kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
MEOS

MEOS står för "microsomal ethanol oxidizing system" och är ett enzymsystem för nedbrytning av etanol som sker i organeller kallade mikrosomer, varifrån systemet fått sitt namn. Mikrosomer är en form av vesiklar som bildats från endoplasmatiska retiklet. Dessa innehåller bland annat cytokrom P450 (CYP) som är en klass av metabola enzymer. Det specifika enzymet som katalyserar etanolnedbrytningen till acetaldehyd i mikrosomerna kallas CYP2E1.

MEOS står normalt sett bara för en liten del av etanolmetabolismen, men induceras vid kroniskt alkoholintag till att stå för en allt större del av nedbrytningen av etanol. Induktionen innebär ökad syntes av CYP-enzym, särskilt CYP2E1. Systemet förbrukar NADPH till NADP+ under sin verkningsmekanism. Bildandet av NADPH är en ATP-krävande process, energin som frigörs avges i slutändan som värme, detta kan vara en av anledningarna till den förhöjda basalmetabolismen som ses hos kroniska alkoholanvändare.

Referenser

Metabolism
Elkem

Elkem är en norskbaserad industrikoncern som tillverkar kisel, kiseljärn, mikrosilika, kol och andra specialiserade produkter. Företaget stiftades 1904 av Sam Eyde, Marcus Wallenberg senior och Knut Tillberg. Det hette ursprungligen Det Norske Aktieselskap for Elektrokemisk Industri, kallat Elektrokemisk. År 1969 fick det namnet Elkem. Det har under sin mer än 100-åriga tillvaro genomgått flera ägarbyten och omstruktureringar. Sedan 2011 ägs det av det kinesiska företaget China National Bluestar Group. I mars 2018 blev det noterat på Oslo Børs. 

Elkem har 27 fabriker över hela världen och cirka 6000 anställda (2018). 

Elkem Solar var namnet på en verksamhet med fabrik i Kristiansand, som tillverkar superrent kisel för solpanelindustrin. Efter en  en omstrukturering är namnet sedan 2018 REC Solar Norway.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Elkems webbplats

Norska tillverkningsföretag
Metallindustriföretag
Sotdöd

Sotdöd (eller dö i sotsäng) betyder ungefär död på grund av sjukdom. 

Ordet består av två delar:
 sot, som betyder sjukdom, som i exempelvis lungsot
 död, att sjukdomen leder till döden

Sotdöd kunde även betyda att någon dog av svaghet, oftast i samband med hög ålder. Enligt asatron kom de som dött sotdöden till Hel medan de som dog i strid kom till Valhall. Numera används ordet sotdöd som metafor om institutioner, företag och diverse företeelser som tynar bort.

Externa länkar

Föråldrade sjukdomsdiagnoser
Nordisk mytologi
Adenosindeaminas

Adenosindeaminas är ett enzym är involverat i metabolismen av puriner, det deaminerar nukleotiden adenosin till inosin genom att substituera dess aminogrupp med en ketogrupp. Inosinet i sin tur kan deribosyleras av ett annat enzym, purinnukleosidfosforylas, vilket ger ribos och hypoxantin.

Bristsjukdom 
Brist på adenosindeaminas orsakas av mutationer på genen som kodar för proteinet. Detta är en bidragande orsak till omkring 15% av alla fall av svår kombinerad immunbrist (eng. "SCID").

 När enzymet inte kan arbeta byggs det upp höga koncentrationer av deoxiadenosin, dATP. Detta hämmar enzymet ribonukleotidreduktas som är viktigt i syntesen av DNA. Detta hämmar mitosen, speciellt drabbade är immunförsvarets celler; T-lymfocyter och B-celler.
 Nivåerna av S-adenosylhomocystein ökar eftersom adenosindeaminas är ett viktigt enzym i återanvändandet av puriner, en process vari S-adenosylhomocystein metaboliseras. Båda dessa ämnen (S-adenosylhomocystein och puriner) hämmar utvecklingen av omogna lymfocyter, en viktig cell i immunförsvaret.

Brist på adenosindeaminas behandlas med benmärgstransplantation.

Källor 

Enzymer
Proteostasrubbningar
Immunologiska sjukdomar
Renewable Energy Corporation

Renewable Energy Corporation ASA (REC) är ett norskt solenergiföretag med huvudkontor i Sandvika i Bærum. Företaget grundades 1996 under namnet Fornybar Energi AS. Dagens företagsstruktur är resultatet av en fusion i september 2000 mellan ScanWafer AS, SolEnergy AS och Fornybar Energi AS. REC är noterat på Oslobörsen och företagets marknadsvärde den 22 juni 2011 är 10,2 miljarder norska kronor. Koncernchef 2005–2009 var Erik Thorsen och från och med 2009 Ole Enger.

Externa länkar
  Hemsida
 Orklas hemsida

Norska solenergiföretag
Solyndra

Solyndra var ett företag som tillverkade cylindriska solpaneler av TFPV-modell. Företaget grundades 2005. 2011 begärdes det i konkurs.

Konkurs och utredning
Den 31 augusti 2011 gick företaget ut med att de begärts i konkurs, att de skulle avskeda 1100 anställda och stoppa all tillverkning.

Referenser

Externa länkar
Solyndra
Politicalguide.com

Amerikanska solenergiföretag
Företag bildade 2005
Företag upplösta 2011
Bob Benson

Robert William Benson, född den 9 februari 1883 i Whitehaven, död den 19 februari 1916, var en engelsk professionell fotbollsspelare som spelade som back. Under merparten av karriären spelade han för Sheffield United.

Karriär

Newcastle United
Under uppväxtåren spelade han för flera lokala klubbar, bland annat Swalwell. Han upptäcktes av Newcastle United och signerade ett proffskontrakt 1902.

Woolwich Arsenal
1913 Benson gick han över till Woolwich Arsenal. 

Födda 1883
Avlidna 1916
Fotbollsspelare som omkommit under matcher
Spelare i Newcastle United FC
Spelare i Southampton FC
Spelare i Sheffield United FC
Spelare i Arsenal FC
Män
Personer från Whitehaven
Engelska landslagsspelare i fotboll
Thelma Todd

Thelma Alice Todd, känd som bara Thelma Todd och ofta refererad till som The Ice Cream Blonde och Hot Toddy, född 29 juli 1906, död 16 december 1935, var en amerikansk skådespelare. Hon medverkade i 120 filmer mellan 1926 och 1935, men är bäst ihågkommen för sina roller i några Bröderna Marx-filmer.

Todd avled i kolmonoxidförgiftning och hittades död i sin bil av sin hushållerska. Exakt hur Todd dött är ett mysterium. Det spreds rykten om att hon skulle ha blivit mördad.

Filmografi (i urval)

Källor

Externa länkar
 Thelma Todd Photo Gallery
 The Death of Thelma Todd
 Thelma Todd's ex-husband and Ted Healy's death

Skådespelare från Massachusetts
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Avlidna 1935
Personer som dött av kolmonoxidförgiftning
Födda 1906
Alumner från University of Massachusetts Lowell
Angelina Armani

Angelina Armani, född 18 november 1987 i Brooklyn i New York, är en amerikansk porrskådespelare och modell.

Filmografi
 ChromeSkull: Laid to Rest 2 (2011) ... Holland
 Bloodstruck (2011) ... Laurie Ann

Utmärkelser
2009 Nightmoves Best New Starlet
2010 AVN Award nominee – Best New Starlet
2010 XBIZ Award nominee – New Starlet of the Year
2010 XRCO Award nominee – New Starlet

Externa länkar

Referenser 

Porrskådespelare från delstaten New York
Skådespelare från New York
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Födda 1987
Levande personer
Kvinnor
Nica Noelle

Nica Noelle är artistnamnet för en amerikansk porrskådespelare. Noelle är också kolumnist i tidningen Hustler. Hon är medgrundare till sexfilmföretagen Sweetheart Video och Sweet Sinner.

Referenser

Noter

Externa länkar

 
 

Födda 1976
Levande personer
Kvinnor
Porrskådespelare från delstaten New York
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Christer Eklund

Christer Eklund, född 18 juli 1944 i Motala, är en svensk radioman, musikproducent och saxofonist.

