kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Active Phased Array Radar

Active Phased Array Radar (APAR) är en fartygsmonterad multifunktionsradar som utvecklats av Thales Nederlands. Radarn är avsedd att fungera som del av ett luftvärnssystem baserat på Standard Missile 2 och ESSM och genomför automatiskt sök-, målföljnings och vapenkontroll-funktioner. APAR består av fyra fasta, det vill säga icke-roterande, antenner monterade på en pyramidstruktur som i sin tur monteras i en mast på fartyget. Varje antenn består av 3424 diskreta element. Den totala vikten är 20 ton, varav hälften ovan däck, med en vikt på två ton per antenn.

Funktioner
Radarns funktioner inkluderar

 Opererar i X-bandet
 Målföljning av över 200 luftmål ut till ett avstånd av 150 km.
 Målföljning av 150 ytmål ut till ett avstånd av 32 km.
 Upptäckning av mål på låg höjd ut till 75 km.
 Robotkontroll för Standard Missile 2 och ESSM samt målbelysning. 
 Interrupted Continous Wave Illumination ger vid användning med Thales stridsledningssystem TACTICOS möjlighet att kontrollera 20 robotar med samtidig målbelysning för åtta robotar.
 Avancerad ECCM-kapacitet med automatisk anpassning till den aktuella ECM-miljön.
 Kontroll av kanoneld.

OBS! Notera att alla räckvidder är instrumenträckvidder.

Användning
APAR används, tillsammans med Thales SMART-L som sökradar för lång räckvidd, för närvarande på Tysklands flottas Sachsen-klass och Nederländernas flottas De Zeven Provincien-klass. Båda klasserna är stora luftkrigföringsfregatter med ett displacement på ca 6.000 ton. Radarn har också valts ut, även här tillsammans med SMART-L, för Danmarks flottas framtida Ivar Huitfeldt-klass. Även denna är en luftkrigföringsfregatt med ett displacement på ca 6.000 ton. Värt att notera är också att APAR var den första AESA-radar att tas i bruk på ett fartyg, vilket skedde 2001.

Referenser 
 

Radar
Thales Group
Kungliga Svenska Balettskolan

Kungliga Svenska Balettskolan i Stockholm är en spetsutbildning på grund- och gymnasienivå som utbildar dansare från årskurs 4 till och med gymnasiet. Utbildningen omfattar såväl klassisk balett som modern dans samt improvisation och koreografi. Gymnasieskolans uppgift är att utbilda professionella dansare. Utbildningen bedrivs med två inriktningar, Klassisk inriktning och Modern inriktning. Gymnasieskolan ger eleverna grundläggande behörighet för studier vid högskola eller universitet. För att söka till grundskolan krävs inga särskilda förkunskaper, men ett lämplighetstest genomförs. För att antas till gymnasiet krävs tidigare danserfarenhet och godkänt antagningsprov. Gymnasieutbildningen bedrivs vid Riddarfjärdens gymnasium i Münchenbryggeriet i Stockholm.

Kungliga Svenska Balettskolan har sina rötter i en tradition som går tillbaka till Gustav III:s opera och den utbildning som sedermera hette Operans Balettelevskola. Balettskolan samarbetar regelbundet med Kungliga Operan och redan som barn uppträder eleverna på operans scen.

För att få fortsätta till årskurs sju på grundskoleutbildningen måste eleverna uppfylla utbildningens lärandemål för årskurs 6 (vilket bedöms av lärare), samt även klara ett färdighetsprov som bedöms av en oberoende expertjury; ett gallringsförfarande som kritiserats i medierna. Detta krav infördes i en förordning av skolminister Jan Björklund, enligt honom på initiativ av Kungliga svenska balettskolan.

Källor

Vidare läsning

Externa länkar
Föräldraföreningen vid Kungliga Svenska Balettskolan i Stockholm

Balettskolor i Sverige
Utbildning i Stockholm
Scenkonst för barn och unga
Hasseludden

Hasseludden är ett område inom kommundelen Boo i Nacka kommun. Geografiskt avgränsas Hasseludden i norr av Östersjön och i söder av Skarpnässkogen.

