kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Awashstenskvätta

Awashstenskvätta (Oenanthe dubia) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Awashstenskvättan är en anspråkslös tecknad stenskvätta. Fågeln är mycket lik både svartstjärten och brunstjärtad stenskvätta, men diagnostiskt är mörkbruna undre stjärttäckare med ljusa kanter på varje fjäder. Den har också relativt mörkt bröst och mörkbrun stjärt. Sången består av en ihållande blandning av kvitter och nasala toner.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergiga ökenområden i centrala Etiopien och nordvästra Somalia. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Cercomela, men flera DNA-studier visar att det är parafyletiskt och vissa av dem, däribland awashstenskvätta, är inbäddade i stenskvättesläktet Oenanthe.

Familjetillhörighet 
Stenskvättorna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Awashstenskvättan förekommer mycket lokalt i klippiga områden med spridda träd, framför allt i lavafält.

Status 
Mycket lite är känt om awashstenskvättan, så pass att internationella naturvårdsunionen IUCN bedömer att underläget är för lite för att bedöma dess hotstatus. Den placeras därför i hotkategorin kunskapsbrist.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Roststjärtad stenskvätta

Roststjärtad stenskvätta (Oenanthe familiaris) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende 
Roststjärtad stenskvätta är en 14–15 cm lång enfärgat gråbrun stenskvätta med roströda örontäckare. Den är roströd även på övergumpen, liksom på de yttre stjärtpennorna som ramar in det för slätet typiska svarta ”T”-mönstret på stjärten. Karrooskvättan har längre ben, tydligare ögonring, en mer gräddorange övergump och annorlunda stjärttäckning, vilket även brunstjärtad stenskvätta har.

Utbredning och systematik 
Roststjärtad stenskvätta in i åtta underarter med följande utbredning:
 falkensteini – sydöstra Senegal och norra Guinea österut till södra Sudan, västra Sydsudan, nordvästra Etiopien, södra Uganda och Tanzania, söderut till Zambezidalen
 omoensis – sydöstra Sydsudan, sydvästra Etiopien, nordöstra Uganda och nordvästra Kenya
 modesta – nordöstra Angola till Malawi, Zambia, Zimbabwe och Moçambique
 angolensis – västra Angola till norra Namibia
 galtoni – östra Namibia till västra Botswana och nordvästra Sydafrika
 hellmayri – sydöstra Botswana till Zimbabwe och östcentrala Sydafrika (söderut till Fristatsprovinsen)
 actuosa – Lesotho och sydöstra Sydafrika (Östra Kapprovinsen till västra KwaZulu-Natal)
 familiaris – sydvästra Sydafrika

Underarten modesta inkluderas ofta i falkensteini.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Cercomela, men flera DNA-studier visar att det är parafyletiskt och vissa av dem är inbäddade i stenskvättesläktet Oenanthe.

Levnadssätt 
Roststjärtad stenskvätta hittas i en rad olika miljöer, men föredrar klippiga områden, raviner och byggnader, där den ofta ses sitta väl synligt. Den ses falla ner på marken eller in i en buske på jakt efter ryggradslösa djur. Ofta knycker den på vingar samtidigt som den lyfter stjärten.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Brun stenskvätta

Brun stenskvätta, tidigare kallad brunskvätta (Oenanthe fusca), är en fågel som numera placeras i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar. Den förekommer i stenig och klippig miljö i nordöstra Pakistan och norra Indien där den är stannfågel. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Utseende 
Brun stenskvätta är en 17 cm lång och, som namnet avslöjar, brun fågel. Ovansidan är mörkbrun med mörkare vingar och svartaktig stjärt. Rosttonade ögonbrynsstreck och örontäckare övergår i mellanbrun undersida. Olikt de allra flesta stenskvättorna saknar fågeln den för släktet karakteristiska svartvita stjärtteckningen.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i steniga sluttningar och bland klippor i nordöstra Pakistan och norra Indien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Cercomela, men flera DNA-studier visar att det är parafyletiskt och vissa av dem är inbäddade i stenskvättesläktet Oenanthe.

