kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ferdinando Minoia

Ferdinando "Nando" Minoia, född 2 juni 1884 i Milano, död 28 juni 1940 i Milano, var en italiensk racerförare. 

Minoia hade en lång och framgångsrik karriär inom bilsporten. Han är mest känd för att ha blivit europamästare i Grand Prix-racing 1931 utan att ha vunnit något lopp under säsongen.

Källor
 
 kolumbus.fi 
 formula1history.com 

Födda 1884
Avlidna 1940
Italienska racerförare
Grand Prix-förare
Män
Carlo Felice Trossi

Carlo Felice Trossi, född 27 april 1908 i Biella, död 9 maj 1949 i Milano, var en italiensk racerförare.

Racingkarriär 
Trossi blev europamästare i backe . I mitten av 1930-talet var han med och konstruerade den okonventionella Monaco-Trossi-tävlingsbilen med stjärnmotor. Trossi vann flera grand prix-lopp efter andra världskriget, innan han drabbades av en hjärntumör och avled.

Källor 
 
 kolumbus.fi 

Födda 1908
Avlidna 1949
Italienska racerförare
Grand Prix-förare
Män
Per Victor Widengren

Per Victor Widengren, född 14 januari 1909 i Vingåker, död 25 april 1976 i Österrike, var en svensk racerförare. 

Widengren var företagare i textilindustrin. I mitten av 1930-talet var han framgångsrik med sin Alfa Romeo Monza i de vinter-grand prix som kördes på snö och is i Norden.

Källor 
 
Per-Viktor Widengren... Skalman.nu

Födda 1909
Avlidna 1976
Svenska racerförare
Grand Prix-förare
Män
Personer från Västra Vingåkers socken
Guy Mairesse

Guy Mairesse, född 10 augusti 1910 i La Capelle, Picardie, död 24 april 1954 på Montlhéry, var en fransk racerförare.

Racingkarriär
Mairesse började köra grand prix-racing efter andra världskriget. Han körde även sportvagnsracing. Mairesse körde tre formel 1-lopp under de två första säsongerna. Han förolyckades på racerbanan Autodrome de Linas-Montlhéry.

F1-karriär

|}

Källor

Födda 1910
Avlidna 1954
Franska racerförare
Grand Prix-förare
Franska Formel 1-förare
Förolyckade tävlingsförare 
Män
A Philosopher Lecturing on the Orrery

A Philosopher Lecturing on the Orrery eller hela titeln A Philosopher giving a Lecture on the Orrery in which a lamp is put in place of the Sun är en tavla av den brittiske konstnären Joseph Wright of Derby.  Den målades 1766  och hänger på Derby Museum and Art Gallery.

Motivet föreställer en vetenskapsman, som med hjälp av en tellurium berättar om solsystemet. En lampa har placerats i position som solen, förmodligen för att illustrera orsakerna till eklipser. Strålarna från lampan flödar över gruppen och fungerar som en målad metafor för kunskapens ljus som gruppen får, eller kanske för hela upplysningstiden.

Wright fick troligtvis inspiration till målningen av en föreläsning av astronomen och matematikern James Ferguson i Derby 1762. Naturvetaren i tavlan ser inte ut som Ferguson, utan mer som Wrights långvarige vän John Whitehurst som ung. Whitehurst var med i organiserandet av Fergusons föreläsningar. Man har också tänkt att Wright utformade sin föreläsare efter en målning föreställande Isaac Newton av Godfrey Kneller. Figuren till vänster om filosofen ser ut som Wrights vän Peter Perez Burdett. Människorna till höger är möjligen Washington Shirley och hans brorson. Shirley ägde ett tellurium och köpte senare tavlan av Wright.

