kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Black Box

Black Box är den svenska rockgruppen The Maharajas första 7" vinyl-singel, utgiven 2013 av Chaputa Records (Portugal). Inspelningen gjordes i Roswell Rehearsals av John Gordon, som också mixade. Mastering gjordes av Anders Janocha.

Låtlista
Sida A
 ”Black Box” (Guttormsson/Lindberg) – 2:36

Sida B
 ”B–Files” (M. Snow; arr. the Maharajas) – 2:04

Medverkande
The Maharajas
Jens Lindberg – gitarr, sång, bakgrundssång
Ulf Guttormsson – basgitarr, bakgrundssång
Mathias Lilja – gitarr, sång, orgel

Bidragande musiker
Matti Amundsen – trummor

Referenser

Externa länkar 
 Chaputa Records: THE MAHARAJAS: Black Box 7″

Musiksinglar 2013
S/S America

S/S America kan syfta på:

  – ett passagerarångfartyg ägt av North German Lloyd, 1863–1894
  – ursprungligen Amerika ägd av Hamburg America Line, övertagen av USA 1917; tjänstgjorde som transportfartyg under första världskriget; överförd till United States Shipping Board; slutgiltigheten överförd till United States Lines
  – ett italienskt passagerarfartyg ägd av Navigazione Generale Italiana och i tjänst mellan Italien–New York; transporterade amerikanska trupper under första världskriget; i tjänst i Sydamerika från 1924; skrotad 1928
  – ett passagerarfartyg ägd av United States Lines, sjösatt 1939; såld till det grekiska företaget Chandris Group år 1964; gick på grund 1994

Se även
Delirious

Delirious kan syfta på:

Film
Delirious – film från 1991 med John Candy, se Yr i bollen
Delirious (film, 2006) – film från 2006, regisserad av Tom DiCillo med Steve Buscemi
Eddie Murphy Delirious – en inspelad stå-upp föreställning med Eddie Murphy

Musik
 Delirious? – en kristen rock/lovsångsgrupp från Littlehampton, Storbritannien
 Delirious (David Guetta låt) – en låt från 2007 av David Guetta från hans album Pop Life
 Delirious (album av Tornado Babie) – ett musikalbum från 1999 av rockgruppen Tornado Babies
 Delirious (låt av ZZ Top) – en låt från  1985 av ZZ Top på albumet Afterburner
 Delirious (musikalbum av Mazarine Street) – ett musikalbum från 2001 av Mazarine Street
 Delirious (sång) – en sång från  av Prince på albumet 1999
 Delirious (sång av Susanne Sundfør) – en sång från 2015 av Susanne Sundfør

Personer
 Delirious (wrestler) – artistnamn för fribrottaren William Hunter Johnston
Head Hunters

Head Hunters är det tolfte studioalbumet av Herbie Hancock, lanserat 13 oktober 1973 på Columbia Records i USA. Inspelningarna ägde rum under september 1973 på Wally Heider Studios och Different Fur Trading Co i San Francisco, Kalifornien. Head Hunters anses vara ett av de viktigaste albumen inom jazzfunk. År 2003 listades albumet som #498 i magasinet Rolling Stones lista The 500 Greatest Albums of All Time. 2007 lade Library of Congress till albumet i National Recording Registry, som samlar in "kulturellt, historiskt eller estetiskt viktiga" ljudinspelningar.

Inför det nya albumet samlade Hancock ihop ett nästan nytt gäng musiker, The Headhunters, varav endast Bennie Maupin hade spelat med Hancock tidigare. Hancock spelar alla albumets syntpartier själv och han beslutade att inte använda gitarr på albumet. Istället användes clavinet prominent på skivan. Av de fyra spåren på albumet var "Watermelon Man" det enda som inte skrivits speciellt för albumet. Det är en komposition från Hancocks hardbop-tid som ursprungligen lanserats på hans första album Takin 'Off. Den är omarbetad av Hancock och Mason och har ett intro där albumets percissionist Bill Summers blåser i en ölflaska. På spåret förekommer afrikanska slagverksinstrument. "Sly" är döpt efter funkmusikern Sly Stone som en hyllning till honom.

Låtlista
All musik är komponerad av Herbie Hancock om inget annat anges.
Chameleon (Herbie Hancock/Paul Jackson/Bennie Maupin/Harvey Mason) – 15:45
Watermelon Man – 6:32
Sly – 10:21
Vein Melter – 9:10

Medverkande
Herbie Hancock – elpiano, synthesizer
Bennie Maupin – sopran- & tenorsax, basklarinett, altflöjt
Paul Jackson – elbas, marímbula
Harvey Mason – trummor
Bill Summers – slagverk

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #13
RPM, Kanada: #23

Källor

Albumets utgåvor på Discogs

Musikalbum 1973
Album av Herbie Hancock
Heliga familjen

Heliga familjen åsyftar Jesus, Jungfru Maria och Josef från Nasaret, vilken allt sedan François de Laval instiftade denna på 1600-talet firas med en särskild högtid i Katolska kyrkan. Heliga familjens högtid firas den första söndagen efter juldagen.

Som liturgisk högtid instiftades den 1893 av påve Leo XIII. Med Mysterii Paschalis från 1969 av Paulus VI flyttades högtiden till första söndagen efter juldagen i december, om inte både juldagen och Maria, Guds moders högtid är söndagar, då högtiden förläggs till den 30 december.

Heliga familjen är ett vanligt motiv i den kristna konsten. Ett antal kyrkor och kristna institutioner har fått namn efter eller tillägnats Heliga familjen, inklusive Barcelonas Sagrada Família.

Referenser

Noter

Externa länkar

Jesus
Jungfru Maria
Kyrkoåret inom romersk-katolska kyrkan
Motiv i konsten
Lista över Kangxi-radikaler

Kangxi-radikalerna eller de traditionella radikalerna kallas de 214 radikaler som introducerades i ordboken Zihui (字彙) år 1615 och sedermera spreds med Kangxi-ordboken från 1716. Att klassificera kinesiska tecken efter dessa 214 radikaler är än i dag den viktigaste metoden att organisera traditionella kinesiska tecken, kanji och hanja i ordböcker.

I Unicodestandarden finns de 214 Kangxi-radikalerna i blocket U+2F00 - U+2FDF. Ett supplement med varianter och förenklade former finns i blocket U+2E80 - U+2EFF.

Lista över Kangxi-radikalerna

Källor 

Kinesiska
Japanska
Listor med anknytning till Kina
 
WP:Projekt Kina
J.P. Morgan

John Pierpont Morgan, född 17 april 1837 i Hartford, Connecticut, död 31 mars 1913 i Rom, Italien, var en amerikansk finansman, bankir, filantrop och konstsamlare som dominerade finans- och konsolideringsindustrin under sin samtid. Han grundade ett flertal företag, däribland banken J.P. Morgan & Co, som numera ingår i det amerikanska finansbolaget JPMorgan Chase, vilket idag räknas som en av de största bankerna i USA. Han spelade även en viktig roll under finanskrisen 1907, då han injicerade likviditet i det finansiella systemet och organiserade ett samarbete mellan banker och mäklarhus, för att förhindra en systematisk uppdelning.

J.P. Morgan började med att representera sin far, Julius Spencer Morgans Londonfirma i USA och gjorde handel med amerikanska värdepapper till företagets huvuduppgift. Sedan firman 1873 ombesörjt statslån på 300 miljoner dollar erkändes de som ett av de ledande finansföretagen. Företagsnamnet J.P. Morgan & Co antogs 1895. Under J.P. Morgans ledning gick firman i spetsen för bankernas och finansinstitutens engagemang i och kontroll över industrin. 1892 skapade han General Electric, 1901 United States steel corporation, och 1900 kontrollerade J.P. Morgan & Co 47 387 kilometer järnvägar och ägde stort inflytande över ytterligare 60 730 kilometer. Kontrollen över företagen förutsatte oerhörda belopp disponibla. 1912 beräknades att Morgans finansinstitut disponerade över 10 miljarder dollar. J.P. Morgan styrde firman enväldigt som diktator.

I början av 1900-talet bestämde sig Morgan, som för dåvarande var mångmiljonär, att köpa upp alla konkurrerande rederier för att sedan placera dem under en enda organisation med fasta priser. Denna organisation döpte han till International Mercantile Marine Co. Morgan var med och gjorde det brittiska rederiet White Star Line mycket framgångsrik efter att denne köpt upp företaget 1902. Här skulle han inleda ett unikt samarbete tillsammans med affärsmännen Joseph Bruce Ismay och William James Pirrie, varvid dessa låg bakom byggandet av ett flertal moderna oceanångare, däribland RMS Titanic. Morgan hade även en privat lyxsvit ombord på Titanic och det var till en början tänkt att även han skulle följa med på fartygets jungfrufärd, men han lät dock ställa in sin resa i sista minuten.

Morgan hade tre döttrar och sonen  J. P. Morgan, Jr.

Källor 

Födda 1837
Män
Avlidna 1913
Personer inom JPMorgan Chase
Personer inom USA:s näringsliv
Alumner från Göttingens universitet
Kame

För gravyren, se kamé.

Kame (av lågskotskans came, kam) är en typ av geologisk formation, bestående av enstaka kullar (kamekullar) eller ett kulligt landskap (kamelandskap eller kamefält). Kullarna består huvudsakligen av grus och sand, sediment från isälvar, som ansamlats i en urgröpning i en glaciär, och sedan blivit kvar efter glaciärens nedsmältning. 

Kamekullar förekommer ofta tillsammans med dödisgropar.

Referenser

Noter 

Glaciologi
Kim Chaek

Kim Ch'aek, född 14 augusti 1903 i Norra Hamgyong, 31 januari 1951 var en nordkoreansk general och politiker som spelade en viktig roll under Koreakriget.

Kim gick med i Kinas kommunistiska parti 1925 och blev en viktig allierad till Kim Il-sung i dennes gerillaverksamhet mot japanerna i Manchukuo och norra Korea under 1930-talet. På grund av Japans offensiv mot gerillorna tvingades han söka sin tillflykt i sovjetiska fjärran östern 1940. Han stannade i Sovjetunionen under kriget och återvände till Korea med Röda arméns 88:e brigad i augusti 1945. Efter Demokratiska folkrepubliken Koreas grundande 1948 var han bland annat vice premiärminister och industriminister.

När Koreakriget bröt ut 1950 blev han ett högt uppsatt befäl i Koreanska folkarmén och ledde operationer bakom fiendens linjer efter slaget vid Inchon. han dödades i en bombräd i januari 1951.

Han har bland annat gett namn åt orten Kimchaek och Kim Chaeks tekniska universitet.

Källor

Födda 1903
Avlidna 1951
Män
Nordkoreanska militärer
Personer från Norra Hamgyong
WP:Projekt Korea
USS America

USS America kan syfta på: 

  – ett 74-kanoners linjeskepp, kölsträckt 1777 men inte sjösatt förrän 1782
 America (jakt) – i tjänst som vaktfartyg under amerikanska inbördeskriget
  – en del av amerikanska inbördeskrigets "Stone Fleet", sänktes medvetet för att blockera hamnen i Charleston, South Carolina. Hon benämns som USS America, hennes riktiga namn var USS American
  – ursprungligen det tyska passagerarfartyget S/S Amerika, övertagen av USA under första världskriget och användes som transportfartyg
  – ett hangarfartyg i tjänst 1965 och ur tjänst 1996
  – ett amfibieattackfartyg som började byggas juni 2007 med en planerad sjösättning 2013

Se även

Källor 

Namn på amerikanska örlogsfartyg
Things We Do For Things

Things We Do For Things är det andra studioalbumet från den svenske rapparen Chords.  Albumet gavs ut 2008 av JuJu Records

Låtlista
"Cynikaliosis" - 4:56
"Nighttime Come" - 5:13
"The Luckiest Man Alive" - 4:29
"Internet Friends" - 2:02
"No Time Like The Present" - 4:17
"Blind To The Facts" - 4:22
"Crazy Fugese vs. Rilly Real" - 1:12
"Stay Hungry" - 3:23
"Chill Street Blues" - 2:00
"Places To Go" - 4:04
"Strangers In The Light" (feat. Timbuktu) - 4:10
"Sedated" - 5:37
"Appetite For Consumption" (feat. Timbuktu) - 4:37
"Digitalies" - 3:38
"Innocent Man" - 4:10

Musikalbum 2008
Hiphopalbum
Svenska musikalbum
USS American

USS American kan syfta på:

 – del av Stone Fleet som sänktes i Charleston, South Carolina. Vissa benämner det här fartyget America
 – var ett fraktfartyg byggt 1900, rekvirerat av amerikanska flottan  1918 och återlämnat till den ursprungliga ägaren 1919.

Se även
Keihin-Tōhokulinjen

Keihin–Tōhokulinjen (japanska: 京浜東北線, Keihin-Tōhoku-sen) är en 59,1 kilometer lång pendeltågslinje i östra Japan, ägd och driven av JR East, med delad sträcka med Tokaidolinjen mellan Yokohama och Tokyo. Linjen sammanbinder Stortokyostäderna Saitama, Warabi, Kawaguchi, Tokyo, Kawasaki och Yokohama, och (sedan 19 maj 1964) även Kamakura via Negishilinjen som är en förlängning av linjen från Yokohama station till Ōfuna station.

Historia 

Tokaidolinjen mellan Tokyo och Yokohama är den äldsta järnvägen i Japan men den första linjedragningen var inte optimal. För att undvika omvägen över Shinjuku ville man bygga en direktlinje mellan godsbangården och Ueno och i november 1889 beslutades att bygga en viadukt och en ny centralstation i Tokyo.

Byggnationen började året efter, men fördröjdes av Boxarupproret och  Rysk–japanska kriget. Sträckan mellan godsbangården och nya Tokyo station invigdes den 18 december 1914 och två dagar senare togs Keihinlinjen mellan Tokyo och nuvarande tunnelbanestationen Takashimachō, Yokohama i drift. Trafiken ställdes in på grund av tekniska problem sex dagar senare och återupptogs först den 10 maj 1915. Från augusti samma år gick tågen till Yokohama station och från årsskiftet till Sakuragichō. Mot norr nådde viadukten Kanda den 1 mars 1919 och den 1 november 1925 var sträckan till Ueno klar. Den trafikerades först bara av Tōhokulinjen och Yamanotelinjen men efter elektrifiering av huvudlinjen togs hela sträckan till Ōmiya, Saitama i anspråk av Keihin-Tōhokulinjen från den 1 september 1932.

I november 1956 öppnades nya spår för linjen mellan Tabata och Tamachi, för att separera linjen från Yamanotelinjen som delar sträcka med linjen mellan Tabata och Shinagawa.

När statsjärnvägarna privatiserades år 1987 övergick linjen till det nybildade bolaget JR East. 
Inför de olympiska sommarspelen 2020 öppnades Takanawa Gateway som trettionde station på linjen.

Källor

Transport i Tokyo
Järnvägslinjer i Japan
Järnvägslinjer öppnade 1914
WP:Projekt Japan
Filopoimen

Filopoimen (grekiska Φιλοποίμην, latin Philopoemen), född 253 f.Kr., död 183 f.Kr., var hellenernas siste store fältherre och statsman.

Han föddes 253 f.Kr. i Megalopolis i Arkadien, och utmärkte sig vid den spartanske kungen Kleomenes III:s angrepp på hans födelsestad och i slaget vid Sellasia 221 f.Kr., där han väsentligen bidrog till den makedoniske kungen Antigonos III Dosons seger över Kleomenes. Filopoimen blev år 208 som strateg ledare av det achaiska förbundet och innehade denna post sammanlagt sju gånger. Han var mer fältherre än statsman, och vinnlade sig i synnerhet om härens organisation. Den första frukten av hans ansträngningar kom år 207 f.Kr., när han vid Mantineia besegrade den spartanske fältherren Machanidas. Fem år därefter, 202, befriade han Messenien från Spartas tyrann Nabis.

Då han kände sig åsidosatt, drog han sig tillbaka till Kreta, men efter sin hemkomst blev han snart åter förbundets ledare, kämpade framgångsrikt mot Nabis och tvingade, sedan Nabis blivit mördad år 192, Sparta att sluta sig till förbundet. Därpå upphävde han Spartas lykurgiska författning år 188. Då spartanerna, som endast ogärna velat finna sig i den underordnade ställning de intog inom förbundet, avföll och därför fick undergå sträng bestraffning av Filopoimen, påkallade de romarnas hjälp. Också gentemot romarna försökte Filopoimen att hävda förbundets självständighet, men understödda av dessa avföll även messenierna från förbundet år 183. Filopoimen drog med en mindre styrka i fält mot dem, men blev överrumplad i närheten av Messene, och togs efter en hård strid till fånga och tvingades tömma giftbägaren.

Filopoimens levnad är skildrad av Plutarchos, som bygger sin skildring på Polybios. Han har kallats "den siste hellenen", och flera grekiska städer reste bildstoder till hans ära. En berömd modern marmorstaty gjord av David d'Angers finns i Louvren.

