kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Häjkån Bäjkån band

Häjkån Bäjkån band är en svensk musikgrupp för barn. Bandet består av Tomas Forssell (med artistnamnet Bäjkån) och Ante Levén (med artistnamnet Baljan), resten av medlemmarna har varierat under årens lopp. De var huvudsakligen fem stycken när de släppte albumet Dunder och vagabonder. Bandet fick en Grammis 1990 för albumet Häjkån, mera bäjkån (årets barnmusikproduktion).

Medlemmar

Nuvarande medlemmar
Tomas Forssell - Sång, elgitarr, akustisk gitarr m.m.
Berndt Baumgartner - Trummor
Niklas Brevestedt - Bas

Tidigare medlemmar
Ante Levén - Sång, trummor m.m. 
Bernt Andersson - Sång, dragspel, munspel, keyboard, skoorgel m.m.
Mats Larsson - Oktavtrombon och trombon
Johan Ek - Elgitarr och akustisk gitarr
Rolf Alm - Dragspel
Per Melin - Trummor
Thomas Jäderlund - Saxofon
Anders Ortman - Keyboard
Martina Almgren - Trummor
Sara Edvardsson-Ehrnborg - Bas
Henke Lovén - Keyboard
Emil Fritz - oboe

Diskografi 
1989 - Häjkån Bäjkån
1990 - Häjkån, mera bäjkån
1991 - Bäjkån och Bällman
1993 - Är du så barnslig, eller?
1994 - Dunder och vagabonder
1997 - I Indialand
2005 - Balla Balla
2006 - Himla bra

Externa länkar 
Häjkån Bäjkån bands webbplats

Svenska barnmusikgrupper
Clara Löfgren

Clara Fredrika Löfgren, född 23 juni 1843 i Stockholm, död 1923, var en svensk målare, främst känd som porträttmålare, men hon målade även genretavlor.

Clara Löfgren var elev vid Kungliga Akademien för de fria konsterna  i Stockholm 1870–1875. Bland hennes arbeten märks porträtt av prinsessan Eugénie, kronprins Gustaf, prins Oscar Bernadotte, biskop Adam Theodor Strömberg, sångerskan Elma Billing född Ström och professor Frithiof Holmgren.

Målningar av Clara Löfgrens var utställda vid två tillfällen på salongen i Paris. Löfgren finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm  och Norrköpings konstmuseum.

Källor

Noter

Externa länkar 

Svenska porträttmålare
Svenska genremålare
Svenska målare under 1800-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Konstnärer från Stockholm
Födda 1843
Avlidna 1923
Kvinnor
Rosviks kyrka

Rosviks kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Norrfjärdens församling i Luleå stift. Kyrkan ligger mitt i Rosviks centrum och nyttjas gemensamt av Norrfjärdens församling och EFS missionsförening i Rosvik.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes under ledning av arkitekt Heiko Becker-Sassenhof och invigdes 2 september 1984 av biskop Olaus Brännström.

Byggnadskomplexet har en stomme av trä och en bred plan. Mitt i anläggningen finns kyrkorummet som markeras av branta takfall. Ytterväggarna är klädda med gul träpanel och rött tegel, medan yttertaket är belagt med skiffer. Innertaket är klätt med träpanel och bärs upp av limträbalkar. Innerväggarna är klädda med ljusblå gipsskivor. Kyrkorummets golv är belagt med keramiska plattor och har fasta bänkar i öppna kvarter.

Kyrkorummets konstnärliga gestaltning är utförd efter förslag av konstnären Tora Ceder. Vid koret syns fågelsträcket "Flyttfåglarna". Korväggen pryds av konstverk utförda av Arne Bäckström.

Utanför kyrkan står en klockstapel som är en öppen konstruktion.

Inventarier
 En tiostämmig orgel från Grönlunds Orgelbyggeri, Gammelstaden togs i bruk 1988.

Referenser

Tryckta källor
 Våra kyrkor, sidan 652, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Webbkällor
 
 Norrfjärdens församling

Kyrkobyggnader i Luleå stift
Kyrkobyggnader i Piteå kommun
Kyrkobyggnader invigda 1984
1984 i Sverige
Hortlax kyrka

Hortlax kyrka är en kyrkobyggnad i Hortlax. Den är församlingskyrka i Hortlax församling i Luleå stift. Kyrkan ligger i en skogsglänta på en höjd med närliggande kyrkstad från 1920-talet. Kyrkstaden är den yngsta i Sverige och tillika den enda arkitektritade.

Kyrkobyggnaden 

Kyrkan, som färdigställdes 1917, har en stomme av tegel och vitputsade ytterväggar. Byggnadsstilen är en blandning mellan nygotik och jugend. Planformen är utformad som ett grekiskt kors med korta korsarmar. Vid norra delen finns koret, vid nordvästra korsvinkeln sakristian och vid sydöstra korsvinkeln ett kyrktorn i vars bottenvåning vapenhuset är inhyst. Den välbevarade exteriören har blinderingar i samtliga gavelrösten. Fönstren är huvudsakligen av två typer. Bottenvåningens fönster är höga och smala och sitter i grupper om två och tre. Fönstren i gavelröstena är större och enskilt placerade. Dessa är av två typer, dels höga och spetsbågiga, dels rundfönster. Tornets övre del har mot varje väderstreck en cirkelrund blindering och under denna en spetsbågig tvåfönstergrupp.
Kyrkorummets mittparti är täckt av ett stjärnvalv som dominerar interiören. Korsarmarnas innertak täcks av kryssvalv. Valvbågarna är dekorerade med schablonmålning. Alla korsarmar utom den norra med koret har läktare som vilar på träpelare i korsmitten. Bänkinredningen är öppen.

Tillkomst och ombyggnader
Kyrkan uppfördes åren 1913-1917 och invigdes 16 juli 1917 av biskop Olof Bergqvist. Ritningarna var till största delen utförda av Edward Dahlbäck som några år senare gjorde ritningar till kyrkstaden. Arkitekt Georg A. Nilsson vid Överintendentsämbetet gjorde vissa ändringar av Dahlbäcks ritningar. En restaurering genomfördes 1936 under ledning av Eberhard Lovén då altaret byttes ut mot ett nytt och valvbågarnas målningar överkalkades. 1962 försågs orgelläktaren i södra korsarmen med en underbyggnad. Vid en renovering 1972 återställdes interiören till ursprunglig färgsättning och dekor under ledning av Åke Franzén. Valvbågarnas målningar togs då fram och restaurerades. Inredningen av trä målades om. Ursprungliga altaret togs fram och glasmålningen utförd 1916 av C.W. Pettersson sattes in i det stora korfönstret. Glasmålningen skildrar julevangeliet.

Inventarier 
 Första orgeln byggdes 1917 av orgelbyggare Alm och byggdes om 1943. En ny barockinspirerad orgel på 28 stämmor från Grönlunds Orgelbyggeri, Gammelstad invigdes 1975.

Referenser

Tryckta källor 
 Våra kyrkor, sidan 652, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Webbkällor 

 
 
 Hortlax församling

Kyrkobyggnader i Luleå stift
Kyrkobyggnader i Piteå kommun
Kyrkobyggnader invigda 1917
1917 i Sverige
Gerda Wallander

Gerda Charlotta Wallander, född 17 augusti 1860 i Stockholm, död 14 januari 1926 i Stockholm, var en svensk målare.

Liv och verk
Hon var dotter till lektorn och regementspastorn Carl Emanuel Wallander och Fanny Albertina Hübner och från 1888 gift med sin kusin, konstnären och formgivaren Alf Wallander och mor till arkitekten Sven Wallander. Hon var sondotter till Pehr Emanuel Wallander samt brorsdotter till Joseph Wilhelm Wallander. Hon visade tidigt anlag för målning och 19 års ålder studerade hon vid Konstakademien i Stockholm 1879–1884 och därefter i Paris.

