kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
2,4-Diklorfenol

2,4-Diklorfenol är ett klorerat derivat av fenol. Det har formeln C6H3Cl2OH.

Förekomst
2,4-Diklorfenol är en nerbrytningsprodukt av olika giftiga bekämpningsmedel som till exempel polyklorerade dibensodioxiner (ofta kallade dioxiner).

Användning
2,4-Diklorfenol används för att tillverka 2,4-diklorfenoxiättiksyra som är en vanlig beståndsdel i olika herbicider, bland annat det amerikanska Agent Orange och svenska Hormoslyr.

Se även
Pentaklorfenol

Källor

Fenoler
Klororganiska föreningar
Kristinebergs strandpark

Kristinebergs strandpark är en park i Kristineberg på västra Kungsholmen i Stockholm som ingår i stadsutvecklingsprojektet Lindhagen. Parken färdigställdes år 2010 och kommer då att förbinda Ulvsundasjöns strand med Riddarfjärdens strand via Fredhällsparken och Rålambshovsparken samt Lindhagensgatans allé. Mot norr ansluter Hornsbergs strandpark.

Kristinebergs strandpark består av fyra delar med olika karaktär och olika funktion. I stadsdelsparken ingår Kristinebergs slott och slottspark, Kristinebergs Idrottsplats, Kristinebergs strandpark med en bemannad parklek och Kristinebergs nya kajpromenad längs Ulvsundasjön.

Kristinebergs strandpark blir en plats för idrott, lek och solbad och utgör den tätbebyggda nya stadsdelens rekreationsresurs. Byggherren, som är Exploateringskontoret, Stockholms stad, utlyste år 2004 en formgivningstävling och det vinnande förslaget "Allram" av Sydväst arkitektur och landskap, ligger till grund för detaljplan, projektering och genomförande. Utformningen gestaltades som ett parkstråk som förbinder flera parker med varandra och luckrar upp bebyggelsen. Därigenom anknyter man till en lång parktradition i Stockholm som utvecklades av stadsträdgårdsmästaren Holger Blom på 1940- och 1950-talen och som blev känd under benämningen Stockholmsstilen.

Referenser

Externa länkar

 Om Kristinebergs strandpark på Stockholms stad

Tidskriften Arkitekturs reportage om Kristinebergs strandpark

Kristineberg
Parker i Stockholms kommun
Lekplatser i Stockholms län
Rose (sångare)

Rose, pseudonym för Keren Meloul, född 24 maj 1978 i Nice, Frankrike, är en fransk sångerska och författare. 2006 hade hon framgångar i Frankrike med sitt debutalbum "Rose" som nådde femte platsen på den franska SNEP-listan. 

2019 släppte Rose såväl en bok som en skiva, båda kallade Kérosène. Boken handlar bland annat om hennes kokainmissbruk. 2022 släppte Rose boken Les montagnes roses ("de rosa bergen") som handlar om hennes kamp mot bröstcancer.

Diskografi

Studioalbum 
 2006: Rose
 2009: Les souvenirs sous ma frange
 2013: Et puis juin
 2015: Pink Lady
 2019: Kérosène

Singlar 
 2007: Ciao bella
 2007: La liste
 2008: Sombre con
 2009: Yes We Did

Böcker 
 2019: Kérosène
 2022: Les montagnes roses

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Tysk hemsida

Franska sångare under 2000-talet
Födda 1978
Kvinnor
Levande personer
Skåne–Smålands Jernvägsförening

Skåne–Smålands Jernvägsförening bildades med namnet Skåne–Smålands Jernvägsmuseiförening år 1986 i Strömsnäsbruk för att bevara järnvägsmiljön från Skåne-Smålands Järnväg (SSJ). År 2019 ändrades föreningens namn till Skåne-Smålands Järnvägsförening. Föreningen har återställt lokstallet, vändskivan och stationshuset i Strömsnäsbruk. Under våren år 2019 inköptes stationshuset i Traryd, vilket renoverats och stod klart 2022.  SSJF kunde då visa upp en bit småländsk järnväg mellan två stationssamhällen.

