kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bälinge socken, Uppland

Bälinge socken i Uppland ingick i Bälinge härad, ingår sedan 1971 i Uppsala kommun och motsvarar från 2016 Bälinge distrikt.

Socknens areal är 143,50 kvadratkilometer varav 139,00 land. År 2000 fanns här 4 437 invånare.  Godset Kiplingeberg, tätorten Lövstalöt samt tätorten och kyrkbyn Bälinge med sockenkyrkan Bälinge kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik

Bälinge socken har medeltida ursprung, och omtalas första gången 1253 ('ecclesiam insuper et parochiam de Beling'). Byn Ugglesta som delades mellan Bälinge och Åkerby socken överfördes 1889 i alla avseenden till Åkerby socken. Utjorden Solvallen, var från 1548 delad mellan Bälinge och Ärentuna jordebokssocknar. Byn Vissbo tillhörde Bälinge jordebokssocken men Harbo kyrksocken, 1921 överfördes byn till Bälinge i alla avseenden.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Bälinge församling och för de borgerliga frågorna bildades Bälinge landskommun. Landskommunen utökades 1952 och uppgick 1971 i Uppsala kommun. Församlingen uppgick 2010 i Bälingebygdens församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Bälinge, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Bälinge härad. De indelta soldaterna tillhörde Upplands regemente, Uppsala kompani och Livregementets dragonkår, Norra Upplands skvadron.

Geografi
Bälinge socken ligger nordväst om Uppsala med Tämnaren i norr. Socknen är en slättbygd på Uppsalaslätten i sydost och mossrik skogsbygd i nordväst.

De gårdar och byar i Bälinge socken som har anor sedan 1500-talet eller längre i Bälinge socken är Berg, Bostaebo, Ekeby, Fansta, Faxan, Forkarlby, Grellsbo, Gullögla, Gustebo, Gysta, Hämringe, Högby, Högsta, Isgrena, Kanikbo, Kiplinge, Klockarbol, Laggarbo, Lindberg, Losgärde, Lövsta, Marsta, Morberga, Målsta, Nyby, Nyvla, Oxsätra, Prästgården, Pålsbo, Rosta, Roteberg, Räbbo, Rörby, Rörmyra, Skediga, Spikbole, Sundbro, Svartarbo, Svista, Sävastbo, Torvsätra, Tuna, Uggelsta, Ulva, Vallskog, Väsby, Åby, Åkerlänna, Åloppe, Ålsbo och Äskelunda.

Fornlämningar
Från bronsåldern finns spridda gravrösen och skärvstenshögar. Från järnåldern finns drygt 40 gravfält.  37 runstenar är funna.

Namnet
Namnet skrevs 1281 Bæling och är ett bygdenamn. Förleden innehåller bal, 'bål, eldplats' troligen syftande på en samlingsplats. Efterleden inge är en inbyggarbeteckning.

Se även
Bälinge församling

Referenser

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse: statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Uppsala län, del 3 Hermes 1948 libris

Externa länkar

Indelningar i Uppsala kommun
Socknar i Bälinge härad
Öjungs kapell

Öjungs kapell är ett kapell i Alfta-Ovanåkers församling.

Kyrkobyggnaden
Träkapellet som uppfördes 1844 - 1845 är det första på platsen. Invigningen av kyrkogården och sannolikt även kapellet ägde rum 1846. Kapellet består av rektangulärt långhus med sakristia i öster och kyrktorn i väster. Sakristia såväl som kyrktorn är något indragna. Ingången ligger i väster. Kapellets exteriör har i marginell omfattning förändrats. Det ursprungliga vapenhuset fick sin befintliga tornöverbyggnad först under 1800-talets slut. Kyrkorummet är i sin helhet klätt med målad panel. Strax under taklisten löper en dekorationsfris runt hela rummet. Inredningen är sannolikt delvis ursprunglig.

Inventarier
 Altaret pryds av ett silverkors med en rund kristall i korsmitten. Korset ersatte 1966 en gipsstatyett av Jesus.
 Dopfunten är gjord av en knotig trädstam och har en dopskål av mässing. Funten skänktes till kyrkan 1970.
Elorgel med två manualer fanns omkring 1990.

