kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Paul Hunter

Paul Hunter, född 14 oktober 1978 i Leeds, West Yorkshire, England, död 9 oktober 2006 i Huddersfield, West Yorkshire, England, var en engelsk professionell snookerspelare.

Karriär
Hunters största framgångar nåddes i The Masters, en turnering han vann 2001, 2002 och 2004. Vid samtliga tillfällen vann han med 10-9 i finalen efter att tidigare ha legat under. I VM hade Hunter inte motsvarande framgångar, han nådde som bäst semifinal 2003, där han föll mot Ken Doherty med 16-17 efter att ha varit i ledningen 15-9 inför den sista sessionen. Hunter vann dock tre andra rankingtitlar under karriären, Welsh Open två gånger och British Open en gång.

Hunter var mycket populär bland fansen, och hans utseende gjorde att han fick smeknamnet "Beckham of the Baize", snookerns motsvarighet till David Beckham. Han gifte sig 2004 med sin flickvän Lindsey Fell, och fick tillsammans med henne dottern Evie Rose 2006.

Sjukdom och död
I april 2005 offentliggjordes att Hunter led av en ovanlig form av koloncancer. Trots detta fortsatte han att tävla under 2005 och 2006, men sviterna av cellgiftsbehandlingen bidrog till att han endast vann en tävlingsmatch under säsongen 2005/06. Det var tänkt att Hunter skulle avstå från spel säsongen 2006/07 för att på heltid behandlas för sin sjukdom, men kort före sin tjugoåttonde födelsedag avled han.

Titlar

Rankingtitlar
Welsh Open 1998, 2002
British Open 2002

Andra titlar
Masters 2001, 2002, 2004

Födda 1978
Avlidna 2006
Engelska snookerspelare
Män
Personer från Leeds
Gunnar Christenson

Gunnar Christenson, född 17 mars 1895 i Landskrona, död 16 juli 1979, var en svensk målare och teckningslärare.

Christenson bedrev studier vid Tekniska skolan i Stockholm 1914–1919 samt vid Konsthögskolan 1920–1921.
Han skapade landskapsmålningar och stilleben i olja samt figursaker i krita och akvarell. Tavlorna finns i museer i Halmstad, Kristianstad, Landskrona, Tomelilla och Malmö.

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1895
Avlidna 1979
Män
Svenska lärare under 1900-talet
Personer från Landskrona
Perssons Pack

Perssons Pack var en musikgrupp inom musikgenren folkrock som bildades 1989 av Per Persson (som tidigare spelade bas i Traste Lindéns Kvintett) och Magnus Lind på dragspel & klaviatur (med ett förflutet i Aston Reymers Rivaler). Övriga gruppmedlemmar var från starten Magnus Adell - bas och Niclas Frisk (senare Atomic Swing och Sweet Chariots). Under senare del av bandets tid så bestod de av Per Persson, Magnus Lind, Love Antell (ersatte Erik Brodén), Peppe Lindholm och Josef Zackrisson. Bandet upplöstes 2014.

Perssons Pack släppte skivor och turnerade i strid ström under första halvan av 1990-talet. 1995 släpptes skivan "Sekunder i Sverige", men därefter blev det tyst. Gruppen lindades - som Persson uttryckt det - in i en kokong. Gnistan fanns inte kvar och det mesta gick på rutin. Något som gjorde att man tröttnade. Några år senare försökte man återuppliva "Packet", men den riktiga glöden infann sig aldrig och mottagandet blev ganska svalt.

I början av 2000-talet började det så smått röra på sig igen. Persson hittade nya och nygamla spelkompisar och ett nytt - dynamiskt Perssons Pack började ta form. Och när Magnus Lind åter anslöt till bandet kändes cirkeln sluten och nya låtar började omedelbart ta form.

Tanken var att gruppen skulle släppa en EP under våren 2008. Projektet växte dock och blev till ett album, Öster om Heden, som utkom 18 februari 2009. Låtarna är som vanligt författade av Per Persson själv.

