kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Otto I av Brandenburg

Otto I av Brandenburg, född omkring 1125, död 8 juli 1184, var från 1170 till sin död regerande markgreve av Brandenburg. Han tillhörde huset Askanien och blev den andre markgreven av Brandenburg, efter sin far Albrekt Björnen.

Biografi 
Otto I var son till Albrekt Björnen och Sofie av Winzenburg. Han erhöll landskapet Zauche som dopgåva av sin gudfar, fursten Pribislav-Henrik av hevellerna. Från 1144 omnämns han som medregent till sin far i officiella handlingar. Vid fadern Albrekt Björnens död 1170 efterträdde Otto honom som regerande markgreve av Brandenburg. Från 1172 omnämns han i det tyska kungliga kansliets handlingar som riksfurste.

1177 utnämndes han till riksärkekammarherre i Tysk-romerska riket. Mellan 1178 och 1180 stred Otto på Henrik Lejonets sida mot hertig Kasimir I av Pommern, och besegrade Kasimir vid Demmin 1180, där även Kasimir tros ha stupat. Genom segern kunde Otto utöka Brandenburgs territorier med Neubrandenburg.

Vid Ottos tillträde 1170 bestod markgrevskapet Brandenburg av landskapen Altmark, Zauche och Havelland. Otto fortsatte den tyska kolonisationen av de nyvunna områdena och Brandenburgs expansion åt nordost. Han grundlade 1180 cisterciensklostret Lehnin sydöst om Potsdam.

Otto avled 1184 och begravdes i Lehnins kloster, som från denna tid fungerade som huset Askaniens begravningskloster. Han efterträddes av sin äldste son, Otto II.

Familj 
Otto I gifte sig omkring år 1148 med Judyta av Polen av huset Piast, dotter till hertig Boleslav III av Polen och syster till hertigarna Boleslav IV och Mieszko III. Äktenskapsalliansen beslutades i samband med det vendiska korståget vid ett möte 6 januari 1148, då Otto, de polska hertigarna och ärkebiskop Fredrik I av Magdeburg deltog.

I första äktenskapet fick han sönerna:
 Otto II, markgreve av Brandenburg 1184–1205.
 Henrik, greve av Gardelegen

Judit avled 1175 och Otto gifte 1176 om sig med Ada av Holland, dotter till greve Florens III av Zeeland.
Med henne fick han sonen:
 Albrekt II, markgreve av Brandenburg 1205–1220.

Referenser
 

Avlidna 1184
Huset Askanien
Män
Födda 1120-talet
Markgrevar av Brandenburg
Otto II av Brandenburg

Otto II av Brandenburg, kallad Otto den givmilde, tyska: Otto der Freigiebige, född efter 1147, död 4 juli 1205, var från 1184 till sin död regerande markgreve av Brandenburg.

Biografi 
Otto II var den tredje markgreven av Brandenburg av huset Askanien, efter sin farfar Albrekt Björnen och sin far Otto I. Hans mor var Judyta av Polen, dotter till hertig Boleslav III av Polen.

Han efterträdde sin far Otto I som markgreve av Brandenburg vid dennes död 1184, och fortsatte faderns politik av expansion och konsolidering i Brandenburg. Under Otto II:s tid utökades den tyska kolonisationen till landskapen Barnim, Ruppin och Teltow. Han genomförde fälttåg mot konkurrerande västslaviska furstar i regionen och mot Pommern och Rügen 1198-1199, som då var ockuperade av kung Knut VI av Danmark, och undsatte det belägrade Hamburg. 1200 och 1203 stödde Otto II kung Filip av Schwaben av huset Hohenstaufen i maktkampen mot motkungen Otto IV av huset Welf.

Otto II avled 1205 och efterträddes av sin yngre bror Albrekt II.

