kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henry W. Edwards

Henry Waggaman Edwards, född i oktober 1779, död 22 juli 1847, var en amerikansk politiker och guvernör i den amerikanska delstaten Connecticut.

Tidigt liv och karriär
Henry W. Edwards föddes i New Haven, Connecticut. Han var son till juristen och politikern Pierpont Edwards. Henry W. Edwards blev jurist och aktiv i Demokraterna. Hans bror John Stark Edwards valdes till USA:s representanthus för Ohio 1812, men avled innan han hann tillträda posten.

Han satt i det amerikanska representanthuset för Connecticut från 1819 till 1823 och därefter i USA:s senat från 1823 till 1827. Han var ledamot av Connecticuts senat från 1828 till 1829, och ledamot och talman av Connecticuts representanthus 1830.

Guvernör
Henry W. Edwards var guvernör i Connecticut i två omgångar. Han besegrade den sittande guvernören John Samuel Peters i guvernörsvalet 1833 och satt sedan i en mandatperiod, från den 1 maj 1833 till den 7 maj 1834. Guvernörernas mandatperioder var ettåriga i Connecticut på den tiden. Han efterträddes av Samuel A. Foot från Whigpartiet, men återkom redan året därpå. Andra gången han var guvernör satt han i tre mandatperioder från den 6 maj 1835 till den 2 maj 1838. Han efterträddes av Whigpolitikern William W. Ellsworth.

Edwards avled i New Haven, Connecticut, 1847 och begravdes på Grove Street Cemetery.

Se även
Lista över guvernörer i Connecticut

Källor

Noter
 

Födda 1779
Avlidna 1847
Guvernörer i Connecticut
Ledamöter av USA:s representanthus från Connecticut
Ledamöter av USA:s senat från Connecticut
Män
Personer från New Haven
Vudu

Vudu, Inc. är ett amerikanskt företag som grundades år 2004. Företaget utvecklar och tillverkar video on demand-produkter och tjänster för att användas i P2P-nätverk för TV, som tv-boxen VUDU, som möjliggör leverans av filmer och tv-serier till tv-apparater. Filmerna når konsumenten via high-definition streaming över internet. Formatet som filmerna sänds i kallas HDX. Systemet stöder upp till 1080p video upplösning och Dolby Digital Plus 5.1 surroundljud. Man kan i Sverige inte se film från www.vudu.com; ett amerikanskt betalkort krävs.

År 2009 skrev Vudu kontrakt med TV-tillverkaren LG Electronics, som i framtiden ska inkludera VUDU:s streamingsystem inbyggt i sina TV-apparater.

2010 köpte världens största detaljhandelsföretag Walmart Vudu för $100 miljoner.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Amerikanska tillverkningsföretag
Företag bildade 2004
Walmart
Jason James Richter

Jason James Richer, född 29 januari 1980 i Medford, Oregon, är en amerikansk skådespelare. 

Han flyttade till Hawaii som treåring med sin familj, och blev vid denna tid upptäckt av en japansk talangscout och blev genom detta kontrakterad till att spela den allamerikanska pojken tre gånger på japansk tv. Efter detta fortsatte den unga Jason att vara skådespelare, och fick sitt stora genombrott i filmerna om den snälla valen Willy, i filmerna Rädda Willy. Hans roll var Jesse, den övergivna unga pojken som blir bästa vän med detta stora djur, Willy. Han gjorde även ett inhopp i en Michael Jackson-video, Have you seen my childhood. vid 2001 spelade han i en film vid namn "Ricochet river" med Kate Hudson. Filmen blev dock aldrig riktigt så hyllad som den borde ha blivit med tanke på prestationerna. Han spelade även en lite elak och bortskämd trollkarl i den amerikanska tv komedin Sabrina, tonårshäxan i ett avsnitt. 

Efter några år utanför skådespealrområdet så återkom Jason 2008 genom att medverka i ett avsnitt i tv-serien Bones. Han spelade i detta avsnitt en clown. Han är med i filmen en ny start.

Referenser

Externa länkar

Män
Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1980
Levande personer
Vigand Andreas Falbe-Hansen

Vigand Andreas Falbe-Hansen, född 24 september 1841 i Odense, död 28 mars 1932 i Köpenhamn, var en dansk nationalekonom och statistiker. Han var bror till Ida Falbe-Hansen.

