kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Elder Scrolls: Arena

The Elder Scrolls: Arena är det första spelet i The Elder Scrolls-serien skapat av Bethesda Softworks. Spelet är ett förstapersonsrollspel till MS-DOS och släpptes 1994. En gratis nedladdningsbar version av spelet släpptes 2004.

Handlingen utspelar sig, likt spelets efterföljare, i den fiktiva världen Tamriel där kejsaren över imperiet i Tamriel har blivit tillfångatagen av fienden Jagar Tharn.

Handling 
Spelet tar sin början i en fängelsehåla efter att Jagar Tharn, en kejserlig stridsmagiker (Battlemage), tillfångatagit kejsaren Uriel Septim VII och satt honom i en annan dimension, för att i kejsarens skepnad själv styra kejsardömet. Det enda sättet att få den riktiga kejsaren tillbaka är att finna de åtta bitarna av kaosets stav (the Staff of Chaos).

Med hjälp av Jagar Tharns mördade lärling, Ria Silmane, lyckas man fly från fängelset för att teleporteras ut i Tamriel genom en skiftportal (shift gate). Under jakten efter bitarna av kaosets stav hjälper Ria till genom drömmar och varje gång man finner en bit berättar hon på så vis var nästa bit finns. När man funnit alla åtta bitar slåss man mot Jagar Tharn i imperiets huvudstad Imperial City.

Speltyp 
The Elder Scrolls: Arena spelas genom ett förstapersonsperspektiv. Man slåss med vapen genom att med musen dra markören över skärmen. Magi använder man dock genom en särskild meny för att sedan markera vilken magi man använder och vilken fiende man attackerar. Detta gör det svårt att ha en magibaserad karaktär i spelet.
Det är möjligt att gå genom hela Tamriel men då spelet är oerhört stort går det mycket fortare att snabb-resa, vilket man måste göra för att ta sig förbi sjöar. Spelet innehåller flera hundra städer, grottor och NPC:s.

Källor

Externa länkar 
 Den inofficiella The Elder Scrolls Wikipedian
 The Elder Scrolls Encyclopedi

Datorspel 1994
Action-datorrollspel
MS-DOS-spel
Arena, The Elder Scrolls
Elisabet av Mecklenburg

Elisabet av Mecklenburg, född 1235, död före 6 februari 1280, var tredje barn och enda dotter till Johan I av Mecklenburg och Luitgard av Henneberg. 

Hon gifte sig 1250 med Gerhard I av Holstein. Paret fick följande barn:

Luitgard av Holstein (död 1289), gift 1. med hertig Johan I av Braunschweig-Lüneburg (död 1277), gift 2. med furst Albrecht I av Anhalt-Zerbst (död 1316/1317)
Gerhard II av Holstein (död 1312), greve av Holstein
Helvig av Holstein (död 1324/1326), gift med kung Magnus Ladulås av Sverige (död 1290)
Adolf VI av Holstein (död 1315), greve av Holstein
Henrik I av Holstein (död 1304), greve av Holstein
Elisabeth av Holstein (död 1274/1284), gift med greve Burchard I av Wölpe (död 1289/1290)

Källor 
Bo Lindwall, Konung Erik XIV:s antavla i fjorton generationer, Nättidningen Rötter
Personakt för Elisabet av Mecklenburg

Födda 1235
Avlidna 1280
Tyska grevinnor
Kvinnor
Fiorentino, San Marino

Fiorentino är en av republiken San Marinos nio kommuner, castelli. Fiorentino har en yta på 6,57 km² och hade år 2006 en befolkning på 2 245 invånare.

Kommunen gränsar till Chiesanuova, San Marino, Borgo Maggiore, Faetano och Montegiardino, samt de italienska kommunerna Monte Grimano och Sassofeltrio.

Administrativ indelning 
Fiorentino är indelat i 3 administrativ enhet (curazie):
 Capanne, Crociale, Pianacci

Externa länkar 

 Il porta della republica di San Marino, Fiorentino (engelska)

San Marinos geografi
Peugeot 307 CC

Peugeot 307 CC är coupé/cabriolet-formen av Peugeot 307, som lanserades 2003 som årsmodell 2004.

Modellen finns med bensinmotorer på 1,6 och 2,0 liter, och med en dieselmotor på 2,0 liter, och ansiktslyftades 2005 på årsmodell 2006.

Modellen ersätts 2008 av Peugeot 308 CC.

Motoralternativ 

307 CC
Framhjulsdrivna fordon
Lars Olof Björn

Lars Olof Björn, född 1936, är en svensk botaniker. Han disputerade 1967 vid Lunds universitet, där han är professor emeritus i botanik, särskilt fysiologi och anatomi. 

Han blev 1981 ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien. Han medverkade även i Bra Böckers Lexikon som expert inom främst växtfysiologi.

Källor

Externa länkar 

Lars Olof Björns blogg och artiklar i Forskning & Framsteg

Svenska professorer i botanik
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1936
Levande personer
Stadsgraven

Stadsgraven är en vattengrav i Köpenhamn mellan Christianshavn och Amager. Stadsgraven utgjorde förr den östra delen av Köpenhamns vallar, men fungerar idag som rekreationsområde. Stadsgraven kan delas in i Indre Stadsgrav, som består av tre bassänger, och Ydre Stadsgrav, som är en tio meter bred kanal, som löper på utsidan av Indre Stadsgrav längs den mittersta bassängen.

Stadsgraven är förbunden med Köpenhamns hamn i nord och syd. Vatten från hamnen kan rinna in mellan Quintus Bastion och Charlotte Amalies Bastion och ut under Kalvebod Bastion.

Idag används Stadsgraven som rekreationsområde, koloniträdgårdar, bostäder, kontor, en skola samt Christiania.

Bastioner
Samtliga 12 bastioner existerar fortfarande. Från nord till syd är de:
Quintus Bastion
Charlotte Amalies Bastion
Frederiks Bastion
Carls Bastion
Vilhelms Bastion
Sofie Hedevig Bastion
Ulriks Bastion
Løvens Bastion
Elefantens Bastion
Panterens Bastion
Enhjørning Bastion
Kalvebod Bastion

Externa länkar
 Köpenhamns kommun om Stadsgraven

Referenser

Amager
Christianshavn
Koloniträdgårdar
Sund i Danmark
Jishbak

Jishbak (hebreiska: Ish'băk) var enligt Bibeln son till patriarken Abraham och dennes fru Ketura. Jishbak hade fem bröder, Simran, Jokshan, Medan, Midjan och Shuach.

Referenser

Personer i Gamla Testamentet
Karl-Göran Mäler

Karl-Göran Markus Mäler, född 3 mars 1939, död 20 maj 2020 i Katarina distrikt, Stockholm, var en svensk ekonom och tidigare professor i nationalekonomi vid Handelshögskolan i Stockholm.

Mäler disputerade 1972 vid Stockholms universitet. Han var professor i nationalekonomi 1975-1983, professor i nationalekonomi med särskild inriktning mot miljöekonomi 1983-1997 och slutligen professor i nationalekonomi 1997-2002 vid Handelshögskolan i Stockholm. Han är professor emeritus vid samma högskola.

Han var ledamot i Kommittén för Sveriges Riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne 1982-1994, och dess sekreterare 1986-1987.

Utmärkelser 
 Ledamot i Kungl. Vetenskapsakademien, invald 1981

Källor 
 Jonas Rehnberg. Stockholm School of Economics, The first 100 years. Stockholm: Informationsförlaget, 2009.

Noter 

Svenska professorer i nationalekonomi
Alumner från Stockholms universitet
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter i Kommittén för Sveriges Riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne
Män
Födda 1939
Avlidna 2020
Svenska forskare under 1900-talet
Simran

Simran (hebreiska: זִמְרָן, Zimran) var enligt Bibeln son till patriarken Abraham och dennes fru Ketura. Simran hade fem bröder, Jokshan, Medan, Midjan, Jishbak och Shuach.