Under sin Paristid tog hon starkt intryck av friluftsmålaren Jules Bastien-Lepages måleri och avlägsnade sig från de inlärda akademiska idealen. Hon debuterade i separat utställnings sammanhang 1910 tillsammans med sin man i Stockholm där hon möttes av en lovordande kritik. Tillsamman ställde makarna senare ut ett flertal gånger i Stockholm och Göteborg. Hon medverkade i Svenska konstnärernas förenings utställning i Stockholm 1895, Baltiska utställningen i Malmö 1914 och den svenska konstutställningen på Charlottenborg 1916. En minnesutställning med hennes konst visades på Konstnärshuset i Stockholm 1928.

Hennes konst består av porträtt, stadsmotiv från Stockholm och Brügge samt landskapsmålningar från Stockholms skärgård utförda i olja. Wallander är representerad vid Thielska galleriet, Malmö museum, Norrköpings Konstmuseum, Linköpings museum, Jönköpings läns museum och Kristianstads museum.

Efter 1905 bodde hon och maken i Villa Gärdsgården i Stocksund. De är begravda på Solna kyrkogård.

Galleri

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 560-561, Allhems Förlag, Malmö. 
Lexikonett amanda och Kultur1
Gerda Charlotte Wallander, Gerda Ch. Walander i Nordisk Familjebok

Noter

Externa länkar

Födda 1860
Avlidna 1926
Kvinnor
Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Konstnärer från Stockholm
Gravsatta på Solna kyrkogård
Nils Andersson (målare)

Nils Andersson, född 18 december 1817 i Kättilstads socken i Östergötland, död 19 juni 1865 i Vaxholm, var en svensk målare. Han ägnade sig i början av sin bana åt historiemåleri, men utbytte det sedan mot genre- och landskapsmåleri. Han hämtade sina motiv från hembygden med svensk natur, idylliska scenerier, landskap med boskapsgrupper och dylikt.

Biografi 
Nils Andersson kom från en fattig bondemiljö. Hans konstnärsanlag yttrade sig redan under barnaåren. Han skickades till en målare Bäckström, där han fick lära sig grunderna i hantverksmåleriet, varefter han fick anställning som jalusimålare vid Gusums mässingsbruk. Här stannade han till hösten 1840. Han begav sig sedan till Stockholm för att studera vid Konstakademin. Åren 1854–1856 uppehöll han sig i Paris. Hemkommen till Sverige invaldes han 1856 till ledamot av Konstakademin och var sedan professor där 1858–1864. 

Andersson finns representerad vid Nationalmuseum, Göteborgs konstmuseum, och på Norrköpings Konstmuseum.

Bildgalleri

Källor

Noter

Tryckta källor
Svenska konstnärer, Biografiskt handbok, Väbo förlag, 1987, sid 28,

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 

Födda 1817
Avlidna 1865
Män
Professorer vid Kungliga Konsthögskolan
Svenska målare under 1800-talet
Ledamöter av Konstakademien
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
M/S Saxaren

M/S Saxaren är en skärgårdsbåt i trafik för Waxholms Ångfartygs AB i Stockholms skärgård. Fartyget byggdes 1999 i Mandal, Norge.

Bakgrund
Efter leveransen av de fem så kallade "V-båtarna" vilka ersatt fem äldre enheter från 1960- och 70-talet så fanns även behov för Waxholmsbolaget att ersätta M/S Havsörnen, byggd 1965, med ett nytt större fartyg. Fartyget modellerades efter samma grundutförande som V-båtarna men med något mindre kapacitet då ingen överbyggnad för passagerare inkluderades. För att uppfylla reglerna för fartyg byggda efter 1998 att trafikera fartområde D, så designades nybygget med ett högre bogparti än V-båtarna. Anbudet för att bygga fartyget vanns av Båtservice Mandal A/S i Norge. Skeppen designades av Tommy Eriksson, uppvuxen i Upplands Väsby.

Trafik
Fartyget levererades i april 1999 till Waxholmsbolaget och döptes den 23 april av Peggy Lagerström till Saxaren. Namnet härstammar från Saxarfjärden i Stockholms skärgård och var också namnet på ett tidigare fartyg till bolaget. Sommartid har Saxaren sedan leveransen trafikerat för Waxholmsbolaget traden Stockholm–Saltsjöbaden–Utö men har använts på de flesta övriga rutter i mellersta och södra skärgården.

Bilder

Källor
Saxaren Waxholmsbolaget
m/s Saxaren Skärgårdsbåtar.se
M/S SAXAREN Micke Asklander

Externa länkar

Waxholmsbolagets fartyg
Fartyg byggda i Norge
Fartyg sjösatta 1999
Villa Vizcaya

Villa Vizcaya är en egendom och villa i norditaliensk 1500-talsstil i Coconut Grove, Miami, Florida, USA. Det var industrimannen James Deerings (1859-1925) vinterresidens. Huset ägs numera av Miami-Dade County och är ett museum som kallas Vizcaya Museum and Gardens.

Huset byggdes mellan åren 1914 och 1916 och trädgårdarna på 1920-talet. Vizcaya valdes ut som den plats där president Ronald Reagan formellt välkomnade påve Johannes Paulus II under dennes första besök till Miami i september 1987.

Referenser

Externa länkar
Vizcaya Museum and Gardens - officiell webbplats 

Byggnader och anläggningar i Miami
Museer i Florida
Tommy Cassemar

Stig Tommy Cassemar, född 3 augusti 1955 i Stockholm, är en svensk basist.

Cassemar gjorde sig i början av 1980-talet känd som basist i bandet Electric Banana Band. Han har senare medverkat på skivinspelningar med bland andra Roxette, Ulf Lundell, Py Bäckman, Svante Thuresson, Marie Bergman, Carola, Lasse Lindbom, Björn J:son Lindh, Ola Magnell, Anne-Lie Rydé, Janne Schaffer, Ted Ström, Totte Wallin, Rolf Wikström, Lisa Nilsson, Niklas Strömstedt, Roxette, Johnnie Johnson (ex Chuck Berry) och Jerry Williams.

Han har även spelat med Sven Zetterberg, Albert Collins, Mikael Rickfors, Mats Ronander, Totta Näslund, Bluehammer, Grymlings, Tommy Nilsson, Lena Philipsson, Nils Landgren, Mick Taylor (ex Stones), Augie Mayers, Steve Gibbons, Graham Parker, Billy Bremner, Sean Tyla (Ducks Deluxe), Louise Hoffsten och Dave Edmunds.

Tommy ingick även i bandet Down Harrison tillsammans med bl.a. trummisen Pelle Alsing.

Svenska basister
Födda 1955
Män
Levande personer
Musiker från Stockholm
Melvin Mora

Melvin Mora, född den 7 februari (enligt vissa källor den 2 februari) 1972 i Agua Negra, är en venezuelansk-amerikansk före detta professionell basebollspelare som spelade 13 säsonger i Major League Baseball (MLB) 1999–2011. Mora var mestadels tredjebasman, men spelade även som outfielder och shortstop.

Sina bästa säsonger hade Mora med Baltimore Orioles i mitten av 2000-talet, då han bland annat togs ut till två all star-matcher och vann en Silver Slugger Award.

Karriär

Major League Baseball 
Från sin MLB-debut 1999 till 2003 spelade Mora på alla tre outfieldpositionerna och som shortstop och andrabasman. 2004 började han spela som tredjebasman, och det blev därefter hans normala position.

Efter tio säsonger för Baltimore Orioles spelade Mora 2010 för Colorado Rockies och 2011 för Arizona Diamondbacks. I juni 2011 fick han dock sparken efter alltför dåliga prestationer. I december 2011 rapporterades det att Mora hade avslutat sin spelarkarriär. Detta dementerade Mora i januari 2012 och han hoppades spela i MLB under 2012. Så blev det dock inte, det var ingen klubb som var intresserad, och Mora spelade aldrig någon mer match som proffs.

2015 valdes Mora in i Baltimore Orioles Hall of Fame.

Internationellt 

Mora representerade Venezuela vid World Baseball Classic 2009, när Venezuela kom trea.

Övrigt 
2001 blev Mora pappa till femlingar.

Mora erhöll amerikanskt medborgarskap 2017.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

Venezuelanska basebollspelare
Venezuelanska idrottare under 1900-talet
Venezuelanska idrottare under 2000-talet
Spelare i New York Mets
Spelare i Baltimore Orioles
Spelare i Colorado Rockies
Spelare i Arizona Diamondbacks
Spelare i World Baseball Classic 2009
Födda 1972
Levande personer
Män
Nagpur (distrikt)

Nagpur är ett distrikt i delstaten Maharashtra, och är beläget i den centrala delen av Indien. Befolkningen uppgick till 4 067 637 invånare vid folkräkningen 2001, på en yta av 9 802 kvadratkilometer. Ungefär hälften av distriktets befolkning bor i staden Nagpur, som är den administrativa huvudorten och en av delstatens största städer.

Administrativ indelning 
Distriktet är indelat i fjorton tehsil (en kommunliknande enhet):
 Bhiwapur
 Hingna
 Kalameshwar
 Kamptee
 Katol
 Kuhi
 Mauda
 Nagpur (Rural)
 Nagpur (Urban)
 Narkhed
 Parseoni
 Ramtek
 Savner
 Umred

Städer 
Distriktets städer är Nagpur, den administrativa huvudorten, samt:
 Chicholi, Davlameti, Digdoh, Kalameshwar, Kamptee, Kamptee (Cantonment), Kandri (i Parseoni), Kandri (i Ramtek), Kanhan (Pipri), Katol, Khapa, Mahadula, Mansar, Mohpa, Mowad, Narkhed, Nildoh, Ramtek, Savner, Sillewada, Sonegaon (Nipani), Tekadi, Totaladoh, Umred, Wadi, Walani, Wanadongri och Yerkheda

Källor 

Distrikt i Maharashtra
Gregg Edelman

Gregg Edelman, född 12 september 1958 i Chicago, är en amerikansk skådespelare på Broadway. Han var gift 1995–2015 med Broadwayaktrisen Carolee Carmello, med vilken han har två barn.

Filmografi (urval)
1986 – The Manhattan Project
1989 – Små och stora brott
1990 – Gifta på låtsas
1996 – Före detta fruars klubb
1997 – Anastasia (röst)
1997 – Skönheten och Odjuret - Den förtrollade julen (röst)
1999 – Cradle Will Rock
2002 – Hollywood Ending
2004 – Spider-Man 2
2006 – Little Children

Externa länkar

Internet Broadway Database

Män
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Skådespelare från Chicago
Födda 1958
Levande personer
Luis Castillo

Luis Antonio Castillo Donato, född den 12 september 1975 i San Pedro de Macorís, är en dominikansk före detta professionell basebollspelare som spelade 15 säsonger i Major League Baseball (MLB) 1996-2010. Castillo var andrabasman.

Castillo debuterade i MLB för Florida Marlins 1996 och var senare med och vann World Series med klubben 2003. Efter en kort sejour i Minnesota Twins såldes han till New York Mets sommaren 2007. Inför säsongen 2011 löstes han ut från sitt kontrakt i förtid. Han fick en chans att ta en plats med Philadelphia Phillies i samma liga, men lyckades inte.

Castillo togs ut till tre all star-matcher och vann Gold Glove Award som bäste defensive andrabasman i National League tre gånger. Han var känd som en mycket snabb spelare och hade två gånger flest stulna baser i National League.

Referenser

Webbkällor

Externa länkar 

Dominikanska basebollspelare
Spelare i Florida Marlins
Spelare i Minnesota Twins
Spelare i New York Mets
Födda 1975
Levande personer
Män
Norrköpings enskilda bank

Norrköpings enskilda bank var en svensk affärsbank som grundades 1857 med huvudkontor i Norrköping. 1899-1902 lät man efter Gustaf Wickmans ritningar uppföra ett bankpalats i jugendstil i röd sandsten. 1927 slogs banken samman med Östergötlands enskilda bank.

Referenser

Banker bildade 1857
Banker upplösta 1927
Byggnader ritade av Gustaf Wickman
Ej längre existerande svenska affärsbanker
Norrköpings historia
Guillermo Mota

Guillermo Reynoso Mota, född den 25 juli 1973 i San Pedro de Macorís, är en dominikansk före detta professionell basebollspelare som spelade 14 säsonger i Major League Baseball (MLB) 1999–2012. Mota var högerhänt pitcher.

Mota var ursprungligen infielder, men skolades om till pitcher. Han var under hela sin MLB-karriär en avbytarpitcher, så kallad relief pitcher eller reliever, och startade aldrig en enda match i MLB. Han kastade tre olika sorters kast: fastball, slider och changeup.

Mota var 2010 och 2012 med och vann World Series med San Francisco Giants (han fick dock ingen speltid i World Series 2012).

Karriär 

Mota slog en homerun i sin första at bat i MLB 1999 för Montreal Expos – något mycket ovanligt, särskilt för en pitcher. Han spelade för Expos till och med 2001, varefter han spelade för Los Angeles Dodgers 2002–2004, Florida Marlins 2004–2005, Cleveland Indians 2006 och New York Mets 2006–2007. Efter Mets spelade Mota för Milwaukee Brewers 2008, Dodgers igen 2009 och San Francisco Giants 2010–2012.

Efter 2012 blev Mota free agent, men lyckades inte skriva kontrakt med någon ny klubb. Han uttryckte i augusti 2013 en önskan att spela två säsonger till i MLB.

I januari 2014 skrev Mota på ett minor league-kontrakt med Kansas City Royals och bjöds in till klubbens försäsongsträning. Mitt under denna meddelade Mota dock att han avslutade karriären.

Under sina 14 säsonger i MLB 1999–2012 deltog Mota i 743 matcher och var 39–45 (39 vinster och 45 förluster) med en earned run average (ERA) på 3,94 och 696 strikeouts på 856,2 innings pitched. Under åren 1999–2012 var det bara fem pitchers i MLB som spelade fler matcher än Mota.

Dopning 
Mota stängdes i november 2006 av i 50 matcher eftersom han använt dopningsmedel. Han blev den första MLB-spelaren att stängas av enligt MLB:s då nyligen omgjorda och mer hårda antidopningsprogram.

I maj 2012 blev Mota för andra gången avstängd för att ha använt förbjudna medel, denna gång i 100 matcher. Ämnet han hade använt var Clenbuterol.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

Dominikanska basebollspelare
Dominikanska idrottare under 1900-talet
Dominikanska idrottare under 2000-talet
Dominikanska dopningsfall
Spelare i Montreal Expos
Spelare i Los Angeles Dodgers
Spelare i Florida Marlins
Spelare i Cleveland Indians
Spelare i New York Mets
Spelare i Milwaukee Brewers
Spelare i San Francisco Giants
Födda 1973
Levande personer
Män
Juan Castro

Juan Gabriel Castro, född den 20 juni 1972 i Los Mochis, är en mexikansk före detta professionell basebollspelare som spelade 17 säsonger i Major League Baseball (MLB) 1995–2011. Castro var främst shortstop, men spelade även som andrabasman och tredjebasman.

Castro spelade under sin MLB-karriär för Los Angeles Dodgers (1995–1999), Cincinnati Reds (2000–2004), Minnesota Twins (2005–2006), Reds igen (2006–2008), Baltimore Orioles (2008), Dodgers igen (2009), Philadelphia Phillies (2010) och Dodgers för tredje gången (2010–2011).

Castro representerade Mexiko vid World Baseball Classic 2006.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 
 
 

Mexikanska basebollspelare
Personer från Sinaloa
Mexikanska idrottare under 1900-talet
Mexikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Los Angeles Dodgers
Spelare i Cincinnati Reds
Spelare i Minnesota Twins
Spelare i Baltimore Orioles
Spelare i Philadelphia Phillies
Spelare i World Baseball Classic 2006
Födda 1972
Levande personer
Män
Hiroki Kuroda

Hiroki Kuroda , född den 10 februari 1975 i Osaka, är en japansk före detta professionell basebollspelare som spelade 13 säsonger i Nippon Professional Baseball (NPB) 1997–2007 och 2015–2016 samt sju säsonger i Major League Baseball (MLB) 2008–2014. Kuroda var högerhänt pitcher.

Karriär 
Efter en framgångsrik karriär i Japan, under vilken tid han även tog brons för Japan vid olympiska sommarspelen 2004 i Aten, skrev Kuroda på för Los Angeles Dodgers i MLB i december 2007. Kontraktet var värt 35,3 miljoner dollar över tre år och Kuroda debuterade för Dodgers den 4 april 2008.

Kuroda spelade bra under sin tid i Dodgers. 2009 startade han säsongens första match för klubben och blev därmed den tredje pitchern från Japan i MLB:s historia att starta i sin klubbs första match för säsongen. Han var skadad en del under 2009, men kom igen starkt 2010, vilket föranledde Dodgers att skriva ett ettårskontrakt med honom värt tolv miljoner dollar för 2011.

Inför 2012 års säsong skrev Kuroda ett ettårskontrakt värt tio miljoner dollar med New York Yankees. 2012 hade Kuroda flest starter, vinster, complete games och shutouts samt lägst earned run average (ERA) i Yankees, och han belönades med ett nytt ettårskontrakt värt 15 miljoner dollar.

2013 var länge en bra säsong för Kuroda. Han var till exempel 3–0 (tre vinster och noll förluster) i juli med en ERA på 0,55. I augusti, när Yankees kämpade för att nå en slutspelsplats, hamnade han dock i en svacka och var 1–4 med en ERA på 8,10 i den månaden. Sett över hela säsongen var han 11–13 med en ERA på 3,31 på 32 starter. Efter säsongen erbjöds han ett så kallat qualifying offer av Yankees, innebärande ett ettårskontrakt värt 14,1 miljoner dollar, vilket han dock tackade nej till. Han blev därmed free agent. I stället kom parterna överens om ett ettårskontrakt värt 16 miljoner dollar.

2014 var Kuroda 11–9 med en ERA på 3,71 på 32 starter. Efter säsongen bestämde han sig för att återvända till Japan och sin gamla klubb Hiroshima Toyo Carp i NPB på ett ettårskontrakt värt 3,3 miljoner dollar. Han lade av efter 2016 års säsong.

Totalt under 13 säsonger i NPB var Kuroda 124–105 med en ERA på 3,55 och 1 461 strikeouts på 321 matcher, varav 294 starter. Under sju säsonger i MLB var han 79–79 med en ERA på 3,45 och 986 strikeouts på 212 matcher, varav 211 starter.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

Japanska basebollspelare
Idrottare från Osaka
Japanska idrottare under 1900-talet
Japanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Hiroshima Toyo Carp
Spelare i Los Angeles Dodgers
Spelare i New York Yankees
Japanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Japan
Tävlande i baseboll vid olympiska sommarspelen 2004
Födda 1975
Levande personer
Män
WP:Projekt Japan