kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Einar Einarsen

Einar Einarsen, född 1868, död 1913, var en norsk nationalekonom.

Efter juridiska studier tjänstgjorde Einarsen vid finansdepartementet 1890-98 och var 1904-05 docent vid Köpenhamns universitet. Einarsen arbetade dessutom som praktiserande advokat och blev höiesteretsadvokat 1908. Som nationalekonom utgav Einarsen två huvudarbeten: Begrebet Kapital i Oekonomien (1895) och Gode og daarlige Tider (1904), av vilka den senare var ett försök att efter en empirisk undersökning av 1800-talets kriser skapa en ny kristeori.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Norska nationalekonomer
Norska jurister
Födda 1868
Avlidna 1913
Män
P-120 Malachit

P-120 Malachit (ryska: П-120 Малахит (Malakit), NATO-rapporteringsnamn: SS-N-9 Siren) är en sovjetisk sjömålsrobot utvecklad för att ersätta både P-70 Ametist för ubåtar och P-15 Termit för ytfartyg.

Historia
1962 kom deignbyrån Masjinostrojenija (OKB-52) med ett förslag på en enhetlig sjömålsrobot för både ubåtar och ytstridsfartyg. 28 februari 1963 fattade Sovjetunionens ministerråd beslut om att låta Masjinostrojenija utveckla och tillverka roboten. Problem med robotens motor gjorde att provskjutningarna inte kunde inledas förrän 20 september 1968. 1970 genomfördes ytterligare provskjutningar från korvetten S-51 Burja (storm) och med början i mars 1972 togs roboten i tjänst ombord på övriga korvetter i Projekt 1234 Ovod (Nanuchka-klass). De första ubåtsbaserade robotarna togs i tjänst i november 1973 ombord på den första ubåten i klassen Projekt 670M (Charlie II-klass).

Konstruktion
Flygkroppen på Malachit har samma diameter som Termit, men är drygt tre meter längre och mer strömlinjeformad. Jetmotorn ger Malachit längre räckvidd än både Termit och Ametist, något som gjorde det nödvändigt att kunna ta emot måluppdateringar i flykten på samma sätt som P-35 Progress.

Malachit har samma radarmålsökare som Ametist, men den är kompletterad med en infraröd målsökare för att minska känsligheten för störningar.

Källor

Sovjetiska sjömålsrobotar
Sovjetisk krigsmateriel under kalla kriget
Gissur Einarsson

Gissur Einarsson, född omkring 1512, död 24 mars 1548, var Islands förste lutherske biskop.

Gissur Einarsson omhändertogs som ung av biskop Ögmundur Pálsson i Skalholt, som sände honom att studera i Tyskland, där han påverkades av reformationen. 1536 blev Gissur Einarsson, trots misstanke om kätteri, den gamle biskopens medhjälpare och 1539 hans efterträdare. Gissur Einarsson verkade med framgång för reformationen inom stiftet. Han utgav ett par mindre traktater med reformatorisk tendens samt översatte delar av Gamla Testamentet från tyska till isländska.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Isländska biskopar
Födda 1510-talet
Avlidna 1548
Män
Personer på Island under 1500-talet
Svensk uppslagsbok
Galveston (olika betydelser)

Galveston kan syfta på:

 Orkanen Galveston – en tropisk orkan i september år 1900
 Galveston-klass – en amerikansk fartygklass med kryssare som användes under andra världskriget

Geografi

USA
 Galveston, Texas – en ö och en stad i den amerikanska delstaten Texas
 Galveston Bay – en stor mynning längs Texas övre kust
 Galveston Bay Area – en löst definierad region i sydöstra delen av Greater Houston
 Galveston County – ett county beläget längs Gulf Coast-regionen i den amerikanska delstaten Texas
 Galveston, Indiana – en ort belägen i delstaten Indiana

Populärkultur
Galveston (sång) – en sång som släpptes 1969 av Glen Campbell
Galveston (musikalbum) – ett album från 1969 av Glen Campbell

Utbildning
Galveston College – ett community college beläget på Galveston Island i Galveston, Texas
Marteinn Einarsson

Marteinn Einarsson, död 1570, var en isländsk biskop.

