kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Albin 25

Albin 25 är en motorbåtsmodell som ritades av Per Brohäll och byggdes mellan 1967 och 1978 vid Albin Marins fabriker i Kroksvik utanför Kristinehamn. Båten har för- och akterruff med plats för fyra till fem personer, toa, pentry samt en stor sittbrunn. Den tillverkades också i en variant med rigg. 

Albin 25 såldes i över 2 500 exemplar under tio års tid, vilket är svenskt försäljningsrekord av motorbåtar. Modellen var först utrustad med en Albin AD-21 motor på 22 hästkrafter. Den fick senare en större motor på 36 hästkrafter, under senare delen av 70-talet i form av en Volvo Penta MD 17C, vilken ger båten en marschfart på 6-7 knop. Även skrovets utformning ändrades med åren. De första årens Albins 25:or kan upplevas som ranka i grov sjö på grund av att modellen har en rundad botten. Från 1973 fick modellen bredare botten i aktern och en starkare motor som nämnts ovan - vilket gjorde att båten blev stabilare i sjön.

Källor

Noter

Externa länkar
Maringuiden.se - Albin 25
Albinklubben

25
Motorbåtar
Näkten

Näkten eller Näckten är en sjö i Bergs kommun och Östersunds kommun i Jämtland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas till Storsjön via en 4 km kort å, Billstaån, som flyter genom Hackås.

Näkten är till ytan Sveriges 29:e största sjö. Sjön är närmare 4 mil lång från norr till söder och har enligt traditionen 365 öar. I verkligheten rör det sig om högst 200 inklusive holmar och kåbbar.

Den är däremot påfallande smal och dess bredd uppgår på flera ställen till endast 1–2 km. Terrängmässigt varierar sig sjön så pass att på vissa platser upplevs den som Stockholms skärgård, på andra platser som småländska tjärnar. Strax norr om Bilstaåns åmun finns Målingen. Dess form är av en krater, Målingenkratern. Det är ett samtidigt nedfall med ett större nedfall som bildade Locknekratern. Den är upphovet till Locknesjön som ligger ca 16 km nordost om nedslaget för Målingen. 

Näktens norra del ligger inom Näs socken i Östersunds kommun och den södra delen ligger inom Hackås socken i Bergs kommun. Vid sjöns södra ände ligger Gillhov. På östra sidan ligger bland annat Dödre. Från sommaren 2011 finns ett sjökort över hela sjön.

Fiske 
Näkten är populär för fiske av ädelfisk. Fisket kan ske året om förutom under bestämda tider då det råder förbud för att skydda den speciella Näcktenrödingen.

Delavrinningsområde 
Näkten ingår i delavrinningsområde (696977-143990) som SMHI kallar för Utloppet av Näkten. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 39 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Billstaån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (43 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Bergs kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 
  Näktenbygden

Insjöar i Indalsälvens avrinningsområde
Insjöar i Jämtland
Insjöar i Bergs kommun
Insjöar i Östersunds kommun
Insjöar i Sverige om minst 10 kvadratkilometer
Vattenpolo vid olympiska sommarspelen

Vattenpolo har funnits med vid olympiska sommarspelen sedan år 1900. Damerna började tävla i sporten 100 år senare, vid olympiska sommarspelen 2000 i Sydney. Ungern, USA och Italien har dominerat sporten.

Medaljtabell

Medaljörer

Herrar

Damer

Referenser 
 International Olympic Committee results database
Aniene

Aniene (latin Anio, tidigare kallad Teverone), är en flod i regionen Lazio i Italien. Aniene är 98 km lång och rinner genom provinserna Frosinone och Rom. Floden har sin källa i kommunen Filettino och mynnar ut i Tibern vid bron Ponte Salario i Rom.

Externa länkar 

Vattendrag i Italien
Tiberns avrinningsområde
Nianfors

Nianfors är kyrkbyn i Nianfors socken i Hudiksvalls kommun i Hälsingland, Gävleborgs län.

