kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
DOI

DOI eller Doi kan syfta på:

 DOI – ett permanent identifieringsnummer som ges till elektroniska dokument, se Digital object identifier
 DOI – en psykedelisk drog ur fenetylamin-familjen, se 4-Jod-2,5-dimetoxiamfetamin
 DOI –  USA:s inrikesministerium och en del av USA:s federala regering engelska Department of the Interior, se USA:s inrikesdepartement
 Pulau Doi – en ö i Indonesien
Västrum

Västrum är kyrkbyn i Västrums socken i Västerviks kommun i Kalmar län. Orten ligger vid innersta viken av Grönvållsfjorden.

I byn återfinns Västrums kyrka.

Externa länkar
Västrum bygdesida

Orter i Västerviks kommun
Serie A 2011/2012

Serie A 2011/2012 (officiellt Serie A  TIM)  var den 80:e säsongen av Italiens högstaliga i fotboll för herrar. 20 lag deltog i serien och regerande mästare inför säsongen var AC Milan efter att ha vunnit säsongen 2010–11.

Seriepremiären blev uppskjuten på grund av strejk då spelarna tycker de får betala för mycket skatt och att de vill att spelare som har kontrakt men är "oönskade" i laget exempelvis ska säljas eller vägras förlänga kontrakt ska ha rätt att träna med laget.

Juventus vann Serie A 2011/2012 efter 23 vinster och 15 oavgjort utan att blivit besegrad.

Klubbar

Tabeller

Poängtabell 

Noteringar

Resultattabell

Skytteligan 
1 –  Zlatan Ibrahimović, Milan (28)
2 –  Diego Milito, Internazionale (24)
3 –  Edinson Cavani, Napoli (23) och  Antonio Di Natale, Udinese (23)
5 –  Rodrigo Palacio, Genoa (19)
6 –  Germán Denis, Atalanta (16) och  Fabrizio Miccoli, Palermo (16)
8 –  Sebastian Giovinco, Parma (15)
9 –  Stevan Jovetić, Fiorentina (14)
10 –  Miroslav Klose, Lazio (13)

Fotbollssäsongen 2011/2012
2011 i Italien
2012 i Italien
2011/2012
Arbetskonflikter i Italien
Arbetskonflikter 2011
Lofta, Västerviks kommun

Lofta är kyrkbyn i Lofta socken i Västerviks kommun i Kalmar län. 
I byn återfinns Lofta kyrka.

Externa länkar
 Lofta hembygdsförening

Orter i Västerviks kommun
Sankt Eriks kapell

Sankt Eriks kapell kan avse
Sankt Eriks kapell, Kumla
Sankt Eriks kapell, Kungsholmen
Sankt Eriks kyrka, en kyrkobyggnad i Sollentuna
Sankt Eriks kapell, Berthågal i Berthåga utanför Uppsala
Sankt Eriks kapell, Uppsala i Uppsala, söder om Uppsala domkyrka och rivet på 1700-talet.
Sankt Eriks kapell, Kungsholmen

Sankt Eriks kapell är en kyrkobyggnad i Grubbensparken i Sankt Eriksområdet på nordöstra Kungsholmen i Stockholm. Kapellet tillhör Västermalms församling i Stockholms stift. Kapellet byggdes 1911–1913 som ett begravningskapell till Stockholms stads allmänna försörjningsinrättning (Grubbens), senare Sankt Eriks sjukhus. Det ritades av arkitekten Albin Patrik Selling och invigdes 1913. Selling ritade i övrigt några bostadshus i Stockholm kring sekelskiftet 1900.

Kapellet är ett kyrkligt kulturminne.

Historia 
Kapellet ersatte vid sin tillkomst 1913 en tidigare kyrkflygel i försörjningsinrättningen. Det låg ursprungligen vid Agnegatans norra ände, strax väster om det nuvarande Trygg-Hansa-huset. I början av 1970-talet revs några av byggnaderna på sjukhusområdet, och planer fanns att riva även kapellet. Den dåvarande kyrkoherden Carl-Magnus Magnuson engagerade sig för kapellets bevarande, och 1973 gav Stockholms läns landsting kapellet till Kungsholms församling i gåva. Det restaurerades under ledning av arkitekt Ulla Joneborg för att användas som vardagskyrka.

