
Lindeström-Sneckenström
Linnartson och Lennartson
Livin, Livijn, Liwijn
Lothigius
Lovén
Lundblad
Lundman
Luthander
Lysholm
Löfman
Magnus
de Maré
Mesterton
Moderus, Modéer
Nauman
Nisser
Nobel
Noréus
Norin
Nystedt
Nyström
Odelberg
Personne
Petersohn
Petri
Phalén
Pontin
Psilander
Quensel
Rhedin
Ringborg
Robsahm
Roselius
Rothstein
Rudelius, Högruda-släkten
Salander
Salander
Salwén
Schale
Schenström
Schülter, Schlytern och Schlyter
Sebardt
Sidenbladh
Sjögreen
Sommelius
Spaak
Starbäck
Stora Lyngås-släkterna
Strandberg
Sundius
Swartz
Svedelius
Sylvén
Tegnér
Tengblad
Thulin
Torpadius och Torpadie
Ulrich
Upmark
Utterström
Wallenius
Wallensteen
Wancke
Vasberg
Wester
Wibjörnson
Wiselgren
Wijkström
Wikblad
Wikström
Wilander
Wistrand
Ygberg
Zethelius
Zimmerman
Årman
Älf
Örn

Se även
Gabriel Anrep
Svenska släktkalendern

Källor
Karl A. K-son Leijonhufvud, Ny svensk släktbok, Kungl. boktryckeriet. P. A. Norstedt & söner, Stockholm, 1906.

Genealogi i Sverige
Biografiska uppslagsverk
Praktiskt förnuft

Praktiskt förnuft är förmågan att genom tänkande (förnuftet) avgöra vad man ska göra. Ett sådant förnuft är praktiskt i två hänseenden. För det första har det ett praktiskt objekt, nämligen handling. För det andra är dess konsekvenser också praktiska, eftersom dessa rör människors faktiska handlingar. Skillnaden mellan dessa två aspekter av det praktiska förnuftet är således att den första rör denna form av förnufts tankeverksamhet eller ämne, medan den andra rör vad denna tankeverksamhet faktiskt utmynnar i.

Se även
Förnuft
Kritik av det praktiska förnuftet
Handlingsteori
Praktisk filosofi

Referenser
Uppslagsordet Practical Reason från Stanford Encyclopedia of Philosophy. Hämtat 12 januari 2008.

Kognition
Elprice

Elprice var en norsk hemelektronikkedja med 26 butiker i Norge samt en webbutik. Med huvudkontor i Fyllingsdalen.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Norska hemelektronikföretag
Norska butikskedjor
Languster

Languster (Palinurus) är ett släkte av familjen Palinuridae som tillhör klassen storkräftor. Släktet är mycket gammalt, minst 110 miljoner år, och har omfattat fler arter än de i dag fortfarande levande.

Langusten påminner om hummern men har mycket långa yttre antenner och en kraftig, särskilt i främre delen taggig huvudsköld. De mycket långa gångbenen är inte försedda med gripsaxar utan avslutas med enkla klor. Färgen är brunaktigt violett med gula fläckar. Langusten förekommer rikligt i Medelhavet men finns även vid södra Englands och Irlands kuster. Langusten genomgår ett karakteristiskt larvstadium, som man tidigare antog utgjorde en egen art, phyllosoma eller bladkräfta.

Nu levande arter
 Palinurus barbarae Groeneveld, Griffiths & van Dalsen, 2006
 Palinurus charlestoni Forest & Postel, 1964
 Palinurus delagoae Barnard, 1926
 Palinurus elephas (Fabricius, 1787) – europeisk langust
 Palinurus gilchristi Stebbing, 1900
 Palinurus mauritanicus Gruvel, 1911

Referenser

Tiofotade kräftdjur
Järvsö klack

Järvsö klack eller Järvsöklacken är ett berg och ett naturreservat i Järvsö socken, Ljusdals kommun, Hälsingland.

Berget, som ligger på östra sidan av Ljusnan, når 390,3 meter över havet och reser sig brant över Ljusnans dalgång cirka fem kilometer nordost om tätorten Järvsö. Berget är med sin karaktäristiska form ett väl synligt landmärke och en förnämlig utsiktspunkt.

En lämplig utgångspunkt för utflykter till Järvsöklacken är Hälsingegården i byn Kåsjö på östsidan av Ljusnan mitt emot Järvsö. Härifrån kan man vandra till bergstoppen (cirka 4 km). Ett annat alternativ är att utgå från byn Klacken, som ligger i dalgången mellan Klacksberget och Järvsöklacken. Från byn leder en gångstig till toppen.

Naturreservatet Järvsöklacken bildades 2011 av Ljusdals kommun. Området är 83 hektar stort och är skogbevuxet. Här finns naturskogar av olika typer. Den branta terrängen bidrar till stor variation i skogen. Det finns både hällmarker med hällmarksflora och örtrik lövskog. Den gamla granskogen är rik på hänglav. Vid inventering har 8 rödlistade arter och 21 signalarter påträffats. Området är skyddat som ett kommunalt naturreservat

Källor 
 Terrängkartan 1:50 000
 Länsstyrelsen, naturreservat Järvsöklacken

Naturreservat i Ljusdals kommun
Berg i Hälsingland
Naturskyddsområden bildade 2011
Galina Kukleva

Galina Aleksejevna Kukleva (), född den 21 november 1972 i Isjimbaj, Basjkirien, Sovjetunionen, är en rysk före detta skidskytt som tävlade från 1993 till 2003.

