kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gunnar Helsengreen

Gunnar Frederik Albert Helsengreen född 26 januari 1880 i Århus, död 14 oktober 1939 i Odense, var en dansk skådespelare och teaterchef. Han var son till skådespelarna Albert Helsengreen och Agnes Hou och gift med skådespelaren Martha Helsengreen och far till skådespelaren Betty Helsengreen.
 
Helsengreen började som skådespelare vid sin fars teatersällskap som turnerade runt på den danska landsbygden. 1904 blev han engagerad av Emil Wulff på Frederiksberg Teater. Efter att han varit engagerad vid Aarhus Teater från 1908 till 1912 fick han ett engagemang vid Det Ny Teater i Köpenhamn 1912 - 1914. Han debuterade i en större roll i pjäsen Ministerspionen på Casino 1914. Han återvände till sin fars teaterverksamhet 1920 och drev ett eget teatersällskap 1921-1922. Därefter arbetade han under ett år tillsammans med Holger Rasmussen. Senare kom han att arbeta ihop med Elith Petersen och Svend Wedel innan han återvände till Det Ny Teater. Som filmskådespelare debuterade han 1909 hos Th. S. Hermansen (som senare skapade Fotorama). Under 1910-talet medverkade han som skådespelare i flera stumfilmer, och fick även förtroendet att regissera filmer för Fotorama. Han kom även att engageras som skådespelare av Nordisk Film och Kinografen. Som regissör var han huvudsakligen verksam vid Dansk Filmfabrik. Han avled under en gästföreställning på Odense Folketeater 1939.

Filmografi

Födda 1880
Avlidna 1939
Danska skådespelare under 1900-talet
Danska filmregissörer
Män
Personer från Århus
Spåmossa

Spåmossa (Funaria hygrometrica) är en mossa som är vanlig på mark som härjats av brand. Den är en bladmossa som har ganska stora, breda och kupiga blad och sporhus som sitter på långa skaft. Dessa skaft vrider sig vid torka och vrider sig tillbaka igen när det åter blir mer fuktiga förhållanden, ett exempel på så kallade hygroskopiska rörelser. Förr trodde man därför att denna mossa kunde spå väder, därav dess namn. Mossan är till färgen något gulgrönaktig, vilket syns särskilt väl om den växer över större ytor. Äldre, torra sporkapslar och skaft kan vara orangebrunaktiga.

Referenser 
Hallingbäck, Tomas & Holmåsen, Ingmar. Mossor - en fälthandbok, Interpublishing AB, 1981.

Externa länkar 
 
Naturhistoriska riksmuseet om spåmossa

Egentliga bladmossor
Olaf Fønss

Olaf Holger Axel Fønss född 17 oktober 1882 i Århus död 3 november 1949, var en av Danmark och Tysklands största stumfilmsaktörer samt regissör och författare. Han var bror till operasångaren Johannes Fønss och skådespelaren Aage Fønss och gift med skådespelaren Thilda Fønss. 

Fønss debuterade som skådespelare vid Dagmarteatret 1903 i pjäsen Dansen på Koldinghus. Han fick sin skolning som skådespelare av Emanuel Larsen redan som 16-åring efter att han lämnat barndomshemmet i Århus. Han lämnade Dagmarteatret 1914 för ett kortare engagemang vid Kasino-Teatret därefter arbetade han som gästskådespelare vid Betty Nansen Teatret under flera år. Han genomförde sitt sista scenframträdande 1932 som gästskådespelare vid Folketeatret. Som filmskådespelare debuterade han 1912 hos Skandinavisk-Russisk Handelshus där han medverkade i fyra filmer. 1913 engagerades han av Nordisk Film där han fick spela huvudrollen i ett trettiotal filmer. En av hans största roller blev filmatiseringen av Gerhart Hauptmanns roman Atlantis. Han lämnade Nordisk Film i slutet av 1915 för att spela huvudrollen i Deutsche Bioscop filmserie Homunculus. Efter att han medverkat i sex tyska filmer återvände han till Danmark 1917 och övertog Valdemar Psilander produktionsbolag efter dennes plötsliga död.

