kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Cam Neely

Cameron Michael "Cam" Neely, född 6 juni 1965 i Comox, British Columbia, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare som spelade i Vancouver Canucks och Boston Bruins i NHL mellan 1983 och 1996.

Karriär
Cam Neely valdes av Vancouver Canucks som 9:e spelare totalt i NHL-draften 1983 och spelade tre säsonger i klubben innan han byttes till Boston Bruins tillsammans med lagets förstaval i NHL-draften 1987 – Bruins valde Glen Wesley – i utbyte mot Barry Pederson. Neely var en av de första power forwardarna i NHL. Hans hårda spel och målskytte gjorde honom till en uppskattad lagkamrat.

Som ett tecken på Neelys målfarlighet kan nämnas att endast tio spelare i NHL har ett bättre mål-per-match förhållande än Cam Neely. På 726 matcher gjorde han 395 mål. Säsongen 1993–94 gjorde han 50 mål på de första 44 matcherna, en prestation som endast Wayne Gretzky lyckats med snabbare.

Mot slutet av karriären drabbades Neely av många skador som ofta gjorde att han endast kunde spela hälften av säsongens matcher. Efter en knätackling av Ulf Samuelsson kom Neely aldrig mer upp till sin forna kapacitet och skadan förföljde honom resten av hans karriär. Efter att Neely lade skridskorna på hyllan har Boston Bruins pensionerat hans tröja #8 och han blev invald i Hockey Hall of Fame 2005.

Kuriosa
Cam Neely har gjort rollen som Sea Bass i Jim Carrey-filmerna Dum och Dummare och Mina jag & Irene.

Statistik

Klubbkarriär

Externa länkar
Cam Neely Hockey-Reference.com
Cam Neely nhl.com
Cam Neely hhof.com

Födda 1965
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Vancouver Canucks
Spelare i Boston Bruins
Män
Levande personer
Medlemmar i Hockey Hall of Fame
Befattningshavare i Boston Bruins
Spelare i Portland Winterhawks
Stanley Cup-mästare 2011
Vinnare av Bill Masterton Memorial Trophy
Vinnare av Lester Patrick Trophy
Spelare valda i NHL Entry Draft 1983
Spelare valda av Vancouver Canucks i NHL Entry Draft
Stonedhenge

Stonedhenge är bluesrockbandet Ten Years Afters tredje album, utgivet 1969. Albumet innehåller mer lugna stämningssökande kompositioner än på deras två tidigare skivor, exempelvis det åtta minuter långa spåret "No Title".

Albumet utgavs i ett utviksfodral med en bild av Stonehenge på framsidan. I USA användes ett annat omslagsfoto där medlemmarnas huvuden klippts in i Stonehenge. På nyutgåvor har dock det europeiska omslaget använts även i USA.

Låtlista 
Alla låtar är skrivna av Alvin Lee om inget annat anges.

Original LP
"Going to Try" – 4:51 
"I Can't Live Without Lydia" (Chick Churchill) – 1:23 
"Woman Trouble" – 4:37 
"Skoobly-Oobly-Doobob" – 1:42 
"Hear Me Calling" – 5:44 
"A Sad Song" – 3:23 
"Three Blind Mice" (Trad. arr. Ric Lee) – 0:58 
"No Title" – 8:12 
"Faro" (Leo Lyons) – 1:11 
"Speed Kills" (Alvin Lee, Mike Vernon) – 3:41

Bonusspår från 2002 års CD-utgåva
"Hear Me Calling" – 3:46  (singelversionen)
"Woman Trouble" – 4:51  (US version)
"I'm Going Home" – 3:39 (singelversionen)
"Boogie On" – 14:26

Total tid: 59:04 (inklusive bonusspår)

Alla spår är producerade av Mike Vernon förutom spår 11 som är producerat av Ten Years After.