Efter studentexamen vid Adolf Fredriks musikgymnasium studerade Eklund i USA vid Wesleyan University 1963-1964 och sedan språk (fil. kand) och ekonomi vid Handelshögskolan i Stockholm. Under studieåren spelade han med band som Grapes of Wrath och Slims Blues Gang, med musiker som Jojje Wadenius, Janne Schaffer, Ola Brunkert, Slim Notini och Rolf Wikström. 1971 anställdes han vid Sveriges Radio (SR) och var under 1971-1980 producent för programmet Tonkraft. Därefter var han chef för Radiounderhållningen, för SR Västernorrland, och slutligen för Musikradion i P2 (1998–2004). Sitt yrkesliv på SR avslutade han med att vara jazzproducent till och med 2009. Sedan 2011 är han styrelseledamot i Riksförbundet Svensk Jazz.

Under flera år på 1970-talet spelade Eklund med Jukka Tolonen Band och deltog vid många skivinspelningar, bland annat med Abba (Waterloo), Pugh Rogefeldt, Peps Persson och Eddie Boyd. Under första hälften av 1980-talet spelade han med Rolf Wikströms Bluesband.

Diskografi (i urval) 
 1969 – Tell me the reason, Grapes of Wrath
 1970 – The Blues ain't strange, Slims Blues Gang
 1971 – Swinging the Louis Armstrong Songbook, Swing Society
 1972 – Ain't it grand, Eric Bibb
 1973 – Pugh on the rocks, Pugh Rogefeldt
 1974 - Runeson Runeson
 1974 – Jazz Meeting, Ted Curson och Lee Schipper
 1974 – Legacy of the blues, Eddie Boyd
 1974 – Sweet little Rock'n Roller, Jerry Williams
 1974 – Waterloo, Abba
 1974 – Mitt Ansikte, Marie Bergman
 1974 – Shout, Kisa Magnusson
 1974 – Blodsband, Peps Blodsband
 1975 – Blues på svenska, Peps Persson och Slim Notini
 1975 – Om Bobbo Viking, Magnus Uggla
 1976 – Hjärtslag, Rolf Wikström
 1977 – Passenger to Paramaribo, Jukka Tolonen
 1978 – Montreux Boogie, Jukka Tolonen Band
 1979 – JTB, Jukka Tolonen Band
 1979 – Den åttonde dagen, Rolf Wikström
 1980 – Känns det igen, Rolf Wikström
 1982 – Magaza Stomp, Rolf Wikström
 1983 – Bluesman, Rolf Wikström
 1984 – Bortom gränsernas hav, Björn Holm
 1989 – Airborne, Coste Apetrea

Referenser

Noter

Övriga källor 

Producenter vid Sveriges Radio
Svenska saxofonister
Män
Födda 1944
Levande personer
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Personer från Motala
Arboga landskommun

Arboga landskommun var en tidigare kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Arboga socken i Åkerbo härad i Västmanland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863.

Vid kommunreformen 1952 gick den upp i Medåkers landskommun. Området tillhör sedan 1971 Arboga kommun.

Politik

Mandatfördelning i Arboga landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Arboga kommun
Tidigare kommuner i Västmanlands län
Tonkraft

Tonkraft var ett radioprogram i Sveriges Radio P3 som sändes åren 1971–1982. Programmets producent och programledare var Christer Eklund och Anders Klintevall. 

Tonkrafts programidé var att spegla det levande rytmiska musiklivet (rock, jazz och folkmusik) genom konserter från Radiohusets studios (främst studio 4) och spelställen runtom i Sverige. Flertalet av banden var svenska, men många utländska grupper och artister var också med i programmet. Den svenska musikrörelsen, eller "proggen", fick en plattform i Tonkraft, men utgjorde bara en del av alla musikaliska uttryck som programmet förmedlade. 

Ett stort antal av inspelningarna för Tonkraft finns idag utgivna på Sveriges Radios förlag i CD-boxen Progglådan. Under 1970-talet gav Sveriges Radio  ut LP-skivor vartannat år med innehåll från programmen.

Källor
"Om Progglådan" på proggladan.se
Tonkraft på Svensk mediedatabas

 

Musikprogram i Sveriges Radio
Nedlagda underhållningsprogram i Sveriges Radio
Radioprogram startade 1971
Radioprogram nedlagda 1980
Kalle Stropp, Grodan Boll och deras vänner

Kalle Stropp, Grodan Boll och deras vänner är en svensk film från 1956, baserad på radioserien Kalle Stropp och Grodan Boll. Manuset till filmen skrevs av Thomas Funck, och regissör var hans bror Hasse Funck.

Handling 
Handlingen kretsar kring de två "sotisarna" Sot och Tos, som till att börja med smiter in i ett bageri och stjäl Plåt-Niklas propeller. Men de nöjer sig inte med det.

Skådespelare 
 Erik Sjögren – Kalle Stropp
 Thor Zackrisson – Grodan Boll
 Sten Ardenstam – Plåt-Niklas
 Thore Segelström – Räven
 Tyyne Talvo Cramér – Papegojan
 John Starck – bagaren
 Ewert Ellman – Sot, sotis
 Stig Grybe – Tos, sotis
 Elsie Höök (krediterad som Elsie Ståhlberg) – Hönan och Gumman Kom-ihåg
 Rutger Nygren – Gubben Glömsk
 Sten Mattsson – Kapten
 Thomas Funck – sig själv och alla rösterna

Produktion 
Filmen spelades in med djurkostymerade skådespelare. Dessutom trickfilmades (av Lasse Molén) delar av filmen med dockor.

Filmens samtliga röster dubbades av Thomas Funck (liksom i radioserierna), något som underlättades av att skådespelarna framträdde i maskering och djurkostym.

Filmen spelades in under 1956 i Europafilms ateljéer i Sundbyberg.

Mottagande 
Filmen var barntillåten vid den svenska premiären den 26 december 1956. "En god, välspelad, fantasifull och riktig barnfilm", ansåg recensenten Siv Widerberg i tidningen Arbetaren, och övriga kritiker i Stockholmspressen. Den tekniska lösning med sminkade och utklädda skådespelare och inslag av animation föll Svenska Dagbladets Eliza på läppen: "Men så är det ju verkligen iscensatt med den rätta fantasien och lekfullheten helt kongenialt med radioversionen". Medan Stockholms-Tidningen gläds åt de båda filmskurkarna: "Presentationen av de båda sotisarna gör bland annat säker filmeffekt."

Utmärkelser 
Tidningen Folket i Bild utsåg filmen till 1956 års bästa barnfilm.

Källor

Externa länkar 

Svenska filmer 1956
Svenska filmer baserade på radioprogram
Svenska barnfilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1950-talsfilmer
Ascanio Branca

Ascanio Branca, född 10 mars 1840 i Potenza, död 7 mars 1903 i Rom, var en italiensk politiker.

Branca studerade juridik och finansvetenskap samt valdes 1870 att representera sin hembygd i deputeradekammaren. Han var understatssekreterare i handelsministeriet till 1885, förordnades 1887 till en av de italienska fullmäktige för underhandling med Frankrike om en handelstraktat, var februari 1891 till maj 1892 minister för allmänna arbeten i Antonio di Rudinìs första kabinett, mars 1896 till juni 1898 finansminister i Rudinìs andra kabinett och juni 1900 till februari 1901 minister för allmänna arbeten i kabinettet Giuseppe Saracco. Branca författade på franska Le crédit et la banque internationale (1867).

Källor

Italiens finansministrar
Italienska politiker under 1800-talet
Personer från Potenza
Födda 1840
Avlidna 1903
Män
Ugglan
Edoardo Pantano

Edoardo Pantano, född 14 februari 1842 i Assoro på Sicilien, död 1932, var en italiensk politiker.

Pantano studerade medicin och nationalekonomi, stred 1862 och 1866–67 i Giuseppe Garibaldis friskaror, verkade därefter som radikal publicist och blev 1886 deputerad. Han tillhörde länge yttersta vänstern, spelade 1899–1900 en framträdande roll vid obstruktionen i kammaren, blev sedermera mera moderat i sin politiska åskådning och var februari till maj 1906 jordbruksminister i Sidney Sonninos ministär, som till följd av Pantanos tidigare förbindelser med republikanerna utsattes för häftiga angrepp från konservativt håll.

Källor

Italiens ministrar
Födda 1842
Avlidna 1932
Män
Personer från provinsen Enna
Ugglan
SREBP

SREBP står för "Sterol regulatory element-binding protein" och är en transkriptionsfaktor som binder till DNA-sekvensen "TCACNCCAC", även kallad "sterol regulatory element". SREBP-1 och SREBP-2 är två isoformer av transkriptionsfaktorn, de är indirekt viktiga för kolesterolsyntesen (SREBP-2), samt upptag och metabolism av fettsyror (SREBP-1).

Celler behöver kolesterol i ett flertal olika processer, bland annat bildningen av ämnen som gallsalter och kortisol. När kolesterolnivåerna sjunker signalerar cellen detta genom SREBP-2, som inducerar nysyntes av kolesterolmolekyler genom att de enzymer som medierar denna nysyntes transkriberas i större mängder av cellen.

Insulin och kolesterolderivat ökar aktiviteten hos SREBP-1.

Referenser 

Metabolism
Giuseppe Pasolini

Giuseppe Francesco Leonardo Apollinare Pasolini, född 8 februari 1815 i Ravenna, död 4 december 1876 i Rom, var en italiensk politiker. 

Pasolini kallades 1848 av sin personlige vän Pius IX till Rom såsom minister, men drog sig 1849 tillbaka och var därefter i flera år gonfalonjär (borgmästare) i Ravenna. Vid tiden för det italienska enhetssträvandets förverkligande deltog han ivrigt i den patriotiska rörelsen. Han blev 1860 ledamot av italienska senaten, 1861 civilguvernör i Milano och ej långt därefter prefekt i Turin samt var 1862–64 utrikesminister (i ministärerna Luigi Carlo Farini och Marco Minghetti). År 1866 ledde han förvaltningen över Venedig intill den definitiva annekteringen. År 1876 blev han senatens president. Hans Memoire utgavs av sonen Pietro Desiderio Pasolini (tredje upplagan 1887).

Källor

Italiens utrikesministrar
Födda 1815
Avlidna 1876
Män
Personer från Ravenna
Ugglan
Bruno Bianchi

Bruno Bianchi (1955 - 2 december 2011) var en fransk animatör. Han var en av medskaparna till tv-serien Kommissarie Gadget. 

Han producerade, regisserade, animerade och skrev även manus till flera andra tv-serier som till exempel M.A.S.K., Jayce and the Wheeled Warriors, Jim Guldknapp, Prinsessan Sissi, Corey Feldoes fantastiska resor, Katten Nisse, Rainbow Brite och Gadget och Gadgetinis.

Fotnoter

Externa länkar 
 

Franska filmregissörer
Franska manusförfattare
Födda 1955
Avlidna 2011
Män
Talatjyn

Talatjyn (vitryska: Талачын), även känd som Tolotjin, är en stad i Vitsebsk oblast i nordöstra Belarus.

Se även 
 Städer i Viciebsks voblasć
 Belarus städer

Referenser

Externa länkar 

Städer i Viciebsks voblasć
Karlskyrka församling

För församlingen i Kungsörs kommun som ibland kallades med detta namn före 1905, se Kung Karls församling. För kyrkan i Tallinn, Estland, se Karlskyrkan, Tallinn.
Karlskyrka församling var en församling i Uppsala stift i nuvarande Norrtälje kommun. Församlingen uppgick 20 december 1796 i Söderby-Karls församling.

Kyrka finns numera som Karls kyrkoruin.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung och uppgick 20 december 1796 i Söderby-Karls församling. Före samgående var den en del av Söderby pastorat

Referenser

Historiska församlingar i Uppsala stift
Indelningar i Norrtälje kommun
Françoise Adnet

Françoise Adnet, född 30 juni 1924 i Paris, död 9 mars 2014, var en fransk figurativ målare.

Adnet tänkte sig ursprungligen en karriär som pianist. Hon gav dock gradvis upp pianospelandet för att viga sitt liv åt teckning och målning som hon ägnat sig åt sedan barndomen.

Under ett halvt sekel av kreativt skapande deltog hon i flera utställningar runt om i världen och fick flera betydande konstpris.

Hennes verk finns i olika museer och privata samlingar och följer två teman: kvinnliga figurer och stadsmotiv. Hennes figurativa verk anses vara hennes bästa produktioner och uppvisar en distinkt teknik.

Adnet var gift med konstsamlaren Max Fourny. Ett museum med naivistisk konst finns nu inhyst i deras tidigare hem.

Källor

Noter

Franska målare under 2000-talet
Konstnärer från Paris
Kvinnor
Födda 1924
Avlidna 2014
Giulio Prinetti

Giulio Nicolò Prinetti Castelletti, född 6 juni 1851 i Milano, död 9 juni 1908 i Rom, var en italiensk markis och politiker. 

Prinetti ägnade sig efter ingenjörsstudier åt industriell verksamhet i sin hemstad och förvärvade en betydande förmögenhet. År 1882 invaldes han i deputeradekammaren, blev där en av högerns ledare och var mars 1896 till december 1897 minister för offentliga arbeten i Antonio di Rudinìs ministär. Han övertog i februari 1901 utrikesportföljen i ministären Giuseppe Zanardelli och deltog 1902 i förnyandet av trippelalliansen trots att han personligen var allt annat än vänligt sinnad mot Tyskland och Österrike-Ungern. I januari 1903 drabbades han av ett slaganfall och tvingades till följd därav i april samma år nedlägga sitt ämbete. Han var en ivrig patriot och sökte som utrikesminister särskilt att främja Italiens intresse i Tripolitanien och Albanien.

Källor

Italiens utrikesministrar
Italienska markiser
Italienska politiker under 1800-talet
Personer från Milano
Födda 1851
Avlidna 1908
Män
Ugglan
Hornasjön

Hornasjön (Homasjön) är en sjö i Härryda kommun i Västergötland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Hornasjö Bäck. Vid provfiske har abborre och gädda fångats i sjön.

Hornasjön ligger två kilometer väster om Stora Härsjön och två kilometer norr om Härryda kyrka.  Sjön  ingår i Härsjöarnas fiskevårdsområde och Vildmarksleden går förbi sjön.
Vid Skårtorp finns en strand som består av klippor. Skårtorpsbadet har klipp- och sandbotten som längre ut övergår i sjöbotten. Badplatsen har en liten gräsmatta. Cirka 300 m till parkering.

Delavrinningsområde 
Hornasjön ingår i delavrinningsområde (640396-129044) som SMHI kallar för Utloppet av Hornasjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Hornasjö Bäck som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 5, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 5 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (51 %). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  %. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 12 % av avrinningsområdet.

Se även 
 Lista över insjöar i Härryda kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Göta älvs avrinningsområde
Insjöar i Västergötland
Insjöar i Härryda kommun
Insjöar i Sverige om minst en kvadratkilometer
Stora Härsjön

Stora Härsjön är en sjö i Härryda kommun och Lerums kommun i Västergötland och ingår i . Elementet "här" i sjöns namn betyder "grå" och syftar troligtvis på vattnets färg.

Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Vid provfiske har bland annat abborre, gädda, mört och siklöja fångats i sjön.

Delavrinningsområde 
Stora Härsjön ingår i delavrinningsområde (640637-129338) som SMHI kallar för Utloppet av Stora Härsjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 3 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Tvärån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 4, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 4 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (69 %). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  %.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Gädda
 Mört
 Siklöja
 Sutare
 Öring

Se även 
 Lista över insjöar i Härryda kommun

Källor

Externa länkar 
 www.harryda.se
 
 
 

Insjöar i Göta älvs avrinningsområde
Insjöar i Västergötland
Insjöar i Härryda kommun
Insjöar i Lerums kommun
Härryda kommun
Insjöar i Sverige om minst två kvadratkilometer
Yigal Allon

Yigal Allon, född 10 oktober 1918 i Kfar Tavor i Galileen, död 29 februari 1980 i Afula i Norra distriktet, var en israelisk general och politiker.

Militär
Under andra världskriget stred han med britterna, bland annat under befäl av Orde Wingate. 1945 blev han chef för Palmach. Han förde därefter befälet över ett frontavsnitt i det arabisk-israeliska kriget 1948 och utnämndes senare till general.

Politiker
Yigal Allon var ledamot av Knesset från 1955 till sin död. Han blev regeringsledamot 1961 och var arbetsminister till 1968 och därefter chef för invandringsministeriet  och Levi Eshkols ställföreträdare. När Eshkol avled 1969 blev Allon under en kort tid regeringschef, men återgick den 17 mars 1969 till ställningen som vice premiärminister och kulturminister i Golda Meirs regering till 1974. Han var sedan utrikesminister fram till 1977.

In memorian
I en omröstning, genomförd av israeliska nyhetsmedier, om de 200 mest betydande israelerna genom tiderna placerades Yigal Allon på plats nr 65.

Referenser

Tryckta källor
Bra böckers lexikon, 1973

Israeliska politiker under 1900-talet
Israels utrikesministrar
Israeliska partiledare
Israeliska generaler
Män
Födda 1918
Avlidna 1980