kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Blow (singel)

"Blow" är en låt av den amerikanska sångerskan Kesha från hennes första EP-skiva, Cannibal. Den släpptes som skivans andra singel den 8 februari 2011. Kesha och Klas Åhlund skrev låten med dess producenter, Dr. Luke, Benny Blanco, Max Martin och Kool Kojak.

Komposition 
"Blow" är en electropoplåt som använder sig av en syntingiven beat som bas. Låten börjar med ett skratt som följs av ett kommando att dansa. I refrängen ändras Keshas röst till "Auto-Tunat stammande" när hon upprepar "This place about to blow" fyra gånger. I låtens stick rappar hon och hon säger till lyssnaren att "Go insane, go insane / Throw some glitter / Make it rain on 'em / Let me see them hands." Textmässigt handlar låten om en önskan att ha roligt på en klubb.

Musikvideo 
Musikvideon för "Blow" regisserades av Chris Marrs Piliero. Videon börjar med texten "No mythological creatures were harmed in the making of this video" ("Inga mytologiska varelser skadades när denna video gjordes"). Kesha ses sedan sittande med två enhörningar. Hon dricker champagne och berättar om när hon valdes till Uzbekistans parlament. Musiken startar då och Kesha ser James Van Der Beek på andra sidan rummet. Efter ögonkontakten tar Kesha av sig sin BH och Beek gör detsamma. Musiken stannar och de två går till mitten av dansgolvet och pratar med varandra, innan de utbryter i en pistolduell. De skjuter laser på varandra och dödar flertalet enhörningar. I slutet av videon visar det sig att Kesha dödade Beek och monterade upp hans huvud på väggen med texten "James Van Der Dead."

Medverkande 
 Låtskrivare – Kesha Sebert, Klas Ahlund, Lukasz Gottwald, Allan Grigg, Benjamin Levin, Max Martin
 Produktion – Dr. Luke, Max Martin, Benny Blanco, Kool Kojak
 Instrument and programmering – Dr. Luke, Max Martin, Benny Blanco, Kool Kojak
 Ljudtekniker – Emily Wright, Sam Holland, Chris "TEK" O'Ryan

Topplistor

Utgivningshistorik

Referenser 

Musiksinglar 2011
Låtar av Kesha
Låtar av Dr. Luke
Dumpa mig

"Dumpa mig" är Veronica Maggios debutsingel från hennes debutalbum Vatten och bröd. Låten är skriven av Stefan Gräslund. Musikvideon regisserades av Gustaf Åkerblom och producerades av Lillasyster produktion.

Låtlista
Digital nerladdning
 "Dumpa mig" (Radio Version) – 3:38
 "Dumpa mig" (Extended Version) – 4:21

Släppshistorik

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Musiksinglar 2006
Låtar av Veronica Maggio
Låtar av Stefan Gräslund
Svenska debutsinglar
Singlar utgivna på Universal Music Group
Svenskspråkiga sånger
Gordon Persons

Seth Gordon Persons, född 5 februari 1902 i Montgomery, Alabama, död 29 maj 1965 i samma stad, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var guvernör i delstaten Alabama 1951–1955.

Persons avbröt sina studier vid Alabama Polytechnic Institute (numera Auburn University) efter ett år och hade sedan olika arbeten innan han beslöt sig för radiobranschen. År 1928 gifte han sig med Alice McKeithen och paret fick två barn. Tillsammans med Howard Pill startade han år 1930 Montgomerys första radiostation.

Persons vann guvernörsvalet 1950 och efterträdde Jim Folsom som guvernör i januari 1951. Fyra år senare tog Folsom revansch och Persons fick lämna guvernörsposten. Persons avled 1965 efter ett slaganfall och gravsattes på Greenwood Cemetery i Montgomery.

Referenser

Noter

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Encyclopedia of Alabama
Political Graveyard

Födda 1902
Avlidna 1965
Guvernörer i Alabama
Män
Personer från Montgomery, Alabama
Nöjd?

