kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johan Alin

Johan Alin, född 1 mars 1879 i Östra Vemmerlöv, död 28 september 1944 i Göteborg, var en svensk arkeolog och skolman. Alin var såsom många av de första generationer arkeologer ej anställd som sådan, utan hade det som bisyssla som de vurmade starkt för. Dock kom han för sina insatser till arkeologins fromma utnämnas till hedersdoktor vid Stockholms högskola 1936.

Biografi
Efter sin folkskollärarexamen i Lund 1901 flyttade Alin till Göteborg och stannade där till sin död drygt fyra decennier senare. Han verkade vid fyra folkskolor i staden och var för övrigt en aktiv samhällsmedborgare då det gällde skol- och hembygdsfrågor. 

Alins insats som arkeolog inleddes på 1910-talet då han skötte fornlämningsinventeringar i västra Sverige, under ledning av Georg Sarauw, chef för den arkeologiska avdelningen vid Göteborgs museum alltsedan 1912. Alin kom även med tiden att utföra smärre utgrävningar, även om hans huvudsakliga arkeologiska gärning handlade om ett otal besiktningar och restaureringar av fornlämningar. 

Folkskollärare som han även var, gillade han att hålla arkeologiska föredrag och skrev flitigt, både småskrifter och artiklar. Han påbörjade ett projekt som skulle ha resulterat i en bok om Bohusläns stenålder, men hann aldrig avsluta det före sin död. Delar av den kom dock ut som skilda skrifter med namnen Stenåldersforskningen i Bohuslän och Förteckning över stenåldersboplatser i norra Bohuslän. Den senare kompletterad med textavsnitt av Nils Niklasson och Åke Fredsjö. 

Tillsammans med Georg Sarauw gav Alin ut Götaälvsområdets fornminnen 1923. Vilken renderade dem Vitterhetsakademiens Monteliuspris 1928. 

Tack vare Alin så upptäcktes den klassiska Sandarnaboplatsen i Göteborg, vid sidan av många andra stenåldersboplatser i Västsverige.

Han är begravd på Östra kyrkogården, Göteborg

Källor

Svenska arkeologer under 1900-talet
Hedersdoktorer vid Stockholms universitet
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Personer från Östra Vemmerlövs socken
Födda 1879
Avlidna 1944
Män
Giro (olika betydelser)

Giro kan syfta på:

 Giro – ett sätt att överföra pengar
 Autogiro (betalningssätt) – ett sätt att sköta betalningar automatiskt genom överföring på förfallodagen från ett bankkonto
 Bankgirot – en svensk clearingorganisation
 Plusgirot – ett varumärke för Nordeas betalningstjänster i Sverige
 Giro d’Italia – ett professionellt cykellopp för herrar
 Giro (distrikt) – ett distrikt i Ghazni, Afghanistan

Se även 
 Gyro
Georg Sarauw

Georg Frederik Ludvig Sarauw var en arkeolog och botaniker, född 12 november 1862 på gården Petersvaerft utanför Vordingborg på Själland, Danmark, död i februari 1928, Göteborg. Han var hedersdoktor vid Göteborgs högskola 1923.

Biografi
Efter studier i botanik och forstvetenskap i bland annat Köpenhamn, München, Rostock, Berlin och Paris, anställdes han 1894 vid Nationalmuseum i Köpenhamn 1894, där han kom att verka i 17 år. Han lämnade museet på grund av en schism med dess chef Sophus Müller, dock med en statspension. Under de åren verkade han även som arkeolog och ledde bland annat 1900 utgrävningen av Maglemoseboplatsen, som kom att bli betydelsefull för nordisk arkeologi. 

Nästan 50 år fyllda lämnade Sarauw sitt hemland för Sverige, där han genom Oscar Almgrens förmedling 1912 fick tjänsten som chef för den arkeologiska avdelningen vid Göteborgs museum. Genom Sarauws försorg kom samlingarna att utökas lavinartat och var redan decenniet efter då Göteborgsutställningen 1923 hölls så stor, att han kunde hålla en förhistorisk utställning av hög klass, skapad genom systematiskt arkeologiskt arbete. Sarauw var vid sidan av sina akademiska kunskaper också aktiv som fältarkeolog. Han initierade den första arkeologiska utställningen i Ostindiska huset 1924, där en stor del återanvändes från Jubileumsutställningen året innan.

Bibliografi

 - Särtryck ur: Göteborgs och Bohusläns fornminnesförenings tidskrift. s. 17-65. 1916
 - Särtryck ur: Studier tillägnade Oscar Almgren, 1919, s. 149-159
 - Särtryck ur: Göteborgs och Bohusläns fornminnestidskrift 1920. s. 7-22

 - Medförfattare Johan Alin.

 - Särtryck ur: Göteborgs och Bohusläns fornminnesförenings tidskrift. 1927
 - Särtryck ur: Bergens museums årsbok 1928. Historisk-antikvarisk rekke Nr.1

Utgivare

Referenser

Vidare läsning

Svenska arkeologer under 1800-talet
Danska arkeologer
Födda 1862
Avlidna 1928
Män
Hedersdoktorer vid Göteborgs universitet
Personer från Vordingborg
Alumner från Köpenhamns universitet
Alumner från Uppsala universitet
Svenska arkeologer under 1900-talet
Franz Beyschlag

Franz Beyschlag, född 5 oktober 1856 i Karlsruhe, död 23 juli 1935 i Berlin, var en tysk geolog och bergsman, son till teologen Willibald Beyschlag.

Beyschlag studerade bergsvetenskap i Berlin och Halle an der Saale och anställdes 1883 vid Preussens Geologische Landesanstalt und Bergakademie, där han 1907 avancerade till direktör och chef. Vid Bergsakademien var han verksam som lärare och dessutom ledde han utgivningen av den internationella geologiska kartan över Europa.

Beyschlag utövade ett mångsidigt författarskap, företrädesvis inom den praktiska geologin (bland annat tillsammans med Paul Krusch, Berlin, och Johan Herman Lie Vogt, Trondheim, Die Lagerstätten der nutzbaren Mineralien und Gesteine, andra upplagan 1914–21, tre band) samt var medutgivare av tidskriften "Zeitschrift für praktische Geologie".

Källor 

Tyska geologer under 1800-talet
Tyska professorer
Födda 1856
Avlidna 1935
Män
Personer från Karlsruhe
Tyska geologer under 1900-talet
Johan Herman Lie Vogt

Johan Herman Lie Vogt, född 14 oktober 1858 i Tvedestrand, död 3 januari 1932 i Trondheim, var en norsk mineralog och geolog, professor, bror till Ragnar Vogt.

Vogt blev student 1876 och cand. mineralogiæ 1880. Han blev 1881 amanuens vid metallurgiska laboratoriet i Kristiania, studerade bland annat vid Bergsskolan och Stockholms högskola, där han en tid var amanuens, utnämndes 1886 till professor i metallurgi vid Kristiania universitet samt var från 1912 professor i mineralogi och geologi vid Norges tekniske høiskole i Trondheim. 

Han företog under årens lopp företagit många studieresor i Norge, några även i Sverige, samt skrev utom uppsatser i facktidskrifter bland annat Norges ertsforekomster (1884-89), Salten og Ranen (1890), Dunderlandsdalens jernmalmfelt (1895), De nordsvenske jernmalmforekomster (1897-98; han arbetade ivrigt för Ofotenbanan), Die Silikatschmelzlösungen (två band, 1903-04) och Die Lagerstätten der nutzbaren Mineralien und Gesteine (1909-11, andra upplagan 1914-21, tre band, med Franz Beyschlag och Paul Krusch). Vogt var 1893 med om att uppsätta "Zeitschrift für praktische Geologie" i Berlin. Han tilldelades Wollastonmedaljen 1932.

Vogt invaldes som ledamot av svenska Vetenskapsakademien 1920.

Källor 

Norska geologer
Norska metallurger
Norska mineraloger
Norska professorer
Personer verksamma vid Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
Personer i Norge under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1858
Avlidna 1932
Män
Ugglan
Personer från Tvedestrands kommun
Konrad Keilhack

Friedrich Ludwig Heinrich Konrad Keilhack, född 16 augusti 1858 i Oschersleben, död 10 mars 1944 i Berlin, var en tysk geolog.

Keilhack disputerade 1881 för doktorsgraden i Berlin och inträdde i Preussens Geologische Landesanstalt, där han 1890 blev Landesgeolog och 1914 avdelningsdirigent och ledare för kartarbetena på slättområdet. År 1896 blev han docent och 1900 professor vid Bergsakademien.

Hans forskning behandlade så gott som uteslutande Nordtysklands kvartära bildningar. Han författade Lehrbuch der praktischen Geologie (1896; fjärde upplagan 1922) och utgav från 1901 "Geologisches Zentralblatt".

Källor

Externa länkar
Konrad Keilhack - biografi (tyska)

Tyska geologer
Tyska professorer
Födda 1858
Avlidna 1944
Män
Ugglan
Mons Penck

Mons Penck är ett högt berg på den sydöstra delen av den sida av månen som vetter mot jorden. Det fick sitt namn efter den tyske geografen Albrecht Penck. 

Berget är 4000 meter högt och har en diameter vid basen av 30 kilometer. Det har det lilla månhavet Sinus Asperitatis i nordost, de stora kratrarna Theophilus och Cyrillus i sydost och de mindre kratrarna Ibn Rushd i söder, Kant i västsydväst och Zöllner i nordväst.

Se även
Lista över månens berg
Lista över månens hav
Lista över månens kratrar

Källor
Rükl, Antonín, Mondatlas, Prag 1990

Penck, Mons
Krypkille

Krypkille är ett svenskt kortspel som spelas med en killekortlek. Spelet liknar det med den vanliga fransk-engelska kortleken spelade gurka. 

Korten delas ut så länge leken räcker och så att alla spelare får lika många kort. Överblivna kort läggs åt sidan. Det förekommer att man vid spel med tre, sex eller sju deltagare avstår från det sista utdelningsvarvet för att det ska kunna finnas ett antal okända kort som inte är med i den aktuella given.

Spelet är ett sticktagningsspel. Spelarna får valfritt sticka, det vill säga spela ett högre kort än de föregående, eller krypa, vilket innebär att man lägger det allra lägsta kortet man har på handen. Om två lika höga kort spelas, räknas det sist spelade som högst, utom i sista sticket då båda räknas som lika höga. Korten har samma rangordning som i enkortskille, med den skillnaden att Killen (Harlekin) alltid är högsta kort. 

Den eller de spelare som har det högsta kortet i det sista sticket blir utslagna och får inte delta i följande givar. På så sätt fortsätter spelet tills bara en spelare är kvar, som då blir spelets vinnare.

Varianter
Krypkille kan också spelas med överstickstvång, vilket innebär att man är tvungen att lägga ett högre kort än de föregående om man kan.

I stället för att låta spelare med högsta kort utgå ur spelet kan man räkna poäng och föra protokoll. I så fall ger lägsta kort i sista sticket 2 pluspoäng (om två lika låga kort spelats utdelas 1 pluspoäng för det först spelade) och högsta kort 1 minuspoäng.

Smygkille är en variant där spelarna får fem kort var i given och har möjlighet att byta ut ett eller två kort. I varianten ålandskille får spelarna ett kort var i den första given, två kort var i den andra given och så vidare uppåt så länge korten räcker. Därefter vänder man tillbaka igen med ett kort mindre för varje giv. Minuspoäng delas ut enligt en särskild värdeskala för de kort som spelas i det sista sticket.

Se även
 Enkortskille
 Femkortskille

Referenser

kortspel
Wilhelm von Branca

Carl Wilhelm Franz von Branca (även von Branco), född 9 september 1844 i Potsdam, död 12 mars 1928 i München, var en tysk geolog och paleontolog.

von Branca blev 1899 professor i geologi och paleontologi vid universitetet i Berlin och bedrev en mycket mångsidig forskningsverksamhet. Han utgav större arbeten rörande vulkanismen och olika fossila djurgrupper såsom bläckfiskar (Beiträge zur Entwicklungsgeschichte der fossilen Cephalopoden, 1873-80), ganoider, stegocefaler och däggdjur (Die menschenähnlichen Zähne aus den Bohnerzen der Schwäbischen Alb, 1898).

Källor 

Tyska paleontologer
Tyska professorer i geologi
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Geologer under 1800-talet
Geologer under 1900-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Potsdam
Födda 1844
Avlidna 1928
Män
Ugglan
Tysklands MotoGP 2008

Tysklands MotoGP 2008 ingick som tionde deltävling av arton i Roadracing-VM 2008 och kördes på Sachsenring söndag 13 juli 2008.

MotoGP 
I blött väglag tog VM-ledaren Dani Pedrosa initiativet och drog ifrån konkurrenterna med flera sekunder per varv. Efter fem varv kraschade han dock illa med en handfraktur som följd. Ledningen övertogs av Casey Stoner med Valentino Rossi närmast efter. Denne lyckades dock inte få kontakt med Stoner, utan kom in som tvåa i mål. Rossi övertog därmed VM-ledningen. Trea blev regnspecialisten Chris Vermeulen.

250GP

125GP

Källor 

2008 i Tyskland
MotoGP-tävlingar 2008
Djävulens advokat (dokumentärfilm)

För TV-serien med samma namn se Djävulens advokat (TV-serie).

Djävulens advokat är den svenska titeln på den franske regissören Barbet Schroeders dokumentärfilm om den kontroversiella franska advokaten Jacques Vergès. I filmen intervjuas Jacques Vergès och de olika terrorister som han försvarat.

Man får följa Vergès liv från studenttiden i Paris där han är god vän med Kambodjas diktator Pol Pot. Han blir känd när han försvarar Djamila Bouhired som är medlem i motståndsrörelsen Fronten för nationell frihet i Algeriet. Han redogör för sin nya försvarstaktik mot kolonialmakten Frankrike i domstolen, att skapa internationell uppmärksamhet kring rättegången. Taktiken lyckas och Djamila Bouhareds straff ändras till fängelse. Hon friges sedan och Vergès gifter sig med henne. Sedan beskriver filmen i kronologisk ordning hur hans kontakter med palestinska och tyska terrorister utvecklas. Till slut får man följa hur han försvarar nazisten Klaus Barbie ("Slaktaren från Lyon").

I Algeriet så finner filmens huvudperson sitt livs mest intensiva ögonblick. Allt är vackert, romantiskt och idealistiskt. Då i och med Algeriets frigörelse stannar allt och vår protagonist finner sig utan möjlighet att fortsätta i samma bana. Men för resten av livet längtar han tillbaka till att återuppleva dessa ögonblick. Paradoxalt blir han korrupt fast han strävar efter att fortsätta att vara ren. Han försöker återuppleva sin romans med Djamila och Algeriets frihetskamp men hans upprepningar blir bara en grotesk karikatyr. Det är samma tema som i Alfred Hitchcock film Studie i brott.

Kenneth Turan of Los Angeles Times skrev att det var den 3:e bästa filmen år 2007 (tillsammans med Into Great Silence), och J. Hoberman på The Village Voice skrev att den var den 8:e bästa filmen år 2007.
På filmsajten IMDb så har filmen betyg 7,2 av 10. Filmen har vunnit tre priser som bästa dokumentär.

Djävulens advokat är på många sätt ett dagsaktuellt dokument som berättar hur terror kan se ut inifrån.
Filmen kan betraktas som en rättegång mot Vergès. Anklagad för att försvarat nazister, terrorister som Carlos, afrikanska diktatorer, konstruktörer av de röda khmerernas folkmord allt detta bekostat av arabiska shejker och den nazistiske mångmiljonären, schweizaren François Genoud.

Källor

Externa länkar 
Djävulens advokat officiella webbsida med trailer

Filmer 2007
Filmer i regi av Barbet Schroeder
Franska dokumentärfilmer
Franskspråkiga filmer
Södermanlands runinskrifter Fv1948;289

Runinskrift Sö Fv1948;289 är en runsten vid Aspa, Ludgo socken. Den upptäcktes vid ett vägarbete 1937. I närheten finns Tingshögen vid Aspa löt och flera andra resta stenar, höjden på den närmast högen är drygt två meter.

Inskriften 

 

Detta är den äldsta kända förekomsten av namnet Svitjod som sedan skulle bli Sverige. Även Danmark står omnämnt liksom den lokala orten Rauninge.

Se även 
Lista över Södermanlands runinskrifter
Lista över runinskrifter i Nyköpings kommun
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor
 Med arkeologen Sverige runt, kap Södermanland av David Damell, sid 273, Forum 1987, 

 FMIS: (Läst 2008-07-20)
 Runstenar i Södmland (Läst 2008-07-20)
Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Nyköpings kommun
Kvarnmott

Kvarnmott (Ephestia kuehniella) är en insektsart i familjen Pyralidae.

Miljö
Den är ett ganska vanligt skadedjur runt om i världen och lever på frön. Man finner den ofta i mjöl (därav namnet), müsli och andra torra spannmålsprodukter, särskilt i lokaler där dessa lagras länge och i stora mängder. Till hemmet kommer de med matvaror och man upptäcker vanligen fjärilarna i skafferiet eller på köksväggarna.

Kvarnmott upptäcktes i Sverige första gången på 1890-talet.

Utseende och storlek
Den fullmogna kvarnmotten är blekt grå med mörka band och upp till 10-14 mm lång. Vingspannet är 20-28 mm. Larven är 12-19 mm lång och ofta nästan vit, med lite mörkare huvud.

Bekämpning
Viktigaste metoden att förhindra deras förökning är att noggrant hålla rent där spannmål förvaras, särskilt att inte lämna några som helst rester någonstans.

Källor

 

 

Fjärilar
Montgomery County, Kansas

Montgomery County är ett administrativt område i delstaten Kansas, USA. År 2010 hade countyt 35 471 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Independence.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 687 km². 1 671 km² av den arean är land och 16 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Wilson County - norr
 Neosho County - nordost
 Labette County - öst
 Nowata County, Oklahoma - sydost
 Washington County, Oklahoma - söder
 Chautauqua County - väst
 Elk County - nordväst

Orter 
 Caney
 Cherryvale
 Coffeyville
 Dearing
 Elk City
 Havana
 Independence (huvudort)
 Liberty
 Tyro

Källor
Montgomery County, Iowa

Montgomery County är ett administrativt område i delstaten Iowa, USA, med 10 740 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Red Oak.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 100 km². 1 098 km² av den arean är land och 2 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Pottawattamie County - nordväst
 Cass County - nordost
 Adams County - öst
 Page County - söder
 Mills County - väst

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1851
Candida (namn)

Candida är ett latinskt namn som är bildat av orden canditus, vit och candere som betyder glänsande. Den franska formen av namnet är Candide.

Den 31 december 2012 fanns det totalt 40 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Candida, varav 13 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag: saknas.
Namnet fanns i den svenska almanackan med namnsdag den 6 juni fram till 1774, då det utgick.

Personer med namnet Candida 
Candida, helgon

Övrigt 
Candida, pjäs av George Bernard Shaw
Candida, svamp

Källor

Kvinnonamn
Latinska förnamn
Halkbana

Halkbana, eller trafikövningsplats, är en anläggning som har vägbana med konstgjord halka. På halkbanan kan förare träna på att hantera trafiksituationer i halka under kontrollerade former. I Sverige ingår halkbanekörning som ett obligatoriskt moment i körkortsutbildningen.

Se även
 Gillingebanan

Externa länkar
Sveriges ALLA halkbanor och skid-car banor
Föreningen Sveriges Trafikövningsplatser, TÖP
Sveriges Skid-Car Banors Riksorganisation
Körkortsportalens sida om Riskutbildning

Trafik
Hans Sandberg (litteraturvetare)

Hans Olof Sandberg, född 8 april 1932 i Tranås i Säby församling i Jönköpings län,, död 20 maj 2017 i Uppsala, var en svensk litteraturvetare.

Sandberg forskade bland annat om Stig Dagerman och var redaktör för utgåvan av dennes samlade verk, där han även skrev tillhörande kommentarer. Han var även knuten till arbetet med att ge ut nationalupplagan av Strindbergs samlade verk, Strindbergsprojektet.

Sandberg utsågs till hedersdoktor vid Uppsala universitets historisk-filosofiska fakultet den 1 juni 2001.

Bibliografi i urval

Källor

Externa länkar 
 

Födda 1932
Avlidna 2017
Personer från Tranås
Män
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Svenska litteraturvetare under 2000-talet
Barbara Levick

Barbara Mary Levick, född den 21 juni 1931 i London, är en brittisk historiker som skriver om romersk historia. Hon har publicerat biografier om bland andra Claudius och Nero.

Källor

Brittiska historiker
Födda 1931
Levande personer
Kvinnor
Norden Light

Norden Light är en hårdrocksgrupp som bildades av Christer Mentzer och Johan Herlogsson i mitten av 1980-talet. Gruppen började under namnet Mentzer tills deras manager Börje Forsberg föreslog att de skulle byta till det nuvarande namnet. 

Norden Light fick framgångar i både Europa och Japan. De släppte en skiva på Sonet Records 1987, Shadows from the Wilderness, och spelade på skivan Scandinavium Metal Attack II. 

Norden Light medverkade med låten "No Escape" i den italienska filmen Opera från 1987.

Medlemmar 
Senaste medlemmar
Christer Mentzer – sång 
Michael von Knorring – trummor
Johan Herlogson – gitarr  
Sune "Peter" Jeansson – keyboard
Peter Bodefjord – basgitarr

Tidigare medlemmar
Björn "Nalle" Oscarsson 
Torben Ferm – trummor
Mats Olausson – keyboard

Diskografi 
Demo
Demo #2 (1988)
Studioalbum
 Shadows from the Wilderness (1987)

Referenser

Externa länkar 
 Spirit of metal – Norden Light
 Discogs – Norden Light
 Discogs – Shadows from the wilderness
 Rateyourmusic – Norden Light
 Glorydazemusic – Norden Light
 Strappadometalblog – Shadows from wilderness

Svenska metalgrupper
Östergötlands runinskrifter 104

Runinskrift Ög 104 är en runsten som står på en åker i Gillberga i Kaga socken strax norr om Linköping i Östergötland. Den är synlig från E4:an som här passerar.

Stenen 
Stenen kan utifrån drakhuvudet som är sett uppifrån dateras till 1010-1050. Den är ornerad med en runorm som med svansen lägger en snara runt sin egen hals. Året 1862 skrev Pehr Arvid Säve att stenen som låg på åkergärdet vid Gillberga: "ej sedan längesedan afslagen på ena hörnet, emedan den för arbetsfolket var hinderlig vid gärdslingsarbetet".

Inskriften

Tolkningar 
Eftersom en runa med säkerhet är utelämnad från trbin (dræpin) och trÍR (drœngR), är det sannolikt att även ailati står för ai[k]lati (Ævglandi). Härfärder till England antydes på ett flertal runstenar i Östergötland, på Englandsstenen Ög Fv1950;341 och på Ög 103 i Kaga inom samma socken, är det därför sannolikt att ailati ska tolkas som England och inte som Öland, vilket förmodligen skulle ske om ingen runa var utelämnad.

Se även
 Alfabetisk lista över runinskrifter
 Lista över Östergötlands runinskrifter

Källor 

Östergötlands runinskrifter
Runinskrifter i Linköpings kommun
Mats Pettersson (kickboxare)

Mats Pettersson, född maj 1983 i Skövde är en svensk kickboxare.

Mats Pettersson började sin idrottskarriär som innebandyspelare i Mullsjö AIS och kom som sådan att ta plats i innebandyns U19-landslag som 2001 vann VM-guld i innebandy.

2006 började Mats Pettersson med kickboxning. Fram till 2012 har Mats avverkat 62 matcher, två på TKO. I maj 2010 vann Mats SM-guld i 71 kg full contact low kick. 2011 tog Pettersson silver. 

Män
Födda 1983
Svenska innebandyspelare
Svenska kampsportare
Levande personer
Innebandyspelare i Mullsjö AIS
Personer från Skövde
Rolf Hochhuth

Rolf Hochhuth, född 1 april 1931 i Eschwege i Hessen, död 13 maj 2020 i Berlin, var en tysk dramatiker och författare.

Hochhuth arbetade som bokhandlare fram till 1955 och var sedan förlagsredaktör. Sin litterära debut gjorde han med dramat Der Stellvertreter, 1963 (Ställföreträdaren, 1963). Efter det levde han som författare i Schweiz.

Dramatik (urval) 
 Der Stellvertreter 1963 (filmatiserades 2002, se vidare Amen.)
 Die Soldaten 1967
 Lysistrate und die NATO 1972
 Tod eines Jägers 1976
 Juristen 1979
 Wessis in Weimar 1992
 Effis Nacht 1996

Bibliografi (urval) 
 Eine liebe in Deutschland 1978 (roman) (filmatiserades 1983 av Andrzej Wajda)

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Ställföreträdaren (Der Stellvertreter) (översättning Britt G. Hallqvist, Bonnier, 1963)
 Alan Turing: en berättelse (Alan Turing) (översättning Joachim Retzlaff, Symposion, 1988)
 Antigone i Berlin (översättning Lars Nyman, Läslust, 1988)

Källor

Noter

Tyska dramatiker under 1900-talet
Tyska dramatiker under 2000-talet
Tyska författare under 1900-talet
Tyska författare under 2000-talet
Tyska manusförfattare
Tyskspråkiga dramatiker
Tyskspråkiga författare
Bokhandlare
Personer från Hessen
Män
Födda 1931
Avlidna 2020
Voodoo Moon

Voodoo Moon är en amerikansk-kanadensisk TV-film från 2005 med filmmanus och regi av Kevin VanHook.

Handling
En demon förstör en hel stad och räddar en ung pojke och hennes syster. 20 år senare är systern en artist med telepatiska färdigheter, och brodern har blivit besatt av att jaga rätt på demonen som förstörde hans stad. Tillsammans slåss de för att förstöra den ondska som kan förgöra dem bägge.

Rollista

Externa länkar

Filmer 2005
Amerikanska skräckfilmer
Kanadensiska skräckfilmer
Renzo Rivolta

Renzo Rivolta, född 1908, död 1966, italiensk ingenjör och företagsledare, grundare av Iso Rivolta

Renzo Rivolta drev familjeföretaget Iso som bland annat tillverkade kylskåp. Familjen Rivolta tillhörde Milanos industrifamiljer. Rivolta lät under 1950-talet utveckla Isetta som blev en stor framgång för hans företag Iso. Under 1960 blev han genom Iso Rivolta känd som tillverkare av lyxiga sportbilar.

Referenser

Födda 1908
Avlidna 1966
Italienska ingenjörer
Grundare av bilindustri
Män