kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Västlig snårtangara

Västlig snårtangara (Calyptophilus tertius) är en fågel i den nybildade familjen snårtangaror inom ordningen tättingar. Fågeln förekommer endast på ön Hispaniola i Västindien och är utrotningshotad.

Utseende och läten 
Västlig snårtangara är liksom dess nära släkting östlig snårtangara (Calyptophilus frugivorus) en 17–20 cm lång, egenartad, tvåfärgad tätting med lång och något rundad stjärt, rätt lång och spetsig näbb samt kraftiga fötter och ben. Ovansidan är mörkbrun, undersidan vit. På tygeln och vingknogen syns en gul fläck. Jämfört med östlig snårtangara är den störrem med mycket längre stjärt. Vidare saknar den gul ögonring och ovansidan liksom stjärten är mörkare, den förra gråare och den senare kastanjebrun. Sången beskrivs i engelsk litteratur som ett vackert visslande "chip-chip-swerp-swerp-swerp" och lätet ett vasst "check".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i bergstrakter på södra Haiti ( (Massif de la Hotte och Massif de la Selle) samt närliggande sydvästra Dominikanska republiken (Sierra de Bahoruco). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare behandlades västlig och östlig snårtangara, men betraktas idag som två skilda arter baserat på morfologiska och genetiska skillnader.

Familjetillhörighet 
Snårtangarorna har traditionellt placerats i familjen tangaror (Thraupidae). DNA-studier visar dock att de troligen tillhör en egen utvecklingslinje i en karibisk grupp som även inkluderar "tangarorna" i Nesospingus, Spindalis och Phaenicophilus samt de båda "skogssångarna" Microligea och Xenoligea.

Status 
Västlig snårtangara är en fåtalig art, med en uppskattad världspopulation på endast mellan 6 700 och 13 300 vuxna individer. Den tros också minska till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN bedömer den därför vara hotad och placerar den i hotkategorin sårbar.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Snårtangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Hispaniola
Plyschpanna

Plyschpanna (Catamblyrhynchus diadema) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Plyschpannan är en mycket karakteristisk liten finkliknande fågel med kort och trubbig näbb. Fjäderdräkten är djupt roströd under och stålgrå ovan. På pannan syns en glansigt gul fläck som gett arten dess namn.

Utbredning och systematik 
Plyschpannan placeras som enda art i släktet Catamblyrhynchus. Den delas in i tre underarter:
 C. d. diadema – förekommer i Anderna i Colombia, nordvästra Venezuela och i södra Ecuador 
 C. d. federalis – förekommer i kustnära berg i norra Venezuela (Aragua och Distrito Federal)
 C. d. citrinifrons – förekommer från Anderna i Peru till Bolivia och i nordvästra Argentina (Jujuy)

Levnadssätt 
Plyschpannan hittas i undervegetation i övre subtropiska och tempererade delar av Anderna, framför allt vid bambustånd. Den ses vanligen i par eller smågrupper, nästan alltid deltagande i kringvandrande artblandade flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Orangeörad tangara

För fågelarten Anisognathus lacrymosus, se tårbergtangara

Orangeörad tangara (Chlorochrysa calliparaea) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar. 

 Utseende 
Hane orangeörad tangara är mycket färgglad, med glittrande grön fjäderdräkt, på huvud och ovansida med blåaktig ton. Strupen är mörk. På halsen syns en orangefärgad fläck, liksom på övergumpen. I södra Peru och Bolivia har hanen också en bred safirblå strimma på undersidan. Honan och ungfågeln är mer färglöst tecknade, med mindre orange halsfläck. Det blå på undersidan är mer begränsat eller saknas helt.

