kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Abdulaziz Al-Faisal

Abdulaziz Bin Turki Al-Faisal, född 4 juni 1983 i Riyadh, är en saudiarabisk prins och racerförare.

Racingkarriär

Källor

Externa länkar 
Abdulaziz Al-Faisal på Driver Database
Abdulaziz Al-Faisal på redbullmea.com

Personer från Riyadh
Saudiska racerförare
Saudiska prinsar
Porsche Supercup-förare
Män
Levande personer
Födda 1983
Amerikanska Jungfruöarna i olympiska sommarspelen 1988

Amerikanska Jungfruöarna deltog i olympiska sommarspelen 1988. Amerikanska Jungfruöarnas trupp bestod av 22 idrottare varav 19 män och 3 kvinnor.

Medaljer

Silver 
 Segling
 Finjolle: Peter Holmberg

Resultat

Cykling 
Damernas linjelopp
 Stephanie McKnight - 48

Friidrott 
Herrarnas 100 meter
 Neville Hodge - utslagen i försöken 
 Jimmy Flemming - utslagen i försöken 

Herrarnas 200 meter
 Jimmy Flemming - utslagen i kvartsfinalen

Herrarnas 400 meter
 Desai Wynter - utslagen i försöken 

Herrarnas maraton
 Calvin Dallas - 77 
 Wallace Williams - 81 
 Marlon Williams - 88 

Damernas 200 meter
 Ruth Morris - utslagen i försöken 

Damernas 400 meter
 Ruth Morris - utslagen i försöken

Ridsport 
Individuell fälttävlan
 Eric Brodnax - 35

Segling 

Herrar

Öppna klasser

Simning 
50 m frisim herrar 
 Hans Foerster - 44 
 Ronald Pickard - 47 
 
100 m frisim herrar 
 Hans Foerster - 54 
 Ronald Pickard - 58 

200 m frisim herrar 
 Hans Foerster - 58 
 Kristan Singleton - 59 

4 x 100 m frisim herrar 
 Hans Foerster, Kraig Singleton, Kristan Singleton, William Cleveland - 18 

4 x 200 m frisim herrar 
 Hans Foerster, Kraig Singleton, Ronald Pickard, William Cleveland - 13 

 100 m ryggsim herrar
 Kraig Singleton - 55 

 200 m ryggsim herrar
 Kraig Singleton - 49 

 100 m fjärilsim herrar 
 Kristan Singleton - 44 
 William Cleveland - 45 

 200 m fjärilsim herrar 
 William Cleveland - 39 
 Kristan Singleton - 40 

 200 m medley herrar 
 Kraig Singleton - 46 

4 x 100 m medley herrar
 William Cleveland, Kraig Singleton, Kristan Singleton, Hans Foerster - 24 

 100 m ryggsim damer
 Tricia Duncan - 34 

 200 m ryggsim damer
 Tricia Duncan - 30

Skytte 
 50 m Gevär 3 positioner herrar
 Bruce Meredith - 47 

 50 m Gevär liggande herrar 
 Bruce Meredith - 50

Källor 
 SR/Olympic Sports

1988 i Amerikanska Jungfruöarna
Nationer i olympiska sommarspelen 1988
1988
Demotix

Demotix är en medborgarjournalistisk webbplats och bildbyrå. Andra exempel på medborgarjournalistik inkluderar webbplatser och tjänster som Wikinews, CNN:s I‐Report och Merinews. Det gör att frilansjournalister och amatörer kan dela sitt användargenererade innehåll och sin bildjournalistik, samt licensiera dessa till massmedia. Webbplatsen lanserades i januari 2009 av Turi Munthe, vd, och Jonathan Tepper, operativ chef, och är beläget i London. Syftet med Demotix är att "rädda journalistiken" genom att ansluta oberoende journalister med de traditionella medierna.

Externa länkar 
 Demotix.com
 Demotix on Twitter
 Reuters - Demotix shoots to be Street-Wire
 The Huffington Post - Media Ownership for All: Citizen Journalism Grows Up
 Open Democracy: Street journalists versus 'ailing journalists'?

Referenser 

Medborgarjournalistik
Massmedia
Katholieke Universiteit Leuven

Katholieke Universiteit Leuven eller KU Leuven är ett universitet i Leuven i Belgien.

Universitetet har sin bakgrund i det år 1425 grundade Katolska universitetet i Leuven, som efter språkstrider delades upp i två fristående universitet: det franskspråkiga Université catholique de Louvain och det nederländskspråkiga Katholieke Universiteit Leuven.

Undervisning på nederländska vid universitet förekom först 1930. Belgiska konstitutionella reformer som syftade till att göra nederländskan helt likställd med franskan ledde 1962 till att den franskspråkiga respektive den nederländskspråkiga delen av det tidigare universitetet fick långtgående autonomi inom en gemensam universitetsförvaltning. Efter fortsatta språkstrider och studentprotester blev lösningen att dela universitetet i två, och flytta den franskspråkiga delen till Vallonska Brabant. Beslutet fattades i juni 1968, och den administrativa uppdelningen som skapade KU Leuven var fullt genomförd 1970. KU Leuven fick stanna kvar på universitetets historiska campus i Leuven, medan Université catholique de Louvain (UCLouvain) flyttades till ett helt nyanlagt campus i Louvain-la-Neuve 20 ilometer sydost om Bryssel, som stod helt klart 1979.

Även om universitetet är nederländsktspråkigt så finns det även en hel del undervisning på engelska.

Universitetet brukar ligga bra till i internationella rankingar, och har flera gånger blivit högst rankat bland de belgiska universiteten. Det är medlem i Coimbragruppen och ULLA (European University Consortium for Pharmaceutical Sciences).

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats  

Universitet och högskolor i Belgien
Påvliga universitet
Leuven
Nilton De Sordi

Nilton De Sordi, känd under smeknamnet De Sordi, född 14 februari 1931 i Piracicaba, São Paulo, död 24 augusti 2013 i Bandeirantes, Paraná, var en brasiliansk fotbollsspelare.

Han spelade alla matcher i VM 1958 i Sverige förutom finalen.

Källor
Dödsnotis 

Män
Födda 1931
Avlidna 2013
Brasilianska fotbollsspelare
Spelare i São Paulo FC
Spelare i VM i fotboll 1958
Personer från Piracicaba
Université catholique de Louvain

Université catholique de Louvain (UCLouvain), Katolska universitetet i Louvain, är ett universitet som med sin huvuddel är beläget i Louvain-la-Neuve i kommunen Ottignies-Louvain-la-Neuve i Belgien.

Universitetet har sin bakgrund i det år 1425 grundade Katolska universitetet i Leuven/Louvain, som efter språkstrider delades upp i två fristående universitet: det franskspråkiga Université catholique de Louvain och det nederländskspråkiga Katholieke Universiteit Leuven.

Efter att 1834 ha återbildats bedrev det tidigare universitetet undervisning dels på latin och dels på franska. Mot slutet av 1800-talet hade det blivit ett rent franskspråkigt lärosäte, trots att det var beläget i Flandern, en nederländsktalande del av Belgien. Undervisning på nederländska vid universitet förekom först 1930.

Belgiska konstitutionella reformer som syftade till att göra nederländskan helt likställd med franskan ledde 1962 till att den franskspråkiga respektive den nederländskspråkiga delen av universitetet fick långtgående autonomi inom en gemensam universitetsförvaltning. Efter fortsatta språkstrider, missnöje från flamländska politiker över det franskspråkiga universitetets närvaro i Flandern, och studentprotester blev lösningen att dela universitetet i två, och flytta den franskspråkiga delen till Vallonien. Beslutet fattades i juni 1968, och den administrativa uppdelningen var fullt genomförd 1970. Katholieke Universiteit Leuven fick stanna kvar på universitetets historiska campus i Leuven, medan UCLouvain flyttades till ett helt nyanlagt campus i Louvain-la-Neuve ("Nya Louvain") 20 km sydost om Bryssel, i den blivande provinsen Vallonska Brabant. Byggandet av det nya campuset påbörjades 1971, och det stod helt klart 1979.

Huvuddelen av medicinska fakulteten flyttade dock till Bryssel, där UCLouvain har ett universitetssjukhus i form av Cliniques universitaires Saint-Luc (universitetskliniken St-Luc). Fakulteten och kliniken är belägen i kommunen Woluwe-Saint-Lambert i Bryssels östra del.

UCLouvain har ett nära samarbete med tre mindre katolska högskolor, Facultés Universitaires Saint-Louis i Bryssel, Facultés Universitaires Catholiques de Mons i Mons och Charleroi, och Facultés universitaires Notre-Dame de la Paix i Namur. Samarbetet betecknas Académie Louvain, och avsikten är att slå samman dessa högskolor med UCLouvain, som då kommer att vara spritt över flera campus.

En av universitetets forskare, Christian de Duve, har erhållit nobelpriset, i fysiologi eller medicin 1974.

UCLouvain är medlem i Coimbragruppen.

Källor

Externa länkar 

Officiell webbplats   

Universitet och högskolor i Belgien
Vallonska Brabant
Hotell Malmen

Hotell Scandic Malmen, kort Malmen, är ett hotell vid Götgatan 49–51 på Södermalm i Stockholm. Fastigheten är grönmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär att det kulturhistoriska värdet anses vara särskilt hög från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt.

Historik

Hotell Malmen uppfördes mellan 1948 och 1951 på platsen för Stora Teatern som när det invigdes 1916 var en av Stockholms största biografer. Hotellet var en av 1950-talets intressanta kommersiella designsatsningar gestaltad i en personlig modernistisk arkitektur. Byggherre var Kommunal Hotell AB. Huset ritades av Georg Varhelyi. För inredningen ansvarade Carl-Axel Acking och hans medarbetare inredningsarkitekterna Lia Gottfarb, Rune Hjort, Erik Karlström och Vava Åberg. Ackings inredning blev högklassig trots sparkrav, bland annat sparade man på utrymmen genom smala rum och extrabädden var en bäddsoffa. Ett stort antal konstnärer och konsthantverkare anlitades även för den omfattande utsmyckningen. Bland textilleverantörerna kan nämnas Elsa Gullberg och för framtagandet av samtliga gästrumsmattor stod Viola Gråsten. Textilkonstnärerna Marianne Richter och Gunilla Lagerbielke smyckade väggarna i restaurangen. En väsentlig utsmyckningsdetalj i festvåningens så kallade Röda Salongen var sju flossamattor komponerade av Barbro Nilsson och vävda vid Märta Måås-Fjetterströms AB i Båstad. Konstnärerna Randi Fisher och Olle Gill ansvarade för muralmålningar i Blå galleriet samt i gästrumskorridorerna.

Byggnadens fasader har renoverats några gånger, men har behållit det karaktäristiska grafiska mönstret i blågråa putsnyanser. På hörnet mot Folkungagatan fanns redan från början en tunnelbanenedgång till station Medborgarplatsen och i bottenvåningen låg en filial för Stockholms Sparbank med direktingång från gatan och från hotellobbyn. Bankfilialen avvecklades på 1980-talet. 

Internationella bandyförbundet bildades vid ett möte på hotellet i februari 1955.

Hotell Malmen har bytt ägare flera gånger och ingår sedan 2009 i hotellkedjan Scandic. Lilla Hotellbaren har en konsertscen.

Fakta

Antal våningar: 9
Antal rum: 290
Antal mötesrum: 4
Maxkapacitet i största mötesrummet: 120 sittande
Antal allergivänliga rum: 202
Antal tillgänglighetsanpassade rum: 2
Antal husdjursvänliga rum: 88
Antal gym: 1
Frisör (Barbers shop)

Interiörbilder

Referenser

Noter

Källor

 Uppgift enligt Arkitekturmuseet

Externa länkar

Officiell webbplats

Hotell i Stockholm
Byggnader och anläggningar på Södermalm
Företag bildade 1951
Konsertscener i Stockholm
Grönmärkta byggnader i Stockholm
David Sigatjov

David Sigatjov (ryska: Давид Сигачёв), född 6 januari 1989 i Moskva, är en rysk racerförare.

Racingkarriär 
Sigatjov hoppade in för Deteam KK Motorsport i World Touring Car Championship på Circuit de la Comunitat Valenciana Ricardo Tormo 2011. Hans bästa placering blev en trettondeplats i det andra racet.

Källor och noteringar

Externa länkar 
Officiell webbplats
Tidigare officiell webbplats
David Sigatjov på Driver Database.

Födda 1989
Ryska racerförare
Porsche Supercup-förare
Män
Levande personer
Idrottare från Moskva
WTCC-förare
Aslög (porslin)

Aslög är en servis som tillverkades av Rörstrand mellan 1962 och 1969. Porslinet har vit botten och en yttre smal rand i gult och en inre i blått. Över ränderna finns ett tunt, solfjäderformat, svart mönster.

Referenser 
 www.svenskt-porslin.net

Serviser
Föremål i porslin
Mikko Erich

Mikko Erich (tidigare Michael Wilhelm Erich), född 6 december 1888 i  Åbo, död 28 december 1948 i Vichtis, var en finländsk jurist och politiker.

Han tjänstgjorde som föreståndare för folkhögskolor och arbetsinstitut på olika håll i Finland mellan 1908 och 1925 och verkade efter avlagd juris kandidatexamen 1924 som advokat. Under krigsansvarighetsprocessen 1945–1946 var han Väinö Tanners försvarsadvokat. 

År 1919 invaldes Erich i riksdagen och tillhörde samlingspartiets riksdagsgrupp till 1922. Från 1930 till 1932 och från 1939 till 1945 tillhörde han den socialdemokratiska riksdagsgruppen. Han gjorde sig känd för sina oförvägna angrepp på Lapporörelsen under Mäntsäläupproret. Därför blev han föremål för antisemitiska påhopp och avbildades som "bolsjevikjude" i det högerextrema organet Ajan Suunta. 

Han var bror till Rafael Erich.

Noter

Externa länkar 
 Riksdagsmatrikel

Finländska politiker
Finländska jurister
Alumner från Helsingfors universitet
Män
Födda 1888
Avlidna 1948
Personer från Åbo
Jonas Milton

Jonas Milton, född 22 september 1953 i Växjö, är en svensk jurist och företagsledare. Han var verkställande direktör för arbetsgivarorganisationen Almega AB januari 2003 till augusti 2015, då han efterträddes av Anna-Karin Hatt. Under sin tid i Almega var han även styrelseledamot i bland annat Alecta, AI Pension, TRR. Han är  styrelsemedlem i Karolinska Institutet och Caretia. Sedan 2015 leder han Valideringsdelegationen på uppdrag av Regeringen. 

Jonas Milton är far till journalisten Leone Milton.

Källor 

Män
Födda 1953
Levande personer
Jurister från Växjö
Näringslivspersoner från Växjö
Väggaskolan

Väggaskolan (tidigare Karlshamns högre allmänna läroverk) är en kommunal gymnasieskola i Karlshamn vars skolbyggnad är ett byggnadsminne.

Historia
Skolan har sitt ursprung i en skola bildad i slutet av 1600-talet som i anslutning till läroverksreformen år 1849 ombildades skolan till ett (lägre) elementarläroverk, från 1878 benämnt  Carlshamns Femklassiga Allmänna Läroverk.

1905 ombildades den till en realskola, Karlshamns realskola, som 1929 blev en realskola för flickor. Här fanns 1919–40 ett kommunalt gymnasium med två ringar och från 1943 ett med tre årskurser. 1952 blev skolan ett högre allmänt läroverk − 1966 kommunaliserades skolan och fick därefter namnet Väggaskolan. Studentexamen gavs från 1946 till 1968 och realexamen från 1907 till 1968.