Referenser

Tryckta källor
 Våra kyrkor, sidan 74, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Webbkällor
 Ovanåkers församling informerar

Noter

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Ovanåkers kommun
Kyrkobyggnader invigda 1846
1846 i Sverige
William Greene

William Greene, född 16 augusti 1731, död 29 november 1809, var den andre guvernören av Rhode Island sedan den utropat sin självständighet tillsammans med de övriga av de 13 kolonierna vid den amerikanska östkusten.

Familj
Greene föddes i Warwick, Rhode Island. Hans far, William Greene, hade varit guvernör när Rhode Island fortfarande var en brittisk koloni.

Greene gifte sig med Catharine Ray från New Shoreham,  Block Island, 1762.  Catharine (Ray) Greene föddes den 10 juli 1731 och avled den 29 januari 1794. De bodde på Greene Farm, East Greenwich, Rhode Island, som har funnits i familjens ägo sedan det byggdes på 1680-talet. Båda är begravda i familjegraven på Greene Farm.

Guvernör
Greene var guvernör från den 4 maj 1778 till 3 maj 1786. Han efterträdde Nicholas Cooke och kom sedan att efterträdas av John Collins.

Källor

William Greene, Jr.: "Governor, Rhode Island"

Noter

Externa länkar 
Brev från George Washington till William Greene

Guvernörer i Rhode Island
Amerikanska politiker under 1700-talet
Personer från Warwick, Rhode Island
Födda 1731
Avlidna 1809
Män
Antonio Scarpa

Antonio Scarpa, född 9 maj 1752 i Motta di Livenza i Treviso, död 31 oktober 1832 i Pavia, var en italiensk anatom och kirurg.

Scarpa var 1772–1780 anatomie professor i Modena och innehade 1784–1812 motsvarande befattning i Pavia. Han verkade reformerande vid båda dessa universitet och 1804 utnämnde Napoleon I honom till sin förste livmedikus. Scarpa invaldes 1821 som utländsk ledamot av Vetenskapsakademien i Stockholm. En upplaga av hans samlade arbeten utgavs av Pietro Vannoni 1836–1839 i tre band.

Källor

Noter

Italienska anatomer
Italienska kirurger
Italienska professorer i medicin
Personer verksamma vid universitetet i Pavia
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Läkare under 1800-talet
Italienska forskare under 1800-talet
Personer från provinsen Treviso
Födda 1752
Avlidna 1832
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Bolognas universitet
Alumner från Paduas universitet
Bop Bop Baby

Bop Bop Baby är en låt av pojkbandet Westlife. Låten släppes på singel den 19 mars 2002 och är gruppens tolfte officiella singel. Den skrevs av gruppmedlemmarna Shane Filan, Brian McFadden och producenterna/låtskrivarna Chris O'Brien och Graham Murphy.

Låtlista

Storbritannien CD 1
 "Bop Bop Baby" (Single Remix)
 "You Don't Know"
 "Imaginary Diva" (Orphane Remix)
 "Bop Bop Baby" (CD-ROM video)

Storbritannien CD 2
 "Bop Bop Baby" (Single Remix)
 "Bop Bop Baby" (Almighty Radio Edit)
 "Band Interviews" (Cd-Rom)

Australien CD
 "Bop Bop Baby" (Single Remix)
 "Bop Bop Baby" (Almighty Radio Edit)
 "Bad Girls"
 "Band Interviews" (Cd-Rom)
 "Bob Bop Baby" (Video)

Släpphistorik

Listplaceringar

Notera: Låten toppade flera radio- och musikkanaler I Filippinerna.

Musikvideo
Videon skulle ha regisserats av Vaughn Arnell och visa gruppen framför en irländsk skyline. I stället regisserades den av Max & Diana och visade gruppen i slott.

Källor

Externa länkar
 "Bop Bop Baby" officiell musikvideo

Official Westlifes webbplats

Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 2002
Låtar av Westlife
Regeringen Zapatero

Regeringen Zapatero var Spaniens regering 2004-2011 och leddes av José Luis Rodríguez Zapatero från Socialistiska arbetarpartiet (PSOE). Den tillträdde den 17 april 2004 efter valsegern över det sittande regeringspartiet Partido Popular i parlamentsvalet 2004. I parlamentsvalet 2008 segrade åter socialisterna och Zapatero kunde utse sin andra ministär som tillträdde den 12 april 2008. Under hösten 2011 utlystes nyval i förtid, varvid en ny regering bildades under ledning av Mariano Rajoy. Den tillträdde den 22 december 2011.