Galleri

Referenser

Externa länkar 

Avlidna 1205
Huset Askanien
Män
Födda 1140-talet
Markgrevar av Brandenburg
Hanne Bjurstrøm

Hanne Inger Bjurstrøm, född 20 september 1960 i Oslo, är en norsk politiker från Arbeiderpartiet, som var arbetsminister 2009–2012 i Regeringen Stoltenberg II. Hon utnämndes till statsråd 20 oktober 2009. Hon bistod först statsrådet Erik Solheim med internationella klimatförhandlingar, innan hon efter FN:s klimatkonferens i Köpenhamn 2009, där hon ledde den norske delegationen, tillträdde som arbetsminister 21 december 2009. Hon var 2016–2022 Norges jämställdhets- och diskrimineringsombud.

Bjurstrøm är utbildad  jurist och varit koncernadvokat åt Aker RGI och domare/vice ordförande i Arbeidsretten, och har också arbetat i Europarådet, hos Regjeringsadvokaten och på justitiedepartementet. Hon kom till arbetsministerposten från en ställning som specialrådgivare åt miljödepartementet och Norges förhandlingsledare i de internationella klimatförhandlingarna. Från 2013 är hon partner i advokatbyrån Arntzen de Besche AS i Oslo.

Källor

Externa länkar

Födda 1960
Norska socialdemokrater
Norges arbetsministrar
Norges ombudsmän
Kvinnor
Levande personer
Politiker från Oslo
Norska politiker under 2000-talet
Sigbjørn Johnsen

Sigbjørn Johnsen, född 1 oktober 1950 i Lillehammer, är en norsk politiker från Arbeiderpartiet. Han var stortingsrepresentant för Hedmark fylke från 1977 till 1997. Johnsen var fylkesman i Hedmark från 1997 till 2009. Han var finansminister i Regeringen Brundtland III 1990 till 1996 och under Regeringen Stoltenberg II 2009 till 2013.

Födda 1950
Norska politiker
Norges finansministrar
Män
Levande personer
Blyth Arena

Blyth Arena var en ishall i Squaw Valley, Kalifornien, USA. Den byggdes 1959 med en publikkapacitet på 8 500 åskådare. Vid olympiska vinterspelen 1960 var det här man spelade ishockey och åkte konståkning. Då ståplatserna packats rapporterades dock att omkring 10 000 åskådare kom och tittade på USA-Sovjetunionen och USA-Tjeckoslovakien i ishockeyturneringen. Anläggningen revs 1983 då taket kollapsade efter att ha blivit överbelastat då för mycket snö hade fallit. Platsen är numera en parkeringsplats.

Referenser
Officiell rapport från olympiska vinterspelen 1960. p. 121.

Ishallar i USA
Olympiska vinterspelen 1960
Olympiastadion
Stadio olimpico, Cortina

Stadio olimpico är en ishall i Cortina d'Ampezzo, Italien. 

Den byggdes 1955 och har en publikkapacitet på 12 000 personer. Vid olympiska vinterspelen 1956 hölls här invignings- och avslutningsceremonin, samt ishockeyturneringen och övriga skridskosporter. På den tiden hade anläggningen inget tak, vilket byggts senare.

Anläggningen syns i James Bond-filmen Ur dödlig synvinkel ("For Your Eyes Only") från 1981.

Referenser

Officiell rapport från olympiska vinterspelen 1956 pp. 124-32.  & 
dolomiti.org profile 

Ishallar i Italien
Olympiastadion
Olympiska vinterspelen 1956
Sportanläggningar invigda 1955
Sport i Cortina d'Ampezzo
Fritz Brotzen

Fritz Brotzen, född 25 juni 1902 i Stettin, död 4 augusti 1968, var en tysk-svensk geolog och paleontolog.

Brotzen blev filosofie doktor i Halle an der Saale 1931 på avhandlingen Silursche und devonische Fischvorkommen in Westpodolien. Han anställdes vid Sveriges geologiska undersökning (SGU) 1938, var statsgeolog och museiföreståndare där 1951-64 samt föreståndare för allmänna byrån där 1962-67. Han var FN:s expert och ledamot av Israels geologiska undersökning 1954-55. Han promoverades till filosofie hedersdoktor vid Uppsala universitet 1965. Han författade även Geologiska resultaten från borrningarna vid Höllviken (1945, 1950).