Falbe-Hansen blev 1862 student och 1867 statsvetenskaplig kandidat. År 1870 blev han fullmäktig vid den danska statistiska byrån och 1873 dess chef, men var 1877-1902 professor vid Köpenhamns universitet. År 1893 blev han direktör och 1913 överdirektör i försäkringsbolaget "Danmark". År 1874 var han sekreterare vid den skandinaviska myntkommissionen, 1875 medlem av arbetar- och 1878 av sparbankskommittén samt 1887 av lanthushållningssällskapets tullutskott. Åren 1902-04 var han konstituerad direktör för danska Statens statistiska byrå. Inom politiken var han 1881-84 var han ledamot av folketinget och tillhörde där den del av högern, som stod i opposition mot Jacob Brønnum Scavenius Estrups ministär. År 1909 blev han kungavald landstingsman och var 1918-19 landstingsvald.

Falbe-Hansen författade bland annat Hvilke forandringer er der siden Amerikas opdagelse foregaaet i priserne paa Danmarks væsentligste frembringelser og i arbeidslønnen her i landet? (1869), Stavnsbaandets lösning og landboreformerne (från 1773 till samtiden; två band, 1888-89), Finansvidenskab (två band, 1894-96) och viktiga avdelningar av Danmarks statistik (sex band, 1878- 91), som han utgav tillsammans med Hans William Scharling. Han ägnade sig i synnerhet åt utvecklingen av lantbefolkningens förhållanden och skatteväsendets historia. År 1894 blev han juris hedersdoktor och fick 1902 titeln konferensråd.

Källor
 Supplement

Noter 

Danska nationalekonomer
Danska statistiker
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Födda 1841
Avlidna 1932
Män
Hedersdoktorer
Personer från Odense
Poggenpohl

Poggenpohl är ett tyskt företag inriktat på tillverkning av exklusiva kök. Företaget har sitt säte i Herford. Företagets historik går tillbaka på ett möbelsnickeri med tillhörande möbelhandel som Friedemir Poggenpohl (1859-1924) år 1892 grundade i Bielefeld.

Externa länkar
 

Tyska företag
Vitvarutillverkare
Företag bildade 1892
Tyska möbelföretag
Samuel A. Foot

Samuel Augustus Foot, född 8 november 1780, död 15 september 1846 (hans efternamn stavades även Foote), var en amerikansk politiker, guvernör i Connecticut och satt i USA:s representanthus och USA:s senat.

Tidigt liv
Samuel A. Foot föddes i Cheshire, Connecticut. Han tog examen från Yale College 1797 och läste juridik vid Litchfield Law School. Han avbröt sina juriststudier på grund av dålig hälsa och började arbeta med handel i New Haven. Han gifte sig med Eudocia Hull 1803 och de fick sju barn, varav det andra var amiralen Andrew Hull Foote. Han återvände till Cheshire 1813 och ägnade sig åt jordbruk.

Politisk karriär
Samuel A. Foot var ledamot av Connecticuts representanthus 1817 och 1818. Han valdes därefter till USA:s representanthus, där han satt en första period från den 4 mars 1819 till den 3 mars 1821. Han var åter ledamot av delstatens representanthus från 1821 till 1823 och från 1825 till 1826, och var talman den senare perioden. Han valdes en andra gång till USA:s representanthus och tjänstgjorde från den 4 mars 1823 till den 3 mars 1825. Senare valdes han till USA:s senat och tjänstgjorde som senator en mandatperiod, från den 4 mars 1827 till den 3 mars 1833. I senaten blev han mest känd för den så kallade "Foot Resolution" av den 29 december 1829 för att begränsa försäljningen av offentligt ägd mark. Under debatten om denna resolution höll Daniel Webster ett tal känt som "Liberty and Union, one and inseparable, now and forever". Foot misslyckades med ett försök att bli omvald till senaten 1832.

