kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Förarbrev

Förarbrev innebär i Finland rätt att vara befälhavare på fartyg med bruttodräktighet på högst 100, i inrikesfart i fartområde 1, det vill säga områden som inte direkt är utsatta för sjögång från öppna havet annat än på begränsade sträckor i inre skärgård. För passagerarfartyg måste området vara avgränsat och namngivet. Då maskineffekten är under 350 kW (475 hk) och maskinen kan skötas från styrplatsen behövs i allmänhet inte skild maskinskötare.

Förutom det egentliga förarbrevet finns andra kompetenser med liknande namn, såsom förarbrev för hyresbåt och förarbrev A och B för fiskefartyg. Förarbrevet ger i motsats till förarbrevet för hyresbåt behörighet också för båtar i linjetrafik, båtar konstruerade för professionellt bruk och båtar som räknas som passagerarfartyg.

För att få förarbrev krävs 18 års ålder, förarutbildning och sjötjänst under tre månaders tid. Praktiken kan utföras på fritidsfarkost med längd över 10 meter och en maskineffekt över 50 kW (68 hk). Förarbrevet behöver normalt inte förnyas, utan är i kraft tillsvidare.

Förarutbildningen är på 3,5 studieveckor och behandlar bland annat navigation, maskinlära, sjövägsreglerna, radio och säkerhet.

Se även 
 Skepparbrev för inrikes fart
 Nautiska behörigheter

Källor 

Finländsk sjöfart
Navigationsutbildning
Behörigheter för sjöfolk
Beram Kayal

Beram Kayal (hebreiska: בירם כיאל) född 2 maj 1988 i Jadeidi, är en israelisk fotbollsspelare som spelar för Bnei Sakhnin och det israeliska landslaget. Han gjorde sin proffsdebut för Maccabi Haifa strax innan sin artonde födelsedag 2006 och flyttade 124 matcher senare till Celtic 2010.

Karriär

Maccabi Haifa
Kayal började karriären som anfallare i Maccabi Haifas ungdomslag innan han förflyttades till mittfältet. Han debuterade i A-laget som 17-åring i en match mot Petah Tikva under andra halvan av säsongen 2005-2006, en match där Maccabi säkrade ligasegern för tredje året i rad. Säsongen därpå tillbringade han mestadels i U19-laget som vann både serien och cupen, innan han blev en startspelare för A-laget säsongen 2007/2008 då han medverkade i totalt 36 matcher. Han blev uppmärksammad i italiensk media då han utsågs till matchens spelare i en match mot Fiorentina i Torneo di Viareggio 2007.

Celtic
29 juli 2010 skrev Kayal på ett fyraårskontrakt med den skotska klubben Celtic FC.  Han debuterade för klubben 19 augusti 2010 mot FC Utrecht i Europa League och gjorde avtryck direkt genom att spela fram Efrain Juarez till 1-0 efter 18 minuter och dessutom bli utsedd till matchens spelare.  I september tvingades han genomgå en operation på grund av en bråckskada  och var inte tillgänglig för spel igen förrän matchen mot St. Johnstone 26 december 2010. 
Det blev ett inhopp i den matchen för Kayal, och han var tillbaka i startelvan till vinsten i Old Firm-derbyt mot Rangers 2 januari 2011. 

Kayal blev utsedd till månadens spelare i skotska ligan för januari 2011.  Hans tävlingsinriktade inställning och aggressiva spel har gjort att han skördat framgångar i Skottland.  Sitt första mål för klubben gjorde han i en ligamatch mot St. Johnstone 12 april 2011.

Kayal skulle komma att vinna fyra raka ligatitlar med Celtic mellan säsongerna 2011/2012 och 2014/2015, innan han lämnade klubben.

Charlton Athletic
Den 8 augusti 2019 lånades Kayal ut till Charlton Athletic på ett låneavtal över säsongen 2019/2020.

Bnei Sakhnin
Den 17 november 2020 värvades Kayal av Bnei Sakhnin, där han skrev på ett treårskontrakt.

Landslagskarriär
Kayal hade representerat, såväl som gjort mål för Israels U17, U18, U19 och U21-landslag när han debuterade för A-landslaget i en match mot Schweiz 6 september 2008. Sitt första mål i A-landslaget gjorde han i en hemmavinst mot Lettland i kvalet till EM 2012.

Referenser

Noter

Israeliska fotbollsspelare
Israeliska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Maccabi Haifa FC
Spelare i Celtic FC
Spelare i Brighton & Hove Albion FC
Spelare i Charlton Athletic FC
Spelare i Bnei Sakhnin FC
Spelare i Ligat Haal
Spelare i Scottish Premier League
Spelare i Scottish Professional Football League
Spelare i English Football League
Spelare i Premier League
Födda 1988
Levande personer
Män
Långa depressionen

Långa depressionen var en internationell ekonomisk kris, som drabbade stora delar av Europa och Nordamerika, efter period av stark ekonomisk tillväxt i mitten av 1800-talet och nordamerikanska inbördeskriget. Lågkonjunkturen kallades då Stora depressionen, fram till att Stora depressionen under 1930-talet övertog detta namn. Under perioden rådde  deflation och låg tillväxt, från 1873 ända till 1896), men innebar inte samma stränga "ekonomiska tillbakagång [och] spektakulära nedgång" som 1930-talets stora depression. 

Krisen märktes främst i Västeuropa och Nordamerika, eller rättare sagt där de mest tillförlitliga fakta finns tillgängliga.  Storbritannien anses ofta ha drabbats värst och förlorade stora delar av sitt industriella försprång till Kontinentaleuropa.  Medan krisen pågick ansågs Storbritanniens ekonomi varit i långvarig depression från 1873 och fram till åtminstone 1896, och vissa texter kallar perioden Stora depressionen 1873–1896.

I USA kallas perioden oftast Depressionen 1873–1879, och anses ha börjat med Paniken 1873, och förlängts genom Paniken 1893. National Bureau of Economic Research menar att paniken varade mellan oktober 1873 och mars 1879. Dessa 65 månader blev det den längsta tillbakagången i NBER statistik, och kan jämföras med 43 månader under 1930-talets depression. Efter nedgången gick ekonomin in i en period av stark tillväxt, och USA:s ekonomi upplevde sin snabbaste tillväxt någonsin under 1870- och 80-talen.

Bakgrund

Perioden före hade dominerats av stora militära konflikter och ekonomiska framgångar. I Europa hade fransk-preussiska kriget utkämpats 1870-1871 och skapat Tyskland, och de 200 miljoner pund i krigsskadestånd som Frankrike tvingats betala ledde till en inflatorisk investeringsboom i Tyskland och Centraleuropa. Ny teknik som Bessemermetoden för stålframställning och nya industrier växte snabbt, liksom järnvägsmarknaden. I USA följdes nordamerikanska inbördeskriget och en kort efterkrigsnedgång (1865–1867) av en investeringsboom, med fokus på framför allt järnvägsbyggen i västra USA, vilket framför allt bekostats av utländska investerare. I Frankrike tog man till medveten deflation för att kunna betala av krigsskadestånden .

Källor

 Rothbard, Murray A History of Money and banking in the United States: The Colonial Era to World War II (2002). The Ludwig Von Mises Institute.

Fotnoter

1800-talet
Finanskriser
Strandstuvikens naturreservat

Strandstuvikens naturreservat är ett naturreservat i Nyköpings kommun, vid Södermanlandskusten  mellan Nyköping och Oxelösund.

Reservatet är en av Sörmlands värdefullaste rastlokaler för flyttfåglar. Området består av vidsträckta långgrunda havsvikar mellan utskjutande smala uddar. In mot land vidtar skogsområden med tallskogar och ekhagar.

Naturreservatet ingår i det Europeiska nätverket (Natura 2000).

Webbkällor
 Länsstyrelsen Södermanlands län

Naturreservat i Nyköpings kommun
Naturskyddsområden bildade 1989
Natura 2000-områden i Södermanlands län
My Foolish Heart (sång)

My Foolish Heart är en populär sång som publicerades 1949. Musiken är skriven av Victor Young och texten av Ned Washington. Sången introducerades av sångerskan Martha Mears i filmen med samma namn från 1949.

Sången blev en succé och har genom åren spelats in av ett stort antal artister t.ex. Bill Evans, Dion & The Belmonts, Joe Williams med George Shearing, Tony Bennett, Frank Sinatra, Tom Jones, Carmen McRae, Elkie Brooks, Astrud Gilberto, Mel Tormé och Oscar Peterson with Nelson Riddle. På senare år har My Foolish Heart spelats in av pianister Liz Story och Keith Jarrett, gitarristerna John McLaughlin och John Abercrombie och sångarna Kurt Elling, Al Jarreau, Chris Barber, Jane Monheit, Jacqui Dankworth och Ann Hampton Callaway.

Bland svenska artister som spelat in sången märks Monica Zetterlund, Monica Borrfors, Jan Lundgren och Nils Landgren.

Sånger 1949
Amerikanska jazzlåtar
Amerikanska sånger
M/S Strait Feronia

M/S Strait Feronia är ett RoPax-fartyg ägt av Strait Shipping, Nya Zeeland. Fartyget ägdes tidigare av Stena Line och gick i trafik för Stena under namnet M/S Stena Feronia.

Fartyget var det första i det som utvecklades till den mycket långa serien av Ropax-fartyg från Visentini, med 24 levererade fartyg mellan 1997 och 2011.

Historik
Fartyget levererades 1997 som M/S Mersey Viking till Levantina Trasporti, Bari, Italien och sattes i trafik för Norse Irish Ferries mellan Belfast och Liverpool. Från 2002 gick det mellan Belfast och Birkenhead för Norfolkline. År 2005 fick det namnet M/S Dublin Viking och ersattes av det yngre M/S Mersey Viking, idag M/S Stena Baltica. År 2006 insattes det mellan Dublin och Birkenhead. År 2010 övertar DFDS linjen och fartyget får namnet M/S Dublin Seaways. År 2011 säljs fartyget till Stena Line och får namnet M/S Stena Feronia, men återchartras av DFDS för linjen Karlshamn-Klaipeda till och med oktober samma år.

Källor

Visentini-Ropax
Fartyg byggda i Italien
M/S Liverpool Seaways

M/S Liverpool Seaways, är ett ro-pax-fartyg som går mellan Kapellskär och Paldiski. Fartyget tillhör de tidigaste ro-pax-fartygen i det som utvecklades till den mycket framgångsrika serien av ro-pax-fartyg från Visentini med mer än tjugo beställda fartyg.

Historik
Levererad 1997 som M/S Lagan Viking till Levantina Trasporti, Bari, Italien och sattes i trafik för Norse Irish Ferries mellan Belfast och Liverpool. Från 2002 mellan Belfast och Birkenhead för Norfolkline. 2005 omdöpt till M/S Liverpool Viking och ersatt av den yngre M/S Lagan Viking, idag M/S Stena Lagan. 2006 insatt mellan Dublin och Liverpool. 2010 övertar DFDS linjen och fartyget döps om till M/S Liverpool Seaways. 2011 flyttas fartyget till linjen Karlshamn-Klaipeda. Utchartrad på ett till det estniska rederiet Navirail för linjen Hangö (Finland)– Paldiski (Estland) från januari 2014.

I januari 2015 sätts fartyget in i DFDS egentrafik mellan Kapellskär och Paldiski.

Källor
Webbkällor 

Noter 
 

Visentini-Ropax
Fartyg byggda i Italien
36 dramatiska situationer

36 dramatiska situationer (franska: 36 situations dramatiques) är en lista som framlades 1916 av författaren Georges Polti i en bok med samma namn. Poltis tes är att dessa 36 situationer uttömmande beskriver alla dramatiska situationer som dyker upp i berättelser eller teaterpjäser.

För att få fram listan analyserade Polti klassiska grekiska texter, liksom klassiska och samtida franska verk. Han inspirerades av Carlo Gozzi och Johann Wolfgang von Goethe.

Lista 
 Bön om befrielse
 Befrielse
 Brott och hämnd
 Blodshämnd
 Förföljelse
 Hemsökelse
 Offer för olycka eller illdåd
 Revolt
 Djärvt föredrag
 Bortrövande
 Gåta
 Att nå sitt mål
 Familjehat
 Rivalitet inom familjen
 Äktenskapsbrott med mord
 Mentalsjukdom
 Ödesdiger obetänksamhet
 Omedvetna kärleksbrott
 Mord på okänd släkting
 Att offra sig för ett ideal
 Att offra sig för en närstående
 Allt offras för en lidelse
 Nödvändigheten att offra en älskad
 Rivalitet mellan en överlägsen och en underlägsen
 Äktenskapsbrott
 Brottslig kärlek
 Upptäckt av en älskads vanära
 Förhinder av kärlek
 Att älska en fiende
 Ärelystnad
 Konflikt med Gud
 Oberättigad svartsjuka
 Misstag (felbedömning)
 Ånger
 Återfinnande av en förlorad
 Förlust av en älskad

Externa länkar
 Full text på Internet Archive
 It's been done av Terry Rossio, på Wordplay

Dramaturgi
Skepparbrev för inrikes fart

Skepparbrev för inrikes fart innebär i Finland rätt att vara befälhavare på lastfartyg i inrikes fart med bruttodräktighet på under 500 eller passagerarfartyg i inrikesfart i fartområde I och II, det vill säga i skyddade vatten och inre och yttre skärgård, med bruttodräktighet på under 300. Med tolv månaders sjötjänst som befälhavare eller styrman ger skepparbrevet rätt att vara befälhavare på också passagerarfartyg med dräktighet under 500 i alla fartområden i inrikes fart.

För att få skepparbrev krävs 18 års ålder, skepparutbildning för inrikes fart och sjötjänst under åtta månaders tid i däcksavdelningen, varav högst två månaders sjötjänst i maskinavdelningen. Skepparutbildning och fyra månaders sjötjänst ger behörighet för lastfartyg med dräktighet under 100 i inrikes fart. Skepparbrevet behöver normalt inte förnyas, utan är i kraft tillsvidare.

Utbildningens omfattning är 10 studieveckor. Utöver navigation (4 studieveckor) ingår sjömanskap och ledarskap, sjöradiokunskap, sjötransportteknik, handlande i nödsituationer och maskinlära.

Se även 
 Skeppare
 Förarbrev
 Fartygsbefälsexamen klass VII
 Fartygsbefälsexamen klass VIII

Källor 

Finländsk sjöfart
Behörigheter för sjöfolk
Marum, Ljusterö

Marums gård på Södra Ljusterö är känd som säteri under 1600-talet. Norr om gården finns ett sankt område kallat Maren som gett gården sitt namn.

Historia
Några av de tidigare kända ägarna till Marum är Erik Johansson (Vasa), Clas Eriksson Fleming (1465-1520), friherre Hans Clerck d.ä. (1639-1711, adlad 1648) och Fabian Wrede (1641–1712), greve  till Östanå.

Marums lantbruksgård (fastighetsbeteckning Marum 1:7) och ön Ålön strax väster om Ljusterö, köptes 1725 av den framstående Stockholmshandlaren Hans Lenman (1683–1739), gift med Märta Kohl (1691–1734). Lenman uppförde Marums manbyggnad någon gång mellan 1736 och 1744 . På södra Ljusterö ägde han Marums säteri om två mantal frälse jämte Ström och Kårboda om vardera ett mantal. På Ålön anlade han ett tegelbruk som blev Stockholms skärgårds största tegelbruk. Bruket lades ner på 1860-talet. Hans Lenman ägde även ett tegelbruk på Kungsholmen i Stockholm och ligger begravd i Kungsholms kyrka. Marums gårds herrgårdsbyggnad och flygelbyggnader, som påbörjades av Lenman, är uppförd i tegel från Ålöns tegelbruk. Byggnaderna stod färdiga först på 1740-talet några år efter Lenmans död.

Marum övertogs efter Lenmans död av dottern Märta och hennes man Anders Allard, och efter Allards död såldes gården 1773 till ryttmästare Pehr Elmén, vars släkt kom att äga Marum under 100 år.

Elméns son Per (född 1772) tog över Marum, efter att fadern dömts till rysk landsflykt, vars son Carl August Elmén övertog gården, vid vars död 1867 Marum övergick till hans son Claes Elmén.

Claes Elmén sålde Marum 1873 till Carl Gustaf Ålander, som redan efter två år sålde gården till Johan Vktor Österman från Bolby på Ljusterö. Österman avled 1928, varvid Marum såldes till fabrikör Vilhelm Andersson, som växt upp som vallpojke på Marum, och senare skapat en förmögenhet i Stockholm. Andersson sålde gården till Stockholms Läns Egnahem AB, som styckade upp ett flertal tomter, och den kvarvarande lantgården såldes 1949 till Folke Olsson. Gården såldes 1976 till Bror Leonard Hannu, vars hustru Britta Hannu drev gården med uthyrning av ridhästar fram till 1998, när föregående ägaren, hennes son Torsten Hannu, övertog Marums gård. Marum såldes igen under 2016.

Marums Gård är byggnadsminnesförklarad sedan 1982.

Se även
Ljusterö socken

Referenser

Externa länkar
Upplandia.se - Marum

Herrgårdar i Uppland
Byggnader och anläggningar i Österåkers kommun
Georges Polti

Georges Polti, född 1868, var en fransk författare, bror till arkitekten Julien Polti.

Polti skrev ett flertal arbeten för teatern liksom 36 situations dramatiques och L'Art d'inventer des personnages.

Källor

Noter

Franska dramatiker
Franskspråkiga dramatiker
Födda 1868
Avlidna 1900-talet
Män
Calcio Fiorentino

Calcio Fiorentino var en tidig variant av fotboll som hade sitt ursprung på Apenninska halvön under 1500-talet. Spelets vagga är Piazza Santa Croce i Florens, som blev känd som giuoco del calcio fiorentino ("Florentinskt sparkspel") eller bara calcio ("spark").

De första officiella reglerna publicerades 1580 av Giovanni de' Bardi, en florentinsk greve. Precis som romersk harpastum, bestod lagen av 27 spelare, och både fötter och händer användes. Mål kan göras genom att kasta bollen över en angiven plats på kanten av planen. Spelplanen bestod av en stor sandhög, med mål på varje sida. Det finns en huvuddomare, sex linjedomare och en "fältmästare". Varje match varar i 50 minuter, där vinnarlaget är de som får flest poäng eller 'cacce'.

Ursprungligen var calcio främst för rika aristokrater, som spelade varje kväll mellan trettondedag jul och Påskfastan. Även påvar som Clemens VII, Leo XI och Urban VIII skall ha varit med och spelet. 

Sedan hade man inte spelat  på över 200 år, då man 1930 återigen började spela organiserade matcher. I dag spelas tre matcher varje år vid Piazza Santa Croce, den tredje veckan i juni. Slag och sparkar mot huvudet är numera förbjudna.

Lag

Santa Croce / Azzurri (Blues)
Santa Maria Novella / Rossi (Reds)
Santo Spirito / Bianchi (Whites)
San Giovanni / Verdi (Greens)

Se även
Volata
Rugby union i Italien

Källor

Fotnoter

Externa länkar
http://www.expertfootball.com/history/ History of Soccer from ExpertFootball.com
http://www.youtube.com/watch?v=WsRqSNSjy3E Video: Calcio Storico Fiorentino Mini-Documentary
 https://web.archive.org/web/20110722045233/http://www.puredesign.it/gallery2/main.php/v/calciostorico/ Photogallery: parade and match on 24 June 2008

Sporthistoria
Sport i Florens
Bollsport
Lagsport
Volata

Volata är ett bollspel som utvecklades av de italienska fascisterna, som ett komplement till fotboll och rugby union. Man spelade i åttamannalag och fotbollens regler blandades med handboll. 

Fotboll var en populär sport i Spanien, Italien och Tyskland då fascistiska och liknande regimer kom till makten där under 1920- och 30-talen. Fotboll sågs dock ofta som ett engelskt spel, då reglerna och den organiserade fotbollen utvecklats i 1800-talets England. Samma sak gällde rugby union. Spelet skapades av italienska fascistpartiets nationella sekreterare Augusto Turati, och antas vara baserat på gamla spel som harpastum. Vid 1920-talets slut var över 100 volataklubbar med i en liga.

Spelet erhöll viss popularitet och kulturstöd av fascisterna, men blev ingen större framgång i fotbollstokiga Italien och 1933 avbröts projektet officiellt. Utvecklingen av spelet hade främst skett på bekostnad av rugby unions popularitet inom italiensk idrottskultur och VM i fotboll 1934 spelades i Italien, som också vann turneringen.

Källor

 Making the Rugby World: Race, Gender, Commerce edited by Timothy J L Chandler and John Nauright (). Framför allt sidorna 92-94. Book page:  
 National Pastime: How Americans Play Baseball and the Rest of the World Plays Soccer av Stefan Szymanski, Andrew S Zimbalist (ISDN 0815782586) Book Page: 

Sport i Italien
Sporthistoria
Bollsport
Lagsport
Baghdadi Mahmudi

Baghdadi Mahmudi (arabiska: البغدادي علي المحمودي, al-Baġdādī ʿAlī al-Maḥmūdī), född omkring 1945, är en libysk politiker. Han efterträdde 2006 Shukri Ghanem som Libyens regeringschef.

Mahmudi uppgavs ha flytt till Tunisien den 21 augusti 2011 som följd av libyska inbördeskriget 2011. Den 1 september 2011 dök Mahmudi upp i Libyen där han meddelade att han hade hoppat av och stödde motståndarna till Muammar al-Gaddafi. Mahmud Jibril tog över som interimistisk regeringschef i Libyen. Mahmudi greps den 20 september 2011 i Tunisien och fängslades för olaglig inresa i landet.

I januari 2022 fängslades Baghdadi Mahmoudi i Libyen efter att ha utlämnats av Tunisien 2012, han är på väg att lämna in ett klagomål mot Tunisien inför de libyska institutionerna och inför den internationella brottmålsdomstolen.

Noter

Födda 1945
Libyens premiärministrar
Män
Levande personer
Tord Sigvaldaskald

Tord Sigvaldaskald (Þórðr Sigvaldaskáld) var en isländsk furstelovskald verksam under 990-talet och 1000-talets två första decennier. Han antas ha dött före år 1030. Tord är känd som den ständigt frånvarande fadern till en av Islands största skalder, Sighvat Tordsson (Sighvatr Þórðarson).

Tord tycks ha fört ett äventyrligt och kringflackande liv. Tillnamnet "Sigvaldaskald" fick han som hirdskald hos den ökände jomsvikingen Sigvald jarl, son till "Skånekungen" Strutharald. Senare blev han också hirdskald hos Sigvalds bror Torkel höge. Någon gång vid 1010-talets början tycks han, enligt Heimskringla, ha prövat lyckan som kringseglande köpman (farmaðr). Det var då han träffade, och slog sig ihop med, Olav den helige som var på vikingatåg i västerled. När Olav år 1015 återvände till Norge för att skapa sig ett eget kungadöme följde Tord med. Samma år, på vintern, träffade han i Trondheim sin då "nästan fullvuxne"  son Sighvat, som debuterade som skald inför kung Olav och gjorde stor lycka med en drapa om kungen.

Av Tords egna dikter finns ingenting bevarat. Att han var jomsvikingarnas skald bekräftas dock av Skáldatal. Tord är kortfattat omnämnd i Heimskringla  och i storsagan om Olav den helige (Saga Óláfs konungs hins Helga).

Litteratur

Finnur Jónsson, Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie, I, 2 utg., København, 1920, sid 543f.

Norröna skalder
Män
Födda okänt år
Avlidna 1020-talet
Fartygsbefälsexamen klass VIII

Fartygsbefälsexamen klass VIII ger i Sverige behörighet att vara befälhavare på ett fartyg på högst 20 i dräktighet (20 Brutto, det vill säga båt på ca 12–15 m) och med högst 12 passagerare i kommersiell inre fart, med inre fart menas svenska skyddade vatten och svenska vatten nära skydd. Med registrerad sjötid (tjänstgöring) ger examen rätt att framföra fartyg på högst 70 i dräktighet (Brutto). Kursen omfattar i Transportstyrelsens kursplan 100 timmar, där 1 timme består 40 minuter. De flesta kursarrangörer erbjuder kurser om en knapp vecka och kan även genomföras som distansutbildning. Motsvarande äldre examen kallades skepparexamen, och gäller fortfarande som behörigt kompetensbevis för yrkesmässig trafik. De som tagit Kustskepparintyget under de senaste 12 månaderna kan numera ta Fartygsbefälsexamen klass VIII på 3–5 dagar, då navigationen på Kustskepparintyget är att jämställa med navigationen på Fartygsbefäl klass VIII och därmed kan tillgodoräknas.

Fartygsbefäl klass VIII är en yrkesutbildning medan Kustskepparintyg är en fritidsutbildning.

Med en godkänd examen i Fartygsbefälexamen klass VIII kan man arbeta på mindre båtar. För att kunna vara befälhavare på svenska handelsfartyg i inre fart med en maximal dräktighet om upp till 70 Brutto behövs både en examen i Fartygsbefäl klass VIII och fullgjord däcktjänstgöring (sjötid). Däcktjänstgöring är inte ett krav för examen i Fartygsbefäl klass VIII, men ger behörighet att framföra större fartyg. Man kan göra däcktjänstgöring på olika sätt och på olika fartygsstorlekar:

 12 månaders tjänstgöring som befälhavare ombord på fartyg större än 6 meters skrovlängd ger behörighet att föra befäl ombord på fartyg upp till 40 Brutto (GT)
12 månaders däcktjänstgöring varav minst 6 månader på fartyg i inre fart, där tjänstgöringen ska ha bestått av uppgifter som har samband med vakthållning på bryggan och skett under uppsikt av ett fartygsbefäl med nödvändig kunskap och erfarenhet för uppdraget ger en behörighet att föra befäl ombord på fartyg upp till 70 Brutto (GT),  eller
24 månaders däckspraktik i inre fart på den fartygstyp behörigheten avser, och inför fartygsinspektör ha avlagt godkänt prov i att upprätthålla fartygets säkerhet. Ger behörighet att föra befäl ombord på fartyg upp till 70 Brutto (GT)

Däckstjänstgöring enligt andra punkten ska vara fullgjord på ett fartyg med en bruttodräktighet om minst 20. Behörigheten enligt tredje punkten ska begränsas till att vara giltig för tjänstgöring på ett visst fartyg. 

Vid ansökan om behörighet för första gången får ens Fartygsbefälsexamen klass VIII inte vara äldre än 5 år.

Se även 
 Skeppare
 Nautiska behörigheter
 Nautiska behörigheter i Sverige
 Kustskepparintyg
 Skepparbrev för inrikes fart
 Fartygsbefälsexamen klass VII

Källor 

Svensk sjöfart
Behörigheter för sjöfolk