Då föreningen startade sin verksamhet relativt sent finns det endast ett ånglok E2 955 och en flakvagn sparat av den materiel som privatbanan SSJ en gång ägt. Däremot förfogar föreningen över tre Y7 rälsbussar som användes för persontrafiken Åstorp-Värnamo under 1950- och 1960-talet. Därutöver finns en släpvagn som är ombyggd till cafévagn och ett godssläp till motorvagnarna. I samlingarna ingår en ombyggd rälsbuss med beteckningen Qgz. Föreningen förfogar över några diesellok som förr rullade på banan, däribland ett dieselhydrauliskt lok  T21 och två lokomotorer littera Z43. För banunderhåll finns grusvagnar, motortrallor och övrigt som behövs i verksamheten.

Den första trafiken i föreningens regi mellan Traryd-Strömsnäsbruk-Markaryd-Skånes Fagerhult skedde hösten 1986 till Markaryds Marknad och sedan dess det funnits trafik på banan med motorvagnar av typen Y7 i samband med olika evenemang i Markaryd och Strömsnäsbruk. 

Föreningen fick först disponera sträckan Strömsnäsbruk-Traryd, vilken köptes 2003 från Svenska staten (Banverket). Föreningen har sedan 2010 tillstånd från Transportstyrelsen att vara infrastrukturförvaltare och har sedan sommaren 2015 tagit över hela förvaltningen av sträckan Markaryd-Strömsnäsbruk, vilken arrenderas av Trafikverket. 

Tidigare (2011-2017) körde SSJF turisttrafik sommartid på sträckan Strömsnäsbruk-Markaryd, men under våren 2022 rustades sträckan Strömsnäsbruk-Traryd upp och från Juni 2022 körs åter turisttrafik sommartid med Y7-rälsbussar, men nu på sträckan Strömsnäsbruk-Traryd.

Sträckan Strömsnäsbruk-Timsfors-Markaryd kan först efter banupprustning åter vara möjlig att trafikera med rälsbussar, men på denna sträcka kan man hyra och cykla med dressincykel.

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats

Museijärnvägar i Sverige
Madlib

Madlib, född Otis Jackson Jr. 24 oktober 1973 i Oxnard i Kalifornien i USA, är en amerikansk musiker och musikproducent under skivbolaget Stones Throw Records. Med en stor ansamling alias, så som Quasimoto, Yesterdays New Quintet, Beat Konducta, med flera, har Madlib även samarbetat med den framlidne hip-hopproducenten J Dilla på skivan Champion Sound, under deras namn Jaylib (Stones Throw Records). Han har även samarbetat med MF DOOM i gruppen Madvillain.

Madlibs egentliga namn är Otis Jackson, son till soulartisten med samma namn. Madlib har även en bror kallad Oh No, som även han har släppt ett antal skivor under Stones Throw Records. Madlib har en lång rad av produktioner bakom sig, med några av de största artisterna inom hip-hopgrenen.

Externa länkar 

 

Amerikanska diskjockeyer
Amerikanska rappare
Amerikanska musikproducenter
Män
Födda 1973
Levande personer
Henri de Lacaze-Duthiers

Félix Joseph Henri de Lacaze-Duthiers, född 15 maj 1821 i Montpezat, departementet Lot-et-Garonne, död 21 juli 1901 i Les Fons, var en fransk zoolog.

Lacaze-Duthiers blev professor i zoologi och jämförande anatomi vid universitetet i Paris 1868. Han blev ledamot av Institut de France 1871 samt av svenska Vetenskapsakademien 1894 och Vetenskapssocieteten i Uppsala samma år. Han utförde ett mycket stort antal arbeten över de ryggradslösa djurens, särskilt blötdjurens, anatomi och utvecklingshistoria. Han lämnade dessutom flera bidrag till kännedomen om ostron och deras odling.

Bibliografi i urval
Mémoire sur l'organisation de l'anomie (1854)
Histoire de l'organisation et du développement du dentale (1856-58)
Mémoire sur la pourpre (1859)
Mémoire sur l'anatomie et l'embryogénie des vermets (1860)
Histoire naturelle du corail (1864) 
Histoire de la testacelle (1868)

Källor
 

Franska zoologer
Franska professorer
Personer verksamma vid Paris universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Lot-et-Garonne
Födda 1821
Avlidna 1901
Män
Ugglan
Fiasko

Fiasko kan syfta på:

 Fiasko (roman) – en science fiction-roman från 1987 av Stanisław Lem
 Fiasco – en italiensk typ av flaskor som har en rund kropp och botten
Mariotto Albertinelli

Mariotto Albertinelli, född 13 oktober 1475 i Florens, Italien, död 5 november 1515, var en italiensk målare.

