kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stensnäs herrgård, Västerviks kommun

Stensnäs är en herrgård och ett före detta säteri i Västerviks kommun. Gården är vackert belägen i Ukna församling vid Storsjöns norra ända. Huvudbyggnadens mittparti härrör troligen från 1700-talet.

Historia
På 1500-talet ägdes Stensnäs av ståthållaren på Kalmar slott, Christoffer Andersson Grip (halshuggen) och sonen assessor Christoffer Grip (Gyllengrip). Från 1622 tillhörde egendomen medlemmar av släkten Gyllenstierna af Lundholmen och från 1685 medlemmar av släkten Lewenhaupt. Från mitten av 1700-talet var släkten Boije ägare. 

År 1782 såldes det då mycket stora godset till ryttmästaren greve L. Sparre, som snart avyttrade det till Charles Emil Lewenhaupt d. y. på Nygård. Genom byte kom Stensnäs 1824 till friherre Jan Carl Adelswärd. Genom hans dotter gick gården till Adolphe Stackelberg, kallad "läsargreven". Denne var en av förgrundsgestalterna inom den småländska väckelserörelsen på 1850- och 1860-talen som samlade de underlydande till bibel- och bönestunder på Stensnäs. Till den mycket stora egendomen hörde även Överums bruk.

År 1891 styckades godset. På 1950-talet disponerades Stensnäs av greveparet Berndt och Margareta Stackelberg och fortfarande ägs godset av medlemmar i familjen Stackelberg, för närvarande (2020) av Wolter Stackelberg.

Interiörbilder

Bebyggelsen

Huvudbebyggelsen nås från länsväg 882 via en cirka 550 meter lång, rak allé som fortsätter mot sydost och slutar i en brygga i Storsjön. Corps de logi är en stor byggnad med högre mittparti och två så kallade pocher, med huvudbyggnaden sammanbyggda flyglar i en våning. Mittpartiet är uppfört i två våningar med en fem fönsteraxlars bred frontespis samt brutet och valmat tak vilket kröns av en lanternin. Mittpartiet går möjligen tillbaka till 1700-talet medan de båda pocherna tillkom sannolikt vid mitten av 1800-talet. Vid den tiden fick hela byggnadens exteriör sitt nuvarande utseende.

Huvudbyggnaden flankeras av två fristående flyglar, en i norr och en i söder. Flyglarnas grundplaner är närmast kvadratiska och exteriören typiskt för empiren stilriktning. I bottenvåningen märks rundbågiga fönster, i övervåningen och sluttningsplanet är de raka. En rikt profilerad list skiljer bottenvåningen och övervåningen åt. Fasaden indelas av platta pilastrar. Flyglarna täcks av ett mycket flackt pyramidtak med en skorsten på toppen. I den norra flygeln ligger salen, där greve Reinhold Adolphe Louis Stackelberg höll sina berömda uppbyggelsemöten vid mitten av 1800-talet. 

Söder om slottet ligger trädgården, som i tre terrasser sänka sig mot sjön. Gårdens arbetarbostäder och ekonomibyggnader samlas längs med bruksvägen som förbinder huvudbyggnaden med länsväg 888 i nordost.

Nutida bilder

Referenser

Noter

Källor
 
 Stensnäs i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Stensnäs i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Västerviks kommun
Herrgårdar i Småland
Württemberg-Hohenzollern

Württemberg-Hohenzollern var ett område som 1952 blev del av det nya förbundslandet  Baden-Württemberg efter att 1949-1952 varit ett förbundsland i Västtyskland. 

Fram till första världskrigets slut fanns Kungariket Württemberg, Storhertigdömet Baden och den preussiska exklaven Hohenzollern. Baden och Württemberg kom efter kriget att bli förbundsstater i Tyska riket. I Tredje riket kom Württemberg och Hohenzollern att slåss samman som Reichsgau Württemberg-Hohenzollern.

