kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arumänska

Arumänska (även bland annat aromuniska och aromaniska, tidigare även arumanska, makedorumänska, vlachiska, på arumänska limba aromână, limba armânească, armâneashti eller armãneshce) är ett romanskt språk, utvecklat ur vulgärlatin och rumänska, som talas av ungefär 40 000 personer (arumäner) i Nordmakedonien, norra Grekland och östra Albanien, samt av mindre grupper i USA, Italien, Bulgarien, Kosovo och Rumänien. Uppgifter om antalet talare varierar kraftigt.

Huruvida arumänska och rumänska är två olika språk eller två dialekter av samma språk är omdebatterat, speciellt som språkvetenskapen inte definierar någon distinktion. Arumänskan uppkom efter Romarrikets erövring av Balkanhalvön och har många drag gemensamt med modern rumänska, såsom en likartad grammatik. Den viktigaste skillnaden mellan rumänska och arumänska är ordförrådet, vilket i rumänskans fall i högre grad har influerats av de angränsande slaviska språken, medan arumänska har lånat många ord från grekiskan, som den har varit i nära kontakt med genom hela sin historia.

Geografisk utbredning 

Det arumänska språket och arumänerna är officiellt erkända som en minoritet i Nordmakedonien under namnet vlachiska, men stora arumänska grupper finns också i Albanien, Grekland, Bulgarien, Serbien samt i Rumänien dit en del arumäner har emigrerat.

Historia 

Det anses i allmänhet att det vulgärlatin som talades i Romerska rikets Balkanprovinser någon gång för mellan 800 och 1200 år sedan uppdelades i fyra språk: dakorumänska (dagens rumänska språk), arumänska, meglenorumänska och istrorumänska. 

Grekiska influenser är mycket starkare i arumänskan än i andra östromanska språk. Sedan turkarnas ankomst till Balkan har arumänskan också upptagit en del turkiska ord. Det grundläggande ordförrådet är dock romanskt.

Dialekter 
Det finns två större arumänska dialekter som har fått sina namn efter två platser i nuvarande Albanien: Moscopoledialekten (från staden Voskopoja, arumänska Moscopole) och den gramusteanska dialekten (från Grammosregionen).

Grammatik 

Arumänskans grammatik är mycket lik rumänskans och olik de andra romanska språkens. Den bestämda artikeln är en klitisk partikel som tillfogas slutet av ordet, både bestämd och obestämd artikel kan böjas, och substantiven har tre genus, maskulinum, femininum och neutrum.

Verb 

Arumänskans grammatik har dock vissa drag som skiljer den från rumänskan, varav ett viktigt är att infinitiv av verb har försvunnit helt, som i flera andra balkanspråk. De tempus och modus som i rumänskan använder infinitiv (som futurum och konditionalis) bildas på andra sätt i arumänskan. 

Arumänska verb böjs i fem konjugationer, mot rumänskans fyra.

Källor 
 Macedon Armans Council
 Macedon Armans Association from France
 Consiliul A Tinirlor Armanj, webpage about Youth Aromanians and their projects
 Aromanian language i engelskspråkiga Wikipedia 5 januari 2007

Externa länkar 

Rumänska
Språk i Europa
Jebel ech Chambi

Jebel ech Chambi (Arabiska: جبل الشعانبي) är Tunisiens högsta berg med sina 1 544 meter. Berget ligger i närheten av staden Kasserine i västra centrala Tunisien och är täckt med en tallskog.

Referenser 

Berg i Tunisien
Night of Passion

Night of Passion var den svenska hårdrocksgruppen The Poodles bidrag till den svenska Melodifestivalen 2006, där bidraget slutade på fjärde plats. Bidraget skrevs av Robert Olausson, Maiti Alfonzetti, Sonja Aldén, Johan Lyander. De som framförde låten var: Jakob Samuel (sång), Christian Lundqvist (trummor), Pontus Nordgren (gitarr) och Pontus Egberg (bas). Låten blev en hit i Sverige, fastän Melodifestivalen och Eurovision Song Contest tidigare i första hand inte förknippats med hårdrock och heavy metal.

