kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Def Jam: Icon

Def Jam: Icon är ett fightingspel som är uppföljaren till Def Jam: Fight for New York och meningen var att Def Jam-serien skulle ta steget in till de nya generationernas konsoler som Xbox 360 och Playstation 3. Precis som i tidigare spel finns hip hop-stjärnor med.

Nyheter
Utvecklarna Electronic Arts gjorde om Def Jam till ett renodlat fightingspel istället för att fortsätta göra det som ett wrestlingspel. Spelet är unikt på det sättet att man använder sig av bakgrunden med hjälp av musiken. Vid en viss tidpunkt kommer eld ur marken på banan som utspelas på bensinmacken men inte hela tiden och där är det meningen att man ska använda musiken som hjälp. Med handkontrollen kan spelaren "scratcha" till det momentet där bakgrunden kan användas som hjälpmedel mot sin motståndare eller byta till en annan låt som man har memorerat.

Fighters
Följande fighters finns med i spelet:
Anthony Andersson, skådespelare
Big Boi, medlem i Outkast
Bun B, 
E-40,
Fat Joe
Ghostface Killah, medlem i Wu-Tang Clan
James Hong, skådespelare
Jim Jones
Kano, brittisk rappare
Kevin Liles
Lil Jon
Ludacris
Method Man, medlem i Wu-Tang Clan
Mike Jones
Paul Wall
K.D. Aubert, skådespelerska
Redman
Russell Simmons, skivbolagschef för Def Jam
Sean Paul
Sticky Fingaz
Melyssa Ford, kanadensisk modell
T.I.
Tego Calderon, reggaeton-artist
The Game
Young Jeezy

Recensioner
Hos amerikanska spelsidor som IGN och Game Rankings blev spelet väl mottaget. IGN gav spelet betyget 7,0 av 10 och lovordade soundtracket men kritiserade kontrollerna. De svenska speljournalisterna var dock mer eniga i sin kritik till Def Jam: Icon och kritiserade innehållet samt kontrollen som många beskrev som "usel" eller "horribel". Mycket av de låga betygen beror på spelkontrollen men både grafik och ljud har fått bra kritik.

Gamereactor: 3 av 10 "Läckra miljöer men usel fighting och horribel spelkontroll"
Level7: 4 av 10 "Grafiskt snyggt men fattigt på innehåll"
Gamecore.se: 1 av 10 "Patetiskt, spel blir troligen inte mycket sämre än såhär"
Gameplayer: 4 av 10 "Gillar man hiphop är detta grymt... till dess man försöker slåss"

Externa länkar
Officiell webbplats
Gamereactor
Level7
Gamecore
Gameplayer

Datorspel 2007
Xbox 360-spel
Playstation 3-spel
Fightingspel
Får jag lov – till den sista dansen?

Får jag lov – till den sista dansen? är en svensk dokumentärfilm om dansband och dansbandsmusik, som hade biopremiär i Sverige den 22 februari 2008. Den 16 juli 2008 släpptes filmen till DVD  och den 26 augusti 2008 sändes den i SVT 1.

I filmen, som hade smygpremär på Göteborgs filmfestival den 27 januari 2008, skildrar Joakim Jalin dansbandsmusikens så kallade "guldålder" under 1970-talet. Dessutom undersöks vad som "hände sen".

Joakim Jalin var själv tidigare dansbandstrummis i ett dansband han startade som 14-åring. Mot mitten av 1970-talet nådde dansbandskulturen sin absoluta topp. Därefter försvann nästan 5 000 dansband på bara några år, och kvar blev några hundra. Discomusik och diskotek tog över.

Medverkande dansband
Flamingokvintetten
Bengt Hennings
Bert Bennys
Chiquita

Källor

Fotnoter

Dansbandsmusik i Sverige
Svenska filmer 2008
Musikåret 2008
Svenska dokumentärfilmer
Gordon's Gin

Gordon's Gin är ett ginmärke från Storbritannien, utvecklat i London av Alexander Gordon 1769.

