kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Landkirchen auf Fehmarn

Landkirchen är en by på ön Fehmarn och även en stadsdel (tyska: Stadtteil) i staden Fehmarn i Landkreis Ostholstein i Schleswig-Holstein. Stadsdelen Landkirchen var en kommun fram till den 1 januari 2003 när den tillsammans med de andra kommunerna på ön bildade staden Fehmarn.

Historia och sevärdheter

Landkirchen finns inte med i Kung Valdemars jordebok från år 1230, den första omnämningen är daterad 26 september 1335.

Ortens ursprung kan likställas med byggandet av kyrkan, St. Petri, som förmodligen ägde rum mellan 1230 och 1250. Detta skulle kunna förklara byns relativt lilla yta. I de Landt Kercke, tidvis också kallad landeskrone, korsades de viktigaste öst-västliga och nord-sydliga vägarna på ön. Den regionala betydelsen av platsen kan också härledas till att den var förvaringsplats åt alla viktiga handlingar (tyska: Landesblocks) som rörde landskapet Fehmarn.

Runt om kyrkan och kyrkogården etablerade sig under århundradena hantverkare med små landinnehav, en folkräkning från 1693 visar 40 boställen. Det fanns värdshus, snickare, smeder, glasmästare, vävare och tröskare för de omkringliggande byarnas behov.

Under åren 1847-1853 levde den tyske författaren Klaus Groth som gäst hos organisten Leonhard Selle som bodde på orten. Groth skrev under den här tiden sin lågtyska diktsamling Quickborn.

Mittemot St. Petri kyrka, på huvudgaten, finns det sevärda ålhuset (Aalhus), ett korsvirkeshus från 1822 med halmtak och utskjutande övervåning. På utsidan av huset finns ett så kallat bomärke (tyska: Hausmarke). Bomärken användes tidigare på Fehmarn för att märka ut till ett visst hus hörande byggnader, utrustning, gränsstenar och liknande. Endast fria bönder (inte daglönare och hantverkare) förfogade över bomärken. Ursprungligen var över 200 olika bomärken i bruk på Fehmarn, en del av dem liknade germanska runor eller geometriska figurer. Numera ser man sällan bomärkena, men de användes fram till 1600-talet som sigill eller som ersättning för en underskrift. Ytterligare märken hittar man på bönpallen i St. Petri-kyrkan i Landkirchen.

Vid vägen till Ostermarkelsdorf i den nordostliga delen av orten finns en damm (Kriegssoll) och ett sevärt minnesmärke med samma namn. Minnesmärket erindrar om slakten på Fehmarn under det trettioåriga kriget den 29 juni 1644.

Den del av öns järnväg som löpte genom Landkirchen är stängd för persontrafik sedan 1956 och för godstrafik sedan 1994, spåren kan fortfarande ses, bl.a. i området kring Mühlenweg. På banvallen har en cykelväg anlagts.

Källor 

Denna artikel är helt eller delvis baserad på material från tyskspråkiga Wikipedia

Orter i Schleswig-Holstein
Fehmarn
Carl Tranchell

Carl Tranchell, född 30 januari 1849 i Göteborg, död 11 januari 1919 på Örenäs slott utanför Landskrona, var en svensk ingenjör och industriman. Han var son till Justus Fredrik Tranchell (1818–1883) och efterträdde fadern som vd i Skånska Sockerfabriks AB.

Tranchell var elev vid Teknologiska institutet 1866–1869 och företog därefter en studieresa till Tyskland, där han vid sockerfabriken i Irxleben under ledning av en av dåtidens främsta sockertekniker, Schulz, ingående studerade betsockerfabrikationen. Efter återkomsten till Sverige fick han i uppdrag att anlägga en sockerfabrik i Halmstad, vars chef han blev, men återkallades 1872 av fadern till Landskrona som teknisk ledare för Landskronafabrikerna.

Tranchell blev nu den svenska sockerindustrins märkesman och ledande kraft inte bara genom framstående teknisk skicklighet, utan även genom sällsynt organisationsförmåga och klok framsynthet. På hans initiativ uppstod det ena skånska sockerbruket efter det andra, och inspirerade av dessas framgång anlades av raffinaderierna i bland annat Göteborg och Stockholm nya fabriker runt om i Skåne. Den härigenom skärpta eller befarade konkurrensen förde snart till tanken på sammanslutning, varvid Tranchell från början tog ledningen. Sedan först en pris- och avsättningskartell i slutet av 1890-talet bildats av flertalet skånska fabriker, togs steget fullt ut 1907 genom bildandet av Svenska sockerfabriksaktiebolaget, den samtliga svenska sockerfabriker utom två omfattande "sockertrusten", vars verkställande direktör och styrelseordförande Tranchell var till 1916, då han av hälsoskäl drog sig tillbaka till sin egendom Örenäs norr om Landskrona. Tranchells insatser för den svenska sockerindustrins utveckling och för betodlingens tillväxt särskilt i Skåne är betydande. Som ett erkännande av Tranchells insats valdes han 1912 till ledamot av Lantbruksakademien. 

