kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lunkentuss (kosterbåt)

Lunkentuss är en 8 meters, klinkbyggd koster, byggd 1942, är känd för en jorden runtsegling 1962–1965.

Båten 
Båten tjänade först som skolbåt åt Härnösands Sjövärnskår. 1960 köptes båten av Gunnar Dahlgren och Dag Ekholm som sedan, under två års tid, byggde om henne för att bättre passa deras planerade jorden runt-segling. Bordläggningen höjdes, motor installerades, nytt doghouse monterades för skydd mot vind och sjö, och riggen byttes mot en med bogspröt i fören.

Jorden runt-seglingen 
Sommaren 1962 var båten klar för avfärd och Gunnar Dahlgren och Dag Ekholm avseglade från Sundsvall den 25 juli. Rutten gick via Kiel och genom kanaler i Mellaneuropa tog man sig till Marseille. Därefter fortsatte färden via Kanarieöarna över Atlanten till Barbados, från Barbados vidare över Karibiska havet och genom Panamakanalen ut i Stilla havet. Färden mot Australien gick förbi Galápagosöarna, Marquesasöarna, Tahiti, Bora-Bora, Fiji, Samoa och Nya Guinea. Resan fortsatte över Indiska oceanen till Sydafrika. Sträckan mellan Ascension och Azorerna blev seglatsen längsta etapp, 3.210 nautiska mil över södra Atlanten, och fullbordades på 35 dygn. Från Sydafrika seglade man till Sverige, via Brämön till hemmahamnen Vindhem på Alnön utanför Sundsvall, dit man anlände 7 augusti 1965. På Brämön hade Lunkentuss legat och väntat i ett par dygn eftersom mottagningsarrangemanget var bestämt sedan tidigare till just söndagen den 7 augusti på slaget klockan 12:00. Tre år och 13 dagar tog det att tillryggalägga 33.160 nautiska mil.

Mottagande 
På den sista etappen från Brämön till Vindhem eskorterades Lunkentuss av ett marinfartyg i täten och två tullbåtar akterom. En mängd fritidsbåtar anslöt sig efterhand och flygplan gjorde lågflygningar i luften. Väl i Vindhem mottogs Dahlgren och Ekholm av en flertusenhövdad publik som kommit för att ge dem de hyllningar som de förtjänade. Journalister från tidningar, radio och TV var på plats. Representanter för Sundsvalls stad, Marinen och Sundsvalls Segelsällskap höll tal. På kvällen var det mottagningsbankett på Restaurang Vindhem. Den årligen återkommande Vindhemsregattan instiftade till minne av deras bedrift.

Navigering 
Dahlgren och Ekholm gjorde sin segling helt utan hjälp av den elektroniska utrustning som några decennier senare var en självklarhet för varje semesterseglare. GPS-navigator, VHF-radio och autopilot var okända begrepp på den tiden. Lunkentuss var inte ens utrustad med ett vindroder utan Dahlgren och Ekholm turades om att ta sina törnar till rors. Man navigerade med hjälp astronomiska observationer.

Lunkentuss på 2000-talet 
År 2011 inledde Dag Ekholm en renovering av Lunkentuss, Gunnar Dahlgren hade gått bort några år tidigare. Sedan sommaren 2017 finns Lunkentuss att beskåda i Fritidsbåtsmuseet i Härnösand. Här kan besökare ta del av fritidsbåtens historia, med Lunkentuss som självklar huvudattraktion.

Referenser 
  
 
 

Segelbåtar
National Basketball Association 1961/1962

National Basketball Association 1961/1962 var den 16:e säsongen av den amerikanska proffsligan i basket. Säsongen inleddes den 19 oktober 1961 och avslutades den 14 mars 1962 efter 360 seriematcher, vilket gjorde att samtliga nio lagen spelade 80 matcher var.

Onsdagen den 18 april 1962 vann Boston Celtics sin femte NBA-titel efter att ha besegrat Los Angeles Lakers med 4-3 i matcher i en finalserie i bäst av 7 matcher.

All Star-matchen spelades den 17 januari 1962 i Kiel Auditorium i St. Louis, Missouri. Western Division vann matchen över Eastern Division med 150-130.

Chicago Packers debuterade i ligan och blev det första helt nya laget sedan ligan utökades säsongen 1949/1950.

Philadelphia Warriors, Philadelphia Pennsylvania spelade sin sista säsong i ligan och flyttade sen till San Francisco, Kalifornien och blev San Francisco Warriors.

Boston Celtics blev den här säsongen det första laget att nå upp till 60 segrar under grundserien.

Grundserien 
Not: V = Vinster, F = Förluster, PCT = Vinstprocent

 Lag i GRÖN färg till en slutspelserie.
 Lag i RÖD färg har spelat klart för säsongen.

Eastern Division

Western Division

Slutspelet 
De tre bästa lagen i den östra och västra division gick till slutspelet. Där möttes tvåorna och treorna i kvartsfinalserier (divisionssemifinal) i bäst av 5 matcher. De vinnande lagen i kvartsfinalerna mötte divisionsvinnarna i semifinalserier (divisionsfinal). Semifinalerna och NBA-finalen avgjordes i serier i bäst av 7 matcher.

NBA-final 
Boston Celtics mot Los Angeles Lakers

Boston Celtics vann finalserien med 4-3 i matcher

Källor 

 NBA 1961/1962 på basketball-reference.com
 Samtliga resultat under säsongen 1961/1962 på basketball-reference.com
 NBA history 1961/1962 på nba.com (Engelska)

Externa länkar

1961 i USA
1962 i USA
Basketsäsongen 1961/1962
1961/1962
Paul Delouvrier

Paul Delouvrier, född 25 juni 1914 i Remiremont, död 16 januari 1995 i Provins, var en framstående fransk statstjänsteman under de fjärde och  femte republikerna. Han var en av de ledande personerna bakom den planering vilken omskapade Frankrike under "les Trente glorieuses", vilket i Frankrike avser perioden mellan 1947 och 1974.

Källor 

Frwp
Män
Födda 1914
Avlidna 1995
Franska ämbetsmän
Mottagare av Erasmuspriset
Harald Carlborg

Per August Harald Carlborg, född 26 maj 1886 i Skinnskattebergs socken, död 6 maj 1970 i Stockholm, var en svensk bergsingenjör.

Harald Carlborg var son till brukspatronen August Carlborg (1841–1917). Efter bergsingenjörsexamen 1909 anställdes han vid Ljusne-Woxna AB samma år, vid AB Svartviks Gruvor och Bastkärns Gruv AB 1912, i Rio de Janeiro 1912–14, ingenjör vid Grängesbergs gemensamma förvaltning 1915, vid A/S Røragen i Røros 1915, vid Klockfältets Gruv AB och Uttersbergs Bruks AB 1915, var disponent där 1918–21, förste byråingenjör vid Kommerskollegium 1921, kommerseråd 1936–51, tillika ställföreträdande generaldirektör från 1945. Han var för chef för Industrikommissionens järnindustriavdelning 1939–42, ledamot av Industrikommissionen 1942–48. Han var underlöjtnant i Fortifikationens reserv 1905–19, styrelseordförande i Konstfack 1945–54 och i Statens provningsanstalt 1946–55.

Harald Carlborg framträdde som bruks- och gruvhistorisk författare och bland annat skrivit Uttersbergs bruk (1929), Om järnhanteringen i Skinnskattebergs bergslag från mitten av 1500-talet till omkr. 1620 (1921), samt de historiska och tekniskt ekonomiska delarna av Kommerskollegium och Sveriges geologiska undersökning utgivna beskrivningar av svenska gruvfält (1923–34).

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Svenska bergsingenjörer
Svenska kommerseråd
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Skinnskattebergs socken
Födda 1886
Avlidna 1970
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Tannerskalan

Tannerskalan är en skala för fysisk utveckling hos barn, ungdomar och vuxna. Skalan definierar mått på fysisk utveckling som bygger på externa primära och sekundära egenskaper hos könen. Till exempel storleken på bröst, könsorgan och utveckling av könshår. Skalan definierades av James Tanner, en brittisk barnläkare och därmed bär skalan hans namn.

På grund av naturlig variation, passerar individer genom Tannerskalan olika fort beroende på när man kommer in i puberteten. Under hiv-behandling används Tannerskalan för att bestämma vilka behandlingsmetoder man skall följa, den för vuxna, ungdomar eller barn. Tanner menar att bestämning av en persons kronologiska ålder med hjälp av skalans stadier ger en felaktig bild av den avsedda användningen. Stegen i Tannerskalan stämmer inte överens med kronologisk ålder, utan är snarare mognadsstadier och kan därför inte användas för åldersuppskattning.

Definition av stadier
Definitionerna grundar sig på litteratur av Lawrence Neinstein, MD.

Könsbehåring (både man och kvinna)
 Tanner I  Inget könshår alls. (förpubertal nivå).
 Tanner II  Liten mängd långa duniga hår och en något pigmenterad bas vid penis och pung (scrotum) hos män eller på de yttre blygdläpparna (labia majora) hos kvinnor.
 Tanner III  Håret blir grövre och krulligt samt sprider ut sig.
 Tanner IV  Vuxenlik hårkvalité, breder ut sig över blygdbenet (pubis) men endast sparsam behåring på låren.
 Tanner V  Håret har också vandrat ut på låren.

Manliga könsorganen 
 Tanner I  Förpubertal (testiklarnas volym är mindre än 1,5 ml; penis längd är 3 cm eller mindre).
 Tanner II  Testiklarnas volym är mellan 1,6 och 6 ml; skinnet på pungen blir tunnare, rodnar och förstoras; penis längd oförändrad.
 Tanner III  Testiklarnas volym är mellan 6 och 12 ml; pungen växer ytterligare; penis börjar bli längre.
 Tanner IV  Testiklarnas volym är mellan 12 och 20 ml; pungen växer ytterligare och mörknar; penis börjar bli längre.
 Tanner V  Testiklarnas volym är större än 20 ml; fullvuxen pung.

Bröst (kvinna)
 Tanner I  Ingen körtelvävnad ; Vårtgården (areola mammae) följer konturerna av det omgivande bröstskinnet (förpubertal).
 Tanner II  Det börjar bildas bröstkörtlar med liten omgivande area av körtelvävnad, vårtgården börjar sträcka ut sig.
 Tanner III  Brösten börjar bli mer upphöjda och breder ut sig utanför vårtgårdarna, vilka fortsätter att utvidgas men fortsätter att vara i kontur med omgivande bröst.
 Tanner IV  Ökad bröststorlek och upphöjning; vårtgården och bröstvårtan bildar en naturlig upphöjning från konturen på det omgivande bröstet.
 Tanner V  Brösten når slutligen vuxen storlek; vårtgården återgår till konturen av det omgivande bröstet, med en centrerad upphöjd bröstvårta.

Galleri

Se även
 Pubertet
 Könskörtel
 Vellushår
 Fysiologi

Referenser

Externa länkar
 The Male Tanner stages
 The Female Tanner stages
 Line drawing of female Tanner stages (genitals)
 Line drawing of female Tanner stages (breasts)
 Line drawing of male Tanner stages

Endokrin fysiologi
Pediatrik
Medicinsk fysik
Sexuell hälsa
Puberteten
Djursjukskötare

Djursjukskötare är i Sverige ett legitimationsyrke där Jordbruksverket efter ansökan kan bevilja legitimation för en person med godkänd kandidatexamen eller andra likvärdiga meriter. En vanlig uppgift för en djurskötare är att assistera en veterinär, motsvarande relationen mellan sjuksköterska och läkare. Djursjukskötare ingår i arbetsgruppen djurhälsopersonal, tillsammans med veterinär samt av Jordbruksverket godkänd sjuksköterska, tandläkare, sjukgymnast eller hovslagare.

Djursjukskötarprogrammet ges som en treårig utbildning (180 högskolepoäng) av Sveriges lantbruksuniversitet. Programmet är en medicinsk utbildning omfattande teoretiska kurser varvade med praktiska moment där fokus ligger på djuromvårdnad och djursjukvård. Utbildningen leder till kandidatexamen i huvudämnet djuromvårdnad. Utbildningen ges i Uppsala sedan höstterminen 2014, efter att ha flyttat dit från Skara. I Uppsala är utbildningen huvudsakligen förlagd till Ulltuna, beläget strax söder om stadskärnan.

Förutom en kandidatexamen i djuromvårdnad finns andra vägar till legitimation som djursjukskötare. Det inkluderar att ha ha läst en snarlik utbildning utomlands eller att ha en praktisk och teoretisk kunskap motsvarande kraven för kandidatexamen i djuromvårdnad. Djursjukskötare bär i sin yrkesutövning praktiska arbetskläder, vilket vid behov kombineras med ett förkläde.

Externa länkar
 Djursjukskötarprogrammet vid Sveriges Lantbruksuniversitet
 
  

Veterinärmedicin
Legitimerade yrken i Sverige
Erwin Carlé

Erwin Carlé, född 7 juni 1876, död 21 februari 1923, var en tysk författare under pseudonymen Erwin Rosen.

Carlé hämtade stoff till sina romaner från ett äventyrsfullt liv i flera världsdelar. Han har bland annat skrivit Der deutsche Lausbub in Amerika (tre band 1910-1911, En odågas äventyr i Amerika).

Böcker på svenska
 En odågas äventyr i Amerika: minnen och intryck (översättning Sten Granlund, Wahlström & Widstrand, 1914-1915)
 En odågas krigsäventyr: minnen och intryck (översättning Sten Granlund, Wahlström & Widstrand, 1915)
 Odågan som journalist och sjörövare: minnen och intryck från Amerika (översättning Sten Granlund, Wahlström & Widstrand, 1915)
 I franska främlingslegionen: minnen och intryck (översättning Sten Granlund, Wahlström & Widstrand, 1915)
 Amerikanen: en studie (översättning Karin Jensen, Wahlström & Widstrand, 1920)
 Spelare: en studie (översättning Karin Jensen, Wahlström & Widstrand, 1920)

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Externa länkar 
 
 

Tyskspråkiga författare
Tyska författare under 1900-talet
Författare publicerade under pseudonym
Födda 1876
Avlidna 1923
Män
Svensk uppslagsbok
Bemani

Bemani (japanska: ビーマニ) är den avdelning inom det japanska datorspelsföretaget Konami som utvecklar musikspel. Deras spel brukar gemensamt benämnas Bemani-serien och är mycket populära.

Namnet är taget, enligt vanlig japansk förkortningsstil, från deras första spel BEatMANIa. I Beatmania (1997) använder spelaren knappar och en kontroll som liknar en DJ:s fonograf. Bemaniserien innehåller också flera spel som kräver att man använder en kontroll som liknar ett instrument, däribland kan nämnas GuitarFreaks (1998) och DrumMania (1999). Bemani har även släppt arkadspelen  Mambo a Go Go (2002) och Toy's March (2005).

För tillfället arbetar Konami med sex Bemanititlar: jubeat, beatmania IIDX, GuitarFreaks, Drummania, pop'n music och Dance Dance Revolution.

Endast en begränsad mängden av Bemanispelen har släppts utanför Asien, det mest noterbara är Dance Dance Revolution (1998) (ofta förkortat till DDR och även känt som Dancing Stage i Europa). I DDR ska spelaren trampa eller på annat vis aktivera paneler på en dansplatta (omkring 1 kvadratmeter stor) i takt med pilar som visas på skärmen. Hemmaversioner av kontrollen liknar Nintendos tillbehör Power Pad. DDR:s och dess uppföljares stora succé har lett till en uppsjö kloner och liknande spel, både kommersiella (EZ2Dancer, In the Groove och In the Groove 2) och fria (StepMania). Detta gör troligen DDR till det mest duplicerade musikspelet någonsin.

Bemaniserien kan krediteras flera trender inom musikspelsgenren. En sådan trend är användningen av nymodiga, specialtillverkade spelkontroller i både arkad- och hemversioner  (där Konami även pionjärat i icke-musikspel såsom Police 911). En annan trend är betydande stora musikkataloger med många covers och kortare mixar som fungerar som en bra bas för spelarna. Många av spelen i serien har uppföljare där den stora skillnaden är utbudet av låtar och där spelmekaniken i övrigt är lik den i originalet.

Källor 

Musikspel
Konami-spel
Datorspelsserier
Terrängbil m/42 VLT

Terrängbil m/42 VLT, militärförkortning: tgb m/42 VLT, av tillverkaren kallad TLV-VL (Terränglastvagn-Volvo, Last), var en lastbilsvariant av terrängbil m/42 tillverkad av Volvo (VLT = Volvo, Last, Tung) för den svenska krigsmakten under andra världskriget baserad på Volvos TLV-141 D chassi.

Växellådan bestod av en 4-växlad med låg/hög-steg och bromsarna tryckluft mot hydraulkolv.

Historia 
Civil LV 141 som modifierats från fabrik med fyrhjulsdrift. Tillfördes även "Danskbrigaden" 1944-45, där den skulle komma att användas till slutet av 1950-talet.

Referenser

Noter 

Fordon i svenska armén
Militärfordon tillverkade av Volvo
Fyrhjulsdrivna fordon
Ilok

Ilok (ungerska: Újlak, tyska: Illok) är en stad i östra Kroatien. Staden har 8 351 invånare (2001) och ligger i Vukovar-Srijems län i landskapet Slavonien. Ilok är huvudort i den kroatiska regionen Srijem och landets östligaste stad. Dess centrala delar ligger cirka fem kilometer från Donau som utgör gränsen till Serbien.

Historia
Ilok har en lång historia och arkeologiska fynd från forntiden har påträffats vid utgrävningar i staden. Under 100-200-talet intogs området av romarna som uppförde en befästning vid namn Cuccium på platsen för dagens Ilok. Under slutet av 500-talet slogs sig slaverna (dagens kroater) ner i staden och dess omgivningar. Ilok kom att kortvarigt lyda under det medeltida bulgariska riket innan ungrarna befäste kontrollen över staden. 1365 förlänades staden åt Nikola Kont (ungerska: Miklós Kont) inom vars släkt man senare också fick ärva titeln greve av Ilok. 1526-1688 lydde staden under osmanerna men intogs sedan av habsburgarna. 1697 förlänade den österrikiska kejsaren Leopold I staden Ilok till den italienska militära befälhavaren Livio Odescalchi som belöning för hans insatser i slaget vid Wien. Inom det habsburgska riket tillhörde Ilok den administrativa enheten kungariket Slavonien. Ilok hörde till monarkin fram till första världskrigets slut och Österrike-Ungerns upplösning 1918 då staden kom att uppgå i Sloveners, kroaters och serbers stat.

Arkitektur
Kyrkan och klostret Sankt Ivan Kapistran uppfördes under 1400-talet och är tillägnad den helgonförklarade franciskanermunken Giovanni da Capistrano som avled i staden 1456. Det hästskoformade Odescalchipalatset uppfördes under slutet av 1600-talet av adelsmannen Livio Odescalchi och hyser idag Iloks stadsmuseum. I byggnaden finns Odescalchisamlingen samt arkeologiska och etnografiska samlingar.

Se även

Referenser 

Orter i Vukovar-Srijems län
Gränsorter i Europa
Lista över städer i Kroatien

Kroatien har formellt 127 städer och 429 kommuner. Detta är en komplett lista över landets städer.

Invånarantalet i tabellen är från den senaste folkräkningen 2011. Observera att kolumnen "stad" inkluderar det geografiska område som faller under stadsförvaltningens jurisdiktion. Detta innebär att siffran ofta inkluderar småorter, byar och bosättningar i tätortens utkanter eller omedelbara närhet som administrativt hör till staden. I kolumnen "tätort" anges stadens invånarantal utan de samhällen som ligger i stadens periferi. Båda siffrorna anges då de i vissa fall varierar märkbart. T.ex. har staden Velika Gorica (med närliggande samhällen) drygt 63 000 invånare medan invånarantalet i tätorten uppgår till drygt 31 000 invånare.

Observera att staden Kaštela är ett unikt undantag då den endast existerar som en administrativ enhet och egentligen består av sju mindre sammanbundna orter varav ingen faktiskt kallas Kaštela. Dess stadsfullmäktige ligger i Kastel Sućurac.

Se även 
Lista över kommuner i Kroatien

Referenser

Noter 

Städer i Kroatien
Bengt Olof Engström

Bengt Olof Engström, född 25 maj 1926 i Umeå, är en svensk musikadministratör och musikpedagog.

Engström studerade vid Kungliga Musikhögskolan 1945–1952, var organist och musiklärare i Iggesund 1952–1955 och musiklärare vid kommunala flickskolan i Uppsala 1955–1958. Han var musikkonsulent på Stockholms skoldirektion 1958–1961 och intendent vid Norrköpings orkesterförening 1961–1964. Engström var musikkonsulent på Skolöverstyrelsen 1964–1969, lektor vid lärarhögskolan i Umeå 1969–1973 och VD och konserthuschef i Stockholms konserthusstiftelse 1976–1986. Engström invaldes som ledamot nr 808 av Kungliga Musikaliska Akademien den 24 februari 1977 och var dess vice preses 1992–1994.

Bengt Olof Engström har givit ut en stor mängd läromedel för musikundervisning, bland annat den mycket använda Vi gör musik. Han disputerade efter sin pensionering på avhandlingen Ny sång i fädernas kyrka, där han undersöker användningen av Den svenska psalmboken 1986 i Svenska kyrkan.

Priser och utmärkelser
1977 – Ledamot nr 808 av Kungliga Musikaliska Akademien
1996 – Medaljen för tonkonstens främjande

Bibliografi i urval

Referenser 

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska musikpedagoger
Musiker från Umeå
Födda 1926
Levande personer
Män
Kristiansson

Personer med efternamnet Kristiansson och liknande:

Kristiansson
Anders Kristiansson
Anton Kristiansson
Axel Kristiansson
Calle Kristiansson
Daniel Kristiansson
 Gunnel Kristiansson
 Johanna Kristiansson
Kerstin Kristiansson Karlstedt
Lars Kristiansson
 Mattias Kristiansson
Stefan Kristiansson
Svante Kristiansson

Kristjánsson
Björn Kristjánsson
Guðjón Arnar Kristjánsson

Svenska efternamn
Sonnamn
Peder Villadsen

Peder Villadsen syftar på bland andra: 

Peder Villadsen (borgmästare) (död 1539), dansk kunglig sekreterare och borgmästare i Köpenhamn.
Peder Villadsen (biskop) (1610-1673), dansk präst, som arbetade för enväldet 1660, sedan biskop i Viborg
Furtenbach

Furtenbach är ett tyskt efternamn, som också finns i andra länder. Den 31 december 2014 var 72 personer med detta namn bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Furtenbach eller med varianter av detta namn
Börje Furtenbach (1901–1976), svensk militär och författare
Carl Fredrik Furtenbach (1766–1834), svensk jurist och ämbetsman
Carl Jöran Furtenbach (1725–1792), svensk jurist och ämbetsman
Carl Olof Furtenbach (1792–1844), svensk gruvdelägare och possessionat
Fredrik Furtenbach (född 1965), svensk journalist och politisk kommentator 
Joseph Furttenbach (1591–1667), tysk arkitekt, matematiker och mekaniker

Källor

Tyska efternamn
Svenska efternamn
Ambroise Paré

Ambroise Paré, född omkring 1510 i Bourg Hersent vid Laval, död den 20 december 1590 i Paris, var en fransk kirurg, som betraktas som en av föregångsmännen inom sitt område.

Biografi 

Paré kom 1529 till Paris för att idka kirurgiska studier. År 1537 anställdes han som kirurg hos en fransk general och deltog i fälttågen mot Karl V. Redan samma år införde han vid behandlingen av skottsår en ändamålsenligare metod än den dittills använda. Man hade nämligen inbillat sig, att dessa sår var förgiftade och därför på dem använt sjudande olja och andra etsande medel. Paré påvisade emellertid, att denna föreställning saknade grund, och bidrog därigenom i väsentlig mån att minska de sårades plågor. För sina rön häruti redogjorde han i La méthode de traicter les playes faictes par hacquebutes (1545). Senare blev han prosektor hos anatomen Sylvius och anställdes 1559 som en av kung Henrik II:s livkirurger. 1563 blev han premier chirurgien du roi och uppges varit en av de få hugenotter, som på kungens befallning skonades vid Bartolomeinattens blodbad. 

Inom kirurgins historia intar Paré ett av de främsta rummen. Frigörande sig från det tvång, som den föregående tidens blinda auktoritetstro lagt på den fria forskningen, länkade han sin vetenskap in på nya banor. Dessutom uppfostrade han ett stort antal dugliga lärjungar och grundlade därigenom för en lång tid framåt den franska kirurgins överlägsenhet. Bland hans insatser i kirurgins utveckling må framhållas uppfinningen att vid amputationer stilla blödning genom att underbinda artärerna (före honom nyttjade man bränning med glödjärn), förenklingen av sättet att behandla benbrott och luxationer, införandet av bråckbandet och påvisandet av, att kastration inte behövs vid radikaloperation för bråck, samt förbättringen av tekniken vid trepanation. 

Paré gav 1573 ut en bok om monster, Des monstres et prodiges (latin 'De monstris et Prodigiis', 1594), som samlar berättelser om forntida och samtida monster vars autenticitet ofta är bestyrkt med datum och platsen där de föddes. Den har tillskrivits en stor betydelse i teratologins historia. Här finns bland annat en illustration av siamesiska tvillingar. Parés skrifter utkom redan under hans livstid tre gånger samlade. 1800-talsupplagan, i 3 band (utgiven 1840–1841 av Malgaigne), kom i nytryck 1970. År 1983 kom en utgåva på modern franska. En nyutgåva, under ledning av Évelyne Berriot-Salvadore, planeras.

Citat 

"Guérir quelquefois, soulager souvent, consoler toujours" ("Ibland bota, ofta lindra, alltid trösta")

—Ambroise Paré

Källor

Vidare läsning 

 

Franska kirurger
Franska läkare under 1500-talet
Personer från Laval
Födda 1510
Avlidna 1590
Män
Ugglan