Efter andra världskriget delades området upp i de franska och amerikanska ockupationszonerna. I den franska zonen kom Württemberg-Hohenzollern att ligga tillsammans med Baden. Württemberg-Hohenzollern bestod av den södra delen av vad som tidigare varit kungariket Württemberg och Hohenzollern som tillhört Preussen och kallats "Hohenzollernschen Lande" men även varit känt under namnet Regierungsbezirk Sigmaringen. I det nya området och senare delstaten var Tübingen huvudstad och antalet invånare låg omkring en miljon. 1949 blev Württemberg-Hohenzollern en förbundsland i Västtyskland. 

De ledande förespråkarna för sammanslagningen till Baden-Württemberg 1952 var Württemberg-Badens ministerpresident Reinhold Maier och Württemberg-Hohenzollerns statspresident Gebhard Müller.

Källor 

Baden-Württembergs historia
Historiska tyska stater
Stater och territorier bildade 1945
Stater och territorier upplösta 1952
Württemberg-Baden

Württemberg-Baden, område i Württemberg och Baden som 1952 blev del av den nya delstaten (förbundslandet) Baden-Württemberg i Västtyskland. Württemberg-Baden ingick 1946–1949 i organisationen Länderrat des amerikanischen Besatzungsgebietes (de) och var 1949–1952 ett av Västtysklands förbundsländer. 

Württemberg-Baden skapades genom att de norra delarna av Baden och Württemberg slogs samman som en del av den amerikanska ockupationszonen. Området skapades för att amerikanerna skulle ha hela motorvägssträckan Karlsruhe-München (nuvarande A8) i sin ockupationszon. Württemberg-Baden hade Stuttgart som huvudstad och hade 3,5 miljoner invånare på en yta av 15 700 km². Württemberg-Baden grundades 1946 och blev 1949 en delstat i Västtyskland.

En folkomröstning ledde fram till att Württemberg-Baden upphörde och blev en del av den nya delstaten Baden-Württemberg. Innan folkomröstningen 9 december 1951 ägde en bitter kamp rum mellan förespråkare och motståndare av den planerade Sydväststaten ("Südweststaat"). De ledande förespråkarna för en sammanslagningen var Württemberg-Badens ministerpresident Reinhold Maier och Württemberg-Hohenzollerns statspresident Gebhard Müller.

Källor 

Baden-Württembergs historia
Historiska tyska stater
Stater och territorier bildade 1945
Stater och territorier upplösta 1952
Stake

Stake kan avse:

Stake (namn) – ett nordiskt mansnamn, belägen på upplands runsten U Fv1990;32B. På senare medeltiden är namnet välkänt och välspredt i nordiska länder som binamnet.
Stake (släkt) – namnet på två befryndade svenska adelsätter
Ljusstake – en anordning som används som hållare för ett eller flera levande ljus
Vevstake – ett maskinelement som överför linjär rörelse
Miroslav Filipović

Miroslav Filipović, född 5 juni 1915, död 1946, var en kroatisk Ustaša-medlem och dömd krigsförbrytare.

Filipović, som tidigare hade varit franciskanbroder i Petrićevac i närheten av Banja Luka, avslutade i januari 1942 sina teologiska studier och utsågs till kaplan i Rama-Šćit-regionen i norra Hercegovina. Filipović valde dock istället att bli kaplan för Ustaša, den ultranationalistiska organisationen som kontrollerade Oberoende staten Kroatien.

Filipović anslöt sig som kaplan till en Ustaša-brigad i Banja Luka, som i början av februari 1942 anföll de serbiska byarna Drakulić, Šargovac och Motike. Enligt vittnesmål skall Filipović egenhändigt ha skurit halsen av ett serbiskt skolbarn i Drakulić mitt framför läraren och skolkamraterna. Filipović beordrade därefter tolv Ustaša-män att i snön utanför skolan döda samtliga serbiska barn. Under massakern i de tre byarna mördades 2 730 serber, varav cirka 500 barn.

När den franciskanska ordensledningen fick vetskap om Filipovićs inblandning i massakern, valde man att genast utesluta honom ur orden. Det existerar dock inga officiella bevis för att Filipović verkligen uteslöts och exkommunicerades.

Filipović steg i graderna inom Ustaša och kom att bli känd under namnet Miroslav Majstorović. I juni 1942 utnämndes han till kommendant för koncentrationslägret Jasenovac i Kroatien. Under Filipovićs fyra månader som kommendant mördades i lägret tusentals serber, judar, kroater och romer.

Efter andra världskrigets slut greps Filipović av jugoslaviska partisaner och ställdes inför rätta för krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten. Han dömdes till döden och avrättades genom hängning.

I litteratur och film
Vuk Kostic spelar rollen som Miroslav Filipović i kommande historiska dramafilmen Dara in Jasenovac (Dara iz Jasenovca).

Referenser

Källor
Delar av artikeln är översatta från den engelskspråkiga versionen 23 januari 2007

Födda 1915
Avlidna 1946
Personer i Oberoende staten Kroatien
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Män
Personer som blivit avrättade under 1900-talet
Aposteln

Aposteln, amerikansk film från 1997.

Handling
Sonny är en hängiven karismatisk frikyrkopastor i den amerikanska södern. Han leder en blomstrande församling och har en vacker fru och två barn. Frun är dock trött på Sonnys intensiva liv och vill skiljas för att börja ett nytt liv med en ny man. Driven av svartsjuka slår dock Sonny ihjäl sin hustrus älskare. Jagad av polis flyr Sonny ut i ödemarken. Efter att ha ransakat sin situation genomgår Sonny en omvändelse där han lämnar sin gamla identitet bakom sig och döper om sig själv till E.F. Aposteln. Driven av religiöst nit grundar han en församling ute i ödemarken.

Om filmen
Filmen är inspelad i Collin County, Dallas, Denton County, och Lafayette.

Den hade världspremiär vid Toronto International Film Festival den 6 september 1997 och svensk premiär den 20 november 1998, åldersgränsen är 11 år.

Rollista (urval)
Robert Duvall - Euliss "Sonny" Dewey, Aposteln
Farrah Fawcett - Jessie Dewey 
June Carter - Mrs. Dewey, sr. 
Billy Bob Thornton - bråkmakaren 
Miranda Richardson - Toosie

Musik i filmen
What Passes For Love, skriven av David Grissom, framförd av Storyville
There Ain't No Grave (Gonna Hold My Body Down), skriven av Claude Ely, framförd av Robert Duvall
Waitin' on the Far Side Banks of Jordan, skriven av Terry Smith, framförd av June Carter Cash
Handwriting on the Wall, skriven av Mel Mallory, framförd av Little Leo
Eunice Waltz, skriven av Floyd Soileau och Maurice Berzas, framförd av Steve Riley och the Mamou Playboys
The Bible Rap Song, skriven av Eli Wilson, Cathy Johnson och Cornela Jones
Bayou Pon Pon, framförd av Le Trio Cadien
What's It All About, skriven av Mel Mallory, framförd av Little Leo
You Didn't Have to Say It, Out Loud, skriven av Randy Sharp och Chris Farren, framförd av Chris Farren
I'll Fly Away, skriven av Alfred E. Brumley, fram förd av The Fountain of the Living Word Church of Dallas, Texas Choir
Two Coats, framförd av Patty Loveless
I Will Not Go Quietly, skriven och framförd av Steven Curtis Chapman
(I'm a) Soldier in the Army of the Lord, framförd av Lyle Lovett
Shine On, skriven och framförd av Dolly Parton

Externa länkar
 
 

Filmer 1997
Amerikanska dramafilmer
Texas på film
Sol över Chaggaland

Sol över Chaggaland är en  9-minuters kortfilm, framtagen 1955 av Kooperativa Förbundet. Filmen visar bilder från Chaggaland, dess folkliv och arbete bl.a. med kaffeskörd. Manuskript och speakerröst av  Olle Strandberg.