Biografi
Albertinelli var son till en guldhamrare och efter att hans mor avlidit när han var bara fem år gammal började han själv utbildas till samma yrke. När han fyllde 12 år blev han istället elev hos Cosimo Rosselli tillsammans med Fra Bartolommeo.

Albertinelli var senare verksam i Florens och då påverkad av Fra Bartolommeo som båda gemensamt har utfört Marias himmelsfärd. Hans egna målningar utgörs främst av religiösa kompositioner.  Närheten i deras stil var sådan att det under många år rådde tvivel  över vem som hade målat vissa arbeten. Till exempel Kress tondo, nu i Columbia Museum of Art, gavs till Fra Bartolommeo, men senare tros vara ett verk av Albertinelli, använder den tidigares tecknande.

Från omkring 1500 avstod Fra Bartolommeo från målning under några år i spåren av Savonarolas moralkampanj. Fra Bartolommeo anslöt sig till Dominikanerorden som Fra Bartolomeo. Albertinelli arbetade sedan som en oberoende målare och fick olika uppdrag, bland annat 1503 den höga altartavlan för kapell Congregazione di San Martino (senare kyrkan Santa Elisabetta) i Florens (nu i Uffizierna). 

Albertinellis målningar präglas av olika influenser: Peruginos känsla för volym i rymden och perspektiv, Fra Bartolomeos färg, landskapsskildring av flamländska mästare som Memling och Leonardos sfumatoteknik. Hans främsta målningar finns i Florens, i synnerhet hans mästerverk, Visitationen (1503), som finns i samlingen i Uffizierna.

Referenser

Noter

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929.

Externa länkar 

Italienska målare under 1400-talet
Italienska målare under 1500-talet
Födda 1475
Avlidna 1515
Män
Jean-Marie Léon Dufour

Jean-Marie Léon Dufour, född 10 april 1780 i Saint-Sever, departementet Landes, död där 18 april 1865, var en fransk zoolog.

Dufour studerade 1799–1806 medicin i Paris, där han blev medicine doktor och var därefter verksam som läkare i sin födelseort. Han gjorde sig främst känd genom många skrifter, behandlande insekternas och spindeldjurens anatomi. Han invaldes som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien 1854.

Bibliografi i urval 
Recherches anatomiques et physiologiques sur les hémiptères (1833)
Recherches anatomiques etphysiologiques sur les orthoptères, les hyménoptères et les neuroptères (1841)

Källor

Noter 

Franska läkare
Franska entomologer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1780
Avlidna 1865
Män
Personer från Landes
Ugglan
Aegidius Albertinus

Aegidius Albertinus, född 1560 i Deventer, död 9 mars 1620 i München, var en tysk författare.

Albertinus var sekreterare hus kurfurst Maximilian I av Bayern, och skrev sedeskildringar, till exempel Der Landstörtzer Gusman von Alfarache (1615) och Lucifers Königreich und Seelengejaid (1616).

Referenser
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Noter

Tyska författare under 1600-talet
Personer från Deventer
Födda 1560
Avlidna 1620
Män
Sonam Gyatso

Sonam Gyatso var den förste officiella inkarnationen av Dalai Lama i Gelug-skolan i den tibetanska buddhismen. Då hans två föregångare erkändes retrospektivt som inkarnationer av Dalai Lama så räknas han som den tredje Dalai Lama.

Han föddes 1543 nära Lhasa och erkändes som sin föregångare Gedun Gyatsos reinkarnation, varefter han kröntes i Drepungklostret av sin lärare Panchen Sonam Drakpa.

Det var Sonam Gyatso som lyckades övertyga den mongoliske fursten Altan Khan att stödja Gelug-sekten, vilket ledde till att hela Mongoliet gick över till Gelug-sekten. När Sonam Gyatso besökte Altan Khan i Mongoliet 1578 fick han enligt traditionen titeln Dalai Lama av Altan Khan. Därmed lades grunden för den viktiga Dalai Lama-traditionen.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 

Män
Dalai lama
Födda 1543
Avlidna 1588
WP:Projekt Kina
Jane Gumpert

Jane Elisabet Gumpert Ullman, född 1884 i Stockholm, död 1959, var en svensk målare.

Hon var dotter till grosshandlaren Morris Gumpert och Sahra-Elise Thegerström och gift 1911–1929 med Sigfrid Ullman samt systerdotter till Robert Thegerström. Ullman studerade vid Konstnärsförbundets tredje skola 1905–1908 och för Matisse i Paris.Hon medverkade i Liljevalchs Höstsalong 1934. Hennes konst består av landskapsmotiv och enstaka porträtt.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 518-519, Allhems Förlag, Malmö.

