kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hermann von Boyen

Leopold Hermann Ludwig von Boyen, född 20 juni 1771 och död 15 februari 1848, var en tysk militär.

von Boyen blev stabskapten i preussiska armén 1799, överstelöjtnant och avdelningschef i krigsdepartementet 1810. 1812 tog han avsked som överste, men återinträdde i tjänst 1813 och deltog som stabschef vid 3:e armékåren i 1813-14 års fälttåg. Han blev generallöjtnant 1818, general av infanteriet 1840 och generalfältmarskalk 1847. von Boyen var 1807-12 medlem av den militära reorganisationskommissionen och en av Gerhard von Scharnhorsts främsta medhjälpare. Som krigsminister 1814-19 införde han den allmänna värnplikten i Preussen och genomförde lantvärnets organisation. 1819-40 levde von Boyen som privatman men var därefter ännu en period 1841-47 krigsminister. Efter sitt avsked valdes han till guvernör för invalidhuset.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö, 1939.

Preussiska generaler
Preussens krigsministrar
Födda 1771
Avlidna 1848
Män
Svensk uppslagsbok
Teater Narren

Teater Narren var en teatergrupp som bildades 1965 och blev en av de första fria teatergrupperna i Stockholm. 

Gruppen arbetade i början i före detta Arenateatern på Gröna Lund. Den hade sedan sin bas i Skärholmen och det sista året på biografen Reform på söder i Stockholm. Tidvis bedrevs en omfattande turnéverksamhet,  bland annat till Kuba. 
Gruppen bytte 1967 namn för en tid till "Narrens Verkstad".  Inspirerade av New Yorkgruppen La Mamas gästspel i Stockholm samma år ville man betona den unika skådespelarträningen.  Narrens centralgestalt var under hela verksamhetstiden regissören Hans Hellberg.  Efter att ha börjat med amerikanska avantgardepjäser blev repertoaren från 1969 allt mer revolutionär.  Narren upphörde 1981. 

Det första året bestod gruppen av Hans Hellberg, Bibi Nordin, Lottie Ejebrant och Leif Sundberg.

Uppsättningar
1966 Araminta May efter en novell av C.J.L. Almqvist. 
1967 Mannen från Minap efter en novell av ryssen Julij Daniel.
1967/68 "Pris" efter Sonja Åkessons collage av texter från reklam och veckotidningsnoveller. En Narrens Verkstadproduktion som spelades in av den finska televisionen 1968. 
1968 De amerikanska undergroundpjäserna Chicago (Sam Shepard) och Motell (Jean-Claude van Itallie).
1969 Flickan i Havanna (Elisabet Palo), ett spel om Kubas historia.
1969 Återkomst (Stig Billberg), ett spel om ett försök att inplantera nya erfarenheter i samhället. 
Någonting Gemensamt, ett spel om miljön. 
1970 Solidaritet-Arbetarmakt, ett spel om en strejk inspirerad av och delvis skapad tillsammans med gruvarbetarfamiljer i Malmberget. Pjäsen gavs även som radioteater 1971.
1971 En rövarhistoria, om arbetarklassens historia med utgångspunkt från Leo Hubermans Människans rikedomar. 
1973 Martin går igen, en uppföljare till Solidaritet Arbetarmakt.
1974 Dom har dödat en gitarr men folket har tusen åter (Dario Fo). 
1974 Det bultar och det bankar
1976 Sjappet med Hans Hellberg och Gudrun Östbye, en pjäs om folkhemmets baksida, gavs även som TV-teater.
1978 Kallocain-84, inspirerad av Kallocain (Karin Boye) och 1984 (George Orwell).

Referenser

Externa länkar
Teater Narrens arkiv, Musik- och teaterbiblioteket (Musikverket)

Teatergrupper i Sverige
Teater i Stockholm
Bildanden 1965
Upplösningar 1981
GameSWF

GameSWF är en öppen källkodsspelare för visning av SWF-filmer. Det är skrivet i C++. Programmet stödjer plattformarna Windows, Mac OS och Linux, med hjälp av GCC och MSVC. Den innehåller kod för visning med hjälp av OpenGL. GameSWF används av andra projekt med öppen källkod, till exempel Gnash. GameSWF är inför-alfa kod.

Se även 
Lightspark
Gnash
Swfdec
Flowplayer

Referenser 

Fri programvara och öppen källkod
Christer Thorvaldsson

Christer Thorvaldsson, född 1946 i Arvika, är en svensk violinist.

Thorvaldsson studerade två år för Manoug Parikian i London och fyra år för Endre Wolff. Han spelade i Sveriges Radios symfoniorkester under Sergiu Celibidache i tre år. Därefter anställdes han i Göteborgs Symfoniker och var  förste konsertmästare där från 1976 till pensionen 2010. Han har varit solist med den egna orkestern och många andra symfoniorkestrar. Thorvaldsson invaldes som ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien 1996.

Diskografi
1991 – Orchestraland : A Presentation of the Symphony Orchestra ; Concert for Two Violins and Strings (Björn Hallman)
1993 – Sibelius encore! : Neeme Järvi Conducting the Gothenburg Symphony Orchestra (Jean Sibelius)
1994 – Incantatio (Anders Hultqvist)
1994 – The Two Symphonies ; The Two Piano Concertos and Other Orchestral Music (Wilhelm Stenhammar)
1995 – Sonater nr 1–5 för violin och piano ; Karaktärsstycken för violin och piano (Emil Sjögren)
1997 – Lindegren, Byström, Sjögren

Referenser

Svenska violinister
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Födda 1946
Män
Levande personer
Personer från Arvika
Cheongsachorong

Cheongsachorong är en traditionell koreansk lykta. Det är bestod av en kombination av rött och blått sidennyanser och hänger ett ljus inuti kroppen. Den har även historiskt använts i bröllop, och på olika kulturella utställningar i Sydkorea idag. Nyligen har Cheongsachorong blivit symbol för G20-toppmötet Seoul 2010.

Belysning
Kultur i Korea
WP:Projekt Korea
COEX

COEX är en av största anläggningarna för konferenser och mässor i Sydkorea. COEX ligger i Gangnamdistriktet, Seoul. Det kan rymma cirka 200.000 människor.  COEX innehåller förutom konferenssalar och mässhallar även hotell, köpcentrum, bio, koreanska World Trade center-komplexet, COEX Aquarium och Seven Luck Casino.

COEX ligger i närheten av Samsung Station på linje 2 i Seouls tunnelbana.

Externa länkar
 http://www.coex.co.kr/eng/

Byggnader och anläggningar i Seoul
Mässor
Hotell i Sydkorea
WP:Projekt Korea
Konrāds Kalējs

Konrāds Kalējs, född 26 juni 1913 i Riga, Lettland, död 8 november 2001 i Melbourne, Australien, var en lettisk militär som kollaborerade med Nazityskland under andra världskriget.

Kalējs tillhörde Arājskommandot som deltog i mördandet av tiotusentals lettiska judar. Han var även befälhavare för vaktstyrkan i koncentrationslägret Salaspils, sydost om Riga. 

Efter andra världskriget tog sig Kalējs till Australien där han beviljades medborgarskap. Han emigrerade 1959 till USA. I mitten av 1990-talet spårades Kalējs upp av Office of Special Investigations som avslöjade hans förflutna. Han utvisades från USA och återvände så småningom till Australien, där han avled 2001, 88 år gammal.

Källor 
 Ezergailis, Andrew, The Holocaust in Latvia: 1941-1944: the Missing Center. Riga: Historical Institute of Latvia 1996.

Fotnoter 

SS-underofficerare
Lettiska militärer
Födda 1913
Avlidna 2001
Män
Lettiska SS-officerare
Renegater
Personer från Riga
The Actor

"The Actor" är en singel av det danska mjukrockbandet Michael Learns to Rock. Låten låg på bandets självtitulerade debutalbum  Michael Learns to Rock 1991. Bandet hade spelat låten regelbundet under sina Asienturnéer.

Listplaceringar
"The Actor" har blev framgångsrik på europeiska topplistan. Låten toppade den norska singellistan Charts. Den hördes också på svenska svenska singellistan, och den schweiziska singellistan.

På Tracks gjorde låten succé 1992 och blev det årets fjärde största hit.

Låtlista
MLTR - Greatest Hits

Listplaceringar

Listor

Referenser 

Danska sånger
Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 1991
Anders R. Öhman

Anders Ragnar Öhman, född 10 september 1925 i Engelbrekts församling i Stockholm, död 9 maj 2020 i Danderyd, var en svensk advokat och musikkännare.

Öhman avlade en jur.kand. vid Stockholms universitet 1950 och anställdes vid Adolf Öhmans advokatbyrå samma år. Han blev ledamot av Sveriges advokatsamfund och delägare i advokatbyrån 1955 och sedermera delägare i Advokatfirman Vinge från 1984. Han var lärare vid Grafinstitutet 1953–1962, vid Statens polisskola 1958–1963 och biträdande Notarius publicus 1958–1966.

Öhman var musikmedarbetare i Svenska Dagbladet 1949–1970, i Orkesterjournalen 1949–1977 och grundare och vd för grammofonbolaget Dictum-Phontastic AB från 1975. Han invaldes som ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien den 11 oktober 1984 och var akademiens preses 1989–1998.

Han var 1962–2017 ledamot av Samfundet De Nio, där han efterträdde Hjalmar Gullberg på stol nr 3 och innehavare av Vasaorden.

Anders Öhman var vän och rådgivare till Astrid Lindgren.

Priser och utmärkelser 
1984 – Ledamot nr 856 av Kungliga Musikaliska Akademien
1993 – H.M. Konungens medalj, 12:e storleken med Serafimerordens band
1998 – Medaljen för tonkonstens främjande
1998 – Riksförbundet Svensk Jazz's utmärkelse Basisten

Bibliografi

Referenser 

Svenska advokater
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Ledamöter av Samfundet De Nio
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Svenska jurister under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Födda 1925
Avlidna 2020
Män
Otto Nikolaus Witt

Otto Nikolaus Witt, född 31 mars 1853 i Sankt Petersburg, död 23 mars 1915 i Berlin, var en rysk-tysk kemist.

Witt var 1875–1879 förste kemist vid en färgfabrik i Bretford vid London, därpå lärare vid kemiskolan i Mühlhausen (Elsass), varefter han 1886 blev docent vid tekniska högskolan i Charlottenburg, där han 1891 blev professor i kemisk teknologi och 1898 rektor. 

Witt var en utmärkt organisatör och inlade stor förtjänst om, att undervisningen i kemisk teknologi uppnådde en så hög ståndpunkt i Tyskland. Han utförde även en stor mängd undersökningar i organisk och teknisk kemi, bland annat över aromatiska aminer och azoföreningar, naftalinderivat samt färgämnen, såsom krysoidin, safraniner, eurodiner och induliner. Till förklaring av de organiska färgämnenas natur utvecklade han redan 1876 sin berömda, genialiska kromoforteori. 

Witts kemiska arbeten, som till stor del publicerats i Berichte der Deutschen chemischen Gesellschaft, var av stor betydelse för tyska färgämnesindustrins utveckling. Han utgav även arbeten över sällsynta jordarter och över kiselalger. Dessutom författade han bland annat Wechselwirkungen zwischen der chemischen Forschung und der chemischen Technik, Die chemische Industrie des Deutschen Reiches im Beginne des 20. Jahrhunderts, Die deutsche chemische Industrie und der Krieg (1914-15) och Fünfzig Jahre Wissenschaft in der Ton-, Zement- und Kalkindustrie (1914). 

Witt uppsatte 1889 tidskriften "Prometheus", illustrerad veckotidskrift angående framstegen i industri och vetenskap, och var flitig medarbetare i denna ända till 1912. Han ägde omfattande språkkunskaper och var framstående som stilist och föreläsare.

Källor och noter

Ryska kemister
Personer verksamma vid Technische Universität Berlin
Forskare från Sankt Petersburg
Män
Födda 1853
Avlidna 1915
Ugglan
Bengt Cortin

Bengt Cortin, född 1907, död 1960, var en svensk mykolog och svampboksförfattare. Han betydde mycket för att popularisera många svampar i Sverige, inte minst trattkantarell som länge ansågs mindervärdig, och han intresserade sig för många olika sätt att konservera och tillaga svamp. 

Hans böcker innehåller rekommendationer om vissa svampars ätlighet som numera inte anses stämma, till exempel uppger han att röd flugsvamp är ätlig och god efter förvällning (se till exempel Svampar i färg, Färgserien, Almqvist & Wiksell 1956). Cortin tog sitt efternamn efter svampsläktet Cortinarius, spindelskivlingar. Han var mycket förtjust i dessa och rekommenderade de mildsmakande som matsvampar. Numera betraktas även flera av dessa som giftiga.

Källor

Födda 1907
Avlidna 1960
Svenska mykologer
Män
Jean-Baptiste Boyer-Fonfrède

Jean-Baptiste Boyer-Fonfrède, född 1766 och död 1793, var en fransk revolutionspolitiker.

Boyer-Fonfrède ägnade sig åt köpmansyrket, deltog med iver i franska revolutionen och invaldes 1792 i nationalkonventet, där han anslöt sig till girondisterna. Trots att Boyer-Fonfrède tillhörde den grupp inom partiet som stod jakobinerna närmast, delade han 1793 sina partivänners öde och avrättades i giljotinen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö, 1939.

Noter 

Franska politiker
Födda 1766
Avlidna 1793
Män
Nils Suber

Nils Harald Suber, född 11 juni 1890 i Dannike församling, Älvsborg län, död 24 april 1985 i Matteus församling, Stockholm, var en svensk mykolog och svampboksförfattare.

Som författare utgav han ett flertal svamprelaterade böcker, bl.a. I Svampskogen utgiven av Rabén & Sjögren, 1950 och Svamp till fest och vardag, Rabén & Sjögren, 1974.

Källor
 (betalvägg)

Nils Suber i Libris

Noter 

Födda 1890
Avlidna 1985
Svenska mykologer
Män
Svenska biologer under 1900-talet
Hjalmar Boyesen

Hjalmar Hjorth Boyesen, född 23 september 1848 och död 4 oktober 1895, var en norsk-amerikansk författare.

Boyesen utvandrade 1869 till USA, där han först var journalist, och därefter verkade som professor i tysk litteratur 1874-80 vid Cornell University, 1881-95 vid Columbia University. Utom en del litteraturhistoriska arbeten, bland vilka märks Goethe and Schiller with a commentary on Faust (1879) har Boyesen på engelska utgett en rad noveller, romaner, dikter och essayer, på sin tid mycket populära. Till svenska finns översatt Boyesens pojkbok The modern vikings (Vikingaättlingar, 1895).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö, 1939.

Noter

Amerikanska författare
Norska författare
Engelskspråkiga författare
Alumner från universitetet i Oslo
Alumner från Leipzigs universitet
Födda 1848
Avlidna 1895
Män
Före detta världsarv

Utnämningen av världsarv förknippas med mycken prestige. En världsarvsutnämning länder inte bara platsen heder, utan har också ekonomiska konsekvenser eftersom den stärker turismen. Världsarv kan förlora sin status om Världsarvskommittén fastställer att det utsedda området inte förvaltas eller skyddas korrekt. Först sätter dock kommittén upp objektet på sin lista över hotade världsarv och försöker därefter förhandla med de lokala myndigheterna för att åtgärda situationen. Om man misslyckas lösa situationen återkallar kommittén dess status.

Objekt borttagna från världsarvslistan

Arabiska antilopreservatet i Oman 2007
2007 blev Omans Arabiska antilopreservatet det första objektet som togs bort från världsarvslistan. Reservatet hade varit ett världsarv sedan 1994. Tjuvjakt och försämrade habitat hade nästan utplånat oryxpopulationen. Strykningen skedde i enlighet med Omans regerings önskemål, då denna reducerat reservatets areal med 90 procent efter att olja hittats på platsen. Endast fyra oryxpar kunde räknas in när reservatet förlorade sin världsarvsstatus.

Elbes dalgång i Dresden i Tyskland 2009
Den 25 juni 2009 röstade Världsarvskommittén för att ta bort Elbes dalgång i Dresden på grund av Waldschlößchenbron som höll på att byggas sedan 2007 och skulle komma att tudela dalgången. Det 20 kilometer långa området blev världsarv 2004. Strykningen föregicks av en lång och utdragen kamp mellan Dresdens lokala myndigheter för bron och deras motståndare. Ett tunnelalternativ avfördes på grund av kostnaderna. Bron invigdes 2013.

2005 hölls en folkomröstning om brobygget utan att väljarna upplysts om att världsarvsstatusen stod på spel. Året efter sattes området upp på listan över hotade världsarv, vilket förlängdes fram till 2008. Då brobygget trots detta fortlöpte avslogs en andra förlängning, och vid kommitténs möte i Sevilla röstade 14 mot 5 för att stryka området från världsarvslistan.

I en opinionsundersökning angående brobygget uppgav en majoritet av de tillfrågade lokalinnevånarna att Dresden kan klara sig utan världsarvstiteln. Strykningen innebar dock att statligt finansiellt stöd försvann och har kallats för en ”pinsamhet” då Tyskland blev det första landet i Europa som förlorat ett världsarv.

Liverpool 
År 2021 förlorade Liverpool sin status som världsarv till följd av för många nybyggnationer och rivningar i hamnmiljön.

Referenser

 
Före detta världsarv
Singapores Grand Prix 2010

Singapores Grand Prix , officiellt 2010 Formula 1 SingTel Singapore Grand Prix, var en Formel 1-tävling som hölls den 26 september 2010 på Marina Bay Street Circuit i Singapore. Det var den femtonde tävlingen av Formel 1-säsongen  och kördes över 61 varv. Vinnare av loppet blev Fernando Alonso för Ferrari, tvåa blev Sebastian Vettel för Red Bull och trea blev Mark Webber, även han för Red Bull.

Kvalet 

Noteringar:
  — Jaime Alguersuari startade från pit lane.
  — Nico Hülkenberg fick fem platsers nedflyttning för ett otillåtet växellådsbyte efter loppet i Monza.
  — Felipe Massa misslyckades med att sätta en kvaltid i Q1.
  — Ferrari bytte ut Massas växellåda och motor – hans nionde för säsongen – efter stoppet i Q1. Massa kunde inte få något straff då han redan hade misslyckats med att få en kvaltid.

Loppet 

Noteringar:
  — Adrian Sutil blev straffad med 20 sekunders tillägg efter loppet, för att ha tagit en fördelaktig position på sjunde svängen i första varvet.
  — Efter en protest från stallet Force India, fick Nico Hülkenberg 20 sekunder tillägg för att ha tagit en fördelaktig position.

Ställning efter loppet 

Förarmästerskapet

Konstruktörsmästerskapet

 Notering: Endast de fem bästa placeringarna i vardera mästerskap finns med på listorna.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 ”2010 Formula 1 SingTel Singapore Grand Prix (Qualifying)” (på engelska). Formula1.com. 26 september 2010. Läst 12 september 2014.
 ”2010 Formula 1 SingTel Singapore Grand Prix (Race)” (på engelska). Formula1.com. 25 september 2010. Läst 12 september 2014.

Externa länkar 
 

2010 i Singapore
Singapores Grand Prix
Anders Öhman

Det finns flera personer som heter Anders Öhman:

Anders Öhman (professor), professor i litteraturvetenskap
Anders Öhman (journalist)
Anders R. Öhman, advokat, preses i Musikaliska Akademien
Anders "Linus" Öhman, bowlingspelare
Friedrich Rüdorff

Friedrich Rüdorff, född den 3 november 1832 i Werl, Westfalen, död den 29 november 1902 i Charlottenburg, var en tysk kemist.

Rüdorff var professor i kemi vid tekniska högskolan i Charlottenburg, för vilken han var rektor 1886-87. Han påvisade genom utförliga undersökningar över köldblandningar och över saltlösningars fryspunkt den så kallade Blagden-Rüdorffs lag, vilken innebär att fryspunktsnedsättningen hos lösningar (inom vissa gränser) är proportionell mot lösningarnas koncentration. I själva verket hade denna lag upptäckts redan 1788 av Charles Blagden, men råkat i glömska, tills den 1861 återupptäcktes av Rüdorff. Han är vidare känd som författare till elementära läroböcker i kemi, som fick vidsträckt användning, bland annat Grundriss der Chemie für den Unterricht an höheren Lehranstalten (1868; 16:e upplagan 1913).

Källor

Noter

Tyska professorer i kemi
Personer verksamma vid Technische Universität Berlin
Kemister under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1832
Avlidna 1902
Män
Ugglan
Suber

Suber är ett svenskt efternamn. Det kan avse:

 Hjalmar Suber (1858–1926), läkare
 Margareta Suber (1892–1984), författare och översättare
 Nils Suber (1890–1985), svampexpert

Svenska efternamn
Bente Juncker

Bente Juncker, född 9 maj 1944 i Slagelse, är en dansk politiker och f.d. socialminister. Hon tillhörde det nu nedlagda partiet Centrum-Demokraterne.

Biografi 

Bente Juncker växte upp med sin moder, Mathilde Hjorslev, som arbetade inom det danska försvaret. Juncker blev inskriven i den franska skolan i Köpenhamn, varifrån hon tog realexamen. Hon arbetade sedan en kort tid som sekreterare vid Københavns Telefon Aktieselskab (KTAS) 1962-1963 innan hon började studera på den matematiska linjen vid Akademisk Studenterkursus, en form av aftonskola och vuxenutbildning på gymnasienivå. Hon tog studentexamen 1966 och inledde därefter studier i ekonomi vid Köpenhamns handelshögskola. Hon hoppade dock av studierna och återgick till sitt arbete vid KTAS, där hon stannade fram till 1968.
 
1968-1973 var hon hemmafru efter att ha gift sig med revisorn Torben Peter Juncker. Hon valde därefter att engagera sig i det då nybildade partiet Centrum-Demokraterne, som leddes av den f.d. socialdemokraten Erhard Jakobsen. 1974 blev hon styrelseledamot i partiavdelningen i Hørsholm. Hon lämnade denna styrelse 1978 för att tillträda arbetet som sekreterare vid Centrum-Demokraternes huvudkontor. Året efter kandiderade hon till Folketinget och blev invald 1981 och representerade partiet i bland annat skatteutskottet, utbildningsutskottet och socialutskottet, varav som ordförande för de två förstnämnda. 1986 skiljde hon sig från sin man och flyttade ihop med politikern Uffe Thorndahl, som satt i Folketinget först för Fremskridtspartiet och sedan för Det Konservative Folkeparti.

1993 avgick den borgerliga koalitionsregeringen och en ny koalitionsregering bestående av Socialdemokraterne, Centrum-Demokraterne, Kristeligt Folkeparti och Radikale Venstre tillträdde. Vid denna tidpunkt var Juncker gruppordförande för Centrum-Demokraterne i Folketinget, och försökte som sådan att få genomslag för sitt partis politik efter ett antal av år av kompromisser under Poul Schlüters borgerliga koalitionsregeringarna under 1980-talet. I en omdaning av den socialdemokratiskt ledda koalitionsregeringen 1994 utsågs Juncker till ny socialminister och efterträdde Socialdemokraternas Karen Jespersen. Arbetet som minister varade dock bara i två veckor, då det kom fram att Juncker och Thorndahl hade riktat klagomål gentemot handikappade människor som bodde på en institution bredvid parets sommarstuga i Råbymagle på Møn. Klagomålen gick bland annat ut på att grannarna förde mycket oljud och Juncker hade anklagat den ansvariga institutionens ledare för sexmissbruk av de handikappade grannarna. Denna svarade med att dra saken inför domstol, vilket fick som följd att Juncker tvingades att avgå som minister. Hon blev även utesluten ur partiet och verkade som politisk vilde fram till valet 1994, för att sedan återgå till att bli hemmafru.

1991 utsågs Juncker till riddare av Dannebrogsorden.

Referenser 
Noter

Tryckta källor
 Larsen Jytte, red (2001) (på dan). Dansk kvindebiografisk leksikon. København: Rosinante. Libris 8239771. 

Levande personer
Födda 1944
Kvinnor
Danmarks socialministrar
Danska ministrar från Centrum-Demokraterne
Folketingsledamöter från Centrum-Demokraterne
Så sänktes Barings Bank

Så sänktes Barings Bank (engelska Rogue Trader) är en bok från 1996 där Nick Leeson, som genom vidlyftiga finansiella spekulationer sänkte Barings Bank, ger sin egen version av det som verkligen hände.

Allt började, enligt Leeson, då han ville hjälpa en nyanställd kontorsflicka som genom slarv orsakat en större förlust. Då skapade han det berömda 88888-kontot, ett misstagskonto, där förlusten gömdes undan. Efterhand ökade förlusterna och Leeson började då att spekulera allt våldsammare för att vinna tillbaks pengarna. Han lärde sig också under processen hur lätt det var att föra revisorer och ansvariga chefer bakom ryggen, ända tills han själv insåg att allt var på väg att falla samman. Då bestämde han sig för att fly.

Boken blev film 1999, med titeln Rouge Trader och Ewan McGregor i huvudrollen.

Källor 

Facklitteratur 1996
Barkarby handelsplats

Barkarby handelsplats är ett köpcentrum i Barkarby i kommundelen Barkarby-Skälby i Järfälla kommun norr om Stockholm vid motorvägen E18. Handelsplatsen öppnade 1994 och har senare byggts ut ett antal gånger. Idag finns över 80 butiker. Bland annat finns här ett Ikea-varuhus och Stockholm Quality Outlet som är en stormarknad för fabriksförsäljning. Andra representerade butikskedjor är till exempel Bauhaus, Plantagen, Mio möbler och Elgiganten.

Tidningen Fastighetsvärlden listade i november 2017 Barkarby handelsplats som Sveriges tredje största handelsplats med en omsättning på 5,8 miljarder kronor år 2016 och en butiksyta på totalt 132 000 kvadratmeter. 

År 2014 listade HUI Research Barkarby handelsplats som Sveriges näst största handelsplats, efter Kungens kurva. Under 2015 gick enligt HUI Researchs mätning Gekås förbi Barkarby handelsplats som den näst största handelsplatsen efter Kungens kurva.

Se även
Barkarby flygfält

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Köpcentrum i Stockholms län
Byggnader och anläggningar i Järfälla kommun
Barkarby-Skälby