kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Världssystemteori

Världssystemteorin, även kallad världssystemsanalysen, är en sociologisk teori utvecklad av bland andra Immanuel Wallerstein.

Till skillnad mot vissa tidigare sociologiska teorier vilka fokuserade på en mer omedelbart samhällelig nivå, när de presenterade generella modeller för sociala förändringar, så undersöker världssystemteorin relationerna mellan samhällen (och den efterföljande förändring som sker i dem). Teorin utvecklades främst av Wallerstein, Samir Amin, Giovanni Arrighi och Andre Gunder Frank som en reaktion till de många nya aktiviteterna i den kapitalistiska världsekonomin under 1970-talet. Världssystemteorin hämtar sina idéer från två huvudsakliga intellektuella källor: den neomarxistiska litteraturen om utveckling och den franska Annales-skolan och Fernand Braudel.

I Wallersteins publikation 1987, World-System Analysis, proklamerar han att världssystemteorin är "a protest against the way in which social scientific inquiry is structured for all of us at its inception in the middle of the nineteenth century." Han fortsätter med att kritisera beroendeskolans teoribildning, och hävdar i kontrast till denna att världen är alltför komplicerad för att klassificeras i ett bimodalt system; ett system med endast centrum och periferi. Wallerstein argumenterar istället för att tillföra en tredje nivå; enligt modellen, centrum-semiperiferi-periferi. 

Det finns många sätt att kategorisera ett specifikt land i centrum-semiperiferi-periferi.

Användande av en empiriskt baserad formell definition av dominans i relationer mellan två länder, Piana definierade "centrum" som fria länder dominerande andra länder utan att själva vara dominerade. 

"Semiperiferi" – länder som är dominerade vanligtvis men inte nödvändigtvis av centrum medan de i sin tur dominerar andra, vanligtvis länder i periferin. 

Slutligen "periferi" är länder som domineras.

Referenser 

Teorier inom sociologi
Internationella relationer
Statsvetenskap
George Francis Milne

George Francis Milne, 1:e baron Milne, född 5 november 1866, död 23 mars 1948, var en brittisk fältmarskalk. Han ledde Salonika armén under första världskriget och deltog även i andra boerkriget 1899-1902
Han blev 1928 fältmarskalk i den brittiska armén. Han var även generalstabschef (CIGS) i den brittiska armén 1926-1933.

Externa länkar 

Födda 1866
Avlidna 1948
Brittiska fältmarskalkar
Män
AB Stadsholmen

AB Stadsholmen är ett allmännyttigt bostadsföretag, dotterbolag till AB Svenska Bostäder som i sin tur ägs av Stockholms Stadshus AB. Stadsholmen är Stockholms stads bolag för förvaltning av äldre, kulturhistoriskt värdefulla fastigheter.

Stadsholmen äger ca 280 fastigheter med ca 1 650 bostadslägenheter och 765 lokaler. Stockholms Stads bostadsförmedling AB ansvarar för all extern förmedling av Stadsholmens lägenheter. Flera av fastigheterna har högsta skyddsklass motsvarande kraven för byggnadsminnen. Fredrik Juhnell är  förvaltningschef i bolaget.

Historia

Stadsholmen bildades 1936 av Samfundet S:t Erik med stöd av Stockholms stad. Uppdraget var från början att förvalta och rusta upp bebyggelsen i Gamla stan, som vid denna tid var starkt nedgången. Företagets namn anspelar på namnet på den holme mellan Saltsjön och Mälaren, där det äldsta Stockholm växte fram (se Stadsholmen).

År 1967 överfördes Stadsholmen till Stockholms stad. Ett första större tillskott av fastigheter kom 1972, då bolaget tog över Stockholms fastighetskontors kulturhistoriskt värdefulla hus. Stadsholmen blev ett dotterbolag till Svenska Bostäder 1991. I mitten av 2000-talet tog Stadsholmen över ett stort antal hus från stadens Gatu- och fastighetskontor. Det handlade främst om gårdar i ytterstaden – stamfastigheter från vilka stadens moderna förorter vuxit fram. Dessa byggnader är en viktig länk för förståelsen av Stockholms framväxt.

