kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lagerfors

Lagerfors är en småort i Bällefors socken i Töreboda kommun i Västra Götalands län. Ån Tidan rinner genom samhället.

Källor 

Orter i Töreboda kommun
Småorter i Sverige
Georg von Kameke

Arnold Karl Georg von Kameke, född 14 april 1817 i Pasewalk, död 12 oktober 1893 i Berlin, var en preussisk militär och politiker.

Kameke blev 1858 chef för krigsministeriets ingenjörsavdelning, innehade under tyska enhetskriget 1866 stabschefsbefattningen vid 2:a armékåren och blev 1867 generalinspektör för ingenjörskåren och fästningarna. Vid fransk-tyska krigets utbrott 1870 ställdes Kameke i spetsen för 14:e infanteridivisionen, med vilken han öppnade slaget vid Spicheren den 6 augusti och senare deltog i striderna vid Metz och i nämnda fästnings inneslutning. Därefter anförtroddes han ledningen av ingenjörsanfallet mot Paris. Han blev general inom infanteriet 1875. Efter krigets slut trädde han åter i spetsen för ingenjörskåren och var krigsminister under tiden 1 januari 1873 till 9 mars 1883.

Källor

Preussiska generaler
Preussens krigsministrar
Födda 1817
Avlidna 1893
Kameke
Män
Ugglan
Storofficerare av Hederslegionen
Lise Børsum

Lise Børsum, född den 18 september 1908 i Oslo, död den 29 augusti 1985, var en norsk motståndskvinna och skribent, dotter till kompositören Eyvind Alnæs och mor till skådespelerskan Bente Børsum.

Børsum och hennes man, läkaren Ragnar Børsum, hjälpte till att skydda judar under Nazitysklands ockupation av Norge under andra världskriget. Børsum greps 1943 och fördes först till fånglägret Grini, och därefter till Ravensbrück, där hon satt till den 7 april 1945, då hon räddades av svenska Röda korsets vita bussar.

Hon har bland annat gett ut böckerna Fange i Ravensbrück (1946), Speilbilder (1947) och Fjerndomstol Moskva. Fra dagens Berlin og Sovjets fangeleirer (1951). På svenska finns Spegelbilder (översättning Inga Tegen, Kooperativa förbundet, 1948).

Källor

Noter

Externa länkar 

Norska författare under 1900-talet
Personer i Norge under andra världskriget
Födda 1908
Avlidna 1985
Kvinnor
Författare från Oslo
Bigger, Stronger, Faster*

Bigger, Stronger, Faster* är en dokumentär som handlar om kroppsbyggning, där beskrivs kroppsbyggning från båda sidor, de som använder steroider och de som inte gör det. Även vilka risker det finns med steroider. Dokumentären tar även upp hur utbrett användandet av steroider är i världen. Den visades första gången vid Tribeca Film Festival i april 2008.

Medverkande
Chris Bell – värd
Jay Cutler
Ben Johnson
Floyd Landis
Stan Lee
Carl Lewis
Craig Phillips
Arnold Schwarzenegger
Diane Watson
Henry Waxman

Referenser

Webbkällor

Externa länkar
Filmens officiella webbplats 

Filmer 2008
Amerikanska dokumentärfilmer
Amerikanska sportfilmer
Engelskspråkiga filmer
Statens Teaterhøgskole

Statens Teaterhøgskole är en norsk teaterhögskola, upprättad i Oslo 1953 efter stortingsbeslut 1952. Högskolan är fyraårig med det tredje året som praktikår vid teatrarna. Den upptar årligen 10-12 elever efter samråd om antalet med Norsk Skuespillerforbund och Norsk Teaterlederforening.

Eleverna blir uttagna av en sakkunnig kommitté efter prov. Skolan undervisar i plastik, röstanvändning och fäktning, sång och dans, och dessutom i allmänbildande ämnen som norska, teater- och litteraturhistoria samt dramaturgi; det finns en särkurs i radio, tv och film.

Skolan fick sin egen instruktörslinje 1983 och ingår från 1996 i Kunsthøgskolen i Oslo.