Under bolagsnamnet Dansk Film Co. producerade han under 1917 sex filmer där han själv spelade en av huvudrollerna. Företaget bytte senare namn till Dansk Astra Film och producerade ytterligare 12 filmer med två i regi av Fønss. När konkurrensen på den internationella filmmarknaden ökade bestämde sig Fønss för att lägga ner produktionsbolaget. Han sökte sig åter till Tyskland där han var anställd vid olika tyska filmbolag 1921-1926. I mitten på 1920-talet reste han till USA för att försöka hitta kapital för dansk filmproduktion, eller amerikanska bolag som var villiga att lokalisera sin verksamhet till Danmark. Mellan 1932 och 1946 var han verksam vid den danska filmcensuren. 1936-1938 var han ordförande för det nordiska skådespelarförbundet. Tillsammans med Asta Nielsen gick han kort tid före sin död ut ur det Dansk Skuespillerforbund, på grund av förbundets undvikande hållning mot den danska justitieministern och teaterstödet. Avhoppet från förbundet väckte stor uppmärksamhet eftersom de båda var hedersmedlemmar och Fønss dessutom tidigare varit ordförande för förbundet under 14-år.

Filmografi

Externa länkar 

Födda 1882
Avlidna 1949
Danska skådespelare under 1900-talet
Danska filmregissörer
Danska författare under 1900-talet
Män
Personer från Århus
Thorkild Roose

Thorkild Roose född 8 oktober 1874 i Kolding död 6 juni 1961, var en dansk skådespelare och teaterregissör. 

Efter avslutad skolgång i Kolding 1894 for han till Antwerpen för att få kunskap om internationell handel. Han märkte rätt snart att han inte trivdes med kontorsarbetet och han sökte sig till Emmanuel Larsen för att studera drama. 

Roose debuterade som skådespelare på Århus Teater 1901 i rollen som Leander i pjäsen Julestuen. Han lämnade teatern 1904 för ett engagemang vid Det Kongelige Teater där han var verksam fram till 1919. Han var verksam som teaterdirektör vid Dagmarteatret 1919-1923 men återgick som skådespelare vid nationalscenen 1922. 

Vid sidan av arbetet som skådespelare höll han en rad föreläsningar och uppläsningar av klassisk litteratur vid Universitetet i Köpenhamn. Från 1927 till 1950 var han även lärare vid Det Kongelige Teaters elevskola. Han genomförde sin avskedsföreställning som skådespelare på Det Kongelige Teater den 25 oktober 1951, på 50-årsdagen av sin debut vid Århus Teater. Roose tilldelades Teaterpokalen 1940 och medaljen Ingenio et arti 1951. 

Som filmskådespelare medverkade han i sin första film 1910; han kom att medverka i drygt ett 20-tal filmer.

Filmografi i urval

Födda 1874
Avlidna 1961
Danska skådespelare under 1900-talet
Danska teaterregissörer
Män
Personer från Kolding
Albert av Schwarzburg-Rudolstadt

Albert, född den 30 april 1798 i Rudolstadt, död där den 26 november 1869, var 1867-1869 regerande furste av Schwarzburg-Rudolstadt.

Biografi
Albert var yngre son till furst Ludvig Fredrik II av Schwarzburg-Rudolstadt och dennes hustru, lantgrevinnan Karoline av Hessen-Homburg. Fadern dog redan 1807, varvid Alberts äldre bror, den då 14-årige Fredrik Günther blev ny furste, dock fram till 1814 under förmyndarskap av sin mor.