Verksamhet
Stadsholmen har till uppgift att förvalta de kulturmärkta hus som finns i Stockholms stads ägo. Några exempel på sådana hus är Mosebacke vattentorn, van der Nootska palatset, Heleneborg, Louis De Geers palats, Örby slott och Kristinebergs slott. 

Stadsholmen har även hand om ett flertal av den äldre sammanhängande trä- och stenhusbebyggelsen i så kallade "kulturreservatsområden" som finns i Stockholm, exempelvis vid Åsöberget, Skinnarviksberget, Vita bergen och längs Mäster Mikaels gata, Bergsprängargränd samt Stigbergsgatan på Södermalm. Även andra äldre stenhus som de på Mariaberget, på Långholmen, i Gamla Stan och i Djurgårdsstaden hör till stadens reservatsområden. 

Sedan några år utger AB Stadsholmen så kallade faktablad som upprättades i samarbete med Stadsmuseet i Stockholm och ger en ingående beskrivning för utvalda byggnader. Stadsholmens fastigheter känns ofta igen på de handmålade husnumren antingen på vita plåtskyltar eller direkt på putsen.

År 2001 belönades Stadsholmen med Stockholms läns hembygdsförenings kulturpris "för sitt arbete med inventeringar av kulturhistoriskt intressanta trädgårdar i Stockholm".

Fastigheter i urval

Se även
Stadsholmens kulturpris
Micasa Fastigheter som äger och förvaltar Stockholms kommuns omsorgsfastigheter.
SISAB som äger och förvaltar merparten av Stockholm kommuns förskolor, grundskolor och gymnasieskolor.

Källor

Noter

Externa länkar 
AB Stadsholmens webbplats
AB Stadsholmens Faktablad.

Stadsholmen
Stadsholmen
Webbläsarspel

Webbläsarspel är den sorts datorspel som är i form av en webbplats eller finns inbäddade på en webbsida och körs i besökarens webbläsare i samband med att webbsidan visas. De skiljer sig från andra datorspel på så vis att de spelas endast med hjälp av en webbläsare och annan programvara relaterad till webbläsaren. Därmed kräver de ingen installation av ytterligare programvara på ett system som redan är utrustat för att ta del av multimedia via webben. Vanliga tekniker i dag för att producera webbspel är WebGL och wasm. Tidigare var Adobe Flash, Java och Macromedia Director dom dominerande utvecklarverktyget.

Webbläsarspel
Datorspelsgenrer
Der geteilte Himmel

Der geteilte Himmel är en berättelse av Christa Wolf från 1963 som 1964 filmades av Konrad Wolf.

Handling
Berättelsen handlar om den 19-åriga Rita Seidel och hennes pojkvän Manfred Herrfurth. Den utspelar sig strax före midsommar. Rita och Manfred är mycket olika: hon från landet, han från staden, hon romantiker, han rationell. De träffas på en dans i byn och blir tillsammans. De flyttar in i en våning i Halle. Manfred arbetar som kemist och Rita arbetar på Waggonbauwerk Ammendorf som en del i utbildningen att bli en god socialistisk medborgare. Samtidigt studerar hon till lärare. 

Manfred tappar tron på det socialistiska samhällssystemet och ekonomin när ett av hans utvecklingsprojekt får nobben av en statlig ekonomibyråkrat. Han lämnar Östtyskland för ett liv i väst. Rita reser efter honom och försöker få honom att återvända. Manfred vill stanna. Rita känner sig främmande i väst och reser tillbaka till Halle. Kort därefter byggs muren och de två skiljs åt permanent. Rita försöker ta livet av sig och hamnar i koma och vaknar senare upp på sjukhuset. Från perspektivet som uppvaknad patient berättar hon tillbakablickande på historien med Manfred.  

