kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nervus thoracicus longus

Nervus thoracicus longus är, i människans kropp, en nerv som avgår från ryggmärgsnerverna i halskotorna C5–7 och innerverar m. serratus anterior. Ibland kan nervroten från de sjunde ryggmärgsnerven saknas.

Nervrötterna från den femte och sjätte nerven perforerar halsmuskeln m. scalenus medius medan de sjunde passerar framför denna muskel.

Sedan fortsätter nerven bakom armens nervfläta plexus brachialis och kärlen i fossa axillaris. Den stödjer sig mot m. serratus anteriors yttre yta.

Nerven fortsätter utanpå bröstkorgen (thorax) till m. serratus anteriors nedre (kaudala) fästen där den innerverar med en gren till varje tagg.

Den tillhör de supraklavikulära nerverna.

Skada på n. thoracicus longus, liksom vid skada på n. accessorius, leder till så kallad vingscapula, där skuldran (scapula) reser sig från thoraxväggen vid framför allt flexion i axelleden till 90 grader. Detta beror på att bland annat m. serratus anterior inte längre är förmögen till att hålla fast skuldran mot thoraxväggen.

Se även 
 Övre extremitetens nerver och kärl
 Skuldergördelns muskler

Referenser 
 Motsvarande engelskspråkiga artikel den 30 juli 2006

 Rörelseapparatens anatomi, Finn Bojsen-Møller, Liber,

Noter 

Övre extremitetens anatomi
Perifera nervsystemet
Huvud och hals
Clio (bokklubb)

Clio – den historiska bokklubben var en specialbokklubb, som startades 1987. Den skickade 9 gånger per år ut medlemstidningen Clio historiska boknyheter, vilken i varje nummer presenterade cirka 25 nya böcker inom ämnena historia och kulturhistoria. Bokklubben ägdes av Natur & Kultur men förmedlade böcker från flera olika förlag. Ansvarig utgivare var Annika Törnquist.

Med hänvisning till att man "sedan en tid tillbaka arbetat i motvind på en marknad där bokklubbarna haft allt mindre möjlighet att hävda sig ekonomiskt" så lades bokklubben och bolaget bakom dem ned våren 2021. Själva varumärket Clio överfördes därvid till Natur & Kultur.

Från 1994 delade Clio årligen ut Cliopriset till "en framstående yngre historiker inom det svenska språkområdet". Clio var också medarrangör av den årligen återkommande konferensen De svenska historiedagarna.

Källor

Externa länkar
 Webbplats

Bokklubbar
Föreningar i Sverige
Edeby, Fogdön

Edeby är en herrgård på Fogdön i Helgarö socken, Strängnäs kommun, Södermanland.

Edeby är en gammal släktgård för bland annat släkten Cruus af Edeby 1574–1732. Jesper Andersson Cruus (till Edeby) lät omkring 1650 uppföra den nuvarande huvudbyggnaden. I början av 1900-talet tillhörde Edeby kommendörkapten C. A. Virgin.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Byggnader och anläggningar i Strängnäs kommun
Herrgårdar i Södermanland
Historiefilosofi

Historiefilosofi är ett delområde inom filosofin som behandlar frågor om historiens förlopp och samhällens utveckling m.m. samt historieforskningen och dess metoder. Den överlappar delvis historiografin.

Augustinus' verk "Om gudsstaten" var ett av de första viktigare försöken att tolka historien filosofiskt, i Agustinus' fall med kristendomen som utgångspunkt.

En av de första moderna historiefilosoferna var italienaren Giambattista Vico, som blivit mycket inflytelserik och ofta anförs som grundaren av den moderna disciplinen. Den antagligen mest kände och betydelsefulla historiefilosofen är Hegel. Hans historiefilosofi är dialektisk, där filosofin beskrivs som en evig växelverkan mellan negationer. Hegels teoribildning har påverkat bland andra Karl Marx, vars samhällsvetenskapliga forskning grundar sig på en materialistisk historiefilosofi. 

