kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Algot Gunnarsson i Nälden

Olof Algot Gunnarsson (i riksdagen kallad Gunnarsson i Nälden), född 19 oktober 1888 i Näskotts socken, död där 25 juni 1973, var en svensk tjänsteman och politiker (folkpartist).

Algot Gunnarsson, som kom från en bondefamilj, arbetade som kontorschef och från 1930 disponent vid Näldens ullspinneri AB. Han var också aktiv på lokal och regional nivå i IOGT och var vice ordförande i Näldens kommunalfullmäktige, samt ordförande i ortens avdelning av Frisinnade landsföreningen och senare Folkpartiet.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren 1949-1952 för Jämtlands läns valkrets och var i riksdagen suppleant i bevillningsutskottet under hela mandatperioden. Han engagerade sig i skilda frågor om landsbygdsbefolkningens situation.

Referenser

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 298

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet
Personligheter inom svensk godtemplarrörelse
Personer från Näskotts socken
Födda 1888
Avlidna 1973
Män
Wilhelm Kempe

Wilhelm Heinrich Kempe, född 21 december 1807 i Stralsund, död 8 maj 1883 i Tyska församlingen, Stockholm, var grosshandlare och träpatron.

Wilhelm Kempe föddes i det då svenska Stralsund som son till skeppsredaren Carl Bernhard Kempe och Anna Maria Wallis, samt som yngre bror till Johan Carl Kempe. Han genomgick gymnasiet i Stralsund, men politiska oroligheter gjorde att han 1823 flyttade till sin morbror Albrecht Wallis, som var redare och ägare av Tanto sockerbruk i Stockholm och av Dybäcks säteri i Skåne. Av morbrodern fick han utbildning till köpman, varefter han fortsatte studierna hos brodern som startat en firma i Härnösand. 

År 1832 vann Kempe burskap som grosshandlare i Stockholm, och startade året därefter grosshandelsfirman Tydén & Kempe med Ludvig Tydén. Från 1843 ägde Kempe företaget ensam då han köpte upp kompanjonens andelar med medel han fick av sin hustru, kusinen Johanna Wallis, vars mor även hon tillhörde släkten Wallis. Vid sidan av det företaget importerade han varor från Ostindien och Sydamerika, som han sålde vidare till hela Sverige. 

1848 blev han delägare i Voxna bruk varefter han köpte upp fler andelar, samt anlade sågar, masugn, gjuteri och mekanisk verkstad. Kempe gick i konkurs vid den ekonomiska krisen 1857, men kunde med sin brors hjälp fortsätta verksamheten i Voxna, samt köpte därtill upp Dalfors bruk och Furudal bruk i Kopparbergs län. Dessa verksamheter ombildade han 1881 i Ljusne-Woxna AB, en verksamhet som sedan övertogs av svärsonen Walther von Hallwyl.

År 1876 köpte Kempe upp Ramlösa brunn och moderniserade brunnsorten. Efter en brand 1879 förstördes en stor del av byggnaderna, och Kempe sålde därför Ramlösa 1882.

Kempe och Johanna Wallis var föräldrar till Wilhelmina (1844–1930) som gifte sig med Walther von Hallwyl.

Källor

Noter 

Svenska grosshandlare under 1800-talet
Svenska brukspatroner under 1800-talet
Kempe, Wilhelm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Wilhelm
Födda 1807
Avlidna 1883
Män
Få äro utvalda

Få äro utvalda (originaltitel: Vigil in the Night) är en amerikansk dramafilm från 1940 i regi av George Stevens, baserad på A.J. Cronins historia Vigil in the Night.

Rollförteckning (urval) 
 Carole Lombard - Anne Lee
 Brian Aherne - Dr. Robert Prescott
 Anne Shirley - Lucy Lee
 Julien Mitchell - Matthew Bowley
 Robert Coote - Dr. Caley
 Brenda Forbes - Nora Dunn
 Rita Page - Glennie
 Peter Cushing - Joe Shand
 Ethel Griffies - Husmor East
 Doris Lloyd - Fru Martha Bowley
 Emily Fitzroy - Syster Gilson

Externa länkar 
 
 

Amerikanska dramafilmer
Filmer 1940
Filmer i regi av George Stevens
Engelskspråkiga filmer
Filmer från RKO Pictures
Toshihide Masukawa

Toshihide Masukawa (efternamnet stavas ibland Maskawa) , född 7 februari 1940 i Nagoya, död 23 juli 2021 i Kyoto, var en japansk teoretisk fysiker, känd för sina arbeten kring CP-brott. Artikeln "CP Violation in the Renormalizable Theory of Weak Interaction" (1973), som Masukawa skrev tillsammans med Makoto Kobayashi, var år 2007 den tredje mest citerade partikelfysik-studien genom alla tider.

