kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Långnäbbad busksmyg

Långnäbbad busksmyg (Sericornis magnirostra) är en fågel i familjen taggnäbbar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Långnäbbad busksmyg är en liten brun fågel med en lång och spetsig näbb. Den har vidare långa skäraktiga ben och en smutsvit ögonring.

Utbredning och systematik 
Arten är endemisk för Australien. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Sericornis magnirostra viridior – förekommer i nordöstra Australien i kustområden och bergsskogar i Queensland
 Sericornis magnirostra magnirostra – förekommer i östra Australien, från Clarke Range i Queensland till allra nordöstligaste Victoria.
 Sericornis magnirostra howei – förekommer i Victoria, i västra Gippsland och i bergskedjan Strzelecki

Levnadssätt 
Långnäbbad busksmyg hittas i regnskog och fuktig skog med eukalyptus. Där ses den födosöka efter insekter, mestadels i skogens mellersta och lägre skikt och ofta på trädstammar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Taggnäbbar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Större busksmyg

Större busksmyg (Sericornis nouhuysi) är en fågel i familjen taggnäbbar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Större busksmyg förekommer på Nya Guinea och delas in i sex underarter med följande utbredning:
 Sericornis nouhuysi cantans – Vogelkop Mountains
 Sericornis nouhuysi adelberti – Adelbert Mountains
 Sericornis nouhuysi nouhuysi – Weyland, Nassau och Snowbergen
 Sericornis nouhuysi stresemanni – Central Highlands
 Sericornis nouhuysi oorti – Herzogberget och berg på Huonhalvön
 Sericornis nouhuysi monticola – höga bergstrakter i Owen Stanley-bergen

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Taggnäbbar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Papuabusksmyg

Papuabusksmyg (Aethomyias papuensis) är en fågel i familjen taggnäbbar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Papuabusksmyg delas in i tre underarter med följande utbredning:
 meeki – förekommer på västra Nya Guinea (Jayawijayabergen)
 burgersi - förekommer från (Weylandbergen till centrala högländerna och Sepikbergen)
 papuensis – förekommer i bergstrakter i sydöstra Nya Guinea

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Sericornis, men genetiska studier visar att det inte är monofyletiskt. International Ornithological Congress (IOC) har därför delat upp Sericornis i flera mindre släkten, varvid papuabusksmygen placeras i Aethomyias. Denna linje följs här.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Taggnäbbar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Rostmaskad busksmyg

Rostmaskad busksmyg (Aethomyias perspicillatus) är en fågel i familjen taggnäbbar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i regnskog på centrala och östra Nya Guinea. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Sericornis, men genetiska studier visar att det inte är monofyletiskt. International Ornithological Congress (IOC) har därför delat upp Sericornis i flera mindre släkten, varvid rostmaskad busksmyg placeras i Aethomyias. Denna linje följs här.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Taggnäbbar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Vogelkopbusksmyg

Vogelkopbusksmyg (Aethomyias rufescens) är en fågel i familjen taggnäbbar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Västpapua (bergen Arfak och Tamrau och på Bomberaihalvön). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Sericornis, men genetiska studier visar att det inte är monofyletiskt. International Ornithological Congress (IOC) har därför delat upp Sericornis i flera mindre släkten, varvid vogelkopbusksmyg placeras i Aethomyias. Denna linje följs här.

Status 
Fågeln har ett begränsat utbredningsområde, men beståndet anses vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Taggnäbbar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Endemiska fågelarter i Indonesien
Ljusnäbbad busksmyg

Ljusnäbbad busksmyg (Aethomyias spilodera) är en fågel i familjen taggnäbbar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Ljusnäbbad busksmyg delas in i sju underarter:
 spilodera – förekommer i Västpapua (i öster till Astrolabe Bay) och Yapen
 granti – förekommer i Västpapua (berget Snow)
 wuroi – förekommer på södra Nya Guinea (Trans Fly-landet)
 guttatus – förekommer i bergen på sydöstra Nya Guinea
 ferrugineus – förekommer på Waigeo 
 aruensis – förekommer i Aruöarna 
 batantae – förekommer på Batanta

