kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Glyskolja

Glyskolja (Trisopterus minutus) är en fisk i torskfamiljen.

Utseende
Glyskoljan blir upp till 30 centimeter lång och kan nå en vikt av 0,3 kilogram. Fisken är tämligen slank, ljusbrun på ovansidan, mer silverfärgad på sidorna till rent vit på buken. Den har 3 ryggfenor och 2 analfenor som, till skillnad från hos skäggtorsken, som den liknar, ej möts vid basen. Den har en tydlig skäggtöm under hakan.

Utbredning
Den lever i östra Atlanten från Sydnorges kust, runt Brittiska öarna, i Skagerrak och söderut längs Nordafrikas kust till norra Marocko. Även vid Danmark och Västsverige.

Vanor
Glyskoljan lever i mindre stim på 15-250 meters djup nära botten. Ungfiskarna uppehåller sig i grundare vatten. 

Glyskoljan livnär sig på bottenlevande kräftdjur, blötdjur och mindre fiskar. 

Den kan bli upp till 5 år gammal, dock sällan mer än 3 år.

Fortplantning
Glyskoljan leker under vår och tidig sommar på 50-100 meters djup. I Medelhavet kan leken börja redan under vintern. Ägg och yngel är pelagiska. Den blir könsmogen vid omkring 1 års ålder.

Källor
Kai Curry-Lindahl 1985. Våra fiskar 
Per Pethon, Ulf Svedberg 1995 Fiskar i färg 
Bernt J Muus, Jørgen G Nielsen, Ulf Svedberg 1999 Havsfisk och fiske i Nordeuropa 
Delling, B., M. Noren, S.O. Kullander & J.A González. 2011. Taxonomic review of the genus Trisopterus (Teleostei: Gadidae) with recognition of the capelan Trisopterus capelanus as a valid species. Journal of Fish Biology, 79: 1236-1260.
Torskfiskar
Worms World Party

Worms World Party, eller förkortningen WWP, är ett turordningsbaserat strategispel, från 2001, skapat av Team17. Spelet som är i 2D handlar som de andra Worms-spelen om att kontrollera en armé av maskar och använda olika vapen för att eliminera motståndarlaget. Man spelar antingen mot "datorn", eller mot motståndare vid samma dator, eller över internet eller LAN (genom TCP/IP eller IPX).

Detta är det sista spelet i Worms-serien som är i 2D.

Spelat finns förutom dator, även till, Dreamcast, Game Boy Advance, N-Gage, PlayStation, och Pocket PC.

Worms World Party på internet
Worms World Party är fortfarande populärt på internet. Förutom det vanliga spelläget har det tillkommit olika spelstilar framtagna av spelare, vanligtvis spelstilar där "ninjarope" (ninjarepet) har en viktig del. Bland spelstilarna finns bland annat "roper", som handlar om att ta sig fram med ninjarepet från "start" till "mål" på en bana som någon spelare gjort speciellt för denna spelstilen. Andra spelstilar är "WxW", där man ska nudda ett visst antal utsedda väggar innan man attackerar motståndaren, "shoppa" går ut på att följa reglerna: abl (all but last - alla utom den som ligger sist), cba (crate before attack - ta en låda innan attack), och "afr" (all from rope - alla attacker ska göras från ninjarepet). Dessa regler gäller även för WxW. Sedan finns mer ovanliga spelstilar som till exempel "boomrace", där man ska "bomba" sig fram med vapen för att ta sin mask från start till mål. Eller "flyshoppa" där man ska använda ninjarepet för att svinga sig över mittpunkten på banan, innan man attackerar. På flyshoppa, som även har banor gjorda för just denna spelstilen, gäller även reglerna ovan.

Det är viktigt att kunna säga reglerna för att komma in på ovanstående ninjaropeinriktade-spelstilar, annars är risken stor att man blir "kickad" av personen som håller i spelet, innan man börjat spela.