Han delade hälften av 2008 års Nobelpris i fysik med Makoto Kobayashi för deras arbete som ledde till ”upptäckten av ursprunget till det symmetribrott som förutsäger att naturen måste ha minst tre familjer av kvarkar”. Yoichiro Nambu tilldelades prisets andra hälft.

Masukawa var född och uppvuxen i Aichi prefektur. Han avlade examen vid Nagoyas universitet 1962 och fick sin doktorstitel vid samma universitet 1967. Han har tidigare belönats med bland annat J. J. Sakurai-priset och Japanska akademipriset.Han är numera verksam vid Yukawa Institute for Theoretical Physics (YITP), Kyoto universitet, Kyoto.

Källor

Externa länkar

 Populärvetenskaplig information om nobelpriset 2008 från KVA, på svenska

Födda 1940
Nobelpristagare i fysik
Japanska fysiker
Män
Avlidna 2021
WP:Projekt Japan
Teoretiska fysiker
Personer från Nagoya
Partikelfysiker
Japanska nobelpristagare
Japanska forskare under 1900-talet
Japanska forskare under 2000-talet
Blåmesar

Blåmesar (Cyanistes) är ett släkte i fågelfamiljen mesar som tidigare placerades i släktet Parus. Släktet består av tre arter som förekommer i Europa och Nordafrika österut till Pakistan, Kina och östra Sibirien:
 Blåmes (C. caeruleus)
 Koboltmes (C. teneriffae)
 Azurmes (C. cyanus)

Gulbröstad mes (C. flavipectus) behandlas numera allmänt som underart till azurmes.

Noter

Externa länkar 

Mesar
Fågelsläkten
Fången i San Jorge

Fången i San Jorge är en brittisk dramafilm från 1956.

Om filmen
Fången i San Jorge regisserades av Philip Leacock och baseras på A.J. Cronins roman.

Rollförteckning (urval)
Dirk Bogarde - Jose
Jon Whiteley - Nicholas Brande
Michael Hordern - Harrington Brande
Cyril Cusack - Garcia
Maureen Swanson - Maria
Lyndon Brook - Robert Burton
Josephine Griffin - Carol Burton
Bernard Lee - Leighton Bailey
Rosalie Crutchley - Magdalena
Ina De La Haye - Jose mor
Geoffrey Keen - Dr. Harvey
Harold Scott - Pedro
Jack Stewart - polis-eskort
Richard Molinas - polis-eskort
Susan Lyall Grant - städerska
John Adderley - taxichaufför
David Lander - polis

Externa länkar
 

Brittiska dramafilmer
Filmer 1956
Amerikanska filmer baserade på böcker
De Nios lyrikpris

De Nios lyrikpris är ett svenskt litteraturpris som delas ut av Samfundet De Nio sedan 2008. Priset har endast delats ut en gång. Prissumman är på 125 000 kronor gånger två.

Pristagare 
 2008 – Marie Lundquist och Eva Runefelt

Källor

Externa länkar 
 samfundetdenio.se

De Nios priser
Priser och utmärkelser instiftade 2008
Skuggbudget

En skuggbudget är en teoretisk budget som läggs fram av en opposition i en beslutande församling som ett alternativ till den budget som majoriteten lägger fram. 

I Sverige görs detta i riksdagen av oppositionen i samband med att den sittande regeringen presenterar sin budget. Oppositionspartierna lägger fram sina alternativa förslag till budgetpropositionen i egna budgetmotioner. Dessa kompletteras ofta med så kallade utgiftsområdesmotioner där budgeten presenteras mer detaljerat.

I Sverige är skuggbudgetar även vanligt förekommande i kommuner och regioner.