Robin George Collingwood och den debatt som utspelade sig under 1950- och 1960-talet omkring humanioras status i förhållande till natur- och samhällsvetenskaperna, spelade stor roll för synen på historievetenskapens funktion. Carl G. Hempel och dennes artikel Generella lagar i historien å ena sidan, och William H. Dray och Collingwood å den andra, speglade den kampen mellan materialism och idealism som präglade historiefilosofin under 1900-talet.

Under 1900-talet uppstod många nya skolor inom historievetenskapen, bland andra annalesskolan.

Referenser
Nationalencyklopedin
Filosofins historia
Cliopriset

Cliopriset instiftades 1994 av Clio-den historiska bokklubben och Svenska Dagbladet. Priset på 25 000 kronor ges till "en framstående yngre historiker inom det svenska språkområdet".

I juryn 2019 ingick Anders Q Björkman, Anders Bergman, Louise Berglund, Ludvig Hertzberg, Johannes Heuman, Anna Maria Forssberg och Jenny Björkman (ordförande).

Pristagare
1995 – Lena Sommestad
1996 – Dick Harrison
1997 – Jakob Christensson
1998 – Mattias Tydén
1999 – Nils Erik Forsgård
2000 – Linda Oja
2001 – Håkan Håkansson
2002 – Magnus Zetterholm
2003 – Jonas Nordin
2004 – Edda Manga
2005 – Orsi Husz
2006 – Kajsa Bjurklint Rosenblad
2007 – Martin Hårdstedt
2008 – Erland Mårald
2009 – Johan Östling
2010 – Ola Wikander
2011 – Pernilla Rasmussen
2012 – Kristiina Savin
2013 – Rasmus Fleischer
2014 – Julia Nordblad
2015 – Ylva S. Sjöstrand
2016 – Fredrik Charpentier Ljungqvist
2017 – Charlie Järpvall
2018 – Sari Nauman
2019 – Ragni Svensson

Källor

Noter

Svenska litteraturpriser
Historia
Priser och utmärkelser instiftade 1994
Nervus suprascapularis

Nervus suprascapularis är, i människans kropp, en motorisk och sensorisk nerv som avgår från den övre delen av plexus brachialis  som har sitt ursprung ur spinalnerver på femte och sjätte nivån i halsryggen. I ca 18% har nerven sitt ursprung även från den fjärde spinalnerven i halsryggen. 

Nevus suprascapularis har med tiden uppmärksammats mer som orsak till smärta och svaghet i axeln. Skälet kan vara inklämning (entrapment) i dess inträde i fossa supraspinatus (suprascapular notch) som ger nedsatt kraft i m.suprascapularis och m.infraspinatus eller i dess passage genom spina scapulae (spinoglenoid notch) där den orsakar nedsatt kraft i m.infraspinatus. Med tiden uppstår atrofier. 

N. suprascapularis passerar under m. trapezius och m. omohyoideus  ner till fossa supraspinatus genom en kanal (incisura scapulae) i skulderbladets övre kant (margo superior scapulae) som täcks av ett ligament (lig. transversum scapulae superior). I den övre fossan innerverar två grenar m. supraspinatus. 

Därefter passerar nerven under m. supraspinatus runt skulderkammens (spina scapulae) laterala sida ner till fossa infraspinata där två grenar innerverar m. infraspinatus.

Nerven är mixad, den har både en sensorisk och en mortorisk del. Den motoriska delen innerverar m.supraspinatus och m.infraspinatus, som är en del av rotatorkuffen. Nervens sensoriska del innerverar akromioklavikularleden samt glenohumeralleden.

