kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Justine Greening

Justine Greening, född 30 april 1969 i Rotherham i South Yorkshire, är en brittisk konservativ politiker. Hon var Storbritanniens transportminister 2011–2012 och biståndsminister 2012–2016 i regeringen Cameron och utbildningsminister 2016–2018 i regeringen May. Hon var ledamot av brittiska underhuset 2005–2019 för valkretsen Putney.

Se även 
Storbritanniens regering

Noter

Externa länkar 
 Debrett's People of Today

Födda 1969
Storbritanniens transportministrar
Tidigare brittiska underhusledamöter
Kvinnor
Levande personer
Personer från Rotherham
Alumner från University of Southampton
Alumner från London Business School
Världarnas krig (1953)

Världarnas krig () är en amerikansk science fiction-film från 1953 i regi av Byron Haskin och producerad av George Pal. Manuset skrevs av Barré Lyndon, baserat på H.G. Wells roman Världarnas krig från 1898 och Orson Welles radiodramatisering från 1938. I huvudrollerna ses Gene Barry och Ann Robinson.

Rollista i urval 

 Gene Barry – Dr. Clayton Forrester
 Ann Robinson – Sylvia Van Buren
 Les Tremayne – General Mann
 Bob Cornthwaite – Dr. Pryor
 Sandro Giglio – Dr. Bilderbeck
 Lewis Martin – Pastor Dr. Matthew Collins
 Housely Stevenson Jr. – General Manns assistent
 Paul Frees – Radioreporter/berättare
 Bill Phipps – Wash Perry
 Vernon Rich – Överste Ralph Heffner
 Henry Brandon – Polis
 Jack Kruschen – Salvatore
 Sir Cedric Hardwicke – berättare
 Paul Birch – Hogue
 Ann Codee – Dr. Duprey

Om filmen 
Filmen vann en Oscar för Bästa specialeffekter och nominerades dessutom till en för Bästa ljud och en för Bästa klippning.

Källor

Externa länkar 
 

Amerikanska filmer 1953
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Mars på film
Rymdinvasionsfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer från Paramount Pictures
Europamästerskapet i basket för damer 1974

Europamästerskapet i basket för damer 1974 spelades i Cagliari, Nuoro och Sassari på Sardinien, Italien och var den 14:e EM-basketturneringen som avgjordes för damer. Turneringen spelades mellan den 23 augusti och 3 september 1974 och totalt deltog 13 lag i turneringen där Sovjetunionen blev Europamästare före Tjeckoslovakien och hemmanationen Italien, det var Sovjetunionens tolfte EM-guld.

Kvalificerade länder

  (som arrangör)

Gruppspelet

Spelsystem
Av de 13 deltagande lagen som var med i EM stod hemmanationen Italien över det första gruppspelet och var direktkvalificerade för spel om platserna ett till sju, resterande tolv lagen indelade i tre grupper med fyra lag i vardera. Alla lagen mötte alla en gång i sin grupp innan de två bästa lagen i varje grupp gick vidare till spel om plats ett till sju, medan de två sämsta lagen spelade om platserna åtta till tretton. Lagen tog med sig matchresultatet mot laget i sin grupp från första gruppspelet och spelade enbart mot de lagen från de andra grupperna i slutspelsrundan. Seger i en match gav två poäng och förlust gav en poäng.

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Slutspelsrundan

Matcher om plats 8-13

Matcher om plats 1-7

Slutplaceringar

Se även
 Europamästerskapet i basket för damer

Externa länkar
 Basket-EM 1974 på fiba archive 
 Basket-EM 1974 på fibaeurope.com 
 Basket-EM 1974 på todor66.com 

Internationella sportevenemang i Italien
1974 i Italien
Sportåret 1974
Basket i Italien
Sport i Cagliari
1974
Världsfederalisterna

Världsfederalisterna (engelska: World Federalist Movement) är en global folkrörelse med huvudkontor mittemot FN:s högkvarter i New York, USA. Rörelsen har associerade organisationer över hela världen.

Rörelsen grundades 1947 i Montreux, Schweiz och har samlat människor från hela världen som delar teorin om att skapa ett världsomfattande demokratiskt federalt system, där makten fördelas på olika nivåer. Den verkställande makten ska enligt teorin styras av en folkvald världsregering, medan den lokala makten ska finnas kvar i varje land.