"Nöjd?" är en låt framförd av den svenska sångerskan Veronica Maggio. Den släpptes den 5 juli 2006 på Universal Music som den andra singeln från Maggios debutalbum Vatten och bröd (2006). "Nöjd?" skrevs och producerades av Stefan Gräslund. Genremässigt är låten triphop och texten handlar om att aldrig vara nöjd. Kritiker mottog "Nöjd?" med positiva recensioner och låten nådde plats sex på Sverigetopplistan. Det blev hennes första hit på Svensktoppen.

Bakgrund
Som resten av Maggios debutalbum Vatten och bröd, skrevs och producerades "Nöjd?" av Stefan Gräslund. Låten spelades in i april 2006 på Soulschool Studios i Stockholm. Ronny Lahti mixade låten och Christofer Stannow skötte mastering. "Nöjd?" är genremässigt triphop och handlar om att aldrig bli nöjd. Maggio sjunger bland annat att det är hopplöst att hitta en ny partner som inte har tics eller inte är rojalist. Refrängen består av texten "Aldrig nöjd, jag blir aldrig nöjd/ För lång eller kort eller smal eller bred/ Jag vill hitta rätt men jag säger bara fel." I en intervju med Lena Wreede från Norrbottens-Kuriren förklarade Maggio att låten är en parodi på dagens "dejtinghysteri"; hon menade att "Det är en fälla, samtidigt som den utgår från den person jag är." I samma intervju utvecklade hon om att vara "nöjd" och inspirationen till låten: "Jag kämpar tills jag blir [nöjd]. Jag tror att det är viktigt att inte ge sig förrän man är riktigt nöjd. Samtidigt ska man inte ha för vassa armbågar heller, utan lyssna på andra." "Nöjd?" började spelas på radiostationen P3 tidigt i juni 2006. Den 5 juli 2006 släpptes låten som CD-singel och digital extended play (EP). Utgivningen innehåller en radioversion av "Nöjd?" och två remixer av Polyphonics och Spånka NKPG, samt en remix av Maggios debutsingel "Dumpa mig" av Up Hygh.

Mottagande
Tatiana Karas från Musiklandet skriver att "Nöjd?" får henne "att höja mungiporna en aning". Agnes Arpi från Dagensskiva.com menar att "Nöjd?" och tidigare singeln "Dumpa mig" visar "prov på snitsig musik och en ofarligt vän men behaglig röst". Fredrik Strage från Dagens Nyheter skriver att de två låtarna är "småcyniska, kärlekstörstande triphopvisor". Den 13 juli 2006 gick "Nöjd?" in på plats 22 på den svenska singellistan. Den 17 augusti nådde den plats 6 som blev dess topplacering. Totalt låg "Nöjd?" på listan i 13 veckor.

Musikvideo
Musikvideon för "Nöjd?" spelades in i juli 2006 med Mikael Gustavsson som regissör.

Format och låtlistor
CD-singel / digital EP
"Nöjd?" (Radioversion) – 3:02
"Nöjd?" (Polyphonics Re-Shuffle Remix) – 3:51
"Nöjd?" (Spånka NKPG Remix) – 6:05
"Dumpa mig" (Up Hygh's Blast from the Past Remix) – 4:02

Topplistor

Fotnoter

Musiksinglar 2006
Låtar av Veronica Maggio
Låtar av Stefan Gräslund
Singlar utgivna på Universal Music Group
Svenskspråkiga sånger
Bombdåden på Bali 2005

Bombdåden på Bali 2005 var en serie av självmordsattentat som utfördes på Bali i Indonesien den 1 oktober 2005. Bombdåden utfördes på Jimbaran Beach Resort och i Kuta på södra Bali. 20 personer omkom och över 100 skadades. De flesta dödade var indonesier men fyra australiensare och en japan dog.

Den islamistiska organisationen Jemaah Islamiyah pekades ut som ansvarig för dåden, även om det aldrig har blivit bevisat. Två misstänkta dödades i olika räder, båda två medlemmar i Jemaah Islamiyah.

