kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ib Lanzky-Otto

Ib Lanzky-Otto, född 8 juli 1940 i Gentofte, Danmark, död 30 augusti 2020 i Märsta, var en dansk valthornist.

Ib Lanzky-Otto började spela valthorn sexton år gammal år 1956. Hans lärare var hans pappa, Wilhelm Lanzky-Otto, hornist i stockholmsfilharmonikerna. Han fortsatte att studera för sin far på Musikhögskolan i Stockholm.

Lanzky-Otto var hornist i Hovkapellet 1958–1961, i Kungliga filharmonikerna från 1961, vars förstehornist han var sedan 1967. Dessutom var han medlem av Filharmonins brassensemble från 1975. Han invaldes den 14 maj 1992 som utländsk ledamot nr 406 av Kungliga Musikaliska Akademien.

Förutom sitt arbete i orkestrar, hade Lanzky-Otto också en karriär som solist. Han gav konserter i de nordiska huvudstäderna, i Tyskland, i Tjeckoslovakien, och i USA, där han sedan 1970 undervisade vid Florida State University's sommarkurser för hornister. Han höll även mästarkurser vid Institut des Hautes Études Musicales i Montreux.

Som hornist karaktäriserades Lanzky-Otto av kraftfullheten i klangen, styrkan i ansatserna, och hans säkerhet när det gällde att klara typiska "hornproblem".

Lanzky-Otto är begravd på Sandsborgskyrkogården i Stockholm.

Diskografi
Lars-Erik Larsson: Concertino för valthorn och stråkorkester; Åke Hermanson: Alarme, op. 11; Paul Hindemith: Sonat för horn och piano. Caprice CAP 1017 (1970-1971).
Richard Strauss: Hornkonsert nr. 2; Gunnar de Frumerie: Konsert för valthorn och orkester. Caprice CAP 1103 (1976).
Swedish And Danish Music For The Horn. Ib Lanzky-Otto, Albert Linder, Ingemar Bergfelt. Wisa WISLP 587 (1980).
Music for Horn and Piano by Schumann, Mendelssohn, Mozart, Bentzon, Heise, Nielsen. Ib Lanzky-Otto, Wilhelm Lanzky-Otto, Horn & Piano. BIS LP-204 (1982).
Mozart in Concert. Putte Wickman, Ib Lanzky-Otto, Uppsala Chamber Soloists. Four Leaf Clover Records FLCCD 103 (1989).
Music for French Horn. Ib Lanzky-Otto, Albert Linder. 	BIS-CD-47 (1995).

Referenser 

Hornister
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Danska musiker under 1900-talet
Personer från Gentofte kommun
Gravsatta på Sandsborgskyrkogården
Födda 1940
Avlidna 2020
Män
Michael Lind

Michael Erik Lind, född 22 augusti 1950 i Köpenhamn, är en dansk tubaist.

Lind var anställd i Tivoli-Gardens musikkår 1962–1962, i Søderjyllands symfoniorkester 1969–1975 och i Kungliga filharmonikerna från 1975. Han är lärare vid Kungliga Musikhögskolan sedan 1980. Michael Lind invaldes den 11 maj 1993 som utländsk ledamot nr 410 av Kungliga Musikaliska Akademien.

Referenser

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Danska musiker
Födda 1950
Levande personer
Män
Solofra

Solofra är en kommun i provinsen Avellino, i regionen Kampanien.  Kommunen hade  invånare (2017) och gränsar till kommunerna Aiello del Sabato, Calvanico, Contrada, Montoro samt Serino.

Solofra har en stor läderindustri.

Referenser 

Orter i Kampanien
Kommuner i provinsen Avellino
Gastonia (dinosaurie)

Gastonia var ett släkte pansardinosaurie som levde under kritaperioden för 125 miljoner år sedan i Nordamerika. 