Guvernör
Foot valdes senare åter till USA:s representanthus och tjänstgjorde från den 4 mars 1833 till den 9 maj 1834, då han avgick för att bli guvernör i Connecticut. Han efterträdde Henry W. Edwards och satt som guvernör i en mandatperiod, som på den tiden var ettårig i Connecticut. I valet 1835 vann Henry W. Edwards, som därmed återkom som guvernör. Foot ställde upp i guvernörsvalet även året därpå, men förlorade igen mot Edwards.

Foot avled i Cheshire den 5 september on 1846 och begravdes på Hillside Cemetery.

Referenser

Födda 1780
Avlidna 1846
Ledamöter av USA:s representanthus från Connecticut
Ledamöter av USA:s senat från Connecticut
Guvernörer i Connecticut
Män
Primera Air Scandinavia

Primera Air Scandinavia var ett isländskt charterflygbolag, som 2003-2008 hette JetX. Flygbolaget bedriver trafik från Skandinavien och Irland till Sydeuropa och flyger enbart med Boeing-flygplan. Primera Air är en del av Primera Travel Group. Bland annat flyger man för den svenska reseoperatören Solresor som också ingår i Primera Travel Group. Flygningarna började i maj 2007 och kapaciteten var cirka 135 000 passagerare per år. Primera Air begärde sig själva i konkurs den 2 oktober 2018.

2008 bildades Primera Air Scandinavia med Billund i Danmark som bas.

Inför sommarsäsongen 2009 omregistrerade Primera Air huvuddelen av sin flotta till det danska luftfartsregistret och Primera Air Scandinavia. Sommaren 2009 tog bolaget beslutet att stänga Göteborgsbasen inför vintern 2009/10. Den fackliga organisationen Unionen samt Primera Air Scandinavia tvistar fortfarande om de uteblivna semesterersättningar för den uppsagda kabinpersonalen .
 
Flygplansflottan består av sex stycken Boeing 737NG varav fem Boeing 737-800 och en Boeing 737-700.

Flotta 
(1 januari 2010)

Externa länkar
Primera Air Scandinavia
Dagens industri - Solresor startar flygbolag

Danska flygbolag
Isländska flygbolag
Flygbolag bildade 2003
College Park, Maryland

College Park är en stad i Prince George's County i delstaten Maryland, USA med 30 413 invånare (2010).

Referenser 

Orter i Maryland
Prince George's County
Qian Xuesen

Qian Xuesen, född 11 december 1911 i Hangzhou, död 31 oktober 2009 i Peking, var en kinesisk vetenskapsman som varit aktiv i både USA:s och Kinas missilprogram.

Qian studerade först vid Shanghai Jiao Tong-universitetet, där han tog en examen i maskinteknik 1934. Han kom till USA 1936 för att studera vid California Institute of Technology, där han fick sin doktorsexamen 1939. Efter att han undervisat vid Caltech och MIT blev han anställd av USA:s krigsprogram och klarade den erforderliga säkerhetsprövningen.

Han blev en av grundarna av Jet Propulsion Laboratory 1943, vilket syftade till att utveckla vapen mot det tyska V-2-programmet. Efter andra världskriget sändes han till Tyskland av USA:s regering för att intervjua tyska vetenskapsmän som Wernher von Braun. Efter sin återkomst till USA 1949 blev Qian anklagad för kommunistiska sympatier under den s.k. Röda faran. Han fängslades och släpptes först 1955 i utbyte mot amerikanska krigsfångar från Koreakriget.

Efter hemkomsten till Kina blev han indragen i statens raket- och missilprogram och han gick med i Kinas kommunistiska parti 1958. Han var en entusiastisk anhängare av det Stora språnget och använde sin vetenskapliga auktoritet för att ge stöd åt de okonventionella tekniker som skulle ge högre avkastning i jordbruket. Han anses också vara det kinesiska rymdprogrammets fader.

På 1980-talet blev Qian känd som en varm förespråkare av Qigong, som enligt hans förmenande kunde utvecklas med hjälp av marxistisk filosofi.

Asteroiden 3763 Qianxuesen är uppkallad efter honom.