 Utbredning och systematik 
Orangeörad tangara förekommer i Anderna i Sydamerika, från Venezuela till Bolivia. Fågeln delas in i tre underarter med följande utbredning:
 calliparaea-gruppen
 Chlorochrysa calliparaea bourcieri – förekommer i Andernas östsluttning i Venezuela (på gränsen mellan Mérida och Barina); centrala Colombia (östra Andernas västsluttning i Cundinamarca söderut till Magdalenadalens början i Huila); östra Andernas östsluttning i Colombia (norrut till Caquetá) söderut till centrala Peru (i syd till Huallagadalen i Huánuco)
 Chlorochrysa calliparaea calliparaea – förekommer i Andernas östsluttning i sydcentrala Peru (Pasco söderut till Apurímadalen i västra Cuzco)
 Chlorochrysa calliparaea fulgentissima – förekommer i Andernas östslutning i söda Peru (från östra Cuzco) söderut till Bolivia (i syd till nordvästra Cochabamba)

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN fulgentissima'' som den egna arten "blåstrupig tangara".

Levnadssätt 
Orangeörad tangara hittas i molnskog. Den påträffas vanligen som en del av kringvandrande artblandade flockar i trädtaket.

Status 
IUCN hotkategoriserar underartsgrupperna (eller arterna) var för sig, båda som livskraftiga.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Mångfärgad tangara

Mångfärgad tangara (Chlorochrysa nitidissima) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Mångfärgad tangara är en 12,5 cm lång fågel med som namnet avslöjar en praktfull, bjärt färgad fjäderdräkt. Hanen är gul i ansiktet och på strupen med grönglänsande nacke. På sidan av halsen syns en svart fläck kantad nedtill av kastanjebrunt. Manteln är gul och övergumpen grönblå, medan vingar och stjärt är smaragdgröna. Undersidan är starkt blåfärgade med svart på bröstmitt och buk. Honan liknar hanen men är mattare i färgerna och saknar det gula på manteln och det svarta undertill. Lätet består av enkla eller flera väsande "ceeet".

Utbredning och status 
Fågeln förekommer lokalt i Anderna i västra Colombia. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten är endast känd från några få lokaler. Beståndet tros vara litet och fragmenterat, uppskattat till endast 13 000–35 000 vuxna individer. Den misstänks också minska i antal till följd av habitatförlust. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Colombia
Grönskimmertangara

Grönskimmertangara (Chlorochrysa phoenicotis) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna i västra Colombia och västra Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Nektartangara

Nektartangara (Chlorophanes spiza) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Nektartangaran är en praktfull liten tangara med kort nedåtböjd näbb. Hanen har unikt grönblå fjäderdräkt med banangul näbb och svart huva. Honan liknar rödbent nektarkrypare men är större och mer färgglad med helt grön fjäderdräkt, gul undre näbbhalva och gråaktiga ben.

Utbredning och systematik 
Nektartangara placeras som enda art i släktet Chlorophanes. Den delas in i sju underarter med följande utbredning:
 C. s. guatemalensis – södra Mexiko (Oaxaca) till Guatemala, Belize och Honduras
 C. s. argutus – ostligaste Honduras till nordvästra Colombia
 C. s. exsul – tropiska sydvästra Colombia till västra Ecuador och nordvästligaste Peru
 C. s. subtropicalis – Anderna i Colombia och västra Venezuela
 C. s. caerulescens – sydöstra Colombia till östra Ecuador, östra Peru och västra Bolivia
 C. s. spiza – östra Colombia till Venezuela, Guyana och norra Brasilien, och på Trinidad
 C. s. axillaris – kustnära östra Brasilien (från Pernambuco till Santa Catarina)

Levnadssätt 
Nektartangaran hittas i fuktiga städsegröna skogskanter, plantage och trädgårdar. Ibland ses den i artblandade flockar med både nektarkrypare och eufonior. Den uppträder ofta i par, födosökande på alla nivåer i fuktbärande träd och buskar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv till fem miljoner vuxna individer.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Grön bergtangara

Grön bergtangara (Chlorornis riefferii) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Grön bergtangara är en stor tangara med omisskännlig fjäderdräkt: helt lysande grön med röd näbb, röda ben och rostrött i ansiktet och på undre stjärttäckarna. De nasala lätena är distinkta.