Den tillhörde gruppen "Nodosaurier". Gastonia kunde bli 2,5 m lång. Den var en tung bepansrad dinosaurie. Stora delar av ryggen och svansen var försedda med vassa taggar. De längsta kunde bli runt 30 cm långa. Gastonia var väl lämpad för självförsvar. Dock hade den ingen svansklubba, vilket däremot Ankylosaurus och Euoplocephalus hade. De två sistnämnda var dessutom mycket större och kraftigare.

Dinosaurier från kritaperioden
Serino

Serino är en kommun i provinsen Avellino, i regionen Kampanien. Kommunen hade  invånare (2017) och gränsar till kommunerna Aiello del Sabato, Calvanico, Giffoni Valle Piana, Montella, San Michele di Serino, Santa Lucia di Serino, Santo Stefano del Sole, Solofra samt Volturara Irpina.

Referenser

Externa länkar 
 Serinos officiella webbplats

Orter i Kampanien
Kommuner i provinsen Avellino
William Bayliss

Sir William Maddock Bayliss, född 2 maj 1860, död 27 augusti 1924, var en brittisk fysiolog.

Bayliss studerade ursprungligen medicin och därefter zoologi. Han blev professor i allmän fysiologi vid University College London. Han erhöll Royal Medal 1911 och 1919 Royal Societys högsta utmärkelse, Copleymedaljen. År 1922 adlades han. Bland Bayliss vetenskapliga undersökningar märks: om hjärtats elektriska företeelser, om hjärtnerver och blodomloppets reglering, om bukspottsavsöndringen, om tarmarnas rörelser samt om hormonernas inverkan (tillsammans med Ernest Starling). Dessutom undersökningar om den vasomotoriska mekanismen, monografier över olika kapitel av fysiologin, särskilt över enzymatiska processers kinetik. Bayliss är mest känd genom sitt stora encyklopediska verk Principles of general physiology (1914).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter

Externa länkar 

Brittiska fysiologer
Födda 1860
Avlidna 1924
Män
Mottagare av Copleymedaljen
Mottagare av Royal Medal
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Wadham College, Oxford
Shogun (brädspel från 2006)

Shogun är ett strategibrädspel konstruerat av Dirk Henn och utgivet Queen Games 2006. Spelet bygger på Hennes tidigare brädspel Wallenstein och är även detta för 3 till 5 personer. Spelet utspelar sig under Sengokuperioden i Japan och varje spelare antar rollen som en Daimyo som ska leda sina trupper. Poäng utdelas två gånger under spelet för ägande av provinser, tempel, teatrar och slott och den som har emst i slutet vinner och promoveras till shogun.

Utrustning 
Shogun spelas på ett bräde som har tryck på båda sidorna, den ena sidan är markerad med en solsymbol och den andra med en måne. Båda sidorna har en karta som utgörs av 5 områden, vardera uppdelade i 9 provinser. Hur dessa är belägna skiljer sig åt mellan sidorna.

Det finns sex typer av kort:
 Provinskort. Varje provins har ett provinskort som svarar mot den. Om samma provins finns på brädets båda sidor så finns det två provinskort, det ena märkt med en sol och det andra med en måne för att visa vilken sida den av brädet kortet motsvarar.
 Krigskassakort föreställer krigskassor med värde mellan 0 och 4.
 Specialkort tilldelas exakt ett var till varje spelare och förunnar dem unika färdigheter.
 Handlingskorten bestämmer i vilken ordning spelhändelser äger rum.
 Händelsekort föreställer slumpmässiga händelser som påverkar alla spelare.
 Daimyo-kort visar spelarnas turordning.

Färgade träkuber används för att representera arméer. 310 kuber är jämnt fördelade över de fem färgerna svart, röd, gul, lila och blå. Därutöver finns 20 gröna träkuber som repsenterar neutrala bondarméer (folkuppbåd). När man strider mot en annan spelare kasta båda spelarna sina träkuber i ett stridstorn ("Battle Tower") för att avgöra vinnaren.

En av 80 byggnadsbrickor, vara 28 slott, 26 teatrar och 26 tempel, placeras i en spelares provins när spelaren upprättar någon av dessa byggnader där.

Spelet innehåller även 35 stycken träfärgade kistor och 20 orangefärgade med värde 1 och 5 respektive.

Mottagande 
Shogun tilldelades 2007 Boardgamegeek Golden Geek för årets bästa "Gamer's game". Under samma år nominerades det även till Nederlandse Spellenprijs.

Externa länkar 
Officiell webbplats hos Queen Games
Shogun hos Boardgamegeek

Brädspel
Historia i brädspel
Krigsspel
Hans Karlsson

Hans (Hasse) Karlsson eller Carlsson kan syfta på:

 Hans Carlsson (skarprättare) (1805–1838), svensk skarprättare
 Hans Karlsson (borgarråd) (1909–1963), svensk socialdemokratisk politiker, socialborgarråd i Stockholm från 1962
 Hans Carlsson (militär) (1922–2003), svensk militär
 Hans Karlsson (uppfinnare), svensk uppfinnare av rullbälte för bilar
 Hans Karlsson (fotbollsspelare) (1932–2008), fotbollsspelare i Djurgårdens IF 1959 och 1964
 Hans Karlsson (statsråd) (född 1946), svensk målare, fackföreningsman och socialdemokratisk politiker, arbetslivsminister 2002–2006
 Hans Karlsson i Hallsberg (född 1948), svensk skogsarbetare, fackföreningsman och socialdemokratisk politiker, riksdagsledamot 1991–2000
 Hans Karlsson (företagare) (född 1950), grundare av IT-konsultföretaget HiQ International
 Hans Karlsson (handbollsspelare) (född 1981), svensk handbollsspelare

Hasse Carlsson
 Hasse Carlsson (handbollsspelare) (1933–2006), svensk handbollsspelare, VM-guldmedaljör 1958
 Hasse Carlsson (Flamingokvintetten) (född 1944), sedan 1960 sångare i dansbandet Flamingokvintetten
 Hasse Carlsson (Noice) (1965–2002), svensk sångare och gitarrist, medlem i punkbandet Noice

Hasse Karlsson
 Hasse Karlsson (konstnär) (född 1953), svensk akvarellist
 Hasse Karlsson (psykiatriker) (född 1955), finländsk läkare och professor i psykiatri
 Hasse Karlsson (reporter), reporter inom bland annat medicin

Se även 
 Hans Carlsen (1810–1887), dansk politiker

Referenser
Summonte

Summonte är en kommun i provinsen Avellino, i regionen Kampanien. Kommunen hade  invånare (2017) och gränsar till kommunerna  Avellino, Capriglia Irpina, Mercogliano, Ospedaletto d'Alpinolo, Pannarano, Pietrastornina, Quadrelle, Sant'Angelo a Scala samt Sirignano.

Referenser 

Orter i Kampanien
Kommuner i provinsen Avellino
Angel of Mine

Angel of Mine är den tredje singeln från den amerikanska R&B-sångerskan Monicas andra studioalbum, The Boy Is Mine (1998). Den är en cover på Eternals låt från 1997. Sången hade, liksom sin föregångare "The First Night", stor framgång på världens musiklistor med en första plats på bland annat USA:s singellista Billboard Hot 100.

Musikvideo
Musikvideon regisserades av Diane Martel, känd för sitt arbete åt Mariah Carey, Alicia Keys, Ciara, Christina Aguilera med flera. Tyrese medverkar även i den som Monicas kärleksintresse. Videon inkluderades på Channel Maxs lista Top 100 Sexy Women.

Listpresterande
"Angel of Mine" blev en av Monicas största globala listframgångar som klättrade till en första plats på singellistan Billboard Hot 100 och en 2:a plats på förgreningslistan Hot R&B/Hip-Hop Singles & Tracks. Den blev också Monicas femte topp tio-hit dittills, samt hennes tredje listetta på Hot 100-listan. Sången rankades också som trea vid Hot 100 1999 year-end chart och klättrade till en topp tio-placering i Kanada, topp-20 i Australien, topp-30 i Tyskland och topp-40 i Nya Zeeland.

Format och innehållsförteckning
 "Angel of Mine" (album version)
 "The First Night" (So So Def remix)

Listor

Se även 

Monica
The Boy Is Mine (album)

Källor

Referenser 

Musiksinglar 1998
Sånger av Monica
Tsaritsyno (Moskvas tunnelbana)

Tsaritsyno (ryska: Царицыно) är en tunnelbanestation på Zamoskvoretskajalinjen i Moskvas tunnelbana, belägen intill parken Tsaritsyno.

Stationen öppnades den 30 december 1984, men stängdes igen nästa dag på grund av översvämning och öppnades åter den 9 februari 1985. Stationen hette Lenino fram till 1990.

Stationen har vita marmorpelare, väggarna är klädda med mönster av röd, brun, grå och gul marmor och mosaiker som visar framsteg gjorda av den sovjetiska vetenskapen. Ovanför utgångstrapporna finns en mosaik av A. Kuznetsov som visar Moskvas stadssilhuett.

Se även 
Moskvas tunnelbana
Lista över Moskvas tunnelbanestationer

Externa länkar 

Moskvas tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1984
1984 i Sovjetunionen
Kärlekens låga

Kärlekens låga: En mässa är ett musikalbum av rockgruppen Eldkvarn, utgivet 2006. 

Albumet är inspelat live vid en mässa i Annedalskyrkan i Göteborg den 23 september 2006, och är den andra av tre skivor som Eldkvarn spelat in där. Bandet var vid tillfället utökat med Gunnar Frick på pedal steel guitar, dragspel och banjo. Teman för mässan är förälskelse, kärlek och försoning. Låtarna är tagna från flera av Eldkvarns album samt från Carla Jonssons soloalbum Skakad & Rörd.

Låtar på albumet

Listplaceringar

Se även
Kärlekens törst
Kärlekens väg

Källor

Album av Eldkvarn
Livealbum 2006
Svenska livealbum
Livealbum inspelade i Göteborg
Svenskspråkiga livealbum
Adolf Fredrik Lindroth

Adolf Fredrik Lindroth, född 27 november 1824 i Stockholm, död 29 juni 1895 i Jakob och Johannes församling, Stockholm var en svensk violinist och tonsättare.

Lindroth var violinist i Hovkapellet 1844–1869 och violinlärare vid Stockholms musikkonservatorium 1868–1871. Han var medlem av Mazerska kvartettsällskapet. Lindroth invaldes den 30 december 1850 som associé nr 48 av Kungliga Musikaliska Akademien och blev fullvärdig ledamot nr 390 den 13 maj 1864.

Noter 

Svenska violinister
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Födda 1824
Avlidna 1895
Män
Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Flygbil

Flygbilar är bilar som går att konvertera till flygplan och kan användas både på vägar och i luften. För att kunna nyttjas på detta sätt krävs, jämfört med andra flygplan, en kompakt storlek, möjlighet att backa, mycket kort start- och landningssträcka för att inte vara bunden till flygplatser, samt ett enkelt handhavande.

Flygbilar var ett tidigt tema inom science fiction, men den kommersiella utvecklingen har dröjt.
Bernt Lysell

Bernt Henrik Rune Lysell, född 21 maj 1949, är en svensk violinist.

Lysell var violinist i Kungliga Hovkapellet 1970–1973, i Bayerische Staatstheater i München 1973–1974, i Sveriges Radios symfoniorkester 1974–1994 och konsertmästare i Kungliga Filharmoniska Orkestern från 1994. Lysell var primarie i Lysellkvartetten. Sedan 2010 är han anställd hos Musik i Uppland och arbetar där med Uppsala Kammarsolister samt som konsertmästare i Uppsala Kammarorkester.

Priser och utmärkelser
1991 – Ledamot nr 873 av Kungliga Musikaliska Akademien
2007 – Litteris et Artibus

Referenser

Svenska violinister
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Mottagare av Litteris et Artibus
Födda 1949
Levande personer
Män
Kolomenskaja

Kolomenskaja (ryska:  Коломенская) är en tunnelbanestation på Zamoskvoretskajalinjen i Moskvas tunnelbana. Stationen öppnades den 11 augusti 1969.