Källor

Se även 
Skuggregering

Politisk ekonomi
District of Columbia vs Heller

District of Columbia mot Heller är ett mål som USA:s högsta domstol tog upp 2008. Målet befäste medborgarnas rätt att äga vapen för privata ändamål, om än under vissa restriktioner. Målet rörde tekniskt sett endast det federala distriktet (DC, District of Columbia) men utvidgades med i stort sett samma rättsliga grund i målet Macdonald vs City of Chicago 2010 till att gälla även delstaterna. I korthet fastslogs att rimliga vapen, som handeldvapen och gevär av enklare karaktär, måste kunna erhållas genom lagligt avtal om inte trängande skäl föreligger, som exempelvis tidigare brottshistoria, psykisk sjukdom eller åldersgräns (i vapendebatten i USA förekommer ofta begränsningar om 20 eller 25 år, alltså över myndighetsåldern). Det redan 2008 utgångna förbudet mot militära vapen, den s.k. assault weapons ban, berördes inte och antas (om än omtvistat) vara inom statens tolkningsutrymme för lagliga begränsningar. Den långvariga uppfattningen att konstitutionens andra tillägg endast skyddar en rätt, eller praxis att som delaktig i milis bära vapen å statens eller folkets vägnar, alltså en kollektiv rättighet, förkastades därmed till förmån för en individuell rättighet. Det har därför både av praxiskäl och i termer av domens juridiska konsekvenser setts som ett av de mer kontroversiella fallen i modern amerikansk jurisprudens.

Majoritetsuppfattningen (5-4) författades av Antonin Scalia som ett av de viktigaste och (ironiskt, givet hans omtalat konservativa profil) mest banbrytande under hans nära 30 år i domstolen.

Externa länkar
D.C. v. Heller opinion (på Cornell Legal Information Institute). Även tillgänglig som slip opinion page images  or * Heller Decision, United States Supreme Court web site  
Archive of case pleadings, orders, and opinions. Maintained by Gura & Possessky P.L.L.C., plaintiff's counsel.
DCGunCase.com Maintained by Gura & Possessky P.L.L.C., plaintiff's counsel
United States Department of Justice Solicitor General 1-11-2008 amicus curiae brief
Audio commentary by Appellant's Attorney Clark Neily regarding his views on the Second Amendment, daterad 17 januari 2008
Audio recording of the arguments (MP3)
CRS Report for Congress: "District of Columbia v. Heller: The Supreme Court and the Second Amendment" (public domain – can be copied into article with citations)
Critical Analysis of D.C. v. Heller
Summering av District of Columbia v. Heller

2008 i USA
USA:s politiska historia
Amerikanska rättsfall
Högsta domstolen i USA
Washington, D.C.
Juridikåret 2008
Biosphere 2

Biosphere 2 är ett laboratorium i Pinal County utanför Tucson i Arizona, USA, som omfattar 13 000 m² av omslutet ekosystem.

Med början den 26 september 1991 gjordes ett seriöst vetenskapligt försök att i Biosphere 2 skapa en konstgjord biosfär. Fyra män och fyra kvinnor skulle vara självförsörjande under två år vilket innebar att de skulle återanvända syre, vatten och avfall, och producera sin egen mat.

Finansiering och resultat 
Oljemiljardären Edward Bass donerade över 200 miljoner dollar till förverkligandet av projektet.

Försöket misslyckades, eftersom syret snart tog slut, skördarna slog fel och vattenmassorna slammade igen. Men istället för att avbryta projektet smugglades mat och syre in i biosfären. De åtta invånarna överlevde, men misslyckandet övertygade många inom NASA och andra forskare att resor till planeten Mars inte skulle vara praktiskt genomförbara.

Källor 

Ekologiska projekt
Vetenskapliga experiment
Växthus
Byggnader och anläggningar i Arizona
Sportident

Sportident AB är ett företag som tillverkar elektroniska tidtagnings- och stämplingssystem för olika typer av sportarrangemang, så som tävlingar i orientering, för tidtagning och för att registrera att den tävlande har passerat samtliga kontroller.

Företaget grundades år 1998. Sportidents system är det stämplingssystem som i Sverige används mest inom orientering . Vid varje kontroll sitter en basenhet, och varje löpare har en egen löparbricka (kallas även pinne eller SI card) som används för att "stämpla" enheten. Efter målgång stämplas löparbrickan i en enhet kopplad till en dator så informationen i pinnen förs vidare till datorn och det framkommer vilka kontroller som tagits, i vilken ordning de har tagits, totaltid, tid mellan kontrollerna (sträcktider), med mer.

Sportidents brickor och basenheter är, liksom Emits, godkända av Internationella orienteringsförbundet som stämplingssystem vid internationella mästerskapstävlingar. Sportident användes under VM i orientering 2015.

Löparbrickor
Det finns 8 st olika generationer av Sportident-löparbrickor, varav 2 st har slutat säljas.

SIAC (SportIdent ActiveCard) är en utveckling av de tidigare löparbrickorna genom att de är trådlösa, alltså behöver man inte stämpla i kontrollen utan löparen kan istället bara vara nära kontrollen för att den ska registreras. SIAC har, precis som SI-card 11 en blinkande lampa på löparbrickan men även ett pip-ljud när man har passerat en basenhet.

En annan utveckling från Sportident som släpptes under 2015 är ComCard, som är en kombination av en löparbricka samt en kompass som orienterare ändå har med sig i skogen.

Källor

Externa länkar 
Svenska Orienteringsförbundet
Sportident Sverige
Sportident

Orientering
Sportutrustning
Svenska sportutrustningstillverkare
Svenska företag
James Bond (ornitolog)

James Bond, född 4 januari 1900 i Philadelphia, död 14 februari 1989 i Chestnut Hill Hospital, Philadelphia (cancer), var en amerikansk ornitolog och expert på fåglar från Karibien. Författaren Ian Fleming uppkallade sin fiktiva spion James Bond efter denne.

Biografi 
James Bond bodde i England i åtta år, och utbildade sig bland annat vid Harrow och Cambridge, där han tog en fil kand 1922.

Bond arbetade för Academy of Natural Sciences i Philadelphia från 1925. Han blev snart intendent för dess fågelavdelning. Posten var oavlönad; han levde främst på sin förmögenhet och inkomsten från sina många böcker. Han fortsatte att arbeta för institutionen fram till kort före sin död.

I The Auks minnesskrift konstaterar Kenneth C Parkes:  I många Internetbokhandlar som för hans böcker kallas Bond "Dr Bond", men detta är alltså bara en hederstitel; Bond fick aldrig någon högre akademisk titel.

Den bok han blev mest känd för var Birds of the West Indies (). Första utgåvan kom 1936, men var då en ren vetenskaplig beskrivning av områdets fågelliv; den saknade bilder. Från 1947 kom en Field Guide of the Birds of the West Indies ut, försedd med bildkartor. Det var denna bok som fick Ian Fleming att använda Bonds namn till sin fiktive hjälte.

Bond utgav emellertid flera andra verk, bland annat flera fågelfaunor över Maine, som han ofta besökte. Tillsammans med Ernst Mayr publicerade han 1943 en vetenskaplig artikel om klassificering av svalor, som på sin tid blev mycket uppmärksammad.

1953 gifte Bond sig med Mary Fanning Wickham Porcher Lewis, en poet och författare från Philadelphia.

Kommentarer

Referenser

Amerikanska ornitologer
Alumner från Trinity College, Cambridge
Födda 1900
Avlidna 1989
Män
Johan Johansson i Hornsberg

Johan Peter Johansson (i riksdagen kallad Johansson i Hornsberg), född 18 december 1874 i Överkalix, död 16 december 1940 i Frösö, var en svensk lärare och politiker (liberal).

Johan Johansson, som var son till en backstugusittare, avlade folkskollärarexamen i Härnösand 1898 och var därefter folkskollärare i Hornsberg i Frösö och senare överlärare. Han var också ordförande i Frösö municipalstyrelse.

Han var riksdagsledamot i första kammaren 1919–1932, fram till 1921 för Jämtlands läns valkrets därefter för Västernorrlands läns och Jämtlands läns valkrets. I riksdagen tillhörde han Frisinnade landsföreningens partigrupp Liberala samlingspartiet, efter partisplittringen 1923 ersatt av Frisinnade folkpartiet. Han var bland annat ordförande i första kammarens första tillfälliga utskott 1927–1930, och var särskilt engagerad i skolpolitik..

Referenser

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 300

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Frisinnade folkpartiet
Personer från Överkalix socken
Födda 1874
Avlidna 1940
Män
Beryl Bainbridge

Dame Beryl Margaret Bainbridge DBE, född 21 november 1932 i Liverpool, död 2 juli 2010 i Liverpool, var en brittisk författare och teaterkritiker.

Biografi
Bainbridge föddes i Liverpool och växte upp i Formby. Hon gifte sig 1954 med konstnären Austin Davies och de fick två barn. Paret skildes och hon fick senare ett tredje barn med Alan Sharp.

Hennes romaner Another part of the wood (1968) och An awfully big adventure (1989), filmatiserades som Ett otroligt stort äventyr (An awfully big adventure) 1995, med Alan Rickman och Hugh Grant i huvudrollerna. Även romanen Sweet William har filmatiserats (1979). 
Från 1990-talet var Bainbridge även verksam som teaterkritiker för månadstidningen The Oldie.

Svenska översättningar 
(Samtliga översätta av Else Lundgren och utgivna av Forum)
 Sömmerskan (The dressmaker) (1975)
 Utflykten med vinfabriken (The bottle factory outing) (1976)
 Harriet sa ... (Harriet said ...) (1977)
 Unge Adolf (Young Adolf) (1979)
 Förlängd tid (Injury time) (1980)
 Ett stilla liv (A quiet life) (1981)
 Vinterträdgården (Winter garden) (1982)
 Underbare William (Sweet William) (1983)

Externa länkar

 Guardian interview
 "Author page" at The Guardian
 BBC audio interviews

Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1932
Avlidna 2010
Kvinnor
Vladimir von Boeckmann

Vladimir Aleksandrovitj von Boeckmann, även Böckmann, född 31 maj 1848, död 26 november 1923, var en rysk militär och generalguvernör över Finland.

Boeckmann blev 1864 officer, 1879 överste och 1907 kavallerigeneral. Han ledde krossandet av upproret i Kurland i samband med ryska revolutionen 1905 och blev 1906 kommendant för en i Finland förlagd armékår. Då de ryska reaktionära rörelserna efter en tid av eftergifter gentemot finska intressen åter fick vind i seglen sedan samförståndspolitikens målsman Nikolaj Nikolajevitj Gerhard tvingas avgå, ersattes han av von Boeckeman. När mot all förmodan Boeckmann inte godkände andra förtrycksperiodens russificering tvingades han avgå redan 1909 och erhöll i stället en post i det maktlösa ryska riksrådet.

Efter ryska revolutionen flydde han till Finland och bodde sina sista år på ett sanatorium på Karelska näset med pension från finska staten.

Källor

Externa länkar 
 

Generalguvernörer
Ryska officerare
Ryska överstar
Ryska militärer under 1800-talet
Ryska militärer under 1900-talet
Personer från Sankt Petersburg
Födda 1848
Avlidna 1923
Män
Svensk uppslagsbok
Jämtlands norra domsagas valkrets

Jämtlands norra domsagas valkrets var i valen till andra kammaren 1881–1908 en egen valkrets med ett mandat. Valkretsen, som ungefär motsvarar den nordligaste fjärdedelen av dagens Jämtlands län, avskaffades vid införandet av proportionellt valsystem i valet 1911 och uppgick då i Jämtlands läns norra valkrets. 

Valkretsen ska inte förväxlas med Norra Jämtlands domsagas valkrets, som var en enmansvalkrets i andrakammarvalet 1866, eller med Jämtlands läns norra valkrets, som var en flermansvalkrets i andrakammarvalen 1911–1920.

Riksdagsmän
Hans Andersson, lmp (1882–1883)
Olof Wagenius (1884–vårriksdagen 1887)
Nils Larson (höstriksdagen 1887)
Hans Andersson, nya lmp (1888–1890)
Johan Nordin, gamla lmp 1891–1894, folkp 1895–1899, lib s 1900–1902 (1891–1902)
Karl Karlsson, lib s 1903–1908, högervilde 1909–1911 (1903–1911)

Valresultat

1896

Valkretsen hade 27 256 invånare den 31 december 1895, varav 1 817 eller 6,7% var valberättigade. 1 048 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 57,7%.

1899

Valet hölls den 20 augusti 1899. Valkretsen hade 28 453 invånare den 31 december 1898, varav 1 862 eller 6,5% var valberättigade. 904 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 48,5%.

1902

Valet hölls den 7 september 1902. Valkretsen hade 29 338 invånare den 31 december 1901, varav 1 966 eller 6,7% var valberättigade. 1 016 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 51,7%.

1905

Valet hölls den 10 september 1905. Valkretsen hade 29 849 invånare den 31 december 1904, varav 2 012 eller 6,7% var valberättigade. 548 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 27,2%.

1908

Valet hölls den 6 september 1908. Valkretsen hade 30 288 invånare den 31 december 1907, varav 2 271 eller 7,5 % var valberättigade. 1 486 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 65,4 %.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 277

Noter

Historiska valkretsar i Jämtlands län
Jämtlands läns norra valkrets

Jämtlands läns norra valkrets var vid riksdagsvalen 1911–1920 till andra kammaren en egen valkrets med tre mandat. Den avskaffades vid valet 1921, då hela länet bildade Jämtlands läns valkrets.

