kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aleksandr Sergejevitj Mensjikov

För hjulångaren från 1836, se S/S Furst Menschikoff
Aleksandr Sergejevitj Mensjikov (), född 26 augusti (15 augusti enl. g.s.) 1787, död 2 maj 1869 i Sankt Petersburg, var en rysk furste, general och amiral, samt generalguvernör över Finland.

Biografi 
Mensjikov blev attaché i Berlin 1805 och avlade ett besök i svenska Pommern för att utforska dess försvarsanstalter. Han deltog i fälttågen 1812–1815 som adjutant hos kejsar Alexander I och blev 1816 generalmajor. Han var illa sedd för sina filhelleniska tankar. Mensjikov tog avsked 1823, men trädde åter i tjänst efter kejsar Nikolaj I:s tillträde till regeringen (1825). Han sändes 1826 i en särskild beskickning till Persien, där han efter andra rysk-persiska krigets utbrott en tid satt arresterad. Han bevistade början av det persiska fälttåget och deltog därefter i kriget mot Osmanska riket 1828–1829. Han erövrade Anapa och var med i anfallet mot Varna, men sårades svårt vid sistnämnda tillfälle.

Mensjikov tillträdde sedan som viceamiral och chef för flottans generalstab ledningen för den ryska flottan och utvecklade i denna befattning stor verksamhet, varefter han 1 december 1831 blev generalguvernör i Finland. År 1833 utnämndes han till amiral och förordnades 1836 till marinminister, med bibehållande av generalguvernörsämbetet och övriga sysslor.

Trots att han var strängt konservativ styrde han Finland utan övergrepp i någorlunda konstitutionell anda. I februari 1853 sändes han till Konstantinopel, men bidrog genom det övermodiga sätt, på vilket han där uppträdde, till Krimkrigets utbrott. Han organiserade då flottan i Svarta havet och fick tillika överbefälet på Krim, där han dock inte hade någon större lycka. På grund av sjuklighet måste han lämna Sevastopol i februari 1855 och han entledigades samma år; likaså från det finska generalguvernörsämbetet och övriga befattningar.

Därefter och till 18 april 1856 var han krigsgeneralguvernör i Kronstadt. Furst Mensjikov upptogs jämte barn och efterkommande, enligt kejserligt beslut av den 1 juli 1833 som finsk undersåte samt erhöll rätt att som riksfurste inneha första rummet i Finlands ridderskap och adel. År 1842 erhöll han Anjala sätesgård som fideikommission (den hade dock inköpts med finska statsmedel).

Utmärkelser

Referenser
 August Theodor Låstbom: Swea och Götha höfdinga-minne sedan 1720. Tredje Afdelningen: General-Gouverneurer och Landshöfdingar i Finland., Upsala 1843, S. 4

Noter

Externa länkar 

 

Ryska militärer
Ryska politiker
Generalguvernörer
Finlands historia under ryska tiden
Födda 1787
Avlidna 1869
Män
Finländska furstar
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Personer i Finland under 1800-talet
James Brudenell, 7:e earl av Cardigan

James Thomas Brudenell, 7:e earl av Cardigan, född 16 oktober 1797, död 28 mars 1868, var en engelsk militär. Han vann genom upprepade tjänsteköp rask befordran på den militära banan, men var illa beryktad för sina ständiga tvister med regementskamrater. Han satt som lord Brudenell i underhuset 1818-29 och ärvde 1837 earlvärdigheten. 

Lord Cardigan blev officer vid kavalleriet 1824, överstelöjtnant och regementschef 1832, och generalmajor 1847.  Vid Krimkrigets utbrott erhöll Brudenell befälet över den lätta brigaden av lord Lucans kavalleridivision och företog med denna den berömda "dödsritten vid Balaklava" (25 oktober 1854). Brudenell visade stor personlig tapperhet, men torde ha missförstått ordern om den anfallslinje han skulle välja och därigenom kom han att offra brigaden på ett omöjligt företag. Efter hemkomsten lät han emellertid fira sig som en hjälte och försökte till och med på rättslig väg tysta de kritiker, som ifrågasatte det riktiga i hans handlingssätt vid Balaklava. Han utnämndes 1855 till generalinspektör för kavalleriet 1855 och generallöjtnant 1861.

Från just denne lord Cardigan har vi ordet "cardigan" som benämning på en stickad kofta.

Källor
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Referenslitteratur 
 Woodham-Smith, Cecil ; The Reason Why. London: Constable and Co (1953). . 
 David, Saul ; The Homicidal Earl: The Life of Lord Cardigan. London: Little, Brown (1997). .
 David, Saul; "Militära misstag" (bland annat referens om den stickade tröjan) 

Brittiska generaler
Alumner från Christ Church, Oxford
Personer i Krimkriget
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1797
Avlidna 1868
Män
Svensk uppslagsbok
Kommendörer av Hederslegionen
Paradise City

Den här artikeln handlar om låten av Guns N' Roses. För staden i James Hadley Chases romaner, se Paradise City (fiktiv stad).

Paradise City är en sång med text och melodi av Axl Rose, Slash och Duff McKagan, inspelad av hårdrocksbandet Guns N' Roses till deras album Appetite for Destruction från 1987. Den 30 november 1988 utkom den på singel och nådde som bäst en fjärdeplats på Billboard Hot 100. Sången har tolkats olika; vissa säger att den handlar om heroin. 
Paradise City är en svängig rocklåt som pendlar mellan rock, hårdrock och något som liknar musikstilen thrash i slutet. Det enkla budskapet om att "Där gräset är grönt och flickorna är söta" vann rockfansens hjärta över hela världen.
Gitarristen Slash var den som kom på biten "Where the grass is green and the girls are pretty" men han tyckte det lät så töntigt att han nästa vända skrek: "Where the girls are fat and they got big titties!" Resten av bandet röstade dock ner det andra förslaget. Så det blev alltså "grass is green" varianten.

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Musiksinglar 1988
Sånger 1987
Amerikanska rocklåtar
Engelskspråkiga sånger
Låtar av Guns N' Roses
Barry Horne

Barry Horne, född 1952, död 5 november 2001, var en brittisk djurrättsaktivist som dog av leverskador på Ronkswood Hospital i Worcester på grund av de tre hungerstrejker han genomförde medan han avtjänade ett 18-årigt straff för att ha planterat brandbomber i köpcentrum vid butiker som sålde päls och läderprodukter. Horne sade att han försökte få den brittiska regeringen att ha en offentlig utredning om djurförsök i Storbritannien, något som Labour lovat att de skulle göra när innan de kom till makten 1997.

Horne hyllas av radikala djurrättsaktivister världen över på dödsdagen, främst genom manifestationer.

Se även
 Animal Liberation Front

Externa länkar
 BarryHorne.org

Brittiska brottslingar
Födda 1952
Avlidna 2001
Män
Ekoterrorism

fr:Barry Horne
FitzRoy Somerset, 1:e baron Raglan

FitzRoy James Henry Somerset, 1:e baron Raglan (Lord Raglan), född 30 september 1788 på Badminton House i Badminton, Gloucestershire, död 28 juni 1855 i Sevastopol på Krim, var en brittisk fältmarskalk, yngre bror till lord Edward Somerset.

Han var yngste son till 5:e hertigen av Beaufort och bar till 1852 titeln lord FitzRoy Somerset. Han blev dragonofficer 1804 och deltog 1807 som kapten i Wellingtons stab i dennes expedition till Köpenhamn och var under hela Pyreneiska kriget Wellingtons närmaste hjälpreda, först som adjutant, sedan som militärsekreterare. Särskilt utmärkte han sig genom stor tapperhet vid stormningen av Badajoz (1812). Vid Waterloo, där han var med som Wellingtons militärsekreterare, blev han så svårt sårad i högra armen att han måste amputeras (1815). Samma år gifte han sig med en brorsdotter till Wellington och var dennes sekreterare från 1819 vid generalfälttygmästarämbetet och 1827–52, då Wellington var arméns högste befälhavare. 1818–20 och 1826–29 var Somerset medlem av underhuset. 