Wright hade målat sitt första mästerverk med levande ljus, Three Persons Viewing the Gladiator by Candlelight, redan  1765. Där ser man tre män som studerar en liten kopia av statyn  "Borghese Gladiator". The Gladiator väckte stor beundran, men hans nästa målning, The Orrery, orsakade större uppmärksamhet, eftersom han i den ersatte de klassiska föremålen i mitten av scenen med ett föremål av vetenskaplig karaktär. Enligt tidigare traditioner var konstnärlig illustration av sådana underverk reserverad för religiösa evenemang.

Referenser

Noter
 

Målningar på Derby Museum and Art Gallery
Målningar av Joseph Wright of Derby
Konstverk i Storbritannien i Europeana 280
Målningar från 1700-talet
[[Kategori:Genremålningar99
Sven Johansson (kanotist)

Nation:  

Sven Johansson, född 10 juni 1912 i Västervik, död 5 augusti 1953, var en svensk kanotist. Han blev olympisk guldmedaljör i Berlin 1936.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1912
Avlidna 1953
Svenska kanotister
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1936
Män
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Sverige
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1936
Marcel Ophüls

Marcel Ophüls (tidigare Marcel Wall-Ophüls), född 1 november 1927 i Frankfurt am Main, är en Oscarsbelönad fransk  regissör och dokumentärfilmare.

Biografi 
Ophüls är son till filmregissören Max Ophüls och skådespelerskan Hilde Wall. Familjen, som har judiskt ursprung, lämnade Tyskland 1933 och bosatte sig i Frankrike. Efter Frankrikes nederlag mot Tyskland 1940 lyckades familjen ta sig till USA via Spanien och Portugal. De bosatte sig i Hollywood och återvände inte till Frankrike förrän efter tio år.

Efter studier på University of California och Sorbonne i Paris arbetade Ophüls som regiassistent åt bland annat John Huston (Målaren på Moulin Rouge) och Anatole Litvak (Möte med kärleken). Mellan 1956 och 1959 var han radio- och tv-redaktör hos Südwestfunk i Baden-Baden. År 1957 regisserade han sin första kortfilm. Sedan han återvänt till Paris 1960  gjorde Ophüls det tyska bidraget till den internationella episodfilmen Kärlek vid 20 år (1961/62). Med stöd av François Truffaut gjorde han 1963 Banaskalet med Jeanne Moreau och Jean-Paul Belmondo. Följande år regisserade han Eddie Constantine-komedin Brudar är farliga.

Från mitten av 1960-talet gjorde sig Ophüls framför allt bekant som dokumentärfilmare. I den egenskapen återkom han ständigt till nazitiden, bland annat i Munich ou la paix pour cent ans (1967), Minnet av rättvisan (1976) och den Oscarsbelönade Hôtel Terminus (1988). Filmen Ockuperat land (1969) om Frankrike under andra världskriget blev i Frankrike en kritisk vändpunkt för den tidigare överseende synen på Vichyregimen agerande under den nazityska ockupationsmakten. Filmen var producerad för televisionen. Chefen för det franska statliga tv-monopolet, Jean-Jacques Bresson, stoppade emellertid visningen av filmen och hävdade att filmen krossade myter som fransmännen fortfarande var i behov av. Först 1981 visades filmen i fransk television .

Filmografi i urval 
1962 – Kärlek vid 20 år (L’Amour à vingt ans)
1963 – Bananskalet (Peau de banane)
1965 – Brudar är farliga (Faites vos jeux, mesdames)
1967 – Munich ou la paix pour cent ans
1969 – Ockuperat land (Le chagrin et la pitié)
1973 – A sense of Love
1976 – Minnet av rättvisan (The Memory of Justice)
1988 – Hôtel Terminus: The Life and Times of Klaus Barbie (Hôtel Terminus – Klaus Barbie, sa vie et son temps)
1991 – November Days
1994 – Veillées d`armes
2013 – Un voyageur

Referenser

Noter

Övriga källor 
Memoarer av Marcel Ophüls; Mémoires d`un fils à papa, Calman-Levy 2014

Externa länkar 

Marcel Ophüls på Svensk Filmdatabas

Franska filmregissörer
Franska dokumentärfilmare
Födda 1927
Män
Levande personer
Alumner från Occidental College
Rise of Nightmares

Rise of Nightmares är ett datorspel utvecklat av den japanska spelutvecklaren Sega.  Det har ett zombie-tema. Spelet släpptes 2011. Spelet kan användas tillsammans med Kinect.

