kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Påfågelsblad

Påfågelsblad (Calathea makoyana) är en växt inom släktet kalatea och familjen strimbladsväxter. Påfågelsblad är en växt med ljust grönvita, ovala blad som har ett mörkgrönt mönster och rödaktig undersida och med bladskaft som är mycket tunna. Plantan blir upp till 50 centimeter hög och växer normalt ganska snabbt. Som andra inom släktet har den en horisontell jordstam, rhizom, från vilken plantorna växer upp och rötterna utvecklas. 

Det vetenskapliga namnet Calathea kommer från det grekiska ordet kalathos och betyder korg. Makoyana är namngivet efter en belgisk trädgårdsmästare vid namn L. J. Makoy, som levde 1790 - 1873. Synonym Maranta makoyana.

Förekomst
Påfågelsblad kommer ursprungligen från regnskogarna i östra Brasilien.

Odling
Påfågelsblad trivs bäst på en mycket ljus plats, och detta för att bladmöstret ska framträda så tydligt som möjligt, men den tål inte direkt sol. Jorden bör hållas fuktig under hela sommarhalvåret då den inte tål torka. Under vinterhalvåret bör jorden få torka upp mellan vattningarna. Växtnäring kan ges varannan vecka under växtperioden från vår till höst, men inget tillskott under vintern. För att ge påfågelsbladen en trivsam luftfuktighet så kan den duschas med ljummet kalkfattigt vatten så ofta som möjligt. Normal rumstemperatur, det vill säga runt 20°C är en lämplig temperatur för denna växt året om, men allra bäst är det om temperaturen kan sänkas ett par grader under vinterperioden. Omplantering sker vid behov under våren. Påfågelsblad förökas genom delning av plantan på våren. Förekommer i växtbutiker året om.

Strimbladsväxter
Krukväxter
På Växtindex
Ravel (olika betydelser)

Ravel kan syfta på:

 Maurice Ravel (1875–1937) – fransk kompositör
 Raya Ravell (1918–1997) – svensk-finsk sångerska
 Ravel, Puy-de-Dôme – ort i departementet Puy-de-Dôme i regionen Auvergne-Rhône-Alpes, Frankrike 
 Ravel Peak – bergstopp i Antarktis
 4727 Ravel – en asteroid i huvudbältet
Wiens lag

Wiens lag, också kallad Wiens förskjutninglag, är sambandet mellan emissionsmaximum (den våglängd med störst intensitet) och temperaturen av en svartkroppsstrålare. Det är vanligt att uttrycka Wiens lag på följande form:

där h är Plancks konstant, υmax emissionsmaximum, kB Boltzmanns konstant och T temperaturen. Lagen kan också skrivas

där konstanten b, Wiens förskjutningskonstant, är

Några handfasta exempel: solen med en yttemperatur på 5800 K strålar starkast i det gröna kring 500 nm. En människa med en temperatur på 300 K strålar termisk infraröd med våglängder kring 10 μm. Kosmisk bakgrundsstrålning med en temperatur på 2,7 K har våglängder kring 1 mm.

Härledning 
Den tyske fysikern Wilhelm Wien formulerade lagen 1893 utifrån ett termodynamiskt bevis, men den kan också härledas ur Plancks strålninglag för svarta kroppar, som tillkom senare. Tanken är att derivera strålningslagen med avseende på våglängden λ, och för att få λmax sätts derivatan lika med noll. Under deriveringen hålls T konstant.

(c är ljushastigheten i vakuum.) Sätt

Då förkortas sambandet till

vilket är ekvivalent med

som löses av

där  är principalgrenen av Lamberts W-funktion. Detta ger att x = 4,9651142317442763... vilket medför att uttrycket kan förenklas till

När den enda varierande termen är T, kan man förenkla vidare med

och erhålla den sökta

Externa länkar 

Termodynamik och statistisk fysik
Optik
Kvantfysik
Boléro

Boléro är Maurice Ravels mest kända verk, uruppfört på Palais Garnier 22 november 1928. 

Boléro skapades som ett balettstycke, men spelas idag oftast som en konsert. Kompositionen blev en stor succé vid premiären i Paris med Ida Rubinstein och hennes danstrupp. Baletten var koreograferad av Bronislava Nijinska och formgiven av Alexandre Benois. Vid premiären hade en kvinna sagt att Ravel var galen, vilket Ravel kommenterade med "Aha! Hon förstod stycket!". Boléro är omkring 14 minuter långt.

