kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gulins

Gulins är ett konfektionsbolag i Göteborg, som grundades av Sven Petter (Olsson) Gulin (1866–1945) från Bårslöv i Malmöhus län.

Sven Gulin (den äldre) var först tillskärare 1899–1911 hos AB Otto Berlin i Göteborg, men startade 1911 firman Gulin, Wejdenborg & Co tillsammans med två kompanjoner. År 1916 startade han eget skrädderi och herrekiperingsaffär under namnet firma Sven Gulin. De hade först sin lokal vid Rosenlundsplatsen, men flyttade 1927 till fastigheten Järntorgsgatan 2 i Pustervik. År 1925 ombildades firman till aktiebolag. Sven Gulin d.ä. var verksam i företaget till sin död 1945. Sonen Sven Gulin j:r anställdes i firman 1923.   

Den 18 december 1940 manade de tre Göteborgsköpmännen Richard Berlin, Sven Gulin j:r och Valerius Hansson i ett öppet brev i Göteborgs-Posten till bojkott av redaktör Torgny Segerstedt och Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning. De menade i skrivelsen, som kom att kallas för skräddarprotesten, att de negativa artiklar om Nazityskland som publicerades i Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning inverkade menligt på handeln med tredje riket. Om det även fanns antisemitiska orsaker till detta ställningstagande, inte minst på grund av konkurrens från judiska företagare som Aron Katz är omdiskuterat, men i varje fall en av far och son Sven Gulin var medlem i Svenska Antisemitiska Föreningen.

Till att börja med var det en herrekiperingsaffär, men under efterkrigsåren expanderade man till en landsomfattande butikskedja inom dam- och herrkonfektion under firmanamnen Gulins och Pepita. År 1954 öppnades ett herrmodehus vid Östra Hamngatan i Göteborg. 

AB Sven Gulin hade sitt huvudkontor vid Kungsgatan 7 åren 1959–1964.

År 1988 överläts konfektionsrörelsen till det då ICA-ägda Lindex och bolaget fortsatte som förvaltare av de fastigheter som förvärvats under rörelsens expansion. I samband med att Ica 1993 sålde Lindex överläts Gulins-butikerna till den norska kedjan Adelsten som ett par år senare uppgick i Kapp-Ahl.

Gulinshuset vid Hantverksvägen i Sisjön i södra Göteborg uppfördes som huvudkontor för Gulins i två etapper; 1976–1977 samt 1986–1987. Den sammanlagda våningsytan är 24 400 kvadratmeter. Arkitekt var Semrén Arkitektkontor.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 

Svenska konfektionsföretag
Svenska butikskedjor
Företag bildade 1916
Jacob Christian Bie

Jacob Christian Bie, född 1739 och död 1798, var en norsk författare.

Bie skrev en mängd tillfällighetspoesi och smärre dikter, en tragedi, Irmene og Solyman, samt en samling Originale danske moraliske Fabler i bunden Stiil. På grund av sitt oppositionella temperament råkade Bie ofta i kollision med de makthavande och blev till slut dömd till 6 års fängelse.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Norska författare
Födda 1739
Avlidna 1798
Män
Stefan Olsson (statsvetare)

Stefan Olsson, född 16 augusti 1968 i Sollentuna församling, Stockholms län, är en svensk statsvetare, skribent och moderat politiker.

Karriär 
Olsson studerade och doktorerade i statskunskap vid Uppsala universitet.

Han var verksam vid Totalförsvarets forskningsinstitut (FOI) och vid tankesmedjan Frivärld från 2012.

Han blev i februari 2016 landstingsråd (oppositionsråd) i landstinget i Uppsala län.

I mars 2017 blev han gruppledare och regionråd för Moderaterna i Region Uppsala och mellan november 2018 och juni 2019 var han regionstyrelsens ordförande, då han blev sjukskriven.

Sedan valet 2022 är han riksdagsledamot för Moderaterna i Uppsala län.

