kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ari Holopainen

Ari Holopainen, född 24 januari 1969 i Varkaus, är en finländsk tidigare bandyspelare som gjorde sig känd för sin målfarlighet och för sitt enorma skott. Han började sin karriär i Warkauden Pallo -35 (WP 35) och avslutade den i Villa Lidköping BK. Därefter har han verkat som bandytränare i olika svenska klubbar.

Karriär

Spelarkarriär 
Han började sin spelarkarriär hos WP 35. Där spelade han säsongerna 1985/86, 1986/1987 och 1987/1988. Därefter flyttade han till Sverige där han spelade för Ljusdals BK de två nästkommande säsongerna. Säsongen 1991/1992 spelade han för Katrineholms SK.

Efter detta flyttade han hem till Finland för spel i WP 35 igen. Där spelade han i tre säsonger innan han inför säsongen 1995/1996 flyttade till Sverige igen, denna gång till Villa Lidköping BK där han gjorde stor succé under flera säsonger.

Inför säsongen 2001/2002 tog han det kontroversiella beslutet att flytta till ärkerivalen IFK Vänersborg. Där spelade han i tre säsonger innan han återvände till Villa Lidköping där han spelade i två säsonger innan han avslutade sin karriär som aktiv 2005.

2004 var han med och tog Finlands första VM-guld i bandy. Finland slog Sverige med 5-4 i finalen som spelades på Rocklunda i Västerås. Ari gjorde sju mål under denna turnering och är hela bandy-VM:s bäste målskytt genom tiderna med sina 61 VM-mål.

Tränarkarriär 
2006 blev Holopainen tränare för Villa Lidköping. 2013 övergick han till att träna IFK Kungälv, och senare tränade han Gripen Trollhättan. Sedan 2017 tränar han IFK Vänersborg.

Referenser

Noter

Allmänna källor
Bandysidan.nu

Finländska bandyspelare
Finländska bandytränare
Födda 1969
Män
Personer från Varkaus
Levande personer
Världsmästare i bandy
Bandyspelare i Ljusdals BK
Bandyspelare i Katrineholms SK
Bandyspelare i Villa Lidköping BK
Bandyspelare i IFK Vänersborg
Olof Edsinger

Erik Olof Edsinger, född 22 maj 1976, är generalsekreterare för Svenska Evangeliska Alliansen. Edsinger är son till Lars Olov Eriksson. Hans texter läggs löpande ut på bloggen olofedsinger.se.

Bibliografi 
1997: Musikens makt,  (Ordbild). Då Olof Eriksson
2002: Tro stavas beroende,  (Libris)*
2004: Jesus – Guds son, , (Verbum)
2004: PaX – fyra samlingar om kristen tro (Credo)
2005: Välsignat givande,  (EFS)
2006: In på helig mark: Om att leva i den Heliges närhet (Libris)*
2007: Krigen i Gamla testamentet: Ett försök att förstå,  (CredoAkademin)*
2010: Församlingen – bli en del av Guds dröm (Salt)
2011: Korsets väg och korsets kraft: Om ett liv i Jesu efterföljd,  (Libris)*
2013: Ledare i Guds rike: Bibliska principer för den kristna tjänsten (Gospel Media)
2014: Domen: Evangeliets bortglömda dimension,  (CredoAkademin)
2015: Gud och sex: Äktenskap, lust och sexualitet i Bibelns ljus,   (evangelie)
2015: När minoriteten tar majoriteten som gisslan: Om identitet och sexualitet i queerteoriernas tidevarv, ISBN: 978-91-639-0008-2 (Svenska Evangeliska Alliansen)
2016: En guide till Romarbrevet, ISBN: 978-91-983186-1-6 (Bibeln idag)
2017: Djupare in i Guds närvaro: På resa i bönens värld,  (Livets Ord)
2017: När två blir ett: Sex och samlevnad ur ett kristet perspektiv (Svenska Evangeliska Alliansen)
2019: Bekänna färg: Kyrka och hbtq i en regnbågsfärgad värld, ISBN 978-91-86415-32-7 (Apologia)
2020: Olika och jämlika: Manligt och kvinnligt ur ett kristet perspektiv,  (Apologia)
2021: Vi kan ju inte göra något mot sanningen: Texter från Världen idag. Vol I: Kyrka och religion, ISBN 978-91-89071-27-8 (Livets Ord)
2021: Vi kan ju inte göra något mot sanningen: Texter från Världen idag. Vol II: Samhälle och politik, ISBN 978-91-89071-30-8 (Livets Ord)
2023: Farliga för fienden: En bok om den andliga kampen – och hur den kan vinnas, ISBN 978­91­8907177­3 (Livets Ord)
*) Denna bok har i en ny upplaga, och i vissa fall ny titel, utgivits av Livets Ords Förlag.

Referenser

Noter 

Kristna ledare
Personer verksamma inom EFS
Födda 1976
Levande personer
Män
Guerrero

Guerrero är en delstat i södra Mexiko och är belägen vid Stilla havskusten i södra delen av landet. Folkmängden uppgick år 2010 till cirka 3,4 miljoner invånare. Administrativ huvudort är Chilpancingo de los Bravo, och den största staden är Acapulco. En annan stor stad är Iguala de la Independencia. Delstaten är indelad i 81 kommuner.

Delstaten är uppkallad efter Vicente Guerrero, en av landets första presidenter.

Källor

Externa länkar 

Mexikos delstater
Indiumfosfid

Indiumfosfid, InP, är en halvledare av III-V-typ. Ämnet har samma kristallstruktur som zinkblände. Det används bland annat i HEMT-transistorer och optoelektronik.

Externa länkar 

Fosfider
Indiumföreningar
Oorganiska fosforföreningar
Halvledare
Källö

Inte att förväxla med Källö-Knippla i Göteborgs norra skärgård.
Källö, officiellt Stora Källö är en ö i Göteborgs södra skärgård. Det har funnits fast befolkning på ön och de levde på fiske och jordbruk. Brännö har använt ön för fårbete. De äldsta husen på ön är från 1700-talet.  

Namnet Källö kommer från den jättegryta som finns på ön.  

Göteborgs motorbåtsförening fick arrendera en del av Källö 1932. Senare samma år köpte föreningen en del av marken och byggde brygga, dansbana och kiosk. Medlemmar har sedan köpt mark och byggt sommarstugor. Idag finns ett 30-tal sommarstugor på ön.  

Strax väster om ön ligger den privatägda Lilla Källö där det idag ligger två sommarstugor.

Gator 
 Källö Bryggväg (2013)
 Källö Byväg (2013)
 Källöstigen (2013)

Källor

Externa länkar

Öar i Göteborgs södra skärgård
The Black and White Album

The Black and White Album är den svenska rockgruppen The Hives fjärde studioalbum, utgivet den 17 oktober 2007.

Albumet blev som bäst fyra på den svenska albumlistan. Det nådde 29:e plats på UK Albums Chart och 65:e på Billboard 200.

Låtlista
"Tick Tick Boom" - 3:25
"Try It Again" - 3:30
"You Got It All... Wrong" - 2:42
"Well All Right!" - 3:29
"Hey Little World" - 3:23
"A Stroll Through Hive Manor Corridors" - 2:39
"Won't Be Long" - 3:46
"T.H.E.H.I.V.E.S." - 3:39
"Return the Favour- 3:10
"Giddy Up!" - 2:51
"Square One Here I Come" - 3:10
"You Dress Up for Armageddon" - 3:10
"Puppet on a String" - 2:55
"Bigger Hole to Fill" -  3:38

Externa länkar

Musikalbum 2007
Album av The Hives
Space Revolver

Space Revolver är progrockbandet The Flower Kings femte studioalbum, utgivet 2000.