Einarsson anslöt sig tidigt till reformationen och efterträdde Gissur Einarsson som biskop i Skalholt 1549. Samma år tillfångatogs han av katolicismens förkämpe på Island, biskopen Jón Arason, vilken höll honom fången till 1550. Einarsson utgav 1555 den första isländska psalmboken med 35 psalmer samt en handbok. Trött på de världsliga maktinnehavarnas övergrepp, avgick han från ämbetet 1556.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Isländska biskopar
Födda okänt år
Avlidna 1570
Män
Personer på Island under 1500-talet
Svensk uppslagsbok
Tambovupproret

Tambovupproret var ett uppror 1920-1921 där ett antal bönder i Tambov och Voronezj reste sig mot Sovjetryssland i slutfasen i det ryska inbördeskriget. Tambovupproret räknas som det mest effektivt organiserade bondeupproret mot bolsjevikerna. 

Röda armén slog ner upproret, dock under stora svårigheter då armen var illa lämpad för att hantera gerillakrigföring. Konflikten upphörde genom en kombination av eftergifter och röd terror. Sovjetstaten tog gerillakrigarnas familjer som gisslan och använde sig av livsmedelkonfiskeringar och massavrättningar för att locka ut gerillan. Tjekan, den sovjetiska säkerhetstjänsten genomförde även massdeportationer till arbetslägren. Det som till slut ledde till att lugnet återställdes var den nya ekonomiska politiken, NEP.

Program 
Upproret leddes av "de arbetande böndernas organisation (union of working peasants) som hade skapats 1920. Organisationen leddes av Aleksandr Antonov, tidigare medlem av socialistrevolutionära partiet. I december 1920 släppte organisationen ett politiskt manifest.

 Lika rättigheter och skyldigheter för alla medborgare.
 Inbördeskrigets avslutande.
 Upprättandet av fredliga relationer med andra länder.
 Återinförandet av en konstituerande församling med lika rösträtt samt rätten för väljare att avsätta folkvalda.
 Organisationer som har bekämpat bolsjevikernas skall upprätta tillfälliga lokala och regionala maktorgan valda av folket.
 Yttrande-, press-, förenings- samt mötesfrihet för alla. 
 Genomförandet av lagen om socialiseringen av marken som framröstats av den tidigare konstituerande församlingen. 
 Jordbrukskooperativen skall förse städerna och landsbygden med mat samt andra förnödenheter. 
 Pris- och produktionsreglering av nationaliserade industrier.
Begränsad privatisering av industrin. Kål- och metall- samt den tunga industrin skall förbli förstatligad. 
Produktionen skall ställas under arbetarkontroll och granskas av staten.
Möjligheter för både inhemska och utländska kapitalinvesteringar för att återställa Rysslands ekonomi.
Återställandet av diplomatiska och ekonomiska relationer med omvärlden.
Självbestämmanderätt Rysslands nationaliteter.
Inrättandet av ett statligt kreditsystem för att återställa landets småskaliga jordbruk. 
Frihet för hantverksarbete.
Allmän skolgång och utplånande av analfabetism.
Partisangrupperna får ej upplösas tills den konstituerande församlingen har samlats och avklarat frågan om en stående armé.

Se även
Kronstadtupproret

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Tukhachvsky role in the Tambov revolt, inklusive text med order givna till röda armén rörande användandet av stridsgaser, tagandet och avrättande av gisslan, deportationer av bondefamiljer till koncentrationsläger. 
Programme of Union of Toiling Peasants
Antonovshchina: historiska dokument, inklusive dokument från rebellsidan 
 En illustrerad artikel om Tambovupproret från Gulag-webbplatsen 
 Webbplats med bibliografi för vidare forskning 

Ryska inbördeskriget
1920 i Ryssland
1921 i Ryssland
Krigsåret 1920
Krigsåret 1921
Ravlunda Bränneri

Ravlunda Bränneri är ett före detta bränneri i Ravlunda som ligger bredvid den gamla stationen Ravlundabro.

Förut transporterades spriten via järnväg till Åhus. 1967 upphörde bränningen i Ravlunda och 10 år senare var bränneriet i Tings Nöbbelöv det enda bränneriet i Sverige som var kvar i drift.

Källor

Företag i Simrishamns kommun
Ej längre existerande svenska företag
Ravlundabro

Ravlundabro är en linjeplats (förut kallat lastplats), tidigare station på järnvägen Ystad-Brösarps Järnväg som ligger i Ravlunda. 

Man gjorde om Ravlundabro  från station till håll- och lastplats 1955 och enbart hållplats 1967 och då reducerades personalens rang från Stationsföreståndare till en (kvinnlig) platsvakt och SJ sparade pengar på de indragna tjänsterna. Bredvid den gamla stationen ligger Ravlunda Bränneri. Både stationen och bränneriet är väl bevarade. Namnet Ravlundabro kommer inte av att det finns en bro utan av att man inte skulle förväxla stationen med Rävlanda på Göteborg-Borås Järnväg. I Ravlundabro finns fortfarande en plankorsning med handvevade bommar som sköts av en vägvakt. Stationen öppnades för bruk 18 september 1901 och lades ner för ordinarie trafik 31 december 1971. På sommaren samma år började Skånska Järnvägar, SkJ köra Museitrafik.  Man kan fortfarande åka till och från hållplatsen/linjeplatsen Ravlundabro med museitåg. Idag finns en så kallad plåtstins vid plattformen.

Källor

Noter

Externa länkar
Järnvägshistoriskt forum, Skånska vägskydd: Ravlundabro
Banvakt.se

Transport i Simrishamns kommun
Järnvägsstationer i Skåne län
Skånska Järnvägar
Oddur Einarsson

Oddur Einarsson, född 1559, död 1630, var en isländsk biskop.

Efter studier i Köpenhamn, bland annat under Tycho Brahe, blev Einarsson 1586 rektor för skolan i Holar och 1589 biskop i Skalholt. Einarsson verkade för det religiösa livets höjande och motarbetade gamla från den katolska tiden ännu kvarlevande seder och bruk. Han var samtidigt mycket intresserad av bevarandet av äldre dokument rörande Islands historia.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Isländska biskopar
Födda 1559
Avlidna 1630
Män
Personer på Island under 1500-talet
Personer på Island under 1600-talet
Regeringen Fagerholm I

Regeringen Fagerholm I var Republiken Finlands 32:a regering bestående av Socialdemokraterna. Ministären, som var en minoritetsregering, regerade från 29 juli 1948 till 17 mars 1950. Alla ministrarna företrädde ett och samma parti med undantag för utrikesministern som var opolitisk. Farans år var förbi och den föregående statsministerns parti Demokratiska Förbundet för Finlands Folk ingick inte längre i den nya regeringen. Skyddspolisen grundades år 1948 för att ersätta den kommunistdominerade Statspolisen.

Fotnoter

1948 i Finland
1949 i Finland
1950 i Finland
Fagerholm 1
Bildanden 1948
Upplösningar 1950
Sven Colliander

Sven August Wilhelm Colliander, född 23 maj 1890 i Halmstad, död 16 september 1961 i Täby, var en svensk officer i armén och dressyrryttare. Han blev olympisk bronsmedaljör i Berlin 1936.

Militärkarriär
Colliander blev officer i armén 1910. Han befordrades till kapten 1925 i Generalstaben. Colliander befordrades 1933 till major, till överstelöjtnant 1937, till överste 1940, till generalmajor 1946 och till generallöjtnant 1955.

Colliander inledde sin militära karriär i armén vid Skånska husarregemente (K 5) som efter 1925 försvarsbeslut slogs samman med med Skånska dragonregementet och Kronprinsens husarregemente till Skånska kavalleriregementet (K 2), där han tjänstgjorde fram till 1935. Åren 1935–1940 var han chef för Arméns rid- och körskola vid Strömsholm. Åren 1940–1943 var han regementschef för Norrlands dragonregemente (K 4). Åren 1943–1946 var han ställföreträdande militärområdesbefälhavare för I. militärområdet. Åren 1946–1951 var han militärområdesbefälhavare (MB) för IV. militärområdet. Åren 1951–1955 var han militärområdesbefälhavare för III. militärområdet. Colliander tog avsked från försvaret 1955 och blev med sitt avsked utnämnd till generallöjtnant.

Idrottskarriär
Han deltog i fälttävlan vid de Olympiska sommarspelen 1928 i Amsterdam, i den individuella tävlingen kom han på en trettonde plats och i lagtävlingen blev det svenska laget uteslutet. Han deltog i dressyr vid de Olympiska sommarspelen 1936 i Berlin, i den individuella tävlingen kom han på en elfte plats och i lagtävlingen vann det svenska laget brons.

Familj
Ernst Colliander var far och Stig Colliander var son till Sven Colliander.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
 

Svenska militärer under 1900-talet
Generallöjtnanter i svenska armén
Svenska regementschefer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1936
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1936
Födda 1890
Avlidna 1961
Män
Idrottare från Halmstad
Militärer från Halmstad
Svenska dressyrryttare
Taylor Dayne

Taylor Dayne, född Leslie Wunderman den 7 mars 1962 i Baldwin på Long Island i New York, är en amerikansk popsångare, dansare och skådespelare som fick sin första stora hit "Tell It to My Heart" 1987

Diskografi

Studioalbum 
 1988 - Tell It to My Heart 
 1989 - Can't Fight Fate
 1993 - Soul Dancing
 1998 - Naked Without You 
 2008 - Satisfied

Samlingsalbum 
 1995 - Greatest Hits 
 1999 - Performance
 1999 - Master Hits: Taylor Dayne
 2002 - The Best Of Taylor Dayne 
 2003 - Platinum & Gold Collection: Taylor Dayne 
 2005 - Whatever You Want/Naked Without You 
 2005 - Dance Diva: Remixes & Rarities
 2006 - Can't Get Enough of Your Love
 2008 - Super Hits

Filmografi 
 1988 - Night Tracks (tv-serie)
 1994 - Love Affair
 1997 - Night Man (tv-serie)
 1997 - NightMan (TV)
 1997 - Fool's Paradise
 1997 - Dödlig svensexa
 1999 - Martial Law (tv-serie)
 2000 - Rude Awakening (tv-serie)
 2002 - Joshua Tree (kortfilm)
 2004 - Jesus the Driver
 2005 - Remaking Taylor Dayne (TV)
 2006 - Rescue Me (tv-serie)
 2008 - Beautiful Loser
 2012 - Telling of the Shoes

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska popsångare
Amerikanska skådespelare
Amerikanska musiker
Födda 1962
Levande personer
Kvinnor
RBU

RBU kan avse:

 Riksförbundet för rörelsehindrade barn och ungdomar, handikappförbund i Sverige
 RBU-6000, sovjetiskt raketvapen
 Ryska skidskytteunionen (Russian Biathlon Union)
 Rabindra Bharati University i Västbengalen, Indien
 Rayat-Bahra University i Punjab
 RBU, radiostation i Moskva
 Rock Band Unplugged, spel till Playstation Portable
Folke Sandström

Einar Folke Emanuel Sandström, född 27 september 1892 i Edshult, död 18 augusti 1962 i Lidingö, var en svensk dressyrryttare.

Han blev olympisk bronsmedaljör i Berlin 1936. Sandström är begravd på Gamla kyrkogården i Eksjö.

Externa länkar 
 SOK Folke Sandström

Referenser 

Svenska dressyrryttare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1936
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1936
Idrottare från Alingsås
Personer från Hemsjö socken
Gravsatta på Gamla kyrkogården i Eksjö
Födda 1892
Avlidna 1962
Män
Villa Svea

Villa Svea är en av de villor, som användes som gästbostadshus för Hjo Vattenkuranstalt.
Villa Svea ritades av Adrian Crispin Peterson och byggdes av Hjo Vattenkuranstalt 1892 som bostadshus för kuranstaltens sommargäster. Den är i tre våningar och hade ursprungligen 20 gästrum, flertalet med egen balkong.

Trappan prefabricerades av Carl Fredrikssons Träförädlings AB i Katrineholm. Byggnaden hade ursprungligen centralvärme med luftburen värme i ett kalorifersystem från Ebbes bruk i Huskvarna. Den uppvärmda luften lämnade byggnaden via takets jalusihuvar.

Huset har senare, från slutet av 1950-talet, använts av Hjo folkhögskola. Byggnaden har under senare år inrymt utställningar om Hjo av Hjo hembygdsförening och konstnärsverkstäder.

Villa Svea, liksom de övriga byggnaderna i den tidigare vattenkuranstaltens badpark, nuvarande Hjo stadspark, k-märktes 2018 av Länsstyrelsen i Västra Götalands län.

Källor
Ingrid Sporre och Torbjörn Waærn: Vårdprogram för Hjo stadspark och dess byggnader, antaget av kommunfullmäktige i Hjo kommun den 29 september 2008, sidorna 133–138
Villa Svea på Hjo kommuns webbplats
Hjo Norr 3:59 - husnr 23, Villa Svea i Bebyggelseregistret

Noter

Byggnadsminnen i Västra Götalands län
Hjo Vattenkuranstalt
Byggnader och anläggningar i Hjo
Francis Hopkinson

Francis Hopkinson (född 2 oktober 1737 i Philadelphia, Pennsylvania, koloni i Kungariket Storbritannien, i dag USA; död 9 maj 1791 i Philadelphia, Pennsylvania, USA)  var en av USA:s grundlagsfäder. Han gifte sig med Ann Borden den 1 september 1768.

Referenser

Externa länkar

 Hopkinsons biografi från US-Congres 
 Hopkinson och flaggan från www.usflag.org 

Ledamöter av kontinentalkongressen
Amerikanska domare
Alumner från University of Pennsylvania
Födda 1737
Avlidna 1791
Män
David Einhorn

David Einhorn kan syfta på:

 David Einhorn (1809-1879), judisk-amerikansk teolog
 David Einhorn (f. 1886), rysk-judisk poet
David Einhorn (teolog)

David Einhorn, född 10 november 1809, död 2 november 1879, var en judisk teolog.

Einhorn blev överrabbin i Mecklenburg-Schwerin 1847, och rabbin vid reformförsamlingen i Budapest 1852. Efter att ha tvingats att avgå av regeringen, reste Einhorn till USA och blev rabbin i Baltimore 1855 och i New York 1865. Einhorn var en av den judiska reformrörelsens främsta och radikalaste förkämpar alltifrån rabbinkongressen 1845. Han utgav bland annat en reformerad bönbok, som låg till grund för den av judar i USA mycket använda Union prayer book.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Rabbiner
Judiska teologer
Födda 1809
Avlidna 1879
Män
Jay Kenneth Johnson

Jay Kenneth Johnson, född den 24 februari 1977 i Springfield, Missouri, är en amerikansk skådespelare och sångare. 

Han är mest känd för rollen som Phillip Kiriakis i Våra bästa år. Han har även varit med i Scrubs, North Shore, CSI: New York, CSI: Miami och långfilmen Hack!.

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Födda 1977
Män
Levande personer
Skådespelare från Missouri
Personer från Springfield, Missouri
Thomas Byström (ryttare)

Thomas Karl Elof Byström, född 27 november 1893 i Stockholm, död 22 juli 1979 i Lidingö, var en svensk dressyrryttare.

Han blev olympisk silvermedaljör i Los Angeles 1932. Byström är begravd på Lidingö kyrkogård.

Externa länkar 
 SOK Thomas Byström

Referenser 

Svenska dressyrryttare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1932
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1932
Idrottare från Stockholm
Födda 1893
Avlidna 1979
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Män
David Einhorn (poet)

David Einhorn, född 1886, död 1973, var en rysk-judisk poet.

Einhorn skrev först på hebreiska, från 1904 på jiddisch. Av hans innerliga, spröda smådikter Stille Gesangen (1909) och Meine Lieder (1913) finns några i översättning av Marcus Ehrenpreis och Ragnar Josephson i Nyhebreisk lyrik (1920).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
The YIVO Encyclopedia of Jews in Eastern Europe

Ryska poeter
Födda 1886
Avlidna 1973
Män
Hebreiskspråkiga författare
Jiddischspråkiga författare
John Pius Boland

John Pius Boland, född 16 september 1870 i Dublin i dåvarande Förenade kungariket Storbritannien och Irland, död 17 mars 1958 i London var en tennisspelare som blev olympisk mästare i singel- och dubbelturneringarna vid de första olympiska spelen 1896 i Aten. Han var även politiker och representerade irländska Nationalist Party och Irish Parliamentary Party i det brittiska underhuset 1900-1918.

Boland hälsade på sin vän Thrasyvoulos Manos under Olympiaden 1896. Manos som var medlem i organisationskommittén anmälde Boland till tennisturneringen. Han vann singelturneringen efter att ha besegrat Friedrich Traun från Tyskland i första omgången, Evangelos Rallis från Grekland i andra omgången, Konstantinos Paspatis från Grekland i semifinalen och Dionysios Kasdaglis från Egypten i finalen.

Boland anmälde sig då till dubbelturneringen tillsammans med Friedrich Traun, som han slagit ut i singelturneringens första omgång. De besegrade Aristidis Akratopoulos och Konstantinos Akratopoulos från Grekland i första omgången, fick stå över semifinalen och slog Demetrios Petrokokkinos från Grekland och Dionysios Kasdaglis från Egypten i finalen.

Källor

Externa länkar
Olympic.org - John Boland 

Födda 1870
Irländska tennisspelare
Irländska politiker under 1900-talet
Olympiska guldmedaljörer 1896
Brittiska olympiska guldmedaljörer
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 1896
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1896 från Storbritannien
Alumner från Christ Church, Oxford
Alumner från University of London
Män
Avlidna 1958
Personer från Dublin
Personer på Irland under 1800-talet
Pojksingel vid Wimbledonmästerskapen 2011

Márton Fucsovics var titelförsvarare, men kunde inte delta.

Australiensaren Luke Saville vann titeln genom att slå hemmaspelaren Liam Broady med 2–6, 6–4, 6–2 i finalen.

Seedning 

  Jiří Veselý (Tredje omgången)
  Thiago Moura Monteiro (Tredje omgången)
  Hugo Dellien (Andra omgången)
  Oliver Golding (Andra omgången)
  Filip Horanský (Tredje omgången)
  Roberto Carballes (Andra omgången)
  Dominic Thiem (Tredje omgången)
  Mate Pavić ''(Kvartsfinal)

<li>  Andrew Whittington (Andra omgången)
<li>  George Morgan (Andra omgången)
<li>  João Pedro Sorgi (Första omgången)
<li>  Patrick Ofner (Första omgången)
<li>  Jeson Patrombon (Andra omgången)
<li>  Andrés Artuñedo (Första omgången)<li>  Liam Broady (Final)
<li>  Luke Saville (Mästare)

Lottning

Finaler

Övre halvan

Sektion 1

Sektion 2

Nedre halvan

Sektion 3

Sektion 4

Referenser 
Huvudlottning

Pojksingel
Majangirfolket

Majangirfolket är en etnisk grupp som lever i sydvästra Etiopien. Enligt folkräkningen 1998 är folkmängden 15 431 personer, men eftersom de lever utspridda i bergen (Stauder 1971), är det högst troligt att folkmängden är betydligt större. En uppskattning från 2004 anger cirka 20 000 personer. De bor framförallt runt staden Tēpī, Mett'i, sydväst om Mizan Teferi och mot staden Gambela. Språket, också kallat majangir, är ett nilo-sahariskt språk i den surmiska språkfamiljen.

Vidare läsning 
 Bender, M. Lionel, 1983. "Majang Phonology and Morphology," i M. Lionel Bender, (ed.), Nilo-Saharan Language Studies, s. 114-47. East Lansing, MI: Michigan State University, African Studies Center.
 Fleming, Harold, 1983. "Surmic etymolgies" in Nilotic Studies: Proceedings of the International Symposium on Languages and History of the Nilotic Peoples, Rainer Vossen and Marianne Bechhaus-Gerst, 524-555.  Berlin: Dietrich Reimer.
 Hoekstra, Harvey.  2003. From "knotted strings" to talking Bibles.  Pasadena: William Carey Library.
 Sato, Ren'ya. 1995. "Seasonal Labor Allocation and Diversification Strategy of Swedden Agricultural System: A Report from the Majangir, Southwest Ethiopia," Human Geography 47: 541-561.

 Vaughan, Sarah. 2003. "Ethnicity and Power in Ethiopia." Doctoral dissertation, University of Edinburgh.

Referenser

Externa länkar
 Karta som visar Majangirfolkets huvudsakliga bosättningar 

Etniska grupper i Etiopien
Nilo-sahariska folk
Rino Brezina

Rino Brezina, född 9 juni 1951 i Tjeckoslovakien, död 23 juni 2023 i Sankt Nicolai distrikt i Nyköping, var en svensk regissör och skådespelare verksam i den fria gruppen Teater Sörmland. Han studerade drama och film vid Lunds universitet och startade 1975 teatergruppen Småfolket i Lund. Denna blev sedermera till Teater Sörmland.  2005 erhöll han Sörmlands läns landstings kulturstipendium.

Brezina var far till skådespelaren Robin Stegmar och hade ytterligare tre barn.

Filmroller 

 The Stig-Helmer Story (2011)
 Sökarna - Återkomsten (2006)
 Den vita lejoninnan (1996)
 Petri tårar (1995)
 Fasadklättraren (1991)
 Hunden som log (film) (1989)
 Jag är här (1989)

Referenser 

Svenska teaterregissörer
Svenska skådespelare
Födda 1951
Avlidna 2023