Zapateros regering bestod av följande ministrar:

Fotnoter 

Zapatero
Vegas Indy 300 2000

Vegas Indy 300 2000 var ett race som var den tredje deltävlingen i IndyCar Series 2000. Racet kördes den 22 april på Las Vegas Motor Speedway. Al Unser Jr. tog sin första racevinst sedan 1995 i CART. Mark Dismore och unge Sam Hornish Jr. var övriga förare på pallen.

Slutresultat

2000 i USA
Las Vegas
2000
Redo för scouting

Redo för scouting var den första tidningen som var gemensam för Sveriges alla fem scoutförbund. Tidigare hade det funnits flera olika scouttidningar, men dessa gavs ut av de olika individuella förbunden. Det första numret av Redo för scouting kom ut hösten år 2000, och det sista numret kom ut hösten 2006, ett halvår innan storlägret Jiingijamborii. Tidningen behandlade generellt händelser inom scoutrörelsen, men hade oftast en intervju med någon välkänd person som prydde tidningens omslag. 

Redo för scouting ersattes av två nya scouttidningar, Scouten och Scoutmagasinet, båda två gemensamma för Sveriges fem scoutförbund. Skillnaden är att "Scouten" riktar sig till läsare i åldersgruppen 6-13 år, och "Scoutmagasinet" till scouter över 13 år. Redo för scouting hade givits ut som en enda tidning riktad till alla åldrar, och kunde därför vara lite svårbegriplig för de yngre scouterna.

Sammanlagt gavs 38 nummer av "Redo för scouting" ut.

Se även 
SMU Scout
KFUK-KFUM:s scoutförbund
Svenska Scoutförbundet
FA-scout
Svenska Scoutrådet
Jiingijamborii

Referenser 

Scouting i Sverige
Tidningar efter organisation
Synagogan i Sarajevo

Synagogan i Sarajevo (bosniska: Aškenaška sinagoga u Sarajevu) är en ashkenazisk-judisk synagoga i Sarajevo, Bosnien och Hercegovinas huvudstad. Den byggdes 1902 och är den enda fungerande synagogan i Sarajevo i dag.

Referenser

Externa länkar 

Synagogor i Bosnien och Hercegovina
Synagogor invigda 1902
Nedertorneå-Haparanda församling

Nedertorneå-Haparanda församling var en församling i  Luleå stift i Haparanda kommun i Norrbottens län. Församlingen uppgick 2010 i Haparanda församling.

Administrativ historik 
Församlingen bildades omkring 1340 genom utbrytning ur Luleå församling under namnet Torneå församling. 20 augusti 1482 utbröts Särkilax församling (Övertorneå). Benämningen Nedertorneå förekom redan under 1500-talets förra hälft, då Torneå pastorat första gången delades. 1620 utbröts Torneå stadsförsamling i anslutning till att Torneå blev stad. 1745 utbröts Karungi församling (Karl Gustav). 5 september 1809 överfördes församlingen till Finland och utbröts den svenska delen, Nedertorneå församling, som också återfördes till Sverige. Namnändring till Nedertorneå-Haparanda skedde 13 april 1928. Församlingen uppgick 2010 i Haparanda församling.

Församlingen var mellan 1923 och 1977 uppdelad i flera kyrkobokföringsdistrikt: från 1923 Seskarö kbfd (251501, från 1967 258302), från 13 april 1928 tillkom Haparanda kbfd (258300, från 1967 258301) och Nedertorneå kbfd (251502, från 1967 258303, denna uppgick 1975 i Haparanda kbfd).

Pastorat
På 1890-talet var Nedertorneå ett regalt pastorat. Systemet med regala pastorat avskaffades genom 1910 års prästvallag.

1340 till 1413: Annexförsamling i pastoratet Luleå och Torneå.
1413 till 20 augusti 1482: Eget pastorat.
20 augusti 1482 till 20 november 1530: Moderförsamling i pastoratet Torneå och Särkilax.
20 november 1530 till 1538: Eget pastorat.
1538 till 20 augusti 1606: Moderförsamling i pastoratet Torneå och Särkilax.
20 augusti 1606 till 1614: Eget pastorat.
1614 till 1647: Moderförsamling i pastoratet Nedertorneå, Enontekis och Simojärvi.
1647 till 1673: Moderförsamling i pastoratet Nedertorneå, Enontekis, Simojärvi och Torneå.
1674 till 1745: Moderförsamling i pastoratet Nedertorneå och Torneå.
1745 till 1785: Moderförsamling i pastoratet Nedertorneå, Karungi och Torneå.
1785 till 1809: Moderförsamling i pastoratet Nedertorneå och Torneå.
1809 till strax före 2010: Moderförsamling i pastoratet Nedertorneå och Haparanda 
Strax före 2010: Moderförsamling i pastoratet Nedertorneå-Haparanda och Karl Gustav.