Familjetillhörighget 
Stenskvättorna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar Internationella naturvårdsunionen (IUCN) arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Svartstjärt

Svartstjärt (Oenanthe melanura) är en tätting i familjen flugsnappare som förekommer i Afrika strax söder om Sahara samt i Mellanöstern.

Kännetecken

Utseende 
Svartstjärten är en 14–16 centimeter lång rätt karaktärslös fågel bortsett från den helsvarta stjärten som gett den dess namn. Ovansidan är grå med en kontrasterande svart lillvinge, medan undersidan är ljusare. Näbb och ben är svarta. Ansiktet saknar egentliga karaktärsdrag. Könen är lika.

Läten 
Sången utgörs av två eller tre klara, djupa, flöjtande och vemodiga stavelser med fyra till fem sekunder emellan. Varningslätet är ett visslande vih.

Utbredning och systematik 
Svartstjärt delas in i sex underarter med följande utbredning:
 Oenanthe melanura ultima – Mali och södra Niger
 Oenanthe melanura airensis – från Aïrmassivet i östra Niger till Tchad och Kordofan i västra Sudan
 Oenanthe melanura lypura – sydöstra Egypten, östra Sudan, Eritrea och nordöstra Etiopien
 Oenanthe melanura aussae – Afartriangeln i östra Etiopien, Djibouti och angränsande Somalia
 Oenanthe melanura melanura – från Dödahavssänkan i Egypten och Jordanien till Saudiarabien
 Oenanthe melanura neumanni – från västra Saudiarabien till Jemen, Aden och Hadramaut

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Cercomela, men flera DNA-studier visar att släktet är parafyletiskt och att arten istället utgör en del av stenskvättesläktet Oenanthe.

Familjetillhörighet 
Stenskvättorna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Svartstjärten förekommer i bergsöken och blockrika sluttningar med spridda buskage. Den ses ofta sitta på undersidor av akaciekronor eller på marken. Den är ofta helt oskygg men rastlös. Den brer ofta ut stjärt och vingar och sluter dem igen eller pumpar stjärten nedåt.

Häckning 
Svartsjärten är monogam och paren stannar i häckingsreviret året runt. Honan bygger ett grunt skålformat bo av gräs och löv som placeras mellan stenblock, i en klippskreva eller i en oanvänd bohåla i marken. Hon lägger också ofta ut små stenar vid boets ingång. Tre till fyra blekt blå ägg ruvas av honan i 13–14 dagar. Ungarna som matas av båda föräldrarna blir flygga efter 14 dagar. Svartstjärten kan lägga upp till tre kullar per år.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanligt eller mycket vanligt förekommande i ökenlandskap i Israel.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Karrooskvätta

Karrooskvätta (Emarginata schlegelii) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende 
Karrooskvättan är en stor, slank och långstjärtad skvätta. Den är övervägande grå med tydliga vita yttre stjärtpennor som ramar in den svarta stjärten. Fåglar i Sydafrika är skiffergrå med grå övergump, medan nordligare huvudsakligen i Namibia är mindre och ljusare med vitaktig övergumpen. Traktrakskvättan är mindre och har en tydligt V-formad kil i stjärten.

Utbredning och systematik 
Karrooskvätta delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 benguellensis – kustnära öknar i sydvästra Angola och nordvästra Namibia
 schlegelii – kustnära norra Namibia (västra Damaraland till Erongobergen)
 namaquensis – södra Namibia och nordvästra Sydafrika
 pollux – sydvästra och centrala Sydafrika (österut till västra Fristatsprovinsen)

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Cercomela men DNA-studier visar att arterna inte är varandras närmaste släktingar. Därför löses Cercomela numera ofta upp och arterna förs istället till släktena Emarginata, Pinarochroa samt införlivas bland stenskvättorna i Oenanthe.

