kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alaska (olika betydelser)

Alaska kan syfta på:

 Alaska – en roman från 1988 av James A. Michener, se Isfästningen
 Alaska Airlines, ett amerikanskt flygbolag baserat i Seattle, Washington
 Alaska (kanin) – en kaninras
 Alaska pollock – en fiskart
 Var är Alaska? – en bok från 2005 av John Green, originaltitel Looking for Alaska
 Alaska Time Zone – en geografisk region som håller tid genom att subtrahera nio timmar från Coordinated Universal Time

Film
 Alaska (film, 1944) – en amerikansk film från 1944 i regi av George Archainbaud
 Alaska (film, 1960) – en amerikansk film från 1960 i regie av Henry Hathaway, originaltitel North to Alaska
 Alaska (film, 1996) – en amerikansk film från 1996 regisserad av Fraser Clarke Heston
 Alaska (film, 2015) – en fransk/italiensk film från 2015 i regi av Claudio Cupellini
 Alaska: Spirit of the Wild – en dokumentärfilm från 1997

Musik
 Alaska! – ett amerikanskt indierockband
 Alaska (Between the Buried and Me album) – ett musikalbum från 2005 av Between the Buried and Me
 Alaska (Last Lynx album) – ett musikalbum från 2011 av Last Lynx
 Alaska (låt av UK) – en låt från 1978 av det engelska bandet UK från deras album UK

Geografi
 Alaska − delstat i USA
 Alaskaterritoriet – ett historiskt område innan statsbildning Alaska, från 1912 till 1959
 Alaskadistriktet –  administrationen av Alaska från 1884 och fram till 1912
 Departementet Alaska – administrationen av Alaska från det amerikanska inköpet 1867, och fram till Distriktet Alaska skapades 1884
 Ryska Amerika – beteckningen på de ryska landområdena i Nordamerika under Den ryska koloniseringen av Amerika åren 1733 till 1867
 Alaskaströmmen – en varm havsström utanför Alaska
 Alaska Highway – en väg i Kanada och USA
 Alaskabergen – en bergskedja i Alaska i USA
 Alaska (park) – ett turistmål i Strömstads kommun, Sverige
Dvärghare (ras)

Dvärgharen är en ras av tamkanin.

Den väger 0,7 till 1,3 kg. Den var den första dvärgkaninrasen som avlades fram, vilket skedde i England i början av 1800-talet. Den första Dvärgharen visades på utställning år 1884. Dock är det egentligen missvisande att dvärgharen kallas för hare, då den är en framavlad kaninras som endast i utseendet påminner om en hare. Den har en lång, slank kropp och långa smala ben. Huvudet är långsmalt och dvärgharen har långa, smala, stående öron som skall vara mellan 5 och 6 cm. Dvärgharens päls är mjuk och glansig och skall förhållandevis vara kort, ca 2 cm. Dvärgharen är förfader till hermelinkaninen och påminner därför mycket om denna ras. Dvärgharen sägs dock vara livligare i temperamentet och hermelinkaninen har en fastare, kompaktare kropp. Dvärgharen är istället slank, liten och smidig och dessa egenskaper gör dvärgharen till en mycket bra hoppkanin och den används därför ofta inom tävling. 

Dvärgharen kom till Danmark första gången år 1987 och till de övriga nordiska länderna år 1988. Dvärgharen är alltså en ganska ny ras i Sverige trots att den är den första dvärgkaninrasen.

Färger 
Dvärgharen är godkänd i samtliga färger och teckningar men den ursprungliga färgen var vit päls och röda ögon. Den är ungefär samma storlek som hermelinkaninen, men den är "spinkigare" och mer harliknande.

Källor

 https://web.archive.org/web/20140820075349/http://home7.swipnet.se/~w-77537/khare.htm
 http://kanin.ifokus.se/articles/4d7173bbb9cb46222d07fe84-dvarghare
Kaninraser
Erland Ringborg

Sigurd Erland Ringborg, född 23 mars 1942 i Växjö församling, Kronobergs län, är en svensk före detta ämbetsman och generaldirektör samt tidigare socialdemokratisk statssekreterare.