Medverkande 
Alvin Lee — sång, gitarr
Chick Churchill — piano, orgel
Leo Lyons — elbas
Ric Lee — trummor

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #61
UK Albums Chart, Storbritannien: #6

Källor

Externa länkar
Albumets utgåvor på Discogs

Musikalbum 1969
Album av Ten Years After
Power forward (ishockey)

Power forward är en term inom ishockeyn som uppkom i NHL under början och i mitten av 1990-talet efter att spelare som Cam Neely, Keith Tkachuk, Eric Lindros och Rick Tocchet utmärkt sig både genom att spela oerhört fysiskt och göra många mål. Även spelare som spelade innan 1990-talet går att inkludera i benämningen Power forward, som exempelvis Gordie Howe och Clark Gillies.

Några kända power forwards

 Todd Bertuzzi
 Wendel Clark
 Erik Cole
 Phil Esposito
 Clark Gillies
 Bill Guerin
 Gordie Howe
 Jarome Iginla
 Tim Kerr
 John LeClair
 Eric Lindros
 Mark Messier
 Rick Nash
 Cam Neely
 Owen Nolan
 Gary Roberts
 Tomas Sandström
 Brendan Shanahan
 Keith Primeau
 Joe Thornton
 Keith Tkachuk
 Rick Tocchet
 Kyle Okposo

Spelarpositioner inom ishockey
Ishockeyterminologi
Hugo Åberg

Hugo Lennart Åberg, född 11 maj 1905 i Västra Skrävlinge, Malmöhus län, död 17 november 1969 i Slottsstadens församling, Malmö, var en svensk byggmästare.

Biografi
Åberg växte upp i bostadsområdet Lugnet i Malmö. Han hade tidigt mycket goda kontakter med de i staden styrande socialdemokraterna och under 1930-talet inledde han sin karriär som byggmästare i staden. Han fick genom sina kontakter vissa privilegier när det gällde att få tillgång till mark och hur bostadsområdena skulle planeras och blev en av de stora byggmästarna i Malmö. Mellan åren 1943–53 var han verkställande direktör för HSB Malmö.

Under 1950-talet framlade han idén om att bygga ett höghus på den tomt där Kronprinsens husarregemente hade haft sina kaserner, det som senare blev höghuset Kronprinsen. Projektet stöddes av politikerna i Malmö men blev kritiserat i tidningspressen, och det var först sedan regeringen givit sitt godkännande 1962 som han kunde börja bygga höghuset. 1964 stod det färdigt. Fram till att Turning Torso stod klart i augusti 2005 var Kronprinsen stadens högsta byggnad.

Han tog 1967 även initiativ till det som senare skulle bli Caroli City. Innan det hann färdigställas, dog dock han och hans fru i en bilolycka i Hurva den 17 november 1969. Åbergs fastighetsförvaltning övertogs efter hans död av dottern Ulla Åberg (1926–2011). Företaget har fastigheter på Almgården, Slottsstaden och Kronprinsen.

Åberg var även intresserad av travsport. Han var ordförande i Skånska Travsällskapet under 1960-talet och bidrog mycket till travbanan Jägersros utbyggnad och modernisering. Hugo Åbergs Memorial, ett av Sveriges största travlopp, körs på Jägersro i juli varje år till minne av Åberg.

Hugo Åberg är begravd på Husie kyrkogård.

Referenser

Noter

Svenska byggmästare under 1900-talet
Personer i Malmös historia
Personer som omkommit i trafikolyckor
Personer från Västra Skrävlinge socken
Hästsport i Sverige
Födda 1905
Avlidna 1969
Män
Ian St. John

Ian St. John, född 7 juni 1938 i Motherwell, död 1 mars 2021 i Arrowe Park nära Birkenhead i Merseyside, var en skotsk fotbollsspelare.

Ian St. John spelade som anfallare i Liverpool dit han sommaren 1961 hade värvats från Motherwell för klubbrekordet 37 500 pund. I FA-cupfinalen mot Leeds United 1965 gjorde han målet som gav Liverpool dess första seger i turneringen. Han var även med om att bli ligamästare 1964 och 1966. Efter 118 mål för Liverpool flyttade han 1971 till Coventry City, där han spelade en säsong innan han avslutade karriären i Tranmere Rovers. Senare jobbade han som tränare i Motherwell och Portsmouth.

