kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ki Sung-yueng

Ki Sung-yueng, född 24 januari 1989 i Gwangju i Sydkorea, är en sydkoreansk fotbollsspelare som spelar för FC Seoul och Sydkoreas landslag.

Karriär
Den 29 juni 2018 värvades Ki Sung-yueng av Newcastle United, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Den 31 januari 2020 kom Newcastle och Ki överens om att bryta kontraktet.

Den 25 februari 2020 värvades Ki av spanska Mallorca, där han skrev på ett kontrakt över resten av säsongen 2019/2020.

Meriter
Engelska Ligacupen – 2012/2013

Källor

Externa länkar 
 National Team Player Record  KFA
 
 Ki Sung Yueng (18) Celtic FC
 ESPN Soccernet profil
 2010 FIFA World Cup profil
 

Sydkoreanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Seoul
Spelare i Celtic FC
Spelare i Swansea City AFC
Spelare i Sunderland AFC
Spelare i Newcastle United FC
Spelare i RCD Mallorca
Spelare i K League 1
Spelare i Scottish Premier League
Spelare i Premier League
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2011
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2015
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2019
Sydkoreanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Sydkorea
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Sydkorea
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2008
Personer från Gwangju
Födda 1989
Levande personer
Män
WP:Projekt Korea
Astrogeologi

Astrogeologi (även kallad planetär geologi eller exogeologi) är en planetär vetenskapsdisciplin som handlar om geologin hos himlakroppar såsom planeter, månar, asteroider, kometer och meteoriter.

Planetarisk geologi innehåller sådana inslag som att bestämma den inre strukturen hos stenplaneterna och tittar också på planetarisk vulkanism och ytprocesser, som nedslagskratrar, fluviala och eoliska processer. Strukturerna på jätteplaneterna och deras månar undersöks också, liksom bildningen av solsystemets mindre kroppar, såsom asteroider, Kuiperbältet och kometer.

Arbetsmetoder
Flera verktyg har använts inom planetgeologin och vanliga arkeologiska verktyg som hammare, spadar, borstar etc. används ofta av planetgeologer.  Tillsammans med dessa ordinära verktyg används ny avancerad teknik och forskare kan också genom sådan teknik, använda kartor och bilder, som teleskop på jorden (30-meters teleskop) och omloppsteleskop (Hubbleteleskopet) har tagit av olika planetära objekt. Kartorna och bilderna lagras i NASA Planetary Data System där verktyg som Planetary Image Atlas hjälper till att söka efter speciella geologiska särdrag som berg, raviner och kratrar.

Terminologi
Planetarisk geologi använder olika standardiserade beskrivande beteckningar för olika objekt. Alla planetariska särdrag registrerade av International Astronomical Union är kombinerade med en av dessa benämningar genom ett möjligen unikt identifierande samband. De konventioner som bestämmer det mer exakta namnet är beroende av vilken planetarisk kropp objektet tillhör, men standardbeskrivningar är i allmänhet gemensamma för alla astronomiska planetariska kroppar. Vissa benämningar har en lång historisk användning, men nya måste erkännas av IAU:s arbetsgrupp för planetsystemets nomenklatur eftersom objekten kartläggs och beskrivs av nya planetariska uppdrag. Denna process kan i vissa fall ändra benämningen efter hand som nya bildspråk blir tillgängliga eller, i andra fall, ändra brett antagna benämningar i linje med reglerna. Standardnamnen väljs för att medvetet undvika att tolka den underliggande orsaken till objektet, utan snarare endast beskriva dess utseende.

Fortsatt läsning
 
 
Hauber E et al. (2019) Planetary geologic mapping. In: Hargitai H (ed ) Planetary Cartography and GIS. Springer. 
Hargitai H et al. (2015) Classification and Characterization of Planetary Landforms. In: Hargitai H, Kerszturi Á (eds) Encyclopedia of Planetary Landforms. Springer.
Page D (2015) The Geology of Planetary Landforms. In: Hargitai H, Kereszturi Á (eds) Encyclopedia of Planetary Landforms. Springer.
.

Referenser

Noter

	

		
Astronomi
Geologi
Norralaån

Norralaån, å i Hälsingland. Ån är längs vissa sträckor mer känd som Trönöån eller Lötån. Norralaån är en skogså som har sitt avrinningsområde i de nordöstligaste delarna av Bollnäs kommun samt i Söderhamns kommun. Ån rinner huvudsakligen åt ostsydost och mynnar i Bottenhavet strax norr om Söderhamn. Avrinningsområdets storlek är 319 km².

Referenser

Vattendrag i Bollnäs kommun
Vattendrag i Söderhamns kommun
Vattendrag i Hälsingland
Kjell Lindskog

Kjell Lindskog, född 5 juli 1942, är en svensk entreprenör och uppfinnare. Han började som uppfinnare i ett garage i Burträsk på 1960-talet, där han tillverkade tävlingsbilar för Formel V, som bland annat vann Europacupen två gånger. År 1976 fick han sitt första patent för en metod att tillverka tenninsracketar i komposit, vilken såldes till Tretorn. Han uppfann även en vikbar slalomstav. På 1990-talet utvecklade han en lätt säkerhetsväska med ett elektroniskt skal och en inbyggd förstörelsemekanism. Fram till 2021 hade han 300 patent.

Uppfinningar 
 tillverkningsmetod för tennisracket av komposit
 vikbara slalomkäppen
 värdetransportväskor med skalteknologi med mjuka skal
 arbetsplattform med väggar och tak som ska hissas upp i vindkraftverk

Företag 
 Racing Plast Burträsk
 Lindskog Innovation AB
 SQS Security Cube System

Referenser 

Födda 1942
Svenska uppfinnare under 1900-talet
Män
Personer från Västerbotten
Levande personer
Margareta Lövgren

Margareta Lövgren (folkbokförd Eva Margaretha Löfgren), även känd under flicknamnet Margareta Larsson, född 4 december 1952 i Möllevångens församling i dåvarande Malmöhus län  är en svensk före detta friidrottare (sprinter) som tävlade för klubben Heleneholms IF. Hon utsågs till Stor grabb/tjej nummer 285. 

Hon är sedan 1972 gift med friidrottaren Sven-Åke Lövgren (född 1939) och mor till sprintern Patrik Lövgren.

Personliga rekord 
 100 meter - 11,68 (Stockholm 2 juli 1973)
 200 meter - 24,07 (Warszava 4 augusti 1973)

Källor

Referenser

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1952
Levande personer
Svenska kortdistanslöpare
Idrottare från Malmö
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i Heleneholms IF
Nianån

Nianån, dial. Nianåa, är en å i Hälsingland, Hudiksvalls kommun. Åns källsjö Lill-Nien, som tillförs vatten norrifrån av källflödet Tosarån, ligger på gränsen mellan Hudiksvalls kommun och Bollnäs kommun. Nianån passerar sjöarna Stornien, Finnsjön, Mjuggsjön, Hålsjön och Skarplyckesjön innan den efter en i genomsnitt rakt östlig riktning mynnar i Bottenhavet strax söder om orten Njutånger. Två mindre orter som ån passerar är Nianfors och Näcksjö. Viktiga biflöden är (i storleksordning) Fuskåsån, Bäckmorån och Hästån.

Åns totala längd är ca 40 km och dess avrinningsområde är 197 km². Trots att avrinningsområdet är mindre än 200 km², finns ån upptagen som nr 46 i SMHI:s lista över Sveriges huvudavrinningsområden, som är tänkt att uppta endast avrinningsområden om minst 200 km². Detta beror på att listan över huvudavrinningsområden upprättades vid en tidpunkt då mätningen av områdenas storlek var betydligt mer osäker än idag.

Referenser

Vattendrag i Hudiksvalls kommun
Vattendrag i Hälsingland
Herrarnas spelartrupper i fotboll vid olympiska sommarspelen 2000

Den här artikeln innehåller lagen i Herrarnas turnering i fotboll vid olympiska sommarspelen 2000.

Grupp A

Australien

Honduras

Italien

Nigeria

Grupp B

Chile

Marocko

Spanien

Sydkorea

Grupp C

Kamerun

Kuwait

Tjeckien

USA

Grupp D

Brasilien

Japan

Slovakien

Sydafrika

Fotboll vid olympiska sommarspelen 2000
Små grodorna, Liseberg

Små grodorna var en åkattraktion på nöjesparken Liseberg i Göteborg. Den tillverkades år 2000 och var placerad på Lisebergs barnområde. Inför säsongen 2013 togs attraktionen bort från Liseberg. Attraktionen bestod av två sju meter höga torn. På varje torn satt en gondol med sju sittplatser. Gondolen hissades upp ca 5,5 meter och "hoppade" sedan nedåt. Attraktionens namn syftar på attraktionens hoppande rörelser, och den svenska visan Små grodorna som traditionellt brukar sjungas kring midsommarstången i Sverige. Attraktionen tillverkades av S & S Sports Power Inc. i USA, som även tillverkat Höjdskräcken och Uppskjutet på Liseberg.

På kvällen den 19 juli 2002 skadades sex barn lindrigt när attraktionen havererade, vilket först troddes bero på en brusten slang men som senare visade sig vara på grund av att en säkerhetsspärr lossnade.

Se även
Höjdskräcken
Uppskjutet
Atmosfear

Referenser

Externa länkar 

Åkattraktioner på Liseberg
Pehr Johan Höppener

Pehr Johan Höppener, född 7 mars 1726 i Linköping, död 4 januari 1802 i Stockholm, var en svensk publicist och sakförare.

Biografi 
Pehr Johan Höppener var son till handlande Johan Höppener och Hedewik Christina Jancke, och ärvde en betydande förmögenhet av sin far. Höppener studerade i Lund och disputerade för Sven Bring 14 december 1748 med avhandlingen Ordinibus Equestribus, parter priorem. Han inträdde i Riksarkivet 1750, inskrevs som auskultant vid Svea hovrätt, erhöll 1759 avsked med hovrättsassessors titel. 

Som arkivman utgav han ett värdefullt arbete: Förtekning uppå alla kongliga placater... och andre allmenne handinger...ifrån... 1522 til och med... 1750 (1754). Höppeners publicistiska verksamhet utmärktes av en fast tro på tryckfrihetens välsignelser, demokratiskt patos, bondevänlighet och en utpräglad adelsfientlighet. I statskuppen 1772 såg han landets befrielse från aristokratiskt förtryck. 

Under frihetstiden framträdde han som mössvänlig journalist och fick en viss berömmelse. Han angrep även växelkontoren och har för övrig författat en del skrifter i ekonomiska och samhälleliga frågor under såväl frihetstiden som gustavianska tiden. Han torde även ha bistått Gustav III vid statsvälvningen 1772 med sin penna, för han erhöll samma år ekonomiskt understöd från kungen. 1774 drog han uppmärksamheten till sig genom energiska inlägg i tryckfrihetsfrågan, möjligen med Gustav III:s goda minne. Senare blev han dock kungens fiende och tog intryck av Thomas Thorilds idéer. 

I Kungliga biblioteket förvaras Höppeners stora samling av handskrifter, tryckta broschyrer, avskrifter i politiska ämnen med mera. Av denna framgår, att Höppener tillmätt sig större politiskt inflytande än vad han verkligen kan ha haft.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Svenska författare under 1700-talet
Svenska politiker under 1700-talet
Alumner från Lunds universitet
Politiker från Linköping
Mösspartiet
Födda 1726
Avlidna 1802
Män
Svensk uppslagsbok
Författare från Linköping
Stadshuskällaren

Stadshuskällaren är en restaurang i Stockholms stadshus, adress Hantverkargatan 1 på Kungsholmen i Stockholm. Stadshuskällaren stod färdig 1922 och är ritad av arkitekt Melchior Wernstedt under överinseende av Ragnar Östberg.

Bakgrund
Redan 1908 (i programmet för Rådhusförslaget) föreskrevs att ”en mindre stadskällare”, alltså en krog eller restaurang, skulle finnas i byggnaden. Den placerade Ragnar Östberg på källarvåningen i Stadshusets “Östra längan“, i hörnet mot dagens Stadshusbron och med huvudentré där. Restaurangen kallades till en början ”Bellmanskällaren” eller ”Bellmanskrogen”, men fick 1922 sitt slutgiltiga namn, Stadshuskällaren.  Arbetena med restaurangen började 1918 och under februari 1922 stod Stadshuskällaren färdig med ett tillhörande lunchrum i bottenvåningen för tjänstemän och  övrig personal. Detta lunchrum kallas idag (2012) för ”Ragnars Skafferi” - tidigare ”Restaurang Eken” -  med ingång för gäster från Borgargården.

Restaurangen

Inredningen, möbler och dekorationer skapades av arkitekt Melchior Wernstedt som vid tillfället arbetade i Östbergs ritkontor. Från entrén leder en bred, svängd trappa ner till ett kapprum som är gestaltat i barock. Här dominerar väggarnas röda murtegel. På väggarna hänger två oljemålningar av Yngve Berg. Genom en hög portal, som uppges vara en gammal altaruppsats från kapellet vid Danviks hospital når besökaren “Lilla salen” (även kallat Kaféet). Därefter ligger i fil “Stora salen”.

Lilla salens kryssvalv bärs upp av en enda pelare som står mitt i rummet. Väggfälten är dekorerade av träpaneler med intarsiaarbeten ritade av Wernstedt som inspirerades av Bellman. Väggmålningarna är utförda av Yngve Berg. För de praktiska snickeriarbetena stod  möbelsnickaren Axel Högberg. Stora salen har en något enklare gestaltning. Stora salens takfresker i blåa nyanser är utförda av Yngve Berg.

Lokalen hyrdes ut och den förste krögaren var Ivan Bratt, som 1917 hade infört motboken i Sverige. Restaurangen drevs av Sveriges Allmänna Restaurangbolag (SARA) och enligt uppgörelsen skulle Stadshusnämnden stå för möbler och belysningsarmaturer medan SARA bekostade mattor, gardiner, glas, porslin, bestick och liknande “sedan Stadshusets arkitekt (Östberg) tagit del af och godkänt typerna härför”. För Stadshuskällaren beställdes ett särskilt porslin med dekorationer av Yngve Berg och tillverkat på Rörstrands porslinsfabrik.

Under år 2012 genomgick Stadshuskällaren en omfattande renovering. Sedan sommaren 2012 ansvarar Stadshusrestauranger Stockholm AB för all restaurang- och bankettverksamhet i Stockholms stadshus. Det innefattar de två restaurangerna ”Stadshuskällaren” och ”Ragnars Skafferi” samt bankettverksamheten i Blå Hallen och Gyllene Salen. Utanför Stadshuskällarens entré står på en mur Bacchus ridande på lejon skapad av Ansgar Almquist.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

 Stadshuskällarens officiella webbplats.

Stockholms stadshus
Restauranger i Stockholm
Procolophonider

Procolophonidae är en utdöd familj av parareptiler som levde under perm och trias.

De var till formen tjocka ödlor med breda käkar. Hos vissa arter förekom kindspikar, där ett exempel är Hypsognathus som levde i Nordamerika. Familjen har fått sitt namn från släktet Procolophon, ett relativt sällsynt släkte. Ödlornas kranium liknar de hos sköldpaddor och därför klassades de förr tillsammans med sköldpaddor i underklassen Anapsider. 

Under yngre trias utvecklades deras tänder till att bli vassare, vilket är en indikation på en insektsbaserad kost. Tänderna blev däremot bredare senare i triasperioden; ett tecken på att kosten antog en mer växbaserad form. I slutet av trias dog familjen helt ut.

Nya studier visar på att dessa djur kan ha levt i Antarktis under äldre trias och därför är de det tidigaste beviset på tetrapoder som levde i Antarktis.

Fylogeni
Nedan är ett Kladogram av Ruta et al. (2011):

Källor

Noter 

Förhistoriska kräldjur
Parareptiler
Jung Sung-ryong

Jung Sung-ryong (hangul: 정성룡), född 4 januari 1985 i Jeju, Sydkorea, är en sydkoreansk fotbollsspelare som sedan januari 2016 spelar för den japanska klubben Kawasaki Frontale. Han har även spelat för Sydkoreas landslag.

Källor

 K-League, spelarmeriter 

Sydkoreanska fotbollsspelare
Sydkoreanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Pohang Steelers
Spelare i Seongnam FC
Spelare i Suwon Samsung Bluewings
Spelare i Kawasaki Frontale
Spelare i K League 1
Spelare i J. League Division 1
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2007
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Sydkorea
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2011
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Sydkorea
Sydkoreanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2012
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2015
Födda 1985
Levande personer
Män
Personer från Jeju
WP:Projekt Korea
New Wave 2012

New Wave 2012 (lettiska: 2012. gada Jaunais Vilnis) var den 11:e upplagan av musiktävlingen New Wave. Tävlingen hölls i Dzintari i den lettiska kuststaden Jūrmala. New Wave inleddes den 24 juli 2012 och finaldagen ägde rum den 29 juli. 

År 2012 debuterade två länder i tävlingen, Nigeria och Mexiko.

Deltagare

Dag 1

Dag 2

Dag 3

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats  

Musikåret 2012
2012 i Lettland
Musik i Lettland
Cho Yong-hyung

Cho Yong-hyung (hangul: 조용형), född 3 november 1983 i Incheon, Sydkorea, är en sydkoreansk fotbollsspelare. Han har representerat Sydkoreas landslag.

Källor

Sydkoreanska fotbollsspelare
Sydkoreanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Jeju United FC
Spelare i Seongnam FC
Spelare i Al Rayyan SC
Spelare i Al-Shamal SC
Spelare i Shijiazhuang Ever Bright FC
Spelare i K League 1
Spelare i Chinese Super League
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2011
Födda 1983
Levande personer
Män
Personer från Incheon
WP:Projekt Korea
Kjell Edström

Kjell Sören Edström, född 15 september 1908 i Frösö församling, Jämtlands län, död 29 april 1996 i Lidingö, var en svensk ämbetsman. Han var yngre bror till Gunnar Edström och Gösta Edström.

Edström studerade juridik, blev juris kandidat 1932 och gjorde sin tingstjänstgöring 1932–1935. Därefter innehade han olika befattningar vid länsstyrelserna i Örebro, Kristianstads och Östergötlands län under perioden 1935–1955. Han var landskamrerare i Västernorrlands län 1955–1959 och i Stockholms län 1959–1973 (på övergångsstat 1968), ordförande centrala folkbokförings- och uppbördsnämnden 1964–1970 och fick överdirektörs namn 1964.

Han hade olika sakkunnig- och utredningsuppdrag från 1944. Han var vice ordförande i riksskattenämnden 1959–1970, ordförande i Riksskatteverkets nämnd för rättsärenden 1974–1978 (vice ordförande från 1971) och i reklamskattenämnden 1973–1978.

Edström gav ut Omsättningsskatten (tillsammans med andra 1959) och skrev tidskriftsartiklar i källskattefrågor.

Kjell Edström var son till kyrkoherde Johan Edström och Hanna Cederberg. Han var gift första gången 1934–1951 med Brita Mogren (1912–1994), senare kokboksförfattare under namnet Brita Ripa, och fick barnen Björn (född 1935) och Barbro (född 1938). Andra gången gifte han sig 1953 med Britt Sabelström (född 1920), dotter till försäkringsdirektören Carl Sabelström och Dagmar Necander, och fick dottern Kerstin (född 1956).

Källor

Noter

Landskamrerare i Västernorrlands län
Landskamrerare i Stockholms län
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Frösö socken
Födda 1908
Avlidna 1996
Män
Folke Ripa

Folke Gustaf Axel Ripa, född 22 december 1906 i Ronneby, Blekinge län, död 31 december 1994 i Halmstad, var en svensk militär.

Ripa blev fänrik vid Södermanlands regemente (I 10) i Strängnäs 1930, löjtnant vid Flygvapnet 1936, kapten 1940, major 1944, överstelöjtnant 1947 och överste 1957. Han var chef för flygstabens personalavdelning 1943–1957, Flygvapnets centrala skolor (FCS) i Västerås 1957–1961 och Hallands flygkår (F 14) i Halmstad 1961–1967. Han var också ledamot av hemvärnsrådet 1944–1953.

Folke Ripa var son till apotekaren Oswald Ripa och Alma Bothén. Han var gift första gången 1934–1947 med Sonia Norrman (1911–1996), som var dotter till bankdirektören Ernst Norrman och syster till Holger Norrman, och andra gången från 1951 med kokboksförfattaren Brita Ripa (1912–1994). I första äktenskapet hade han dottern Birgitta (född 1936) och adoptivsonen Claes-Magnus (född 1944).

Utmärkelser 

  Riddare av Svärdsorden, 1946.
  Riddare av Vasaorden, 1948.
   Kommendör av Svärdsorden, 23 november 1961.
   Kommendör av första klass av Svärdsorden, 4 juni 1965.

Källor

Noter

Externa länkar 
FOLKE GUSTAF AXEL RIPA, Linköping i Porträttgalleri från Östergötland / s 111 (1937).

Överstar i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Hallands flygkår
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Ronneby
Födda 1906
Avlidna 1994
Män
Le Claret

Le Claret (Tremplin au Claret) (sv.: Claretbacken) är en hoppbacke i Autrans i departementet Isère i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i sydöstra Frankrike med K-punkt 90 meter och backstorlek (Hill Size) 92 meter. Backen ingår tillsammans med tre andra, mindre backar (K56, K29 och K12) i en backanläggning. De mindre backarna är alla försedda med plastmattor.

Historia 

Det finns långa backhoppstraditioner i Autrans, nära Grenoble. Efter första världskriget var det många hoppbackar i regionen: Tremplin du côté de Bellecombe, Tremplin à Combe Gonnet, Tremplin au Claret, Tremplin au lieu-dit Pierre à feu och Tremplin à l’Adeline. 1931 byggdes Tremplins aux tranchants där ortens årliga mästerskap arrangerades. Då Grenoble utvaldes till arrangör av de olympiska spelen 1968 utsågs Autrans till arena för backhoppstävlingen i normalbacke. "Le Claret" omgjordes 1966 till en backe med K-punkt 70 meter och användes under olympiska spelen. Europamästerskapen för juniorer arrangerades här 1974. En deltävling i världscupen i nordisk kombination hölls i Le Claret 1987. Senare tillkom tre mindre backar som alla är försedda med plastmattor.

Backrekord 

Officiellt backrekord i Le Claret tillhör Manuel Fettner från Österrike som hoppade 97,0 meter under en deltävling i FIS-Cup 16 mars 2000. Backrekordet i K56-backen sattes av Nicolas Couttet, från Frankrike, som hoppade 59,0 meter 11 februari 2012. Backrekordet på plast, 61,0 meter, tillhör franskmannen Jason Lamy-Chappuis, satt 22 juli 2011.

Viktiga tävlingar

Källor 
 Ski Jumping Hill Archive - Le Claret
 FIS Hemsida: Resultat

Extarna länkar 
 Autrans hemsida

Hoppbackar i Frankrike
Isère
Olympiska vinterspelen 1968
Brita Ripa

Ellen Brita Ripa, ogift Mogren, född 24 mars 1912 i Eskilstuna, död 1 januari 1994 i Halmstad, var en svensk kokboksförfattare.

Hon var dotter till ingenjör Axel Mogren och Ellen Karlson, men blev föräldralös vid tio års ålder. Hon kom då till morbrodern Elis Karlson, som var grosshandlare i Eskilstuna, och Jenny Johansson, där hon växte upp med kusinerna Lennart och Bengt Cromstedt.

Brita Ripa gav ut två böcker på 1980-talet med recept för högtidliga tillfällen.

Hon var gift två gånger, första gången 1934–1951 med överdirektör Kjell Edström (1908–1996) och fick barnen Björn (född 1935) och Barbro (född 1938). Andra gången gifte hon sig 1951 med överste Folke Ripa (1906–1994).

Bibliografi i urval
1982 – Gästmiddagar – 50 kompletta festmåltider med entrérätt, varmrätt och dessert
1983 – Fisk för fest – ca 200 olika fiskrecept på förrätter, soppor och huvudrätter

Referenser

Externa länkar
Brita Ripa på Libris.

Födda 1912
Avlidna 1994
Svenska kokboksförfattare
Kvinnor
Författare från Eskilstuna
Dmitrij Sjtjerbatjov

Dmitrij Grigorjevitj Sjtjerbatjov (ryska: Дмитрий Григорьевич Щербачёв), född 18 februari (gamla stilen: 6 februari) 1857, död 18 januari 1932 i Nice, var en rysk militär. 

Sjtjerbatjov blev officer vid infanteriet 1876, generalstabsofficer och överste 1894, regementschef 1901, generalmajor 1903, chef för generalstabsakademien 1907, generallöjtnant 1908 och chef för nionde armékåren (Kiev) 1913. 

Under första världskriget förde Sjtjerbatjov 1914–15 sin armékår (i Volynien och Galizien), blev våren samma år general av infanteriet och chef för 11:e armén samt i december samma år chef för sjunde armén (båda i östra Galizien), med vilken senare han den 31 augusti till den 8 september 1916 besegrade den tyska sydarmén vid Złota Lipa. I maj 1917 blev han överbefälhavare för de ryska arméerna på rysk-rumänska fronten, vilket befäl han bibehöll till fredsslutet. Han ansågs vara en av den ryska härens mera framstående arméchefer.

Källor

Ryska generaler
Ryska militärer under 1800-talet
Ryska militärer under 1900-talet
Personer i Ryssland under första världskriget
Födda 1857
Avlidna 1932
Män
Storkorset av Hederslegionen
Lee Jung-soo

Lee Jung-soo, född 21 augusti 1980 i Gimhae, Sydkorea, är en sydkoreansk fotbollsspelare som sedan 2010 spelar för den qatariska klubben Sadd Sports Club och Sydkoreas landslag.

Externa länkar
 K-League spelarprofil 
  
 Landslagsmeriter 
 FIFA spelarstatistik
 Klubb- & Landslagsmeriter

Sydkoreanska fotbollsspelare
Födda 1980
Spelare i Al-Sadd SC
Spelare i Kyoto Sanga FC
Spelare i Kashima Antlers
Män
Levande personer
Personer från Gimhae
WP:Projekt Korea
Gnarpsån

Gnarpsån är en medelstor å i Nordanstigs kommun i norra Hälsingland. Ån rinner huvudsakligen österut, passerar strax söder om Gnarp och mynnar i Bottenhavet vid Sörfjärden. Längd ca 40 km inklusive källflödena Gränsforsån och Annån. Gnarpsåns avrinningsområde är 229 km².

Referenser

Vattendrag i Nordanstigs kommun
Vattendrag i Hälsingland