kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mikael Lindberg

Mikael Lindberg, född 1983, är en svensk bandyspelare som spelar för IFK Kungälv.

Lindberg lämnade moderklubben Ale Surte BK 2001 för IFK Kungälv. Säsongen 2004/2005 gick han till IFK Vänersborg och spelade i Allsvenskan säsongen 2004/2005. Säsongen 2005/2006 kom Lindberg tillbaka till IFK Kungälv och blev utsedd till lagkapten. Säsongen 2008/2009 vann han interna skytteligan med 17 gjorda mål. Han debuterade i landslaget i oktober 2011 med två träningsmatcher mot Ryssland i Kazakstan och blev då IFK Kungälvs första landslagsman sedan 1996.

Klubbar 
1988-2001 Ale Surte BK
2001-2004 IFK Kungälv
2004-2005 IFK Vänersborg
2005- IFK Kungälv

Källor 

Svenska bandyspelare
Bandyspelare i IFK Kungälv
Män
Födda 1983
Levande personer
Bandyspelare i IFK Vänersborg
Alexandros Nikolaidis

Nation:  

Alexandros Nikolaidis, född 17 oktober 1979 i Thessaloniki, död 14 oktober 2022 i Thessaloniki, var en grekisk taekwondoutövare. 

Han tog OS-silver i tungviktsklassen i samband med de olympiska taekwondo-turneringarna 2004 i Aten efter att ha förlorat mot sydkoreanen Moon Dae-sung. Han vann ännu en silvermedalj i fyra år senare i Peking efter en förlust mot sydkoreanen Cha Dong-min i finalen.

Referenser

Externa länkar
Sports-reference.com 

Grekiska kampsportare
Grekiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2004
Olympiska silvermedaljörer 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Grekland
Tävlande i taekwondo vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Grekland
Tävlande i taekwondo vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Grekland
Tävlande i taekwondo vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Grekland
Tävlande i taekwondo vid olympiska sommarspelen 2012
Grekiska idrottare under 2000-talet
Personer från Thessaloníki
Födda 1979
Avlidna 2022
Män
James Nicol

För den brittiske musikern med detta namn, se Jimmie Nicol

James Nicol, född 12 augusti 1810 i Traquair, nära Innerleithen i Peeblesshire, död 8 april 1879, var en skotsk geolog och mineralog.

Nicol, som var prästson, studerade från 1825 vid universitetet i Edinburgh, där han fick stort intresse för geologi och mineralogi. Han fortsatte därefter sina studier i Bonn och Berlin. Efter hemkomsten studerade han ivrigt hemtrakternas geologi och författade artiklar om Peeblesshires och Roxburghshires geologi, vilka prisbelönades av Highland Society. Han utvidgade senare sin forskning till andra delar av Skottland och utgav sin Guide to the Geology of Scotland (1844).

År 1847 blev han assistant secretary vid Geological Society of London och utnämndes 1849 till professor i geologi vid Queen's College i Cork. År 1853 blev han professor i naturhistoria vid universitetet i Aberdeen, en befattning vilken han lämnade kort före sin död. Hans främsta senare skrifter var On the Structure of the North-Western Highlands (Quarterly Journal, Geological Society, 1861) och On the Geological Structure of the Southern Grampians (ibid., 1863)

Övriga skrifter i urval
Manual of Mineralogy (1849) 
Elements of Mineralogy (1858, andra upplagan 1873) 
Geological Map of Scotland (1858) 
Geology and Scenery of the North of Scotland (1866)

Brittiska geologer
Brittiska mineraloger
Brittiska professorer
Födda 1810
Avlidna 1879
Män
Alumner från Bonns universitet
Vampire Weekend (musikalbum)

Vampire Weekend är det självbetitlade debutalbumet av amerikanska indie rockbandet Vampire Weekend. Albumet släpptes 30 januari 2008.

Låtlista 
 "Mansard Roof" - 2:07
 "Oxford Comma" - 3:15
 "A-punk" - 2:17
 "Cape Cod Kwassa Kwassa" 3:34
 "M79" - 4:15
 "Campus" - 2:56
 "bryn" - 2:13
 "One (Blake's Got a New Face)" - 3:13
 "I Stand Corrected" - 2:39
 "Walcott" - 3:41
 "The Kids Don't Stand a Chance" - 4:03

Album av Vampire Weekend
Musikalbum 2008
Amerikanska debutalbum
Zhou Jihong

Nation:  

Zhou Jihong (pinyin: Zhōu Jìhóng), född 11 januari 1965 i Wuhan, Hubei, är en kinesisk simhoppare. 

Hon vann silvermedalj i damernas 10 meter höga hopp i de asiatiska spelen 1982 i New Delhi och i olympiska simhoppstävlingarna 1984 i Los Angeles. Zhou är gift med den före detta kinesiska badmintonspelaren Tian Bingyi som nu är coach för Kinas nationella badmintonteam.

Zhou tog OS-guld i höga hopp i samband med de olympiska simhoppstävlingarna 1984 i Los Angeles.

Referenser

Kinesiska simhoppare
Födda 1965
Kvinnor
Olympiska guldmedaljörer 1984
Levande personer
WP:Projekt Kina
Personer från Wuhan
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Kina
Tävlande i simhopp vid olympiska sommarspelen 1984
Kinesiska olympiska guldmedaljörer
Alumner från Pekinguniversitetet
Carl Stjern

Carl Alfred Fredriksson-Stjern, född 1857 i Kville socken i Bohuslän, död 1934 på Galtö i Lurs socken i Bohuslän, var en svensk båtbyggare. 

Carl Stjern flyttade i ungdomen till Orust, troligen till Kungsviken. Där arbetade han vid olika båtbyggerier. Han anses ha bordfyllt ett 25-tal jakter under sin tid på Orust. Jakterna användes för fiske eller som fraktfartyg eller omväxlande för dessa uppgifter.

När Stjern kom tillbaka till norra Bohuslän från Orust, bosatte han sig först på Resö. Men något senare flyttade han till Galtö innanför Resö. På Galtö hade Stjern hittat, dels en bra plats för sitt båtbyggande, dels sin blivande hustru, Lina (Aqvelina Kunigunda Alexandersdotter) född 1862. De  gifte sig 1884.

Båtbyggeriet förlades till Galtös sydvästra strand på ett flackt område med jämn sjöbotten utanför. Varvet var beläget öster om Ladholmen (koordinater: ). Det första Galtöbygget blev Albertina, en jakt på 42 fot. Samtliga byggen på Galtö kom att göras under bar himmel, så var vanligast på den tiden. Samtliga Stjerns byggen hade klinkbyggt skrov.

Stjern växlade mellan att bygga jakter på Galtö, på varven på Orust samt på olika platser i norra Bohuslän i anslutning till beställarens hemort. Ett väldokumenterat Orustbygge av Carl Stjern är en 45-fots fraktjakt, Vega, byggd 1892 för leverans till Skärhamn. Vega har blivit uppmätt två gånger, 1923 och 1931. Uppmätningsritningarna finns bevarade. Ritningar var annars inget som dåtidens båtbyggare i regel använde.

Stjern levererade sitt sista nybygge från Galtö år 1931 eller 1932, men han fortsatte med att reparera båtar på Galtö till augusti 1934.

Källor 
 Sörenson, Reiners; Stjerns Båtbyggeri på Galtö, Träbiten 93, Föreningen Allmogebåtar.

Se även 
Båtbyggnad
Skeppsbyggnad

Svenska båtkonstruktörer
Personer från Kville socken
Födda 1857
Avlidna 1934
Män
Carl-Uno Hanno

Carl Uno Arent Hanno, född 21 augusti 1937 i Vojakkala, Nedertorneå socken, är en svensk författare och museiman. 

Hanno, som är son till Uno Hanno, har avlagt filosofie kandidat-examen vid Uppsala universitet. Han har varit anställd vid Västernorrlands museum och Landsarkivet i Härnösand innan han fick en tjänst vid Norrbottens museum i Luleå. Vidare tog han initiativ till Folkrörelsernas arkiv i Norrbotten. 

Hanno har skrivit ett antal böcker och artiklar om Tornedalens historia och om norrländsk emigration till Brasilien och Sovjetunionen. 

1988 blev Hanno ordförande i Svenska Bastuakademien.

Bibliografi i urval
Pingla och skälla : om bottniskt gälbgjuteri  1973
Bottniska bössor : snapplåsmekanismer 1976
Vittangi : en bok om en livskraftig bygd  (redaktörskap) 1977
Kukkolaforsen 1982
 Migration på Nordkalotten 1983
Kukkolankoski : Jylhä  1991
Arkivreda : kortfattad handledning för skötseln av arkivet i en folkrörelseorganisation  (tillsammans med Börje Hjorth) 1994

Externa länkar
Folkrörelsernas arkiv i Norrbotten

Svenskt museifolk
Svenska författare under 1900-talet
Personer från Nedertorneå socken
Födda 1937
Levande personer
Män
Ingvar Garell

Ingvar Elof Garell, född 10 december 1901 i Råda församling, Göteborgs och Bohus län, död 28 maj 1979 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, var en svensk tennisspelare och flerfaldig svensk mästare i dubbel aktiv på elitnivå från cirka 1925 och hela 1930-talet.

Ingvar Garell var aktiv under samma period som Sune Malmström, Marcus Wallenberg (1899–1982), och under senare delen av karriären Curt Östberg, Kalle Schröder och Nils Rohlsson. Garell lyckades aldrig vinna något svenskt mästerskap i singel, men nådde vid ett tillfälle final mot Sune Malmström. Han förlorade det mötet knappt efter att i ett skede först ha spelat till sig två matchbollar. Garell har beskrivits som vesslesnabb på banan.

Garell var främst dubbelspelare och vann 1927–1939 nio svenska mästerskapstitlar, första gången med John Söderström, de övriga åtta tillsammans med någon av Schröder, Rohlsson eller Östberg. Bland meriterna finns också tre svenska mästerskap i mixed dubbel perioden 1927–1937. Den första titeln vann han tillsammans med Sigrid Fick.

Garell deltog i det svenska Davis Cup-laget tillsammans med Wallenberg och Malmström 1926–1929 och selade totalt 7 matcher, han vann två av dem. I ett möte mot Tjeckoslovakien 1928 tog Garell set på storspelaren, sedermera tyske DC-spelaren, Roderich Menzel. Garell deltog 1936 i det första svenska Kings Cup-laget.

Ingvar Garell spelade också bordtennis på svensk elitnivå. Som tennisspelare var han ofta inbjuden att spela med kung Gustaf V, som brukade spela under pseudonymen Mr G. Garell gav 1938 ut boken Sådan var han Mr G på Bonniers Förlag  

Garell var också tillsammans med Nils Åhlund huvudredaktör för boken Svensk lawntennis 1906-1931 som utgavs av Svenska lawntennisförbundet. Ingvar Garell är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

Svenska tennisspelare
Svenska idrottare under 1900-talet
Personer från Råda socken, Askims härad
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1901
Avlidna 1979
Män
Chen Bingde

Chen Bingde, född i juli 1941 i Nantong, Jiangsu, är en kinesisk general och kommunistisk politiker. Han var stabschef i Folkets befrielsearmé 2007-12.

Chen värvades till Folkets befrielsearmé 1961 och gick med i Kinas kommunistiska parti 1962. Han utnämndes till generalmajor i september 1988, generallöjtnant i juli 1995 och general 2002. Han har varit ledamot i Centralkommittén i Kinas kommunistiska parti 1997-12.

Han har varit befälhavare över Nanjings militärregion, som spelar i nyckelroll i landets strategi gentemot Taiwan. Han var ledamot i Centrala militärkommissionen 2004-12 och var tidigare chef för avdelningen för krigsutrustning, i vilken kapacitet han också hade ansvar för Kinas rymdprogram. 2007 blev han utnämnd till stabschef.

