kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dohis

Dohis är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Rozoy-sur-Serre som ligger i arrondissementet Laon. År  hade Dohis  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Dohis

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor 

Kommuner i Aisne
Moluckuggleskärra

Moluckuggleskärra (Aegotheles crinifrons) är en fågel i familjen uggleskärror.

Utseende och läte 
Moluckuggleskärra är en stor uggleskärra. Den uppträder i roströda eller mörkbruna former, men också i mellanformer. Tre breda ljusbeiga vertikala band på bröstet åtskiljs av två mörka. På ryggen syns tydliga stjärnformade teckningar och på bröstet mörka pilformade. Lätet består av en serie med tre eller fler fallande toner, med den första längst och nedåtböjd. Detta följs ibland av ett galet kacklande.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i norra Moluckerna (Halmahera, Kasiruta och Bacan). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och det faktum att den minskar i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Uggleskärror
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Moluckerna
Australisk uggleskärra

Australisk uggleskärra (Aegotheles cristatus) är en australiensisk nattaktiv fågel i familjen uggleskärror.

Utseende och läte 
Australisk uggleskärra är den minsta nattlevande fågeln i Australien. Den är huvudsakligen gråbrun med stora ögon, rätt lång stjärt och långa borst i ansiktet. På huvudet syns tydligt ljust ögonbrynsstreck, mörka hjässband och ett mörkt band i nacken. Könen är lika, men honan har också en rostbrun form. Lätet är ett högljutt och kort "chew".

Utbredning och systematik 
Australisk uggleskärra delas in i två underarter med följande utbredning:
 A. c. cristatus – förekommer i Australien och på sydöstra Nya Guinea
 A. c. tasmanicus – förekommer på Tasmanien

Det råder viss förvirring huruvida George Shaw eller John White ska erkännas som artens auktor men förmodligen är Shaw korrekt.

Levnadssätt 
Australisk uggleskärra hittas i öppen och torr skog, busklandskap och mallee. På Nya Guinea förekommer den i savann, till skillnad från närbesläktade och likartade arter. Fågeln är nattaktiv och kan endast ses dagtid när den tittar fram ur håligheter där den vilar. Den lilla storleken och det faktum att ögonen reflekterar ljus ovanligt lite gör att den även kan vara svår att få syn på nattetid.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Uggleskärror
Fåglar i australiska regionen
Dolignon

Dolignon är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Rozoy-sur-Serre som ligger i arrondissementet Laon. År  hade Dolignon  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Dolignon

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor

Externa länkar

Kommuner i Aisne
Större uggleskärra

Större uggleskärra (Aegotheles insignis) är en fågel i familjen uggleskärror. Den förekommer i bergstrakter på Nya Guinea.

Utseende 
Större uggleskärra är med sina 28–30 cm i kroppslängd, och som namnet avslöjar, en stor medlem av familjen, troligen den största. Fjäderdräkten är huvudsakligen brun eller mörkt rödbrun. På ovansidan syns spridda vitaktiga fläckar eller streck och tydliga längsgående hjässband. Strupen är vit eller beigefärgad, bröstet och buken kraftigt fläckad i vitt. Arten uppträder i två färgformer, brun och rostbrun, med mellanformer.

Läte 
Lätet är dåligt känd, men en stigande serie med drillande "owrr" och upprepade gnissliga "kee" har noterats, liksom ett "foh... foh".

Utbredning och systematik 
Större uggleskärra förekommer i bergstrakter på Nya Guinea, från Vogelkop till sydöstra Nya Guinea. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Fram tills nyligen ansågs den och stjärnuggleskärran (A. tatei) utgöra en och samma art, med studier motsäger detta.

