kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Snarsmon

Snarsmon är ett skogsområde beläget i Tanums kommun, Västra Götalands län, lite drygt 3 kilometer nordväst om Vassbotten,  på gränsen mellan Sverige och Norge. Området ligger cirka 400 meter in i Sverige.

På topografiska kartan och bland lokalbefolkningen är området även benämnt Tattarstaden. På topografiska kartan är namnet felplacerat. Området ligger omkring 400 meter norr om markeringen på kartan.

I området finns rester av en tillfällig bosättning för medlemmar av resandefolket. Området har undersökts och grävts ut under åren 2003 - 2006

Historia
Under slutet av 1800-talet kom grupper av resandefolk, som rörde sig över gränsen mellan Sverige och Norge, att anlägga fastare bosättningar som kojor och backstugor i området. 

Denna typ av primitiva bosättningar för resande finns på flera ställen i Europa. 

Den muntliga traditionen om bosättningen på Snarsmon levde fortfarande kvar hos såväl medlemmar av resandefolket som haft släktingar i byn som hos lokalbefolkningen. Det är oklart när bosättningen först etablerades, men så mycket finns nedtecknat att det kan fastslås att byn var bebodd under andra hälften av 1800-talet. Bland andra berättar Karl Sjöblom, folkskollärare i Naverstad socken, om sina besök i byn i slutet av 1800-talet. Enligt berättelserna avhystes byns innevånare kring 1910 av länsman i socknen, detta efter upprepade klagomål från boende i byns närhet. Enligt några berättelser skall husen ha rivits i samband men avhysningen.

Etymologi
Snars används här i betydelsen snarvei, genväg.

Tryckta källor
 Bodil Andersson, red (Andersson B, Hammar L-E, Hazell B, Lindholm K). Snarsmon – resandebyn där vägar möts (Bohusläns museums förlag 2008)

Externa länkar 
Snarsmon, resandefolkets boplats på gränsen mellan Sverige och Norge

Tanums kommun
Etniska grupper i Europa
Brunklöver

Brunklöver (Trifolium spadiceum) är en art i klöversläktet. Blomställningen hos denna lilla klöver är inte rund, som hos vitklöver och rödklöver, utan avlång. Dess storlek är ungefär 1 cm hög och 6 mm i diameter. Den är brun med gul topp för att senare bli helt brun.

Externa länkar
 Den virtuella floran

Ärtväxter
Br Växtindex
Lunda kyrka

Lunda kyrka kan syfta på:
 Lunda kyrka, Uppland – en kyrkobyggnad i Sigtuna kommun i Uppland
 Lunda kyrka, Södermanland – en kyrkobyggnad strax öster om Jönåker i Lunda socken i Södermanland
Halina Neujahr

Halina Y. Neujahr, född 24 oktober 1924 i Warszawa, död 24 juli 2006 i Stockholm, var en polsk-svensk förintelseöverlevande, biokemist och professor.

Under andra världskriget var familjen Neujahr inspärrade i Warszawas getto, där Halina deltog i den illegala undervisning som bedrevs. Halina Neujahr, hennes mor och syster fördes senare till koncentrationslägret Majdanek, där modern dödades. Systrarna flyttades i tur och ordning till lägren Skarzysko, Ravensbrück och Bergen-Belsen. De befriades 1945, men systern avled en kort tid därefter och är begravd i Lübeck.

Neujahr kom till Sverige med ett fartyg från Röda korset. I Sverige lärde hon sig snabbt svenska och tog svensk studentexamen två år senare. 1948 började hon studera kemiteknik vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH), som enda kvinnliga studerande i en årskurs bestående av 30 kemiteknologer. Hon blev civilingenjör, och senare teknologie doktor i biokemi. Hon var därefter verksam som docent vid KTH under många år, och utsågs till professor strax före sin pensionering. Efter pensioneringen var hon fortsatt forskningsverksam som professor emerita. Ett av Neujahrs forskningsområden var biokemiska studier av jäst.

Neujahr var också verksam som informatör kring Förintelsen, och berättade om sina upplevelser i skolor. Hon var också verksam inom styrelsen för Föreningen Förintelsens Överlevande i Sverige, och Föreningen Förintelsens Minne. Halina var också en av de två initiativtagarna till förintelsemonumentet i Stockholm.