Ringborg studerade vid Stockholms universitet 1959–1964, blev fil.kand. 1962 och inledde sin karriär som ordförande för Sveriges förenade studentkårer 1966–1967, och ägnade därefter närmare 30 år som administratör och ämbetsman inom utbildningssektorn. Han blev byrådirektör vid Universitetskanslerämbetet 1967 och avdelningsdirektör där 1969. Han blev departementssekreterare vid Utbildningsdepartementet 1971, och kansliråd där 1974. Han fortsatte därefter till Universitets- och högskoleämbetet där han blev byråchef 1976, för att 1979–1982 vara planeringschef och ställföreträdande universitetskansler.

Som statssekreterare vid Utbildningsdepartementet under Olof Palmes regering var han ansvarig för skola, vuxenutbildning, högskola och studiestödsfrågor 1982–1986. Därefter var han generaldirektör och chef för Skolöverstyrelsen 1986–1991. Efter att Skolöverstyrelsen lagts ned knöts Ringborg på nytt till utbildningsdepartementet 1991. Där samordnade han arbetet med OECD:s granskning av svensk utbildningspolitik. Han tjänstgjorde som utbildningsråd 1994–1997, knuten till svenska ambassaden i Paris och verksam vid de svenska Unesco- och OECD-delegationerna men även i Bonn. Under den perioden ledde han en ny OECD-granskning, denna gång av den svenska högskolepolitiken. 

Följande år, 1998, återvände Ringborg till Stockholm för att tillträda som generaldirektör för Svenska institutet, ett uppdrag som han innehade till och med 28 februari 2005. Som myndighetschef ingick han ex officio i institutets styrelse, och höll samtidigt uppdrag i styrelserna för Svenska institutet i Alexandria och Svenska institutet i Aten. Ringborg har också stor erfarenhet av arbete i högskolestyrelser. Han var ledamot av Lärarhögskolans i Stockholm styrelse 1998–2003 och 2004–2007 dess ordförande. Som chef för Svenska institutet var han styrelseordförande för Riga Graduate School of Law i Lettland, som då ägdes till 51 % av svenska staten. 

Sedan 2005 har Ringborg upprepade gånger tillkallats av regeringen som särskild utredare. Hans utredningar omfattar studieavgifter i högskolan, svenskundervisningen i utlandet och Internationella Programkontorets verksamhet. I april 2007 utsågs han av utbildningsminister Lars Leijonborg till särskild utredare av avvecklingen av kår- och nationsobligatoriet, och i juni 2008 till utredare av utbildningarna för kiropraktorer och naprapater.

Erland Ringborg  var mellan åren 2010 och 2014 ordförande i Genealogiska Föreningen - Riksförening för släktforskning. 2014 - 2022 var han ordförande i Sveriges släktforskarförbund.  Han är far till dirigenten Patrik Ringborg, violinisten Tobias Ringborg, sångaren Rasmus Ringborg samt ämbetsmannan Pontus Ringborg.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Svenska ämbetsmän under 2000-talet
Svenska generaldirektörer
Generaldirektörer för Skolöverstyrelsen
Svenska statssekreterare
Svenska socialdemokrater
Alumner från Stockholms universitet
Födda 1942
Män
Levande personer
Ämbetsmän från Växjö
Politiker från Växjö
Terosor

Terosor (Rosa Odorata-gruppen) är en grupp av rosor i familjen rosväxter. Sorterna har sitt ursprung i Rosa odorata (R. × odorata) och inkluderar äldre hybrider med denna. Motsvarar beteckningarna Tea och Hybrid Tea i Modern Roses 11. Se även tehybridrosor.