Tyska dramafilmer
Tyska romantikfilmer
Filmer utgivna i DDR
Tyska romaner
Skönlitteratur 1963
Filmer 1964
Atleticum

Atleticum är en friidrottshall på Stadionområdet  i Malmö. I närheten finns Malmö stadion, Malmö isstadion samt Pildammsparken.

Den första friidrottstävlingen genomfördes 1992. Löparbanans varv mäter 200 meter och har 4 banor, radie 16.5, dos 13.0, banbredd 1.0.Vid kulstötning används gummikulor. I hallen bedrevs tidigare även friskvård men används numera främst av friidrottande barn, ungdomar och elitaktiva friidrottare. Malmö AI som bedriver större delen av verksamheten är Sveriges genom tiderna mest framgångsrika friidrottsklubb med flest antal SM-guld. Hallen är sedan många år också hemvist för Malmös friidrottsgymnasium.

Sportanläggningar i Malmö
Stadionområdet
Albert Meyong Ze

Albert Meyong Ze, född 19 oktober 1980 i Yaoundé, är en kameruansk före detta fotbollsspelare. Han spelade bland annat för Kabuscorp i Angola. 

Han har tidigare spelat för italienska klubben Ravenna Calcio och de portugisiska klubbarna Vitória FC "de Setúbal" och CF Os Belenenses. Med Vitória, har han vunnit portugisiska cupen, efter att ha gjort segermålet mot SL Benfica, och var ligans bästa målskytt med Belenenses, trots klubbens slutplacering bland de 4 sämsta. 

Födda 1980
Kamerunska fotbollsspelare
Män
Spelare i Canon Yaoundé
Spelare i Ravenna Calcio
Spelare i Vitória FC
Fotbollsspelare i CF Os Belenenses
Spelare i Levante UD
Spelare i Albacete Balompié
Spelare i SC Braga
Spelare i Kabuscorp SC
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2006
Levande personer
Kamerunska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Kamerun
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2000
Heinrich Robert Berns

Heinrich Robert Berns, född 23 juli 1815 i Tyska S:ta Gertruds församling, Stockholm, död där 18 mars 1902, var en svensk konditor och restauratör. Han hade tyska föräldrar.

Heinrich Robert Berns lät bygga Berns' salonger i Stockholm efter arkitekten Johan Fredrik Åboms ritningar. Han ledde Berns till 1885 då en av hans söner tog över.

Hans grav återfinns på Norra begravningsplatsen.

Referenser 

Svenska konditorer
Födda 1815
Avlidna 1902
Män
Personer från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Luís Eduardo Schmidt

Luís Eduardo Schmidt, känd som Edú, född 10 januari 1979 i Jaú, São Paulo, är en brasiliansk fotbollsspelare som spelade som anfallare. Han är svåger till Liverpools försvarare Fábio Aurélio och kusin till Sávio Bortolini Pimentel, som tidigare spelat i Real Madrid.

Klubbkarriär

São Paulo 
Edú gjorde 8 framträdanden för São Paulo FC från 1997 till och med 2000.

Celta Vigo 
Sedan flyttade Edú till Spanien och RC Celta de Vigo, där han gjorde 117 framträdanden i La Liga och gjorde 25 mål. Edú blev utlånad till Real Betis när Celta blev nerflyttade säsongen 2004.

Real Betis 
I hans första säsong i Real Betis gjorde Edú ett stort intryck på att hans kamratskap med Ricardo Oliveira var strålande. Han gjorde 11 mål på 32 ligaframträdanden. Fastän han inte hade någon imporenande andrasäsong, skrev Edú officiellt på för Real Betis för €2,0 miljoner under 2006.

Landslagskarriär 
Edú gjorde landslagsdebut mot Australien den 17 november 1999. Det var hans första och enda framträdande för Brasilien.

