kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eva Gabrielsson

Eva Katarina Gabrielsson, född den 17 november 1953 i Lövånger i Västerbotten, är en svensk arkitekt som mest är känd för att ha varit sambo med författaren och journalisten Stieg Larsson under 30 år, fram till hans död 2004. Eva Gabrielsson och Stieg Larsson träffades under de sena tonåren på ett möte för Förenade FNL-grupperna i Umeå. 

Gabrielsson har arbetat som arkitekt och CAD-projektör hos byggaren Ohlsson & Skarne, sekreterare för regeringens byggkostnadsdelegation, projektledare för hållbart byggande i Dalarna, samt arbetat med Bygga-bo-dialogen med manualer för miljöklassning av byggnader.

År 1997 erhöll Gabrielsson 20 000 kronor i stipendium från Stockholm-Gillets stiftelse för byggnadskultur för att ge ut en bok om arkitekten Per Olof Hallman, Stockholms första stadsplanedirektör och förra sekelskiftets stora stadsplanerare i Sverige. Gabrielsson har i sitt sommarprogram beskrivit hur hon efter att i flera år grävt i arkiv, läst gamla protokoll och dokumenterat hur livet är i Hallman-miljöer runt om i Stockholm var färdig med det mesta skrivarbetet vid tidpunkten för Stieg Larssons plötsliga död.

Eva Gabrielssons utgångspunkt är att Hallmans miljöer är miljöer där de flesta människor trivs än idag, efter 100 år. Gabrielsson hävdar att det inte är någon tillfällighet att Millennium-seriens "good guys" bor i områden planlagda av Hallman. Hon beskriver det som att Stieg Larsson inte hade tid att göra Stockholmsresearch, och istället fick använda sig av hennes manus.

Arvet efter Stieg Larsson
Eva Gabrielsson lär ha en del av manuskriptet till en fjärde Millennium-bok (Skavlan 21/1 2011). Hon har även skrivit en bok om sitt liv med Stieg Larsson som heter Millennium, Stieg och jag. Efter Larssons död har hon varit involverad i en infekterad och omskriven arvstvist med hans far och bror.

Källor 
 http://www.svd.se/kulturnoje/nyheter/en-egen-historia_5867055.svd
 https://web.archive.org/web/20110129155750/http://www.expressen.se/nyheter/1.2306091/familjens-hamnd-pa-stiegs-sambo

Noter 

Svenska arkitekter under 2000-talet
Svenska författare under 2000-talet
Sommarvärdar 2010
Personer från Lövångers socken
Födda 1953
Levande personer
Kvinnor
Marquette (bilmärke)

Marquette var ett amerikanskt bilmärke som tillverkades av General Motors i Flint i Michigan mellan 1929 och 1931.

Historia
Under det glada 1920-talet tycktes den ekonomiska utvecklingen vara utan gräns. General Motors chef Alfred P. Sloan ville ha ett bilmärke för varje tänkbar kund och gav därför koncernens bilmärken uppdraget att ta fram systermärken som skulle täcka hela marknaden. Oakland lanserade Pontiac 1926 och Cadillac presenterade LaSalle året därpå. 1929 kom Oldsmobiles Viking och Buicks Marquette.

Marquette var enklare och billigare än samtida Buick-modeller, med en sexcylindrig sidventilmotor från Pontiac. Dessvärre sammanföll introduktionen med börskraschen och den påföljande depressionen. Försäljningen blev en besvikelse och 1931 lade GM ned märket, tillsammans med Oakland och Viking.

Källor
Stora billexikonet, red. G N Georgano, svensk övers. Björn-Eric Lindh 1982.

Noter

Externa länkar

Ej längre existerande amerikanska biltillverkare
Bildanden 1929
Upplösningar 1931
Fordonsmärken tillhörande General Motors
Oakland (bilmärke)

Oakland var en amerikansk biltillverkare som byggde bilar i Pontiac, Michigan mellan 1907 och 1931.

Oakland köptes upp av General Motors 1909.

Historia
Den första Oakland-bilen byggdes av Alanson P Brush, som även varit med och byggt de första Cadillac-bilarna. Den hade tvåcylindrig motor och planetväxellåda. 1909 fick bilarna fyrcylindrig motor och normal växellåda med skjutdrev. Samma år köptes företaget upp av William C. Durants nybildade General Motors. 1913 tillkom en sexcylindrig modell och två år senare även en V8-motor. Mellan 1919 och 1923 såldes bara en sexcylindrig modell med toppventiler. Den ersattes av en sexa med sidventiler. 1926 introducerades det billigare systermärket Pontiac, som snart sålde betydligt bättre än Oakland. 1930 gick Oakland tillbaka till V8-motor, men försäljningen sjönk obevekligt till följd av den stora depressionen och året därpå lade GM ned märket till förmån för det mer framgångsrika Pontiac.