Många nutida svenska popstjärnor säger sig ha blivit influerade och inspirerade av Per Perssons jordnära texter. I programmet "Sommar" berättade till exempel Lars Winnerbäck att Per Perssons musik och texter borde ha blivit belönade med flera Grammisar, Rockbjörnar med mera.  Även artister som Håkan Hellström och Love Antell har sagt sig inspirerats av Perssons musik. Tomas Andersson Wij går ett steg längre genom att citera en av Perssons textrader i sin låt om Hälsingland. ”Du är inte ensam om att bära denna längtan”, är lånad från ”Tusen dagar härifrån”.

På några enstaka låtar tog Perssons Pack hjälp med sången. Annika Norlin (”Stenad i Stockholm”), Josefin Nilsson (”Vårens ljumma vind” och ”I all vår tid”) och Jakob Hellman (”Tusen dagar härifrån”). Den sistnämnda testades till Svensktoppen, men tog sig aldrig in på listan.

Under de "tysta" åren så skrev Per Persson låtar åt bland andra Engmans Kapell, Ainbusk Singers, Totta Näslund, Brolle, med flera. Han bor numera i Bollnäs.

Diskografi
Kärlek och dynamit (1989)

 (samlingsalbum)
Diamanter (2004) (samlingsalbum)

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
Officiell Facebook
Svenska folkmusikgrupper
Svenska pop- och rockgrupper
Musikgrupper bildade 1989
Musikgrupper upplösta 2014
Lotta Ahlin

Lotta Ahlin född 4 januari 1971, är en svensk låtskrivare med en lång lista av utgivna verk.

Hon har skrivit text och musik åt bland andra Alice Babs, Lill Lindfors, Jill Johnson, Josefin Nilsson, Shirley Clamp, Alcazar och Slade. Hon har även arbetat som bakgrundssångare. Hon gick i skola vid Adolf Fredriks musikklasser i Stockholm.

Maken Tommy Lydell är också låtskrivare, och de har samarbetat bland annat när det gäller melodifestivalbidragen.

Lotta Ahlin är syster till Tina Ahlin.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Melodifestivalen 2006

Födda 1971
Svenska låtskrivare
Kvinnor
Levande personer
Tejphållare

Tejphållare är en konstruktion, ofta tillverkad av plast, som är avsedd att underlätta användandet av tejprullar. Tejphållare har en egg som skär av tejpen och finns i olika modeller och storlekar.

Externa länkar 

Kontorsvaror
Limousin (boskap)

Limousin är en ras av nötboskap som härstammar från det centralfranska höglandet, med staden Limoges som centrum i Limousindistriktet. Limousinrasen är stambokförd sedan 1886 och räknas som den näst största köttrasen i Frankrike. Rasen är Sveriges fjärde största köttras sett till antalet slaktade djur per år . Kännetecknande för rasen är den gyllenbruna färgen med ljusare partier kring ögon och mule. De har en lång väl musklad rygg samt en muskulös bakdel. Korna väger 500–700 kg och räknas till de tunga köttraserna. 

Under 1600-talet användes rasen som dragdjur i kombination med köttproduktion. Utvecklingen har sedan gått mot en utpräglad köttyp. Limousin har ett högt köttutbyte och kött av hög kvalitet med en låg andel bindväv. De anses ha ett högt foderutnyttjande, lätta kalvningar samt god klöv- och benhälsa.

Källor

Externa länkar 
Svenska limousinföreningen

Nötkreatursraser
Husdjursraser från Frankrike
American Accordionists' Association

American Accordionists' Association, amerikanskt dragspelsförbund.

Historik
Den 9 mars 1938 samlades en grupp dragspelare i New York för att diskutera bildandet av ett förbund för dragspelare. De närvarande var: Charles Magnante, Abe Goldman, Joe Biviano, Pietro Deiro, Pietro Frosini, Gene Von Hallberg, Anthony Galla-Rini, Charles Nunzio, Sydney B. Dawson, Sam Roland och Byron Streep.