Källor 

Förintelseöverlevare
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska professorer i biokemi
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Födda 1924
Avlidna 2006
Kvinnor
Personer från Warszawa
Carl Johan Fahlcrantz (skådespelare)

Carl Johan Theofron Fahlcrantz, född 23 april 1892 i Stockholm, död 15 februari 1964 i Nacka, var en svensk skådespelare. Han var son till Carl Johan Fahlcrantz.

Fahlcrantz var under åren 1917-1927 skådespelare vid Dramaten och Svenska Teatern i Helsingfors. Under den tiden övertog han också familjeföretaget, bokförlaget Fahlcrantz & Co. (1925).

Han ligger begravd på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser
 Noter

Tryckta källor
 Biografi i Myggans Nöjeslexikon, 1990, band 5, sid 198.

Externa länkar
 

Nackabor
Födda 1892
Avlidna 1964
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Streaming on demand

Streaming on demand är samlingsordet för onlinetjänster där man strömmar media i olika typer och format på begäran, och där mottagaren bestämmer innehållet och när. Mest känt idag är typen video on demand (VOD) där man möjliggör tittande av rörlig media i videoformat, såsom långfilmer, musikvideor etc.

Exempel på kända företag som erbjuder strömmande media "på begäran" är: Youtube, Spotify, Viasat, SF Anytime, CDON och SVT Play.

Se även 
Strömmande media
Video on demand
Music on demand
Webbradio
Webb-TV
Mobil-TV
Podcast

Internet-TV
Edward Arber

Edward Arber, född den 4 december 1836, död den 23 november 1912, var en engelsk litteraturhistoriker.

Arber, som var examinator vid universiteten i London och Manchester samt professor i engelska språket och litteraturen vid universitetet i Birmingham, inlade mycken förtjänst genom prisbilliga samlingseditioner av äldre, annars svåråtkomliga engelska litteraturalster, som han försett med fullständig litteraturhistorisk apparat. 

Sålunda innehåller Arber's reprints och The english scholars' library noggranna avtryck av skrifter från 1400-, 1500- och 1600-talen samt English garner (8 band 1880-1883, omordnad upplaga i 12 band) en mängd av 1500- och 1600-talens märkligaste litteraturskatter.

Källor

Tryckta källor

Noter 

Brittiska litteraturvetare
Engelska professorer
Alumner från King's College London
Personer verksamma vid Birminghams universitet
Personer verksamma vid universitetet i London
Personer verksamma vid universitetet i Manchester
Litteraturvetare under 1800-talet
Brittiska forskare under 1800-talet
Födda 1836
Avlidna 1912
Män
Ugglan
Megadomebiograf

Megadomebiograf är en biograf med omslutande ljud och bild projicerad på en kupolformad bioduk och flera högtalare. Besökarna sitter tillbakalutade i fåtöljerna. Det finns för närvarande två megadomebiografer i Sverige: Kreativums Kreanova i Karlshamn och Akva Mega i Piteå. Cosmonova i Stockholm är en IMAX Dome-biograf.

Biografer
Thomas Walter (tonsättare)

Thomas Christian Walter, född 1749 i Köpenhamn, död 18 november 1788, var en dansk ämbetsman, teaterchef och tonsättare.

Walter var son till klädeshandlaren Thomas Saur och Edele Margrethe Walter. Han döptes den 12 februari 1749 i Köpenhamn. Han tog efternamnet efter sin morfar, etatsrådet Christian Walter i vars familj han också fick skolundervisning. Han kom att ägna sig åt ämbetsmannabanan men var även en entusiastisk amatörmusiker. 1768 fanns han med bland medlemmarna i det nyinrättade Nye musikalske Selskab och hans första komposition, en italiensk aria med orkester, är från 1772. 

Från högre ort blev han på grund av sitt fina sätt, sin vetenskapliga utbildning och sina musikaliska kunskaper favoriserad – möjligen också eftersom han var fästman och lärare till operasångaren Caroline Halle – och 1773 utnämnd till konstnärlig chef vid Det Kongelige Teater, med titeln Directeur de théâtre.