Källor

Datorspel 2011
Spel med zombietema
Xbox 360-spel
Sus ahoenobarbus

Sus ahoenobarbus är ett däggdjur i familjen svindjur som lever endemisk på ön Palawan och mindre öar i samma område.

Beskrivning 

Arten liknar skäggsvinet i utseende och räknades tidigare som underart till skäggsvinet. Med en längd mellan 1 och 1,6 meter, en mankhöjd omkring 1 meter och en genomsnittlig vikt av 150 kg är Sus ahoenobarbus tydlig mindre. Arten har ett vitgult skägg vid trynet och gråbruna borstlika hår på kroppen. Djuret vistas främst i skogar upp till 1 500 meter över havet.

Liksom hos flera andra svindjur bildar individer av honkön små grupper tillsammans med sina ungar, vuxna hannar lever utanför parningstiden ensam. Födan utgörs främst av växtämnen som frukter och rötter samt av ryggradslösa djur och as. Dräktigheten varar i 90 till 120 dagar och sedan föds 3 till 11 ungar. Nyfödda ungar tillbringar sina första veckor i en skyddande bo.

På grund av intensiv jakt och skogsavverkningar listas arten av IUCN som sårbar (vulnerable).

Referenser

Noter 

Svindjur
Sus
Däggdjur i orientaliska regionen
Rudolf Eberstadt

Rudolf Eberstadt, född 8 juli 1856, död 9 juni 1922, var en tysk nationalekonom.

Eberstadt var professor i Berlin från 1907 och har mest gjord sig känd för sina arbeten att återföra stegringen av markvärdet i städerna till det allmänna och staten. Bland Eberstadts arbeten märks Der deutsche Kapitalmarkt (1901) och Hanbuch des Wohnungswesens und der Wohnungsfrage (1909, 2:a upplagan 1910).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Tyska nationalekonomer
Tyska professorer
Födda 1856
Avlidna 1922
Män
Bomhus kyrka

Bomhus kyrka är en kyrkobyggnad i stadsdelen Bomhus i östra delen av Gävle. Den är församlingskyrka i Gävle församling i Uppsala stift.

Kyrkobyggnaden
Träkyrkan uppfördes 1906 efter ritningar av Erik Alfred Hedin och invigdes 1907. En restaurering genomfördes åren 1954-1955 då ett vapenhus byggdes vid västra gaveln. Tidigare låg huvudentrén vid norra sidan. Kyrkan består av långhus med rakt kor i öster och ingång i väster. Ett snedställt kyrktorn finns vid nordvästra sidan. Ytterväggarna är klädda med träspån.

Inventarier
 Altarskåpet av Tor Hörlin tillkom vid restaureringen 1954-1955. Skåpets motiv är "Guds gröna ängar".
 Orgeln med tolv stämmor är byggd 1957-1958 av bröderna Moberg i Sandviken.
 Kyrkklockorna är gjutna 1906 av Bergholtz klockgjuteri.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Bomhus församling
 Gefle Dagblad

Vidare läsning

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Gävle kommun
Kyrkobyggnader invigda 1907
Träkyrkobyggnader i Sverige
1907 i Sverige
Eberstein

Eberstein är en släkt härstammande från Prenzlau i Pommern.

Från Pommern överflyttade 1701 Christian Eberstein (död 1741) till Sverige och blev regementsfältskär i Malmö. 1724 överflyttade även dennes brorson, Daniel Christian Eberstein (1707-55) till Sverige, och blev 1735 stadsläkare i Norrköping.

Av släktens medlemmar märks:
 Christian Eberstein (1738-1816), svensk donator
 Carl Johan Eberstein (1758-1838), biskop i Visby och författare
 Carl Christian Eberstein (1794-1858), svensk präst och poet
 Christian Eberstein (1829-1898), svensk direktör
 Gösta Eberstein (1880-1975), svensk jurist och professor
Susanne Eberstein (född 1948), socialdemokratisk riksdagsledamot 1994-2018

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Svenska släkter
Heinrich Degenkolb

Carl Heinrich Degenkolb, född 25 oktober 1832 i Eilenburg, död 2 september 1909 i Thusis, var en tysk jurist.

Degenkolb blev 1861 privatdocent, 1869 extra ordinarie professor i Berlin, samma år ordinarie professor i Freiburg im Breisgau, 1872 i Tübingen samt 1893–1904 i Leipzig. Han var elev till Friedrich Ludwig Keller och debuterade som rättshistoriker med arbetena Die Lex Hieronica und das Pfändungsrecht der Steuerpächter (1861), Platzrecht und Miethe (1867), men inriktade senare sin forskning på civilprocessen.

Av hans hithörande i övrigt ganska sparsamma produktion kan nämnas Einlassungszwang und Urteilsnorm (1877), Das Anerkenntnisurteil (1902), Beiträge zum Zivilprozess (1905) och Die Lehre vom Prozessrechtsverhältnis (1908). Han författade även biografier över Karl Georg Bruns (1881), Johannes Emil Kuntze (1894) och Gustav Hartmann (1895). Åren 1879–93 var han medutgivare av "Archiv für die Civilistische Praxis".

Källor

Noter

Tyska rättshistoriker
Tyska professorer i juridik
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid Freiburgs universitet
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1832
Avlidna 1909
Män
Salmonsens
Judge Dredd: Dredd Vs. Death

Judge Dredd: Dredd vs. Death är ett spel utvecklat av Rebellion Developments. Spelet bygger på seriefiguren Judge Dredd från tidningen 2000 AD och släpptes 2003 i Europa och 2005 i USA.

Handling
Spelaren spelar som Joe Dredd som är en Judge (en typ av specialtränad superpolis) i den stora staden Mega-City One. I spelet sprids ett virus mellan stadens drygt 400 miljoner invånare som förvandlar dem till antingen zombier eller vampyrer. Det är spelarens uppgift att hitta den som sprider viruset och att sätta stopp för det.

Datorspel 2003
Nintendo Gamecube-spel
Playstation 2-spel
Xbox-spel
Spel med zombietema
Datorspel baserade på tecknade serier
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Zombie Apocalypse

Zombie Apocalypse är ett spel utvecklat av Nihilistic Software och publicerat av Konami år 2009. Spelet som har ett starkt zombie-tema påminner bl.a. om Robotron 2084 och finns till Playstation 3 och Xbox 360.

Playstation 3-spel
Xbox 360-spel
Spel med zombietema
Datorspel 2009
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Erik Bladström

Nation:  

Erik Bladström, född 29 mars 1918, död 21 maj 1998, var en svensk kanotist från Västervik. Han blev olympisk guldmedaljör i Berlin 1936.

Erik Bladström började paddla kanot som 14-åring. Efter sex år i den svenska folkskolan började han arbeta som bagarlärling i Tage Svenssons bageri. Efter 12 timmars degknådande paddlade han kanot flera timmar om dagen. 1932 köpte han sin första kanot för 40 kronor som han lånade av en annan bagarlärling. Året därpå gick han med i Westerviks kanotklubb och blev redan som 15-åring kanotklubbens bäste junior. På SM försommaren 1936 blev Erik Bladström och hans lagkamrat Sven ”Mannen” Johansson tvåa och fick då chansen att ställa upp i OS.

Vintern före OS 1936 bestämde Tyskland att faltbåt skulle stå på programmet. Faltbåt är en hopfällbar kanot som består av en gummiduk på en stomme av träribbor. Kanotförbundet i Sverige köpte in två faltbåtar inför tävlingen. En av dem kom till Västervik i juni 1936, en dryg månad före OS. För att Erik Bladström och Sven Johansson skulle kunna fälla upp kanoten fick de skicka efter en bruksanvisning.

Alla väntade sig att Tyskland skulle vinna tävlingen, men de två svenskarna bestämde sig för ett försök.  15 gånger hann de träna i faltbåten innan de åkte till Tyskland.
7 augusti 1936 gick 10 000-metersloppet i faltbåt på sjön Grünau i Berlins utkant.

Svenskarna och tyskarna låg länge jämsides i loppet men 50 meter före mål drog svenskarna ifrån och vann med tiden 45.48,9. Tyskarna kom tvåa med 45.49.2 och Holland kom trea med 46.12,4. Det var Sveriges första olympiska guld i kanot. 
Erik trodde själv att en bidragande orsak till framgången var hans starka armmuskler. Att knåda deg till 500 limpor om dagen för hand gav resultat.

1938 ställde Erik Bladström och Sven Johannsson upp i faltbåt i VM i Vaxholm och blev då tvåa.

Efter några år som bagarlärling och bagare drev han ett eget bageri.  1951 började han arbeta på Westerviks pappersbruk, där han arbetade ända fram till sin pension med undantag för några år på Figeholms pappersbruk.  1965 blev han arbetsledare.

Erik Bladström tränade sin kropp under hela sitt liv. Förutom att paddla kanot åkte han även skidor och simmade. Ända fram till sin död gjorde han en timmes morgongymnastik varje dag med 100 knäböjningar och han simmade 1000 meter flera gånger i veckan.

Bladström är Stor grabb nummer 20 på Svenska Kanotförbundets lista över mottagare för utmärkelsen Stor kanotist.

Referenser

Externa länkar 
 

Födda 1918
Avlidna 1998
Svenska kanotister
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Sverige
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1936
Män
Personer från Västervik
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Carl Johan Eberstein

Carl Johan Eberstein, född 28 september 1758 i Västra Vingåkers församling i Södermanlands län, död 20 januari 1838 i Visby stadsförsamling i Gotlands län, var en svensk biskop. Han var far till poeten Carl Christian Eberstein och syssling till donatorn Christian Eberstein.

Eberstein blev 1779 teologie docent vid Lunds universitet, 1808 teologie professor och domprost samt 1813 biskop i Visby. 1800 blev han teologie doktor. Eberstein utgav bland annat läroböcker i dogmatik och etik.

Eberstein bevistade riksdagarna 1815 och 1817–1818 och var under den senare ledamot av bankutskottet.

Han blev ledamot av Nordstjärneorden 1814 och kommendör av samma orden 1837.

Han är begraven på Östra kyrkogården i Visby.

Referenser

Externa länkar

Vidare läsning 
 

Biskopar i Visby stift
Domprostar i Lund
Prästeståndets riksdagsledamöter
Svenska professorer i teologi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Kommendörer av Nordstjärneorden
Personer under gustavianska tiden
Gravsatta på Östra kyrkogården i Visby
Personer från Västra Vingåkers socken
Födda 1758
Avlidna 1838
Män
Konvext hölje

Inom matematiken är ett konvext hölje av X den minsta konvexa mängden som innehåller X. I två dimensioner kan man populärt se det konvexa höljet som ett gummiband som dras åt kring X, och i tre dimensioner som en elastisk boll som drar sig samman så mycket som möjligt kring X utan att bilda konkaviteter. Begreppet konvext hölje kan generaliseras från euklidiska rum till reella och komplexa vektorrum.

Definitioner 
Det komplexa höljet för en mängd X kan definieras på flera sätt:
 Den minsta konvexa mängden  som innehåller X.
 Snittet av alla konvexa mängder  som innehåller X.
 Mängden av alla konvexkombinationer av punkter i X.
 Unionen av alla simplex med hörn i X.

Källor 
Engelska Wikipedia  (”Convex hull”)

Topologi
Konvex analys
Samuel Rayner

Samuel Rayner, född 15 april 1806 i Colnbrook, Buckinghamshire, död 1879, var en brittisk konstnär. Han är mest känd för sina akvareller föreställande byggnader och deras interiörer, samt kloster, kyrkor och äldre herrgårdar. Redan vid 15 års ålder fick han med en teckning av Malmsbury Abbey till en utställning vid Royal Academy of Arts. Hans hustru Ann Rayner var gravör på svart marmor från Ashford och sex av deras barn blev professionella konstnärer.

Samuel Rayner föddes år 1806 på Colnbrook i Buckinghamshire (numera i Berkshire). Cirka 1812 flyttade hans föräldrar (Samuel, född omkring 1781, och Margaret (född Wiggins)) till London och drev en järnhandel i Marylebone. Samuels pappa dog vid 36 års ålder i slutet av maj 1817, och begravdes i Colnbrook Baptist Chapel. Samuel var elva vid denna tid, och det verkar som hans rika farfar Thomas (som dog året därpå) kan ha uppmuntrat honom att måla. Som femtonåring var Rayner elev hos antikvarien John Britton. En studiekamrat som gav honom konstnärlig inspiration var George Cattermole. Samuel fick med ytterligare en målning av Malmsbury Abbey (West Front) på en utställning i Royal Academy 1822, och omkring den tiden fick han utbildning i "architectural draughtsmanship" hos John Britton. Under de kommande åren gjorde han studieresor tillsammans med andra konstnärer, för att rita och skissa detaljer på byggnader och monument. Han specialiserade sig på landskapsmålningar laverade i sepia, samt arkitektoniska och historiska ämnen i akvarell. Hans objekt vid utställningar på Royal Academy var mestadels engelska katedraler och kloster, oftare interiör- än exteriörbilder.

Rayner blev anfader till en konstnärssläkt. År 1823 träffade han Anne Manser, som var fyra år äldre och redan känd som konstnär. De gifte sig 1824 och deras första barn föddes i London. Sex av deras barn blev målare. Louise Rayner är det mest kända av Samuel och Anns barn. Hennes syskon var Ann ("Nancy"), Margaret, Rose, Frances och Richard. Nancy Rayner var påverkad av Octavius Oakley och hon var den första att erkännas som en framstående konstnär men hon dog av lungsot vid 28 års ålder. Samuel invaldes i "Royal Watercolour Society" år 1845 men uteslöts 1851 efter en ekonomisk skandal. Några av hans verk kan ses på Derby Museum and Art Gallery, bland annat hans  målning Derby exhibition (1839) som visar de första åren av vad skulle senare bli Derby Museum and Art Gallerys samlingar. I denna målning ingår Romeo och Julia av Joseph Wright of Derby som är till vänster på den bakre väggen.

Källor 

Brittiska målare
Födda 1806
Avlidna 1879
Män
Personer från Buckinghamshire
Laserstyrning

Laserstyrning var den första verkligt effektiva typen av styrsystem för precisionsstyrd ammunition. Laserstyrning används i främst i pansarvärnsrobotar, attackrobotar och styrda bomber, men även i artillerigranater som M712 Copperhead. Fördelen är extremt god precision (CEP på runt en meter kan ofta uppnås) och att skytten eller vapenbäraren inte behöver röja sig. Nackdelen är att målutpekaren måste befinna sig inom synhåll från målet och rikta en styrlaser mot målet. Styrlasern kan upptäckas och därigenom röja målutpekarens position.

Princip
När en laser riktas mot ett föremål reflekteras laserljuset i alla riktningar. Den reflekterade strålningen upptäcks av målsökaren som styr projektilen mot ljuspunkten. För att undvika upptäckt och störning används en infraröd laser som är modulerad (oftast pulstågsmodulering) med en kod som känns igen av målsökaren.

Principen kallas ibland även för semiaktiv lasermålsökare.

Exempel på laserstyrda vapen
AGM-114 Hellfire
AS.30L
Paveway
Zvezda Ch-25

Se även
Semiaktiv radarmålsökare
Ledstrålestyrning

Robotvapen
Gustav Hartmann

Gustav Hartmann, född 31 mars 1835 i Vechelde, Braunschweig, död 16 november 1894 i Tübingen, var en tysk jurist.

Hartmann blev juris doktor 1857, privatdocent i Göttingen 1860, 1864 ordinarie professor i Basel, 1872 i Freiburg im Breisgau, 1878 i Göttingen och 1885 i Tübingen.  Hans huvudarbete är Zur Lehre von den Erbverträgen und von den gemeinschaftlichen Testamenten (1860). I Ueber den rechtlichen Begriff des Geldes and den Inhalt von Geldschulden (1868) och Internationale Geldschulden. Beitrag zur Rechtslehre vom Gelde (1882) hävdar han skillnaden mellan den juridiska och nationalekonomiska uppfattningen av begreppet pengar.

I bland annat "Archiv für die civilistische Praxis", i vilken han var medredaktör och "Jhering's Jahrbücher" skrev han en rad avhandlingar. Hans ingående studier över Gottfried Wilhelm von Leibniz resulterade i hans sista bok Leibniz als Jurist und Rechtsphilosoph (1892), tillägnad Rudolf von Jhering. Han var på många punkter överens med den sistnämnde, utan att vara hans slaviska anhängare.

Övriga skrifter i urval
Ueber Begriff und Natur der Vermächtnisse im Römischen Recht (1872)
Die Obligation. Untersuchungen über ihren Zweck und Bau (1875)
Juristischer Casus und seine Præstation bei Obligationen auf Sachleistung ins besondere beim Kauf (1884)

Källor

Noter

Tyska jurister
Tyska professorer
Personer verksamma vid Freiburgs universitet
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Födda 1835
Avlidna 1894
Män
Salmonsens
Medievil

MediEvil är ett plattformsspel utvecklat av SCE Studios Cambridge och släppt för Playstation år 1998. Spelet har en uppföljare kallad MediEvil 2. Spelet finns även tillgängligt via nerladdning till Playstation 3 samt Playstation Portable via Playstation Network.

Referenser 

Playstation-spel
MediEvil
Datorspel 1998
Playstation Network-spel
Sony Interactive Entertainment-spel
1300-talet i fiktion
Actionäventyrsspel
Emil Hartmann

Wilhelm Emilius (Emil) Zinn Hartmann, född den 21 februari 1836 i Köpenhamn, död där den 18 juli 1898, var en dansk musiker, son till J.P.E. Hartmann.

Hartmann blev 1861 organist vid en förstadskyrka och 1871 vid Kristiansborgs slottskyrka. Av hans kompositioner, som även i utlandet vann uppmärksamhet genom sin förträffliga orkesterbehandling, kan nämnas operorna Elverpigen (1867) och Ragnhild (1896), Nordiske folkedanse for orkester, uvertyren Eine nordische heerfahrt, körverken Vinter og vaar och Mod lyset samt diverse symfoni- och kammarmusik, sånger och pianostycken.

Källor

Noter 

Danska klassiska kompositörer
Alumner från Köpenhamns universitet
Födda 1836
Avlidna 1898
Män
Musiker från Köpenhamn
Forbidden Siren

Forbidden Siren (i Nordamerika och Asien känt som  är ett survival horror-spel utvecklat av Sony Computer Entertainment. Det släpptes till Playstation 2 år 2004. Spelet har en uppföljare vid namn Forbidden Siren 2.

Referenser

Externa länkar 
  
 Occult Land Collection	
 Urban Folklore Society

Playstation 2-spel
Playstation 3-spel
Playstation Network-spel
Forbidden Siren
Datorspel 2003
Skräckspel