Levnadssätt 
Arten hittas i bergsskogar, huvudsakligen 1150–2800 meter över havet, men har också rapporterats från ungskog och flodnära skogar i ett annars öppet landskap. Maginnehåll visar en föda bestående av insekter som skalbaggar. Dess födosökningsbeteende har inte beskrivits. Även häckningsbeteendet är dåligt känt, men fåglar i häckningstillstånd har samlats in i april, maj, augusti och september och flygga ungar har setts i november. Den tros häcka i trädhål.

Status 
Arten har ett rätt stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Den tros inte heller vara utsatt för något tydligt hot. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet har inte uppskattats, men den beskrivs som ganska vanlig.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Uggleskärror
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Dommiers

Dommiers är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Vic-sur-Aisne som ligger i arrondissementet Soissons. År  hade Dommiers  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Dommiers

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor 

Kommuner i Aisne
Sotuggleskärra

Sotuggleskärra (Aegotheles savesi) är en akut utrotningshotad fågel i familjen uggleskärror. Den förekommer enbart på ön Nya Kaledonien.

Utseende och läten 
Sotuggleskärran är en stor (28 cm) och mörk uggleskärra. Fjäderdräkten är enhetligt marmorerat gråbrun och svart. Den är distinkt i formen, med korta och rundade vingar, långa och kraftiga ben samt en lång och något rundad stjärt. Lätet är okänt, men andra arter i familjen har diverse spinnande och visslande läten.

Utbredning och status 
Länge var den bara känd utifrån typspecimentet som insamlats på södra Nya Kaledonien 1880. Den återupptäcktes år 1998 på Nya Kaledonien efter 119 år utan säkra observationer. Världspopulationen tros bestå av färre än 50 individer som antas minska i antal till följd av predation från invasiva arter. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som akut hotad.

Levnadssätt 
Observationer har skett i Melaleuca-savann och fuktig skog. Fyndet 1998 utgjorde en fågel som fångade insekter i skymningen i städsegrön flodnära skog. Andra uggleskärror häckar och tar dagkvist i trädhål. De födosöker genom att göra utfall mot små djur från sittplats eller marken. Eftersom sotuggleskärran är större och relativt långbent tros den tillbringa mer tid på marken än sina släktingar.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar fransmannen Théodore Savés (1855-1918) som samlade in typexemplaret.

Referenser

Externa länkar 

Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Kaledonien (Grande Terre)
Uggleskärror
Stjärnuggleskärra

Stjärnuggleskärra (Aegotheles tatei) är en fågel i familjen uggleskärror.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i södra Nya Guinea (floden Fly Rivers lägre lopp). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN anser att det råder kunskapsbrist om artens hotstatus.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Uggleskärror
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Domptin

Domptin är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Charly-sur-Marne som ligger i arrondissementet Château-Thierry. År  hade Domptin  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Domptin

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor

Externa länkar

Kommuner i Aisne
Vattrad uggleskärra

Vattrad uggleskärra (Aegotheles wallacii) är en fågel i familjen uggleskärror.

Utbredning och systematik 
Vattrad uggleskärra behandlas antingen som monotypisk eller delas in i tre underarter med följande utbredning:
 A. w. wallacii – förekommer på västra Nya Guinea och Aruöarna.
 A. w. gigas – förekommer i Weylandbergen (västra/centrala Nya Guinea).
 A. w. manni – förekommer i bergen vid kusten på norra Nya Guinea.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Uggleskärror
Fåglar i australiska regionen
Savannattskärra

Savannattskärra (Caprimulgus affinis) är en vida spridd asiatisk fågel i familjen nattskärror.

Utseende och läten 
Savannattskärran är en relativt liten (20-26 cm) nattskärra med fint marmorerad hjässa och mantel. Vidare är skapularerna kantade i rostbeige. Hanen har övervägade vita yttre stjärtpennor, men detta kan vara svårt att se. Populationerna på det asiatiska fastlandet samt Taiwan är ljusare och större. Lätet är ett högljutt och upprepat "chwip", "chweep" eller "dheet".