Samma höst debuterade han på teatern med sångspelet Silphen och i januari 1774 med Den prøvede Troskab, båda sångspel i två akter till texter av Charlotte Dorothea Biehl. Därigenom blev Walter den första danskfödda tonsättaren att skriva musik till en sångspelstext på danska. Båda styckena rönte dock måttlig framgång och då förhållandet mellan honom och hustrun hastigt svalnade sökte han sig bort från sin tjänst vid teatern. Han fick ett resestipendium och vistades utomlands i tre år. 

I Hamburg komponerade han musik till Giuseppe Sartis sångspel Soliman den anden (Suliman den andre), uppfört i Köpenhamn 1776. I Stockholm skrev han operabaletten Adonis, uppförd där i februari samma år och han invaldes också som utländsk ledamot nr. 2 av Kungliga Musikaliska Akademien. I Bologna komponerade han och översatte 1776 Charles Simon Favarts Arsene. Då denna vid premiären i Köpenhamn 1777 inte hade någon framgång lade han musiken på hyllan och blev guvernementssekreterare i den danska kolonin Tranquebar. År 1780 blev han kansliråd, 1782 justitieråd och var vid sin död 1788 finansråd och ledamot av regeringen. 

Inga av Walters verk finns utgivna, men partituren finns i Det Konglige Teaters arkiv.

Källor

Noter

Externa länkar
 

Danska teaterchefer
Danska klassiska kompositörer
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Födda 1749
Avlidna 1788
Män
DBL
Teaterchefer under 1700-talet
Mick Hill

Mick Hill, född den 22 oktober 1964, är en brittisk före detta friidrottare som tävlade i spjutkastning.

Hills främsta merit var när han vid VM 1993 blev bronsmedaljör i med ett kast på 82,96 meter. Han blev även silvermedaljör vid EM 1998 och silvermedaljör vid Samväldesspelen 1986.

Han var i tre olympiska finaler (1992 - 2000) men blev som bäst elva. Han slutade även på fjärde plats vid VM 1997 i Aten.

Personliga rekord 
 Spjutkastning -  86,94 meter

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1964
Brittiska spjutkastare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Brittiska idrottare under 1900-talet
Brittiska idrottare under 2000-talet
Uladzimir Sasimovitj

Uladzimir Sasimovitj (vitryska: Уладзімір Сасімовіч, Uladzimir Sasimovitj), född den 14 september 1968, är en vitrysk före detta friidrottare som tävlade i spjutkastning. I början av sin karriär tävlade han för Sovjetunionen.

Sasimovitjs främsta merit är att han blev bronsmedaljör vid världsmästerskapen 1991 i Tokyo med ett kast på 87,08. Han var även i final vid världsmästerskapen 1993 i Stuttgart då han slutade på en sjunde plats. Hans sista stora mästerskap var Olympiska sommarspelen 2000 i Sydney där han blev utslagen i kvalet. 

2004 stängdes han av i två år för dopning.

Personliga rekord 
 Spjutkastning - 87,40 meter

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1968
Belarusiska spjutkastare
Sovjetiska spjutkastare
Män
Belarusiska dopningsfall
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Vitryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Vitryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Darcy Hordichuk

Darcy Hordichuk, född 10 augusti 1980 i Kamsack, Saskatchewan, är en kanadensisk professionell ishockeyspelare. Han valdes av Atlanta Trashers i NHL-draften 2000 som 180:e spelare totalt.

Hordichuk är mest känd för sin fysiska spelstil. Sedan 2011 spelar han i Edmonton Oilers men han har också spelat i NHL för Atlanta Thrashers, Phoenix Coyotes, Florida Panthers, Nashville Predators och Vancouver Canucks.

Externa länkar
Darcy Hordichuk - nhl.com

Kanadensiska ishockeyspelare
Män
Födda 1980
Levande personer
Spelare i Atlanta Thrashers
Spelare i Phoenix Coyotes
Spelare i Florida Panthers
Spelare i Nashville Predators
Spelare i Edmonton Oilers
Spelare i Saskatoon Blades
Spelare i Calgary Hitmen
Spelare valda i NHL Entry Draft 2000
Spelare valda av Atlanta Thrashers i NHL Entry Draft
Spelare i Dauphin Kings
Gustav Adolfs kyrka, Viby

Gustaf Adolfs kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Fjälkinge församling i Lunds stift. Kyrkan ligger i Viby, även benämnt Skånes Viby, 6 kilometer sydost om Kristianstad på vägen mot Åhus.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan som är från slutet av 1100-talet benämndes fram till 1778 Viby kyrka. Sitt nya namn fick kyrkan efter den nyfödde Gustav IV Adolf. Nils Svensson, som var talman för bondeståndet i riksdagen, fick tillstånd av kungen Gustav III att namnge sin hemförsamling efter tronföljaren, som han därtill var fadder för.