Utbredning och systematik 
Grön bergtangara placeras som enda art i släktet Chlorornis. Den delas in i fem underarter med följande utbredning:
 C. r. riefferii – Anderna i Colombia och Ecuador
 C. r. dilutus – norra Peru
 C. r. elegans – Anderna i centrala Peru (Junín)
 C. r. celatus – Anderna i sydostligaste Peru (Puno)
 C. r. bolivianus – Anderna i västra Bolivia (La Paz och Cochabamba)

Levnadssätt 
Arten förekommer i övre subtropiska och tempererade zonerna i Anderna. Där ses den i bergsskog och skogsbryn, enstaka eller i par och ofta i artblandade kringvandrande flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Gabriel Rieffer, fransk upptäcktsresande och samlare av specimen.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Svartgul tangara

Svartgul tangara (Chrysothlypis chrysomelas) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Svartgul tangara är en liten sångarlik tangara med slående fjäderdräkt. Hanen är lysande guldgul med svart på rygg, vingar och stjärt. Honan är mycket mer färglös och mer olivgrön, med smutsvit buk. Näbbformen är relativt lång, slank och spetsig.

Utbredning och systematik 
Svartgul tangara delas in i två underarter:
 Chrysothlypis chrysomelas chrysomelas – förekommer i sluttningen mot Karibien i östra Costa Rica och västra Panama
 Chrysothlypis chrysomelas ocularis – förekommer i tropiska östra Panama (Darién)

Levnadssätt 
Svartgul tangara hittas i skogar och skogsbryn. Där ses den i trädtaket i par eller smågrupper, oftast i artblandade flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Rödvit tangara

Rödvit tangara (Chrysothlypis salmoni) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Hane rödvit tangara är mycket karakteristiskt tecknad, med lysande röd fjäderdräkt, vita kroppssidor och något mörkare vingar. Hona är mer färglös, men känns igen på de vita kroppssidorna som kontrasterar med olivgrön rygg, gulaktig buk och beigefäergat bröst.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Andernas Stillahahavssluttning i Colombia och nordvästra Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Rödvit tangara hittas fåtaligt i fuktig regnskog i låglänta områden och förberg. Den ses födosöka i skogens mellersta och övre skikt. Ibland slår den följe med kringvandrande artblandade flockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Thomas Knight Salmon (1841-1878), brittisk ingenjör verksam som statsingenjör i Colombia Colombia 1870-1877, men också naturforskare och samlare av specimen.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Skattangara

Skattangara (Cissopis leverianus) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Skattangaran är en mycket stor och långstjärtad tangara som mer påminner om en kråkfågel. Fjäderdräkten är omisskännlig, med vitt på övergump och buk kontrasterande mot glansigt blåsvart på huvud, rygg, bröst och vingar. Den avsmalnade långa stjärten är svart med vita spetsar. Notera även de gula ögonen.

Utbredning och systematik 
Skattangara placeras som enda art i släktet Cissopis. Den delas in i två underarter:
 C. l. leverianus – förekommer från östra Colombia till sydöstra Venezuela, Guyana, norra Bolivia och Amazonområdet i Brasilien
 C. l. major – förekommer i Paraguay, sydöstra Brasilien och angränsande nordöstra Argentina (Misiones)

Levnadssätt 
Arten påträffas i skogsbryn, plantage, gläntor och trädgårdar. Den ses ibland tillsammans med kringvandrande artblandade flockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Busktangara

För fågelarten Chlorospingus flavopectus, se vanlig busksparv.

Busktangara (Cnemoscopus rubrirostris) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Busktangaran är en unik tangara med skär näbb, skära ben, grått huvud och beteendet att ideligen vippa på stjärten. I övrigt är den olivgrön ovan och gul på buken. I Peru är ben och näbb gråfärgade.

Utbredning och systematik 
Busktangaran förekommer i Anderna i Sydamerika. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Cnemoscopus rubrirostris rubrirostris – förekommer från Colombia till sydvästra Venezuela (Táchira) och östra Ecuador
 Cnemoscopus rubrirostris chrysogaster – förekommer i Peru (Amazonas till Cordillera Vilcabamba i Cuzco)

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN chrysogaster som den egna arten "guldbukig busktangara".

Levnadssätt 
Busktangaran hittas i bergsskogar på mellan 2100 och 3000 meters höjd. Där ses par eller smågrupper födosöka i skogens mellersta och övre skikt, ofta som en del av artblandade flockar.

