kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Den Urgamla och Antagna Skotska Riten

Den Urgamla och Antagna Skotska Riten, även kallad Skotska Riten eller 33-gradiga riten, är ett av de mest spridda högregradssystemen inom frimureriet. Mästarmurare, det vill säga en frimurare som har erhållit de tre grundläggande graderna, kan i den Skotska Riten ernå ytterligare 30 grader. Organisatoriskt är dessa grader allra oftast skilda från de tre frimurargraderna, som ges i en frimurarloge.

Historik
Den Skotska Ritens ursprung, vilken egentligen är mer fransk/angloamerikansk, är inte helt klarlagd av frimureriska historiker. Det har hävdats att den skulle ha sitt ursprung i Lodge Canongate at Kilwinning i Edinburgh, men även att den skulle ha skapats i Jesuitkollegiet i Clermont 1688 i jacobitiska syften (detta har inget att göra med det frimureriska höggradskapitlet i Paris, vilket stod under ledning av markisen och sedermera hertigen av Clermont under mitten av 1700-talet, vilken var tämligen kortlivad men gav upphov till ett höggradsystem kallat Clermontriten). Det mest troliga är dock att den finner sitt ursprung i Estienne Morins 25°-system från 1740-talets Frankrike i syfte att få ordning på alla de höggrader, vilka uppstod under denna period som svampar ur jorden.  Flertalet nyskapade grader, men även grader från äldre ordenssällskap, med eller utan frimurerisk anknytning. Den kom strax efter att delvis omarbetas av Chevalier Ramsay, vilket har givit upphov till den felaktiga uppfattningen om att det skulle ha varit han som var ritens egentlige skapare. Systemet kom senare, under tidigt 1800-tal, att i Förenta Staterna byggas ut till det system som vi idag känner som den skotska riten.

Spridning
Skotska Riten finns representerad över hela världen och finns i åtminstone 50  länder.

Norden
I Norden representeras Skotska Riten av följande organisationer:

Danmark
 Det Internationale Fælles Frimureri ”Le Droit Humain”
 Stororienten af Danmark af Gamle Frie & Antagne Murere
 Logen Freja
 Logen Lilium

Finland
 Den Urgamla och Antagna Ritens Högsta Råd, 33° i Finland

Sverige
 Samfrimurarorden Le Droit Humain 
 Svenska Frimurare Lägret

Benämningar
På engelska:
 Ancient and Accepted Scottish Rite 
 Ancient Accepted Scottish Rite (ofta utan ”and” inom Northern Masonic Jurisdiction i USA)
 Ancient Accepted Rite (utan ”Scottish” i England och Wales, där den även mer informellt kallas Rose Croix)
 Scottish Rite

Franska:
 Rite Écossais Ancien et Accepté

Italienska
 Rito Scozzese Antico ed Accettato

Källor

Externa länkar
 The Supreme Council, Ancient & Accepted Scottish Rite, Southern Jurisdiction, U.S.A.
  Northern Masonic Jurisdiction, Scottish Rite Freemasonry
Supreme Council of the Ancient and Accepted Scottish Rite for Russia

Frimureri
Bo Johansson (VD)

Bo Sören "Bosse Bank" Johansson, född 27 november 1965 i Sveg, Jämtlands län, är en svensk bankchef och tidigare styrelseordförande. Han var vd för Sparbanken Sjuhärad (tidigare Swedbank Sjuhärad) från 2002 till 2020. I 13 år var han ordförande i den allsvenska fotbollsklubben IF Elfsborg, från 2005 till 2017. I tre år, 2009–2012, var han också ordförande i Svensk Elitfotboll.

Johanssons smeknamn uppkom när han 2005 anlände till Borås, samma år som IF Elfsborgs nya hemmaplan Borås Arena stod färdig. För att särskilja Johansson från projektledaren för arenan, som bar samma för- och efternamn, kallades han "Bosse Bank" och projektledaren fick samtidigt smeknamnet "Bosse Bygg".

Referenser 

Män
Födda 1965
Personer inom Sveriges näringsliv
Levande personer
Personer från Sveg
Burgårdsparken

Burgårdsparken är en park i stadsdelen Heden i centrala Göteborg. Den anlades i början av 1800-talet, men har anor från 1600-talet. Arealen är omkring 3,5 hektar. 

Parken är belägen intill Evenemangsstråket, men separeras från Skånegatan av ett antal byggnader, bland annat Norska sjömanskyrkan och Filmstaden Bergakungen. Parkens övriga gränser utgörs av Levgrensvägen i norr, Valhallavägen i söder och Valhalla idrottsplats i öster. Gångvägen genom Burgårdsparken i nord-sydlig riktning fick namnet Katrinelundsstigen 2019.

Sevärdhet är ett välbevarat gammalt landeri, Stora Katrinelund. I Burgårdsparken ligger sedan 2008 en actionpark.

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor

Parker i Göteborg
Heden
Tidig nyengelska

Tidig nyengelska (på engelska: Early Modern English) kallas den engelska som utvecklades ur medelengelskan och som användes från slutet av 1400-talet till 1650. Den vidareutvecklades sedan till nyengelska.

Engelska
Historiska språkformer
Gösta Jeansson

Gösta Jeansson, född 21 februari 1901, död 16 mars 1976 i Lugano i Schweiz, var en svensk företagsledare verksam i Kalmar. Han var vicekonsul för Nederländerna. Gösta Jeansson var son till Ragnar Jeansson och brorson till John Jeansson.

Gösta Jeansson avlade studentexamen 1920, sedan studerade han vid handelshögskolan i Köln 1920–1921. Därefter tjänstgjorde han vid svenska generalkonsulatet i Marseille 1921–1922. Efter avslutad tjänst fortsatte han sina handelshögskolestudier i England 1923.
Efter avslutade studier startade han firma Neico G Jeansson & Co i Hamburg 1923, och var dess verkställande direktör 1924–1928.

Efter dessa erfarenheter kunde han inträda i familjeföretagen som, vid denna tid, var helt dominerande ställning i Kalmar. Den så kallade Jeansson dynastin hade vid denna tid en betydelsefull position i det svenska näringslivet, dess betydelse illustreras av att C.-H. Hermansson, i sina böcker
"Monopol och storfinans: de 15 familjerna" 1962–1971, fann anledning att uppmärksamma denna släkts betydelse för svenskt näringsliv.

Gösta Jeansson blev disponent för Margarin AB Svea 1928, AB Liva Fabriker 1946. År 1942 blev Gösta Jeansson verkställande direktör för K/B Ragnar L Jeansson & Söner och för AB Kalmar Marzipan-fabrik sedan 1952. Han var även styrelseledamot i dessa bolag, samt i Margarinbolaget AB.
Dessutom var han verksam som chef för Kalmarsunds SVF 1934–1946, dessutom var han ledamot av Kalmar hamndirektion 1929–1950.

Även om hans arbetsbördor förefaller att ha varit tunga engagerade han sig likväl i de stora samhällsfrågorna. Medlemskapet i Riksföreningen Sverige-Tyskland 1942, visar hur han följde sin egen övertygelse, trots att Nederländerna, vars vicekonsul han var, vid denna tid hade blivit ockuperat av det Tyska Riket.

Gösta Jeansson är begravd på Södra kyrkogården i Kalmar.

Källor 
Sveriges dödbok 1947–2006, (Cd-Rom), Sveriges Släktforskarförbund
Adolfson, Göran P. D. Jeanssondynastin : storfinans med Kalmardominans , Asklepios, 1993
Hermansson, C.-H. Monopol och storfinans. Stockholm: Arbetarkultur, 1962
Hermansson, C.-H. Monopol och storfinans: de 15 familjerna/C.-H. Hermansson, Förkortad och rev. utg. Stockholm: Rabén & Sjögren, cop. 1965
Hermansson, C.-H. 2. uppl., förkortad och rev. utg. Stockholm: Rabén & Sjögren, cop. 1966 Serie: Tema, 99-0110911-6
Hermansson, C.-H. Monopol och storfinans: de 15 familjerna 3. omarb. och rev. uppl. Stockholm: Rabén och Sjögren, 1971 Serie: Tema, 99-0110911-6 
Hübinette, Tobias. Den svenska nationalsocialismen: medlemmar och sympatisörer 1931-45. . Stockholm: Carlsson, 2002

 Jeansson, Gösta på SvenskaGravar.se

Externa länkar
Medlemsförteckning Riksföreningen Sverige-Tyskland 1938-42, Källa:Professor Hugo Odebergs arkiv (Lunds universitetsbibliotek), Riksföreningen Sverige-Tysklands arkiv (volym 1, Riksarkivet), Sverige-Tyskland (1/1938)

Främmande länders konsuler i Sverige
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Gravsatta på Södra kyrkogården i Kalmar
Födda 1901
Avlidna 1976
Män
Drake (artist)

Aubrey Drake Graham, känd under artistnamnet Drake, född 24 oktober 1986 i Toronto, Kanada, är en kanadensisk rappare, sångare, låtskrivare, skådespelare och entreprenör.

Biografi
Drake, som har en kristen far och en judisk mor, fick en judisk uppfostran med bar mitzva.
Han blev först känd för att spela Jimmy Brooks i TV-serien Degrassi: The Next Generation. I juni 2009 skrev Drake skivkontrakt med Young Money Entertainment och ett år senare släppte han sitt första studioalbum Thank Me Later, som debuterade som nummer ett på Billboard 200. Hans första singel från albumet, "Over", släpptes den 9 mars samma år och nådde nummer fjorton på Billboard Hot 100. 

Den 15 november 2011 släppte han sitt andra studioalbum Take Care. Albumet fick mycket bra kritik, bland annat 8,6 av 10 av ansedda Pitchfork Media. Albumet sålde platina på en dryg månad. Låten "Take Care" presenterades på MTV:s måste höra låtar lista tillsammans med låtar av Cher Lloyd och The Wanted.

Hans senaste album Certified Lover Boy släpptes den 3 september 2021.

Diskografi

Referenser

Externa länkar

 Drake på engelska Wikipedia (engelska)
 Drake på Instagram

Kanadensiska rappare
Kanadensiska R&B-musiker
Kanadensiska skådespelare
Födda 1986
Män
Levande personer
Personer från Toronto
Mononymt kända personer
William A. O'Neill

William Atchison O'Neill, född 11 augusti 1930, död 24 november 2007, var en amerikansk politiker och guvernör i Connecticut.

Karriär 
O'Neill föddes i Hartford, Connecticut. Han ägde en restaurang i East Hampton, Connecticut, och valdes till Connecticuts representanthus från East Hampton. Han var medlem av Demokraterna.

Han valdes till viceguvernör i Connecticut 1978 tillsammans med den sittande guvernören Ella T. Grasso.

Guvernör 
När Grasso avgick från ämbetet som guvernör på grund av sjukdom den 31 december 1980 blev O'Neill guvernör. O'Neill valdes själv till en hel mandatperiod 1982 och blev omvald 1986.

O'Neill fick nytta av en stark ekonomisk tillväxt i Connecticut under 1980-talet, när tillväxten på antal jobb i delstaten nådde sina högsta tal under senare tid. Delstaten hade stora budgetöverskott under denna tid. Hans stora seger i guvernörsvalet 1986 över Lowell Weickers allierade Julie Belaga hade också effekt på delstatens lagstiftande församling, som fick stora majoriteter från Demokraternas vänsterflygel, angelägna om att bygga ut delstatens administration. Delstatens finanser var i ett utsatt läge 1989, vilket ledde till stora skattehöjningar.

Lågkonjunkturen 1990 slog mycket hårt mot Connecticut. Fastighetsbranschen, bankerna och försvarsindustrin gick alla med förlust, vilket ledde till arbetslöshet och minskade skatteintäkter. I ljuset av fallande opinionssiffror och en delstatsbudget som fortsatte att visa underskott trots skattehöjningarna 1989, bestämde sig O'Neill tidigt under 1990 för att inte söka omval.

O'Neill avled den 24 november 24 2007 vid en ålder av 77 år. Både demokrater och republikaner såg honom som en genuin och hederlig person.

Födda 1930
Avlidna 2007
Guvernörer i Connecticut
Viceguvernörer i Connecticut
Män
Schakt (antologiserie)

Schakt var en serie svenska skräcknovellantologier, eller möjligtvis en tidskrift, som gavs ut mellan 2005 och 2007 med Kent Björnsson som redaktör och utgivare. Förlaget gav ut fem antologier: Mytiska maskiner och andra mardrömmar, Skrämmande skogar och andra osunda platser, Kosmiskt kaos och andra katastrofer, Krälande Cthulhu och andra bedrägliga blindskär och Mardrömmar i midvintertid och andra morbiditeter. Antologiserien publicerade noveller av bland andra Johan Theorin, K.G. Johansson, Andreas Roman, Gull Åkerblom och Rickard Berghorn. Johan Theorin tilldelades Catahyapriset för novellen "Endast jag är vaken", som publicerades i Mardrömmar i midvintertid och andra morbiditeter.

Källor 

Ej längre existerande svenska bokförlag
Svensk skräcklitteratur
Antologier
Georg Paijkull

Georg (försvenskat Göran) Paijkull, född 2 maj 1605 i  Reval, död 1 februari 1657 i Stockholm, var ett svensk friherre och riksråd.

Paijkull, som var son till Jürgen Claesson Paijkull och Margareta von Treijden, kämpade som ung i Gustav II Adolfs här, och deltog i flera slag. Paijkull befordrades genom graderna till överste och insattes 1642 som kommendant på det erövrade Olmütz. Här förde han ett hårt regemente; lät bland annat halshugga 28 borgare som förhandlat med kejsaren, och lät anstiftaren till förhandlingarna sönderslitas av hästar. År 1647 befordrades han till generalmajor, och deltog 1648 i erövringen av Prag. År 1651 utnämndes Paijkull till generallöjtnant, assessor i krigskollegium och friherre. År 1652 förordnades han till krigsråd och guvernör i Wismar och upphöjdes 1654 till riksråd.

Då Paijkull blev friherre, erhöll han som friherreskap 82 1/4 hemman i Wörå socken i Österbotten och skrev sig till Wöråborg samt herre till Ignets, Ferna, Willajacke, Skällnörö och Thalbo. I friherrebrevet står att han; "... förhållit sig tappert och manligen som en trogen och oförskräckt krigare; enkannerligen har han hollit oss til handa fästningen Olmitz i Mehren, vårt krigsväsende i Tyskland och särdeles i de keyserliga arfländerne til styrkio, der han fast i tu åhr af fienden blocquerad och belägrad, honom åtskilliga resor afslagit och repouserat hafwer." Han begravdes i Uppsala domkyrka. 

Georg Paijkull var gift med Sigrid Horn, dotter till riksrådet, friherre Claes Christersson Horn. Hon blev sedan omgift med riksrådet och kanslirådet Peder Sparre. Enda sonen Georg Carl, kammarherre hos änkedrottningen samt ryttmästare vid Livregementet, stupade som ogift i slaget vid Lund 1676 och slöt därmed denna friherrliga ätt.