Organisationen har enligt uppskattningar mellan 30 000 och 50 000 anhängare.

Externa länkar 
World Federalist Movement (Världsfederalisterna)
Öppen Demokrati - För internationella politiska partier
Union för Europeiska Federalister
Koalitionen för den Internationella brottmålsdomstolen
Reformera FN

Internationella organisationer
Globalisering
Chris Huhne

Christopher Murray Paul-Huhne, känd som Chris Huhne , född 2 juni 1954 i London, är en brittisk liberaldemokratisk politiker. Han var ledamot av Europaparlamentet 1999–2005, Storbritanniens energi- och klimatförändringsminister i regeringen Cameron efter valet 2010 och representerar sedan 2005 valkretsen Eastleigh i brittiska underhuset. I februari 2012 blev han den förste kabinettsledamoten i historien som tvingats lämna sitt ämbete genom ett brottmålsåtal då han åtalades för försvårande av brottsutredning gällande ett fortkörningsmål från 2003.

Huhne har två gånger ställt upp i liberaldemokraternas partiledarval och förlorat. I 2006 års val fick han näst flest röster efter Sir Menzies Campbell och 2007 vann Nick Clegg knappt över honom.

Referenser

Noter 

Födda 1954
Ledamöter av Europaparlamentet från Storbritannien
Ledamöter av Europaparlamentet 1999–2004
Brittiska parlamentsledamöter
Levande personer
Storbritanniens energiministrar
Personer från London
Män
Alumner från Magdalen College, Oxford
Vlašić

Vlašić är ett efternamn.

Peersoner med namnet
 Blanka Vlašić, kroatisk höjdhoppare 
 Joško Vlašić, kroatisk friidrottare
 Nikola Vlašić (född 1997), kroatisk fotbollsspelare

Serbiska efternamn
Kroatiska efternamn
Michael Moore (politiker)

Michael Moore, född 3 juni 1965 i Dundonald i County Down, är en brittisk liberaldemokratisk politiker. Han var minister för Skottland i regeringen Cameron från 2010 till 2013. Han är ledamot av brittiska underhuset sedan 1997.

Han föddes i Nordirland men växte huvudsakligen upp i Skottland.

Källor

Födda 1965
Brittiska parlamentsledamöter
Alumner från Edinburghs universitet
Män
Levande personer
Storbritanniens ministrar
Personer från Down (grevskap)
Men in Black III

Men in Black III (även känt som MIB3) är en actionkomedifilm som hade biopremiär i USA den 25 maj 2012, producerad av Steven Spielberg och regisserad av Barry Sonnenfeld. Filmen är en uppföljare till Men in Black och Men in Black II. Manuset är skrivet av flera författare, bland andra David Koepp, Etan Cohen och Lowell Cunningham.

Will Smith spelar Agent J och Tommy Lee Jones spelar Agent K. Andra medverkande är Emma Thompson och Josh Brolin.

Handling 
Agent K (Tommy Lee Jones) är som bortblåst och Agent J (Will Smith) blir tvungen att resa tillbaka till 1969 för att rädda sin surmulne kollega från en utomjordisk mördare, Boris Djuret (Jemaine Clement). De är tillbaka, dock lite väl långt tillbaka för planetens säkerhet. Den okonventionelle Agent J förstår att något inte står rätt till när den legendariske Agent K påstås vara död sedan 40 år. Bara Agent J kan hindra den rymdskurk som har siktet inställt på en ung Agent K (Josh Brolin). Han måste lyckas för att rädda inte bara sin vän och partner, utan hela mänskligheten.

Rollista

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 2012
Amerikanska actionkomedifilmer
Amerikanska science fiction-komedifilmer
Filmmusik av Danny Elfman
Filmer baserade på tecknade serier
New York på film
1969 på film
Tidsresor på film
Amerikanska uppföljarfilmer
Filmer från Columbia Pictures
Filmer från Amblin Entertainment
IMAX-filmer
3D-filmer
Månen på film
Amerikanska kompisfilmer
Efter attentatet

Efter attentatet (fransk originaltitel: L'Attentat) är en roman från 2005 av den algerisk–franske författaren Yasmina Khadra. Den kom i svensk översättning 2006.