Han blev 1852 generalfälttygmästare (master general of the ordnance), upphöjdes samma år till baron Raglan, erhöll 1854 generals grad och fick samma år befälet över de engelska trupper som sändes till Krim. Han gav där prov såväl på god organisationsförmåga som på diplomatisk skicklighet vid förhandlingarna med de franska och turkiska militära myndigheter, med vilka han hade skulle samarbeta med. Han vann den 20 september 1854 segern vid Alma och den 5 november segern i slaget vid Inkerman, efter vilken han utnämndes till fältmarskalk. De förfärande brister i utrustning och hälsovård, som utsatte de brittiska trupperna utanför Sevastopol för så svåra lidanden den stränga vintern 1854–55, skylldes först av allmänna opinionen på Somerset, men vållades faktiskt huvudsakligen av försumlighet hemma i England. De orättvisa anklagelserna, fältlivets umbäranden och bekymmer över misslyckandet av stormningsförsöket den 18 juni 1855 bröt ned honom fullständigt och han dukade under för en häftig magsjukdom i kriget framför Sevastopol.

Han har gett namn åt klädesplagget raglan som från början var en sorts rock, men ordet används nu också för den sorts ärmar som raglan-rocken har. Med denna ärm ville han dölja att ena armen hade amputerats. En raglanärm skärs från axeln och sys samman med livet med en diagonal söm.

Källor 

 

Brittiska fältmarskalkar
Personer i Napoleonkrigen
Personer i Krimkriget
Raglan, Lord
Personer från Gloucestershire
Födda 1788
Avlidna 1855
Män
Brittiska eponymer
Deltagare i slaget vid Waterloo
Arby församling

Arby församling var en församling i Växjö stift inom Svenska kyrkan, i Kalmar kommun (Småland). Församlingen uppgick 2010 i Arby-Hagby församling.

Församlingskyrka var Arby kyrka.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung med en kyrka från 1100-talet. 

Ur församlingen utbröts på 1650-talet Arby kapell, nu Karlslunda församling. Församlingen utgjorde fram till omkring 1550 ett eget pastorat, därefter bildade den ett pastorat med Hagby församling för att från utbrytningen enligt ovan också inkludera Karlslunda församling. Sedan 1962 utgör den ett pastorat med Hagby församling, Halltorps församling och Voxtorps församling. 1 januari 2010 uppgick församlingen i Arby-Hagby församling.

Församlingskod var 088012.

Series pastorum

Organister och klockare

Se även
Arby socken

Referenser

Historiska församlingar i Växjö stift
Indelningar i Kalmar kommun
Bokserie

En bokserie, ofta kallad romansvit om de ingående böckerna är romaner, är ett antal böcker vilka publiceras som sammanhängande i en serie och/eller av författaren/författarna är avsedda att uppfattas som en serie. Ofta är huvudpersonerna eller miljön samma från bok till bok och handlingen kan vara mer eller mindre sammanhängande, men det som binder samman böckerna kan också vara tema, genre eller mer vaga begrepp som litterär kvalitet. Exempel på bokserier i denna betydelse är Margit Sandemos Sagan om Isfolket och Smurfarna.

Andra betydelser 
Med bokserie kan också åsyftas det som med en biblioteksteknisk term kallas "monografiserie" eller bara "serie". Enligt Katalogiseringsregler för svenska bibliotek (Bibliotekstjänst, 1983) definieras sålunda: "1. Ett antal självständiga objekt som utges i en i princip ändlös följd och sammanhålls av en gemensam titel; vanligen likformiga till utseendet och oftast numrerade. 2. Särskilt numrerad sekvens av volymer av seriell publikation."