Externa länkar
Jane Gumpert på konstnärslexikonet Amanda

Kvinnor
Födda 1884
Avlidna 1959
Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Fri kyrka i fri stat

Fri kyrka i fri stat, på italienska Libera Chiesa in libero Stato, var den italienske statsmannen Camillo di Cavours sista ord, riktade till den munk, som gav honom sista smörjelsen (han avled i Turin den 6 juni 1861).

För Cavour betydde – enligt hans anhängare Marco Minghetti – den fria kyrkan i den fria staten samvetsfrihet för alla, föreningsfrihet för bekännare av varje religion, frihet att organisera sig i överensstämmelse med sin tro och sin tradition och att uttala och söka sprida sin övertygelse utan inblandning från regeringens sida. Cavour fick denna uppfattning under sin strävan att finna en väg till försoning mellan det nya kungariket Italien och påvestolen, något som han ansåg vara ett livsintresse för den nya staten. Italienarna kunde ej tänka sig ett Italien utan Rom, medan Vatikanen ansåg att ett romerskt påvedöme var det enda tänkbara.

Cavour ville göra Rom till nationalstatens huvudstad och samtidigt till säte för ett påvedöme befriat från världsliga regeringsplikter. Han ansåg att påvedömet därigenom skulle kunna utöva ledningen av den romersk-katolska kristenheten på ett säkrare sätt. Den religiösa auktoriteten skulle till civilisationens framsteg samverka med den politiska makten, vilken skulle ge aktning åt allas rätt, alltså åt friheten. På så sätt hoppades Cavour, att man skulle undgå den despotism han ansåg hota då den religiösa och den politiska makten var samlad hos regeringen. Påvedömets oberoende skulle tryggas genom den andliga och den världsliga maktens åtskiljande och genom vidsträckt användning av frihetens grundsats i det borgerliga och det religiösa samfundets inbördes relationer. Cavour åsyftade således kyrkans åtskiljande från staten och kyrkans frihet (fri kyrka i fri stat).

Källor 

Italiens historia
Katolska kyrkans historia
Ugglan
Moxico

Moxico är den största provinsen i Angola med en yta på 223 023 km² och en befolkning på cirka727 000 invånare. Provinsen gränsar till Kongo i norr och Zambia i öster. Delstatens huvudstad är Luena.

Historia
Under självständighetskriget pågick ett gerillakrig i Moxico. Befrielserörelsen UNITA bildades i Zambia. Tillsammans med MPLA öppnades den ”östra fronten” 1966 under ledning av Daniel Chipenda. De portugisiska kolonisterna angreps och gerillaarmén trängde långt in i Angola. Den ekonomiskt viktiga provinsen Bié hotades och den portugisiska kolonialarmén omgrupperades från provinser i nord och väst. Sydafrika skickade också in trupper i området.

Geografi
I provinsen växer huvudsakligen savannskog och klimatet i provinsen är fuktigt och subtropiskt. Zambeziflodens källor ligger i nordvästra Zambia cirka 50 km från gränsen till Angola. Floden rinner via ett vattenfall in i Moxico och avvattnar Lago Dilolo och hela provinsen via floderna Luena, Lungué-Bungo, Luio och Luanginga och fortsätter in i Zambia till Indiska oceanen. Vid Dilolo, Angolas största sjö ligger Cameia Nationalpark.

Kommuner
I provinsen ligger följande kommuner.
Alto Zambeze
Bundas
Camanongue
Cameia
Léua
Luau
Luacano
Luchazes
Moxico

Ekonomi

Jord- och skogsbruk sysselsätter många människor i provinsen. Bland annat odlas sötpotatis, citrus , solros , ris , kassava , majs. Skogsbruket är omfattande och det mesta fraktas ner till kusten och exporteras. 

Gruvindustrin är omfattande, mineraler som bryts är kol, koppar, mangan, järn, diamanter, guld, wolfram, tenn, molybden och uran.

Benguelajärnvägen  går genom provinshuvudstaden Luena och vidare in i DR Congo och Zambia. Luena har också en flygplats för inrikesflyget.

Demografi
I provinsen finns flera etniska grupper: Chokwe, Lwena, Ovimbundu, Lunda, Mbundu och Nganguela. Det vanligaste språket i provinsen är Chokwe.

Kommentarer

Referenser

Noter

Tryckta källor
 

Angolas provinser
Hans Carlsten

Hans Carlsten, född 1954, är en svensk läkare och professor i reumatologi. 

Carlsten disputerade 1990 på avhandlingen Systemic lupus erythematosus: immunity, genetics and sex hormones in murine models. Han är sedan 2002 professor i reumatologi vid Sahlgrenska akademin vid Göteborgs universitet och överläkare vid Sahlgrenska Universitetssjukhuset i Göteborg. Han tilldelades 2009 Nanna Svartz stipendium för framstående insatser inom den reumatologiska forskningen. Carlstens forskningsarbete innefattar såväl laboratoriestudier som patientnära klinisk forskning. Han har publicerat flera artiklar i erkända medicinska tidskrifter. På universitetet har han varit föreläsare och organiserat ett flertal kurser i basal och tillämpad reumatologi. Han har också fungerat som huvudhandledare för ett flertal disputerande doktorander.

Källor

Externa länkar 
Pressmeddelande Nanna Svartz stipendium 2009

Svenska professorer i reumatologi
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Män
Födda 1954
Levande personer
Luanda (provins)

Luanda är en provins i nordvästra Angola med en yta på 18 835 km² och 8 523 574 invånare. Provinsens huvudstad är Luanda.

Referenser 

Angolas provinser
Luanda
Karin Alfheim

Karin Anna Elvira Alfheim, född Rydqvist 27 april 1892 i Göteborg, död 15 april 1970 i Täby, var en svensk operasångerska (sopran).

Biografi
Alfheim var elev vid Kungliga Musikkonservatoriet, studerade sång för Ture Rangström och Gillis Bratt i Stockholm samt för Ludwig Mantler i Berlin. Hon gjorde också studieresor i Tyskland och Italien. Hon Alfheim debuterade på Kungliga Teatern 1914 som Anna i Värmlänningarna och som Hans i Hans och Greta, och fick fast anställning vid teatern 1915. Bland hennes övriga roller kan nämnas Pamina i Trollflöjten, Margareta i Faust, Santuzza i På Sicilien, Mimi i La Bohème, prinsessan Saamsjeddin i Marouf, Vaino i Arnljot, Madama Butterfly, Rosenkavaljeren med flera.

Hon gifte sig 1918 med ingenjören och byggmästaren Eskil Alfheim och bodde fram till 1930 tillsammans med maken i den av honom byggda fastigheten Hornblåsaren 5, Strandvägen 65–67. Husets tornrum var då hennes musikrum.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929.

Svenska sopraner
Svenska operasångare under 1900-talet
Musiker från Göteborg
Födda 1892
Avlidna 1970
Kvinnor
Värmlands regionaltåg

Värmlands regionaltåg är länståg inom Värmlands län och Örebro län och drivs av Värmlandstrafik. Trafikutövare är sedan den 13 december 2009  Vy Tåg (före detta Tågkompaniet).

Linjer 
Värmlandstrafiks regionaltåg trafikerar två linjer:
Linje 70: Charlottenberg-Arvika-Kil-Karlstad C-Kristinehamn(-Degerfors)
Linje 74: Torsby-Sunne-Kil-Karlstad C
Dessutom gäller Värmlandstrafiks biljetter på SJ:s tåg på sträckan:

 Linje 71: Åmål-Säffle-Grums-Kil-Karlstad C

Historia
Tågoperatör mellan 2004 och 2009 var Merresor.

Externa länkar 
Värmlandstrafik AB:s webbplats
Tidtabeller och linjekarta

Referenser 

Svenska tåg
Lokaltåg
Transport i Värmlands län
Cuanza Norte

Cuanza Norte är en provins i västra Angola med en yta på 24 110 km² och omkring 400 000 invånare. Delstatens huvudstad är N'dalatando.

Angolas provinser
Cuanza Sul

Cuanza Sul är en provins i Angola. Den ligger i den västra delen av landet,  km sydost om huvudstaden Luanda. Antalet invånare är . Arean är  kvadratkilometer. Cuanza Sul gränsar till Bengo, Cuanza Norte, Malanje, Bié, Huambo och Benguela. Sumbe är huvudstad i provinsen.