Källor
  

Skotska fotbollsspelare
Spelare i Liverpool FC
Spelare i Motherwell FC
Spelare i Coventry City FC
Spelare i Tranmere Rovers FC
Spelare i English Football League
Spelare i Scottish Football League
Män
Födda 1938
Avlidna 2021
Brittiska idrottare under 1900-talet
Personer från Motherwell
Riihimäki–Lahtis-banan

Riihimäki-Lahtis-banan är en del av det finländska järnvägsnätet och sträcker sig från Riihimäki till Lahtis. Banans längd är 59 km. Banan är dubbelspårig i hela sin längd. Trafiken på banan minskade något då Lahtis direktbana togs i bruk på hösten 2006.

Stationer

Fotnoter

Järnvägslinjer i Finland
Järnvägslinjer öppnade 1869
Transport i Egentliga Tavastland
Transport i Päijänne-Tavastland
Lunds konsthall

Lunds konsthall är en kommunal konsthall i Lund. Den visar framförallt svensk och nordisk samtidskonst men varje år visas även en eller flera internationella utställningar. 

Byggnaden ritades av Klas Anshelm och finansierades genom en donation av Gamla Sparbanken till Lunds stad. Redan 1931 beslutade banken att skapa en stiftelse för att upprätta konserthus och konstsalong i Lund. Den 21 september 1957 invigdes konsthallen med sin första utställning, "Svensk nutidskonst". 

Byggnaden har växelvis höga och låga rum, med avgränsade utrymmen för skulpturer och större bilder och med öppna balkonger.

Lunds kommuns kultur- och fritidsnämnd fattade den 10 december 2015 beslut om att lägga ned konsthallen, i syfte att senare återuppta den i rekonstruerad form.

Galleri

Chefer
Konsthallschefer:
 Eje Högestätt, 1957–1966
 Folke Edwards, 1967–1969
 Marianne Nanne-Bråhammar, 1969–1990
 Cecilia Nelson, 1990–2003
 Åsa Nacking, 2003–

Källor
Historik på Lunds konsthalls webbplats

Noter

Externa länkar 
Lunds konsthalls webbplats

Byggnader och anläggningar i Lund
Kultur i Lund
Kommunala konsthallar i Sverige
Organisationer bildade 1957
Lahtis–Heinola-banan

|}
|}
Lahtis-Heinola-banan är en del av det finländska järnvägsnätet som färdigställdes 1932. I tiderna gick både passagerar- och godstrafik på banan, men idag enbart godstrafik. Banan förlängdes kontinuerligt och en plan tänkte dra den ända till S:t Michel. Denna plan var nära att godkännas, men i och med att riksväg 5 blev klar sattes banförbindelsens förlängning på is. Man hade även tänkt att dra en bana från Heinola till Jyväskylä.

Järnvägslinjer i Finland
Järnvägslinjer öppnade 1932
Lahtis
Heinola
Franska Guyanas herrlandslag i fotboll

Franska Guyanas herrlandslag i fotboll började spela 1946, då man hemmaföll med 0-9 mot Nederländska Guyana (senare Surinam).

Historik 
Franska Guyanas fotbollsförbund bildades 1962 och är medlem av Concacaf även om territoriet är en del av Frankrike.

CONCACAF mästerskap 
 1963 till 1989 - Deltog ej
 1991 - Kvalade inte in
 1993 - Kvalade inte in
 1996 - Kvalade inte in
 1998 - Kvalade inte in
 2000 - Kvalade inte in
 2002 - Deltog ej
 2003 - Deltog ej
 2005 - Kvalade inte in
 2007 - Deltog ej
 2009 - Deltog ej
 2011 - Deltog ej
 2013 - Kvalade inte in
 2015 - Kvalade inte in

Karibiska mästerskapet 
 1989 - Kvalade inte in
 1990 - Kvalade inte in
 1991 - Kvalade inte in
 1992 - Kvalade inte in
 1993 - Kvalade inte in
 1994 - Kvalade inte in
 1995 - Första omgången
 1996 - Kvalade inte in
 1997 - Kvalade inte in
 1998 - Kvalade inte in
 1999 - Drog sig ur
 2001 - Deltog ej
 2005 - Kvalade inte in
 2007 - Deltog ej
 2008 - Deltog ej
 2010 - Deltog ej
 2012 - Första omgången
 2014 - Första omgången

Franska Guyana tog även brons i CFU-mästerskapet 1983 på hemmaplan. Turneringen var föregångaren till nuvarande Karibiska mästerskapet.

Externa länkar och referenser 

  Rec. Sport. Soccer Statistics Foundation - Franska Guyanas herrlandslag i fotboll

Fotbollslandslag
Fotboll
Landslag startade 1946
Fotboll i Franska Guyana
Lovisabanan

|}
|}
Lahtis-Lovisa-banan eller Lovisabanan är en del av det finländska järnvägsnätet. Banan är enkelspårig och sträcker sig från Lahtis till Lovisa och Valkom hamn. Bansträckningen breddades år 1960 från smalspår  till de statliga järnvägarnas bredspår  Allmän trafik på den smalspåriga banan, som gick under namnet Lovisa-Vesijärvijärnvägen, inleddes 1904 och tillfällig trafik inleddes 1900.

Banan är inte elektrifierad och där finns ingen automatisk övervakning. Sedan 1981 sker endast godstransporter på bansträckan.

Järnvägslinjer i Finland
Järnvägslinjer återöppnade 1960
Transport i Päijänne-Tavastland
Transport i Nyland
Diskonto

För den svenska musikgruppen, se Diskonto (musikgrupp).

Diskonto var fram till 30 juni 2002 riksbankens officiella räntesats och fastställdes kvartalsvis av Riksgäldskontoret. Den var normgivande för till exempel de olika kreditinstitutens inlånings- respektive utlåningsräntor, samt för den lagstadgade dröjsmålsavgiften. Från den 1 juli 2002 ersattes den av referensräntan.

Se även
Diskonteringsränta

Källor
Riksbanken
Skatteverket

Ränta
Krognoshuset

Krognoshuset, beläget vid Mårtenstorgets nordvästra hörn, är Lunds äldsta bevarade profana byggnad.

Huset uppfördes troligen omkring år 1300 och ingick i en privat gårdsanläggning som omfattade hela det nuvarande  Mårtenstorget. Under 1300- och 1400-talet ägdes huset av den urgamla Skånsk/Danska adelssläkten Krognos.

I början av 1900-talet restaurerades huset och man trodde då felaktigt att det var en rest av Svartbrödraklostret, vilket senare forskning visat legat vid Kiliansgatan.

Under 1700-talet ägdes huset av flera professorer, bland annat Johan Jacob Döbelius.
1905 renoverades byggnaden av domkyrkoarkitekten Theodor Wåhlin som ville att den skulle få ett mer klosterlikt utseende. 1929 överlät Lunds stad byggnaden åt Konstföreningen Aura.

Källor

Externa länkar
 Konstföreningen Aura
 IDstory om Krognoshuset
 Döbeln 8 i Lunds bevaringsprogram
Om KROGNOSHUSET i Riksantikvarieämbetets Bebyggelseregistret (BeBR)

Byggnader och anläggningar i Lund
Byggnadsminnen i Lunds kommun
Riihimäki–Sankt Petersburg-banan

|}
|}
Riihimäki-Sankt Petersburg-banan, som även kallas Sankt Petersburgbanan, är en del av Finlands och Rysslands järnvägsnät. Bansträckningen går från Riihimäki, via Lahtis, Kouvola och Viborg till Finlandsstationen i Sankt Petersburg. Dess längd uppgår till 385 km. Banan är dubbelspårig mellan Riihimäki och Luumäki samt mellan Viborg och Sankt Petersburg, och enkelspårig däremellan.

Passagerartrafik
Det går tre persontåg över gränsen i vardera riktning: två dagtåg Helsingfors–Sankt Petersburg, och ett nattåg Helsingfors–Moskva. Det finns också tåg Helsingfors–Joensuu och Viborg–Sankt Petersburg. Högsta tillåtna hastighet är inom Finland 200 km/h (2011; utom Luumäki-Vainikkala som har 140 km/h).

Sedan 2010 går snabbtåg med namnet Allegro med tåg med 220 km/h maxfart. Den ryska järnvägen Sankt Petersburg–gränsen tillåter upp till 200 km/h. Gränskontrollen har snabbas upp. Persontågen tar nu 3:36 timme på 417 km sträcka (mot 5:30 tidigare). Den ryska sträckan inklusive gränspassage tar nu 1:40 mot 3:40 förr. Godstrafiken har flyttats till en delvis ny järnväg via Kamennogorsk.

Historik
Riihimäki-Sankt Petersburg-banan togs först i bruk mellan Riihimäki och Lahtis 1869, och banan till Sankt Petersburg stod färdig den 11 september 1870. Det var den näst äldsta järnvägen i Finland efter Helsingfors-Tavastehus-banan. Redan vid dess färdigställande kom den att bli en viktig trafikkanal, eftersom den förband Finland och Sankt Petersburg som var den dåvarande huvudstaden i Ryssland. År 2006 öppnades Lahtis direktbana mellan Helsingfors och Lahtis och där går Rysslandstågen nu. Hastigheten höjdes år 2010 från 140 till 200 km/h mellan Lahtis och Luumäki, inför införandet av snabbtåg mellan Helsingfors-Sankt Petersburg.

Källor

Noter

Järnvägslinjer i Finland
Järnvägslinjer i Ryssland
Järnvägslinjer öppnade 1870
It's Five O'Clock Somewhere

It's Five O'Clock Somewhere släpptes 1995 och är rockgruppen Slash's Snakepits debutalbum. Det producerades av Mike Clink.

Låtlista
"Neither Can I" - 6:43
"Dime Store Rock" - 4:54
"Beggars & Hangers-on" - 6:14
"Good to Be Alive" - 4:51
"What Do You Want to Be" - 6:17
"Monkey Chow" - 4:12
"Soma City Ward" - 3:50
"Jizz Da Pit" - 2:48
"Lower" - 4:55
"Take It Away" - 4:44
"Doin' Fine" - 4:16
"Be the Ball" - 5:16
"I Hate Everybody (But You)" - 4:41
"Back and Forth Again" - 5:55

Musikalbum 1995
Album av Slash's Snakepit
Amerikanska debutalbum
Album utgivna på Geffen Records
Ain't Life Grand

Ain't Life Grand är rockgruppen Slash's Snakepits andra album och släpptes i oktober 2000 på skivbolaget Koch International. Slash var den enda kvarvarande medlemmen från debutalbumet It's Five O'Clock Somewhere.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Slash's Snakepit.

"Been There Lately" - 4:27
"Just Like Anything" - 4:23
"Shine" - 5:21
"Mean Bone" - 4:40
"Back to the Moment" - 5:33
"Life's Sweet Drug" - 3:53
"Serial Killer" - 6:19
"The Truth" - 5:17
"Landslide" - 5:30
"Ain't Life Grand" - 4:54
"Speed Parade" - 3:52
"The Alien" - 4:26
"Rusted Heroes" - 5:21 (japanskt bonusspår)
"Something About Your Love" - 2:53 (japanskt bonusspår)

Musikalbum 2000
Album av Slash's Snakepit
Album producerade av Jack Douglas
Jyväskylä–Pieksämäki-banan

|}
|}
Jyväskylä-Pieksämäki-banan är en del av det finländska järnvägsnätet, som går från Jyväskylä till Pieksämäki. Bansträckningen är 79,8 kilometer lång (2006), enkelspårig och helt elektrifierad.

Järnvägslinjer i Finland
Järnvägslinjer öppnade 1918
Transport i Mellersta Finland
Transport i Södra Savolax
Hausdorff

Hausdorff kan syfta på:

Felix Hausdorff (1868–1942), en matematiker från Tyskland
Hausdorffrum – ett topologiskt rum, ett matematisk begrepp uppkallat efter Felix Hausdorff
Grenadas herrlandslag i fotboll

Grenadas herrlandslag i fotboll spelade sin första match den 13 oktober 1934, då man vann hemma med 2-1 mot Brittiska Guyana (senare Guyana).

Historik 
Grenadas fotbollsförbund bildades 1924 och är medlem av Fifa och Concacaf.

VM 
 1930 till 1978 - Deltog ej
 1982 - Kvalade inte in
 1986 - Drog sig ur
 1990 - Deltog ej
 1994 - Deltog ej
 1998 - Kvalade inte in
 2002 - Kvalade inte in
 2006 - Kvalade inte in
 2010 - Kvalade inte in
 2014 - Kvalade inte in

I kvalet till VM i Tyskland 2006 slog man först ut Guyana efter två vinster, men förlorade sedan båda matcherna med USA.

CONCACAF mästerskap 
 1963 till 1977 - Deltog ej
 1981 - Kvalade inte in
 1985 - Deltog ej
 1989 - Deltog ej
 1991 - Deltog ej
 1993 - till 2007 - Kvalade inte in
 2009 - Gruppspel
 2011 - Gruppspel
 2013 - Kvalade inte in

Karibiska mästerskapet 
 1989 - 2:a plats
 1990 - Första omgången
 1991 - Deltog ej
 1992 - Kvalade inte in
 1993 - Kvalade inte in
 1994 - Kvalade inte in
 1995 - Kvalade inte in
 1996 - Kvalade inte in
 1997 - 4:e plats
 1998 - Kvalade inte in
 1999 - Första omgången
 2001 - Kvalade inte in
 2005 - Kvalade inte in
 2007 - Kvalade inte in
 2008 - 2:a plats
 2010 - 4:e plats
 2012 - Kvalade inte in
 2014 - Kvalade inte in

Grenada förlorade den första finalen mot Trinidad och Tobago med 1-2.

Övriga turneringar 
Vann Windward Islands-turneringen, 2001, på hemmaplan efter finalseger (2-0) över Saint Vincent och Grenadinerna.

Kända Profiler 
 Jason Roberts

Externa länkar och referenser 

 Rec. Sport. Soccer Statistics Foundation - Grenadas herrlandskamper i fotboll
 Grenada Football Association

Fotbollslandslag
Fotboll i Grenada
Landslag startade 1934
Sony Ericsson W550

Sony Ericsson W550 är en mobiltelefon som presenterades av Sony Ericsson i augusti 2005. Den ingår i Walkman-serien, vilket innebär att den har fått en utformning som ska föra tankarna till en musikspelare. Telefonen är försedd med en kamera på 1,3 megapixel och var när den kom en av de första med inbyggd webbläsare för vanliga webbsidor.

Varianter
W550 finns i två olika versioner:
W550i för den internationella marknaden utom Kina och Amerika
W550c för Kina
Dessutom finns W600, nästan samma modell som W550, men kompatibel med det fjärde frekvensbandet GSM 850. Den släpptes som W600a för den amerikanska marknaden och även internationellt som W600i.

Källor

W550
Konstföreningen Aura

Konstföreningen Aura grundades 1928 i Lund av en grupp konstnärer och konstvänner med syftet att väcka intresse för god konst. Året efter blev Krognoshuset, Lunds äldsta bevarade profana byggnad, föreningens utställningslokal. 

Föreningen består av två delar: dels en konstnärsgrupp och dels en allmän konstförening. För närvarande ingår 51 konstnärer i konstnärsgruppen, alla verksamma i Skåne. Några kända medlemmar ur konstnärsgruppen: Gert Aspelin, Carlos Capelán, Bruno Knutman, Bo Ljungberg, Staffan Nihlén, Sune Nordgren, Annika Svenbro, Ulf Trotzig. Föreningen har för närvarande cirka 400 medlemmar.

Externa länkar
Konstföreningen Aura

Konstföreningar i Sverige
Konstnärsgrupper i Sverige
Konst i Lund
Haapamäkibanan

Haapamäkibanan är ett samlingsnamn för de bansträckningar inom det finländska järnvägsnätet vars ena slutstation är Haapamäki. Dessa bansträckningar är Haapamäki–Tammerfors, Haapamäki–Jyväskylä, Haapamäki–Seinäjoki samt den till största delen nedlagda Haapamäki-Björneborg-banan.

Historia
Den första järnvägen till Haapamäki, Tammerfors–Vasa-banan färdigställdes år 1882. Fram till 1971 utgjorde denna järnväg en del av stambanan från Helsingfors till Uleåborg. 1971 togs direktbanan från Tammerfors via Parkano i bruk.

Haapamäki–Jyväskylä-banan färdigställdes 1897 och genast därpå följande år fortsatte man med banan från Jyväskylä till Suolahti. Den sista delen av Haapamäkibanan, bansträckningen Haapamäki–Björneborg, blev klar den 12 november 1938.
Haapamäki var fram till 1970-talet en av Finlands viktigaste järnvägsstationer, men bilismens ökande och de nya direktbanorna Tammerfors–Seinäjoki och Jämsä–Jyväskylä fick trafiken att minska rejält. 1981 upphörde också passagerartrafiken på Haapamäki–Björneborg-banan.

Järnvägslinjer i Finland
Keuru
Brunneby

Brunneby var till 1830 kyrkby i Brunneby socken och är en mindre ort i Motala kommun, Östergötlands län, invid Göta kanal och Brunnby sluss. 

I Brunneby ligger Brunneby kyrka, återinvigd 1977 och Brunneby herrgård. Även finns här Brunneby musteri som bland annat tillverkar cider, sylt, must och marmelad.

Orter i Motala kommun
Göta kanal
Gert Aspelin

Gert Edward Christian Aspelin, född 24 oktober 1944 i Göteborg, död 10 oktober 2018 i Kivik, Södra Mellby distrikt, var en svensk målare och grafiker.

Gert Aspelin var son till filosofen Gunnar Aspelin och Dagmar Scherstén samt bror till litteratursociologen Kurt Aspelin; konstnären Karl Aspelin var hans farfar. 

Gert Aspelin utbildade sig på Skånska målarskolan 1961, Målarskolan Forum i Malmö 1962 samt på grafiska linjen på Kungliga konsthögskolan i Stockholm för Philip von Schantz.1964-1969. 

Han debuterade 1962 på Skånes konstförenings höstsalong och hade sin första separatutställning En reseberättelse 1966 på Galleri Karlsson i Stockholm och 1974 ställde han ut separat på Malmö museum. Han var lärare på bland annat Konstfackskolan i Stockholm.

Han gifte sig 1964 med Birgitta Kjellqvist. Paret hade två barn.

Gert Aspelin är representerad på bland annat Ystads konstmuseum, Göteborgs konstmuseum och Kalmar Konstmuseum, Norrköpings konstmuseum, Moderna Museet, Länsmuseet Gävleborg, Postmuseum, Örebro läns museum, British Museum

Offentliga verk
 Textil applikation tillsammans med Birgitta Aspelin, Stora tingssalen i Halmstads tingsrätt 1978
 Simrishamns sjukhus 1984
 Målning i trapphuset i Boverket i Karlskrona 1989-1990
 Simrishamns bibliotek 1990
 Väggmålning i Medicinhistoriska museet, Stockholm i tidigare Eugeniahemmet i Solna, 1995

Bibliografi i urval
 Bildanalys (tillsammans med Ylva Holm), Gidlunds, Stockholm 1973, 
Sandskrift, Kalejdoskop, Åhus 1988,

Källor

Noter

Externa länkar 
 Gert Aspelin död. Läst 15 okt 2018.
Gert Aspelinswebbplats

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1944
Män
Avlidna 2018
Representerade vid British Museum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Representerade vid Moderna museet
Svenska tecknare under 1900-talet
Konstnärer från Göteborg
Prince William Sound

Prince William Sound är ett sund i Alaskagolfen vid den södra kusten av Alaska. Väst om sundet finns halvön Kenai Peninsula. Största hamnen i Prince William Sound är Valdez som ligger vid den södra delen av pipelinesystemet Trans-Alaska Pipeline System. Andra bosättningar i sundet är Cordova och Whittier. Sundet fick sitt namn av George Vancouver som namngav det 1778 efter dåvarande Prins William, senare Kung William IV.

1964 drabbades området av en våldsam jordbävning, Långfredagsskalvet i Alaska, som orsakade en stor tsunami vilken dödade flera Chugachindianer i kustbyn Chenega. Tsunamin förstörde även staden Valdez och drabbade en rad andra bosättningar.

1989 gick oljetankern Exxon Valdez på ett grund, Bligh Reef, strax efter att fartyget lämnat Valdez. Detta resulterade i omfattande skador på miljön.

Sund i Alaska
Sund i Stilla havet