Receptet för Gordons gin är känt endast av 12 personer i världen och har hemlighållits i över 200 år.

Gordon's Gin ägs idag av företaget Diageo.

Externa länkar
Gordon's Gin (engelska)

Gin
Unvigintiljon

Unvigintiljon är talet 10126 i tiopotensnotation, och kan skrivas med en etta följt av 126 nollor, alltså

.

Ordet unvigintiljon kommer från det latinska prefixet unviginti- (tjugoett) och med ändelse från miljon.

En unvigintiljon är lika med en miljon vigintiljoner eller en miljondel av en duovigintiljon.

En unvigintiljondel är 10−126 i tiopotensnotation.

Se även 
 Namn på stora tal

1000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000
Unvigintiljard

Unvigintiljard är talet 10129 i tiopotensnotation, och kan skrivas med en etta följt av 129 nollor, alltså

.

Ordet unvigintiljard kommer från det latinska prefixet unviginti- (tjugoett) och med ändelse från miljard.

En unvigintiljard är lika med en miljon vigintiljarder eller en miljondel av en duovigintiljard.

En unvigintiljarddel är 10−129 i tiopotensnotation.

Se även 
 Namn på stora tal

1000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000
Antonio Tejero Molina

Antonio Tejero Molina, född 30 april 1932 i Alhaurín el Grande, provinsen Málaga, är en spansk före detta överstelöjtnant inom Guardia Civil. Han ledde den 23 februari 1981 ett statskuppsförsök, kallat 23-F, då omkring 200 soldater och Guardia Civil-gendarmer besatte spanska parlamentet. Kuppen misslyckades och ockupationen upphörde inom ett dygn. Kuppmännen dömdes till fängelse. Tejero Molina frisläpptes den 2 december 1996.

Födda 1932
Spanska militärer under 1900-talet
Män
Levande personer
Personer från provinsen Málaga
Jan-Kåre Øien

Jan-Kåre Øien född 30 november 1950 i Trondheim, är en norsk tecknare, illustratör och grafiker.

Øien är utbildad vid Statens håndverks- og kunstindustriskole vid bokkonstlinjen 1974. Han har tecknat för tidningar, tidskrifter och omkring hundra böcker, däribland flera bilderböcker. Han mottog Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur 1983. Han har haft flera utsmyckningsuppdrag och en rad utställningar. Øien är inköpt av bland annat Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design.

Jan-Kåre Øien bor och arbetar i Drøbak utanför Oslo.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
Följande böcker har Øien illustrerat:
 Mossmasken 1985
 Jag ska få en katt! 1985
 Det osar katt 1986
 Vid hörnet på kvällen 1988
 Finns det ägg finns det hopp 1988
 Den minsta räven 1988
 Pannkakan 1991
 Marta fyller år 1991
 Mannen som skulle sköta huset 1991
 Spela kort och lägga patiens 1996
 Stormdagen 1996
 Med farfar på hummerfiske 1998
 Patienser 1999
 Midsommar på ön 2000

Priser och utmärkelser 

 Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur 1983 för  Jeg skal få en katt

Norska illustratörer
Födda 1950
Män
Levande personer
Konstnärer från Trondheim
Norska tecknare
Norska grafiker
Norska konstnärer under 1900-talet
Stanford Linear Accelerator Center

Stanford Linear Accelerator Center (SLAC) är en partikelaccelerator på Stanford University i San Francisco, Kalifornien. SLAC:s mål är att forska om fotoner och elementarpartiklar och drivs av Stanford University samt Amerikanska energimyndigheten (eng. US Depertment of Energy).

