kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Silvacaneklostret

Silvacaneklostret, på franska L'Abbaye de Silvacane, är ett före detta cistercienserkloster som är beläget vid La Roque-d'Anthéron i Bouches-du-Rhône i Provence i södra Frankrike. Klostret byggdes i slutet av 1100-talet och upplöstes 1443. Det förlorade sin religiösa funktion i samband med den Franska revolutionen i slutet av 1700-talet. Det ägs idag av den franska staten och är öppet för allmänheten. Det används för konserter och andra kulturella tillställningar.

Klostret utgör tillsammans med två andra provensalska cisterienserkloster Sénanque och Thoronet de tre provensalska systrarna.

Historia
Precis som var vanligt bland cistercienserordens kloster byggdes det på en avlägsen plats vid ett vattendrag. I det här fallet var vattendraget Durancefloden vid en plats övervuxen av vass. Namnet på latin är Silva Cana vilket betyder skog av vass. Det grundades cirka 1144 som en filial till cistercienserordens moderkloster i Morimond.

Klostret blomstrade mot slutet av 1100-talet efter att det fått värdefulla donationer av Guillaume de Fuveau och Raymond des Baux. Framgången retade benedektinermunkarna i klostret Montnajour. Dessa övermannade klostret år 1289 och tog cisterciensermunkarna som gisslan. Gisslan släpptes efter omfattande förhandlingar.

År 1358 plundrades klostret av en armé från Aubignan. Efter detta ökade klostrets ekonomiska problem och till slut blev munkarna tvungna att överge det. Byggnaderna tillföll katedralen i Aix-en-Provence och kyrkan blev sockenkyrka.

Byggnaderna fick förfalla under 1600- och 1700-talen och byggnaderna och ägorna auktionerades ut under den franska revolutionen. De blev då en del av en bondgård. År 1846 köpte den franska staten kyrkobyggnaden som varit privatägd av flera olika ägare. Kyrkan förklarades vara ett historiskt monument och en restaurering påbörjades. Övriga byggnader fick liten eller ingen uppmärksamhet och köptes upp av franska staten först 1949 och restaurationerna tog fart först på 1990-talet.

Arkitektur
Byggnaderna från sent 1100-tal och 1200-talet är framförallt romanska men med vissa gotiska inslag. Enligt cisteriencisk byggnadstradition ligger fokus på enkelhet, anspråkslöshet och harmoni. Kyrkans interiör, helt utan dekorationer eller andra distraktioner, är ett typexempel på cisterciensisk 1100-talsarkitektur.

Källor

Externa länkar

 Abbayesprovencales.free.fr: Silvacane
 Romanes.com: pictures

Byggnader och anläggningar i Provence-Alpes-Côte d'Azur
Kloster i Frankrike
Cistercienskloster
Jeanne Tordeus

Jeanne Tordeus, född 24 december 1842 i Bryssel, död 6 januari 1911, var en belgisk skådespelare och professor.

Jeanne Tordeus var dotter till brännvinsbrännaren Michel Tordeus och Elise Mengotti. Hon studerade vid konservatoriet i Bryssel mellan 1853 och 1858 understödd av den berömda franska skådespelerskan Rachel. År 1864 anställdes hon vid Comédie-Française i Paris och var den första belgiska skådespelare som anställts där. Hon var här verksam fram till kriget 1870. Hon återvände då till Bryssel där hon från 1872 undervisade vid konservatoriet som professor. 1905 grundade hon en scenskola och pensionerade sig 1909. Hon instiftade 1910 ett årligt pris i deklamation vilket bar hennes namn, efter 1934 kallat prix Jeanne Tordeus-Adeline Dudlay.

Källor 

Personer i Belgien under 1800-talet
Belgiska skådespelare
Födda 1842
Avlidna 1911
Skådespelare under 1800-talet
Kvinnor
Belgiska professorer
Skådespelare från Bryssel
Björksta landskommun

Björksta landskommun var en kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik
Kommunen bildades 1863 i Björksta socken i Yttertjurbo härad i Västmanland.

Vid kommunreformen 1952 inkorporerades kommunen i Kungsåra landskommun.