Abe Goldman och Joe Biviano lade en motion om att ett sådant förbund var nödvändigt och förslaget godtogs enhälligt. Man beslöt att kalla förbundet The American Accordionists' Association.

Galla-Rini och Frosini föreslog att förbundet skulle bestå av president, vicepresident, sekreterare/kassör och en Sergeant-at-Arms.
Frosini föreslog att Pietro deiro skulle väljas som president på grund av hans goda rykte som "dragspelets fader". Förslaget antogs och till vicepresident valdes Charles Nunzio. Till sekreterare/kassör valdes Sam Rowland och till Sergeant-at-Arms valdes Frosini.

AAA har haft följande ordförande

Externa länkar
American Accordionists' Associations hemsida 

Intresseorganisationer i USA
Organisationer bildade 1938
Widsith

Widsith är en anglosaxisk dikt som anses ha skrivits under 900-talet. Den finns idag bevarad genom en kopia, av längden 144 rader, nerskriven i Exeterboken. Namnet Widsith härleds från den påstådde författaren, skalden Widsith, vars namn ungefär kan översättas med "långresa".

Widsith är indelad i tre avdelningar, "kataloger", som på fornengelska kallas þulas (se Rígþula). Den första þulan beskriver kända kungar och hövdingar från denna tid, samt vilka de regerat över, den andra þulan beskriver namn på folk och länder Widsith besökt, och den tredje þulan beskriver myter och legender från resorna.

Dikten bygger på gamla muntliga traditioner och det är osäkert om avskriften i Exeterboken gjorts från en äldre skriven text eller från ett muntligt framförande. Den kan ses som ett fragmentariskt index över de folkstammar, hjältar och sagofolk som var kända för 700-800-talens angler, saxare och angränsande folk. Många av namnen återkommer i fornisländska och forngermanska legender.

Dikten är den första källan som nämner vikingar (på raderna 47, 59):

Dikten beskriver också reidgoter (se Rökstenen), gör en distinkt skillnad på svear och götar som två olika folk och indikerar vikingar som en grupp skild från till exempel väringar:

Externa länkar
 :en:Tribes of Widsith - fulltext och översättning med wiki-länkar
 

Brittisk litteratur
Charolais

Charolais är en nötkreatursras som härstammar från Frankrike. Charolais kom till Sverige 1960 och är idag Sveriges vanligaste köttras. Charolais har en tät och kort päls som är vit eller crémefärgad. Charolais räknas till de tunga köttraserna och har en väl utvecklad muskulatur. Köttutbytet är stort och de har en hög tillväxthastighet vilket ger hög slaktvikt vid en relativt låg ålder. Det innebär att köttet är mört och har en lägre fetthalt.

Historik
När den första "vita kalven" - som ska vara anfader till rasen - föddes, finns det idag ingen kunskap om. Det finns bara spekulationer om att romarna genom sina erövringståg introducerade vita nötkreatur i Europa. Den tidigaste källan dateras till 878 e.Kr. och är ett kungabrev som på keltiska skriver om "Villa Boqenis", vilket betyder "Vita ungdjurets villa".

Århundradena som följde präglades av stridigheter, vilket ledde till att en kärna av de vita djuren isolerades i regionen Charolles och Brionnaise i Frankrike. Under denna period tillfördes inget nytt blod och den rena rasen charolais grundlades.

När Charolles-regionen år 1772 återförenades med resten av Frankrike öppnades gränserna och rasen och dess egenskaper kunde börja spridas. Rasen tjänade som både dragare och köttras och vann anseende som producent av kvalitetskött.

