kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gunnar Morssing

Per Gunnar Morssing född 29 mars 1878 i Klara församling, Stockholm, död 4 november 1946 i Storkyrkoförsamlingen, Stockholm, var en svensk arkitekt. Som sådan nämns han ofta i samband med arkitektfirman  Höög & Morssing där han var delägare mellan 1910 och 1930. Han var gift med konstnären Ise Morssing.

Biografi

Gunnar Morssing utbildade sig till arkitekt vid Kungliga Tekniska högskolan 1901 till 1904 och vid Kungliga Akademien för de fria konsterna. Med kurskamraten Carl Bergsten arbetade han mellan 1905 och 1906 med byggnader för Konst- och industriutställningen i Norrköping 1906  och var en kort tid hans kompanjon. Morssing och Bergsten visade under 1920-talet samma förkärlek för tjugotalsklassicismens  lekfulla formspråk. Den stilen återspeglas i många av Morssing ritade bostadshus i 1920-talets Stockholm. 1910 blev han delägare i det då redan väletablerade arkitektföretaget Dorph & Höög, där han ersatte Victor Dorph. Efter 1930 lämnade han firman och startade egen verksamhet. 

Gunnar Morssing ritade en lång rad byggnader, huvudsakligen i Stockholms innerstad, men även några gravplatser på Norra begravningsplatsen i Solna kommun, bland dem Herman Raschs familjegrav och Albert Lindhagens gravkulle. Morssing ritade även de biografer som inrymdes i de av honom ritade husen; Orion (1920),  Capitol (1926), Rivoli (1929),  Roxy (1935) och Ricardo (1928). Ofta var uppdragsgivaren byggmästaren och biografägaren John A. Bergendahl. Särskilt Ricardo vid Hornsgatan 72, som sedan 1984 inrymmer Folkoperan, blev ett bra exempel på Morssings tjugotalsklassicism. Lokalerna har restaurerats till nära på ursprungligt skick. Huset och biografen byggdes och ägdes av Bergendahl.

I arkitektfirman Höög & Morssing stod han för den arkitektoniska utformningen för ett antal byggnader i Stockholm, bland annat industribyggnad för Åhlén & Åkerlunds förlag på Sveavägen/Rådmansgatan, 1923; bostadshus på Strandvägen 59, 1913-1915; Karlaplan 9, 14, 1920-1928; Karlavägen 1–11, 1912-1915; Karlavägen 15 och Rådmansgatan 13, 1923. Som stadsplanerare ritade han 1917 stadsplanen för Rörstrandsområdet (under Per Olof Hallman) och 1928 stadsplanen för Atlasområdet (tillsammans med andra), båda i stadsdelen Vasastan.

Tillsammans med arkitekter som Carl Bergsten, Frans Ekelund och Georg A. Nilsson kan Gunnar Morssing ses som en av de viktiga modernisterna inom svensk arkitektur efter 1900..

Bilder, verk i urval

Källor

Noter

Externa länkar

 

Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska stadsplanerare
Födda 1878
Avlidna 1946
Män
Arkitekter från Stockholm
Al Asalah

Al Asalah är det dominerande salafistiska partiet i Bahrain. Sedan valet 2006 har de fyra parlamentariker i landets riksdag. Partiet är den politiska grenen av Islamic Education Society. Partiledare är Ghanim Al Buaneen som tog över 2005 från shejk Adel Mouwda.

