kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
SF-kanalen

SF-kanalen är elfte kanalen i C More och är ett samarbete mellan C More och SF. Sändningarna startade 1 oktober 2009. Kanalen sänder dygnet runt och ingår i C Mores filmpaket. Kanalen visar svenska storfilmer, klassiska filmer och barnfilmer från SF.

Svensk Filmindustri hade en egen tv-kanal mellan 1988 och 1991 under namnet SF Succé.

Distribution 
Canal Digital, Com Hem och Boxer distribuerar kanalen. Boxer visar kanalen på samma kanalplats som C More Sport på vardagar 01.00–18.00 och helger 01.00–12.00. Tidigare distribuerade även TV4 Play Premium kanalen.

Referenser 

Premiär för SF-kanalen. TV4-gruppen. Läst 16 mars 2017.

TV-kanaler i Sverige
TV4-gruppen
TV-kanaler och TV-stationer startade 2009
Robert Taft, Jr.

Robert Taft, känd som Robert Taft, Jr., född 26 februari 1917 i Cincinnati, Ohio, död 7 december 1993 i Cincinnati, Ohio, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade Ohio i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1963-1965 samt 1967-1971 och sedan i senaten 1971-1976.

Taft växte upp som son till politikern Robert Taft. Fadern, som var republikansk ledare i senaten, kallades "Mr. Republican". Fadern dog redan 1953 men Robert Taft förblev känd som Robert Taft, Jr. hela sitt liv trots att han egentligen hette enbart Robert Taft. Fadern däremot hette Robert Alphonso Taft. Robert Taft gav sin son Bob Taft faderns andra förnamn Alphonso. Därför heter sonen Bob, som var guvernör i Ohio 1999-2007, egentligen Robert Alphonso Taft II och inte III.

Robert Taft, Jr. utexaminerades 1939 från Yale University och avlade 1942 juristexamen vid Harvard Law School. Han deltog i andra världskriget i USA:s flotta. Efter kriget inledde han sin karriär som advokat i Cincinnati. Han blev invald i representanthuset i kongressvalet 1962. Han besegrades sedan av demokraten Stephen M. Young i senatsvalet 1964.

Taft var på nytt ledamot av representanthuset 1967-1971. Senator Young kandiderade inte till omval i kongressvalet 1970. Taft besegrade Howard Metzenbaum i valet och efterträdde Young i senaten i januari 1971. Taft kandiderade till omval efter en mandatperiod i senaten men förlorade mot Metzenbaum. Han avgick som senator den 28 december 1976 så att Metzenbaum kunde utnämnas till senaten några dagar tidigare än han skulle ha inlett sin ordinarie mandatperiod.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1917
Avlidna 1993
Ledamöter av USA:s senat från Ohio
Ledamöter av USA:s representanthus från Ohio
Män
Alumner från Yale University
Alumner från Harvard Law School
Personer som tjänstgjort i USA:s flotta
Gulamåra viten

Jan Ersson kallad Gulamåra viten, född 9 juni 1799 i Valö församling, Upplands län, död 23 november 1846 i Valö församling, Upplands län, var en känd spelman i Uppland.

Han var född i byn Gålarmora i Valö socken. Namnet fick han efter hembyn Gålarmora och för att han på sina spelmansfärden alltid skall ha åkt efter en vit häst. Många sägner finns om Gulamåra viten och hans spelande. Som nyckelharpsspelare slogs han av sin samtida Byss-Calle, men som trollkarl var han vassare.

En om hur en trollkunnig person bland åhörarna på ett bröllop började ta av strängarna på Vitens harpa. Viten kunde inte få strängarna att ljuda, fast de var kvar på harpan. När han förstod vad som låg bakom, tog han fram något ifrån bröstfickan och lade innanför stövelskaftet. Sedan kunde inte den andra trolla längre, och Viten kunde spela så knappar och spännen slets från åhörarna.

En berättar om hur Gulamåraviten skulle spela på ett bröllop i Lövsta med Byss-Calle. De hade kommit överens om att inte trolla för varandra. När de stod beredda att klämma i med brudmarschen på sina nyckelharpor gick dock taglen på Byss-Calles stråke ett efter ett och till slut allihopa. Byss-Calle lådsades dock som ingenting och tog upp en ny stråke ur stövelskaftet. Nu gick allt bra tills de kom till bröllopsgården. Här sprang bassträngen på Byss-Calles harpa rätt vad det var, trots att han hade bytt den strax innan bröllopet. Byss-Calle låtsades som ingenting och fortsatte spela på de andra strängarna, men rätt vad det var så sprang Gulmåra vitens harpa i tusen bitar - Byss-Calle hade gett igen med Gulmåra vitens egen medicin. Gulamåra viten blev emellertid rasande, och sprang upp och slog ihop händerna framför Byss-Calse, som nu blev alldeles stel och inte kunde röra ett finger. En av gästerna av tvungen att hjälpa Byss-Calle att få fram en liten flaska han hade i sin ficka, och ge honom en droppe av det. Sedan kryade Byss-Calle på sig. Därefter fick Byss-Calle spela ifred, för Gulmåra viten hade blivit av med sin harpa, och gav sig av från bröllopsgården och kom inte tillbaka.
Gulamåra viten lär ha dött under ett bröllop i Håkansbo inte långt från Lövsta 1846.

Källor
Gulamåla viten, Harpspelaren från Valö; Bertil Georgsson och Karin Alinder - Ur årsboken Uppland 1943

Noter

Svenska folkmusiker
Personer från Valö socken
Födda 1799
Avlidna 1846
Män
Nyckelharpister
Roland Kiessling

Roland Kiessling, född 1 mars 1921 i Borås, död 20 mars 2009, var en svensk  kemist, metallograf och direktör.

Kiessling disputerade 1950 vid Uppsala universitet. Han erhöll 1962 professors namn (i metallforskning) och var 1960-1970 föreståndare för Institutet för metallforskning. 1980–1986 var han VD för Sveriges Mekanförbund.

Han blev ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien 1962 och av Vetenskapsakademien 1973.

Källor 

Svenska innehavare av professors namn
Svenska kemister under 1900-talet
Svenska metallurger
Alumner från Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1921
Avlidna 2009
Personer från Borås
Les Gobelins

Manufacture des Gobelins eller bara Les Gobelins är en gobelängfabrik på 42 avenue des Gobelins i 13:e arrondissementet i Paris i Frankrike. Fabriken är mest känd för att ha levererat gobelänger till Ludvig XIV och andra senare franska monarker. Den drivs idag av det franska kulturdepartementet, och har öppet för guidade visningar enligt överenskommelse.

Historia 
Familjen Gobelin var färgare, som i mitten av 1400-talet etablerade sig i Faubourg Saint Marcel i Paris. Henrik IV hyrde år 1602 lokaler för sina flamländska gobelängtillverkare på den plats där les Gobelins idag har sina lokaler. Jean-Baptiste Colbert köpte år 1662 fabrikerna i Faubourg Saint Marcel på uppdrag av Ludvig XIV. Fabrikerna omvandlades till ett stort tapisseri, under överinseende av Charles Le Brun, som förutom allehanda konsthantverk tillverkade broderier, mosaiker, göt bronser, drev guldsmideri, finsnickeri med mera.

Hela fabriken drevs dock endast för kungens räkning och arbetade efter ytterst tungrodda ekonomiska former och stängdes 1692 på grund av Ludvig XIV:s dåliga finanser. Den öppnade på nytt några år senare, men då endast som textilateljé. Med undantag för ett kortare avbrott under franska revolutionen kom här att tillverkas tapeter i såväl haute-lisse som basse-lisse ända fram till 1825, då tillverkningen av tapeter flyttades till Beauvais. För att ge plats åt matt-tillverkning.

Flera kända konstnärer och arkitekter har varit direktörer för fabriken. Förutom Le Brun märks Pierre Mignard, Robert de Cotte och Jacques-Germain Soufflot samt Gustave Geffroy.

Bildgalleri

Se även
Savonneriefabriken

Källor 
Les Gobelins webbplats

Noter 

Paris trettonde arrondissement
Franska företag
Konstmuseer och konsthallar i Paris
Quartier de Croulebarbe
Jimmy Bryan

Jimmy Bryan, född den 28 januari 1926 i Phoenix, Arizona, USA, död den 19 juni 1960 i Langhorne, Pennsylvania, USA, var en amerikansk racerförare.

Racingkarriär
Bryan började tävla i det amerikanska nationella mästerskapet för Champ Cars i säsongen 1951, och lyckades bli mästare 1954, 1956, samt 1957. Efter pallplatser i Indianapolis 500 såväl 1954 som 1957, tog han hand om segern i 1958 års tävling, vilket var hans karriärs största merit. Segern räknades dessutom till Formel 1 säsongens poängställning, vilket gav Bryan en Grand Prix-seger, samt två pallplaceringar under karriären. Bryan omkom under en tävling på Langhorne Speedway 1960, då han kraschade svårt.

Källor 
 

Födda 1926
Avlidna 1960
Amerikanska racerförare
Racerförare från Arizona
Amerikanska Formel 1-förare
Indianapolis 500-förare
Formel 1-racevinnare
Formel 1-racevinnare under 1950-talet
Förolyckade tävlingsförare
Indianapolis 500-vinnare
Män
Personer från Phoenix
Medlemmar i International Motorsports Hall of Fame
Howard Metzenbaum

Howard Morton Metzenbaum, född 4 juni 1917 i Cleveland, Ohio, död 12 mars 2008 i Aventura, Florida, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten Ohio i USA:s senat från januari till december 1974 och på nytt 1976-1995.

Metzenbaum studerade vid Ohio State University. Han avlade 1939 grundexamen och 1941 juristexamen. Han arbetade sedan som advokat i Cleveland.

Metzenbaum var Stephen M. Youngs kampanjchef i senatsvalen 1958 och 1964. Young kandiderade inte till omval i senatsvalet 1970. Demokraterna i Ohio nominerade Metzenbaum som förlorade mot republikanen Robert Taft, Jr.

Senator William B. Saxbe avgick 1974 för att tillträda som USA:s justitieminister. Guvernör John J. Gilligan utnämnde Metzenbaum till senaten fram till ordinarie senatsvalet senare samma år. Han kandiderade i demokraternas primärval men förlorade mot John Glenn som sedan vann själva senatsvalet. Metzenbaum avgick i december 1974 och efterträddes som senator av Glenn.

Metzenbaum besegrade Robert Taft, Jr. i senatsvalet 1976. Taft avgick sedan några dagar för mandatperiodens slut. Metzenbaum tillträdde för andra gången som senator den 29 december 1976. Han vann lätt mot Paul Pfeifer i senatsvalet 1982. Borgmästaren i Cleveland George Voinovich utmanade sedan Metzenbaum i senatsvalet 1988. Metzenbaum vann med 57% av rösterna mot 43% för Voinovich trots att republikanen George H.W. Bush vann samtidigt relativt klart i Ohio i presidentvalet i USA 1988.

Metzenbaum efterträddes 1995 som senator av republikanen Mike DeWine. Efter sin tid i senaten var han ordförande för konsumentorganisationen Consumer Federation of America. Metzenbaum var judisk. Hans grav finns på Mayfield Cemetery i Cleveland Heights.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Ohio
Alumner från Ohio State University
Alumner från Moritz College of Law
Födda 1917
Avlidna 2008
Män
Philippe Gaubert

Philippe Gaubert, född 5 juli 1879 i Cahors, död 8 juli 1941 i Paris, var en fransk musiker (flöjtist), dirigent och tonsättare. 

Gaubert blev en av de mest framstående franska musikerna mellan de två världskrigen. Efter en lysande karriär som flöjtist vid parisoperan, innehade han 1919 tre befattningar somplacerade honom i centrum av det franska musiklivet:

Professor i flöjt vid Conservatoire de Paris
Huvuddirigent vid L'Opéra Garnier
Huvuddirigent för Orchestre de la Société des concerts du Conservatoire.

Som komponist var Gaubert ingen förnyare, men hans verk drog fördel av de tidigare stora franska innovatörerna, såsom Franck, Ravel och Debussy.

Verk

Källor
Edward Blakeman. "Gaubert, Philippe." Grove Music Online. Oxford Music Online,  (läst 4 september 2009), 

Franska kompositörer
Födda 1879
Avlidna 1941
Män
Franska flöjtister
Reckoner

"Reckoner" är det sjunde spåret på Radioheads album In Rainbows. Den släpptes som albumets fjärde singel den 23 september 2008. Den släpptes via Radioheads remix-website, och precis som med "Nude" gjordes det möjligt för fans att remixa individuella delar av låten, till exempel pianot eller gitarren. Radiohead lät James Holden och Diplo göra den första remixen av "Reckoner". 

"Reckoner" listades som #254 på Pitchfork Medias "Top 500 songs of 2000".

Historik 
23 juni 2001 framförde Radiohead en låt med arbetstiteln "Reckoner" under en konsert på ”Gorge Amphitheatre i George, Washington på deras Amnesiac tour. Låten som även kallades "Feeling Pulled Apart By Horses" efter en del av låttexten var en trashig rocksång. Under Trade Justice Movements möte 2005, framförde bandets sångare Thom Yorke den tidiga versionen av "Reckoner" på akustisk gitarr. Yorke blev senare tillfrågad om bandets planer för "Reckoner" och han deklarerade att den var "dead and buried". Låten, även om den fanns med på planeringsstadiet, spelades inte i någon version på bandets turné 2006 där det mesta av In Rainbows-materialet introducerades live. 

"Reckoner" på In Rainbows skiljer sig betydligt från den tidigare versionen av låten. När albumet kom ut i oktober 2007 sa kritiker och fans som hade hört båda versionerna att den inspelade versionen på albumet var lugnare och tog form av en ballad sjungen i falsett med dominanta inslag av slaginstrument, påträngande, mjukare gitarriff och att låttexten var fullständigt annorlunda. Albumversionen kännetecknas också av ett strängarrangemang av gitarristen Jonny Greenwood.  

Sent år 2007 medverkade bandmedlemmarna i en intervju hos BBC Radio 1 i vilken de förklarade att den nya "Reckoner" skapades ur ett försök till att spela in den tidigare låten med samma titel. Senare försökte Greenwood och Yorke att lägga till en coda till originalversionen och slutligen bestämde sig bandet för att överge allt förutom den nya codan, som sedan blev "Reckoner".

När låten spelas live är Yorkes gitarrackord mer framstående i outro-delen av låten. Den här delen spelas på en akustisk gitarr i studioversionen. Ackorden har en vag harmonisk likhet med introt i originalversionen. 

"Reckoner" är med i filmen Choke från 2008, baserad på en roman av Chuck Palahniuk. Den var också med i säsong 2 i TV-dramat Life och används också i slutscenen av eco-dokumentären The Age of Stupid.

Gnarls Barkley har på sina turnéer framfört sången åtskilliga gånger.

Musikvideo  
Den officiella musikvideon till "Reckoner" är ett resultat av en videotävling som Radiohead arrangerade i samarbete med den webbaserade animeringsstudion Aniboom. Fans uppmuntrades att skapa sina egna musikvideor till låtarna från albumet In Rainbows. Vinnare i tävlingen blev Clement Picon även kallad Virtual Lasagna på Aniboom.

Listplaceringar

Referenser

Noter 

Musiksinglar 2008
Låtar av Radiohead
Ralph DePalma

Ralph DePalma, född den 19 december 1882 i Troia, Italien, död den 31 mars 1956 i South Pasadena, Los Angeles, Kalifornien, USA, var en italiensk-amerikansk racerförare.

Racingkarriär
DePalmas familj emigrerade från Italien till USA 1893, då han var elva år gammal. Han tävlade med motorcyklar som ung, men började med bilracing från och med 1909, och kom att vinna National Championship två gånger. Den första gången var 1912, innan han vann ännu en gång 1914. DePalma är mest känd för 1912 års upplaga av Indianapolis 500, då han ledde 196 av 200 varv. Med några få varv kvar gick en kolv sönder i motorn, och DePalma och hans färdmekaniker Tom alley hoppade ur bilen och började knuffa bilen mot mållinjen. De visste att de inte skulle vinna några prispengar om bilen inte gick i mål. DePalma lyckades knuffa bilen över mållinjen men fick nöja sig med en tiondeplats. DePalma fick dock sin revansch genom att vinna Indy 500 1915, men är mest ihågkommen för den dramatiska målgången 1912. DePalma kom aldrig mer bland de tre bästa i mästerskapet, och från och med säsongen 1921 var han en skugga av den förare han varit i sina yngre dagar. Han körde dock ända fram till 1933, och avslutade sin karriär med en niondeplats i Syracuse. DePalma avled 73 år gammal 1956.

Källor 
 

Födda 1882
Avlidna 1956
Amerikanska racerförare
Indianapolis 500-förare
Indianapolis 500-vinnare
Män
Medlemmar i International Motorsports Hall of Fame
Guldmantlad sisel

Guldmantlad sisel (Callospermophilus lateralis) är en art i släktet sislar som tillhör ekorrfamiljen.

Underarter 

Följande underarter är listade:  
 C. lateralis arizonensis (V. Bailey, 1913)  
 C. lateralis bernardinus (Merriam, 1898)  
 C. lateralis castanurus (Merriam, 1890)
 C. lateralis certus (Goldman, 1921)
 C. lateralis chrysodeirus (Merriam, 1890)
 C. lateralis cinerascens (Merriam, 1890)
 C. lateralis connectens (A. H. Howell, 1931)
 C. lateralis lateralis (Say, 1823)
 C. lateralis mitratus (A. H. Howell, 1931)
 C. lateralis tescorum (Hollister, 1911)
 C. lateralis trepidus (Taylor, 1910)  
 C. lateralis trinitatus (Merriam, 1901)
 C. lateralis wortmani (J. A. Allen, 1895)

Beskrivning 
Artens färgsättning skiljer den från andra ekorrar i Nordamerika. Huvudet och skuldrorna har gyllenröd päls, medan resten av ovansidan är grå, orange eller brunaktig. Längs varje kroppssida löper en vit strimma, omgiven av svart på bägge sidor. Den liknar på så sätt jordekorrar, men till skillnad från dem når strimman inte huvudet. Den guldmantlade siseln har dessutom en vit ring kring ögat, vilket jordekorrar inte heller har. Längden varierar mellan 23 och 30 cm, och vikten mellan 120 och 395 g.

Ekologi 
Den guldmantlade siseln lever i habitat som blandad barrskog, buskiga skogsbryn, alpina ängar, klippiga rasbranter och dvärgeksbuskage (chaparral). Den är vanlig nära campingplatser i skogen, där den lever på vad besökarna lämnar kvar eller utfodrar den med. Arten är en höglandsart som främst förekommer på höjder mellan 1 200 och drygt 3 900 m.

I Bryce Canyon nationalpark i Utah förekommer den tillsammans med jordekorren Tamias umbrinus och siseln Spermophilus variegatus.

Föda och predation 
Arten är allätare och tar svamp, blad, blommor, frukter, rötter, insekter, fågelägg och -ungar, smådäggdjur och as. Djuret håller vinterdvala från sensommaren till tidig vår och äter därför upp sig under sommaren. Det händer att den lägger upp underjordiska förråd med föda, som den transporterar i sina kindpåsar.

Artens naturliga fiender är hökar, prärievargar, lodjur, skunkar, vesslor björnar, rävar och ormar.

Fortplantning 
Arten gräver ut bon som kläs med gräs, bark eller löv. De är placerade på tämligen grunt djup men kan bli upp till 30 meter vida. Ingången placeras vanligen under en sten, stock eller något annat större objekt på markytan.

Efter det hanarna kommit ut ur vinteridet kämpar de med varandra över honorna. En hane parar sig i regel med de honor som finns inom hans revir, som överlappar flera honrevir. Honan föder under maj till början av september, efter mellan 26 och 33 dagars dräktighet 2 till 8 (vanligen 4 till 6) ungar. Ungarna diar modern i ungefär en månad. De blir könsmogna under första levnadsåret.

Utbredning 
Den guldmantlade siseln finns i västra Nordamerika från British Columbia och västra Alberta i Kanada genom västra USA till Kalifornien, Arizona och New Mexico.

Status 
Arten är klassificerad som livskraftig ("LC") av IUCN, populationen är stabil och inga hot är registrerade.

Referenser

Externa länkar 

Ekorrar
Däggdjur i nearktiska regionen
Ansiktshår

Ansiktshår är hår på en människas ansikte.

Män och kvinnor har vellushår (opigmenterade fjun) i ansiktet, varav mängden inte är könsberoende. Hos pojkar i puberteten förgrovas och pigmenteras dessa hår, det vill säga blir terminalhår. Detta är ett av männens sekundära könskarakteristika. Männens terminalhår i ansiktet omfattar skägg, mustasch och polisonger. Hirsutism är när kvinnor utvecklar manlig behåring i till exempel ansiktet, och beror oftast på hormonförändringar.
Joe Boyer

Joe Boyer, född den 12 maj 1890 i St. Louis, Missouri, död den 2 september 1924 i Tyrone, Pennsylvania, USA, var en amerikansk racerförare.

Racingkarriär
Enligt engelska Wikipedia är Boyer född i Detroit, medan facksidan ChampCar Stats anger födelseplats som St. Louis. Han slog igenom som racerförare med två vinster i det nationella mästerskapet 1919. Vinsterna kom på Uniontown och Cincinnati. Han var med att dela bil med L.L. Corum i 1924 års Indianapolis 500, och ersatte denne efter 111 varv, för att sedan köra bilen till seger. Boyer omkom i en olycka på Altoona Speedway senare samma år.

Födda 1890
Avlidna 1924
Amerikanska racerförare
Racerförare från Missouri
Indianapolis 500-förare
Indianapolis 500-vinnare
Förolyckade tävlingsförare
Män
Allen G. Thurman

Allen Granberry Thurman, född 13 november 1813 i Lynchburg, Virginia, död 12 december 1895 i Columbus, Ohio, var en amerikansk demokratisk politiker och jurist. Han representerade delstaten Ohio i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1845-1847 och sedan i senaten 1869-1881. Han var ordförande i senatens justitieutskott 1879-1881 och demokraternas vicepresidentkandidat i presidentvalet i USA 1888.

Thurman flyttade 1819 med sina föräldrar, Pleasant och Mary Granberry Allen Thurman, till Chillicothe, Ohio. Han studerade juridik och inledde 1835 sin karriär som advokat i Ross County, Ohio. Morbrodern William Allen var senator för Ohio 1837-1849. Thurman besegrade sittande kongressledamoten John I. Vanmeter i kongressvalet 1844. Han kandiderade inte till omval efter en mandatperiod i representanthuset.

Thurman var chefsdomare i Ohios högsta domstol 1854-1856. Han förlorade guvernörsvalet i Ohio 1867 mot republikanen Rutherford B. Hayes. Han efterträdde 1869 Benjamin Wade som senator för Ohio. Han efterträdde sedan 1879 George F. Edmunds som ordförande i justitieutskottet. Demokraterna nominerade Thurman till omval efter två mandatperioder i senaten. Han förlorade mot republikanen John Sherman. Han efterträddes som senator av Sherman i mars 1881.

USA:s vicepresident Thomas A. Hendricks avled 1885 i ämbetet. Grover Cleveland kandiderade till omval i presidentvalet 1888 och demokraternas konvent i Saint Louis nominerade Thurman till vicepresidentkandidat. Cleveland och Thurman fick flest röster i valet men republikanerna Benjamin Harrison och Levi P. Morton fick flest elektorsröster och vann valet.

Thurmans grav finns på Green Lawn Cemetery i Columbus.

Externa länkar

Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1813
Avlidna 1895
Ledamöter av USA:s representanthus från Ohio
Ledamöter av USA:s senat från Ohio
Män
Personer från Lynchburg, Virginia
ASL Airlines Belgium

ASL Airlines Belgium, tidigare: TNT Airways, är ett belgiskt fraktflygbolag som trafikerar charterflygningar främst till europeiska destinationer. Flygbolaget har sin bas och huvudkontor på Lièges flygplats som ligger i östra Belgien. Flygbolaget var tidigare ett dotterbolag till TNT Express, men såldes till ASL Airlines Ireland 2016.

Referenser

Externa länkar 

Officiell webbplats

Belgiska flygbolag
Flygbolag bildade 1999
Flygfraktbolag
Freestyle vid olympiska vinterspelen

Freestyle har varit en olympisk medaljsport sedan olympiska vinterspelen 1992 i Albertville.

Första gången freestyle var med i olympiska vinterspelen var som demonstrationssport vid olympiska vinterspelen 1988 med grenarna puckelpist, hopp och acroski. Vid olympiska vinterspelen 1992 blev puckelpist en medaljgren medan de övriga två fortsatte vara demonstrationsgrenar och vid olympiska vinterspelen 1994 i Lillehammer blev hopp en medaljsport medan acroski slopades. Till olympiska vinterspelen 2010 i Vancouver ökades programmet med skicross och i Sotji 2014 kom slopestyle och halfpipe med i programmet för första gången.

Grenar 
• = Medaljgren , (d) = Demonstrationsgren

Medaljfördelning

Källor

Externa länkar
Gary Herbert

Gary Richard Herbert, född 7 maj 1947 i American Fork, Utah, är en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Utah 2009–2021.

Herbert växte upp i Orem och gick i skola i Orem High School. Han studerade vid Brigham Young University och tillbringade två år som missionär för Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga. Han arbetade sedan som fastighetsmäklare.

Herbert var viceguvernör i Utah 2005-2009. Guvernör Jon Huntsman avgick 2009 för att tillträda som USA:s ambassadör i Kina. Herbert tillträdde som guvernör i augusti 2009 och sade i en intervju att energipolitik kommer att vara hans främsta utmaning som guvernör.

År 2019 meddelade Herbert att han inte skulle kandidera för omval år 2020.

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats
Project Vote Smart

Viceguvernörer i Utah
Guvernörer i Utah
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 2000-talet
Personer från American Fork
Födda 1947
Levande personer
Män
Alumner från Brigham Young University