Valkretsen ska inte förväxlas med de båda enmansvalkretsarna Norra Jämtlands domsagas valkrets (i andrakammarvalet 1866) eller Jämtlands norra domsagas valkrets (i andrakammarvalen 1881–1908).

Riksdagsmän

1912–vårsessionen 1914
Johan Olofsson, lib s
Niclas Torgén, lib s
Daniel Viklund, lib s

Höstsessionen 1914
Karl Karlsson, lmb
Johan Olofsson, lib s
Niclas Torgén, lib s

1915–1917
Karl Karlsson, lmb
Johan Olofsson, lib s
Nils Olsson i Rödningsberg, s

1918–1920
Johan Olofsson, lib s (1918–lagtima riksdagen 1919)
Niclas Torgén, lib s (urtima riksdagen 1919–1920)
Nils Olsson i Rösta, lib s
Daniel Viklund, s

1921
Per Persson, högervilde
Henrik Andersson, jfg
Nils Olsson i Rösta, lib s

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 277

Historiska valkretsar i Jämtlands län
Norra Jämtlands domsagas valkrets

Norra Jämtlands domsagas valkrets var i valet till andra kammaren 1866 en egen valkrets med ett mandat. Valkretsen, som motsvarade den norra halvan av landsbygden i Jämtlands län, delades vid valet 1869 i Hammerdals, Lits och Offerdals tingslags valkrets samt Ragunda, Revsunds, Brunflo och Rödöns tingslags valkrets. 

Valkretsen ska inte förväxlas med Jämtlands norra domsagas valkrets, som var en enmansvalkrets i andrakammarvalen 1881–1908, eller med Jämtlands läns norra valkrets, som var en flermansvalkrets i andrakammarvalen 1911–1920.

Riksdagsman
Nils Larson, min 1867–1868, lmp 1869 (1867–1869)

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 277

Historiska valkretsar i Jämtlands län
Ragunda, Revsunds, Brunflo och Rödöns tingslags valkrets

Ragunda, Revsunds, Brunflo och Rödöns tingslags valkrets var i valen till andra kammaren 1869–1878 en egen valkrets med ett mandat. Valkretsen, som ungefär motsvarade den östra delen av landsbygden i Jämtlands län, avskaffades inför valet 1881, då dess område uppgick i Jämtlands östra domsagas valkrets samt Jämtlands norra domsagas valkrets.

Riksdagsmän
Nils Larson, lmp (1870–1878)
Olof Larsson (1879–1881)

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 277

Historiska valkretsar i Jämtlands län
Östergötlands runinskrifter Fv1958;255

Runinskrift Ög Fv1958;255 är en lockhäll från 1000-talet som finns bevarad i Sankt Lars kyrka i Linköping, Östergötland. 

Lockhällen som sannolikt legat ovanpå en grav förvaras nu i kyrkans undervåning, ungefär där den hittades vid utgrävningar på 1950-talet. Inskriften innehåller stungna i-, u- och k-runor. Texten lyder i översättning:

Inskriften  
Runsvenska: hegualtr : lakþi : s...(t)n : þena : ef(t)iR : uþa : (s)un : sin : kuþan :

Normaliserad:Hægvaldr lagði stæin þenna æftiR Auða, sun sinn goðan.

Nusvenska: Hägvald lade denna sten efter Öde, sin gode son.

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Östergötlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor
 Samnordisk runtextdatabas: Ög Fv1958;255
 Fornminnesregistret, Raä

Östergötlands runinskrifter
Runinskrifter i Linköpings kommun
Zeng Jinyan

Zeng Jingyan född 9 oktober 1983, är en kinesisk aktivist, dissident och bloggare. Hon är gift med den kinesiske dissidenten Hu Jia. 

Zeng blev känd för en bredare allmänhet genom sin blog och dokumentären "Fångar i Frihetsbyn," där hon dokumenterade familjens husarrest under 2007.

Dagen före invigningen av de olympiska sommarspelen 2008 försvann Zeng och hennes dotter. Det är oklart var de befinner sig.

Referenser

Källor och externa länkar
Zeng Jinyans blogg (på kinesiska)
"Fångar i Frihetsbyn." på Youtube

Kinesiska bloggare
Kinesiska dissidenter
Födda 1983
Kvinnor
Levande personer
WP:Projekt Kina
Personer från Longyan