Referenser

Personer i Gamla Testamentet
Praecipitatio

Praecipitatio är ett ytterligare kännetecken som tilldelas moln som ger nederbörd som når jordytan. "Praecipitatio" kommer från latin och betyder "brådstörtat fall (huvudstupa ner i ett bråddjup)".

Praecipitatio förekommer mest hos huvudmolnslagen altostratus, nimbostratus, stratocumulus, stratus och cumulonimbus.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 
 

Ytterligare kännetecken och följemoln
Nederbörd
Jan-Erik Roos

Jan-Erik Ingvar Roos, född 16 oktober 1935, död 15 december 2017 i Uppsala, var en svensk matematiker.

Jan-Erik Roos var professor i matematik vid Stockholms universitet. Han blev 1981 ledamot av Vetenskapsakademien. Roos studerade för Alexander Grothendieck i Paris och arbetade med frågeställningar inom homologisk algebra. Bland annat studerade han härledda funktorer till lim-funktorn. Senare i sin karriär intresserade han sig för betydligt mer konkreta problem inom algebran, och gjorde bland annat omfattande datoralgebraiska studier av poincaréserier och deras rationalitet. Roos är en av mycket få i Sverige som fått en professur inom ett traditionellt akademiskt ämne utan att ha doktorerat. Han är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor 
Kungl. vetenskapsakademien, Matrikel 1991, ISSN 0302-6558, sid. 77.

Noter 

Svenska professorer i matematik
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Män
Födda 1935
Avlidna 2017
Bernard Palissy

Bernard Palissy, född omkring 1510, död omkring 1589, var en fransk konstnär och keramiker.

Biografi 
Palissy föddes i staden Agen vid floden Garonne i sydöstra Frankrike. Han gick i lära att utbilda sig till glasmålare och kringvandrade som gesäll större delen av södra Frankrike. Återkommen till hemtrakterna gifte han sig och slog sig ned som glasmålare. Affärerna gick dock inte såsom han tänkt sig, och han fick försöka försörja sig på annat sätt, bland annat som lantmätare. Någon gång före 1540 lär en händelse inträffat som förändrade han liv, såsom han själv berättat i sina memoarer år 1580: Man visade mig en drejad och glaserad lerskål av sådan skönhet, att jag sedan dess började tvivla på min egen verksamhet, erinrade mig upprepade förslag som andra gjort mig på skämt då jag målade tavlor. Men då jag såg att man började tröttna på dem liksom att glasmåleriet aldrig haft någon efterfrågan, tänkte jag att om jag kunde finna ut sättet att framställa sådan glasyr, kunde jag göra fajanser och andra saker eftersom Gud givit mig förstånd på något inom figurmåleriet. Man har diskuterat vad för slags kärl Palissy såg, troligen var det inte någon av Henrik II:s fajanser från Saint-Porchaire, då dessa har en vanlig blyglasyr. Andra förslag har varit Italiensk Majolika med tennglasyr. Det är dock inte heller troligt, som tennglasyrens gåta vid den här tiden började spridas i Frankrike med invandrade Italienare. Troligen var de i stället just äkta porslin som Palissy hade sett.

Han började nu experimentera med att framställa en liknande massa, och över femton år fortsatte hans experiment. Något porslin lyckades han aldrig framställa, men han upptäckte den marmorerade glasyr, email jaspé, som blev ett av hans kännetecken. Han börjar arbeta med fat och andra föremål dekorerade med ödlor, ormar, fiskar, insekter, blad och stenar studerade efter naturen på ett sätt som ingen gjort tidigare. 1556 uppdrog hertig Anne de Montmorency att åt honom utföra en grotta, dekorerad med keramik. Arbetet tog flera år, och hertigen avled 1567 utan att grottan uppsattes i Écouen såsom var tänkt. Man har antagit att det är samma grotta som senare Katarina av Medici köpte av honom. Palissy blev senare anställd vid slottsbygget i Tuilerierna. Har började han allt mer att ansluta sig till den gängse konststilen. 1574 tvingades Palissy fly från Paris under Bartolomeinatten 1572 och bosatte sig därefter i Sedan, där han utgav sina Discours Admirables, en slags memoarer. Han kastades senare i fängelse och dömdes till landsflykt men vägrade. Han dömdes då till döden, men hans dödsdom verkställdes aldrig, och han avled någon gång kort före 1590.

Källor
 Carl G. Laurin, Konsthistoria, Stockholm 1919
 Sven T. Kjellberg, Bernhard Palissy - En renässanskonstnär

Franska keramiker
Franska konstnärer under 1500-talet
Avlidna 1500-talet
Födda 1500-talet
Män
Dromornithidae

Dromornithidae var en familj av stora andfåglar som levde i Australien och på Tasmanien. De saknade flygförmåga och kallas i Australien även för Mihirung. De äldsta fossilen är ungefär 20 miljoner år gamla.

Arterna i släktet Dromornis blev upp till 3 meter höga och över en ton tunga. Genyornis newtoni levde fram till pleistocen och var känd för aboriginerna. Fynd av ben i samhällen visar att den jagades av Australiens ursprungsbefolkning. Arten dog ut för cirka 26 000 år sedan.

Orsaken till arternas utdöende förmodas vara klimatförändringar, buskbränder och människans jakt.

Arter 

Familjen består av sju arter fördelade på fem släkten:

 Barawertornis tedfordi Rich, 1979
 Ilbandornis
 Ilbandornis lawsoni Rich, 1979
 Ilbandornis woodburnei Rich, 1979
 Bullockornis planei Rich, 1979
 Genyornis newtoni Stirling & Zietz, 1896
 Dromornis
 Dromornis australis Owen, 1872
 Dromornis stirtoni Rich, 1979

Referenser 

 Alan Feduccia: The Origin and Evolution of the Birds. 2. Aufl., Yale University Press, New Haven/ London, 1999, 
 Peter F. Murray: Magnificent Mihirungs: The Colossal Flightless Birds of the Australian Dreamtime. Indiana University Press, 2003,

Externa länkar 

'Thunder Birds' - The Family Dromornithidae på Australian Museum online
Stephen Wroe: The Bird From Hell? Nature Australia, Volume 26, no 7:56 - 63 online

Andfåglar
Förhistoriska fåglar
Kaštela

Kaštela (italienska: Castelli) är en stad i landskapet Dalmatien i Kroatien. Kaštela har 34 103 invånare och ligger i Split-Dalmatiens län. Egentligen är Kaštela en samling av sju mindre sammanbundna orter som ligger i ett bördigt område mellan städerna Split och Trogir.

Kaštela, som är plural av Kaštel (svenska: kastell, citadell), består av följande orter: 

Kaštel Gomilica, 4 075 invånare
Kaštel Kambelovac, 4 505 invånare
Kaštel Lukšić, 4 880 invånare
Kaštel Novi, 5 309 invånare
Kaštel Stari, 6 448 invånare
Kaštel Sućurac, 6 236 invånare
Kaštel Štafilić, 2 650 invånare

I Kaštela ligger Splits flygplats som även kallas Resnik efter den stadsdel i Kaštela som ligger närmast flygplatsen.

Orter i Split-Dalmatiens län
Pannus

Pannus är en beteckning som ges till ett moln under vilket det finns ett följemoln som ser ut som sönderrivna molntrasor. De underliggande molnen kan utgöra ett sammanhängande skikt och/eller kan smälta samman med molnet under vilket de befinner sig. "Pannus" kommer från latin och betyder "stycke", "lapp" eller "trasa".

Pannus förekommer mest hos huvudmolnslagen altostratus, nimbostratus och cumulonimbus. De underliggande molnen är ofta av typen stratus fractus.

Pannus varslar ofta om snar nederbörd.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 
 

Ytterligare kännetecken och följemoln
SunTrust Indy Challenge 2007

SunTrust Indy Challenge 2007 var den nionde deltävlingen i IndyCar Series 2007. Racet kördes den 30 juni på Richmond International Raceway. Dario Franchitti tog sin tredje seger för säsongen, och skaffade sig ett signifikativt grepp om mästerskapet. Han höll undan för seriens tvåa Scott Dixon, och låg med det 65 poäng före Dixon efter drygt halva säsongen. Dan Wheldon hängde på Dixon med en tredjeplats, medan även Tony Kanaan minimerade sitt poängtapp till topptrion, genom att bli fyra.

Slutresultat

2007 i USA
Richmond
2007
Skogskyrkogården (dokumentärfilm)

Skogskyrkogården är en 92 minuter lång dokumentärfilm från 2008 av Ulf von Strauss. 

Filmen är en episk skildring av livet och döden på Skogskyrkogården, en stor begravningsplats i södra Stockholm, skapad av Gunnar Asplund och Sigurd Lewerentz. Mottot till filmen är hämtat från Gunnar Ekelöf: "Utan att döden funnes levde ingen".

Filmen visades i SVT varje Allhelgonahelg mellan 2008 och 2015.

Externa länkar
Artikel i Dagens Nyheter 2009-02-16

Svenska dokumentärfilmer
Svenska filmer 2008
Skogskyrkogården
Filmer i regi av Ulf von Strauss
Bo Lindqvist

Bo Anders Lindqvist, känd som Bosse Lindqvist, född 29 maj 1951 i Stora Lundby församling i Älvsborgs län, är en svensk musiker och radioproducent.

Bo Lindqvist var tillsammans med Åke Andreasson med och lyfte fram den kristna rockmusiken genom programmet "Till glädje" som gick i Sveriges Radio P3 från mitten av 1970-talet till 1983. Många grupper och artister fick hjälp i sin karriär genom detta program, till exempel Per-Erik Hallin, Edin & Ådahl, Salt och Jerusalem. Under en period på 70-talet skrev han, tillsammans med Thomas Lindbjer, om musik i den radikala tidskriften Nytt Liv. 

Lindqvist har själv varit aktiv musiker, arrangör och producent under många år. Han var medlem i en av de första kristna rockgrupperna, TGC, tillsammans med bland andra Roland Utbult. Han var också medlem i bluesgruppen Vatten med Tomas Ernvik under två perioder. Han har producerat ett 40-tal skivor och medverkat som körsångare på ett flertal produktioner, exempelvis med Niklas Hjulström. 

Hans musik från tidigare år blev åter aktuell i slutet av 2021 då en låt med hans 70-talsgrupp "TILLSAMMANS" publicerades på en uppmärksammad samlingsskiva (Dubbel-LP, Vinyl) med namnet "Frälst." Där finns även en lång intervju med honom. Skivan har även släppts i USA och Japan. 

Han har också under sin tid som musiklärare gjort tre skivor tillsammans med sina elever. Julen 2008 släppte han sin första egna skiva BL som innehåller material som Lindqvist genom åren skrivit själv. Många kända musiker medverkar på den produktionen, bland andra gitarristerna Joel Sahlin och Per Hovensjö. Där finns också multiinstrumentalisten Sven Fridolfsson och basisten Kalle Lindqvist.

Han har även varit rektor för en högstadieskola, kulturskolechef i Lerums Kommun samt förvaltnings- och sektorschef, även det i Lerum.

Idag delar han sin tid mellan boendet i Lerum och sitt andra hem på Norra Cypern. Han driver också en blogg om livet där. http://cypernlindqvist.blogspot.com

Bo Lindqvist är sedan 1974 gift med Eva Dahlman (född 1952) och de har tre barn tillsammans.

