kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Flygplatser i Schweiz

Flygplatser i Schweiz är cirka 70 stycken till antalet varav de flesta är civila flygplatser. Zürichs internationella flygplats är den största och mest trafikerade, följd av Genèves internationella flygplats utanför Genève. Efter det kommer Basel-Mulhouse-Freiburg flygplats, som dock ligger i Frankrike, men delägs av Basels stad och där Basel är närmaste och största närliggande stad.

Framtida flygplatser 
Byggandet av en flygplats pågår i Schribersmatt, utanför Giswil och Lungern. Flygplatsen kommer att ha en landningsbana på 1 070 m.

Renoveringen av flygplatsen i Yverdon-les-Bains pågår fram till november 2009. Sommaren 2009 stod en nybyggd asfaltsbana klar. Gräsbanan som existerat sedan lång tid tillbaka har renoverats.

Lista över flygplatser i Schweiz 
Följande är en lista över olika flygplatser i Schweiz år 2009. Längderna på landningsbanorna är i många fall ungefärliga.

Förklaring 
ICAO, International Civil Aviation Organization, är en 4-bokstävers flygplatskod, som används för att lokalisera flygplatser. 
 
IATA, International Air Transport Association, är en 3-letter som identifierar den relevanta flygplatsen. 
 
Användning
Flygplatser delas ofta in i tre olika kategorier: civila flygplatser, öppna för privatplan och passageraflygplan. Militära flygplatser och privata flygplatser, ej öppna för allmänheten. Flygplatser kan platsa i både den militära och civila kategorin har kategoriserats som civila flygplatser i ovanstående lista.

Fetmarkering
Flygplatser som är något större, betydligare och mer trafikerade än andra (500 000 besökare per år är en ungefärlig gräns i detta fall) har markerats med fetstil.

Lista

Galleri

Referenser

Externa länkar 
Nya flygplatsen i Yverdon-Les-Bains

Schweiz
Koalescens

Koalescens är inom molnfysik en process för storlekstillväxt av vattendroppar genom att två droppar stöter ihop och genom sammanslagning bildar en större droppe. Koalescens är en viktig process för att molndroppar skall kunna bli regndroppar och bilda nederbörd.

Molndroppar bildas vanligen genom att vattenånga kondenserar på en kondensationskärna. Den fortsatta tillväxten av molndroppar genom kondensation är långsam. Genom kondensation växer en molndroppe från en radie på 10 μm till 20 μm på en timme. På samma tid växer en molndroppe från 20 μm till 300 μm genom koalescens.

Kontakten mellan molndroppar kan även ske i hög hastighet i ett kollisionsartat förlopp och leda till splittring snarare än sammansmältning. För riktigt små droppar finns även problematiken att dropparna sveps åt sidan utan att komma i kontakt. Uträkningar visar att radien måste vara större än 19 μm innan koalescens kan ske. Storlekstillväxten genom koalescens är sedan inledningsvis långsam, men accelererar. Först vid en radie av 40 μm börjar den blir snabb.

Koalescens sker vanligen genom att molndropparna från början har olika storlek. Det beror bland annat på att kondensationskärnorna har olika storlek. Genom att molndropparna har olika storlek har de olika gränshastighet och större droppar kan genom deras högre gränshastighet svälja mindre droppar. Det finns även en effekt att mindre droppar kan svepas in i luftdraget bakom de större dropparna och på det sättet bli upptagna av den större droppen. I cumulusmoln påverkar även turbulensen i molnet koalescensprocessen positivt.

När en droppe fått en radie på cirka 2-3 mm faller de normalt sönder och bildar mindre droppar. Dessa är dock avsevärt större än molndropparna och kan fortsätta att växa genom koalescens. På detta sätt kan alltså ett stort antal regndroppar bildas av en stor droppe.

I moln som består av både molndroppar och iskristaller är Bergeronprocessen den viktigaste för storlekstillväxt av molnpartiklar. Men i "varma moln" (moln som endast består av vattendroppar) är koalescens grundläggande för nederbördsbildning. Observationer visar att detta gäller särskilt maritima moln som oftare än kontinentala moln har tillgång till stora molndroppar.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 American Meteorological Society: Glossary of Meteorology: Coalescence (engelska) Hämtad 2009-11-29
 weather.cod.edu: The Bergeron Process (engelska) Hämtad 2009-11-29

Moln
Attila av Zamora

Attila av Zamora (även känd som Attilanus), född i Tarazona omkring 850, död efter 920 i Zamora, var den förste biskopen av Zamora i nordvästra Spanien.