På 1990-talet rev man många av de gamla byggnaderna på sjukhusområdet och ersatte dem med moderna bostadshus, det så kallade Sankt Eriksområdet. I mitten av området byggdes två hästskoformade hus vända mot varandra, som bildade Grubbensparken. Kapellet flyttades 1994 några hundra meter västerut till mitten av parken. Det var första gången man flyttade en tegelbyggnad utan att först riva den.

Exteriör 
Kapellet ligger i Grubbensparken, en oval gräsmattebevuxen park med bostadshus runt om. Det är litet och rektangulärt, byggt i tegel och gulputsat. I nordväst finns en absidformad utbyggnad, och huvudentrén ligger i sydost.

Interiör 
Över altaret hänger en abstrakt altartavla i olika blå nyanser, utförd av Harriet Ebeling. Vid sidan om detta hänger två ikonmålningar, som minner om att stadens bulgarisk-ortodoxa församling också använder kapellet.

Källor

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Stockholms stift
Kyrkobyggnader i Stockholms innerstad
Byggnadsminnen i Stockholms kommun
Kyrkobyggnader invigda 1913
1913 i Sverige
Kapell i Sverige
Mikaelskapellet

Mikaelskapellet, ursprungligen Emauskyrkan, är ett kapell på Karlbergsvägen 64 i Vasastan som tillhör S:t Matteus församling i Domkyrkokontraktet i Stockholms stift.

Kapellet
Byggnaden uppfördes 1913-1914 med Lutherska missionsföreningen som byggherre, efter ritningar av arkitekterna Höög & Morssing. Exteriört ansluter kyrkobyggnaden med sin nationalromantiska stil till omkringliggande bostadshus utmed gatan. Av interiören återstår idag inte mycket av den ursprungliga karaktären efter genomgripande förändringar under 1950- och 1970-talet.

I samband med att Immanuelskyrkans nybyggnad på Kungstensgatan stod färdig 1970 såldes kyrkan till S:t Matteus församling och fick namnet Mikaelskapellet. Idag används den för i huvudsak församlingens barn- och ungdomsverksamhet.

På kyrkorummets östra läktare är orgeln placerad och har en fasad av ek. Orgeln är tillverkad 1951 av A. Magnusson Orgelbyggeri AB i Göteborg. Orgelverket är ombyggt av Reinhard Kohlus i Vadstena och har 21 stämmor.

Referenser

 Mikaelskapellet, Stockholm 2008, © Stockholms stift, Text: Suzanne Lindhagen

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Stockholms innerstad
Byggnader och anläggningar i Vasastan
Kyrkobyggnader i Stockholms stift
Kapell i Sverige
Kyrkobyggnader invigda 1914
1914 i Sverige
Musikalisk såg

En musikalisk såg är en såg som används som musikinstrument. Den spelas vanligtvis med hjälp av en stråke, men även en mjuk filtklubba, hammare eller träsked kan användas för att skapa ljud.

Ljudet från en musikalisk såg kan beskrivas som en svajande eterisk ton som bygger på friktion. Den musikaliska sågen tillhör musikinstrumentgruppen idiofoner.

Spelmetod 
Sågen placeras med handtaget klämt mellan benen och andra änden i handen, med den tandade kanten mot kroppen. Detta tillvägagångssätt utövas vanligtvis sittande men kan även utföras stående. Vissa spelmän spelar med handtaget under hakan (som en fiol).

Bladet böjs i en S-kurva och stråken stryks på den yttre släta sidan. Genom att föra stråken i mitten av S-kurvan, där bladet är som plattast, kan sågens böjning bestämma hur höga eller låga toner som ska spelas. Ju större platt yta desto mer vibration. För att ändra tonhöjden böjs sågens S-kurva uppåt för att skapa en högre tonhöjd och neråt för en lägre. Med hjälp av att skaka ena benet kan sågspelaren få fram ett vibrato på sågen, för att skapa en längre skiftad ton.