Externa länkar 
Profil på uefa.com

Födda 1979
Brasilianska fotbollsspelare
Män
Levande personer
Personer från São Paulo (delstat)
Spelare i São Paulo FC
Spelare i RC Celta de Vigo
Spelare i Real Betis
Spelare i SC Internacional
Spelare i EC Vitória
Spelare i Colorado Rapids
Spelare i Campeonato Brasileiro Série A
Spelare i La Liga
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Brasilien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2000
Horatio McCallister

Kapten Horatio McCallister (spelad av Hank Azaria) är en rollfigur i den animerade tv-serien Simpsons. Hank Azaria baserar sin röst på skådespelaren Robert Newton. Karaktären är inspirerad av författarnas "kärlek till sjömansspråk". Han kisar ofta efter en inspiration av den första kisande matrosen i Karl-Alfred.

Biografi
Han har ett träben som han använt som vapen mot Sideshow Mel, och båda hans ögon är av porslin. Han äger restaurang kallad "The Frying Dutchman" men ses också till och från till sjöss som kapten på ett antal fartyg trots att han erkänt att han inte är en kapten.

Han har marknadsfört CD-skivan "sea shanties" på TV-kanalen 92. Han driver en skola för humrar och har frågat Marge och Homer om de kan avvara en slant. Han har ansökt om pengar hos Mr. Burns för att kunna fiansera en resa runt Kap Horn. Han bor i en husbåt och även försökt sälja husbåtar. Han har vigt en man med en ko på internationellt vatten. Hans båt har välsignats av Timothy Lovejoy. Han sköter projektorn på tjejlägret och hjälpte Homer med hans dejt med Marge för första gången. Har sagt att han hatar havet och "allt i det", och äger ett Game Boy som hamnat på havets botten.

Källor

Rollfigurer i Simpsons

en:List of recurring The Simpsons characters#Sea Captain
es:Anexo:Personajes recurrentes en Los Simpson#Capitán Horatio McCallister
fr:Liste des personnages récurrents des Simpson#Capitaine Horatio McCallister
Ikechukwu Uche

Ikechukwu Uche, född 5 januari 1984 i Aba, är en nigeriansk fotbollsspelare som spelar som anfallare. Ikechukwu Uche är yngre bror till Kalu Uche. Ibland refereras han som Uche Ikechukwu, vilket är en liten förväxling med Uche Okechukwu. Det finns ännu en nigeriansk internationell fotbollsspelare som heter Ikechukwu Kalu.

Hans karriär började i Nigeria med Amanze United och Iwuanyanwu Nationale. Han gick till Recreativo de Huelva under 2003, och gjorde elva mål under sin första säsong hos klubben. 2009 skrev han på för Real Zaragoza. Han spelar nu i Málaga CF, på lån från Tigres de la UANL.

Födda 1984
Nigerianska fotbollsspelare
Spelare i Racing de Ferrol
Spelare i Recreativo de Huelva
Spelare i Getafe CF
Spelare i Real Zaragoza
Spelare i Villarreal CF
Spelare i Granada CF
Spelare i UANL Tigres
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2008
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2013
Män
Levande personer
Hechingen

Hechingen (”die Zollernstadt”) är en stad och kommun i delstaten Baden-Württemberg i Tyskland, och är belägen cirka 60 km söder om Stuttgart. Kommunen består av ortsdelarna (tyska Ortsteile) Hechingen, Bechtoldsweiler, Beuren, Boll, Schlatt, Sickingen, Stein, Stetten och Weilheim . Folkmängden uppgår till cirka  invånare, på en yta av  kvadratkilometer.

Staden ingår i kommunalförbundet Hechingen tillsammans med kommunerna Jungingen och Rangendingen.

Historia 
Hechingen omnämns redan 786 och fick stadsrättigheter 1255. Hechingen tillhörde under 1000-talet grevarna av Zollern och från 1360 Württemberg, sedan Hohenzollern från 1429 innan det tillföll Preussen 1850. Hechingen var residens för dynastin Hohenzollern-Hechingen.

Befolkningsutveckling

Personligheter 
Paul Levi
Markus Wolf
Konrad Wolf

Referenser 

Kommuner och städer i Zollernalbkreis
Marvin Monroe

Doktor Marvin Monroe (spelad av Harry Shearer) är en rollfigur i den animerade tv-serien Simpsons.

Biografi
Dr. Monroe är en rundlagt, glasögonprydd psykiatriker med en speciell röst. Han har en särskild telefonlinje där man kan ringa och fråga om hjälp på KBBL och han har också skapat ett eget test som man kan ta för att se om man är galen eller inte. I ett av de första episoderna så utför han en version av elchocksterapi på sin anläggning Dr. Monore's Family Therapy Center. Han patent på aggressions-påkar som är stålpinnar med vadderade gummi. Han är författare till boken Guide to Etiquette. Han äger produktserien "Dr. Marvin Monroe Subliminal Tape Club" som låter lyssna utvecklas då de sover. Han driver även terapi för hundar på Canie Therapy Institute. Han äger telefonlinjen "Dr. Monroe's Anxiety Line".

Han försvann under en lång period ur serien då att Harry Shearer, som gjorde hans röst, menade att hans hals blev så irriterad när han spelade dr. Monroe. Han återkom dock senare och sa då till Marge Simpson som frågade var han varit att han varit väldigt sjuk under de senaste åren. I avsnittet där Maud Flanders dör och ska begravas på en kyrkogård syns hans namn på en annan gravsten.

Källor

Rollfigurer i Simpsons

en:List of recurring characters from The Simpsons#Marvin Monroe
es:Anexo:Personajes recurrentes en Los Simpson#Marvin Monroe
Jesús Capitán

Jesús Capitán, känd som Capi, född 26 mars 1977 i Camas, Sevilla, Andalusien, är en spansk före detta fotbollsspelare (offensiv mittfältare). 

Capi har spelat hela karriären för Real Betis så när som en säsong då han var utlånad till Granada CF. Han har spelat 97 matcher för reservlaget. Debuten i A-laget kom mot Valencia den 26 maj 1997. Han har sedan dess spelat mer än 160 matcher i La Liga.

Capi har gjort 4 landskamper för Spanien. Debuten kom 2002 mot Nederländerna.

Födda 1977
Spanska fotbollsspelare
Män
Spelare i Real Betis
Spelare i Granada CF
Spelare i Xerez CD
Levande personer
Pierre Bérégovoy

Pierre Eugène Bérégovoy, född 23 december 1925 i Déville-lès-Rouen i Normandie, död 1 maj 1993 i Paris, var en fransk socialistisk politiker av ryskt ursprung. Han var Frankrikes premiärminister under François Mitterrand mellan 1992 och 29 mars 1993.

Bérégovoy var blev stabschef under president François Mitterrand när han tillträdde 1981. Han var socialminister 1982-1984 och därefter finansminister 1984-1986 i premiärminister Laurent Fabius ministär. Han ledde François Mitterrands kampanj i presidentvalet 1988 och blev återigen finansminister 1988-1992. När Édith Cresson tvingades avgå som premiärminister efter socialistpartiets misslyckande i de lokala och regionala valen 1992 utnämndes Bérégovoy till hennes efterträdare. Bérégovoy lyckades dock inte vända opinionen och tvingades avgå efter 1993 års parlamentsval då socialistpartiet gjorde sitt sämsta val sedan 1960-talet.

Den 1 maj 1993 hittades Bérégovoy skjuten vid Loires strand i Nevers, hans hemstad i Bourgogne, där han också var borgmästare. Polisen bedömde det som ett självmord, men det finns spekulationer om att han blivit mördad.

Källor

Frankrikes regeringschefer
Födda 1925
Avlidna 1993
Män
Frankrikes finansministrar
Personer från Déville-lès-Rouen
Internationella bilsportfärger

De internationella bilsportfärger, eng. racing colours,  som användes från 1920-talet till slutet av 1960-talet indikerade stallets hemland. Detta var innan färgerna kom att bli individuella för varje stall och huvudsakligen bestämmas av sponsorerna. Bilar som tävlade i formel 1, sportvagnsracing, standardbilsracing och andra internationella bilsporttävlingar var normalt målade i dessa färger. Färgerna motsvarade ibland, men inte alltid, de politiska nationalfärgerna. En färg eller ett särskilt färgschema användes för bilens kaross och för bilarnas tävlingsnummer.

Även om racingfärgerna formellt har avskaffats av FIA så används de fortfarande informellt, särskilt av biltillverkare och racingstall som vill bevara traditionerna. Ofta respekteras detta också i sponsoravtal. Många konceptbilar följer färgschemat och många amatörförare föredrar dem också.

På tyska bilar från 1930-talet till 1960-talet avstod man ofta från att måla på den traditionella vita färgen och lät i stället den bara metallen vara bilens färg, ursprungligen helt enkelt för att bilen skulle vara lättare. Den silvergrå metallfärgen accepterades också som en färg för Tyskland vilket gav upphov till smeknamnet silverpilar för dessa bilar. När aluminium ersattes av kompositmaterial på 1960-talet, återgick några tyska stall till den vita färgen, medan andra fortsatte att använda silver.

De vanligaste ländernas färger

Lista över samtliga länders färger

Referenser

Noter 

Bilsport
Färg
Nationalsymboler
Europas sjuke man

Europas sjuke man syftar på ett europeiskt land i kronisk stagnation. Uttrycket användes först om det Osmanska riket från mitten av 1800-talet och fram till dess kollaps i samband med första världskriget, ett tillstånd av osäkerhet men också av möjligheter till erövringar som ofta benämndes "den orientaliska frågan".

Från slutet av 1950-talet till början av 1980-talet förekom det att Storbritannien kallades Europas sjuke man, med anledning av landets utdragna ekonomiska problem. Därefter användes termen ibland för Republiken Irland, innan den "keltiska tigern" började växa, samt för Portugal. Under 1990-talet förekom det att termen användes för länder som Ryssland och Tyskland.

I början av 2000-talet har Italiens stagnation lett till att landet ofta omnämns som Europas nye sjuke man.

Noter

Europas samhälle
Parallelldator

Parallelldator brukar man populärt kalla system av datorer som samverkar för att lösa en uppgift snabbare än vad en enskild dator skulle förmå. Det sker så att uppgiften delas upp i flera deluppgifter som hanteras samtidigt av flera datorer eller processorer.

Datorer
Eredivisie i fotboll för herrar

Eredivisie (Nederländska: Ärodivisionen/Hedersdivisionen) är den högsta divisionen i fotboll i Nederländerna för klubblag. Den startade säsongen 1956/1957 och för närvarande deltar 18 lag, som möts hemma och borta i totalt 34 omgångar. Då säsongen är slutspelad flyttas jumbolaget ner till Eerste Divisie medan lag 16–17 måste kvalspela för att hålla sig kvar.

Tidigare vinnare 
Eredivisie (1956–)

1956/57 - Ajax
1957/58 - VV DOS
1958/59 - Sparta Rotterdam
1959/60 - Ajax
1960/61 - Feyenoord
1961/62 - Feyenoord
1962/63 - PSV
1963/64 - AFC DWS
1964/65 - Feyenoord
1965/66 - Ajax
1966/67 - Ajax
1967/68 - Ajax
1968/69 - Feyenoord
1969/70 - Ajax
1970/71 - Feyenoord
1971/72 - Ajax
1972/73 - Ajax
1973/74 - Feyenoord
1974/75 - PSV
1975/76 - PSV
1976/77 - Ajax
1977/78 - PSV
1978/79 - Ajax
1979/80 - Ajax
1980/81 - AZ '67
1981/82 - Ajax
1982/83 - Ajax
1983/84 - Feyenoord
1984/85 - Ajax
1985/86 - PSV
1986/87 - PSV
1987/88 - PSV
1988/89 - PSV
1989/90 - Ajax
1990/91 - PSV
1991/92 - PSV
1992/93 - Feyenoord
1993/94 - Ajax
1994/95 - Ajax
1995/96 - Ajax
1996/97 - PSV
1997/98 - Ajax
1998/99 - Feyenoord
1999/00 - PSV
2000/01 - PSV
2001/02 - Ajax
2002/03 - PSV
2003/04 - Ajax
2004/05 - PSV
2005/06 - PSV
2006/07 - PSV
2007/08 - PSV
2008/09 - AZ
2009/10 - FC Twente
2010/11 - Ajax
2011/12 - Ajax
2012/13 - Ajax
2013/14 - Ajax
2014/15 - PSV
2015/16 - PSV
2016/17 - Feyenoord
2017/18 - PSV
2018/19 - Ajax
2019/20 - Avbruten
2020/21 - Ajax
2021/22 - Ajax

Guldtabell

Klubbar säsongen 2019/2020

Namn 
Åren 1990-1999 hette den officiellt PTT Telecompetitie (efter sponsorn PTT Telecom), vilket 1999 ändrades till KPN Telecompetitie och år 2000 till KPN Eredivisie. 2002-2005 var namnet officiellt Holland Casino Eredivisie. Från och med säsongen 2005/2006 sponsrar lotteriet Sponsorloterij, men av juridiska skäl tillåts inte detta namn.

Externa länkar
Eredivisie.nl – officiell webbplats
Édith Cresson

Édith Cresson, ursprungligen Édith Campion, född 27 januari 1934 i Boulogne-Billancourt, Hauts-de-Seine, är en fransk socialistisk politiker. Hon var Frankrikes premiärminister 1991–1992 och EU-kommissionär 1995–1999.

Biografi 
Cresson har en doktorsexamen i demografi från HEC Paris. Hon valdes in i Europaparlamentet 1979 och i Nationalförsamlingen 1981, samt omvaldes till den senare 1986 och 1988. Under 1980-talet innehade hon en rad ministerposter: jordbruksminister 1981–1983, minister för turism och utrikeshandel 1983–1984, minister för industriell omstrukturering och utrikeshandel 1984–1986 och Europaminister 1988–1990.

Den 15 maj 1991 utsågs hon till premiärminister av presidenten François Mitterrand. Hon blev dock snabbt impopulär bland väljarna och fick lämna sin post efter mindre än ett år, efter socialistiska partiets dåliga resultat i lokalvalen 1992.

Cresson var EU-kommissionär under åren 1995–1999 och ansvarade för forskning, utveckling, vetenskap, EU:s forskningscenter, utbildning och ungdomsfrågor. Hon anklagades för korruption, och dessa anklagelser mot henne var den huvudsakliga orsaken till Santer-kommissionens fall 1999.

Cresson var mycket kritisk mot de "anglosaxiska" länderna och fördömde ofta folket och kulturen i andra länder. Hon sade en gång att 25 procent av invånarna i USA, Storbritannien och Tyskland var homosexuella, och att det inte kunde vara så i Frankrike. I hennes starka kritik av den japanska handeln använde hon också en skarp retorik som några hävdade gränsade till rasism.

Källor

Externa länkar 

 Cresson på EU-kommissionens webbplats

Frankrikes regeringschefer
Födda 1934
Kvinnor
EU-kommissionärer
Ledamöter av Europaparlamentet från Frankrike
Levande personer
Alumner från HEC Paris