Bebyggelse

Hasseludden inrymmer ett flertal kulturhistoriskt intressanta och välbevarade villor, så kallade sommarnöjen, vilka är typiska för den äldre bebyggelsen i Stockholms skärgård. Sommarnöjen karaktäriseras av stora sjötomter, lummiga trädgårdar och en rikt utsmyckad panelarkitektur med stora verandor ut mot vattnet (s.k. punschverandor). Bland de mer välbevarade Hasseluddsvillorna kan nämnas Villa Alphyddan från år 1862 samt Villa Gustafshäll. Den senare uppfördes som sommarställe av stadsmäklaren G T Flodman omkring år 1865. På Hasseludden finns även två spa- och konferensanläggningar (Skepparholmen och Yasuragi Hasseludden) samt ett antal exklusiva privatbostäder.

I slutet på 1700-talet låg det välbesökta Hasseluddens värdshus vid Hasseluddens brygga. Idag är värdshusrörelsen nedlagd och bryggan används som angöringsställe för reguljär båtförbindelse till Stockholms City och skärgården.

Sommarvillor (urval)
Hasseludden rymmer flera kulturhistoriskt värdefulla sommarhus.

 Alphyddan är en tidig sommarvilla i schweizerstil.
 Gustafshäll är en byggnadsminnesförklarad sommarvilla från 1860-talet. Byggnaden har en ovanligt påkostad veranda. På tomten finns också ett annex.
 Sommartorp är ett tidigt exempel på ett prefabricerat sommarhus av mindre cottagetyp från 1887 tillverkat av P J Ekmans fabriker. Byggherre var poeten och arkitekten Albert Theodor Gellerstedt.
 Villa Folkvang är en norskinfluerad vit jugendvilla ritad 1901 av och för arkitekten Folke Zetterwall. Villan är väl synlig från farleden.
 Villa Hamndalen i välbevarad så kallad cottagestil, ritades 1864 av Folke Zettervalls far, Helgo Zettervall. Ligger intill Villa Folkvang.

Bilder (villor i urval)

Källor

Litteratur 
 Josephson, Öberg Lindevall och Waldton Lézin: BooBoken - Saltsjö-Boo nu och då, 2008. .

Externa länkar

Stockholms skärgård
Nacka kommun
Figaros bröllop (pjäs)

Figaros bröllop eller Den tokiga dagen, fransk originaltitel La Folle Journée, ou Le Mariage de Figaro är ett skådespel från 1778 av Pierre Augustin Caron de Beaumarchais som hade premiär den 27 april 1784 i Paris.

Pjäsen hade svensk premiär på Drottningholms Slottsteater den 29 mars 1786. Pjäsen uppfördes därefter på Munkbroteatern i Stockholm 20 december 1792. Rollistan var då:

 Greve Almaviva - Carl Stenborg
 Grevinnan - Ebba Morman
 Figaro - Didrik Gabriel Björn
 Susanne - Eleonora Säfström
 Bartholo - Olof Ljunggren
 Basile - Johan Petter Lindskog
 Cherubin - Lisette Stenberg
 Marcelline - Carl Schylander
 Bride-Oison - Lars Reinhold Dahlqvist
 Antonio - Anders Lundberg
 Fanchette - Margareta Sofia Lagerqvist
 Pedrillo - Lorens Petter Mellberg
 Grippe-Soleil - Karl Kristian Knopff
 Vaktmästaren - Karl Björkman

Pjäsen spelades 29 gånger på teatern till 1799. Den hade premiär på Dramaten 19 oktober 1799 och på Mindre teatern 1860.

Källor 

1784 i Frankrike
Kulturåret 1784
Kultur i Paris
Franska teaterpjäser
Klotrandkaktus

Klotrandkaktus (Copiapoa calderana) är en art inom randkaktussläktet och familjen kaktusväxter, som har sin naturliga utbredning i Chile.

Beskrivning
Klotrandkaktus är en klotformad till kort cylindrisk kaktus som blir 5 till 10 centimeter i diameter. Den är uppdelad i 10 till 17 åsar som är uppdelade i vårtor. På vårtorna sitter 1 till 4 centimeter långa taggar.

Underarter
C. calderana ssp. calderana
Grundarten kan ibland bilda tuvor och har en kraftig pålrot med smal rothals. Den är klotformad, blekgrön och blir 5 till 10 centimeter i diameter. Den är uppdelad i 10 till 17 breda åsar som inte är vårtindelade. Den har 1 till 2 centraltaggar som blir 15 till 30 millimeter långa. Runt dessa sitter 4 till 7 radiärtaggar som blir 12 till 15 millimeter långa. Blommorna blir 25 till 35 millimeter långa och 25 till 35 millimeter i diameter. De är blekgula och doftar. Frukten blir 10 till 15 millimeter stor och är blekgrön då den är mogen.

C. calderana ssp. atacamensis (Middled.) D.R.Hunt 2002
Underarten atacamensis är en kort cylindrisk, grågrön kaktus som blir 5 till 8 centimeter hög och upp till 12 centimeter i diameter. Den är uppdelad i 12 till 16 åsar som är svagt indelade i vårtor. Längs åsarna sitter 1 rak centraltagg som blir 33 till 38 millimeter lång. Runt den sitter 5 till 7 tillbakaböjda radiärtaggar som blir 10 till 22 millimeter långa. Blomman blir cirka 3 centimeter i diameter.

Synonymer
C. calderana ssp. calderana
Copiapoa lembckei Backeb. 1959, nom. inval.
Copiapoa calderana var. spinosior F.Ritter 1980
C. calderana ssp. atacamensis
Copiapoa atacamensis Middled. 1980
Echinocactus bolivianus Pfeiff. 1847
Copiapoa boliviana (Pfeiff.) F.Ritter 1980

Källor

Kl Växtindex 
Krukväxter 
Kaktusväxter
Växter i Chile
Palaiologiska dynastin (bok)

Palaiologiska dynastin. Bysans uppgång och fall är en historisk romantrilogi som beskriver den sista dynastin i Bysans. Författare är  Georgios Leonardos, som belönades med Statens litteraturpris 2008.

Referenser
 Grekiska kulturministeriet. State Litteratur Award 2008 
 National Book Center i Grekland. 
 Tilldelning av Botsis Foundation 
 Michael Palaeologos 
 Den Palaeologues 
 The Last Palaeologue 
 Sophia Palaeologina. Från Bysans till Ryssland 
 Who's Who (1979) s. 363 
 Who's Who Metron (1995) s. 452 
 Europeiska Who's Who (2002-2003) s. 1047

Historiska romaner
Kim Turner

Kimberly "Kim" Turner, född den 21 mars 1961 i Birmingham, Alabama, USA, är en amerikansk före detta friidrottare som tävlade i häcklöpning.

Hennes främsta merit är bronset på 100 meter häck vid de olympiska sommarspelen 1984 i Los Angeles.

Personliga rekord 
 100 meter häck – 12,77 från 1992

Källor 

Födda 1961
Amerikanska häcklöpare
Kvinnor
Levande personer
Olympiska bronsmedaljörer 1984
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1984
Robin Korving

Robin Korving, född den 29 juli 1974 i Heerhugowaard, är en nederländsk före detta friidrottare som tävlade i häcklöpning.

Korvings främsta merit är bronsmedaljen från EM 1998 i Budapest på 110 meter häck. Han var vidare två gånger i semifinal vid VM, både 1997 och 1999.

Personliga rekord 
 110 meter häck - 13,15 från 1999

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Noter

Födda 1974
Nederländska häcklöpare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Nederländerna
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Personer från Heerhugowaard
Silvia Rieger

Silvia Rieger, född den 14 november 1970 i Hinte, är en tysk före detta friidrottare som tävlade i häcklöpning.

Riegers främsta meriter kom vid EM. Vid EM 1994 blev hon silvermedaljör på 400 meter häck. Fyra år senare vid EM i Budapest blev hon bronsmedaljör på samma distans. Vid samma mästerskap var hon även med i det tyska stafettlaget på 4 x 400 meter som vann guld. 

Vid VM 1995 i Göteborg slutade hon på sjätte plats på 400 meter häck och vid Olympiska sommarspelen 1996 blev hon åtta.

Personliga rekord 
 400 meter häck - 54,22 från 1998

Källor 

 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1970
Tyska häcklöpare
Kvinnor
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Tyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Tyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Dietmar Koszewski

Dietmar Koszewski, född den 26 juli 1967 i Berlin, är en tysk före detta friidrottare som tävlade i häcklöpning.

Koszewskis främsta merit är att han blev bronsmedaljör vid EM 1990 i Split på 110 meter häck. Han vann guld vid Sommaruniversiaden 1993. Samma år var han i final vid VM i Stuttgart där han slutade på sjunde plats. Dessutom var han i semifinal vid Olympiska sommarspelen 1992.

Personliga rekord 
 110 meter häck - 13,48 från 1993

Källor 

 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1967
Idrottare från Berlin
Tyska häcklöpare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Tyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Monique Éwanjé-Épée

Monique Éwanjé-Épée, född den 11 juli 1967 i Poitiers, är en fransk före detta friidrottare som tävlade i häcklöpning.

Éwanjé-Épées främsta merit är guldmedaljen på 100 meter häck från EM 1990 i Split. Hon blev silvermedaljör på 60 meter häck vid inomhus-VM 1991 i Sevilla. Vidare var hon i final på 100 meter häck både vid Olympiska sommarspelen 1988 då hon blev sjua och vid VM 1991 då hon slutade fyra.

Personliga rekord 
 100 meter häck - 12,56 från 1990

Källor 

Födda 1967
Franska häcklöpare
Kvinnor
Levande personer
Europamästare i häcklöpning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Marina Stepanova

Marina Ivanovna Stepanova (), född den 1 maj 1950, är en sovjetisk före detta friidrottare som tävlade i häcklöpning för Sovjetunionen.

Stepanovas främsta merit var guldmedaljen på 400 meter häck vid EM 1986 i Stuttgart. 

Stepanova slog även världsrekordet tre gånger under sin karriär. Vid tävlingar i Moskva 1979 sprang hon på 54,78. Rekordet slogs året efter att östtyskan Karin Roßley. Vid EM-finalen 1986 slog hon Sabine Buschs världsrekord då hon noterade tiden 53,32. Senare samma år blev hon den första kvinna att springa under 53 sekunder när hon noterade tiden 52,94. Ett rekord som stod sig fram till 1993 då Sally Gunnell slog hennes rekord.

Personliga rekord 
 400 meter häck - 52,94 från 1986

Källor 

 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1950
Sovjetiska häcklöpare
Europamästare i häcklöpning
Kvinnor
Levande personer
Världsrekordhållare på 400 meter häck
Cheryl Dickey

Cheryl Dickey, född den 12 december 1966, är en amerikansk före detta friidrottare som tävlade i häcklöpning.

Dickeys främsta meriter är på 60 meter häck. Hon var i final vid inomhus-VM 1995 där hon slutade på sjätte plats. Bättre gick det vid inomhus-VM 1997 där hon blev bronsmedaljör på tiden 7,84.

Personliga rekord 
 60 meter häck - 7,84 från 1997
 100 meter häck - 12,72 från 1998

Källor 

 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1966
Amerikanska häcklöpare
Kvinnor
Levande personer
Julie Baumann

Julie Baumann, född Rocheleau 17 juni 1964 i Saint-Jérôme i Kanada, är en schweizisk före detta friidrottare som tävlade i häcklöpning.

Baumanns främsta merit är guldmedaljen från inomhus-VM 1993 på 60 meter häck. På 100 meter häck var hon i OS-final vid Olympiska sommarspelen 1988 där hon blev sexa. Vidare var hon i final vid två världsmästerskap. Vid både VM 1991 och vid VM 1995 slutade hon på femte plats.

Personliga rekord 
Utomhus
 100 meter – 11,13 (San Jose, 28 maj 1988)
 100 meter häck – 12,76 (Winterthur, 7 juli 1991)

Inomhus
 50 meter – 6,30 (Hamilton, 13 januari 1989)
 50 meter häck – 6,73 (Grenoble, 7 februari 1993) 
 55 meter häck – 7,40 (New York, 26 februari 1988)
 60 meter häck – 7,95 (Karlsruhe, 31 januari 1992)

Källor 

 Julie Baumann på World Athletics webbplats

Schweiziska häcklöpare
Världsmästare på 60 meter häck
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Kanada
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Schweiz
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Födda 1964
Levande personer
Kvinnor
Igors Kazanovs

Igors Kazanovs,( rus. Игорь Яковлевич Казанов)  född den 24 september 1963 i Daugavpils, Lettiska SSR, Sovjetunionen, är en lettisk före detta friidrottare som tävlade i häcklöpning.

Kazanovs främsta meriter kom inomhus på 60 meter häck. Han blev silvermedaljör vid inomhus-VM 1991 och bronsmedaljör vid inomhus-VM 1989. Vidare vann han fyra guldmedaljer vid inomhus-EM. 

På 110 meter häck var han i semifinal både vid Olympiska sommarspelen 1992 och 1996. Vidare var han i två VM-finaler (1987 och 1993) som bäst slutade han femma vilket han gjorde 1987. Dessutom var han i EM-final 1990 då han slutade sist.

Personliga rekord 
  60 meter häck - 7,42 från 1989
 110 meter häck - 13,26 från 1993

Källor 

 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1963
Lettiska häcklöpare
Sovjetiska häcklöpare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Lettland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Lettland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Ketil Stokkan

Ketil Stokkan, född 29 april 1956 i Harstad, är en norsk popartist. Under 1970- och tidigt 1980-tal sjöng han i popgruppen Zoo. Gruppen återförenades i början av 2000-talet för skivan Evig ung. I dag arbetar Stokkan som lärare i Harstad.

Melodi Grand Prix 
1983 deltog han i Norsk Melodi Grand Prix med bidraget Samme charmeur och kom på andraplats efter Jan Teigen. 
1986 vann han den norska uttagningen till Eurovision Song Contest som hölls på hemmaplan i Bergen efter Bobbysocks vinst med La det swinge året innan. Hans bidrag, Romeo, hade han skrivit själv och slutade där på tolfte plats.

1990 vann han återigen den norska uttagningen och representerade sitt land vid Eurovision Song Contest i Zagreb. Bidraget Brandenburger Tor kom på delad sistaplats tillsammans med Finland.

Diskografi

Zoo
1978: Captured in Zoo
1978: Guilty
1979: Noregs heitaste
1980: Z på maken
1981: Gaya
1982: Shagalai
1994: Zoobra
2000: Evig ung

Soloskivor
1983: Samme charmeur (singel)
1984: Gentlemen's agreement
1985: Ekte mannfolk
1986: Romeo
1988: Øyan dine (singel)
1989: Back to My Roots (singel)
1990: Brandenburger Tor (singel)
1991: Beina på jorda (singel)
1994: To the bone
1996: All that blues from Norway (diverse artister)
1998: Æ e' Nordlending (diverse artister)
2001: Evig Ung - Gamlegutta i ZOO aktive igjen med samle-CD

Se även 
Norges bidrag i Eurovision Song Contest

Källor

Män
Artister som representerat Norge i Eurovision Song Contest
Födda 1956
Levande personer
Deltagare i Eurovision Song Contest 1986
Deltagare i Eurovision Song Contest 1990
Personer i Norge under 1900-talet
Personer i Norge under 2000-talet
Viktor Markin

Viktor Fjodorovitj Markin (), född den 23 februari 1957, är en sovjetisk före detta friidrottare som tävlade i kortdistanslöpning.