Albert gifte sig 1827 med Auguste av Solms-Braunfels (1804-1865), tillhörig en av de fursteätter vilka genom mediatiseringen i samband med Tysk-romerska rikets upplösning 1806 förlorat sina ställning som regerande dynastier. Paret fick fyra barn:

 Karl Günther (född och död 1828)
 Elisabeth (1833-1896), gift med Leopold III av Lippe
Georg (1838-1890)
 Ernst Henrik (född och död 1848)

Då furst Fredrik Günther vid sin död 1867 inte efterlämnade någon legitim tronarvinge (han hade däremot en morganatisk son och flera oäkta barn) efterträdde den nu 69-årige Albert honom som regerande furste. Hans egen regering blev dock kort: han avled efter endast två år på tronen.

Referenser 
 Motsvarande artiklar på engelsk- och holländskspråkiga Wikipedia

Noter

Externa länkar

Huset Schwarzburg
Tyska furstar
Födda 1798
Avlidna 1869
Män
Personer från Rudolstadt
Lynne Viola

Lynne Viola, född 5 april 1955 i Nutley i New Jersey, är en amerikansk historiker. Hon är professor i historia vid University of Toronto, specialiserad på 1900-talets ryska politiska och sociala historia. Hennes forskningsintresse är kvinnor, bönder, politisk kultur och stalinistterror.

Publikationer 
 The Best Sons of the Fatherland: Workers in the Vanguard of Soviet Collectivization (1987)
 Peasant Rebels Under Stalin: Collectivization and the Culture of Peasant Resistance (1996)
 The War Against the Peasantry, 1927-1930 (2005)
 The Unknown Gulag: The Lost World of Stalin’s Special Settlements (2007)
 A Researcher's Guide to Sources of Soviet Social History in the 1930s (1990) (medförfattare med Sheila Fitzpatrick)
 Russian Peasant Women (1992), (medförfattare med Beatrice Farnsworth)
 Kollektivizatsija i krestianskoe soprotivlenie na Ukraine: noaibr 1929-mart 1930 (Collectivization and Peasant Resistance in Ukraine, November 1929-March 1930) (1997) (medförfattare med Valerij Vasiljev)
 Riazanskaia derevnia v 1929-1930 gg.: khronika golovokhruzheniia (The Riazan Countryside in 1929-1930: A Chronicle of Dizzyiness) (1998) (medförfattare med S. Zjuravlev, T. McDonald, och A. Melnik)
 Tragedija sovetskoj derevni 1927-37: dokumenty i materialy (The Tragedy of the Soviet Countryside, 1927-37: Documents and Materials) i 5 volymer (1999-2003) (medförfattare med V.P. Danilov and R.T. Manning)
 Contending with Stalinism: Soviet Power and Popular Resistance in the 1930s (2002)

Födda 1955
Kvinnor
Levande personer
Amerikanska historiker under 2000-talet
Amerikanska professorer i historia
Personer verksamma vid University of Toronto
Forskare från New Jersey
Per-Gunnar Jering

Per-Gunnar Jering, född 9 maj 1917 i Stockholm, död 25 september 2003 i Jakobsberg, var en svensk diplomat och militärflygare. Han var son till John Johanson och dotterson till Philip Wester.

Efter avslutad skolgång sökte han sig till Flygvapnet, där han flygutbildades vid F 5 Ljungbyhed och placerades i flygvapnets reserv efter att han fullgjort sin tjänstgöring.

Efter militärutbildningen fortsatte han sin civila utbildning med juridikstudier. När finska vinterkriget bröt ut anmälde han sig tillsammans med Bengt Heijl som frivilligsoldat. Efter att de uppsökt finska ambassaden i Stockholm fick de tågbiljetter till Torneå. Från Torneå tog de sig med tåg vidare till Parola där de placerades vid T-LeR 2, den 28 februari 1940. Efter att de fått visa sina flygkunskaper fick de kommendering till kapten Bo von Villebrands division som var lokaliserad på sjön Vanajavesi. Där fick de stridsflygutbildning i en Jaktfalk II och övade samverkan med marktrupper. Innan Jering var klar med sin stridsutbildning kom vapenstilleståndet 13 mars och behovet av stridspiloter upphörde, men Jering fortsatte som pilot inom finska flygvapnet fram till i juni 1940 innan han återvände till Sverige.  

