kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gulskäggig busksparv

Gulskäggig busksparv (Chlorospingus parvirostris) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Gulskäggig busksparv är en rätt färglös fågel, med olivgrön ovansida, grå undersida, ljust öga och gult på strupen som sträcker sig runt nacksidorna. Arten är mycket lik gulstrupig busksparv, men notera denna arts form på det gula på strupen samt det vitare ögat.

Utbredning och systematik 
Gulskäggig busksparv delas in i tre underarter:
 Chlorospingus parvirostris huallagae – förekommer i östra Anderna i södra Colombia och norra Peru
 Chlorospingus parvirostris medianus – förekommer i Anderna i östra och centrala Peru (Junín och Cusco)
 Chlorospingus parvirostris parvirostris – förekommer i Anderna i sydöstligaste Peru (Puno) och nordvästra Bolivia (La Paz)

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien. Samma studier visar också att busksparvarna i Chlorospingus, tidigare placerade i familjen tangaror (Thraupidae), är en del av familjen.

Levnadssätt 
Gulskäggig busksparv hittas i molnskog i höglänta bergstrakter. Där ses den vanligen i par eller smågrupper, rätt lågt ner inne i skog, ofta i skuggiga raviner nära rinnande vattendrag.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
Arterna i Chlorospingus kallades tidigare busktangaror, men har döpts om till busksparvar för att förtydliga korrekta familjetillhörigheten. De arter i Pipilo och Melozone som tidigare kallades just busksparvar har istället bytt namn till snårsparvar för att undvika förväxling och för att de står nära snårsparvarna i Atlapetes.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Vitbrynad busksparv

Ej att förväxla med vitbrynad sparv.

Vitbrynad busksparv (Chlorospingus pileatus) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Vitbrynad busksparv är en liten och knubbig tangaraliknande sparv. Ovansidan är matt olivgrön och undersidan ljusare gulgrön. På huvudet syns svartaktigt på kind och hjässa, vitaktig strupe, ett tydligt vitt ögonbrynsstreck och tjock näbb. Könen är lika. Arten är överlag mycket lik vanlig busksparv, men denna har en vit fläck bakom ögat och inget ögonbrynsstreck.

Utbredning och systematik 
Vitbrynad busksparv förekommer i bergstrakter i Centralamerika och behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Chlorospingus pileatus pileatus – Costa Rica och västra Panama (Volcán de Chiriquí)
 Chlorospingus pileatus diversus – västra Panama (östra Chiriquí)

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien. Samma studier visar också att busksparvarna i Chlorospingus, tidigare placerade i familjen tangaror (Thraupidae), är en del av familjen.

Levnadssätt 
Vitbrynad busksparv hittas i skogar och skogsbryn. Där rör den sig i små men ljudliga grupper i undervegetationen, ofta som en del av artblandade kringvandrande flockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Gråhuvad busksparv

Gråhuvad busksparv (Chlorospingus semifuscus) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gråhuvad busksparv är en färglös tangaraliknande sparv. Ovansidan är olivgrön och undersidan grå, med rätt kraftig näbb och rödaktiga eller ljusa ögon. Frånvaron av gult i fjäderdräkten skiljer den från andra busksparvar. Lätena består av genomträngande gnisslande och tjippande ljud, ibland accelererande över i ett rörigt tjatter.

Utbredning och systematik 
Gråhuvad busksparv förekommer i Colombia och västra Ecuador. Clements et al delar in den i tre underarter med följande utbredning:
 Chlorospingus semifuscus livingstoni – förekommer i Colombia, vid Stillahavssluttningen i västra Anderna
 Chlorospingus semifuscus semifuscus – förekommer i Nariños Stillahavssluttning i sydvästra Colombia och i västra Ecuador
 Chlorospingus semifuscus xanthothorax – förekommer i sydvästra Ecuador (El Oro och intilliggande västra Loja)

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien. Samma studier visar också att busksparvarna i Chlorospingus, tidigare placerade i familjen tangaror (Thraupidae), är en del av familjen.

Levnadssätt 
Gråhuvad busksparv är en vanlig och ljudlig fågel som ofta rör sig runt i livliga flockar. Den hittas i molnskog i bergstrakter på mellan 700 och 2200 meters höjd. Den slår ofta följe med artblandade kringvandrande flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
Arterna i Chlorospingus kallades tidigare busktangaror, men har döpts om till busksparvar för att förtydliga korrekta familjetillhörigheten. De arter i Pipilo och Melozone som tidigare kallades just busksparvar har istället bytt namn till snårsparvar för att undvika förväxling och för att de står nära snårsparvarna i Atlapetes.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Tacarcunabusksparv

Tacarcunabusksparv (Chlorospingus tacarcunae) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergsskogar i östra Panama och nordvästligaste Colombia.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Cerro Tacarcuna är ett berg i Serranía del Darién i Panama, nära gränsen till Colombia.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Lärksparv

Lärksparv (Chondestes grammacus) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Lärksparven är en relativt stor (15-17 cm), långstjärtad och mycket distinkt tecknad amerikansk sparv. Den har kastanjefärgade kinder och sidor av hättan som kontrasterar med vitt ögonbryn och kronstreck. Adulta fåglar har på sparvmanér mörkstreckad brun rygg, medan undersidan är helvit förutom en mörk fläck mitt på bröstet. Den mörka stjärtens vita hörn är också tydliga. Sången är två klara toner följda av en drill.

Levnadssätt 
Lärksparven ses jordbrukslandskap och grässlätter. Den födosöker på marken eller lågt i buskar på jakt efter i synnerhet frön, men under häckningssäsong även insekter, som gräshoppor. Till skillnad från de flesta andra arter i familjen går den gärna hellre än hoppar fram.

Häckning 
Fågeln bygger sin boskål av gräs på marken där den lägger tre till sex ägg. Ibland ses den lägga ägg i gamla bon som tillhör rödbrun härmtrast eller nordhärmtrast.

Utbredning och systematik 
Lärksparv delas in i två underarter med följande utbredning:
 Chondestes grammacus grammacus – förekommer från södra och centrala Kanada (Ontario) till New York, norra Texas och västra North Carolina
 Chondestes grammacus strigatus – häckar från sydvästra Kanada och västra USA till norra Mexiko. Flyttar vintertid så långt söderut som till södra Mexiko

Arten är en mycket sällsynt gäst i Europa med endast två fynd, båda i Storbritannien: 30 juni 1981 i Suffolk och tio år senare 15 maj 1991 i Norfolk.

Släktskap 
Lärksparv placeras som enda art i släktet Chondestes. Dess närmaste släktingar är arterna i Spizella, Amphispiza samt svartsparv (Calamospiza melanocorys).

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till elva miljoner vuxna individer.

Bilder

Referenser 
 Delar av artikeln är översatt från engelska Wikipedias artikel: Lark Sparrow

Noter

Källor 
Buntings and Sparrows by Byers, Olsson and Curson,

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Svartkindad tangara

Svartkindad tangara (Coryphaspiza melanotis) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Svartkindad tangara är en 13,5 cm lång distinkt tecknad finkliknande tangara. Hanen har svart på hjässa, ansikte, kinder och örontäckare. Ögonbryn och undersida är smutsvida. På bröstsidorna syns svarta fläckar. Nacken är grå, övergående i brun rygg, båda fint streckade. Vingarna är olivgröna med gult på vingknogen. Den svartaktiga stjärten har vit spets, vilket syns tydligt i flykten. Den finklika näbben är tvåfärgad med svartaktig övre del och orange undre del. Honan är mindre tydligt tecknad utan något svart på huvudet. Vingarna är också grönare. Lätet är ett mycket ljust, insektslikt "prrirítch".

Utbredning och systematik 
Svartkindad tangara placeras som enda art i släktet Coryphaspiza. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Coryphaspiza melanotis melanotis – förekommer från sydöstra Peru till norra Bolivia, sydöstra Paraguay, sydöstra Brasilien och nordöstra Argentina
 Coryphaspiza melanotis marajoara – förekommer i Ilha de Marajo (östra Brasilien, Pará)

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Status och hot 
Svartkindad tangara har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 6 000–15 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Röd krontangara

Röd krontangara (Coryphospingus cucullatus) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Röd krontangara är en distinkt röd finkliknande fågel. Hanen är mestadels mörkröd, med kanelbrunt på ryggen och en svart liten tofs på hjässan med lysande röd mitt. Honan saknar tofsen och är mestadels mörkbrun, med kanelbrunt på bröst och övergump. Båda könen har tydlig vit ögonring. Sången består av en serie två alternerande visslingar.

Utbredning och systematik 
Röd krontangara delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Coryphospingus cucullatus cucullatus – förekommer i Guyana och nordöstra Brasilien
 Coryphospingus cucullatus rubescens – förekommer i östra Paraguay, södra Brasilien, Uruguay och nordöstra Argentina
 Coryphospingus cucullatus fargoi – förekommer vid foten av Andernas östsluttning i södra Colombia (Putumayo) och östra Ecuador söderut till Marañóndalen i sydostligaste Ecuador (södra Zamora-Chinchipe) och norra Peru ((Cajamarca och Amazonas) samt i Urubambadalen i sydcentrala Peru (Cuzco; även från norra Bolivia (La Paz) söderut till västra Paraguay och norra Argentina (i syd till San Luis, La Pampa och norra Buenos Aires)

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Levnadssätt 
Röd krontangara hittas i skogslandskap, skogsbryn, buskområden, stadsparker och trädgårdar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Grå krontangara

Grå krontangara (Coryphospingus pileatus) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Grå krontangara är en distinkt grå finkliknande fågel. Hanen är mestadels grå med vit strupe och svart hjässa med rött i mitten som kan resas. Honan är brun ovan och ljusare under, med svaga streck på bröstet.

Utbredning och systematik 
Grå krontangara delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Coryphospingus pileatus rostratus – förekommer i Colombia (torra övre Magdalena)
 Coryphospingus pileatus brevicaudus – förekommer från norra Colombia till norra Venezuela; Isla Margarita
 Coryphospingus pileatus pileatus – förekommer i östcentrala Brasilien (Ceará och Piauí till Minas Gerais och Rio de Janeiro)

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Levnadssätt 
Grå krontangara hittas i skogsbryn, öppna skogar och buskmarker.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Vitsidig blomstickare

Vitsidig blomstickare (Diglossa albilatera) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Vitsidig blomstickare är en liten och aktiv sångarliknande tätting med den för släktet typiska uppböjda och krokförsedda näbben, lite som en burköppnare. Hanen hos denna art är skiffergrå till svartaktig, medan honan är rätt mörkt olivbrun. Båda könen uppvisar en vit strimma på sidan, som dock mestadels döljs av vingen.

Utbredning och systematik 
Vitsidig blomstickare delas in i fyra underarter:
 D. a. federalis – förekommer i kustnära bergstrakter i norra Venezuela (Aragua till Miranda)
 D. a. albilatera – förekommer i Santa Marta-bergen och Anderna i Colombia, västra Venezuela samt Ecuador
 D. a. schistacea – förekommer i Anderna från sydvästligaste Ecuador till nordvästra Peru (Cajamarca)
 D. a. affinis – förekommer i högländer i norra och centrala Peru (ovan Utcubambafloden) till Cusco

Levnadssätt 
Vitsidig blomstickare hittas i bergstrakter på mellan 1800 och 2800 meters höjd, vanligen i skogsbryn eller buskiga områden. Den ses enstaka, i par eller som en del av kringvandrande artblandade flockar. Likt andra blomstickare livnär den sig på nektar som den tar genom att punktera blommor med den speciellt utformade näbben.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Brunbukig blomstickare

Brunbukig blomstickare (Diglossa baritula) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Arten förekommer i Centralamerika från Mexiko söderut till Nicaragua.

Utseende 
Brunbukig blomstickare är en liten och aktiv sångarliknande tätting med den för släktet typiska uppböjda och krokförsedda näbben, lite som en burköppnare. Hanen är skifferblå med rostbrunt på bröst och buk. Honan är mer färglöst, med svag mörk streckning på bröstet och varierande rostbrun anstrykning på buken.

Utbredning och systematik 
Brunbukig blomstickare delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Diglossa baritula baritula – förekommer i högländer i Mexiko (sydöstra Jalisco till Tehuantepecnäset)
 Diglossa baritula montana – förekommer i högländer i södra Mexiko (Chiapas) till Guatemala och El Salvador
 Diglossa baritula parva – förekommer i högländer i östra Guatemala Honduras och norra och centrala Nicaragua

Levnadssätt 
Brunbukig blomsterpickare hittas i bergstrakter, i blombankar, skogsbryn och igenväxta fält med tillgång på blommor, huvudsakligen i tall- och ekskogar eller städsegröna skogar. Den besöker också byar och trädgårdar. Fågeln livnär sig på nektar från blommor som den kommer åt genom att sticka hål på dem, därav namnet.