Externa länkar 

Experimentell fysik
Partikelfysik
USA:s energidepartement
Rudsklätten

Rudsklätten är Värmlands största fornborg och ligger i Sölje i Stavnäs socken i Arvika kommun. Den är 200 gånger 180 meter stor och är belägen på en hög bergshöjd vid Söljeflagan i insjön Glafsfjordens sydostliga del. Den begränsas i öster av branta stup och mot övriga håll av en stenvall. Vallen är 2–4 meter bred och 0,2–0,5 meter hög. Det finns en ingång till borgen i sydväst. Vi en inventering 1991 fann man flintavslag på en klippa. Klippan har ett utmärkt utsiktsläge mot Glafsfjorden och kan eventuellt ha tjänat som utsiktsplats och/eller vårdkaseberg. Borgen anses vara av riksintresse.

Källor
, Riksantikvarieämbetet

Fornborgar i Värmland
Arvika kommun
Oljebergets fornborg

Oljebergets fornborg ligger i Hyltinge socken i Flens kommun. Fornborgen är 150 gånger 80 meter stor och ligger på en hög bergshöjd med branta stup i söder. I norr, öster och väster finns en stenvall, 10-15 meter bred och 1-2 meter hög.

Källor
, Riksantikvarieämbetet.

Fornborgar i Södermanland
Fornminnen i Flens kommun
Gula faran

Gula faran är en term som kring år 1900 användes om asiater, vilken ansågs hota den vita rasen. Till USA kom kinesiska migranter, och man fruktade att detta skulle sänka löner och levnadsstandard. Man bävade även för att Japan skulle expandera som militär stormakt. Detta var även fruktat i Europa, Australien och Nya Zeeland.

Bakgrund
Kejsar Vilhelm II av Tyskland gav ett på sin tid mycket omtalat uttryck åt dylika farhågor genom en allegorisk teckning, efter hans utkast 1895 utförd av Hermann Knackfuss. "Den gula farans problem" behandlades ofta i essäform i politiska tidskrifter, bland annat i Vladimir Solovjovs bok Tre samtal (svensk översättning 1911), från svensk sida bland annat av Viktor Rydberg i en uppsats "Den hvita rasens framtid" (inledningsord till översättning av Benjamin Kidd, "Den sociala utvecklingen", 1895). En populär fiktiv personifiering av den gula faran är Sax Rohmers gestalt Dr. Fu Manchu.

Referenser

Noter

Källor

Se även
 Spårvagnarna i Norrköping har ofta kallats "Gula faran", se t.ex. 

Migration
Politisk historia
Rasism
Skansberget i Hyltinge

Skansberget är en fornborg i Hyltinge socken i Flens kommun i Södermanland. Den är belägen på ett sluttande berg och avgränsas av branta sluttningar, stup och en stenvall. Borgen är 230 gånger 195 meter och nästan helt rund. I norr och sydost finns rester av stenvallar. Den norra vallen är halvcirkelformad, 180 meter lång, 2–6 meter bred och 0,3–1,7 meter hög. Den sydöstra vallen är 110 meter lång, 1,5–6 meter bred och 0,2–1,5 meter hög. Det finns tre ingångar till borgen. 

I närheten ligger en annan fornborg, Lilla skansberget.

Källor
, Riksantikvarieämbetet

Fornborgar i Södermanland
Fornminnen i Flens kommun
Lilla skansberget

Lilla skansberget är en fornborg i Hyltinge socken i Flens kommun i Södermanland. 

Den är ganska liten, 50 gånger 40 meter, och belägen på ett högt berg som sluttar mo öster. Den avgränsas av branta sluttningar, stup och stenvallar. Stenvallarna är 75 meter långa, 3-6 meter breda och 0,2 till 2 m höga. I den norra delen finns en ingång. Bara delvis bevarad murläggning. Enligt kartan ligger Lilla Skansberget inne i ett skogsområde och skulle då vara en tillflyktsborg enligt uppdelningen i Flens kulturmiljöprogram.

I närheten ligger en annan fornborg, Skansberget. Den ligger vid en sjö och är betydligt större.   

Enligt Flens kommuns Kulturmiljöprogram finns ett 50-tal fornborgar i kommunen. De ligger invid vattenfarleder och färdvägar. Dessa uppdelas i programmet på två typer: Folkvandringstid – fornborgar utmed de viktigaste vattenfarlederna och tillflyktsborgar i skogen. Man vill alltså datera borgarna till folkvandringstid.   

Folkvandringstiden, år 400–550, var en orolig tid i samhället. Det uppfördes ett stort antal fornborgar.   

Av Sörmlands 250 fornborgar ligger ett 40-tal i Flens kommun. Merparten av fornborgarna kan dateras till folkvandringstid och ligger utmed sjösystemen på strategiska platser med siktlinje till nästa fornborg. De kallas farledsborgar eller bevakningsborgar. Andra ligger undandraget i skogsmarken och är tillflyktsborgar. Flera har haft höga murar av kallmurad sten och varit svårintagliga. Några har inre konstruktioner som visar på bosättningar inom murarna (citat ur Flens Kulturmiljöprogrammet sid 20). Nu har alltså fornborgarna blivit 10 färre utan motivering.

Referenser 

Fornborgar i Södermanland
Fornminnen i Flens kommun
A Legend to Ride

A Legend to Ride är en isländsk TV-serie (ungdomsserie; dramaserie) från 1997. Samproducerad av isländska RÚV och finska YLE. Inspelad på Island 1996. Regisserad av Titta von Martens (aka Titta Karakorpi). Även kallad 13th Rider (internationell engelsk titel) och Pony Track (europeisk engelsk titel).  

Serien handlar om en grupp internationella ungdomar som är tillsammans på ett ridläger på Island. Om vänskap, hemlängtan, tonårskärlek, äventyr, spökhistorier och hästar.

Serien blev Helgi Skúlason sista roll då han strax efter inspelningen avled i cancer.

Skådespelare
Veera Pakkasvirta - Kaisa 
Leonor Varela - Anette 
Atli Rafn Sigurðsson - Ragnar 
Edda Heidrún Backman - Vala 
Hilmir Snær Guðnason - Bjarni 
Ingvar Eggert Sigurðsson - Gunnar 
Helgi Skúlason - Ólafur 
Leslie O'Hara - Delilah 
Michael Shannon - Robert 
Caitlin Shannon - Susan 
Marion Martienzen - Grete 
Jon Magnus Arnarsson - Matz 
Mike Downey - William 
Örn Árnason - Polis
Hafdís Huld - Hildur 

A Legend to Ride
Skönhetens linje

Skönhetens linje (originaltitel: The Line of Beauty) är en roman från 2004 av Alan Hollinghurst, som belönades med Bookerpriset. Normal förlag gav ut boken på svenska, översatt av Ola Klingberg.

Romanen utspelas under 1980-talet och handlar om Nick Guest, som har avslutat sina studier i Oxford och flyttar hem till sin kompis Toby i Notting Hill i London under en sommar. Boken spelades in som en miniserie i tre delar av BBC.

Externa länkar 
 BBC:s hemsida om The Line of Beauty

Skönlitteratur 2004
Brittiska romaner
1980-talet i skönlitteratur
England i skönlitteratur
Engelskspråkig skönlitteratur
Unterems

Unterems (franska: Emèse le Bas, walsertyska: Unneräms) är en ort i kommunen Turtmann-Unterems i kantonen Valais, Schweiz. Orten var före den 1 januari 2013 en egen kommun, men slogs då samman med kommunen Turtmann till den nya kommunen Turtmann-Unterems. Den dåvarande kommunen hade 141 invånare (2012).

Historia 
På 1300-talet dog nästan hela befolkningen i digerdöden. Unterems omnämns för första gången som en självständig kommun år 1419.

Den 4 juni 1799 brändes byn ner av fransmännen under Napoleonkrigen. Sedan 1824 förs det ett befolkningsregister i Unterems.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Orter i Valais
Tidigare kommuner i Valais
Alhaurín el Grande

Alhaurín el Grande är en kommun i Spanien. Den ligger i provinsen Provincia de Málaga och regionen Andalusien, i den södra delen av landet. Antalet invånare är .

Källor

Indelningar i Andalusien
Orter i Andalusien
Norra Möckleby fornborg

Norra Möckleby borg även kallad Bostorps fornborg, ligger vid byn Bostorp i Norra Möckleby socken i Mörbylånga kommun på Öland. Borgen är belägen i Mittlandskogen, väster om landborgen, på en låg ås med ett flertal våtmarker omkring vilket gör den ganska svårtillgänglig. Den är oval, 85 x 65 meter stor och består av en ringmur 1,2-8 meter bred och 0,2-1 meter hög. På muren, som är utrasad och i dåligt skick, finns en  4-6 skift kallmurad, oval påbyggnad av kalksten.

Källor

Riksantikvarieämbetet, 

Fornborgar på Öland
Byggnader och anläggningar i Mörbylånga kommun
Negrissim'

Negrissim' är en hiphop-grupp som bildades i Yaoundé, Kamerun, 1995 och som består av bröderna EVINDI och SUNDJAH och rapparen SADRAK från Doula. Med sitt album ”Appelle ta grand-mère” blev gruppen en av pionjärerna för den kamerunska hiphop-scenen tillsammans med bl.a. Manitoo och med efterföljare som Koppo. Sedan 2002 är gruppen baserad i Dakar, Senegal. De representerar vad de kallar ”Hip Hop de la brousse” – hiphop från bushen - och deras musik handlar i stor utsträckning om dagens unga och deras kamp i ett Afrika där det som tidigare varit koloniserat nu blivit föremål för en ännu grymmare exploatering i de internationella företagens namn. Negrissim’ har tidigare samarbetat med mc’s som Boudor och Kwaloo (Kam) och Dj Max (FRA).

Album

1999 
 "Mixtape" (White label)

2000 
 "Appelle ta grand-mère" (White label)

2007 
 "Street tape Cameroun Senegal vol.1" (Darkcell Recordz)

2009 
 "Appelle ta grand-mère! - 2009 Bounus Edition" (Negsounds)
 "La Vallée des Rois" (Negsounds)

Konserter 
Festivaler i bl.a. Togo, Benin, Niger, Burkina Faso - Ouaga Hip Hop 2 and 5, Festival Banlieue Rythme 2003, Sénégal - Hip Hop Awards 2004, Fête de la Musique 2006, Divan du Monde tillsammans med Apkass (CON/FRA) Paris 2007, Nancy Jazz Pulsations 2007

Dokumentär 
FANGAFRIKA - La Voix des Sans-Voix feat. Negrissim av Staycalm! Productions.

Har uppträtt med 
Ministère Amer, Positive Black Soul, Pee Froiss, Dakar all Stars och Daara J från Senegal, Smockey och Yeleen från Burkina Faso, Baponga och Movaizhaleine från Gabon, Apkass och Les Nubians m.fl.

Webbplats 
 https://web.archive.org/web/20181011172530/http://negrissim.net/

Kamerunska hiphopgrupper
Musikgrupper bildade 1995
Pierre Janet

Pierre Janet, född 30 maj 1859 i Paris, död där 24 februari 1947, var en fransk läkare och psykolog. Han var brorson till Paul Janet.

Biografi
Janet, som var professor vid Collège de France efter att ha börjat sin bana på La Salpêtrière, påverkades idémässigt av bland andra Maine de Biran, Jean Martin Charcot och Théodule-Armand Ribot, vilkas arbeten han fortsatte inom psykopatologin. Filosofiskt ställde han sig bakom motsättningen mellan materialismen och spiritualismen och förkastade epifenomenläran, samtidigt som han uppfattade medvetandet som syntetiserande. Han ansåg att hysteri, vilken han ingående studerade som själslig störning, var följden av bortträngning i likhet med Sigmund Freud eller förminskning av själva medvetandet. Liksom Maine de Biran räknade han med en andlig frihet och förnyelse, och ville tillämpa ett naturvetenskapligt förhållningssätt på själslivet. Hans tankar kring avvikande psykiskt beteende byggde på studier och behandling av hysteri och epilepsi med hjälp av hypnos.  

Bland hans arbeten märks L'Automatisme psychologique (1889), Les Obsessions et la psychasthénie (1903), Les Névroses (1909), Les Médications psychologiques (3 band, 1919). Mera populärvetenskapliga arbeten var La Médecine psychologique (1923) och De l'Angoisse à l'extase (1926). Janets teorier om jaget har fortsatt stor betydelse för traumaforskningen.

Källor 

Franska läkare
Franska psykologer
Franska professorer
Alumner från École normale supérieure
Alumner från Paris universitet
Kommendörer av Hederslegionen
Personer verksamma vid Collège de France
Födda 1859
Avlidna 1947
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Paris
Janet

Janet är ett anglosaxiskt kvinnonamn.

Namnet kommer från det franska namnet Jeanette och det spanska namnet Juanita och är en variant på de anglosaxiska namnen Jeanne och Jane. 

I Sverige finns det 2 879 kvinnor som har förnamnet Janet. Av dessa har 1 694 namnet Janet som tilltalsnamn/förstanamn.

Personer med förnamnet Janet
Janet Evanovich, amerikansk författare
Janet Gardner, amerikansk hårdrockssångerska
Janet Gaynor, amerikansk skådespelerska
Janet Jackson, amerikansk sångerska.
Janet Jagan, amerikansk-guyansk politiker
Janet Leigh, amerikansk skådespelerska
Janet Leon, svensk sångerska.
Janet Napolitano, amerikansk jurist och politiker
Janet Reno, amerikansk politiker.

Personer med efternamnet Janet

Pierre Janet (1859–1947), fransk psykiater och psykolog

Kvinnonamn
Engelska förnamn
Franska efternamn
Campus Skellefteå

Campus Skellefteå är ett centrum för högre utbildning i Skellefteå. Här bedrivs forskning och utbildning inom bland annat trä, datorgrafik/datorspel, elkraft, omvårdnad och socialt arbete. Tidigare ansågs området ligga på Sörböle, men sedan 2011 är det en del av Centrala stan. Ursprungligen - sedan 1986/87  - kallades området Skería (Skellefteå Education and Research for Industrial Applications) efter Scheria i den grekiska mytologin. På området finns cirka 1 600 studenter. . Området var tidigare hemvist för Sörböle Plantskola och Handelsträdgård AB, som sedan 1922 etablerat sig med flera växthus, plantskola, handelsträdgård och bostadshus för chefer och förmän.

På Campus finns idag undervisningslokaler, gymnastikhall, universitetsbibliotek, kårhus, caféer, restauranger och studentpub. I området finns två universitet, Luleå tekniska universitet och Umeå universitet, forskningsinstitutet SP Trätek, Nordiska Scenografiskolan samt ett antal företag som Ascom, Systeam och OCN. Kommunfullmäktige sammanträder i Forumhuset sedan 2003, då man lämnade Hjorten. Här finns även Lernia, Kvalificerad yrkesutbildning (KY), komvuxutbildning och lärcentrum.

Byggnader och områden

Luleå tekniska universitet
Luleå tekniska universitet huserar mellan Forskargatan och Laboratorgränd i tre nordsydliga hus som är sammanbyggda: A, B1 och B2 (från väster till öster). I den södra delen av B2-huset finns Rise.

Referenser

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Utbildning i Skellefteå
Campus i Sverige
Edward Sederholm

Edward Magnus Sederholm, född 26 maj 1828 i Stockholm, död 1 januari 1905 i Stockholm, var  en svensk godsägare, riksgäldsfullmäktig och riksdagsman. Han var far till Edvard, Henrik och Gustaf Sederholm.

Edward Sederholm var fullmäktig och deputerad i Riksgäldskontoret. Som politiker var han ledamot av riksdagens andra kammare 1867–1869 och tillhörde första kammaren 1882–1902.

Källor

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1828
Avlidna 1905
Män
Tuvescobaria

Tuvescobaria (Escobaria vivipara) är en suckulent växt inom escobariasläktet och familjen kaktusväxter. Arten beskrevs 1951 av  Franz Buxbaum.
Denna art är mycket härdig och kan odlas på friland i ett mycket väldränerat stenparti.

Källor

Kaktusväxter
Krukväxter
Tu Växtindex
Växter i Kanada
Växter i USA
Mathura (distrikt)

Mathura är ett distrikt i den indiska delstaten Uttar Pradesh, och hade 2 074 516 invånare år 2001 på en yta av 3 332,0 km². Det gör en befolkningsdensitet på 622,60 inv/km². Den administrativa huvudorten är staden Mathura. De största religionerna i distriktet är Hinduism (91,51 %) och Islam (8,08 %).

Administrativ indelning
Distriktet är indelat i tre kommunliknande enheter, tehsils:
Chhata, Mat, Mathura

Städer
Distriktets städer är huvudorten Mathura samt Aurangabad Bangar, Bad, Bajna, Baldeo, Barsāna, Chaumuhan, Chhata, Farah, Gokul, Govardhan, Kosi Kalan, Mahaban, Mathura (Cantonment Board), Nandgaon, Radhakund, Raya, Saunkh och Vrindavan.

Urbaniseringsgraden låg på 28,30 procent år 2001.

Källor

Distrikt i Uttar Pradesh
Lee Goren

Lee Goren, född 26 december 1977 i Winnipeg, Manitoba, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare som senast spelade för Linköpings HC i Elitserien. Han har även spelat i Färjestads BK och Skellefteå AIK.

Biografi
Lee Goren är en storväxt högerskjutande powerforward som är stark i sargspelet och en utmärkt tacklare. Goren har även gjort sig känd som buse och tvekar inte att skydda sina lagkamrater. Säsongen 2007–08 skrev Lee Goren på ett kontrakt med Skellefteå AIK  i Elitserien. I Skellefteå gjorde sig Goren snabbt känd och blev en publikfavorit. Han gjorde totalt 36 poäng på de 47 matcher han spelade för klubben. 

Inför säsongen 2008–09 valde Goren att följa med Skellefteå AIK:s dåvarande tränare Per-Erik Johnsson till Färjestads BK. Goren imponerade snabbt på ledningen och fansen som tog honom till sina hjärtan. Goren visade sig vara en viktig kugge i Färjestads trupp när det närmade sig slutspel, och säsongen 2008–09 vann han sitt första SM-guld med FBK. I januari 2010 tvingades Lee Goren lämna Färjestads BK efter att ha hamnat i bråk med en supporter på Facebook. Efter en säsong i tyska Straubing Tigers återvände Goren till Skellefteå AIK inför säsongen 2011–12. Han var med och förde laget till SM-silver, men lämnade därefter SAIK för finska Pelicans.

Klubbar

 Providence Bruins
 Boston Bruins
 Vancouver Canucks
 Manitoba Moose
 Florida Panthers
 San Antonio Rampage
 Skellefteå AIK
 EV Zug 
 Färjestads BK
 Tappara
 SC Bern
 Straubing Ice Tigers
 Pelicans
 Linköpings HC

Meriter
SM-guld 2009 med Färjestads BK.

Externa länkar
Lee Goren på Eliteprospects.com

Källor 

Födda 1977
Kanadensiska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Spelare i Linköping HC
Ishockeyspelare i Skellefteå AIK
Män
Levande personer
Spelare i SC Bern
Spelare i Boston Bruins
Spelare i Vancouver Canucks
Spelare i Florida Panthers
Spelare i Manitoba Moose
Spelare i Tappara
Idrottare från Winnipeg
Personer i Kanada under 2000-talet
Spelare i Saskatoon Blades
Ishockeyspelare i North Dakota Fighting Hawks (herrar)
Alumner från University of North Dakota
Spelare valda i NHL Entry Draft 1997
Spelare valda av Boston Bruins i NHL Entry Draft