Under andra världskriget kallades flygvapnets reservpiloter in i olika omgångar, han tjänstgjorde bland annat vid flygledningen för det nyuppsatta F 6 Karlsborg. Som reservpilot inom försvaret tjänstgjorde han fram till 1959 med placering vid utbildningsenheten vid F 11 Nyköping. 

Efter kriget fick han anställning vid Utrikesdepartementet med ansvaret för den svenska handelskammaren i Bryssel. Under sin tid i Belgien var han en av initiativtagarna till bildandet av den Nordiska skolan (École Astrid). Jering är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor
Noter

Svenska flygare
Svenska diplomater under 1900-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Diplomater från Stockholm
Militärer från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1917
Avlidna 2003
Män
Miles Aircraft

Miles Aircraft Ltd var en engelsk flygplanstillverkare.

Bröderna Frederick George "FG" Miles och George Herbert Miles växte upp i kuststaden Portslade i Sussex. I mitten av 1920-talet lärde sig Frederick att flyga. Efter flygutbildningen köpte han sig en Avro 504. Tillsammans med sin bror George startade han företaget Gnat Aero Ltd i Shoreham. Till företaget köptes fler flygplan och man bedrev taxiflyg och uppvisningsflyg. I slutet på 1920-talet bytte man namn på företaget till Southern Aircraft Ltd. Samtidigt köpte man ett halvdussin Avro 534 som modifierades vid företagets verkstad till flygplanstypen Southern Martlet. Frederick gifte sig 1932 med sin tidigare flygelev Maxine Freeman-Thomas som senare kom att bli känd under smeknamnet Blossom. Southern Aircrafts första egna konstruktion, det ensitsiga dubbeldäckade Miles M.1 Satyr, tillverkades 1932 i ett prototypexemplar av Parnall. Året därpå kom Miles stora genombrott med det slanka monoflygplanet Miles M.2 Hawk, som tillverkades i nära 150 exemplar av Philips & Powis Ltd vid flygplatsen Woodley Aerodrome i Woodley utanför Reading. Under 1934 lanserades den fyrsitsiga Miles M.3 Falcon. För att kunna klara av leveranserna av flygplan köpte bröderna Miles Philips & Powis, som fick leva kvar som eget företag fram till 1943, då det slogs samman med Miles Aircraft Ltd. I mitten på 1930-talet fick företaget sin största framgång med skolflygplanet Miles M.14 Magister som tillverkades i drygt 1 100 exemplar. Flygplanet blev ett av RAF:s standardplan för den grundläggande flygutbildningen. Modellen blev även föremål för licenstillverkning i Turkiet av THK. Efter andra världskriget lanserades modellerna Miles M.57 Aerovan och Miles M.65 Gemini, men på grund av dålig ordertillgång tvingades företaget att upphöra med sin verksamhet. 1947 köptes resterna av Miles Aircraft upp av Handley Page.

1952 startades företaget F.G. Miles Engineering Ltd vid Shorehams flygplats som tillverkade replikor av pionjär- och första världskrigsflygplan till filmer som Dessa fantastiska män i sina flygande maskiner och Blue Max i mitten av 1960-talet.