Befolkningsutveckling

Series pastorum
 1903–1927: Johan Anton Nyman
 1929–1958: Carl Gustaf Forsström
 1958–1962: Hans Hof
 1962–1977: Isak Johannes Huhtasaari
 1977–tidigast 1981: Sven Gustav Engström

Kyrkor 
Haparanda kyrka
Seskarö kyrka

Se även
Nedertorneå socken
Nedertorneå kyrka (som ligger i Finland)
Salomon Antman

Källor 

Indelningar i Haparanda kommun
Historiska församlingar i Luleå stift
Stora synagogan i Rom

Stora synagogan i Rom (italienska: Tempio Maggiore di Roma) är den största synagogan i Rom. Den byggdes mellan 1901 och 1904 vid floden Tibern, intill det tidigare judiska gettot. Synagogan är ritad av Osvaldo Armanni och Vincenzo Costa i så kallad assyrisk-babylonisk stil.

Synagogan fungerar som kulturellt centrum för la Comunità Ebraica di Roma (Roms judar).

Referenser

Externa länkar

Religiösa byggnader i Rom
Rom
Religiösa byggnader invigda 1904
1904 i Italien
Rione Sant'Angelo
Étienne Marcel

Étienne Marcel, född mellan 1302 och 1310, död 31 juli 1358, var en medeltida parisisk revolutionär som lyckades ta makten i Paris och vända staden mot den sittande regeringen under kronprins Karl som regerade istället för sin far, Johan den gode.

Efter nederlaget vid slaget vid Poitiers den 19 september 1356 tvingades Johan den gode att leva i fångenskap i England, medan det föll på hans unge son, kronprins Karl, att reda upp riket efter katastroferna. I detta syfte samlade kronprinsen États-Generaux, ständerförsamlingen, i hopp om att finna ytterligare finansiering för rikets affärer. Men ständerna, ledda av Étienne Marcel, pressade på med omöjliga krav och situationen blev så svår att Marcel gjorde regelrätt uppror mot kronan den 22 februari 1358 och tog makten i Paris med sitt garde.

Kronprinsen hölls i Paris som en burfågel, men lyckades fly i mars och började samla en imponerande armé om uppemot 12 000 man mot staden som under tiden också blockerades. Vid samma tidpunkt bröt bonderesningen La Jacquerie ut i Nordfrankrike och Marcel försökte desperat söka rebellernas hjälp. Resningen slogs dock ned av adeln. Vidare sökte Marcel hjälp av Karl II av Navarra som också konspirerade mot kronan.

Paris stod snart under belägring av kungatrogna trupper, medan Étienne Marcels ologiska allianser med rikets fiender (förutom att alliera sig med Karl av Navarra och bonderesningen, konspirerade han även tillsammans med engelsmännen) stod stick i stäv med det ideal hans "revolution" skulle presentera, vilket endast var att sätta press på kronprinsen för reformer och delge kritik mot honom för att han inte försvarade Frankrike. Den 31 juli hade Paris fått nog av förrädaren och Étienne Marcel dödades av en ilsken folkhop vid Porte Saint-Antoine, när han själv försökte fly staden.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Personer som blivit mördade i Paris
Personer i Frankrike under 1300-talet
Män
Upprorsledare
Avlidna 1358
Födda okänt år
Spelare i Damallsvenskan 2008

Fotbollsspelare som deltagit i Damallsvenskan säsongen 2008.

Spelare 2008 sorterade efter lag

Umeå IK

Linköpings FC

LdB FC Malmö

AIK

Djurgårdens IF DFF

Kopparbergs/Göteborg

KIF Örebro DFF

Hammarby IF DFF

Kristianstads DFF

Sunnanå SK

Umeå Södra FF

Bälinge IF

Se även 
Damallsvenskan 2008

Källor

Svenska fotbollsspelare
Spelartrupper i Damallsvenskan
Lisa Dahlkvist

Lisa Karolina Viktoria Dahlkvist, född 6 februari 1987 i Järfälla församling, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Umeå IK.