Källor

Födda 1911
Avlidna 2009
Kinesiska forskare
Kinas rymdprogram
Män
Personer från Hangzhou
WP:Projekt Kina
Kinesiska kommunister
Alumner från Massachusetts Institute of Technology
Alumner från California Institute of Technology
Jamkaran-moskén

Jamkaran-moskén i utkanten av Qom i Iran är ett populärt pilgrimsmål för shiamuslimer. Den lokala folktron i trakterna kring Qom gör gällande att den tolfte shiaimamen Muhammad al-Mahdi al-Muntazar - en messiasgestalt som enligt shiatron ska återkomma och leda världen till fred och försoning - en gång uppenbarat sig vid Jamkaran för att be. Varje tisdagskväll samlas tiotusentals shiamuslimer i Jamkaran för att be och för att lämna ett brev till imamen, där de ber om hjälp med något problem som de har.

Historia
Tron på Jamkarani har jämförts med katolikernas tro att Jungfru Maria 1917 uppenbarade sig för tre barn till en fåraherde i Fátima i Portugal.

Moskén, som ligger sex kilometer öster om Qom, har varit en helig plats sedan den 22 februari 984. Då ska en man vid namn Hassan ibn Muthlih Jamkarani ha mött Muhammad al-Mahdi tillsammans med profeten Al-Khidr. Jamkarani blev tillsagd att marken de befann sig på var helig och att ägaren - Hasan bin Muslim - skulle sluta odla på den och använda de pengar han tjänat på sitt tidigare jordbruk till att bygga en moské.

Ritual

Under perioden 1995-2005 blev moskén mycket populär, och många pilgrimer, särskilt unga människor, började besöka den. På moskéns baksida finns en brunn för böner där enligt sägnen den tolfte imamen en gång blev "mirakulöst synlig för ett kort intensivt ögonblick av kärleksfull gemenskap med sin skapare". Vid den heliga brunnen lämnar pilgrimerna sina brev med böner, som de hoppas ska bli mottagna av Imam Mahdi.

Tisdagar är särskilt populära eftersom det sägs vara den veckodag uppenbarelsen ägde rum och därför den dag då imamen, trots att han är osynlig, tar emot pilgrimernas böner (tawassul). Förutom den religiösa ritualen, har sammankomsterna också betydande sociala och ekonomiska inslag med försäljare på parkeringsplatserna, familjer som breder ut sina picknick-mattor på marken och tusentals människor som vandrar omkring som om de väntade på en speciell händelse. Vid vissa tillfällen kan över hundratusen pilgrimer delta i kvällsbönen utanför den överfyllda moskén. För att uppfylla Islams regler om separation av könen, har kvinnor sin speciella avgränsade plats som också har sin egen brunn. På tisdagarna brukar också moskéns kök servera ett gratis mål mat till tusentals fattiga människor. (Det finns en betydande del av shia-skrifterna som hävdar att även om Imam Mahdi är dold hjälper han dem som är i nöd).

En av presidents Mahmoud Ahmadinejads första beslut som president, var att donera motsvarande 10 miljoner pund för att omvandla den lilla moskén till ett storslaget komplex med minareter, bönehallar, bilparkeringar och badrum för abdest.

Galleri

Referenser

Externa länkar

Moskéer i Iran
Byggnader och anläggningar i Qom (provins)
Mahdism
Krusnätsspindlar

Krusnätsspindlar (Uloboridae) är en familj av spindlar som innehåller omkring 262 kända arter världen över, uppdelade på 18 olika släkten.

Kännetecken 
Krusnätsspindlar är ofta mycket väl kamouflerade, både genom sin färgteckning och sin kroppsform och den utseendemässiga variationen inom familjen är stor. De saknar helt gift och de flesta arter inom familjen är ganska små spindlar, sällan med en längd på över 12 millimeter. Frambenen är ofta mycket långa och böjda och när de är stilla sträcker de ofta framben framför sig och kan då likna små kvistar eller löv. Vissa arter kännetecknas av att de har en betydlig större bakkropp än framkropp.

Utbredning 
De flesta arter i denna familj förekommer i tropiska områden. Ett mindre antal arter är anpassande till ett mer temperat klimat. I de nordligaste delarna av utbredningsområdet förekommer bara ett fåtal arter.

Levnadssätt 
Krusnätsspindlar spinner fångstnät, men producerar inte de klibbiga droppar som de flesta andra spindlar förser sina fångstnät med för att byten bättre skall fastna i dem. I stället har trådarna i nätet en särskild krusig struktur som bidrar till att bättre snärja bytet. Formen på näten är vanligen ofullständiga hjul eller trianglar.

Referenser 
 Sandhall, Åke & Almquist, Sven. Spindlar och deras släktingar: naturguide i färg om spindeldjurens utseende, utveckling, levnadssätt och beteende, Interpublishing AB, 1980.

Externa länkar
Marc Mayer

Marc Mayer är en österrikisk före detta längdskidåkare, född den 18 juli, 1978 i  Salzburg, Österrike. I samband med OS 2002 i Salt Lake City testades Mayer positivt för Blodtransfusion. Under spelen deltog han i herrarnas sprint, dubbeljakten och herrarnas fem-mil.

Källor
SR/Olympic Sports

Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2002
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Österrike
Dopningsfall vid olympiska vinterspelen 2002
Österrikiska dopningsfall
Män
Födda 1978
Levande personer
Achim Walcher

Achim Walcher är en österrikisk före detta längdskidåkare, född den 1 december, 1967 i  Steiermark, Österrike. I samband med OS 2002 i Salt Lake City testades Walcher positivt för blodtransfusion. Under spelen deltog han i herrarnas 30 km och dubbeljakt. Tidigare har han tävlat i OS 1998 i Nagano, där blev han som bäst elva i dubbeljakten och nia i stafetten.

Källor
SR/Olympic Sports

Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Österrike
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1998
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Österrike
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2002
Dopningsfall vid olympiska vinterspelen 2002
Österrikiska dopningsfall
Män
Födda 1967
Levande personer
William W. Ellsworth

William Wolcott Ellsworth, född 10 november 1791, död 15 januari 1868, var en amerikansk politiker och guvernör i Connecticut. Han tjänstgjorde tre mandatperioder i USA:s representanthus och tackade två gånger nej till att bli nominerad till USA:s senat för sin hemstat.

Familj
William W. Ellsworth föddes i Windsor den 10 november 1791. Han var son till Oliver Ellsworth, en av dem som kallades "Founding father" av unionen. Hans tvillingbror Henry Leavitt Ellsworth var den förste chefen för det amerikanska patentverket.

Han gifte sig med Emily S. Webster, äldsta dotter till Rebecca Greenleaf och Noah Webster Jr., utgivare av ordböcker. Noah Webster utnämnde Ellsworth som en av sina testamentsexekutorer i sitt testamente av 1843.

Karriär
Ellsworth tog examen från Yale College 1810. Han studerade juridik vid Tapping Reeve's Litchfield Law School i Litchfield och blev ledamot av advokatsamfundet 1811. Han fick tjänst som professor i juridik vid Trinity College 1827, en tjänst som han upprätthöll till sin död.

En av Ellsworths studiekamrater vid Yale var Samuel Morse, vars telegraf senare fick stöd av Ellsworths bror Henry Leavitt Ellsworth, när denne var chef för patentverket.

Ellsworths partner inom juridiken från 1817 var hans svåger Thomas Scott Williams (gift med Ellsworths syster), som valdes till amerikanska kongressen det året och ville ha en yngre partner som kunde ta hand om hans byrå medan han var borta. Vid en ålder av 26 år tog Ellsworth över chefskapet på kongressman Williams advokatbyrå, den största i Connecticut.

Ellsworth valdes tre gånger till USA:s representanthus och tjänstgjorde från den 4 mars 1829 till den 8 juli 1834, då han avgick. Han valdes till guvernör i Connecticut 1838 och blev omvald tre gånger till den ettåriga mandatperiod som då gällde för guvernörer i delstaten. Han tjänstgjorde från den 2 maj 1838 till den 4 maj 1842. Han blev domare vid Connecticuts högsta domstol 1847 och tjänstgjorde till 1861, då han gick i pension enligt konstitutionella regler med avseende på ålder. Han tackade nej till att bli nominerad till USA:s senat två gånger och drog sig tillbaka från offentligheten.

Han avled i Hartford den 15 januari 1868 och är begravd på Old North Cemetery i Hartford.

Juristen och talaren Rufus Choate sade om Ellsworth inför Massachusetts parlament: "Om Shermans, Griswolds, Daggets och Williams land, så rikt det är på lärdom och förtjänster, hade en klokare jurist, en mer ståndaktig ämbetsman eller en mer ärlig man i sin offentliga tjänst, känner jag inte till honom."

Se även
Lista över guvernörer i Connecticut

Referenser

Externa länkar
 Grave of William Wolcott Ellsworth, Old North Cemetery, Hartford, Ct., Findagrave.com

Guvernörer i Connecticut
Ledamöter av USA:s representanthus från Connecticut
Personer från Windsor, Connecticut
Födda 1791
Avlidna 1868
Män
Alumner från Yale University
Braheskolan

Braheskolan, även kallad Visingsö Folkhögskola, är en folkhögskola belägen mitt på Visingsö. Den har inriktningar som till exempel, turism, språk och folkmusik. Skolan har även knytningar till internationella skolor i Barcelona, Düsseldorf och Aix-en-Provence.

Huvudman för skolan är Folkuniversitetet.

Referenser

Externa länkar

Braheskolan

Folkhögskolor knutna till Folkuniversitet
Visingsö
Skövde–Axvalls Järnväg

Skövde–Axvalls Järnväg, SAJ, var en smalspårig järnväg (spårvidd 891 mm) mellan Axvall och Skövde i Skaraborgs län. I Axvall anslöt banan till den smalspåriga Lidköping–Skara–Stenstorps Järnväg (LSSJ) med spår i riktning mot Stenstorp och Skara. I Skövde gick banan till stationen på den normalspåriga Västra stambanan.

Historia
En kommitté tillsattes 1897 för att undersöka möjligheterna för en järnväg mellan Skövde och Axvall. Koncession beviljades 1898 och Skövde–Axvalls Järnvägsaktiebolag bildades 1899 med Skövde stad som den största aktieägaren. Bolaget fick ett statslån på 369000 kr och byggkostnaden beräknades till 778000 kr. Bygget började 1902 och arbetet genom kalkberget vid Våmbs kyrka var besvärligt. En överenskommelse ingicks 1903 med Statens Järnvägar (SJ) om anslutning vid deras station i Skövde. Förhandlingarna med LSSJ var långdragna med låsta positioner och inte förrän 1904, då Kunglig Majestät troligen skulle gå med förslaget från SAJ om anslutningen vid Axvall, blev överenskommelsen klar.

Banan öppnades för trafik den 6 mars 1904 med 20 km/tim som högsta hastighet som senare höjdes till 35 km/tim. Kostnaden blev 937000 kr vilket var 20 % över kostnadsberäkningen.

SAJ upphörde som eget bolag när det uppgick i Västergötland–Göteborgs Järnvägar (VGJ) ägda LSSJ 1935. LSSJ och alla andra smalspåriga järnvägar i Skaraborgs län köptes av Svenska staten 1948 och ingick därefter i SJ:s organisation.   

Godstrafiken mellan Axvall och Gullhögen upphörde att gå enligt tidtabell 1950 och lades ner 1961 samtidigt med persontrafiken mellan Axvall och Skövde. Den smalspåriga godstrafiken upphörde mellan Gullhögen och Skövde. Gullhögens bruk hade anslutning till normalspåret på Västra stambanan sedan 1919 genom att 1,5 km av smalspårsbanvallen fick en tredje räl. Normalspårstrafiken på denna del fortsatte och delen finns kvar som industrispår. Spåren var bortrivna mellan Axvall och Gullhögen 1967 samtidigt som smalspårsrälen togs bort mellan Gullhögen och Skövde. 

Banvallen används som en cykelled mellan Gullhögen och Varnhem medan det mesta mellan Varnhem och Axvall har återgått till åker.

Litteratur
 Skövde Hembygdsförening - Alf Brage: Axvallsbanan. 1997

Källor

Externa länkar 
 Skövde Axvalls Järnväg SAJ

Historiska järnvägslinjer i Sverige
Järnvägslinjer med spårvidden 891 mm i Sverige
Ej längre existerande svenska järnvägsbolag