Förutom sina åtaganden i den privata sektorn som företagsledare var Tranchell under sin Landskronatid ordförande i drätselkammare och stadsfullmäktige samt ordförande eller styrelseledamot i en stor mängd enskilda affärsföretag av olika art, fabriks-, bank- och järnvägsbolag. Han var också styrelseledamot och från 1915 ordförande i Sveriges industriförbund. 

Carl Trachell var far till tvillingarna Carl Fredrik Tranchell och Harry Tranchell.
Den förre blev efter fadern verkställande direktör för Svenska Sockerfabriks AB.

Fick en minnessten år 2013 på Landskronas Walk of Fame som då invigdes av Sveriges kung Carl XVI Gustaf.

Se även
Anders Johan Roman

Källor

Externa länkar
IDstory om Carl Tranchell och sockerindustrin i Landskrona

Svenska ingenjörer under 1800-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Ledamöter av Lantbruksakademien
Män
Födda 1849
Avlidna 1919
Ingenjörer från Göteborg
Göran Fant

Göran Fant, född 15 maj 1939, död 24 maj 2017, var en svensk författare, musik- och litteraturvetare. 

Fant var under en lång tid redaktör för den Waldorfpedagogiska tidskriften På Väg och lärare vid bland annat Kristofferskolan i Stockholm.

Bibliografi

Referenser 

Svenska författare
Svenska översättare
Översättare från tyska
Waldorfpedagogik
Födda 1939
Avlidna 2017
Män
Leitner

Leitner är ett tyskt efternamn. Den 31 december 2012 var 56 personer med efternamnet Leitner bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Leitner
 Bernhard Leitner (född 1938), österrikisk konstnär 
 Ferdinand Leitner (1912–1996), tysk dirigent 
 Gottlieb Wilhelm Leitner (1840–1899), engelsk orientalist
 Jan Leitner (född 1953), tjeckisk friidrottare, längdhoppare 
 Karin Leitner (född 1972), österrikisk flöjtist 
 Karl Gottfried von Leitner (1800–1890), österrikisk författare
 Ludwig Leitner (född 1940), österrikisk-tysk alpinist 
 Matthias Leitner (född 1935), österrikisk alpin skidåkare
 Michaela Gerg-Leitner (född 1965), tysk  alpin skidåkare
 Moritz Leitner (född 1992), tysk fotbollsspelare 
 Patric Leitner (född 1977,), tysk bob-åkare
 Peter Leitner (född 1956), tysk backhoppare
 Vladimír Leitner (född 1974), slovakisk fotbollsspelare

Tyska efternamn
Norrlands nations salongsorkester

Norrlands nations salongsorkester är en orkester vid Norrlands nation i Uppsala. Det är den enda nationsorkestern i Uppsala som spelar symfonisk musik.

Orkesterns standardrepertoar är wienervalser av Johann Strauss den äldre och hans söner Johann Strauss den yngre, Eduard Strauss och Josef Strauss. Dessa spelas regelbundet på studentnationernas baler. Utöver detta driver orkestern varje termin egna konsertprojekt. Norrlands nations salongsorkester har för närvarande omkring 50 medlemmar.

Historik
Salongsorkestern grundades 1986 av dess förste dirigent, Greger Andersson. 

Kurt Lewin (1918–2008), känd från bland annat Kyndelkvartetten, dirigerade orkestern åren 1989–2006. Under Lewins ledning breddades orkesterrepertoaren till att utöver valserna omfatta kammarmusik och symfonisk musik. Åren 2007–2010 var fagottisten och kammarmusikern Eva-Lena Holmstedt dirigent. 2010–2018 dirigerades orkestern av Pär Peterson, stråkpedagog från Uppsala. Till och med våren 2019 var klarinettisten och musikproducenten Max Låke dirigent. Hösten 2019 delades dirigentuppdraget av Tobias Hall, musiklärare i Uppsala, och Duk-Kyung Chang, frilansande professionell dirigent med mångårig internationell erfarenhet. 2020–2021 dirigerades orkestern av Gustav Aske Sønksen, student vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm.