Utbredning och systematik 
Savannattskärran har en vid utbredning från Pakistan till Små Sundaöarna. Den delas in i sex underarter med följande utbredning:
 Caprimulgus affinis monticolus – nordöstra Pakistan genom norra Indien och Myanmar till Thailand, Kambodja och södra Vietnam
 Caprimulgus affinis amoyensis – sydöstra och södra Kina samt norra Vietnam
 Caprimulgus affinis stictomus – Taiwan
 Caprimulgus affinis affinis – södra Malackahalvön, Stora samt västra och centrala Små Sundaöarna
 Caprimulgus affinis propinquus – centrala och södra Sulawesi
 Caprimulgus affinis timorensis – östra Små Sundaöarna (Kabupaten Alor, Timor, Roti och Kisar)

Kvitternattskärra (C. griseatus) inkluderades tidigare i savannattskärran men urskildes 2023 av International Ornithological Congress som egen art efter studier.

Levnadssätt 
Savannattskärran hittas i gräsmarker och öppen skog, ofta med buskmark eller klipphällar. Den födosöker i flykten, ofta högt upp, på jakt efter fjärilar, bönsyrsor, skalbaggar, termiter och flygmyror. Fågeln häckar i juni–juli i norra Pakistan, april–augusti i Indien och Himalaya och mars–december på Java.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig genom hela utbredningsområdet. Notera dock att IUCN inkluderar kvitternattskärran i bedömningen.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Nattskärror
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Dorengt

Dorengt är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Nouvion-en-Thiérache som ligger i arrondissementet Vervins. År  hade Dorengt  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Dorengt

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor

Externa länkar

Kommuner i Aisne
Tumbesnattskärra

Tumbesnattskärra (Nyctidromus anthonyi) är en fågel i familjen nattskärror.

Utbredning 
Fågeln förekommer i låglandet i sydvästra Ecuador och nordvästra Peru.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Tumbes är en region i nordvästra Peru, tillika namnet på regionens huvudort samt en flod som rinner genom området. Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den amerikanske zoologen Harold Elmer Anthony (1890-1970).

Noter

Externa länkar 

Nattskärror
Fåglar i neotropiska regionen
Douchy, Aisne

Douchy är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Vermand som ligger i arrondissementet Saint-Quentin. År  hade Douchy  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Douchy

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor

Externa länkar

Kommuner i Aisne
Västlig skriknattskärra

Västlig skriknattskärra (Antrostomus arizonae) är en fågel i familjen nattskärror. Västlig och östlig skriknattskärra behandlades tidigare som en och samma art.

Utseende och läte 
Västlig skriknattskärra är en 22–27 cm lång medlem av familjen. Den är mycket lik östlig skriknattskärra men skiljer sig genom något större storlek, mindre vitt på yttre stjärtpennorna, något blekare fjäderdräkt, mer gulockra på tygel och örontäckare och endast lätt brun bandning på undre stjärttäckarna. 

Den skiljer sig tydligare i lätena, där sången är mer rullande, drillande och med annorlunda tonhöjd och betoning än klart visslande, i engelsk litteratur återgivet som "g-prrip prréé" jämfört med den östliga artens "WHIP puwiw WEEW". Även lätet den avger när den skräms upp skiljer sig, ett dämpat och stigande "gwirp" (ett fylligt "pwip" hos östlig skriknattskärra).

Utbredning och systematik 
Västlig skriknattskärra delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Antrostomus arizonae arizonae - förekommer i sydvästra USA och centrala Mexiko
 Antrostomus arizonae setosus - förekommer i östra Mexiko
 Antrostomus arizonae oaxacae - förekommer i sydvästra Mexico
 Antrostomus arizonae chiapensis - förekommer i sydöstra Mexiko och högländerna i Guatemala
 Antrostomus arizonae vermiculatus - förekommer i höglandet i Honduras och El Salvador

Artstatus 
Tidigare betraktades västlig och östlig skriknattskärra (A. vociferus) som samma art, med det svenska trivialnamnet skriknattskärra. Efter studier konstaterades skillnader i utseende, läte, färg på äggen och DNA och taxonet delades upp i arter.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i Caprimulgus men genetiska studier visar att den står närmare Phalaenoptilus och Nyctiphrynus.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till 320 000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Nattskärror
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen
Indisk nattskärra

Indisk nattskärra (Caprimulgus asiaticus) är en fågel i familjen nattskärror.

