kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Artist

The Artist är en fransk romantisk dramakomedi i svartvitt stumfilmsformat från 2011, i regi av Michel Hazanavicius. I huvudrollerna ses Jean Dujardin och Bérénice Bejo. Filmen fick positiva recensioner från kritiker och har blivit belönad med filmpriser världen över.

Handling 
Filmen utspelar sig i Hollywood med början år 1927. Stumfilmsstjärnan George Valentin är älskad av både publik och press. Han möter av en slump den vackra och talangfulla Peppy Miller, en ung dansös med framåtanda. De spelar in några filmer tillsammans men efter ett par år gör ljudfilmen sitt intåg och Georges succékantade karriär får ett abrupt slut. 

Han försöker hålla sig kvar i rampljuset och vill inte ge upp att spela in stumfilm, men filmen floppar och i börskraschen 1929 förlorar han allt han har. Peppy Miller är istället på väg mot sitt stora genombrott som filmstjärna inom ljudfilmen. Kan de två återförenas eller är deras liv på väg i alltför olika riktningar?

Rollista i urval 

Jean Dujardin – George Valentin
Bérénice Bejo – Peppy Miller
John Goodman – Al Zimmer
James Cromwell – Clifton
Missi Pyle – Constance
Penelope Ann Miller – Doris Valentin
Malcolm McDowell – butler
Bitsie Tulloch – Norma
Beth Grant – Peppys hushållerska
Ed Lauter – Peppys butler
Ken Davitian – pantlånare
Bill Fagerbakke – polisman

Produktion och mottagande 
Dujardin vann priset för bästa manliga skådespelare vid Filmfestivalen i Cannes, där filmen hade premiär den 11 maj 2011. Filmen var nominerad till sex Golden Globe Awards och vann tre: bästa film – musikal eller komedi, bästa musik, och bästa manliga huvudroll – musikal eller komedi. Filmen var nominerad till tolv BAFTA Awards och vann sju, bland annat för bästa film, bästa regi, bästa manus och bästa manliga huvudroll.

Den var nominerad till tio Oscars och vann bästa film, bästa regi, bästa manliga huvudroll, bästa filmmusik och bästa kostym. Dujardin blev den första franska skådespelaren att vinna en Oscar för bästa manliga skådespelare. Det var den första franska filmen att vinna en Oscar för bästa film. Det är även den första och enda stumfilm att vinna Oscar sedan premiäråret 1929 då stumfilmen Vingarna belönades som bästa film.

Nomineringar och utmärkelser

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Franska filmer 2011
Franska dramakomedifilmer
Franska romantikfilmer
Franska stumfilmer
Svartvita filmer
1920-talet på film
1930-talet på film
1927 på film
1928 på film
1929 på film
1930 på film
1931 på film
1932 på film
Los Angeles på film
Oscar för bästa film
Filmer vars manliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa manliga huvudroll
Filmer från Warner Bros.
Filmer från The Weinstein Company
Golden Globe Award för bästa film – musikal eller komedi
BAFTA Award för bästa film
Filmer om skådespelare
Eray

Eray är ett turkiskt mansnamn. Eray betyder den första månaden, född i början av månaden. Betyder även ansikte likt "månsken".(Uttalas ungefär Är-ay)

Personer som heter Eray i förnamn 
 Eray Atalı, turkisk ishockeymålvakt med landslagsmeriter.
 Eray Ataseven, turkisk fotbollsspelare som spelar i Süper Lig.
 Eray Birniçan, turkisk fotbollsmålvakt som spelar i Süper Lig.
 Eray Özbal, turkisk skådespelare.

Personer som heter Eray i efternamn 
 Michele Eray, sydafrikansk kanotist på internationell elitnivå.

Källor 

Mansnamn
Sammansatt index för nationers kapacitet

Sammansatt index för nationers kapacitet (Composite Index of National Capability, CINC) är ett statistiskt mått på länders kapacitet (nationell makt) skapat av J. David Singer inom projektet Correlates of War 1963.  CINC bygger på ett medelvärde av vilken andel landet utgör av världens totalsumma inom sex olika områden.  Områdena representerar demografisk, ekonomisk och militär styrka.  CINC används snarare än BNP inom modern forskning som ett mått på makt,  och är fortfarande bland de mest kända och accepterade måtten på nationell förmåga. CINC mäter dock bara "hård makt" och kan missa andra former av nationellt inflytande.