Status 
IUCN bedömer hotstatus för underarterna (eller arterna) var för sig, båda som livskraftiga.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Rödstrupig tangara

Rödstrupig tangara (Compsothraupis loricata) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rödstrupig tangara är en relativt stor medlem av familjen som mer påminner om en trupial. Hanen är glansigt svart med lysande röd strupe, vilket honan saknar. Sången påminner också om trupialers, ett högljutt "chirt" upprepat under långa perioder. Den skiljs bäst genom dess trubbigare och mer böjda näbb.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i det torra inre nordöstra Brasilien. Den placeras som enda art i släktet Compsothraupis.

Levnadssätt 
Rödstrupig tangara hittas i torr och buskig skog som caatinga, galleriskog och öppna områden, vanligen nära vatten. Den ses i par eller smågrupper.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Vitkronad kägelnäbb

Vitkronad kägelnäbb (Conirostrum albifrons) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Vitkronad kägelnäbb är en liten tangara med tunn och spetsig näbb. Hanen är mörkt blåaktig med koboltblått på skuldran och övergumpen. Hjässan är blå i söder, vit i norr. Honan är mycket annorlunda, med olivgrön ovansida, grått på huvud och bröst samt gult på buken. Hjässan är blå, men det kan vara svårt att se.

Utbredning och systematik 
Vitkronad kägelnäbb är vida spridd i Anderna i Sydamerika, från Colombia och Venezuela söderut till Bolivia. Den delas in i sex underarter fördelade i två grupper, med följande utbredning:
 albifrons-gruppen
 Conirostrum albifrons albifrons – centrala och östra Anderna i Colombia och västra Venezuela (Táchira)
 Conirostrum albifrons centralandium – centrala Anderna i Colombia (Antioquía till Cauca)
 Conirostrum albifrons cyanonotum – kustnära berg i norra Venezuela (Aragua och Caracas (Distrito Federal))
 atrocyaneum-gruppen
 Conirostrum albifrons atrocyaneum – Anderna i sydvästra Colombia, Ecuador och norra Peru
 Conirostrum albifronssordidum – Anderna i södra Peru (Junín) till västra Bolivia (La Paz)
 Conirostrum albifrons lugens – yungas i östra Bolivia (Cochabamba och Santa Cruz)

Levnadssätt 
Vitkronad kägelnäbb hittas i subtropiska zonen i Anderna. Där slår den ofta följe med kringvandrande artblandade flockar. Fågeln känns då lätt igen genom flitigt vippande på stjärten.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Blågrå kägelnäbb

Blågrå kägelnäbb (Conirostrum bicolor) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Blågrå kägelnäbb är en liten tangara (11,4 cm) med tunn nedåtböjd näbb och matt blågrå fjäderdräkt. Nominatformen är blågrå ovan och smutsigt ljust beigegrå undertill, ljusast på strupen och bakdelarna. Ögat är orangerött till mörkrött. Underarten minus är något mindre och uppvisar en rostfärgad ton på örontäckare och undersida, framför allt undre stjärttäckarna. Arten är mycket lik pärlemorkägelnäbben, men denna saknar den beigefärgade anstrykningen undertill och är något ljusare ovan. 

Sången består av en varierande och komplex serie med gnissliga och ljusa fraser som upprepas något ryckigt och stammande. Den är alltid långsammare och kortare än pärlemorkägelnäbbens sång. Bland lätena under födosöket hörs ljusa "tsiik".

Utbredning och systematik 
Blågrå kägelnäbb delas in i två underarter med följande utbredning:
 C. b. bicolor – förekommer kustnära från norra Colombia till Guyanaregionen, Trinidad och norra Brasilien 
 C. b. minus – förekommer i tropiska områden från östra Ecuador till nordostligaste Peru (Loreto) och västra Brasilien

Familjetillhörighet 
Kägelnäbbarna har tidigare placerats i familjen skogssångare.. Genetiska studier visar dock att de är en del av tangarorna.