Kyrkan är uppförd av gråsten, men långhus, kor och absid är vitkalkade. Tornet från 1784 ersatte en tidigare klockstapel.

1822 tillkom sidoskeppet, "nykyrkan", i norr.

Den 4 maj 1940 återinvigdes kyrkan efter en omfattande restaurering, då bland annat kyrkans kalkmålningar togs fram igen. 1954 skedde en invändig restaurering med omfattande ommålning. En ny renovering av kyrkan gjordes 1974, liksom 1990, då det utfördes både utvändiga och invändiga arbeten.

2003 utsattes kyrkan för en anlagd brand i tornet. De skador som uppstod åtgärdades hösten 2004 - våren 2005.

2007–2008 skedde en ny omfattande inre renovering.

Interiör
Altare från 1690-talets första hälft.
 Altartavlan från 1796 är utförd av Pehr Hörberg. Den föreställer Kristus inför Pontius Pilatus. Över altaruppsatsen finns Carl XI:s namnskiffer.
 Den rikt snidade predikstolen med baldakin är från 1600-talet. Den är prydd med de fyra evangelisterna med sina respektive symboler.
 Dopfunten har medeltida ursprung. Den fick sin nuvarande placering 1971, då två bänkrader togs bort.
 Kalkmålningar i korvalvet och triumfbågen från omkring 1500 är utförda av Everlövsgruppen, även kallad Everlövsmästaren.
Ett gammalt senmedeltida triumfkrucifix sattes upp 18 juli 1934. Det hade då varit deponerat hos Kulturen i Lund sedan 1883.
Bänkinredningen är från 1890-talet.
I en monter förvaras ett exemplar av Karl XII:s bibel, första utgåvan 1703.
Stora kyrkklockan är gjuten av Gehrard Meyer i Stockholm 1752 och den lilla omgöts av Abraham Palmberg i Kristianstad 1771.

Orgel
1851 byggde Johan Magnus Blomqvist en orgel med 6 stämmor.
1902 byggde Åkerman & Lund, Stockholm en orgel med 6 stämmor. Den har en manual jämte bihangspedal och sex stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1974 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en mekanisk orgel. Den har 10 stämmor fördelade på två manualer och pedal. Orgeln är placerad på läktaren och invigdes 1 december 1974.

Källor 
 Antikvarisk kontroll. Gustav Adolfs kyrka, Viby. Invändig restaurering
 Fjälkinge kyrkliga samfällighet
 VIBY i gamla tider

Referenser

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Kristianstads kommun
Vassbotten, Vänersborgs kommun

Vassbotten är en två kvadratkilometer stor vik eller sjö i Vänersborgs kommun som utgör Vänerns sydvästra spets. Vänersborg ligger kring Vassbotten och stadens föregångare Brätte (som tidigare hette Vassända) var belägen längst in i viken. Kanalen Karls grav börjar vid Vassbotten och slutar vid Göta älv. Dalbobron ligger vid norra Vassbotten och Gropbron i öster.

Galleri

Se även 
 Vassbotten, Tanums kommun
 Vassbotten, Munkedals kommun

Källor

Noter

Externa länkar 

Vänern
Göta älvs avrinningsområde
Vänersborgs kommun
Maureen O'Brien

Maureen O'Brien, född 29 juni 1943 i Liverpool, är en brittisk författare och skådespelare.

Externa länkar
IMDb

Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Brittiska skådespelare
Kvinnor
Födda 1943
Levande personer
Skådespelare från Liverpool
Anne Wiazemsky

Anne Wiazemsky, född 14 maj 1947 i Berlin, död 5 oktober 2017 i Paris, var en fransk skådespelare och författare. Wiazemsky, som var av rysk härkomst, gjorde sin skådespelardebut 1966 i Robert Bressons film Au hasard Balthazar och medverkade i filmer av bland andra Jean-Luc Godard och Pier Paolo Pasolini. Sedan slutet av 1980-talet var hon författare på heltid.

Wiazemsky var gift med regissören Jean-Luc Godard mellan 1967 och 1979. Hon var barnbarn till nobelpristagaren François Mauriac.

Bibliografi (på svenska)
(Alla översatta av Ragna Essén)
En handfull människor, 2004
Lovsånger till kärleken, 2006
Debutant, 2008
Mitt Berlinbarn, 2012
Ett avgörande år, 2013

Filmografi (i urval)
 1966: Min vän Balthazar regi Robert Bresson
 1967: Kinesiskan regi Jean-Luc Godard
 1967: Utflykt i det röda regi Jean-Luc Godard
 1968: Teorema regi Pier Paolo Pasolini
 1969: Il seme dell'uomo regi Marco Ferreri
 1969: Svinstian regi Pier Paolo Pasolini
 1970: Sympathy for the Devil regi Jean-Luc Godard
 1972: Allt går fint regi Jean-Luc Godard och Jean-Pierre Gorin
 1978: Couleur chair regi François Weyergans
 1985: Rendez-vous regi André Téchiné

Referenser

Noter

Externa länkar

Elisabeth Grate bokförlag

Franskspråkiga författare
Franska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1947
Avlidna 2017
Franska författare under 1900-talet
Franska författare under 2000-talet
Författare från Berlin
Skådespelare från Berlin
Franska skådespelare under 2000-talet
Felix von Niemeyer

Felix von Niemeyer, född 31 december 1820 i Magdeburg, död 14 mars 1871 i Tübingen, var en tysk läkare. Han var sonson till teologen August Hermann Niemeyer och halvbror till läkaren Paul Niemeyer.

Niemeyer blev medicine doktor 1843 och kallades 1855 till professor i medicin vid Greifswalds universitet. Där fullbordade han 1858 sin berömda Lehrbuch der speciellen Pathologie und Therapie (två band, 1859–61; elfte upplagan, bearbetad av Eugen Seitz, 1884–85), som även i Sverige länge utgjorde den mest använda handboken i inre medicin och genom vilken Niemeyer utövade ett betydande inflytande på de medicinska studierna i åtskilliga länder. År 1860 kallades han till professor i Tübingen. Trots sin svaga hälsa deltog han som läkare vid ett lasarett i Pont-à-Mousson under fransk-tyska kriget. Han adlades 1870 och invaldes samma år som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Källor

Externa länkar
Lehrbuch der speciellen Pathologie und Therapie

Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid Greifswalds universitet
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Tyska läkare under 1800-talet
Personer från Magdeburg
Födda 1820
Avlidna 1871
Män
Ugglan
Ying Chen

Ying Chen, född 1961 i Shanghai är en kinesisk-kanadensisk författare, sedan 1989 bosatt i Kanada, först i Magog och Montréal och sedan 2003 i Vancouver. 

Chen har publicerat åtta böcker, samtliga skrivna på franska. Ett flertal av hennes böcker har översatts till andra språk. I Sverige ges Chen ut av Elisabeth Grate Bokförlag.

Bibliografi (svensk utgivning) 
 1995 Den otacksamma (L’Ingratitude), svensk översättning av Lotta Riad 2003
 1998 Stilla (Immobile], svensk översättning av Maria Björkman 2008

Referenser 
 World Literature Today
 Elisabeth Grate Bokförlag

Franskspråkiga författare
Kinesiska författare under 1900-talet
Kanadensiska författare
Kvinnor
Födda 1961
Levande personer
WP:Projekt Kina
Personer från Shanghai
Tweed Heads

Tweed Heads är en stad i New South Wales i Australien med 51 788 invånare. Den ligger precis på gränsen till Queensland och samarbetar med Coolangatta på andra sidan gränsen.

Källor

Se även

Orter i New South Wales
Karolina Ekholm

Karolina Ekholm, född 18 oktober 1964 i Täby, Stockholms län, är en svensk nationalekonom. Hon var en av fem vice riksbankschefer 2009–2014 och var 2014–2019 statssekreterare hos Magdalena Andersson vid Finansdepartementet. I februari 2022 tillträdde hon som ny riksgäldsdirektör och chef för riksgäldskontoret.

Akademisk karriär 
Ekholm studerade inledningsvis vid Uppsala universitet där hon blev filosofie kandidat 1988, och därefter vid Lunds universitet där hon blev filosofie licentiat 1993 och filosofie doktor 1995.