Se även 
 Plexus brachialis
 Övre extremitetens nerver och kärl
 Arm
 Skuldergördelns muskler
 Axelledens muskler

Referenser 
 Rörelseapparatens anatomi, Finn Bojsen-Møller, Liber,

Noter

Övre extremitetens anatomi
Perifera nervsystemet
Huvud och hals
David Chokachi

David Chokachi, född David Al-Chokhachy den 16 januari 1968 i Plymouth, Massachusetts, är en amerikansk skådespelare.

Familj
Hans far har turkisk härkomst och hans mor härstammar från Finland.

Externa länkar
 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1968
Skådespelare från Massachusetts
Levande personer
Personer i USA under 1900-talet
Personer i USA under 2000-talet
Alumner från Bates College
Gigi Fernández

Beatriz Cristina "Gigi" Fernández, född 22 februari 1964 i San Juan, Puerto Rico, är en tidigare professionell puertoricansk/amerikansk tennisspelare. Hon räknas som en av de främsta dubbelspelarna genom tiderna.

Tenniskarriären 
Gigi Fernández blev professionell tennisspelare på WTA-touren 1983. Hon blev därmed den första professionella kvinnliga idrottsmannen från Puerto Rico. Hon vann totalt 68 dubbeltitlar, varav 17 i Grand Slam-turneringar. Två av titlarna vann hon i Olympiska sommarspel. Hon rankades som världsetta i dubbel första gången 1991, en position hon med vissa avbrott behöll till 1995. Hon var mindre framgångsrik som singelspelare, hon vann 2 WTA singeltitlar under karriären, men rankades under flera år bland de 30 bästa singelspelarna. 

Fernández vann dubbeltiteln i Australiska öppna 2 gånger, i Franska öppna 6 gånger, Wimbledonmästerskapen 4 gånger och US Open 5 gånger. Fjorton av dubbeltitlarna vann hon tillsammans med Natasha Zvereva. Paret är därmed efter paren Louise Brough/Margaret duPont och Martina Navratilova/Pam Shriver med vardera 20 GS-titlar i dubbel, det tredje hittills framgångsrikaste dubbelparen i GS-historien. 

Tillsammans med den tjeckiske spelaren Cyril Suk nådde hon 3 GS-finaler i mixed dubbel 1995 dock utan att vinna någon titel. Som singelspelare nådde hon som bäst semifinal i Wimbledon 1994. 

Både 1992 (Barcelona) och 1996 (Atlanta) vann hon guldmedalj i dubbel tillsammans med amerikanskan Mary Joe Fernández i de olympiska sommarspelen. 

Gigi Fernández deltog i det amerikanska Fed Cup-laget 1988-97. Hon spelade totalt 26 matcher av vilka hon vann 23. Hon deltog i laget vid finalsegern över Ryssland 1990. Hon segrade i dubbelmatchen tillsammans med Zina Garrison över det ryska dubbelparet.

Spelaren och personen 
Gigi Fernández föddes i en Puerto Ricansk familj där fadern var en väletablerad läkare. Hon började spela tennis vid åtta års ålder. Hon avslutade sin internationella tävlingskarriär 1997, och blev utnämnd till "århundradets kvinnliga idrottsman" i Puerto Rico 1999. 

Efter avslutad tävlingskarriär arbetar Fernandez som tennistränare. Hon har haft stora ramgångar med detta arbete, och bland annat tränat världsettan och femfaldiga GS-vinnaren i dubbel Rennae Stubbs.

Grand Slam-titlar 
 Australiska öppna
 Dubbel - 1993, 1994
 Franska öppna
 Dubbel - 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1997
 Wimbledonmästerskapen
 Dubbel - 1992, 1993, 1994, 1997
 US Open
 Dubbel - 1988, 1990, 1992, 1995, 1996

Referenser

Externa länkar 
 Fed Cup record

Puertoricanska tennisspelare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1992
Olympiska guldmedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från USA
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från USA
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 1996
Födda 1964
Kvinnor
Levande personer
Amerikansk kvinnohistoria
Orsi Husz

Orsi Husz född 1969, är historiker, fil.dr. vid Uppsala universitet. I avhandlingen Drömmars värde. Varuhus och lotteri i svensk konsumtionskultur 1897-1939 (2004) gör hon en kulturhistorisk studie av det tidiga 1900-talets konsumtionssamhälle, med fokus på kvinnors position på varuhuset NK.