Referenser

Noter

Tryckta källor

Webbkällor
SGU

Svenska geologer under 1900-talet
Tyska geologer under 1900-talet
Svenska paleontologer
Födda 1902
Avlidna 1968
Män
Personer från Stettin
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Albrekt II av Brandenburg

Albrekt II av Brandenburg, tyska: Albrecht II. von Brandenburg, född före 1177, död 25 februari 1220, var från 1205 till sin död markgreve av Brandenburg. Han var den fjärde markgreven av Brandenburg av huset Askanien och var yngste son till markgreve Otto I av Brandenburg och Ada av Holland.

Biografi 
Albrekt II blev 1184 greve av Arneburg i Altmark. Han deltog i det Tredje korståget (1189–1192). Efter att han återvänt fängslades han under en tid av oklar anledning av sin äldre bror, markgreve Otto II av Brandenburg. År 1198 deltog han vid den Tyska ordens konstituerande möte i Acre (Akko).

Albrekt II efterträdde Otto II 1205 som markgreve av Brandenburg. Liksom sin bror stödde han Filip av Schwaben som tysk kung men övergav det staufiska lägret till förmån för welferna efter att Filip mördats 1208. Han lierade sig med kejsar Otto IV för att säkra kejsarens stöd i försvaret av Brandenburgs territorier i norr mot Danmark. Albrekt II var under sin regeringstid inblandad i stridigheter med ärkebiskopen Albrekt I av Magdeburg, och under hans regering inleddes 1210 även den så kallade Brandenburgska tiondestriden mellan markgrevarna och kyrkan om rätten till tiondet i Brandenburg, som kom att pågå fram till 1237.

Under Albrekt II:s regering blev Teltow, Prignitz och delar av Uckermark införlivade i markgrevskapet Brandenburg, samtidigt som han tvingades ge upp Brandenburgs anspråk i Pommern.

Albrekt avled 1220 och efterträddes av sina båda söner, Johan I och Otto III. De båda omyndiga sönerna kom först att ha ärkebiskop Albrekt av Magdeburg som förmyndare fram till 1221 och därefter sin mor Matilda av Groitzsch fram till 1225, då de blev myndiga. Johan I och Otto III kom att dela upp Brandenburg mellan sig och regerade markgrevskapet under lång tid tillsammans. Deras efterkomlingar benämns den johannitiska respektive den ottoniska linjen av huset Askanien.

Familj 
Albrekt gifte sig 1205 med Matihilde av Groitzsch (1185–1225), dotter till markgreve Konrad II av Lausitz och Elisabet av Polen, dotter till hertig Mieszko III av Polen. Parets barn var:
 Elisabet (1207–19 november 1231), gift 1228 med lantgreve Henrik Raspe av Thüringen (1201–1247)
 Matilda (död 10 juni 1261), gift 1228 med hertig Otto I av Lüneburg (1204–1252)
 Johan I (omkr. 1213 – 4 april 1266), markgreve av Brandenburg-Stendal
 Otto III "den fromme" (1215 – 9 oktober 1267), markgreve av Brandenburg-Salzwedel

Källor

Noter

Externa länkar 

Personer i Tyskland under 1200-talet
Födda 1170-talet
Avlidna 1220
Män
Markgrevar av Brandenburg
Korsfarare
Huset Askanien
Olympiaworld Innsbruck

Olympiaworld Innsbruck, tidigare Olympiahalle Innsbruck, är en ishall i Innsbruck, Österrike. Den byggdes 1963, och har en publikkapacitet på 7 212 åskådare under ishockeymatcher och 15 000 under handbollsmatcher. 

De olympiska ishockeyturneringarna 1964 och 1976 spelades här, och anläggningen tilldelades även matcher vid Europamästerskapet i handboll för herrar 2010.