Historia
Nianfors anlades som stångjärnbruk med början år 1794 av ägaren till Iggesunds bruk; handelshuset Grill. Bakgrunden var att det på grund av bristen på kol var svårt att bygga ut verksamheten vid Iggesunds bruk. I början av år 1797 var det nyanlagda järnbruket i det närmaste färdigt att tas i drift, och bestod då av en smedja med en stångjärnshammare av vallontyp med två härdar (privilegierat till 1000 skeppspund smide) samt en kvarn och en såg. Vattnet från Nianån utnyttjades. 1802 ändrades driften till tysksmide, samtidigt som driften utökades med en hammare och en härd. Det var dock ont om kol även här, samarbetet med traktens bönder gick dåligt i fråga om kolning och annan handräckning till bruket. Vägen till Iggesund, där hyttan fanns, var dessutom lång och krånglig, vilket gjorde transporterna av tackjärn och stångjärn dyra. Därför flyttades en hammare och en härd från Nianfors till Iggesund 1807. Ägare vid denna tidpunkt var brukspatronen och kommerserådet Jürgen Kristoffer Müller, som efter Johan Abraham Grills död 1799 köpt bruken följande år. Ägarna till Nianfors bruk kom över huvud taget alltid vara detsamma som till Iggesund. Under den senare ägarfamiljen Tamms styre bildades AB Iggesunds Bruk 1876 för gemensam förvaltning av de olika bruken. 

Nianfors bruk drevs utan större avbrott som stångjärnsbruk till år 1871, då 8563 centner blev årsresultatet. Därefter verkar smidet ha nedlagts, även om det finns motsägelsefulla notiser om årsresultaten för åren 1877 och 1883. Kvarnen och sågen fortsatte dock att vara i bruk efter att stångjärnstillverkningen hade upphört

Kvar efter bruket finns idag främst brukskapellet (Nianfors kyrka) byggt 1797-98 bekostad av dåvarande brukspatronen Johan Abraham Grill.

Nianfors bruksherrgård, som är exteriört förändrad, fungerade en lång period fram till 2015 som behandlingshem för kvinnor. Fr.o.m. 2016 har den gjorts om till flyktingförläggning.

Tryckta källor

Se även 
 Nianfors socken

Svenska järnbruk
Orter i Hudiksvalls kommun
Bågskytte vid olympiska sommarspelen 1976

Vid olympiska sommarspelen 1976 hölls två bågskyttetävlingar. Tävlingen följde samma form som vid bågskyttetävlingarna 1972. Grenarna var herrar och damer individuellt. Bågskyttarna sköt totalt 288 pilar från fyra olika distanser (90, 70, 50 och 30 meter för herrar; 70, 60, 50 och 30 meter för damer). I herrarnas tävling tävlade 24 nationer med 37 bågskyttar. 16 nationer skickade 27 bågskyttar för att delta i damernas tävling.

Resultat

Medaljtabell

Resultat

Herrar

Damer

1976
Olympiska sommarspelen
Sporter vid olympiska sommarspelen 1976
Skogs socken

Skogs socken, kan avse:

Skogs socken, Hälsingland
Skogs socken, Ångermanland
Voxna socken

Voxna socken i Hälsingland ingår sedan 1971 i Ovanåkers kommun och motsvarar från 2016 Voxna distrikt.

Socknens areal är 443,30 kvadratkilometer, varav 422,50 land. År 2000 fanns här 586 invånare. Småorten och kyrkbyn Voxnabruk med sockenkyrkan Voxna kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Voxna socken bildades 1759 genom en utbrytning ur Ovanåkers socken. 1 maj 1885 införlivades området för Mattsmyra kapellag från Ovanåkers socken. 1934 överfördes en del av Finsthögst från Ore socken i Kopparbergs län till Voxna socken.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Voxna församling och för de borgerliga frågorna bildades Voxna landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Ovanåkers landskommun som sedan 1971 uppgick i Ovanåkers kommun. Församlingen uppgick 2002 i Ovanåkers församling som 2012 uppgick i Alfta-Ovanåkers församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Voxna, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Hälsingland. De indelta soldaterna tillhörde Hälsinge regemente, Alfta kompani.

Geografi
Voxna socken ligger kring Voxnan. Socknen har odlingsbygd vid vattendragen och är i övrigt en starkt kuperad sjörik skogsbygd.

Fornlämningar
Från stenåldern finns lösfynd.

Namnet   
Namnet (1761 Wåxna) kommer från bruket, Voxne bruk, som i sin tur tagit namnet från älven Voxnan.