För närvarande (2022) leds orkestern av dirigent Jakob Aspenström, student vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm.

Se även
Salongsorkester
Musikalisk salong
Musiklivet på Norrlands nation
Lista över akademiska symfoniorkestrar i Norden

Källor 
 "Om Salongsorkestern" från Salongsorkesterns webbplats
 "Salongsorkestern" från Norrlands nations webbplats

Fotnoter

Externa länkar 
Salongsorkesterns webbplats

Studentorkestrar i Uppsala
Norrlands nation
Svenska akademiska symfoniorkestrar
Musikgrupper bildade 1986
Epixerus

Epixerus är ett släkte i ekorrfamiljen med en eller två arter som förekommer i afrikanska regnskogar. De är jämförelsevis stora för gnagare. Kroppslängden når nästan upp till 30 centimeter och svansen är ungefär lika lång. Vikten ligger vid 590 g.

Pälsen hos båda arter varierar mellan rödbrun och svart. Hos östlig palmekorre är extremiteternas utsida rödbrun. Det finns en tydlig gräns mellan den rödbruna ovansidan och den gulröda undersidan. Västlig palmekorre har rödbrun rygg och huvud.

Individerna lever utanför parningstiden ensamma. De förekommer i höjder upp till 1 020 meter över havet.

Dessa ekorrar vistas i regnskogen främst i träd men kommer ibland ner till marken. Tidigare antogs att populationerna är små men deras sällsynthet beror främst på deras gömda levnadssätt. IUCN listar båda arter som underarter till västlig palmekorre och klassificerar hela beståndet som livskraftig (Least Concern). Trots allt hotas de av regnskogens avverkning.

Taxonomi 
Arterna enligt Nowak (1999). Svenska trivialnamn enligt Curry-Lindahl (1984).
 Östlig palmekorre (Epixerus wilsoni) Du Chaillu 1860, centrala Afrika
 Västlig palmekorre eller Temmincks ekorre (Epixerus ebii) (Temminck 1853), västra Afrika

Wilson & Reeder (2005) samt IUCN listar östlig palmekorre som underart till västlig palmekorre.

Referenser 
 med följande källa:
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999

Noter 

Ekorrar
Sciuridae
Stanley C. Wilson

Stanley Calef Wilson, född 10 september 1879 i Orange, Vermont, död 5 oktober 1967 i Chelsea, Vermont, var en amerikansk republikansk politiker. Han var viceguvernör i delstaten Vermont 1929–1931 och därefter guvernör 1931–1935.

Wilson utexaminerades från Tufts College och studerade sedan juridik. Sin advokatpraktik påbörjade han i Montpelier och fortsatte senare sin yrkesutövning i Chelsea.

Efter två år som viceguvernör under John E. Weeks tillträdde Wilson 1931 guvernörsämbetet. De två mandatperioderna som guvernör mellan 1931 och 1935 sammanföll med den världsomfattande lågkonjunkturen den stora depressionen. Efterträdaren Charles Manley Smith, ytterligare en republikan i en lång räcka av republikanska guvernörer i Vermont, tillträdde guvernörsämbetet den 10 januari 1935.

Universalisten Wilson gravsattes på Highland Cemetery i Chelsea, Vermont.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Political Graveyard

Viceguvernörer i Vermont
Guvernörer i Vermont
Amerikanska republikaner
Amerikanska advokater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Orange County, Vermont
Födda 1879
Avlidna 1967
Män
Alumner från Tufts University
Eknö, Sandhamn

Eknö är en ca 3 kilometer lång ö en sjömil nordväst om Sandhamn i Värmdö kommun.

Eknö har troligtvis varit bebott sedan 1200-talet, men den första dokumenterade bosättningen från 1626 var lotsen Eskil Rasmusson. I en manskapslängd från flottan 1695 noteras fem lotsar Eknö och en på Sandön. Under rysshärjningarna 1719 brändes alla hus på ön, men 1754 bodde här åter fem lotsar och åtta drängar. Det var först 1850 som lotsverksamheten koncentrerades till Sandhamn.

Eknö ligger intill Sandhamnsleden och den planerade Horsstensleden kommer att gå genom Eknösundet norr om Eknö.