Externa länkar 

Officiell webbplats

Ishallar i Österrike
Olympiska vinterspelen 1964
Olympiska vinterspelen 1976
Sport i Innsbruck
Sportanläggningar invigda 1963
Petropseudes dahli

Petropseudes dahli är ett pungdjur i familjen ringsvanspungråttor och den enda arten i sitt släkte. I motsats till andra arter i familjen lever den företrädesvis på marken.

Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar den norska zoologen Knut Dahl.

Beskrivning 

Djuret har en lång och mjuk päls med rödaktig till grå ovansida och ljusgrå undersida. På ryggens mit finns en längsgående svart strimma. Svansen är jämförelsevis kort men kan användas som gripverktyg. På svansens undersida och vid spetsen saknas hår. Petropseudes dahli saknar de två motsättliga fingrarna vid de främre extremiteterna som finns hos andra arter i familjen. Djuret når en kroppslängd (huvud och bål) mellan 33 och 45 centimeter, en svanslängd mellan 20 och 28 centimeter samt en vikt mellan 1,3 och 2 kilogram.

Denna ringsvanspungråtta lever i norra Australien. Utbredningsområdet sträcker sig över nordöstra Western Australia, norra Northern Territory och nordvästra Queensland. Habitatet utgörs av klippiga regioner och savanner.

Individerna är aktiva på natten och sover på dagen gömd i bergssprickor eller jordhålor. Troligtvis bygger de inga bon. Vid letandet efter föda klättrar de ibland på träd för att komma åt blad och frukter. Annars äter de blommor och ibland termiter. De lever vanligen i par eller mindre grupper.

Honor har två spenar i pungen (marsupium). Det är inga särskilda parningstider kända och vanligen föds en unge åt gången, sällan tvillingar. Efter cirka fem veckor slutar honan med digivning. Sedan deltar även hanen i ungens uppfostring. Ungar stannar ofta fram till nästa året hos modern tills nästa syskonet blir född.

Arten har flera fiender som rovpungdjur, ugglor, dingon, tamhundar och tamkatter. Trots allt anses djuret inte hotat i beståndet. IUCN listar Petropseudes dahli som livskraftig (LC).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak (1999): Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press,

Externa länkar 
 Bild på Animal Diversity Web

Fåframtandade pungdjur
Petropseudes
Däggdjur i australiska regionen
Herb Brooks Arena

Herb Brooks Arena är en ishall i Lake Placid, New York, USA med en publikkapacitet på 7 700 åskådare. Den stod klar 1932, och här hölls konståkning vid olympiska vinterspelen 1932 samt sex stycken olympiska ishockeymatcher samma år, även den olympiska ishockeyturneringen 1980 spelades här. 2005 ändrades namnet, och namngavs efter den amerikanske ishockeytränaren Herb Brooks, till 25-årsjubileet av USA:s olympiska ishockeyguld 1980, och rinken döptes om till Herb Brooks Arena.

Anläggningen har använts för flera amerikanska collegemästerskap i ishockey, och åren 1994-2002, hölls här i mars varje år ECAC Hockey League-mästerskapen.

Referenser

Officiell rapport från olympiska vinterspelen 1932. pp. 150-57.
Officiell rapport från olympiska vinterspelen 1980. Volume 1. pp. 47-59.

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats driven av New Yorks regionala olympiska utvecklingsmyndighet

Ishallar i USA
Olympiska vinterspelen 1980
Sportanläggningar invigda 1932
Sport i Lake Placid, New York
Grete Faremo

Grete Faremo, född 16 juni 1955 i Arendal i Aust-Agder, är en norsk politiker (Arbeiderpartiet) och näringslivsledare, som har haft ett flertal ministerposter i Norges regering. Hon är dotter till Osmund Faremo.

Biografi 
Faremo har en cand.jur. Hon blev 1990 direktör för Norsk Arbeiderpresse. 1997–1998 var hon direktör för Storebrand ASA, och 1998–2003 var hon koncerndirektör. 2004–2008 var hon direktör för Microsoft i Norge. Från 2009 är hon partner i Rådgiverne LOS. Hon har även haft ett flertal styrelseuppdrag, bland annat styrelseordförande i Norsk Folkehjelp från 2003 och vice styrelseordförande i Norsk Hydro från 2006.

Faremo var medlem av Oslo bystyre 1987–1991. Hon var Stortingsrepresentant för Oslo 1993–1997. I regeringen Brundtland III var Faremo var biståndsminister 1990–1992, justitieminister 1992–1996 och olje- och energiminister en kort period 1996. I regeringen Stoltenberg II var hon försvarsminister 2009–2011, med ansvar för omställningen av försvaret och för det norska engagemanget i Libyen. Från november 2011 till oktober 2013 var hon åter justitieminister.

2018 Grete Faremo är Executive Director på UNOPS.

Källor

Externa länkar 

Stortingsledamöter för Arbeiderpartiet
Norges justitieministrar
Norges olje- och energiministrar
Norges försvarsministrar
Norges biståndsministrar
Personer inom Norges näringsliv under 1900-talet
Personer inom Norges näringsliv under 2000-talet
Norska politiker under 1900-talet
Norska politiker under 2000-talet
Personer från Arendal
Födda 1955
Levande personer
Kvinnor
Alumner från universitetet i Oslo
Tonsteg

Tonsteg är en musikterm som syftar på intervallen mellan intilliggande toner i en skala. Tonstegen kan vara olika stora beroende på vilken skala det rör sig om. De diatoniska skalorna, som varit dominerande i den västerländska musiktraditionen, är uppbyggda av heltonsteg (stor sekund) och halvtonsteg (liten sekund), men i exempelvis en pentatonisk skala kan ett tonsteg vara så stort som en ters.

Källor

Fotnoter

Tryckta källor

Toner, stämning och intonation
Östlombardiska

Östlombardiska är en grupp besläktade dialekter av lombardiska som talas i Lombardiets östra delar, huvudsakligen i provinserna Bergamo, Brescia och Mantua, samt i områdena runt Crema, och en del av Trento. Dess huvudsakliga varianter är Bergamasque och Bresciska. Östlombardiska och italienska är olika språk som inte är ömsesidigt begripliga.

Idag har östlombardiska varken officiell status i Lombardiet eller någon annanstans. Det enda officiella språket i Lombardiet är italienska.

Referenser 

Lombardiet
Språk i Italien
Lombardiska språk
Lothar III

Lothar III, född 1086, död 1137. Ursprungligt namn Lothar (II) av Supplinburg.

Lothar blev år 1106 hertig av Sachsen, och lyckades efter Henrik V:s död och saliska ättens utgång 1125 bli vald till tysk kung, som Lothar III.

I konkurrens med det Hohenstaufiska partiet, som 1127 utropat Konrad av Hohenstaufen till kung, lyckades han slutligen nå Rom och 1133 bli krönt till tysk-romersk kejsare. En stark allierad hade han i hertigen av Bayern, Henrik den stolte.

1135 krossades slutligen Hohenstaufiska partiets motstånd, och de underkastade sig Lothar III som kejsare. Lothar III hade även 1131 avtvingat den danske kungen länsed, och 1135 avtvingades även polske hertigen länsed, och under Lothars regering nådde tysk-romerska riket sin största utbredning.

Referenser 

 Världshistorien, Johan Bergman & Emil Svensén, Norrköping 1913

Tysk-romerska kejsare
Män
Födda 1086
Avlidna 1137
Personer i Tyskland under 1100-talet
Global Infrastructure Partners

Global Infrastructure Partners (GIP) är ett infastrakturägarföretag, en private equity fond som leds av Credit Suisse och General Electric . Omsättningstillgångar omfattar 75% av aktierna i London City Airport. GIP har även gått med på att köpa Gatwick Airport från BAA Limited för £ 1.51 miljard den 21 oktober 2009. 

GIP äger också i Storbritannien avfallshantering företag Biffa Limited.

Referenser

Brittiska företag
Zaria

Zaria är en stad i delstaten Kaduna i norra Nigeria, mellan Kaduna och Kano. 2007 uppskattas stadens befolkning ha uppgått till 1 018 827 invånare. Den äldre delen av staden var ursprungligen omgiven av murar, men dessa har nu till stor del kollapsat. Zaria är säte för en emir.

Näringsliv 
Zaria är ett handelscentrum i ett jordbruksdistrikt, och särskilt viktig för industrin är bomull och jordnötter. Industrin omfattar järnvägsverkstad samt produktion av bland annat möbler, cigaretter, kosmetika och cyklar. Staden är en väg- och järnvägsknutpunkt och har även en flygplats.

I staden finns ett universitet, Ahmadu Bello University (grundat 1962), som är det största universitetet i Nigeria. Här finns även flera andra utbildningsinstitutioner.

Historia
Zaria var först känt som Zazzau, och var en av hausafolkets ursprungliga sju stadsstater. Människor hade dock varit bosatta i området även före detta rikes framväxt, eftersom området redan tidigare hade en historia som hemvist för hausafolket. 

Under den senare delen av 1490-talet nådde islam Zaria, liksom de närliggande hausastäderna Kano och Katsina. Med den nya religionen följde en blomstrade handel, där handelsmännens karavaner var lastade med varor som salt, slavar och spannmål. Omkring 1512 blev Zaria en lydstat i Songhairiket, en erövring vars resultat nedtecknats av historikern Leo Africanus.

Staden Zaria grundades omkring 1536 och fick sitt namn efter dottern till en av dess historiska drottningar, drottning Bakwa, och snart samlades makten i riktet hit. En av Zarias mer framträdande historiska härskare var drottning Amina, dotter till Bakwa, som under sin tid mycket bidrog till att utöka hausafolkets territorium. 1734 blev Zaria en lydstat till Kanem-Bornu och 1805 erövrades staden av fulani. 1901 tog brittiska styrkor ledda av Frederick Lugard kontroll över staden.

Kända personer
Den före detta ishockeyspelaren och NHL-proffset Rumun Ndur föddes i Zaria. Newcastleanfallaren Shola Ameobi härstammar från staden.

Referenser

Encyclopaedia Britannica, Zaria (historical kingdom and province, Nigeria)
Encyclopaedia Britannica, Zaria (Nigeria)

Källor 

Orter i Nigeria
Nangarhar (provins)

Nangarhar (; ) är en av Afghanistans 34 provinser, (wilayat). Den ligger i den östra delen av landet. Dess huvudort är Jalalabad. Provinsen har 1 289 000 invånare (år 2006) och en yta på 7 727 km².

Nangahar är en av Afghanistans tätast befolkade provinser och Jalalabad är en av landets största städer.

Nangarhar gränsar till provinserna Logar och Kabul i väster, provinserna Laghman och Kunar i norr och till grannlandet Pakistan i öster och söder.

Det arkeologiska området Hadda ligger i provinsen, söder om huvudorten Jalalabad.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i 22 distrikt.
 Achin
 Bati Kot
 Behsud
 Chaparhar
 Dara-ye Nur
 Deh Bala
 Dur Baba
 Goshta
 Hesarak
 Jalalabad
 Kama
 Khugyani
 Kot
 Kuz Kunar
 Lal Pur
 Muhmand Dara
 Nazyan
 Pachir wa Agam
 Rodat
 Sherzad
 Shinwar
 Surkh Rud

Referenser

Externa länkar 

Afghanistans provinser
Sandviks IK

Sandviks IK är en idrottsklubb från Holmsund, Västerbotten. Klubben bildades 7 juli 1905 och har ett herrlag i division 2 samt ett damlag i division 2 inom fotboll. Klubben bedriver verksamhet i fotboll, handboll, simning, modern femkamp, löpning och längdåkning. Tidigare har klubben haft verksamhet i triathlon, gymnastik, bandy, brottning, ishockey, bordtennis, cykel, gång, boxning samt konståkning. Klubbens idrottsplats heter Sandviks IP.

