kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Linda Holmgren

Linda Maria Holmgren, född 1980 i Lidingö, Stockholms län, är en svensk musikalartist.

Biografi
Hon är utbildad vid Rytmus - Stockholms Musikkonservatorium, Balettakademien i Stockholm och Balettakademiens treåriga musikalartistlinje i Göteborg. 

Bland de musikaler som Holmgren medverkat i kan nämnas Du är toppen, Charlie Brown! på Kungsbacka teater 2005, Mit Eventyr i Köpenhamn 2005-2006, Cats på Göteborgsoperan 2006-2007, Avenue Q, Sverigeturné med Riksteatern 2008, Batboy the musical Göteborg 2009 och See What I Wanna See, Artisten Göteborg/SR P1 2009. 

Hösten 2009 spelade Holmgren Jellylorum i Cats på Cirkus i Stockholm och våren 2010 El Gallo i Malmöoperans uppsättning av Fantasticks. Hösten 2010 spelade hon Teacher cover Killer Queen, Ozzy i musikalen We Will Rock You som gick på Cirkus i Stockholm. Våren 2011 spelade hon Teacher cover Killer Queen i musikalen We Will Rock You på Folketeatret i Oslo och hösten 2011 hade hon rollen som Vivienne Kensington i musikalen Legally Blonde på Nöjesteatern i Malmö. 2012 spelade Holmgren Ghost of Christmas Past och Fred’s Wife i föreställningen "A Christmas Carol" i Chester, England. 2013 spelade hon draken Gloria i musikalen "Shrek" på Wermland Opera i Karlstad. Hösten 2014 till hösten 2015 spelade Holmgren Ozzy cover Killer Queen i musikalen We Will Rock You i Tyskland/Österrike. 2016 var Holmgren ensemble cover Rosie & Donna i MAMMA MIA! the Musical UK Tour. 2019 var Holmgren cover Sloane & Zahara, cross Swing i BAT OUT OF HELL på Stage Metronome Theater i Oberhausen, Tyskland. Samma år var Holmgren Singer Cross Swing i musikalen TANZ DER VAMPIRE även den på Stage Metronome Theater.

Holmgren medverkade i TV3:s tävling West End Star 2007-2008 där hon gick till final och slutade som tvåa.

2018 medverkade Holmgren i Allsång på Skansen som dockskötare/sångerska.

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Myspace
 Linda Holmgren på Wermland Opera

Svenska sångare
Svenska musikalartister
Kvinnor
Födda 1980
Levande personer
Personer från Lidingö
Slättaröd

Slättaröd är en ort i nordvästra Skåne nära Torekov i Torekovs socken på Bjärehalvön i Båstads kommun. Från 2015 till 2020 avgränsade SCB här en småort.

Källor 

Orter i Båstads kommun
Tidigare småorter i Sverige
Bjärehalvön
Moritz Balthasar Borkhausen

Moritz Balthasar Borkhausen, född 3 december 1760 i Giessen, död 30 november 1806 i Darmstadt, var en tysk naturforskare och skogsman. 

Borkhausen studerade juridik och kameralvetenskap vid universitetet i Giessen, men ägnade sig även en hel del åt naturvetenskap. År 1793 blev han assessor vid Landesökonomiedeputation zu Darmstadt. År 1796 blev han assessor vid Oberforstamt i Giessen, där han 1800 avancerade till kammarråd och 1804 till råd i Oberforstkollegium.

Källor

Tyska skogsvetare
Tyska ornitologer
Kammarråd
Personer verksamma vid universitetet i Gießen
Tyska biologer under 1700-talet
Tyska biologer under 1800-talet
Tyska ämbetsmän under 1700-talet
Tyska ämbetsmän under 1800-talet
Personer från Giessen
Födda 1760
Avlidna 1806
Män
Ugglan
Cederstedt

Cederstedt var en svensk adelsätt.

Stamfader för ätten var Salomon Knutsson som var en av de första borgarna när Karlstad grundades. Hans son Peder Salomonsson var Karlstads rådman och borgmästare, och gift med Karin Knutsdotter vars far var Karlstads förste borgmästare och vars bror adlades Bäfverfelt. Deras son Salomon Carlostadius var vice häradshövding av Värmland och borgmästare i Karlstad. Hans andra hustru Margareta Roman, vars bror adlades Stjerncrantz, blev mor till sonen Jonas Carlstedt.

Denne Jonas Carlstedt (1659–1730) var advokat i Bergskollegium, assessor där, och bergsråd. Han adlades 1705 på namnet Cederstedt och introducerades 1707 på nummer 1404. Han var gift med Ulrica Cronström. De fick tre söner, varav en son dog ung. Sonen Jonas var auskultant i Bergskollegium men avled som ung vuxen barnlös. Mellersta sonen Per Cederstedt skrev sig till Sundsör och Widbynäs. Han var auskultant i Kammarkollegium och brukspatron. Med sin hustru Johanna Maria Ehrenhjelm fick han tre döttrar och en son. Två av döttrarna var gifta med Elgenstierna respektive Arnell och den tredje var ogift. 

Sonen Jonas Cederstedt till Sundsör (1756–1811) var först auskultant i Bergskollegium, sedan ämbetsman i utrikesexpeditionen, och sist titulerad bergsråd. Han var gift med sin svågers systerdotter Johanna Christina Benzelstierna. De fick två döttrar vilka även dessa gifte sig med var sin Elgenstierna. Äldste sonen Per avled som student i Uppsala. Yngste sonen avled späd. 

Ätten slöts på svärdssidan med den förut nämnde Jonas Cederstedt 1811.

Ätten Cederstedt har sin familjegrav i Storkyrkan i Stockholm.

Källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 1

Svenska adelsätter
Leonard Boyarsky

Leonard Boyarsky är en amerikansk datorspelsdesigner och konstnär mest känd för att vara en av formgivarna bakom datorspelen Fallout och Diablo III. Har tidigare arbetat på Interplay Entertainment, Troika Games och Blizzard Entertainment. Sedan 2016 arbetar Boyarsky på Obsidian Entertainment.

Biografi

Uppväxt
Efter att ha tagit en kandidatexamen i Illustration (på Cal State Fullerton) och en kandidatexamen i Fine Art (på Art Center College of Design), arbetade Boyarsky som en frilansande konstnär för Interplay Entertainment och Maxis 1992.

Interplay Entertainment (1992-1998) 
Efter en del frilansarbete för Interplay (Rags to Riches: The Financial Market Simulation och Castles II: Siege and Conquest) anställdes han som art director, lead artist och formgivare/författare. Hans första jobb som lead artist var datorspelet Stonekeep som släpptes 1995. Två år senare blev han färdig med sitt arbete med Fallout, där han tog fram spelets typiska 50-talsstil, de humoristiska Vault Boy-bilderna på olika färdigheter samt det ovanliga slutet. Han arbetade även en del med spelets dialoger. Innan Boyarsky lämnade Interplay för att bilda Troika Games med Tim Cain och Jason D. Anderson, tog han fram huvuddragen för handling och gameplay för Fallout 2 år 1998.

Troika Games (1998-2005)
Boyarsky hade flera olika roller på Troika Games, bland annat projektledare, art director, författare/formgivare och VD.

Under utvecklingen av deras första projekt, Arcanum: Of Steamworks and Magick Obscura, fyllde Boyarsky samma roller som under utvecklingen av Fallout. Han var projektledare och art director under utvecklingen av företagets sista spel, Vampire: The Masquerade - Bloodlines, som släpptes 2004. Han arbetade också med ett icke namngivet postapokalyptiskt spel som aldrig släpptes på grund av ekonomiska problem. Dock släpptes senare en demonstrationsvideo av spelmotorn till allmänheten.

När Troika lades ner år 2005 tog han ett år ledigt på grund av utbrändhet. Han fick sedan en förfrågan från Blizzard Entertainmentom att jobba med handlingen och rollspelselementen till Diablo III.

Blizzard Entertainment (2006-2016)
Boyarsky arbetade som lead world designer för Diablo III på Blizzard Entertainment.

Obsidian Entertainment (2016-nutid) 
13 April 2016 blev det känt att Boyarsky lämnat Blizzard och anställts hos Obsidian Entertainment. Därmed återförenas Boyarsky med Tim Cain vilka tidigare arbetade tillsammans under tiden på Interplay Entertainment och Troika Games.

Citat
När han fick frågan om varför han lämnade Interplay, svarade Boyarsky att:

Efter att rättigheterna till Fallout köptes upp av Bethesda Softworks sade han (2004):

Referenser

Noter

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Leonard Boyarsky på MobyGames
 Developer Profile på No Mutants Allowed

Födda okänt år
Levande personer
Amerikanska datorspelsutvecklare
Blizzard Entertainment
Män
Personer med anknytning till Fallout
Obsidian Entertainment
Alumner från California State University, Fullerton
Johann Friedrich Judeich

Johann Friedrich Judeich, född 27 januari 1828 i Dresden, död 28 mars 1894 i Tharandt, var en tysk skogsman.

Judeich tjänstgjorde vid det sachsiska skogsindelningsverket 1849-57, förvaltade därefter skogar i Böhmen och blev 1866 direktör för forstakademien i Tharandt. Han räknas till de mera framstående äldre tyska skogsmännen. Åren 1867-87 redigerade han "Tharander forstliches Jahrbuch".

Bibliografi (i urval)
Die Forsteinrichtung (1871; sjätte upplagan 1894)
Lehrbuch der mitteleuropäischen Forstinsektenkunde (två band, 1885-95, tillsammans med Hinrich Nitsche)

Källor

Tyska skogsvetare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Dresden
Födda 1828
Avlidna 1894
Män
Ugglan
Tony Rosendahl

Tony Rosendahl, född 30 augusti 1936 i Stockholm, död 20 december 2007 i Uppsala, var en svensk ekobrottsling och journalist. Under 1960- och 1970-talet gjorde han sig skyldig till ett flertal kända ekonomiska brott, vilket främst handlade om förmögenhetsbrott, och dömdes senare för bedrägeri.

Han var även ansvarig för en av Sveriges mest osannolika rymningar i den svenska kriminalvårdens historia, då han med hjälp av tolv andra fångar lyckades rymma från landets rymningsäkraste anstalt, Kumlafängelset. Rosendahl lyckades hålla sig gömd ett halvår för att senare gripas och bli placerad i isoleringscell, längre än någon annan svensk fånge, tills han blev frisläppt 1974. Efter sin frigivning fick han anställning på den svenska herrtidningen Lektyr där han skrev flera reportage. Han studerade även vid Uppsala universitet där han så småningom även undervisade.

Hans brevskrivning från fängelsevistelsen publicerades av författarinnan Maja Ekelöf i boken Brev.

Han fick tillsammans med sin hustru Lotta Bjursell en dotter.

Bibliografi
 1972 -

Referenser

Födda 1936
Avlidna 2007
Svenska brottslingar
Svenska journalister under 1900-talet
Män
Journalister från Stockholm
Förmögenhetsbrott

Förmögenhetsbrott, även egendomsbrott, är ett brott som riktar sig mot enskilds egendom.

Exempel på förmögenhetsbrott är stöld, rån, tillgrepp av fortskaffningsmedel, egenmäktigt förfarande, förskingring, utpressning, ocker och häleri.
Louise Ulff

Louise Henrika Ulff, född den 28 november 1852 på Vikmanshyttan i södra Dalarna, död den 10 maj 1948 i Stockholm, var en svensk lärare och filantrop. Hon var den andra kvinnan som tilldelades Serafimermedaljen, då hon 1932 erhöll medaljen för sin mångåriga insats som barnhemsföreståndarinna.

Biografi
Louise Ulff var äldsta dotter till brukspatronen Carl Reinhold Ulff, ägare till Vikmanshyttan och Turbo bruk, och Eva Gustafva Clason, dotter till brukspatronen på Furudal i Ore socken. Hon hade en syster och tre bröder. Systern Emilia blev missionär i Kina. Av bröderna deltog Carl som löjtnant på världsomseglingen med fregatten Vanadis, och han blev sedermera kommendör i flottan. Brodern Fredrik blev handelsagent i Kongostaten. Brodern Gustaf var gift med Gurli Ulff.

Louise Ulff fostrades i brukshemmets patriarkala anda och fick först utbildning i hemmet av guvernanten Rosa Lexell. I slutet av 1860-talet (hennes skrivbok är daterad 8/4 1869) kom hon till lärarinneseminariet på Cecilia Fryxells pension i Rostad i Kalmar, men istället för att bli lärare återvände hon hem för att ta hand om sin åldrande far. 1876 flyttade familjen till Stockholm och där blev Ulff intresserad av de fattigas situation i samhället och hjälpte till på Träsksalen vid Träsktorget i Humlegården samtidigt som hon 1877–1880 utbildade sig på Folkskollärarinneseminariet på Söder.

Efter examen tjänstgjorde Ulff som lärare under 10 år på Åhlinska skolan och därefter på Brummerska skolan innan hon 1894 kom i kontakt med Elsa Borg och Missionen på Vita Bergen.

Missionen på Vita Bergen
Louise Ulff blev under 15 år – mellan 1894 och 1909 – medhjälpare till Elsa Borg innan hon själv blev ledare för Missionen på Vita Bergen. Elsa Borg skrev i slutet av år 1894: 

"Hvad jag nu särskildt vill tacka Herren för, är min nya hjälp, Louise Ulff. Jag tror, att hon är den rätta, och att hon, då hon växt in i arbetet, kan taga vid, då Herren hämtar mig hem, men detta står i Guds hand." 

Elsa Borg hade direkt sett Louise Ulffs förmågor, och i samband med beslutet att i ett formligt testamente överlåta hela verksamheten till henne skriver hon julen 1905: 

"Herren har ljufligt uppehållit L. U. i alla hennes många bestyr, och hon har förmåga att sätta flickorna i gång att hjälpa henne, som väl är. Hon fyller nu så väl min plats på de andra hemmen och äfven här." 

Testamentet insatte efter Elsa Borgs död Louise Ulff "till efterträderska i den verksamhet som E. B. utöfvat genom bildande och underhållande af barn-, skydds- och bibelkvinnohem i staden och på landet" till att "omhändertaga och förvalta för fortsatt verksamhet alla för hemmen afsedda tillgångar".

Louise Ulff är begravd på Solna kyrkogård.

Referenser

Noter

Allmänna källor
Trons Hvila - Fridhälsning från Hvita Bergen 1885-1940 (Louise Ulff redaktör 1909-1940)
Jansson, E. Alfr., 1950: Missionen vid Vita Bergen - Elsa Borgs och Louise Ulffs livsgärning i barmhärtighetens tjänst
Hedengren, Johannes & Beskow, Emma, 1910: Elsa Borg - Lefnadsminnen

Socialt arbete
Personer från Hedemora socken
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1852
Avlidna 1948
Kvinnor
Arthur Surridge Hunt

Arthur Surridge Hunt, född 1 mars 1871 i Romford, död 18 juni 1934  var en brittisk egyptolog och arkeolog. Hunt upptäckte tillsammans med Grenfell år 1896 de så kallade Oxyrhynchus papyri, det största enskilda fyndet av papyrusmanuskript, på en soptipp i staden Oxyrhynchus i Egypten.

Biografi
Endast lite är känd om Hunts liv. Han föddes i Romford i grevskapet Essex.

Hunt började sin utbildning i Eastbourne och skrev senare in sig vid Queen's College vid Oxfords universitet . Vid Oxford väcktes hans intresse för antika papyrusmanuskript.

Under våren 1896 sammanstrålade Hunt med sin vän Grenfell vid Faijum, den historiska staden Oxyrhynchus (nutida Al Bahnasa), i mellersta Egypten för att genomföra utgrävningar i Egypt Exploration Societys regi.

Kort därefter gjorde de båda de första fynden av "Oxyrhynchus papyri"-samlingen.

1913 utnämndes Hunt till professor i Papyrologi vid Oxford och ersatte då Grenfells vakanta post .

Tillsammans med Grenfell gav han ut bokserien "The Oxyrhynchus papyri / edited with translations and notes by Bernard P. Grenfell and Arthur S. Hunt" .

Under Första världskriget tjänstgjorde Hunt i det militära  .

Hunt fortsatte att publicera skrifter om papyrologi i såväl böcker som artiklar i olika facktidskrifter. Däribland kan nämnas boken (med John Johnson) "Two Theocritus papyri / edited by Arthur S. Hunt and John Johnson" 1930 och "Select papyri" 1932 samt artikeln "Papyrology in England" 1931.

1934 dog Hunt 63 år gammal.

Referenser

Externa länkar
Om Arthur Surridge Hunt
Bild på Hunt och Grenfell under sina utgrävningar på Flickr.com

Brittiska arkeologer
Brittiska egyptologer
Födda 1871
Avlidna 1934
Män
Alumner från The Queen's College, Oxford
Personer verksamma vid Oxfords universitet
Jeremy Soule

Jeremy Soule, född 1975 i Keokuk i Iowa, är en amerikansk kompositör som komponerar musik till film, TV och datorspel. Soule har komponerat musiken till över 60 datorspel och ett flertal andra verk, bland annat till den svenska dokumentärserien "Krig för Fred", under sin karriär. Han har gjort musiken till bland annat The Elder Scrolls-serien och Baldurs gate Dark Alliance.

Tidigt liv 
Enligt Soules mamma syntes Soules musikalitet redan i tidig ålder, då Soule kunde skriva noter innan denne hade lärt sig att skriva text. Soule skaffade sig ingen formell akademisk utbildning inom musik utan blev undervisad av så väl sin fader, som själv var musiklärare, samt några av USA:s främsta akademiska lärare inom musik som såg stor potential i den unge Soule som ursprungligen övervägde att bli klassisk pianist istället för kompositör. Vid 19 års ålder blev Soule anställd för företaget Squaresoft som kompositör och det första spelet som Soule skapade under denna tid var Secret of Evermore till konsolen Super Nintendo. En konsol som bjöd på många begränsningar.

Elder Scrolls 
Soule har i sitt arbete med Elder Scrolls-serien fått stor frihet i sitt skapande. Soule beskriver det som att denne har presenterats med en värld som denne sedan fritt fått tonsätta. Medan Soule arbetade på musiken till Elder Scrolls IV: Oblivion var han med om en trafikolycka. Trots krashens omfattning klarade sig Soule oskadd, men händelsen kom att påverka honom mentalt. Därför ville Soule att musiken i spelet skulle fånga det mänskliga liksom livets skönhet som en reflektion av olyckan.

Star Wars: Knights of the Old Republic 
Till skillnad från John Williams originalmusik för Star Wars-filmerna som var helt orkestrala var Soule begränsad till MIDI-format när han återskapade Williams kompositioner för spelet Star Wars: Knights of the Old Republic. Ändock har reaktionerna till spelets musik varit goda trots de begränsningar det tekniska formatet utgjorde för kompositionen.

Inspiration 
Soule har ofta uppgett i intervjuer att Ludwig van Beethoven liksom Johan Sebastian Bach har varit två stora inspirationskällor för hans musik. Men inspiration har även hämtats från annat håll såsom Keltisk folkmusik så som i stridsmusiken i spelet The Elder Scrolls IV: Oblivion.

Verk i urval

Utmärkelser

Externa länkar 
 Officiell webbplats 
 Jeremy Soules officiella blog

Källor 

Amerikanska kompositörer
Datorspelsmusiker
Personer från Lee County, Iowa
Födda 1975
Levande personer
Män
Bernard Pyne Grenfell

Bernard Pyne Grenfell, född 16 december 1869 i Birmingham, död 18 maj 1926 var en brittisk egyptolog och arkeolog. Grenfell upptäckte tillsammans med Hunt år 1896 de så kallade Oxyrhynchus Papyri, det största enskilda fyndet av papyrusmanuskript, på en sopptipp i staden Oxyrhynchus i Egypten.

Biografi
Grenfell var son till John Granville Grenfell och dennes fru Alice i en välbärgad familj i Birmingham. Som ung var Grenfell lite sjuklig och behövde särskild tillsyn under sina första studier Clifton College. Med åren blev hans hälsa starkare och var i stort helt återställd när han 1888 skrev in sig vid Queen's College vid Oxfords universitet.

Vid Oxford väcktes hans intresse för grekiska papyrusmanuskript och 1893 följde han med arkeologen William Flinders Petrie på en utgrävning till Qift nära Luxor för att lära sig praktisk arkeologi.

1894 reste Grenfell ånyo till Egypten för att delta i utgrävningar.

Hösten 1895 gjordes ytterligare en resa, denna gång i Egypt Exploration Societys regi, målet var Faijum, den historiska staden Oxyrhynchus (nutida Al Bahnasa), i mellersta Egypten. Under våren 1896 tillstötte även hans vän Hunt.

Kort därefter gjorde de båda de första fynden av "Oxyrhynchus papyri" samlingen.

1905 utsågs Grenfell till ledamot i British Academy.

1908 utnämndes Grenfell till professor i Papyrologi vid Oxford.

Under åren tilltog Grenfells sjuklighet med flera attacker under åren och det tog till 1913 tills han återhämtade sig igen och han gifte sig aldrig.

Tillsammans med Hunt gav han 1914 ut boken "The Oxyrhynchus papyri / edited with translations and notes by Bernard P. Grenfell and Arthur S. Hunt".

1926 dog Grenfell endast 56 år gammal, han begravdes på Holywell cemetery i Oxford.

Bibliografi
 Fayum towns and their papyri (1900)
 The Amherst papyri (1900-01, tillsammans med A.S. Hunt)
 The Hibeh papyri (1906)
 The Tebtunis papyri (1902-07)
 Hellenica Oxyrhynchia (1909)
 The Oxyrhynchus papyri (17 bd, 1898-1927)

Referenser

 Svensk uppslagsbok, 11. Malmö 1932

Externa länkar
Om Bernard Pyne Grenfell
Bild på Grenfell och Hunt under sina utgrävningar på Flickr.com

Brittiska arkeologer
Brittiska egyptologer
Födda 1869
Avlidna 1926
Män
Personer från Birmingham
Alumner från The Queen's College, Oxford
Kosmos 140

Kosmos 140 () var en obemannad flygning i Sovjetunionens rymdprogram. Farkosten sköts upp med en Sojuz-raket, från Kosmodromen i Bajkonur, den 7 februari 1967. Flygningen var den andra testflygningen av en Sojuz-farkost. Precis som sin föregångare Kosmos 133 hade farkosten problem med sitt styrsystem.

Referenser

Noter 

Kosmosprogrammet
Rymdfarkoster
Sovjetunionens rymdprogram
Sojuzprogrammet
1967 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1967
Karsten Landro

Karsten Landro, född 1957 i Ommel, är en dansk lärare och politiker (Konservative Folkeparti).

Landro är utbildad till grundskolelärare vid Skårup Seminarium 1980 och har sedan dess arbetat som viceskoleinspektør på Marstals skola.

Landro blev först vald till borgmästare för Konservative Folkeparti i Marstals kommun 1997. När Marstals kommun och Ærøskøbings kommun slogs ihop till Ærø kommun ställde han upp som partiets borgmästarkandidat, men fick se sig slagen av socialdemokraten Jørgen Otto Jørgensen.

I kommunvalet 2009 lyckades de konservativa tillsammans med partiet Ærø Borgerliste att bilda en majoritet och Karsten Landro valdes till Ærø kommuns andra borgmästare, en post som han tillträdde den 1 januari 2010.

Källor

Födda 1957
Män
Levande personer
Kommunpolitiker från Det Konservative Folkeparti
Danska skolledare
Hășmaș

Hășmaș är en kommun i Araddistriktet i Rumänien. Hășmaș ligger i norra delen av Ineusänkan, nära Căranduluikullarna längs Hășmașfloden. Den omfattar 8 844 hektar. Enligt 2002 års folkräkning fanns det i kommunen 1 460 invånare, varav mer än 96 procent var rumäner. Övriga var romer. Det finns spår av tvåtusen år gamla befästningar i Clit, liksom lergods och redskap i järn från dakisk tid. Befolkningen lever på lantbruk, boskapsuppfödning och skogsbruk samt viss turism i form av jakt och fiske.

Orter i Rumänien

ro:Clit, Arad
Lybecker

Lybecker var en svensk och finländsk ofrälse, adlig och friherrlig ätt.

Släkten Lybecker härstammar enligt Anrep från Thyloff Lybecker, som enligt sonsönernas uppgifter var amtman i Bielfeld i Westfalen, men Gillingstam anger att denna uppgift inte har kunnat verifieras. Hans förmodade son Otto Henric Lybecker var, också enligt Anrep, först bergmästare i Nieder-Pfalz. År 1619 sände pfalzgreven Georg Gustaf av Veldenz Lybecker till sin kusin Gustav II Adolf i Sverige, där han verkade som direktör och arrendator för Lövåsen silvergruva och andra gruvor. Han gifte sig innan han kom till Sverige med Catharina Cronberg, uppger Anrep, vars far var rådman i Eberfeld utanför Köln. Otto Henric Lybecker fick två söner, Hans Philip Lybecker och Georg Henric Lybecker.

Hans Philip Lybecker den äldre (1608–1672) inkom till Sverige 1622 och var innan dess page hos greven av Eberstein. I Sverige blev han bergmästare och slutligen assessor i Bergskollegium. Hans andra hustru var dotter till bergmästaren vid Stora Kopparberget Harald Olofsson och Anna Didriksdotter. Deras son bergsrådet Harald Lybecker adlades år 1709 och dennes son assessorn Hans Philip Lybecker den yngre introducerades på nummer 1445. Döttrarna gifte sig med andra högre personer inom bergsindustrin. Ätten Lybecker nr 1445 slöts på svärdssidan med den senares son Erik.

I sitt första äktenskap med dottern till bruksförvaltaren Otto Henric Schmidt fick han sonen Otto Lybecker, vars gren förblev ofrälse. Denne efterträdde fadern som bergmästare i Nya Kopparberget. Två söner till denne stupade i krig. En son, Georg Lybecker (d. 1718) var en berömd psalmförfattare, och ska ha författat en tredjedel av sångerna i Mose och Lambsens wisor.

Ovan nämnde Georg Henrik Lybecker tog värvning i armén, blev sedermera generalmajor samt landshövding. Han adlades 1650 på bibehållet namn och introducerades 1652 på nummer 516. Han fick flera barn. Den ende son som inte avled barnlös var född i andra äktenskapet, med Christina Grissbach, dotter till överbergmästaren Georg Grissbach, nämligen Georg Lybecker. Generallöjtnant Georg Lybecker upphöjdes till friherre 1707, varmed den adliga ätten nr 516 blev utgången. Han var gift med Susanna Christina Modée, vars mor var en Ulfvenklou. Deras söner introducerades som friherrar nr 119 år 1719.

En gren av den friherreliga ätten introducerades på Finlands Riddarhus år 1818 som nummer 5 bland friherrar, där den utslockande på svärdssidan 1914. Den svenska ättegrenen utslocknade på svärdssidan år 1924.

Källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 2
 Sveriges ridderskaps och adels kalender, årgång 1923 
 Finlands Riddarhus, Ätter och vapen https://web.archive.org/web/20120217163051/http://www.riddarhuset.fi/sve/atterochvapen/
 Svenskt biografisk lexikon, Stockholm 1983

Svenska adelsätter
Finländska adelsätter
Svenska friherrliga ätter
Svenska släkter