Se även 
 Bombdåden på Bali 2002

Källor

Noter

2005 i Indonesien
Terroristaktioner 2005
Bali
Terroristaktioner i Indonesien
Shanice

Shanice Lorraine Wilson-Knox känd professionellt som enbart Shanice är en amerikansk, prisbelönt R&B-sångerska, låtskrivare och skådespelerska, född den 14 maj 1973 i Pittsburgh. 

Vid 14 års ålder skrev Shanice på för A&M Records och släppte sedan sitt debutalbum Discovery år 1987. Albumet klarade aldrig att ta sig upp ur de nedre regionerna på USA:s albumlista Billboard 200 men hade betydligt större framgång på R&B-listan där den klättrade till en 37:e plats. Dess ledande singel "(Baby Tell Me) Can You Dance" nådde plats 50 på Billboard Hot 100 och klättrade till en 6:e plats på USA:s R&B-lista. Följaktligen bytte sångerskan skivbolag och signerade under Motown Records. Sångerskans hittills framgångsrikaste album, Inner Child släpptes i november, 1991 och blev en internationell succé med topp-20 placeringar i Sverige, Norge och Schweiz. I USA etablerades Shanice som en av USA:s mest lovande tonårsstjärnor att framträda under tidiga 90-talet. Skivan framhävde en rad framgångsrika singlar däribland första singeln "I Love Your Smile" som blev en internationell smashhit på de flesta listor som låten låg på. De senare singlarna "I'm Cryin'" och "Silent Prayer" blev båda dunder-hits på USA:s R&B-lista. Följande år gick Shanice in i studion för att spela in flera soundtracks till olika TV-produktioner. Detta ledde till ännu en hit; "Saving Forever for You", musik till TV-serien Beverly Hills, 90210.

Sångerskans senare diskografi har sedan dess inte nått lika stora kommersiella framgångar. 1994 släpptes sångerskans tredje studioalbum 21... Ways to Grow som till dato blir hennes lägst-säljande album. Efter ett skivbolagsbyte till LaFace Records släpptes sångerskans fjärde studioalbum, Shanice, som framhävde hennes största singel på över 6 år. Trots att låten, "When I Close My Eyes", klättrade till en 4:e plats på USA:s R&B-lista misslyckades senare singlar att matcha liknande framgångar varför Shanices "comeback" enbart skapade kortvarig publicitet under 1999. Sångerskans femte och senaste musikalbum, Every Woman Dreams, släpptes under sångerskans eget skivbolag Imajah Records år 2006.

Diskografi

Studioalbum
 1987: Discovery
 1991: Inner Child
 1994: 21... Ways to Grow
 1999: Shanice
 2006: Every Woman Dreams

Övriga album
 1999: Ultimate Collection

Se även 
Liknande artister:
 Tracie Spencer
 Deborah Cox
 Toni Braxton
 Brandy
 Monica

Referenser 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska R&B-sångare
Födda 1973
Kvinnor
Levande personer
Forneldarnas natt

Forneldarnas natt (på finska muinaistulien yö) är ett kulturevenemang som firas genom att tända eldar längs Östersjöns stränder på liknande sätt som de forna vårdkasarna. En arbetsgrupp i Finland med initiativtagare samt representanter från sjöbevakning, Åbo Akademi, polis, brandväsendet och dylikt arbetade fram den första Forneldarnas natt till sista lördagen i augusti 1992, som en del av Finlands sjuttiofemårsjubileum. Iden att fira forneldarnas natt föddes på Kimitoön på initiativ av Kristian Lindroos och Paula Wilson.

Forneldarnas natt är inte en omformning av ett äldre firande, vilket ofta är fallet vid kollektiva fester, utan den är en medvetet konstruerad eldfest delvis med den venezianska aftonen i Österbotten som förebild. När Finland fyllde 75 år planerades ett projekt som skulle få fortsätta även efter jubileumsåret. Åbolands kulturråd, med kulturombudsmannen Birgitta Bröckl i spetsen, lade fram idén om en helt ny festtradition för sensommaren. Målet var att sammanföra landsbygdsbefolkningen och sommargästerna och samtidigt förlänga sommarsäsongen. Festens namn är inspirerat av Alexander Slottes dikt Slumrande toner där det heter: ”Flamma forneld! Lys vår gärning! Lys genom tiden”.