Status 
Arten har ett rätt stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Svartstrupig blomstickare

Svartstrupig blomstickare (Diglossa brunneiventris) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Svartstrupig blomstickare är en liten och aktiv sångarliknande tätting med den för släktet typiska uppböjda och krokförsedda näbben, lite som en burköppnare. Fjäderdräkten ser mestadels mörk ut, med svart ovansida och kastanjebrun undersida. Noterbart är kontrasterande kastanjebrunt mustaschstreck på i övrigt svart huvud och silvergrått på kroppssidor och skuldror.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna i norra Colombia och Peru, nordvästra Bolivia och norra Chile. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Diglossa brunneiventris vuilleumieri – nordvässtra Colombia (norra änden av västra och centrala Anderna i Antioquia)
 Diglossa brunneiventris brunneiventris – norra Peru (i norr till centrala Cajamarca och till Amazonas söder om Marañónfloden) söderut till norra Chile (i syd till norra Tarapacá) och nordvästra Bolivia (La Paz)

Levnadssätt 
Svartstrupig blomsterpickare hittas i lågt växande buskage i skogsbryn eller i trädgårdar, ofta i rätt torra miljöer som inte är helt beskogade. Där ses den enstaka eller i par. Likt andra blomstickare livnär den sig på nektar som den tar genom att punktera blommor med den speciellt utformade näbben.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Gråbukig blomstickare

Gråbukig blomstickare (Diglossa carbonaria) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna i västra Bolivia (La Paz till Chuquisaca) och närliggande nordvästra Argentina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Fjällig blomstickare

Fjällig blomstickare (Diglossa duidae) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fjällig blomstickare förekommer i tepuis i södra Venezuela och norra Brasilien och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 D. d. hitchcocki – södra Amazonas
 D. d. duidae – centrala delen av delstaten Amazonas) och näraliggande norra Brasilien (Roraima)
 D. d. georgebarrowcloughi – Cerro Jime

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Méridablomstickare

Méridablomstickare (Diglossa gloriosa) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Fågeln förekommer i Anderna i västra Venezuela (Trujillo, Mérida och norra Táchira). IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Venezuela
Kastanjebukig blomstickare

Kastanjebukig blomstickare (Diglossa gloriosissima) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Kastanjebukig blomstickare är en 14,5 cm lång fågel med den för släktet typiska uppböjda och krokförsedda näbben. Den är prydligt tecknad, svart med blå skulderfläck och kastanjebrunt på nedre delen av bröstet och buken. Liknande svartstrupig blomstickare har mer utbrett rostrött under med svart begränsat till en liten strupfläck. Den är vidare gråaktig på flanker och skulderfläck. Lätet är ett gråsparvslikt men ljusare "chirrup". Sången är komplex och ljus likt andra blomstickare.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna i västra Colombia (Antioquia till Cauca). Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Diglossa gloriosissima boylei – västra Anderna från Nudo de Paramillo och Páramo de Frontino (Antioquia) söderut till Risaralda och sydöstra Chocó
 Diglossa gloriosissima gloriosissima – El Tambo, på Cerro Munchique (Cauca)

Status 
Efter att inte ha setts på 40 år har arten nyligen återupptäckts, med fynd från ett antal nya lokaler. Beståndet tros dock bara bestå av mellan 1800 och 10 000 vuxna individer. Även utbredningsområdet är litet, vari kvalitén på fågeln habitat försämras. Fågeln tros dock tolerera viss habitatdegradering och inga tecken finns på att den minskar i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Colombia
Svart blomstickare

Svart blomstickare (Diglossa humeralis) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Svart blomstickare är en liten tätting med den för släktet typiska uppböjda och krokförsedda näbben. Fjäderdräkten är helsvart, i större delen av utbredningsområdet utan en grå skulderfläck, vilket skiljer den från glansblomstickaren. De i östra Anderna i Colombia har dock grått på skuldrorna, men är mindre och mattare färgad överlag.

Utbredning och systematik 
Svart blomstickare förekommer i Anderna från Colombia till nordvästra Peru. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Diglossa humeralis nocticolor – förekommer i Sierra Nevada de Santa Marta i norra Colombia och Sierra de Perijá (västra Venezuela)
 Diglossa humeralis humeralis – förekommer i östra Anderna i Colombia och sydvästra Venezuela (Páramo de Tama)
 Diglossa humeralis aterrima – förekommer i västra och centrala Anderna i Colombia och söderut till Ecuador och nordvästra Peru

Levnadssätt 
Svart blomstickare hittas i höglänt terräng på mellan 2500 och 4500 meters höjd. Där ses den enstaka eller i par i torra och buskiga miljöer.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Glansblomstickare

Glansblomstickare (Diglossa lafresnayii) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning 
Fågeln förekommer i Anderna från Colombia till västra Venezuela, Ecuador och nordligaste Peru.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den franska ornitologen Frédéric de Lafresnaye (1783-1861).

Referenser

Noter

Externa länkar

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen