kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hilleshögs socken

Hilleshögs socken i Uppland ingick i Färentuna härad och är sedan 1971 en del av Ekerö kommun, från 2016 inom Färingsö distrikt.

Socknens areal är 14,60 kvadratkilometer, varav 14,43 land. År 1949 fanns här 515 invånare. Kyrkbyn Hilleshögby med sockenkyrkan Hilleshögs kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Hilleshögs socken omtalas i skriftliga handlingar första gången 1303  ('Deinde Hildishøg'). Nuvarande kyrkans äldsta delar härstammar från 1150-75. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Hilleshögs församling och för de borgerliga frågorna till Hilleshögs landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Färingsö landskommun som 1971 uppgick i Ekerö kommun. Församlingen uppgick 1992 i Färingsö församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Färingsö, med samma omfattning som Färingsö församling fick 1992, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Färentuna härad. De indelta båtsmännen tillhörde Södra Roslags 2:a båtsmanskompani.

Geografi
Hilleshögs socken ligger på nordöstra Svartsjölandet kring Hillersjöviken och Ventholmsviken. Socknen har odlad slättbygd som inslag med skogbeväxta höjder.

Fornlämningar
Från bronsåldern finns spridda gravrösen och skärvstenshögar. Från järnåldern finns gravfält. Fem runristningar har påträffats, där Hillersjöhällen är känd för sin långa text.

Namnet
Namnet (1310 Hildishögh) kommer från kyrkbyn som i sin tur fått sitt namn efter en stor gravhög där förleden innehåller mansnamnet Hildir. Fram till 1940 var sockennamnet Hillersjö socken.

Se även
Hilleshögs församling

Referenser

Externa länkar

Socknar i Färentuna härad

Indelningar i Ekerö kommun
The Ballad of John and Yoko

The Ballad of John and Yoko (Lennon/McCartney) är en låt av The Beatles inspelad 1969.

Låten och inspelningen

Låten är skriven av John Lennon under bröllopsresan till Paris med Yoko Ono. Som vanligt tillskrevs Lennon/McCartney låten, något duon gjort sedan de börjat skriva låtar i The Beatles. Låten släpptes som singel (tillsammans med Old Brown Shoe) i England 30 maj och i USA 4 juni 1969. Låtens text beskriver John och Yokos upplevelser kring sitt nyingångna äktenskap och uppståndelsen kring såväl paret som The Beatles. The Ballad of John and Yoko blev gruppens sjuttonde och sista listetta i hemlandet Storbritannien under sin aktiva tid.

Inspelningen saknar både Ringo Starr (som var upptagen av filminspelning) och George Harrison (som befann sig på semester), samtliga instrument spelas av Lennon och McCartney. Inspelningen gjordes 14 april 1969.

Låttexten ansågs kontroversiell, framförallt i USA, på grund av de kristna referenserna.

Christ, you know it ain’t easy,
You know how hard it can be,
The way things are going,
They’re gonna crucify me.'Ett känsligt ämne, världen hade inte glömt att John Lennon en gång hävdat att The Beatles are more popular than Jesus.

Listplaceringar

Källor
 Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle

Externa länkar
 http://oldies.about.com/od/thebeatlessongs/a/balladjohnyoko.htm
 http://www.beatlesinterviews.org/dba11road.html
 http://www.icce.rug.nl/~soundscapes/DATABASES/AWP/tbojay.shtmlNoter:'

Musiksinglar 1969
Sånger framförda av The Beatles
Singlar utgivna på Parlophone
Singelettor i Storbritannien
Singelettor i Irland
Sånger producerade av George Martin
Sånger skrivna av Lennon–McCartney
Old Brown Shoe

Old Brown Shoe är en poplåt skriven av George Harrison och inspelad av The Beatles 1969.

Låten och inspelningen
"Old Brown Shoe" är B-sida på en singel med A-sidan "The Ballad of John and Yoko". Låten, som är en Dylaninfluerad rocklåt, är skriven av George Harrison och anses av flera kritiker som en mycket bra låt för att vara en b-sida. Bandet spelade in låten vid två sessioner, 16 och 18 april 1969 och singeln släpptes samma år, den 30 maj i England och 4 juni i USA.

Källor 
 Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Recording Sessions (1988)
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle (1992)
 George Harrison: I Me Mine

Musiksinglar 1969
Sånger framförda av The Beatles
Singlar utgivna på Parlophone
Zachary Levi

Zachary Levi Pugh, född 29 september 1980 i Lake Charles, Louisiana, är en amerikansk skådespelare som medverkar i bland annat TV-serierna Inte helt perfekt och spelade Chuck Bartowski i serien Chuck.

Karriär 
Zachary Levi dök först upp på FX Televisions film Big Shot: Confessions of a Campus Bookie. Han har spelat Kipp Steadman i ABC:s sitcom Inte helt perfekt. Han spelade också en potentiell pojkvän till Jane i ABC:s film See Jane Date. Levi bekostade Kendall Paynes album Grown efter att hon fått sparken från skivbolaget Capitol Records. Han fick huvudrollen som Chuck i serien Chuck. Levi och hans motspelerska, Yvonne Strahovski, blev båda nominerade för Bästa actionskådespelare av Teen Choice Awards. Han arbetade tillsammans med Mandy Moore i Disneys animerade film Trassel.

Under 2013 till 2014 gjorde Levi sin Broadwaydebut i rollen som Aaron i teatern First Date. För rollen vann han en Theatre World Award för Outstanding Broadway Debut Performance.

Privatliv 
Zachary Levi är en bil- och motorcykelentusiast och äger en Nissan GT-R. I september 2010 startade Levi sitt eget företag; The Nerd Machine.

Den 17 juni 2014 meddelades det att Levi gift sig med skådespelerskan Missy Peregrym i Maui, Hawaii.

Filmografi (i urval)

Film

TV

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1980
Män
Levande personer
Skådespelare från Louisiana
Personer från Lake Charles
PTT

PTT kan syfta på: 

 Postes, télégraphes et téléphones, se Posten i Frankrike;
 Push To Talk
Yvonne Strahovski

Yvonne Strahovski, egentligen Yvonne Jaqueline Strzechowski, född 30 juli 1982 i Werrington Downs utanför Sydney i Australien, är en australisk skådespelare. Hennes föräldrar kom från Polen och hon talar både engelska och polska. 

Hon tog examen vid University of Western Sydney's Theatre Nepean med en filosofie kandidat i performance. Strahovski medverkade i några roller i australisk film och TV och spelade sedan karaktären Sarah Walker i den amerikanska TV-serien Chuck. Hon fick rollen efter bara tre dagar då hon skickat några videoklipp med sig själv från Australien där hon är född. Hennes provspelning finns på DVD:n till säsong 1, men finns även ute på Youtube. Hon röstskådespelar och är även ansiktsmodell för Miranda Lawson i spelet Mass Effect 2 och Mass Effect 3.

Filmografi

Filmer

TV

Datorspel

Referenser

Externa länkar

 
 Yvonne Strahovski på Twitter
 TVGuide.com intervju

Födda 1982
Australiska skådespelare under 2000-talet
Kvinnor
Levande personer
Australian Crawl

Australian Crawl var ett australiskt rockband, aktivt 1978-1986. Sångare var James Reyne.

Diskografi

 (live)

 (live)

Australiska rockgrupper
10,000 BC

10,000 BC är en amerikansk episk äventyrsfilm från 2008, i regi av Roland Emmerich. Huvudrollerna spelas av Steven Strait och Camilla Belle. Filmen utspelar sig i förhistorisk tid.

Rollista

Om filmen 
Filmen är regisserad av Roland Emmerich, som tidigare gjort bland annat Independence Day, Godzilla och The Day After Tomorrow. Harald Kloser, bland annat känd som kompositör till AVP: Alien Vs. Predator, står i denna film för både manus och filmmusik. Filmen har fått ett svalt mottagande hos kritikerna.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 
 

Amerikanska filmer 2008
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska episka filmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Filmer från Legendary Pictures
Filmer i regi av Roland Emmerich
Förhistorisk tid på film
Finlands Svenska Gymnastikförbund

Finlands Svenska Gymnastikförbund (FSG) r.f. är ett svenskspråkigt specialidrottsförbund för gymnastik i Finland. Förbundets kansli ligger i Helsingfors.

Historia  
Finlands Svenska Gymnastikförbund grundades 1896  och har till uppgift att främja, utveckla och administrera gymnastiksporten i Svenskfinland. Förbundet är anslutet till Finlands Svenska Idrott samt som ett distrikt inom Finlands Gymnastikförbund (SVoLi). 