Källor 

Biographiskt lexicon öfver namnkunnige svenska män, [elfte bandet], N M Lindh, Upsala 1845 s. 1f

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1605
Avlidna 1657
Män
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska generaler
Svenska friherrar
Svenska riksråd under 1600-talet
Gravsatta i Uppsala domkyrka
SBH
Krigsråd
Olli Markenros

Olli Juhani Markenros, född 18 december 1961 i Kotka i södra Finland, är en svensk musikalartist, skådespelare och röstskådespelare som gjorde den svenska rösten till Nalle Puh från 1990 till 1999, rösten till Hamm i Toy Story-filmerna och var även med i ett antal olika TV-program på TV-kanalen Cartoon Network. Idag är han bosatt i Malmö.

Teater

Roller

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
 
 

Svenska röstskådespelare
Födda 1961
Män
Levande personer
Svenska skådespelare
Svenska musikalartister
Charles J. McCurdy

Charles Johnson McCurdy, född 7 december 1797, död 8 juni 1891, var en amerikansk jurist, diplomat, politier och viceguvernör i Connecticut.

Tidigt liv
Charles J. McCurdy föddes i Lyme, Connecticut. Hans far, Richard McCurdy, hade tagit examen från Yale och var jurist till professionen, men ägnade sig åt jordbruk och att ta hand om sina ägor. Hans mor var Ursula Wolcott Griswold, sondotter till guvernör Matthew Griswold och dennes fru Ursula, som var dotter till Roger Wolcott, syster till Oliver Wolcott, faster till Oliver Wolcott, Jr. och mor till Roger Griswold, som alla var guvernörer i Connecticut. McCurcy var således släkt med många guvernörer i delstaten.

McCurdy började vid Yale College 1813 och tog examen 1817 med höga betyg.

Politisk karriär
McCurdy blev ledamot av Connecticuts senat 1832 och tjänstgjorde sedan som talman i Connecticuts representanthus 1840-1841 och 1844. Han valdes 1847 och 1848 till viceguvernör och talman i senaten. Han var viceguvernör medan Clark Bissell var guvernör, från den 5 maj 1847 till den 2 maj 1849.

Från 1850 till 1852 var han USA:s Chargé d'affaires till Österrike.

I juni 1855 utnämndes han till domare i Connecticut, och 1863 till domare i överinstans, en position som han hade till dess han blev för gammal enligt delstatens grundlag 1867.

Referenser

Viceguvernörer i Connecticut
Födda 1797
Avlidna 1891
Män
Andreas Lagergren

Karl Andreas (Ante) Lagergren, tidigare Petersson, född 18 augusti 1867 i Arby församling, Kalmar län, död 18 mars 1953, var en svensk ingenjör och järnvägsbyggare. Han tog sitt namn efter modern som var född Lagergréen och blev far till riksmarskalken Gunnar Lagergren.

Biografi
Lagergren avlade 1888 mogenhetsexamen i Kalmar och var därefter elev vid statens järnvägsbyggnader och vid Saltsjöbanan 1890–1891. Han avlade examen vid Kungliga Tekniska högskolan 1892 och blev vid Väg- och vattenbyggnadskåren löjtnant 1897, kapten 1907, major 1918 och överstelöjtnant 1926. Han tog avsked från nämnda kår 1932.

Lagergren tjänstgjorde vid byggandet av en rad järnvägar, som Malmö–Genarps Järnväg 1893–1894 samt Mellersta Östergötlands Järnväg, Västgötabanan och Östra Centralbanan 1895–1903. Han var verkställande direktör i Stockholm-Nynäs Förlags- och Trafik AB 1903–1905, i Nynäs Ångfartygs AB 1905–1908, i Trafik AB Stockholm-Nynäs 1905–1913, i Ostkustbanans AB 1913–1929, i Trafikförbundet Uppsala–Norrland 1927–1929 samt i AB Trafikförbundets Verkstäder 1924–1929.

Lagergren var bland annat även ledamot av Ostkustbanekommittén 1920–1922, styrelseledamot i AB Nynäs Villastad 1905–1913, i Ångfartygs AB Gotland 1907–1913 och i Forsbacka Järnverks AB 1927–1929. Han utgav  Över tre decennier som järnvägsbyggare (1942).

Lagergren är begravd på Djursholms begravningsplats.

Biografi

Källor
Svenska män och kvinnor, band 4 (1948), sid. 419f.
Vem är det (olika årgångar)

Noter

Officerare i Väg- och vattenbyggnadskåren
Personer från Arby socken
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Födda 1867
Avlidna 1953
Män
Peter Fendi

Peter Fendi, född 4 september 1796 i Wien, död 28 augusti 1842 i Wien, var en österrikisk konstnär under Biedermeier-perioden. Han målade porträtt och genrebilder. Han är mest känd för sina erotiska motiv och sina pionjärverk inom kromlitografin. Han var en framstående avtecknare av antikens minnesmärken. Som målare var han en av genrens populära representanter i Österrike och utbildade många lärjungar.

Fendi föddes i Wien som son till läraren Joseph Fendi och dennes fru Elisabeth. Eftersom han visade konstnärlig skicklighet som barn började han på S:ta Annas konstakademi som trettonåring, och studerade där i tre år. Genom bekantskap med Joseph Barth, konstsamlare och ögonläkare vid hovet, blev Fendi anställd på Kejserliga Mynt- och Antikkabinettet som tecknare. Han invaldes i Wiens konstakademi år 1836.

Galleri

Källor

Externa länkar 

Födda 1796
Avlidna 1842
Österrikiska konstnärer under 1800-talet
Män
Erotiska konstnärer
Zinkklorid

Zinkklorid är ett salt av zink och klor med formeln ZnCl2.

Egenskaper 
Zinkklorid är hygroskopiskt och uppträder i fyra olika, polymorfa kristallstrukturer. En snabbt nedkyld smälta av zinkklorid är däremot amorf. Det har ett, för ett salt, låg smältpunkt och är lättlösligt i vatten. Det har fyra hydrater; 1, 1½, 2½, 3 och 4.

När ammoniak leds genom en zinkkloridlösning bildas föreningen Zn(NH3)2Cl2 (zinkammoniumklorid). Det är ett salt där Zn(NH3)22+ är katjon och Cl– är anjon.

Framställning 
Industriellt framställs zinkklorid genom att behandla zinkblände med saltsyra.

Eftersom zinkblände också innehåller järnsulfid (FeS), som omvandlas till järn(II)klorid, så behöver lösningen renas från järn. Det görs genom att järn(II)kloriden oxideras till järn(III)klorid av klorgas. Järn(III)klorid hydrolyseras sedan av vattnet till järn(III)oxid som fälls ut och saltsyra som kan återvinnas.

För laboratoriebruk är det dock enklare att tillverka zinkklorid direkt från metallisk zink och saltsyra.

Användning 
 Zinkklorid används tillsammans med ammoniumklorid (NH4Cl) i flussmedel.
 Det används också som katalysator i många reaktioner inom organisk kemi.
 Zinkkloridlösning starkare än 64 % kan lösa upp stärkelse, cellulosa och silke och används därför inom textilindustrin för att rengöra konstfibrer.
 En blandning av zinkoxid och hexakloretan används i militära rökgranater. Den rök som bildas består av zinkklorid.

Se även 
 Ammoniumklorid
 Aluminiumklorid

Zinkföreningar
Klorider
Barnen i 67:an

Barnen i 67:an är en serie barn- och ungdomsböcker av den tyska författarinnan Lisa Tetzner. Serien handlar om en grupp pojkar och flickor med Paul, Erwin och Mirjam i centrum och tar sin början i Berlin i början av 1930-talet – men sedan sprids handlingen över hela världen; ty när nazisterna tar makten i Tyskland måste både Erwin och Mirjam gå i landsflykt, eftersom Erwins far är motståndare till nazismen och Mirjam är judinna. Serien har därför kallats "en odyssé".