Observera att serie i denna betydelse inte behöver ha gemensamma upphovsmän, huvudpersoner eller ämne. Exempel på serier i denna betydelse är Panacheserien och Aldusserien.

Se även 
 Bokverk

Referenser 

 
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Edmund Lyons, 1:e baron Lyons

Edmund Lyons, 1:e baron Lyons, född den 21 november 1790, död den 23 november 1858, var en brittisk amiral, far till Richard Lyons, 1:e viscount Lyons.

Lyons utmärkte sig i yngre år som sjöofficer i Medelhavet och ostindiska farvatten, utnämndes 1835 till brittiskt sändebud i Aten, men blev efter hand så ogynnsamt stämd mot grekerna, att lord Palmerston 1849 återkallade honom. Han var därefter engelsk minister hos schweiziska edsförbundet 1849-51 och i Stockholm 1851-53, blev 1850 konteramiral och erhöll efter Krimkrigets utbrott 1853 befälet närmast under amiral Dundas, som han i december 1854 efterträdde som befälhavare för engelska Svartahavsflottan. Han gjorde med sina kanoner god tjänst i slaget vid Alma samt tog med "Agamemnon" framstående del i det första bombardemanget av Sevastopol. Lyons blev 1855 vice-amiral och upphöjdes efter krigets slut 1856, som baron Lyons of Christchurch, till peer (han hade 1835 blivit knight och 1840 baronet).

Källor 

Storbritanniens ambassadörer i Grekland
Storbritanniens ambassadörer i Sverige
Brittiska amiraler
Personer i Krimkriget
Engelsk adel
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1790
Avlidna 1858
Män
Ugglan
Storkorset av Hederslegionen
Baronetvärdiga personer
François Certain de Canrobert

François Marcellin Certain de Canrobert, född 27 juni 1809 i departementet Lot (Guienne), död 28 januari 1895, var en fransk fältmarskalk.

Militär karriär
Canrobert blev 1828 underlöjtnant och deltog som kapten i stormningen av Constantine (1837). Han tjänstgjorde sedan i Frankrike och kommenderades 1841 åter till Algeriet, där han deltog i en mängd expeditioner. År 1847 blev han överste och chef för 3:e zuavregementet. 1850 beordrades han såsom brigadgeneral till Paris, där han blev presidenten Louis Napoléons adjutant. Vid statskuppen 1851 bidrog han till att undertrycka resningen, och sedermera fick han i uppdrag att göra en rundresa i provinserna för att undersöka den politiska stämningen.

År 1853 blev han divisionsgeneral och vid krigsutbrottet 1854 skickades han till Krim som divisionschef. Efter S:t Arnauds död samma år blev han överbefälhavare över den franska armén på Krim och var som sådan anförare i slagen vid Inkerman, Balaklava och Eupatoria (samma år). 1855 avsade han sig överbefälet sedan den engelske befälhavaren, lord Raglan, vägrade att gå in på hans operationsplan, och ett par månader därefter återvände han till Frankrike.

Diplomatiskt mellanspel
Samma år sändes han såsom ambassadör till Stockholm där han förberedde den så kallade novembertraktaten (21 november 1855), varigenom Sverige gick in i en allians med Frankrike och Storbritannien mot Rysslands eventuella inkräktningsförsök.

Fortsatt karriär
År 1856 utnämndes Canrobert till marskalk av Frankrike. Under kriget i Italien 1859 förde han 3:e armékåren och utmärkte sig därunder i slaget vid Solferino. 1870 blev han chef för 6:e armékåren och deltog i slagen vid Metz 16 och 18 augusti. Inspärrad i nämnda fästning, blev han tillfångatagen vid kapitulationen och sänd till Tyskland. Först efter fredsslutet (1871) återvände han till Frankrike. År 1879 och 1885 valdes Canrobert till senator.

Referenser

Noter

Källor
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Franska fältmarskalkar
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Franska militärer under 1800-talet
Födda 1809
Avlidna 1895
Män
Svensk uppslagsbok
Storkorset av Hederslegionen
Militärguvernör i Paris
Laird Hamilton

Laird Hamilton (född Laird John Zerfas) föddes 1964 i San Francisco, USA och är en av de mest inflytelserika surfarna. Hans far var grek och hans mor var svensk. Tillsammans med ishockeyspelaren Chris Chelios försökte han ställa upp som det första grekiska rodellaget i Vinter-OS i Nagano 1998.

Hamilton har även gjort ett par filmroller, han syns bland annat i The Descendants från 2011.

Laird Hamilton driver där till bolaget Laird Superfoods som är listade på New York Stock Exchange

Källor

Födda 1964
Amerikanska surfare
Män
Levande personer
Idrottare från San Francisco
Bârlad

Bârlad (alternativt Birlad) är en stad i județet Vaslui i östra Rumänien och är belägen vid Bârladfloden. Bârlad hade 55 837 invånare under folkräkningen 2011.

Invånarantal 
 1900: 24 484
 1992: 77 518
 2002: 69 066
 2011: 55 837

Personligheter 
 Alexandru Ioan Cuza
 Gheorghe Gheorghiu-Dej

Källor

Externa länkar 
 Stadens officiella webbplats

Orter i Rumänien
Paine

Paine kan avse:

Efternamn
 Charles Paine (1799–1853), amerikansk politiker, whig, guvernör i Vermont
 Elijah Paine (1757–1842), amerikansk jurist och politiker 
 Halbert E. Paine (1826–1905), amerikansk militär och politiker, republikan, kongressrepresentant för Wisconsin
 John Paine (sportskytt) (1870–1951), amerikansk sportskytt
 John Knowles Paine (1839–1906), amerikansk tonsättare 
 Roxy Paine (född 1966), amerikansk konstnär 
 Sumner Paine (1868–1904), amerikansk sportskytt
 Thomas Paine (1737–1809), brittisk-amerikansk radikal skriftställare

Förnamn
Paine Wingate, en amerikansk politiker, jurist och pastor 1739 - 1838

Geografi

Antarktis 

 Mount Paine,

Chile 

 Paine (kommun), Región Metropolitana de Santiago, Provincia de Maipo, 
 Paine (ort), Región Metropolitana de Santiago, Provincia de Maipo, 

Engelska efternamn
Efternamnsförgreningssidor
Rosa Honung

Rosa Honung är ett skivbolag formellt bildat 1983 inriktat på bland annat svensk punk. Rosa Honung existerade som kulturförening redan på 70-talet. 

Rosa Honung är en kulturförening som gav ut skivor med punkband som Asta Kask, Rolands Gosskör, Tredje Könet, Weaselface, Strebers, Livin' Sacrifice och Incest Brothers med mera. Rosa Honung har också släppt Feels like a woman med Troggs. Mest känt är Rosa Honung för punkbandet Asta Kasks skivor. Carola släppte sina allra första skivor, då i gruppen Standby, på Rosa Honung, innan hon slog igenom med "Främling" i Melodifestivalen".
 

Rosa Honungs grundare Jan Dahlbom har via bolaget 1000db registrerat namnet Asta Kask och påstår att det namnet tillhör dem. Han lyckades även att förnya varumärket trots att bolaget gått i konkurs. En världsomspännande rörelse med namnet Kommando A.K har bildats i syfte att stödja Asta Kask i deras kamp mot Rosa Honung. En privatperson har i Rosa Honungs anda även registrerat domänen rosahonung.se. Mart Hällgren från De Lyckliga Kompisarna har skrivit en anti-Rosa Honung-låt med namnet Rosa Honungs grav.

Referenser 

Svenska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade okänt år
Manisa (provins)

Manisa är en provins i den västra delen av Turkiet. Den har totalt 1 260 169 invånare (2000) och en areal på 13 120 km². Provinshuvudstad är Manisa. 

Turkiets provinser
Giresun (provins)

Giresun är en provins i den nordöstra delen av Turkiet. Den har totalt 499 087 invånare (1990) och en areal på 6 934 km². Provinshuvudstad är Giresun. 

Turkiets provinser
Sinop (provins)

Sinop är en provins i den norra delen av Turkiet. Den har totalt 225 574 invånare (2000) och en areal på 5 858 km². Provinshuvudstad är Sinop. 

Turkiets provinser
Ordu (provins)

Ordu är en provins i den norra delen av Turkiet. Den har totalt 887 765 invånare (2000) och en areal på 5 963 km². Provinshuvudstad är Ordu.

Sport

Fotboll 
Det finns fyra lag från staden i högsta ligan, Turkish Amateur League:
Orduspor
52 Orduspor
Orduspor 1967

Turkiets provinser
Kütahya (provins)

Kütahya är en provins i den västra delen av Turkiet. Den har totalt 656 903 invånare (2000) och en areal på 12 119 km². Provinshuvudstad är Kütahya. 

Turkiets provinser
Karabük (provins)

Karabük är en provins i den norra delen av Turkiet. Den skapades 1995, och har totalt 225 102 invånare (2000) och en areal på 2 864 km². Provinshuvudstad är Karabük.

Galleri

 

Stater och territorier bildade 1995
Turkiets provinser
Eskişehir (provins)

Eskişehir är en provins i den norra delen av Turkiet. Den har totalt 741 739 invånare (2009) och en areal på 13 904 km². Provinshuvudstad är Eskişehir. 

Turkiets provinser
Rize (provins)

Rize är en provins i den nordöstra delen av Turkiet. Den har totalt 366 000 invånare (2000). Provinshuvudstad är Rize.

Sport

Fotboll 
Çaykur Rizespor

Turkiets provinser
Kahramanmaraş (provins)

Kahramanmaraş är en provins i den södra delen av Turkiet. Den har totalt 1 002 384 invånare (2000) och en area på 14 213 km². Provinshuvudstad är Kahramanmaraş.

Externa länkar 
 Väderprognos för Kahramanmaraş
 Nyheter från Kahramanmaraş

Turkiets provinser
İstanbul (provins)

İstanbul är en provins i västra Turkiet. Den hade i slutet av 2014 en beräknad folkmängd på  invånare och har en areal på 5 196 km². Provinshuvudstad är Istanbul, Turkiets största stad.

Provinsen är belägen på båda sidor om Bosporen, vilket gör att den ligger både i Europa och Asien och man kan säga att denna provins binder samman dessa kontinenter.

Under antiken startade Sidenvägen från provinsens asiatiska stadsdelar.

Referenser

Turkiets provinser
Istanbul
Isparta (provins)

Isparta är en provins i den sydvästra delen av Turkiet. Den har totalt 513 681 invånare (2000) och en area på 8 733 km². Provinshuvudstad är Isparta. 

Turkiets provinser
Iğdır (provins)

Iğdır är en provins i den östra delen av Turkiet. Den har totalt 168 634 invånare (2000) och en area på 3 588 km². Provinshuvudstad är Iğdır. "Uttalas 'öhdör'". 

Turkiets provinser
Mersin (provins)

Mersin är en provins i den södra delen av Turkiet. Den har totalt 1 651 000 invånare (2000) och en area på 15 853 km². Provinshuvudstad är Mersin. 

Turkiets provinser
Hakkari (provins)

Hakkari () är en provins i den östligaste delen av Turkiet med 266 061 invånare (2000) och en area på 7 121 km². Provinshuvudstad är Hakkari (). Provinsen skapades 1936 som en del ur provinsen Van år 1936. Närliggande provinser är Van i norr och Şırnak i väster.

Historia

Assyriernas historia i Hakkari 

Till området som idag utgör provinsen Hakkari flydde en del Assyrier efter att Assyriska riket föll 609-612 f.Kr. I Hakkari levde Assyrierna sida vid sida med den kurdiska befolkningen fram till med det Assyriska folkmordet (Seyfo) ägde rum mellan 1914 och 1918, då Turkiet tillsammans med vissa kurdiska stammar dödade Assyrierna samhälle för samhälle.

Turkiets provinser
Stater och territorier bildade 1936
Gümüşhane (provins)

Gümüşhane är en provins i den östra delen av Turkiet. Den har totalt 186 000 invånare (2000) och en area på 6 125 km². Provinshuvudstad är Gümüşhane. 

Turkiets provinser
Erzincan (provins)

Erzincan är en provins i den östra delen av Turkiet. Den har totalt 316 841 invånare (2000) och en area på 11 903 km². Provinshuvudstad är Erzincan. 

Turkiets provinser
Elazığ (provins)

Elazığ är en provins i den östra delen av Turkiet. Den har totalt 569 616 invånare (2000) och en area på 9 281 km². Provinshuvudstad är Elazığ, före armeniska folkmordet 1915 generellt känd som Kharput. 

Turkiets provinser
Burdur (provins)

Burdur är en provins i den sydvästra delen av Turkiet. Den har totalt 256 803 invånare (2000) och en area på 7 238 km². Provinshuvudstad är Burdur. 

Turkiets provinser
Sthen Jacobsen

Sthen Jacobsen, född 1642 i Kågeröds socken i Skåne, död där 2 maj 1696, var en skånsk präst och krönikeförfattare. Han skrev omkring 1680 Den Nordiske Kriigs Krønicke på danska, ett verk som blev Skånes sista bidrag till den danska litteraturen.

Sthen Jacobsen var son till kyrkoherden Jacob Nielsen. Han studerade först vid Sorø Akademi och därefter från 1657 vid Köpenhamns universitet. Han tillhörde de studenter som under Karl X Gustavs andra danska krig enrollerade sig på dansk sida för att delta i befästningsarbetet på Köpenhamns vallar och var med i försvaret under svenskarnas misslyckade stormning i februari 1659. Efter att ha återvänt till Skåne, som nu lydde under Sverige, prästvigdes Sthen Jacobsen 1663 och blev 1664 kyrkoherde i Kågeröds och Stenestads socknar, en tjänst hans far tidigare innehaft.

Under sitt liv hade Sthen Jacobsen ingen möjlighet att få sitt manuskript utgivet i Danmark, eftersom han var präst i Skånet, och inte heller i Sverige, där han sannolikt hade blivit avsatt som präst om han hade försökt. Därför gömde han manuskriptet. Det hamnade så småningom i Uppsala Universitetsbibliotek, där det återfanns i slutet på 1800-talet av Martin Weibull, som lät trycka det. Den Nordiske Kriigs Krønicke utkom därför inte förrän 1897. 

Boken ger en objektiv granskning av Skånska kriget och är full av kritiska kommentarer riktade både mot den danska och den svenska sidan. Troligen var Knud Thott, vars själasörjare Sthen Jacobsen var källa till många av uppgifterna.

Weibull avslutade sitt förord till boken med: "Och så blev den liggande, till dess efter två århundradens hvila, just på sjelfva hans dödsår, hans bok begynte tryckas för att, sänd öfver Öresund, blifva en vänlig skänk till Danmark från det gamla Skåneland."

Källor

Vidare läsning 
Lars Lindvall: En svensk krönika på danska: Prästen Sthen Jacobsen och Skånska kriget, Dixikon den 7 juli 2017.

Danskspråkiga författare
Svenska författare
Personer från Kågeröds socken
Födda 1642
Avlidna 1696
Män