Källor

Externa länkar 
Svenska Charolaisföreningen

Nötkreatursraser
Husdjursraser från Frankrike
Åsnan Basilio

Basilio (original Basil the Burro) är en figur i Kalle Anka-serierna, i vilka han var en av de flitigast förekommande figurerna under 1930- och 1940-talet. 

Han är Kalle Ankas husdjur, en egensinnig och envis åsna. Basilio dök för första gången upp i Kalle Ankas söndagssida den 28 november 1937. För manuset stod Ted Osborne och tecknade gjorde Al Taliaferro. Under 1940-talet när Carl Barks tog över som den ledande skaparen av Kalle Anka, försvann Basilio även från dagsstrippen.

En namnlös åsna, som dock såväl till utseende som karaktär delar Basilios alla egenskaper, dök också upp i Kalle-kortfilmen Kalle Anka och hans åsna från 1937.

Källor 
 

Figurer i Kalle Ankas universum
Fiktiva åsnor
Strutsen Hortensia

Hortensia (orig. Hortense the Ostrich) är en figur i Kalle Ankas universum, och mycket flitigt förekommande i Kalle Ankas dagsstripp och söndagssida under 1930- och 1940-talet. Hon är ett av de många husdjur Kalle hade under denna tid - en struts, med ett ganska häftigt temperament.

Hon dök upp första gången i filmen Fästmön från Afrika från 1937. Seriedebuten sker i "Kalle Anka"-seriestrippen den 3 oktober 1938, tecknad av Al Taliaferro till manus av Bob Karp. I debutstrippen så kommer Hortensia i en låda skickad från farbror Vagga-Vagga (Willie Waddle) i Afrika. Precis som flera andra av Kalles husdjur under de första åren försvann Hortensia på 1940-talet, när Carl Barks tog över som stilbildande Kalle Anka-serieskapare, och miljön kring Kalle började förändras.

Huruvida Hortensias namn inspirerade Carl Barks när han beslöt att namnge Kalles mor Hortensia har inte blivit klargjort. 

Figurer i Kalle Ankas universum
Fiktiva fåglar
Kisse

Kisse kan även vara ett annat ord för katt.

Kisse (original Tabby), är en av figurerna i Kalle Ankas universum - Kalle Ankas katt. Kisse skapades samtidigt som Knase Anka, i serier av Dick Kinney och Al Hubbard under mitten av 1960-talet. I dessa serier hade Kalle kommit att utvecklas till en ganska stillsam Medelsvensson, som plågades av den energiske kusin Knase. Kisse längtar om möjligt ännu mer än Kalle efter lugn och ro, och hans införlivande i serierna var med största sannolikhet ett dramaturgiskt knep - en tydlig motpart till Knase.

I samband med att Hubbard lämnade Knase-serien, och Tony Strobl tog över som dess huvudtecknare, kom Knases karaktär att slipas ned något. Möjligen som en följd av detta kom även Kisse att tonas ned, för att med tiden i princip helt försvinna från serien.

Figurer i Kalle Ankas universum
Fiktiva katter
Skogs-Ola

Skogs-Ola (original Hard Haid Moe) är en figur i disneyserierna och skapad 1964 av Dick Kinney och Al Hubbard. Skogs-Ola är en tydlig hillbilly-kliché och bor i en stuga i skogen tillsammans med sin hund, som Ola vanligen refererar till som "rackan" eller "jycken". Bland de serieskapare som mest kom att använda Ola märks framför allt Tony Strobl. 

Skogs-Ola var under 1960- och 1970-talet en ofta förekommande figur i disneyserierna, ofta i konflikt med de övriga i persongalleriet - framför allt Kalle Anka, Kusin Knase och Joakim von Anka. Den första serien, "It's Music?", publicerades först i italienska Topolino Libretto nr 462 (ingen svensk publicering), och första gången han dök upp i Sverige var i "Busstur med busungar" i Kalle Anka & C:o 13/1966. Han är en av de mycket få karaktärer i Kalle Ankas universum som inte är ett fabeldjur, utan en faktiskt människa. 