Källor 

Svenska musiker inom kristen musik
Svenska lärare under 1900-talet
Svenska musikproducenter
Födda 1951
Män
Levande personer
Personer från Stora Lundby socken
I'm a Train

I'm a Train är en låt från 1974 framförd av Albert Hammond. Låten är skriven av Albert Hammond och Mike Hazelwood.

1983 gjorde Galenskaparna och After Shave låten Säng, säng, säng där melodin har lånat drag från I'm a Train.

Listplaceringar

Albert Hammond

Källor

Musiksinglar 1974
Camping World Watkins Glen Grand Prix 2007

Camping World Watkins Glen Grand Prix 2007 var den tionde deltävlingen i IndyCar Series 2007. Racet kördes den 8 juli på Watkins Glen International. Scott Dixon räddade i stort sett sina möjligheter att över huvud taget komma ikapp Dario Franchitti, genom att ta sin första seger för säsongen. Dixon hade vunnit på banan även 2005 och 2006, och med sin tredje raka seger på banan tangerade han Dan Wheldons rekord med att vinna på samma bana tre år i följd. Sam Hornish Jr. överraskade med en andraplats. Den på ovaler specialiserade Hornish visade att han utvecklat sin allroundförmåga. Mästerskapsledande Franchitti slutade trea, följd av Tony Kanaan, medan tidigare serietrean Wheldon var väldigt långsam jämfört med stallkamraten Dixon, och till slut kom han i mål som sjua.

Slutresultat

2007 i USA
Watkins Glen
2007
Bulletboys

BulletBoys är en rockgrupp, bildad 1986 av sångaren Marq Torien. De var mest aktiva i slutet av 1980-talet och i början av 1990-talet. 

1988 släppte de sitt första album "BulletBoys", som innehöll hitlåtar som "Smooth Up In Ya" och "For The Love Of Money". BulletBoys uppträdde 1991 inför ca 60 000 personer.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Marq Torien – sång, gitarr, basgitarr, congas (1987–)
Nick Rozz – gitarr (2010–2011, 2012–)
Chad MacDonald – basgitarr, bakgrundssång (2014–)
Shawn Duncan – trummor (2014–)

Tidigare medlemmar
Mick Sweda – gitarr, bakgrundssång (1987–1993, 1999–2000, 2011)
Jimmy D'Anda – trummor, slagverk, bakgrundssång (1987–1993, 1999–2000, 2011)
Tony Marcus – gitarr (1993–1994, 2009–2010)
Marc Danzeisen – trummor (1993–1994)
Tommy Pittam – gitarr (1994–1998)
Robby Karras – trummor, slagverk (1994–1998)
DJ Ashba – gitarr (1998–1999)
Steven Adler – trummor, slagverk (1998–1999)
Jason Hook – gitarr (2000–2002)
Melvin Brannon II – basgitarr (2000-2002)
Vik Foxx – trummor, slagverk (2000)
Brent Fitz – trummor, slagverk (2000–2001)
Pete Newman – trummor, slagverk (2001–2006)
Scott Taylor – basgitarr (2002–2006)
Keri Kelli – gitarr (2002–2004)
Denny Johnson – gitarr (2004–2006)
Scott McKinley – gitarr (2006)
Michael Thomas – gitarr (2006–2007, 2008)
David Weeks – basgitarr (2006–2007)
Danny Seven – trummor, slagverk (2007–2008, 2008–2009)
Danny Watts – gitarr (2007–2008)
Scott Griffin – basgitarr (2007)
Stephen Allan – basgitarr (2007–2009)
Charlie Wayne Morrill – gitarr (2008–2009)
Lenny Round – basgitarr (2009)
Tory Stoffregen – gitarr (2009)
Rob Lane – basgitarr (2009–2011)
Johnny Giosa – trummor, slagverk (2010; död 2011)
Troy Patrick Farrell – trummor (2010–2011)
Chris Holmes – gitarr (2011)
Don Bish – trummor (2011)
Stephen Jude Mills – trummor (2012, 2013)
Dave "Davee G" Gara – trummor (2012)
Stephen Jude Mills – trummor (2012–2014)
Lonnie Vencent – basgitarr, bakgrundssång (1987–2014)