Referenser

Externa länkar 
http://www.AlAsalah.com

Politiska partier i Bahrain
Tjechov (olika betydelser)

Tjechov eller Chekhov kan avse:

Personer 
 Anton Tjechov (1860–1904), rysk författare
 Maria (Pavlovna) Tjechova (1863–1957), syster till Anton Tjechov
 Michael Tjechov (1891–1955), rysk regissör
 Olga Tjechova (1897–1980), rysk skådespelerska
 Olga Knipper (1868–1959), rysk skådespelerska och hustru till Anton Tjechov
 Valerij Tjechov (född 1955), rysk schackmästare

Fiktiva 
 Pavel Chekov, en Star Trek-karaktär
 Chekov (Stargate), karaktär i Stargate SG-1

Orter 
 Tjechov, Moskva oblast, en stad i Ryssland
 Tjechovo, Sachalin oblast, en stad i Ryssland

Sport 
 GK Tjechovskije Medvedi, ett ryskt handbollslag
 HK Vitjaz Tjechov, ett ryskt ishockeylag

Övrigt 
 2369 Chekhov, en asteroid
 Chekov (krater), en nedslagskrater
Olga Tjechova

Olga Konstantinovna Tjechova eller Tchechowa (), född von Knipper 14 april 1897 i Aleksandropol, Ryssland (numera Gyumri, Armenien), död 9 mars 1980 i München, var en rysk-tysk skådespelare. Hon hade stora framgångar under den nationalsocialistiska eran på 1930-talet. Hon spelade bland annat den kvinnliga huvudrollen i Alfred Hitchcocks  film Mary från 1931 och i filmen Der Choral von Leuthen, även om hon sagt sig föredra komedier.

Filmografi 
 1921: Schloß Vogelöd
 1921: Hochstapler
 1923: Nora
 1923: Der verlorene Schuh
 1926: Familie Schikmek
 1927: Brennende Grenze
 1927: Der Florentiner Hut
 1930: Liebling der Götter
 1930: Kärlek och bensin (Die Drei von der Tankstelle)
 1930: Mary (Director: Alfred Hitchcock)
 1932: Friedrich von der Trenck, Roman einer großen Liebe
 1932: Der Choral von Leuthen
 1932: Liebelei
 1934: Regine
 1934: Die Welt ohne Maske
 1934: Peer Gynt
 1934: Maskerad (Maskerade)
 1935: Lockspitzel Asew
 1935: Künstlerliebe
 1935: Die ewige Maske
 1935: Ein Walzer um den Stephansturm
 1935/36: Der Favorite der Kaiserin
 1936: Seine Tochter ist der Peter
 1936: Petersburger Romanze
 1936: Burgtheater
 1936: Hannerl und ihre Liebhaber
 1937: Unter Ausschluß der Öffentlichkeit
 1937: Liebe geht seltsame Wege
 1937: Gewitterflug zu Claudia
 1937: Die gelbe Flagge
 1938: Rote Orchideen
 1939: Die unheimlichen Wünsche
 1939: Ich verweigere die Aussage
 1939: Parkstraße 13
 1939: Bel Ami
 1939: Befriade händer (Befreite Hände)
 1940: Angelika
 1940: Leidenschaft
 1940: Der Fuchs von Glenarvon
 1941: Menschen im Sturm
 1942: Mit den Augen einer Frau
 1942: Andreas Schlüter
 1943: Reise in die Vergangenheit
 1943: Gefährlicher Frühling
 1943: Der ewige Klang
 1945: Im Tempel der Venus
 1949: Eine Nacht im Séparée
 1950: Kein Engel ist so rein
 1950: Der Mann, der zweimal leben wollte
 1950: Maharadscha wider Willen
 1950: Eine Frau mit Herz
 1950: Zwei in einem Anzug
 1950: Aufruhr im Paradies
 1951: Das Geheimnis einer Ehe
 1951: Mein Freund, der Dieb
 1951: Begierde
 1952: Hinter Klostermauern
 1953: Alles für Papa
 1954: Rosen-Resli
 1954: Rittmeister Wronski
 1958: U 47 – Kapitänleutnant Prien
 1963: Jack und Jenny
 1973: Die Zwillinge vom Immenhof
 1974: Frühling auf Immenhof

Referenser

Externa länkar
 
 Fotografier och biografier

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1897
Personer från Gjumri
Avlidna 1980
Kvinnor
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Ryska skådespelare under 1900-talet
Nordlig prickfisk

Nordlig prickfisk (Benthosema glaciale) är en djuphavsfisk i familjen prickfiskar.