Källor
Biografi från China Vitae (på engelska)

Födda 1941
Kinesiska kommunister
Kinesiska generaler
Män
Levande personer
Personer från Nantong
WP:Projekt Kina
Ferrari 553 Squalo

Ferrari 553 Squalo och efterträdaren Ferrari 555 Super Squalo är en serie formel 1-bilar, tillverkade av den italienska biltillverkaren Ferrari mellan 1953 och 1956.

Bakgrund
Till säsongen 1954 infördes ett nytt formel 1-reglemente med 2,5-liters sugmotorer. Aurelio Lampredi fyrcylindriga motor, som använts i formel 2-bilarna under föregående säsonger, var konstruerad för att kunna förstoras och Ferrari fortsatte att använda denna beprövade kraftkälla. Det visade sig vara ett misstag, eftersom motorn hela tiden hade ett effektmässigt underläge gentemot konkurrenterna Maseratis sexcylindriga- och Lancias och Mercedes-Benz åttacylindriga motorer.

Utveckling

553 Squalo
553 Squalo var den första Ferrari-modell som byggdes med burram uppbyggd av tunna rör. Den hade även bränsletankar placerade mellan hjulaxlarna på utsidan av sittbrunnen. Det udda utseendet gav bilen tillnamnet Squalo (italienska för haj). Bilen debuterade i formel 2-utförande med tvålitersmotor i slutet av 1953.

Under 1954 var bilen avsedd att vara Ferraris vapen i världsmästerskapet, men den visade sig lida av problem med tillförlitligheten och stallet fortsatte även att tävla med den äldre 625-modellen. När stallet löste dessa bekymmer klagade Scuderia Ferraris förare på bilens vägegenskaper och fortsatte hellre köra den äldre 625:an.

555 Super Squalo
Till 1955 presenterades den vidareutvecklade 555 Super Squalo, med förbättrat chassi för bättre vägegenskaper. Problemet med den klena motorn återstod dock och bilen var inte konkurrenskraftig.

Senare under säsongen tvingades Scuderia Lancia lägga ned verksamheten och Gianni Lancia skänkte D50-bilarna till Ferrari. Ferrari valde att avsluta utvecklingen av Squalo-modellen och satsa på Lancia-bilen istället. Sista framträdandet för 555:an blev vid Argentinas Grand Prix 1956, då försedd med Lancias V8-motor.

Tekniska data

Tävlingsresultat

Formel 1-VM 1953
Squalo-modellen debuterade med en tvålitersmotor under huven i slutet av säsongen 1953, när Umberto Maglioli körde in på en åttonde plats i Italiens Grand Prix.

Formel 1-VM 1954
Efter att ha dominerat världsmästerskapet under formel 2-eran mötte Ferrari-stallet betydligt tuffare konkurrens under säsongen 1954. 553-modellen tog bara en seger under året, när Mike Hawthorn vann Spaniens Grand Prix.

Tack vare insatserna med den äldre 625-modellen slutade José Froilán González ändå tvåa i förarmästerskapet, med kollegorna Hawthorn på tredje och Maurice Trintignant på fjärde plats.

Formel 1-VM 1955
Säsongen 1955 blev ännu magrare och den vidareutvecklade 555 Super Squalo tog som bäst två tredjeplatser under året, med Giuseppe Farina i Belgiens Grand Prix och Eugenio Castellotti i Italiens Grand Prix.

Bäste Ferrari-förare i förarmästerskapet blev just Castellotti med en tredjeplats, hjälpt av poäng han tagit i början av säsongen i Lancia-stallet.

Källor
Ferrari, av Hans Tanner och Doug Nye, 1984.

Noter

Externa länkar

 barchetta.cc 
 ultimatecarpage.com om 555 Super Squalo. 