Instrument 
Vanligtvis används en vanlig fogsvans med cirka 80 cm längd som instrument, men det finns även specialgjorda musikaliska sågar. Till exempel finns det sågar utan taggar eller gjorda i tunnare metall för att öka flexibiliteten och därmed bli mer lättspelade. Bland annat finns Sandvik Stradivarius som är en specialgjord såg för musikaliska ändamål.

Sågen är ett svagt instrument och hörs därför inte så bra i större orkestrar. Därför kan den bara användas vid låg instrumentation eller solo.

Historik 
I början av 1920-talet var den musikaliska sågen mycket populär och upptäcktes i Europa och i USA vid ungefär samma tidpunkt.

Den 13-14 augusti 2011 gick den 34:e årliga internationella Musikaliska Sågfestivalen (Musical Way Festival) av stapeln i Santa Cruz i Kalifornien.

Kuriosa 
I filmen På rymmen med Pippi Långstrump spelar gårdfarihandlaren Konrad (Hans Alfredson) på såg.

Källor 
 sawplayers.org
 musicalsaw.com
 nimade.info - Vad är en musikalisk såg

Referenser 

Musikinstrument
Propaganda (musikgrupp)

Propaganda är en tysk synthpop-grupp bildad 1982 i Düsseldorf av Ralf Dörper (Die Krupps), Andreas Thein (senare ersatt av Michael Mertens) och Susanne Freytag. Strax därefter tillkom även sångerskan Claudia Brücken. De fick kontakt med det nystartade brittiska skivbolaget ZTT Records och började samarbeta med producenten Trevor Horn. 1984 fick de en hit med sin första singel Dr. Mabuse. Den fortsatta lanseringen av gruppen fick dock skjutas upp på grund av att skivbolaget och Horn istället satsade allt på att lansera Frankie Goes To Hollywood. Nästa singel Duel dök inte upp förrän efter drygt ett år och blev gruppens definitiva genombrott. Därefter släpptes det kritikerrosade album A Secret Wish och de fick ännu en hit med p:Machinery.

Efter ett kontraktsbråk med ZTT lämnade Brücken gruppen 1986 för en solokarriär. Senare bildades en ny upplaga av bandet med sångerskan Betsi Miller och före detta Simple Minds-medlemmarna Derek Forbes och Brian McGee. De fick 1990 en hit med låten Heaven Give Me Words och gav ut albumet 1234.

2018 återkom Susanne Freytag och Claudia Brücken som duon xPropaganda och återförenades med A Secret Wish-producenten Stephen Lipson för att skriva och spela in nytt material. Detta resulterade i albumet The Heart is Strange som utgavs i maj 2022.

Diskografi
A Secret Wish — 1985 med sången Duel
Wishful Thinking — 1985 (Remixalbum)
1234 — 1990
Outside World — 2002 (Samlingsalbum)
A Secret Wish (Deluxe Edition) — 2010

xPropaganda
The Heart is Strange — 2022

Källor

Musikgrupper bildade 1982
Tyska synthpopgrupper
D'Estrées

D'Estrées är en fransk adelsätt, känd sedan 1400-talet.

Bland släktens medlemmar märks:

 François d'Estrées (1573-1670)
 Gabrielle d'Estrées (1573-1599)
 Jean d'Estrées (1624-1707)
 Victor d'Estrées (1660-1737)
 Louis Charles d'Estrées (1697-1771)

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska adelsätter
Borås Brandkårsmuseum

Borås Brandkårsmuseum är inrymt på brandstationen i centrala Borås. Museet invigdes samtidigt som den nybyggda brandstationen stod klar 1940. Samlingarna och lokalerna har utökats och visar svenskt brandväsende under 400 år, med hästanspända fordon, utrustning, föremål, uniformer med mera. Fokus ligger på brandskyddet i Borås, en stad som drabbats av 4 stora stadsbränder, vilka påverkat stadens historia. Museets äldsta föremål är ett vagnsunderrede från slutet av 1600-talet. Även ett antal mer moderna motorfordon finns att se, som Borås Stads första brandbil, en unik fyrhjulsdriven Scania-Vabis från 1920.

Museet är öppet efter överenskommelse.

Externa länkar
 Webbplats för Borås brandkårsmuseum 

Teknikmuseer i Sverige
Arbetslivsmuseer i Sverige
Brandmuseer
Museer invigda 1940
Byggnader och anläggningar i Borås
Museer i Västra Götalands län
Norrtälje sjukhus

Norrtälje sjukhus, förr Norrtälje lasarett, är ett akutsjukhus i Norrtälje i nordöstra Stockholms län. Sjukhuset  drivs av Tiohundra AB, som ägs av Kommunalförbundet Sjukvård och omsorg i Norrtälje (bestående av Norrtälje kommun och Region Stockholm).

Sjukhuset har en historia som går tillbaka till 1791, då det uppfördes ett kurhus med elva platser i Norrtälje på initiativ av greve Samuel af Ugglas. Det lades ner efter ett kvarts sekel. I början av 1840-talet grundades ett nytt sjukhus med åtta platser, som 20 år senare utökades till 26 vårdplatser. När landstinget grundades år 1863 tog det över driften. Anslaget det första året var 3 400 riksdaler.

År 1893 beslöt landstinget att det skulle uppföras en ny sjukhusbyggnad väster om staden. Det nya sjukhuset fick 40 bäddar, samt åtta platser på vad som i landstingets jubileumsskrift från 1914 beskrivs som "upptagningsanstalt" eller "dårsjukstuga", i två celler och sex rum.

Sjukhuset, som ritades av arkitekten Axel Kumlien, stod färdigt för inflyttning på sommaren 1897. Redan efter några år hade verksamheten vuxit ur lokalerna. En mindre och tillfällig lösning på lokalproblemen kom år 1906 då de mentalsjuka patienterna flyttade till Ulfsunda sinnessjukanstalt i Bromma. Efter att lokalfrågan hade utretts under flera år godkände landstinget år 1913 att sjukhuset skulle byggas ut.

Därefter har sjukhuset byggts om och utvidgats vid flera tidpunkter. År 1952 stod en tredje våning på byggnaden klar. Under 1970-talet öppnades 48 vårdplatser för psykiatrisk vård. År 1996 invigdes en förnyelse av sjukhuset efter en inbjuden arkitekttävling. Byggnaderna innehåller akutmottagning, operation, röntgen, uppvakning, intensivvård, godsmottagning, vårdavdelningar samt ny entréhall.Arkitekt: Gösta Eliasson, ETV arkitektkontor. Projektet tilldelades ett internationellt arkitekturpris i Boston 1998.

Norrtälje sjukhus akutmottagning är öppen dygnet runt. Sjukhuset bedriver bassjukvård inom olika specialiteter (dock ej förlossningar) och drivs av vårdbolaget Tiohundra AB sedan 2006. Sjukhuset har 96 vårdplatser och cirka 600 anställda. Antalet patientbesök är cirka 120 000 per år (2011).

Referenser

Region Stockholm
Byggnader och anläggningar i Norrtälje kommun
Sjukhus i Stockholms län
François d'Estrées

François Annibal d'Estrées, markis de Cœvres, född 1573, död 5 maj 1670, var en fransk militär och diplomat, från 1648 hertig. Han var bror till Gabrielle d'Estrées och far till Jean II d'Estrées.

Estrées blev för sitt tappra försvar av Mantua 1626 marskalk och utövade sedan som ambassadör i Rom ett avgörande inflytande vid valet av Gregorius XV till påve. Han utgav 1666 Mémoires sur la régence de Maria de Médicis.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska hertigar
Franska fältmarskalkar
Födda 1573
Avlidna 1670
Män
Maggie Siff

Maggie Siff, född 21 juni 1974 i Bronx, New York, är en amerikansk skådespelare. Hon är troligtvis mest känd för rollerna som Rachel Menken Katz i Mad Men och som Dr. Tara Knowles i Sons of Anarchy.

Biografi

Uppväxt 
Siff föddes i Bronx, New York. Hennes far är jude, och Siff identifierar sig som halvjudisk. Hon är en alumn av The Bronx High School of Science, där hon studerade engelska och tog examen 1996. Hon tog senare examen i skådespeleri på New York Universitys Tisch School of the Arts Graduate Acting Program.

Siff arbetade mycket i lokala teatrar innan hon började medverka i TV. Hon vann en Barrymore Award för Perfektion i teater 1998 för sitt arbete i Henrik Ibsens Ghosts på Lantern Theater Company.

Karriär 
Siff började synas i diverse TV-serier 2004. Hon medverkade som en Anonyma Alkoholister-talare i ett avsnitt av Rescue Me i säsong 2. Hon hade också roller i Law & Order: Special Victims Unit, Grey's Anatomy och I lagens namn.

Hon spelade Rachel Menken Katz i serien Mad Men 2007–2008, vilket gav henne en nominering tillsammans med resten av skådespelarna till en Screen Actors Guild Award för bästa ensemble i en dramaserie. Hon sågs också i Nip/Tuck innan hon fick rollen som Dr. Tara Knowles i Sons of Anarchy 2008. I slutscenen av Sons of Anarchy-avsnittet "John 8:32", sjöng Siff låten "Lullaby for a Soldier (Arms of the Angels)".

Hon har också medverkat i filmer som Then She Found Me (2007) som Lily, Push som en kirurg vid namn Teresa Stowe, skickad för att hjälpa Nick, (spelad av Chris Evans), Funny People (2009) som Rachel, Leaves of Grass (2010) som Rabbi Renannah Zimmerman, och Concussion (2013) som Sam Bennet.

Privatliv 
I oktober 2013 meddelade Siff att hon väntade sitt första barn med sin man, Paul Ratliff, som hon gifte sig med 2012. Siff är mycket privat om sin mans identitet. Paret välkomnade en flicka, Lucy, i april 2014.

Filmografi

Film

Television

Priser och nomineringar

Referenser

Externa länkar
 
 

Amerikanska TV-skådespelare
Levande personer
Kvinnor
Födda 1974
Helsingforsregionens miljötjänster

Helsingforsregionens miljötjänster, förkortat HRM (finska Helsingin seudun ympäristöpalvelut, förkortat HSY) är en samkommun som omfattar Helsingfors, Esbo, Vanda och Grankulla. Samkommunen bildades 2010 och övertog då SAD:s avfallshantering och region- och miljöinformation, samt de kommunala vattenverken i regionen.

Avfallshanteringen

Inom HRM-området bor det en miljon invånare och det finns 50 000 företag som tillsammans producerar över en miljon ton avfall varje år. Ungefär hälften av denna mängd avfall hamnar på Kärringmossens avfallsbehandlingscentral i västra Esbo. Av allt avfall återanvänds cirka 55 procent. Avfallsbehandlingscentralen är den enda soptipp som är i bruk i huvudstadsregionen och är Nordens största. 

Avfallshanteringen i bostadshus och offentliga byggnader ligger på HRM:s ansvar, medan företag kan sköta om sitt avfall själva. Förutom avfallslagen måste man följa HRM:s avfallsdirektiv. Till HRM:s ansvar hör blandavfall, bioavfall, glasavfall och problemavfall. Däremot hör insamlingen av papper, kartong, metall och elektronik inte till HRM, eftersom de ligger under producenternas ansvar.

HRM har inga egna sophämtningsbilar utan konkurrensutsätter servicen. Det finns flera Sortti-stationer dit privatpersoner kan föra små lass avfall av varierande innehåll. Utöver det finns det insamlingsbilar som plockar upp elektronikskrot två gånger per år. Producentorganisationerna har ordnat med insamling av papper, papp och metall.

Vattenförsörjningen

HRM sköter vattenförsörjningen och avlopsshanteringen i medlemskommunerna. Helsingforsregionens dricksvatten kommer via Päijännetunneln.

Region- och miljöinformation
Region- och miljöinformationen producerar, samlar och förädlar information som används av regionens beslutsfattare och invånare, bland annat framtidsscenarier och utvecklingsplaner.

Externa länkar
Helsingforsregionens miljötjänster

Esbo
Grankulla
Organisationer i Helsingfors
Vanda
Seved Johnson

Paul Seved Emanuel Johnson, född 22 oktober 1919 i Hässleholm, död 24 november 2007 i Östra Torns församling, Lund, var en svensk arkivarie.

Johnson blev filosofie doktor vid Göteborgs universitet 1957 på avhandlingen Sverige och stormakterna 1800–1804: studier i svensk handels- och utrikespolitik. Han blev arkivarie vid landsarkivet i Uppsala 1958 och var landsarkivarie i Lund 1961–1984. Han författade även småskrifter rörande ämnen i den sengustavianska tidens historia samt skrifter i arkivhistoriska ämnen. Johnson är begravd på Norra kyrkogården i Lund.

Källor

, Sydsvenskan 2007-12-01
 Johnson, Paul Seved Emanuel på SvenskaGravar.se

Svenska landsarkivarier
Svenska historiker
Personer från Hässleholm
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1919
Avlidna 2007
Män
Burghaslach

Burghaslach är en köping (Markt) i Landkreis Neustadt an der Aisch-Bad Windsheim i Regierungsbezirk Mittelfranken i förbundslandet Bayern i Tyskland.  Kommunen är indelad i 16 distrikt.

Historia och kultur

Historia 
Burghaslach omnämns först 1136, men orten grundlades förmodligen redan omkring år 800. Från år 1806 ingick Burghaslach i konungarikeet Bayern.

Politik 
Sedan valet 2002 är Hermann Wehr borgmästare i staden. Han omvaldes senare år 2008.

Vänorter 
Burghaslachs vänort är Przywidz i Polen. Den 23 till 26 september 2010 besökte en grupp från Burghaslach, med bland andra Hermann Wehr, Przywidzen.

Referenser 

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Neustadt an der Aisch-Bad Windsheim
Kim Coates

Kim Coates, född 21 februari 1958 i Saskatoon, Saskatchewan, är en kanadensisk skådespelare, som har arbetat i både kanadensiska och amerikanska filmer och tv-serier. Han är troligtvis mest känd för sin roll som Tig Trager i TV-serien Sons of Anarchy.

Biografi

Uppväxt och karriär 
Coates föddes i Saskatoon, Kanada, som son till Fred och Joyce Coates. Han hade aldrig sett en pjäs innan han såg en när han gick på University of Saskatchewan, där han valde drama som ämne. Där blev han förälskad i yrket och fortsatte vidare in på teatrarna. Coates har sagt att han valde drama av en slump och efter två år han visste att han ville bli skådespelare. Coates filmdebuterade i en film från 1986 som heter The Boy in Blue. Trots att det var en mycket liten roll, öppnades det upp dörrar för honom, och han har idag medverkat i en hel del titlar.

Privatliv 
Han bor numera i Los Angeles, Kalifornien med sin fru Diana och deras två barn, Kyla och Brenna. Coates blev amerikansk medborgare 2010. Han är god vän med skådespelaren William Fichtner, samt Kevin Costner och Sons of Anarchy-skådespelaren Theo Rossi.

Filmografi

Filmer

Television

Externa länkar

Referenser

Amerikanska skådespelare
Kanadensiska skådespelare
Levande personer
Födda 1958
Personer från Saskatoon
Män
The Stig-Helmer Story

The Stig-Helmer Story är en svensk komedifilm  i regi av Lasse Åberg med Lasse Åberg och Jon Skolmen i huvudrollerna. Filmen hade Sverigepremiär den 25 december 2011, exakt tolv år efter att den föregående filmen hade premiär. Det är den sjätte filmen i serien om Stig-Helmer Olsson.

Handling 
En åldrande Stig-Helmer leker fortfarande med sin modelljärnväg. En dag överraskar han en klottrare varpå han själv blir gripen för att ha klottrat. På polisstationen träffar han en gammal fiende från skoltiden, mobbaren Biffen, vilket sätter igång gamla minnen från barn- och ungdomen. För sin vän Ole berättar Stig-Helmer om sitt liv som ung; uppväxten på 1950-talet och hans unga vuxentid, men särskilt den stora kärleken Annika. Ole kommer på idén att försöka ta kontakt med Annika igen.

Produktion 
Filmen planerades först att premiärvisas under julhelgen 2009, men premiären sköts på framtiden. I november 2009 uttalade sig Lasse Åberg på nytt om uppföljaren och sade att "det är en rätt god prognos" att få se Stig-Helmer på vita duken igen. I september 2010 meddelades det att filmen kommer tilldelas ett statligt filmstöd på fem miljoner kronor. Filmen gick från början under arbetsnamnet En störd nörds börd.

Rollista 

 Lasse Åberg – Stig-Helmer Olsson, 71 år
 Tobias Jacobsson – Stig-Helmer Olsson, 20 år (hans röst dubbas dock av Lasse Åberg)
 Filip Arsic Johnsson – Stig-Helmer Olsson, 12 år
 Jon Skolmen – Ole Bramserud
 Tove Edfeldt – Hjördis
 Bill Hugg – Julle
 Ida Högberg – Annika, 18 år
 Jonas Bane – Biffen, 20 år
 Nils Bodner – Biffen, 12 år
 Andreas Nilsson – Majoren
 Stefan Sauk – Biffens pappa
 Elisabet Carlsson – Märta
 Cecilia Ljung – Svea
 Lasse Haldenberg – Bärsen
 Sven Melander – Berra Olsson
 Patrick Jakobsson - Mr. Han
 Claes Månsson - Sven Jerring
 Stig Engström - Biffen (Birger) som gammal
 Viktor Åkerblom
 Nils Moritz
 Tomas Laustiola
 Jonas Uddenmyr
 Sofia Bach
 Polly Kisch
 Steve Kratz
 Per-Gunnar Hylén
 Thomas Hedengran
 Carla Abrahamsen
 Jakob Setterberg
 Emma Molin
 Ulla Skoog - diverse röster

Mottagande 
The Stig-Helmer Story sågs av 167 297 svenska biobesökare 2011 och blev det året den sjätte mest sedda svenska filmen det året och 252 847 biobesökare i Sverige 2012 och blev det året den sjunde mest sedda svenska filmen i Sverige.

Filmen mottogs med blandad kritik av filmrecensenter, några exempel:
Aftonbladet: 3/5
Expressen: 2/5
Metro: 3/5
Svenska Dagbladet: 4/6
Dagens Nyheter: 2/5

Priser 
Filmens scenograf Cian Bornebusch nominerades till en Guldbagge 2012 för bästa scenografi.

Fildelningsmål 
2013 dömdes en man till fem månaders fängelse för brott mot upphovsrätten. En av filmerna som han hade fildelat var The Stig-Helmer Story och för delning av den enda filmen krävde filmbolaget ett skadestånd på 12,5 miljoner kronor.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Svenska filmer 2011
Svenska komedifilmer
Stockholm på film
New Orleans på film
1950-talet i svensk film
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Lasse Åberg
Filmer från Svensk Filmindustri
Svenska uppföljarfilmer
Kindprickfisk

Kindprickfisk (Lampanyctus macdonaldi) är en djuphavsfisk i familjen prickfiskar.

Utseende 
En avlång fisk med höga rygg- och analfenor samt en liten fettfena. Den har ett stort, trubbigt huvud och två lysorgan på vardera kinden. Som mest kan den bli 16 cm lång.

Vanor 
Arten är en djuphavsfisk som vanligtvis lever på djup mellan 700 och 1 460 m, även om den kan gå så högt som 60 m. Under natten går arten upp i de högre vattenlagren, i synnerhet ungfiskarna. Födan består av kräftdjur.

Utbredning 
Kindprickfisken förekommer i Nordatlantens tempererade till arktiska områden mellan 65°N och 47°N, samt i motsvarande områden i Sydatlanten mellan 60° och 63°S. Den har påträffats ett fåtal gånger vid Norge.

Referenser 

Prickfiskar