Stationen är byggd i typisk "tusenfoting"-design (trespanns pelar-design), vilken är karaktäristisk för tidsperioden. Kolomenskaja har fått sitt namn från det närliggande historiska friluftsmuseet Kolomenskoje, och även stationen har temat historiska Ryssland, för formgivningen står arkitekterna L. Sjagurina och V. Tjeremin. Stationen är ljus och luftig och har två rader med 40 åttkantiga betongpelare klädda med gul marmor. På de gula väggarna sitter flera kopparplattor skapade av skulptören E. Ladygin, vilka visar bilder ur den ryska bogatyrmyten Med vad fäderneslandet började.

Se även 
Moskvas tunnelbana
Lista över Moskvas tunnelbanestationer

Externa länkar 

Moskvas tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1969
1969 i Sovjetunionen
Drakfiskartade fiskar

Drakfiskartade fiskar (Stomiiformes) är en ordning av djuphavslevande fiskar som uppvisar många särskilda morfologiska anpassningar som hjälper dem att överleva, till exempel mycket stora och flexibla käkar, påfallande långa och vassa tänder, förlängda fenstrålar eller skäggtömmar som är försedda med ljusorgan för att locka till sig byten, samt fotoforer (lysorgan) på kroppen. 

De flesta arter inom ordningen är relativt små fiskar med långsträckt kropp och proportionellt sett stort huvud. Många saknar fjäll, men det finns även arter som har fjäll, till exempel huggormsfiskar. Ofta är kroppen svart eller brun, vilket gör individerna svårare att upptäcka i djuphavets mörka vatten, men det finns även exempel på arter som har silverfärgade eller närmast genomskinliga kroppar.

Drakfiskartade fiskar är rovlevande och deras byten är främst andra djuphavslevande fiskar och kräftdjur. Många arter har ett levnadssätt som innefattar att de tillbringar dagen på djupt vatten, men nattetid simmar upp närmare ytan för att jaga.

Ordningen utgörs av 5 familjer.
 Diplophidae (familjen bildades 2006 och Fishbase har ingen beskrivning än)
 Gonostomatidae
 Phosichthyidae
 Sternoptychidae
 Stomiidae

Referenser 
Schou, Per (red.). Djur: illustrerad guide till världens djurliv, Globe Förlaget, 2007. .

Externa länkar
Gone Be Fine

Gone Be Fine är en sång skriven av producenten Dallas Austin för R&B-sångerskan Monicas 2:a studioalbum The Boy Is Mine (1998). Låten gavs ut som en promosingel i december 1999. I Låten medverkar även rapp-gruppen Outkast. 

Låten klättrade till en femte placering på den amerikanska musiklistan Billboard Bubbling Under R&B/Hip-Hop Singles.

Format och innehållsförteckningar
 "Gone Be Fine" (Radio Mix)  
 "Gone Be Fine" (Instrument)
 "Gone Be Fine" (Call Out Hook)

Listor

Källor 

Musiksinglar 1999
Sånger av Monica
Taggsimpa

Taggsimpa (Micrenophrys lilljeborgii) hör till familjen simpor i ordningen kindpansrade fiskar.

Utseende 
Taggsimpan påminner om släktingen oxsimpa, men till skillnad från dennas nästan släta kropp med endast en längsrad av små benknölar på varje sida, har taggsimpan två rader med taggar längs sidorna. Den har dessutom två mjukstrålar i bukfenan, förutom en taggstråle, medan oxsimpan har tre. Som alla simpor har endast den främre ryggfenan taggstrålar, medan den bakre är mjukstrålig. Kroppen saknar fjäll. Som oxsimpan har den en lång, vass, bakåtriktad tagg på vardera gällocket (och ett större antal små och trubbiga).. Färgteckningen varierar mycket, med ljusa sidor och buk, fyra tvärband över ryggen med oregelbunden form och färg från brungrått till rödbrunt. Huvudet har samma färg som tvärbanden, och fenorna har fläckar eller tvärband. Största konstaterade längd är 7,4 cm, men den blir sällan längre än 6 cm.

Vanor 
Arten är en bottenfisk som lever på blandbottnar (klippor, grus eller musselskal) ner till ett djup på 500 m. Födan består av små kräftdjur (bland annat märlkräftor) och småfisk. Som flera simpor kan den avge ett knorrande läte om den lyfts upp ur vattnet.

Fortplantning 
Taggsimpan leker under våren på djupt vatten. Under lektiden blir hanen rödaktig på huvudet och sidorna. Fisken har inre befruktning, men är äggläggande; äggen läggs på bottnen i klumpar. Ynglen är däremot pelagiska fram till hösten.

Utbredning 
Arten finns i nordöstra Atlanten från södra Island, över Färöarna till Skottlands kuster, och via Shetlandsöarna till norska kusten och ner till Skagerack. Kan tillfälligtvis uppträda vid bohuslänska kusten.

Bevarandestatus 
Kanske påverkas beståndet i framtiden negativ av varmare havsvatten. Hela populationen anses vara stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 

Simpor
Franska bukten

Franska bukten är ett kajområde mellan Skeppsbrokajen och Stadsgårdskajen vid Saltsjön nedanför Slussen och Söderström i Stockholm. 

Området namngavs av Stadsbyggnadsnämndens namnberedning 1935 och angavs i motiveringen som ett återupptaget äldre namn, men dess bakgrund är idag oklar. En teori gör gällande att det baseras på de franska lastbåtar som lade till vid Nedre Jernwågen och lastade stångjärn, men något belägg finns inte i äldre källor. Eventuellt är namnet en pendang till Londonviadukten vid den andra änden av Stadsgården.

Restaurang- och nattklubbsfartyget M/S Patricia samt musikbåten M/S Vindhem hade under stora delar av 1990-talet och 2000-talet sina kajplatser i bukten.

Källor

Gator och torg på Södermalm
Slussen
The Communards

The Communards var en brittisk popduo som bildades 1985 av den tidigare Bronski Beat-sångaren Jimmy Somerville och Richard Coles. Medlemmarna var öppet homosexuella. 

Gruppen släppte sin första singel 1985. Singeln hette "You Are My World". Singeln tog sig till plats 30 på UK Singles Chart. Gruppens stora genombrott kom 1986 med covern på Harold Melvin & the blue notes låt "Don't Leave Me This Way". The Communards version var inspirerad av Thelma Houstons cover. Låten blev en hit världen över. Låten låg bland annat etta i Storbritannien, Nederländerna och på Billboard Hot Dance Club Play i USA, tvåa i Schweiz, femma i Tyskland, sexa i Frankrike, nitton i Österrike och fyrtio på Billboard Hot 100 i USA. Singeln blev den bäst säljande singeln i Storbritannien 1986. Nästa singel "So cold the night" blev också en hit men blev inte lika stor. Låten tog sig till åttonde plats i Storbritannien. Låten låg sämre till på de flesta andra listorna. Nästa singel blev en remix av deras första singel "You Are My World". Remixen tog sig till tjugoförsta plats i Storbritannien. Nästa singel blev Tomorrow som tog sig till tjugotredje plats i Storbritannien. 1987 släppte de sin cover på Jackson 5 låten "Never Can Say Goodbye". Covern var inspirerad av Gloria Gaynors version. Det blev en Topp 10 hit i Storbritannien. Den tog sig till fjärde plats. Låten blev även en framgång på Billboard hot dance club play i USA där den låg tvåa. Efter "Never Can Say Goodbye" släpptes två till singlar, "For a Friend" och "There's More to Love Than Boy Meets Girl". Ingen av låtarna blev en särskilt stor hit och gruppen upplöstes 1988.