Singeln 
Night of Passion släpptes den 13 mars 2006 som första singel till The Poodles album "Metal Will Stand Tall". På den svenska singellistan placerade den sig som högst på andra plats. Melodin testades också på Svensktoppen och gick in på femte plats på listan den 16 april 2006. Den 2 juli 2006 gjorde "Night of Passion" sitt sista besök på Svensktoppen, där två fjärdeplatser blivit bästa resultatet under det sammanlagt 12 veckor långa besöket.

Låten låg 2006 även på Trackslistan.

Låtlista 
Night of Passion (Radiomix) - 2:59 
Night of Passion (Singbackmix) - 2:59

Listplaceringar

Övrigt 
Låten framfördes i Dansbandskampen 2009 av Sannex i akustisk version, då Poodles och hårdrock var kvällens tema i deltävlingens andra omgång. Låten spelades också in av Sannex på albumet Får jag lov? 2011.

Referenser

Fotnoter 

Låtar av Sonja Aldén
Melodifestivalbidrag 2006
Svensktoppsmelodier 2006
Tracks 2006
Engelskspråkiga sånger
Svenska Fondhandlareföreningen

Svenska Fondhandlareföreningen, bildat 1908, är en samarbetsorganisation för företag som bedriver värdepappershandel.

SwedSec Licensiering AB, ägt av Svenska Fondhandlareföreningen, ansvarar sedan 2001 för licensieringen av anställda på den svenska värdepappersmarknaden.

Externa länkar
Svenska Fondhandlareföreningens webbplats
Swedsecs webbplats

Branschorganisationer i Sverige
Svensk finansmarknad
Näringslivets intresseorganisationer i Sverige
Lauöarna

Lauöarna, även känd under namnet Östra ögruppen, är en ögrupp i Fiji som ligger i södra Stilla havet, precis öst om Korohavet. Av det hundratal öar och skär som ögruppen består av är ungefär trettio befolkade. Lauöarna täcker en yta om 487 kvadratkilometer. Ögruppen delas ofta in i en nordlig och en sydlig grupp, den nordliga består till stor del av vulkanöar, medan de sydliga är korallöar.

Lauöarna är en av de fjorton provinserna i Fiji, och dess huvudstad är Tubou, på södra delen av ön Lakeba. Provinsen är en del av landets östra division (som också inkluderar provinserna Kadavu och Lomaiviti), och en del av Tovatakonfederationen, en av hövdinghierarkierna i landet.

Historia 

Den brittiske utforskaren James Cook upptäckte Vatoa 1774. Då Onoöarna upptäcktes 1820 var Lauöarna det bäst kartlagda området i Fiji.

Politisk enighet kom sent till Lauöarna. Historiskt bestod de av tre territorier, Norra Lauöarna, Södra Lauöarna och Moalaöarna. Runt 1855 erövrade den avfallne tonganske prinsen Enele Ma'afu regionen och enade dess administration. Han kallade sig själv kung av Lau, kungjorde en konstitution och uppmuntrade etablering av kristna missioner. De första missionärerna hade dock anlänt till Lakeba redan 1830, men hade blivit utvisade. Den tidigare herren av Lauöarna underkuvades av Ma'afu.

Titlarna Tui Nayau (historisk herre av Lauöarna) och Tui Lau (kungatiteln) förenades 1973, då Kamisese Mara, som redan installerats som Tui Nayau 1969, också installerades som Tui Lau. Han hade ärvt den tidigare titeln från sin far, Tevita Uluilakeba III, och den senare hade inte varit tillsatt sedan hans kusin Lala Sukuna lämnade den 1958.

Norra Lauöarna, som sträckte sig till Tuvuca i syd, lydde under Taveuni och betalade skatt till Tui Cakau (hövdingen av Cakaudrove). 1855 däremot tog Ma'afu över de norra öarna och etablerade Lomaloma på ön Vanua Balavu som sin huvudstad.

Södra Lauöarna sträckte sig från Ono-i-Lau i söder till Cicia i norr. Öarna lydde under Tui Nayau, men i och med Ma'afus erövring under 1850-talet kom öarna under Tongas överhöghet.

Moalaöarna hade närmre band med Bau och Lomaiviti än Lauöarna, men Ma'afus erövring förenade dem med Lauöarna. De har sedan dess administrativt varit en del av provinsen Lau.

Externa länkar
Mer info inklusive karta

Fijis ögrupper
Jag ljuger så bra

Jag ljuger så bra är en svenskspråkig sång skriven av Lars Diedricson, Martin Hedström och Ingela Forsman. "Jag ljuger så bra" var Linda Bengtzings bidrag i den svenska Melodifestivalen 2006, där den slutade på sjunde plats i finalen. Sångtexten handlar om en som säger sig kunna vara utan sin käresta, men hela tiden erkännande upprepar att det är lögn.

Singeln 
Singeln "Jag ljuger så bra" utkom den 13 mars 2006.

Låtlista 
Jag ljuger så bra (radioversion) - 3:08 
Jag ljuger så bra (karaokeversion) - 3:04

Listplaceringar 
"Jag ljuger så bra" blev en stor radiohit i Sverige flera veckor efter Melodifestivalen. Singeln debuterades på #23 på den svenska singellistan tre dagar efter lanseringen. Den nådde #4 kommande vecka och #2 den fjärde veckan. Den låg bland de 60 bästa i 20 veckor.

Svensktoppen 
Gick direkt in på fjärde plats på Svensktoppen den 9 april 2006 . Där var fyra tredjeplatser bästa resultat. Den 13 augusti 2006 gjorde Jag ljuger så bra sitt 19:e och sista besök på Svensktoppen  innan den åkte ut .

Coverversioner 
I Dansbandskampen 2010 tolkades låten av Willez .

Referenser 

Melodifestivalbidrag 2006
Låtar av Lars Diedricson
Låtar av Ingela Forsman
Musiksinglar 2006
Svensktoppsmelodier 2006
Singlar utgivna på M&L Records
Svenskspråkiga sånger
Color Line

Color Line är ett norskt rederi, som bedriver trafik med kombinerade passagerar- och bilfärjor mellan Norge och Sverige, Danmark och Tyskland.

Huvudkontoret finns i Oslo. Företaget har 3 500 anställda och trafikerar fyra linjer  - Oslo-Kiel, Larvik-Hirtshals, Kristiansand-Hirtshals och Sandefjord-Strömstad med tillsammans sex fartyg.

Historia 
Rederiet grundades 1991. År 1997 köpte rederiet upp Larvik Line som trafikerade Larvik-Fredrikshamn, och året efter, 1998, köptes även Scandi Line, som trafikerade Sandefjord-Strömstad. Scandi Line bytte namn till Color Scandi Line, men från årsskiftet 2001 blev det Color Line alltsammans. Vid sidan om fartygstrafiken driver man även ett hotell i Skagen.

Åren 1998-99 drevs flygbolaget Color Air som systerbolag till Color Line.

Color Lines ägare heter Olav Nils Sunde.

Fartyg 
Rederiets fartyg och året de förvärvades:

Se även 
Color Line Stadion

Externa länkar 
Color Lines svenska webbplats

Norska rederier
Rederier bildade 1991
Du är min man

"Du är min man" är en sång skriven av Benny Andersson och Björn Ulvaeus. Den spelades in av Benny Anderssons orkester och Helen Sjöholm för Benny Anderssons orkesters album BAO! 2004 och släpptes på singel samma år. Under Svenska dansbandsveckan 2005 fick låten priset Guldklaven för "Årets låt".

Svensktoppen
"Du är min man" gick in på Svensktoppen den 11 juli 2004 och låg kvar på listan ända fram till den 8 november 2009, varav de 38 första veckorna på första plats (av totalt 66 förstaplatsveckor). Som sämst låg den på tionde plats. Ingen melodi har heller legat på första plats så länge som "Du är min man". Den 8 november 2009 hade låten trillat ner från listan efter 278 veckor, och denna dag gjordes ett undantag från Svensktoppens regelverk då låten spelades i programmets radiosändning.

När låten lämnade Svensktoppen sade programledaren Carolina Norén i en intervju med Erik Blix på P4 Extra att "Du är min man" var den låt som väckt starkast känslor genom åren. Hon sa att låten delade in lyssnarna i två tydliga, arga läger med motsatt tycke för den och att när låten lämnade listan fick de såväl sorgsna mejl som bilder på lyssnare som drack champagne för att fira. Hon trodde även att de nya reglerna med tre utmanare varje vecka – istället för fem – kan ha bidragit till att den slutligen lämnade listan.

Den 14 oktober 2012 utsågs den till tidernas bästa Svensktoppslåt, då programmet firade 50-årsjubileum.

Övrigt
Kalle Moraeus och Annika Jankell framförde en egen version i Doobidoo den 20 oktober 2006.
En inspelning av Jenny Saléns gjordes på albumet Vår egen bröllopsdag 2007.
I Dansbandskampen 2008 framfördes låten av Larz-Kristerz, då med orden Jag är din man.
I samband med TV4:s Sommarpärlan 2008 fanns en cover av Kikki Danielsson på seriens soundtrack.
På Benny Anderssons Orkesters album Story of a Heart 2009 framförde Helen Sjöholm låten på engelska, som You Are My Man.
I Körslaget 2009 framfördes låten av Stefan Nykvists kör från Älvdalen.
 I Dansbandskampen 2010 tolkades låten av Patrik's Combo.

Referenser 

Guldklavenvinnare
Låtar framförda av Kikki Danielsson
Svensktoppsmelodier 2004
Svensktoppsmelodier 2005
Svensktoppsmelodier 2006
Svensktoppsmelodier 2007
Svensktoppsmelodier 2008
Svensktoppsmelodier 2009
Musiksinglar 2004
Svenskspråkiga sånger
Gabriellas sång

"Gabriellas sång", med text av Py Bäckman och musik av Stefan Nilsson, är en balladlåt från filmen Så som i himmelen från 2004. I inspelning av Helen Sjöholm och Stefan Nilsson låg låten på Svensktoppen i 68 veckor under perioden 24 oktober 2004–5 februari 2006, där den som bäst låg på andra plats.

Andra versioner 
 Py Bäckman har själv gjort en inspelning av låten, som finns på hennes album Sånger från jorden till himmelen 2008.  
 En instrumental version inspelad av det svenska dansbandet Ingmar Nordströms finns på bandets samlingsalbum Saxpartyfavoriter från 2007.  
 2007 framförde Molly Sandén låten under Diggilooturnén. En inspelning av henne från 2009 är avslutningsspår på albumet Samma himmel.
 2009 framförde Hanna Hedlund med sin kör den i Körslaget. Även Elisabeth Andreassen har spelat in denna låt på albumet Spelleman 2009.
 Kusinerna Peter Johansson och Matilda Hansson spelade in och framförde sången live under Sommarkonserterna i S:t Anna kyrka i Östergötland 2013. Sången finns på deras album Sommaren 2013-Live.
Amira Willighagen, Gabriella's Song på hennes CD-album Album "With All My Heart". Framträdanden av henne finns (hämtdatum på Internet 7 mars 2019; Ett videoklipp som kan ge en introduktion till artisten är https://www.youtube.com/watch?v=QswviqJelac
 Sången är med i musikalen Så som i himmelen från 2018 och framfördes i uruppsättningen av Malena Ernman.
 Wiktoria framförde låten i TV4:s Lotta på Liseberg augusti 2020, och har också framfört den under en julturné 2019.
Jakob Hellman har med en version av låten på sitt akustiska livealbum från 2021, Live från Palma.

