kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Edward Coke (1552–1634)

Sir Edward Coke, vanligen kallad lord Coke, född den 1 februari 1552 i Mileham, Norfolk, död den 3 september 1634 i Godwick, Norfolk, var en engelsk domare och juridisk författare.

Biografi

Coke gjorde en synnerligen snabb karriär som advokat, blev 1589 medlem av underhuset, utnämndes 1592 till solicitor general, 1593 till underhusets talman och 1594 till attorney general. Som kronans advokat i de många högförräderimålen från och med 1600 visade han en även för den tiden ovanlig hjärtlöshet. År 1606 blev han emellertid överdomare vid court of common pleas; och efter att förut ha varit ett föga nogräknat verktyg åt kungamakten, övergick han nu till att bli den mest ihärdige försvararen av den bestående rätten och undersåtarnas frihet gentemot Jakob I:s och sedermera Karl I:s försök till maktutvidgning. 

Coke behärskades härvid obestridligen av en ytterligt trång och pedantisk juridisk formalism och leddes i hög grad av yrkesavund mot de makter, som ville inkräkta på common law-domarnas befogenheter. Det är å andra sidan uppenbart, att just hans konservativa fasthängande vid den formalistiska sedvanerätten varit ett av de starkaste bålverken mot enväldets seger i England. Han fick sålunda – under ständiga tvister med Jakob I – flera viktiga rättsregler fastslagna, bland annat den att kungen inte av egen maktfullkomlighet kunde göra något straffbart som inte var det enligt allmän lag. 

År 1613 flyttades Coke mot sin vilja, genom sin ständige medtävlare Francis Bacons inflytande, till platsen som överdomare vid King's Bench, men blev samtidigt medlem av privy council. År 1616 bröt emellertid onåden in över honom, i det att han suspenderades från sitt domarämbete. Från 1620 var han en av oppositionens inflytelserikaste och djärvaste talare i parlamentet. Åren 1621–1622 hölls han också häktad i Towern. Det var på hans förslag, som den ryktbara petition of right 1628 blev antagen av parlamentet. Cokes anseende som jurist var länge nästan enastående, och faktiskt skapade han en god del av den på prejudikat uppbyggda engelska common law. 

Hans Reports (11 delar, 1600–1615; del 12–13 utgavs oavslutade efter hans död 1656 och 1659 – sedan kungen, som först bemäktigat sig dem, tvungits att lämna dem ifrån sig) är till formen referat av domar. Han har dock utvidgat dem till juridiska avhandlingar, och Coke har tydligen i många fall låtit sin egen mening träda i stället för domarens. Trots detta har stora delar därav åberopats som gällande rätt i flera hundra år. Cokes andra stora verk är Institutes of the laws of England (4 delar 1628–1644; av del 1 utkom 9:e upplagan 1680 och 19:e upplagan 1832), som består av juridiska avhandlingar (1:a delen, kallad Coke upon Littleton, är en långt äldre skrift, som Coke försett med kommentar) och lagar med kommentar.

Källor

Tryckta källor

Noter

Alumner från Universitetet i Cambridge
Alumner från Trinity College, Cambridge
Brittiska domare
Engelska jurister
Jurister under 1500-talet
Jurister under 1600-talet
Personer i England under 1500-talet
Personer i England under 1600-talet
Födda 1552
Avlidna 1634
Män
Ugglan
Edward Coke (1758–1837)

Edward Coke, född 1758, död 1837, var en brittisk politiker och godsägare.

Edward Coke var andre son till Wenman Coke och yngre bror till Thomas Coke, den firade Coke av Norfolk, som senare blev earl av Leicester. Han var High Sheriff of Derbyshire 1819.

Hans huvudsakliga intressen fanns i Derbyshire, där han bodde på Longford Hall och han satt i underhuset för valkretsen Derby i Derby från 1780 till 1817, med ett kort avbrott 1807 då han ersatte sin bror i Norfolk.

Källor

Noter

Brittiska godsägare
Brittiska parlamentsledamöter
Födda 1758
Avlidna 1837
Män
Godsägare under 1800-talet
Longford Hall, Derbyshire

Longford Hall är en 1500-talsherrgård i Longford i Derbyshire. 

Mangårdsbyggnaden byggdes för familjen de Longford. När denna dog ut omkring 1620 ärvdes godset av Sarah Reddish, som äktade Clement Coke, yngre son till sir Edward Coke, Lord Chief Justice av Holkham Hall, Norfolk. Deras son Edward blev upphöjd till baronet 1641 och var High Sheriff of Derbyshire 1646.

År 1750 ärvdes egendomen av släktingen Wenman Roberts. Roberts, som senare även övertog Holkham Hall, ändrade sitt namn till Coke. Hans son Thomas William Coke upphöjdes till earl av Leicester 1837. Longford Hall ärvdes av den yngre sonen Edward Coke.

Huset ändrades mycket omkring 1762 av arkitekten Joseph Pickford till H-form; två långa flyglar i tre våningar omger ett  centralt block. En eldsvåda härjade senare huset och förstörde det centrala partiet och mycket av de övre våningarna. Det återställdes 1960 men de övre våningarna är nu endast en fasad.

Källor

Sevärdheter i Derbyshire
Byggnader och anläggningar i Derbyshire
Longford Hall

Longford Hall är namn på bland annat tre engelska herrgårdar:

 Longford Hall, Derbyshire
 Longford Hall, Greater Manchester
 Longford Hall, Shropshire
Gjemselund stadion

Gjemselund stadion är en fotbollsarena i Kongsvinger i Norge och hemmaplan för Kongsvinger IL Toppfotball, som spelar i Norges näst högsta fotbollsserie(2016), Obosligaen (divisjon 1). Arenan kan bara användas för fotboll sedan den belades med konstgräs 2009. Tidigare kunde den även användas för friidrott. Publikrekordet, 6 790 åskådare, är från den 26 juni 1983 , men kapaciteten har därefter minskat både på grund av regeländringar och ombyggnader och är idag 5 202 .

Kongsvinger kommun övertog Gjemselund den 1 oktober 1963. I kommunal ägo byggdes ståplatsläktaren 1982 och huvudläktaren med sittplatser 1986-1987. En ny gräsmatta anlades 1990.

2008 startade kommunen i samarbete med Kongsvinger IL bolaget Kongsvinger Sportsanlegg AS, som övertog ansvaret för driften och utbyggningarna av kommunens idrottsanläggninger inklusive Gjemselund stadion. Det hölls även en arkitekttävling för hela Gjemserudsområdet, där en ny sportanläggning ingick. Den 5 april 2009 öppnade den nya konstgräsbanan officiellt med en utsåld seriestart mot lokalkonkurrenten Hamarkameratene. Samma år fick arenan även nya strålkastarmaster. När uppflyttningen till Tippeligaen senare blev klar, delades ståplatsläktaren i två och flyttades till bakom vardera målet. En ny sittplatsläktare byggdes samtidigt.

Källor

Fotbollsanläggningar i Norge
Sport i Kongsvinger
Skridskoanläggningar i Norge
Wacław Berent

Wacław Berent, född 28 september 1873 och död 22 november 1940, var en polsk författare.

Berent har utgett flera romaner, bland annat Yrkesmannen (1898), Murkenhet (1903), och andra i sorgfälligt utarbetade realistisk stil, ofta med starkt symboliskt inslag. Han tog mycket inflytande av Stanisław Przybyszewski och Friedrich Nietzsche. Bland hans senare romaner märks främst medeltidsromanen "De levande stenarna".

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Polska författare under 1800-talet
Polska författare under 1900-talet
Polskspråkiga författare
Födda 1873
Avlidna 1940
Män
Lundaborg

Lundaborg är en fornborg i Blackstads socken i Tjust i nuvarande Västerviks kommun. 