Se även 
Kung Valdemars segelled

Källor
Sandhamnslotsarnas ursprung

Öar i Värmdö kommuns skärgård
Mattinata

Mattinata är en kommun och ort i provinsen Foggia, i regionen Apulien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017) och gränsar till kommunerna Monte Sant'Angelo och Vieste. Under antiken var orten känd som  Apeneste och senare som den dauniska byn Matinum.

Referenser 

Orter i Apulien
Kommuner i provinsen Foggia
Bulgeun Angma

Bulgeun Ahgma, koreanska 붉은악마, röda djävlarna, är en officiell stödgrupp för det sydkoreanska fotbollslandslaget. Gruppen bildades 2007.

Se även 
 Guus Hiddink
 Sydkoreas fotbollslandslag

Externa länkar
 Officiell webbplats

Fotboll i Sydkorea
WP:Projekt Korea
Mikrofibrillär cellulosa

Mikrofibrillär cellulosa (MFC), också kallat nanocellulosa, är ett material som består av cellulosafibriller i nanostorlek. Typiska dimensioner är 5-20 nanometer i bredd och upp till 2 000 nanometer i längd. Nanocellulosan är i vatten en gel med hög viskositet och med kraftigt skjuvförtunnande beteende. Nanocellulosafibrillerna isoleras från vedfibrer (pappersmassafibrer) genom processering (delaminering) i högtryckshomogenisatorer eller ultraljudhomogenisatorer.

Se även
 cellulosa
 trä
 komposit
 papper

Referenser 

Polymerer
Bovino

Bovino är en stad och kommun i provinsen Foggia i Apulien i sydöstra Italien. Staden hade 3 264 invånare (2017) och gränsar till kommunerna Accadia, Castelluccio dei Sauri, Deliceto, Orsara di Puglia samt Panni.

Under antiken var orten känd som Vibinum. Vibinum var ett oskiskt-samnitiskt centrum där Hannibal slog läger innan slaget vid Canne (217 f.Kr.).

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Apulien
Kommuner i provinsen Foggia
Franklin S. Billings

Franklin Swift Billings, född 11 maj 1862 i New Bedford, Massachusetts, död 16 januari 1935 i Woodstock, Vermont, var en amerikansk republikansk politiker. Han var viceguvernör i delstaten Vermont 1923–1925 och därefter guvernör 1925–1927.

Efter studierna vid Harvard University arbetade Billings på en fårfarm i Kansas och var därefter länge verksam inom export- och importbranschen i New York. Han flyttade 1903 till Vermont där han blev chef för ett järnvägsbolag.

Efter två år som viceguvernör under Redfield Proctor, Jr. tillträdde Billings 1925 ämbetet som delstatens guvernör. Han efterträddes två år senare av partikamraten John E. Weeks.

Anglikanen Billings gravsattes på Riverside Cemetery i Woodstock, Vermont.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Political Graveyard

Viceguvernörer i Vermont
Guvernörer i Vermont
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från New Bedford
Födda 1862
Avlidna 1935
Män
Alumner från Harvard University
Malurus

Malurus är ett släkte med fåglar inom familjen blåsmygar (Maluridae) som förekommer på Nya Guinea, Australien och Tasmanien. Släktet omfattar numera tolv arter som förekommer på Nya Guinea och i Australien:
 Vitskuldrad blåsmyg (M. alboscapulatus)
 Rödryggig blåsmyg (M. melanocephalus)
 Vitvingad blåsmyg (M. leucopterus)
 Vitbukig blåsmyg (M. cyaneus)
 Praktblåsmyg (M. splendens)
 Brokblåsmyg (M. lamberti)
 Purpurryggig blåsmyg (M. assimilis) 
 Kapyorkblåsmyg (M. amabilis)
 Rödvingad blåsmyg (M. elegans)
 Blåbröstad blåsmyg (M. pulcherrimus)
 Purpurkronad blåsmyg (M. coronatus)
 Koboltblåsmyg (M. cyanocephalus)

Noter

Fågelsläkten
Östafrikansk tid

Östafrikansk tid (engelska: East Africa Time, förkortning: EAT) är den tidszon som östra Afrika hör till. Zonen är tre timmar före koordinerad universell tid (UTC). Eftersom tidszonen ligger vid och nära ekvatorn där dagarnas längd varierar litet eller inte alls över året, iakttas inte sommartid.

Östafrikansk tid används i följande länder:
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Samma tid används i två europeiska områden (Kaliningradtid) och i ett antal länder i arabvärlden.