Efter attentatet tilldelades Prix des libraires i Frankrike 2006.

Handling 
Efter attentatet handlar om den palestinske läkaren Amine, som är israelisk medborgare. Förutom sitt arbete på ett sjukhus i Tel Aviv, lever han för sin hustru Sihem. En dag skakas Tel Aviv av ett självmordsattentat, och självmordsbombaren är Sihem, som utan Amines vetskap planerat och utfört dådet. 

Skönlitteratur 2005
Danny Alexander

Daniel Grian ”Danny” Alexander, född 15 maj 1972 i Edinburgh, är en brittisk liberaldemokratisk politiker. Han var biträdande finansminister i regeringen Cameron 29 maj 2010 till 11 maj 2015. Han var minister för Skottland från 12 maj till 29 maj 2010. Alexander var ledamot av brittiska underhuset från 2005 till 2015, för valkretsen Inverness, Nairn, Badenoch and Strathspey.

Källor

Födda 1972
Tidigare brittiska underhusledamöter
Män
Levande personer
Storbritanniens ministrar
Robopocalypse

Robopocalypse är en science fiction-bok från 2011 av Daniel H. Wilson om händelser efter ett robotuppror.

En film baserad på boken, regisserad av Steven Spielberg och finansierad av 20th Century Fox och Spielbergs DreamWorks planerades för premiär sommaren 2013. Senare det året sades det att man ej visste när filmen skulle göras.

Externa länkar
Författarens webbplats

Källor

Fiktiva robotar
Skönlitteratur 2011
Science fiction-böcker
Sumio Shiratori

Sumio Shiratori (白鳥澄夫; Shiratori Sumio), född 1950, är en japansk kompositör och musiker. Han är mest känd för sin filmmusik till den tecknade TV-serien I Mumindalen. Han är make till sångerskan Emiko Shiratori, vars musik han även producerar.

Filmmusik 
 I Mumindalen (TV-serien, originalmusik)
 Kometen kommer (långfilm, originalmusik)

Diskografi 
(Soundtracken utgivna för I Mumindalen står ibland listade under Emiko Shiratoris namn)
 1990 - Tanoshii Muumin Ikka Vol. 1 (楽しいムーミン一家) - KICA-18
 1990 - Tanoshii Muumin Ikka: Sunafukin No Tabidachi (楽しいムーミン一家-スナフキンの旅立ち) - KICA-36
 1992 - Moomin Selection (ムーミン・セレクション) - KICA-118

Referenser

Externa länkar 
 Wood Green, Sumio Shiratoris företag 
 Lista över utgivningar på Emiko Shiratoris webbplats
 Lista över utgivningar på Rate Your Music

Japanska kompositörer
Japanska filmmusikkompositörer
Japanska musiker
Mumintrollen
Män
Födda 1948
Levande personer
WP:Projekt Japan
Jeff Wayne's Musical Version of The War of the Worlds

Jeff Wayne's Musical Version of The War of the Worlds (ofta bara kallat War of the Worlds) är ett musikaliskt konceptalbum från 1978, baserat på H. G. Wells' bok Världarnas krig.

Om albumet 
Albumet berättar Wells' historia med en blandning av musik och tal. Musiken klassas ofta som progressiv rock med tydliga inslag av disko, och låtarna är långa med många instrumentala partier. Den första singeln som släpptes, The Eve of the War är i princip enbart instrumental, med endast en enda textrad som upprepas ett fåtal gånger mot slutet av låten. Flera av dåtidens riktigt stora sångare spelade huvudrollerna, bland andra Justin Hayward, David Essex, Phil Lynott och Julie Covington. Berättarrösten och huvudrollen innehas av Richard Burton.

Handling 
Berättelsen utspelar sig 1904. Stora gröna lågor ses slå ut från Mars yta, och några dagar senare landar främmande farkoster på jorden. Ur dessa kommer marsmänniskor som styr stora krigsmaskiner. Med strålvapen dödar de urskillningslöst människor och sätter hus i brand. Människorna tycks vara dömda till undergång. Men just när allt verkar förlorat, visar det sig att angriparna inte tål de jordiska bakterierna, och de dör. Jorden är räddad. 