Ursprunget till namnet är omtvistat. De första sorterna importerades bland annat från den kinesiska plantskolan Fa Tee, så namnet kan tolkas som "rosor från Fa Tee" eller Tee-rosor. Blommornas doft har liknats vid doften av en nyöppnad gammeldags te-låda, vilket är en annan teori om namnets ursprung.

Terosorna introducerades i Europa omkring 1810. De kom först till England, men rosorna blev snabbt populära och spreds över Europa. Det finns inte så många uppgifter om originalsorterna och idag finns endast en av de tidiga sorterna kvar i odling, 'Hume's Blush Tea-scented China'.

Omkring 1840 fanns omkring 240 sorter och totalt har över tusen sorter lanserats . Idag är de flesta utdöda och många av de tidiga sorterna dog ut redan under de kalla vintrarna under det sena 1840-talet.

Terosorna behöll dock sin ställning som de mest exklusiva rosorna fram till första världskriget. De föga härdig rosorna odlades vanligen i växthus och allt färre hade råd att hålla sig med terosor. Den ekonomiska depressionen satte till slut stopp för terosornas popularitet.

I senare tid har dock rosgruppen blivit mer populär igen.

Sorter (urval)
'Archiduc Joseph'        
'Catherine Mermet'        
'Francis Dubreuil'        
'Général Schablikine'        
'Hume's Blush Tea-scented China'
'Lady Hillingdon'  
'Maman Cochet'      
'Marie d'Orléans'        
'Marie van Houtte'        
'Mlle Franziska Kruger'           
'Niphetos'        
'Safrano'        
'Sombreuil'

Synonymer
Rosa indica var. odorata Andrews
Rosa × odorata (Andrews) Sweet (inkluderad)
Rosa × thea Savi (inkluderad)

Källor

Gustavsson, Lars-Åke (1998) Rosor för nordiska trädgårdar del 1 Stockholm, Natur & Kultur 

Phillips, Roger  & Rix, Martyn (1988) Roses  

Walters, S.M. (1995) The European Garden Flora, Vol. IV - Dicotyledons (Part II)

Galleri

Rosor
Te Växtindex

11
Alster (olika betydelser)

Alster kan avse:

 Alster – en tätort i Karlstads kommun
 Alsters socken – socken i Värmland i Väse härad
 Alsters kyrkby –  kyrkbyn i Alsters socken 
 Alsters landskommun – en tidigare kommun i Värmlands län 1863–1951
 Alsters församling – en tidigare församling i Karlstads stift –2006
 Alsters kyrka – en träkyrka belägen i Alsters kyrkby
 Alsters distrikt – ett distrikt i Karlstads kommun 2016–
 Alsters herrgård – en herrgårdsbyggnad i Alster
 Alster (flod) – en flod i norra Tyskland
 Alster – en stunds texter – en bok av Claes Eriksson
 Alster – en i Sverige ganska sällsynt förekommande växt, se Benved
 Alster - begrepp för konstnärliga verk
 Alster - ett svenskt mjukvaruutvecklingsbolag och Internetkonsult

Se även 
 Alstern – flera sjöar
 Alsterån
 Alsterälven
 Alsterbro
 Alstermo
Röda faran

Röda faran, engelska: Red Scare, har i efterhand kommit att avse två perioder av starka antikommunistiska känslor i USA:s historia. Den första perioden omfattade tiden efter den ryska revolutionen, 1917-1920, och den andra en period mellan 1947 och 1957 som präglades av McCarthyism. Dessa två perioder kännetecknades av stor misstänksamhet mot kommunister och andra radikala kretsar samt rädsla för kommunistisk infiltration i den amerikanska regeringen med påföljande repression av misstänkta kommunister.

Anklagelser och förföljelse 
Misstänksamheten mot personer som var eller som antogs vara kommunister under Röda faran var stor. Detta ledde till att i synnerhet vänsteranstrukna personer anklagades för kommunistkopplingar, men även personer utan några vänsterpolitiska åsikter anklagades ibland för samröre med kommunister och kommunismen. 