Nordiska uppsättningar av baletten
Baletten sattes upp i Köpenhamn 1934 i koreografi av H. Lander. Åren 1938-1939 på Stockholmsoperan med Svend Åge Larsen som koreograf och dirigent. För dekor och kostymer svarade John Jon-And. Fredsåret 1945 fanns uppsättningar i såväl Oslo som Helsingfors.

Stycket 
Boléro, som går i C-dur, har en mycket enkel uppbyggnad. Stycket består av endast en melodi och en rytm, repeterad om och om igen, men med olika orkestreringar. Kompositionen börjar mycket svagt, och en virveltrumma spelar samma rytm genom hela stycket. Melodin spelas sedan växelvis av olika instrument, tvärflöjt, klarinett, fagott, essklarinett, oboe, trumpet, saxofon, horn och så vidare. Ackompanjemanget blir hela tiden livligare och starkare tills hela orkestern spelar i slutet. Sex takter från slutet spelar även bastrumman, cymbaler och tam-tam, samtidigt som tromboner spelar kaotiska glissandotoner medan resten av orkestern spelar virveltrummans rytm. Boléro avslutas med ett ackord i C-dur.
Tillägg: Man kan även se på stycket som bestående av två melodislingor som avlöser varandra.
Den första slingan spelas två gånger med paus emellan varandra och en paus till nästa två slingor som börjar något lägre i tonhöjd och tonföljden är inte identisk.
Sen fortsätter det likadant med dessa två variationer.
Eftersom det är paus emellan melodislingorna kan man räkna dem som enskilda men med liknande karaktär.

Diskografi (urval)
Bolero. Orchestre Symphonique de Montreal. Dutoit, dirigent. Decca. 2 CD. 1999.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Franska baletter
Verk av Maurice Ravel
Ryska baletter
Roxanna Panufnik

Roxanna Panufnik, född 24 april 1968 i London, är en brittisk tonsättare.  Hon är dotter till den polsk-brittiske kompositören Andrzej Panufnik och studerade komposition vid Royal Academy of Music.

Valda verk 
 Westminster Mass (1997)
 Powers & Dominions (2001), concertino för harpa och orkester
 Inkle and Yarico (1996), rekonstruktion av antislaverispel från 1900-talet 
 The Music Programme (1999), kammaropera beställd av Polska Nationaloperan
 Beastly Tales (2001-2), för sopran och orkester 
 Spirit Moves, brasskvintet
 Odi et Amo, balett
 Olivia, stråkkvartet med en barnkör

Externa länkar
Roxana Panufniks webbsajt
mp3 musikexempel Let Me B

Födda 1968
Brittiska kompositörer
Kvinnor
Levande personer
Ultrastar

UltraStar är ett datorprogram som till stor del liknar Singstar för Playstation 2. Det karaokeliknande spelet går ut på att spelarna tävlar om vem som kan sjunga med i närmaste rätt tonart i olika sånger.

UltraStar 
Programmet började utvecklas av den polske programmeraren "corvus5" i augusti 2004. Sedan dess har tyska programmerare tagit över utvecklandet mer och mer.
UltraStar är programmerat i programmeringsspråket Kylix/Delphi, men finns portat i C++ till Linux, BSD och UNIX .

UltraStar Deluxe 

UltraStar Dexuxe (förkortat UltraStar DX), är en version av UltraStar där utvecklarna utökat möjligheterna att spela i lag. Utvecklarna gav även UltraStar ett nytt gränssnitt.

Det som skiljer Ultrastar Deluxe från Ultrastar är bland annat:

Fler videoformat stödjs som till exempel DivX , XviD, FLV, AVI och WMV.
Lua programmerbart "Party mode" med olika spellägen. Detta inkluderar support för andra lua plugins för att ytterligare utöka antalet spellägen.
Förbättrad sånghantering och hantering med möjlighet att söka efter sånger samt att använda spellistor.
Mer detaljerad statistik.

Performous 

Performous är ett spel som startade som en omarbetning av Ultrastar, men som nu innehåller stöd för sång, gitarr/bas, trummor och dansmattor.