Jeff Wayne valde att göra ett eget tillägg till H. G. Wells berättelse: "Epilogue (Part 2) (NASA)" berättar om jordiska astronauter som just landat på Mars. Helt plötsligt bryts kommunikationen mellan rymdfararna och rymdkontrollen. Samtidigt kan gröna lågor ses slå upp från Mars yta...

Framgång 
Albumet (som är ett dubbelalbum) var väldigt framgångsrikt, med bland annat förstaplaceringar på 11 länders försäljningslistor, och hela 290 veckor på den brittiska listan. Albumet är det 40:e mest sålda i Storbritannien.

Medverkande

Röster 
 Richard Burton – berättarröst
 David Essex – Artilleryman
 Phil Lynott – Parson Nathaniel
 Julie Covington – Beth
 Justin Hayward – Journalistens sångröst
 Chris Thompson – vocals (The Voice of Humanity: "Thunder Child")

Musiker 
 Ken Freeman – Keyboards
 Chris Spedding – Gitarr
 Jo Partridge – Gitarr och mandolin
 George Fenton – Santur, cittra, tar
 Herbie Flowers – basgitarr
 Barry Morgan – Trummor
 Barry da Souza, Roy Jones, Ray Cooper – Percussion
 Paul Vigrass, Gary Osborne, Billy Lawrie – Bakgrundssång

Låttitlar 
Sida 1
 "The Eve of the War"  – 9:06
 "Horsell Common and the Heat Ray"  – 11:36
Sida 2
 "The Artilleryman and the Fighting Machine"  – 10:36
 "Forever Autumn"  – 7:43 (Wayne, Vigrass, Osborne)
 "Thunder Child"  – 6:10 (Wayne, Osborne)
Sida 3
 "The Red Weed (Part 1)"  – 5:55
 "Parson Nathaniel"  – 1:45
 "The Spirit of Man"  – 9:52 (Wayne, Osborne)
 "The Red Weed (Part 2)"  – 6:51
Sida 4
 "Brave New World"  – 12:13 (Wayne, Osborne)
 "Dead London"  – 8:37
 "Epilogue (Part 1)"  – 2:42
 "Epilogue (Part 2) (NASA)" – 2:02

Referenser

Externa länkar 
Officiell hemsida

Musikalbum 1978
Konceptalbum
Catch the Fire Toronto

Catch the Fire Toronto (svensk översättning: "Fånga Elden") är en karismatisk, kristen församling i Toronto, Kanada. Den är förbunden till de kyrkliga samarbetsorganisationerna Catch the Fire och Partners in Harvest. Församlingen är mest känd som hem för Torontovälsignelsen. Nuvarande pastorer är Steve och Sandra Long.

Församlingen bytte senast namn 2010 och var innan dess känd som Toronto Airport Christian Fellowship och även Toronto Airport Vineyard Church.

Historia
Församlingen grundades som en bönegrupp 1987 av pastorsparet John och Carol Arnott och anslöt sig vid början av 1990-talet till John Wimbers Vineyard-rörelse. Ungefär vid samma tid hittade man sin lokal nära Lester B. Pearson Airport i Toronto, Kanada.

1994 bjöd man in pastorn Randy Clark som predikade under två månader. De händelser som då började brukar kallas för Torontovälsignelsen och kom att djupt påverka den moderna kristenheten. Dessa fortsatte efter det att Clark lämnat församlingen. Wimber försvarade händelserna till en början, men till slut var församlingen i Toronto tvungna att lämna Vineyard-rörelsen 1995.

Efter uppbrottet med Vineyard grundade man Partners in Harvest, en församlingsorganisation med kyrkor som hade liknande värderingar. 2006 avgick paret Arnott för att grunda Catch the Fire och efterträddes som pastorer av Steve och Sandra Long.