Referenser 
 

Tidszoner
Östafrika
Saint-Georges-de-Didonne

Saint-Georges-de-Didonne är en stad i sydvästra Frankrike, belägen i departementet Charente-Maritime i regionen Nouvelle-Aquitaine.

Saint-Georges-de-Didonne ligger 2 km sydost om Royan som ligger vid stranden av Girondeestuariet och är en viktig bad- och turistortstad vid Atlantens kust.

Staden har en lång strand och en liten hamn. Det är framför allt en badortstad vid Girondeestuariet.

Badorten ingår i Royans sydöstra förorter och har omkring 5 000 invånare. Det är den artonde största staden i Charente-Maritime.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Georges-de-Didonne

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Charente-Maritime

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats om Saint-Georges-de-Didonne

Orter i Nouvelle-Aquitaine
Kommuner i Charente-Maritime
Frölunda HC 2010/2011

Elitserien i ishockey 2010/2011 blir Frölunda HC:s 31:a säsong i Elitserien i ishockey.

Silly Season 
Silly season började med att Janne Niskala valde att ta chansen för spel i Kontinental Hockey League (KHL) – och Joakim Andersson, skriver ett treårskontrakt med Detroit Red Wings. 

För tillfället har klubben gjort klart att Jens Karlsson och Martin Røymark inte har erbjudits några nya kontrakt, och att Mikael Johansson skrivit ett tvåårskontrakt. Följande vecka skrev Nicklas Lasu ett ettårskontrakt med Frölunda, och Patric Blomdahl valde att lämna Frölunda för att förenas med A-laget AIK Ishockey, som tog sig upp till Elitserien. 

13 april: Frölunda meddelar att Ulf Dahlén, som fortfarande hade ett år kvar på sitt kontrakt, lämnar sitt uppdrag som tränare för klubben. Beslutet presenterades följande dag. Dahlén erbjöds att fortsätta jobba som coach, eller som assisterande, men avböjde erbjudanden. 

21 april: Kent Johansson presenteras som ny tränare för klubben. 

I maj skrev Niklas Andersson ett ettårskontrakt, vilket betyder att han kommer att göra sin fjortonde säsong för Frölunda, och målvakten Joakim Lundström skrev ett ettårskontrakt.

Elitserien

Transaktioner

Källor 

Sport i Sverige 2010
Sport i Sverige 2011
2010/2011
Ishockeysäsongen 2010/2011 efter lag
Faber

Faber (latin för smed) är ett efternamn som burits av bland andra:

 Basilius Faber (1520–1576), tysk pedagog
 Cecilia Böhl von Faber (1796-1877), spansk författare
 Ernst Faber (1839–1899), tysk sinolog och missionär
 François Faber (1887–1915), luxemburgsk cyklist
 Frands Faber (1897–1933), dansk ishockeyspelare
 Frederick William Faber (1814–1863), engelsk teolog 
 Frederik Faber (1795–1828), dansk naturvetenskapsman
 Gotthilf Theodor von Faber (1766–1847), tysk-baltisk jurist och skriftställare
 Harald Faber (1856–1943), dansk jordbrukskonsulent
 Heinrich Faber (1490–1552), tysk pedagog och musikteoretiker
 Heinrich Faber (abbot) (död 1434), tysk abbot
 Jacob Faber (verksam 1516–omkring 1550), franskfödd schweizisk konstnär och förläggare
 Jacobus Faber Stapulensis (omkring 1455–1536), fransk teolog och humanist
 Jakob Faber (1537–1613), tysk luthersk teolog
 Jallo Faber (född 1971), svensk filmfotograf
 Johann Faber (1478–1541), katolsk teolog 
 Johann Augustanus Faber (1470–1531),  schweizisk teolog 
 Klaas Carel Faber (1922–2012), nederländsk medlem av Waffen-SS
 Knud Faber (1862–1956), dansk läkare
 Lothar von Faber (1817–1896), tysk industriman
 Marc Faber (född 1946), schweizisk investerare, finansanalytiker och författare
 Mary Faber de Sanger (före 1798–efter 1857), västafrikansk slavhandlare
 Matthias Faber (1585–1653), jesuit
 Michel Faber (född 1960), engelskspråkig skriftställare
 Nicolai Faber (1789–1848), dansk biskop
 Nicolei Faber (född 1982), dansk skådespelare
 Nikolaus Faber (1350–14??), tysk abbot
 Otto von Faber du Faur (1828–1901), tysk målare
 Patrick Faber (född 1964), nederländsk ishockeyspelare
 Peter Faber (1810–1877), dansk författare
 Peter Ditlev Faber (1768–1847), dansk lanthushållare
 Petrus Faber (1506–1546), jesuit
 Sandra Faber (född 1944), amerikansk astronom och astrofysiker
 Tobias Faber (1915–2010), dansk arkitekt
 Urijah Faber (född 1979), amerikansk MMA-utövare
 William Faber (1847–1883), dansk författare
 Ägidius Faber (~1490–1558), luthersk teolog