Referenser

Externa länkar 
 UltraStar original UltraStar
 Ultrastar Deluxe
 Svenska UltraStar-portalen
 Tyska UltraStar-forumet
 UltraStar på Sourceforge.net
 En svensk sida med låtar och guider

Fria datorspel
Windows-spel
Musikspel
Datorspel 2004
Linuxspel
Playstation 3-spel
BSD-spel
Macintosh-spel
MSC Malaysia

MSC Malaysia (ursprungligen Multimedia Super Corridor) är ett område i Malaysia innehållande många olika företag verksamma inom kommunikations- och multimediabranscherna. Området täckte från början ett område på 15x50 km, från Petronas Twin Towers till Kuala Lumpurs internationella flygplats, men omfattar idag hela Klangdalen (vilket är synonymt med Kuala Lumpurs storstadsområde). Bland annat ligger Kuala Lumpur (landets officiella huvudstad), Putrajaya (Malaysias ganska nybildade administrativa huvudstad) samt området Cyberjaya här. 

Malaysias geografi
Kuala Lumpur
Lena Anthem

"Lena Anthem", Mitt namn är Lena Philipsson, är en poplåt skriven av Orup och framförd av Lena Philipsson på bland annat singelskiva och på hennes musikalbum Det gör ont en stund på natten men inget på dan. Melodin till "Dansa i neon" används under ett parti i låten.

Singel
Singeln placerade sig som bäst på 4:e plats på försäljningslistan över singlar i Sverige.

Listplaceringar
Melodin testades på Tracks, där den låg i sju veckor under perioden 23 oktober-27 november 2004, med sjundeplats som bästa placering där.

Melodin testades på Svensktoppen, där den låg i sju veckor under perioden 28 november 2004-9 januari 2005, med tredjeplats som bästa placering där.

Övrigt
I sångtexten påpekas att hon "inte é nån vanlig Söderberg eller Eriksson". Under sin karriär har hon arbetat med låtskrivarna Torgny Söderberg och Thomas "Orup" Eriksson.

Listplacering

Källor

Fotnoter

Låtar framförda av Lena Philipsson
Musiksinglar 2004
Svensktoppsmelodier 2004
Svensktoppsmelodier 2005
Tracks 2004
Svenskspråkiga sånger
Bengt Anlert

Bengt Evert Anlert, ursprungligen Andersson, född 9 maj 1934 i Högalids församling i Stockholms stad, död 9 oktober 2018 i Kafjärdens distrikt, Eskilstuna kommun, var en svensk fotbollsspelare och fotbollstränare.

Han var verksam främst i AIK där han spelade 1947–1961. Han debuterade i Allsvenskan den 11 april 1954 i en 4–1-vinst över IFK Göteborg. Hans tvillingbror Björn Anlert (1934–2018) var även han spelare i AIK 1947–1960 och 1963–1966. Bengt Anlert flyttade till IFK Eskilstuna där han spelade 1962–1965.  
Anlert spelade en landslagsmatch, mot Finland, 28 augusti 1955.

Bengt Anlert var gift med sångerskan Towa Carson från 1958 fram till sin död.

Källor 
Landslagsstatistik på svenskfotboll.se

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Spelare i AIK Fotboll
Fotbollsspelare i IFK Eskilstuna
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Stockholm
Tvillingar
Födda 1934
Avlidna 2018
Män
Larissa (måne)

Larissa (grekiska Λάρῑσα) är en av Neptunus månar.

Då rymdsonden Voyager 2 passerade och tog bilder av Neptunus och dess månar 1989 fick man bekräfta existensen av den måne som hade "förmörkat" en stjärna sedan 1981: Denna gång fick den beteckningen S/1989 N 2, men senare har den Internationella astronomiska unionen valt att uppkalla den efter kung Pelasgos dotter Larissa från den grekiska mytologin. Larissa var också känd under beteckningen Neptun VII (VII är 7 med romerska siffror), och skall inte förväxlas med asteroiden 1162 Larissa.

Larissa har ett irreguljärt, "potatisformat" klot som är mellan 168 och 216 kilometer brett. Dess överdel har flera kratrar, men visar inga tecken på geologisk aktivitet i månens inre. Larissa kretsar så tätt kring Neptunus att den fullföljer ett helt omlopp tidigare än Neptunus. Konsekvensen av detta är att tidvattenskrafterna långsamt tvingar Larissa att kretsa än närmare Neptunus vilket kommer leda till att Larissa någon gång i framtiden kommer falla ner i Neptunus atmosfär eller också brytas ner till grus och småsten i en ny planetring omkring Neptunus.

Externa länkar 

 NASA - Neptune: Moons: Larissa

Källor 

Månar
Neptunus månar
Astronomiska upptäckter 1981
Björnbrodd

Björnbrodd (Tofieldia pusilla) är en enhjärtbladig växt i familjen kärrliljeväxter. I Norden förekommer den ganska allmänt i alla fjälltrakter, i Sverige ned till Hälsingland och Värmland. Den växer främst på fuktig mark, såsom myrar och stränder.