Familjetillhörighet 
Karrooskvättan ansågs fram tills nyligen liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Karrooskvättan hittas i torra betesmarker, där den ofta syns sitta på staket och i busktoppar. Födan plockar den på marken.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Karroo (eller karoo) är ett stäpp- och halvökenområde i södra och västra Sydafrika. Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den tyske ornitologen Hermann Schlegel (1804–1884).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Brunstjärtad stenskvätta

Brunstjärtad stenskvätta (Oenanthe scotocerca) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Brunstjärtad stenskvätta är en tätting som är anmärkningsvärd i sin oansenlighet. Fjäderdräkten är brun, undertill något ljusare. Karakteristiskt är mörkbrun stjärt med otecknat ljusa undre stjärttäckare. Arten är mycket lik den i Etiopien mycket lokala awashstenskvättan, men skiljer sig på teckningen under stjärten. Den liknar också den vida spridda svartstjärten, men har brun snarare än svart stjärt. Bland lätena hörs sparvlika tjirpanden, medan sången är en ljus melodi som påminner om gulbukig eremomela.

Utbredning och systematik 
Brunstjärtad stenskvätta förekommer i delar av östra Afrika i ett område söder om Sahara, från Tchad till norra Kenya. Den delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Oenanthe scotocerca furensis – förekommer i östra Tchad och västra Sudan
 Oenanthe scotocerca scotocerca – förekommer i nordöstra Sudan, Eritrea och norra Etiopien
 Oenanthe scotocerca turkana – förekommer i södra Etiopien, Uganda och norra Kenya
 Oenanthe scotocerca spectatrix – förekommer i östra Etiopien och norra Somalia
 Oenanthe scotocerca validior – förekommer i nordöstra Somalia

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Cercomela, men flera DNA-studier visar att det är parafyletiskt och vissa av dem, däribland awashstenskvätta, är inbäddade i stenskvättesläktet Oenanthe.

Familjetillhörighget 
Stenskvättorna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Brunstjärtad stenskvätta hittas mycket lokalt i klippiga områden med buskar och träd. Den kan ses sitta uppe i träden men födosöker på marken.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Kapskvätta

Kapskvätta (Emarginata sinuata) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende 
Kapskvättan är en högrest och otecknat gråbrun skvätta med tydlig ögonring och gräddorange övergump. Inre till yttre stjärtpennorna har i ökande grad också gräddorange färg, vilket resulterar i en svart triangel på stjärten. Liksom liknande roststjärtad stenskvätta knycker den ofta med vingarna, dock inte lika ofta. Denna art har också kortare ben, mindre tydlig ögonring, mer rostfärgad övergump och den för stenskvättor typiska "T"-teckningen på stjärten.

Utbredning och systematik 
Kapskvätta förekommer i södra Afrika. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Emarginata sinuata ensifera – förekommer i södra Namibia och nordcentrala Sydafrika
 Emarginata sinuata hypernephela – förekommer i Lesotho, vintertid till närliggande Sydafrika (KwaZulu-Natal)
 Emarginata sinuata sinuata – förekommer i sydvästra Sydafrika

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Cercomela men DNA-studier visar att arterna inte är varandras närmaste släktingar. Därför löses Cercomela numera ofta upp och arterna förs istället till släktena Emarginata, Pinarochroa samt införlivas bland stenskvättorna i Oenanthe.

Familjetillhörighet 
Kapskvättan ansågs fram tills nyligen liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Kapskvättan hittas enstaka eller i par i öppna bestesmarker och bergsbelägna buskmarker. Där födosöker den på marken eller från en låg sittplats.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Hedskvätta

Hedskvätta (Pinarochroa sordida) är en afrikansk bergslevande fågel, som idag placeras som ensam art i släktet Pinarochroa, inom familjen flugsnappare och ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Hedskvättan är en liten, knubbig fågel med rätt långa ben och kort stjärt. Fjäderdräkten är övervägande gråbrun, med ett svartvit T-mönster på stjärten som syns väl i flykten. Stenskvättor har en liknande stjärttäckning, men hedskvättan är mindre och mer kortstjärtad. Bland lätena hörs dämpade tjirpande, tickande och gnissliga ljud.