Tillsammans med biskopen av León, Froilán, grundade han ett flertal kloster i regionen och blev även berömd för sin omsorg om de behövande. Av påven Urban II helgonförklarades han 1095.

Externa länkar
Norsk biografi

Referenser

Spanska helgon
Spanska biskopar
Födda 800-talet
Avlidna 900-talet
Män
Atanas Talevski

Atanas Talevski (makedonska Атанас Талевски), född 17 december 1954 i Veles, död 27 juni 2008 i Skopje, var en makedonsk fotograf.

Delen av sitt liv tillbringade han i sin födelsestad, och från 1990 bodde i Ohrid. Bosatta i andra länder, främst i Tyskland, England, Vietnam, Kambodja, Mali, osv.

Utställningar (urval) 
1996 - Fotografier från Vietnam
1997 - Fotografier från Ohrid
1998 - Paralells Ohrid och Provence
1998 - Fotografier från Tunisien
1999 - Fotografier från Makedonien
1999 - Fotografier från Rumänien
2000 - Fotografier från Indien
2000 - Kloster öst - väst
2001 - Fotografier från Albanien
2002 - Fotografier från Provence (Frankrike)
2008 - Fotografier från New Mexico

Externa länkar
Atanas Talevski i Richter Werkatelier, Den Helder, Nederländerna

Referenser

Födda 1954
Avlidna 2008
Fotografer från Nordmakedonien
Män
Personer från Veles
Toulon-Hyères flygplats

Toulon-Hyères flygplats (Franska: Aéroport de Toulon - Hyères) (IATA: TLN, ICAO: LFTH), också känd som Aéroport Hyères Le Palyvestre, är en flygplats nära Toulon, 3 kilometer sydväst om Hyères, båda kommunerna ligger i Var departementet i Frankrike.

Destinationer

Externa länkar 
Aéroport International Toulon-Hyères (officiell hemsida) 
Aéroport de Toulon - Hyères (Union des Aéroports Français) 

Flygplatser i Frankrike
Flygplatser invigda 1966
Ploiești

Ploiești är en stad i Rumänien. Den är huvudstad i județet Prahova och ligger vid floden Teleajen.

År 2011 hade staden en befolkning på 209 945 vilket gör den till den nionde största staden i Rumänien. Staden ligger 56 km norr om Bukarest, 69 km sydost om Buzău, 49 km öster om Târgoviște och 108 km söder om Brașov. Staden är centrum för landets oljeindustri och har tre oljeraffinaderier. Staden grundades 1596 under Mikael II av Valakiets ("Mikael den Tappres") regeringstid, under dennes tid som prins av Valakiet. (År 1599 år blev han dessutom vojvod av Moldova, ungefär motsvarande dagens Moldavien, samt de facto även prins över Furstendömet Transsylvanien).

Ploiești är en mycket viktig järnvägsknut och har två järnvägsstationer, Ploiești nord och Ploiești syd. Staden har ingen flygplats, men Bukarests internationella flygplats ligger 45 km söderut.

Demografi

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Rumänien
Tiofosgen

Tiofosgen eller tiokarbonylklorid är en giftig och frätande gul till orange vätska med formeln SCCl2.

Egenskaper
I kontakt med vatten hydrolyseras tiofosgen till karbonylsulfid (OCS) och saltsyra (HCl).

Framställning
Tiofosgen framställs i en tvåstegsprocess av koldisulfid som först kloreras till triklormetansulfenylklorid (CCl3SCl).

Reaktionen sker med ett underskott på klor för att förhindra att processen fortsätter mot att producera koltetraklorid. Triklormetansulfenylkloriden får sedan angripa en metall (oftast tenn) vilket ger tiofosgen och metallklorid.

Användning
Tiofosgen används som dienofil för att producera cyklohexen i en Diels–Alderreaktion och för att bilda tioketoner.