Förbundet består i dag av 43  medlemsföreningar med ett okänt antal medlemmar.

Sektioner 
Finlands Svenska Gymnastikförbund har för närvarande (2008) sju sektioner.  

Sektionerna är följande:  
Barnsektionen
Danssektionen
Truppgymnastiksektionen (inklusive Rytmisk Gymnastik)
Motions- och Trendsektionen
Redskapssektionen
Utbildningssektionen
Manlig gymnastik

Övrigt  
Finlands Svenska Gymnastikförbund arrangerar ungefär vart fjärde år en stor gymnastikfest för alla gymnaster i Svenskfinland. Evenemanget lockar cirka 1 500 deltagare.

Förbundet ger ut medlemstidningen Liv & Spänst med fyra nummer per år. 

I gymnastik har en finlandssvensk gymnast erövrat en olympisk guldmedalj. Eugen Ekman tog olympiskt guld på bygelhästen vid olympiska spelen i Rom 1960.

Ordförande/Verksamhetsledare 
Finlands Svenska Gymnastikförbunds nuvarande (2008) ordförande är Ulrika Jansson. Verksamhetsledare är Baba Åkerberg.

Referenser 
  Finlands Svenska Gymnastikförbunds webbplats

Fotnoter 
 

Idrottsförbund i Finland
Specialidrottsförbund
Gymnastikförbund
Idrottsförbund bildade 1896
Organisationer i Helsingfors
Sport i Helsingfors
Gymnastik i Finland
Lettlands socialistiska parti

Lettlands socialistiska parti (lettiska: Latvijas Sociālistiskā partija) är ett kommunistiskt politiskt parti i Lettland. Det grundades 1994, sedan det gamla kommunistpartiet kriminaliserats efter Sovjetunionens kollaps.

Partiledare 
Partiledaren heter Alfrēds Rubiks och var tidigare borgmästare i Riga, fackföreningsledare och ordförande för Lettiska kommunistpartiet (SUKP Plattform). Anklagad för deltagande i en statskupp mot myndigheterna fängslades han 1991 och hölls fången i sex år. Han kan inte representera partiet i saeiman (lettiska parlamentet) då det åligger honom ett förbud mot att ställa upp i val, däremot sitter hans son Artūrs Rubiks i parlamentet för samma parti.

Partiets inriktning och resultat 
Socialistpartiet har störst popularitet huvudsakligen hos Lettlands ryskspråkiga befolkning. Partiet ägnar stor kraft åt frågor som rör de etniska ryssarna, såsom språk- och medborgarlagar, då dessa i dagens lettiska samhälle anser sig vara utsatta för diskriminering. Partiet anser att lettiskt medborgarskap skall ges till samtliga som var medborgare enligt 1990 års definitioner. Ett implementerande av detta synsätt i lettisk lagstiftning skulle bidra till omfattande förändringar då nuvarande konstitution enbart definierar lettiska medborgare innan Lettlands införlivande med Sovjetunionen 1940 som medborgare av Lettland av idag, och kräver att de ryssar som kommit till landet mellan 1940 och 1990 skall genomgå en "naturaliseringsprocess" som juridiskt kan anses vara ganska godtycklig i sitt slag.

I valet den 5 oktober 2002 var partiet en del av koalitionen För mänskliga rättigheter i enade Lettland (Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā) som fick 19,0% av rösterna och 25 av 100 platser i parlamentet (varav fem gavs partiet). Partiet var med i denna allians av företrädesvis ryskspråkiga partier mellan 1998 och 2003. 

Plattformen kretsar mycket kring antikorruptionsfrågor och ett oberoende Lettland fritt från medlemskap i EU. 2005 var partiet med i alliansen Harmonicenter (Saskaņas Centrs) som vann 17 platser i 2006 års parlamentsval. 4 av dessa parlamentsledamöter är medlemmar i Lettlands socialistiska parti.

Partiet har ett mandat i saeiman sedan 2011.

Referenser

Externa länkar 
Partiets webbplats

Kommunistiska partier
Politiska partier bildade 1994
Politiska partier i Lettland
Libanesiska kommunistpartiet

Libanesiska kommunistpartiet (LCP), (Parti Communiste Libanais, الـحـزب الشـيـوعـي اللبـنـانـي hizbu-sh-shuy‘uī-l-lubnānī) är ett marxistiskt demokratiskt socialistparti i Libanon grundat 1924 av den libanesiske intellektuelle, författaren och journalisten Farajallah el Helou (1906-1959). 

