kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anders Reinhold Holm

Anders Reinhold Holm, född 2 september 1831 i Kristinehamn, Värmlands län, död 29 maj 1899 i Kvibille, Hallands län, gästgivare och politiker.

Anders Reinhold Holm var son till en urmakare i Kristinehahmn. Som tjugoåring kom han till Halmstad, där han blev markör hos gästgivare A J Sjögren, Efter en kort tid flyttade han över till värdshuset Halland i samma stad, där han 1852 gifte sig med den 11 år äldre värdshusvärdinnan Maria Fredrika Alsin. 1856 övertog han gästgiveriverksamheten i Halmstad, och samma år även brännvinsutskänkningsrörelse. I samband med att han övertog gästgiveriverksamheten i Halmstad hade han då han saknat konkurrenter kunnat förhandla fram skattefrihet på sin spritförsäljning mot att han avstod ersättning för att ordna rum för resande. Då staden 1858 uppsade kontraktet valde Holm att i stället köpa Kvibille gästgivargård och flytta över dit. I Kvibille blev han snart en betydande man, känd som "patron Holm". Han var under lång tid ordförande i kommunalstämma nämnd, under ett 20-tal år ledamot av Hallands läns hushållningssällskaps förvaltningsutskott och styrelsen för länslasarettet och landstingsledamot. Han köpte även Grevagård i Kvibille och arrenderade Fastarps gård i Holms socken, där han anlade en kvarn med benstamp och en smedja. Han var även engagerad inom andra företagsverksamheter, delaktig i tillkomsten av Järnvägslinjen Halmstad–Nässjö och Mellersta Hallands Järnväg, tecknade aktier i Falkens bryggeri och Östra Bryggeriet, satt i Östra Bryggeriets styrelse och i styrelsen för Halmstads bankaktiebolag.

Holm var ledamot av första kammaren 1884–1890, invald i Hallands läns valkrets. Han var suppleant i tillfälligt utskott 1887, 1888 och 1890.

Källor

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Födda 1831
Avlidna 1899
Män
Göran Henriksson (född 1953)

Jan Göran Henriksson, född 10 februari 1953 i Frösö församling i Jämtlands län, är en svensk företagsledare.

Göran Henriksson började på Östersunds-Posten 1979 som annonssäljare, men var en tid ifrån tidningen innan han 1992 återvände i rollen som konsult. Han var marknadschef vid Östersunds-Posten 1994–1997, VD för Östersunds-Posten 1997–2006 och för koncernen Östersunds Tidningar 2006–2010. Därefter var han VD för mejerikoncernen Milko 2010–2012.

Källor

Personer inom Sveriges näringsliv
Svenska direktörer
Personer från Frösö socken
Födda 1953
Levande personer
Män
Metsamor kärnkraftverk

Metsamor kärnkraftverk (armeniska: Մեծամոր ատոմակայան), också känt som Oktemberjan, är ett kärnkraftverk vid staden Metsamor 30 kilometer väster om Jerevan. Det ligger i ett av de mest jordskalvsutsatta områdena på jorden.

Konstruktion och drift 
Kärnkraftverket byggdes under 1970-talet och har två VVER-440/230 reaktorer utan primära reaktorinneslutningar. Kraftverket producerar omkring 40% av Armeniens elektricitet. Det stängdes efter jordbävningen i Armenien 1988. Blockader från Turkiet och Azerbajdzjan skapade energibrist i Armenien, vilket fick den armeniska regeringen att återstarta en av kraftverkets två reaktorer 1993. Den togs i drift 1995.

Metsamor har drivits av det ryska företaget Inter RAO UES sedan 2003.

Planerad stängning och nybyggnad 
Armenien erbjöds att låna 200 miljoner euro för att finansiera stängningen, vilket avvisades.
Efter internationella påtryckningar beslöt den armeniska regeringen i november 2007 att stänga kärnkraftverket utan att ange något exakt datum. Tidigare var det planerat att verket skulle drivas fram till 2016. Beslutet om att stänga kärnkraftverket kom en vecka efter att USA lovade hjälpa Armenien med att undersöka möjligheter för ett nytt kärnkraftverk i landet. Det diskuteras fortfarande att bygga ett nytt kärnkraftverk på samma plats 2016.

Referenser 

Kärnkraftverk i Armenien
Kalle Olsson (politiker)

Kalle Karl Henry Olsson, ursprungligen Karl Henry Olsson, född 1 juni 1984 i Östersund, är en svensk politiker (socialdemokrat) och tidigare politisk redaktör. Han är ordinarie riksdagsledamot sedan 2014, invald för Jämtlands läns valkrets.

Biografi 
Han har studerat statsvetenskap vid Mittuniversitetet samt Stockholms universitet. Olsson har medverkat som krönikör i bland annat Norrländska Socialdemokraten, Arbetarbladet och 100 procent Östersund. Innan Olsson valdes in i riksdagen arbetade han som politisk redaktör och ledarskribent på socialdemokratiska Länstidningen i Östersund (LT). Olsson har också varit ledarskribent på Dagbladet Nya Samhället.

Olsson är ledamot i utredningen Förbättrat skydd för totalförsvaret och ingick i Alarmeringstjänstutredningens politiska referensgrupp.

Riksdagsledamot 
Olsson är riksdagsledamot sedan valet 2014. Han kom in i riksdagen genom personval.

I riksdagen är Olsson ledamot i socialförsäkringsutskottet sedan 2022 och suppleant i utbildningsutskottet. Han var ledamot i försvarsutskottet 2018–2022. Olsson har även varit suppleant i bland annat finansutskottet, försvarsutskottet och konstitutionsutskottet. I försvarsutskottet arbetade han främst med frågor som rör samhällets krisberedskap och förmåga att motstå störningar samt frågor som ligger i gränslandet mellan civilt och militärt. Han verkade också för ökad statlig och polisiär närvaro i hela landet.

Olsson har också intresse för mediepolitiska frågor och har lagt en motion i riksdagen om "Den ökande medieklyftan". I den argumenterar han för att lokaljournalistiken måste stöttas på olika sätt och att det är av yttersta vikt att hela landet synliggörs. I detta synliggörande är den lokala journalistiken är en hörnsten. "I ljuset av de senaste årens dramatiska neddragningar, är det angeläget att skyndsamt belysa frågan om journalistisk närvaro, utan att äventyra principerna om fria och oberoende medier, med särskild betoning på landets mindre befolkningstäta områden."

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Svenska politiker under 2000-talet
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska ledarskribenter
Svenska statsvetare
Svenska krönikörer
Alumner från Mitthögskolan
Politiker från Östersund
Födda 1984
Levande personer
Män
Alumner från Mittuniversitetet
Alumner från Stockholms universitet
Cu Chi-tunnlarna

Cu Chi-tunnlarna är ett omfattande nätverk av underjordiska tunnlar i Cu Chi-distriktet, ett landsbygdsdistrikt, i utkanten av Ho Chi Minh-staden i Vietnam. Tunnlarna är del av ett ännu större nätverk av tunnlar som finns i större delen av landet. Cu Chi-tunnlarna, liksom övriga tunnlar, spelade en avgörande roll under Vietnamkriget och utgjorde en av FNL:s viktigaste baser under Tet-offensiven 1968. 

Tunnlarna användes av FNL huvudsakligen som gömställen i samband med strider, vapengömmor, logi för de stridande, sjukstugor och som kommunikations- och försörjningsleder. Idag är det ett populärt resmål för turister.

Externa länkar 

Vietnamkriget
Ho Chi Minh-staden
Högteknologi

Högteknologi är studiet av och forskning om avancerad teknologi, på framkant av vad som är möjligt att åstadkomma. Högtekniska produkter och tjänster är baserade på ny och avancerad teknik där forskning och utveckling utgör en stor del av kostnaden.

På grund av den tekniska utvecklingen varierar det över tiden vilka teknikområden, och mer exakt vilken teknologisk nivå, som betraktas som högteknologi.

Begreppet högteknologi är flitigt utnyttjat i marknadsföringssammanhang, men torde där användas mer slarvigt och betrakta nästan vilken "ny" produkt som helst.

Utnyttjandet av det engelska begreppet high technology finns belagt åtminstone tillbaka till 1957, då New York Times hade en artikel om framtida utnyttjande av kärnkraft i Västeuropa som innehöll frasen "...Western Europe, with its dense population and its high technology...". Av en händelse är detta samma år som den sovjetiska satelliten Sputnik sköts upp, och blev en tydlig symbol för tekniska framsteg. Nationalencyklopedins ordbok anger att det svenska ordet högteknologi har använts sedan 1979.

Källor

Teknologi
Känning

Känning kan syfta på:

 Kenning – ett vanligt formgrepp, ofta använd i äldre diktkonst
 Insulinkänning – ett tecken på lågt blodsocker, se hypoglykemi
Herborg Kråkevik

Herborg Kråkevik, född 28 december 1973 i Jondal i Hardanger, är en norsk skådespelare och sångare. Som sångare är hon speciellt känd för sina tolkningar av norska folkvisor.

Teater
Av roller hon har haft kan nämnas Herborgs verden, Eliza i My Fair Lady (1997) och Julia i Romeo och Julia (1997), de två sista på Den Nationale Scene.

Artist
Med föreställningen Eg og Edith turnerade hon i Norge med sin tolkning av Edith Piafs sånger tillsammans med Odd Nordstoga på dragspel.

Kråkevik uppnådde stor framgång med albumet Kråkeviks songbok (2000), som innehöll klassiska tolkningar av gamla norska folkvisor. För det albumet blev hon "Årets spellemann" under Spellemannprisen 2000.

Film
På film är Kråkevik känd för huvudrollen som Petra i Det største i verden (2001), en film som är baserad på Bjørnstjerne Bjørnsons roman Fiskarflickan.

Privatliv
Kråkevik är gift med Esben Hvam - en dansk jurist - och de har döttrarna Agnes och Petra tillsammans. Kråkevik bor växelvis i Skagen/Köpenhamn i Danmark och i Bergen i Norge.

Diskografi (urval)
Album
 1995 – Mi Haugtussa
 1998 – Herborgs verden
 2000 – Kråkeviks songbok
 2002 – Eg og Edith
 2004 – Forteljingar (ljudbok)
 2008 – Annleis enn i går
 2009 – Kvar ein dag
 2011 – Alltid i mitt sinn
 2012 – Jul i stova

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Norska sångare under 1900-talet
Norska sångare under 2000-talet
Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skådespelare under 2000-talet
Födda 1973
Kvinnor
Levande personer
Digg

För myndigheten DIGG, se Myndigheten för digital förvaltning

Digg är en engelskspråkig, användargenererad webbplats som startades i experimentell form av Kevin Rose, Owen Byrne, Ron Gorodetzky och Jay Adelson 2004. Webbplatsen är en internetbaserad community som huvudsakligen förmedlar nyheter och artiklar med tyngden på teknik. 

Idén är att medlemmar på Digg postar till exempel en nyhet med tillhörande beskrivning på Digg. Andra användare kan sedan rösta upp eller ner detta inlägg genom knapparna digg respektive bury. Antalet diggs styr sedan hur den specifika nyheten publiceras på webbplatsen.

I sitt nuvarande utseende har Digg åtta huvudkategorier: Technology, World & Business, Science, Gaming, Lifestyle, Entertainment, Sports och Offbeat med varierande antal underkategorier. Samtliga länkar är också kategoriserade som nyhet, video eller bild.

Nyheter och artiklar som uppmärksammas och noteras på Digg drabbas ibland av vad som kallas The Digg Effect, vilket brukar märkas i form av en temporär nedgång av webbplatser/webbsidor som en följd av ett kraftigt ökat antal besökare efter publicering av länk på Digg.

Digg brukar beskrivas som ett av flera framgångsrika exempel av Webb 2.0-lösningar. I kölvattnet av Digg har många "Diggkloner" skapats, det vill säga webbplatser som fungerar och ser ut i princip likadant som Digg. I Sverige startades exempelvis Digga, som efter klagomål av Diggs advokater fick byta namn till Pusha.

Web 2.0
Nätgemenskaper
Amerikanska webbplatser
Brittisk ridponny

Den brittiska ridponnyn är en hästras som utvecklats i Storbritannien specifikt för att passa som tävlingshäst och ridponny för barn. Den brittiska ridponnyn var den första i den nya trenden med perfekta ridponnyer som utvecklats på senare tid, speciellt i Europa men även i USA och Australien. Ponnyn är atletisk, vänlig och bekväm att rida och kommer dessutom i tre olika varianter. Idag har den engelska ridponnyn status som egen ras även om den mer är en specifik typ av häst.

Historia 
 
Ridponnyernas historia börjar redan under slutet av 1800-talet då hästpolo blev mer och mer populär och efterfrågan på små, snabba hästar ökade. Poloponnyn utvecklades även nu och 1899 fanns över 700 registrerade poloponnyer i den engelska föreningen för poloponnyer. Föreningen bytte namn år 1903 till Polo Pony and Riding Pony Stud men delades redan 1913 till två olika föreningar. Den ena föreningen, National Pony Society, satsade på utvecklingen av rena ridponnyer. 