Utseende och läten 
Indisk nattskärra är en rätt liten (24 cm) nattskärra. Typiskt är kraftigt streckad hjässa, ett rostbeige nackband samt relativt otecknade centrala stjärtfjädrar. Skapularerna är tydligt svarta med breda beigefärgade kanter. Lätet är ett vittljudande "chuk-chuk-chuk-chuk-tukaroo". I flykten hörs ett vasst och kort "qwit-qwit".

Utbredning och systematik 
Indisk nattskärra delas in i två underarter med följande utbredning:
 Caprimulgus asiaticus asiaticus – förekommer från sydöstra Pakistan och Indien österut till västra Myanmar, Thailand och södra Indokina
 Caprimulgus asiaticus eidos – förekommer på Sri Lanka

Levnadssätt 
Indisk nattskärra förekommer i öppen torr skog, halvöken, torra buskmarker och odlingsbygd. Den lever liksom andra nattskärror av flygande insekter, som fjärilar, gräshoppor och halvvingar. Den häckar från april i Pakistan samt mellan februari och september (huvudsakligen april) i Indien. Den lägger två gräddfärgade eller laxrosa fläckade ägg direkt på marken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som generellt vanlig och vida spridd.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Nattskärror
Fåglar i orientaliska regionen
Dravegny

Dravegny är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Fère-en-Tardenois som ligger i arrondissementet Château-Thierry. År  hade Dravegny  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Dravegny

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor 

Kommuner i Aisne
Ghatsnattskärra

Ghatsnattskärra (Caprimulgus atripennis) är en asiatisk fågel i familjen nattskärror. Den förekommer endast i Indien och Sri Lanka. Arten är uppkallad efter ornitologen Thomas Jerdon. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Utseende och läte 
Ghatsnattskärra är en medelstor nattskärra med en kroppslängd på 25,5–27 cm. Den är varmare i färgerna och kraftigare tecknad än djungelnattskärran (C. indicus). Kännetecken är ett rostfärgat band över nacken och övre delen av manteln, tydliga beigefärgade kanter på skapularerna och beigefärgade spetsar på de svartkärnade täckarna. Lätet består av fylliga, darrande toner som upprepas 13–20 gånger per minut, i engelsk litteratur återgivna som "ch-wo-wo" eller "ow-r-r-r-r".

Utbredning och systematik 
Ghatsnattskärra delas in i två underarter med följande utbredning:
 Caprimulgus atripennis atripennis – förekommer på södra Indiska halvön (Västra Ghats och östra Ghats)
 Caprimulgus atripennis aequabilis – förekommer i Sri Lanka

Levnadssätt 
Ghatsnattskärra hittas i olika typer av skog, men även i kaffeplantage och i lummiga stadsnära områden. På Sri Lanka hittas den även i jordbruksbygd och buskmarker med inslag av träd och skogslundar. Arten påträffas från havsnivån upp till 2000 meters höjd. Liksom andra nattskärror livnär den sig på insekter som den fångar i flykten, framför allt skalbaggar, nattfjärilar och termiter.

Häckning 
Häckningsbiologin är dåligt känd. Den har noterats häcka mellan mars och juli i Indien och i Sri Lanka februari–maj och augusti–september. Ghatsnattskärran bygger inget bo utan lägger sina två ägg direkt på marken, vanligen intill eller under en buske. Båda könen hjälps åt med att ruva äggen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns svenska namn hedrar Thomas Jerdon som beskrev ett stort antal fågelarter i Indien, bland annat denna art. Det vetenskapliga namnet atripennis betyder "svartvingad".