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 WWP på Dream 17, en Team17-fansajt

World Party
Datorspel 2001
Turordningsbaserade strategispel
Dreamcast-spel
Game Boy Advance-spel
Playstation-spel
Windows-spel
N-Gage-spel
Äskhult

Äskhult kan syfta på:

 Äskhult (naturreservat) – ett naturreservat i Förlanda socken i Kungsbacka kommun
 Äskhults by – ett kulturreservat i Förlanda socken, Kungsbacka kommun
 Äskhultesjön – en sjö i Västerviks kommun
EFK UNG

EFK UNG var en ungdomsorganisation inom det kristna samfundet Evangeliska Frikyrkan (EFK). EFK UNG arbetade med bland annat Frizon som är en årligen återkommande festival och StepOut som sände ut unga vuxna på korta missionsresor.

1 januari 2014 avvecklades EFK UNG och verksamheten uppgick i moderorganisationen

Referenser

Externa länkar 
 Evangeliska Frikyrkan
 Frizon
 StepOut

Svensk frikyrkorörelse
Kristna ungdomsorganisationer
Kristna organisationer i Sverige
Eldgaffel


Eldgaffel är ett enkelt gaffelformat redskap som används till att röra om i elden med.

Eldgaffeln är vanligen tillverkad av smidesjärn, men även andra metaller förekommer som till exempel brons eller mässing. Handtagen är ofta gjorda av trä, porslin och liknande icke brännbara material som är dåligt värmeledande. Smidesjärnet kan vara ytbehandlat, till exempel linoljebränt. 

Eldgaffeln använder man för att i öppna spisen justera läget på vedträna genom att man lyfter upp, skjuter ihop eller drar isär dem i brasan. För att ge bra tag i vedträet är änden av eldgaffeln försedd med oftast två eller tre spetsar som på en gaffel, vissa typer har bara en spets. Andra änden kan vara försedd med ett isolerat grepp för att man inte skall bränna sig. Eldgaffeln kan också vara försedd med en hake så att man kan dra veden emot sig.

Eldgaffeln används ofta i kombination med andra verktyg som tillsammans utgör ett eldställ och som utöver eldgaffeln består av till exempel raka (askraka eller eldraka), eldtång, askskovel och borste.

Det finns många olika modeller av detta handverktyg.

Ordet "eldgaffel" finns belagt i svenska språket sedan 1541.

Eldgaffeln inom konst och litteratur 
Eldgaffeln används som attribut till Djävulen, som ofta avbildas med horn, svans och bockfötter och med en eldgaffel i handen.

Enligt legenden använde filosofen Ludwig Wittgenstein en eldgaffel som stöd för sin argumentation i en diskussion med Karl Popper på Moral Science Club i Cambridge 1946. Incidenten kunde avslutas utan kroppsliga skador tack vare ett ingripande från Bertrand Russell. Efter incidenten undrade Wittgenstein om Popper var i stånd att ge ett exempel på en moralregel. Popper svarade: ”Man ska aldrig använda en eldgaffel för att hota en konferensdeltagare.”

I Conan Doyles berättelse Det spräckliga bandet hotar doktor Grimesby Roylott Sherlock Holmes genom att böja en eldgaffel. När de senare åker för att konfrontera doktorn tar de med sig en revolver, som är ett starkare argument när det gäller det ”gäller en herre, som kan slå knut på en eldgaffel.”

Se även 
Vedeldning
Kamin

Referenser 

Verktyg
Eld
Karl Engelbrektson

Karl Lorentz Engelbrekt Engelbrektson, född 12 februari 1962 i Falkenbergs församling i Hallands län, är en svensk militär (generalmajor). Engelbrektson var mellan den 1 juni 2016 till den 18 juni 2023 Sveriges arméchef.

Biografi
Engelbrektson började sin karriär som värnpliktig vid Bohusläns regemente år 1981 och blev fänrik 1984. Han examinerades från Försvarshögskolan 1996 och gick via Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (MUST) till Försvarsdepartementet med bland annat inriktning på militärt samarbete inom EU som arbetsuppgift.