Referenser

Externa länkar 
 Information i Svensk mediedatabas.

Musiksinglar 2004
Svensktoppsmelodier 2004
Svensktoppsmelodier 2005
Svensktoppsmelodier 2006
Svenskspråkiga sånger
Guanosintrifosfat

Guanosintrifosfat eller guanosin-5'-trifosfat (GTP) är en nukleotid (en purin) som används vid transkription för att bygga upp RNA. Det är en energirik molekyl som består av guanosin och tre fosfatgrupper. Den används också som energikälla vid translationen. GTP bildas i citronsyracykelns femte steg och omvandlas sedan till ATP, en vanligare energibärare, via enzymet nukleosiddifosfatkinas. Två mer utförliga kemiska namn på GTP är 9-β-D-ribofuranosylguanin-5'-trifosfat och 9-β-D-ribofuranosyl-2-amino-6-oxo-purin-5'-trifosfat.

Referenser 

Nukleotider
Puriner
Vlachiska

Vlachiska eller 'vlakiska kan syfta på:

Vlachiska – en rubrik för de romanska språk språken arumänska, morlakiska, meglenorumämänska och istrorumänska, se Vlacher
Vlachiska –  ett romanskt språk, utvecklat ur vulgärlatin och rumänska, se arumänska
Tessinparken

Tessinparken är en park på Gärdet i Stockholm. Parken är T-formad och börjar i söder vid Valhallavägen och sträcker sig till Askrikegatan i norr. Den är belägen inom Kungliga Nationalstadsparken.

Historik

Tessinparken fick sitt namn 1931 och anlades 1932–1940 i samband med att bostäderna runt omkring byggdes. Parken är uppkallad efter "ett av vår kulturhistorias mest kända namn, det Tessinska" (enligt Namnberedningen): arkitekterna Nicodemus Tessin d.ä., hans son Nicodemus Tessin d.y. och sononen Carl Gustaf Tessin.

Parken, liksom Gärdets stadsplan, ritades av arkitekten Arvid Stille. Den utgör en symmetrisk fortsättning av Karlaplan mot norr. Parkens södra del är formgiven i en nutida barockstil med planteringar och raka grusgångar samt en fontän. Den norra delen är i mer modern stil med Egon Möller-Nielsens lekskulptur Ägget och en plaskdamm. I parken finns även en parklek. 

På ömse sidor om parken löper trädkantade gator: Hedinsgatan i väster och De Geersgatan i öster.

Skulpturer
Husmorssemester, Olof Thorwald Ohlsson
Ägget, 1952, Egon Möller Nielsen

Se även 
Gator och torg på Gärdet

Källor

Externa länkar

Parker i Stockholms kommun
Gärdet
Fijis administrativa indelning

Fiji delas administrativt in i fyra divisioner, som vidare delas in i fjorton provinser. Varje division leds av ett ombud, utsett av den fijianska regeringen. Divisionerna är i praktiken agglomerat av provinser och har få egna administrativa funktioner, men bidrar till att sprida samarbete mellan provinserna i divisionen. Varje provins har ett "provinsiellt råd", som utformar lokala skatter och lagar, som dock måste godkännas av en regeringsmyndighet. Myndigheten måste också godkänna utnämnandet av Roko Tui, eller verkställande överhuvudet över det provinsiella rådet, som normalt sett är en hövding. Under senare år har det också hänt att vanligt folk har valts ut.