Idén om forneldarnas natt spred sig snabbt från Åbolands skärgård österut och också över till Stockholms skärgård och den estniska kusten. Hur traditionen konkret ska utformas var inte bestämt, utan tanken är att var och en skapar sin egen fest utgående från egna förutsättningar. Eld och ljus är ett genomgående tema, men annars är konceptet fritt. Som arrangörer fungerar ofta föreningar, butiker och gästhamnar. 

Somliga har i samband med festligheterna betonat återuppväckandet av ett välutvecklat forntida signalsystem i form av tända eldar längs kusterna, så kallade vårdkasar. Teorin om ett sådant signalsystem har dock förkastats av historikerna. Eldledssystemet passar ändå väl in i en folklig historiesyn som söker svar om vår forntid. Forneldarnas natt präglas i övrigt av det småskaliga, lokala och människonära, och i likhet med villaavslutningen och den venezianska aftonen har den också blivit en privat fest som firas på sommarstugan.

Referenser 
Sydkustens landskapsförbund om forneldarnas natt
 Forneldarnas natt

Noter 

Kultur i Finland
Frank M. Dixon

Frank Murray Dixon, född 25 juli 1892 i Oakland, Kalifornien, död 11 oktober 1965 i Birmingham, Alabama, var en amerikansk politiker (demokrat). Han var den 40:e guvernören i Alabama 1939–1943.

Dixon växte upp som son till en baptistpredikant, gick i skola i Phillips Exeter Academy, avlade sin grundexamen vid Columbia University och slutligen 1916 juristexamen vid University of Virginia. En kort tid därefter gifte han sig med Juliet Perry och paret fick en son och en dotter. I första världskriget sårades Dixon svårt år 1918 och ett ben måste amputeras.

Bibb Graves besegrade Dixon i demokraternas primärval inför guvernörsvalet i Alabama 1934. Fyra år senare vann Dixon guvernörsvalet och efterträdde Graves som guvernör i januari 1939. Den militära upprustningen i samband med andra världskriget ledde till en markant högkonjunktur i Alabama. Tack vare militärindustrin nåddes full sysselsättning i delstaten. En del arbetslösa hade dessutom tagit värvning i USA:s militär. Dixon var emot Franklin D. Roosevelts tredje och fjärde mandatperioder som president. Han var motståndare till fackföreningsrörelsen och till afroamerikanernas medborgerliga rättigheter. Som guvernör efterträddes han av Chauncey Sparks i januari 1943. I presidentvalet i USA 1948 stödde Dixon dixiekraten Strom Thurmond.

Källor

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Encyclopedia of Alabama
Political Graveyard

Födda 1892
Avlidna 1965
Guvernörer i Alabama
Män
Alumner från Columbia University
Alumner från University of Virginia
Upplands runinskrifter 1012

Runinskrift U 1012 är en runsten som nu står på Rasbokils kyrkas kyrkogård i Rasbokils socken i Uppland.

Stenen 
Stenen har tidigare varit inmurad i kyrkans södra mur men fritogs av Riksantikvarieämbetet 1949 och placerades på nuvarande plats.

Dekoren består av tre drakar som slingrar sig om varandra. Runorna är ristade i den största drakens kropp. Ristaren är troligen Åsmund Kåresson. Den från runor översatta inskrften lyder enligt nedan:

Inskriften 

Runsvenska: sbraki ' uk þur'biurn ' uk uþuhin ' uk| |kinlauh ' uk (a)friþr ' þaun litu rita ' aftiʀ biurn faþ(u)- (s)in

Nusvenska: "Sprake och Torbjörn och Otvagen och Ginlög och Gudfrid lät resa [stenen] efter Björn sin fader".