:no:Chaga, :en:Chaga, är ett område i Afrika som Strandberg beskrivit i sin reseskildring Jambo ! Filmens titel motsvaras av en kapitelrubrik i boken. Kapitlet beskriver i uppskattande ord ett initiativ med ett  "bondekooperativ" som effektivt höjer framtidsutsikterna för ett samhälle i ett u-land.

Externa länkar
 

Filmer 1955
Svenska kortfilmer
Svenska dokumentärfilmer
Svenska 1950-talsfilmer
Anatolij Ljadov

Anatolij Konstantinovitj Ljadov (), född 11 maj 1855 (29 april enligt gamla stilen) i Sankt Petersburg, död 28 augusti 1914 (15 augusti enligt gamla stilen) i Borovitji, var en rysk tonsättare, lärare och dirigent. Ljadov fick sin utbildning vid konservatoriet i Sankt Petersburg.

Källor 

Ryska klassiska kompositörer
Personer från Sankt Petersburg
Ryska musiker under 1800-talet
Födda 1855
Avlidna 1914
Män
Stånd

Stånd kan syfta på flera saker:

 Stånd – manlig erektion i vardagligt tal
 Stånd (samhällsklass) – de historiska samhällsklasser som haft juridiskt fastställda privilegier och skyldigheter
 Treståndsläran – en kristen samhällsstruktur
 Marknadsstånd – en portabel anordning som en marknadsförsäljare använder
 Solstånd – positioner för planeter
Ka (farao)

Ka (alternativt Qa’a eller Kebe, mer korrekt Hor-Ka) var den sista faraonen av den första dynastin. Han var troligen son till en av sina företrädare. Flera stora gravanläggningar uppfördes i Sakkara under hans regeringstid, liksom ett kungligt gravmonument i Abydos.

Över längden på hans regeringstid råder oenighet, enligt Turinpapyrusen regerade Ka i 63 år medan Manetho bara tillskrev honom 26 år. Nya bevis som bygger på fartygsinskriptioner fastslår omkring 34 år.

Radiometriska mätningar publicerade 2013 daterar början på Kas regeringstid med 68% sannolikhetsintervall mellan 2906 och 2886 f.Kr.

Familj 
Det är inte klart vem Kas far var men troligen var det hans företrädare Semerkhet eller Adjib. Om man ska tro Manetho var det Semerkhet.

Regeringstid 

Ka har identifieras som tjänstemannen Ka-nebti med ämbetstiteln Sem före sitt tillträde som farao. Funktionen som Sem-präster utförde från femte dynastin utfördes i denna tid av kungens äldste son och efterföljare själv. På dessa grunder är det troligt att Ka som kronprins och äldste son på naturliga grunder besteg tronen som efterföljare till Semerkhet.

Ka verkar ha regerat i en relativt lång period. På stenskålar från Sakkara beskrivs hans andra Sed-festival. I Sakkara finns flera mastabor (S3500, S3505, S3120) som dateras till hans tid. De första regeringsåren finns på Palermostenens Kairostensfragment, dock betecknar dessa mer religiösa festligheter. Det finns ett antal kända årskrönikor som nämner grundandet av en byggnad kallad kau-netjeru.

En mastaba i Sakkara (S3505) hör till ämbetsmannen Merka och är ett dödstempel där resterna av färg fortfarande syns. Andra höga ämbetsmän under Ka var en viss Henuka som även var i tjänst under Semerkhet och Neferef och Sabef som begravdes i Abydos. Man fann en dekorerad stele i Sabefs grav.

Övergången till andra dynastin 
Det finns tecken på att slutet av Kas regeringstid inte var utan problem. I ovanstående grav tillhörande tjänstemannen Merka fann man namnet på en föga känd härskare vid namn Seneferka. På ett ytterligare fartygsfragment som också daterats till denna tid, fann man namnet på en kung "fågel". Ingen av dessa två omnämns i senare listor över kungar och det antas att dessa härskare slogs om tronen efter Kas död. Kas efterträdare Hetepsekhemui tvingades stoppa den våldsamma situationen varefter en ny dynasti började. När det gäller namnet på Seneferka är det möjligt att det var ett andra horusnamn för Ka men användes bara under en kort tid.

Grav 
Ka begravdes i grav Q på nekropolen Peqer nära Abydos och är 10 x 5 m med en trappa som leder ner till en underjordisk kammare. Traditionen att begrava kungliga tjänare med kungen avtog under Ka och stannade helt av under andra dynastin vilket intygas av att endast 26 sidogravar omgav hans grav.

Anmärkningar

Referenser

Noter 

Faraoner
Män
Blod, svett och hockey – 17 år i NHL

Blod, svett och hockey – 17 år i NHL är en bok om Börje Salmings liv och karriär, utgiven 1991. Som läsare får man följa Salming från barndomen och vidare genom hela hans otroliga hockeykarriär.
Boken är skriven av Gerhard Karlsson och Börje Salming.

Källor

Externa länkar
Kultbiografin som skildrar Börje Salmings hockeyliv (radioprogram i P1, Sveriges Radio)

Biografier
Litteratur 1991
Lössjord

Lössjordar är en lös vindavsatt avlagring som till största delen består av silt som domineras av kvarts. Lössjordar, liksom andra sediment med höga kvartshalter har sitt ursprung i erosion av den blottade underliggande berggrunden. Detta kan till exempel ske mekaniskt med hjälp av en stor ismassa (glaciär) där silten transporteras och avsätts med hjälp av vinden, eller genom att vinden eroderar ned berggrunden, såsom till exempel lössjordarna i Kina har bildats.

Lössjordarna kan bli flera hundra meter tjocka och på vissa håll i världen har man byggt bostäder i dessa. På många håll bildar lössjordarna vertikala branter, som kan bli riktigt stora. Lössjordar finns på många platser i världen, framförallt i USA, Argentina, Kina, centrala Europa och Asien, men även i bland annat Nordafrika och Australien.

Se även

Siltjord

Källhänvisningar

Jordarter
WP:Projekt Kina
Saxnäbbar

Saxnäbbar är en grupp med fåglar som tidigare behandlats som familjen Rynchopidae men som idag vanligen kategoriseras som underfamiljen Rynchopinae inom familjen måsfåglar (Laridae) i ordningen vadarfåglar. Gruppen omfattar bara de tre arterna släktet Rynchops.

Utseende och anatomi 
Saxnäbbarna är sjöfåglar som påminner om tärnor till utseendet, men näbbens undre halva är längre än den övre. Vid födosök flyger saxnäbbar strax ovanför vattenytan med undre näbbhalvan nedstickande i vattnet för att på så sätt få tag i fisk som befinner sig nära ytan.

Saxnäbbarna är unika bland fåglarna för sina pupiller som drar ihop sig till en smal vertikal skåra vid starkt ljus, likt de hos katter.

Arter 
 Amerikansk saxnäbb (Rynchops niger)
 Afrikansk saxnäbb (Rynchops flavirostris)
 Indisk saxnäbb (Rynchops albicollis)

Referenser

Noter

Källor 
 

Fågelsläkten
Hikaru Sulu

Hikaru Sulu är en fiktiv karaktär spelad av George Takei i tv-serien Star Trek: The Original Series, de första sex Star Trek filmerna och ett avsnitt av Star Trek: Voyager.

I de nya Star Trek filmerna spelas han av John Cho.

Historia
Sulu föddes och växte upp i San Francisco. Han mönstrade i Stjärnflottan och var en av USS Enterprises fysiker i tv-seriens pilotavsnitt, men tjänstgjorde som styrman i resten av serien och spelfilmerna. 