Låtlista
"I Am the Sun, Pt. 1" - 15:03 
"Dream on Dreamer" - 2:42 
"Rumble Fish Twist" - 8:05 
"Monster Within" - 12:55 
"Chicken Farmer Song" - 5:11 
"Underdog" - 5:29 
"You Don't Know What You've Got" - 2:39 
"Slave to Money" - 7:30 
"A King's Prayer" - 6:01 
"I Am the Sun, Pt. 2" - 10:41

Återkommande teman 
Låtarna #1 "I am the sun part 1" och #10 "I am the sun part 2" är egentligen en låt. Den andra tar vid där den första slutar, och de har flera gemensamma teman.

Mellan dessa två kommer åtta andra låtar som mer eller mindre hänger ihop. Bland dem är #5 "Chicken farmer song" särskilt intressant, där det kommer en variant av temat från "I am the sun". Slutet på låten liknar mycket slutet av "I am the sun part 2". En annan nämnvärd låt är #9 "A King's prayer", där refrängen från "I am the sun" kommer tillbaka i instrumental version.

Medverkande 
Roine Stolt - gitarr, bas, sång
Jonas Reingold - bas
Jamie Salazar - trummor
Hans Bruniusson - percussion, sång
Tomas Bodin - klaviaturer
Ulf Wallander - sopransaxofon
Hans Fröberg - gitarr, sång

Musikalbum 2000
Album av The Flower Kings
Album utgivna på Century Media Records
Olle Gustafsson

Stig Olof Agne (Olle) Gustafsson, född 8 september 1934 i Almunge, Uppland, är en svensk målare.

Sedan 1965 är Olle Gustafsson bosatt på Höga kusten och bor numera i Klockestrand. Under mer än 30 år av konstnärligt skapande har Gustafsson experimenterat med ett stort antal material och tekniker, exempelvis collage i blandteknik av gamla böcker, presenning, metallfolie, sand och olja.

Referenser
 Nordingråberg. Konst från Världsarvet Höga Kusten, Eurenius, Stefan, Inbunden. Hallgren & Fallgren 2007.  / 91-7382-826-2 EAN: 9789173828260

Externa länkar
Om Olle Gustafsson

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1934
Män
Levande personer
Personer från Almunge socken
Armored Saint

Armored Saint är ett heavy metal-band från Los Angeles som bildades 1982 av John Bush, Dave Prichard, Phil Sandoval, Joey Vera och Gonzalo Sandoval. Debutalbumet March of the Saint gavs ut 1984 och senaste albumet La Raza gavs ut i mars 2010 genom skivbolaget Metal Blade.

Historia 
Armored Saint bildades i Los Angeles 1982. Gitarristen Joey Vera och sångaren John Bush hade tidigare spelat tillsammans i gruppen Rhapsody, ett coverband som spelade låtar av Foreigner och Deep Purple. Tillsammans med trummisen Gonzalo och gitarristen Phil Sandoval bildade de båda därefter bandet Royal Decree. Joey Vera övergick från att spela gitarr till bas. Efter att en period gått skilda vägar i olika konstellationer inledde dessa fyra musiker tillsammans med Dave Prichard ett samarbete som så småningom skulle bli Armored Saint. gruppen spelade till en början Iron Maiden-covers men skapade redan nu en del material som sedan kom att ges ut under namnet Armored Saint.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Joey Vera – basgitarr (1982–1992, 1999–2003, 2006– )
Gonzo Sandoval – trummor (1982–1988, 1990–1992, 1999-2003, 2006– )
Phil Sandoval – gitarr (1982–1985, 1990–1992, 1999–2003, 2006– )
John Bush – sång (1982–1992, 1999–2003, 2006– )
Jeff Duncan – gitarr (1989-1992, 1999–2003, 2006– )

Tidigare medlemmar
Mike Zaputil – basgitarr (1982)
Mike Williams – basgitarr (1982)
Dave Prichard – gitarr (1982–1990; död 1990)
Eddie Livingston – trummor (1989)
Alan Barlam – gitarr (1989)

Diskografi 
Demo
1982 – First Demo
1989 – 1989 Demo
1990 – Re-recorded Demo with Jeff Duncan
1990 – 1990 Demo
2009 – Demo