Partiet är ett av de äldsta partierna som spänner över hela befolkningen och inte enbart till religiösa eller etniska grupper. 

Partiet hade föga framgång under de två första decennierna av libanesiskt oberoende. 1943 deltog det i valet dock utan att få representation i parlamentet. 1947 gav det sig på ett nytt försök dock med samma resultat. 1950-talet präglades av en otydlig hållning i den panarabiska frågan och förhållandet till nasserismen varför stödet för partiet reducerades. Under 1958 års uppror var partiet aktivt i kampen mot regeringen. Efter att ha gått under jord beslutade sig partiet 1965 för att avsluta isoleringen och bli medlem i Fronten för progressiva partier och nationella krafter som senare utvecklades till Libanesiska nationella rörelsen ledd av vänsterdrusledaren Kamal Jumblatt.

Under 1970-talet präglades partiet av en frodig återupphämtning och Kamal Jumblatt legaliserade partiet i egenskap av inrikesminister. Partiets roll växte med de eskalerande oroligheterna i landet och det fick en stor roll i inbördeskriget där det som allierad med palestinska grupper deltog i stridigheterna under enhetsfronter av huvudsakligen muslimsk karaktär trots kristen (i huvudsak grekisk-ortodox och assyrisk) dominans i partiet. De hade en vältränad milis kallad Folkets armé. 

I början av 1980-talet avrättades 50 stycken medlemmar av den Tripolibaserade sunni-islamistiska Tawhid-rörelsen. I slutet av 1980-talet deltog de tillsammans med Drusiska progressiva socialistpartiet i veckolånga strider mot Amals shiamuslimska milis i västra Beirut, en konflikt som avbröts av syriska trupper. 

Samma år (1987) höll partiet sin femte kongress som uteslöt sin grekisk-ortodoxe partiledare George Hawi för att istället föra fram Karim Murrawwah som var av shiamuslimskt ursprung. Murrawwah kom att bli partiets mest inflytelserika ledare med många kontakter bland de muslimska rörelserna trots rapporter om avrättningar av kommunister från sådant håll. 

Partiet deltog sida vid sida med Hizbollah i striderna mot den israeliska armén år 2006.

Kommunistiska partier
Helsingfors hovrätt

Helsingfors hovrätt () är en hovrätt i Finland, grundad 1952.

Helsingfors hovrätts domkrets omfattar tingsrätterna i Esbo, Helsingfors, Hyvinge, Tusby, Vanda och Östra Nyland. Domstolen fungerar alltså som överrätt för dessa. Dessutom handhar den vissa frågor nationellt: krigsbrott, vissa frågor kring immaterialrätt (via Helsingfors tingsrätt), vissa frågor om internationell barnrätt, lindrande av vissa domar (benådning), vissa tjänsteåtal samt vissa frågor gällande advokaters verksamhet.

Före 1 april 2014 tillhörde Hyvinge tingsrätt domkretsen för Kouvola hovrätt.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Hovrätter i Finland
Organisationer bildade 1952
Helsingfors
Emergency Position Indicating Radio Beacon

Emergency Position Indicating Radio Beacon (EPIRB; radiofyr för lokalisering av nödställda) är en liten flytande radiosändare, som aktiveras automatiskt eller manuellt vid nödsituation till sjöss. Samtidigt som radiosändaren startar tänds även en liten vattentät lampa som hjälp att hitta den nödställde i mörker.

Sjöfartens EPIRB ingår tillsammans med flygets ELT (Emergency Locator Transmitter) och friluftslivets personliga nödsändare PLB (Personal Locator Beacon) i det satellitbaserade räddningssystemet COSPAS-SARSAT, vilket i sin tur är en del i det satellitbaserade internationella kommunikations- och räddningssystemet GMDSS.

Principer 
Mottagning av EPIRB-signaler sker främst via satellit, och vidarebefordras till de räddningsstationer MRCC (Maritime Rescue Coordination Centre), som befinner sig i närheten av det område, varifrån nödsignalen enligt satellitens utvärdering, kom. I Sverige finns en gemensam flyg- och sjöräddningscentral JRCC (Joint Rescue Coordination Center) i Göteborg. Liknande MRCC/JRCC finns på många andra håll i världen. En EPIRB bör registreras, vilket innebär att uppgifter om fartyget där EPIRB:en finns, nära anhöriga m.m. skickas till myndigheterna i fartygets registrerade land vilket underlättar en räddningsinsats.