Status 
Arten tros minska till följd av avskogningen i Amazonområdet, så pass att internationella naturvårdsunionen IUCN listar den som nära hotad.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Grå kägelnäbb

Grå kägelnäbb (Conirostrum cinereum) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Grå kägelnäbb är en liten tätting med spetsig näbb. Fjäderdräkten är övervägande gråaktig med varierande beigefärgad anstrykning på undersidan. Tylidgt är ett vitt ögonbrynsstreck och ett litet vitt stråk i vingen.

Utbredning och systematik 
Grå kägelnäbb delas in i tre underarter:
 Conirostrum cinereum fraseri – förekommer i centrala och östra Anderna i sydvästra Colombia samt Anderna i Ecuador
 cinereum-gruppen
 Conirostrum cinereum littorale – förekommer i västra Andernas västsluttning från Peru till norra Chile.
 Conirostrum cinereum cinereum – förekommer Anderna i sydöstra Peru och västra Bolivia

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN fraseri som den egna arten "ockrakägelnäbb".

Levnadssätt 
Grå kägelnäbb hittas i buskmarker, häckar och trädgårdar. Den ses huvudsakligen i bergstrakter, men i norra Chile och Peru även ända ner till kusten. Fågeln påträffas i par eller familjegrupper, ej i artblandade flockar likt många andra tangaror. Den födosöker rastlöst från låga till höga nivåer vid stånd av frukt och blommor, ofta dold i lövverket.

Status 
IUCN hotkategoriserar underartsgrupperna (eller arterna) var för sig, båda som livskraftiga.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Vitbrynad kägelnäbb

Vitbrynad kägelnäbb (Conirostrum ferrugineiventre) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna i östra Peru (San Martín) och västra Bolivia. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Vitörad kägelnäbb

Vitörad kägelnäbb (Conirostrum leucogenys) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Vitörad kägelnäbb är en omisskännlig skogssångarlik tangara. Hanen är ljust pärlgrå under, ovan mer bjärt färgat blågrå. Den har vidare mörk hjässa, vita kinder och kastanjebruna undre stjärttäckare. Honan är gråaktig ovan och ljust gråbeige under. Näbben är karakteristiskt vass och spetsig.

Utbredning och systematik 
Vitörad kägelnäbb förekommer i Panama i Centralamerika samt i norra Sydamerika i Colombia och Venezuela. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Conirostrum leucogenys panamense – tropiska östra Panama till nordvästra Colombia
 Conirostrum leucogenys leucogenys – tropiska norra Colombia och nordöstra Venezuela
 Conirostrum leucogenys cyanochroum – Anderna, i Mérida i västra Venezuela och i Sierra de Perijá

Familjetillhörighet 
Kägelnäbbarna har tidigare placerats i familjen skogssångare. Genetiska studier visar dock att de är en del av tangarorna.

Levnadssätt 
VItörad kägelnäbb hittas i skog och skogsbryn. Där ses den nästan alltid i par, vanligen i trädtaket, upp till cirka 800 meters höjd. Ibland slår den följe med kringvandrande artblandade flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv miljon till fem miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Pärlemorkägelnäbb

Pärlemorkägelnäbb (Conirostrum margaritae) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Pärlemorkägelnäbben är en 11,5 cm lång tätting med ljust blågrå ovansida och ljusare gråvit undersida, på buk och undergump smutsvit. Liksom andra kägelnäbbar har den en mörk, vass och nedåtböjd näbb. Ögat är ljust, från ljusskär till rödrosa, medan benen är skäraktigt till ljust skärbruna. Den är mycket lik blågrå kägelnäbb, men är något ljusare grå ovan och saknar beigebruna toner under. 

Sången består av en snabb och mer än 15 sekunder lång serie ljusa och gnissliga tjippande toner, snabbare och längre än sången hos blågrå kägelnäbb. Lätena är svaga och drunknar lätt, bland annat ljusa "teep" och "ti-ti-ti".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från tropiska nordöstra Peru (Loreto) till västra delstaten Amazonas i Brasilien och till näraliggande delar av Bolivia. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Kägelnäbbarna har tidigare placerats i familjen skogssångare.. Genetiska studier visar dock att de är en del av tangarorna.

Status 
IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn hedrar Margaret Hall Holt (född Lander 1894), gift med amerikanska ornitologen Ernest G. Holt.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen