kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mindoroblomsterpickare

Mindoroblomsterpickare (Dicaeum retrocinctum) är en mycket liten fågel i familjen blomsterpickare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Mindoroblomsterpickaren är en mycket liten (10 cm) fågel. Ovansidan är blåglansigt svart med en röd krage i nacken. Den är vidare svart på strupe och bröst med en röd fläck i strupens mitt. Ett rött streck löper nerför bröstet och bukens mitt, inramat i svart. Resten av undersidan är vitaktig. Näbben är tunn och lång. Sången består av en serie tunna och ljusa behagliga toner, medan lätet är ett hårt "tup tup".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i norra Filippinerna (Mindoro), enstaka fåglar till Panay och Negros. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Fågelns utbredningsområde är kraftigt fragmenterat, litet och minskande i omfång. Den tros dessutom minska kraftigt i antal till följd av avverkning av låglänta skogar. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som sårbar.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Blomsterpickare
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Blodbröstad blomsterpickare

Blodbröstad blomsterpickare (Dicaeum sanguinolentum) är en fågel i familjen blomsterpickare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Blodbröstad blomsterpickare är en liten och knubbig tätting. Fjäderdräkten varierar geografiskt, men hanen har alltid mörkt blåglänsande rygg, lysande rött bröst och en svart linje nerför buken. Liksom hos andra blomsterpickare är honan mycket mer anspråkslös, helt gråbrun utom rött på övergumpen. Bland lätena hörs gräshoppslika toner och ljusa visslingar.

Utbredning och systematik 
Blodbröstad blomsterpickare förekommer i stora delar av indonesiska övärlden. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 sanguinolentum-gruppen
 D. s. sanguinolentum – Java och Bali, tillfälligt på Sumatra
 D. s. rhodopygiale – Flores (västra Små Sundaöarna)
 D. s. wilhelminae – Sumba (västra Små Sundaöarna)
 D. s. hanieli – Timor (östra Små Sundaöarna)

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN wilhelminae och hanieli som de egna arterna "sumbablomsterpickare" och "timorblomsterpickare", sedan 2022 även rhodopygiale som en egen art, "floresblomsterpickare".

Levnadssätt 
Blodbröstad blomsterpickare förekommer vanligen i bergsskogar, på ön Sumba dock i skogsmiljöer på alla nivåer. Den ses uppe i trädtaket där den aktivt rör sig, lite som en jättestor insekt.

Status 
IUCN hotkategoriserar underarterna för sig, alla fyra som livskraftiga.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Blomsterpickare
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Orangebukig blomsterpickare

Orangebukig blomsterpickare (Dicaeum trigonostigma) är en asiatisk fågel i familjen blomsterpickare med vid utbredning från Bangladesh till Filippinerna och Indonesien.

Utseende 
Orangebukig blomsterpickare är en mycket liten fågel med en kroppslängd på endast 9 cm. Hanen är färgglad med orange undersida, rygg och övergump som kontrasterar med mörk stjärt, mörkt huvud och mörka vingar. Strupen är ljusare grå. Honan är mycket mer färglös, mestadels olivbrun med ljusorange övergump och gul buk.

Utbredning och systematik 
Orangebukig blomsterpickare delas in i hela 18 underarter med följande utbredning:
 Dicaeum trigonostigma rubropygium – södra Bangladesh till södra Myanmar och thailändska halvön
 Dicaeum trigonostigma trigonostigma – Malackahalvön till Singapore, Sumatra och satellitöar
 Dicaeum trigonostigma melanostigma – Västmalaysia, Sumatra, Bangka och Belitung
 Dicaeum trigonostigma antioproctum – ön Simeulue utanför Sumatra
 Dicaeum trigonostigma megastoma – Great Natuna Island (norra Natunaöarna)
 Dicaeum trigonostigma flaviclunis – Krakatau, Java och Bali
 Dicaeum trigonostigma dayakanum – Borneo och närliggande öar norr om
 Dicaeum trigonostigma xanthopygium – öarna Luzon, Marinduque, Mindoro och Polillo (norra Filippinerna)
 Dicaeum trigonostigma intermedium – Romblon (norra Filippinerna)
 Dicaeum trigonostigma cnecolaemum – Tablas (norra Filippinerna)
 Dicaeum trigonostigma sibuyanicum – Sibuyan (norra Filippinerna)
 Dicaeum trigonostigma dorsale – Masbate, Panay och Negros (centrala Filippinerna)
 Dicaeum trigonostigma besti – Siquijor (södra Filippinerna)
 Dicaeum trigonostigma cinereigulare – Mindanao, Samar, Leyte, Calicoan, Biliran och Bohol
 Dicaeum trigonostigma pallidius – Cebu (centrala Filippinerna)
 Dicaeum trigonostigma isidroi – södra Camiguin (södra Filippinerna)
 Dicaeum trigonostigma assimile – Suluöarna (Tawi-Tawi, Jolo och Siasi)
 Dicaeum trigonostigma sibutuense – Suluarkipelagen (Sibutu, Omapoy och Sipangkot)

Underarten melanostigma behandlas ofta som synonym med trigonostigma.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Blomsterpickare
Fåglar i orientaliska regionen
Makirablomsterpickare

Makirablomsterpickare (Dicaeum tristrami) är en fågel i familjen blomsterpickare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Makirablomsterpickaren är en mycket liten knubbig fågel med något nedåtböjd näbb. Den är brun på rygg, vingar och hjässa, medan ansikte, bröst och buk är lavendelgrå. På bröstet syns bruna fläckar. Den är vidare svart på näbbroten och framför ögat. Lätet är ett ljust "tschip-tschip".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Makira (sydöstra Salomonöarna). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Makirablomsterpickaren är en vanlig fågel i ursprunglig skog och skogsbryn. Allra vanligast är den i högländer.

Status 
Makirablomsterpickaren har ett begränsat utbredningsområde, men beståndet anses vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Blomsterpickare
Endemiska fågelarter på Makira
Fåglar i australiska regionen
Kardinalblomsterpickare

Kardinalblomsterpickare (Dicaeum trochileum) är en fågel i familjen blomsterpickare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Kardinalblomsterpickaren är en mycket liten tätting med en kroppslängd på endast 8–9 cm. Hanen av nominatformen är scharlakansröd på huvud, övre delen av ryggen, övergumpen och övre stjärttäckarna samt undertill från haka till övre delen av bröstet. På vingovansidan och stjärten är den svart, medan den är grå på nedre delen av bröstet och flankerna samt gråvit på buken. På bröstsidorna syns vita små stodsar och den är vit även på undre vimngtäckarna. 

Honan är brun på ovansidan med röd anstrykning på huvud och mantel och scharlakansröd på övergumpen. Undersidan är smutsvit. Underarten ’’stresemanni’’ (se nedan) har kortare näbb och honan är generellt ljusare, framför allt på huvud och flanker.

Sången består av en serie behagliga ljusa dubbla toner som plötsligt stiger och faller. Bland lätena hörs korta och ljusa "zit-zit-zit” samt sträva ”seeeeep... seeeeep”.

Utbredning och systematik 
Kardinalblomsterpickaren delas in i två underarter med följande utbredning:
 Dicaeum trochileum trochileum - förekommer på Java, Bali, Madura, sydöstra Borneo, Bawean och Kangean
 Dicaeum trochileum stresemanni - förekommer på Lombok (västra Små Sundaöarna

Levnadssätt 
Arten hittas i skogslandskap, jordbruksmarker, mangroveträsk, öppna områden och trädgårdar från havsnivån till 600 meters höjd. Födan beståra av insekter och små spindlar, men även frukt, nektar och pollen från mistlar. Den ses födosöka enstaka eller i par.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Blomsterpickare
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Ceylonblomsterpickare

Ceylonblomsterpickare (Dicaeum vincens) är en fågel i familjen blomsterpickare som enbart förekommer i Sri Lanka.

Utseende 
Ceylonblomsterpickaren är en 10 cm lång blomsterpickare med relativt kraftig näbb. På båda könen syns vit strupe, gult bröst och gul buk. Hanen har blåsvart ovansida, honan olivgrön.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i lågt belägna våtmarker i sydvästra Sri Lanka. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att ceylonblomsterpickaren troligen tillhör en klad som står närmare släktet Prionochilus än typarten för Dicaeum. Detta har än så länge inte lett till några taxonomiska förändringar hos de större internationella auktoriteterna.

Status och hot 
Ceylonblomsterpickaren har ett litet utbredningsområde och dess levnadsmiljö minskar i omfång och kvalitet, vilket tros påverka beståndet negativt. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Blomsterpickare
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Sri Lanka
Seramblomsterpickare

Seramblomsterpickare (Dicaeum vulneratum) är en fågel i familjen blomsterpickare inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Moluckerna (öarna Boano, Seram, Ambon, Saparua, Gorong och Seram Laut). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Blomsterpickare
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Moluckerna
Gulbröstad blomsterpickare

Gulbröstad blomsterpickare (Prionochilus maculatus) är en sydostasiatisk fågel i familjen blomsterpickare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gulbröstad blomsterpickare är en 9,5-10 cm lång fågel, lätt igenkänd med sin gula undersida brett längsstreckat i olivgrönt. Ovansidan är tydligt grönaktig, med orange fläck på hjässan och tjock, helmörk näbb. Lätet är ett högfrekvent, silvrigt "tisisisit".

Utbredning och systematik 
Gulbröstad blomsterpickare delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Prionochilus maculatus septentrionalis – södra Myanmar och på södra thailändska halvön
 Prionochilus maculatus oblitus – Malackahalvön
 Prionochilus maculatus maculatus – Sumatra, Belitung, Niasön och Borneo
 Prionochilus maculatus natunensis – norra Natunaöarna

Levnadssätt 
Denna art påträffas i nedre och mellersta delarna av städsegrön skog och ungskog upp till 1600 meters höjd. Den livnär sig främst av frukt, nektar och pollen från mistlar (Loranthaceae), men även annan frukt som de från Melastoma malabathricum. Fågeln bygger ett ovalt bo som hängs från en buskgren, vari den lägger två vita ägg, tätt fläckade i brunt. Arten är stannfågel.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som inte ovanlig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Blomsterpickare
Fåglar i orientaliska regionen
Olivryggig blomsterpickare

Olivryggig blomsterpickare (Prionochilus olivaceus) är en fågel i familjen blomsterpickare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Olivryggig blomsterpickare är en liten och knubbig tätting. Den har guldgrön ovansida, mörkare på vingens kant, medan undersidan är vit centralt, på sidorna grå från strupsidorna och nedåt, på bröstet övergående i breda streck. Näbben har en något krökt spets och ögat är rött. Bland lätena hörs en behaglig och ljus, stigande vissling samt ett vasst "tsik!" som ibland dras ut i snabba serier.

Utbredning och systematik 
Olivryggig blomsterpickare förekommer i Filippinerna och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Prionochilus olivaceus parsonsi – bergskedjan Sierra Madre på norra Luzon samt på Catanduanes 
 Prionochilus olivaceus samarensis – södra Luzon, Samar, Leyte och eventuellt Bohol
 Prionochilus olivaceus olivaceus – Basilan, Dinagat och Mindanao

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Blomsterpickare
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Karmosinbröstad blomsterpickare

Karmosinbröstad blomsterpickare (Prionochilus percussus) är en fågel i familjen blomsterpickare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Karmosinbröstad blomsterpickare är en mycket liten (10 cm) kortstjärtad tätting. Hanen är praktfull med bjärt blågrå ovansida och citrongul undersida. Mitt på bröstet syns en röd "blodfläck". Den har även ett orangefärgat band på hjässan, men den kan vara svår att se. Honan är mer färglös med brungul ovansida och ljusare undersida. Båda könen har ett tydligt ljust mustaschstreck som liknande borneoblomsterpickaren saknar. De vassa och sträva lätena avges ofta i snabb följd.