Metod
Varje komponent är landets andel av världstotalen inom ett visst område:

Andel=

CINC = 

Där är…

 TPR = landets andel av världens befolkning
 UPR = landets andel av stadsbefolkningen i världen
 ISPR = landets andel av järn- och stålproduktion
 ECR = landets andel av primärenergiförbrukning
 MER = landets andel av militära utgifter
 MPR = landets andel av militär personal
 Lista med länder efter CINC

Länderlista (2007) 
Data från 2007

Referenser

Noter

Tryckta källor
Singer, Joel David: The Correlates of War. Testing some Realpolitik Models. New York: The Free Press, 1980.

Länder efter typ
Karcinoidsyndrom

Karcinoidsyndrom är en term för en grupp symtom som kan uppstå som följd av karcinoid. Dessa symtom inkluderar en klassisk kombinationen av hudrodnad (flush-attacker), diarré och högersidiga hjärtklaffsvitier. Orsaken till symtomen är framförallt tumörens utsöndring av serotonin och kallikrein.

Klinik
Karcinoidsyndromet förekommer hos ca 10% av patienter med karcinoid och uppstår när vasoaktiva substanser från tumören når systemkretsloppet utan att brytas ner i levern. Detta orsakas oftast av att tumören metastaserar till till exempel levern eller bronkerna.

Det viktigaste kliniska fyndet är att patienten flushar framförallt över ansiktet och bröstet. Diarré och buksmärta är också typiska fynd. Om diarrén är allvarlig kan den leda till elektrolytrubbningar och uttorkning. Patienten kan även vara illamående och kräkas. Vissa patienter kan drabbas av histamininducerad bronkkonstriktion, ofta tillsammans med flush. 
Ungefär hälften av personer med karcinoidsyndromet har hjärtsymtom som beror på serotonininducerad fibrotisering av tricuspidalisklaffen och pulmonalisklaffen. Höga halter av serotonin i blodet kan leda till hjärtsvikt på grund av fibrotisering av endokardiet.

Patofysiologi
Symtomen man ser vid karcinoidsyndrom beror på utsöndring av vasoaktiva substanser från ett karcinoid. Flushbesvären beror på utsöndring av kallikrein, ett ämne som katalyserar omvandlingen av kininogen till lysyl-bradykinin. Lysyl-bradykinin kan sen omvandlas till bradykinin som är en mycket potent vasodilator.

Källor

Noter

Endokrina sjukdomar
Tumörer
Cancer i matsmältningsorganen

de:Karzinoidsyndrom
Moneyball

Moneyball är en amerikansk verklighetsbaserad dramafilm från 2011, i regi av Bennett Miller och med Brad Pitt i huvudrollen. Filmen fick sex Oscarsnomineringar, inklusive för bästa film, inför Oscarsgalan 2012.

Moneyball handlar om basebollklubben Oakland Athletics sportchef Billy Beane, som i början av 2000-talet bestämde sig för att värva spelare med hjälp av en strikt budget och databaserade analyser.

Rollista 
 Brad Pitt – Billy Beane
 Jonah Hill – Peter Brand
 Philip Seymour Hoffman – Art Howe
 Chris Pratt – Scott Hatteberg
 Casey Bond – Chad Bradford
 Stephen Bishop – David Justice
 Royce Clayton – Miguel Tejada
 David Hutchison – John Mabry
 Robin Wright – Sharon
 Kerris Dorsey – Casey Beane
 Ken Medlock – Grady Fuson

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska sportfilmer
Amerikanska filmer 2011
Kalifornien på film
Filmer i regi av Bennett Miller
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska filmer baserade på verklighet
Foajé

En foajé, även formen foyer förekommer, (kommer av det franska ordet foyer för härd, eldstad, spis) är ett promenad- och samtalsrum för publiken i en teater-, opera-, eller konsertbyggnad. Foyer var ursprungligen ett uppvärmt samlingsrum vid Comédie-Française i Paris. Numera används begreppet även för vänthall i offentliga byggnader, hotell och biografer.