År 1998 återvände han till försvarshögkvarteret via säkerhetspolitiska studier i Genève för att 2001–2003 tjänstgöra som biträdande brigadchef vid Gotlands regemente (P 18). År 2003 blev Engelbrektson chef för Kosovobataljon nr 9 KS09. Därefter blev han befordrad till överste och var tjänsteförrättande chef för Gotlands militärdistrikt (MDG) 2004–2005 och 2005 koordinator med placering på Högkvarteret för ett eventuellt svensk bidrag till EU Battlegroup.

Under sin tid som chef för snabbinsatsstyrkan Nordic Battlegroup (NBG 08) blev Engelbrektson ifrågasatt för sitt val att avmanliga förbandets emblem, genom att ta bort en manlig symbol på det traditionella, heraldiska lejon som prydde förbandstecknet. Engelbrektson drev mycket hårt genusfrågan under NBG 2008:s tid, genom att bland annat implementera FN-resolutionen 1325 i utbildning och planering, vilket beundrades av vissa men ledde till kritik från andra. Vissa menade att Engelbrektson satte alltför stort fokus på denna fråga relativt förbandets mycket allvarliga problem med materieltillförsel och skenande ekonomi. Misskötseln av ekonomin var signifikant under NBG 2008:s tid, vilket Riksrevisionen uppmärksammade i en rapport 2010. Försvarsmakten har dock tillbakavisat delar av denna kritik.

Åren 2010–2014 var han Sveriges nationelle representant som militär rådgivare i Europeiska unionens militärkommitté i Bryssel och 2014–2016 förbandsproduktionschef i Högkvarteret. Från och med den 1 juni 2016 är han arméchef.

Karl Engelbrektson invaldes 2006 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien. Sedan den 14 april 2016 är han Innocenceordens stormästare.

Referenser

Noter

Webbkällor

Riksrevisionens rapport avseende NBG 2008

Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Generalmajorer i svenska armén
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Personer från Falkenberg
Födda 1962
Levande personer
Män
Lincolns universitet

Artikeln behandlar universitetet i England, ej att förväxla med universitetet i Lincoln, Nya Zeeland.

University of Lincoln är ett universitet grundat i Lincoln i Lincolnshire i Storbritannien.
Antalet studenter vid universitetet, vilket är av campustyp, är ca 17.535.

Lincoln
Lincoln, Lincolnshire
Esnault-Pelterie R.E.P. I

R.E.P. I var ett franskttillverkat experimentflygplan.

Flygplanet konstruerades av Robert Esnault-Pelterie som ett monoplan där flygplanskroppen var tillverkad i metall, det tillverkades i ett exemplar och följdes den vidareutvecklade R.E.P. II 1908. Den sjucylindriga luftkylda motorn var av en egen konstruktion som gav 30 hk och drev en dragande fyrbladigpropeller. Skevningen utfördes med varpning (vridning) av vingen, medan höjd och sidhållning sköttes med hjälp av roder.

Provflygplan
Bush Doctor

Bush Doctor är ett album av reggaemusikern Peter Tosh, utgivet 1978. The Rolling Stones-medlemmarna Mick Jagger och Keith Richards medverkar på albumet. Richards spelar gitarr på "Bush Doctor" och "Stand Firm" och Jagger sjunger tillsammans med Tosh "(You Gotta Walk) Don't Look Back".

Låtlista
"(You Gotta Walk) Don't Look Back" (Smokey Robinson/Ronald White) - 3:46
"Pick Myself Up" (Peter Tosh) - 3:58
"I'm the Toughest" (Peter Tosh) - 3:53
"Soon Come" (Bob Marley/Peter Tosh) - 3:59
""Moses" the Prophet" (Peter Tosh) - 3:38
"Bush Doctor" (Peter Tosh) - 4:07
"Stand Firm" (Peter Tosh) - 6:12
"Dem Ha Fe Get a Beatin'" (Peter Tosh) - 4:15
"Creation" (Peter Tosh) - 6:27

Musikalbum 1978
Album av Peter Tosh
Yvonne Svanström

Yvonne Svanström, född 1965, är professor i ekonomisk historia vid Stockholms universitet. Sedan 2020 är hon även dekanus för samhällsvetenskaplig fakultet, vid samma universitet och sedan 2022 även vice rektor.

Hon disputerade år 2000 på en avhandling om reglementerad prostitution i  Stockholm under 1800-talet. En utökad, populariserad studie gavs ut på Ordfront förlag 2006.

Hennes forskning berör social- och ekonomiskhistoriska frågor. Sedan 2019 leder hon forskningsprojektet Mellan fritt och ofritt arbete: Arbetsmarknadsrelationer och välfärdssamhälle i Sverige 1880–2020, finansierat av Vetenskapsrådet.

År 2001 utsågs hon till årets lärare vid Stockholms universitet.

Publikationer i urval
 Policing Public Women: The Regulation of Prostitution in Stockholm 1812–1880. Stockholm: Atlas Akademi 2000. .
 Femininiteter, maskuliniteter och kriminalitet, Studentlitteratur AB 2003. .
 Än män då? Kön och feminism i Sverige under 150 år, Bokförlaget Atlas 2004. .
 Offentliga kvinnor: prostitution i Sverige 1812–1918, Ordfront förlag 2006. .
 Sedligt, renligt, lagligt: prostitution i Norden 1880–1940, Makadam förlag 2007. .

Källor

Externa länkar 
 

Svenska ekonomhistoriker
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga författare
Svenska professorer i ekonomisk historia
Födda 1965
Levande personer
Kvinnor
Hulda Flood

Hulda Flood (i riksdagen kallad Flood i Stockholm), född Andersson 25 september 1886 i Eda församling, Värmlands län
, död 18 november 1968 i Kungsholms församling, Stockholm, var en svensk socialdemokratisk politiker.

Hon var ordförande i socialdemokratiska kvinnoklubben i Karlstad 1910–1912, sekreterare i Värmlands socialdemokratiska kvinnodistrikt 1915–1922, stadsfullmäktige i Karlstad 1919–1922, expeditör hos socialdemokratiska kvinnoförbundet 1925–1929, biträdande partisekreterare med inriktning på verksamheten bland kvinnor 1929–1948, ledamot av kvinnoförbundets styrelse 1928–1944, och ledamot av riksdagens första kammare 1948–1949.

Biografi 
Hulda Flood föddes som tredje och sista dottern till Anders Andersson och Marit Olsdotter. Modern dog när Hulda var sex år och hennes systrar var tolv respektive nio år. Hemmet var fattigt och hon arbetade som piga i lantbruket, hembiträde och senare som skrädderiarbetare. Hon gifte sig 3 september 1924 med Oscar Adolf Flood som emellertid dog redan efter tre veckor. De hade inga barn.

Hulda Flood var verksam inom det socialdemokratiska partiet och inom kvinnorörelsen under hela sitt verksamma liv. Hon var fackligt engagerad och aktiv inom ABF och Verdandi och arbetade intensivt för att engagera kvinnorna fackligt. Hon reste mycket som agitator och bildade mängder av kvinnoklubbar ute i landet. Hon var partisekreterare på delad post 1928–1948, ledamot av riksdagens första kammaren 1948–1949, satt i Radiotjänsts styrelse som första kvinna och tjänstgjorde även som nämndeman. I riksdagen skrev hon tre motioner om bland annat förbättrad mödrahjälp.

År 1939 gav hon ut boken Den socialdemokratiska kvinnorörelsen i Sverige. Den kom ut i ny utgåva 1960 och användes i utbildningen på högskolenivå. Hon gjorde studieresor till bland annat Ryssland, Amerika och Australien.

Bibliografi  
 Pionjär i genombrottstid - Agda Östlund

Referenser 
 Den socialdemokratiska kvinnorörelsen i Sverige Stockholm: Tidens förlag (1939)
 Hulda Flood, socialist, agitator, kvinnopionjär, Idéhistoriska skrifter 18, Marianne Swedmark, Umeå universitet. 1993.
 "Om jag ändå kunde göra något av värde, Hulda Flood och kampen för rättvisan", PaperTalk, Marianne Swedmark 2011.
 Anne-Marie Lindgren & Marika Lindgren Åsbrink: Systrar kamrater! Arbetarrörelsens kvinnliga pionjärer. Stockholm 2007

Vidare läsning 
 Hulda Flood, socialist, agitator, kvinnopionjär, Idéhistoriska skrifter 18, Marianne Swedmark, Umeå universitet. 1993
 Hulda Flood och kampen för rättvisan, Papertalk 2011, Marianne Swedmark
 Den socialdemokratiska kvinnorörelsen i Sverige, Hulda Flood, Stockholm, 1939, 1960.

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Hembiträden
Födda 1886
Avlidna 1968
Kvinnor
Personer från Eda socken
Svenska nämndemän
Andrej Lavrov

Andrej Ivanovitj Lavrov (), född 26 mars 1962 i Krasnodar i dåvarande Sovjetunionen, är en rysk före detta handbollsmålvakt. Han är den första handbollsspelare i världen som vunnit tre olympiska guld och den ende tillsammans med sydkoreanskan Oh Seong-ok och fransmannen Nikola Karabatić att medverka i fem raka OS (1988, 1992, 1996, 2000 och 2004).

Karriär 
Andrej Lavrov spelade i sin karriär förutom i Sovjetunionen/Ryssland även i Tyskland (TV Niederwürzbach), Frankrike (US Ivry HB, Livry-Gargan HB) och Kroatien (Badel 1862 Zagreb). Han var lagkapten en längre tid i det ryska landslaget.

Lavrov debuterade för Sovjetunionen på 1980-talet och var med och vann OS-guld 1988 i Seoul. 1992 vann han OS-guld med Förenade laget och 2000 med Ryssland. I och med segern var han den enda som vunnit OS-guld med tre olika landslag. Fyra år senare vann han sin fjärde olympiska medalj, unikt för en handbollsspelare vid en ålder av 42 år, och Ryssland tog då brons.

Han har också vunnit två VM-guld, 1993 och 1997 och även förlorat två finaler (båda mot Sverige 1990 och 1999) samt vunnit EM-guld 1996.

28 december 2005 hölls en tackmatch i Moskva för Lavrov där bland andra vännen Stefan Lövgren medverkade. Lavrov har efter den aktiva karriären arbetat politiskt, anställd som tredje högste tjänsteman på sportministeriet.

Meriter

Landslag 
 OS-guld: 1988, 1992 och 2000
 OS-brons: 2004
 VM-guld: 1993 och 1997
 VM-silver: 1990, 1999
 EM-guld: 1996
 EM-silver: 1994, 2000

Externa länkar 

Levande personer
Födda 1962
Personer från Krasnodar
Män
Ryska handbollsmålvakter
Sovjetiska handbollsspelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Sovjetunionen
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Förenade laget
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Ryssland
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Ryssland
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Ryssland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2004
Förenade lagets olympiska guldmedaljörer
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Ryska olympiska guldmedaljörer
Ryska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1988
Olympiska guldmedaljörer 1992
Olympiska guldmedaljörer 2000
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Världsmästare i handboll
Spelare i TuS Nettelstedt-Lübbecke
Spelare i MT Melsungen
Spelare i RK Zagreb
Robert Esnault-Pelterie

Robert Esnault-Pelterie född 8 november 1881 i Paris död 6 december 1957, var en fransk flygpionjär och flygplanskonstruktör med franskt flygcertifikat nr 4. 