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
sverige under äldre medeltiden

Källor

Externa länkar 
 i Riksantikvarieämbetets Fornsök

Upplands runinskrifter
JerAZ

JerAz (ryska: Ереванский Автомобильный Завод, Jerevanskij Avtomobilnyj Zavod, armeniska: Երեւանի ավտոմոբիլային գործարանի) var en biltillverkare i Armeniens huvudstad Jerevan. Företaget är främst känt för att ha tillverkat bilmodellen RAF-977 mellan åren 1966 och 1996.

Historik
Företaget etablerades i december 1964 av Minavtoprom, den sovjetiska myndighet som ansvarade för biltillverkning, för att licenstillverka modellen RAF-977 på en lokal gaffeltruckfabrik. Tillverkningen flyttade i september 1965 till nya och egna fabrikslokaler.

Företaget byggde en förbättrad ErAZ 762A från 1969. År 1973 tillverkades 6,500 fordon och 1975 12.000.

Ingenjörerna på ErAZ konstruerade 1971 den nya 3730.

Företaget gick i konkurs 2002.

Bildgalleri

Se även 
Lista över bilmärken efter ursprungsland

Källor  
JerAZ webbplats

Företag bildade 1964
Armeniska fordonstillverkare
Företag i Jerevan
Kentucky colonel

Kentucky Colonel (bokstavligen översatt till svenska: Kentuckyöverste) är en hederstitel och den högsta utmärkelsen som utdelas av den amerikanska delstaten Kentucky. Förordnandet undertecknas av Kentuckys guvernör och statssekreterare.

Historik
Titeln "Kentucky Colonel" har använts formellt sedan 1813, men användes informellt redan innan dess om personer som gjort sig särskilt ryktbara, framför allt under amerikanska revolutionen. När Kentuckymilisen avvecklades efter 1812 års krig utsåg guvernör Isaac Shelby en av sina officerare, Charles S. Todd, till adjutant med överstes grad. Två år senare gifte sig Todd med Shelbys yngsta dotter.

I början hade Kentucky colonels en militär roll, men under 1800-talet blev rollen mer ceremoniell och mot slutet av 1800-talet hade titeln övergått till att bli något av en hederstitel.

Några personer som fått utmärkelsen Kentucky colonel
 Colonel Sanders
 Muhammad Ali
 Fred Astaire
 Winston Churchill
 Bill Clinton
 Johnny Depp
 Clark Gable
 John Glenn
 Whoopi Goldberg
 Johannes Paulus II
 Elvis Presley
 Tiger Woods
 Stephen Fry

Referenser
Kentucky Secretary of State's site regarding the Order

Externa länkar
Official website of The Honorable Order of Kentucky Colonels

Kentucky 
Titlar
Handball-Bundesliga 2010/2011

Handball-Bundesliga 2010/2011 är den historiskt 34:e säsongen i Tysklands högsta division i handboll för herrar. Säsongen spelades mellan den 25 augusti 2010 och den 4 juni 2011, med THW Kiel som regerande mästare.

Slutsegrare blev HSV Hamburg, sju poäng före tvåan THW Kiel. Detta var HSV Hamburgs första vinst i Handball-Bundesliga någonsin.

Tabell 
Not: Lag 1 tyska mästare och kvalificerade för Champions League, lag 2-3 kvalificerade för Champions League, lag 4 kvalar till Champions League, lag 5 & 7 kvalificerade för EHF-cupen, lag 6 & 8 kvalificerade för Cupvinnarcupen, lag 16-18 ned till 2. Handball-Bundesliga.

* DHC Rheinland tvångsnedflyttades efter att ha gått i konkurs.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
 Aktuell statistik från Handball-Bundesligas webbplats 
 Detaljerad och aktuell tabell på handball-statistik.de 

2010 i Tyskland
2011 i Tyskland
Handball-Bundesliga 2010/2011
Handbollssäsongen 2010/2011
UzDaewooAuto

UzAuto (uzbekiska: O'z-Avto) är en uzbekisk biltillverkare, som ägs av den uzbekiska staten och General Motors sydkoreanska dotterbolag GM Korea. Företaget grundades 1992 och har tillverkat sina bilar under namnet Uz-Daewoo och numera Chevrolet. Företaget är som störst inom OSS-länderna och  dess monteringsfabrik ligger i Asaka i Uzbekistan. Företaget började tillverka bilar 1996.