Se även
Fosgen
Tionylklorid
Sulfurylklorid

Källor
Material Safety Data Sheet

Oorganiska kolföreningar
Oorganiska svavelföreningar
Tioklorider
Svaveldiklorid

Svaveldiklorid är en kemisk förening av svavel och klor med formeln SCl2.

Framställning
Svaveldiklorid framställs genom klorering av svavel eller disvaveldiklorid (S2Cl2).
1.  

2.

Användning
Svaveldiklorid används inom organisk syntes för att bilda tioetrar, till exempel senapsgas som bildas av svaveldiklorid och etylen.

Se även
Disvaveldiklorid

Källor

Svavelklorider
Jean Kambanda

Jean Kambanda, född 19 oktober 1955, är en före detta politiker från Rwanda och landets premiärminister mellan 9 april och 19 juli 1994 och en av dem som aktivt varit med och planerat och genomfört folkmordet i Rwanda 1994. Han är den högst uppsatte politiker som dömts för folkmordet.

Kambanda tog över posten som premiärminister den 9 april 1994 sedan presidenten Juvénal Habyarimana och dennes premiärminister Agathe Uwilingiyimana hade mördats, det är än idag oklart vem eller vilka som låg bakom morden, och beordrade landets armé att sätta folkmordet i verket (folkmordet hade varit planerat sedan januari samma år). Han satt på posten fram till juli 1994 då huvudstaden Kigali intogs av oppositionsgerillan RPF. Han flydde då till grannlandet Zaire (idag Kongo-Kinshasa) och sedan vidare till Kenya.

Kambanda greps i Nairobi den 18 juli 1997 och ställdes inför den av FN upprättade internationella Rwandatribunalen i Tanzania där han befanns skyldig på 6 punkter, bland annat för folkmord och brott mot mänskligheten till livstids fängelse. Han sitter fängslad i Mali.

Externa länkar 
 Kambanda, Jean (ICTR-97-23), ICTR
 Jean Kambanda på The Hague Justice Portal (engelska) 

Födda 1955
Rwandas premiärministrar
Män
Levande personer
Rwandiska brottslingar
Sydafrikansk gördelödla

Sydafrikansk gördelödla (Ouroborus cataphractus) är en ödla från västra Sydafrika som tillhör familjen gördelsvansar.

Kännetecken 
Denna ödla kan nå en längd på 16–21 centimeter och är gulbrunaktig i färgen. Ett kännetecken för arten är att den som ett försvar mot predatorer har taggiga fjäll, särskilt vid nacken och på svansen. Fjällen över ryggen är mer fyrkantiga. Om ödlan hotas intar den en speciell skyddsställning genom att hålla fast svansen i munnen så att kroppen böjs till en ring. Den blir då tack vare sina taggar svår för fienden att angripa.

Utbredning 
Förekommer i sydvästra Sydafrika, från Oranjefloden till Piketbergen, så långt inåt landet som till Matjiesfontein. Dess habitat är klippiga och buskiga områden. Den är listad som nära hotad av IUCN.

Levnadssätt 
Den sydafrikanska gördelödlan hör till de ganska få ödlor som lever i sociala grupper. En sådan grupp består normalt av en fullvuxen hona och hane och deras ungar och halvvuxna avkommor. Ungarna föds fullt utvecklade och honan uppvisar en för ödlor ovanlig omsorg om sin avkomma på så vis att hon kan insamla föda till dem. Födan består främst av små ryggradslösa djur, som insekter och spindlar. Under vintermånaderna går ödlorna i dvala, gömda i någon klippspringa. Individer i fångenskap har uppnått en ålder på 25 år, i sällsynta fall något mer.

Exemplaren är dagaktiva.

Källor 
Schou, Per (red.). Djur: illustrerad guide till världens djurliv, Globe Förlaget, 2007. .

Noter

Externa länkar 

Ödlor
Sällskapsdjur
Kräldjur i etiopiska regionen
Royal, Stockholm

Royal var en biograf vid Kungsgatan 37 i Stockholm. Biografen öppnade 1936 och fanns även under namnen Sandrew 1-2-3 och Astoria, filmvisningen lades ner 2007.