Cuanza Sul delas in i:
 Município Waku Kungo
 Município Sumbe
 Município Seles
 Município Quilenda
 Município Quibala
 Município Porto Amboim
 Município Mussende
 Município Libolo
 Município Ebo
 Município Conda
 Município Cassongue
 Município Amboim

Källor 

Angolas provinser
John Bates Clark

John Bates Clark, född 26 januari 1847 i Providence, Rhode Island, död 21 mars 1938 i New York, var en amerikansk nationalekonom. Han var far till nationalekonomen John Maurice Clark.

Clark studerade 1872-75 i Heidelberg och Zürich och blev 1895 professor vid Columbia University i New York, en post han innehade fram till 1923. Han var 1895-1911 redaktör för "Political Science Quarterly" och 1911-23 direktör för avdelningen för ekonomi och historia i Carnegie Endowment for International Peace 1911-23. Hans författarverksamhet ligger huvudsakligen inom den teoretiska nationalekonomins område med resultat i nära överensstämmelse med den moderna österrikiska skolan. Han invaldes som utländsk ledamot av Vetenskapsakademien i Stockholm 1914.

Bibliografi i urval
The Philosophy of Wealth (1886) 
The Modern Distributive Process (1888)
The Distribution of Wealth (1899, 1902) 
The Control of Trusts (1901)
The Problem of Monopoly (1904)
Essentials of Economic Theory (1907) 
The Modern Distributive Process (1909)
Social Justice without Socialism (1914)

Källor
 
 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1931

Amerikanska professorer i nationalekonomi
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer från Providence
Födda 1847
Avlidna 1938
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Barbara Cannon

Barbara Cannon, född 1946 i Storbritannien, är verksam som fysiolog. Hon disputerade 1971 i Stockholm på avhandlingen Aspects of fatty acid metabolism in brown adipose tissue. Hon är verksam vid Arrheniuslaboratorierna på Wenner-Grens Institut och är professor i zoofysiologi vid Stockholms universitet. Hon blev 1989 utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien. Hon utsågs i början av 2012 att vara samma akademis preses för perioden från den 1 juli 2012 till den 30 juni 2015.

Källor 
Kungl. vetenskapsakademien, Matrikel 1991, ISSN 0302-6558, sid. 43. 

Svenska professorer i zoofysiologi
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Kvinnor
Födda 1946
Levande personer
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Dainis Dravins

Dainis Dravins, född 1949, är astronom. Sedan 1984 är han professor i astronomi vid Lunds universitet, men har periodvis verkat även vid flera andra forskningsinstitut, bland annat Europeiska sydobservatoriets (ESO) anläggningar i Tyskland och Chile. 
Han är medlem i LFS och KVA.
Efter grundutbildning vid universiteten i Lund och Uppsala samt forskarstudier i Lund och vid Caltech i Kalifornien disputerade han 1974 på en avhandling om magnetiska strukturer på solen. Han blev 1987 invald som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien samt 1992 utländsk ledamot av Lettlands vetenskapsakademi.

Hans arbeten innefattar astronomiska observationer med ofta nyutvecklade metoder för att genom förbättringar i vinkel-, våglängds- eller tidsupplösning möjliggöra utforskning av nya domäner av astrofysiken. Från sina tidiga solobservationer har han hämtat erfarenheter som väglett utveckling av metoder för att ”se” detaljer även på ytorna av andra stjärnor. Arbetena innefattar spektroskopi av solen och solliknande stjärnor observerade från marken och från rymden, bestämning och uttolkning av exakta våglängder i astronomiska spektra, metoder att söka efter exoplaneter, fotometri genom jordens atmosfär, optisk interferometri över långa baslinjer, kvantoptik samt astrobiologi, med mera.

Inom internationella verksamheter har han innehaft ett flertal förtroendeuppdrag inom organ som ESO, ESA med flera, till exempel som president för Internationella astronomiska unionen (IAU), sektionen för stjärnor. Han medverkade i att omvandla en militär anläggning från kalla krigets dagar till ett civilt radioastronomiskt institut i Lettland, Ventspils International Radio Astronomy Center (VIRAC). 1998 erhöll han Lettlands vetenskapsakademis stora medalj för “väsentliga bidrag till utvecklandet av internationella vetenskapliga samarbeten”.

Källor 
Kungl. vetenskapsakademien, Matrikel 1991, ISSN 0302-6558, sid. 46. 

Fotnoter

Externa länkar 

Dainis Dravins på Lunds observatoriums webbplats

Svenska professorer i astronomi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1949
Levande personer
Astronomer under 1900-talet
Alumner från California Institute of Technology