Ekholm var verksam vid Industriens Utredningsinstitut 1996 till 2000 innan hon återgick till akademin som forskare vid Handelshögskolan i Stockholm 2000 till 2006. Därefter hade hon anställning vid Stockholms universitet, där hon också förklarades behörig som docent 2001. Hennes forskning har framför allt fokuserat på globaliseringens effekter. Ekholm anställdes som professor vid Stockholms Universitet Nationalekonomiska institutionen den 1 april 2010 men var tjänstledig för uppdrag vid Riksbanken och regeringskansliet.

Statliga uppdrag, myndighetschef 
År 2009 utsågs Ekholm till vice riksbankschef. Hon påbörjade ett sexårigt förordnande 15 mars 2009. Hon lämnade uppdraget i förtid 2014, när hon erbjöds jobbet som statssekreterare till nytillträdde finansministern Magdalena Andersson.

Ekholm lämnade Finansdepartementet 2019, och återgick då till Stockholms universitet för sin forskning. Den 3 november 2021 utsågs hon till ny riksgäldsdirektör och chef för riksgäldskontoret. Hon är den första kvinnan som utsetts till uppdraget och tillträdde den 1 februari 2022.

Bibliografi i urval

Källor 

Svenska nationalekonomer
Svenska ämbetsmän under 2000-talet
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Alumner från Uppsala universitet
Alumner från Lunds universitet
Födda 1964
Kvinnor
Levande personer
Vice riksbankschefer
Agios Ilias

Agios Ilias är den nordligaste byn på den grekiska ön Korfu. Den har cirka 195 invånare.

Referenser 

Korfu
Thomas Hall

Thomas Hall, född 19 juli 1939 i Örgryte församling, död 12 september 2014 i Hägersten, var professor i konstvetenskap vid Stockholms universitet, forskare i arkitekturhistoria och författare.

Hall är begravd på Galärvarvskyrkogården i Stockholm. Han var son till journalisten Åke Hall och far till David Hall.

Publikationer
Thomas Hall har i ett flertal böcker, avhandlingar och debattartiklar beskrivit svensk arkitektur från bondesamhället till industrialism . Stockholms omvandling från en medeltida småstad till dagens storstad ägnade han en särskild bok, Huvudstad i omvandling, som utkom 1999 i samband med SVT:s TV-serie Svenska hus och Drömmen om staden.

Huvudstad i omvandling har även utgivits på engelska under titeln Stockholm: the making of a metropolis. På årsmötet 2008 utdelades Stiftelsen Höjerings stipendium för Stockholmiana till Thomas Hall för hans arbete med boken.

Thomas Hall har även publicerat böcker och avhandlingar på tyska, bland dem Mittelalterliche Stadtgrundrisse: Versuch einer Übersicht der Entwicklung in Deutschland und Frankreich (1978) och Planung europäischer Hauptstädte: zur Entwicklung des Städtebaues im 19. Jahrhundert (1986).

Arkitekturkritikern och debattören
Norrmalmsregleringen, den stora omdaningen av Nedre Norrmalm i Stockholm på 1950- till 1970-talen, har Thomas Hall behandlat i mycket kritiska ordalag. Han ägnade en stor del av sin bok Huvudstad i omvandling (1999) till kapitlet “Cityombyggnadens uppgång och fall”. Redan i bokens "Introduktion" menar han:
 

I sin sammanfattning om citysaneringen i Stockholm skriver han.

Med tanke på dagens nybyggnadsplaner i Stockholms innerstad yttrade Thomas Hall i Svenska Dagbladet i februari 2008 att:

Även den planerade tillbyggnaden av Stockholms stadsbibliotek, Gunnar Asplunds verk, har han kritiserat skarpt i Svenska Dagbladet. Under rubriken Spotta inte på arkitekten Asplund skriver han och 25 andra kulturpersonligheter, bland dem Fredric Bedoire, Horace Engdahl, Eva Rudberg, Hans Wohlin och Per Wästberg:

Bibliografi i urval

Böcker:

Avhandlingar:

Källor

Noter

Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska arkitekturhistoriker
Svenska professorer i konstvetenskap
Sveriges Arkitekters kritikerpris
Forskare från Göteborg
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1939
Avlidna 2014
Män
Svenska forskare under 1900-talet