Provinserna påverkar nationella frågor direkt via Fijis stora hövdingråd, och Fijis senat. Hövdingrådet är en traditionell institution som fungerar som rådgivare till regeringen i inrikesaffärer, och fungerar också som elektorskollegium för att välja president och vice-president. 42 av de 55 medlemmarna i rådet väljs av de provinsiella råden, tre från varje provins. Dessutom väljs 14 av senatens 32 medlemmar av de provinsiella råden, och bekräftas av hövdingrådet.

Förutom de fjorton provinserna fungerar Rotuma, norr om Fiji, som en avhängig region till staten Fiji. Regeringen inkluderar den i den östra divisionen av statistiska skäl, men administrativt är den autonom, och har sitt eget råd som bestämmer över lokala frågor. Precis som en provins väljer Rotuma tre medlemmar till hövdingrådet och en senator.

Under den provinsiella nivån har distrikt och byar egna hövdingar och råd, ofta baserade på familjenätverk. Den fijianska administrationen baseras på koro, eller byn, som leds av en Turaga ni Koro, som väljs av byborna. Flera koroer bildar tillsammans en Tikina, och två eller flera sådana bildar en provins. Förutom detta har kommunala regeringar etablerats till städerna Suva och Lautoka, och för tio orter. Var och en har ett eget stadsråd, som väljs vart tredje år. En borgmästare väljs att leda stadsrådet. Lokala myndigheter har också etablerats för landsbygden. Den 15 februari 2006 utannonserades att tidsperioden skulle utökas från tre till fyra år.

Divisioner och provinser

Orter och städer

Se även
Lista över öar och städer i Fiji

Externa länkar
 Befolkningsstatistik

Fijis geografi
Administrativa indelningar av länder i Oceanien
Kaledonien

Kaledonien (latin/engelska: Caledonia) var romerska rikets namn på det som idag är Skottland, norr om Hadrianus mur. Idag används det som ett poetiskt namn på Skottland.

Historik
Kaledonien var under antiken namnet på den nordligaste delen av ön Storbritannien, den del som idag går under namnet Skottland (eller åtminstone större delen av den). Caledonia fanns medtagen på Klaudios Ptolemaios världskarta. Området är namngivet efter folkgruppen kaledonier (Caledonii), sannolikt en stam ingående i det som senare skulle kallas för pikter. Områdesnamnet Kaledonien skulle efter romarrikets upphörande ersättas av begreppet Piktland (Pictavia på latin), som i sin tur skulle få lämna plats för Skottland.

Moderna namn
Namnet Kaledonien/Caledonien används idag som ett poetiskt namn för Skottland. Det har ingått i namnet på olika företag och företeelser som Caledonian Canal, Caledonian Brewing Company, Caledonian MacBrayne, Caledonian Airways, British Caledonian, Caledonian Railway, Inverness Caledonian Thistle FC och Glasgow Caledonian University. Det har också fått ge namn åt (den bergiga ön) Nya Kaledonien.

Referenser

Skottland
Romerska provinser
Patois

För det jamaicanska kreolspråket se Patwa

Patois är den franska benämningen för mindre lokala språk och dialekter som avviker från ett standardspråk.
Traditionellt sett används termen framför allt för att beteckna de otaliga romanska språkvarianter som talas (eller talades) i Frankrike, till exempel frankoprovensalska och occitanska dialekter.
 Termen används ibland även som antonym till standardfranskan och inbegriper då såväl det språkliga isolatet baskiska som det keltiska språket bretonska och även andra mindre språk och dialekter inom den franska staten, så som kreolspråk i de forna kolonierna. I denna mening skulle man kunna säga att termerna ”franska – patois” i stort motsvarar motsättningen "Paris – province" (Paris gentemot övriga Frankrike).

Etymologi
Termen "patois" härstammar ifrån den klassiska franskans "patoier" som betydde "skaka med händerna, gestikulera" och senare "hitta på, koka ihop", avledd från "patte" (tass, fot, ben på djur) sammansatt med suffixet -oyer. Denna etymologi kan till viss del förklara den pejorativa konnotationen som termen har : verbet ”patoiser” är det sätt man kommunicerar när man inte kan förstå varandra utan måste gestikulera.