Referenser

Noter

Källor 
Catch the Fire Toronto

Religiösa organisationer bildade 1987
Protestantiska samfund
Kristendom i Kanada
Toronto
Organisationer i Ontario

en: Catch the Fire
Janne Siberg

Johan (Janne) Anders Magnus Siberg, född 12 juli 1833 i Ods socken, Älvsborgs län, död 18 december 1920 i Söderhamn, var en svensk bruksförvaltare.

Siberg var son till kyrkoherde Johan Siberg. Han blev bruksbokhållare 1848 och var elev vid Falu bergsskola 1856–57.  Han var bruksförvaltare under 31 år, varav 22 år vid Ljusne järnverk. Han invaldes som ledamot av centralstyrelsen för Helsinglands Enskilda Bank 1890 och blev dess ordförande 1892.

Källor

Siberg, Johan Anders Magnus på gravar.se

Personer inom Sveriges näringsliv
Personer inom svenskt bankväsen
Personer i Söderhamns historia
Personer från Ods socken
Födda 1833
Avlidna 1920
Män
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
After Earth

After Earth är en amerikansk science fiction-äventyrsfilm, regisserad av M. Night Shyamalan med Jaden Smith och Will Smith i huvudrollerna. Filmen hade biopremiär i USA den 31 maj 2013 och Sverigepremiär den 7 juni samma år.

Handling 
General Cypher Raige (Will Smith) återvänder från ett långt uppdrag och försöker ta igen den tid han förlorat med sin son, 13-åriga Kitai (Jaden Smith). När deras skyttel skadas då de hamnar i ett asteroidbälte, tvingas de nödlanda på jorden. Det har gått tusen år sedan människan tvingades att lämna jorden för Nova Prime. Planeten är nu en främmande och fientlig miljö. Cypher ligger svårt skadad i vraket efter skytteln och sätter sitt hopp till att hans son kan finna nödsändaren någonstans i den ogästvänliga terrängen. Kitai har alltid velat visa att han är en soldat som sin far. Nu får han möjligheten.

Rollista

Källor

Externa länkar
 
 
 
 
 

Amerikanska science fiction-actionfilmer
Amerikanska filmer 2013
IMAX-filmer
Filmer i regi av M. Night Shyamalan
Amerikanska äventyrsfilmer
Filmmusik av James Newton Howard
Fridlef Afzelius

Carl Fridlef Astolf Afzelius, född 8 oktober 1842 i Enköping, död 1 november 1916 i Stockholm, var en svensk apotekare. Han var son till Arvid August Afzelius och far till Gunnar och Karl Afzelius.

Afzelius blev elev på apoteket i Hudiksvall 1861, avlade farmacie kandidatexamen 1865 och apotekarexamen 1868. Han var anställd på apoteket i Hudiksvall 1868–1871, föreståndare för Garnisonssjukhusets apotek i Stockholm 1871–1874 och innehavare av det 1763 grundade apoteket i Söderhamn från 1874. Apoteket hade sedan 1860 filial i Bollnäs och 1882 öppnades ett medikamentsförråd i Ljusne. Han var riddare av Vasaorden.

Afzelius valdes till ordförande i styrelsen för Hälsinglands städers hypoteksförening 1880, ledamot i centralstyrelsen för Helsinglands Enskilda Bank 1883, i styrelsen för Söderhamns stads sparbank 1890 och ordförande i sistnämnda bank 1895–1916.

Han valdes 1906 till den förste ordföranden i det för stadens förskönande bildade Söderhamns planteringssällskap, vilket redan från början fick en anslutning av 300 medlemmar och var ordförande i Söderhamns stadsfullmäktige 1907–1912. Afzelius är begravd på Söderhamns kyrkogård.

Källor

Afzelius, Carl Fridlef Astolf på gravar.se

Noter

Svenska apotekare under 1800-talet
Personer inom svenskt bankväsen
Svenska kommunalpolitiker
Riddare av Vasaorden
Personer i Söderhamns historia
Personer från Enköping
Födda 1842
Avlidna 1916
Män
Enrik Garcia

Enrik Garcia är en spansk gitarrist, känd för att vara medlem och grundare i spanska symphonic power metal-bandet Dark Moor, där han är den enda ursprungliga medlemmen idag. Med Dark Moor har han släppt tio studioalbum och gjort spelningar både i och utanför Spanien.

Diskografi (med Dark Moor) 
 Shadowland (1999)
 The Hall of the Olden Dreams (2000)
 Gates of Oblivion (2002)
 Dark Moor (2003)
 Beyond the Sea (2005)
 Tarot (2007)
 Autumnal (2009) 
 Ancestral Romance (2010)
 Ars Musica (2013)
 Project-X (2015)
 Origins (2018)

Externa länkar 
 https://web.archive.org/web/20121029225941/http://www.enrikgarcia.com/ 

Spanska gitarrister
Spanska metalgitarrister
Power metal-musiker
Män
Levande personer
Musiker från Madrid
FK Volga Nizjnij Novgorod

FK Volga Nizjnij Novgorod (ryska: Футбольный Клуб Волга Нижний Новгород ) var en rysk fotbollsklubb klubb från Nizjnij Novgorod, som grundades 1963.

Historia 
Klubben bildades 1963 efter en sammanslagning av två lag från Gorkij, Torpedo och Raketa . Klubben spelade i högsta ligan i Sovjetunionen, där deras bästa resultat var 14:e plats 1964. Klubben upplöstes 1984. År 1998, grundades en ny klubb som hette FK Elektronika Nizjnij Novgorod. Den spelade i ryska andradivisionen. År 2004 bytte klubben namn till Volga.

FK Torpedo-Viktoriya Nizjnij Novgorod var ett annat lag som gjorde anspråk på att vara en fortsättning på FK Volga Gorkij.

Liga Historia

Ryssland
{|class="wikitable" style="text-align: center;"
|-bgcolor="#efefef"
! Säsong
! Div.
! Pos.
! Pl.
! W
! D
! L
! GS
! GA
! P
!Cup
!colspan=2|Europa
!Skyttekung (ligan)
|-
||1999||rowspan="2"|KFK(4th), "Povolzhye"||7||-||-||-||-||-||-||-||-||colspan="2"|-||align="left"|-
|-
||2000||bgcolor="lightgreen"|3||-||-||-||-||-||-||-||-||colspan="2"|-||align="left"|-
|-
||2001||rowspan="8"|3rd, "Ural-Povolzhye"||9||34||13||10||11||54||43||49||-||colspan="2"|-||align="left"| Kuznetsov - 12
|-
||2002||6||30||12||8||10||40||38||44||R256||colspan="2"|-||align="left"| Podoljantjik - 9
|-
||2003||14||38||11||5||22||41||62||38||R256||colspan="2"|-||align="left"| Podoljantjik - 14
|-
||2004||12||36||12||9||15||41||46||45||R512||colspan="2"|-||align="left"| Georgijev - 9
|-
||2005||6||36||15||12||9||44||30||57||R256||colspan="2"|-||align="left"| Udodov - 7
|-
||2006||7||24||10||8||6||31||23||38||R512||colspan="2"|-||align="left"| Loginov - 5
|-
||2007||4||26||15||5||6||52||30||50||R256||colspan="2"|-||align="left"| Kajnov - 11
|-
||2008||bgcolor="lightgreen"|1||34||23||9||2||73||23||78||R512||colspan="2"|-||align="left"| Prokofjev - 17
|-
||2009||rowspan="2"|2nd||4||38||17||14||7||54||32||65||R16||colspan="2"|-||align="left"| Chazov - 10
|-
||2010||bgcolor="lightgreen"|2||38||19||14||5||62||25||71||R64||colspan="2"|-||align="left"| Martsvaladze - 21
|-
||2011–12||rowspan="3"| 1st||14||44||12||5||27||37||60||41||SF||colspan="2"|-||align="left"| Bibilov - 7
|-
||2012–13||12||30||7||8||15||28||46||29||R32||colspan="2"|-||align="left"| Sapogov - 9
|-
||2013–14||bgcolor="red"|15||30||6||3||21||22||65||21||R32||colspan="2"|-||align="left"| Sarkisov,  Bibilov - 3
|-
||2014–15||rowspan="2"| 2nd||13||34||12||4||18||44||57||40||R64||colspan="2"|-||align="left"| Sarkisov - 12
|}

Kända spelare

Ryssland
  Taras Burlak
Tidigare Sovjetrepubliker
 Vaqif Dzjavadov
 Anton Putsila
 Ihar Stasevitj
 Gogita Gogua
 Gia Grigalava
 Gotja Chodzjava
 Otar Martsvaladze

 Giorgi Navalovski
 Edik Sadzjaia
 Lasja Salukvadze
 Mate Vatsadze
 Sanzjar Tursunov
Europa
 Petar Jelić
 Dani Bondar
 Mihăiţă Pleşan

v
v
Ascari A10

Ascari A10 är en bil producerad av det brittiska företaget Ascari som utformades av den nederländska miljardären Klaas Zwart. Bilen är skapad för privatmarknaden men är en utveckling av racingbilen KZ1-R GT som bland annat tävlar i Spanish GT Championship. Både KZ1 och A10 har formgivits av Paul Brown. A10 är den tredje bilen som producerats av företaget efter Ecosse och KZ1, där namnet A10 var avsedd att fira företagets tioårsdag.

Referenser
 

A10
Bakhjulsdrivna fordon
Pavel Jakovlev

Pavel Vladimirovitj Jakovlev (ryska: Павел Владимирович Яковлев) född 7 april 1991 i Ljubertsy, är en rysk fotbollsspelare som spelar för Qyzyljar. Utöver spel i klubblag har Jakovlev även spelat flera landskamper för Rysslands U21-herrlandslag i fotboll.

Referenser 

  Profil på Ryska Premier Leagues webbplats

Noter

Ryska fotbollsspelare
Spelare i FK Spartak Moskva
Spelare i PFK Krylja Sovetov Samara
Spelare i FK Anzji Machatjkala
Spelare i Premjer-Liga
Födda 1991
Levande personer
Män
Personer från Moskva oblast
Looper

Looper är en amerikansk science fiction actionfilm från 2012, skriven och regisserad av Rian Johnson. I filmen medverkar bl.a. Bruce Willis, Joseph Gordon-Levitt och Emily Blunt.

Handling
I ett dystopiskt Kansas City år 2044 jobbar Joseph "Joe" Simmons som looper åt maffian, en yrkesmördare som skjuter folk sända tillbaka från år 2074. Maffians ledare, Abe, är sänd från framtiden. En arbetskamrat till Joe varnar honom då en av arbetskamratens mål sagt att en Rainmaker i framtiden håller på att utplåna alla loopers. Vidare pensionerar sig Joe i Shanghai, där han jobbar åt den lokala maffian när hans pengar är slut. Åter i USA utspelar sig en jakt mellan Joe och Old Joe, där Joe hamnar på en avlägsen bondgård med Sara Rollins och dennes son.

Rollista

Externa länkar 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 2012
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska science fiction-filmer
Dystopisk film
Tidsresor på film
Kansas på film
Shanghai på film
Filmer i regi av Rian Johnson
Filmer från TriStar Pictures
Filmer med alternativ tidslinje
Laura Pollán

Laura Inés Pollán Toledo, född 13 februari 1948 i Manzanillo, provinsen Granma, Kuba, död 14 oktober 2011 i Havanna, var en kubansk oppositionsledare. Hon grundade Damas de Blanco (Kvinnor i vitt), en organisation som arbetar för att fängslade regimkritiker (däribland makar till Pollán och hennes meddemonstranter) ska släppas fria av regimen. Hon avled på sjukhus i Havanna den 14 oktober 2011, 63 år gammal.

Referenser

Noter

Kvinnor
Avlidna 2011
Födda 1948
Kubanska politiker
Dissidenter
50/50 (film, 2011)

50/50 är en amerikansk dramakomedi från 2011, regisserad av Jonathan Levine och skriven av Will Reiser.

I rollerna finns Joseph Gordon-Levitt som Adam och Seth Rogen som Kyle. Filmen bygger på manusförfattaren Will Reisers egna upplevelser och handlar om hur Adam och hans omgivning hanterar det faktum att han diagnostiseras med cancer vid 27 års ålder.

Rollista

Utmärkelser 
50/50 vann publikens pris när den visades vid Stockholms filmfestival 2011.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2011
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramakomedifilmer
Filmer i regi av Jonathan Levine