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Nattskärror
Fåglar i orientaliska regionen
Yucatánnattskärra

Yucatánnattskärra (Antrostomus badius) är en fågel i familjen nattskärror.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Yucatánhalvön och på Cozumel, men övervintrar i Belize och norra Honduras. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i Caprimulgus men genetiska studier visar att den står närmare Phalaenoptilus och Nyctiphrynus.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Nattskärror
Fåglar i neotropiska regionen
Droizy

Droizy är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Oulchy-le-Château som ligger i arrondissementet Soissons. År  hade Droizy  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Droizy

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor

Externa länkar

Kommuner i Aisne
Kongonattskärra

Kongonattskärra (Caprimulgus batesi) är en fågel i familjen nattskärror.

Utbredning 
Fågeln förekommer i Kongobäckenet (södra Kamerun till norra Gabon, östra Demokratiska republiken Kongo och västra Uganda).

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar George Latimer Bates (1863-1940), amerikansk ornitolog och samlare verksam i Gabon, Franska Kongo och Kamerun 1895-1928. Fram tills nyligen kallades den även batesnattskärra på svenska, men justerades 2022 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar 

Nattskärror
Fåglar i etiopiska regionen
Karolinanattskärra

Karolinanattskärra (Antrostomus carolinensis) är en fågel i familjen nattskärror. Den häckar huvudsakligen i östra USA och övervintrar söderut till Västindien och norra Sydamerika.

Utseende och läten 
Karolinanattskärran är med en kroppslängd på 31 cm Nordamerikas största nattskärra. Den har rundade vingar och en lång, rundad stjärt. Fjäderdräkten är fläckat brunbeige. Jämfört med östlig skriknattskärra (A. vociferans) som den delar utbredningsområde med är den tydligt större och mer storhövdad, med mer rödaktig fjäderdräkt. Den beigefärgade strupen och det vitaktiga halsbandet kontrasterar med det mörka bröstet. I flykten syns mycket mindre vitt på hanens stjärt än på skriknattskärran, och honan saknar vitt helt och hållet. Lätet består av en vittljudande vissling, i engelsk litteratur återgivet "chuck-will's-widow" vilket också är artens namn på engelska.

Utbredning 
Fågeln häckar huvudsakligen östra USA från sydöstra Iowa, Indiana och Long Island i New York söderut till östra Texas och södra Florida. Små bestånd finns även lokalt i allra sydligaste Ontario i Kanada samt i norra Bahamas. Den flyttar vintertid till ett stort område från södra USA i sydöstra Texas och Louisiana söderut genom Centralamerika till norra Sydamerika, samt från centrala Florida till Stora Antillerna, österut till Jungfruöarna.

Systematik 
Arten placerades tidigare i Caprimulgus men genetiska studier visar att den står närmare Phalaenoptilus och Nyctiphrynus. Karolinanattskärran behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Karolinanattskärran är relativt vanlig men lokalt förekommande i skogsområden med tall och ek eller lundar med städsegröna ekar. Jämfört med östlig skriknattskärra är den rätt skygg och tar till vingarna om den störs. Födan består av flygande insekter som den fångar nattetid. Arten häckar från ,itten av april till juli, i södra delen av utbredningsområdet från början av mars och i norr från mitten av maj. Den lägger vanligen endast en kull.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor världspopulation på uppskattningsvis 5,7 miljoner vuxna individer. Den tros dock minska relativt kraftigt i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten sedan 2018 som nära hotad (NT).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Nattskärror
Fåglar i nearktiska regionen
Dury, Aisne

Dury är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Saint-Simon som ligger i arrondissementet Saint-Quentin. År  hade Dury  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Dury

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor

Externa länkar

Kommuner i Aisne