Kukleva vann totalt nio tävlingar i världscupen i skidskytte under sin karriär. Hon deltog i två olympiska spel och tog totalt tre medaljer. Vid OS 1998 i Nagano vann hon sprinttävlingen sju tiondelar före tyskan Uschi Disl. Kukleva körde även andra sträckan i det ryska stafettlag som slutade tvåa efter Tyskland i stafetten. Vid OS 2002 i Salt Lake City blev Kukleva bäst femma individuellt vilket var vid jaktstarten. Däremot blev hon bronsmedaljör med det ryska stafettlaget.

I VM-sammanhang har Kukleva deltog hon i alla VM från 1995 till 2003 och tog totalt sex medaljer. Av dessa kom fem i stafett och den enda individuella medaljen kom vid VM 2000 i Oslo där hon slutade tvåa i masstarten slagen av norskan Liv Grete Poirée.

Källor

Fakta på IBUs-hemsida

Födda 1972
Ryska skidskyttar
Olympiska guldmedaljörer 1998
Olympiska silvermedaljörer 1998
Olympiska bronsmedaljörer 2002
Ryska olympiska guldmedaljörer
Ryska olympiska silvermedaljörer
Ryska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 1998
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Ryssland
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2002
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Ryssland
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Ryssland
Kvinnor
Personer från Basjkirien
Levande personer
Världsmästare i skidskytte
Konfessionalism

Konfessionalism, i religiös mening (särskilt i kristen mening), är tanken att ett fullständigt samtycke måste föreligga när det gäller det religiösa livet och läran. Konfessionalister tror att olika tolkningar och förståelser av religionen inte ska förenas inom ett samfund, utan att alla ska hålla fast vid samma bekännelse (latin: confessio). Samstämmighet eftersträvas och avvikelser bekämpas. Den kyrka som nu heter Svenska kyrkan var vid reformationen konfessionell, vilket då innefattade hela samhället. Kyrkan var integrerad i staten. En tro, ett språk, en nation. I Sverige drevs denna tanke vid  Uppsala möte, som inföll under konfessionaliseringens tidsålder. 

Begreppet konfessionalism måste dock inte betyda statskyrka. Upplysningstiden betonade varje människas frihet att tänka fritt, och under artonhundratalet och framåt infördes religionsfrihet i många länder i Europa, vilket innebar att olika samfund och rörelser med klar och enhetlig bekännelse växte fram inom ett och samma land, såsom i Sverige till exempel pingströrelsen. Under andra halvan av nittonhundratalet har dock den ekumeniska rörelsen vuxit fram som en reaktion mot konfessionalismen, vilket lett till minskad betoning av enhet i läran.

Särskilt används termen konfessionell inom lutherdomen, där det efter att religionsfriheten infördes i Sverige 1951 vuxit fram kyrkor som kallar sig själva konfessionella.

Teorier inom religion
Salcedo, Dominikanska republiken

Salcedo är en kommun och ort i norra Dominikanska republiken och är den administrativa huvudorten för provinsen Hermanas Mirabal. Kommunen har cirka  invånare. Vid folkräkningen 2010 bodde 13 803 invånare i centralorten.

Källor 

Indelningar i Hermanas Mirabal
David Cañada

David Cañada Gracía, född 11 mars 1975 i Zaragoza, död 28 maj 2016 i Aragonien, var en spansk professionell tävlingscyklist. Från 2004 tävlade han för det spanska UCI ProTour-stallet Fuji-Servetto, tidigare Saunier Duval-Prodir.

Karriär 
David Cañada blev professionell med ONCE 1996, när han var 21 år, och stannade med dem under fyra år. Under sitt sista år med ONCE, 2000, vann Cañada både Vuelta a Murcia och Circuit de la Sarthe. Han bar också den vita ungdomströjan på Tour de France 2000. Innan dess var hans bästa resultat en andra plats sammanlagt på Vuelta a los Valles Mineros 1997. 

Efter Cañadas första proffssegrar valde han att tävla för Mapei-Quick Step under två år. Sitt bästa resultat med stallet var en fjärde plats på Nederländerna runt 2002. 

Mapei lade ner sin sponsorverksamhet i slutet av 2002 och Cañada fortsatte sin karriär i det nya stallet som hette Quick Step, vilket var en fortsättning av Mapei-stallet. Han slutade trea på Tour de Luxembourg 2003. När säsongen var över gick spanjoren vidare till Saunier Duval-Prodir och fortsatte efter det att tävla för det spanska stallet. Inför säsongen 2009 ändrade stallet namn till Fuji-Servetto.

På etapp 2 av Tour de France 2005 var Cañada med i en utbrytning, gruppen blev dock inhämtade när Thomas Voeckler attackerade. Vinnare av etappen blev till slut Tom Boonen.

Under 2006 vann han Katalonien runt före Santiago Botero och Christophe Moreau.

Under säsongen 2007 blev Cañada trea på Tour de Georgia efter Janez Brajkovic och Christian Vandevelde. På etapp 2 av tävlingen slutade han tvåa bakom Gianni Meersman.

Säsongen 2009 startade något annorlunda än normalt då Cañada blev diagnostiserad med malignt melanom. Första gången han fick diagnosen var år 2007 när han också fick den avlägsnad, men cancern kom tillbaka och den upptäcktes i den vänstra underarmens lymfkörtel. Han blev behandlad för cancern och hoppas komma tillbaka till den professionella cykelsporten. 

David Cañada dog, 41 år gammal, efter en cykelolycka.

Stall 
 ONCE 1996–2000
 Mapei-Quick Step 2001–2002
 Quick Step 2003
 Saunier Duval-Prodir 2004–2009

Referenser

Externa länkar

David Cañada Gracia cyclingarchives.com

Födda 1975
Spanska tävlingscyklister
Män
Avlidna 2016