Bibliografi 
 Genus i jämvikt 1997
 Drömmars värde 2004

Priser och utmärkelser 
 Cliopriset 2005.

Svenska historiker
Vinnare av Cliopriset
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Kvinnor
Födda 1969
Levande personer
Dals kyrka, Härnösands stift

Dals kyrka är en kyrka i Dals församling i Härnösands stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes av sten under medeltiden, sannolikt vid mitten 1100-talet och helgades åt Sankta Agneta. 1757 utvidgades kyrkfönstren. 1819 avlägsnades det gamla vapenhuset av trä vid södra långsidan och kyrkan förlängdes åt väster och innertaket försågs med ett tredje stjärnvalv. En genomgripande ombyggnad genomfördes 1890 då ett kyrktorn byggdes till på västra sidan, ett nytt kor byggdes på östra sidan och sakristian av trä ersattes av en i sten på nordöstra sidan.

Inventarier
 Dopfunten är av kalksten och härstammar från 1300-talet.
 Predikstolen tillverkades 1739 i barockstil av Magnus Granlund. Vid ombyggnaden 1890 byttes den ut mot en nyare, men återställdes vid en restaurering 1936-37.

Orgel
1928 byggde E. A. Setterquist & Son, Örebro,  en orgel med 12 stämmor fördelade på två manualer.

Referenser

Externa länkar
 Dals kyrka
 Anette Lund: Kulturmiljöavdelningens rapport nr 2006:2, Länsmuseet Västernorrland

Kyrkobyggnader i Härnösands stift
Kyrkobyggnader i Kramfors kommun
Kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Arbetsmiljöbrott

Arbetsmiljöbrott, är beteckningen på vissa brott enligt Brottsbalken och Arbetsmiljölagen.

I 3 kap 10 § brottsbalken står:

"Om brott, som i  7--9 §§ sägs, har begåtts genom att någon uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosatt vad som i enlighet med arbetsmiljölagen (1977:1160) ålegat honom till förebyggande av ohälsa eller olycksfall, döms för arbetsmiljöbrott till straff som i nämnda lagrum sägs.".

I arbetsmiljölagen (1977:1160) 8 kap står:

"1§ Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot föreläggande eller förbud som har meddelats med stöd av 7 kap.   7--9 §§. Detta gäller dock inte om föreläggandet eller förbudet har förenats med vite. 

2§ Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet

1. anlitar en minderårig i strid mot 5 kap. 2 § första stycket eller mot föreskrifter som meddelats med stöd av 5 kap. 2 § tredje eller fjärde stycket,

2. bryter mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 4 kap. 1--8 §§ eller 5 kap. 3 § andra stycket, 4 eller 5 §,

3. lämnar oriktiga uppgifter om förhållanden av vikt, när en tillsynsmyndighet har begärt upplysningar, handlingar eller prov eller begärt undersökningar enligt 7 kap. 3 eller 4 §,

4. utan giltigt skäl tar bort en skyddsanordning eller sätter den ur bruk.

Till ansvar enligt denna bestämmelse skall inte dömas om det för överträdelsen har utfärdats föreskrift om sanktionsavgift enligt 5 §.

3§ Om ansvar för den som överträder 7 kap. 13 § finns bestämmelser i 20 kap. 3 § brottsbalken.

4§ Har vid brott som avses i detta kapitel en anordning eller ett ämne använts i strid mot förbud enligt 4 kap. 4 § eller 7 kap. 7 §, skall förverkande ske av egendomen eller dess värde, om det inte är uppenbart oskäligt."