Även om det ibland kunde finnas rimlighet i anklagelser om kommunistkopplingar var dessa anklagelser ofta utan riktig substans. Istället var det vanligt med okynnesanklagelser riktade mot politiska motståndare och andra man inte gillade i syfte att smutskasta. Denna taktik att okynnesanklaga människor för kommunistkopplingar var i regel lyckosam då anklagelserna ofta ledde till statliga utredningar av de anklagade i fråga, och, oavsett vad utredningarna kom fram till, generellt sett ledde till ryktesspridning. Blotta ryktet att någon var kommunistanstruken kunde sedan mycket väl leda till politisk och social utfrysning. 

Då endast ett fåtal av anklagelserna om kommunistkopplingar hade sin grund i olaglig samhällsomstörtande verksamhet, och då konsekvenserna av anklagelserna blev förföljelse och social uteslutning, har kommunistanklagelser under Röda faran-tiden kommit att liknas vid häxjakter.

Utsatta grupper och personer 
En av dem som drabbades var Charlie Chaplin som nekades inresetillstånd till USA 1952 och därefter bosatte sig i Schweiz. En av de mer kända episoderna efter andra världskriget var Hollywoods svarta lista, där filmskapare svartlistades och inte kunde arbeta under eget namn i Hollywood på grund av sina kopplingar till vänstern. Under den första röda faran efter den ryska revolutionen utvisades utländska medborgare från USA, bland annat ryska anarkister (som tillhörde extremvänstern, men som i övrigt var antikommunister).

Rädsla för Sovjetunionen och ett kommunistiskt maktövertagande 
Rädslan som amerikaner kände inför kommunismen kan kopplas till rädslan för Sovjetunionen, som var USA:s ideologiska, ekonomiska och militära motpol under det kalla kriget. Det antogs att Sovjetunionen planerade ett maktövertagande i USA genom någon form av statskupp, och att tvångsinlösningar av privat egendom och allmän ofrihet skulle bli konsekvensen om en sådan statskupp lyckades. Rädslan för Sovjetunionen, med sin röda flagga, och för kommunismen, med sina röda symboler, gav därmed upphov till namnet Röda faran.

Referenser

USA under 1900-talet
Antikommunism
Kalla kriget
Januari 2007

Slovenien antar euron som valuta. (1 januari)

Ban Ki-moon tillträder som FN:s generalsekreterare. (1 januari)

Europeiska unionen får två nya medlemsstater, Bulgarien och Rumänien. (1 januari)

Nancy Pelosi tillträder som amerikanska representanthusets talman. (4 januari)

Stanisław Wielgus avgår som ärkebiskop av Warszawa. (7 januari)

USA utför bombanfall med en tungt beväpnad AC-130:a mot misstänkta terrorister i södra Somalia. (7 januari)

Orkanen Per drar in över Sverige. (14 januari)

I Irak hängs Saddam Husseins halvbror Barzan Ibrahim al-Tikriti och den förre chefsdomaren Awad Hamed al-Bandar. (15 januari)

Mona Sahlin presenteras som socialdemokraternas nya partiledarkandidat. (18 januari)

Israels president Moshe Katsav beslutar sig för att ta tjänsledigt efter beskyllningar om våldtäkt och sexuella trakasserier. (24 januari)

Svarta lådan tillhörande det förolyckade passagerarflygplanet Adam Air Flight 574 lokaliseras utanför Sulawesi, Indonesien. (24 januari)

Windows Vista släpps för privatpersoner. (30 januari)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Dödskallegrottan

Dödskallegrottan har varit Fantomen-ättens hemvist sedan 1536, då den blivande förste Fantomen överlevde ett piratöverfall och spolades i land på Bengalis kust. Han togs om hand av bandarerna som förde honom till en grotta belägen bakom ett vattenfall i De Djupa Skogarna, vars utseende påminde om en dödskalle. Mannen som kom att bli den första Fantomen förstärkte under åren dödskalledragen hos grottan.