Esnault-Pelterie studerade teknik vid Faculte des Sciences och därefter till ingenjör vid Sorbonne. Efter studierna tjänstgjorde han som militär i Sapeurs-Telegraphistes Mont-Valerien i Paris under kommendant FerrieFerrie. Han startade sina flygexperiment 1904 med dubbeldäckade glidflygplan, som han konstruerade efter vad han hört folk berätta om bröderna Wrights flygförsök. 1906 genomför han flygningar där han bogseras efter bilar på en strand nära Calais. Under 1907 inleder han konstruktionen av ett motordrivet monoflygplan av metall. Han flög första gången 10 oktober 1907 på sitt eget flygfält Toussus-le-Noble vid Seine et Oise med flygplanet REP 1 och tilldelades flygcertifikat nr 4 1908. Hans karriär som flygare blev inte långvarig, han havererade under en flygning 18 juni 1908. Därefter kom han bara att flyga som passagerare. Men det är som konstruktör Esnault-Pelterie går till flyghistorien. Han var bland de första att tillverka flygplan i metall, och förse styrinrättningen med en joystick. Dessutom konstruerade han tidigt fyrbladiga propellrar. Louis Blériot anklagade honom för intrång på Blériots konstruktion av styrmekanismen, men domstolen dömde i favör för Esnault-Pelterie.

1908 konstruerade och tillverkade han flygplanet REP II. Han flög själv flygplanet 8 juni 1908 under flygutprovningen och man nådde flygdistanser på upp till 1 200 meter med en flyghöjd på 30 meter. Båda värdena var vid tidpunkten höjd och längdrekord för monoflygplan.
Fram till i november byggde man om flygplanet och piloten M. Chateau flög REP II-bis under en flyguppvisning i Buc 21 november 1908. Flygplanets sista större framträdande var vid den internationella flygveckan i Rheims 1909. 

Under första världskriget utnämndes han till officer i La Légion d'Honneur. Hans arbete med utveckling av motorer och flygplan höll på att ruinera hans släkt, som finansierade hans experiment. När domstolen slutligen dömde i hans favör, tvingades flera flygplansfabriker att betala ersättning för att de använt hans idéer. Detta resulterade i att han efter kriget blev tämligen förmögen. Efter kriget blev han intresserad av rymdforskning. Han utvecklade beräkningsformler för raketflygning i vakuum (rymden), hans beräkningar publicerades 1930 i boken L'Astronautique. När boken kom ut i nytryck 1934 beskrev han även sina idéer om atomkraft och möjligheten att resa mellan olika planeter.

1930 lyckades han få ett forskningsbidrag från franska militären. Han och Jean-Jacques Barre började 1931 experimentera med olika ballistiska missiler och raketer. Under ett experiment med en raket exploderade bränsleblandningen och han förlorade tre fingrar på sin ena hand. Fram till sin död ansökte han om över 120 patent från metallurgi till olika typer av bränslepumpar.

Källor 

Födda 1881
Avlidna 1957
Flygplanskonstruktörer
Franska flygpionjärer
Alumner från Paris universitet
Officerare av Hederslegionen
Män
Personer från Paris
Peugeot 308

Peugeot 308 är en fransk bilmodell i Golfklassen som hade säljpremiär i september 2007. Bilmodellen som under utvecklingsfasen hade arbetsnamnet Project T7, lanserades som en ersättare till Peugeot 307 och modellen är den första i Peugeots X08-generation. Modellprogrammet har både bensin- och dieselmotorer som motoralternativ. Under mars 2011 kom den senaste faceliften, som hade världspremiär vid bilsalongen i Genève samma år.

Beskrivning
Peugeot modell 308 lanserades som en ersättare av Peugeot 307, på de flesta internationella marknader. Chassit är baserad på den gamla 307:ans chassi, men den nya karossen är något längre och bredare. Dess luftmotståndskoefficient är 0,29 och den har fem stjärnor i Euro NCAP. Efter 2011 års facelift reducerades koefficienten ytterligare till 0,28.