Brott
United Nations Truce Supervision Organization

United Nations Truce Supervision Organization (UNTSO) är en Förenta nationernas observatörsgrupp som upprättades 29 maj 1948 för att övervaka vapenvilorna mellan Israel och dess arabiska grannländer. Folke Bernadotte spelade här en ledande till roll tills han mördades. 

UNTSOs verksamhet har förändrats på många sätt på grund av Mellanösterns turbulenta historia. Idag arbetar Untsos observatörer bland annat i södra Libanon.

Se även 
Internationella fredssoldatdagen

FN-operationer i Mellanöstern
Arab-israeliska konflikten
Israel-Palestina-konflikten
Miljöbrott

Miljöbrott är en samlande beteckning på de handlingar som uppsåtligen eller av oaktsamhet skadar naturen och klassificerats som brott, vilket exempelvis skett i 29 kapitlet i den svenska miljöbalken. Sådana handlingar räknas som allmänfarliga brott.

Miljöbrott är att förorena mark, luft eller vatten alternativt på annat sätt påverka miljön så att det kan skada djur och växter eller människors hälsa. De vanligaste anmälda och lagförda brotten mot miljöbalken är exempelvis föroreningar eller olägenheter, otillåten miljöverksamhet (tillstånd för en viss verksamhet saknas eller att villkoren överträds) samt nedskräpning. Hit räknas också illegal jakt, spridande av gift eller olovlig avfallshantering. De upptäckta brotten sker främst i näringsverksamhet.

Alla verksamheter som bedöms utgöra en risk för miljön behöver tillstånd från en tillsynsmyndighet. I tillståndet ställs en rad krav som verksamhetsutövaren måste uppfylla; ofta är det just dessa krav som blir utgångspunkten vid misstanke om miljöbrott. 

De flesta miljöbrott upptäcks troligen aldrig och än mindre anmäls de. Miljöbrottet saknar ofta ett tydligt offer, till skillnad från när någon blir rånad eller misshandlad. Brotten upptäcks därför i huvudsak genom kontroll och tillsyn från myndigheternas sida. Det innebär att ökad kontroll direkt får genomslag i brottsstatistiken.

Sverige
Miljöbrottsligheten under ett år kan åskådliggöras genom statistiska uppgifter:
 4 150 brott mot miljöbalken anmäldes (2010).
 200 personer lagfördes för miljöbrott (2010).
 5 procent av miljöbrotten klarades upp så att en person bands till brottet (2010).

Följande exempel illustrerar en tillämpning av miljölagstiftningen: En person åtalades för oaktsamt miljöbrott, närmare bestämt brott mot 29 kapitlet 1 § i miljöbalken. Vid tankning av bensin hade omkring 350 liter släppts ut. Bensin kan typiskt sett medföra en förorening, som är skadlig djur, växter eller människors hälsa. Det är utrett att en sådan mängd bensin rann ut på marken att omfattningen av den skada, som utsläppet typiskt sett kan medföra, inte har ringa betydelse. Högsta domstolen ansåg att personen ansvarade för att tankningen skedde under betryggande former, vilket han underlåtit att säkerställa. Att han omgående vidtog åtgärder för att begränsa skadan saknade betydelse, då det skedde efter att brottet avslutats. Eftersom personen genast vidtog åtgärder, som gjorde att så gott som all bensin kunde samlas upp och att utsläppet därmed i princip inte orsakade någon skada, sattes påföljden till minsta antalet dagsböter. Personen dömdes därför till 30 dagsböter om 130 kr.

Noter

Externa länkar
BRÅ - Miljöbrott

Brott i Sverige
Straffrätt
Allmänfarliga brott
26 Proserpina

26 Proserpina eller 1935 KK är en asteroid upptäckt 5 maj 1853 av R. Luther i Düsseldorf.
Asteroiden har fått sitt namn efter Proserpina, underjordens gudinna inom romersk mytologi.

Olika studier har givit ganska olika resultat för vilken rotationstiden är för Proserpina: 6,67, 10,60, 13,06 och 13,13 timmar har föreslagits. Åtminstone två studier från 2008 stödjer en rotationstid på cirka 13,10 timmar.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av R Luther
Astronomiska upptäckter 1853
Nervus pectoralis lateralis

Nervus pectoralis lateralis är, i människans kropp, en nerv som utgår från fasciculus lateralis i armens nervfläta plexus brachialis och genom den från ryggmärgsnerverna i halskotorna C5–7. Nerven är större än n. pectoralis medialis.

N. pectoralis lateralis passerar över a. axillaris och v. axillaris, perforerar fascia clavipectoralis för breda ut sig på m. pectoralis majors djupa sida.

Nerven avger trådar till n. pectoral medialis så att en loop bildas framför den första delen av a. axillaris.

N. pectoralis lateralis innerverar m. pectoralis major och m. pectoralis minor. Den tillhör de infraklavikulära nerverna.

Referenser 
 Motsvarande engelskspråkiga artikel den 30 juli 2006
 Rörelseapparatens anatomi, Finn Bojsen-Møller, Liber,

Se även 
 Övre extremitetens nerver och kärl
 Arm
 Skuldergördelns muskler
 Axelledens muskler

Externa länkar 
 EatonHand
Bilder:
 SUNY Labs
 mun.ca
 luc.edu

Övre extremitetens anatomi
Perifera nervsystemet
Klabböle

Klabböle är en småort strax utanför Umeå, belägen på den södra sidan av Umeälven. Tillsammans med Nerbyn utgör Klabböle den by som benämns Klabböle.

Historia
Byns namn är känt sedan 1531 och är troligen bildat av mansnamnet Klave.

Laxfisket i Klabböleforsen hörde på 1500-talet till kronan. Drottning Kristina skänkte det 1653 till Magnus Gabriel De la Gardie, och genom byteshandel tillföll det landshövding Johan Graan.

På 1500-talet anlades också en skvaltkvarn i forsen, samt en av Umeå sockens fyra dåtida bondesågar.

Orten
Utloppstunneln från Stornorrfors mynnar ut i Umeälven bara några hundra meter öster om Klabböle kraftverksmuseum.

En hängbro, Notvarpsbron, går från Klabböle till Baggböle på andra sidan Umeälven.

Klabböle utgör tillsammans med Norrfors ett område av riksintresse för kulturmiljövården.

I Klabböle finns vad som troligen är Umeå kommuns äldsta björk.

Klabböle kraftverk 

År 1898 beslöt Umeå stad att bygga ett vattenkraftverk i Klabböleforsen för att tillgodose den ökade efterfrågan på elektricitet. Ritningarna upprättades av turbinkonstruktörsfirman Qvist & Gjers i Arboga. Maskinbyggnaden blev ett rödfärgat trähus med vitmålade snickerier, placerat på en hög mur av natursten. Under 1909 påbörjades en utbyggnad som utformades av Axel Rudolf Bergman. ”Det nya verket” av tegel och betong stod klart den 28 maj 1910. Mindre utbyggnader gjordes 1914 och 1932. Kraftverket i Klabböle stod för merparten av elförsörjningen till Umeå stad fram till 1958, då det nyanlagda Stornorrfors kraftverk togs i drift. Därefter revs det nya verket, men det gamla står kvar och ingår som kraftverksmuseum i Umeå Energicentrum.

Bilder

Se även
Umeå socken

Noter 

Orter i Umeå kommun
Riksintressen för kulturmiljövården i Västerbottens län
Småorter i Sverige
Tysklands Grand Prix 2006

Tysklands Grand Prix 2006 var det tolfte av 18 lopp ingående i formel 1-VM 2006.