Tidigare modeller
 Daewoo Damas (1996–)
 Daewoo Tico (1996–2001)
 Daewoo Nexia (1996–)
 Daewoo Matiz (2001–)
 Daewoo Nexia II (2008–)
 Daewoo Spark (2010–)

Bildgalleri

Referenser 

Uzbekiska biltillverkare
General Motors
Företag bildade 1992
Duvernoy

Duvernoy är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Charles-François Duvernoy
 Edmond Duvernoy
 Georges Louis Duvernoy
 Jean Duvernoy
 Victor Alphonse Duvernoy
 Jean-Baptiste Duvernoy, fransk kompositör

Se även 

 Duvernois

Franska efternamn
Duvernois

Duvernois är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Clément Duvernois (1836–1879)
 Henri Duvernois (1875–1937)
 Johann Duvernois (1600-talet)
 Louis Duvernois (1941- )
 Claude-Antoine Prieur-Duvernois (1763–1832)

Se även 
 Duvernoy

Franska efternamn
Clément Duvernois

Clément Aimé Jean Duvernois, född den 6 april 1836 i Paris, död där den 8 juli 1879, var en fransk journalist och statsman. 

Duvernois uppfostrades i Alger och började där sin publicistiska bana. Han blev 1858 redaktör för tidningen "Algérie nouvelle", men 1859 dömdes han till fängelse för pressförbrytelse, och tidningen indrogs. Duvernois flyttade sedermera till Paris, där han 1864 blev redaktör för "Courrier de Paris", vilken tidning hade till syfte att verka för en konstitutionell opposition mot kejsardömet. Han företog 1865 en resa till Mexiko. 

År 1868 övertog han redaktionen av "Époque", och 1869 uppsatte han "Peuple" (sedermera kallad "Peuple français"), i vilka båda tidningar han försvarade kejsardömet. Sistnämnda år blev han deputerad för departementet Hautes-Alpes. Efter de första motgångarna i kriget med Tyskland föreslog Duvernois den 9 augusti 1870 i lagstiftande kåren en dagordning, genom vilken ministären Ollivier störtades, och följande dag blev han handelsminister i Charles Cousin-Montaubans kabinett och verkade som sådan med nit och framgång för att förse Paris med livsmedel. 

Vid statsvälvningen den 4 september 1870 flydde han till England, men återkom 1871 till Paris. År 1872 blev han redaktör för Eugène Rouhers organ, "Ordre". Kort därefter invecklades han i ett mindre hederligt bankföretag (Banque territoriale d'Espagne), vars bankrutt kostade honom två års fängelse. Sedan han återvunnit sin frihet, uppsatte han 1876 gottköpstidningen "Salut", i vilken han arbetade för prins Louis Napoléons tronkandidatur, och 1877 blev han huvudredaktör för den bonapartistiska tidningen "Pouvoir". Duvernois utgav åtskilliga politiska broschyrer.

Källor 

 

Frankrikes handelsministrar
Franska journalister
Franska politiker under 1800-talet
Personer från Paris
Födda 1836
Avlidna 1879
Män
Ugglan
Svea Jansson

Svea Kristina Jansson, född 30 september 1904 i Nagu, död 1 december 1980 i Skövde, var en finlandssvensk vissångerska som räknas som en av de främsta i Norden i modern tid. Hennes vissång dokumenterades första gången 1923.