Utseende 
Den nordliga prickfisken är en liten (upp till 10 cm) avlång fisk med stort huvud och stora ögon. Kroppen har stora fjäll och är brun på ryggen, silverfärgad för övrigt. Fisken har fettfena och ett stort antal lysorgan över sidor och buk. Honan har dessutom lysorgan på undersidan av stjärtfenans bas, medan hanen har sådana på dess ovansida.

Vanor 
Arten lever pelagiskt från havsytan ner till 1 400 m, vanligast dock på ett djup mellan 300 och 400 m. På natten går den högre upp, vanligen ovanför 200-metersnivån. Födan, som främst jagas på natten, består framför allt av hoppkräftor; den tar också kräftdjurslarver och lysräkor. Den kan bli upp till 8 år gammal.

Fortplantning 
Den nordliga prickfisken blir könsmogen vid omkring 2 års ålder. Under lektiden, som infaller under vår och sommar, kan honan lägga mellan 160 och 2 000 ägg beroende på storleken.

Utbredning 
Arten finns i Atlanten från Kanada och Baffinbukten till norra Golfströmmen, Grönland, Norge och söderut i östra Atlanten via Medelhavet och Marocko, samt från Mauretanien till Guinea. Säsongsvis kan den även förekomma mellan Marocko och Mauritanien. Den går in i Skagerack och har påträffats i Danmark och Sverige.

Referenser 

Prickfiskar
Sigvard Nordman

Gustav Allvar Sigvard Nordman, född 20 december 1907 i Göteborg, död 6 november 1984 i Göteborg, var en svensk friidrottare (stående längdhopp). Han tävlade för klubben Örgryte IS och vann SM i stående längdhopp åren 1931 till 1932 samt 1936 till 1940.

Referenser

Källor

Svenska stående längdhoppare
Män
Födda 1907
Avlidna 1984
Idrottare från Göteborg
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i Örgryte IS
Hertiginnan av Alba

Titeln Hertiginnan av Alba har ärvts av tre kvinnor (d.v.s. de har inte fått titeln genom giftermål): 

11:e Hertiginnan av Alba – María Teresa Alvarez de Toledo y Haro (1691–1755)
13:e Hertiginnan av Alba –  María del Pilar Teresa Cayetana de Silva y Álvarez de Toledo (1762–1802)
18:e Hertiginnan av Alba – Cayetana Fitz-James Stuart (1928-2014)

Se även
 Hertigdömet av Alba
Tore Carlsson

Tore Carlsson, en svensk friidrottare (häcklöpning och mångkamp), som tävlade för Arvika IS. Han vann SM-guld i stående längdhopp år 1934 med ett hopp på 3,21 meter.

Referenser

Källor

Födelseår saknas
Dödsår saknas
Svenska stående längdhoppare
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Karl Erik Ekman

Nation: 

Karl Erik Ekman, född 25 april 1917 i Brännkyrka församling i Stockholm, död 22 april 2015 i Forshaga-Munkfors församling i Värmlands län, var en svensk friidrottare (stående längdhopp). Han tävlade för klubbarna Forshaga IF, Västerås SK och Kronobergs IK. Han vann SM i stående längdhopp 1941–1945 samt 1948.

Referenser

Noter 

Svenska stående längdhoppare
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Stockholm
Födda 1917
Avlidna 2015
Män
Forshaga IF
Allan Gustafsson

Det finns flera Allan Gustafsson:

 Regissören Allan Gustafsson (regissör)
 Friidrottaren Allan Gustafsson (friidrottare)
Lauri Lehtinen

Lauri Aleksanteri Lehtinen, född 10 augusti 1908 i Borgå, död 4 december 1973 i Helsingfors, var en finländsk friidrottare med specialinriktning på långdistans.

Lehtinen är mest känd för att ha vunnit det kontroversiella femtusenmetersloppet vid OS i Los Angeles 1932.

Sex veckor före OS förbättrade Lehtinen Paavo Nurmis åtta år gamla världsrekord på 5000 m, till tiden 14.17,0, något som gjorde honom till huvudfavorit inför OS.

Försöken var en ren expeditionsaffär för favoriterna. I finalen kom, förutom Lehtinen, landsmannen Lauri Virtanen och amerikanen Ralph Hill att spela huvudrollerna. Finländarna öppnade i ett högt tempo och Hill visade sig vara den ende som kunde följa dem. Snart kom det att visa sig att loppet skulle bli en duell mellan Lehtinen och Hill. På det sista varvet försökte Hill att springa förbi Lehtinen, men denne sprang sicksack på banan och förhindrade på så sätt passagemöjligheterna för amerikanen. Hemmapubliken var i  uppror, och strax efter att Lehtinen korsat mållinjen en knapp halvmeter före Hill, lämnades det in en protest. Denna godkändes dock aldrig, varför finländaren stod som segrare på det olympiska rekordet 14.30,0. Silvermedaljören Hill fick samma tid. Det är den enda gången som ettan och tvåan haft identisk tid i en olympisk friidrottsfinal längre än 200 meter. Virtanen knep bronset, 14 sekunder bakom Lehtinen och Hill.

Fyra år senare ställde Lehtinen åter upp i OS (denna gång i Berlin), för att försvara sin titel. Han misslyckades dock med detta, då han fick nöja sig andraplatsen bakom landsmannen Gunnar Höckert.

År 1940 skänkte Lehtinen bort sin guldmedalj till en soldat som hade utmärkt sig vid striderna vid Karelska näset. Detta var en gest som Lehtinen gjorde för att hedra Gunnar Höckert, som hade gått in som frivillig i den finska armén för att kämpa i vinterkriget mot Sovjetunionen. Höckert hade stupat på Karelska näset, dagen före sin 30-årsdag.

Källor
Om Lauri Lehtinen på Sports-reference.com

Män
Födda 1908
Avlidna 1973
Finländska långdistanslöpare
Olympiska guldmedaljörer 1932
Olympiska silvermedaljörer 1936
Finländska olympiska guldmedaljörer
Finländska olympiska silvermedaljörer
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Finland
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Finland
Personer i Finland under 1900-talet
Personer från Borgå
Fable III

Fable III är det tredje spelet i Fable-serien, utvecklat av Lionhead Studios och publicerat av Microsoft Game Studios. Det släpptes till Xbox 360 i oktober 2010.

Gameplay 
Spelet är ett rollspel med tredjepersonsperspektiv. Huvudkaraktären kan slåss med närkontaktsvapen, skjutvapen och magi. Som i de föregående spelen i Fable-serien kan spelaren uppfattas som ond eller god av andra karaktärer beroende på hur hen spelar. Det går att interagera med karaktärer genom olika uttryck, vilket kan ända deras uppfattning om spelaren. Det är möjligt att spela tillsammans med andra spelare, om man bjuder in dem till att spela i sin "värld".

Handling 
Spelaren börjar som en prins eller prinsessa I det fiktiva riket "Albion" där revolutionen bubblar under ytan på det industriella samhället. Spelet utspelar sig 50 år efter att hjälten och kungen i Fable 2 har dött. Huvudkaraktärens bror har makten över Albion, och agerar som en tyrann utan sympati. Spelarens mål är att samla på sig arméer och allierade för att störta brodern. Efter att brodern har störtats ställs spelaren inför olika moraliska val som påverkar rikets framtid.

Rollista
 Michael Fassbender - Logan
 Naomie Harris - Page
 John Cleese - Jasper
 Bernard Hill - Sir Walter Beck
 Nicholas Hoult - Elliot
 Stephen Fry - Reaver
 Zoë Wanamaker - Theresa
 Ben Kingsley - Sabine
 Simon Pegg - Ben Finn
 Sean Pertwee - Saker
 David de Keyser - Ransom Locke
 Nicholas Boulton - Commander Milton
 Edward Hardwicke - Major Swift
 Jason Manford - Private Jammy
 Jonathan Ross - Barry Hatch
 Sebastian Abineri - Professor Ernest Faraday
 Richard Coyle - Petitioner
 Daniel Curshen - Lazlo
 Mark Heap - Brian
 Liam O'Brien - Hob
 Louis Tamone - The Prince (The Hero)
 Mischa Goodman - The Princess (The Heroine)
 Rachel Atkins - Olika röstroller
 Lucy Gaskell - Olika röstroller

Referenser

Externa länkar 
 Lionheads officiella webbsida
 
 

Datorspel 2010
Datorspel 2011
Xbox 360-spel
Windows-spel
Action-datorrollspel
Anders Höög

Anders Johan Höög född 30 mars 1862 i Sund, Jönköpings län, död 31 juli 1930 var en svensk arkitekt och byggmästare. Som sådan nämns han ofta i samband med arkitektfirman Dorph & Höög respektive Höög & Morssing.

Biografi

Höög hade ingen arkitektutbildning utan var murare i Stockholm 1887, sedan byggmästare 1902 och slutligen arkitekt 1903. År 1897 slog han ihop sig med arkitekten Victor Dorph och bildade arkitektfirman Dorph & Höög. Dorph hade tidigare varit verksam tillsammans med arkitekt Sam Kjellberg under namnet Kjellberg och Dorph och bland annat ritat utställningsmontrar för Stockholmsutställningen 1897.

Företaget Dolph & Höög hade stor framgång och producerade ritningar för över 200 byggnader främst på Södermalm och i Vasastan i centrala Stockholm. 1907 hade kontoret ett trettiotal anställda och var därmed "hela Nordens största byggnadsfirma", som det hette i en tidningsartikel från 1910. Inom företaget var det Höög som skaffade fram uppdragen. Han hade känsla för byggherrarnas önskemål och var en skicklig planlösare för bostäder i hyreshus. Ett stort antal uppfördes efter hans ritningar.

Strax innan första världskrigets utbrott hade firman bara sex anställda. 1910 lämnade partnern Dorph företaget och ersattes med den yngre Gunnar Morssing, som hade en för tiden modernare arkitekturstil. Därmed fick kontoret en ny profil och nya uppdragsgivare. Firman hette nu Höög & Morsing och existerade till Höögs bortgång 1930. Därefter började Morssing en egen arkitektverksamhet.

Referenser

Noter

Källor

Byggmästare i Stockholm
Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1862
Avlidna 1930
Män
Personer från Sunds socken
Eric Bäckman

Eric Bäckman, född 24 maj 1988 i Stockholm, är en svensk musiker och skådespelare. Mellan 2006 och 2013 spelade han elgitarr i industrimetal-bandet Deathstars, där han gick under namnet Cat Casino. Det har han börjat göra igen sedan 2019. Han har även spelat med i filmen Du levande, i rollen som Micke Larsson.

Han arbetar även som modell med agenturerna Synk Casting och TheCore.

Han är bosatt i Karlstad och har även medverkat i TV4:s TV-program Halv åtta hos mig.

Referenser 

Svenska gitarrister under 2000-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 1988
Män
Levande personer
Musiker från Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Pär Johansson (teaterman)

Pär Ingemar Johansson, född 6 mars 1970 i Sundsvall, är en svensk verksamhetsledare, teaterproducent, regissör och manusförfattare.

Johansson är uppvuxen i Delsbo och verksam i Hudiksvall. År 1996 grundade han Glada Hudikteatern, som till stor del består av skådespelare med utvecklingsstörning. Han arbetade på ett dagcenter i Hudiksvall när han skapade teatergruppen, som numera är etablerad och spelar föreställningar runt om i Sverige och har turnerat till New York.

Johansson verkar även som föreläsare, där han ofta utgår från det framgångsrika teaterprojektet och visar hur människor kan utvecklas trots till synes vaga förutsättningar. Han var sommarpratare i Sveriges Radio den 29 juni 2010.