Pejorativ användning
Termen patois betraktas för det mesta som pejorativ. Detta då termen ibland används för att klassa alla mindre lokala språk och dialekter som avviker från standardspråket i en gemensam "undergrupp". Indelningen av lingvistiska former i språk, dialekter och patois är betraktad, på ett pejorativt vis, som en återspegling av sociala indelningar som i sin tur är baserade på en pejorativ syn: språket motsvarar en "civiliserad gemenskap", dialekter och patois motsvarar "vildarnas" gemenskap, de förstnämnda utgör nationer medan de senare stammar. En hel skala beteckningar, dialekt, jargon, rotvälska, patois, för att beteckna allt illa man tycker om ett sätt att tala”

Referenser

Noter

Språk i Frankrike
Frances Marion

Frances Marion, född Marion Benson Owens 18 november 1888 i San Francisco, död 12 maj 1973, var en amerikansk journalist, författare och manusförfattare, ofta kallad den mest kända kvinnliga manusförfattaren under 1900-talet.

Biografi
Marion arbetade som journalist och krigskorrespondent under Första världskriget. Efter att ha återvänt hem flyttade hon till Los Angeles och anställdes som assistent vid "Lois Weber Productions", ett filmbolag som ägdes och sköttes av den kvinnliga pionjärsregissören Lois Weber.

Som "Frances Marion," skrev hon många manuskript åt skådespelaren och filmskaparen Mary Pickford, såsom Rebecca of Sunnybrook Farm och The Poor Little Rich Girl, liksom flera andra till framgångsrika filmer under 1920- och 1930-talen. Hon blev den första kvinna som belönades med en Oscar i kategorin Bästa manus efter förlaga, för filmen  The Big House, hon belönades även med en Oscar för Bästa berättelse för Utmaningen (The Champ) 1932. Hon skrev mer än 300 manus och producerade mer än 130 filmer.

Hon hade under många år kontrakt med MGM Studios men var ekonomiskt oberoende och lämnade 1946 Hollywood för att ägna sig åt att skriva pjäser och romaner. Hon gifte sig två gånger, första gången 1919 med skådespelaren Fred Thomson. Efter hans oväntade död 1928, gifte hon sig med regissören George W. Hill 1930, men det äktenskapet slutade i skilsmässa 1933.

Frances Marion avled 1973. 1997 publicerade författaren Cari Beauchamp en biografi om henne kallad Without Lying Down: Frances Marion And The Power Of Women In Hollywood. Den utsågs till en "Notable Book" av New York Times 2000, och med hjälp av UCLA:s film och TV-arkiv, gjordes boken till en TV-dokumentär med samma titel och sändes på Turner Classic Movies.

Manus (i urval) 
The Little Princess (1917)
Rebecca of Sunnybrook Farm (1917) 
Anne of Green Gables (1919) 
The Toll of the Sea  (1922)
Stella Dallas  (1925)
Bringing Up Father  (1928)
The Wind  (1928)
Their Own Desire  (1929)
Zigenarkärlek  (1930)
Anna Christie  (1930)
The Big House  (1930) 
Min and Bill  (1930)
Utmaningen  (1931)
The Prizefighter and the Lady  (1933)
Dinner at Eight  (1933)
Camille  (1936)
The Poor Little Rich Girl  (1936)

Bibliografi
Minnie Flynn (1925)
Valley People (1935)
How to Write and Sell Film Stories (1937)
Molly, Bless Her (1937)
Westward The Dream  (1948)
The Powder Keg  (1953)

Källor

Referenser
Beauchamp, C. Marion, Frances. American National Biography Online, Feb. 2000.

Externa länkar

IMDb -Without Lying Down: Frances Marion and the Power of Women in Hollywood

Födda 1888
Avlidna 1973
Amerikanska journalister
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska författare
Kvinnor