Utbredning och systematik 
Karmosinbröstad blomsterpickare förekommer i Sydostasien. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Prionochilus percussus percussus – förekommer på Java
 Prionochilus percussus ignicapilla – förekommer i Malaysia, södra Thailand, på Sumatra och Borneo samt i Riauarkipelagen och norra Natunaöarna
 Prionochilus percussus regulus – förekommer på Batuöarna (utanför västra Sumatra)

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Blomsterpickare
Fåglar i orientaliska regionen
Palawanblomsterpickare

Palawanblomsterpickare (Prionochilus plateni) är en fågel i familjen blomsterpickare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Palawanblomsterpickaren är en mycket liten fågel. Hanen har grå ovansida med en röd fläck på hjässan, ett vitt mustaschstreck och gul övergump. Undertill syns vit haka, gul strupe med en röd suddig fläck och vit buk. Honan är tecknad som hanen men är mycket mer dämpad i färgerna, med bruna vingar och grått huvud. Den skiljer sig från hona tjocknäbbad blomsterpickare genom gult bröst och gul övergump. Lätet är ett grovt "jak", ibland avgett i en snabb och hård drill.

Utbredning och systematik 
Palawanblomsterpickare förekommer i sydvästra Filippinerna och delas in i två underarter med följande underarter:
 Prionochilus plateni plateni – Balabac och Palawan
 Prionochilus plateni culionensis – Busuanga, Culion, Calauit och Calamianöarna

Status 
Arten har ett relativt litet utbredningsområde och tros minska i antal. IUCN kategoriserar ändå arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Dr Carl Constantin Platen (1843–1899), tysk läkare och samlare av specimen i Ostindien.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Blomsterpickare
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Rubinblomsterpickare

Rubinblomsterpickare (Prionochilus thoracicus) är en fågel i familjen blomsterpickare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rubinblomsterpickaren är en mycket liten (9,5–10 cm) tätting med mycket färgglad dräkt hos hanen, nästan likt en humla, med svartinramat scharlakansrött på bröstet liksom i en fläck på hjässan, svart på huvud, stjärt och vingar (de senare med smala gula spetsar), gulgrön mantel och gult på resten av undersidan, mot bakre delen av buken vitaktigt, mot flankerna olivgrått. Honan är mycket mer färglös, med grått huvud, gult bröst, vitaktiga flanker och matt brungul rygg. Liknande hona borneoblomsterpickaren är mer jämngul undertill. Bland lätena hörs sträva "tzeep" och ljusa drillar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i södra Vietnam samt på Malackahalvön, Sumatra och i arkipelagerna Riau och Lingga utanför Borneo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Rubinblomsterpickaren är en rätt ovanlig art som hittas fläckvist i skog och skogsbryn i lågland och lägre bergstrakter. Födan består av insekter och spindlar, men även frukt som mistelbär, möjligen också pollen och nektar. Arten ses vanligen födosöka lågt och kan ibland klättra på stammar likt en nötväcka. Den har noterats häcka i januari, maj och augusti–oktober på Malackahalvön, på Borneo med flygga ungar i juli–september. Boet placeras lågt i en buske, i övrigt är inget känt om dess häckningsbeteende.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal till följd av omfattande skogsavverkningar, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som nära hotad (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Blomsterpickare
Fåglar i orientaliska regionen
Borneoblomsterpickare

Borneoblomsterpickare (Prionochilus xanthopygius) är en fågel i familjen blomsterpickare inom ordningen tättingar.

Utseende 
Borneoblomsterpickaren är en mycket färgglad liten fågel med gul övergump. Hanen är blå ovan och gul under, med ett smalt rött område högst upp på hjässan och orange anstrykning på bröstet. Honan har grått huvud, vit strupe, olivgula vingar och gul undersida som är något mattare än hanens. Arten är lik karmosinbröstad blomsterpickare, men saknar dennas vita mustaschstreck.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i låglänta områden på Borneo, med enskilda observationer från Bungarun (norra Natunaöarna). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Blomsterpickare
Fåglar i australiska regionen
Klykstjärtad drongo

Ej att förväxla med klykstjärtad drongogök.

Klykstjärtad drongo (Dicrurus adsimilis) är en fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Klykstjärtad drongo är en helsvart fågel med rött öga och smal stjärt som spretar utåt i en klyka. Fågeln är ljudlig där sången består av olika omelodiska och mekaniska ljud, ibland även härmningar från andra fåglar. Arten liknar tvärstjärtad drongo men är större och har kluven, ej tvärt avskuren stjärt.

Utbredning och systematik 
Klykstjärtad drongo delas in i sex underarter med följande utbredning:
 Dicrurus adsimilis divaricatus – Senegal, Gambia och södra Mauretanien till sydvästra Tchad
 Dicrurus adsimilis lugubris – södra Tchad till Eritrea, Etiopien, norra Kenya och norra Somalia
 Dicrurus adsimilis adsimilis – västra Swaziland samt östra och södra Sydafrika
 Dicrurus adsimilis fugax – Uganda och Kenya till nordöstra Sydafrika och Swaziland
 Dicrurus adsimilis jubaensis – södra Etiopien och södraSomalia
 Dicrurus adsimilis apivorus – sydöstra Gabon och Kongo till norra Sydafrika

De båda taxonen divaricatus och lugubris urskildes tidigare som en egen art, "saheldrongo" (D. divaricatus) baserat på smärre skillnader i fjäderdräkten och DNA-studier som visade på närmare släktskap med skogslevande taxonet atactus hos sammetsdrongon. I en senare studie är detta dock mindre klart, där divaricatus kopplas till andra savannlevande taxon. Vidare verkar divaricatus och fugax övergå i varandra i norra Uganda och Kenya. International Ornithological Congress valde därför 2023 att slå ihop arterna igen, och denna linje följs här.

Levnadssätt 
Klykstjärtad drongo hittas olika typer av beskogade områden och öppna landskap, dock ej tät skog. Den ses sitta upprätt i övre delen av vegetationen, varifrån den gör utfall för att fånga insekter. Ibland slår den följe med stora däggdjur för att ta föda som de skrämmer upp.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i etiopiska regionen
Bronsdrongo

Bronsdrongo (Dicrurus aeneus) är en asiatisk fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Bronsdrongon är en liten (22-24 cm) medlem av familjen med glansigt svart dräkt, grunt kluven stjärt och mycket tillplattad näbb. Ungfågeln är brun under med mattare ovansida.

Utbredning och systematik 
Bronsdrongo delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Dicrurus aeneus aeneus – förekommer från Indien till sydvästra Kina, Myanmar, Thailand, Indokina och Malackahalvön
 Dicrurus aeneus malayensis – förekommer på södra Malackahalvön, Sumatra och Borneo
 Dicrurus aeneus braunianus – förekommer i Taiwan

Status 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig.

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i orientaliska regionen
Aldabradrongo

Aldabradrongo (Dicrurus aldabranus) är en fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på ön Aldabra i västra Indiska oceanen. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

Drongor
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter i Seychellerna
Andamandrongo

Andamandrongo (Dicrurus andamanensis) är en asiatisk fågel i familjen drongor inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Andamandrongon är en stor drongo med en kroppslängd på 28-29 cm (nominatformen) eller cirka 35 cm (dicruriformes). Fjäderdräkten är glansigt svart, med en lång och djupt kluven stjärt vars hörn är vridna inåt. Näbben är kraftig med krokformad övre näbbhalva. Sången består av en enhetlig serie upprepade strofer med högljudda, synkoperade toner.

Utbredning och systematik 
Andamandrongo förekommer endast på öar i Bengaliska viken. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Dicrurus andamanensis andamanensis – förekommer på alla huvudöar i södra Andamanerna
 Dicrurus andamanensis dicruriformis – förekommer på öarna Great Coco och Table samt i norra Andamanöarna

Arten är stannfågel.

Levnadssätt 
Andamandrongon hittas i städsegrön och lövfällande fuktiga tropiska skogar, men även i mer öppen skog och snåriga buskmarker. Födan består huvudsakligen av flygande insekter, bland annat myror, som vanligen fångas i luften. Bon har hittats från början av april till mitten av maj.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Undersökningar visar att andamandrongon är ganska vanlig i rätt miljö.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Drongor
Fåglar i orientaliska regionen