Utbredning och systematik 
Hedskvätta förekommer på hedar på hög höjd i bergstrakter i Östafrika. Arten beskrevs vetenskapligt 1837 av Eduard Rüppell. Den delas in i fyra distinkta underarter med följande utbredning:
 P. s. sordida – Etiopien
 P. s. ernesti – östligaste Uganda samt västra och centrala Kenya
 P. s. olimotiensis – naturskyddsområdet Ngorongoro i norra Tanzania
 P. s. hypospodia – norra Tanzania, på Kilimanjaro

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Cercomela, men DNA-studier visar att arterna inte är varandras närmaste släktingar. Därför delas Cercomela numera ofta upp och arterna förs till släktena Emarginata samt införlivas bland stenskvättorna i Oenanthe, medan hedskvättan placeras i det egna släktet Pinarochroa.

Familjetillhörighet 
Hedskvättan ansågs länge, liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar, vara en liten trast. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Hedskvättan hittas på hög höjd i bergsbelägna gräsmarker samt på hedar och klippiga sluttningar. Den ses ofta sitta synligt på låga utkiksplatser. Den födosöker hoppande på marken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Traktrakskvätta

Traktrakskvätta (Emarginata tractrac) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utsende och läte 
Traktrakskvättan är en liten och knubbig skvättan. Fjäderdräkten varierar i färg från ljust gråbrun till nästan vit, med en mycket ljus övergump som sträcker sig över yttre stjärttäckarna och formar på så sätt en V-formad svart kil i stjärten. Arten kan förväxlas med karrooskvättan i Namibia, men denna har längre stjärt, undviker traktrakskvättans miljöer och har en tydligt mörk stjärt med vita stjärtkanter.

Utbredning och systematik 
Traktrakskvätta delas in i fem underarter med följande utbredning:
 hoeschi – kustöknar i sydvästra Angola och nordvästra Namibia
 albicans – kustnära norra Namibia (västra Damaraland och norra Stora Namaqualand)
 barlowi – Namibia (centrala och södra Stora Namaqualand)
 nebulosa – kustsanddyner i sydvästra Namibia och västra Sydafrika
 tractrac – Sydafrika (Karoo till Aliwal)

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Cercomela men DNA-studier visar att arterna inte är varandras närmaste släktingar. Därför löses Cercomela numera ofta upp och arterna förs istället till släktena Emarginata, Pinarochroa samt införlivas bland stenskvättorna i Oenanthe.

Familjetillhörighet 
Traktrakskvättan ansågs fram tills nyligen liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Traktrakskvättan föredrar öppna platta slätter i karroo och Namiböknen, i de mest ödsliga landskap där få andra fåglar hittas.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns namn är ljudhärmande.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Dagarna för samtida historia i Braunau

Dagarna för samtida historia i Braunau är en konferensserie, organiserad av Föreningen för samtida historia. Konferensserien äger rum årligen sedan 1992, den vetenskapliga ledningen av konferenserna har historikern och politologen Andreas Maislinger.

Historia
Sedan 1987 hade den österrikiska politologen Andreas Maislinger försökt att övertyga staden Braunau am Inn om idén att organisera en årlig konferensserie med temat samtida historia. 1992 blev idén  realiserad och Dagarna för samtida historia i Braunau ägde rum för första gången, då med temat: Oönskat arv. Sedan 2004 har Föreningen för samtida historia bestämt sig för att välja mera regionala teman som rör regionen Innviertel och det angränsande Bayern.

