kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Telekonflikt

Telekonflikt är en oavsiktlig konflikt mellan radio-, telekrig- och radarsystem. Arbetet för att motverka telekonflikter är en del av elektromagnetisk kompatibilitet (EMC), med speciell hänsyn till störningar på radiofrekvenser. Telekonflikter visar sig som störningar när ett system tar emot oönskade signaler från ett annat. De kan uppstå när två system sänder på samma frekvens eller när frekvensernas övertoner harmoniserar. De kan också uppstå om någon komponent i det ena systemet skapar en frekvens som "läcker" ut och fångas upp av något annat system. En samling artiklar och rapporter på temat telekonflikt finns under Externa länkar nedan.

En metod att minska risken för telekonflikt är att öka isolationen mellan antennerna i dessa system .

Se även
Elektromagnetisk kompatibilitet
Antenn

Referenser

Externa länkar
Totalförsvarets forskningsinstitut:Elektroniska vådaskott viner i luften
Totalförsvarets forskningsinstitut:Telekonflikter till havs () Sid.25
Totalförsvarets forskningsinstitut:Telekonfliktforskning vid FOI 1995-2002, slutrapport

Radioteknik
Ulf Sjöstedt

Ulf Sjöstedt, född den 7 april 1935 i Karlstad, död den 2 maj 2009, var en svensk fotograf och författare.

Biografi
I slutet på 1950-talet flyttade Ulf Sjöstedt till Göteborg och utbildade sig i fotografi och grafisk design på Slöjdföreningens skola åren 1959-1962.
Han arbetade från 1964 till början av 1990-talet för Victor Hasselblad AB http://www.hasselblad.se/, Hasselblads kamerafabrik, bland annat som reklamchef och marknadsdirektör. Dessutom producerade han den internationella företagstidskriften Hasselblad Forum. Han var en period - åren innan Sjöstedt började på kamerafabriken - redaktör för Nordisk Tidskrift för Fotografi och hade fotospalter i tidningar som GT, GP och Aktuell Fotografi.

Fotografen och författaren
Ulf Sjöstedt var också vid sidan om sin karriär på Hasselblad en mycket flitig fotograf med ett brett motivområde.
Han gav ut ett tjugotal böcker, både konstnärliga böcker med bilder och fotoläroböcker. Som fotograf är han mest känd för sina bilder av ägg:

"Ägget kom för mig att representera den eviga, tidlösa formen samtidigt som dess innehåll av liv gav en känsla av mystik eller under."

Sjöstedts läroböcker som till exempel Fotoskolan:BILD används ofta i kurser och studiecirklar.

I böckerna En bok om några vänner (1971) och Så vi levde (2008) porträtterade han sina konstnärsvänner. Boken Cogito Ergo Sum (2005) innehåller enbart självporträtt.

Bibliografi
 Min bilderbok, Slöjdföreningens skola 1962
 En bok om några vänner, Bokbuskvist 1971
 Katarina-Stina och sommaren, Bokbuskvist 1976
 Sjön suger (illustratör), Wezäta 1976
 Mina mest subjektiva bilder, Hammaroffset 1979
 Den fotografiska bilden, Spektra 1979, rev. upplaga 1990
 Nya bilder, Pictura 1981
 Barn på bild, Spektra 1981
 Foto på resan, Spektra 1981
 Vid stranden (illustratör), Bokförlaget Exodus 1981
 Fotokompostition, Spektra 1984, rev. upplaga 1991
 Från Hellas till Rom (illustratör), Spektra 1988
 Folke Lind, Eget förlag 1989
 Island (illustratör), Spektra 1990
 Färgfotografi, Spektra 1990
 Närbildsfotografering, Aktuell Fotografi 1992
 Fotografisk bildtänkande, Spektra 1994
 Poetisk bilderbok, Bildibok 1994
 Israel (illustratör), Spektra 1994
 Porträttfotografering, Natur & Kultur/LT 1999
 Fotoskolan:BILD, Natur och Kultur/LT 2000
 Fotoskolan:KOMPOSITION, Natur och Kultur/LT 2002
 Mina katters tjänare, Warne Förlag 2004
 Cogito Ergo Sum, Warne Förlag 2005
 Så vi levde: 1960-talet som vi minns det (huvudförfattare) Hammar förlag 2008,

Separatutställningar i urval 
 Pictures, Pentax Gallery, London (1975).
 Galleri Reflex, Bryssel (1981).

Grupputställningar i urval 
 How We Live, Fotokina, Köln (1958)
 Unga fotografer, Moderna museet, Stockholm (1967)
 Fotografins historia, Konstmuseet, Göteborg (1979)
 Åter till verkligheten, Moderna museet, Stockholm (2009)

Referenser

Externa länkar 
 
 Fotografier av Ulf Sjöstedt

Födda 1935
Avlidna 2009
Svenskspråkiga författare
Svenska fotografer
Män
Ockupationszon

Ockupationszon, uppdelning av ett område i zoner av ockupationsmakter.

Se även 
 Ockupationen av Tyskland efter andra världskriget
 Ockupationen av Österrike efter andra världskriget

Politisk geografi
Kammarrätten i Göteborg

Kammarrätten i Göteborg är en förvaltningsdomstol, en av fyra kammarrätter i Sverige. Kammarrätterna är normalt andra nivå i de allmänna förvaltningsdomstolarnas instansordning.

Kammarrätten i Göteborg prövar främst mål och ärenden när beslut i närmast föregående instans – Förvaltningsrätten i Malmö, Förvaltningsrätten i Göteborg, Förvaltningsrätten i Karlstad, förvaltningsmyndighet belägen inom nämnda förvaltningsrätters domkretsar eller av svensk myndighet utom riket – har meddelats. Havs- och vattenmyndigheten, som har säte i Göteborg, och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, som har säte i Karlstad är två centrala statliga myndigheter vars ärenden överklagas från förvaltningsrätt till Kammarrätten i Göteborg.

I många fall krävs att kammarrätten meddelar prövningstillstånd för att den ska ta upp ett mål till behandling. Ett beslut eller en dom från kammarrätt kan normalt överklagas till Högsta förvaltningsdomstolen.

Kammarrätten i Göteborg hade 2021 cirka 120 anställda, varav ungefär 85 jurister, och är den näst största av de fyra kammarrätterna.

Historia 
Kammarrätten var från början en del av Kammarkollegiet som hanterade rikets räkenskaper. År 1695 beslutade kung Karl XI att bryta ut Kammarrätten från Kammarkollegiet. Vid förvaltningsrättsreformen 1972 byggdes kammarrättsorganisationen ut. Det innebar bland annat att Kammarrätten i Göteborg infördes. Den ursprungliga kammarrätten fick namnet Kammarrätten i Stockholm.

Kammarrätten i Göteborg invigdes den 11 oktober 1972 av kronprins Carl Gustaf.

Domare 
Kammarrättens chef och högsta domare har titeln kammarrättspresident. Chef för avdelning på kammarrätten har titeln kammarrättslagman, övriga ordinarie domare har titeln kammarrättsråd. På varje avdelning finns ett eller flera kammarrättsråd som tillika är vice ordförande (VOF). Den som är vice ordförande på en avdelning är ställföreträdare för ordföranden och biträder ordföranden i arbetet.

I kammarrätten finns även kammarrättsassessorer. En kammarrättsassessor har genomgått den så kallade domarutbildningen och tjänstgör som ledamot på en avdelning. Vidare finns kammarrättsfiskaler som genomgår domarutbildningen. Som adjungerad ledamot, t.f. kammarrättsassessor, genomgår kammarrättsfiskalen det sista steget i domarutbildningen.

Kammarrättspresidenter
 1972–1994: Nils Olof Wentz
 1994–1998: Elisabeth Palm
 1998–2003: Anitha Bondestam
 2003–2009: Hans-Jörgen Andersson
 2009–2011: Carl Gustav Fernlund
 2011–2014: Margareta Åberg
 2014–: Dag Stegeland

Kammarrättslagmän (urval)
 Arnold Joelsson
 Lisbeth Edlund (till 2011)
 Leif Nyström
 Stefan Holgersson (från 2010)
 Curt Rispe (till 2009)
 Margareta Åberg (2000–2005)

Källor

Externa länkar 
Kammarrättens hemsida

Goteborg, Kammarratten i
Myndigheter i Göteborg
Kammarrätten i Sundsvall

Kammarrätten i Sundsvall är en förvaltningsdomstol, en av fyra kammarrätter i Sverige. Kammarrätterna är normalt andra nivån i de allmänna förvaltningsdomstolarnas instansordning.

Kammarrätten i Sundsvall prövar främst mål och ärenden från Förvaltningsrätten i Falun, Förvaltningsrätten i Härnösand, Förvaltningsrätten i Umeå och Förvaltningsrätten i Luleå eller förvaltningsmyndighet i Dalarnas, Gävleborgs, Västernorrlands, Jämtlands, Västerbottens eller Norrbottens län. Huvudregeln är att ett myndighetsbeslut som överklagas till förvaltningsrätt prövas av den förvaltningsrätt inom vars domkrets ärendet först prövades av myndigheten. Trafikverket, som har säte i Borlänge, är en statlig myndighet vars ärenden vanligen kan överklagas till Kammarrätten i Sundsvall efter att först behandlats i vederbörlig förvaltningsrätt.

I många fall krävs att kammarrätten meddelar prövningstillstånd för att den ska ta upp ett mål till behandling. Ett beslut eller en dom från kammarrätt kan normalt överklagas till Högsta förvaltningsdomstolen.

Historia

Kammarrätten var från början en del av Kammarkollegiet som hanterade rikets räkenskaper. År 1695 beslutade kung Karl XI att bryta ut Kammarrätten från Kammarkollegiet.

Vid förvaltningsrättsreformen 1972 byggdes kammarrättsorganisationen ut. Det innebar bland annat att två avdelningar från den ursprungliga kammarrätten flyttades från Stockholm till Sundsvall och att Kammarrätten i Göteborg infördes. Den ursprungliga kammarrätten fick namnet Kammarrätten i Stockholm. Avdelningarna i Sundsvall ombildades 1974 till Kammarrätten i Sundsvall.

Domare
Kammarrättens chef och högsta domare har titeln kammarrättspresident. Chef för avdelning på kammarrätten har titeln kammarrättslagman. Övriga ordinarie domare har titeln kammarrättsråd.

Kammarrättspresidenter 
 1974–1998: Björn Orrhede
 2000–2003: Björn Ekman
 2003–2006: Kathrin Flossing
 2007–2009: Margareta Åberg
 2009–2016: Bertil Ekholm
 2016–: Ylva Johansson

Sundsvall, Kammarrätten i
Sundsvall
Torshälla församling

Torshälla församling är en församling i Rekarne kontrakt i Strängnäs stift. Församlingen ligger i Eskilstuna kommun i Södermanlands län. Församlingen utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung under namnet Torshälla stadsförsamling som 23 januari 1970 namnändrades till det nuvarande. Till församlingen införlivades 1952 från Torshälla landsförsamling samma område som från landskommunen införlivats i Torshälla stad.

Församlingen var till 1962 moderförsamling i pastoratet Torshälla stadsförsamling och Torshälla landsförsamling för att därefter utgöra ett eget pastorat.

Organister
1688 Carl.
1688 Israel Hansson.

Kyrkor 
Torshälla kyrka som användes även av Torshälla landsförsamling

Se även
Torshälla stad

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Församlingar i Strängnäs stift
Indelningar i Eskilstuna kommun
Tafahi

Tafahi (tonganska motu ʻo Tafahi) är en ö i ögruppen Niuas som tillhör Tonga.

Geografi
Tafahi ligger ca 9 kilometer nordöst om huvudön Niuatoputapu och är den minsta i ögruppen.

Ön är av vulkaniskt ursprung och har en sammanlagd areal om cirka 3,42 km² med en längd på ca 1,2 km och ca 2,8 km bred.

Den högsta höjden är vulkanen Piu-ʻo-Tafahi på ca 560 m ö.h.

Befolkningen uppgår till ca 100 invånare (1) där alla bor i öns enda bosättning på öns norra del. Förvaltningsmässigt utgör ögruppen ett del i distriktet Niuas division (2).

Ön kan endast nås med fartyg då den saknar flygplats.

Historia
Tongaöarna beboddes av polynesier sedan 2000-talet f.kr. under Lapitakulturen.

Den nederländske upptäcktsresanden Willem Corneliszoon Schouten och Jacob Le Maire blev i maj 1616 de första européerna att besöka Tafahi. Då namngavs ön Cocos Eylandt.

I augusti 1767 återupptäckte brittiske Samuel Wallis Tafahi och som då namngav ön Boscawen's Isle.

Externa länkar
 Om Tafahi
 Karta över Tafahi
 Bilder från Tafahi

Tongas öar
Svenska kyrkans församlingar

Svenska kyrkans församlingar utgör de minsta administrativa enheterna inom samfundet. Svenska kyrkans territoriella församlingsindelning omfattar hela Sverige. Indelningen beslutas av stiftsstyrelsen i respektive stift.

En församling inom Svenska kyrkan kallades fram till relationsändringen år 2000 även för kyrklig kommun, som motsats till den borgerliga kommunen.

Svenska kyrkans församlingar hade hand om folkbokföringen i Sverige fram till 1991, och därefter utgick folkbokföringen fortfarande från dessa församlingar fram till  1 januari 2016, då Sverige i stället fick distrikt.

Församlingstyper 
De allra flesta av kyrkans församlingar är territoriella församlingar. Utöver dessa finns så kallade icke-territoriella församlingar, vilka för närvarande (2006) är fem till antalet. Svenska kyrkan har också utlandsförsamlingar. Medlem i en utlandsförsamling är den medlem i Svenska kyrkan som är boende i utlandet och som har betalat medlemsavgift till församlingen.

Tidigare fanns ett relativt stort antal församlingar kopplade till ett militärt förband eller en garnison, så kallade militärförsamlingar eller garnisonsförsamlingar. Den enda kvarvarande militärförsamlingen är Karlskrona Amiralitetsförsamling.

Ledning, förtroendevalda och personal 
Två eller fler församlingar kan samverka inom ett pastorat som då utgör en kyrklig samfällighet. Pastoratet styrs i första hand av ett kyrkoråd som (oftast) är valt av kyrkofullmäktige som väljs av pastoratets kyrkotillhöriga invånare i kyrkovalet. Församlingar som ingår i pastorat har ett av pastoratets kyrkofullmäktige valt församlingsråd som styrelse.

Församlingar som inte ingår i pastorat har kyrkofullmäktige och kyrkoråd, men inte församlingsråd.

Verksamheten leds av en kyrkoherde, som också är självskriven ledamot av kyrkorådet (och församlingsråden).

Enligt Kyrkoordningen ska det finnas en kyrkoherde och minst en kyrkomusiker, som ska vara kantor eller organist, för varje församling.

I församlingen kan även andra präster än kyrkoherden och komministrar tjänstgöra, till exempel pastorsadjunkter och kontraktsadjunkter. Dessa är då anställda av stiftet och inte församlingen eller pastoratet.

Övriga anställda kan vara komminstrar, diakoner, församlingspedagoger, assistenter i församlingsarbete (församlingsassistenter, diakoniassistenter, barn- och ungdomsledare), församlingshemsvärdar (motsvarande), och personal för administration, fastighetsskötsel, griftegårdsskötsel och begravningsverksamhet.

Se även
 Kyrksocken
 Lista över Svenska kyrkans församlingar
 Sveriges administrativa indelning
 Sveriges indelning

Referenser

Externa länkar
 Svenska kyrkans församlingar 
 Svenska kyrkans kyrkoordning
Oscar för bästa smink

Nedan följer en lista över vinnare och nominerade av en Oscar för Bästa smink, (Academy Award for Best Makeup and Hairstyling). Priset har delats ut kontinuerligt sedan den 54:e galan, med undantag för 1983 då inget pris delades ut. Tidigare har priset delats ut två gånger som en Specialoscar under 60-talet. 

Rick Baker håller rekordet för både vinster och nomineringar, där han blivit nominerad 11 gånger, varav 7 av dessa lett till vinst.

Vinnare presenteras överst i gul färg och fetstil, och övriga nominerade för samma år och subkategori följer efter. Åren avser det år som filmerna hade premiär, varpå de sedan tilldelades priset på galan året efter.

Vinnare och nominerade

Specialoscar (1964-1968)

1980-talet

1990-talet

2000-talet

2010-talet

2020-talet

Se även
 Oscar för bästa kostym
 Oscar
 Makeup-artist

Källor 

 The Official Acadademy Awards® Database

Smink
Vetenskapsåret 1855



Händelser
 10 maj - Robert Wilhelm Bunsen uppfinner Bunsenbrännaren. 
 15 maj - Världsutställningen 1855 öppnas vid Champs-Élysées i Paris.
 James Clerk Maxwell förenar elektricitet och magnetism till en teori om elektromagnetismen och visar att ljuset är en elektromagnetisk vågrörelse.

Biologi
Okänt datum - Robert Remak publicerar Untersuchungen über die Entwickelung der Wirbelthiere i Berlin, med bevis för celldelning, vilket får stöd (men inte erkännande) av Rudolf Virchow.

Paleontologi
Okänt datum - Det första fossilet av archaeopteryx hittas i Bayern, men kommer inte identifieras förrän 1970.

Pristagare
 Copleymedaljen: Léon Foucault, fransk fysiker.
 Wollastonmedaljen: Henry Thomas de la Bèche, brittisk geolog

Födda
 5 januari - King Camp Gillette (död 1932), amerikansk affärsman och uppfinnare.
 21 januari - John Moses Browning (död 1926), amerikansk uppfinnare.
 28 januari - William Seward Burroughs (död 1898), amerikansk uppfinnare av en additionsmaskin.
 13 mars - Percival Lowell (död 1916), amerikansk astronom.
 5 november - Léon Teisserenc de Bort (död 1913), fransk meteorolog.

Avlidna
 23 februari - Carl Friedrich Gauss (född 1777),  tysk matematiker och fysiker.
 13 april - Henry Thomas de la Bèche (född 1796), geolog.
 7 juni – Friederike Lienig (född 1790), lettisk (balttysk) entomolog. 
 8 juli - William Edward Parry (född 1790), brittisk amiral och polarforskare.

Källor

Fotnoter
Urushiol

Urushiol är en olja som återfinns i växter i familjen Anacardiaceae speciellt Toxicodendron till exempel giftek, giftmurgröna och giftsumak.
Den återfinns också i nötskalet hos cashewnötter (Anacardium occidentale) och i växtsaften och skalet hos mango. 
Om man bryter bort skaftet på en grön mangofrukt så sprids en fin aerosol av växtsaft som orsakar kraftiga reaktioner hos en tidigare sensibiliserad person.
Den orsakar allergiska utslag vid kontakt med huden, vilket kallas urushiol-orsakad kontaktdermatit.
Namnet kommer från det japanska ordet urushi som betecknar en lack som tillverkas i ostasien från växtsaften av kiurushi-träd, Toxicodendron vernicifluum.
Oxidationen och polymerisationen av urushiol från trädets växtsaft i närvaro av fukt bildar en hård lack som används för att tillverka kinesiska och japanska lackvaror.

Urushiol är en gul oljig vätska med en kokpunkt mellan 200 och 210 °C. Den är blandbar med alkohol och eter men i det närmaste olöslig i vatten. 
Kemiskt sett är urushiol en blandning av flera närbesläktade föreningar. Var och en av dessa består av en katekol ersatt med en alkylkedja som har 15 eller 17 kolatomer.
Alkylgruppen kan vara mättad eller omättad. Den exakta blandningen beror på vilken art som oljan kommer.
Som exempel, uroshiololja från en giftek innehåller katekoler med C17 sidokedjor medan giftmurgröna och giftsumak mestadels innehåller katekoler med C15 sidokedjor.
Den allergiska reaktionen beror på graden av omättade alkylkedjor. Mindre än hälften av befolkningen reagerar på mättad urushiololja medan över 90% reagerar på urushiol med minst två dubbelbindningar.

Se även 
 Burows lösning, för behandling mot toxinet
 Bentoquatam, en skyddskräm
 Hapten
 Mango, innehåller urushiol
 Giftmurgröna, innehåller urushiol
 Toxin
 Giftek
 Pistach
 Cashew
 Anacardsyra

Källor

Externa länkar 
Poison Oak
The Poison Ivy Tutorial

Toxikologi
WP:Projekt Japan
Mac OS X v10.6

Mac OS X 10.6 "Snow Leopard" är ett Unix-operativsystem av Apple som lanserades 28 augusti 2009. Apples VD Steve Jobs talade om Snow Leopard under WWDC den 9 juni 2008, och tillkännagav i sitt anförande att man förväntades släppa operativsystemet om ungefär ett år. Vid WWDC den 8 juni 2009 meddelade Apple att säljstarten skulle bli i september 2009 men det började alltså säljas ett par dagar innan starten av september månad.

Fokus i utvecklingsarbetet med det nya systemet ligger inte på att tillföra särskilt många nya funktioner, utan man har istället lagt sin energi på att förbättra prestandan, ökat stödet för flerkärniga processorer, skriva om större delen av systemet i 64-bitars kod, och förändrat minneshanteringen med hjälp av en vidareutveckling av systemets operativsystemkärna ("kernel"). Ytterligare en nyhet är att Snow Leopard till skillnad från tidigare versioner av Mac OS inte längre har stöd för PowerPC-processorarkitekturen, på vilken Apple byggt sina Macintosh-datorer sedan år 1994, innan de under 2006 påbörjade en övergång till Intel-processorer (Intel Core, Intel Core 2 och Xeon).

Förändringar och förbättringar 
 Stöd för att ansluta till Microsoft Exchange Server i Adressboken, Mail och iCal.
 Stöd för att, i varje fall teoretiskt, kunna utnyttja upp till och med 16 TB RAM-minne. Detta stöd nås genom en vidareutveckling av 64-bitars kernelteknologier.
 Grand Central Dispatch – en parallell programmeringsteknologi som utvecklats av Apple för att få Mac OS X att bättre utnyttja flerkärniga processorer.
 QuickTime X – en ny 64-bitarsversion av QuickTime som har optimerat stöd för flera moderna kodekar.
 OpenCL (Open Computing Language) – möjliggör för utvecklare att kunna skapa program som använder grafikprocessorn för beräkningar som inte har med grafik att göra, för att på så sätt avlasta centralprocessorn och få ut mer kraft ur maskinen.
 Förbättrad prestanda i webbläsaren Safari, främst genom att använda SquirrelFish för att snabba upp avkodningen av JavaScript.

Systemkrav 
Enligt Apple:
 Intel-processor (svagaste Intel-processorn i en Macintosh är Intel Core Solo, som dock inte längre levereras av Apple)
 1 GB RAM
 DVD-enhet (för installation; ej nödvändig för datormodellen MacBook Air lanserad 20 oktober 2010 eller senare, till vilken operativsystemet levereras på ett USB-minne)

Källor 

Operativsystem
Operativsystem utvecklade av Apple
Programvaror 2009
Toxicodendron

Toxicodendron är ett släkte av träd, buskar och rankor i familjen Anacardiaceae eller sumakväxter. Som namnet (toxi-) antyder är alla arter i släktet giftiga, särskilt bladverk och mjölksaft.

Toxicodendron hörde förr till Rhus.

Referenser

Sumakväxter
BMW F10

BMW F10 är en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW sedan 2010.

BMW F10/F11
F10 är BMW:s interna utvecklingsnamn på den föregående BMW 5-serien, där F11 är den så kallade touring-modellen som är en kombi. Den har funnits på marknaden sedan hösten 2010 som årsmodell 2011. F10 skiljer sig märkbart från föregångaren designmässigt med en mer upprätt front och att det speciella bakparti som den tidigare designchefen Chris Bangle försåg alla sina bilar med nu försvunnit. F10 också designad efter Bangles avgång av Holländaren Adrian van Hooydonk. Åsikterna om designen är blandad. Vissa hävdar den är klar bättre än föregångaren, andra att den är tråkig. De flesta torde vara överens om att den är mer återhållsam. 

F10 har fått mycket beröm för sitt lugna körbeteende och för att den i positiv mening påminner om storebror F01 när det gäller interiör design och materialval.

BMW F07 Gran Turismo

Det finns även en halv-kombiversion av 5-serien som vissa betraktar som en 7-serie med avkortat bakparti. Den heter 5-serie Gran Turismo och har internbeteckning F07. Samt då den ovan berörda kombiversionen F11. Dessutom är det inte bara internbenämningarna som är mycket lika med aktuell version av 7-serien, F01. De har även många komponenter gemensamt under skalet.

Motor

Bilder

Externa länkar
 BMW Sverige

F10
Bakhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Johann Friedrich Pfaff

Johann Friedrich (ibland stavat Friederich) Pfaff, född den 22 december 1765 i Stuttgart, död den 21 april 1825 i Halle an der Saale, var en tysk matematiker. Han arbetade framförallt med integralkalkyl och partiella differentialekvationer. Han var bror till Christoph Heinrich och Johann Wilhelm Andreas Pfaff.  

Pfaff blev professor i Helmstedt 1788 och i Halle 1810. Bland hans lärjungar märks Carl Friedrich Gauss, Johann Christian Martin Bartels, Christian Ludwig Gerling, Carl Brandan Mollweide, August Ferdinand Möbius, Johann August Grunert och Friedrich Carl Wex. År 1793 blev han korresponderande ledamot av ryska vetenskapsakademien, 1812 av preussiska vetenskapsakademien och 1821 av franska vetenskapsakademien. 

Hans främsta arbeten ägnades åt teorin för differentialekvationers integration. Särskilt behandlade han en anmärkningsvärd andragradsekvation, vilken sedan blivit uppkallad med hans namn, samt framställde en allmän metod för integration av partiella differentialekvationer av första ordningen med ett godtyckligt antal variabler. Han tillhörde den så kallade kombinatoriska skolan och sökte även i flera avhandlingar tillämpa kombinatoriken inom den högre analysen. Av hans skrifter kan nämnas Commentatio de ortibus et occasibus siderum apud auctores classicos commemoratis (1786), Disquisitiones analyticæ (1797) och Methodus generalis, æquationes differentiarum partialium... complete integrandi (1814-15).

Källor

Tyska professorer i matematik
Personer verksamma vid Helmstedts universitet
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Ledamöter av Rysslands Vetenskapsakademi
Ledamöter av Preussiska vetenskapsakademien
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Matematiker under 1700-talet
Matematiker under 1800-talet
Tyska forskare under 1700-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Stuttgart
Födda 1765
Avlidna 1825
Män
Ugglan
Alumner från Göttingens universitet