Diskografi (i urval) 
 Studioalbum 
 The Communards (1986)
 Red (1987)

Livealbum
Live In Italy (1986)
Storm Paris (1988)

Samlingsalbum
The Very Best of Jimmy Somerville, Bronski Beat and The Communards (2001)
The Platinum Collection (2006)
For a Friend: The Best of Bronski Beat, The Communards & Jimmy Somerville (2009)
The Collection (2012)

Singlar/EPs
"You Are My World" / "Breadline Britain" (1985)
"So Cold The Night" / "When The Walls Come Tumbling Down" (1986)
"Disenchanted" / "Johnny Verso" (1986)
"Don't Leave Me This Way" / "Sanctified"  (1986) (med Sarah Jane Morris)
"Tomorrow" / "I Just Want To Let You Know" (1987)
"Never Can Say Goodbye" / "'77 The Great Escape" (1987)
"You Are My World" / "Judgement Day" (1987)
"There's More To Love" / "Zing Went The Strings Of My Heart" (1988)
"For A Friend" / "Victims" (live) (1988)
Storm Paris (1988) (3 x EP)
"T.M.T.L.T.B.M.G." / "Don't Leave Me This Way (live)" (1988)

Externa länkar 
 
 

Brittiska popgrupper
Musikgrupper bildade 1985
Musikgrupper upplösta 1988
Brittiska duogrupper
Brittiska musikgrupper
Nicola Abbagnano

Nicola Abbagnano, född 15 juli 1901 och död 9 september 1990, var en italiensk existensialistisk filosof.

Abbagnano var verksam vid universitetet i Turin från 1936, och utgivare av tidskriften Rivista di filosofia. Han var i första hand påverkad av Edmund Husserls fenomenologi samt Søren Kierkegaard, Martin Heidegger, och Karl Jaspers. Utifrån dessa tankegångar presenterade han sin egen syn på existenen, i form av det möjligas filosofi. Bland hans främsta verk märks Storia della filosofia (1946-50) och Possibilità e libertà (1956).

Källor 
 Nationalencyklopedin, CD-utgåvan, 2000.

Italienska filosofer
Födda 1901
Avlidna 1990
Män
Kasjirskaja

Kasjirskaja (ryska: Каширская) är en tunnelbanestation på Zamoskvoretskajalinjen och Kachovskajalinjen i Moskvas tunnelbana. 

Stationen är en bytesstation som har två hallar, parallella med varandra. Från den västra hallen går tåg i sydlig/sydvästlig riktning, i den östra hallen går tåg norrut. Kasjirskaja är östlig slutstation för den lilla Kachovskajalinjen (vilken består av endast tre stationer).

Kasjirskaja öppnades den 11 augusti 1969 och har den för tiden typiska tusenfoting-designen (trespanns pelardesign). De två hallarna ser nästan likadana ut, endast färgvalen skiljer sig. Stationens namn och utsmyckningar refererar till vattenkraftverket i Kasjira och den välrenommerade tekniska högskolan MEPhI som ligger i närheten. Båda hallarna har stora konstverk i metall på temat elektricitet.

Se även 
Moskvas tunnelbana
Lista över Moskvas tunnelbanestationer

Externa länkar 

Moskvas tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1969
1969 i Sovjetunionen
Ada Ellen Bayly

Ada Ellen Bayly, född 25 mars 1857 och död 8 november 1903, var en brittisk författare.

Bayly skrev under pseudonymen Edna Lyall, ett flertal romaner, som under sin tid var mycket populära.

Bibliografi (i urval) 
 Donovan, 1882, Donovan
 We Two, sequel of the former, 1884, Vi två
 In the Golden Days, 1885, I den gyllene tiden
 Autobiography of a Slander, 1887, Skvallerormen berättar sin egen historia

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter

Brittiska författare
Födda 1857
Avlidna 1903
Kvinnor
Vomano

Vomano (latin: Vomanus) är en flod i den italienska regionen Abruzzo. Den är 76 kilometer lång och rinner genom Montorio al Vomano och Roseto degli Abruzzi på sin väg till Adriatiska havet.

Referenser 
 

Vattendrag i Italien
Adriatiska havets avrinningsområde