Byggnaden
Skolbyggnaden är ursprungligen ritad av arkitekten Gunnar Asplund och uppförd 1912–18. Den är byggd intill havet på en höjd. Många Karlshamnsbor var skeptiska till läget och menade att blåst och vindar skulle göra byggnaden svår att använda. Emellertid besannades inte dessa farhågor. Byggnaden, inkl. fasta inventarier är in i minsta detalj utformade av Asplund och bildar en tilltalande helhet. Ursprungligen fanns också en hel del möbler ritade av Asplund, men dessa skingrades på 1960-talet och endast ett fåtal återstår.

Senare har skolan byggts till i olika omgångar och i olika byggnadsstilar. En tillbyggnad ritades av Gunnar Asplund och är utförd 1937 i funktionalistisk stil.

Vägga Gymnasieskolas utbildningsprogram

 Barn- och fritidsprogrammet
 Bygg och anläggningsprogrammet
 Ekonomiprogrammet
 El- och energiprogrammet
 Estetiska programmet
 Fordon- och transportprogrammet
 Hotell- och turismprogrammet
 Introduktionsprogram
 Naturvetenskapsprogrammet
 Restaurang- och livsmedelsprogrammet
 Samhällsvetenskapsprogrammet
 Teknikprogrammet
 VVS- och fastighetsprogrammet
 Vård och omsorgsprogrammet

Referenser

Externa länkar
skolans webbplats
Om byggnaden och skolan
Gamla vykort på Väggaskolan från Karlshamnsvykort.se

Byggnadsminnen i Blekinge län
Utbildning i Karlshamns kommun
Gymnasieskolor i Blekinge län
You're Not Like Me

You're Not Like Me är en EP från 1994 av det svenska hardcorebandet Raised Fist. Utgiven av skibolaget Burning Heart Records.

Låtlista 
"Too Late to Change" - 1:58
"Respect" - 2:00
"To Make Up My Mind" - 1:26
"Break Free" - 2:09
"Give Yourself a Chance" - 2:50
"Stand Up and Fight" - 3:17

Album av Raised Fist
EP-skivor 1994
Svenska EP-skivor
Album utgivna på Burning Heart Records
Kindsbanan

Kindsbanan var en svensk normalspårig järnväg som var i bruk mellan 1 november 1885 och 23 december 1902, viss godstrafik pågick till 1 mars 1903. Banan gick mellan Borås och Svenljunga och angjorde följande stationer: Borås Nedre (nuvarande Borås Central), Kråkered, Roppered, Hillared, Sexdrega, Ringestena och Svenljunga. Sträckan var 38,02 kilometer. Lokstall komplett med vändskiva, vattentorn och kolförråd fanns i Svenljunga, varifrån all ombordpersonal också kom. 

Kindsbanan byggdes 1884-1885 av det för ändamålet bildade Kinds Härads Jernvägsaktiebolag. Den första styrelsen bestod av ordförande landshövding Erik Sparre, borgmästare Wendt, godsägare Herman Almqvist, bankdirektör Adolf von Zweigbergk, J Gabrielsson och fabrikör Carl Magnus Lundberg. 

I slutet av 1890-talet fick banan konkurrens då Borås-Alvesta Järnvägsaktiebolag (BAJ) fick koncession att bygga en bana från Borås till Alvesta, via Hillared. Kindsbanan blev genom denna planerade järnväg utkonkurrerad och BAJ köpte upp järnvägen för att sedan låta lägga ner den. Kindsbanan var i bruk i 17 år och är en av Sveriges mest kortlivade järnvägar. Efter att banan lagts ned fortsatte dock tågen att gå mellan Hillared och Svenljunga i flera årtionden, men då som stickspår till Alvestabanan. Alvestabanan är idag en del av Kust till kust-banan. 

Namnet Kindsbanan härrör från Kinds härad, ett av de sju häraden som utgör Sjuhäradsbygden.

Banvallen mellan Borås och Hillared är i dag till större delen allmän väg och farbar med cykel och (mestadels) bil.

Referenser
 Kinds Härads Järnväg

Vidare läsning

Historiska järnvägslinjer i Sverige
Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
Sjuhäradsbygden
Byggnader och anläggningar i Svenljunga kommun
Mason City, Iowa

Mason City är en stad i Cerro Gordo County i delstaten Iowa, USA. Mason City är administrativ huvudort (county seat) i Cerro Gordo County.

Källor 

Orter i Iowa
Cerro Gordo County
Nyköpingshyttan

Nyköpingshyttan (Hertig Karls glashytta) var en glashytta anlagd vid Nyköpingshus av hertig Karl.

Exakt vilket år verksamheten startades är inte känt, men år 1581 fanns här en "Petter Keller glasmacher". 1583 omtalas en "glasmakare Sylvester". Till åtminstone 1589 fanns Petter Keller fortfarande kvar i Nyköping. De vinglassigill som återfunnits på hyttplatsen har alla Karl IX och första hustrun Maria av Pfalz monogram och bör alla vara tillverkade före 1589.

Glashyttan vid Nyköpingshus har varit föremål för en rad arkeologiska undersökningar, de första under ledning av den kände glasforskaren Heribert Seitz. Produktionen är därför ganska välkänd. Vinglas med räfflat mönster, Humpenbägare med lock, Spechtern är de tre vanligaste föremålen, sedan förekommer några få andra former, vinglas utan mönster. Glasmassan utgörs av s. k. Waldglas.

Produktionen vid Nyköpingshyttan är den äldsta kända svenska bruksglaset. Redan under vikingatiden smälts glas för pärlor, och under medeltiden finns en rad hyttor knutna till kloster och kyrkobyggen, men de har så vitt hittills är bekant bara tillverkat fönsterglas. Om den Anders Glasmakare som fanns i Stockholm på 1550-talet vet man nästan ingenting.

Senare forskning
Enligt Bergshammars Hembygdsförening låg hertig Karls glashytta inte vid Nyköpingshus utan vid gården Stora Glashyttan i Bergshammars socken utanför Nyköping.  De idag äldsta identifierade glasen tillverkades där av mäster Peter Keller cirka 1581–1593.

Källor
 Hertig Carls glas, Christer Järlgren, Sörmlandsbygden 1980

Referenser

Nyköping
Svenska glasbruk
Växthusgräshoppa

Växthusgräshoppa (Diestrammena asynamora) är en art i insektsordningen hopprätvingar som tillhör familjen grottvårtbitare. Tidigare var dess vetenskapliga namn Tachycines asynamorus, vilket ibland fortfarande används.

Kännetecken
Växthusgräshoppan är som andra grottvårtbitare vinglös och har en kroppsbyggnad som ger den ett något puckelryggigt utseende. De två främre benparen är förhållandevis tunna och ger ett ganska bräckligt intryck, medan bakbenen är kraftigare. Kroppslängden är 15 till 20 millimeter och antennerna har en längd på omkring 75 millimeter för hanar och runt 80 millimeter för honor. Färgteckningen är brunaktig i olika ljusare och mörkare nyanser.

Utbredning
Växthusgräshoppan härstammar ursprungligen från Kina, men har spridit sig till Europa och många andra delar av världen genom införda växter. I kallare trakter förekommer den dock företrädesvis i växthus, då den inte kan överleva vintern utomhus.

Levnadssätt
Växthusgräshoppan kan livnära sig på både vegetabilisk och animalisk föda. I växthus kan den ställa till med stor skada på unga plantor, skott och blad och den betraktas därför oftast som ett skadedjur. Som andra hopprätvingar har den ofullständig förvandling och genomgår utvecklingsstadierna ägg, nymf och imago.

Referenser
Denna artikel är baserad på en översättning från tyska Wikipedia 26 augusti 2009

Externa länkar

Bilder på växthusgräshoppa

Hopprätvingar
Trestenshult

Trestenshults glasbruk, eller Mäster Påvels hytta i Trestenshult, före detta glasbruk vid torpet Karlstorp, omkring fyra kilometer norr om Ryd, anlades i början av 1630-talet av Karl Karlsson Gyllenhielm på hans Trestenshult, som han 1615 erhållit i förläning. Gyllenhielm lär huvudsakligen ha vistats på sitt slott Karlberg och överlät skötseln av sina småländska gods till förvaltaren Dietrich Wins. 

I december 1627 skickar Wins ett brev till Gyllenhielm, där han berättar att han med mäster Påvel rekognoscerat efter bästa platsen för att anlägga en glashytta, och funnit Trestenhult vara bästa platsen. I mars 1630 finns ett nytt brev, där hans nya fogde Johan Michelsson uppmanas, att sända till Gyllenhielm på Karlberg några järngrytor från järnbruket i Huseby och några "Conserve glatzer" från glasbruket. I januari 1630 sägs, att glasmästaren varit utrest till Tyskland för att skaffa instrument till järnbruket – men driften kan då mycket väl redan ha varit igång.  

I april 1631 utfärdades ett pass av Gyllenhielm "till en Paul Gaukunkel, vilke i hans tjänst hade å Småländska Friherrskapet ställt en Glashytta, der allehanda dryckesglas och fenster förfärdigades...". Glasmästaren hade då för avsikt att resa till Ryssland, för att anlägga en glashytta åt tsaren. Mäster Påvel återkom dock snart till Sverige och fortsatte som glasmästare i Gyllenhielms tjänst. Då valde Gyllenhielm istället, att anlägga en ny glashytta vid Midingsbåte.

Trots den korta tid som glasbruket var i drift har arkeologiska undersökningar, dels 1932 under ledning av Heribert Seitz, dels utgrävningar 1974–1975 på initiativ av Kronobergs länsmuseum, visat att produktionen vid glasbruket var riklig. Förutom stora mängder fönsterglas tillverkades även passglas, bägare, kannor, apoteksflaskor och burkar. All produktion var av typen Waldglas.

Källor
De äldsta småländska glashyttorna, Lars-Olof Larsson - Kronobergsboken 1973

Företag i Tingsryds kommun
Tingsryds kommuns historia
Ej längre existerande svenska glasbruk
Åke Skiöld

Åke Georg Roland Skiöld, född 4 september 1917 i Halmstad, död 26 februari 1993 i Köpingsvik på Öland,  var en svensk tecknare, illustratör och serieskapare.

Biografi
Skiöld studerade vid Tekniska skolan i Stockholm 1932–1934 och vid konsthantverksskolan i Köpenhamn 1936–1937. Efter studierna arbetade han som tidningstecknare och fick en erfarenhet av serieteckning redan från Musse Pigg-tidningen på 1930-talet, då han var en på Ateljé Dekoratör i Stockholm som tecknade serien på licens. Han blev fast anställd vid Expressen 1944 och gjorde sedan 1945 ett flertal reportageresor i Europa Afrika och Asien för tidningens räkning, men hans huvudsakliga arbetsuppgift var sportteckningar och som "cartoonist". Han gjorde sedan serien Kalle Knarr som publicerades i tidningen Året Runt på 50-talet, och bidrog även till serietidningen Fantomen. Han illustrerade de årligen utgivna Fotboll och Idrottsboken, samt både skrev och illustrerade böckerna "Fantastiska Öland" och "Fantastiska Småland". Han medverkade 1951 i utställningen Tecknare i dagspressen som visades på Welamsons konstgalleri. 

För den stora allmänheten blev han mest känd för sin korrespondensundervisning i teckning, som han författade och stod bakom. Den annonserades det flitigt om i svenska serietidningar och veckotidningar från 1950-talet fram till 1990-talet, med löftet "Alla kan lära sig teckna".

Familj
Åke Skiöld var son till målarmästaren Georg William Carlson och Valborg Ester Skiöld, och från 1939 gift med Anne-Marie Matilda Josephsson.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 208-209, Allhems Förlag, Malmö. 
SOF-Bulletinen Nr 1-2009

Noter

Externa länkar
 Åke Skiöld på Seriewikin

Födda 1917
Avlidna 1993
Svenska illustratörer
Män
Svenska serieskapare
Konstnärer från Halmstad