Källor 

Antikens grekiska militärer
Män
Antikens grekiska politiker
Födda 253 f.Kr.
Avlidna 183 f.Kr.
Ugglan
Salmonsens
Dunker (efternamn)

Den här artikeln handlar om efternamnet. För släkter se Dunker (släkter). För andra betydelser se Dunker. 
Dunker, också skrivet Duncker, är ett efternamn av tyskt ursprung, som också finns i Norden, i Sverige även som soldatnamn. År 2014 hade de nordiska ländernas officiella statistik följande uppgifter om antalet registrerade levande personer med respektive namnform:
 Dunker Sverige 54, Danmark 159, Norge 23, Finland 6
 Duncker Sverige 10, Danmark 44, Norge 6, Finland 67
Sammantaget blir detta för Sverige 64, Danmark 203, Norge 29 och Finland 73 personer.

Med telefonkataloger som utgångspunkt uppskattas antalet personer i Tyskland med namnet Dunker till 3 786 och med namnet Duncker till 824. Dessa uppgifter har stor osäkerhet men bör vara av riktig storleksordning.

Personer med efternamnet Dunker eller med varianter av detta namn
 Alexander Duncker (1813–1897), tysk förläggare och bokhandlare
 Anne-Katrine Dunker (född 1949), svensk moderat politiker
 Balthasar Anton Dunker (1746–1807), schweizisk konstnär
 Bernhard Dunker (1809–1870), norsk jurist och politiker
 Carl d'Unker (1828–1866), svensk målare
 Carl Friedrich Wilhelm Duncker (1781–1869), tysk bokförläggare
 Conradine Dunker (1780–1866), norsk memoarförfattare
 Daniel Joachim Edward Duncker (1835–1894), finländsk jordbrukare och politiker
 Dora Duncker (1855–1916), tysk författare
 Elis Duncker  (1844–1876), finländsk operasångare
 Franz Duncker (1822–1888), tysk politiker och tidningsman
 Gösta Dunker (1906–1973), svensk fotbollsspelare
 Hans Duncker (1904–1974), tysk politiker
 Hans Julius Duncker (1881–1961), tysk ornitolog och genetiker
 Henry Dunker (1870–1962), svensk företagsledare och mecenat
 Jens Gram Dunker (1892–1981), norsk arkitekt och slottsförvaltare
 Johan Carl Duncker (1751–1806), svensk militär
 Johann Heinrich August von Duncker (1767–1843), tysk företagare i optikbranschen
 Joachim Zachris Duncker (1774–1809), svensk officer
 Maria Duncker (född 1963), finländsk konstnär
 Marita Duncker (1903–1988), finlandssvensk författare
 Maximilian Duncker (1811–1886), tysk historiker
 Patricia Duncker (född 1951), brittisk författare
 Pertti Duncker (1941–2009), finländsk seglare och författare
 Wilhelm Dunker (1809–1885), tysk mineralog och paleontolog

Källor

Svenska efternamn
Efternamn i Finland
Danska efternamn
Tyska efternamn
Lågtyska efternamn
Songs About Jane

Songs About Jane är ett musikalbum, och tillika debutalbum, av den amerikanska gruppen Maroon 5 från 2002.

Låtförteckning 
 "Harder to Breathe" – 2:53
 "This Love" – 3:26
 "Shiver" – 2:59
 "She Will Be Loved" – 4:17
 "Tangled" – 3:18
 "The Sun" – 4:11
 "Must Get Out" – 3:59
 "Sunday Morning" – 4:06
 "Secret" – 4:55
 "Through with You" – 3:01
 "Not Coming Home" – 4:21 
 "Sweetest Goodbye" – 4:30

Musikalbum 2002
Album certifierade guld av IFPI Sverige
Johann Martin Miller

Johann Martin Miller, född 3 december 1750 i Ulm, död där 21 juni 1814, var en tysk teolog och författare.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 

Tyska teologer
Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Födda 1750
Avlidna 1814
Män
Alumner från Göttingens universitet
Gajto Gazdanov

Gajto Gazdanov, född Georgij Ivanovitj Gazdanov (ryska: Гео́ргий Ива́нович Газда́нов) den 23 november 1903 i S:t Petersburg, död den 5 december 1971 i München, var en rysk författare av ossetiskt ursprung.

Gazdanov växte upp i Ryssland och Ukraina. Han var 16 år när han 1919 anslöt sig till Pjotr Wrangels Vita armé som stred mot bolsjevikerna under det ryska inbördeskriget. Året därpå flydde han med resterna av den besegrade armen från Ryssland till Konstantinopel. 1923 kom han till Paris, där han en tid levde som uteliggare, och sedan arbetade som hamnarbetare, mekaniker vid bilfabriken Citroën och taxiförare. Sedan följde studier vid Sorbonne, då han började skriva på allvar. 

Gajto Gazdanov deltog från slutet av 1920-talet aktivt i det rika kulturlivet i Paris. Hans noveller och romaner publicerades regelbundet i de bästa exilryska litterära tidskrifterna. Under andra världskriget deltog han i franska motståndsrörelsen. Från 1953 och fram till sin död i lungcancer 1971 arbetade han som journalist och redaktör för ett radioprogram om rysk litteratur vid USA-finansierade Radio Free Europe och fortsatte att skriva. Sammanlagt skrev han nio romaner och ett flertal noveller. Gajto Gazdanovs verk publicerades i hemlandet först efter Sovjetunionens fall.

Externa länkar 
 Akvilons hemsida
 Gajto Gazdanov

Födda 1903
Avlidna 1971
Ryskspråkiga författare
Ryska författare
Män
Edward Howard

Edward Howard kan syfta på flera personer, bland andra:

Edward Howard (amiral) (död 1513)
Edward Howard (biskop) (1877-1983)
Edward Howard (dramatiker) (1624-1700)
Edward Howard (kardinal) (1829-1892)
Edward Howard (vetenskapsman) (1774-1816)
Edward Howard, 2:e earl av Carlisle (1646-1692)
Edward Howard, 1:e baron Howard av Escrick (död 1675)
Edward Howard, 8:e earl av Suffolk (1672-1731)
Paolo Galluzzi

Paolo Galluzzi, född 1942, är en italiensk vetenskapshistoriker. 

Paolo Galluzzi disputerade 1968 vid universitetet i Florens. 1979 blev han professor vid universitet i Siena och 1982 blev han chef för det nationella vetenskapshistoriska museet (Museo Galileo - Istituto e Museo di Storia della Scienza) i Florens. 1994 erhöll han professuren i vetenskapshistoria vid universitetet i Florens.

Galluzzi är expert på renässansen och 1600-talet, särskilt Leonardo da Vinci och Galileo Galilei. Han invaldes 2000 som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Källor

Tryckt litteratur

Externa länkar 

{{Museo Galileo}}
 

Italienska professorer
Vetenskapshistoriker
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1942
Levande personer
Alumner från Florens universitet
Zagrebs pendeltåg

Zagrebs pendeltåg (kroatiska: Zagrebački suburban) är Zagrebs pendeltågsnät.  Det består av följande tre linjer:

L1: Dugo Selo-Harmica
L2: Sisak-Caprag-Zaprešić
L3: Velika Gorica-Zaprešić

Tågen körs av kroatiska HŽ som bestämmer biljettpriserna på tågen. Till skillnad från pendeltåg i många andra europeiska städer finns inget speciellt åkkort till tågen utan man använder samma färdbevis som till övriga tåg i Kroatien.

Se även
Zagrebs centralstation
Zagrebački električni tramvaj
Zagrebs spårvägar

Transport i Zagreb
Järnväg i Kroatien
Bengt Kasemo

Bengt Herbert Kasemo, född 21 april 1942, död 26 november 2020 i Kärrkil, Mellerud, var en svensk fysiker.

Kasemo disputerade 1974 vid Göteborgs universitet  och var professor i kemisk fysik vid Chalmers tekniska högskola. Han invaldes 1987 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien och blev 1997 ledamot av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg, samt blev 2001 ledamot av Vetenskapsakademien. Han tilldelades 2007 Ingenjörsvetenskapsakademiens stora guldmedalj, samt Chalmersmedaljen 2009.

Kasemo publicerade över 500 vetenskapliga artiklar och hans publicering har ett h-index på 76, vilket innebär att han var medförfattare till minst 76 artiklar som vardera är citerade minst 76 gånger.

Han innehade omkring tjugo patent  och var med och startade de två nanoföretagen Q-Sense AB och Insplorion AB. Kasemo var också en av grundarna till Kompetenscentrum i katalys (KCK)  på Chalmers. Centret skapades för att öka förståelsen för katalytisk teknik. Målsättningen med den forskning som bedrivs på KCK är att minska avgas- och industriutsläppen och effektivisera energiomvandlingen.

Forskning
Kasemo bedrev forskning främst inom fyra områden:
 grundläggande ytfysik
 katalytisk avgasrening
 biomaterialforskning 
nanoteknik för energiområdet

Källor

Tryckt litteratur

Fotnoter

Externa länkar 

Insplorion AB hemsida
Q-sense AB hemsida

 

Svenska professorer i kemisk fysik
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Alumner från Göteborgs universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Födda 1942
Avlidna 2020
Män