Han fick 2011 H. M. Konungens medalj för betydelsefulla insatser på ledarskapsområdet. År 2016 blev han Årets Eldsjäl på Svenska hjältar-galan.

Den 12 oktober 2011 figurerade Pär Johansson i SVT:s granskande program, Uppdrag Granskning. Programmet tog bland annat upp felaktiga faktureringar och lönenivån för de utvecklingsstörda skådespelarna i Glada Hudik-teatern.

Referenser

Externa länkar
Pär Johanssons webbplats
LetsTalkAbout.se

Svenska teaterchefer
Män
Födda 1970
Levande personer
Sommarvärdar 2010
Personer från Sundsvall
María del Pilar Teresa Cayetana de Silva y Álvarez de Toledo

María del Pilar Teresa Cayetana de Silva y Álvarez de Toledo y Silva-Bazán, född 10 juni 1762 i Madrid, död 23 juli 1802 i Madrid, den 13:e hertiginnan av Alba, är mest känd genom Francisco de Goyas många porträtt av henne.

Biografi 

María Teresa, som hon kallades i sin familjemiljö, tillhörde en av den spanska adelns förnämsta släkter – huset Alba. 14 år gammal ärvde hon 1776 titeln hertiginna av Alba, och ytterligare ett tjugotal adliga titlar, samt släktens egendomar. Genom giftermålet med hertigen av Medina-Sidonia blev hon och hennes man det förmögnaste paret i Spanien.  De enda som kunde konkurrera med dem i fråga om rikedom och börd var den mäktiga adliga släkten Osuna och det spanska kungahuset, vilket under denna tid var en gren av huset Bourbon.

María Teresa omtalades för sin skönhet, sinnlighet, liberala livsstil och exklusiva klädsel. För eftervärlden är hon främst känd genom de många porträtt Francisco de Goya målade av henne. Det har spekulerats i om han var hennes älskare, men detta har aldrig kunna beläggas. Troligen var klasskillnaden för stor för att detta skulle vara möjligt. Spekulationerna bygger framförallt på antagandet att María Teresa stod modell för Goyas målningar Den nakna maja och Den klädda maja. Emellertid kan inte heller detta beläggas, och modell för ”maja” i målningarna var sannolikt Pepita Tudó, älskarinna och sedermera hustru till den spanske premiärministern Manuel de Godoys.

María Teresa blev änka 1796. Hon hade inga biologiska barn med adopterade en färgad flicka med namnet Maria de la Luz.

Död
María del Pilar Teresa Cayetana de Silva y Álvarez de Toledo y Silva-Bazán dog 1802, endast 40 år gammal, av tuberkulos och feber. Vissa rykten gjorde gällande att hon giftmördats men vid en undersökning av hennes kvarlevor som genomfördes 1945 fann man inget som tydde på det.

Galleri

Källor 

 https://dbe.rah.es/biografias/8257/maria-del-pilar-teresa-cayetana-silva-y-alvarez-de-toledo

Externa länkar 

Födda 1762
Avlidna 1802
Spanska hertiginnor
Kvinnor
Personer i Spanien under 1700-talet
Hertiginnor
Stegodon

Stegodon var ett släkte elefantdjur och den enda systematiska gruppen i familjen Stegodontidae. Det vetenskapliga namnet kommer från grekiska och är sammansatt av stegein för täckt och odon för tand. Namnet syftar på molarernas (kindtänder) konstruktion. Det skiljs mellan omkring tio arter som levde mellan pliocen och holocen i Asien samt under mellersta pliocen i Afrika.

Uppkomst och utbredning 

Som Stegodons anfader anses släktet Stegolophodon. De äldsta fossilen av Stegodon hittades i Asien och daterades till mellersta pliocen. Släktet vandrade även till Afrika och förekom där så långt som söder om Sahara. Den afrikanska grenen dog ut före pleistocen. I östra Asien överlevde släktet däremot mycket längre. Fossil från pleistocen hittades från norra Kina till Java. De yngsta lämningarna som är ungefär 4 000 år gamla upptäcktes i en grotta in den kinesiska provinsen Yunnan (Ma & Tang 1992). För cirka 12 000 år sedan fanns arten Stegodon florensis kvar på Flores och från Java är dvärgformer kända som levde under senare pleistocen.

Beskrivning 

Tidigare antogs Stegodon vara elefanternas (Elephantidae) anfader men snart blev det klart att de är närmare släkt med mastodonter. Likheterna med elefanter anses bero på konvergent evolution. De största arterna i släktet nådde en mankhöjd upp till 4 meter. Hannarnas betar blev upp till 3 meter långa och satt så tät ihop att det saknades mellanrum för snabeln. Därför antas att snabeln vilade på betarna. På Java, Sulawesi, Timor och Flores uppträdde dvärgformer som bara hade en mankhöjd av 1,2 meter.

Levnadssätt 

Det antas att Stegodon liksom dagens elefanter levde i grupper. Habitatet utgjordes främst av täta skogar och savanner med många träd i tropikerna och subtropikerna. Fossil från norra Kina tyder på att de även levde i tempererade områden. De sista arterna av släktet levde delvis parallell med den asiatiska elefanten (Elephas maximus). Båda hade tänder anpassade till gräs som födoämne och de konkurrerade troligen om samma habitat. Kanske åt Stegodon istället mer löv.

Referenser 
 med följande källor:
 P. S. Martin: Quaternary Extinctions. The University of Arizona Press, 1984. 
 A. H. Müller: Lehrbuch der Paläozoologie, Band III Vertebraten, Teil 3 Mammalia, 2. Auflage. Gustav Fischer Verlag, 1989. 
 H. Saegusa: Comparisons of stegodon and elephantid abundances in the Late Pleistocene of southern China, The World of Elephants - International Congress, Rome, 2001. online-PDF

Externa länkar 
 The Paleobiology Database: Stegodon 

Elefantdjur
Proboscidea
Pennskaftspriset

Pennskaftspriset är ett svenskt pris som delas ut till en eller flera kvinnliga journalister som har gjort ett föredömligt journalistiskt arbete. Pristagaren utses av en jury sammansatt av föregående års pristagare och medlemmar som väljs på årsmötet. Namnet kommer från "pennskaft" som benämning för kvinnlig journalist, myntat i Elin Wägners bok Pennskaftet.

Priset består av ett diplom målat av konstnären Barbro Andréen och pengar. Prispengarna skänks av tidningar, radio och TV i Sverige.

Pristagare
1989 Elisabeth Bäck/Susanne Engvall
1990 Monica Englund
1991 Barbro Hurtig
1992 Pia Naurin
1993 Inga Rexed
1994 Maria Jacobsson, Maria Edström och Clara Mannheimer
1995 Wiwi-Anne Johansson
1996 Maria Wallin
1997 Birgitta Grundén
1998 Ingrid Segerstedt-Wiberg och Anette Carlsson
1999 Monica Malmström
2000 Ingrid Norrman, Mia Skäringer och Klara Zimmergren.
2001 XX-redaktionen på Hallands Nyheter.
2002 Åsa Brevinge
2003 Margareta Stål
2004 Lisa Thanner
2005 Lena Olson
2006 Redaktionen för musiktidningen KIM
2007 Johanna Bäckström Lerneby
2008 Hanna Nyberg
2009 Anna Hammarén
2010 Josephine Freje Simonsson
2011 Belinda Olsson
2012 Katarina Sahlin
2013 Nadja Yllner
2014 Cecilia Köjling, Maja-Kristin Nylander, Sofia Hultqvist
2015 Siri Reuterstrand
2016 Afrah Nasser
2017 Sanna Klinghoffer
2018 Sofie Löwenmark
2019 Kerstin Weigl och Kristina Edblom
2020 Elinor Torp
2021 Magda Gad

Referenser 

Journalistpriser
Kulturpriser i Sverige