kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Peuketien

Peuketien (latin: Peucetia) är en historisk region i södra delen av den apenninska halvön, det område som ligger mellan "sporren" och  "klacken" på den italienska stöveln. Området motsvarar stora delar av dagens administrativa provins Bari i regionen Apulien. Området Peuketien befolkades av, och har fått sitt namn ifrån, det iapygiska folket peuketer. Området kallas också Terra di Bari.

Peuketien
Beteckningen Peuketien användes framförallt innan romaniseringen av området. De tre största städerna var Butuntum, Canusium och Silvium medan dagens regionala huvudstad, Barium, hade föga betydelse. Senare under historien kom Peuketien och Daunien att gå under beteckningen Apulien medan den tredje iapygiska folkstammen, messapiernas område Messapien föll utanför den indelningen. Dock kom de båda att utgöra den tredje regionen i Augustus regionindelning.

Ager Barianus, Terra di Bari och provinsen Bari
Under medeltiden kallades området istället för ager Barianus, det vill säga området runt Bari. Namnbytet indikerar att staden Bari vuxit i betydelse. Det var lagmans-ort i såväl kungariket Sicilien som kungariket Neapel. I kungariket Bägge Sicilierna utgjorde området, nu under beteckningen Terra di Bari, en egen giustizierato. Senare döptes området om till provinsen Bari, även om beteckningen terra di Bari varumärkesskyddats av turistiska skäl.

Referenser

Italienska områden
John Cartwright

John Cartwrigt, född 17 september 1740 och död 23 september 1824, var en brittisk politiker och författare. Bror till uppfinnaren Edmund Cartwright.

Cartwright var ursprungligen sjöofficer men tog avsked på grund av sina sympatier med de nordamerikanska koloniernas frihetskamp. Han ägnade sig därefter åt politiskt författarskap och verkade i synnerhet för en parlamentsreform, och sympatiserade med de spanska och grekiska upproren och skrev broschyrer i dessa frågor. Cartwright framträdde aldrig som praktisk politiker, men genom sin agitation skapade han opinion och beredde vägen för parlamentsreformen i Storbritannien.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Brittiska politiker
Födda 1740
Avlidna 1824
Män
Svensk uppslagsbok
Jean-Marie Dedecker

Jean-Marie Louis Dedecker, född 13 juni 1952 i Nieuwpoort, Belgien, är en belgisk politiker.

Dedecker blev först känd som judotränare, och bidrog bland annat till att Belgien erövrade flera olympiska guld i sporten. 1999 och 2003 valdes Dedecker in som ledamot av Belgiens senat för det flamländska liberala partiet VLD. Efter att ha blivit utesluten ur VLD var han medlem av Ny-Flamländska Alliansen (N-VA) en kortare tid i slutet av 2006 innan han i januari 2007 lanserade sitt eget parti - Lijst Dedecker. Partiet deltog i parlamentsvalet i Belgien 2007 och fick fem platser i Representantkammaren och en plats i Senaten.

Källor

Noter

Externa länkar

Belgiska partiledare
Födda 1952
Levande personer
Män
Thomas Cartwright (diplomat)

Thomas Cartwright, född 1795, död 15 april 1850, var en brittisk diplomat.

Cartwright blev tidigt en av Lord Palmerstons främsta diplomatiska medhjälpare. 1838–1850 var han brittisk minister i Stockholm.

Källor

Noter

Källor
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Brittiska diplomater
Storbritanniens ambassadörer i Sverige
Födda 1795
Avlidna 1850
Män
Svensk uppslagsbok
Alumner från Christ Church, Oxford
Alexander De Croo

Alexander De Croo, född 3 november 1975 i Vilvoorde, är en belgisk politiker, och sedan 2009 partiledare för det liberala partiet Öppna VLD. Den 1 oktober 2020 efterträdde han Sophie Wilmès som Belgiens premiärminister.

Källor

Externa länkar

Belgiska liberaler
Belgiska partiledare
Belgiska politiker under 2000-talet
Personer från Vilvoorde
Födda 1975
Levande personer
Män
Marianne Thyssen

Marianne Thyssen, född 24 juli 1956 i Sint-Gillis-Waas i Östflandern, är en belgisk kristdemokratisk politiker. Sedan 1991 är hon ledamot av Europaparlamentet och 2008 blev hon partiledare för Kristdemokratisk och Flamländsk (CD&V).

Källor

Externa länkar 

Belgiska kristdemokrater
Belgiska partiledare
Ledamöter av Europaparlamentet från Belgien
Ledamöter av Europaparlamentet 1994–1999
Ledamöter av Europaparlamentet 1999–2004
Ledamöter av Europaparlamentet 2004–2009
Alumner från Katholieke Universiteit Leuven
Födda 1956
Levande personer
Kvinnor
EU-kommissionärer
Ofanto

Ofanto (latin: Aufidus) är Apuliens viktigaste flod och syditaliens näst viktigaste flod efter Volturno. Ofantos källor finns på Hirpiniens högplatå söder om Torella dei Lombardi i provinsen Avellino. Ofanto rinner genom Kampanien och Basilicata och sedan huvudsakligen i Apulien. Floden rinner ut i Adriatiska havet nära Margherita di Savoia. Nära mynningen formar floden ett delta. Flödet i floden är i mycket hög utsträckning beroende av årstiden.

Under romartiden passerade Via Traiana Ofanto nära Canosa di Puglia. En romersk bro är fortfarande bevarad.

Referenser

Vattendrag i Italien
Adriatiska havets avrinningsområde
Julius Victor Carus

Julius Victor Carus, född 25 juli 1823 i Leipzig, död där 10 mars 1903, var en tysk zoolog och anatom. Han var far till konst- och musikhistorikern Victor Alexander Carus.

Carus blev 1849 konservator i Oxford och 1853 extra ordinarie professor i jämförande anatomi och föreståndare för den zootomiska samlingen i Leipzig. Bland hans större skrifter kan nämnas Zur nähern Kenntniss des Generationswechsels (1849) och System der thierischen Morphologie (1853). Tillsammans med Carl Eduard Adolph Gerstäcker utgav han en på sin tid mycket anlitad uppslagsbok, Handbuch der Zoologie. 

Carus är mest känd för bibliografiska och historiska skrifter på zoologins område, Geschichte der Zoologie (1872, det första försöket att behandla zoologins historia), Bibliotheca zoologica (två band, 1861, tillsammans med Wilhelm Engelmann) och årliga förteckningar över den zoologiska litteraturen i den 1878 av honom grundade, mycket spridda tidskriften Zoologischer Anzeiger. Bland Carus övriga arbeten kan nämnas Prodromus faunæ mediterraneæ (två band, 1885–1893). Han översatte även Charles Darwins arbeten till tyska språket.

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Noter

Tyska zoologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Zoologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Leipzig
Födda 1823
Avlidna 1903
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Elio Di Rupo

Elio Di Rupo, född 18 juli 1951 i Morlanwelz, är en belgisk politiker som var partiledare för det franskspråkiga Socialistiska partiet (PS) från 1999 till 2011. Han var Belgiens premiärminister från den 6 december 2011 fram till den 11 oktober 2014.

Di Rupos föräldrar emigrerade från San Valentino in Abruzzo Citeriore, en by i Abruzzo, Italien, för att söka jobb i Belgien. Han studerade kemi vid Université de Mons-Hainaut (UMH), där han även doktorerade.

Hans politiska karriär inleddes 1982 i kommunalpolitiken i Mons, där han 2000 blev borgmästare. Under åren 1999–2000 och 2005–2007 var han ministerpresident för Valloniens regionregering. Efter en långvarig regeringskris tillträdde Di Rupo som Belgiens premiärminister den 6 december 2011 och ledde en koalitionsregering. Han var Europeiska unionens första öppet homosexuella regeringschef. Vid sitt tillträde fick han kritik från flamländska politiker för att han var mycket dålig på att prata nederländska, som är modersmål för drygt halva befolkningen i Belgien.

Källor

Noter

Externa länkar 

Belgiska socialister
Belgiska partiledare
Belgiens regeringschefer
Belgiska kemister
Födda 1951
Levande personer
Män
Storkorset av Leopold II:s orden
Europeiska socialdemokratiska regeringschefer
Tomás José González-Carvajal

Tomás José González-Carvajal, född 1753 och död 1834, var en spansk politiker och författare.

González-Carvajal gjorde sin känd huvudsakligen genom översättningar av bibelns poetiska skrifter och genom sin omvårdnad om spanska språket, främst i Carta al editor del Correo de Sevilla (1804).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Spanska politiker under 1700-talet
Födda 1753
Avlidna 1834
Män
Spanska politiker under 1800-talet
Bevakningslotta

En bevakningslotta är en kvinnlig soldat som är medlem i Lottakåren och har gått en 3 månader lång militärutbildning i bevakningstjänst. Hennes uppgift är att försvara militära skyddsobjekt och att strida inom Sveriges gränser i samband med ett eventuellt krig. Utbildningen genomfördes fram till dess att värnplikten lades vilande.

Krav 
För att bli bevakningslotta krävs mönstring vid Pliktverket. Kvinnan blir under två dagar intervjuad, undersökt av läkare och psykolog, gör ett styrketest, samt ett IQ-test. Under natten sover hon på logementet. Kvinnan ska vara medlem i Lottakåren, ha fyllt 18 år och vara vid god fysisk och psykisk hälsa, och ha god syn och hörsel.

Utbildningen och dess utmaningar 
Utbildningen är frivillig och gratis. Dagpenning utgår. I utbildningen som sker vid regemente ingår bland annat skyddsvaktutbildning, skydd mot kärnvapen, biologiska vapen och kemiska vapen, hantering av krigsfångar, vapenhantering så som AK4, handgranat och pansarskott, fysisk träning, förläggning, sjukvård och viss teori. Soldatprov utförs. Utbildningen anses vara en merit för de kvinnor som vill ansöka om att få göra FN-tjänst efter avslutad utbildning.

Bevakningslottan utsätts under utbildningen för hunger, köld, värme, sömnbrist, samt fysiska och psykiska påfrestningar. Under vissa delar av utbildningen finns det mycket begränsade möjligheter - eller inga alls - att tvätta, duscha och vila, eftersom vissa övningsmoment pågår under flera dygn. När gruppen befinner sig inne på regementet sover de på logement, under längre övningar utomhus sover de i tält eller under bar himmel.

Utrustning 
Som bevakningslotta måste man kunna gå längre sträckor med tung utrustning, och ibland även kunna springa med den kortare sträckor. Terrängen är ofta kuperad eller full av buskar och snår. Till den normala utrustningen hör: uniform, kängor, stridssele, hjälm, första förband, AK4:a, ammunition, vattenflaska, ryggsäck, ombyteskläder, vantar, sovsäck, liggunderlag, papper och penna, torrmat och snuskburk med tillhörande bestick. Hon vårdar och bär allt själv. Därutöver fördelas kartor, vattendunkar, tält med maskeringsmateriell och större vapen så som pansarskott jämnt mellan soldaterna inom gruppen.

Hemvärnsplacering 
Efter avslutad utbildning skriver bevakningslottan avtal med hemvärnet, och placeras inom ett hemvärnsförband, där hon vidareutvecklar sina kunskaper under övningarna. Det finns också möjlighet att medverka i internationella övningar.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Militära befattningar
Caroline Gennez

Caroline Gennez, född 21 augusti 1975 i Sint-Truiden, är en belgisk politiker och sedan 2007 partiledare för  Socialistische Partij Anders (sp.a). Från 2003 var hon vice partiledare för partiet, och maj-oktober 2005 tillförordnad partiledare.

Källor

Belgiska socialister
Belgiska partiledare
Födda 1975
Levande personer
Kvinnor
Alumner från Katholieke Universiteit Leuven
Skogsblomflugor

Skogsblomflugor (Dasysyrphus) är ett släkte i familjen blomflugor med ett gul- och svartrandigt, getinglikt utseende.

Kännetecken
Skogsblomflugor är små till medelstora blomflugor med en längd på oftast mellan 7 och 11 millimeter, men i norra Norrland kan mörka dvärgformer förekomma. De har en svart grundfärg med tre gula parfläckar eller band på bakkroppen vilket gör dem getinglika (se mimikry).  Bakkroppens undersida är gul, ibland med svarta fläckar. Ansiktet är gult och oftast med svart mittstrimma. Ögonen har ljus behåring. Ryggskölden är svartglänsande, ibland med grå strimmor. Vingarna är klara med tydligt brunt eller svart vingmärke. Flera andra släkten i underfamiljen Syrphinae är snarlika.

Levnadssätt
Skogsblomflugor påträffas i öppna marker med närhet till skog. Larverna lever oftast på trädlevande bladlöss, ofta på barrträd. De kan i vissa fall också leva på växtstekellarver och fjärilslarver. De fullvuxna flugorna besöker många olika blommor.

Utbredning
Släktet har cirka 40 arter, varav 25 har palearktisk utbredning och 10 har påträffats i Norden.

Systematik
Larverna påminner mycket om larverna i släktet Didea vilket tyder på ett nära släktskap.

Arter i Norden

Etymologi
Dasysyrphus betyder hårig blomfluga, efter det grekiska ordet dasys som betyder hårig. Syrphus är ett släkte blomflugor, men kan också betyda blomflugor i allmänhet. Hårig syftar på att släktet har håriga ögon.

Källor

Externa länkar
  

Blomflugor
Fysiskt, mentalt och socialt välbefinnande

Hälsobegreppet FMS, utgår från FN-organet WHO:s definition av hälsa: ”Hälsa är ett tillstånd av fullständigt fysiskt, psykiskt och socialt välbefinnande snarare än avsaknad av sjukdomar eller funktionshinder.” På svenska står begreppet FMS för fysiskt, mentalt och socialt välbefinnande och kan förkortas FMS. Det finns idag i Sverige en metodik grundad på WHO:s definition av hälsa som avser att främja den fysiska, mentala och sociala utvecklingen hos svenska skolelever samt anställda inom skola och kommun. Denna metod marknadsförs under namnet Svenska Institutet FMS.

Referenser

Externa länkar
Svenska institutet FMS
"Utbildning i Idrott och hälsa: elevers hälsa genom hälsoprofilering i skolan" vid Luleå tekniska universitet.

Hälsa
Makarapa

Makarapa är en modifierad och målad skyddshjälm av plast som började bäras av fotbollssupportrar i Sydafrika. Ur hjälmarna klipps mönster, andra plastfigurer limmas eller smälts fast på hjälmen och den målas för att hylla supporterns fotbollslag. Tillsammans med makarapan bär supportrarna ofta även stora färggranna solglasögon och sköldar med lagets namn. Upphovsmannen till makarapan som en del av supporterkulturen är Alfred "Lux" Baloyi och han är ägare till varumärket Original Baloyi Makarapa. Det började med att han bar hjälm när han såg fotbollsmatcher för att skydda sig från de föremål som kastades av åskådarna och han började snart att smycka sin hjälm. Sedan dess finns det många makarapamakare i Sydafrika som designar och säljer makarapas till idrottssupportrar. I samband med världsmästerskapet i fotboll 2010 i Sydafrika började det tillverkas makarapor till den internationella publiken. I september 2009 fick FIFAs ordförande Sepp Blatter en makarapa i gåva.

Se även
Vuvuzela

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Makarapans och upphovsmannens historia

Fotboll i Sydafrika
Supporterkultur
Odetta Sings Dylan

Odetta Sings Dylan är ett album från 1965 av den amerikanska folksångerskan Odetta. Det består helt av covers på sånger av Bob Dylan. Utöver välkända Dylan-kompositioner finns också några mer obskyra låtval, såsom "Baby, I'm in the Mood for You".

Albumet återutgavs på cd den 3 augusti 2000 med bonuslåtarna "Blowin' in the Wind" (som ursprungligen fanns med på Odetta Sings Folk Songs, 1963) och "Paths of Victory" (Odetta Sings of Many Things, 1964).

Låtlista
Alla sånger skrivna av Bob Dylan.

 "Baby, I'm in the Mood for You" – 2:50 
 "Long Ago, Far Away" – 2:50 
 "Don't Think Twice, It's All Right" – 5:42 
 "Tomorrow is a Long Time" – 6:20 
 "Masters of War" – 6:18 
 "Walkin' Down the Line" – 4:01 
 "The Times They Are a-Changin'" – 4:39 
 "With God on Our Side" – 5:13 
 "Long Time Gone" – 3:44 
 "Mr. Tambourine Man" – 10:44 
 "Blowin' in the Wind" – 4:11 (bonusspår på cd-utgåva)
 "Paths of Victory" – 2:24 (bonusspår på cd-utgåva)

Medverkande
Odetta – Sång, Gitarr
Bruce Langhorne – Gitarr, tamburin
Peter Childs – Gitarr
Les Grinage – bas

Referenser

Noter 

Album av Odetta Holmes
Album utgivna på RCA Records
Musikalbum 1965
Tributalbum till Bob Dylan
Joëlle Milquet

Joëlle F.G.M. Milquet, född 17 februari 1961 i Charleroi, är en belgisk politiker och sedan 1999 partiledare för Centre démocrate humaniste (före 2002 Kristliga-sociala partiet, PSC).

Externa länkar

Belgiska kristdemokrater
Belgiska partiledare
Födda 1961
Levande personer
Kvinnor
Gustaf Möllenborg

Gustaf Möllenborg, född 18 april 1796 i Dädesjö socken, Småland och död 13 april 1851 i Stockholm, var en svensk silversmed.

Möllenborg föddes som oäkta son till pigan Kerstin Jonasdotter. Fadern sägs i kyrkboken vilja vara okänd. Han kallades Gustaf Johansson. Vid 13 års ålder blev han lärgosse hos guldsmeden Jacob Flygare i Växjö. 1814 lämnade han den ganska obetydliga verkstaden i Växjö och sökte sig till guldsmeden Bengt Wahlquist i Jönköping. Här blev han gesäll 1817. 

1819 begav han sig till Stockholm, där han tog tjänst hos guldsmeden Gustaf Folcker på Drottninggatan 30. I januari 1823 betalade han äskepenning hos guldsmedsämbetet, och fick sin ritning på mästerprovet, en kaffekanna i silver godkänd. 14 mars 1823 blev han godkänd som guldsmedsmästare. Han öppnade strax efter sin verkstad på Drottninggatan 14. 

Till att börja med hade han endast två gesäller anställda. Möllenborgs verkstad växte dock snabbt. 1832 hade han 8 gesäller och 3 lärpojkar, 1843 hade han inte mindre än 32 gesäller och 9 lärpojkar anställda, och var vid den tiden den mest produktive guld- och silversmeden i Sverige. Verkstaden på Drottninggatan blev snabbt för liten, och han inskaffade även ett silverlager på Karduansmakargatan 9 och ett på Rörstrandgatan 6-8.

Även verkstaden blev för liten, och på 1840-talet lät Möllenborg uppföra nya fabrikslokaler på Drottninggatan 12. Han började dock bli till åren, och 1850 överlätt han firman på sin gesäll, Louis Constant Féron.

1927, då verkstaden upphörde, överlämnades dess inventarier till Nordiska museet, och utgör idag grunden för inventariet i Skansens guldsmedja. Möllenborg finns representerad vid Nationalmuseum och  Hallwylska museet i Stockholm.

Källor
 Lexikonett Amanda 
 Den Möllenborgska verkstaden på Skansen, Bengt Bengtsson, Fataburen 1941
 Svenskt Silversmide, Andrén, Hellner, Hernmarck & Holmquist, Stockholm 2000.

Noter

Svenska silversmeder
Personer från Dädesjö socken
Födda 1796
Avlidna 1851
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska konsthantverkare under 1800-talet
National Basketball Association 1983/1984

National Basketball Association 1983/1984 var den 38:e säsongen av den amerikanska proffsligan i basket. Säsongen inleddes den 30 oktober 1983 och avslutades den 18 april 1984 efter 943 seriematcher, vilket gjorde att samtliga 23 lagen spelade 82 matcher var.

Tisdagen den 12 juni 1984 vann Boston Celtics sin femtonde NBA-titel efter att ha besegrat Los Angeles Lakers med 4-3 i matcher i en finalserie i bäst av 7 matcher.

All Star-matchen spelades den 29 januari 1984 i McNichols Sports Arena i Denver, Colorado. Eastern Conference vann matchen över Western Conference med 154-145 efter förlängning.

San Diego Clippers spelade sin sista säsong i San Diego, Kalifornien och flyttade sen till Los Angeles, Kalifornien och blev Los Angeles Clippers.

Kareem Abdul-Jabbar passerade den här säsongen Wilt Chamberlain som den spelare som gjort flest poäng i NBA.

Matchen mellan Denver Nuggets och Detroit Pistons den 13 december 1983 är den poängrikaste i NBA-historien när Detroit vann med 186–184 efter tre förlängningar.

Grundserien 
Not: Pos = Position i konferensen, V = Vinster, F = Förluster, PCT = Vinstprocent

Lag i GRÖN färg till en slutspelserie.
Lag i RÖD färg har spelat klart för säsongen.

Eastern Conference

Atlantic Division

Central Division 

Western Conference

Midwest Division

Pacific Division

Slutspelet
Åtta lag från den östra och den västra konferensen gick till slutspelet. Där möttes första och åttonde seedade lagen varandra, andra och sjunde lagen mötte varandra och så vidare i åttondelsfinaler (konferenskvartsfinaler). Vinnarna gick vidare där de möttes i kvartsfinalserier (konferenssemifinaler) innan det spelades semifinalserier (konferensfinaler). Åttondelsfinalserierna avgjordes i bäst av 5 matcher medan alla övriga slutspelsserier avgjordes i bäst av 7 matcher.

NBA-final 
Boston Celtics mot Los Angeles Lakers

Boston Celtics vann finalserien med 4-3 i matcher

Källor 

NBA 1983/1984 på basketball-reference.com
Samtliga resultat under säsongen 1983/1984 på basketball-reference.com
NBA:s All-Star match 1984 på basketball-reference.com
NBA history 1983/1984 på nba.com (Engelska)

1983 i USA
1984 i USA
Basketsäsongen 1983/1984
1983/1984
José da Silva Carvalho

José da Silva Carvalho, född 19 december 1782 och död 5 september 1856, var en portugisisk politiker.

Carvalho deltog i revolutionen 1820, och lämnade landet 1823. Sedan dom Miguel bemäktigat sig kronan, samarbetade han med Pedro I och var en av dennes främsta medhjälpare i upprättandet av Marias tron. 1832-35 var han finansminister, och arbetade med framgång på finansernas förbättrande, men måste sedan han varit inblandad i en komplott 1836 åter gå i landsflykt. Efter kuppen 1842 var han fram till sin död medlem av statsrådet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Portugisiska politiker
Portugals finansministrar
Födda 1782
Avlidna 1856
Män
Kutina

Kutina är en stad i Kroatien. Staden har 14 814 invånare (2001) och ligger i Sisak-Moslavinas län i centrala Kroatien. Staden är den största orten i regionen Moslavina.

Historia
Den 10 november 1256 nämns staden för första gången i ett skrivet dokument utfärdat av den kroatisk-ungerske kungen Béla IV. 1789 öppnade stadens första folkskola och den 3 mars 1837 utsåg kejsaren Ferdinand I Kutina till köpstad med speciella handelsprivilegier.

Arkitektur
Kyrkan Vår fru av snön (Crkva svete Marije Snježne) uppfördes i slutet av 1700-talet och bär stildrag från senbarocken. Den har en täckt portik och invändigt är den utsmyckad med stuck och trompe l'œil-målningar av Josip Görner. I Erdödyborgen som uppfördes av adelsfamiljen Erdödy under 1700-talet finns Moslavinamuseet. I museet finns historiska dokument, föremål och folkdräkter som speglar stadens och regionens historia.

Kommunikationer 
Vid Kutina finns anslutningsväg till motorvägen A3 som i nordvästlig riktning leder Ivanić-Grad och huvudstaden Zagreb och i sydligvästlig riktning mot Slavonski Brod och den serbiska gränsen.

Se även
Dubravka Ugrešić - en författare från Kutina.

Externa länkar
Kutinas turistbyrå (kroatiska, engelska, tyska och italienska)
Moslavinamuseet i Kutina (kroatiska och engelska)

Referenser 

Orter i Sisak-Moslavinas län
Kediat Idjil

Kediat Idjil är ett berg i regionen Tiris Zemmour i det nordvästafrikanska landet Mauretanien, med staden Zouérat på sin östra sida och F'Dérik på den västra. Berget är med sina 915 meter landets högsta.

Hela berget består av magnetit, vilket ger det dess blå färg. Magnetfältet gör att man inte kan använda kompass vid berget.

Berg i Mauretanien