Han har löjtnantsgrad under tv-seriens lopp, blev örlogskapten före händelserna i Star Trek: The Motion Picture och blev kommendörkapten före Star Trek II - Khans vrede. Han blev senare befordrad till kommendör och blev befälhavare över rymdskeppet USS Excelsior, tre år före händelserna i Star Trek VI - The Undiscovered Country.

Medverkan

Sulu medverkar i följande serier och filmer:Star TrekStar Trek: The Animated SeriesStar Trek filmerStar Trek: The Motion PictureStar Trek II: Khans vredeStar Trek IIIStar Trek IV: Resan hemStar Trek V: Den yttersta gränsenStar Trek VI: The Undiscovered CountryStar TrekStar Trek Into DarknessStar Trek: Voyager''
"Flashback"

Referenser

Rollfigurer i Star Trek: The Original Series
Rollfigurer i Star Trek: The Animated Series
Rollfigurer i Star Trek-filmserien
Fiktiva figurer från Kalifornien
Fiktiva figurer introducerade 1966
S-200

S-200 (ryska С-200, Natonamn SA-5 Gammon) är en luftvärnsrobot för mål på hög höjd, som även tros ha viss förmåga att fungera som antiballistisk robot (ABM-förmåga). Den används fortfarande av vissa före detta medlemmar i Warszawapakten samt bland annat länder i mellanöstern.

Varianter 
 S-200A Angara
 S-200B Vega
 S-200 Vega
 S-200 Vega-M
 S-200 Vega-E
 S-200 Dubna

Användare

Nuvarande användare 

 
 
  -   1 bataljon.
  - 
  - 
  -  har cirka 10 eldenheter.
  - 
 
  - 8 bataljoner.
  - 4 bataljoner.
  - 20 eldenheter från 
  - 2 skvadroner.
  - 2 bataljoner (8 eldenheter).
  - 
  -  behöll ett antal installationer efter självständigheten från Sovjetunionen, endast S-200V-varianten används idag.
  -

Tidigare användare 
  - Ungefär 4 bataljoner.
  - 5 bataljoner, övertogs av Tjeckien.
  - Ärvde alla Tjeckoslovakiska S-200 system, tagna ur tjänst sedan mitten på 1990-talet.
  - 4 bataljoner.
  - 1 bataljon.*
  -  1 Bataljon
  - Fortsatte utfasningen och slutförde den runt 2001.
  - Ursprungligen använd av Vojska PVO i det strategiska luftförsvaret. Utfasningen av systemet började under 1980-talet men han inte slutföras innan Sovjetunionens delning och kvarvarande system kom att ärvas av det nya staterna.

Status okänd

Liknande vapen 
 Bristol Bloodhound
 Nike-Ajax

Källor 

Sovjetiska luftvärnsrobotar
Sovjetisk krigsmateriel under kalla kriget
S-75 Dvina

S-75 Dvina (ryska: С-75 Двина, NATO-namn: Guideline, Pentagon-kodnamn SA-2) var en sovjetisk luftvärnsrobot, som användes av Egypten och Nordvietnam under 1960- och 1970-talen mot Israel respektive USA. U-2-piloten Gary Powers sköts ner av sovjetiska Dvina-robotar.

En radar på marken mäter målets avstånd och bäring, en annan radar mäter målets höjd. Ett eldledningssystem på marken kalkylerar robotens bana och fjärrstyr roboten till kollision med målet. Tung och strömslukande radiorörselektronik stannar på marken, och kan därför återvinnas. S-75 Dvinas sårbarhet för elektronisk krigföring är hög.

Se även 

Sovjetiska luftvärnsrobotar
Sovjetisk krigsmateriel under kalla kriget
Petrićevac

Petrićevac är en del av staden Banja Luka i Republika Srpska, Bosnien och Hercegovina. Petrićevac har cirka 25 000 invånare.

Under andra världskriget förstördes stadens serbisk-ortodoxa kyrka av Ustaša, en kroatisk ultranationalistisk organisation. Miroslav Filipović var munk i Petrićevacs franciskankloster, innan han anslöt sig till Ustaša och deltog i en rad brott mot mänskligheten.