Jansson var uppvuxen i ett fiskarhem på Nötö i Åbolands skärgård. Visforskaren Greta Dahlström upptecknade 1923–29 för Svenska litteratursällskapet visor efter Jansson och hennes mormor. År 1939 sjöng hon in på lackskiva och i radio, 1957 upptäcktes hon av Sveriges Radio och 1959 flyttade hon till Sverige. Inför Matts Arnbergs inspelningsresa till Finland 1957 (för Sveriges Radio) hade man förlorat kontakten med Jansson, och tog då hjälp av Mariehamnspolisen för att leta upp alla personer med namnet på Åland, där man trodde att hon befann sig, och hittade henne till sist i Andersböle, Jomala.  År 1964 tilldelades hon Nordiska museets Arthur Hazelius-medalj i silver. Hon blev svensk medborgare 1967. 

Janssons repertoar omfattade 1 000–1 200 visor, allt från medeltida ballader till moderna slagdängor. Jansson hade lärt flera av visorna av sin mormor Eva Gustava Jansson, född 1842, som i sin tur lärt dem av sin mormor Caisa Eriksdotter, född 1786, och kunde således representera 1700-talets vistradition via endast ett mellanled. Hon medverkade till att sprida kännedom om den finlandssvenska vistraditionen. Inspelningar med henne finns på cd-skivorna Den medeltida balladen (1995) och Lena, Ulrika och Svea (1996) som ingår i serien Musica Sveciae (Caprice Records).

Källor 

Svea Kristina Jansson i Svenskt kvinnobiografiskt lexikon.

Noter

Externa länkar 
 

Finländska vissångare
Finländska folkmusiker
Födda 1904
Avlidna 1980
Kvinnor
Personer från Nagu
Finlandssvenska musiker
Sverigefinlandssvenskar
Verdandisten

Verdandisten är en tidskrift som ges ut av den socialpolitiska organisationen Verdandi. Tidskriften har getts ut sedan 1897.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska nykterhetstidningar
Tidningar startade 1897
British Open hösten 1999 (snooker)

British Open hösten 1999 var en rankingturnering i snooker som spelades mellan 8 och 19 september 1999 i Plymouth, England. Det hade spelats ett British Open tidigare under året, som en del av säsongen 1998/99, men eftersom turneringen till säsongen 1999/00 flyttades från våren till hösten, så spelades två upplagor av British Open under 1999.

Stephen Hendry vann turneringen efter att ha slagit Peter Ebdon i finalen med 9-5. I finalen gjorde Hendry ett maximumbreak, hans sjätte i karriären.

Resultat

Final

Huvudturnering
Nedan redovisas resultaten från och med den omgång då de högst seedade spelarna gick in i turneringen.

Kval
Kvalet till turneringen spelades 8-9 september 1999 och avgjordes i två omgångar. I den första möttes spelarna rankade 97-128 och spelarna rankade 65-96. I den andra omgången möttes de 32 segrarna från omgång 1 och spelarna rankade 33-64.

Källor

Referenser

Externa länkar
WWW Snooker

1999 i Storbritannien
Snookersäsongen 1999/2000
1999-2
Heidi Jergovsky

Heidi Jergovsky, född 1957, är en svensk författare som skriver främst aktivitetsböcker för barn. Hon har även illustrerat flera av sina böcker, designat bokomslag och uppfunnit spel, bland annat Hi-de-ho, publicerade i böcker och album. Från 2001 till 2004 skrev och illustrerade hon "Barnens bästa jultidning". Heidi är sekreterare och webmaster i Sollentuna Författarsällskap.

Bibliografi 
 Lek med papper och penna (1997)
 Spå i kärlek (1998)
 Lilla tjejboken (1999)
 Lilla kärleksboken (2001)
 Kul i jul (2001)
 Barnens bästa jultidning (2002)
 Hemliga språk ((2002)
 Lilla blomsterboken (2002)
 Lilla inredningsboken (2003)
 Barnens bästa jultidning (2003)
 Klurigt och Lurigt 1 (2004)
 Barnens bästa jultidning (2004)
 Klurigt och Lurigt 2 (2005)
 Frågvisa boken 1 (2006)
 Frågvisa boken 2 (2007)
 Frågesport för hela familjen (2011)

Referenser 

www.heidijergovsky.se

Svenska fackboksförfattare
Födda 1957
Kvinnor
Levande personer