Europeiska efternamn
Efternamn som syftar på yrken
Blåsmygar

Blåsmygar (Maluridae) är en familj med små insektsätande tättingar endemiska för Australien, Tasmanien och Nya Guinea. Familjen omfattar de egentliga blåsmygarna, grässmygar och emusmygar.

Taxonomi 
Efter Marki et al 2017.
 Underfamilj Amytornithinae 
 Släkte Amytornis – 11–13 arter grässmygar
 Underfamilj Malurinae
 Släkte Stipiturus – 3 arter emusmygar
 Släkte Sipodotus – fläckkronad blåsmyg
 Släkte Clytomyias – rostblåsmyg
 Släkte Chenorhamphus – 1–2 arter blåsmygar, tidigare i Malurus
 Släkte Malurus – 12 arter blåsmygar

Källor 
 del Hoyo, J.; Elliot, A. & Christie D. (editors). (2007). Handbook of the Birds of the World. Volume 12: Picathartes to Tits and Chickadees. Lynx Edicions.

Noter

Externa länkar 

 Videor av blåsmygar - the Internet Bird Collection
 Släktskapen bland blåsmygar - Tree Of Life Web Project
Mesotel

Mesotel är en typ av vävnad som utgör beklädnaden i kroppens inre håligheter som lungsäckarna, bukhåla och hjärtsäcken. Mesotelcellerna är skivformade epitelceller. De ligger fästade vid en underliggande bindvävsstruktur.

Se även
Malignt mesoteliom
Serös hinna

Histologi
Taenia coli

Taenia coli är en uppdelning av den yttre glatta muskulaturen (stratum longitunale) i kolon i tre separata band (mesocoli, fria och omental coli). Banden kan tydligt ses under serosan. 

När taenia coli kontraherar kommer de ge upphov till haustra, och ge upphov till en utbuktning i kolon. 

Mag- och tarmsystemet
Muskelsystemet
Jacob Faber Stapulensis

Jacob Faber Stapulensis, egentligen Jacques le Fèvre d'Étaples, född omkring 1455, död 1536, var en fransk teolog.

Faber Stapulensis var en av ledarna för den franska humanismen och lärare i filosofi vid Sorbonne, men fördrevs efter ett kätterimål därifrån och blev senare biskoplig generalvikarie i Meaux. Han ägnade sig åt bibeltolkning och kritik. Faber Stapulensis utgav bland annat en fransk översättning av Nya Testamentet 1523 och flera kommentarer till olika bibelböcker, bland annat över Paulus brev 1515 i syfte att göra deras religiösa huvudtankar tillgängliga även utanför teologernas fackkrets. Faber Stapulensis blev genom sin på Vulgata grundade bibelöversättning (helbibeln utgavs i Antwerpen 1530) och sin bibelförklaring en vägbrytare för Farels och Calvins reformation i Frankrike. Trots att Faber Stapulensis verkade i reformationens anda förblev han påvetrogen och väntade sig en förnyelse inom romersk-katolska kyrkan.

Källor 

 
 

Franska teologer
Franska filosofer
Renässanshumanister
Bibelöversättare
Teologer under 1500-talet
Filosofer under 1500-talet
Franska forskare under 1500-talet
Födda 1455
Avlidna 1536
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Frits Bülow

Frits Torwerdt Bülow, född 1872 och död 30 juli 1955, var en dansk jurist och politiker.

Han tog juristexamen 1898 och blev Overretssagförrer samma år, Höjesteretssagförer 1903. Bülow van ett högt anseende som advokat bland annat genom sitt försvar inför Rigsretten av Jens Christian Christensen i Albertimålet 1910. Han var justitieminister i Klaus Berntsens ministär 1910-13, och medlem av Landstinget 1920-24, samt dess talman 1920-22.

Frits' dotter var mor till den dansk-amerikanska juristen Claus von Bülow och därmed svärmor till arvtagerskan Sunny von Bülow.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Danska jurister
Danmarks justitieministrar
Födda 1872
Avlidna 1955
Män
Talmän
Danska ministrar från Venstre
Landstingsledamöter från Venstre