Foajén är normalt själva entréhallen för exempelvis en teater och innehåller ofta garderob och biljettkassa. Under föreställningens pauser öppnas ibland även ett försäljningsställe för förfriskningar. Under 1600-talets Frankrike var "foyers" uppvärmda uppehållsrum i teatrar, där skådespelarna kunde byta om och värma sig. Artistfoajéer finns fortfarande på gamla teatrar, såsom på Stockholmsoperan. På 1700-talet användes begreppet även för de allmänna utrymmen utanför scenen. Foajén blev en social plats att se och bli sedd, och nästan viktigare än själva scenen.

Se även 
 Promenoar
 Vestibul
 Farstu

Källor 
 Bonniers lexikon (1994), del 6, s. 117.
 Nationalencyklopedin om "foajé".

Externa länkar 

Byggnadsdetaljer
Giessbach

Giessbach är en bergstrakt, genomfluten av en alpbäck med samma namn i kantonen Bern. 

Bäcken Giessbach är tillflöde till Brienzsjön och bildar nära mynningen 13 trappstegsformiga över varandra belägna vattenfall med en sammanlagd fallhöjd på 400 meter.

Vattenfallet Giessbachfälle finns i floden.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Schweiz geografi
Kyselka

Kyselka (tyska Giesshübl-Sauerbrunn) är en kurort i Böhmen i Tjeckien, inte långt från Karlovy Vary.

Kyselka har kolsyrehaltiga, alkaliska källor och ligger i en bergstrakt 340 meter över havet. Brunnsvattnet användes tidigare som bordsvatten.

Vidare läsning 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Orter i Karlovy Vary (region)
Orter i Böhmen
Kurorter i Tjeckien
Fåfängans fyrverkeri

Fåfängans fyrverkeri (originaltitel: The Bonfire of the Vanities) är en roman från 1987 av Tom Wolfe. Romanen kom ut i Sverige år 1988.

Historia 
En tidig version av romanen publicerades först i 27 delar år 1984 i tidningen Rolling Stone efter att Tom Wolfe visat ett förslag för tidningen i Charles Dickens anda.

Fåfängans fyrverkeri är Wolfes första roman, då han tidigare endast skrivit journalistiska artiklar. Romanens titel kommer från den historiska händelsen i den italienska staden Florens år 1497 vid namn falò delle vanità, då man brände olika saker, som kosmetika, böcker och konst, som symboler för synd. Titeln är också en referens till 1980-talets fåfänga, speciellt i den amerikanska staden New York. Wolfe ville med romanen försöka fånga 1980-talets Wall Street i New York, där ekonomisk framgång och girighet stod i centrum. Samtidigt fanns stigande kriminalitet och ökad rasism i staden. Flera fall uppmärksammades vid denna tid, bland annat Bernhard Goetz, som blev något av en folkhjälte då han sköt mot en grupp svarta män som försökte råna honom.

När boken publicerades blev den både en bästsäljare och hyllad av kritikerna. Då boken släpptes diskuterades vilt om vilka karaktärerna i boken var baserade på. Wolfe har dock endast sagt att McCoys advokat, Killian, är baserad på New York-advokaten Edward W. Hayes.

Handling   
Den rike aktiehandlaren Sherman McCoy och hans älskarinna Maria Ruskin kör fel och hamnar i New York-stadsdelen Bronx. Två svarta män närmar sig och McCoy, som tror att de två männen vill illa, slår till en av männen. Peter Fallow, en alkoholiserad journalist som sett sina bästa dagar, skriver en serie artiklar om en svart ung man som ska ha blivit överkörd av en rik vit man, som sedan flytt från platsen. McCoy följer en religiös politisk man från stadsdelen Harlem, vid namn Bacon. Fallows artiklar skapar en aggressiv stämning. Åklagaren i Bronx, Abe Weiss, påverkad av media, arresterar McCoy då bevis pekar på att McCoys bil liknar den som den rika vita mannen använt. När McCoy släpps mot borgen, efter ett misslyckande av åklagare Kramer, som försökt imponera på en attraktiv kvinnlig kollega och Kramers chef, möts McCoy av protesterande människor utanför sitt hem på Park Avenue. Fallow hör ett rykte om att det var Ruskin som körde, men hon har flytt landet. Fallow beslutar sig för att söka vidare på spåret genom att intervjua Maria Ruskins äkta man, Arthur, under täckmanteln att det handlar om en intervju om de rika och berömda. Under intervjun avlider dock Arthur. Maria återvänder för begravningen, och får ett förslag av Kramer om att vittna mot McCoy. McCoys advokat, Killian, anlitar en detektiv, som upptäcker en inspelning som motsäger Marias vittnesmål.