Tidigare har sändningen skett analogt på flyg-nödfrekvensen 121,5 MHz, samt 243 MHz. Det har emellertid varit problem med falsklarm som oavsiktligt genererats på nämnda radiofrekvenser, och från och med 1 februari 2009 har övergång skett till digitala signaler på 406 MHz, som är exklusiv för EPIRB-systemet och den tidigare frekvensen 121,5 MHz avlyssnas numera inte av satellit utan används bara som pejlsignal för helikopter m.m. vid fastställande av de nödställdas position i närområdet. Med digitala signaler kan GPS-information skickas med nödanropet, och via en GPS-kopplad 406 MHz EPIRB kan en nödställds position anges inom +/- 100 meter.

Inom GMDSS finns, förutom satellit EPIRB, även VPIRB (VHF Position Indicating Radio Beacon) som sänder digital information (DSC) på VHF kanal 70, och samtidigt nödanrop med syntetiskt tal på VHF kanal 16. VPIRB är avsedd att användas på fartyg som enbart seglar i GMDSS area A1, det vill säga kustnära, eller som personlig nödsändare (PLB) vid "man över bord"-situation.

Se även
GMDSS
Lista över MRCC-stationer i Europa

Referenser

Externa länkar 
Instruktionsvideo-klipp om EPIRB 
US Coastguard informerar om nya EPIRB-tekniken
Informationsvideo om hur 406 MHz-systemet fungerar
Sjöfartsverkets EPIRB-registreringsblankett
Myndigheten för samhällsskydd och beredskap om nödsändare och PLB

Telekommunikation
Sjösäkerhet
Gustaf Tisell

Carl Gustaf Tisell, född 18 juli 1869 i Alingsås stadsförsamling, Älvsborgs län, död 22 augusti 1944 i Örebro Nikolai församling, var en svensk jurist och politiker.

Tisell blev student vid Uppsala universitet 1888 och avlade juris utriusque kandidatexamen där 1895. Han blev tillförordnad rådman i Örebro 1899 och ordinarie rådman 1903. Som riksdagsman var Tisell ledamot av första kammaren 1914–1918. Han blev riddare av Vasaorden 1914 och av Nordstjärneorden 1925 samt kommendör av andra klassen av Vasaorden 1933. Tisell är begraven på Nikolai kyrkogård i Örebro.

Källor

Noter 

Svenska rådmän
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Alingsås
Gravsatta på Nikolai kyrkogård i Örebro
Födda 1869
Avlidna 1944
Män
Kommendörer av andra klass av Vasaorden
Riddare av Nordstjärneorden
Fattiga riddare (olika betydelser)

Fattiga riddare kan syfta på:

 Fattiga riddare – en maträtt
 Fattiga riddare (förening) – en förening för skuldsatta 2003–2006
 Fattiga riddare (film) – en svensk komedifilm från 1944
Månillusionen

Månillusionen är ett fenomen i naturen, där månen ser ut att vara större när den är nära horisonten än när den befinner sig högre uppe på himlen.

Att månen syns rödare när den står närmare horisonten beror på att dess strålar då passerar genom mer av jordens atmosfär, och sprids mera genom Rayleigh-spridning. Att månen samtidigt verkar större än vanligt tycks däremot vara en synvilla. Troligtvis har den en psykologisk orsak, det vill säga en rent upplevelsemässig feltolkning av synintrycken, som kan ha att göra med att vi jämför månen med föremål i förgrunden längs horisonten. Den verkar då mycket större än när vi ser den utan referensobjekt uppe på himlen. Den tolkningen är dock inte problemfri eftersom samma illusion rapporterats av personer som befunnit sig mitt ute på havet där inga jämförelseobjekt finns vid horisonten. En förklaring som är oberoende av yttre miljö är att alla människor bär på en förvrängd uppfattning av himlavalvets form. Vår hjärna har programmerats till att tro att objekt nära horisonten ligger längre bort än de som befinner sig ovanför oss.

Fenomenet brukar i Sverige särskilt uppmärksammas under månskensnätterna i augusti, då den då lågt stående röda "augustimånen" brukar verka extra stor. I Sverige brukar man också kalla augustimånen "kräftmåne", eftersom den sammanfaller med de svenska "kräftskivorna".

Källor 
 
 "Varför är augustimånen så stor?" i Forskning &  Framsteg nr 6, 2005
 Lage Larsson och Hans Strand (2012).  Året runt - naturen, vädret och de svenska årstiderna sid. 162–163

Externa länkar
 Månillusionen från Örebro Astronomi på YouTube

Månen
Optiska illusioner
Envikens socken

Envikens socken ligger i Dalarna, ingår sedan 1971 i Falu kommun och motsvarar från 2016 Envikens distrikt.

Socknens areal är 369,00 kvadratkilometer, varav 341,70 land. År 2020 fanns här 1 639 invånare. Tätorten och kyrkbyn Enviken med sockenkyrkan Envikens kyrka samt orten Enviksbyn med Envikens gamla kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Tängerfjärdingen (motsvarade nästan nuvarande Envikens socken) bröts ut som oegentlig kapellförsamling 1671 (när kyrkan i Envikens by blir sanktionerad) ur Svärdsjö socken. Den gamla kyrkan i Envikens by hade tidigare byggts mot biskopens tillstånd och betecknas ibland som Dalarnas största svartbygge. Undan för undan fick kapellaget mera självständiga befogenheter med begravningsrätt vid kyrkan omkring år 1800. Ungefär samtidigt fick kapellet en utsedd präst som dock aldrig kom i tjänst. Kapellaget inköpte också en liten gård med fallfärdig stuga som menades som prästgård. Denna gårds belägenhet är inte känd och kom aldrig till användning. År 1849 blev Enviken egen kapellförsamling med egen präst (August Vilhelm Starnberg) och prästgård som även användes som folkskola tills separat folkskola byggdes 1864. Från 1 maj 1864 blev Enviken eget pastorat med egen kyrkoherde. Enligt beslut den 26 oktober 1888 blev Enviken egen jordebokssocken, utbryten ur Svärdsjö.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Envikens församling och för de borgerliga frågorna till Envikens landskommun. Landskommunen uppgick 1971 i Falu kommun.  

1 januari 2016 inrättades distriktet Enviken, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Dalarna. De indelta soldaterna tillhörde Dalaregemente och  Rättviks kompani.

Geografi
Envikens socken ligger norr om  Falun kring Svärdsjöån och sjön Balungen. Socknen är en sjörik kuperad skogsbygd med höjder som i Spjärhällan i öster når 506 meter över havet.

Fornlämningar 
Några boplatser från stenåldern och slagg från lågteknisk järnframställning är funna.

Namnet
Namnet (1358 Ennouik) kommer från kyrkbyn. Efterleden syftar på en vik av Norr-Lingan. Förleden kan innehålla Enn, namnet på en å som kan tolkas som 'ån vid vilken det växer en'.

Befolkningsutveckling

Se även
Envikens församling
Klockarnäs
Svärdsjö tingslag

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Ortnamn i Envikens socken. Källa: Ortnamnsregistret, ISOF.

Indelningar i Falu kommun
Socknar i Dalarna
Karl Stenström

Karl Johan Stenström (i riksdagen kallad Stenström i Härnösand), född 14 december 1869 i Lerbäck, död 21 juli 1933 i Stockholm, var en svensk landshövding och politiker (liberal), statsråd 1911–1914.

Karl Stenström, som kom från en bondefamilj, utbildade sig vid Uppsala universitet  och gjorde därefter karriär som jurist i domstolar och myndigheter. Han utsågs till hovrättsråd 1909, var konsultativt statsråd i Karl Staaffs andra ministär 1911–1914 och var landshövding i Västernorrlands län 1918–1931, en post han lämnade efter Ådalenhändelserna.

Stenström var riksdagsledamot i första kammaren för Kalmar läns södra valkrets från lagtima riksdagen 1918 till lagtima riksdagen 1919. I riksdagen, där han tillhörde Liberala samlingspartiet, var han ordförande i 1918 års tillfälliga utskott.

Han var far till diplomaten Jan Stenström.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Anders Norberg och Andreas Tjerneld, Almqvist & Wiksell International, Stockholm 1985), band 2, s. 309-310

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala samlingspartiet
Svenska hovrättsråd
Landshövdingar i Västernorrlands län
Sveriges konsultativa statsråd
Hedersledamöter vid Södermanlands-Nerikes nation
Personer från Lerbäcks socken
Födda 1869
Avlidna 1933
Män