Beskrivning

Biografen Royal inrymdes i ett nybyggt kontorshus med centralt läge på Kungsgatan nära korsningen med Sveavägen. Namnet Royal (kunglig) anknöt till Stockholms huvudgata Kungsgatan. Ansvarig arkitekt för byggnaden och biografen var arkitekt Björn Hedvall tillsammans med kollegan Johan Berglund och uppdragsgivare var Anders Sandrew. Royal blev Sandrews förnämsta premiärbiograf, men användes även för revy- och varietéföreställningar.

Hedvall och Berglund hade skapad en biograf med påkostad inredning. Här fanns en elegant biljettkiosk i trä och glas, en vattenfontän med glasskål från Orrefors glasbruk och en skulptur Susanna i badet av konstnären Karl Hultström. För den övriga konstnärliga utsmyckningen svarade Kalle Lodén. Salongen rymde totalt 916 platser och bakom ridåerna fanns en komplett scen med tillhörande scenutrustning. Royals tekniska utrustning var förstklassig och bestod bland annat av tre Bauer projektorer och en stor filmduk. Från Kungsgatan marknadsförde biografen sig genom en stor och lång baldakin med neondekor i rött och blått. Royal stod skriven i skrivstil och med stora röda bokstäver på baldakinen och på husfasaden.  

År 1969 renoverades Royal, då revs en del av den ursprungliga inredningen ut. Samtidigt som scenen byggdes om utrustades maskinrummet med nya Philips-projektorer för visning av 70 mm film. I samband med nästa ombyggnad 1973 blev biografen Sandrews andra flerbiograf efter Grand och fick namnet Sandrew 1-2-3. Parketten med 498 platser blev Sandrew 1, medan balkongen byggdes om till Sandrew 2 och Sandrew 3.  År 1989 övertogs lokalen från en före detta väskaffär intill som under en tid blev Sandrew 4 med 27 platser. Maskinrummet låg rakt över salongen i stället för som brukligt bakom. För att kunna projicera bilden användes därför en ovanlig lösning med ett vertikalt periskop. Salong 4 blev kortlivad. Lokalen byggdes i stället om till ett café med ingång från foajén. 

I början på 1990-talet ändrades namnet tillbaka till Royal. År 2005 övertogs biografen av Astoria Cinemas som bedrev bioverksamhet under namnet Astoria med totalt 649 platser. Efter Astoria Cinemas konkurs 2006 förvärvades konkursboet av Svenska Bio och gamla Royals framtid blev oviss. År 2009 började man bygga om lokalerna till en lounge och nöjescenter med bowlingbana för "Marion's Gastro Diner".

Interiörbilder

Exteriörbilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Nedlagda biografer i Stockholm
Biografer ritade av Björn Hedvall
Gud, lukt och henne

Gud, lukt och henne är en svensk långfilm från 2008 regisserad av konstnären och filmaren Karin Westerlund med Gunilla Röör i huvudrollen.

Handling
Gud, lukt och henne är både spelfilm och dokumentärfilm, eller ingetdera. Ett tankeflöde, en resa, en förundran över oss människor, livet och världen, över det kroppsliga och det som inte kan ses, men som finns.

Kvinnan ”henne”, spelad av Gunilla Röör, reser runt i världen. Vi får följa henne till Irland, Island, Indien, Spanien och Egypten där hon möter både verkliga och fiktiva personer.

Citat
“Kan man överhuvudtaget filma det som inte syns? Som tro, tankar, känslor. Det som binder oss människor samman. Går det? Jag tror det. I glimtar kan man se det. Om man tillåter sig att sjunka genom nuet. Eller är det så att det bara är genom historier man kan få syn på det? Mellanrummet – det en del kallar religion – att det består av olika mönster är jag övertygad om – strukturer – men hur ser de ut egentligen? Är det utfyllnaden i de luckorna som vårt rationella tänkande skapar – är det tro? Vilken logik har andliga processer? Alla dessa frågor undersöker jag i Gud, lukt och henne.” Karin Westerlund

Rollista

Gunilla Röör som "henne".
Ghita Nørby
Dermot Crowley	
Inga Landgré
Lia Boysen
Leif Andrée
Sheika Karima	
Mahmoud El Lozy	
Regina Lund	
Vanessa Redgrave	
Driss Roukhe
Romio Shrestha	
Diana Tarkhan	
Don Warrington	
Seyyed Hossein Nasr	
Adel el-Askari	
Leland Bardwell	
Adonis	
Khaled El Sawy	
Anne Le Marquand Hartigan	
Dalai Lama XIV	
Karmapa Lama XVII

Referenser
Svensk Filmdatabas.

Noter

Externa länkar
Recension Sydsvenska Dagbladet, 2008-11-28

Svenska filmer 2008
Svenska dramafilmer
Svenska dokumentärfilmer
Rosenstierna

Rosenstierna (Rosenstjerna) var en svensk adelsätt med en adlig och en friherrlig gren med nummer 172 respektive 179 på Riddarhuset.

Stamfader var generalriksräntmästaren Mårten Wewitzer som adlades år 1630. Den friherrliga grenen utgick på svärdssidan 1732 och den adliga 1863.

Personer med efternamnet Rosenstierna
Mårten Wewitzer (1582–1638), generalriksräntmästare
Nils Rosenstierna (död 1708), överste
Libert Rosenstierna (1679–1732), överste

Referenser
Genealogisk artikel på adelsvapen.com
Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor. 1925-36.
Leijoncreutzska Släktföreningen.

Noter 

Svenska adelsätter
Svenska friherrliga ätter
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
Glattis

Glattis är en jämn, kompakt isavlagring som vanligen är genomskinlig. Den bildas av underkylda droppar av duggregn eller regn som genast fryser på föremål vars yttemperatur är under eller strax över 0 °C. När glattis uppstår på vägar blir det blixthalka. Processen när glattis bildas kallas nedisning. Glattis kan till exempel förstöra kraftledningar och kraftigt försämra flygplans flygförmåga.
Glattis är en tunn isbeläggning som bildas när superkyld vätskeutfällning, såsom frysregn eller regn, faller på utsatta föremål vars temperatur är under eller något över frysning. Även om dropparna fryser nästan omedelbart, har de tillräckligt med tid att sprida ut i ett tunt lager innan de gör det. Som ett resultat blir ytorna belagda med en jämn kompakt avsättning av klar is. Glattis är tätare, hårdare och mer transparent än rimfrost.

Glattis bildas ofta framför en varmfront i ett lågtryck. När temperaturen framför fronten är lägre än 0° C, kommer allt regn eller duggregn som faller från den fuktiga, varma luften att förvandlas till glattis när den träffar marken. Långsamma eller till och med stillastående fronter som är blockerade av en vinteranticyklon kan ackumulera fukt så att tjocka islager bildas. En sådan händelse kallas isstorm. Isstormar kan vara extremt destruktiva och fälla träd, telefon- och kraftledningar enbart på grund av den ackumulerade isens tyngd.

En annan form av glattis kan ibland skapas när varma, fuktiga luftmassor plötsligt får is och snö att börja töa i ett område som har haft mycket frost. Då är föremål fortfarande kalla, så att den kondenserande vattenångan fryser, och de täcks med is. Sådana förhållanden förekommer ganska ofta i östra Centraleuropa och i Nordamerika. Då uppstår det som kalla isstorm.  

Glattis skall inte förväxlas med annan is som förekommer på marken, som exempelvis nederbörd som ger vatten på marken i flytande form och som sedan fryser eller snö på marken som blivit kompakt av trafiken.

Referenser

Avlagrade vattenpartiklar
Is

de:Regen#Unterkühlter Regen (Eisregen)
Hanna Kokko

Hanna Maaria Kokko, född 26 september 1971 i Helsinge, är en finländsk zooekolog.

Kookko blev diplomingenjör 1995 och blev filosofie doktor 1997. Efter att ha varit verksam som forskare i Storbritannien 1998–2002 blev hon professor i zooekologi vid Helsingfors universitet 2004. Hon är en framstående teoretisk biolog verksam särskilt inom evolutionsbiologi, beteendeekologi och populationsdynamik.  Hon har tilldelats ett antal utmärkelser, till exempel 2010 Per Brinck Oikos Award  och British Ecological Society's Founder's Prize  .

Böcker

 Kokko, H. 2007. Modelling for Field Biologists (and Other Interesting People). Cambridge University Press
 Bargum, K. & Kokko, H.  Kutistuva turska ja muita evoluution ihmeitä. (Finska)

Referenser

Källor 
 Hannas Webbsida

Finländska professorer i biologi
Ekologer
Evolutionsbiologer
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Födda 1971
Kvinnor
Levande personer
Personer från Vanda
Carpark AB

Carpark AB var ett svenskt företag i parkeringsbranschen. Det köptes 2006 av Q-Park.

Ej längre existerande svenska företag
Svartis

Svartis är is som verkar vara  svart för att isen är så genomskinlig att man kan se asfalt eller mörkret i en sjö genom den. Detta lömska väderfenomen uppstår när smält is eller snö återfryser och lägger sig på asfalten. Isen blir då som en osynlig glasyr. Gående och trafikanter kan inte se isen och därför inte heller avgöra om det finns väggrepp. Detta gör att farliga situationer kan uppstå när fotgängare halkar, cyklar sladdar, eller andra fordon snurrar runt.

Nybildad saltvattenis som har svartflammigt utseende kallas svartis. Långt framskriden våris kan se svart ut men är farlig att beträda. Blixthalka, black ice på engelska, är en genomskinlig is på asfalten som bildas av glattis eller efter dagsmeja när smältvattnet fryser.

Vad orsakar svartis? 
Om temperaturen stiger över fryspunkten, eller om solen kommer fram under dagen, smälter all snö på marken långsamt och får vägytorna att bli våta. Om det regnar kan det också leda till våta vägbanor med vattensamlingar. Om temperaturen sedan sjunker under fryspunkten medan marken fortfarande är våt, kommer det att bildas svart is på asfalterade ytor på grund av att vattnet återigen fryser till is. Svart is kan också bildas om fukt i luften kondenserar och bildar dagg eller dimma och temperaturen därefter sjunker under fryspunkten.

Se även
 Frysande regn
 Underkylt regn
 Fryspunktssänkning
 Svartisen, två glaciärer belägna i Norge
 Svart is, deckare skriven av Michael Connelly
 Black Ice, album av AC/DC

Referenser

Externa länkar

 Is there really such a thing as black ice?

Is
Josef Nadj

Josef Nadj är en jugoslavisk-fransk koreograf, född 1957 i Kanjiza i provinsen Vojvodina i dåvarande Jugoslavien (nu Serbien).

1980 reste Nadj till Paris för att bli skådespelare, men upptäckte i stället dansen. 1986 grundade Nadj sitt eget kompani Théâtre - JEL, för vilket han skapade ett antal verk fram till 1995, då han blev konstnärlig ledare för CCNO - Centre Chorégraphique National d'Orléans. Nadj har turnerat över hela världen.

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Franska koreografer
Födda 1957
Levande personer
Män
True Value 200 1996

True Value 200 1996 var ett race som var säsongspremiären i Indy Racing League 1996/1997. Racet kördes den 18 augusti på New Hampshire Motor Speedway. Scott Sharp tog sin första seger i ett IRL-sanktionerat race, genom att totalt dominera ett race där kvalitén på materialet och förarna varierade oerhört. Buzz Calkins blev tvåa, medan Michele Alboreto slutade på tredje plats.

Slutresultat

1996 i USA
New Hampshire 1996
1996
Mitt bedårande jag

Mitt bedårande jag är en teaterpjäs. Den framfördes 1964 på Vasateatern i Stockholm och skrevs av Peter Ustinov.

Handling 
Sam 80 år ser tillbaka på sitt liv.

Rollista 
Karl Gerhard spelade Sam som 80-åring, detta kom också att bli Karl Gerhards sista framträdande på scen. 
Georg Årlin spelade Sam som 60-åring
Per Gerhard spelade Sam som 40-åring och 
Sven Wollter spelade Sam som 20-åring.

1964 i Sverige
Teateråret 1964
Kultur i Stockholm
Svenska teaterpjäser
Vad pappa vet om kärlek

Vad pappa vet om kärlek var en tvåmans-revy med Karl Gerhard och Jules Sylvain alternativt en "revyartad komedi" som spelades från den 17 november 1962 på Vasateatern i Stockholm. Gerhard och Sylvain hade samarbetat under 1930-talet och skrivit bland annat Nu ska vi vara snälla och Han är ett bedårande barn av sin tid tillsammans. Samarbetet återupptogs på 1960-talet och i den nya revyn presenterade de nyskrivna visor.

Källor 

Svenska revyer
Karl Gerhard