Sandviks IK - fotbollssektionen

1940-1970 

Under 1940-talet var Sandvik ett av de bästa fotbollslagen i norra Sverige. Höjdpunkter under decenniet var Svenska Cupen 1946 och 1947. 1946 förlorade Holmsundslaget i kvartsfinalen mot AIK och året därpå, också i kvartsfinalen, så förlorade de mot Hälsingborgs IF. Under 1940-talet segrade Sandvik dessutom i Västerbottensserien under tre säsonger. Under 1950-talet och 1960-talet spelade Sandvik mestadels i division tre, men under några år också i division fyra.

Spelartruppen

Tränare 

 Jörgen Brännström (2018)

Divisioner och placeringar

Sandviks IK - simsektionen 

Sandviks IK har haft simning på programmet under flera decennier. Under 1970- och 1980-talet simmade Annika Uvehall i klubben, som deltog i Olympiska Spelen i Moskva 1980. Även VM-guldmedaljören i lagkapp, Christer Wallin, började sin simmarkarriär i Sandvik under denna tid, innan han gick över till Umeå Simsällskap (USS) och därefter Mölndals Allmänna Simsällskap (MASS). Bland tränarna kan nämnas Rolf Möller och Lennart "Leppe" Sundevall.

Referenser

Profiler
Skidor             Hjalmar Bergström
Modern Femkamp     Svante Rasmuson, Frida Kröger-Nygren
Simning              Christer Wallin, Annika Uvehall
Ishockey             Gus Forslund, Elon Sundström

Externa länkar
Klubbens webbplats
Klicka sedan på Visuellt nr 31 och läs på sidorna 24 -39 om Sandviks IK 100 år. ( i övriga nr av Visuellt finns mer om övrig idrott i Västerbotten ) 
Läs på sidorna 5-15 om Sandviks IK:s skidor 1905-1950
På sidorna 33-35 finns en artikel som KG-Lövgren skrivit om: Släng dig i väggen Ulf Sterner. Det handlar om Gus Forslund
Text och bilder från Jubileumsdagen den 7 juli 2005
Text och bilder från Jubileumskvällen med middag 19 november 2005

Upplösta bandyklubbar i Sverige
Upplösta bordtennisklubbar i Sverige
Upplösta boxningsklubbar i Sverige
Upplösta brottningsklubbar i Sverige
Upplösta cykelklubbar i Sverige
Fotbollsklubbar i Sverige
Friidrottsklubbar i Sverige
Upplösta gymnastikklubbar i Sverige
Handbollsklubbar i Sverige
Upplösta ishockeyklubbar i Sverige
Upplösta konståkningsklubbar i Sverige
Simklubbar i Sverige
Skidklubbar i Sverige
Upplösta triathlonklubbar i Sverige
Sportklubbar i Umeå kommun
Sportklubbar bildade 1905
Andreas Revahl

Andreas Revahl, född 15 maj 1978, är en svensk före detta fotbollsspelare (högerback) som spelade för Gefle IF i Superettan och Allsvenskan.

Karriär
Revahl kom till  Gefle IF 1996 från moderklubben Gävle FK, och nådde 1998 klubbens A-lag. Han slutade med fotbollen efter säsongen 2008.

Källor

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Gefle IF Fotboll
Spelare i Superettan
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 1978
Levande personer
Män
Texaco Grand Prix of Houston 1999

Texaco Grand Prix of Houston 1999 var ett race som var den artonde deltävlingen i CART World Series 1999. Racet kördes den 26 september i Reliant Park i Houston, Texas. Paul Tracy tog sin första seger på en konventionell racerbanan sedan 1995, då han vann på Surfers Paradise. Mästerskapsledaren Juan Pablo Montoya kraschade bort sig från tävlingen, vilket gjorde att Dario Franchitti höll mästerskapet i högsta grad vid liv, sedan han blivit tvåa bakom stallkamraten Tracy. Christian Fittipaldi gjorde comeback efter sitt benbrott, och slutade sjua. Även Adrián Fernández kom tillbaka, i hans fall efter att ha brutit armen. Han tog den tolfte och sista poängplatsen i mål.

Slutresultat

1999 i USA
Houston
1999