Filmatisering 
1990 kom en film baserad på romanen, med samma titel, i regi av Brian De Palma, med Tom Hanks, Bruce Willis och Melanie Griffith i huvudrollerna.

Svenska utgåvor

Källor 

 

Amerikanska romaner
Skönlitteratur 1987
New York i skönlitteratur
The Descendants

The Descendants är en amerikansk dramakomedifilm från 2011 i regi av Alexander Payne med George Clooney i huvudrollen. Filmen är baserad på en bok med samma namn, skriven av Kaui Hart Hemmings.

Filmen hade biopremiär den 18 november 2011 i USA och hade Sverigepremiär den 27 januari 2012.

Handling 
Filmen handlar om Matt King (George Clooney) som tvingas omvärdera sitt liv när hans fru råkar ut för en olycka utanför Waikīkī på Hawaii. Matt måste ta en mer aktiv roll i sina två döttrars uppväxt och besluta om hur han ska göra med den bit land familjen ärvt från Hawaiianska kungligheter och missionärer.

Rollista 
 George Clooney – Matt King
 Shailene Woodley – Alexandra "Alex" King
 Judy Greer – Julie Speer
 Beau Bridges – Hugh
 Nick Krause – Sid
 Amara Miller – Scottie King
 Matthew Lillard – Brian Speer
 Robert Forster – Scott Thorson
 Patricia Hastie – Elizabeth King
 Mary Birdsong – Kai Mitchell
 Rob Huebel – Mark Mitchell
 Milt Kogan – Dr. Johnston
 Laird Hamilton – Troy Cook
 Michael Ontkean – Milo
 Matt Corboy – Ralph
 Celia Kenney - Reina

Mottagande 
Filmen har fått en hel del positiva betyg från filmkritiker. Genomsnittsbetyget på filmen enligt Rotten Tomatoes är runt 90%. Enligt Metacritic är genomsnittsbetyget 84/100 baserat på 43 recensioner.

Filmen har dessutom fått goda betyg från svenska tidskrifter. Som bland annat:

 Aftonbladet - 5/5 
 Dagens Nyheter - 4/6 
 Expressen - 4/5 
 Göteborgs-Posten - 4/5
 Metro - 4/5 
 Svenska Dagbladet - 6/6 
 Sydsvenskan - 4/5
 Upsala Nya Tidning - 3/5

Priser 
Filmen fick fem Oscarsnomineringar, inklusive för Bästa film, inför Oscarsgalan 2012. På Golden Globe-galan vann den pris som Bästa film - drama och George Clooney belönades för Bästa manliga huvudroll.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2011
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramakomedifilmer
Filmer i regi av Alexander Payne
Hawaii på film
Golden Globe Award för bästa film – drama
Folkbladet (olika betydelser)

Folkbladet kan syfta på:

 Folkbladet (Stockholm) – utgiven i Stockholm 1848-1849
 Folk-bladet : illustrerad månadsskrift för swenska allmogen – utgiven i Malmö 1851
 Folkbladet – en fristående socialdemokratisk dagstidning utgiven i Norrköping 1905–
 Folkbladet : Weckotidning för alla samhällsklasser (1880-1885), Skara 
 Folkbladet : Tidning för Sveriges arbetareklass (1894-1935), Stockholm 
 Folkbladet : Tidning för Sverges arbetande folk (1930-1935), Stockholm 
 Västmanlands Folkblad – en tidigare tidning i Västmanland 1918–1966? 
 Nya Västmanlands Folkblad – en tidigare tidning 2000–2002 
 Folkbladet Jönköping –  en svensk veckotidning i Jönköping 1992-2010
 Svenska Folkbladet (Göteborgs Aftonblad) – en halvveckoupplaga av Göteborgs Aftonblad 1912–1926
 Svenska folkbladet'' (1905-1918), Göteborg
 Svenska folkbladet för folk och kyrka – en dagstidning i Göteborg 1952-1958 
 Folkbladet Västerbotten – en svensk socialdemokratisk dagstidning grundad 1917

Se även

 Folkets Dagblad, Kina
 Folkets Dagblad Politiken (1916-1940 och 1942-1945), Stockholm
 Hallands Folkblad (1910-43)
 Smålands Folkblad
 Värmlands Folkblad
Helena Boberg

Helena Boberg, född 10 december 1974 i Stockholm, är en svensk poet.