Politik

Mandatfördelning i Björksta landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Västerås kommun
Tidigare kommuner i Västmanlands län
Irsta landskommun

Irsta landskommun var en kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik
Kommunen bildades 1863 i Irsta socken i Siende härad i Västmanland. 

Vid kommunreformen 1952 inkorporerades kommunen i Kungsåra landskommun.

Politik

Mandatfördelning i Irsta landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Västerås kommun
Tidigare kommuner i Västmanlands län
Kärrbo landskommun

Kärrbo landskommun var en kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik
Kommunen bildades 1863 i Kärrbo socken i Siende härad i Västmanland. 

Vid kommunreformen 1952 inkorporerades kommunen i Kungsåra landskommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951

Indelningar i Västerås kommun
Tidigare kommuner i Västmanlands län
Ängsö landskommun

Ängsö landskommun var en kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik
Kommunen bildades 1863 i Ängsö socken i Yttertjurbo härad i Västmanland.

Vid kommunreformen 1952 inkorporerades kommunen i Kungsåra landskommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Västerås kommun
Tidigare kommuner i Västmanlands län
USA:s veterandepartement

USA:s veterandepartement (, VA) är sedan 1989 ett av USA:s regeringsdepartement. Veterandepartementet har till uppgift att stödja den som tidigare varit anställd i USA:s väpnade styrkor (under förutsättning att tjänstgöringen var oklanderlig) med socialt bistånd, sjukvård och andra kurativa verksamheter samt sköta de militära begravningsplatserna (förutom Arlington National Cemetery som sköts av armédepartementet). 

Departementet är det näst största efter försvarsdepartementet räknat i antalet anställda, som uppgår till fler än 200 000.

Bakgrund
Veterans Administration (VA) grundades den 21 juli 1930 som en självständig myndighet. Den 15 mars 1989, upphöjde president George H.W. Bush det federala ämbetsverket Veterans Administration till ett regeringsdepartement.

Verksamhet
Chef för veterandepartementet är USA:s veteranminister (Secretary of Veterans Affairs). Denne är medlem i USA:s kabinett. Veteranministern utses av USA:s president efter att senaten gett sitt råd och samtycke.

Veterandepartementet har tre huvudsakliga enheter:
Veterans Health Administration
Veterans Benefits Administration
National Cemetery Administration

Se även
 :Kategori:Amerikanska krig
 Medicaid (för civila låginkomsttagare)
 Medicare (för äldre civilister)
 Memorial Day (Årlig helgdag i USA till minnet av krigsveteraner)

Referenser

Noter

Externa länkar
  www.va.gov - officiell hemsida.

krigsveterandepartementet
USA:s veteranminister

USA:s veteranminister (Secretary of Veterans Affairs) är chef för veterandepartementet. Ministern, som är medlem i USA:s kabinett, utses av USA:s president med senatens godkännande.

Av alla kabinettsmedlemmar är veteranministern näst sist i successionsordningen för USA:s president.

Lista över USA:s veteranministrar

Referenser

Noter

Externa länkar
  Secretary - Department of Veterans Affairs.
Eugene W. Adams

Eugene W. Adams, född 12 januari 1920 i Guthrie, Oklahoma, USA, död 20 februari 2016, var en amerikansk veterinärmedicinsk patolog och parasitolog huvudsakligen verksam vid universitetet i Tuskegee. 

Adams forskning på cancer hos hundar har lett till en bättre förståelse för hur cancer växer och sprider sig hos människor. Han upptäckte bland annat att hundar som har haft cancer och fått den bortopererad, blir immun mot nya tillväxter. Han upptäckte även att blodet i hundar som implanterats tumörer utvecklar blodtyper som normalt utvecklas när de drabbas av virus. Tillsammans med andra forskares resultat utgjorde denna forskning en del av teorin att vissa cancertyper kan orsakas av virus.

Referenser

Noter 

Amerikanska zoologer
Amerikanska patologer
Forskare från Oklahoma
Amerikanska forskare under 1900-talet
Personer från Logan County, Oklahoma
Födda 1920
Män
Avlidna 2016
Sala stad

Denna artikel handlar om den tidigare kommunen Sala stad. För orten se Sala, för dagens kommun, se Sala kommun.

Sala stad var en stad och kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik
Orten fick stadsprivilegier av Gustav II Adolf den 15 april 1624. I samband med erhållandet av stadsprivilegierna flyttades staden till sitt nuvarande läge. Staden blev en egen kommun, enligt Förordning om kommunalstyrelse i stad (SFS 1862:14) 1 januari 1863, då Sveriges kommunsystem infördes. Sala landskommun inkorporerades i staden 1952. 1971 gick staden upp i den då nybildade Sala kommun.

Stadsförsamlingen Sala församling inkorporerade Sala landsförsamling 1962.

Sockenkod
För registrerade fornfynd med mera så återfinns staden inom ett område definierat av sockenkod 2315 som motsvarar den omfattning staden hade kring 1950.

Stadsvapnet
Blasonering: I blått fält en bergsmansslägga och ett bergjärn i kors och däröver en tilltagande måne, allt av silver.

Månen i Sala stadsvapen är en metallurgisk symbol för silver och syftar, liksom verktygen på verksamheten vid Sala silvergruva och förekommer i tidiga sigill. 1948 fick vapnet kunglig fastställelse för Sala stad. Efter kommunbildningen registrerades det oförändrat för Sala kommun år 1975.

Geografi
Sala stad omfattade den 1 januari 1952 en areal av 165,62 km², varav 158,29 km² land.

Tätorter i staden 1960

Tätortsgraden i staden var den 1 november 1960 82,3 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1919–1966

Rådhusrätten
Staden hade egen jurisdiktion med rådhusrätt till 1 januari 1960 varefter den ingick i Västmanlands östra domsagas tingslag.

Borgmästare

Befolkningsutveckling

Källor

Indelningar i Sala kommun
Städer i Sverige
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Västmanlands län
Salas historia
Sala landskommun

Sala landskommun var en tidigare kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Sala socken i Övertjurbo härad i Västmanland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863.

Vid den landsomfattande kommunreformen 1952 gick den upp i Sala stad.

Sedan 1971 tillhör området Sala kommun.

Politik

Mandatfördelning i Sala landskommun 1938-1946

Källor

Indelningar i Sala kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Västmanlands län
Franz Krones

Franz Xaver Krones Ritter von Marchland, född 19 november 1835 i Ungarisch-Ostrau, Mähren, död 17 oktober 1902 i Graz, var en österrikisk historiker.

Krones var från 1865 professor i österrikisk historia vid universitetet i Graz. Han författade ett stort antal arbeten, berörande olika perioder av Österrikes och Ungerns historia.

Bibliografi i urval
Zur Geschichte Ungarns im Zeitalter Franz Rákóczys II (1870)
Handbuch der Geschichte Österreichs (fem band, 1876-79)
Zur Geschichte Österreichs im Zeitalter der französischen Kriege und der Restauration, 1792-1816 (1886)
Aus Österreichs stillen und bewegten Tagen, 1810-1812 und 1813-1815 (1892)
Die Markgrafen von Steier (1897)

Källor

Österrikiska professorer i historia
Födda 1835
Avlidna 1902
Män
Ugglan
Personer från Mähren
Personer verksamma vid universitetet i Graz
Sala församling

Sala församling är en församling som ingår i Sala-Norrby-Möklinta pastorat i Norra Västmanlands kontrakt i Västerås stift i Svenska kyrkan. Församlingen ligger i Sala kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik 
Ur en äldre församling med detta namn utbröts denna församling 15 april 1624 benämnd Sala stadsförsamling och kvarvarande del fick namnet Sala landsförsamling. Stadsförsamlingen var sedan till 1879  moderförsamling i ett gemensamt pastorat. Från 1879 till 1962 utgjorde de två församlingarna egna pastorat. 1962 gick de två församlingarna samman under namnet Sala församling som därefter var moderförsamling i pastoratet Sala och Norrby som senast från 1998 även omfattade Möklinta församling.

Organister 
Lista över organister.

Kyrkor 
 Sala landskyrka
 Sala Kristina kyrka

Se även 
 Sala socken
Sala stad

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats
Organister

Församlingar i Västerås stift
Indelningar i Sala kommun
Anne d'Yves

Anne Therese Philippine d'Yves, född 1738, död 1814, var en belgisk revolutionär, politisk aktivist, salongsvärd och författare som spelade en viktig roll under revolutionen och den efterföljande republiken i de Österrikiska Nederländerna i nuvarande Belgien 1789-1790. Hon var berömd i det samtida Belgien och har kallats revolutionären från Brabant.   

Anne Therese Philippine d'Yves föddes på 1730-talet som grevinna i Brabant. Hon gifte sig aldrig. Hon var engagerad i oppositionen mot det österrikiska styret, höll en politisk salong i Bryssel och var aktiv som pamflettförfattare. Hennes politiska aktivitet var välkänd i det belgiska samhället och hennes idéer ska ha diskuterats öppet på gatorna, vilket observerades även av myndigheterna. Då Bryssels borgmästare, som var en välkänd gäst hos henne, blev arresterad varnades hon av de österrikiska myndigheterna för att upphöra med sin aktivism eftersom hennes idéer diskuterades över hela samhället.
  
Hon hade ett brett kontaktnät över stora delar av samhället, stod i kontakt med både den demokratiska kommittén och ständerna och samordnade kontakterna mellan det revolutionära och det traditionella partiet. d'Yves agerade medlare mellan de radikala (Vonckistes) och de konservativa (statistes) och arrangerade sammanträffanden mellan dem. Hon spelade en stor roll för att förena adeln, skråna och demokraterna, som alla ingick i opposition mot Österrike, och tillhörde de få bland deltagarna i revolutionen som försökte överbygga partisplittringen. 

Det var inte ovanligt med kvinnligt deltagande under den belgiska revolutionen 1789. Kvinnor hade informellt varit engagerade i styret i provinserna före revolutionen, och under revolutionen finns många omnämnanden om kvinnligt deltagande på alla nivåer, även i strid. Hertiginnan d'Arenberg och hertiginnan d'Ursel, medlemmar av de två rikaste adelsfamiljerna i Österrikiska Nederländerna, anslöt sig till d'Yves, stannade kvar i området under revolutionen sedan deras män flytt och försåg upproret med militära trupper; den sistnämnda mötte Henri van der Noot med sina egna trupper för att välkomna honom vid hans triumftåg i Bryssel 1789. Endast Anne Therese Philippine d'Yves och Jeanne de Bellem är dock utförligt beskrivna som individer.

Källor 
Janet Polansky: Women in Revolutionary Belgium: from Stone Throwers to Hearth Tenders, 87-104

Linda L. Clark: Women and Achievement in Nineteenth-Century Europe
 Political and Historical Encyclopedia of Women. redigerad av Christine Faur
 Dictionnaire des femmes belges: XIXe et XXe siècles

Personer i Österrikiska Nederländerna
Belgiska författare
Belgiska grevinnor
Salongsvärdar
Födda 1738
Avlidna 1814
Kvinnor
Möklinta församling

Möklinta församling är en församling som ingår i Sala-Norrby-Möklinta pastorat i Norra Västmanlands kontrakt i Västerås stift i Svenska kyrkan. Församlingen ligger i Sala kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung och har till senast 1998 utgjort ett eget pastorat, för att därefter vara annexförsamling i pastoratet Sala, Norrby och Mölklinta.
Möklinta församling tillhörde tidigare Salabygdens kontrakt men tillhör sedan 2007 nybildade Norra Västmanlands kontrakt.

Kyrkor 
 Möklinta kyrka

Se även 
 Möklinta socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Västerås stift
Indelningar i Sala kommun
Möklinta landskommun

Möklinta landskommun var en tidigare kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik
Kommunen bildades i Möklinta socken i Övertjurbo härad i Västmanland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft.
Kommunreformen 1952 lämnade denna landskommun oförändrad.
1971 uppgick landskommunen i den nybildade Sala kommun.

Kommunkoden 1952-1970 var 1919.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Möklinta församling.

Kommunvapen
Möklinta landskommun förde inte något vapen.

Geografi
Möklinta landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 269,92 km², varav 253,57 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Möklinta landskommun fanns tätorten Möklinta, som hade 396 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 21,4 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Sala kommun
Tidigare kommuner i Västmanlands län
Johann Eleazar Zeissig

Johann Eleazar (eller Elias) Zeissig (eller Zeisig, kallad Schönau eller Schenau), född den 7 november 1737 nära Zittau, död den 23 augusti 1806 i Dresden, var en tysk målare. 

Zeissig rymde från sin far, en fattig linnevävare, till Dresden, där han skaffade sig uppehälle som skrivare hos en advokat och nattetid övade sig i teckning, tills han lyckades bli elev vid akademin. 

Han vistades sedan i Paris till 1770, där han var elev av Silvestre, men påverkades mest av Greuze, blev 1772 direktör för teckningsskolan vid porslinsfabriken i Meissen och 1777 direktör där jämte Giovanni Battista Casanova.

Till hans huvudarbeten räknas en porträttgrupp av den kurfurstliga familjen (allegori över änkekurfurstinnan Maria Antonias tillfrisknande, 1772, i Dresdengalleriet) samt Korsfästelsen (1790, i Kreuzkirche, Dresden). Han målade för övrigt porträtt och genrestycken.

Källor 

 

Tyska porträttmålare
Porslinsmålare
Tyska målare under 1700-talet
Personer från Zittau
Födda 1737
Avlidna 1806
Män
Kila församling, Västerås stift

Kila församling är en församling som ingår i Kumla, Tärna och Kila pastorat i Norra Västmanlands kontrakt i Västerås stift i Svenska kyrkan. Församlingen ligger i Sala kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung och utgjorde till 1962 ett eget pastorat. Församlingen är sedan 1962 annexförsamling i pastoratet Kumla, Tärna och Kila och från 2016 med namnet Kumla, Tärna och Kila pastorat.

Kyrkor 
 Kila kyrka
Sätra brunns kyrka

Se även 
 Kila socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Västerås stift
Indelningar i Sala kommun
Emma Bedzjanjan

Emma Bedzjanjan (), känd som Emmy (Էմմի) född 12 april 1984 i Jerevan i dåvarande Armeniska SSR i Sovjetunionen, är en armenisk sångerska. Emmy anses vara en av Armeniens mest populära och inflytelserika sångare, med smeknamn som "popprinsessan" och "Armeniens popikon".

Karriär 
Emmys karriär tog fart efter att hon spelat in sin första låt, "Hajastan" och släppte videon till låten 1993. Medan hon vann flera priser vid musiktävlingar i Armenien, Ryssland och Europa sjöng och turnerade hon med folk-popkvartetten Hajer (1994–2000).

Eurovision Song Contest 
Vid en presskonferens den 11 december 2010 meddelade Armeniens public service-TV-bolag ARMTV att Emma Bedzjanjan  (Emmy) kom att representera Armenien vid Eurovision Song Contest 2011 i Düsseldorf, Tyskland. Hennes bidrag valdes vid en nationell final i början av mars år 2011. Uttagningen av bidraget fungerade på samma sätt som år 2008, när Sirusho Harutiunjan fick framföra olika bidrag som tittarna sedan fick rösta på. Den 20 januari meddelade Emmy att hon skulle komma att få sällskap av den armeniska artisten Mihran, som hon deltog med i den nationella uttagningen året före. Senare meddelade den armeniska delegationschefen Gohar Gasparjan att det var ett falskt rykte. Emmy deltog även i den armeniska uttagningen till Eurovision Song Contest 2010, tillsammans med Mihran sjöng hon bidraget "Hey! (Let Me Hear You Say)", som bland annat stöddes av Ricky Martin. De fick dock se sig besegrade i finalen av Eva Rivas, som fick åka till Oslo. Den 5 mars valdes låten Boom-Boom att representera Armenien vid tävlingen i Düsseldorf i maj.

Emmy deltog i den första semifinalen av två, den 10 maj 2011. Där var hon inte bland de tio bidrag som fått flest röster och hon gick därmed inte vidare till finalen den 14 maj. Detta innebär att Armenien missade finalen i Eurovision för första gången sedan debutåret år 2006.

Andra projekt 
Emmy driver även Emmy-B Production Center, ett musikproduktionsbolag som söker nya unga talanger i Armenien.

Referenser 

Födda 1984
Artister som representerat Armenien i Eurovision Song Contest
Personer från Jerevan
Levande personer
Kvinnor
Armeniska sångare
Deltagare i Eurovision Song Contest 2011
Kumla församling, Västerås stift

Kumla församling är en församling som ingår i Kumla, Tärna och Kila pastorat i Norra Västmanlands kontrakt i Västerås stift i Svenska kyrkan. Församlingen ligger i Sala kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung och utgjorde till 1 maj 1930 ett eget pastorat. Församlingen är sedan 1 maj 1930 moderförsamling i pastoratet Kumla och Tärna som 1962 utökades med Kila och från 2016 med namnet Kumla, Tärna och Kila pastorat.

Organister

Kyrkor 
 Kumla kyrka

Se även 
 Kumla socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Västerås stift
Indelningar i Sala kommun
Bertil Karlsson

Det finns flera Bertil Karlsson:
 Skådespelaren Bertil Karlsson
 Ishockeyspelaren Bertil Karlsson
 Friidrottaren Bertil Karlsson
Alfred Francis Přibram

Alfred Francis Přibram, född 1 september 1859 i London, död 7 maj 1942 i Richmond-upon-Thames, var en österrikisk-brittisk historiker.

Přibram studerade i Wien, där han 1882 blev filosofie doktor, 1893 e.o. professor och 1900 ordinarie professor i historia. Hans betydande vetenskapliga produktion, som särskilt ägnades åt Österrikes diplomatiska historia under 1600-talets senare hälft, är delvis även av direkt intresse för Sverige, så de av honom utgivna "Berichte des kaiserlichen Gesandten Franz von Lisola 1655-60" (1887), den grundliga biografin Franz Paul Freiherr von Lisola (1894) och den av honom redigerade del 14 av "Urkunden und Aktenstücke zur Geschichte des Kurfursten Friedrich Wilhelm" (två band, 1890-91). Han utgav 1920 "Die politischen Geheimverträge Österreich-Ungarns 1879-1914", I (jämte kommenterande inledning), genom vilken aktsamling klarhet vanns om en del förut omstridda moment i trippelalliansens historia.

Källor

Österrikiska professorer i historia
Födda 1859
Avlidna 1942
Män
Ugglan
Personer från London
Tärna församling, Västerås stift

Tärna församling är en församling som ingår i Kumla, Tärna och Kila pastorat i Norra Västmanlands kontrakt i Västerås stift i Svenska kyrkan. Församlingen ligger i Sala kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung och utgjorde till 1 maj 1930 ett eget pastorat. Församlingen är sedan 1 maj 1930 annexförsamling i pastoratet Kumla och Tärna som 1962 utökades med Kila och från 2016 med namnet Kumla, Tärna och Kila pastorat.

Kyrkoherdar

Organister

Kyrkor 
 Tärna kyrka

Se även 
 Tärna socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Västerås stift
Indelningar i Sala kommun
Norrby socken

Norrby socken i Uppland ingick i Simtuna härad, ingår sedan 1971 i Sala kommun i Västmanlands län och motsvarar från 2016 Norrby distrikt.

Socknens areal är 98,70 kvadratkilometer, varav 98,33 land. År 2000 fanns här 825 invånare. Sockenkyrkan Norrby kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Norrby socken omtalas i skriftliga handlingar första gången 1314 ('De Norby'). 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Norrby församling och för de borgerliga frågorna till Norrby landskommun. Landskommunens inkorporerades 1952 i Tärna landskommun som 1971 uppgick i Sala kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Norrby, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Simtuna härad.  De indelta soldaterna tillhörde Västmanlands regemente, Väsby kompani.

Geografi
Norrby socken ligger närmast öster om Sala med Sagån i väster. Socknen är en slättbygd med skogsbygd i öster.

Byarna Isätra, Kärrbäck, Härsta och Varmsätra ligger i socknen.

Fornlämningar
Lösfynd och några boplatser från stenåldern är funna. Från järnåldern finns gravar.

Namnet
Namnet (1345 Norby) kommer från prästgården och innehåller norr och by, 'gård; by'. Strax söder om kyrkbyn ligger Sörby.
.

Se även
Norrby församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Socknar i Simtuna härad
Indelningar i Sala kommun