I grottan finns bl.a. tronrummet med dödskalletronen, ett krönikerum, ett radiorum, stora skattkammaren som är ett museum med många sällsynta (i vissa fall unika) historiska föremål, lilla skattkammaren som innehåller mängder av guld och andra mer konventionella dyrbarheter, kryptan där tidigare generationer är begravda, samt De försvunnas valv där personer som trotts vara försvunna har begravts i hemlighet. Gångar i grottans inre leder djupt in och döljer många hemligheter, vilket visat sig i äventyr som "Den gyllene runans gåta", "Tors hammare" och "Ödets spjut:Del 4".

I nyare versioner har dock Fantomen också ett trädslott.

Dödskallegrottan är granne med bandarbyn.

Fantomen
Fiktiva platser i serier
Exit (film, 2006)

Exit är en svensk film från 2006 av Peter Lindmark. Filmen är baserad på Jesper Kärrbrinks och Håkan Ramsins roman Dödlig exit

Handling
En thriller som utspelar sig i Stockholms finansvärld.

Om filmen
Filmen spelades in mellan den 19 september och 11 november 2005 i Stockholmsområdet. Den hade världspremiär vid Copenhagen International Film Festival den 26 september 2006 och svensk premiär den 6 oktober samma år. Åldersgränsen är 15 år.

Rollista
Mads Mikkelsen – Thomas Skepphult
Alexander Skarsgård – Fabian von Klerking
Samuel Fröler – Morgan Nordenstråle
Kirsti Torhaug – Anna Skepphult
Börje Ahlstedt – Wilhelm Rahmberg
Kristina Törnqvist – Louise Rahmberg
Johan Rabaeus – Gabriel Mörk
Maria Langhammer – Diana Malm
Henrik Norlén – Åke
Johanna Dickson – Ebba Skepphult
Henrik Noél Olesen – Preben Smed
Hassan Brijany – Ahmed Aalam
Göran Forsmark
Vladimir Dikanski – ryssen
Ulf Friberg – Philip Ceder
Stig Engström – Annas far
Mats Qviberg
Matilda Mörk
Helena Collert
Kola Krauze
Björn Gedda
Hayes Jemide
Thomas Bagge
Peter Tägtgren
Tor Dickson

Externa länkar

 

Svenska dramafilmer
Svenska thrillerfilmer
Svenska mysteriefilmer
Svenska filmer 2006
Stockholm på film
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer baserade på romaner
Martin Lorentzson

Martin Olof Lorentzson, född 21 juli 1984 i Östertälje, är en svensk fotbollsspelare som spelar för United Nordic IK. Han har tidigare spelat för bland annat AIK, Åtvidabergs FF och Örebro SK.

Klubbkarriär 
Lorentzson började spela fotboll i Östertälje BoIS och gick till Huddinge IF som 16-åring. 2001 gjorde han sin första A-lagssäsong i division 3, där det bland annat blev ett hattrick i en 5–5-match mot Ängby IF den 18 augusti 2001. Därefter spelade Lorentzson för Enhörna IF och IK Sleipner innan han kom till Superettan-klubben Assyriska FF.

Lorentzson värvades till AIK från Assyriska FF 2010. Hans kontrakt med Assyriska gick ut efter säsongen 2009 och Lorentzson gick därför till AIK som bosman. I AIK så var han länge ordinarie spelare och spelade totalt 127 allsvenska matcher för klubben. Den 25 oktober 2014 meddelade klubben dock att man inte skulle förlänga avtalet med Lorentzon.

I februari 2015 skrev Lorentzson på ett halvårskontrakt med Åtvidabergs FF. Den 1 juli förlängde han sitt kontrakt fram till den 30 november, med en option att säga upp avtalet dessförinnan. Den 31 juli valde han att använda optionen och avbröt sitt kontrakt.

