kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mary McCarthy

Mary Therese McCarthy, född 21 juni 1912 i Seattle i Washington, död 24 oktober 1989 i New York, var en amerikansk författare.

Biografi
McCarthy blev föräldralös vid sex års ålder när båda hennes föräldrar dog i den stora influensaepidemin, spanska sjukan, 1918. Hon och hennes bröder växte upp under mycket svåra förhållanden hos deras katolske fars föräldrar i Minneapolis, Minnesota, omhändertagna av en farbror och faster som hon minns för hård behandling och övergrepp. När situationen blev ohållbar, flyttades hon till sina morföräldrar, Preston i Seattle.

Under förmyndarskap av Prestons, studerade McCarthy på Forest Ridge School of Sacred Heart i Seattle, och fortsatte med att ta examen från Vassar College i Poughkeepsie, New York, 1933.

Under 1940-talet och 1950-talet blev hon en liberal kritiker av både McCarthyism och kommunismen. Hon fortsatte sitt engagemang för liberala kritik av kultur och makt till slutet av sitt liv. Hon motsatte sig Vietnamkriget på 1960-talet och bevakade Watergateskandalen i utfrågningar under 1970-talet. Hon besökte Vietnam ett antal gånger under Vietnamkriget.

Intervjuad efter sin första resa där, förklarade hon i brittisk TV att det inte fanns ett enda dokumenterat fall där Viet Cong medvetet dödat en sydvietnamesiska kvinna eller barn och hon skrev positivt om Viet Cong.

Hedersbetygelser
McCarthy tilldelades 
 Horizon-priset 1949,
 Guggenheim-stipendier 1949 och 1959,
 medlemskap av National Institute of Arts and Letters,
 medlemskap av American Academy i Rom.
 år 1973 fellowship till American Academy of Arts and Sciences,
 National Medal for litterature och Edward MacDowell- medaljen 1984.

McCarthy var hedersdoktor vid flera högskolor och vid  Syracuse University, The University of Maine at Orono, The University of Aberdeen, och University of Hull.

Författarskap
McCarthy skrev sin första roman, The Company She Keeps (...och jag skall säga vem du är), som trettioåring. Flera av hennes romaner undersöker det amerikanska samhället på djupet, som till exempel The Groves of Academe (1952), där hon beskriver häxjakten på misstänkta kommunistsympatisörer under McCarthyeran. Hennes mest kända roman är förmodligen The Group (1963; Gruppen), där hon berättar om åtta kvinnor och deras karriärer efter collegetiden.

Bibliografi (på svenska)
 Gruppen (The Group) (översättning Harriet Alfons och Jadwiga P. Westrup, Bonnier, 1964); nyöversättning av Amanda Svensson på Bonniers 2017
 ... och jag skall säga dig vem du är (The company she keeps) (översättning Harriet Alfons och Jadwiga P. Westrup, Bonnier, 1967)
 En katolsk flickas minnen (Memories of a Catholic girlhood) (översättning Harriet Alfons och Jadwiga P. Westrup, Trevi, 1973)
 Livets trollmakt (A charmed life) (översättning Harriet Alfons och Jadwiga P. Westrup, Trevi, 1974)
 Kannibaler och missionärer (Cannibals and missionaries) (översättning Harriet Alfons och Jadwiga P. Westrup, Trevi, 1981).

Källor

Noter

Amerikanska författare
Personer från Seattle
Födda 1912
Avlidna 1989
Kvinnor
Koudekerke

Koudekerke (zeeländska: Koukerke) är ett samhälle i den nederländska provinsen Zeeland. Samhället är en del av kommunen Veere och ligger omkring 3 kilometer nordväst om Vlissingen.

År 2001 hade Koudekerke 2 687 invånare. Det bebyggda området i staden utgjorde en area på 0,55 km², och innehöll 1 133 hushåll. Det statistiska området "Koudekerke", som även innehåller omgivande småbyar och bosättningar, har totalt 3 300 invånare.

Referenser

Externa länkar

 Koudekerke.info (nederländska)

Historiska kommuner i Zeeland
Orter i Zeeland
Veere
N.T. Wright

Nicholas Thomas "Tom" Wright (född 1948) är biskop emeritus i Engelska kyrkan och en av Storbritanniens ledande forskare på Nya testamentet. Hans akademiska verk publiceras under namnet N.T. Wright medan hans mer lättillgängliga böcker publiceras under hans mer informella tilltalsnamn Tom. Wright var biskop av Durham mellan 2003 och 2010.