Studioalbum
 (Chrysalis Records)
 (Chrysalis Records)
 (Chrysalis Records)
  (Metal Blade Records)
 (Metal Blade Records)
 (Metal Blade Records)
 (Metal Blade Records)

Livealbum

EP

Singlar
1984 – "Can U Deliver"
1984 – "March of the Saint"
1985 – "Over the Edge"
1985 – "Take a Turn"
1986 – "Long Before I Die"
1987 – "Isolation"
1991 – "Last Train Home"
1991 – "The Truth Always Hurts"

Samlingsalbum

Samlingsalbum (div. artister)
 (Metal Blade Records)
 (JSI (Jelto Concepts Incorporated), innehåller "Can U Deliver")
 (Electrola / Capitol Records / I.R.S. Records, soundtracks)
 (Metal Blade Records, innehåller "Creepy Feelings")
 (Metal Blade Records)
 (Rock Hard, utgiven i Frankrike)
 (Magazines)

Video
1991 – A Trip Thru Red Times (Metal Blade Records, VHS)
2004 – Lessons Not Well Learned 1991-2001 (Metal Blade Records, DVD + CD)

Video-samlingar (div.artister)
 (Kerrang! / EMI, VHS, innehåller "Can U Deliver")
 (Nuclear Blast, DVD, innehåller "Reign of Fire")
 (Rock Hard, DVD utgiven i Tyskland, innehåller intervju med Armored Saint)
 (Locomotive Records, 2x live-DVD, innehåller "Tribal Dance" och "Seduce")
 (Nuclear Blast, 2xDVD, innehåller "Left Hook From Right Field")

Källor 
Denna artikel är helt eller delvis baserade på följande källor:

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Amerikanska metalgrupper
Musikgrupper bildade 1982
Rune Almén

Rune Rikard Almén, född 20 oktober 1952 i Trollhättan i Älvsborgs län, är en svensk tidigare höjdhoppare som använde sig av dykstilen. Han tävlade för Trollhättans SK och IF Göta och utsågs 1977 till Stor grabb nummer 294 i friidrott.

Han vann sex SM-guld i höjdhopp utomhus och fyra inomhus och var 
svensk rekordhållare i höjdhopp åren 1974 till 1982.

Rune Almén tillhörde även eliten i höjdhopp utan ansats. Han är världsrekordhållare i denna gren med 190 cm 3 maj 1980 i Karlstad.

Han har som personbästa 15,5 på 110 meter häck, 7,39 i längd och 6994 i tiokamp.

Meriter
Almén tog Almén sitt första SM-tecken i höjdhopp (på 2,15) 1973.

1974 vann Almén  SM inomhus på 2,20. Den 2 juli 1974 i Stockholm tangerade Almén Jan Dahlgrens svenska rekord 2,22. Den 17 augusti förbättrade han rekordet till 2,23. 

1974 tog Almén sitt andra SM-guld i höjd (2,17) - han hade härvid bytt klubb från Trollhättan till IF Göta. Han vann inomhus-SM 1975 för andra gången (2,19). Rune Almén tog ytterligare fyra SM-guld utomhus åren 1975 till 1978 (på resultaten 2,20, 2,21, 2,17 respektive 2,10). 1978 vann han inomhus-SM för tredje gången, på 2,14. Rune Almén vann inomhus-SM en fjärde och sista gång 1980 på resultatet 2,20.

Almén kom sjua på EM 1974 och tog silvermedalj vid inomhus-EM i Katowice 1975. Vid inomhus-EM i München 1976 kom han tolva.
Rune Almén deltog en sista gång vid inomhus-EM 1977, denna gång i San Sebastian, och då kom han fyra.

Vid olympiska sommarspelen 1976 kom Rune Almén tia.

Referenser

Noter

Övriga källor
 
 
 Swedish Athletic Page
 friidrott.se:s stora grabbar-sida
 Inomhus-EM
 Inomhus-SM
 SOK:s personsida

Födda 1952
Svenska höjdhoppare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1976
Män
Levande personer
Svenska mästare i höjdhopp
Karis järnvägsstation

Karis järnvägsstation är en järnvägsstation i den nyländska staden Raseborg. Järnvägsstationen är en järnvägsknut för Kustbanan Åbo-Helsingfors, Hangöbanan och Hyvinge-Karis-banan. Avståndet från Helsingfors järnvägsstation är 87 bankilometer. 

Järnvägsstationens byggnad byggdes 1898-99 efter ritningar av den finländska arkitekten Bruno Granholm.

Externa länkar 
 VR: Karis järnvägsstation

Järnvägsstationer i Finland
Byggnader och anläggningar i Karis
Järnvägsstationer invigda 1899
1899 i Finland
Gallowayponny

Gallowayponnyn är en numera utdöd ponnyras som härstammade ifrån Skottland och norra England. Den sades vara vacker och gick i passgång, istället för att trava. Gallowayponnyn nämndes av Shakespeare i flera dikter och pjäser som "Galloway Nags". I Australien kallar man fortfarande en del ponnyer för Galloway, det är en speciell typ av ponny som mäter över 140 och under 150 cm i mankhöjd och är en utmärkt ridponny, jämförbar med hästtypen Cob.

Historia

Gallowayponnyn utvecklades i vilt tillstånd på de skotska och engelska hedarna. I fångenskap tränades de av de bästa hästmännen i landet och rasen blev populär bland engelsmännen och till och med de gamla romarna pratade om den vackra ponnyn.

Under 1600-talet räknades Gallowayponnyn som en av de bästa körhästarna i världen och man utvecklade även en större hästvariant av Gallowayponnyn som ingick i aveln till världens snabbaste hästras, det engelska fullblodet. Ponnyn ingick även i utvecklingen av Highlandponnyn och Fellponnyn.

Rasen dog ut under 1800-talet på grund av alldeles för mycket utavel då den var populär att användas för att förädla andra ponnyraser och utveckla nya hästraser, bland annat det engelska fullblodet. År 1814 dokumenterades rasens förfall av det skotska jordbruksdepartementet där man skrev att Galloway var en döende ras på grund av alltför mycket utavel och att "Galloways" snarare var en benämning på en typ av häst som var runt 140-150 cm, ett mellanting mellan ponny och stor häst, oavsett vilken ras den tillhörde.

Egenskaper

Gallowayponnyn ansågs vara en vacker ponny med ädla drag, trots att den egentligen var en vildhäst som var väldigt primitiv. Rasen har beskrivits som att man lättast kände igen dem på deras små huvuden och smala halsar. Gallowayponnyn var även känd för att den gled fram istället för att trava och besatt då troligtvis den mycket flytande passgången. Troligtvis var den mellan 130 och 140 cm i mankhöjd och var främst brun eller bork med svarta ben.

Gallowayponnyn användes mycket som jordbrukshäst men när den större varianten utvecklades användes rasen även till ridning och körning.

Se även 
Engelskt fullblod
Irish hobby
Lincolnshire Fen

Källor 

Referenser till Galowayponnyer från Fell Pony Museum

Utdöda hästtyper
Ingå järnvägsstation

Ingå järnvägsstation är en järnvägsstation på Kustbanan Åbo-Helsingfors i den nyländska kommunen Ingå. Den ligger i byn Vars. Stationsbyggnaden byggdes år 1902 efter ritningar av den finländske arkitekten Bruno F. Granholm. År 2016 upphörde passagerartrafiken vid stationen. Avståndet från Sjundeå järnvägsstation är 19,3 kilometer och 16 kilometer från Karis järnvägsstation.

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Ingå
Järnvägsstationer i Finland
Järnvägsstationer invigda 1902
1902 i Finland
Daína Chaviano

Daína Chaviano, född 1963 i Havanna, är en kubansk-amerikansk fantasy- och science fiction-författare, sedan 1991 bosatt i USA.

Författarskap
Under sina år på Kuba skrev hon ett flertal fantasy- och science fiction-romaner, och blev snart sitt lands mest framstående och bästsäljande författare inom de båda genrerna. I sitt skrivande rör hon sig lika ledigt inom fantasigenren som inom den klassiska litteraturen. Ofta förekommande ämnen i hennes romaner är mytologi, erotik, historia, sociologi, parapsykologi, politik och magi, ämnen som hon utvecklar med ett såväl poetiskt som sensuellt bildspråk.

Till hennes viktigaste verk räknas serien Det hemliga Havanna, som består av ett flertal romaner, bland andra Den oändliga kärlekens ö. Romanen har översatts till 25 språk och har därmed blivit den mest översatta kubanska romanen någonsin.

Priser och utmärkelser
När man på Kuba för första gången någonsin utlyste en tävling för science fiction-litteratur (1979) gick priset till den då unga studenten Daína Chaviano. Priset var hennes första litterära utmärkelse.

Den oändliga kärlekens ö belönades med Guldmedaljen i den litterära pristävlingen Florida Book Awards 2006, där man belönar de bästa romaner som utkommit i USA under året.

Bibliografi (utgivet på svenska)
 Den oändliga kärlekens ö (2008, Bazar, översättning av Hanna Axén).

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats på engelska och spanska

Födda 1963
Kubanska författare
Spanskspråkiga science fiction-författare
Amerikanska science fiction-författare
Amerikanska fantasyförfattare
Spanskspråkiga fantasyförfattare
Kvinnor
Levande personer
Personer från Havanna
Upplands runinskrifter 495

Runstenen ligger placerad i Husby-Långhundra kyrka i sakristians västra yttervägg och är omålad. En del av inskriften är borta eller otolkad. Enligt skylt så har stenen legat som tröskel i kyrkan.

Inskriften i översättning:
...Ingfast och Ingismund de vore bröder, söner...

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Knivsta kommun
Sjundeå järnvägsstation

Sjundeå järnvägsstation () är en järnvägsstation på Kustbanan Åbo-Helsingfors i den nyländska kommunen Sjundeå. Huvudstadsregionens närtrafiks Y-tåg stannar vid stationen.

Avståndet från Kyrkslätts järnvägsstation är 21,7 kilometer och från Ingå järnvägsstation 19,3 kilometer. Stationen har ungefär 372 passagerare per dygn.

Historia och arkitektur 
Stationsbyggnaden, som nuförtiden fungerar som privatbostad, byggdes 1898–1899 efter ritningar av Järnvägsstyrelsens överarkitekt Bruno Granholm. Också ett vattentorn byggdes på stationsområdet och en sidospår leddes från bangården till ett tegelbruk som låg sydväst om stationen. När Kustbanan byggdes fanns det bara få byggnader i Sjundeå stationssamhälle. Området låg 5 km söder från Sjundeå kyrkoby vid byvägen som ledde från Sjundeå S:t Petri kyrka mot Pickala till landsvägen mellan Helsingfors och Ekenäs.

I oktober 1944 blev Sjundeå station en del av det av Sovjetunionen arrenderade Porkala hyresområde. Efter den så kallade Porkalaparentesens avslutats i maj 1956 öppnades stationen åter för vanlig trafik. På 1960-talet började Sjundeå stationssamhälle växa. Redan på 1970-talet var stationssamhället tydligt större än Sjundeå kyrkby och den största delen av kommunala och merkantila tjänster hade flyttats från kyrkbyn till stationssamhället. 

Godstrafiken vid Sjundeå järnvägsstation slutades 1990 och biljettförsäljningen stängdes 1991. Fjärrkontrollen av kustbanans Sjundeå-del tog man i bruk på hösten 1993. Den gamla stationen överfördes från Banförvaltningscentralen till Senatfastigheter som sålde stationsbyggnader till privatpersoner 2007.