Verk 
Olssons vetenskapliga arbeten har handlat om:

 Sveriges demokratisering och högerpartiets roll under denna period.
 Rättssäkerhet vid krishantering och rysk desinformation.
 Barns politiska rättigheter.
 EU:s krishanteringssystem.
 Konservativ idédebatt ur ett liberalkonservativt perspektiv.

Vid sidan av den vetenskapliga gärningen arbetar Olsson också som frilansskribent och han har exempelvis skrivit om Afghanistan-problematiken. Han är knuten till Norrköpings Tidningar och Nya Wermlands-Tidningen.

Bibliografi
2000 – Den svenska högerns anpassning till demokratin. Skrifter utgivna av Statsvetenskapliga föreningen i Uppsala, n 136, Uppsala.
2002 – Att genomskåda världen: Metod och retorik hos Alvin Toffler och Manuel Castells. Santérus förlag, Stockholm.
2009 – Crisis Management in the European Union. Cooperation in the Face of Emergencies. Springer Verlag, Heidelberg.
2011 – Handbok i konservatism. Bokförlaget Atlantis, Stockholm.
2016 – Vilseledning. Kriget i Ukraina i svenska medier. Timbro, Stockholm.
2016 – Vapenexport för fred. Exilium, Storholmen.

Referenser

Externa länkar 
Olsson i LIBRIS:
Webbplats och blogg för Stefan Olsson

Svenska statsvetare
Svenska moderater
Svenska landstingsråd
Alumner från Uppsala universitet
Födda 1968
Levande personer
Män
Lasse Anderson (låtskrivare född 1958)

Lasse Anderson, Lars Olof Stig Andersson, född 17 maj 1958 i Boo församling, är en svensk musiker, musikproducent, låtskrivare och skivbolagsinnehavare. 

Han är son till musikförläggaren Stikkan Anderson och Gudrun Anderson, ogift Rystedt, samt yngre bror till Marie Ledin som är gift med artisten Thomas Ledin.

Lasse Anderson är sedan 1982 gift med Agneta Eilertsen och har tre barn.

Låtar 
Big Big World, skriven tillsammans med Emilia Rydberg, balladlåt framförd av Emilia Rydberg, världshit 1998–1999.
I Won't Cry, Elin Lantos genombrottshit 2004, även tolkad av Emilia Rydberg 2008.
Money, poplåt framförd av Elin Lanto i svenska Melodifestivalen 2007 (utslagen i andra chansen).

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Dan Panas 1998-10-04: Stikkans son bakom nya stjärnskottet: ”Tyvärr fick pappa aldrig höra låten” Aftonbladet.

Anderson, Lasse
Anderson, Lasse
Anderson, Lasse
Födda 1958
Levande personer
Svenska musikproducenter
Personer från Boo socken
Oscar Bie

Oscar Bie, född 9 februari 1864 i Breslau, död 21 april 1938 i Berlin, var en tysk konst- och musiksskriftställare.

Bie studerade musik för Philipp Scharwenka, blev filosofie doktor 1886 och privatdocent i konsthistoria vid tekniska högskolan i Berlin 1890 samt redigerade 1894–1920 Neue Rundschau. Han skrev bland annat Klavier und seine Meister (1898, flera upplagor), Intime Musik (1904), Die Wand und ihre künstlerische Behandlung (1904), Tanzmusik (1905), Der Tanz (1906, 1925), Die moderne Musik und Richard Strauss (1906), Klavier, Orgel und Harmonium (1910. 1921), Die Oper (1913, 1923) och Das deutsche Lied (1926).

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Tyska konsthistoriker
Tyska musikhistoriker
Personer från Breslau
Födda 1864
Avlidna 1938
Män
Svensk uppslagsbok
Ugglan
Édouard de Bièfve

Édouard de Bièfve, född den 4 december 1808 i Bryssel, död där den 7 februari 1882, var en belgisk historiemålare.

 
Bièfve studerade först vid konstakademien i sin hemstad och för Joseph Paelinck, sedan under tio år i Paris och var därefter bosatt i hemstaden Bryssel. Genom sin stora, koloristiskt livfulla historiemålning Den nederländska adelns kompromiss 1566, vilken tillsammans med en duk av Louis Gallait sändes ut på en rundresa genom Tyskland 1842, fick han stor betydelse för tysk och nordisk konst.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar 

 
 
 

Belgiska historiemålare
Belgiska målare under 1800-talet
Konstnärer från Bryssel
Födda 1808
Avlidna 1882
Män
Svensk uppslagsbok
Manuel Rosas

Manuel Rosas Sánchez, född den 17 april 1912 och död den 20 februari 1989, var en mexikansk fotbollsspelare.

Rosas spelade hela sin karriär för CF Atlante och han spelade även i det mexikanska landslaget. Bland annat deltog han i det första världsmästerskapet i fotboll 1930 i Uruguay.

Där gjorde han det första målet någonsin på straff i VM-historien när han satte reduceringen till 3-1 i matchen mot Argentina i gruppspelet. Han satte ytterligare ett mål i den matchen och slutade turneringen som Mexikos främste målskytt med sina två mål. Han blev med sina arton år den yngste spelaren någonsin att göra mål i VM och det rekordet behöll han ända fram tills Pelé övertog det vid VM 1958 i Sverige. Rosas är dock än idag den näst yngste spelaren genom tiderna att ha gjort mål i ett VM-slutspel.

Källor

Mexikanska fotbollsspelare
Män
Födda 1912
Avlidna 1989
Spelare i CF Atlante
Spelare i VM i fotboll 1930
S/S Haga

S/S Haga var ett svenskt ång- och lastfartyg som sänktes av en mina i Nordsjön 1940 under andra världskriget.

Historik
Haga byggdes vid Sölvesborgs varv och sjösattes 1918 och hela tiden var hon i släkten Bancks ägo. Fartyget tillhörde först skeppsredare Otto Blanck i Helsingborg, efter kriget blev konsul Erik Banck redare för ångaren och vid hans bortgång 1935 överfördes Haga jämte den övriga flottan genom arvskifte till änkefru Therese Banck.
I tät tjocka på Schelde kolliderade 1937 ett annat fartyg med Hagas förstäv och blev sedan manöverodugligt. Detta fartyg var den jugoslaviska ångaren Srgj som sedan sjönk och dess besättning räddades av den förbipasserande ångaren  av Stockholm.

Haga räddade i december 1939 sex man från den minsprängda ångaren  men några månader senare fick Haga dela danskens öde. Båda fartygen hade varit på väg från England till Sverige med kollaster. Ole Toft hade hemmahamn i Köpenhamn.

Minsprängningen
Haga avgick den 5 april 1940 från Methil med last av kol mot Helsingborg, men vid den norska kusten blev ångaren inblandad i händelser som rörde den tyska ockupationen av Norge. Hon blev kvarhållen och låg i olika hamnar för att slutligen friges och segla mot sin hemmahamn. Den 1 maj då Haga enligt uppgift befann sig på Lat N 57 grader, 30 minuter Long O 4 grader 55 minuter, inträffade en minexplosion i aktern. Ögonblicket innan hade en man observerat ett svartmålat koniskt föremål cirka fem meter från fartygets styrbordssida. Observatören hann ej varsko vakthavande styrman på bryggan förrän explosionen inträffade. Haga skadades i vattenlinjen över propellern och började omedelbart sjunka med akterskeppet först. Tre av de ombordvarande, som låg till kojs, dödades omedelbart av explosionen.
Knappt fem minuter efter explosionen sjönk Haga. Kaptenen och en eldare, vilka var de sista som lämnade Haga, var tvungna att hoppa i sjön och simmande ta sig till livbåtarna. Efter cirka 47 timmar i livbåtarna i mycket hårt väder upptogs de överlevande av en tysk ubåt och landsattes i Wilhelmshaven.