Källor
Stora billexikonet, red. G N Georgano, svensk övers. Björn-Eric Lindh 1982.

Noter

Externa länkar

Ej längre existerande amerikanska biltillverkare
Ej längre existerande amerikanska fordonstillverkare
Företag bildade 1907
Företag upplösta 1931
Fordonsmärken tillhörande General Motors
Viking (bilmärke)

Viking var ett amerikanskt bilmärke som tillverkades av General Motors i Lansing i Michigan mellan 1929 och 1931.

Historia
Under det glada 1920-talet tycktes den ekonomiska utvecklingen vara utan gräns. General Motors chef Alfred P. Sloan ville ha ett bilmärke för varje tänkbar kund och gav därför koncernens bilmärken uppdraget att ta fram systermärken som skulle täcka hela marknaden. Oakland lanserade Pontiac 1926 och Cadillac presenterade LaSalle året därpå. 1929 kom Oldsmobiles Viking och Buicks Marquette.

Till skillnad från övriga systermärken var Viking dyrare och mer påkostad än samtida Oldsmobile-modeller och påminde om en mindre LaSalle, ända in på V8-motorn.  Dessvärre sammanföll introduktionen med börskraschen och den påföljande depressionen. Försäljningen blev en besvikelse och 1931 lade GM ned märket, tillsammans med Oakland och Marquette.

Källor
Stora billexikonet, red. G N Georgano, svensk övers. Björn-Eric Lindh 1982.

Noter

Ej längre existerande amerikanska biltillverkare
Bildanden 1929
Upplösningar 1931
Fordonsmärken tillhörande General Motors
Peter Björkman

Peter Björkman, född 1967, är en svensk bibliotekarie, kulturjournalist och poet. Han var år 2000–2016 svensk redaktör för den finlandssvenska kulturtidskriften Horisont; mellan 2007 och 2012 var han chefredaktör för tidskriften. 2009 grundade Björkman tidskriften Populär Poesi tillsammans med Peter Nyberg. Sedan 2016 är han chefredaktör för den Helsingforsbaserade livsåskådningstidskriften Ad Lucem. Länge drev Björkman förlaget The Flowers of Bellis are Still Alive som under 1990-talet gav ut ett stort antal både enkla och mer påkostade poesihäften samt tidskriften Lyrik för alla. Han ingår tillsammans med Jens Sandberg i den pseudonyma författarduon Svea Lofthouse och Angel Park, som bland annat givit ut diktböckerna Att avnjuta dagsträden (Blommor, 2005) och Kartor över morgondagens drömmar (Fri Press, 2021). Han har också som solopoet gett ut diktsamlingen Brevlådorna i Enhammar (Björkmans förlag, 2020).

Referenser

Män
Födda 1967
Levande personer
Svenska kulturjournalister
John Kemp Starley

John Kemp Starley, född 1854 i Walthamstow, Essex, död 29 oktober 1901, var en brittisk industriman och uppfinnare; brorson till James Starley.

Starley blev, i likhet med sin farbror, berömd inom cykelindustrin, särskilt genom uppfinningen av den så kallade "säkerhetscykeln" (1885).

Källor

Brittiska uppfinnare
Personer inom Storbritanniens näringsliv
Grundare av bilindustri
Födda 1854
Avlidna 1901
Män
Personer från Essex
Skyview

Skyview, i marknadsföringssyfte skrivet SkyView, är en cirka 100 meter lång gondolbana och åkattraktion som löper längs västra utsidan av taket på Avicii Arena i Stockholm.

Attraktion 
Banan består av två helinglasade klotformade kabiner som på varsin bana åker upp till toppen av Avicii Arena. Ingången till anläggningen är från Arenatorget. Uppifrån toppen av Avicii Arena, vid gondolens slut, har man utsikt över bland annat Hammarby sjöstad, Hovet, Tele2 Arena och långt ut över Stockholm vid bra väderförhållanden. Innan man går ombord på Skyview får man ta del av en informationsfilm om bland annat hur Globen och Skyview byggdes.

Historia 
Projektet började år 2004 som en "galen idé" av Stockholm Globe Arenas dåvarande vd Ulf Larsson, för att locka fler besökare till Globen. Madeleine Sjöstedt (FP) från kultur- och idrottsborgarrådet uttalade i ABC i november 2009: "Det kommer att vara en fantastisk utsikt över en av världens vackraste städer, det tycker ju alla som kommer till Stockholm [...] Och nu kan vi erbjuda alla att verkligen få se hur fint det är, så jag har enorma förväntningar".

Hösten 2007 meddelades bygglov för banan och efter omfattande förstärkningsarbeten av Globens takkonstruktion, med cirka 42 ton stål, inleddes monteringen av ytterligare 70 ton räls på arenans utsida i november 2009. För montaget svarade företaget Liftbyggarna från Östersund, som med hjälp av bland annat bergsklättrare utförde såväl invändiga som utvändiga arbeten, även de runda gondolerna kommer från företaget i Östersund.  

Den 5 februari 2010 avslutades montaget och byggarbetet med gondolbanan. Varje kabin har en diameter av cirka 4,5 meter, kan ta upp till 16 personer per resa och väger med maxlast cirka 7 ton. En nivåreglering ser till att gondolen alltid hålls i våg. Färden går upp till Globens topp – 130 meter över havet. En resa tur och retur tar cirka 20 minuter. Enligt Harry Sjöström, vd för Liftbyggarna, finns det ingen liknande anläggning någonstans i hela världen. För gestaltningen av Skyview svarade Berg Arkitektkontor, som även ritade själva Globen i mitten på 1980-talet. Kostnaden för projektet landade på cirka 30 miljoner kronor.

Panoramabild

Gondolstopp
Den 12 juni 2010 fastnade en av Skyviews gondoler på 45 meters höjd under nerfärden. De 15 personer som fanns i kabinen fick vänta uppemot två timmar innan de kunde evakueras av Stockholms brandförsvar. Eftersom ingen räddningsstege når upp till 45 meters höjd hämtades personerna via en ramp över till den fungerande gondolen som hade körts upp till jämnhöjd med den fastnade gondolen. Orsaken till stoppet var ett elektriskt fel.

Den 13 mars 2011 vid lunchtid fastnade en av de båda gondolerna igen, den gången på 30 meters höjd. Ombord fanns fem personer som kunde hämtas av räddningstjänsten via en för ändamålet specialtillverkad ramp över till den andra gondolen.

Den 23 februari 2014 vid lunchtid fastnade återigen en av gondolerna.

Bilder

Källor

 Broschyr utgiven av “SkyView” i februari 2010

Externa länkar

 Officiell webbplats
 Om byggandet av Skyview

Johanneshov
Byggnader och anläggningar i Söderort
Vertikal transport
Åkattraktioner
Christian Horrebow

Christian Horrebow, född den 15 april 1718 i Köpenhamn, Danmark, död den 19 september 1776 i Köpenhamn, var en dansk astronom och professor vid universitetet i Köpenhamn. Han är känd för upptäckten av solfläckarnas periodicitet.

Biografi
Horrebow, som  var son till professor Peder Nielsen Horrebow, blev student 1732 och tog magisterexamen 1738. Han utnämndes 1743 till professor och övertog 1753 helt faderns ämbete som professor och direktör for Observatoriet vid Köpenhamns universitet. Horrebows vetenskapliga verksamhet inskränkte sig till en del till de då vanliga disputationerna på universitetet över ämnen, som han ärvt från fadern, men gjorde också självständiga arbeten. Han anses således ha varit den förste som antog, att solfläckarna är periodiskt förekommande. År 1776 gjorde han en notis om detta och vid en senare genomgång av observatoriets gamla dagböcker har det visat sig att Horrebow fortsatte dessa undersökningar under åtskilliga år.

En annan sak, som Horrebow till en del ägnade sig åt, var undersökningar av formler för korrekt bestämning av tiden för påsken. Under hans ämbetstid inträffade två Venuspassager 1761 och 1769. Den första av dessa observerades av Horrebow i Köpenhamn och av dåvarande observatören Thomas Bugge i Trondhjem. På grund av tidsbestämningens osäkerhet nämndes inget resultat av deras observationer. Den nästa Venuspassagen gav inget bättre resultat. I Köpenhamn medgav omständigheterna ingen observation och i Norge visste man inget om vad som uträttats av Horrebows broder Peder och Ole Nicolai Bützow.

Horrebow, som 1761 fick hederstitlarna justitsråd 1761 och etatsråd 1769, dog 1776. Han hade den 25 oktober 1754 ingått äktenskap med Anna Barbara Langhorn, dotter till överstelöjtnant Magnus Langhorn. I äktenskapet föddes sönerna Magnus och Otto Horrebow.

Referenser

Externa länkar

 Holger Ehrencron-Müller, Forfatterlexikon omfattende Danmark, Norge og Island indtil 1814
 Adskillige kilder til Horrebows virke findes på rundetaarn.dk
 Danmarks ukendte astronom blev først anerkendt efter 242 år: Hvem var han? - Videnskab.dk 

Män
Födda 1718
Avlidna 1776
Personer från Köpenhamn
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Personer i Danmark under 1700-talet
Danska astronomer
Danska professorer
Professorer i astronomi
Ugglan
Jenny Erpenbeck

Jenny Erpenbeck, född 12 mars 1967 i Östberlin i Tyskland, är en tysk författare, regissör och dramatiker.

Biografi
Erpenbecks föräldrar var fysiker och filosof respektive översättare. Hon är utbildad bokbindare och har även studerat teatervetenskap och teaterregi.

Hon bokdebuterade 1999 med Geschichte vom alten Kind (på svenska som Historien om det gamla barnet). Romanen har betraktats som en liknelse över det slutna östtyska samhället.

Bibliografi
1999 – Geschichte vom alten Kind
På svenska 2001: Historien om det gamla barnet, översättning Ulrika Wallenström (Bonnier)
2000 – Katzen haben sieben Leben (pjäs)
2001 – Tand (noveller)
På svenska 2003: Smäck, översättning Ulrika Wallenström (Bonnier)
2003 – Leibesübungen für eine Sünderin (pjäs)
2004 – Wörterbuch
På svenska 2006: Ordbok, översättning Ulrika Wallenström (Bonnier)
2008 – Heimsuchung
På svenska 2010: Hemsökelse, översättning Ulrika Wallenström (Bonnier)
2009 – Dinge,die verschwinden
2012 – Aller Tage Abend
På svenska 2016: Natt för gott, översättning Ulrika Wallenström (Bonnier)
2015 – Gehen, ging, gegangen
På svenska 2017: Gå, gick, gått, översättning Ulrika Wallenström (Bonnier)
2018 – Kein Roman. Texte und Reden 1992 bis 2018
2021 – Kairos
På svenska 2022: Kairos, översättning Ulrika Wallenström (Bonnier)

Referenser

Externa länkar
Jenny Erpenbeck på Albert Bonniers Förlag

Födda 1967
Kvinnor
Tyska författare
Tyska teaterregissörer
Levande personer
Peder Horrebow (1679–1764)

Peder Horrebow, född den 14 maj 1679 i Lögstör på Jylland, död den 15 april 1764 i Köpenhamn, var en dansk astronom, far till Niels, Peder och Christian Horrebow, farfar till Magnus och Otto Horrebow.

Horrebow blev 1703 student vid Köpenhamns universitet och var Ole Rømers lärjunge och medhjälpare. Han var även privatlärare och tullinspektor, men blev professor i matematik och astronomi 1714, filosofie doktor 1719 och medicine doktor 1725 samt erhöll avsked från professuren 1753. 

Horrebow fortsatte Rømers iakttagelser rörande fixstjärnornas parallax och utgav samtliga dessa observationer i skriften Copernicus triumphans (1727, holländsk översättning av Lulofs 1741), genom titeln antydande, att därmed jordens rörelse vore bevisad. Med anledning därav uppstod en skriftväxling mellan den italienske astronomen Manfredi och Horrebow, varur emellertid framgick, att dessa observationer inte kunde tillmätas någon beviskraft. 

Bland Horrebows mera reella förtjänster om astronomin må nämnas en metod för bestämmande av en orts polhöjd, den så kallade Horrebow-Talcottska metoden, som i senare tid haft en utomordentlig betydelse, särskilt vid studiet av polhöjdernas variationer. Han uppfann också ett sätt att beräkna tiden för dagjämningarnas inträffande. 

Horrebow utgav en stor mängd arbeten, bland dem Prodromus geometriæ (1714) och Basis astronomiæ (1735). En samling av hans skrifter utgavs 1740-41 med titeln Opera mathematico-physica (del I-III).

Källor 

 

Danska professorer i astronomi
Danska professorer i matematik
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Astronomer under 1700-talet
Danska forskare under 1700-talet
Personer från Jylland
Födda 1679
Avlidna 1764
Män
Ugglan
Alumner från Köpenhamns universitet
Hans Abrahamsson (ishockeyback)

Hans Abrahamsson, född 2 juni 1969, är en svensk före detta ishockeyspelare.

Abrahamsson, som spelade back, inledde sin elitkarriär i Mora IK och värvades 1993 till elitserielaget HV 71. Där blev han svensk mästare 1995. År 1997 återvände Abrahamsson till Mora IK.

Noter

Svenska ishockeyspelare
Levande personer
Män
Födda 1969
Anders Cleve

Anders Zachris Cleve, född 25 juli 1937 i Helsingfors, Finland, död där 26 mars 1985, var en finlandssvensk författare. Han debuterade som lyriker med Dagen (1955).

Cleves verk ger ofta initierade miljöskildringar och vittnar om optimism, vitalitet och språklig självständighet hos författaren. 

Cleves mest kända verk är novellsamlingen Gatstenar (1959) där han skildrar arbetarliv i huvudstaden Helsingfors.

Andra kända verk är samtidstrilogin Vit eld (1962), Påskägget (1966) och Labyrint (1971).

Källor
 Bra Böckers lexikon, 1973

Noter

Externa länkar 

 Anders Cleves arkiv vid Svenska litteratursällskapet i Finland

 Anders Cleve i Litteraturbanken

Födda 1937
Män
Finlandssvenska författare
Avlidna 1985
Författare från Helsingfors
Finländska författare under 1900-talet
Finlandssvenska poeter
Mottagare av Tollanderska priset
Ballad of the Green Berets

"Ballad of the Green Berets", Balladen om de gröna baskrarna, är en sång som ursprungligen skrevs och sjöngs in av den amerikanske sångaren och tidigare militären Barry Sadler 1966. Sången blev mycket populär och översattes till flera språk: I Sverige sjöngs sången in av Anita Lindblom 1966 där den fick titeln Balladen om den blå baskern  och i Västtyskland av Heidi Brühl under titeln Hundert Mann und ein Befehl.

I USA låg sången på första plats på Billboardlistan under fem veckor 1966.

En version av sången användes som ledmotiv till krigsfilmen De gröna baskrarna (1968).

Listplaceringar

Referenser

Amerikanska sånger
Sånger 1966
Musiksinglar 1966
Singelettor i USA
Nakhon Phanom

Nakhon Phanom, (thai:  นครพนม) är en provins (changwat) i nordöstra Thailand. Provinsen hade 684 444 invånare, år 2000, på en areal av 5 512,7 km². Provinshuvudstaden är Nakhon Phanom town.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i 12 distrikt (amphoe). Distrikten är i sin tur indelade i 97 subdistrikt (tambon) och 1040 byar (muban). 

Thailands provinser
D. Russell Brown

Daniel Russell Brown, född 28 mars 1848, död 28 februari 1919, var en amerikansk politiker och guvernör i Rhode Island.

Tidigt liv
D. Russell Brown föddes i Bolton, Tolland County, Connecticut, USA. han var son till Arba Harrison Brown och Harriet M. (född Dart) Brown. Han gick i offentliga skolor och arbetade sig upp till chefssäljare i en affär i Hartford, sedan flyttade han till Providence, Rhode Island, där han blev delägare i en affär som sålde tillbehör till fabriker. Han gifte sig med Isabel Barrows den 14 oktober 1874, de hade tre barn.

Politisk karriär
Brown var elektor för Rhode Island i presidentvalet 1888. Han var ledamot av stadsfullmäktige i Providence i fyra år innan han kandiderade till guvernörsposten. Han vann sitt första guvernörsval genom att få en majoritet av folkets röster, nästa år valdes han om av Rhode Islands parlament, då ingen av kandidaterna hade fått egen majoritet, och vann folkflertalets röster igen i sitt tredje guvernörsval. Han var guvernör från 31 maj 1892 till 29 maj 1895. Under sin sista mandatperiod spelade han en avgörande roll för att ändra delstatens grundlag så att ett val kunde avgöras av en största andel röster i stället för en majoritet av alla röster. Han föreslogs som vicepresidentkandidat vid Republikanernas nationella konvent 1896 och hade stöd från New England, men blev inte kandidat.

Han var aktiv medlem av frimurarorden.

Han avled den 28 februari 1919 och begravdes på Swan Point Cemetery i Providence.

Se även
Lista över guvernörer i Rhode Island

Källor
 Sobel, Robert and John Raimo. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789-1978. Greenwood Press, 1988. 

Guvernörer i Rhode Island
Gravsatta på Swan Point Cemetery
Personer från Bolton, Connecticut
Födda 1848
Avlidna 1919
Män
Halmia BS

Halmia BS är en bowlingklubb i Halmstad bildad den 23 april 1954 av Sune Jacobsson och Egon Yden tillsammans med John Phil och är med det länets äldsta bowlingklubb. Klubben bildades av en del spelare som var för gamla för att hålla på med fotboll och när de fick reda på att det skulle byggas en sporthall med en bowlinghall beslutade de att sammankalla till ett möte.

Första året hade klubben 90 medlemmar, vilket dock har blivit mindre med åren.

Premiäråret bestod bara av träning och Halmia spelade inte sin första match den 2 december 1955 mot IFK Helsingborg, vilken Halmia också förlorade.

1958 bildade Halland en serie med Göteborg och Halmia fick spela i Division 2, där man som första Halmstadlag tog poäng i Götet och då mot serieledarna Göteborgs KK. Det dröjde hela 19 år innan Halmia lyckades ta sig upp från Division 2 för att spela i Division 1, där de spelade i två säsonger för att sedan avancera till Allsvenskan, där laget spelade i sex säsonger. 2014 spelar laget i division 1 Västra Götaland.

Bowlingklubbar i Sverige
Sportklubbar i Halmstad
Sportklubbar bildade 1954
Bombus fervidus

Bombus fervidus (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus) som lever i Nordamerika.

Beskrivning 
Bombus fervidus är en långtungad humla med ett svarthårigt huvud som har en del gråa hår kring antennernas bas hos drottning och arbetare, respektive i ansiktet hos hanarna. Främre delen av mellankroppen och de fyra första (fem hos hanarna) bakkroppssegmenten är gula, övriga är svarta, dock med en tunn gul rand vid kanten hos honorna. Längden varierar mellan 19 och 21 mm hos drottningarna, 10  16 mm hos arbetarna samt 11 till 20 mm hos hanarna.

Ekologi 
De övervintrande drottningarna kommer fram i början på april, arbetarna i början på maj, och hanarna i början på juli. I oktober upplöses kolonierna och alla djuren dör, utom de nya drottningarna som övervintrar i jorden. 

Bombus fervidus besöker ett stort antal blommor, bland annat tistlar, solrosor, blåbärssläktet, häggmisplar, karaganer, morötter, tryar, pärlhyacinter, narcisser, timotejer, äpple, viden, maskrosor och tulpaner. Arten förekommer oftast på öppna, gräsbevuxna områden som ängar, skogsgläntor och vägrenar, men är ingenstans vanlig. Boet byggs vanligtvis på markytan men kan även vara underjordiskt.

Humlan är aggressiv, och försvarar sig aktivt mot inkräktare. Det förekommer att snylthumlor och andra angripare som försöker tränga sig in dränks i honung av arbetarna och körs ut ur boet. De kan även förfölja en inkräktare och sticka den upprepade gånger med gadden.

Utbredning 
Insekten har en utbredning från Québec och British Columbia i Kanada i norr, till Kalifornien, New Mexico och Georgia i USA i söder. Västerut går den till Stilla havskusten och den kaliforniska öknen.

Bevarandestatus 
Humlan är klassificerad som sårbar ("VU") av IUCN, och populationen minskar. Främsta skälet är habitatförlust till följd av det moderna jordbruket. Avsiktlig förstörelse av bon ovan jord eftersom de utgör ett hinder för boskapsskötsel samt påverkan av bekämpningsmedel är andra orsaker.

Externa länkar 
  (Utbredningskarta)

Källor 

Humlor
Bombus
Elektronisk barnvakt

En elektronisk barnvakt/babyvakt eller babymonitor är ett elektroniskt övervakningssystem som möjliggör barnpassning från exempelvis ett annat rum i huset än det barnet befinner sig i. Den består av en mottagarenhet och en sändarenhet som övervakar antingen enbart ljud eller både ljud och rörelser (video). Det första så kallade "elektroniska barnvakten" togs i bruk 1937 och kallades "Radio Nurse". 

Modern utrustning för elektronisk babyövervakning använder sig ofta av digital teknik, är vanligen helt trådlös och påminner utseendemässigt ofta om walkie-talkier.

Särskilt före 2000-talet brukade även snabbtelefoner användas för ändamålet.

Se även 
Barnflickkamera

Referenser 

Barndom
Elektronik
Övervakning