2015 skrev Lorentzson på för engelska League One-laget Coventry City. Där var han lagkamrat med den före detta engelska landslagsmannen Joe Cole. Hösten 2016 lämnade han England och begav sig tillbaka till Sverige för spel i Örebro SK. Kontraktet sträckte sig över säsongen 2017 men förlängdes efter säsongen fram tills 2019. Efter säsongen 2019 lämnade Lorentzson klubben.

I mars 2020 skrev Martin Lorentzson på för division 4-klubben Kvicksunds SK. Han spelade 11 matcher för klubben under säsongen 2020. Följande säsong gick Lorentzson till division 2-klubben United Nordic IK.

Källor

Referenser

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i IK Sleipner
Spelare i Assyriska FF
Spelare i AIK Fotboll
Spelare i Åtvidabergs FF
Spelare i Coventry City FC
Spelare i Örebro SK Fotboll
Spelare i United IK
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i English Football League
Födda 1984
Levande personer
Män
Idrottare från Södertälje
Fotbollsspelare i Enhörna IF
Marko Kitti

Marko Kitti, född 11 juli 1970 i Åbo, är en finländsk författare.

Kitti har skrivit målmedvetet sedan 1992. Efter avbrutna gymnasiestudier har han arbetat som bl.a. lagerbiträde, metallarbetare, städare, skolgångsbiträde, företagare inom tv-reklam och som grafisk planerare inom webbranschen.

Bibliografi
Kottarainen (Staren) noveller, 2001 Arator Oy

Skickligt och utan att peka skapar Kitti talande symboler för vår tid och dess hackordningar, för livet som finns, även om det är undanstädat för våra blickar. Samma mönster upprepas i Kittis beskrivningar av förortsbarndomen. Ur synvinklar som han fört till en mycket elementär och "låg" nivå ser han mycket och långt, vackert och smärtsamt.

Viidakko (Djungeln) roman, 2003 Arator Oy

Djungeln är en välskriven och omskakande berättelse om förortslivet i betongdjungeln. Markku Kärki återvänder för att reda ut mysteriet kring ett sedan länge utslocknat liv och den egentliga djungeln växer fram ur relationerna mellan människorna.

Meidän maailma roman, 2008 Arator Oy

kandidat till Runebergspriset 2009

Isiä ja poikia noveller, 2010 Arator Oy

Källor

Externa länkar
 Marko Kitti Official site
 Bokförlaget Arator Oy

Finskspråkiga författare
Finländska författare under 2000-talet
Författare från Åbo
Födda 1970
Levande personer
Män
Change (musikgrupp)

Change, amerikanskt disco- och R&B-band 1979-1986.

Bakgrund
Bandet grundades 1979 av den fransk-italienska affärsmannen Jacques Fred Petrus (1949-1986). Han hade redan under mitten av 70-talet tillsammans med sin nära medarbetare Mauro Malavasi (1958-) grundat musikproduktionsbolaget "Goody Music Productions" (GMP) och hade 1978 släppt deras första projekt kallat Macho. Deras mål var att bli de nya Gamble&Huff och erövra musikvärlden. Efter ytterligare ett par försök med olika musikprojekt så som Revance och Peter Jacques band nåddes viss kommersiell framgång men det stora genombrottet lät vänta på sig.

Succé från start!
Efter ett förabete 1979 där Petrus närmaste krets av skickliga Italienska musiker och låtskrivare med Mauro Malavasi, Davide Romani (1959-) och Paolo Gianolio i spetsen skapat ett tillräckligt stort musikmaterial sjösattes ett nytt projekt som fick namnet Change.

En rad amerikanska musiker och sångare engagerades också förutom de Italienska vid sidan av ett licenskontrakt som knöts med det amerikanska skivbolaget Prelude för att försöka säkerställa en succé på den amerikanska marknaden. En av dessa var soulsångaren Luther Vandross (1951-2005), senare en av världens mest kända och uppskattade soulsångare. Han hade börjat sin karriär som sångare i bland annat Coca-Cola reklam för att under 70-talets mitt hoppat in som vokalist på en rad olika musikartisters album. Han hade dessutom två mediokra soloalbum bakom sig under namnet "Luther" 1976 och 1977 som endast nådde de lägsta regionerna på  Billboards listor.