Borgen ligger cirka 500 m sydväst om torpet Lundaborg. Den är placerad på en höjd, 110 meter över havet och muren förstärks av branta stup på dess flesta sidor. Den har en yta på cirka 200 x 90 meter. På en del ställen syns rester efter kallmurade vallar.

Se även
Fornborgar i Småland

Källor
Fornminnesregistret: 

Fornborgar i Småland
Byggnader och anläggningar i Västerviks kommun
William Beresford, 1:e viscount Beresford

William Carr Beresford, 1:e viscount Beresford, hertig av Elvas, född 2 oktober 1768, död 8 januari 1856, var en brittisk militär. Han var illegitim son till George Beresford, 1:e markis av Waterford.

Efter att med utmärkelse ha tjänat i Indien, Egypten och Sydafrika sändes Beresford 1805 till Sydamerika, närmast för att erövra Argentina. Han intog Buenos Aires, men måste på grund av den spanska kolonialarméns överlägsenhet kapitulera. 

Beresford rymde efter sex månader och sändes 1809 till Portugal för att reorganisera landets armé, ett uppdrag han fullföljde med stor skicklighet. Han deltog därefter i striderna mot Napoleon I på Pyreneiska halvön. 

År 1819 avskedades Beresford ur portugisisk tjänst i samband med revolutionen. År 1821 blev han medlem av Privy Council och 1828 inträdde han i Wellingtons ministär men avgick redan 1830 och drog sig sedan tillbaka från det offentliga livet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar 
 

Brittiska generaler
Personer i Napoleonkrigen
Storbritanniens ministrar
Engelsk adel
Portugisisk adel
Brittiska politiker under 1800-talet
Brittiska militärer under 1800-talet
Födda 1768
Avlidna 1856
Män
Svensk uppslagsbok
Kasimirsborgs fornminnesområde

Kasimirsborg är en forntida boplats med gravområde beläget en kilometer söder om Casimirsborgs herrgård i Gamleby socken i Tjust, Västerviks kommun i Småland. 

Boplatsen av bronsålderskaraktär ligger i en avtrappande slänt ner mot Gamlebyviken, där terrängen mest består av öppen hagmark, kontra morän och hällar, som omkransar en uppodlad dalsänka. Sju röjda ytor och sexton skärvstenshögar har påträffats i området och bland det femtiotal gravar som förekommer i boplatsens närhet, är en stenfylld skeppsformig stensättning, sex mindre stenkistor, i övrigt ett antal gravrösen och  runda stensättningar. På de utspridda hällarna finns flera hällristningar vars motiv består av hjulkors, fotsulor och människofigurer. Därtill finns sju tydliga skålgropsförekomster. 

Nordväst om herrgården är en fornborg belägen.

Se även
Fornborgar i Småland

Källor
 Fornminnesregistret, Riksantikvarieämbetet
 Med arkeologen Sverige runt, utg. 1987, kap Småland sid 162, av Lennart Klang
 Västerviks tidningen

Externa länkar 
Riksantikvarieämbetet, .
Riksantikvarieämbetet, .
Riksantikvarieämbetet, , (fornborg).

Fornminnen i Småland
Västerviks kommuns historia
Hällristningar i Sverige
Fornborgar i Småland
Gravrösen i Sverige
Förhistoriska boplatser i Sverige
Yangdong av Gyeongju

Yangdong av Gyeongju (Yangdongs folkby) är en traditionell by från Joseondynastins tid. Byn ligger i Gangdong-myeon, 16 km nordost om Gyeongju, Gyeongsangbuk-do, Sydkorea, vid floden Hyeongsan. Berget Seolchang ligger norr om byn. Samhället har av landets regering fått status som Viktigt folklorematerial nr 189.

Storleken, bevarandegraden, antalet kulturella tillgångar, traditionalism, den vackra naturen omkring bidrar alla till Yangdongbyns betydelse. Den är även ett bra exempel på yangbans (koreanska aristokratins) levnadssätt och ny-konfucianistiska traditioner.

Överblick

Byn grundades av Son So på 1400-talet. Hushållet av klanen Wolseong Son placerades på en lovande plats enligt koreansk "pungsu" (geomanti). Son So och hans fru, dotter till Yu Bok Ha som också hade en dotter som gifte sig med Yi Beon av Yeogang Yi.  Giftermålet gav en av de arton visa männen i Korea, Yi Unjeok.

Även om en del av byn inte bebodd, har större delen av byn över 160 tegel- och halmtäckta tak på husen byggda på olika håll i den täta skogen. Femtiofyra historiska hem, över 200 år gamla, har även bevarats. Byn har bevarat sedvanor såväl som traditionella byggnader i arkitektonisk stil från Joseondynastins tid. Seobaekodang är huvudgården för Wolseong Sonfamiljen. Mucheomdang, är huvudgården för Yeogang Yifamiljen Skatt nr 411). Hyangdan är Nationalskatt nr 412. Ihayangjeon- och Simsujeongpaviljongen samt Ganghakdangs byskola är även intressanta byggnader i byn såväl som Gwangajeong (Skatt nr 442) och Sonsoyeongjeong (Skatt nr 1216). Tonggamsokpyeon, en bok tryckt på flyttbar metalltyp och National Treasure No. 283, finns även i byn.

Betydande folkmaterial i byn är bland annat:  Seobaekdang (nr 23), Nakseondang (nr 73), Sahodang (nr 74), Sangchunheon (nr 75), Geunam Manor (nr 76), Dugok Manor (nr 77), Sujoldang (nr 78), Ihyangjeong (nr 79), Suunjeong (nr 80), Simsujeong (nr 81), Allakjeong (nr 82), and Ganghakdang (nr. 83).

Andra kulturtillgångar omfattar: Jeokgae Gongsin Nonsang Rokgwan (Materiell kulturtillgång nr 13), Sonsos testamente (Materiell kulturtillgång nr 14), Tallträd i Yangdong (Monument nr 8), Daeseongheon (Folkmaterial nr 34), Son Jong-ro Jeongchungbigak (Kulturtillgång material nr 261), Gyeongsan Seodang (Folkmaterial), Dugok Yeongdang (Folkmaterial).  
Byn följer bergets och dalens topografi och har formen som ett Hanjatecken. Denna ordning har varsamt bevarats. Hemmen för klanerna Wolseong Son och Yeogang Yu, såväl som deras ättlingars hem ligger på höga platser i bergen och dalen. De lägre klassernas hem, kännetecknade av deras halmtäckta tak byggdes lägre ner. Byns organisation ger en inblick i den stränga sociala indelningen som kännetecknar Joseondynastins samhälle. Charles, prins av Wales besökte Yangdong 1993.

Referenser

Externa länkar 

 Website of Yangdong Village
 UNESCO
 World Heritage in Korea (pdf)

Världsarv i Sydkorea
Världsarv inskrivna 2010
WP:Projekt Korea
Norra Gyeongsang
Yangdong

Yangdong är ett stadsdistrikt i Yangjiang i Guangdong-provinsen i sydligaste Kina.

WP:Projekt Kina
Charles Beresford, 1:e baron Beresford

Charles William de la Poer, 1:e baron Beresford av Memmeh och Curraghmore, född 10 februari 1846, död 6 september 1919, var en brittisk amiral.

Beresford blev officer 1866, konteramiral 1897 och amiral 1906. Han åtföljde som adjutant prinsen av Wales på en resa till Indien 1875-76 och till hörde under expeditionen till Egypten 1884–1885 Garnet Joseph Wolseleys stab. Åren 1886–1888 var Beresford amiralitetslord och inlade därunder stora förtjänster om brittiska flottans utveckling. Han var högste befälhavare över medelhavsflottan 1900–1902 och 1905-07 samt över kanalflottan 1903–1905 och 1907–1909, vilken befattning han 1909 avgick från på grund av meningsskiljaktigheter med amiralitetet. År 1911 tog han avsked från flottan. Åren 1874–1916 var Beresford upprepade gånger ledamot av underhuset. Därefter upphöjdes han till peer. Han utgav även bland annat Nelson and his times (1898), The break up of China (1899) och Memoirs (1914).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar 
 
 

Brittiska amiraler
Brittiska parlamentsledamöter
Engelsk adel
Brittiska politiker under 1800-talet
Brittiska politiker under 1900-talet
Brittiska militärer under 1800-talet
Brittiska militärer under 1900-talet
Födda 1846
Avlidna 1919
Män
Svensk uppslagsbok
Akersgata

Akersgata är en cirka 900 meter lång gata i centrala Oslo som löper från Akershus fästning till Hammersborg, där den delar sig i Akersveien och Ullevålsveien. Den kallades tidigare för Norges Fleet Street eftersom tidningarna Aftenposten, VG och Dagbladet hade sina redaktioner där. 2003 flyttade Aftenposten och 2008 Dagbladet så att det bara var VG kvar. 2014 flyttade Aftenposten tillbaka från Postgirobygget till Akersgata 55, i samma byggnad där VG ligger.

Källor 

Gator i Oslo
Ilja Berezin

Ilja Nikolajevitj Berezin (ryska: Илья Николаевич Березин), född 31 juli (gamla stilen: 19 juli) 1818 i guvernementet Perm, död 3 april (gamla stilen: 22 mars) 1896 i Sankt Petersburg, var en rysk orientalist. Han blev en banbrytare för turkologin som självständig vetenskap.

Berezin företog 1842-45 på ryska regeringens bekostnad en vetenskaplig resa genom Persien, Mesopotamien, Mindre Asien, Syrien och Egypten och utnämndes 1846 till professor i turkiska vid universitetet i Kazan. År 1848 anträdde han en vetenskaplig resa till Sibirien, och 1852 undersökte han ruinerna av den gamla staden Bulgar. År 1855 förflyttades han till Sankt Petersburg som professor i turkisk-tatariska språk och konservator vid orientaliska myntsamlingen. 

Uöver den orientaliska avdelningen av den stora ryska encyklopedin (1872-79) författade Berezin, till större delen på ryska, dels resebeskrivningar, såsom "Resa till Dagestan och Transkaukasien" (1850) och "Resa i norra Persien" (1852), dels språkliga arbeten, bland annat "Supplement till Kasem Begs turkiska grammatik" (1847), "Persisk grammatik" (1853), Recherches sur les dialectes musulmans (1848-53) och "Turkisk krestomati" (1876-90), dels historiska arbeten, såsom "Mongolernas invasion i Ryssland" (1852-54) samt Rasjid ed-dîns mongoliska historia i rysk översättning jämte den persiska grundtexten (tre band, 1858-65).

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Ryska lingvister
Ryska professorer
Födda 1818
Avlidna 1896
Män
Ugglan
Personer från Perm kraj
Iris-Hornsbergs trädgårdskoloni

Iris-Hornsbergs trädgårdskoloni var en koloniträdgård i Hornsberg på nordvästra Kungsholmen i Stockholm. Kolonin anlades 1909 och revs i början av 1930-talet.

Vid början av 1920-talet fanns det nio koloniområden på Kungsholmen med mer än 900 lotter. Den äldsta var Stadshagen (vid dagens Stadshagens idrottsplats), som kom till 1905 genom Anna Lindhagens initiativ. Kolonin hade cirka 25 lotter och lades ner omkring 1925. Karlbergs-Bro koloniförening vid Karlbergskanalen är numera den enda kvarvarande koloniträdgården på Kungsholmen.

Iris-Hornsberg anlades 1909 söder om Lindhagensgatan tillsammans med Stora Hornsbergs trädgårdskoloni och Majblommans trädgårdskoloni som låg norr om Lindhagensgatan. Tillsammans bildade de ett stort koloniområde med över 500 lotter.

På 1930- och 1940-talen stadsplanerades västra Kungsholmen och markområdena kring Lindhagensgatan avsattes för kontors-, industri- och bostadsändamål. Iris-Hornsberg minskade i takt med utbyggnaden av Hornsberg och hade 1934 fortfarande 128 lotter. 

Där Iris-Hornsberg låg uppfördes 1938 Hornsbergsdepåns norra hallbyggnad, en funktionalistisk skapelse av KFAI:s arkitekt Eskil Sundahl. I södra delen av området planerades och byggdes bostäder under åren 1938-1939 med bland annat Ernst Hawerman som arkitekt och på 1960-talet tillkom Essingeledens trafikplats "Kristinebergsmotet".

Källor

  Karlbergs-Bro Koloniförening 100 år
 1938-40 års karta av Stockholms stadsingenjörskontor. Skala 1:4000
 Stockholms stadsbyggnadskontor, gällande stadsplan för kvarteret Hämplingen, Grönsiskan, Mesen mm

Kristineberg
Ej längre existerande koloniträdgårdar i Stockholm
Världsmästerskapet i amerikansk fotboll för damer

Världsmästerskapet i amerikansk fotboll för damer, IFAF Women's World Championship, är en internationell tävling mellan dam-landslag i amerikansk fotboll. Det första mästerskapet spelades 2010 i Stockholm i Sverige och vanns av USA. 2013 spelades mästerskapet i Vanda i Finland.

Världsmästerskapet i amerikansk fotboll

Deltagare

Medaljligan

Källor

Fotnoter

Externa länkar
International Federation of American Football
IFAF Women's World Championship

Amerikansk fotboll
Återkommande sportevenemang med premiär 2010
Amerikansk fotboll damer
Longford Hall, Shropshire

Longford Hall är en stor herrgård i Longford, en by i Shropshire, England nära staden Newport, uppförd 1794 - 1797  för Ralph Leeke som var politisk agent för ostindiska kompaniet, ritad av Joseph Bonomi, som hade samarbetat med Robert och James Adam. Hallen är klass II* listad med English Heritage och används numera som internatskola för pojkar.

Byggnadshistorik
Longford Hall byggdes 1275 av Adam de Brompton och ägdes av Earl of Shrewsbury. I april 1644 intogs det av rojalister och revs därefter. 

Den nuvarande byggnaden är placerad ovanpå en låg byggnad med utsikt ser över jordbruksmark mot Lilleshall-monumentet som är omgivet av gravplatser. Som med många sådana byggnader är de första 30 meterna framför hallen välskött gräs, kantad av en ha-ha som hindrade djur från att komma in. Det finns en liten serie trädgårdar med bland annat en "quad". Bakom hallen finns ett antal byggnader runt ett centralt torg med ett duvslag som en gång utgjorde gårdens ekonomidel. Dessa byggnader renoverades och omvandlades varsamt till bostäder mellan 2001 och 2004. Den centrala duvslaget är runt och utgör en ovanlig bostad.

Hallen och markerna ägs för närvarande av Haberdashers’ Adams School och används av dem som skolans elevhem och idrottsplatser. En del mark såldes av 2000 för byggnation av privatbostäder – nu bostadsområdet "Longford Park". För att ta sig mellan skolan och hallen åker man ungefär en mile på Longford Road.

Longford Lake
Bortanför spelplanerna, cirka 500 meter, ligger Longford Lake. Denna stora konstgjorda damm används för privat fiske av skolan och inrymmer en mängd olika fiskarter, som till exempel karp.

Kända privatboende
Den förste markisen av Abergavenny (1826-1915), vars mor Caroline var en dotter till Ralph Leeke, föddes här. 

Herrgården hyrdes från 1894 av affärsmannen och konservative politikern Edward Brocklehurst Fielden (1857-1942) innan han köpte och flyttade till Condover Hall.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Shropshire
Sevärdheter i Shropshire
Herrgårdar i England
Göran Karlssons Motormuseum

Göran Karlssons Motormuseum var ett museum i Ullared i Falkenbergs kommun. 

Göran Karlsson startade Gekås 1963 i Ullared. Under 28 år byggde han upp och ledde företaget som idag är Skandinaviens största varuhus med 3,7 miljoner besökare 2006. Göran Karlssons passion var att samla på gamla bilar och den 26 maj 2007 var det premiärdags för Göran Karlssons Motormuseum. 

I januari 2011 meddelade Gekås verkställande direktör Boris Lennerhov att museet skulle stängas, eftersom det inte hade gått med vinst på flera år.

Källor 
https://web.archive.org/web/20090503170730/http://www.gekas.se/Motormuseum/Ommuseet/tabid/187/Default.aspx
http://www.aftonbladet.se/senastenytt/ttnyheter/inrikes/article8364300.ab
https://web.archive.org/web/20110106214919/http://hn.se/nyheter/falkenberg/1.1076520-motormuseet-stanger-for-gott

Teknikmuseer i Sverige
Museer i Falkenbergs kommun
Bilmuseer i Sverige
Ej längre existerande museer i Sverige
Museer nedlagda 2011
Museer invigda 2007
Blefarit

Blefarit, ögonlocksinflammation, är en inflammation av ögonlockskanterna som präglas av fjällande hudavlagringar kring cilierna.

Varianter 
Blefarit indelas i seborroisk och bakteriell där den förstnämnda åsyftar ett kroniskt sjukdomstillstånd medan bakteriell ofta associeras med tillfällig infektion.

Seborroisk blefarit 
Seborroisk, eller kronisk, blefarit förekommer i huvudsak hos äldre personer med andra seborroiska åkommor.

Bakteriell blefarit  
Bakteriell blefarit är ofta en följd av stafylokocker och präglas av gulfärgat sekret längs cilierna. Till högriskgruppen hör kvinnor och unga med atopiskt eksem.

Symptom 
Traditionella symptom är associerade med varaktig irritation i ögonen som präglas av en skavande, torr eller grusig känsla. Ibland upplevs ögonen som rinnande och drabbade av klåda.

Behandling 
Vid kortvariga besvär rekommenderas generell ögonlockshygien med varma kompresser och för ändamålet lämplig mjukgörande salva. Vid fall av infektion eller långvariga besvär kan eventuellt behandling med antibiotika vara aktuell.

Referenser

Tryckta källor 
 

Ögonsjukdomar
Inflammation
Anders Berg (1821–1912)

Anders Berg, född den 21 augusti 1821 i Fellingsbro socken, död den 28 juni 1912 i Stockholm var en svensk pedagog.

Biografi
Berg var son till korpralen Johan Berg. Han genomgick 1838-1839 lärarkursen vid växelundervisningssällskapets normalskola i Stockholm samtidigt som han deltog i teckningsundervisningen vid Konstakademiens principskola. 1845-1846 studerade han vid Stockholms folkskollärarseminarium och arbetade från 1846 som lärare vid olika folkskolor. 1852 blev Berg föreståndare för folkskolorna i Väversunda och Roglösa socknar och studerade 1856-1858 i Stockholm. På förslag av Torsten Rudenschöld blev han föreståndare för Finspångs skola 1858–1878, där han fick tillfälle att undervisa efter dennes program, vilket bland annat innebar att man bröt med den då allmänt tillämpade Lancastermetoden. Skolan var en mönsterskola och föremål för en mängd studiebesök av skolfolk. 

Under åren 1882–1887 var Berg slöjdinspektör vid Stockholms folkskolor och organiserade där slöjdundervisningen efter ett nytt program.

Han var far till skolmannen och politikern Fridtjuv Berg, ingenjören Torsten Berg och pedagogen Hjalmar Berg.

Källor

Noter 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Vidare läsning 

Svenska skolledare under 1800-talet
Födda 1821
Avlidna 1912
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Folkskoleinspektörer