Källor

Externa länkar 

Järnvägsstationer i Finland
Sjundeå
Järnvägsstationer invigda 1899
1899 i Finland
Byggnader och anläggningar i Sjundeå
Församlingsplantering

Församlingsplantering (Church Planting) innebär att starta (plantera) nya församlingar. Ett något äldre besläktat begrepp är utpost, det vill säga att en församlingsplantering är en utpost till en befintlig församling. Även uttrycken dotterförsamling och nyplantering förekommer.

Främst används begreppet inom kongregationalistiska grupper. Begreppet kan stå för att grunda nya gudstjänstfirande församlingar, men det kan också användas gällande att grunda nya territoriella församlingar. I Sverige har huvudsakligen Evangeliska frikyrkan arbetat aktivt med församlingsplantering, med fler än 60 församlingar planterade de sista 20 åren. Under 2000-talets första år har även Evangeliska fosterlandsstiftelsen (med så kallad nyplantering), Svenska missionskyrkan, Svenska alliansmissionen och Svenska adventistsamfundet aktivt tagit initiativ till församlingsplantering. I Svenska kyrkan pågår 2010 åtgärder som påminner om församlingsplantering (i bemärkelsen att grunda nya gudstjänstfirande gemenskaper) bland annat i Stora Höga utanför Göteborg och i Vimpeltorpet norr om Kalmar.

Enligt uppgift 2015 har över 400 nya församlingar tillkommit under en tioårsperiod, framför allt församlingar för dem födda utanför Europa (vilka ibland kallas migrantförsamlingar). Samtidigt anges att mer än 500 frikyrkoförsamlingar lades ned mellan år 2000 och 2010. Möjligen är det vanligt, i Storbritannien, USA och globalt i övrigt, att de nya församlingarna har en bibeltroende teologi med evangelikal och karismatisk inriktning, medan de som läggs ned mer präglas av liberal teologi.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 
Sverker, Jonatan (19 oktober 2010). "Församlingsplantering lockar allt fler". Dagen. Läst 2 februari 2016.

Kristna församlingar
Lincolnshire Fen

Lincolnshire Fen var en gammal vild ponnyras från Fenlandsområdet i Storbritannien som dog ut under 1600-talet. Fenponnyn var en mycket tålig ponny som främst dog ut av att de vilda ponnyerna domesticerades och korsades med andra raser för att användas i gruvor eller som körhästar.

Historia 
Fenhästen levde sedan flera århundraden tillbaka i Fenlandsområdet i England. Området var känt för sitt fuktiga och ogästvänliga landskap, men ponnyn var väl anpassad för det klimatet. Fenhästen dog ut under 1600-talet av många olika anledningar. Det största hotet mot flockarna var när man grävde diken för att leda bort lera och vatten från området som skedde av holländska ingenjörer under mitten av 1600-talet. Många Lincolnshire Fen-ponnyer hade även sålts som gruvponnyer till norra England och Skottland under 1500-talet.

Innan ponnyn dog ut helt hade man fångat in några ponnyer som korsades med olika varmblodshästar för att få fram en travhästvariant av rasen som skulle användas som körhäst. Men då rasen aldrig blev riktigt lyckad och aveln slutade så dog Lincolnshiretravaren ut nästan samtidigt.

Egenskaper 
Fenponnyn var en otroligt tålig, frisk och stark ponny med kraftig päls. Rasen hade ett naturligt skydd mot dåligt väder och kunde överleva på väldigt lite foder. Lincolnshire Fen-ponnyerna var små, med en mankhöjd under 130 cm och de hade stora huvuden, raka ryggar och stora hovar.

Se även 
Tarpan
Hebridponny
Irish hobby
Norfolktravare

Källor 
Historia om hästuppfödning i Storbritannien

Utdöda hästtyper
Upplands runinskrifter 496

Stenen ligger mitt i en åker och är skadad i övre delen och högra hörnet. Inskriptionen syftar på U 497. Bägge stenarna har stått uppställda vid en bro som gick över ån.

Inskriften i översättning:
Ragnfastr gjorde dessa landmärken för Ingefast and Gulleifs själar.

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Knivsta kommun