Källor

Universitet och högskolor i Norge
Utbildning i Oslo
Utbildningsinstitutioner bildade 1953
Röshult

Röshult är en småort i Gällstads socken i  Ulricehamns kommun i Västra Götalands län.

Källor 

Orter i Ulricehamns kommun
Småorter i Sverige
nl:Liared
Charles Cousin-Montauban

Charles Guillaume Marie Apollinaire Antoine Cousin-Montauban, greve av Palikao, född 24 juni 1796 i Paris, död 8 januari 1878 i Versailles, var en fransk militär och statsman.

Cousin-Montauban inträdde 1814 i armén, deltog i fälttåget i Spanien 1823 och tjänade 1831–57 medutmärkelse i Algeriet. År 1847 blev han överste vid ett regemente "chasseurs d’Afrique" och bidrog väsentligt till Abd el-Kaders tillfångatagande 22 december samma år. Han blev 1851 brigadgeneral och 1855 divisionsgeneral samt guvernör i provinsen Oran. 1858 kallade Napoleon III honom till Frankrike som befälhavare över 21:a militärdivisionen (Limoges), och i slutet av 1859 fick han överta kommandot över den mot Kina bestämda expeditionsarmén i det andra opiumkriget.

Han landsteg i Beitang 1860, besegrade i förening med britterna kineserna vid Xinhe, Zhangjiawan och Palikao samt höll sitt intåg i Peking och tvang kinesiska hovet till en förödmjukande fred (25 oktober 1860). Samtidigt belastades hans gärning under fälttåget med plundringen av den kinesiske kejsarens sommarpalats Yuanmingyuan vid Peking.

Napoleon III överhopade honom dock med ärebetygelser: han fick hederslegionens storkors, blev senator och greve av Palikao. Cousis-Montauban blev därefter befälhavare för 2:a armékåren (Lille) och 4:e armékåren (Lyon) samt utsågs vid krigsutbrottet 1870 till befälhavare för den armé, som skulle landsättas på Tysklands Östersjökust, men aldrig kom till stånd. I stället kallades Cousin-Montauban till Paris för att som krigsminister och regeringschef efter Olliviers fall sörja för försvaret och reparera de första förlusterna under kriget. 

Under sin korta ministertid (9 augusti-4 september 1870) arbetade han med energi och framgång på upprättandet av nya armékårer samt var huvudmannen för den plan, enligt vilken Mac Mahon skulle söka undsätta Bazaine i stället för att dra sig tillbaka till Paris. Trots sitt framgångsrika arbete på Paris sättande i försvarstillstånd och flera goda åtgärder, bar han därför till en del skulden för krigets olyckor, särskilt slaget vid Sedan (2 september 1870).

Efter detta nederlag blev han av majoriteten bland bonapartisterna erbjuden diktatoriska befogenheter, men avslog den och flydde vid revolutionen 4 september till utlandet, varifrån han sedermera förgäves erbjöd Nationella försvarsregeringen sina tjänster. Efter freden återvände han till Paris och framlade inför nationalförsamlingens undersökningskommitté till försvar för sin förvaltning boken Un ministère de la guerre de vingt-quatre jours (1871). Han levde sedan tillbakadraget till sin död.

Källor

Noter 

Frankrikes regeringschefer
Frankrikes försvarsministrar
Franska generaler
Storkorset av Hederslegionen
Franska politiker under 1800-talet
Franska militärer under 1800-talet
Födda 1796
Avlidna 1878
Män
Ugglan
WP:Projekt Kina
Militärer från Paris
Politiker från Paris
Mun In-Guk

Mun In-Guk, född 29 september 1978, är en nordkoreansk fotbollsspelare som för närvarande spelar för April 25 och det nordkoreanska fotbollslandslaget.

Referenser 
 Mun In-Guk - spelarprofil

Födda 1978
Män
Nordkoreanska fotbollsspelare
Spelare i April 25 SC
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2011
Levande personer
Personer från Södra Pyongan
WP:Projekt Korea
Birgitte Larsen

Birgitte Larsen, född den 15 september 1981 i Kvinesdal, är en norsk skådespelerska utbildad vid Statens teaterhøgskole.

Hon debuterade 2003 vid Det Norske Teatret som Angel i Bikubesong av Frode Grytten, och har varit knuten till Nationaltheatret från 2004. Här har hon bland annat haft roller som Media i Euripides Backanterna, den yngsta dottern i Lars Noréns Krig, Hedvig i Henrik Ibsens Vildanden och den unga kvinnan i Jon Fosses Svevn. För rollen som dottern Laura i Glasmenageriet av Tennessee Williams mottog hon Heddaprisen 2007 för bästa kvinnliga huvudroll.

Från hösten 2007 till våren 2009 var Larsen med i den konstnärliga ledningen av Torshovsteatret. Den första uppsättningen med den nya ledningen var Goethes Faust, där hon har flera roller. Hon spelade också i filmen Den brysomme mannen (2006) och var Hedvig Ibsen i tv-serien En udødelig mann (2006).

Källor

Externa länkar 

Norska skådespelare under 2000-talet
Födda 1981
Levande personer
Kvinnor
Birgitte Victoria Svendsen

Birgitte Victoria Svendsen, född den 14 december 1957, är en norsk skådespelerska.

Hon var anställd vid Rogaland Teater 1980-1982 och 1986-1990, Fjernsynsteatret 1982-1984, Riksteatret 1984-1986 och Oslo Nye Teater sedan 1990. Hon var en strålande Hermione i Shakespeares En vintersaga på Oslo Nye Teater/Centralteatret 1990. Vidare har hon haft titelrollen i Yerma av García Lorca och stora roller i Bertolt Brechts Den goda människan i Sezuan, Arthur Millers En handelsresandes död, Erlend Loes Tatt av kvinnen och John Pielmeiers Voices in the Dark. Somrarna 1993 och 1994 spelade hon Aurelia i Henrik Ibsens Catilina vid Agder Teater. Hon hade en av huvudrollerna i Petter Vennerød och Svend Wams film Drømmeslottet (1986) och i tv-serien Ved kongens bord (2005). Hon spelade också Janne Langangen i tv-serien Hotel Cæsar (2013).

2009 tilldelades hon Heddaprisen för bästa kvinnliga huvudroll för sin tolkning av Mary Tyrone i Lång dags färd mot natt på Teatret Vårt.

Källor

Externa länkar 

Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skådespelare under 2000-talet
Födda 1957
Levande personer
Kvinnor
Brit Elisabeth Haagensli

Brit Elisabeth Haagensli, född 24 augusti 1953 i Arendal, är en norsk skådespelare och sångare.

Hon har sedan 1974 huvudsakligen varit knuten till Det Norske Teatret, fast anställd där 1977–1980 och 1981–1995, med en sejour på Komedieteatret 1980–1981. Genom roller i Kjæm du ikvell, Oskar Braatens Ungen, Snart gryr ein morgon, West Side Story, Trost i taklampa, Cats, Les Misérables, Brørne Østermanns Huskors och Den stundeslause blev hon en av teaterns ledande skådespelarkrafter i musikaler, vid sidan av starka rollprestationer i Anton Tjechovs Körsbärsträdgården och Tre systrar och som amman i Shakespeares Romeo och Julia.

Hon debuterade som revyskådespelare 1986 på ABC-teatret i Revy for alle penga, och har senare utmärkt sig som en central figur i modern revy, både på Chat Noir och i samarbete med Dizzie Tunes. Hon har också deltagit i flera underhållningsprogram på TV. Från film har hon särskilt gjort sig känd i Pelle og Proffen-filmerna och i Absolutt blåmandag (1999), för vilken hon belönats med Amanda-prisen. Hon är också känd för sin roll i TV-serien Fredrikssons fabrikk.

Källor

Externa länkar 

Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skådespelare under 2000-talet
Norska sångare
Födda 1953
Levande personer
Kvinnor
Avasjö kapell

Avasjö kapell är ett kapell som tillhör Dorotea-Risbäcks församling i Luleå stift. Kapellet ligger i Borgafjäll i Dorotea kommun.

Kapellet uppfördes 1950 efter ritningar av Ralph Erskine, Sören Wimmerström och Ulf Oelrik. Byggmästare var Sixten Wikbro från Högland.
Byggnaden har en stomme av trä och ytterväggar klädda med stående träpanel. På ytterväggarna finns ett brunt listverk som får kapellet att likna ett korsvirkeshus. Byggnaden täcks av ett brant valmat sadeltak.

Väster om kapellet finns en fristående klockstapel med öppen konstruktion.

Inventarier
 Dopfunt, belysningsarmatur och antependium är tillverkade efter ritningar av Ralph Erskine.
 Altartavlan med fjällmotiv på korväggen är målad av Kerstin Jansson och tillkom 1977.
Ett harmonium.

Källor

borgabo.se

Noter
 
 
 Dorotea-Risbäcks församling

Kyrkobyggnader i Luleå stift
Kyrkobyggnader i Dorotea kommun
Kyrkobyggnader invigda 1950
Ralph Erskine
Kapell i Sverige
1950 i Sverige
Dagmar Myhrvold

Dagmar Myhrvold, född 1898 i Oslo, död 1972, var en norsk skådespelare.

Myhrvold var från 1919 knuten till Det Norske Teatret. Redan som ung spelade hon gärna gamla kvinnor, som hon återgav med tyngd och trovärdighet, bland annat mödrarna i Lev Tolstojs Mörkrets makt och Selma Lagerlöfs Kejsaren av Portugallien samt Tale i Olav Duuns Medmenneske. Med bred humor gjorde hon också tvättäkta Oslo-typer som Gurina-Neger i Oskar Braatens Ungen och Dobbelt-Petra i samma författares Den store barnedåpen. Hon verkade också som iscensättare.

Filmografi i urval 
 (TV)

Källor

Externa länkar 

Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1898
Avlidna 1972
Kvinnor
Skådespelare från Oslo
Lista över myndigheter inrättade av regeringen Fälldin I

Detta är en lista över myndigheter inrättade av den första Fälldinregeringen mellan oktober 1976 och oktober 1978.

1977
Arbetslivscentrum (1 januari)
Statens förhandlingsnämnd (1 januari)
Offentliga sektorns särskilda nämnd (1 januari)
Statens utlandslönenämnd (1 mars)
Regionalpolitiska rådet (1 juli)
Tekobranschrådet (1 juli)
Rikscentralerna för pedagogiska hjälpmedel (1 juli)
Sveriges lantbruksuniversitet (1 juli)
Försvarets förvaltningsskola (1 juli)

1978
Patentbesvärsrätten (1 januari)
Småföretagsdelegationen (1 januari)
Försäkringsrätterna (1 mars)
Stiftelsen WHO Collaborating Centre on International Drug Monitoring (1 mars)
TEKO - delegationen (1 juli)
Statens haverikommission (1 juli)
Regionstyrelserna för högskolorna (1 juli)
Beredningen för livsmedel- och näringsfrågor (1 augusti)

Tryckta källor
Sveriges statskalender för året 1980.

Myndigheter inrättade av Sveriges regeringar
Listor över organisationer
Didi Heiberg

Didi Didrikke Heiberg, född 1863 i Bergen, död 1915, var en norsk skådespelerska, 1885-1896 gift med Gunnar Heiberg.

Hon debuterade 1882 som Agnes i Henrik Ibsens Brand på Den Nationale Scene, där hon snart blev den ledande skådespelaren. Bland hennes kända roller var Hedvig i Vildanden och Rebekka West i Rosmersholm, men högst nådde hon som Anna Hielm i Heibergs Kong Midas; i den rollen gästade hon 1890 Det kongelige Teater i Köpenhamn.

Källor

Noter

Norska skådespelare under 1800-talet
Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1863
Avlidna 1915
Kvinnor
Skådespelare från Bergen
Doris Johannessen

Doris Johannessen, född 1886 i Bergen, död 1981, var en norsk skådespelare.

Från sin debut 1905 arbetade hon vid Den Nationale Scene i Bergen, förutom säsongerna 1908–1911, då hon var vid Nationaltheatret. Bland hennes ungflickeroller märks Hedvig i Henrik Ibsens Vildanden och Aagot i Bjørnstjerne Bjørnsons Leonarda. På Nationaltheatret spelade hon Desdemona i Othello och drottningen i Hans E. Kincks Agilulf den vise. Senare i karriären gjorde hon särskilt komiska roller, men hade också karaktärsroller. Hon arbetade också som instruktör på teatern.

Källor

Externa länkar 

Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1886
Avlidna 1981
Kvinnor
Skådespelare från Bergen
Gustav von Bonin

Gustav Carl Giesbert Heinrich Wilhelm Gebhard von Bonin, född 23 november 1797 i Heeren, Westfalen, död 2 december 1878 i Berlin, var en preussisk politiker. Han var kusin till Eduard von Bonin och bror till Adolf von Bonin.

Bonin utnämndes 1845 till överpresident i provinsen Sachsen, inträdde 1848 som finansminister i kabinettet Ernst von Pfuel och återtog efter dettas upplösning sin förra befattning. År 1851 blev han överpresident i provinsen Posen, men lämnade redan efter några månader sitt ämbete, då han ej ville medverka till återupprättandet av de forna provins- och kretsdagarna. År 1859 återfick han samma ämbete, men tog 1864 för andra gången avsked, emedan han ogillade regeringens repressiva åtgärder mot polackerna under polska upproret. Han drog sig sedan tillbaka till sina gods och deltog i det offentliga, livet endast som gammalliberal ledamot av preussiska lantdagen och tyska riksdagen.

Källor

Noter

Preussens finansministrar
Personer från Nordrhein-Westfalen
Födda 1797
Avlidna 1878
Män
Ugglan
Nova Lima

Nova Lima är en stad och kommun i östra Brasilien och ligger i delstaten Minas Gerais. Den är en förortskommun till Belo Horizonte och folkmängden uppgick år 2014 till cirka 90 000 invånare.

Källor

Indelningar i Minas Gerais
Orter i Minas Gerais
Adolf von Bonin

Adolf Albert Ferdinand Karl Friedrich von Bonin,  född 11 november 1803 i Heeren i Westfalen, död 16 april 1872 i Berlin, var en preussisk general. Han var bror till Gustav von Bonin.

Bonin blev 1858 generallöjtnant och 1864 general vid infanteriet. Under tyska enhetskriget 1866 anförde han 1:a armékåren och förlorade med denna slaget vid Trautenau 27 juni. Efter freden sändes han som högste militärbefälhavare till Sachsen, och under tysk-franska kriget var han (augusti 1870 till mars 1871) generalguvernör över Lothringen.

Källor

Preussiska generaler
Födda 1803
Avlidna 1872
Män
Ernst von Pfuel

Ernst Heinrich Adolf von Pfuel, född 3 november 1779 på godset Jahnsfelde nära Müncheberg, Brandenburg, död 3 december 1866 i Berlin, var en preussisk general och politiker.

Pfuel var förtrogen ungdomsvän till skalden Heinrich von Kleist och åtföljde denne på hans resor till Schweiz, Italien och Frankrike, deltog därpå från 1806 i kriget mot Napoleon I först i preussisk (till 1807), därefter i österrikisk (1809–12) och till sist i rysk tjänst (1812–14). Som österrikisk officer försökte han med framgång väcka intresse, särskilt bland officerarna och soldaterna, för simkonsten och ledde bland annat (1811) en livligt besökt simanstalt i Prag. Som rysk officer bar han namnet von Giehlsdorff och nådde 1813 överstes grad.

Från 1815 åter anställd i preussisk tjänst, tillhörde Pfuel Gebhard Leberecht von Blüchers generalstab och blev efter Paris kapitulation samma år den ene av stadens två kommendanter. Efter krigets slut verkade han ivrigt för främjande av gymnastik och idrott, särskilt simning, samt förmådde de kommunala myndigheterna i Berlin och flera andra större tyska städer att anlägga simanstalter.

Pfuel blev 1825 generalmajor och hade avancerat till befälhavare över 15:e divisionen och kommendant i Köln (1830), då han 1831 sändes såsom kommissarie att återställa ordningen i kantonen Neuchâtel, som ville slita sig lös från Preussen. Han lyckades och innehade vid sidan av sina övriga sysslor till 1849 guvernörsämbetet i kantonen.

År 1838 utnämndes Pfuel till kommenderande general för 7:e armékåren (Münster). Som guvernör i Berlin 11-24 mars 1848 visade han sig inte vuxen den kritiska ställningen, men tog kraftigt itu med återställandet av ordningen i storhertigdömet Posen, vilket samma år uppdrogs åt honom. Som ministerpresident och krigsminister 21 september till 1 november 1848 saknade han hållning och energi. Han lämnade därefter statens tjänst. År 1858 blev han ledamot av preussiska deputeradekammaren och anslöt sig där till den liberala gruppen.

Bland Pfuels skrifter märks en folkskrift Über Schwimmen und Schwimmschulen (1810) och Beiträge zur Geschichte des letzten französisch-russichen Kriegs (1814; ny upplaga med biografi över Pfuel utgiven av Friedrich Christoph Förster 1867 under titeln "Der Rückzug der Franzosen aus Russland").

Gatan Pfuelstrasse i Kreuzberg i Berlin, nära Oberbaumbrücke där von Pfuels simanstalt låg på 1800-talet, är uppkallad efter honom.

Källor

Preussiska generaler
Preussens krigsministrar
Födda 1779
Avlidna 1866
Män
Ugglan
Preussens ministerpresidenter
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Personer från Müncheberg
Simmare
Mottagare av Röda örns ordens första klass
Mottagare av Pour le Mérite
Mottagare av Preussiska Svarta örns orden
Edel Eckblad

Edel Eckblad, född 1914 i Oslo, död 1994, var en norsk skådespelare, syster till mykologen Finn-Egil Eckblad.

Eckblad debuterade 1945 på Studioteatret, där hon var anställd till 1950. Därefter var hon vid Riksteatret 1951–1963 och från 1975; hon har även verkat som frilans. Hon spelade med värme och realistisk säkerhet i en varierad repertoar, bland andra fru Stockman i Henrik Ibsens En folkefiende och modern i Tennessee Williams Glasmenageriet. Mot slutet av karriären utmärkte hon sig som uttolkare av Arnold Wesker, särskilt i Love Letters on Blue Paper och Roots. Hon medverkade också i filmerna Bussen (1961) och Eddie & Suzanne (1975).

Filmografi (urval)

Källor

Externa länkar 

Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1914
Avlidna 1994
Kvinnor
Skådespelare från Oslo
Freund

Freund är tyska för "vän". Det är även ett efternamn, och kan då syfta på:

 Georg Christian Freund (1821–1900=, dansk skulptör
 Gisèle Freund (1912–2000), tysk-fransk fotograf
 Hermann Ernst Freund (1786–1840), tysk-dansk skulptör
 John Lincoln Freund (1918–2010), amerikansk skådespelare, känd som John Forsythe
 Karl Freund (1890–1969), tysk-amerikansk filmfotograf och regissör
 Leopold Freund (1868–1943), österrikisk radiolog
 Pia Freund (född 1964), finländsk sångerska, sopran
 Severin Freund (född 1988), tysk backhoppare och utövare av nordisk kombination
 Wilhelm Freund, flera personer
 Wilhelm Freund (filolog) (1806–1894), tysk lexikograf
 Wilhelm Freund (musiker) (1892–1964), tysk-svensk dirigent, pianist och sångpedagog
 Wilhelm Alexander Freund (1833–1917), tysk gynekolog

Tyska efternamn
Jiddisch-efternamn
Glasmenageriet

Glasmenageriet är ett skådespel av Tennessee Williams, första gången uppsatt 1944, och utgivet 1945. Stycket handlar i stor utsträckning om livslögner och brustna illusioner. Pjäsens Tom Wingfield anses vara självbiografisk, medan Laura Wingfield ses som en framställning av Williams egen syster Rose och Amanda Wingfield av modern.

Rollfigurer 
 Amanda Wingfield, modern.
 Laura Wingfield, dottern.
 Tom Wingfield, sonen.
 Jim O'Connor, sonens arbetskamrat.
 (Mr. Wingfield, fadern.) Förekommer endast som ett stort porträtt.

Källor 

Litteratur 1945
Pjäser av Tennessee Williams
World Hockey Association 1978/1979

World Hockey Association 1978/1979 var den sjunde och sista säsongen av World Hockey Association (WHA). De sju lagen spelade 80 matcher var under grundserien. Efter säsongsavslutningen följdes ett slutspel med spel om Avco World Trophy. Säsongen inleddes den 13 oktober 1978 och avslutades den 18 april 1979.

Winnipeg Jets vann Avco World Trophy efter finalseger mot Edmonton Oilers med 4-2 i matcher.

Quebec Nordiques-spelaren Réal Cloutier vann poängligan på 129 poäng, 75 mål + 54 assist.

Inför säsongen hade Houston Aeros dragit sig ur serien. På grund av detta valde WHA att låta tre internationella lag, Finland All-Star, Sovjet All-Star och Tjeckoslovakien All-Star, få vara med och spela matcher mot WHA-lagen som även räknades in i seriespelet. Efter endast 25 spelade matcher drog sig även Indianapolis Racers ur ligaspelet då klubben hade hamnat i ekonomiska problem.

Säsongens målrikaste match spelades mellan Cincinnati Stingers och Winnipeg Jets den 17 november då Winnipeg vann bortamatchen med 10-6.

En ung Wayne Gretzky gjorde sin proffsdebut för Indianapolis Racers i WHA under säsongen, han blev sen tradad till Edmonton Oilers efter endast åtta matcher för Indianapolis.

Efter att WHA hade lagts ner efter säsongen, gick de fyra bäst placerade lagen i grundserien, Edmonton Oilers, New England Whalers (som Hartford Whalers), Quebec Nordiques och Winnipeg Jets, gick över till NHL inför säsongen 1979/1980.

Grundserien
Not: SM = Spelade matcher, V = Vinster, O = Oavgjorda, F = Förluser, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, MSK = Målskillnad, Pts = Poäng

Lag i GRÖN färg till semifinal
Lag i BLÅ färg till kvartsfinal
Lag i RÖD färg hade spelat klart för säsongen

Tabellen

Poängligan i grundserien
Not: SP = Spelade matcher, M = Mål, A = Assists, Pts = Poäng

Slutspelet
 Sex lag gjorde upp om Avco World Trophy
 Samtliga matchserier avgjordes i bäst av sju matcher
 Slutspelet inleddes den 21 april och avslutades den 20 maj

Avco World Trophy-final

Edmonton Oilers vs. Winnipeg Jets

Winnipeg Jets vann finalserien med 4-2 i matcher

WHA awards

All-Star

Se även
 Avco World Trophy

Externa länkar
 Samtliga sluttabeller för WHA på webcitation.org
 WHA 1978/1979 på hockey-reference.com
 Samtliga resultat för säsongen 1978/1979
 Tabellen på hockeydb.com
 Skytteligan, Assistligan, Poängligan och Utvisningsligan på hockeydb.com
 Slutspelet på hockeydb.com

1978 i Kanada
1978 i USA
1979 i Kanada
1979 i USA
Ishockeysäsongen 1978/1979
1978/1979
Asuka Hinoi

Asuka Hinoi , född 8 januari 1991 i Osaka, Japan, är en japansk sångerska och ledare av J-popgruppen Hinoi Team.

Födda 1991
Kvinnor
Levande personer
Japanska popsångare
Personer från Osaka
WP:Projekt Japan