553
Historiska tävlingsbilar
Bakhjulsdrivna fordon
Baweanhjort

Baweanhjort eller Kuhls hjort (Axis kuhlii) är en däggdjursart i familjen hjortdjur. Djuret är endemisk på den 190 km² stora indonesiska ön Bawean som ligger mellan Java och Borneo.

Kännetecken 

Denna hjort liknar sin nära släkting svinhjort men pälsen är alltid enfärgade och saknar fläckar. Pälsens färg är brun och svansen är lite yvig. Som hos flera andra djur som lever i skogar är mankhöjden lite kortare än höjden vid höften. På så sätt har hjorten bättre framkomlighet bland den täta undervegetationen. Hornen är jämförelsevis korta och sluter hos fullvuxna hannar i tre taggar. Bara hannar bär horn. Kroppslängden ligger omkring 140 centimeter, mankhöjden mellan 65 och 70 centimeter och vikten mellan 50 och 60 kilogram.

Levnadssätt 

Baweanhjorten vistas i skogar och är aktiv på natten. På dagen vilar den gömd bland den täta undervegetationen. Djuret använder sovplatser ofta flera dagar i rad och skapar stigar för bättre framkomlighet. Vanligen lever varje individ ensam men ibland syns de i par. Födan utgörs främst av blad och gräs.

Det finns inga särskilda parningstider men de flesta ungdjuren föds mellan februari och juni. Dräktigheten varar mellan 225 och 230 dagar och sedan föds normalt ett ungdjur, tvillingar förekommer sällan. Nyfödda baweanhjortar har otydliga fläckar men de försvinner efter några dagar.

Hot 

Arten hotas främst av levnadsområdets förstöring samt av förvildade tamhundar. IUCN listar arten därför och på grund av det begränsade utbredningsområde (det minsta av alla hjortdjur) som akut hotad (critically endangered). Enligt en uppskattning från 2006 finns bara mellan 250 och 300 individer kvar.

Systematik 

Ibland antas att baweanhjorten och calamianhjorten inte utgör självständiga arter. De betraktas av vissa zoologer som förvildade svinhjortar som flyttades av människan till sina öar. Andra forskare tror att baweanhjorten är resten av en större population som kom till ön under pleistocen, när Bawean hade en landbro till Java.

Djurets andra svenska namn och epitet i det vetenskapliga namnet syftar på den tyske zoologen Heinrich Kuhl.

Referenser 

 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 1999, .

Externa länkar 
 Ytterligare information på engelska och bilder

Hjortdjur
Däggdjur i orientaliska regionen
Maria Andersson

Maria Andersson kan syfta på:

 Maria Andersson (företagare) (1837–1922), svensk företagare, filantrop och pionjär inom modern mentalvård
 Maria Andersson (skådespelare) (född 1960), svensk skådespelare
 Maria "Mia" Frisk (född 1969), svensk kristdemokratisk politiker, hette tidigare Andersson
 Maria Andersson (musiker) (född 1981), svensk musiker, sångare och gitarrist i Sahara Hotnights
 Maria Andersson (friidrottare), svensk friidrottare, vinnare av Lidingöloppet i klassen damer 30 kilometer, 1998
Friedrich Theodor von Schubert

Friedrich Theodor von Schubert, född 30 oktober 1758 i Helmstedt, Tyskland, död 21 oktober 1825 i Sankt Petersburg, Ryssland var en tysk astronom och geograf verksam i Ryssland.

Biografi
Teodor var son till Johann Ernst Schubert, professor i teologi och abbot i Michaelstein Abbey. Han studerade teologi, men gillade det inte och reste utomlands, först till Sverige 1779, därefter till Bartelshagen, där han blev informator för major von Cronhelms barn. Eftersom majoren var intresserad av matematik och astronomi var Theodor tvungen att själv studera dessa ämnen för att kunna undervisa i dem. Han gifte sig sedan med dottern till majoren, Luise Friederike von Cronhelm, varpå reste han till Tallinn i Estland, för ett nytt uppdrag som privatlärare. Han flyttade vidare till Haapsalu, där han undervisade unga adelsmän i matematik, som en förberedelse för ett liv som officer. 

År 1785 blev Teodor assistent i ryska vetenskapsakademin som geograf, 1800 akademiens bibliotekarie och i juni 1789 blev han fullvärdig medlem i akademin. År 1803 blev han chef för akademins astronomiska observatorium och 1805 ingick han i den misslyckade ryska expeditionen till Kina, tillsammans med sin son. Han valdes till utländsk hedersledamot vid American Academy of Arts and Sciences 1812. 
 
Teodor producerade inte enbart några vetenskapliga verk, utan också böcker om populariserad astronomi. Mellan 1788 och 1825 publicerade han St. Petersburger Kalender, och mellan 1808 och 1818 St. Petersburger astronomischen Taschenkalender. Han skrev också för tidningarna och för den tyskspråkiga St. Petersburger Zeitung, som han redigerade från 1810 fram till sin död.

Teodors son Friedrich von Schubert var general i den ryska armén och upptäcktsresanden.

Namngivning
Månkratern Schubert är uppkallad efter honom.

Bibliografi
 Populäre Astronomie. 3 band, Petersburg (1808–10)
 Theoretische Astronomie. 3 band, Petersburg 1798. Översatt till franska som Traite d'astronomie theorique, publicerad 1834 av Perthes & Besser.
 Astronomische Bestimmung der Längen u. Breiten. Petersburg 1806 
 Geschichte der Astronomie. Petersburg 1804
 Vermischte Schriften, 7 band, Tübingen 1823–26 (4 band) and Leipzig 1840 (3 band).

Referenser

Noter

Biography from Pierer's Universal-Lexikon, 4th edition 1857–1865 (in German)
Biography from the Allgemeine Deutsche Biographie, 1891 (in German, at Wikisource)

Externa länkar

Män
Födda 1758
Avlidna 1825
Personer från Helmstedt
Tyska astronomer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer i Ryssland under 1800-talet
Ugglan
Birger Slotte

Birger Andreas Slotte, född 7 oktober 1900 i Karleby, död 29 april 1983 i Helsingfors, var en finländsk båtkonstruktör och skeppsbyggnadsingenjör.

Slotte ritade ett flertal båtar för R-regeln, finska särklass A-båtar och Havskryssare. Han studerade båtkonstruktion i Charlottenburg i Tyskland och praktiserade på ett flertal varv i Finland, Tyskland och Nederländerna. Slotte var anställd på Crichtons och Wärtsiläs varv samt Det Norske Veritas. Han var medlem av Helsingfors Segelsällskap.

Segelbåtar ritade av Slotte

Källor

Vidare läsning
 Frisk bris 100-årsjubileumsnummer 1/2003

Födda 1900
Finlandssvenskar
Finländska båtkonstruktörer
Avlidna 1983
Män
Personer från Karleby
Wärtsilä
Lindisfarne Castle

Lindisfarne Castle är ett slott från 1500-talet på ön Lindisfarne i England.

Slottet är beläget i det som en gång var det oroliga gränsområdet mellan Skottland och England, och är byggt högst upp på stenkullen Beblowe, som är öns högsta punkt. Som byggnadsmaterial användes stenar från det gamla klostret.

På tidigt 1900-tal gjordes den gamla fästningen om till familjebostad av arkitekten sir Edwin Lutyens.

Flera filmer har spelats in här, bland annat Roman Polańskis Djävulsk gisslan.

Externa länkar 

Slott i England
Agnes Cecilia – en sällsam historia

Agnes Cecilia – en sällsam historia är en roman av Maria Gripe utgiven 1981. Boken radiosändes som sommarlovsteater 1984 och filmatiserades 1991. Boken har även dramatiserats på scen av föreningen Charlies Teater i Skara, med urpremiär i december 2018.

Även på Örebro Teater uppfördes en pjäs hösten 2019

Handling 
Noras föräldrar omkommer i en bilolycka när hon är fem år gammal. Därefter får hon bo hos släktingarna Karin, Anders och deras son Dag. Nora får ett bra liv med mycket kärlek, men under ytan ligger alltid den gnagande känslan av att ha blivit övergiven. 

Efter att familjen har flyttat till ett nytt hem börjar Nora uppleva saker hon inte kan förklara. Fotsteg som stannar utanför hennes dörr, olyckor hon nätt och jämnt klarar sig undan tack vare anonyma telefonsamtal samt ett underligt paket som kommer i hennes ägo.

Nora söker tillsammans med Dag efter svaren på frågorna omkring henne, och kommer fram till att förklaringarna kanske ligger närmare till hands än hon någonsin kunnat ana.

Boken är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009).

Källor

Fotnoter

Tryckta källor 
 

Skönlitteratur 1981
Svenskspråkig skönlitteratur
Svenska romaner som blivit film
Böcker som blivit film
Verk av Maria Gripe
Carl Gottfried Helvig

Carl Friedrich Ludwig Gottfried (von) Helvig, född 7 september 1765 i Wolgast, Svenska Pommern, död 11 maj 1844 i Berlin, var svensk-preussisk militär. Han var från 1803 gift med Amalia von Helvig.

Biografi
Helvig blev vallmästare vid fortifikationen 1781, tog samma år värvning som artillerist vid Göta artilleriregemente i Göteborg och deltog i Teaterkriget. Helvig tillfångatogs i slaget vid Kvistrum. Han blev underlöjtnant vid regementet 1789.

Helvig blev 1791 underlöjtnant vid Stralsunds artilleribataljon, kommenderades 1792 till Stockholm för att biträda vid uppsättande av ridande artilleriet och utnämndes 1794 där till stabskapten. År 1795 befordrades han till major vid Wendes artilleriregemente, 1802 till överstelöjtnant vid Göta artilleriregemente, 1805 till kungens generaladjutant, överste i och inspektör för artilleriet samt 1807 till generalfälttygmästare och chef för allt artilleri. 

År 1815 erhöll han avsked ur svensk tjänst och ingick 1816 som generalmajor i preussisk, vilken han 1826 lämnade med generallöjtnants grad.

År 1804 hade Helvig blivit ledamot av svenska Vetenskapsakademien och 1807 erhållit svensk adlig värdighet. Han introducerades 1809 på Riddarhuset med nummer 2190 och ätten slöts av sonsonen Hugo 1891. Dels som ledamot av artillerikommittén (1802), dels som vapenkonstruktör gjorde han sig förtjänt om artilleriet. Han införde 1804 i Sverige de efter honom benämnda Helvigska fältkanonerna, som i synnerhet utmärkte sig därigenom, att de var ⅓ lättare än Augustin Ehrensvärds (1749), men vilka sedan utträngdes av Carl von Cardells konstruktion. Helvigs fältjägarstudsare hade pipans kammarstycke åttkantigt samt bajonett, fyra räfflor och en kaliber på 21,2 mm, den största som under 1800-talet blivit begagnad i Sverige.

Noter

Källor

Svenska militärer under 1700-talet
Tyska generaler
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer från Wolgast
Födda 1765
Avlidna 1844
Män
Ugglan
Svenska militärer under 1800-talet
Mammas pojkar

Mammas pojkar är en svensk anpassning av originalprogrammet Momma's Boys och sänds i TV 4 från och med 8 oktober 2009. Programmet går ut på att svenska singelmän ska få chansen att tillsammans med sina mammor träffa olika potentiella partner, för att senare försöka hitta sin rätta bland dessa.

De tre männen bor ihop med sina mammor och 32 kvinnor i en stor villa i Marbella. Kvinnornas uppgift är att visa upp sina goda egenskaper för både männen och deras mammor. Varje avsnitt får männen välja ut vem de vill gå på date med. Genom SMS röstar de sedan ut kvinnorna tills de endast har var sin kvinna kvar.

Deltagare

Referenser

Externa länkar
Artikel på TV4:s webbplats.
Amors pilar riktar in sig på TV4:s Mammas pojkar.

Svenska TV-program
Dokusåpor
Reality-program