Teman
1992: 1."Oönskat arv": Bautzen, Braunau am Inn, Dachau, Ebensee, Gori, Gurs, Hartheim, Kielce, Mauthausen, Offenhausen, Oświęcim, Predappio, Redl-Zipf, Theresienstadt, Vichy, Weimar, Wunsiedel 
 1993: 2. "Förbjudna kontakter": Krigsfångar och utländska arbetare
 1994: 3. "Förskjutna gränser": Saker som förbinder och skiljer åt
 1995: 4. "Nödvändigt svek": Fallet Franz Jägerstätter
 1996: 5. "De vänliga grannarna": Tyskland och det tyska Österrike
 1997: 6. "Go West": Fascination Amerika sedan 1945
 1998: 7. "Belastade namn": Namn och politik
 1999: 8. "Nödvändiga möten": Albaner, Bosnier, Kroater, Romer, Serber
 2000: 9. "Skilda vägar": Tyskar, Judar, Österrikare, Tjecker
 2001: 10. "Förvrängd uppfattning": Bilden och Realiteten av Romer och Sinti
 2002: 11. "Få rättvisa?": Motstånd och civilkurage i diktaturer
 2003: 12. "Parallella liv": Braunau am Inn, Broumov, Lavarone
 2004: 13. "Gränstrafik i liten skala": 1933 till 1938 vid Salzach och Inn
 2005: 14. "Braunaus parlament": Adel, prästerskap, borgare och bönder 1705
 2006: 15. "Ofrivillig Hjälte": Johann Philipp Palm
 2007: 16. "Peacemakers Manual": Dr. Egon Ranshofen-Wertheimer
 2008: 17. "Fascination fotboll"
 2009: 18. "Förminskad värld": Värdshusen som politiska orter
 2010: 19. "Gammal stad": 750 år Braunau am Inn
 2011: 20. "Svårt arv": 19 år efter temat Oönskat arv
 2012: 21. "Noblesse Oblige": Aristokrati då och nu
 2013: 22. "Vilseledande säkerhet": Dagen före det första världskriget

Föreläsare
Karl Otmar von Aretin, Ludwig Baumann, Peter Becher, Wolfgang Johannes Bekh, Thomas Brechenmacher, Emil Brix, Walter Brunner, Adolf Burger, Michel Cullin, György Dalos, Georg Denzler, Waclaw Dlugoborski, Winfried Garscha, Roland Girtler,  Norbert van Handel, Mozes F. Heinschink, Madeleine Herren-Oesch, Rudko Kawczynski, Michel Kerautret, Florian Kotanko, Robert Kriechbaumer, Andreas Laun, Branko Lustig, Ludwig Mehlhorn, Peter Porsch, Gerald Praschl, Edith Rabenstein, Josef Ratzenböck, Hella Schlumberger, Burghart Schmidt, Klaus Theweleit, Wolfgang Ullrich, Gottfried Wagner, Reinhold Wagnleitner, Moshe Zimmermann, Tilman Zülch med mera.

Webbsidor

 Braunauer Zeitgeschichte-Tage
 Föreläsande och Diskussionsdeltagare

Referenser

Oberösterreich
Historia
Bayern
Återkommande evenemang med premiär 1992
Konferenser
Svart trädnäktergal

Svart trädnäktergal (Cercotrichas podobe) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar som förekommer i Afrika söder om Sahara men också på Arabiska halvön.

Utseende 
Svart trädnäktergal är en helsvart och långstjärtad fågel med långa ben. Den sitter mest på marken eller i låga buskar och fäller ofta upp sin stjärt rakt upp och brer kvickt ut. Stjärtpennorna är vitspetsade, liksom undre stjärttäckarna. Sången som utförs från toppen av en buske är lik trädnäktergalens.

Utbredning och systematik 
Svart trädnäktergal delas in i två underarter med följande utbredning:
 Cercotrichas podobe podobe – förekommer från Mauretanien till Tchad, Sudan, Eritrea, Etiopien och norra Somalia
 Cercotrichas podobe melanoptera – förekommer i västra Saudiarabien, Jemen och Aden

Åtminstone 25% av individerna som häckar på Arabiska halvön visar dock karaktärer av nominatformen och bedöms vara antingen vara av den underarten eller hybrider.

Arten har även häckat i Israel och ses där sällsynt på våren. Den har även påträffats i Egypten, Jordanien, Bahrain, Kuwait, Oman, Qatar och Förenade Arabemiraten.

Familjetillhörighet 
Trädnäktergal med släktingar ansågs fram tills nyligen liksom bland andra stenskvättor, stentrastar och buskskvättor vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling som inte tros vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ganska vanlig i Sahel, mycket vanlig i centrala Sudan och vanlig i centrala Jemen.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen