kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pythagoras (seriefigur)

Pythagoras (Philippulus i original och i modern svensk översättning) är en fiktiv seriefigur som är skapad av tecknaren Hergé och som medverkar i ett av Hergés verk om Tintin. Gör debut på sida 3 i Den mystiska stjärnan som först publicerades 1942.

Påstår sig själv vara en domedagsprofet som förkunnar slutet för människan på jorden. Förutspår mässling, kolera och pest. När Tintin föreslår att Pythagoras bör gå hem och lägga sig blir Pythagoras oerhört upprörd och anklagar Tintin för att vara Djävulens utsände. När Tintin senare befinner sig i sin lägenhet ropar den självutnämnde profeten utanför fönstret - då häller Tintin vatten över hans huvud. Efter ett tag somnar Tintin i fåtöljen och drömmer en mardröm till följd av värmeböljan där Pythagoras medverkar. I drömmen visar Pythagoras en mycket stor spindel. Återkommer sedan längst upp på masten på den båt (Aurora) som den vetenskapliga expeditionen skall färdas med. Här upprepar han sin domedagspredikan och tänder stubinen på en laddning dynamit. När Tintin klättrar upp och försöker stoppa honom kastar han ner dynamiten som dock träffar Tintin för att sedan hamna i vattnet. Innan Tintin lyckas lura Pythagoras bort från fartyget får man reda på att han varit kollega med professor Ferdinand Flintén och att han rymt från ett mentalsjukhus tidigare samma dag. Dit återvänder han sedan till allas lättnad.

Seriefigurer i Tintin
Carl Lindmark

Carl Viktor Lindmark, född 23 februari 1880 i Byske församling, Västerbottens län, död där 4 januari 1959, var en svensk lantbrukare och riksdagsledamot tillhörande Högerpartiet.

Lindmark var ledamot av riksdagens andra kammare från höstriksdagen 1914 till 1918 för Västerbottens läns norra valkrets och var ledamot av första kammaren för Västerbottens läns och Norrbottens läns valkrets 1931–1938. Han var även landstingsman från 1919. Lindmark återkom till andra kammaren 1945–1947 för Västerbottens läns valkrets.

Referenser 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmanna- och borgarpartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Första kammarens nationella parti
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för högern
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för högern
Personer från Byske socken
Födda 1880
Avlidna 1959
Män
Hans Ingemansson

Hans Bertil Ingemansson, född 29 oktober 1964 i Älmhult, död 16 september 2019 i Maria Magdalena församling i Stockholm, var en svensk manusförfattare, filmregissör, ståuppkomiker, kompositör, musiker med mera. Han var tidigare medlem och låtskrivare i bandet The Creeps.

Som manusförfattare för TV har han bland annat skrivit och regisserat för Felix Herngrens fiktiva figurer "Dan Bäckman", "Tim Hibbins" och "Sasha", långfilmen Varannan vecka (2006), TV4:s humorserie Solsidan och Bonusfamiljen. Vidare var han en av manusförfattarna bakom TV-serien Ulveson och Herngren (2004).

Han var inslagsproducent för 100 höjdare med Filip & Fredrik, samt producent och regissör för Sjön suger med Lennart Jähkel och Johan Ulveson.

Ingemansson var tillsammans med Felix Herngren manusförfattare till de framgångsrika filmerna Hundraåringen som klev ut genom fönstret och försvann och Hundraettåringen som smet från notan och försvann. Han regisserade även ett antal reklamfilmer. Ingemansson är begravd på Maria Magdalena kyrkogård i Stockholm.

Källor

Svenska klaviaturspelare
Svenska rockmusiker
Svenska låtskrivare
Svenska komiker
Svenska manusförfattare under 2000-talet
Svenska filmregissörer
Svenska TV-producenter
Personer från Älmhult
Gravsatta på Maria Magdalena kyrkogård
Födda 1964
Avlidna 2019
Män
Juan Mónaco

Juan Mónaco, född 29 mars 1984 i Tandil, Argentina är en argentinsk högerhänt professionell tennisspelare.

Tenniskarriären 
Juan Monaco blev professionell spelare på ATP-touren 2002. Han har vunnit tre singeltitlar på touren (alla 2007), men inga i dubbel. Monaco har som bäst varit rankad på 23:e plats i singel (augusti 2007) och på 147:e plats i dubbel (februari 2006). Han har spelat in 1 314 333 US-dollar i prispengar (till augusti 2007). 

Säsongen 2004 gjorde Monaco sin ATP-debut och besegrade i olika turneringar spelare som Juan Ignacio Chela och Nicolas Massu. Han nådde kvartsfinal i Swedish Open samma år och senare under säsongen också semifinalen i Sopot. År 2005 nådde han sin första final (Casablanca), vilken han dock förlorade till Mariano Puerta. 

Säsongen 2006 hade Monaco betydande framgångar, särskilt på grus, och vann 18 matcher, men lyckades inte vinna någon titel. Hans stora genombrott kom under 2007 då han under grussäsongen vann tre singeltitlar (Buenos Aires (fianlseger över italienaren Alessio Di Mauro, 6-1, 6-4), Kitzbühel (finalseger över italienaren Potito Starace 5-7, 6-3, 6-4), Poertschach (finalseger över fransmannen Gael Monfils, 7-6, 6-0). 

Monaco deltog 2004 i det argentinska Davis Cup-laget. Han spelade då en match vilken han förlorade.

Spelaren och personen 
Juan Monaco började spela tennis som 6-åring. Hans favoritunderlag är grus, och han har som förebild bland tennisspelare bland andra Andre Agassi. Monaco är 185 cm lång och väger 76 kg. Han spelar med dubbelfattad backhand.

Han är vid sidan av tennisen också intresserad av fotboll som han gärna spelar och basketboll. 

Han är bosatt i Buenos Aires, Argentina.

ATP-titlar 
 Singel
 2007 - Buenos Aires, Kitzbühel, Poertschach

Referenser

Externa länkar 
 ATP, spelarprofil

Argentinska tennisspelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Argentina
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Argentina
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Argentina
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2016
Personer från Tandil
Födda 1984
Levande personer
Män
Nils Holmström (politiker)

Nils Holmström, född 28 juni 1884 i Bollnäs, död 4 maj 1949 i Gävle, var en svensk militär och riksdagsledamot tillhörande högern.

Holmström blev underlöjtnant vid Hälsinge regemente 1906, kapten 1921, på övergångstat 1926, major i armén 1934. Han var ledamot av riksdagens andra kammare 1921–1936 (ekonomideputerad 1925–1934, suppleant i konstitutionsutskottet 1929–1933, i andra lagutskottet 1934–1935, i statsutskottet 1936, ordförande i andra tillfälligt utskott 1925–1928), första kammaren från 1937 (suppleant i statsutskottet 1937, ledamot av bankoutskottet 1938–1941, konstitutionsutskottet från 1941, försvarsutskottet 1942 och statsrevisor 1940–1942, vice ordförande 1942).

Holmström var vice ordförande i stadsfullmäktige i Gävle stad samt ordförande i stadsfullmäktiges högergrupp och i fattigvårdsstyrelsen. Han var Gävle stads representant i direktionen för Mellersta Sveriges kommunalförbund, ordförande i dess direktion och i styrelsen för dess arbetshem för män, ordförande i lokalstyrelsen för Gävle högre allmänna läroverk och ledamot av poliskollegiet. Han var styrelseledamot för Svenska fattigvårds- och barnavårdsförbundet, vice ordförande i styrelsen för dövstumskolan i Gävle och i Gävleborgs läns fattigvårdsförbund, ledamot av svenska kommittén för nordiskt filantropiskt samarbete, vice ordförande i Gävleborgs läns orkesterförening, ordförande i styrelsen för Gävleborgs skytteförbund, ordförande i Gävle-Dala travsällskap, i AB Gävle Travbana och i Gävleborgs läns högerförbund och vice ordförande i Föreningen pensionerade statstjänstemän. Nils Holmström är begravd på Gamla kyrkogården i Gävle.

Källor 

Sveriges dödbok 1947–2006, (Cd-Rom), Sveriges Släktforskarförbund
 Holmström, Nils på SvenskaGravar.se

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmanna- och borgarpartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för högern
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för högern
Svenska officerare
Svenska militärer under 1900-talet
Personer från Bollnäs socken
Gravsatta på Gävle gamla kyrkogård
Födda 1884
Avlidna 1949
Män
Rombporfyr

Rombporfyr är en magmatisk gångbergart med rombiska strökorn av fältspat.

Förekomst
Rombporfyr är känd bara i Oslofältet i Norge, norra Bohuslän på bland annat Öddö, och är där av permisk ålder, samt i Östafrika och på Antarktis.

Slottsfjellet i Tønsberg och Kolsåstoppen i Sandvika består av rombporfyr.

Källor
 Bra Böckers lexikon, 1979.

Bergarter
Porfyr

en:Porphyry (geology)#Rhomb porphyry
Otepää

Otepää (uttalas Åtepää) är en ort i sydöstra Estland, som den 1 april 1936 blev stad. Otepää är en skidort, och även om Tallinn är Estlands administrativa huvudstad brukar man tala om Otepää som Estlands "vinterhuvudstad", medan Pärnu brukar kallas Estlands "sommarhuvudstad".

I januari/februari varje år brukar världscupdeltävlingar i längdåkning anordnas i Otepää. Återkommande tävlingar i skidskytte anordnas också.

I Otepää hissades den estniska flaggan för första gången av en grupp estniska studenter 1884.

Källor

Externa länkar
Otepää kommun 

Orter i Valgamaa
Städer i Estland
Vintersportorter i Estland
Historiska kommuner i Valgamaa
Olof Löthner

Olof August Löthner, född den 24 oktober 1885 i Kristinehamns församling, Värmlands län, död den 14 oktober 1955 i Jönköpings Kristina församling, var en svensk jurist och politiker, tillhörande Högerpartiet.

Löthner avlade juris kandidatexamen 1909 och blev assessor i Göta hovrätt 1917, fiskal där 1919 och hovrättsråd 1923. Han var divisionsordförande där 1939–1952, med titeln lagman från 1947. Löthner var ledamot av riksdagens första kammare 1946–1949. Han var även suppleant i konstitutionsutskottet.

Källor 
 
 
 Sveriges dödbok 1860–2017

Svenska hovrättslagmän
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för högern
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Personer från Kristinehamn
Födda 1885
Avlidna 1955
Män
Asiago

Asiago (zimbriska: Schleghe, tyska: Schlägen) är en kommun och en liten ort i provinsen Vicenza i regionen Veneto i nordöstra Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Asiago är en skidort, och ofta anordnas här internationella tävlingar i längdskidåkning.

Staden var tidigare känd för tillverkning av halmhattar, tobaksodling och kreaturshandel. Den spelade en viktig roll under första världskriget.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell sida (italienska)
 Allmän information (engelska)
 Slaget vid Asiago (engelska)
 Astrofysiska observatoriet i Asiago (engelska)

Kommuner i provinsen Vicenza
Orter i Veneto
Vintersportorter i Italien
Reit im Winkl

är en kommun och ort i Landkreis Traunstein i Regierungsbezirk Oberbayern i förbundslandet Bayern i Tyskland. Folkmängden uppgår till cirka  invånare på en yta av  kvadratkilometer.Reit im Winkl är känd som turistort, särskilt för vintersport. Skidområdet ligger i en del av byn som heter Winklmoos Alm.

Källor

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Traunstein
Innerslang

En innerslang är en luftfylld gummislang som finns inuti däck. Ordet "innerslang" är belagt i det svenska språket sedan 1894.

Referenser 

Cykeldelar
Däck och fälgar
Slangar
Janské Lázně

Janské Lázně, tyska Johannisbad, är en  liten stad och en kurort i regionen Hradec Králové i Tjeckien. Befolkningen uppgick till 832 invånare i början av 2008.

1675-1680 bildades en by av Johann Adolf, prins av Schwarzenberg. 1881 blev orten stad. Orten, som 1921 hade 294 innevånare hade fram till 1945 sudettysk befolkning.

Världsmästerskapen i nordisk skidsport 1925 anordnades i Janské Lázně.

Referenser 

Städer i Hradec Králové (region)
Orter i Böhmen
Kurorter i Tjeckien
Achaios från Eretria

Achaios från Eretria (grekiska Aχαιος), född 484 f.Kr. i Euboia, var en grekisk pjäsförfattare till flera tragedier och satyrspel och skall enligt olika källor ha författat antingen 24, 30 eller 44 pjäser, av vilka 19 titlar idag är kända, bland vilka återfinns Adrastos, Linos, Kyknos, Eumenides, Filoktetes, Pirithous, Theseus och Oidipus.

Hans första pjäs producerades 447 f.Kr. och vann pris. Ett citat ur Aristofanes Grodorna visar på att han var död 405 f.Kr. Vissa forskare hävdar att anledningen till att han endast vann ett pris var att han inte var atenare från födseln och att Atens invånare inte ville ära någon annan än sina egna medborgare.

Achaios från Eretria tillhör den klassiska eran, men han var inte själv "klassiker", trots att hans satyrspel ofta beundrades för sin spirituella anda, som dock ibland var något krystad och utan klarhet. Filosofen Menedemos ansåg hans pjäser överträffas endast av Aischylos, han var del av de alexandrinska kanoniska författarna och Didymos skrev en kommentar om honom. Athenaios (10.451c) beskriver att han hade en klar stil, men med tendenser åt det obskyra. Athenaios hävdar också att Euripides plagierade en rad från Achaios, medan Aristofanes citerar honom två gånger, dels i Grodorna, dels i Getingarna.

Källor
 "Achaios (2)" från Suda
 Smith, William; Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, "Achaeus" (3), Boston, (1867)
 

Födda 484 f.Kr.
Avlidna 400-talet f.Kr.
Antikens grekiska dramatiker
Män
Karl Falk

Karl Henrik Falk (i riksdagen kallad Falk i Åhagen), född 8 december 1890 i Ljungs församling, Östergötlands län, död 27 november 1973 i Grebo, Åtvidabergs kommun, Östergötlands län, var en svensk lantbrukare och riksdagsledamot tillhörande Socialdemokraterna.

Falk var ledamot av riksdagens andra kammare 1933-1950 och var ledamot av första kammaren 1951-1956. Han var ledamot av bevillningsutskottet 1941-1949 och 1951-1954.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Ljungs socken, Östergötland
Födda 1890
Avlidna 1973
Män
Albert Hermansson

Johan Albert Hermansson, född 23 juli 1885 i Långsele, Västernorrlands län, död 15 juni 1975 i Vånga församling, Östergötlands län, var en svensk hemmansägare, ombudsman och riksdagsledamot tillhörande Socialdemokraterna.

Hermansson var ledamot av riksdagens andra kammare 1931–1948 och var ledamot av första kammaren från 1949 i valkretsen Östergötlands län. Han var även suppleant i andra lagutskottet.

Han gifte sig 1915 med Agnes Johansson (1893–1967) och hade barnen Rune Hermansson, Ragna Lindstam (gift med Carl Sigfrid Lindstam) och Gunnel Noble (en tid gift med Pekka Langer).

Källor
Tidens kalender 1953, almanack och uppslagsbok. Stockholm: Victor Pettersons bokindustri A.B., 1952, sid. 225. 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Svenska socialdemokrater
Födda 1885
Avlidna 1975
Män
Ed-Borgviks församling

Ed-Borgviks församling är en församling i Grums pastorat i Södra Värmlands kontrakt i Karlstads stift. Församlingen ligger i Grums kommun i Värmlands län.

Administrativ historik
Församlingen bildades 2010 genom sammanslagning av Eds församling och Borgviks församling och utgjorde till 2011 ett eget pastorat för att från 2011 vara annexförsamling i pastoratet Grums, Värmskog och Ed-Borgvik.

Kyrkor 
 Borgviks kyrka
 Eds kyrka

Se även 
 Borgvik
 Segoltan

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Karlstads stift
Indelningar i Grums kommun
Labin

Labin (italienska: Albona, tyska: Tüberg) är en stad i Kroatien som är belägen på halvön Istrien. År 2001 hade staden 7 904 invånare och kommunen hade 12 246 invånare. Labin är huvudort i kommunen Labin där även Rabac, en populär turistort inte minst bland skandinaver, ingår. 

Orter i Istriens län
Thomas Dekker (dramatiker)

Thomas Dekker, född omkring 1572, död omkring 1632, var en engelsk dramatiker och pamflettförfattare.

På grund av ekonomiska bekymmer satt Dekker sex år i fängelse för sina skulder.

Verk
"The Witch of Edmonton" skrevs tillsammans med William Rowley och John Ford. Den baseras på den verkliga historien om Elizabeth Sawyer från Edmonton som avrättades för häxeri i april 1621. Redan hösten samma år spelas pjäsen om henne. Författarna tror själva på häxor men visar psykologiskt trovärdigt hur en hatad och fattig kvinna som skälls för häxa till slut blir det.

Eventuellt är Dekker också författare till komedin "The Merry Devil of Edmonton". På den tiden angavs ibland inget författarnamn till publicerade pjäser.

Annars skildrar Dekker London i sina pjäser. "The Honest Whore" utspelas i Milano men samtidigt nämns kvinnofängelset Bridewell och sinnessjukhuset Belam. När andra flydde från London under pestepidemin 1625 skrev Dekker en pamflett där han kritiserade denna fega flykt.

Folklustspelet "The Shoemaker's Holiday" hade beställts av skomakarnas gille till ett jubileum 1599. Med humor och värme skildras Londons hantverkare och deras vardagliga liv.

Verk översatta till svenska 
Alla skomakares dag: eller En comedie om den ädla skomakarkonsten med den muntra historien om Simon Eyre, skomakaren, som blev lord mayor av London, för svensk teater av Sven Hallström, 1947
Häxan i Edmonton, i "Två engelska renässanstragedier", översättning av Viveka Heyman, 1964

Källor och litteratur 
Gunnar Sjögren: Shakespeares samtida och deras dramatik, 1969

Externa länkar 
 

Engelska dramatiker
Engelskspråkiga dramatiker
Födda 1572
Avlidna 1632
Män
Engelska författare under 1500-talet
Eds församling, Härnösands stift

Eds församling är en församling i Ådalens kontrakt i Härnösands stift. Församlingen ingår i Sollefteå pastorat och ligger i Sollefteå kommun i Västernorrlands län.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1 maj 1918 annexförsamling i pastoratet Sollefteå och Ed som från omkring 1400 utökades med Multrå församling och från 1600-talet till 1873 Långsele församling och mellan 1673 och 1873 Graninge församling. Från 1 maj 1918 till 1962 utgjorde församlingen ett eget pastorat. Från 1962 till 2002 annexförsamling i pastoratet Resele och Ed. Församlingen ingick mellan 2002 och 2021 i Ådals-Liden, Junsele, Resele och Eds pastorat. Församlingen är sedan 2021 del av Sollefteå pastorat.

Kyrkor 
 Eds kyrka

Se även
 Eds socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Härnösands stift
Indelningar i Sollefteå kommun
Berner Oberland

Berner Oberland är ett höglandsområde i södra delen av kantonen Bern i Schweiz. Här ingår bland annat området runt Thunsjön, Brienzsjön och dalarna runt Bernalperna. Områdets gränser sammanfaller med förvaltningsregionen Oberland.

Geografi och kommunikationer
Berner Oberland avvattnas av Aare och dess bifloder ovanför och kring Thun. Området sydväst om Saanenmöser-passet avvattnas av Saane. Andra viktiga passvägar är Brünigpasset till Obwalden, Sustenpasset till Uri liksom Grimselpasset till Valais. Det finns motorvägar från Bern och Luzern och en biltåg-förbindelse från Goppenstein i Valais. På vintern stängs många bergspassvägar. 

Kollektivtrafiken som utförs med järnväg, buss, bergbana, linbana och båt, är mycket väl utbyggd. De normalspåriga huvudlinjerna Bern–Thun–Spiez–Interlaken och Bern–Thun–Spiez–Visp har internationella tågförbindelser.

Historia
Vid Lötschenpasset har man gjort fornfynd från stenåldern. Under romartiden bosatte man sig längs sjöarna. Senare vandrade allemanner in, varav en del vandrade vidare in i Valais. 

På 1300-talet erövrade staden Bern området för att kunna kontrollera passvägarna. Vid denna tid började ortsbefolkningen koncentrera sig på att föda upp boskap som såldes i Italien eller norr om Alperna för att köpa spannmål. Trots flera uppror behöll Bern makten. Under den kortlivade Helvetiska republiken var dock Berner Oberland en egen kanton Oberland. 

Under 1800-talet tilltog turismen, främst från Storbritannien. Så småningom byggdes infrastrukturen ut. Ett exempel är bergbanan till Jungfraujoch vars ändstation, som ligger 3454 m ö.h., invigdes 1912. Det anlades även flera vattenkraftverk.

Förvaltning
Efter kantonen Berns förvaltningsreform år 2010 är Oberland en förvaltningsregion (tyska: Verwaltungsregion) bestående av fyra förvaltningsdistrikt (tyska: Verwaltungskreise)
 Frutigen-Niedersimmental
 Interlaken-Oberhasli
 Obersimmental-Saanen
 Thun

Före reformen var Berner Oberland indelat i sju distrikt (tyska: Amtsbezirke):
 Frutigen
 Interlaken
 Niedersimmental
 Oberhasli
 Obersimmental
 Saanen
 Thun

Språk
Liksom i hela tyskspråkiga Schweiz talas schweizertyska – allemanniska dialekter som starkt avviker från det tyska standardspråket. De allra flesta människor under 50 kan dock prata standardtyska. Den dialekt som talas i Berner Oberland tillhör gruppen högstalemanniska mål.

Turism
Berner Oberland är välkänt för såväl alpin skidåkning, bergsvandring som bergsbestigning. Bland turistorter kan nämnas Interlaken, Wengen, Adelboden och Gstaad. Vissa orter, som Wengen och Mürren kan inte nås med privatbil. Här finns en turistberättelse med många bilder om Berner Oberland.

Källor
Thunsjön

Thunsjön, tyska: Thunersee, är en insjö i Aare, belägen i Berner Oberland i Schweiz, belägen strax norr om Alperna. Sjöns namn kommer från Thun, den stad som ligger vid sjöns norra strand.

Under bronsåldern fanns det en bosättning på pålar i norra delen av sjön.

Fiske är viktigt. 2001 fångades totalt 53 000 kilo fisk. Sedan 1835 har det körts med passagerarbåtar på sjön, och totalt används tio passagerarbåtar, och trafiken körs av det lokala järnvägsbolaget BLS Lötschbergbahn.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Insjöar i Bern (kanton)
Rhens avrinningsområde
Thomas Denver Jonsson

Thomas Denver Jonsson (född 1979) är en musiker från Grums.

Diskografi

Album 
 (The Topeka Twins)

 (A Perfect Friend)
 (A Perfect Friend)
 (The Topeka Twins)
 (I'm Kingfisher)

EP

Externa länkar
Thomas Denver Jonssons officiella hemsida
Allmusic Guide
Artikel i NWT
Artikel i Revolver

Födda 1979
Svenska musiker
Män
Levande personer
Personer från Grums
Vaxholms fästnings museum

Vaxholms fästnings museum är Försvarsmaktens största museum och har skapats i fästningen på Vaxholms kastell. Museet invigdes av HM Konungen 2003. Museet syftar till att beskriva kustförsvarets historia med särskild tonvikt på skärgårdsförsvarets utveckling under 500 år. Kastellet inrymmer även en utställning om Fortifikationens historia. I arrestlokalerna berättas det om när fästningen fungerade som fängelse under 1700- och 1800-talen. En berömd fånge var generalen von Döbeln som satt inspärrad på fästningens fängelse 1813. En annan uppmärksammad fånge var Anders Lindeberg som blev dödsdömd för majestätsbrott 1834.

Vaxholms fästning var under 1800-talets första hälft också en mellanstation i den strategiska optiska telegraflinjen mellan Söderarm och Stockholms slott. I museet finns regeringen bevarad, den del varifrån Edelcrantz optiska telegraf manövrerades.

Referenser

Externa länkar
Webbplats för Vaxholms Fästnings Museum

Militärhistoriska museer i Sverige
Museer i Stockholms län
Museer invigda 2003
Vaxholms kommun
Krackelering

Krackelering betyder sprickbildning, till exempel i glasyren på keramik eller i färgskikten i oljemålningar. Besläktat med detta är krackelyr, som är ett avsiktligt framkallat dekorativt sprickmönster i glasyren vid bränningen av keramikgods. Sprickmönstret uppstår när ett ytskikt och dess underlag utvidgar sig och drar ihop sig olika mycket under inverkan av exempelvis temperatur och luftfuktighet, vilket gör att ytskiktet spricker. Krackelering sker i de flesta fall mycket långsamt, men extrema variationer i temperatur eller luftfuktighet kan påskynda processen.

Referenser
Ward, Gerald W.R. (ed), Grove Encyclopedia Of Materials and Techniques in Art, 2008, Oxford University Press, , 9780195313918, google books (engelsk text)

Keramik
Målarkonst
Måleri (hantverk)
Disablot

Disablot var som namnet säger ett blot, en offerhögtid, till disernas, kvinnliga gudomars, ära. Disablot firades i det förkristna Norden under vintern för att försäkra en god skörd under det kommande året. 

Disablot firades i slutet av februari eller i början av mars. Därvid anordnades även en marknad. Anledningen till att hålla ett blot, marknad och ting samtidigt var att det samlades människor till båda, vilket hjälpte både kommers och samspel inom samhället.

Härav kommer Distingsmarknaden på Vaksala torg i Uppsala som hålls i början av februari varje år.

Beskrivningar av disablotet återfinns i flera isländska sagor: Egil Skallagrimssons saga, Hervarar saga och Heimskringla.

Se även 
 Disting
 Disablotet i nutid
 Midsommarblot
 Skördeblotet
 Höstblot
 Alvablot
 Midvinterblot

Källor

Noter 

Fornnordisk religion
Offer