Wright är involverad i den rörelse som i debatten kallas "Tredje jakten på den historiske Jesus" och "Det nya perspektivet på Paulus" (en komplex rörelse innefattande olika ståndpunkter från bl.a. James Dunn och E. P. Sanders). Wright menar att man för att förstå Jesus måste använda det som historikerna berättar om första århundradets judendom och kristendom, och att det alltså är omöjligt att förstå Jesus och Paulus om man tolkar Bibeln utifrån nutidens perspektiv. Förståelse av Bibelns budskap kräver alltså, enligt Wright, beroende av inblick i dåtidens språkbruk och kultur genom kulturhistorisk forskning. Han är populär inom den postmoderna kyrkorörelsen Emerging Church, men är snarare kritisk realist än postmodernist.

Wright har skrivit över 30 böcker. Under tiden som biskop i Durham var han även professor i nytestamentliga studier vid Oxfords universitet, och biträdande professor i Nya Testamentets språk och litteratur vid McGill-universitetet i Montréal. Numera är han 'Research Professor of New Testament and Early Christianity' vid St Mary's College på University of St Andrews i Skottland, vilket gett honom större möjlighet att resa och fokusera på akademisk forskning.

Utbildning

Oxford 
Oxford, Exeter College (från 1975 Merton College)

 2000 D.D. (teologie doktor)
 1981 D.Phil. (filosofie doktor). Ämne: Messias och Guds folk: En studie av paulinsk teologi med särskilt hänseende till argumentationen i Romarbrevet. Handledare: Professor G.B. Caird)
 1975 M.A. (filosofie magister)
 1973 B.A. (filosofie kandidat) i teologi
 1971 B.A. (kandidatexamen) i klassiska studier

Sedbergh School, 1962–68 
 Inriktning på klassiska studier

Yrkesutbildning och vigningar 
 2003 Biskopsvigdes
 1976 Prästvigdes 
 1975 Vigd till diakon
 1971–3 Wycliffe Hall, Oxford

Källor

Externa länkar 
 The N.T. Wright page
 Biskopen av Durham: Durhams stift
 Yahoogrupp för N.T. Wright
 The Paul Page har ett antal artiklar för och emot Wright och Det nya perspektivet.

Biskopar av Durham
Anglikanska biskopar
Engelska teologer
Brittiska professorer i teologi
Engelska professorer
Personer verksamma vid Oxfords universitet
Personer verksamma vid universitetet i Saint Andrews
Engelska författare
Brittiska fackboksförfattare
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Brittiska författare under 2000-talet
Födda 1948
Levande personer
Män
Alumner från Exeter College, Oxford
Helen Reddy

Helen Maxine Reddy, född 25 oktober 1941 i Melbourne i Victoria, död 29 september 2020 i Los Angeles, Kalifornien, var en australisk singer-songwriter och skådespelare.

Biografi
Reddy flyttade till USA, där hon kom att ha stora skivframgångar, den första 1971 med sin version av I Don't Know How To Love Him (från succémusikalen Jesus Christ Superstar). Året därpå, 1972, hon sjöng och skrev in I Am Woman, som blev etta på hitlistorna inte bara i USA utan världen över. En annan stor hit var Delta Dawn (1973). Hon är även den första kvinnliga artist som inbjöds till att sjunga i Folkrepubliken Kina.Genom åren har hon sålt 15 miljoner album och 10 miljoner singelskivor. Hon var den första australiensaren som belönades med en Grammy Award.Bland övriga hitlåtar kan nämnas Leave Me Alone (Ruby Red Dress) (1973) och Angie Baby (1974; och som hade en för sin tid annorlunda och litet smått kuslig musikvideo).

Reddy medverkade även i några filmer, bl.a. Katastroflarm 1974 (i rollen som Sister Ruth) och Peter och draken Elliott 1977.

Hon var till sin död bosatt strax utanför Sydney i Australien, där hon var verksam som hypnoterapeut. De sista åren led hon av demens.

Diskografi

Studioalbum 
1971 – I Don't Know How to Love Him
1971 – Helen Reddy
1972 – I Am Woman
1973 – Long Hard Climb
1974 – Love Song for Jeffrey
1974 – Free and Easy
1975 – Ain't No Way to Treat a Lady
1976 – Music, Music
1977 – Ear Candy
1977 – Pete's Dragon
1978 – Live in London
1978 – We'll Sing in the Sunshine
1979 – Reddy
1980 – Take What You Find
1981 – Play Me Out
1983 – Imagination
1990 – Feel So Young
1998 – Center Stage

Samlingsalbum
1975 – Helen Reddy's Greatest Hits (eller "The Best of Helen Reddy")
2006 – The Woman I Am: The Definitive Collection
2009 – Rarities from the Capitol Vaults (eller "The Capitol Rarities")

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Kvinnor
Australiska sångare under 1900-talet
Födda 1941
Avlidna 2020
Musiker från Melbourne
Gamla vattentornet i Kalmar

Gamla vattentornet i Kalmar är 65 meter högt och syns på långt avstånd. Byggnaden är den högsta på Kvarnholmen i Kalmar och innehåller i dag lägenheter. Tornet byggdes 1887–1900 och ritades av Hans Hedlund. Mellan 1900 och 1910 togs vatten från tre brunnar i Skälby som ligger tre kilometer från stadens centrum. Därefter togs vatten från källor i Nybro-åsen, cirka 2,5 mil utanför staden tills tornet togs ur bruk 1972, då nya vattentornet stod klart. År 1983 byggdes tornet om till bostadshus och idag finns elva lägenheter i 15 våningar. Nya vattentornet i Kalmar är 45,5 meter högt, men står på en högre markpunkt och når en totalhöjd på 71 meter över havet.

Källor

Noter

Externa länkar 

Gamla vattentornet i Kalmar
Vattentorn i Kalmar län
Byggnader ritade av Hans Hedlund
Kvarnholmen, Kalmar
Graham Turner

{{Infobox fotbollsspelare
| spelarnamn = Graham Turner
| bild =
| fullständigtnamn = Graham John Turner
| längd = 178 cm
| smeknamn =
| födelsedatum = 
| födelseort =  Ellesmere Port
| födelseland = England
| dödsdatum =
| dödsplats =
| position = Mittback
| nuvarandeklubb =  Shrewsbury Town (manager)
| juniorår =
| juniorklubbar =
| seniorår = 1964–19681968–19731973–1983Totalt
| seniorklubbar =  Wrexham Chester City Shrewsbury Town
| antalseniormatcher(mål) = 77 (0)218 (5)355 (22)650 (27)
| landslagsår =
| landslag =
| antallandskamper(mål) =
| tränarår = 1978–19841984–19861986–19941995–200920102010–
| tränarklubbar =  Shrewsbury Town Aston Villa Wolverhampton Hereford United Hereford United Shrewsbury Town
}}Graham Turner''', född 5 oktober 1947 i Ellesmere Port, är en engelsk fotbollstränare och före detta spelare.

Turner hade en karriär som mittback i Wrexham, Chester City och Shrewsbury Town. Han spelade även juniorlandskamper för England. Säsongen 1978/79 blev han spelande tränare i Shrewsbury och ledde laget till seger i division tre. Sommaren 1984 lämnade han klubben för att ta över som tränare i Aston Villa, men uteblivna framgångar gjorde att han fick sparken efter drygt två år. Turner blev tränare i Wolverhampton Wanderers, som då låg i division fyra och befann sig i ekonomisk kris. Under hans första säsong nådde laget en kvalplats men lyckades inte ta sig upp i division tre. Följande säsong, 1987/88, vann Wolves serien och ett år senare förde Turner upp laget i division två. Han lämnade klubben i mars 1994 och inför säsongen 1995/96 tog han över i Hereford United i division tre.

Under hans första säsong i Hereford tog laget en kvalplats efter att ha klättrat från nittonde till sjätte plats i tabellen, men i semifinalen av kvalet till division två blev det förlust. Säsongen efter åkte laget ur ligan och Turner lämnade in sin avskedsansökan. Klubben ville dock behålla honom och han valde att stanna kvar. Hereford hade stora skulder vilket gjorde att man var tvungna att sälja spelare. Efter en svag start på säsongen 2001/02 valde han att kliva ner från tränarposten för att koncentrera sig på att säkra klubbens ekonomi. Efter att laget slutat på sjuttonde plats ville Turner återigen lämna klubben, men efter diskussioner med klubbledningen stannade han kvar. Han byggde ett nytt lag som kom på andra plats i Conference National tre år i rad. De två första gångerna misslyckades man i kvalet, men tredje gången (2005/06) besegrade man Halifax Town och gick upp i Football League.

Sommaren 2010 återvände Graham Turner till Shrewsbury Town FC och skrev på ett tre års kontrakt som huvudtränare för med option för ytterligare ett år. 

Födda 1947
Engelska fotbollsspelare
Engelska fotbollstränare
Spelare i Wrexham AFC
Spelare i Chester City FC
Spelare i Shrewsbury Town FC
Tränare i Shrewsbury Town FC
Tränare i Aston Villa FC
Tränare i Wolverhampton Wanderers FC
Tränare i Hereford United FC
Män
Levande personer
Personer från Cheshire
Lastreglering

Lastreglering är förmågan att upprätthålla en konstant spännings- (eller ström)nivå på utgångskanalen i en kraftproducerande anläggnings produktion i förhållande till dess kapacitet trots förändringar i strömförsörjningens belastning (som en förändring i resistansvärde kopplat över matningsutgången). I regel innebär detta att man ändrar den mängd bränsle som tillförs, eller liknande.

Definitioner
Lastreglering av en konstantspänningskälla definieras av ekvationen: 
 

Där:

 Vmax-last är spänningen vid maximal belastning. Den maximala belastningen är den som drar störst ström, det vill säga det lägsta specificerade belastningsmotståndet (aldrig kortslutning);

 Vmin-last är spänningen vid minsta belastning. Minsta belastning är den som drar minst ström, det vill säga den högsta specificerade belastningsresistansen (möjligen öppen krets för vissa typer av linjär matning, vanligtvis begränsad av passtransistorns minimiförspänningsnivåer);

 Vnom-last är spänningen vid den typiska specificerade belastningen.

För en konstantströmförsörjning använder ovanstående ekvation strömmar istället för spänningar, och de maximala och lägsta belastningsvärdena är när den största och minsta specificerade spänningen över lasten produceras.

För att byta strömförsörjning är den primära källan till regleringsfel växlingsrippel, snarare än styrslingans precision. I sådana fall definieras lastreglering utan att normaliseras till spänning vid nominell belastning och har enheten volt, inte en procentsats.

Mått
Ett enkelt sätt att manuellt mäta belastningsreglering är att koppla tre parallella belastningsmotstånd till strömförsörjningen där två av motstånden, R2 och R3, är anslutna via brytare medan det andra motståndet, R1 ansluts direkt. Värdena på motstånden väljs så att R1 ger den högsta belastningsresistansen, R1||R2 ger den nominella belastningsresistansen och antingen R1||R2||R3 eller R2||R3 ger det lägsta belastningsmotståndet. En voltmeter kopplas sedan parallellt med motstånden och de uppmätta spänningsvärdena för varje belastningstillstånd kan användas för att beräkna belastningsregleringen som ges i ekvationen ovan.

Programmerbara laster används vanligtvis för att automatisera mätningen av lastreglering.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Energiteknik
Elkraftteknik
Kaospiloterna

Kaospiloterna är en värderingsbaserad utbildning som ursprungligen kommer från Århus i Danmark. Kaospiloterna har även införts i Bern, Malmö, Oslo, Rotterdam och Stockholm, i olika former. Däribland som en del av Malmö högskola, som ett företag och som en friskola. De flesta av dessa utbildningar har upphört, och därmed finns endast skolorna i Århus och Bern kvar.

Utbildningen startades 1991 i Århus och syftar till att utbilda kreativa outsiders till sociala entreprenörer med utgångspunkt från deras egna idéer.

Kärnkompetenserna som en kaospilot utvecklar är:

"Change management", "Project management", "Business design", "Leadership", "Create and manage relations", "Human Resource Management", "Event Management", "Idea and Concept Development", "Marketing and Branding", "Personal and Professional Development Consulting"

Kaospiloterna verkar utifrån sex värdeord: Streetwise, Balance, Compassion, Real world, Playful, och Risktaking.

Externa länkar
Kaospiloterna Sverige - Officiell webbplats
Malmö högskolas beskrivning av utbildningen

Utbildning
Generationsroman

Generationsroman är ett begrepp inom litteraturen som brukar användas om böcker som dels porträtterar en speciell tidsanda, men som ändå även lyckas porträttera en tidlöshet. Begreppet är inte etablerat inom litteraturvetenskapen men används ofta ändå, i synnerhet i litteraturrecensioner och i baksidestexter.

Begreppet syftar ofta på romaner om unga vuxna som identifierar sig själva som vilsekomna i en stor värld, såsom till exempel Jack av Ulf Lundell, Räddaren i nöden av J. D. Salinger och Hey Princess av Mats Jonsson. Även andra romaner – exempelvis Maken av Gun-Britt Sundström – som skildrar en tidsepok på en speciell plats kan falla inom begreppets ramar.

Ofta är dessa böcker författarens romandebut, eller åtminstone står boken för något nytt i litteraturen. Ibland beskrivs generationsroman som en typiskt "manlig" berättargenre och ofta med anspråk på att vara mer trogen sin tid än andra texter.

Exempel på generationsromaner
Årtalen i listningen är för utgivning på originalspråket.

 Jahrgang 1902 (1928) av Ernst Glaeser
 Midt i en Jazztid (1931) av Knud Sønderby

 Räddaren i nöden (1951) av J. D. Salinger (betraktad som en "ständig generationsroman")
 Vor dobbelte ungdom (1953) av Carl Bang
 På drift (1957) av Jack Kerouac
 Den kroniska oskulden (1958) av Klaus Rifbjerg
 Student -64 (1966), Lydia (1973) och Maken (1976) av Gun-Britt Sundström

 Jack (1976) av Ulf Lundell
 Fantomerna (1978) av Klas Östergren
 Världen enligt Edi (1987) av Joakim Groth
 Naiv. super. (1996) och L (1999) av Erlend Loe (båda med unga och vilsna vuxna)
 Das Blütenstaubzimmer (1999) av Zoë Jenny
 Hjärtan i Atlantis (1999) av Stephen King (om Vietnamkrigets påverkan på en ungdomsgeneration i USA)
 Där vi en gång gått (2006) av Kjell Westö

Referenser 

Romaner
Eudaimonia

Eudaimonia (från grekiska εὐδαιμονία) är ett grekiskt ord som vanligtvis översätts till lycka. Eudaimonia skiljer sig emellertid från det moderna begreppet lycka i det att det förra betecknar ett mer varaktigt tillstånd av välgång eller välbefinnande, och det senare är av mer subjektiv karaktär med associationer till tillfälliga intensiva mentala tillstånd.

Eudaimonia intar en central roll i framför allt Aristoteles filosofi.

Externa länkar

Se även
Aristoteles
Eudemonism
Den nikomachiska etiken

Termer inom medvetandefilosofi
Grekiska ord och uttryck
Mary Ørvig

Mary Ørvig, född 4 juli 1918 i Stockholm, död 29 november 1993, var en svensk bibliotekarie. Hon ingick 1948 äktenskap med Tor Ørvig.

Ørvig, som var dotter till Abraham Meirowitz och Rosa Charabraya, blev Bachelor of Arts i Library Science i Oklahoma 1948. Hon tjänstgjorde på bibliotek i USA 1946–1947 och 1953, i Norge 1948, anställdes på Stockholms stadsbibliotek 1949, blev biblioteksassistent där 1954, förste biblioteksassistent 1956, var föreståndare vid dess barnavdelning på filial 2 1956–1962, och på filial 1 1962–1965 och föreståndare för Svenska Barnboksinstitutet 1965–1983. 

Ørvig företog stort antal arbetsresor i Europa och USA. Hon var May Hill Arbuthnot Honor Lecture vid University of Chicago 1972 samt sekreterare och styrelseledamot i International Research Society for Children's Literature 1974–1978. Hon blev filosofie hedersdoktor vid Stockholms universitet 1986. 

Ørvig recenserade barnböcker och barnboksteoretisk litteratur, skrev artiklar om barnlitteratur i svenska och utländska tidskrifter, var redaktör för publikationer inom barnboksområdet samt medlem av planeringsgruppen och redaktionen för Vem är Vem i barn- och ungdomslitteraturen. Författare och illustratörer utgivna i Sverige 1945–1980 (1984).

Bibliografi i urval
 Skönlitteratur för ungdom (1963)
 Barnen, böckerna, barnbibliotekarien (1963)
 Barnlitteratur i Sverige (tillsammans med andra, 1970)
 Den internationella flickboken i svensk tappning (1971)
 Barn och böcker. En orientering (tillsammans med andra, 1972)
 One World in Children's Books? (1972) 
 Children’s Books in Sweden 1945–1970. A Survey (1973)
 Barnbokens referenskällor (1973)
 Så skulle flickor vara (1973)
 A Russian view of childhood (1974)
 En bok om Astrid Lindgren (redaktör, 1977)
 Ord och bilder för barn (tillsammans med andra 1979)
 Döden (1985)
 Utblick över barn- och ungdomslitteraturen. Debatt och analys (tillsammans med andra, 1986) 
 Duvdrottningen. En bok till Astrid Lindgren (redaktör, tillsammans med andra, 1987)
 Flickboken och dess författare (1988)

Priser och utmärkelser 

 Gulliver-priset 1976

Källor

Vidare läsning 
 

Svenska bibliotekarier
Födda 1918
Avlidna 1993
Kvinnor
Gulliverpristagare
Personer från Stockholm
Losail International Circuit

Losail International Circuit är en racerbana utanför Doha, Qatar. Från och med 2021 kommer Losail Circuit att vara värd för Qatars Grand Prix under tio år.

Banbeskrivning
Banan öppnades 2004 och är 5 380 meter lång. VM-deltävlingar i MotoGP och Superbike hålls här årligen. Losail är känd för sina nyckfulla greppförhållanden, då sand från kringliggande öken ibland blåser in på banan trots att man har ytor med konstgräs kring banan för att förhindra detta.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

MotoGP-banor
Racerbanor i Qatar
Sportanläggningar invigda 2004
Thomas Babington Macaulay

Thomas Babington Macaulay, 1:e baron Macaulay, Lord Macaulay, född 25 oktober 1800 i Rothley, Leicestershire, död 28 december 1859 i Kensington, London, var en brittisk historiker, essäist, poet och politiker, son till Zachary Macaulay.

Biografi
Efter studier vid Cambridge University gjorde Macaulay sig länd som lysande stilist, invaldes i parlamentet 1830, där han som liberal whig gjorde en snabb karriär. Berömt blev hans tal i underhuset 1831 till förmån för rösträttsreformen. Macaulay verkade i Indien 1834–1838 som medlem av den indiska styrelsen, där han gjorde ett nytt utkast till den indiska strafflagen. 

Återkommen till Storbritannien var Macaulay återigen parlamentsledamot 1839–1847 och 1852–1856; krigsminister 1839–1841 i Melbournes regering och därefter medlem av Russels regering 1846–47. 1857 adlades han Macaulay of Rothley. Han förespråkade parlamentariska reformer och slaveriets avskaffande.

Sin betydelse hade Macaulay främst som historiker. Han skrev tidigt essayer av historiskt eller litterärt innehåll, vilka främst publicerades i Edinburgh review, ett urval utgavs i Critical and historical essays (1843). Till de mera kända hör de om John Milton, Francis Bacon, Robert Clive, Warren Hastings och William Pitt den äldre. Som sitt huvudverk såg Macaulay själv The history of England from the accession of James II (4 band, 1848–61), vilken han dock inte hann fullborda. I verket ville Macaulay som dogmatisk whig visa 1800-talsliberalismens förträfflighet genom att visa att dess principer i historisk tid fört England fram till en betydande maktställning. Liksom hans essayer utmärkte sig verket för en lysande stilkonst. Berömt blev tredje kapitlet i bokens första del, där han gav ett tvärsnitt av det engelska samhället. Detta tillvägagångssätt kom att få efterföljare bland en mängd historiker, bland annat är Fredrik Ferdinand Carlsons Sveriges historia under konungarne af pfalziska huset (1856) tydligt influerat av Macaulay. Macaulays essayer översattes till svenska under titeln Smärre valda skrifter (1854–55)

Källor

Externa länkar 
 

Brittiska historiker
Brittiska politiker
Födda 1800
Avlidna 1859
Män
Storbritanniens försvarsministrar
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Trinity College, Cambridge