Omkomna
 Lättmatros Tore Einar Wallstedt, Mem
 Eldare Julius Sörensson, Oskarshamn
 Eldare Harry Yngve Donald Jakobsson, Hjärtum
 Eldare Mathias Bye, Norge

Se även
Lista över svenska vrak

Källor 

Svenska lastfartyg
Fartyg sänkta av minor
Svenska ångfartyg
Fartyg sjösatta 1918
Sjöolyckor 1940
Fartyg byggda i Sverige
Skeppsvrak i Nordsjön
Inferno (1947)

Inferno (originaltitel: Monsieur Vincent) är en fransk film från 1947 regisserad av Maurice Cloche. Filmens handling kretsar kring den franske prästen Vincent de Pauls strävan efter att förbättra levnadsvillkoren för de fattiga bönderna under digerdöden på 1600-talet. Filmen hade premiär i Frankrike 1947 och i USA året därpå.

Filmen utsågs till bästa utländska film vid Oscarsgalan 1949 och nominerades även till en BAFTA Award samt en Golden Globe Award. Pierre Fresnay vann pris som bästa skådespelare vid filmfestivalen i Venedig 1947 för sin roll som Vincent de Paul.

Referenser

Filmer 1947
Franska dramafilmer
1600-talet på film
Oscar för bästa icke-engelskspråkiga film
Svartvita filmer
Kulturella återgivningar av kardinal Richelieu
Viggo Bielefeldt

Viggo Emil Bielefeldt, född 16 oktober 1851 i Köpenhamn, död 17 december 1909 där, var en dansk konsertsångare, tenorbaryton och sångpedagog.

Bielefeldt var kantor, bland annat vid Holmens kyrka i Köpenhamn. Han var även lärare och senare meddirektör vid kungliga musikkonservatoriet i Köpenhamn. Bielefeldt var en kultiverad sångare, vars område i synnerhet var den danska romansen och kantaten. Han har komponerat sånger, kantater, en Davidspsalm och utgett Melodier til Psalmebogen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Danska sångare
Födda 1851
Avlidna 1909
Män
Svensk uppslagsbok
Sångare från Köpenhamn
Roberto Gayón

Roberto Gayón Márquez, född den 1 januari 1905, dödsår okänt, var en mexikansk fotbollsspelare.

Gayón spelade hela sin karriär för Club América och han spelade även i det mexikanska landslaget. Bland annat deltog han i det första världsmästerskapet i fotboll 1930 i Uruguay. Där gjorde han ett mål i den sista gruppspelsmatchen mot Argentina. Hans mål innebar en reducering till 5-3, men Argentina fick in ett mål till genom Guillermo Stábile och vann matchen. Gayóns mål gjorde honom till den tredje mexikanske spelaren genom tiderna att göra mål i ett VM-slutspel.

Källor 

Mexikanska fotbollsspelare
Män
Födda 1905
Dödsår saknas
Spelare i Club América
Spelare i VM i fotboll 1930
Gandenklostret

Ganden (tibetanska: དགའ་ལྡན་; Wylie: dga' ldan) är ett tibetansk buddhistiskt kloster i Gelug-skolan, som är beläget på 4500 m ö.h. 40 km öster om Lhasa. Jämte Seraklostret och Drepungklostret räknas det till ett av de tre stora klostren i Gelugpa och det har haft en stor politisk och religiös roll i Tibets historia.

Klostrets fullständiga namn är Ganden Namgyal Ling (Wylie: dga' ldan rmam rgyal gling). Ganden betyder "lycklig" på tibetanska och är det tibetanska namnen på Tuṣita, den himmel där bodhisattvan Maitreya har sin boning. Namgyal Ling betyder "segerrikt tempel".

Ganden var det första klostret i gelug-skolan och grundades av Tsongkhapa själv år 1409. Det har av hävd betraktats som det viktigaste sätet för gelug-ordnens religiösa och politiska makt. Efter Tsongkhapas död begravdes hans mummifierade kropp i en grav klädd i guld och silver. Före Tibets införlivande med Folkrepubliken Kina hade klostret över 2000 munkar.

Gandenklostret utsattes för svår förstörelse under det tibetanska upproret 1959 och under kulturrevolutionen bombarderades resterna klostret av rödgardister. Under 1980-talet påbörjades ett återuppbyggnadsarbete av klostret.

Tibetaner i exil har grundat ett nytt Gandenkloster i den tibetanska bosättningen i Mundgod, Karnataka.

Källor

Buddhistiska kloster
Kloster i Kina
Tibetansk buddhism
WP:Projekt Kina
Živilė Balčiūnaitė

Živilė Balčiūnaitė född 3 april 1979, Vilnius, Litauiska SSR, Sovjetunionen är en litauisk långdistanslöpare. Hon gick i mål som vinnare i maratonloppet vid friidrotts-EM i Barcelona 2010, men blev i efterhand avstängd och fråntagen segern på grund av resultatet av det dopingprov hon lämnade efter loppet.

Personbästa 
3 000 meter – 9.15,12 (18 juni 2005)
5 000 meter – 15.55,05 (9 juni 2005)
10 000 meter – 32.30,48 (14 juni 2005)
Maraton – 2.25.15 (20 november 2005)

Källor

Noter

Litauiska långdistanslöpare
Kvinnor
Födda 1979
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Litauen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Litauen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Idrottare från Vilnius
Twister (berg- och dalbana)

Twister är en berg- och dalbana på Gröna Lund, som hade premiär i maj 2011. Twister är delvis byggd i trä och tillverkades av The Gravity Group. Längdgränsen är 120 cm, högsta hastigheten 61 km/h och man utsätts för drygt 3 G. Banan är 480 m lång och högsta punkten 15,25 m. Twister trafikeras av två tåg med tolv sittplatser i varje.

Externa länkar
 Twister på gronalund.com

Åkattraktioner på Gröna Lund
Berg- och dalbanor i Sverige
S-hamn

S-hamn kan avse:

Simrishamn
Skelleftehamn
Skärhamn
Smygehamn
Söderhamn
Gisèle Lestrange

Gisèle Lestrange eller Gisèle Celan-Lestrange, född de Lestrange 19 mars 1927 i Paris, död 9 december 1991 i Paris, var en fransk konstnär med grafisk inriktning.

Liv och verk 
Gisèle Lestrange studerade teckning och målning vid Académie Julian i sin hemstad (1945-49), så småningom även gravyr vid Atelier Friedländer (1954-57). Där ingick tekniker som etsning, torrnål, kopparstick, träsnitt.

Gisèle Lestrange gifte sig 1952 med poeten Paul Celan. De fick två söner tillsammans. François föddes 1953 men dog i späd ålder; Eric Celan föddes 1955. Från 1967 och till Paul Celans död 1970 levde makarna separerade. 

Många av Gisèle Celan-Lestrange arbeten är gjorda i samspel med kända poeters verk. 1969 lät hon till exempel ett flertal etsningar åtfölja samlingsvolymen Schwarzmaut av Paul Celan.

Litteratur

franska 
 Paul Celan - Gisèle Celan-Lestrange: Correspondance (1951–1970), parets brevväxling, med ett urval av Paul Celans brev till sin son Eric, redigerade och kommenterade av Bertrand Badiou, med hjälp av Eric Celan (Paris, éd. du Seuil, 2001, 2 volymer).

tyska 
Briefwechsel : mit einer Auswahl von Briefen Paul Celans an seinen Sohn Eric / Paul Celan ; Gisèle Celan-Lestrange. Aus dem Franz. von Eugen Helmlé. Hrsg. und kommentiert von Bertrand Badiou in Verbindung mit Eric Celan. Anm. übers. und für die dt. Ausg. eingerichtet von Barbara Wiedemann (Suhrkamp)     
Katalog der Werke, hrsg. von Ute Bruckinger und Klaus Bruckinger in Verbindung mit Eric Celan und Bertrand Badiou.  (Wasmuth, 2009)

Referenser

Externa länkar 

 Böcker och utställningskataloger relaterade till Gisèle Lestrange på svenska bibliotek. (libris.kb.se)
 Gisèle Celan-Lestrange 
 Gisèle Celan-Lestrange och Paul Celan på Galerie Ditesheim 
 Gisèle Celan-Lestrange på Galerie Hus
 Om en utställning 2001 på Galerie Erlangen under temat Gisèle Celan-Lestrange och Paul Celan Tyska.

 

Franska konstnärer
Konstnärer från Paris
Franska grafiker
Franska illustratörer
Födda 1927
Avlidna 1991
Kvinnor
Per Anders Sandgren

Per Anders Sandgren, född 1966, är en präst i Svenska kyrkan som främst verkat i Visby stift (bland annat som domkyrkokaplan, militärdistriktspastor och stiftsprost). Mellan 2007 och 2011 var han kyrkoherde för Svenska kyrkan i Australien och Nya Zeeland. Sedan 2013 är han kyrkoherde i Svenska Margaretaförsamlingen, Oslo. Han har under många år varit ersättare för biskopen i Kyrkostyrelsens råd för Svenska kyrkan i utlandet.

2023 valdes han till ordförande (styreleder) för Norges Kristne Råd .

Per Anders Sandgren avlade teologie kandidatexamen vid Lunds universitet 1990, teologie licentiatexamen 1999 vid samma universitet samt magisterexamen i ledarskap vid Uppsala universitet 2006.

Sandgren utnämndes till prost honoris causa 2005 och var preses vid Visby Stifts medarbetarmöte 2009 med inledande präst- och diakonmöte. Till mötet skrev han en prästmötesavhandling som behandlar ämnet medarbetarskap ur ett teologiskt och pastoralt perspektiv.

Licentiatuppsatsen (framlagd vid forskarseminariet för kyrko- och samfundsvetenskap) behandlade frågan om värnpliktigas erfarenheter av militärsjälavård under sin värnpliktstid.

Referenser 

Svenska präster under 2000-talet
Födda 1966
Levande personer
Män
Pingstbrud

Pingstbrud eller Majbrud var i äldre tid en tradition i Götaland att någon giftasvuxen kvinna kläddes upp som inför ett bröllop fast inte sällan med kläder, smycken och dylikt av sämre kvalitet än vid en riktig vigselakt.

Syftet var nämligen inte att någon vigsel skulle äga rum, utan den bärande idén kring pingstbruden var att underlätta tiggeri av pengar och mat. Pingstbruden fördes runt från gård till gård, ibland även från by till by av sitt följe. I Skåne företog man under pingsthelgen eller midsommarhelgen även ett fingerat bröllopståg till kyrkan.

Inte oväntat uppstod snart ett synsätt att den som hade varit pingstbrud fick svårt att stå brud på riktigt. Därför var det ofta efterblivna och/eller mycket fattiga unga kvinnor som övertalades till att ställa upp som pingstbrud - mot att de erhöll en viss andel av det som på detta vis tiggdes ihop.

Från 1800-talets mitt blev det i stället vanligare att barn uppträdde som låtsasbrudpar.

I dag innebär beteckningen pingstbrud att någon gifter sig under pingsthelgen eller i direkt anslutning därtill.

Källor 

Etnologi
Dockan till Samarkand

Dockan till Samarkand är en kriminalroman av Stieg Trenter utgiven 1959. Ett trasigt paket, adresserat till ett barnhem i Samarkand, visar sig innehålla en docka med peruken utbytt mot en bit av en blodfläckad människoskalp. Det makabra fyndet leder polisen till att låta grodmän genomsöka Klara sjö i Stockholm, där de finner en postsäck innehållande en mördad ung kvinna.

Hela historien berättas ur Ulla Simanders perspektiv, dock inte i jagform.