Mot slutet av 1970-talet och under början av 1980-talet blev figuren alltmer sällan förekommande i europeiska och amerikanska serier, och var under en tid i det närmaste försvunnen från dessa produktioner. Sedan 2006 är han dock en återkommande figur i de italienska Disneyserierna. Parallellt med detta blev han populär i Brasilien, där han under 1980-talet dök upp på ett flertal omslag och i egna serier. Under åren 1987 till 1994 hade han även en egen tidning, Urtigão, uppkallad efter sig. 

Figurer i Kalle Ankas universum
Blunder

Blunder, även Kusin Blunder (original Dimwitty eller Dimwitty Duck), är en figur i Kalle Anka-serierna, där han oftast får spela rollen som Moby Ducks inkompetenta matros. Andra gånger uppträder han tillsammans med Kajsa Anka, eller någon annan av disneyseriernas ankor, företrädesvis Kalle Anka eller Oppfinnar-Jocke.

Blunder dök upp 1968 i serien "Genom eld och vatten", ursprungligen publicerad i Uncle Scrooge 75, och på svenska i Kalle Anka & C:o 14/1969. I denna serie presenteras han som Kajsas kusin Blunder. I Knatte, Fnatte och Tjatte-serien "Gröngölingar och goda gärningar" i Kalle Anka & C:o 15/1972 får Blunder ta emot "den hederliga handsken" för en välgärning och ser sig själv som en topp-gröngöling. Det är dock först i tredje serien som han dyker upp som Moby Ducks matros; en roll som i de tidigaste Moby-serierna innehades av Kalle.

Referenser
 
 

Figurer i Kalle Ankas universum
Moby Duck

Moby Duck (på svenska även kallad Moby Anka) är en figur i Kalle Ankas värld. Denne sjömansanka plöjer de sju haven med matrosen Blunder och sin tama delfin Tumle. Till yrket är Moby valfångare, och hans namn kommer från Herman Melvilles "monsterval" Moby Dick. Moby Duck spelar också dragspel.

Figuren skapades av Vic Lockman och Tony Strobl, och var tydligt inspirerad av Karl-Alfred, såväl till utseendet som till personligheten. Första serien med honom kom i tryck första gången 1967, i amerikanska Donald Duck 112. Den svenska debuten skedde samma år i Kalle Anka & C:o nr 48. Under åren 1967–1978 hade Moby Duck en egen tidning i USA. 

Efter att ha varit synnerligen ofta förekommande i såväl svenska som amerikanska disneyserier under 1970-talet, kom figuren i det närmaste att försvinna från disneyserierna under mitten av 1980-talet. Enstaka nya serier ser dock dagens ljus än idag.

Referenser 

Figurer i Kalle Ankas universum

en:Duck family (Disney)#Moby Duck
José Carioca

José Carioca (orig. José "Joe" Carioca) är en fiktiv antropomorfisk papegoja från Brasilien, som först förekommer i långfilmen Saludos Amigos från 1942 där han lär känna Kalle Anka.

Efternamnet "Carioca" är invånarnamnet för någon som kommer från staden Rio de Janeiro.

Bakgrund
Samma år som debutåret gjorde han debut i dagsstrippsversionen av Silly Symphonies, tecknad av Bob Grant. Han spelade, tillsammans med Kalle och Panchito Pistoles, huvudrollen i uppföljaren till hans premiärfilm - Tre Caballeros. Efter denna film följde ett antal serier tecknade av Paul Murry och 1948 syntes han en tredje gång, och än så länge sista gången, på bioduken i Jag spelar för dig.

José blev dock ganska tidigt en allt mer sällsynt figur i de amerikanska disneyserierna, och hittills har han inte heller synts till i några fler filmer. När den europeiska produktionen av disneyserier kom igång under 1950-talet, var José frånvarande även i dessa. Enda undantaget är en mindre mängd nederländska serier. Detta har bidragit till att figuren har fallit i glömska i stora delar av Europa, däribland Sverige.

I Brasilien såg dock utvecklingen annorlunda ut. Den brasilianska utgivaren av disneyserier, Abril, började tidigt att producera egna serier, och i dessa kom José att, vid sidan av Kalle Anka, bli den oftast förekommande figuren - närmare 10 000 serier med honom har publicerats och han har även fått en egen serietidning.

På senare år har han dock även nordamerikanska och europeiska disneyläsare kommit att lära känna honom på nytt - dels genom två serier av Don Rosa - Tre caballeros kommer tillbaka från 2000 och Sju caballeros (minus fyra) vågade livet från 2005 - och dels genom TV-serierna Musses verkstad, Hos Musse och Musse Pigg.

Se även 
 Disneyserier
 Lista över Disneyfilmer
 Lista över Disneys kortfilmer

Referenser

Noter

Externa länkar

Figurer i Kalle Ankas universum
Fiktiva figurer från Brasilien
Fiktiva papegojfåglar
Fiktiva figurer introducerade 1942
Utn

UTN, Utn eller UtN kan avse:

UTN – studentkår (tidigare en ideell studentförening) för studenter på teknisk-naturvetenskapliga fakulteten vid Uppsala universitet, se  Uppsala teknolog- och naturvetarkår
UtN –  en svensk statlig förvaltningsmyndighet, se Statens utlandslönenämnd
Tuttan

Tuttan (engelska Melody) är Mimmi Piggs systerdotter i serierna om Musse Pigg.

I Europa har Mimmi traditionellt haft bara en systerdotter, Tuttan. Hon dök upp första gången 1964 i serien "Hisnande hastigheter" (amerikansk originaltitel "The Wheelers and Dealers"), publicerad i Kalle Anka & C:o nummer 11 1965. Tuttan tycks ha skapats för att spela rollen att driva Teddi och Freddi till vansinne. Hon var med i en handfull serier på 1960- och 70-talen innan hon glömdes bort. Under 2000-talet har hon dykt upp igen i italienska Disneyserier.

Mimmis systerdotter Tuttan ska inte förväxlas med Teddis flickvän med samma namn. 

Mimmi har haft många olika systerdöttrar genom åren. Redan i den tecknade Musse Pigg-kortfilmen "Gulliver Mickey" (1934) finns en systerdotter med namnet Maisie med och i en Musse Pigg-bok från 1940-talet förekommer trillingsystrarna Dolly, Polly & Molly. I amerikanska serier av bland annat Paul Murry har Mimmi två systerdöttrar, tvillingarna Melody & Millie, ibland kallade Pammy & Tammy. Debuten skedde 1963 i serien "Mickey's Close Call" (Mickey Mouse 88; i Sverige "Träff med tur", publicerad i Kalle Anka & C:o 10/1964).

Se även 
 Lista över fiktiva möss och råttor
 Musse Piggs universum

Figurer i Musse Piggs universum
Fiktiva möss och råttor
Fiktiva antropomorfa figurer
Eta Beta

Eta Beta (Eega Beeva i original) är en bifigur i serien "Musse Pigg", skapad för den amerikanska dagspressversionen 1947 av Bill Walsh och Floyd Gottfredson. Äventyret hette "The Man of Tomorrow". 

Eta hittades av Musse och Långben i en grotta, och visade sig vara en människa från en avlägsen framtid. Han hade en mängd manicker som kunde åstadkomma de mest märkliga saker. Han kunde tala vilket språk som helst (även med husdjur), äta vad som helst (dock föredrog han en kost bestående av dunfjädrar och syltade kumquats) och han kunde förutse framtiden. 

Långben vägrade länge tro på att en figur som Eta över huvud taget kunde existera, och ignorerade honom ända tills Eta Beta räddade hans liv under en bergsbestigning. Sedan dess var Eta god vän med både Musse och Långben. 

Eta Beta blev väldigt populär i dagspresserien under en period, och ett tag trängde han rentav bort Långben som Musses närmaste medhjälpare. Från och med 1950 försvann han emellertid från de amerikanska serierna. Senare återupplivades han dock i den italienska Disneyproduktionen, och där återkommer han fortfarande med ojämna mellanrum. En del av dessa serier har översatts till svenska. 

Eta fick sitt namn av Musse. Efter ett tag avslöjades det att hans fullständiga namn är Pittisborum Psercy Pystachi Pseter Psersimmon Plummer-Push, men han fortsatte att kalla sig Eta Beta av praktiska skäl. En kuriositet är att Eta lägger till ett stumt (?) "p" i början av varje ord vars begynnelsebokstav är en konsonant. 

Figuren har tidigare även kallats Fega Knega och Ecki Becki i Sverige.

Se även 
 Disneyserier
 Lista över Disneys tecknade TV-serier
 Portal:Disney

Figurer i Musse Piggs universum
Fiktiva utomjordingar
Indiana Jöns

Indiana Jöns (Indiana Pipps i original) är en Disneyfigur skapad i Italien av Bruno Sarda och Maria Luisa Uggetti. Indiana Jöns är en Disneyversion av Indiana Jones och arbetar sålunda som arkeolog och äventyrare, ofta tillsammans med kusinen Långben och Musse Pigg. Han dök upp första gången 1988 i serien "I predatori del tempio perduto", publicerad i Topolino 1724 (I Sverige "Jakten på det försvunna templet", publicerad i Kalle Ankas Pocket 118, 1990). I Sverige publiceras serier med Indiana Jöns vanligtvis i Kalle Ankas Pocket. Har i Sverige även kallats Indiana Bones och Indiana Longs.

I USA, där det bara publicerats en handfull serier med Indiana Jöns, skulle han ursprungligen ha hetat Indiana Goof (Pipps är det italienska namnet på Långben), men redaktören tyckte det namnet var för likt Indiana Jones och döpte honom till Arizona Goof.

Referenser

Noter

Figurer i Musse Piggs universum
Fiktiva arkeologer
Fiktiva antropomorfa figurer
Seriefigurer introducerade 1988

de:Liste der Bewohner Entenhausens#Indiana Goof
en:Mickey Mouse universe#Arizona Goof
John Wittner

John Wittner, också känd som dr John eller il dottore var en amerikansk tandläkare och roadracingentusiast som anställdes 1989 av Moto Guzzi för att utveckla motorer. Resultatet blev den legendariska Daytona-modellen som hade ett radikalt nytänkande både i chassi och motorkonstruktion samtidigt som den behöll de unika Moto Guzzi-karaktäristika.

Externa länkar
 Intervju med Wittner (engelska)

Amerikanska motorcyklister
Amerikanska tandläkare
Män
Födda okänt år
Levande personer
Fusky Mutkolv

Advokat Fusky (Sylvester Shyster i original) var Musse Piggs andra återkommande fiende (den förste var Svarte Petter). Fusky dyker upp för första gången i "Musse Pigg i Djävulsdalen" ("Mickey Mouse in Death Valley", publicerad 1 april 1930) som tecknades av Win Smith och Floyd Gottfredson. Han är en av få figurer i en Disneyserie som skapats av Walt Disney själv. Fusky är en mycket lömsk bov som kan sticka en kniv i ryggen på sin bästa vän och få honom häktad för olaga vapeninnehav.

1934 försvann Fusky ur serien och ersattes av Snorre Snabel. Gottfredson valde dock att låta figuren göra comeback 1941 och idag är Fusky på nytt en återkommande fiende till Musse.

Figuren har tidigare även gått under namnet Mutkolv i Sverige.

Figurer i Musse Piggs universum
Fiktiva brottslingar
Seriefigurer introducerade 1930