Biografi

Klubbkarriär 
Dahlkvist spelade mellan 2012 och 2014 i Tyresö. Hon har tidigare spelat i Umeå IK, Kopparbergs/Göteborg FC och hennes moderklubb är Adolfsbergs IK.

Under 2014 flyttade Dahlkvist till Avaldsnes IL i Norge, varefter hon skrev på ett ettårsavtal för KIF Örebro. Redan under sommaren 2015 lämnade hon dock Örebro för franska PSG, där hon tog en plats i A-truppen vid sidan om landslagskollegorna Caroline Seger och Kosovare Asllani. 2016 återvände hon dock till spel i KIF Örebro. Inför 2018 skedde en övergång till Eskilstuna United.

Inför säsongen 2020 återvände Dahlkvist till Umeå IK. Klubben åkte ur Damallsvenskan 2020, men efter säsongen förlängde hon sitt kontrakt med Umeå. Inför säsongen 2022 förlängde Dahlkvist sitt kontrakt i Umeå IK med ett år.

Landslaget 
Dahlkvist debuterade i svenska landslaget 2008 och var med vid  EM 2009, 2013, 2017 och VM 2011, 2015. Hon var även en del av den svenska truppen i OS år 2012 i London.

Lisa Dahlkvist var uttagen i den trupp som representerade Sverige i de Olympiska spelen i Rio de Janeiro år 2016. Hon blev en av matchhjältarna i kvartsfinalen mot USA efter att ha satt det avgörande målet i straffläggningens femte omgång, trots försök till psykningar från den amerikanska målvakten Hope Solo. Även i semifinalen mot Brasilien satte hon den avgörande straffen.

Privatliv 
Lisa Dahlkvist är dotter till fotbollsspelaren Sven "Dala" Dahlkvist. Hon gifte sig 2016 med sin flickvän Jessica Danielsson, och året före födde Danielsson parets gemensamma barn (en dotter).

Referenser

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i KIF Örebro DFF
Fotbollsspelare i Umeå IK FF
Spelare i Kopparbergs/Göteborg FC
Spelare i Tyresö FF
Spelare i Paris Saint-Germain Féminines
Spelare i Eskilstuna United DFF
Spelare i Damallsvenskan
Födda 1987
Levande personer
Kvinnor
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Sverige
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Sverige
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2012
Personer från Järfälla kommun
Svenska idrottare under 2000-talet
Renvall

En renvall är en plats som använts för mjölkning av renar under sommaren och hösten. Eftersom marken på renvallen trampades och gödslades av renarna fick den en avvikande, frodig vegetation präglad av gräs och örter. Renvallen kunde omges av en inhägnad, och man kunde därför också tala om ett rengärde eller en rengärda. Ett rengärde kan också vara en modern anläggning för att hålla renar inom ett begränsat område för skiljning, märkning  utfodring eller slakt, men sådana anläggningar kallas inte för renvallar.

Den systematiska mjölkningen av renkor upphörde i allmänhet i början av 1900-talet, och därmed upphörde också bruket av renvallar. Ofta kan dock vallarna fortfarande ses som öppna ytor i skogen. Ibland kan man hitta gamla mjölkningshandtag – en pinne infäst i trädstammen, eller ett uthugget handtag – där renkon bands under mjölkningen. I närheten finns ofta lämningar efter ett viste med kåtor och förrådsbodar. Den avvikande vegetationen gör att gamla renvallar även kan upptäckas på satellitbilder.

En del av de välgödslade renvallarna förvandlade till åker. Många av lappmarkernas nybyggen anlades i anslutning till renvallar.

I fornminnesregistret används ordet renvall eller lappvall för en yta med tydlig påverkan av renskötsel.

Noter

Se även 
 Viste

Externa länkar 
 Koppsele i Malå
 Nilasjokk i Arvidsjaur
 Tjadnes lappvall i Arvidsjaur

Vidare läsning 
 

Fornminnen
Renskötsel
Roland Järverup

Roland Järverup är en figur spelad av Robert Gustafsson och ursprungligen skapad av Killinggänget. Han kommer från Karlskoga i Värmland.

Järverup dök upp för första gången i filmen Torsk på Tallinn från 1999. I Dansbandskampen 2008 dök Järverup upp igen med sitt dansband Rolandz och under sommaren 2009 turnerade Gustafsson runt i Sverige som Roland Järverup i dansbandet och spelade samtidigt huvudrollen i långfilmen Rolandz – the Movie.  I Sommarkrysset 2011 visades en reportageserie där han letade reda på sin far som slutade med att han fick reda på att hans far var Christer Sjögren och han har en halvsyster som heter Katarina.

Torsk på Tallinn
I filmen Torsk på Tallinn framkommer att Järverup är en lågmäld, prydlig och noggrann man bosatt ensam i sin villa i Värmland. Han berättar att han har två bilar, tre syskon och ett bra arbete, och beskriver sig själv som en ganska nöjd man i sina bästa år, förutom att han saknar en livskamrat. Dansband är hans stora passion, men han uppskattar även att laga vällagad och välsmakande mat som flamberad fläskfilé, och är en stolt ägare till ett recept(box)skrin/-kartotek.

Eftersom han är en samlare har han alla sina idolbilder, programblad, tidningsurklipp, biljetter och citat från sina dansbandsupplevelser förvarade i en pärm som han döpt till "danspärmen". Under sin resa till Tallinn träffar han Eda, en estnisk kvinna som han förälskar sig i. Men till sin fasa finner han henne på reskamraternas rum. När han återvänder hem till Sverige är han lika ensam igen, men försöker se det från den ljusa sidan, "det var roligt att se Estland i alla fall".

Nästan tio år senare bestämmer sig Roland Järverup för en nystart i livet och blir sångare i ett nystartat dansband, Rolandz, uppkallat efter honom.

Rolandz relationsråd
Under 2012 sände Sveriges Radio P4 programmet Rolandz relationsråd där rollfiguren Järverup tillsammans med Thomas Deutgen samtalade med kända personer utifrån olika teman för relationer. Det gällde bland annat vett och etikett med Magdalena Ribbing, dans med Tony Irving och mat med Carl Jan Granqvist.

Referenser

Källor

Externa länkar 
Bild på receptskrinet i verkligheten

Fiktiva figurer från Sverige
Fiktiva figurer introducerade 1999
Fiktiva musiker
Deltagare i Melodifestivalen 2018
Christen Raunkiær

Christen Christiansen Raunkiær, född 29 mars 1860 på Raunkiær gård i Lyne socken nära Ringkøbing, död 11 mars 1938, var en dansk botaniker. Han var gift med Ingeborg Marie Raunkiær.

Raunkiær, som var bondson, blev student 1879, avlade magisterkonferens i naturvetenskapliga ämnen 1885, blev 1893 assistent vid Botanisk Museum i Köpenhamn, 1900 lärare vid statens lärarhögskola och slutligen 1908 docent vid Köpenhamns universitet. År 1912 efterträdde han Eugen Warming som professor i botanik och föreståndare för Botanisk Have. Han blev 1902 ledamot av Videnskabernes Selskab och 1931 av Vetenskapsakademien i Stockholm. 

Raunkiær utgav Dansk ekskursionsflora (1890) och De danske blomster planters naturhistorie (I, 1895–1897), men var från 1903 särskilt upptagen av att finna ett sätt att bestämma ett större eller mindre landområdes "växtklimat" i förhållande till växternas "livsformer" och redogjorde för sina undersökningar härom i en serie avhandlingar, främst i "Botanisk Tidsskrift", bland annat Planterigets livsformer (1907) och Livsformernes statistik (1908).

Källor

Noter 

Danska professorer i botanik
Alumner från Köpenhamns universitet
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Botaniker under 1800-talet
Botaniker under 1900-talet
Danska forskare under 1800-talet
Danska forskare under 1900-talet
Personer från Jylland
Födda 1860
Avlidna 1938
Män
Ugglan
Promenadkonsert

Promenadkonsert eller promenadmusik kallas musikuppföranden som utförs där publiken inte nödvändigtvis förväntas sitta ner, utan har möjlighet att vandra runt, promenera. Detta sker vanligen utomhus, i t.ex. parker, där orkestern kan sitta i en musikpaviljong. Begreppet kan dock även avse konserter inomhus, där hela eller delar av publiken står upp. Ett typiskt exempel är traditionen med det 70-tal proms-konserter, som årligen spelas i Royal Albert Hall i London från mitten av juli till mitten av september och med den kända och festliga avslutningskonserten Last Night of the Proms.

En orkestrar som spelar promenadmusik kallas promenadorkester - ej att sammanblanda med en musikkår, som är en orkester som marscherar eller rider under sitt musikutövande.

Se även 
 Henry Wood

Klassifikation av musik