Referenser 

Orter i Republika Srpska
Medusakaktus

Medusakaktus (Astrophytum caput-medusae) är en suckulent växt i prickkaktussläktet och familjen kaktusväxter, som har sitt naturliga utbredningsområde i den mexikanska delstaten Nuevo León.

Beskrivning 
Medusakaktusen växer likt en låg buske och blir upp till 20 centimeter hög och 40 centimeter bred. Den har en stam som till stora delar är geofytisk. De "grenar" som syns ovan jord är egentligen en typ av mycket förlängda vårtor, av samma typ som finns hos arter i vårtkaktussläktet. Dessa vårtor blir upp till 19 centimeter långa, 2 till 5 millimeter i diameter och avsmalnar till en spets. 15 till 30 millimeter ifrån spetsen sitter en areol som är relativt osynlig tills det utvecklas en blomknopp i den. Det finns endast en areol per vårta och arten har inga taggar. Huden är mörkgrön och täckt med små vita tofsar av hår som på avstånd får den att se grå ut och på nära håll ser ut som små prickar. Tätheten på dessa små tofsar ökar med mängden solsken som plantan blir utsatt för. Blomman är gul med en sidenliknande glans. Den blir upp till 4 centimeter lång och 5 centimeter i diameter. Frukten är oval, köttig, upp till 20 millimeter lång och 8 millimeter i diameter. Den spricker upp på längden då den mognat. Fröna är blanka, brunsvarta och blir upp till 5 millimeter.

Systematik 
Arten beskrevs för första gången 2002 av Carlos Velazco och Manuel Nevárez som Digitostigma caput-medusae, men flyttades till Astrophytum av David Richard Hunt 2003 efter diskussioner och beslut utförda av International Cactaceae Systematics Group.

Källor

Externa länkar 
 Astrophytum caput-medusae 

Me Växtindex
Kaktusväxter
Växter i Mexiko
Cezaris

Cezaris, vars riktiga namn är Cezarijus Grausinis (född 1967 i Litauen), är en internationellt känd teaterregissör.  Han har jobbat bland annat i Sverige, Nederländerna, Lettland, på Färöarna och under senare år också i finlandssvenska teatrar. Till hans regiarbeten hör föreställningarna No Return på Viirusteatern 2005 och William Shakespearetolkningen En Vintersaga på Svenska Teatern under 2006. Från och med den första augusti 2007 är Cezaris teaterchef på Viirus.

Källor

Teater
Intervention

Intervention kan syfta på:

Intervention (folkrätt) – ingripande av en eller flera stater i en annan stat i en pågående konflikt med eller utan militära styrkor
 Intervention (juridik) – i juridiska sammanhang deltagande av tredje man i en rättegång såsom part eller likställd
 Intervention (konst) – en modern konstinriktning 
Intervention (låt) – låt av Arcade Fire.
Intervention (minimalinvasivt ingrepp/operation) – inom medicin och hälsa, akut samt elektiv diagnostisk undersökning / behandling. I samband med röntgengenomlysning kateterledd kärlbehandling eller -diagnostik.
 Humanitär intervention – ett militärt ingripande i en stat utan dess samtycke för att skydda mänskliga rättigheter
 Medicinsk intervention – inom medicin och hälsa, folkhälsointervention, är åtgärder/ingripanden som syftar till att förbättra eller skydda hälsa hos individer, familjer, system och/eller samhällen. Detta sker ofta utifrån olika preventionsnivåer, vilka då vanligen delas in i universell, riktad eller indikerad prevention. 
 Psykopedagogisk intervention – en pedagogisk metod inom psykoterapi

Se även
 Icke-interventionism – ett begrepp inom internationella relationer som beskriver en utrikespolitisk ideologi eller strategi som har som mål att förhindra krig genom att undvika – i första hand militär – inblandning i andra staters angelägenheter