Diskografi
Studioalbum

Livealbum

Samlingsalbum

Singlar
1989 – "Smooth Up In Ya" (#71 på Billboard Hot 100, #23 på Billboard Mainstream Rock)
1989 – "For the Love of Money" (#78 Billboard Hot 100, #30 på Billboard Mainstream Rock)
1991 – "Hang on St. Christopher" (#22 på Billboard Mainstream Rock)
1991 – "THC Groove"
1991 – "Talk To Your Daughter"
1993 – "Mine"
2009 – "Road To Nowhere"

Externa länkar 

 

Amerikanska rockgrupper
Glam metal-grupper
If on a Winter's Night...

If on a Winter's Night... är ett av Stings album, utgivet 2009.
I USA släpptes albumet den 27 oktober. 
Albumet innehåller mest folksånger med vintertema, men även två som Sting skrivit själv "Hounds of winter" samt "Lullaby for an anxious child".

Låtlista 
 Gabriel's message 
 Soul cake 
 There is no rose of such virtue
 The snow it melts the soonest
 Christmas at sea
 Lo how a rose E'er blooming
 Cold song
 The burning babe
 Now winter comes slowly
 The hounds of winter
 Balulalow
 Cherry tree carol
 Lullaby for an anxious child
 Hurdy Gurdy man
 You only cross my mind in winter

Extraspår 
 Betlehem down
 Blake's cradle song
 The coventry carol (endast på japansk utgåva)

Referenser 

Musikalbum 2009
Andreas Eriksson

Andreas Eriksson kan syfta på:

 Fotbollsspelaren Andreas Eriksson
 Konstnären Andreas Eriksson
 Andreas Fredric Ericson (1795-1864), grosshandlare och riksdagsman
Eocaptorhinus

Eocaptorhinus är ett utdött släkte med små kräldjur som påminde om ödlor till utseendet, men egentligen tillhörde underklassen Anapsida. Den hade hög rygg, korta ben, triangulärt huvud och ett högt nosparti. Eocaptorhinus tros ha levt under början av Perm. Det har föreslagits att det inte är ett eget släkte utan istället skall räknas som en synonym till Captorhinus.

Källor

Förhistoriska kräldjur
Robert Nanteuil

Robert Nanteuil, född 1623 i Reims, död 1678 i Paris, var en fransk gravör.

Ungdomsverk av Nanteuil tyder på att han ursprungligen var autodidakt samt först efter hand tillägnade sig gravyrens konst och blev sin tids mest berömda franske kopparstickare. Hans stil var en blandning mellan Claude Mellans klara och kärva linejstil och Rubensskolans måleriska frihet. Han tillämpade en effektfull enkelhet i komposition och detaljer samt en levande karaktäristik av de avbildade, vanligen åstadkommen med punktmanér för ansiktena. Bland Nanteuils omkring 300 porträtt, de flesta efter egna teckningar, märks sådana av Ludvig XIV, drottning Kristina (efter Sébastien Bourdons målning), Nicolas Fouquet, Jules Mazarin (14 olika), Turenne och Pomponne de Bellièvre. Nanteuil blev kunglig gravör 1658 och 1667 ledare för gobelänginstitutets kopparstickavdelning. Nanteuil var den som främst bidrog till kopparstickskonsten genom ett dekret 1660 befriades från skråordningen och i fortsättningen betraktades som fri konst. Han räknas som en av tidernas främste kopparstickare.

Källor
 
 Carl G. Laurin, Konsthistoria, Stockholm 1919

Externa länkar 
 

Franska gravörer
Franska konstnärer under 1600-talet
Födda 1623
Avlidna 1678
Män
Svensk uppslagsbok