Blommorna är små och vitgröna och sitter i täta ställningar. Frukten är en kapsel. Växten blir mellan 5 och 20 centimeter hög.

En äldre vetenskaplig synonym är Tofieldia palustris Huds. Kärrliljesläktet har i äldre klassificeringssystem (som utgick från morfologi istället för genetik) ingått i familjen myrliljeväxter (Nartheciaceae).

Externa länkar
Den virtuella floran - Björnbrodd

Kärrliljeväxter
Bj Växtindex
Proteus (måne)

Proteus (grekiska Πρωτέας) är en av Neptunus månar.

Upptäckt 
Proteus upptäcktes på bilder tagna av Voyager 2 under förbiflygningen av Neptunus 1989. Proteus fick den temporära beteckningen S/1989 N 1. Stephen P. Synnott och Bradford A. Smith tillkännagav dess upptäckt den 7 juli 1989. Proteus upptäcktes på 17 bilder tagna på 21 dagar vilket ger upptäcktsdatumet till någon gång före den 16 juni. Den namngavs den 16 september, 1991.

Fysiska egenskaper 

Proteus har en diameter på mer än 400 kilometer, större än Nereid, en annan Neptunusmåne. Emellertid upptäcktes inte Proteus av jordbaserade teleskop eftersom den befinner sig så nära planeten att månen försvann i det starka ljuset från Neptunus. Proteus är ett av de mörkaste objekten i solsystemet, lika mörk som sot och likt Saturnus måne Phoebe reflekterar den bara 6 procent av det solljus som träffar den.

Proteus starkt bekratrade yta visar inga tecken på geologisk aktivitet. Den är oregelbundet formad och forskare tror att Proteus är ungefär så stor som en kropp av dess densitet kan bli, utan att den drar ihop sig till sfärisk form. Saturnus måne Mimas är mer regelbundet sfäriskt formad trots att den är mycket mindre massiv än Proteus.

Källor

Externa länkar 
 NASA - Neptune: Moons: Proteus
 IAU Circular 4806 describing the discovery of S/1989 N 1
 The Nine Planets – Proteus
 Views of the Solar System – Proteus, A Moon Of Neptune

Månar
Neptunus månar
Astronomiska upptäckter av SP Synnott
Astronomiska upptäckter 1989
Tony Elgenstierna

Eric Tony Elgenstierna, född 1964, är en svensk lärare och författare. Han arbetar främst på Rosendalsgymnasiet i Uppsala där han undervisar i svenska, skrivande och historia. Han har skrivit romanen Kvinnor i nöd, utgiven på Alfabeta förlag 2006, Hellbergs Kram – När den sexuella revolutionen nådde barnboken, utgiven på Gidlunds 2012 och romanen Goda råd om hur du ska leva ditt liv, utgiven på Björkmans förlag 2012.

Straffet är första delen i en ljudboksserie om sju värstingtjejer som överlever en apokalyptisk pandemi och sedan försöker bygga upp civilisationen igen. Böckerna som utspelar sig i Uppsala är utgivna av Saga Egmont och består hittills av sex delar.

Tillsammans med Henry Grynnsten har Elgenstierna skrivit Montaigne 2.0, en samling med moderna versioner av 1500-talsförfattaren Michel de Montaignes 107 essäer, utgiven på Björkmans förlag 2021.

Bibliografi
Kvinnor i nöd (2006)
Hellbergs Kram – När den sexuella revolutionen nådde barnboken (2012)
Goda råd om hur du ska leva ditt liv (2012)
Solochvårarna (2018)
Straffet (2018)
Ensamma (2019)
Mästaren (2019)
Råttorna (2020)
Klostret (2021)
Montaigne 2.0 (2021)

Födda 1964
Svenska författare
Män
Svenskspråkiga författare
Levande personer
Svärdsö

Svärdsö är en ö cirka 4 sjömil sydväst om Nynäshamn. Svärdsö brukar räknas som en egen ö trots att den har vuxit ihop med Torö i söder och Oxnö i norr.

Ön består av hällmarkskog med uppodlad mark och ädellövskog i de nord-sydliga dalsänkorna. Vid Norra Svärdsö gård växer de sällsynta växterna pukvete, vårärt, tandrot och paddfot.