Flygplan producerade av Miles Aircraft
Miles Satyr
Miles Hawk
Miles Hawk Major
Miles Hawk Speed Six
Miles Falcon Major
Miles Falcon Six
Miles Merlin 
Miles Sparrowhawk 
Miles Peregrine
Miles Kestrel
Miles Master I
Miles Master II
Miles Mohawk
Miles Magister
Miles Martinet
Miles Messenger
Miles Libellula 
Miles Aerovan
Miles Gemini
Miles Sparrowjet   

Brittiska flygplanstillverkare
Bjärme

Bjärme kan syfta på:

Bjärme, Östersunds kommun – småort nära Fåker i Östersunds kommun
Bjärme, Sundsvalls kommun – by nära Kovland i Sundsvalls kommun
Världsmästerskapen i nordisk skidsport 1982

Världsmästerskapen i nordisk skidsport 1982 ägde rum i Oslo i Norge mellan den 19 och 28 februari 1982. Längdskidåkarna fick för första gången i världsmästerskapssammanhang åka fristil i vissa lopp. För första gången hölls även lagtävlingar i backhoppning och nordisk kombination.

Längdskidåkning herrar

15 kilometer fristil 
23 februari 1982

30 kilometer fristil 
20 februari 1982

50 kilometer klassisk stil 
27 februari 1982

4 × 10 kilometer stafett 
25 februari 1982

Längdåkning damer

5 kilometer fristil 
22 februari 1982

10 kilometer fristil 
19 februari 1982

20 kilometer klassisk stil 
26 februari 1982

4 × 5 kilometer stafett 
24 februari 1982

Nordisk kombination

15 kilometer 
19 februari 1982

3 × 10 kilometer 
26 februari 1982

Backhoppning

Normalbacke 
21 februari 1982

Stora backen 
28 februari 1982

Lagtävling stora backen 
26 februari 1982

Medaljligan 
<div style="float:left;text-align:left;padding-right:15px">

Se även 
Medaljfördelning per nation vid världsmästerskapen i nordisk skidsport 
Lista över världsmästare i längdåkning för herrar
Lista över världsmästare i längdåkning för damer

Källor

Nordisk kombination
Backhoppning

1982 i Norge
Backhoppning i Norge
Längdskidåkning i Norge
Nordisk kombination i Norge
Backhoppningssäsongen 1981/1982
Längdskidåkningssäsongen 1981/1982
Nordisk kombination-säsongen 1981/1982
Internationella sportevenemang i Oslo
1982
Oslo under 1900-talet
Per Olof Forshell

Per Olof Viktor Forshell, född 23 maj 1928, död 14 oktober 1991, var en svensk diplomat. Han tjänstgjorde på Utrikesdepartementet och var bland annat ambassadör i Reykjavik.

Tjänsteförteckning
Attaché UD 1954, Rom 1955, FN:s Europakontor i Genève 1958
2:e sekr UD 1960, 1:e byråsekreterare 1963, byrådirektör 1964
1:e ambassadsekr FN-representationen New York 1964
Departementssekr UD 1969
Generalkonsul Minneapolis 1973
Minister OECD-Delegationen Paris 1977
Sakkunnig UD 1981
Ambassadör Reykjavik 1987

Sveriges ambassadörer i Island
Födda 1928
Avlidna 1991
Män
Sveriges generalkonsuler i Minneapolis
Suzanne Bernard

Suzanne Bernard född 1892 död 10 mars 1912 i Etampes Frankrike, var en fransk flygpionjär och den andra kvinnan i världen som dödades i ett flygplanshaveri.

Bernard bestämde sig tidigt för att hon ville lära sig flyga. Hon var under sin aktiva tid den yngsta kvinnliga flygaren i världen. Samma dag som hon genomförde sin certifiktatuppflygning havererade hon i Etampes. Hon hade under dagen genomfört ett antal flygningar som blivit godkända, men en flygning återstod. Under flygningen genomförde hon en brant högersväng på 75 meters höjd, och hon lyckades inte räta upp flygplanet som fortsatte svängen ner mot marken. När flygplanet slog i marken lossnade motorn som klämde henne till döds.

Födda 1892
Avlidna 1912
Franska flygpionjärer
Kvinnor
Gurktalalperna

Gurktalalperna är en bergskedja i det österrikiska förbundslandet Kärnten som ingår i Alperna. Huvuddelen utgörs av bergsområdet Nockberge, som ska bli nationalpark. Gurktalalpernas högsta bergstopp är Eisenhut, 2441 m ö.h.

Under medeltiden och fram till 1800-talet fanns järn- och silvergruvor i området. Idag bryts det fortfarande magnesit vid Radenthein. Senare blev turismen allt mer betydelsefull.

Geografi i Kärnten
Bergskedjor i Österrike
Marie-Louise Driancourt

Marie-Louise Driancourt född Martin december 1887 i Lyon död november 1914 i L’Hay-les-Roses, var en fransk flygpionjär.
     
Hon gifte sig med Monsieur Driancourt från Paris och fick på kort tid tre döttrar. 1910 sökte hon sig till Blériots flygskola utanför Chartres men då inte utbildningen avlöpte bra for hon under våren 1911 vidare till bröderna Caudron i Le Crotoy. Där genomförde hon uppflygningen för sitt flygcertifikat nummer 525 i ett Caudronflygplan 15 juni 1911.

Under flygutbildningen drabbades hon av ett par haverier, men skadorna som var mindre drabbade bara flygplanet. Endast några dagar efter att hon kvitterat ut sitt certifikat är hon med om sitt första större haveri. Under en flygning dör motorn, från 500 meters höjd glidfyger hon mot flygstråket. För att undvika att skada folksamlingen som står på marken tvingades hon att svänga åt sidan, svängen resulterade i att hon träffade en hangar och totalförstörde flygplanet.

Driancourt fick snart mer flygerfarenhet och hon ställde upp vid flyguppvisningarna i Crotoy och St.-Lye 1911. Under uppvisningen i Pamplona Spanien tilldelades hon en utmärkelse av kung Alphonse XIII. Hennes man avled våren 1912 i en bilolycka och hon blev plötsligt en ensamstående trebarnsmamma, men hon fortsatte med sitt flygande. 9 mars 1912 drabbades hon av ett nytt stort flyghaveri vid Issy-Les-Moulineux där hennes flygplan blev totalförstört. I april 1912 deltog hon med ett nytt flygplan vid flyguppvisningen i Juvisy, det var troligen sista gången hon flög själv. Hon var en av sju medlemmar i den kvinnliga flygorganisationen Stella. Hon avled under hösten 1914 i tuberkulos, även om några tidningsartiklar anger att det var i sviter efter ett flyghaveri.

Födda 1887
Avlidna 1914
Franska flygpionjärer
Kvinnor
Gurk (flod)

Floden Gurk är en 157 km lång biflod till floden Drau i den österrikiska förbundslandet Kärnten. Avrinningsområdet är 2 581 km² vilket motsvarar ca 27% av Kärntens yta. 

Gurks källa är två små alpsjöar i Gurktalalperna som är belägna på 1 970 m resp. 2 010 m ö.h. Floden flyter genom Gurkdalen österut. Vid Brückl vänder floden mot söder och rinner ut i Klagenfurtbassängen där den tar upp floden Glan öster om Klagenfurt. Där vänder den mot öster igen och mynnar i Drau vid orten Stein.

Vid floden ligger staden Strassburg och köpingen Gurk. 

Vattendrag i Kärnten
Donaus avrinningsområde
Boulton Paul Aircraft

Boulton Paul Aircraft Ltd var en brittisk flygplanstillverkare i Dunstable Bedfordshire.

Boulton Paul Aircraft bildades när verkstadsföretaget Boulton & Paul Ltd i Norwich sålde av sin flygplansavdelning 1934. Två år efter bildandet flyttades verksamheten till nybyggda lokaler i Wolverhampton. Vid flytten följde drygt 600 anställda med från Norwich dessutom anställdes ny arbetskraft i Wolverhampton för att kompensera för de som inte flyttade med företaget. För att lära upp den nya personalen startade man en verkstadskola i Skottland. Med i bolaget från Boulton & Paul var även tillverkningen av rörliga kulsprutetorn, tidigare hade pneumatiskt drivet torn gjorts för Overstrand-bombaren. Under utveckling i företaget var det egna jaktflygplanet Defiant som försågs med ett rörligt kulsprutetorn bakom förarplatsen. Flygplanet var för sin tid ett nytänkande eftersom det saknade fast beväpning framåt och all eldgivning koncentrerades till fyra kulsprutor i tornet. Det utvecklades vidare i den marina varianten Blackburn Roc där Blackburn Aircraft svarade för konstruktionsritningarna medan Boulton Paul tillverkade flygplanen.

Vid företaget tillverkades även Fairey Aircrafts Barracuda samt ombyggnad av Vickers Wellington under andra världskriget. Efter kriget konstruerades skolflygplanet Balliol som levererades till Royal Air Force och i en specialvariant för hangarfartyg till Royal Navy.  
 
När man insåg att flygplan med kolvmotorer inte skulle köpas in av flygvapnet inledde ett samarbete med English Electric och de Havilland där man var med och puducerade med deras Canberra och de Havilland Vampire. Vid företagets egen konstruktionsavdelning forskade man runt flygplan byggda som en flygande vinge. 

1961 slogs företaget ihop med Dowty Group och namnet ändrades till Dowty Boulton Paul Ltd för att slutligen bli Dowty Aerospace. 1992 togs företaget över av TI Group som 2000 slog ihop bolaget med Smiths Industries under namnet Smiths Group. Vid företagets tidigare lokaler i Wolverhampton är nu Smiths Aerospace verksamma med tillverkning av olika vapensystem. På fabriksområdet finns ett museum som visar företagets utveckling från Boulton & Paul Ltd fram till dagens tillverkning.

Flygplan producerade vid Boulton Paul Aircraft
P.71A 1934 
Defiant 1937 
P.92 1941 
Balliol 1947 
P.111 1950  
P.120 1952  
Barracuda
Canberra
de Havilland Vampire
Lavant (flod)

Floden Lavant  (slovenska: Labotnica) är en 64 kilometer lång biflod till floden Drau i det österrikiska förbundslandet Kärnten. Avrinningsområdet är 969 kvadratkilometer.

Lavants källa är en liten alpsjö i Seetalalperna i Steiermark (Lavantsee) som är belägen på 2170 meter över havet. Floden som rinner söderut når efter 11 kilometer Kärnten. Där rinner den genom Lavantdalen och mynnar vid Lavamünd i Drau. Vid mynningen har Lavant en medelvattenföring på 12,5 m³/s.

Vid floden ligger städerna Bad Sankt Leonhard im Lavanttal, Sankt Andrä och Wolfsberg.

Vattendrag i Kärnten
Donaus avrinningsområde
Lavant

Lavant kan syfta på:

 Lavants stift – tidigare kyrkligt stift i det Tysk-romerska riket

Personer
 Christine Lavant, österrikisk poet
 Denis Lavant, fransk skådespelare 
 Rudolf Lavant, tysk författare

Geografi

Storbritannien 

 Lavant, West Sussex, civil parish i England,

Österrike 

 Lavant (vattendrag), Kärnten, 
 Lavant (kommun), Tyrolen, Politischer Bezirk Lienz, 

Robotskapade Österrikeförgreningar
Karniska alperna

Karniska alperna är en 110 kilometer lång bergskedja i Alperna söder om floden Gail. Den bildar gränsen mellan de österrikiska förbundsländerna Kärnten respektive Tyrolen och Italien. Högsta bergstopp är Hohe Warte, 2 780 meter över havet.

Se även 
 Karner

Referenser

Externa länkar 

Geografi i Kärnten
Bergskedjor i Italien
Bergskedjor i Österrike
Bergskedjor i Alperna