Change första album "The Glow of Love" blev den succé som Petrus och Malavasi så länge väntat på. Albumet nådde förstaplatsen på åtskilliga listor världen över och singeln "A Lover's Holiday" låg på förstaplatsen i nio veckor på Billboards Hot Dance Club Play sommaren 1980. Detta räckte för att bli No 1 Disco single/album of the year. Albumet har också tilldelats sju Grammies. Den mest betydelsefulla personen för dessa framgångar, inte minst hitlåten "A Lover's Holiday", var Davide Romani som Petrus hade mött 1977 och som spelade en oerhört stor roll. Tack vare hans låtskrivande samt arrangemang och dirigerande tillsammans med landsmannen Paolo Gianolio nådde albumet den enorma framgång som det gjorde.

Se även
Jacques Fred Petrus
Davide Romani
Luther Vandross
Zinc

Källor
Change biografi

Externa länkar
Change biografi

Amerikanska discogrupper
Amerikanska rhythm and bluesgrupper
Jazztrio

Jazztrio (även pianotrio, se dock artikeln pianotrio), vanlig ensemble inom jazzen. Den består av piano, kontrabas (någon gång elbas) och trummor. Mindre vanligt är jazztrion en godtycklig jazzensemble om tre instrument (där åtminstone något av ovanstående ingår).

Jazztrions instrument utgör också grunden för många större jazzensembler, speciellt i storband där de brukar utgöra kompsektionen. En jazzkvartett, kvintett eller dylikt består också ofta av trions instrument plus blåsare eller vokalister.

Instrumentens roller 
För att underlätta improvisationen har alla instrumenten i en jazztrio några etablerade roller i musiken. Dessa utgör grunden i allt triospel.
Basen utgör den rytmiska grunden och spelar främst basgångar. Den spelar också melodiska passager i solon och kan använda effekter som exempelvis flageoletter.
Batteristen tillför rytmisk energi, synkoper och ornament. I solon spelar han/hon ofta mycket komplicerade rytmer. Ibland används perkussion för effekt.
Pianot har en ledande roll och spelar både melodin i de inledande passagerna (refränger), melodiska improvisationer, och ackord. Någon gång används flera melodier i kontrapunktik eller dubbleringar av basen. Under bas- och trumsolon måste pianot lämna extra plats och spelar mestadels bara accenterade ackord eller långa toner.

 
Ensembletyper
Noisetterosor

Noisetterosor (Rosa Noisette-Gruppen) är en grupp av rosor i familjen rosväxter. Sorterna har sitt ursprung i hybrider mellan kinarosor (R. Chinensis-gruppen) och Moschatarosor (R. Moschata-gruppen). Motsvarar beteckningen Noisette i Modern Roses 11.

Till gruppen räknas också Tenoisetterosor.

Sorter (urval)
'Aimée Vibert'        
'Alister Stella Gray'        
'Belle Vichysoises'        
'Blush Noisette'        
'Bouquet d'Or'        
'Champney's Pink Cluster'        
'Chromatella'              
'Crépuscule'               
'Duchesse de Grammont'        
'Gloire de Dijon'        
'Jaunes Deprez'                
'Louise d'Arzens'        
'Manetti'        
'Maréchal Niel'        
'Mme Alfred Carrière'        
'Mme Bérard'        
'Perle des Blanches'        
'Rêve d'Or'        
'William Allen Richardson'

Källor
Gustavsson, Lars-Åke (1998) Rosor för nordiska trädgårdar del 1 Stockholm, Natur & Kultur 

Phillips, Roger  & Rix, Martyn (1988) Roses  

Walters, S.M. (1995) The European Garden Flora, Vol. IV - Dicotyledons (Part II)

Galleri

Rosor
No Växtindex