Se även 
 Svärdsö (småort)
Kung Valdemars segelled

Öar i Nynäshamns kommuns skärgård
Hjärtstilla

Hjärtstilla (Leonurus cardiaca) är en växt i familjen kransblommiga växter. Hjärtstillan är en ruderatväxt. I Norden förekommer den i södra och mellersta Sverige, sydöstra Norge och sydvästra Finland. Den blommar under högsommaren. Hjärtstillan har handnerviga blad och frukterna har hårig toppyta. Blomfärgen är ljusröd.

Både det svenska namnet hjärtstilla och det vetenskapliga artnamnet cardiaca beror på örtens forna användning som stärkande medel mot hjärtklappning. På grund av bladens form har den även kallats hampnässla och bonässla. Även bosyska har kallats bonässla.

Underarter 
Det finns ett par underarter till hjärtstilla:
 Äkta hjärtstilla (Leonurus cardiaca ssp. cardiaca)
 Ullig hjärtstilla (Leonurus cardiaca ssp. villosus)

Se även 
 Hjärtstilla, en dikt av Erik Axel Karlfeldt

Externa länkar 
 Den virtuella floran - Hjärtstilla
 

Kransblommiga växter
Hj Växtindex
Sviby

Sviby kan avse:

Sviby, Jomala – en by i Jomala, Åland
Sviby, Ormsö – en by på Ormsö, Estland
Svibyviken

Svibyviken kan syfta på:

Svibyviken, Åland – en vik vid Mariehamn, Åland
Svibyviken, Ormsö – en vik utanför Sviby på Ormsö, Estland
Ymir

Ymir  är en av Saturnus månar. Den upptäcktes av Brett J. Gladman och John J. Kavelaars med flera  2000, och gavs den tillfälliga beteckningen S/2000 S 1. Den heter också Saturn XIX. 

Det tar 1315,33 dygn för Ymir att kretsa ett varv kring Saturnus.

Ymir tillhör nordiska gruppen av Saturnus månar. Den har fått namn efter Ymer i den nordiska mytologin.

Referenser 

Månar
Saturnus månar
Astronomiska upptäckter 2000
Astronomiska upptäckter av B Gladman
Sundholmens slott

Sundholmen är en slottsruin på den lilla ön i sjön Tolken i Äspereds socken i nuvarande Borås kommun i Västergötland.

Den äldsta anläggningen på den lilla ön i sjön Tolken härrör från medeltiden. Det kan möjligtvis ha varit ett kloster. Under 1400-talet kommer gården så småningom i händerna på ätten Snakenborg. På 1500-talet förvandlas Sundholmen till ett fast hus av Per Brahe d.ä. Ytterligare tillbyggnader genomfördes av Gustaf och Magnus Brahe. Godset drogs in till kronan under Karl XI:s reduktion. Slottet förföll därefter och brann 1706 sedan blixten slagit ner i slottet. Sedan dess har det stått i ruiner. Ruinerna renoverades i början av 1990-talet och är ett fint utflyktsmål om man har en båt att färdas med.

Det var här som den unge kung Gustav II Adolf tillbringade mycket tid med sin ungdomskärlek Ebba Brahe och det var också här som Erik Stenbock gömde sig med sin älskade Malin Sture, sedan han rövat henne från Hörningsholm (i Södermanland) och "kung Märta Sture".

Se även 
 Sundholmens naturreservat

Externa länkar 
, Riksantikvarieämbetet.
Bengans historiasidor, Sundholmen 

Borg- och slottsruiner i Västergötland
Byggnader och anläggningar i Borås kommun
Byggnader avbildade i Suecian
Salmisaari

Salmisaari kan syfta på:

Finland 
Salmisaari (ö i Mellersta Finland, Jämsä), ö i Jämsä,  (1 ha)
Salmisaari (ö i Södra Savolax, S:t Michel, lat 61,46, long 26,74), ö i Mäntyharju,  (1 ha)
Salmisaari (ö i Södra Savolax, S:t Michel, lat 61,64, long 26,52), ö i Hirvensalmi,  (1 ha)
Salmisaari (ö i Södra Savolax, S:t Michel, lat 61,83, long 26,85), ö i S:t Michel,  (0 ha)
Salmisaari (ö i Södra Savolax, Nyslott), ö i Rantasalmi,  (0 ha)
Salmisaari (ö i Norra Karelen), ö i Ilomants,  (1 ha)
Salmisaari (ö i Mellersta Finland, Saarijärvi-Viitasaari), ö i Pihtipudas,  (1 ha)
Salmisaari (ö i Päijänne-Tavastland), ö i Gustav Adolfs,  (3 ha)
Salmisaari (ö i Södra Savolax, S:t Michel, lat 61,56, long 27,84), ö i Sankt Michel,  (1 ha)
Salmisaari (ö i Norra Savolax, Kuopio, lat 62,93, long 27,81), ö i Kuopio,  (1 ha)
Salmisaari (ö i Norra Savolax, Kuopio, lat 62,79, long 27,44), ö i Kuopio,  (3 ha)
Salmisaari (ö i Norra Savolax, Norra Savolax), ö i Keitele,  (0 ha)

Se även
Sundholmen
Ľuboš Bartečko

Ľuboš Bartečko, född 14 juli 1976 i Kežmarok, Tjeckoslovakien, i nuvarande Slovakien, är en före detta slovakisk professionell ishockeyspelare som senaste spelade för HK Poprad i Extraliga.

Ľuboš Bartečko har spelat i NHL för St. Louis Blues och Atlanta Thrashers. Sedan dess har han även spelat för HC Sparta Prag och HC Dynamo Moskva.

Bartečko spelade några säsonger för Luleå Hockey i Elitserien där han var en av lagets bästa poängplockare. Han har även spelat i Färjestads BK. Den 18 juni 2009 meddelade han att han går till schweiziska SC Bern. Bartečko var med i en bytesaffär med Färjestads Lee Goren i januari 2010. Säsongen 2010–11 spelade han för Modo Hockey. Han är 183 cm lång och väger dryga 86 kg.

Klubbar
  HK Poprad, 1993-1995, 1998, 2005, 2006, 2010-2011, 2014-
  Chicoutimi Saguenéens, 1995-1996
  Drummondville Voltigeurs, 1996-1997
  Worcester IceCats, 1997-2000
  St. Louis Blues, 1998-2001
  Atlanta Thrashers, 2001-2003
  HC Sparta Prag, 2003-2004
  HC Dynamo Moskva, 2004-2005
  Luleå Hockey, 2005-2009
  MHK Kežmarok, 2007, 2008
  SC Bern, 2009-2010
  Färjestad BK, 2009-2010
  Modo Hockey, 2010-2011
  HC Lev Poprad, 2011-2012
  HC Lev Praha, 2012-2013
  Piráti Chomutov, 2013-2014

Externa länkar
Lubos Bartecko på Eliteprospects.com

Källor 

Födda 1976
Slovakiska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Luleå HF
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Ishockeyspelare i Modo Hockey
Män
Levande personer
Spelare i St. Louis Blues
Spelare i Atlanta Thrashers
Världsmästare i ishockey
Ishockeyspelare i HK Dynamo Moskva
Spelare i Worcester Icecats
Spelare i SC Bern
Spelare i HC Lev Poprad
Spelare i Saguenéens de Chicoutimi
Spelare i Voltigeurs de Drummondville
Spelare i HC Sparta Prag
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Stellan Westerdahl

Stellan Westerdahl, född 10 november 1935 i Göteborg, död 27 augusti 2018 i Göteborg, var en svensk seglare och affärsman.
 
Westerdahl var flerfaldig svensk mästare i olika seglingsklasser, men framför allt i starbåt. Ytterligare meriter är två VM-guld i 6-metersklassen och ett OS-silver i starklassen (München, 1972) tillsammans med Pelle Petterson. Dessa två startade sedan eget företag där de tillverkade Maxibåtar.
Har en son, Martin Westerdahl, som också rönt stor internationell framgång inom segling. Och en dotter som redan i unga år var mycket framgångsrik inom hotell- och restaurangbranschen i Europa. Har sex barn och arbetar nu med dukningar, dekorationer och design. Hon finns på Instagram med kontot taletables.

Se även 
Mölnlycke Marin

Referenser 

Svenska seglare
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Sverige
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 1972
Födda 1935
Avlidna 2018
Män
Idrottare från Göteborg
Svenska idrottare under 1900-talet
Svartviran

Svartviran (på finska: Mustaviiri), ö i Pyttis kommun Södra Finlands län. Ön tillhör Östra Finska vikens nationalpark.

På ön finns en av mätpunkterna ("Svartvira") på Struves meridianbåge, ett av Unescos världsarv. Punkten uppmättes 1833 och är än idag en av Finlands geodetiska huvudpunkter.

Externa länkar
Lantmäteriverket - Struves meridianbåge genomkorsar Finland - Mustaviiri - "SVARTVIRA" 

Pyttis
Struves meridianbåge