Persongalleri 

 Harry Friberg, fotograf och amatördeckare
 Vesper Johnson, kriminalintendent
 Ulla Simander, 25, postexpeditör på korsbandssorteringen som ibland kör extrapass med morbroderns droskbil, skattmästare för Postens damhandbollslag
 fru Simander, Ullas mor; mor och dotter delar bostad
 Harriet Beckman, 26, skrivbiträdesaspirant på Stockholm 6, Postens Lucia 1955, f.d. medlem i Postens handbollslag
 Sophia Fern, postexpeditör på korsbandet, handbollsspelare
 Viktor Emanuel Fern, sångare, f.d. förste postiljon på Stockholm 6, Sophias bror
 Märta Jansson, överpostexpeditör, kassaföreståndarinna på korsbandet
 Bengt Möller, postkontrollör på Stockholm 6 (Vasastan), handbollslagledare
 Dick Tillberger, postiljon på Stockholm 1, misstänkt hallick
 Ingelsson, driftkontrollör på Stockholm Ban
 Andersson, paketreparatör på Stockholm Ban

Miljö 
Handlingen utspelas till stor del i Postverkets lokaler i Stockholm, framför allt på Stockholm Ban – den dåvarande postterminalen mellan Stockholms centralstation och Klara sjö. Huset med dess verksamhet erbjöd en spännande miljö för en mordhistoria, med gott om hissar, trappor, prång och genvägar, bullrande transportbanor och kusliga källare med ljuddämpning av travade postsäckar, samt rika möjligheter för uniformerad personal att röra sig anonymt genom lokalerna. Postterminalen revs 1983 och ersattes av Klara postterminal.

Harry Friberg bjuder Ulla Simander på en typisk Trenter-måltid: Man snirklar sig in bland gränderna i Gamla Stan, Ulla skickas till mjölkboden för att inhandla småfranska, bredda med smör och med urgröpt inkråm, medan Friberg gör inköp hos fiskhandlare Bergfalk. Fribergs assistent sänds sedan för att köpa dill, medan Harry Friberg skaffar ett par buteljer Worthington Pale Ale. Man far vidare till en parkbänk på Strömparterren, där småfrallorna avnjuts med laxskivor och rysk kaviar. Ölet serveras i pappersmugg och assistenten har farit vidare med den resedagröna Fiat 1800.

Källor 

Harry Friberg
Skönlitteratur 1959
Svenska kriminalromaner
Stockholm i skönlitteratur
Verk av Stieg Trenter
Decatur, Texas

Decatur är en stad i den amerikanska delstaten Texas med en yta av 18 km² och en folkmängd som uppgår till 6 432 invånare (2008). Decatur är administrativ huvudort i Wise County. Staden har fått sitt namn efter militären Stephen Decatur.

Externa länkar
Officiell webbplats

Orter i Texas
Wise County, Texas
Quitman

Quitman kan syfta på:

Quitman, Georgia, en stad i USA
Quitman, Mississippi, en stad i USA
Quitman, Texas, en stad i USA

Se även
Quitman County
Quitman, Texas

Quitman är en stad i den amerikanska delstaten Texas med en yta av 4,8 km² och en folkmängd som uppgår till 2 030 invånare (2000). Quitman är administrativ huvudort i Wood County.

Kända personer från Quitman
Sissy Spacek, skådespelare

Externa länkar
Officiell webbplats
Quitman Public Library

Orter i Texas
Wood County, Texas
Orter grundade 1850
Jay Leach

Jay Christopher Leach, född 2 september 1979 i Syracuse, New York, är en amerikansk professionell ishockeyspelare som spelar för New Jersey Devils i NHL.

Jay Leach har tidigare spelat för NHL-lagen Boston Bruins, Montreal Canadiens, Tampa Bay Lightning och San Jose Sharks.

Referenser

Födda 1979
Amerikanska ishockeyspelare
Spelare i Boston Bruins
Spelare i Montreal Canadiens
Spelare i New Jersey Devils
Spelare i San Jose Sharks
Spelare i Tampa Bay Lightning
Män
Levande personer
Personer från Syracuse, New York
Spelare i Augusta Lynx
Ishockeyspelare i Providence Friars (herrar)
Alumner från Providence College
Spelare i Norfolk Admirals (2000–2015)
Spelare i Long Beach Ice Dogs (2003–2007)
Spelare i Mississippi Sea Wolves
Spelare valda av Phoenix Coyotes i NHL Entry Draft