Befolkningsutveckling

Se även
Voxna församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Socknar i Hälsingland
Indelningar i Ovanåkers kommun
Segersta socken

Segersta socken i Hälsingland, ingår sedan 1974 i Bollnäs kommun och motsvarar från 2016 Segersta distrikt.

Socknens areal är 81,20 kvadratkilometer, varav 60,20 land. År 2000 fanns här 722 invånare. Tätorten och kyrkbyn Segersta med sockenkyrkan Segersta kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Segersta socken har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Segersta församling och för de borgerliga frågorna bildades Segersta landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Hanebo landskommun som 1974 uppgick i Bollnäs kommun. Församlingen uppgick 2006 i Hanebo-Segersta församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Segersta, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Hälsingland. De indelta soldaterna tillhörde Hälsinge regemente, Livkompaniet.

Geografi
Segersta socken ligger kring Ljusnan och med sjön Bergviken i söder. Socknen har odlingsbygd vid älven och sjön och är i övrigt en kuperad skogsbygd med höjder som når 280 meter över havet.

Fornlämningar

Från järnåldern finns gravhögar och en fornborg.

Namnet
Namnet (1302 Särisstadhum) kommer från den ursprungliga kyrkbyn. Förleden kan innehålla mansnamnet Särtir. Efterleden är sta(d), 'plats, ställe'.

Befolkningsutveckling

Se även
Segersta församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Segersta hembygdsförening

Socknar i Hälsingland
Indelningar i Bollnäs kommun
Enångers socken

Enångers socken i Hälsingland ingår sedan 1971 i Hudiksvalls kommun och motsvarar från 2016 Enångers distrikt.

Socknens areal är 298,50 kvadratkilometer, varav 287,70 land. År 2000 fanns här 1 634 invånare. Tätorten och kyrkbyn Enånger med sockenkyrkan Enångers kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Enångers socken har medeltida ursprung. Ur församlingen utbröts 12 juni 1798 en del till den då nybildade Nianfors församling. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Enångers församling och för de borgerliga frågorna bildades Enångers landskommun. 23 april 1869 utbröts ur landskommunen en del till den då bildade Nianfors landskommun.. Enångers landskommun inkorporerades 1963 i Iggesunds landskommun som 1971 uppgick i Hudiksvalls kommun. Församlingen uppgick 2006 i Enånger-Njutångers församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Enånger, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Hälsingland. De indelta båtsmännen tillhörde Första Norrlands förstadels båtsmanskompani.

Geografi
Enångers socken ligger söder om Hudiksvall kring Enångersån och vid kusten och med en skärgård vid Enångersfjäden. Socknen består vid kusten av småkuperad skogsbygd rik på vikar och sjöar och i väster av höglänt skogsbygder som Storåsen når 321 meter över havet.

Området genomkorsas i av europaväg 4

I söder, vid mynningen av Långvindsån ligger Långvinds bruk, numera nedlagt.

Geografisk avgränsning
Socknen gränsade i norr till Njutånger och Nianfors socknar. I väster gränsade den till Arbrå socken och i söder till Rengsjö, Norrala och Tönö socknar. Inom den gamla sockengränsen ingick byarna Lindefallet och Östra Bölan, Larsbo, Långvind, Fjäle, Finnicka och Essvik.

Bland sjöarna inom området kan nämnas Hedsjön, Norasjön, Ångersjön och Hälsen.

Fornlämningar
Från stenåldern finns boplatsen Hedningakällan. Från bronsåldern finns gravrösen och från järnåldern gravfält och gravhögar.

Hedningahällan 
På Hedningahällan finns en stenåldersboplats på en hög klippa som på boplatstiden var en ö vid kusten. Fynd av yxor och keramik daterar boplatsen till mellanneolitisk-senneolitisk tid. Keramiken har antagits knyta an till Kiukaiskeramik men den kan, liksom annan samtida keramik på den mellannorrländska kusten, utgöra en lokal, inhemsk grupp. Benfynden visar att platsen beboddes av säljägare.

Namnet
Namnet (1344 Enanger) har förleden som troligen innehåller ett gammalt namn på Enångersån, Ena som kan tolkas 'ån vid vilket det växer en'. Efterleden är anger, 'havsvik' syftande på Enångersviken där ån mynnar.

Dialekt 
Institutet för språk och folkminnen har givit ut en ordlista över Enångersmålet. Ordlistan sammanställdes av den lokala folklivsforskaren Hugo Enström under åren 1981–1986.

Befolkningsutveckling

Kända personer från bygden 
 Östen Eriksson
 Haaken Gulleson
 Arvid Sundin
 Magnus Sundström
Agneta Enström 
Hugo Enström

Se även
Enångers församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Socknar i Hälsingland
Indelningar i Hudiksvalls kommun
Rengsjö socken

Rengsjö socken i Hälsingland, ingår sedan 1974 i Bollnäs kommun och motsvarar från 2016 Rengsjö distrikt.

Socknens areal är 128,85 kvadratkilometer, varav 120,15 land. År 2000 fanns här 1 384 invånare. Tätorten och kyrkbyn Rengsjö med sockenkyrkan Rengsjö kyrka ligger i socknen. Rengsjö hembygdsförening bildades 1940.

Administrativ historik
Rengsjö socken har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Rengsjö församling och för de borgerliga frågorna bildades Rengsjö landskommun. Landskommunen uppgick 1974 i Bollnäs kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Rengsjö, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Hälsingland. De indelta soldaterna tillhörde Hälsinge regemente, Arbrå kompani.

Geografi
Rengsjö socken ligger öster och nordost om Bollnäs. Socknen har odlingsbygd vid sjöar och ådalar och är i övrigt en sjörik starkt kuperad skogsbygd med höjder som når 352 meter över havet.

Byarna i området heter: Löten, Västerby, Berga, Björtomta, Glösbo, Österböle, Östra Höle, Västra Höle samt Nordanhöle.

De största sjöarna heter: Hölesjön, Skidtjärn, Ijungen, Öjungen, Stuttjärn, Östersjön, Västersjön, Gåsjön och Gosjön. Skidtjärn är känd för sitt klara och kalla vatten, det är för att sjön inte har några inlopp utan vattnet kommer ur källor från botten.

De högsta bergen i området heter: Stora Höleklack (352 meter över havet), Nybohocken (337 m ö.h.), Skogberget (310 m ö.h.) och Bullerberget (195 m ö.h.). Det finns utsiktstorn på två av bergen, Stora Höleklack och Bullerberget.

Fornlämningar
Från stenåldern finns lösfynd och från järnåldern finns några gravhögar.

Namnet
Namnet (1314  Regnshö, Rängsse) har oklar tolkning. En möjlig tolkning av förleden är vrång, 'vriden, sned, krokig' syftande på en krokig naturformation. Efterleden kan vara sjö syftande på Väster- och eller Östersjön eller hög.

Namnet har fram till 1870 även skrivits Regnsjö socken.

Befolkningsutveckling

Se även
Rengsjö församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Socknar i Hälsingland
Indelningar i Bollnäs kommun
Smörbollar

Smörbollar (Trollius europaeus) är en art i familjen ranunkelväxter.

Habitat

Växten växer vilt i större delen av Europa och vidare österut till västra Sibirien. Den finns i hela Norden (utom på Island och i det västanfjällska Norge).

Utbredningskartor
Norden 
Norra halvklotet

Biotop
Smörbollar växer företrädesvis på svagt fuktiga ängar och är i Norrland och Lappland även vanlig på gräsrika fjällsluttningar upp till trädgränsen. I Sverige är smörboll fridlyst i vissa län.

Beskrivning
Smörbollar har tillsammans med flera andra arter gett upphov till hybridkomplexet trädgårdssmörbollar (T.×cultorum) som är vanliga trädgårdsväxter.

Arten är en kal, flerårig ört som kan bli upp till 70 cm hög. Stjälken är upprätt och ogrenad. Bladen är brett handflikiga med sågad kant. Blommorna är toppställda och ca 3 cm i diameter, De är svagt men fint välluktande. De yttre hyllebladen är gula, kronbladslika och upp till 12 st. De inre hyllebladen, vilka motsvarar kronbladen, är kortare än ståndarna och ombildade till nektarier. Frukten är en baljkapsel som liknar den hos kabbleka. Fröna är många och blanksvarta. Hela växten är giftig. Smörbollar blommar från maj till juli, allt efter växtplatsen. Blomman har en odör av smör och smuldeg.