Tidigare medlem i Surrealistgruppen i Stockholm  tillsammans med bland andra Aase Berg, Maja Lundgren, Eva Kristina Olsson, Johannes Bergmark, Carl-Michael Edenborg och Mattias Forshage.

Debutboken Repuls är översatt till arabiska av Ibrahim Abdulmalik och utgiven på Merit Publishing House i Kairo 2012, med titeln Sodood.

För sin tredje diktsamling, Konsten at med hvissa metodiska rörelser hemkalla en hädangången til lifvet, nominerades Boberg till Sveriges Radios lyrikpris 2021.

Bibliografi 
2006 Autistisk Kilskrift, antologi (Styx Förlag 2006)  
2011 Repuls, poesi (10TAL Bok 2011)   
 2013 Sinnesvåld, poesi (10TAL Bok 2013) 
 2020 Konsten at med hvissa metodiska rörelser hemkalla en hädangången til lifvet (Anti 2020) 
2022 Röd melankoli, poesi (Norstedts 2022)

Referenser

Se även 
10-tal

Födda 1974
Svenska poeter
Svenskspråkiga poeter
Svenska redaktörer
Kvinnor
Levande personer
Författare från Stockholm
Adolf Åström

Adolf Åström, född 5 november 1863 i Åryds församling, död 3 oktober 1932 i Malmö, var en svensk jurist och rättshistoriker.

Åström blev student vid Lunds universitet 1886, filosofie kandidat 1888, avlade hovrättsexamen 1890 och blev juris utriusque kandidat 1893. Han var docent i närings- och finansrätt mellan 1899 och 1917. Åström blev juris utriusque licentiat och juris utriusque doktor 1903. Han var tillförordnad professor i speciell privaträtt 1903–1908 och i stats-, förvaltnings-, kyrko- och folkrätt 1908–1910.

Åström var sekreterare i vattenfallskommittén 1899–1903, ombudsman i Skånes stadshypoteksförening från 1910 och advokat i Malmö från 1907. Han är begravd på Östra kyrkogården i Malmö.

Familj
Adolf Åström var son till hemmansägaren Olof Åström och Ingeborg Jonsdotter. Han var gift med Ida Natalia Nilsson, född 1876, dotter till hemmansägaren Salomon Nilsson och Petronella Andersdotter.

Bibliografi
, 1897.
Om svensk vattenrätt, 1899.
Das Wasserrecht in Nord- und Mitteleuropa, 1905.
Samhällets jordäganderätt, 1907.
Valkretsordningen till riksdagens första kammare, 1910.
Efter strand eller efter byalag, 1915.
Om det vattenrättsliga preklusionsförfarandets räckvidd, 1916.
Loi sur le régime des eauc du 28 juin 1918, 1918–1919.

Källor
 Hjalmar Gullberg & Torsten Uggla: Svensk biografisk kalender, band I, Malmöhus län, Stockholm 1919, sid. 376.

 Åström, Adolf på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska advokater
Svenska rättshistoriker
Personer från Åryds socken
Gravsatta på Östra kyrkogården i Malmö
Födda 1863
Avlidna 1932
Män
Albert Nobbs

Albert Nobbs är en irländsk dramafilm från 2011 i regi av Rodrigo García med Glenn Close i huvudrollen. Filmen är baserad på romanen "The Singular Life of Albert Nobbs" av George Moore. Filmen fick tre Oscarsnomineringar inför Oscarsgalan 2012. 

Albert Nobbs handlar om butlern Albert som kämpar för att överleva i 1800-talets Irland, där kvinnornas situation är mycket svår. Albert, spelad av Glenn Close, jobbar som butler på Dublins finare hotell men har en kvinnokropp vilket försvårar situationen.