Rapport
Kimi Räikkönen i McLaren fick en bra start från sin pole position och de båda Ferrari-förarna Michael Schumacher och Felipe Massa hakade på. Fernando Alonso i Renault, som startade från den sjunde rutan, nådde aldrig täten i loppet. Räikkönen fick dock något problem och gick i depå redan på nionde varvet, där han fick ytterligare problem genom att däckbytet tog extra lång tid. Detta medförde att han tappade sin ledning och hamnade istället långt bak i fältet. Michael Schumacher, tätt följd av stallkamraten Massa, övertog ledningen och behöll dessa placeringar in i mål. Ferrari imponerade och tog säsongens andra dubbelseger. Räikkönen gjorde en spektakulär uppåkning och slutade på tredje plats, vilket också var första gången som han gick i mål på Hockenheimbanan.

Resultat
 Michael Schumacher, Ferrari, 10 poäng
 Felipe Massa, Ferrari, 8
 Kimi Räikkönen, McLaren-Mercedes, 6
 Jenson Button, Honda, 5
 Fernando Alonso, Renault, 4
 Giancarlo Fisichella, Renault, 3
 Jarno Trulli, Toyota, 2 
 Christian Klien, Red Bull-Ferrari, 1
 Ralf Schumacher, Toyota
 Vitantonio Liuzzi, Toro Rosso-Cosworth
 David Coulthard, Red Bull-Ferrari 
 Scott Speed, Toro Rosso-Cosworth

Förare som bröt loppet
 Mark Webber, Williams-Cosworth (varv 59, vattenläcka)
 Takuma Sato, Super Aguri-Honda (38, växellåda)
 Jacques Villeneuve, BMW (30, olycka)
 Rubens Barrichello, Honda (18, motor)
 Nick Heidfeld, BMW (9, bromsar)
 Pedro de la Rosa, McLaren-Mercedes (2, bränslepump)
 Sakon Yamamoto, Super Aguri-Honda (2, drivaxel)
 Nico Rosberg, Williams-Cosworth (0, olycka)

Förare som diskvalificerades 
 Christijan Albers, MF1-Toyota (varv 66, bedömdes ha rörlig bakvinge)
 Tiago Monteiro, MF1-Toyota (65, bedömdes ha rörlig bakvinge)

Noteringar
 Sakon Yamamoto gjorde F1-debut.
 Tysklands Grand Prix 2007 ersattes av Europas Grand Prix 2007.

VM-ställning

 

2006 i Tyskland
Tysklands Grand Prix
27 Euterpe

27 Euterpe eller 1945 KB är en asteroid upptäckt 8 november 1853 av John Russell Hind i London. Asteroiden har fått sitt namn efter Euterpe, en musa inom grekisk mytologi.

Den tillhör och har givit namn åt asteroidgruppen Euterpe.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Euterpe-asteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av JR Hind
Astronomiska upptäckter 1853
Arrha

Arrha (lat., troligen av hebreisk stam), en summa penningar eller ett värdeföremål, som vid slutandet av ett avtal ges av den ene kontrahenten till den andre såsom tecken till avtalets fullbordande och på visst sätt även till säkerhet för dess uppfyllande. 

En särskild användning har arrha i den romerska rätten såsom tecken till ingåendet av en trolovning 
(arrha
sponsalis eller sponsalitia).

Se handpenning.

Referenser 

Romersk rätt
Gudspenning

Gudspenning (lat. denarius Deiä, denarius Sancti Spirtus, ty. gottespfennig, heiliggeistpfennig), jur; en fästepenning eller städjepenning,
som under medeltiden förekom vid skilda avtal som form för avtalet, som tecken till parternas allvar och som bevis för avtalets verklighet. 

I motsats till andra handpenningar, som utbetalades till medkontrahenter, erlades gudspenningen till någon from stiftelse eller till de fattiga.

Särskilt var gudspenningen namn på den avgift mäklare i Stockholm av ålder brukade samla in och till följd av stadgande i 1720 års mäklarordning ålades att utkräva av såväl köpare som säljare. Medlen nyttjades till understöd åt mäklares fattiga änkor och omyndiga barn.

Juridiska termer