Smörbollar är lätta att känna igen på sina klargula, bollformade blommor och kan knappast förväxlas med någon annan art i den svenska floran. Till utseendet har den vissa likheter med arterna i släktet smörblommor. Ett exempel är de handflikiga rosettbladen.

Bygdemål

Etymologi
Det vanligaste svenska namnet, smörboll, syftar på den klotformiga blomman, som har viss likhet med de smörklimpar, som flyter upp vid kärning av grädde.

Även namnet "daldocka" syftar möjligen på växtens utseende: "Dal" betyder nämligen här inte dalgång, utan kommer av ett fornnordiskt ord "dol" med innebörden tokig, galen, förvirrad och dylikt, men också överdådig, "särskilt i fråga om klädedräkt".

Släktnamnet Trollius myntades redan 1542 efter modell av växtens tyska namn Trollblume. Artnamnet europæus (europaeus) är en latinisering av Europa.

Synonymer
Trollius connivens Moench nom. illeg.
Trollius europaeus subsp. globosus (Lam.) Domin 
Trollius europaeus var. humilis (Crantz) P.Fourn. 
Trollius germanicus Wender. nom. illeg. 
Trollius globosus Lam. 
Trollius humilis Crantz 
Trollius medius Wender. 
Trollius minimus Wender. 
Trollius montanus Salisb. nom. illeg. 
Trollius napelliformis Roep. 
Trollius rotundifolius Stokes 
Trollius sphaericus Salisb. 
Trollius viridis Miel.

Se även
Smörgås

Referenser

Externa länkar
 Den virtuella floran - smörboll

Ranunkelväxter
Sm Växtindex
Fridlysta växter i Sverige
Piaggio NRG

Piaggio NRG är en mopedmodell av Piaggio.

Referenser 

NRG
Martin Hanberg

Martin Hanberg född 1980, är en svensk musiker från Östersund. Han sjunger i Vapnet, Sibiria och Hospitalet och har även gjort duetter, bland annat Sanningsdan med Säkert!.

Svenska musiker
Män
Födda 1980
Levande personer
Blek smörskål

Blek smörskål (Trollius laxus) är en art i familjen ranunkelväxter och växer vild i nordöstra USA.

Arten står mycket nära vit smörskål (T. albiflorus) och de kan med ögat endast skiljas med hjälp av blomfärgen.

Synonymer
Trollius americanus de Candolle

Externa länkar 

Ranunkelväxter
Bl Växtindex
Jeg vil synge om en helt

Jeg vil synge om en helt är en dansk sång (mest barnsång) om amiral Peter Wessel Tordenskiold, en stor dansk/norsk hjälte under det stora nordiska kriget. Flera av verserna avspeglar episoder om Tordenskiolds liv som inte gått att belägga historiskt och i flera fall avvisats som uppdiktade myter. Sången finns i många versioner, nedan visas en av de kortare.

Externa länkar

Barnvisor
Likblekhet

Likblekhet eller pallor mortis är den blekhet i en kropp efter döden och orsakas av att blodcirkulationen avstannat och blodet lämnar de kapillära blodkärlen. Pallor mortis inträffar ganska omedelbart, ibland redan efter 15 minuter dödsögonblicket, och är därför ingen pålitlig indikator för att avgöra tidpunkten för döden.

Dödstecken
hudmanifestationer
Milenko Vukcevic

Milenko "Mille" Vukcevic, född 1966, är en serbisk fotbollstränare och före detta fotbollsspelare (mittfältare). 1992–1998 var Vukcevic en mycket viktig spelare i Degerfors IF. Han spelade 149 matcher och gjorde 38 mål för klubben.  

Från juli 2007 tränade han Degerfors som låg under nedflyttningsstrecket i Superettan, när han tog över. Degerfors avslutade säsongen med sex raka vinster och slutade på en åttondeplats, men Vukcevic fick ändå inte förnyat förtroende som tränare. Hans tränarkarriär inleddes i Ljungskile SK som assisterande tränare år 2006. Därefter tränade han ett lag i den serbiska andradivisionen.

Sedan 23 juli 2008 är han tränare för Carlstad United BK. Kontraktet gällde till en början säsongen ut, men blev förlängt.

Externa länkar
Vukcevic ny tränare i Carlstad United
Degerfors IF om att man har valt en annan tränare än Vukcevic
Degerfors IF om anställningen av Vukcevic
Undersökning bland allsvenska lagkaptener om vem som är/var bästa utländska spelaren i Allsvenskan

Födda 1966
Svenska fotbollstränare
Fotbollsspelare i Degerfors IF
Spelare i Viborg FF
Tränare i Ljungskile SK
Män
Levande personer
Paul Kipsiele Koech

Paul Kipsiele Koech, född 10 november 1981, är en kenyansk friidrottare som tävlar i medeldistanslöpning och i hinderlöpning. När inget annat nedan anges så handlar meriterna om hinderlöpning.

Koech fick sitt stora genombrott vid Olympiska sommarspelen 2004 där han slutade på tredje plats på 3 000 meter hinder. Han var i final vid VM 2005 då han slutade sjua. Vid Afrikanska friidrottsmästerskapen samma år vann guld. Han deltog inte vid VM 2007 eller vid Olympiska sommarspelen 2008. Däremot blev han silvermedaljör vid inomhus-VM 2008 på 3 000 meter utan hinder. 

Vid VM 2009 var han i final och slutade på fjärde plats. 

Koech har varit väldigt framgångsrik vid IAAF World Athletics Final. Han har genom åren i hinderlöpning vunnit tävlingen fyra gångar (åren 2005, 2006, 2007 och 2008). Dessutom blivit tvåa 2003 och 2009 samt trea 2004.

Personliga rekord 
 3 000 meter hinder - 7.54,31 från 2012

Källor
Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1981
Kenyanska hinderlöpare
Kenyanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Kenya
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Män
Levande personer
Likfläck

Likfläckar eller livor mortis är ett likfenomen i den döda kroppen. Efter att döden har inträffat sjunker blodet på grund av tyngdkraften och fyller blodkärlen i kroppens lägst belägna delar. Då bildas vanligen blåröda fläckar av varierande storlek. Blodrika personer kan utveckla mycket kraftiga likfläckar medan blodfattiga kan sakna likfläckar helt och hållet. Likfläckarnas utbredning kan hjälpa en rättsmedicinare att göra en grov uppskattning av tidpunkten för dödens inträffande, men variationerna gör att resultatet oftast inte är tillförlitligt.

Se även 
 Likstelhet
 Likblekhet
 Likkyla

Källor

Externa länkar 

Dödstecken
Koji Murofushi

Koji Murofushi, född den 8 oktober 1974 i Aichi, är en japansk friidrottare som tävlar i diskuskastning och i första hand släggkastning.

Släggkastning 
Murofushis första internationella mästerskapsfinal blev Olympiska sommarspelen 2000 i Sydney då han slutade nia med ett kast på 76,60 meter. Vid VM 2001 i Edmonton slutade han på andra plats efter Szymon Ziółkowski med ett kast på 82,92. Året efter vann han guld vid Asiatiska spelen. 

Vid VM 2003 i Paris slutade han åter på prispallen, denna gång blev han bronsmedaljör med ett längsta kast på 80,12. Han deltog vid Olympiska sommarspelen 2004 i Aten, där han vann olympiskt guld med ett kast på hela 82,91. 

Han deltog vid VM 2007 i Osaka där han slutade på en sjätte plats. Han var även i final vid Olympiska sommarspelen 2008 i Peking då han ursprungligen blev femma. Då det visat sig att både silvermedaljören Vadim Devjatovskij och bronsmedaljörer Ivan Tsichan varit dopade blev Koji först utsedd till bronsmedaljör, men efter en protest som gick igenom återfick de sina medaljer.  

Murofushis personliga rekord är på 84,86, vilket för upp honom till femte plats bland världens kastare (juli 07).

Diskuskastning 
Murofushis representerade Asien vid Kontinentalcupen 2002, en tävling som han kom klart sist i med det personliga rekordkastet på 41,93 meter.

Referenser 
Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1974
Män
Levande personer
Japanska släggkastare
Olympiska guldmedaljörer 2004
Japanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2012
Japanska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Japan
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Japan
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Japan
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Japan
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
WP:Projekt Japan