International Ornithological Congress (IOC) inkluderar batantae i ferrugineus och wuroi i guttattus.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Sericornis, men genetiska studier visar att det inte är monofyletiskt. Sericornis delas därför allt oftare upp i flera mindre släkten, varvid denna art placeras i Aethomyias.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Taggnäbbar
Fåglar i australiska regionen
Smånäbb

Smånäbb (Smicrornis brevirostris) är en fågel i familjen taggnäbbar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Smånäbben är en mycket liten fågel med kort och knubbig näbb. Ovansidan är gråbrun, undersidan varierande gräddfärgad och gul, med ljust ögonbrynsstreck och ljust öga. Den ljudliga sången hörs året runt, ofta återgiven som "I’m a wee-bill!".

Utbredning och systematik 
Smånäbb placeras som enda art i släktet Smicrornis. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Smicrornis brevirostris flavescens – norra och centrala Australien
 S. b. brevirostris – östra Australien (Burdekin R., Queensland till sydöstra South Australia)
 S. b. occidentalis – Geraldton, Western Australia till nordvästra Victoria och sydvästra New South Wales
 S. b. ochrogaster – västra delen av centrala Australien

Levnadssätt 
Smånäbben hittas i torra och öppna skogslandskap, framför allt i eukalyptusskogar. Den är mycket ljudlig när den födosöker i träden på jakt efter insekter, ibland i artblandade flockar med taggnäbbar och pardaloter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Taggnäbbar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Kiritimatisångare

Kiritimatisångare (Acrocephalus aequinoctialis) är en utrotningshotad tätting i familjen rörsångare som enbart förekommer i ögruppen Line Islands i Stilla havet.

Kännetecken

Utseende 
Kiritimatisångaren är en medelstor (15 cm) huvudsakligen grå rörsångare med vita fjäderkanter. I ansiktet syns ett otydligt ögonbrynsstreck från näbben och bakåt, samt en olivgrå kind. Ovansidan är olivgrå, mer neutralt grå på halssidor och skapularer. Könen är lika medan underarten pistor (se nedan) är större än nominatformen.

Läte 
Kiritimatisångaren lockar med korta tja, tje och tjurr. Sången är enkel jämfört med andra sångare och består av upprepade fraser innehållande locklätena.

Utbredning och systematik 
Kiritimatisångaren förekommer i norra delen av ögruppen Line Islands i centrala Stilla havet. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Acrocephalus aequinoctialis aequinoctialis – förekommer på ön Kiritimati
 Acrocephalus aequinoctialis pistor – förekommer på Teraina, fram till 1972 på Tabuaeran

Familjetillhörighet 
Rörsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Acrocephalidae.

Status och hot 
Kiritimatisångaren tros numera vara begränsad till två små korallatoller. Den har redan försvunnit från en ö och den tros minska i delar av sitt återstående utbredningsområde. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som starkt hotad. Världspopulationen uppskattas till mellan 3.500 och 15.000 individer.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i oceaniska regionen
Tuamotusångare

Tuamotusångare (Acrocephalus atyphus) är en fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar. Den förekommer i Polynesien i Stilla havet.

Utseende och läte 
Tuamotusångaren är en medelstor slank rörsångare med kraftigt ögonbrynsstreck och mörkt ögonstreck. Den förekommer i två färgformer, dels en roströd med rostbrun ovansida och ljus undersida med kanelbrun anstrykning, dels en grå med kallt ljusgrå ovansida och gråbeige undersida. Lätet är ett hårt och lågt "chru" som ofta följs av en kort visslad melodi.

Utbredning och systematik 
Tuamotusångare förekommer i Tuamotuöarna och delas in i sex underarter med följande utbredning:
 Acrocephalus atyphus atyphus – nordvästra Tuamotuarkipelagen
 Acrocephalus atyphus ravus – sydöstra Tuamotuarkipelagen
 Acrocephalus atyphus palmarum – ön Anaa
 Acrocephalus atyphus niauensis – ön Niau
 Acrocephalus atyphus eremus – ön Makatea
 Acrocephalus atyphus flavidus – ön Napuka

Familjetillhörighet 
Rörsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Acrocephalidae.

Status 
Arten har ett relativt litet utbredningsområde och världspopulationen är okänd, men beståndet verkar vara stabilt. Därför kategoriserar IUCN arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i oceaniska regionen
Endemiska fågelarter på Tuamotuöarna
Australisk rörsångare

Australisk rörsångare (Acrocephalus australis) är en fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar. Den förekommer som namnet avslöjar i Australien, men även från Små Sundaöarna i Indonesien via Nya Guinea till Salomonöarna. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Australisk rörsångare är en medelstor rörsångare med korta vingar men lång stjärt och lång näbb. Fjäderdräkten är enfärgat brun. Den skiljer sig från kinesisk trastsångare genom att den senare har kraftigare och större näbb samt diagnostiskt korta och mörka streck på nedre delen av strupe och övre delen av bröstet. Sången beskrivs som högljudd, melodisk och gnisslig. Jämfört med kinesisk trastsångare är den ljusare, mer melodisk och mer explosiv, med fler melodiska fraser.

Utbredning och systematik 
Australisk rörsångare förekommer från Små Sundaöarna österut till Salomonöarna och söderut till Australien. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Acrocephalus australis sumbae – förekommer på Buru i södra Moluckerna, på öarna Sumba och Timor i Små Sundaöarna, på Nya Guinea, i Bismarckarkipelagen samt i Salomonöarna
 Acrocephalus australis australis – häckar i östra halvan av Australien och övervintrar i norr
 Acrocephalus australis gouldi – häckar i västra Australien (sydvästra Western Australia); övervintrar till nordvästra Northern Territory

Familjetillhörighet 
Rörsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Acrocephalidae.

Levnadssätt 
Australisk rörsångare hittas i en rad olika typer av våtmarker. Den hittas även i konstbevattnad jordbruksbygd samt i områden med skruvpalmer.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i australiska regionen
Afrikansk rörsångare

Afrikansk rörsångare (Acrocephalus baeticatus) är en tätting i familjen rörsångare, mycket nära släkt med rörsångaren.

Utseende 
Afrikansk rörsångare är en 12-13 centimeter lång fågel, mycket lik både kärrsångare och rörsångare. Från kärrsångaren skiljer den sig genom längre näbb, varmare brun nyans ovan och beige undersida, inte gråaktig. Vidare har den mörkare ben, kortare vinge och mindre brant panna. Den är mycket lik rörsångaren, men är generellt varmare brun ovan och rödbrun övergump på ungfågeln. Sången är troligen omöjlig att skilja från rörsångaren, bortsett från att den härmar andra arter.

Levnadssätt 
Afrikansk rörsångare påträffas i vass, säv och täta trädgårdar.

Utbredning och systematik 
Afrikansk rörsångare förekommer som namnet avslöjar i Afrika, traditionellt söder om Sahara. Studier visar dock att dess släktskap med den europeiska rörsångaren (A. scirpaceus) är synnerligen komplicerad. Under ringmärkningsarbete i Marocko fann man stora skillnader mellan lokala stannfåglar och flyttfåglar (båda tidigare ansedda vara scirpaceus), både vad gäller storlek, ruggning, dräkt, parasiter och läten. Det föranledde genetiska studier av hela komplexet rörsångare-afrikansk rörsångare. som visade dels att denna population i Marocko var distinkt, dels att populationen på Iberiska halvön utgör en del av samma population, samt att dessa stod närmare delar av afrikansk rörsångare än rörsångaren.

Författarna till studien anser det vara oklart om komplexet utgör en, två eller flera arter. Internationella naturvårdsunionen IUCN och Birdlife International behandlar komplexet som en enda art, medan de tongivande IOC och Clements et al, liksom svenska Birdlife Sverige, behåller uppdelningen i två arter, men för tentativt numera den nordafrikanska och iberiska populationen till afrikansk rörsångare.

Följer man den senare taxonomin delas afrikansk rörsångare in i sex underarter med följande utbredning:
 A. b. ambiguus – Iberiska halvön och nordvästra Afrika
 A. b. minor – Sahelregionen från Senegal till västcetrala Sudan (Darfur); inkluderades tidigare i cinnamomeus, inkluderar guersi
 A. b. cinnamomeus – västra Etiopien och södra Somalia genom Sydsudan, Uganda, Kenya, Zambia och Moçambique; fläckvis utredning i Västafrika från södra Kamerun till möjligen Niger och Mali
 A. b. suahelicus – Tanzanias kust till östra Moçambique och östra Sydafrika; dock möjligen inbäddad i baeticatus
 A. b. hallae – sydvästra Angola och sydvästra Zambia samt söderut till västra Sydafrika
 A. b. baeticatus - förekommer från norra Botswana och Zimbabwe till södra oSydafrika

Notera att i denna uppdelning förs inte alla afrikanska taxon i komplexet till afrikansk rörsångare. Populationerna på gränsen mellan Libyen och Egypten (ammon) samt avicennae runt Röda havet förs tentativt istället till rörsångaren (A. scirpaceus).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i etiopiska regionen
Svartbrynad rörsångare

Svartbrynad rörsångare (Acrocephalus bistrigiceps) är en asiatisk fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Svartbrynad rörsångare är en typisk, liten (13,5-14 cm) och ostreckad rörsångare. Karakteristiskt är ett lång och brett beigevit ögonbrynsstreck som avslutas tvärt. Ovanför syns ett svartaktigt hjässband. I fräsch dräkt är ovansidan varmt olivbrun och undersidan vitaktig med varmbeige flanker och bröstsidor. Sången består av en serie snabbt upprepade korta fraser blandade med torra, sträva och spinnande ljud. Lätet är ett mjukt "tjack".

Utbredning 
Fågeln häckar i östra Asien, närmare bestämt i sydöstra Ryssland (sydöstra Sibirien, Amurdalen och Ussuriland), nordöstra och östra Kina, sällsynt på Koreahalvön, på Sachalin samt i Japan från Hokkaido söderut till centrala Honshu, lokalt även på Kyushu. Vintertid flyttar den till södra Asien från nordöstra Indien till södra och sydöstra Kina och Taiwan söderut till Malackahalvön, sällsynt även norra Sumatra.

Systematik 
Tidigare behandlades amursångare som underart till svartbrynad rörsångare, men dessa skiljer sig tydligt åt både utseendemässigt och genetiskt. DNA-studier visar att medan amursångaren står nära kortvingad rörsångare och fältsångare är svartbrynad rörsångare istället del av en grupp med streckade rörsångare där även kaveldunsångare, vattensångare och sävsångare ingår. Svartbrynad rörsångare behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Rörsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Acrocephalidae.

Levnadssätt 
SVartbrynad rörsångare ses både häckningstid och i övervintringsområden i olika typer av vegetation nära vatten, även om den kan uppträda i torrare miljöer under sträcket. Den lever av insekter och spindeldjur. Fågeln häckar mellan januari och augusti. I sydöstra Sibirien har äggläggning konstaterats 18-22 juni och ruvning mellan 20 juni och 20 juli.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt rikligt förekommande.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i orientaliska regionen
Kapverdesångare

Kapverdesångare (Acrocephalus brevipennis) är en fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar, enbart förekommande i ögruppen Kap Verdeöarna utanför Västafrika.

Utseende och läte
Kapverdesångaren är en medelstor rörsångare med en kroppslängd på 14-16 centimeter. Ovansidan är gråbrun med varmt beige buk och flanker samt gräddfärgad på strupe och bröst. Näbben är lång och spetsig, ben och tår svarta. Könen är lika. Sången som hörs året runt men mest intensivt mellan augusti och november är ljudlig och explosiv med klara visslingar och knarrningar.