Serien består av följande titlar:
 Fotbollen
 Paul och Erwin – består av två delar; Det stulna brödet och den tidigare utgivna Fotbollen
 Vi i 67:an

Senare har samtliga ovanstående titlar utgivits under titeln Barnen i 67:an

 Erwin i Lappland
 Skepp utan hamn
 De skeppsbrutnas ö - en robinsonad
 Mirjam i Amerika
 Var Paul skyldig? (äldre upplaga med titeln Är Paul skyldig?)
 Erwins återkomst
 Vi håller ihop

1930-talet i skönlitteratur
Tyska barnböcker
Tyskspråkig litteratur
Tysk barnlitteratur
Walter W. Powell

Walter W. "Woody" Powell, född 15 augusti 1951, är en amerikansk sociolog.

Powell tog sin Ph.D. i sociologi från State University of New York, Stony Brook.
Han är professor i pedagogik och i sociologi, organisation, managementvetenenskap och kommunikation vid Stanford University, där han varit verksam sedan 1999. Han har bland annat forskat i nyinstitutionell teori. 

Powell invaldes 2007 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien, samt utnämndes samma år 2007 till hedersdoktor vid Uppsala universitet

Källor

Externa länkar 
Walter Powells webbsida vid Stanford University

Amerikanska sociologer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1951
Män
Levande personer
Hoplon

Hoplon kallades de grekiska hopliternas sköld. 

Den var en stor rund sköld (litet oval) vars storlek skulle räcka som skydd för projektiler och svärdshugg. Avsikten var att det skulle vara billigt att utrusta hopliterna och ändå ge dem ett förhållandevis bra skydd.

Sköldar
Militärhistoria i antikens Grekland
Våriris

Våriris (Iris reticulata) är en  växtart inom familjen irisväxter.

Arten kan delas in i tre underarter:

subsp. bakerianasubsp. kurdicasubsp. reticulataBeskrivning 
Jorddelen är en knöl. Bladen liknar grässtrån. Blommans kalkblad är lilablå med en gul fläck i mitten. Vid blomningstiden, som i Sverige inträffar mars – april, är växten ca 15 cm hög, men bladen fortsätter att växa även därefter tills de blir ca 30 cm höga. Sedan vissnar de.

Habitat
Våriris växer vild i östra Turkiet, norra Iran och  Kaukasus. I Sverige  odlas den som trädgårdsväxt och är där tålig i odlingszonerna I…III. Plantering bör ske på hösten, varvid rotknölen sätts ca 10 cm djupt.

Sorter i handeln
Det finns ett flertal namnsorter i odling med osäker härstamning. De förs dock vanligen till Iris Reticulata''-gruppen.

Synonymer
För vetenskapliga synonymer, se Wikispecies.

Referenser

Noter

Webbkällor
Svensk Kulturväxtdatabas

Irisväxter
Vå Växtindex
Monte Carlo (olika betydelser)

Monte Carlo kan avse:

Monte Carlo – ett område i Monaco
Monte Carlo (kommun) – en kommun i Brasilien
Monte Carlo-rallyt – en rallytävling
Monte Carlo Masters – en tennisturnering
Monte Carlo-metod – en metod för numerisk analys
Monte Carlo-baletten – ett balettkompani
Monte Carlo (musikgrupp) – ett svenskt dansband
"Monte Carlo" (sång) – en musiksingel av det svenska dansbandet Larz-Kristerz
"Monte Carlo" (låt) – en melodifestivallåt framförd av Carli Tornehave
Monte Carlo (film, 2011) – en film med Selena Gomez, Katie Cassidy och Leighton Meester
Monte Carlo – en före detta restaurang och nattklubb i Stockholm, se Hästhuvudet 13

Se även
Montecarlo
Ludvig Daae

Flera personer har burit namnet Ludvig Daae, bland andra:

 Ludvig Daae (1809–77), norsk politiker, historiker och journalist.
 Ludvig Daae (1829–93), norsk jurist och politiker.
 Ludvig Daae (1834–1910), norsk professor i historia.