Rollista 
Glenn Close – Albert Nobbs
Mia Wasikowska – Helen Dawes
Aaron Johnson – Joe
Janet McTeer – Hubert Page
Pauline Collins – Mrs. Baker
Brenda Fricker – Polly
Jonathan Rhys Meyers – Viscount Yarrell 
Brendan Gleeson – Dr. Holloran
Maria Doyle Kennedy – Mary
Mark Williams – Sean
Serena Brabazon – Mrs. Moore
Michael McElhatton – Mr. Moore
Kenneth Collard – M. Pigot

Källor

Externa länkar 

Filmer 2011
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Rodrigo García
Irländska dramafilmer
Dublin på film
Irländska filmer baserade på böcker
HBTQ-relaterad film
Gamla Herrgården

Gamla Herrgården är en stadsdel i den gamla trästaden Falun som ligger på västra sidan, den så kallade gruvliga sidan, av Faluån norr om Nybrogatan.

Historia
Platsen där Gamla Herrgården idag ligger omnämns redan på 1300-talet och är en av de tidigast bebyggda i Falun. Kronan drev här sitt eget hyttbruk på 1500-talet, Borns hyttegård. Idag finns byggnader från 1500-talet och framåt i området. Ett välbevarat exempel är Vass Britas gård, som är en gruv- och hyttarbetargård från 1600-talet.

Stadsdelen har till viss del kvar sin medeltida karaktär, och Hanrövägen är sannolikt Faluns äldsta genomfartsled, men stadsdelen blev hårt åtgången under de omfattande rivningarna på 1960-talet.

Källor

Stadsdelar i Falun
Falun och Kopparbergslagen
Elsborg

Elsborg är en stadsdel i den gamla trästaden Falun och ligger på den gruvliga sidan av staden. Den har bevarat den gamla trädstadens låga, faluröda hus med trånga och slingrande gränder. Ett undantag är dock Elsborgs slott, en byggnad med helt andra stilideal än de låga timmrade stugorna som varit gruvarbetarnas bostäder.

Elsborg bebyggdes efter 1646 och är idag en av Faluns bäst bevarade stadsdelar med bebyggelse från 1600-tal till 1900-tal. Området anlades till en början för att lösa bostadsbristen bland de många gruvarbetarna. Ett stort antal gruvarbetarstugor finns bevarade än idag.

Här växte bland annat den kände revy- och kabaré-kungen Ernst Rolf upp. I dag finns Ernst Rolf-gården kvar som en kvartersgård och ett slags museum över honom.

Stadsdelar i Falun
Falun och Kopparbergslagen
Järnet & Daglöstäkten

Järnet är en stadsdel nära  Elsborg i Falun. Innan hyreshusen upprättades på Järnet var det ett industriområde med ett järngjuteri som övertogs av cykelfabriken Svalan.

Daglöstäkten ligger bredvid Järnet, avskilt av Timmervägen. Det är mest villor och några flerfamiljshus. Det är ungefär en kilometer till centrum. Inom området finns två parker; Långa- och lilla parken. Sen finns det även en övergiven park i korsningen mellan Kisvägen, Rödfärgsvägen och järnvägen, den används idag mest som kompost av boende i området. Det finns även en grusplan med fotbollsmål mellan Rödfärgsvägen och Kisvägen. Tidigare spolades den vintertid men sedan mitten av 2010-talet spolas endast skridskoplan vid södra skolan nedanför bostadsområdet. 

Namnet Daglöstäkten härstammar från tiden innan gruvdriften var så stor att här växte skogen så tät att marken låg i skugga - den var daglös. (jmfr sjön med samma namn vid Filipstad). Ordet täkt syftar på att man här öppnat marken för jordbruk.

Stadsdelar i Falun
Östanfors

Östanfors är en stadsdel i den gamla trästaden Falun och omtalas första gången år 1484 och var inte enbart gruvarbetarstadsdel, här bodde även en del småhantverkare. Under 1700-talet bosatte sig en rad bergsmän också i stadsdelen. Byggnaderna här är från 1600-talet och framåt.

Till skillnad från de andra gruvarbetarstadsdelarna så ligger Östanfors på stadens så kallade ljuvliga sida. Stadsdelen kallades förr i tiden även för Bjurs farstu eftersom när folk från Bjursås skulle in på marknad i Falun var Östanfors det första stället de kom till. Här fanns också stall där de kunde ställa in sina hästar.

Stadsdelar i Falun
Falun och Kopparbergslagen