308 HDi blev 2009 innehavare av Guinness världsrekord gällande den mest bränslesnåla vanliga bilen i produktion, med i genomsnitt 3,13 liter per 100 kilometer över en sträcka på 14 580 km, men Peugeot hävdade i brittisk reklam att bilen endast drog 2,24 l/100 km i en annons för bilen.

Peugeot 308 är tillverkad i Frankrike vid Mulhouse och Sochaux fabriker, och tillverkas även i Kaluga, Ryssland för den lokala marknaden sedan 2010. Den tidigare modellen 307 finns dock kvar i flera länder, särskilt de länder som föredrar sedanmodeller, som Brasilien och Kina, då 308 inte är tillgänglig som 4-dörrars sedanmodell.

Peugeot 308 facelift (2011–2013)

En facelift gjordes av 308 som blev tillgänglig i maj 2011, efter den offentliga lanseringen på bilsalongen i Genève 2011. De mest synliga förändringarna handlade om en ny front med mindre kylarintag och ledlampor och smärre förändringar på bakpartiet. Peugeot lanserade också en mikrohybrid-modellen 308 e-HDI med stopp-start-teknik, ett system för att återvinna energi under inbromsning och ett hybridbatteri som ger extra energi vid start. En fullhybrid, i modellprogrammet 3008, aviserades också samtidigt.

Karosstyper

Halvkombi
Modell 308 finns som en 5-dörrars halvkombi samt på några marknader i 3-dörrars utförande. År 2010 meddelade Peugeot en återkomst av en GTI-modell (kallad GT i Storbritannien), med en turboladdad 1,6 L motor med 200 hk (149 kW, 203 hk).

Kombi

En kombiversion av 308, Peugeot 308 SW Prologue, presenterades också på Frankfurt Motor Show 2007. Produktionsversionen visades på den 78:e [internationella bilsalongen i Genève] i mars 2008 och började säljas den sommaren. 308 SW (StationWagon) finns i 5 eller 7- sitsversioner.
Ytterligare en variant av X08 chassi som används av 308 är en SUV eller en MPV som heter 3008.

Cabriolet
En cabriolet med plåttak, som kallas 308 CC, ersatte Peugeot 307 CC under våren 2009. Taket fälls in i bagageutrymmet på 20 sekunder i hastigheter upp till 12 km/t. Med taket uppfällt rymmer bagageutrymmet 465 liter, men detta minskar till 266 liter med taket nere.

Galleri

Referenser

Noter

Se även

308
Framhjulsdrivna fordon
Kalktaklök

Kalktaklök (Sempervivum calcareum) är art i familjen fetbladsväxter från franska Alperna.

Arten bildar stora, halvöppna bladrosetter, 6 cm i diameter eller mer. Bladen är kala, grågröna med spetsen färgad i purpur på båda sidor. Blommorna är blekt rosa, men sällan producerade.

Synonymer
Sempervivum arvernense var. calcareum (Jordan) Coste
Sempervivum calcareum Jordan
Sempervivum calcareum var. columnare (Jordan & Fourr.) Rouy & E.G.Camus
Sempervivum calcareum var. genuinum Rouy
Sempervivum calcareum var. racemosum (Jordan & Fourr.) Rouy & E.G.Camus
Sempervivum californicum Baker
Sempervivum columnare Jordan & Fourreau
Sempervivum greenii Baker
Sempervivum racemosum Jordan & Fourreau
Sempervivum tectorum subsp. calcareum (Jordan) Rouy & E.G. Camus
Sempervivum tectorum var. calcareum (Jordan) Cariot & St. Lager
Sempervivum tectorum var. columnare (Jordan & Fourr.) Rouy & E.G. Camus
Sempervivum tectorum var. racemosum (Jordan & Fourr.) Rouy & E.G. Camus

Fetbladsväxter
Ka Växtindex