Utbredning och systematik 
Fågeln finns enbart i ögruppen Kap Verde-öarna. Där ansågs den vara begränsad till enbart ön Santiago. Den var sannolikt utdöd på Brava (inga fynd sedan 1969) och troddes vara utdöd även på São Nicolau där den tidigare var vanligt förekommande. Dock hittades ett exemplar insamlat på São Nicolau i oktober 1970 i samlingarna i Centro de Zoologia, Lissabon, vilket föranledde en genomsökning av ön. 1998 hittades till slut åtta revir på den nordvästra delen av ön. I oktober 2004 hittades även en population på Fogo, som anses bestå av hela 500 par. Den kan även ha förekommit på Santo Antão. Nyligen gjordes också ett fynd på Santiago långt norr om artens kända utbredningsområde.

Familjetillhörighet 
Rörsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Acrocephalidae.

Levnadssätt 
Arten höll ursprungligen troligen till i buskmarker på bergsluttningar och i vassbälten i dalarna. Nu hittas den i flera olika typer av miljöer upp till 1384 meters höjd, som vegetationsrika dalar, vassbälten, skogslandskap, jordbruksområden och trädgårdar, framför allt nära rinnande vatten, samt till och med eukalyptusodlingar. På São Nicolau ses den i små stånd av Arundo donax utmed torra flodbäddar, medan den på Fogo hittas i kaffeplantage med spridda fruktträd och trånga, buskiga raviner på 490–950 meters höjd med majsodlingar och kaffebuskar. Arten häckar från augusti till november, men kan förlängas beroende på nederbörd.

Status och hot 
Arten har ett mycket begränsat utbredningsområde och tros vara hotad av befolkningsökning och torka, och populationsutvecklingen är osäker. Arten har dock visat sig kunna anpassa sig till nya levnadsmiljöer. Fram till 2017 kategoriserade internationella naturvårdsunionen IUCN den som starkt hotad, men i och med att en ny och relativt stor population upptäckts på Fogo anses den nu vara både vanligare och mindre hotad än man tidigare trott, varför den nu nedgraderats till hotkategorin sårbar. Världspopulationen uppskattas till 1500-2000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Endemiska fågelarter i Kap Verdeöarna
Tahitisångare

Tahitisångare (Acrocephalus caffer) är en utrotningshotad fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Tahitisångaren är en stor (19 cm) och långnäbbad medlem av familjen rörsångare med två färgmorfer. De flesta fåglar är blekgula med olivbrun fläckning ovan. Vissa fåglar är istället genomgående mörkt olivbruna. Lätet är ett hårt "churrr" medan den livfulla och ofta utdragna sången består av visslingar, knarrande ljud och melodiska fraser.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer som namnet avslöjar endast på Tahiti i Sällskapsöarna. Tidigare fördes även de båda utdöda arterna läsångare och mooreasångare till A. caffer, men de urskiljs nu oftast som egna arter.

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes rörsångarna liksom ett mycket stort antal andra arter till familjen Sylviidae, tidigare kallad rätt och slätt sångare. Forskning har dock visat att denna gruppering är missvisande, eftersom då även välkända och mycket distinkta familjer som svalor, lärkor och stjärtmesar i så fall bör inkluderas. Tahitisångaren med släktingar har därför brutits ut till familjen rörsångare (Acrocephalidae).

Levnadssätt 
Tahitisångaren förekommer i bambusnår och ungskog i floddalar och på sluttningar upp till 700 meters höjd. Födan består av insekter, men även ödlor, småfisk, kräftor, sniglar och nektar. Den tros häcka uteslutande i bambu.

Status och hot 
Tahitisångaren förekommer på en enda ö och har en mycket liten världspopulation. Den hotas av störningar från människan och habitatförstörelse, framför allt oreglerad insamling av bambu. Efter inventeringar utförda 1986–1991 uppskattades beståndet till några hundra individer. Under senare inventeringar 2017-2018 påträffades arten på fler lokaler än tidigare, vilket tyder på att den ökar i antal. Beståndet uppskattas därefter till åtminstone 372 vuxna individer. Det föranledde internationella naturvårdsunionen IUCN att nedgradera tahitisångarens hotstatus 2020, från starkt hotad till sårbar.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i oceaniska regionen
Endemiska fågelarter på Sällskapsöarna