Innan 1920-talet red barn mest på de många inhemska ponnyraserna i Storbritannien som små Dartmoorponnyer eller Shetlandsponnyer och även de större raserna som Fell och Dalesponny men under mitten av årtiondet ändrades reglerna och det blev tillåtet att tävla med ponny, även på internationell nivå. Uppfödare tog den nya trenden och ökade intresset för ridsport i beräkning när man utvecklade den brittiska ridponnyn. Inhemska ponnyraser som connemaraponny, welshponny och dartmoorponny korsades med små arabiska och engelska fullblod. Under 1930-talet tillfördes ytterligare arabiskt blod i hästarna, främst genom en hingst vid namn Naseel. 

1994 delades registret upp i två delar, med en ny del för de ponnyer som föddes utomlands. Nu fanns även hästarna indelade i tre typer för olika ändamål. Strax efter utvecklingen av den brittiska ridponnyn följde den amerikanska ridponnyn som utvecklades under 1950-talet och den franska ridponnyn som utvecklades under 1970-talet. Även Tyskland, Sverige och Australien har egna ridponnyer.

Egenskaper 
 
Den brittiska ridponnyn har utvecklats specifikt för tävlingsridning och ridning för barn och är lättriden, bekväm och atletisk med fina rörelser. Huvudet är litet och ädelt med små öron och stora ögon. Benen är starka med hårda hovar. Idag finns det tre olika typer av brittisk ridponnyn:

 show pony, som är de minsta ponnyerna som används inom alla slags ridning,
 show hunter, som är något kraftigare version som används till ridning och även körning, och
 working hunter, som är kraftig och mer muskulös som fungerar utmärkt även för vuxna som inte tävlar.

Se även 
 
 Ridponny
 Fransk ridponny
 Tysk ridponny
 Australisk ponny
 Australisk ridponny
 Amerikansk ponny
 Dartmoorponny
 Exmoorponny
 Welshponny
 Fellponny
 Dalesponny
 Connemaraponny

Källor 

 Brittiska ridponnyns standard
 British Riding Pony i Sverige
 Kort om engelsk ridponny
 Brittiska ridponnyföreningen

Externa länkar 
 National Pony Society

Ponnyer
Hästraser från Storbritannien
Lancia Aprilia

Lancia Aprilia är en personbil, tillverkad av den italienska biltillverkaren Lancia mellan 1937 och 1949.

Aprilian blev Vincenzo Lancias sista bil, innan han avled 1937. Tanken bakom bilen var densamma som för Lambdan, femton år tidigare: att med vare låg vikt och god väghållning kunna hålla jämn fart med betydligt större och starkare konkurrenter.

Aprilia byggde vidare på tekniken från Augusta. Den hade en fyrdörrars självbärande kaross, utan B-stolpe mellan dörrarna. För att hålla nere luftmotståndet hade formen testats i vindtunnel. Även motorn hämtades från Augusta. Bilen hade Lancias typiska teleskoprörsfjädring fram och pendelaxel bak, avfjädrad med en tvärliggande bladfjäder.

Lancia sålde ett separat chassi med 10 cm längre hjulbas, för fristående karossmakare som Pininfarina att bygga på. 

Lancia räknade inte årsmodeller, utan bilen tillverkades i serier varefter olika förbättringar infördes:
 Första serien, tillverkad mellan 1937 och 1939 i 14 704 exemplar.
 Andra serien, tillverkad mellan 1939 och 1949 i 12 933 exemplar. Ny, större motor införs.

Före krigsutbrottet byggdes cirka 700 bilar i Frankrike.

Motor
Motorn i Aprilian var en utveckling av Augusta-motorn. Cylindrarna var gjutna i samma block med ett gemensamt cylinderhuvud. I centrum av cylinderhuvudet fanns en enkel kamaxel som styrde alla ventiler via vipparmar. Första motorn hade 17° vinkel mellan cylindrarna, andra motorn 18°.

Källor
Lancia av Michael Frostick, 1976. 
Classic Cars av Graham Robson, 1989.

Externa länkar
Svenska Lanciaklubben.

Aprilia
Bakhjulsdrivna fordon
Vattenhalt

Vattenhalt är mängden vatten i ett material, exempelvis i jord, sten, keramik eller trä, baserat antingen på volymen eller massan. Egenskapen används inom en lång rad vetenskapliga och tekniska områden. Det beskrivs oftast som en proportion som kan sträcka sig från 0 (helt torr) och uppåt. Jämför också begreppet torrhalt.

Fukthalt

Fukthalt, vattenhalt eller vatteninnehåll utgörs av den kvantitet vatten som förekommer i ett fast material såsom jord (mark), byggnadsmaterial, matvaror eller textil, samt trä med flera på volumetrisk eller viktsmässig (gravimetrisk) bas. Fukthalt används som begrepp inom många vetenskapliga och tekniska områden, och uttrycks som en andel (kvot) som kan variera från 0 (helt torrt material) till värdet av materialets porositet vid mättnad.

Fukten kan vara närvarande i det fasta materialet som adsorberat vatten vid de inre ytorna eller i form av kapillärt kondenserat vatten i de inre porerna. Vid låga relativa fuktigheter består fukten vid jämvikt i huvudsak av adsorberat vatten. Vid högre relativa fuktigheter blir fritt vatten i porerna mer och mer förekommande beroende på porstrukturen.

Volumetrisk fukthalt, θ, definieras matematiskt såsom

där  betecknar volymen för vatten och  betecknar totala volymen (såsom bulkmaterialets reella volym (till exempel vedvolym) + vattenvolym + tomrum).

Fukthalten kan också uttryckas på viktsbasis (massbasis eller gravimetrisk bas). Den viktsbaserade fukthalten (FH) definieras sålunda

där  är vattnets massa,  är bulkmaterialets (fuktiga) massa och  är torrsubstansens massa.

Ibland refereras till fuktkvot (FK), som anger mängden fukt i ett material per mängd torrsubstans, d.v.s.

Fuktkvoten kan härvid bli större än 1 (100 %) och fuktkvoten 1 motsvarar alltså fukthalten 0,50 (50 %). Sambandet mellan fukthalt och fuktkvot kan skrivas

  respektive  

Fukthalten (FH) relaterar naturligtvis till ämnets torrhalt eller torrsubstanshalt (TH) enligt

Se även 
 Fukt
 Torrhalt
 Torrsubstans

Vatten
Fysikaliska storheter
Andrea Temesvári

Andrea Temesvari, född 26 april 1966 i Budapest, Ungern är en ungersk högerhänt tidigare professionell tennisspelare.

Tenniskarriären 
Andrea Temesvari inledde en lovande professionell karriär som tennisspelare då hon som 17-åring 1983 fick sitt genombrott och vann både Amerikanska grusmästerskapen (finalseger över Zina Garrison med 6-2, 6-2) och Italienska öppna. Hon rankades i augusti det året som världstia. Hon försenades i sin vidare utveckling som tennisspelare på grund av återkommande skador och föll i ranking. Säsongen 1985 upprepade hon sin seger i Amerikanska grusmästerskapen och säsongen därpå tog hon sin enda titel i en Grand Slam-turnering, då hon tillsammans med Martina Navratilova vann dubbeltiteln i Franska öppna. I finalen besegrade de Steffi Graf/Gabriela Sabatini med 6-4, 6-4. 

Efter denna seger var Temesvari borta från tourspel under en 20-månadersperiod på grund av ankel- och skulderskador vilka krävde kirurgiska åtgärder.  

Efter dessa skador återkom Temesvari till tourspel och hade framgångar i såväl singel som dubbel och tog ytterligare fem titlar. 

Andrea Temesvari deltog i det ungeska Fed Cup-laget 1981, 1983-86, 1989-90, 1992 och 1995-96. Hon spelade totalt 47 matcher för laget och vann 27 av dessa.

Spelaren och personen 
Efter avslutad internationell tävlingskarriär har Temesvari bland annat fungerat som kapten för det ungerska Fed Cup-laget (2003)

Grand Slam-titlar 
 Franska öppna
 Dubbel - 1986 (med Martina Navratilova)

Singeltitlar (WTA och ITF) 
 Singel
 1995 - ITF/Budapest
 1994 - ITF/Budapest
 1985 - Amerikanska grusmästerskapen
 1983 - Italienska öppna, Amerikanska grusmästerskapen, Hittfeld
 1982 - Pennsylvania
 1981 - ITF/Bad Hersfeld 
 Dubbel
 1995 - Maria Lankowitz (med Silvia Farina)
 1993 - Strasbourg (med Shaun Stafford)
 1989 - Tampa (med Brenda Schultz)
 1985 - Europeiska inomhusmästerskapen (med Hana Mandlikova)
 1984 - Europeiska inomhusmästerskapenc (med Andrea Leand).

Externa länkar 
 WTA-profil

Kvinnor
Ungerska tennisspelare
Födda 1966
Levande personer
Idrottare från Budapest
Detox

Detox kan syfta på:

 Detox (alternativmedicin) – olika metoder som sägs rena kroppen från gifter
 Detox (sång) – en sång av bandet Millencolin
Tysk ridponny

Den tyska ridponnyn är en hästras som utvecklats i Tyskland, specifikt för att passa som tävlingshäst och ridhäst för yngre ryttare. Den tyska ridponnyn utvecklades under 1960-talet för att möta den nya trenden med perfekta ridponnyer som utvecklats på senare tid, speciellt i Europa men även i USA och Australien. Tyskland som är mer känd för sina större varmblodshästar ville ha ett varmblod i miniatyr. Ponnyn är atletisk, tålmodig och lugn samt berömd för att ha den stora hästens mer flytande gångarter.

Historia 
 
Ridponnyernas historia börjar redan under slutet av 1800-talet i Storbritannien då sporten hästpolo blev mer och mer populär och efterfrågan på små, snabba hästar ökade. Poloponnyn utvecklades även nu och 1899 fanns över 700 registrerade poloponnyer i den engelska föreningen för poloponnyer. Föreningen bytte namn år 1903 till Polo Pony and Riding Pony Stud men delades redan 1913 till två olika föreningar. Den ena föreningen, National Pony Society satsade på utvecklingen av rena ridponnyer. Under mitten av 1920-talet ändrades reglerna inom tävlingsvärlden och det blev tillåtet att tävla med ponny. Så under 1920-30-talet utvecklades den brittiska ridponnyn, tätt följd av den amerikanska ridponnyn och tyskarna var inte sena att följa efter. 

Under 1960-talet började man utveckla en egen ridponny i Tyskland med i regel samma bas som den brittiska ridponnyn, baserad på brittiska ponnyraser som Welshponny och Dartmoorponny korsade med arabiska, angloarabiska  och engelska fullblod. Men de tyska uppfödarna korsade till en början även in små exemplar av olika tyska varmblodshästar som Hannoveranare, Holsteinare och Trakehnare för att få fram mindre versioner av deras berömda varmblod och sätta en egen prägel på rasen. 

De tyska ridponnyerna nådde stora framgångar inom de tre stora disciplinerna banhoppning, dressyr och fälttävlan. Ponnyerna avlas nu även i andra länder och mycket i USA och det är även tillåtet att registrera rena korsningar av Welshponny-Arab eller Welshponny-Varmblodshäst i den tyska ridponnyföreningen.

Egenskaper 
 
Den tyska ridponnyn har utvecklats specifikt för tävlingsridning och ridning för yngre ryttare. Rasen är lättriden, bekväm och atletisk med fina rörelser som påminner om de större tyska varmblodshästarnas gångarter. Huvudet är litet och ädelt med små öron och stora ögon. Ponnyerna liknar de tyska varmbloden i exteriören och har bra muskelmassa, stark benstomme och ett utmärkt båldjup. Samtidigt har rasen fått samma lugn och tålamod som en ponny för att passa barn och yngre ryttare.

Se även 
 
 Ridponny
 Fransk ridponny
 Brittisk ridponny
 Australisk ponny
 Amerikansk ponny
 Dartmoorponny
 Exmoorponny
 Welshponny
 Fellponny
 Dalesponny
 Connemaraponny

Källor 
 Officiell webbplats

Externa länkar 
 Nystartad förening för Tysk ridponny i USA

Ponnyer
Hästraser från Tyskland
Upside Downside

Upside Downside är ett musikalbum av Mike Stern och hans andra i ordningen. Albumet gavs ut 1986 av Atlantic Records.

Låtlista
Alla låtar skrivna och arrangerade av Mike Stern förutom Scuffle: arrangerad av Mike Stern & Jeff Andrews.
"Upside Downside" – 5:41
"Little Shoes" – 5:33
"Goodbye Again" – 6:33
"Mood Swings" – 6:01
"After You" – 5:25
"Scuffle" – 6:11

Medverkande

Medverkande (förutom på Mood Swings)
Mike Stern — gitarr
Bob Berg — tenorsaxofon
Mitch Forman — piano, synthesizer
Mark Egan — elbas
Dave Weckl — trummor
Dr. Gibbs — percussion
David Sanborn — altsaxofon (3)
Jeff Andrews — bas (2)

Medverkande på Mood Swings
Mike Stern — gitarr
Bob Berg — tenorsaxofon
Jaco Pastorius — elbas
Steve Jordan — trummor

Musikalbum 1986
Jazzalbum
Amerikanska jazzalbum