Markin var ganska okänd inför Olympiska sommarspelen 1980 i Moskva men i finalen slog han till med ett nytt personligt rekord tillika nytt europeiskt rekord i finalen på 400 meter då han noterade tiden 44,60 vilket räckte till guldet. Vid samma mästerskap ingick han även i det sovjetiska stafettlaget på 4 x 400 meter som vann guld.

Han deltog vid EM 1982 i Aten där han blev bronsmedaljör både på 400 meter och i stafettlaget på 4 x 400 meter. Han tävlade vidare vid det första världsmästerskapet 1983 i Helsingfors. Han blev där utslagen i semifinalen på 400 meter men blev senare världsmästare i den långa stafetten.

Han valde att avsluta sin karriär då Sovjetunionen bojkottade olympiska sommarspelen 1984.

Personliga rekord 
 400 meter - 44,60 från 1980

Källor 

 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1957
Sovjetiska kortdistanslöpare
Män
Världsmästare på 4 x 400 meter löpning
Levande personer
Olympiska guldmedaljörer 1980
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Sovjetunionen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1980
Rick Mitchell

Richard ”Rick” Mitchell, född 24 mars 1955 i Sydney, död 30 maj 2021, var en australisk friidrottare som tävlade i kortdistanslöpning.

Mitchell deltog vid tre olympiska spel. Vid Olympiska sommarspelen 1976 blev han utslagen i försöken på 200 meter. På 400 meter gick han vidare till finalen där han slutade på sjätte plats. Han ingick även i stafettlaget på 4 x 400 meter som blev utslaget i försöken.

Vid Olympiska sommarspelen 1980 deltog han bara på 400 meter och blev där silvermedaljör efter sovjets Viktor Markin. Hans sista olympiska start blev Olympiska sommarspelen 1984 där han ingick i stafettlaget på 4 x 400 meter som slutade fyra i finalen.

Personliga rekord 
 200 meter - 20,8 från 1976
 400 meter - 44,84 från 1980

Källor 
 Fakta på Sports-reference-webbplats

Födda 1955
Australiska kortdistanslöpare
Män
Avlidna 2021  
Olympiska silvermedaljörer 1980
Australiska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Australien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Australien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Australien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1984
Australiska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Sydney
Sun Chunlan

Sun Chunlan, född i maj 1950, är en kommunistisk kinesisk politiker på ledande nivå. Hon anses tillhöra den "sjätte generationen" av ledare i Kinas kommunistiska parti.

Sun blev yrkesverksam 1969 och gick med i Kinas kommunistiska parti 1973. Hon har tillbringats större delen av sin karriär i Liaoning, där hon innehaft positioner i provinsens kvinnofederation och fackföreningsförbund. Hon blev invald i centralkommittén i Kinas kommunistiska parti 2002 som suppleant och har varit ordinarie ledamot sedan 2007. På partiets 18:e kongress i november blev hon invald i politbyrån, där hon var en av endast två kvinnor.  Hon var partisekreterare i provinsen Fujian (2009 till 2012). Hon var sedan partisekreterare i Tianjin 2012-2014. Hon var då den enda sittande kvinnliga partisekreteraren i Kina och den andra kvinna som innehaft den positionen.

Källor

"Younger officials on the rise", China Daily, 2009-12-01.
China Vitae (på engelska).

Födda 1950
Kinesiska kommunister
Kvinnor
Levande personer
WP:Projekt Kina
Personer från Hengshui
Frank Schaffer

Frank Schaffer, född den 23 oktober 1958 i Eisenhüttenstadt i dåvarande DDR, är en tysk före detta friidrottare som tävlade i kortdistanslöpning.

Schaffers främsta meriter är hans medaljer vid Olympiska sommarspelen 1980 i Moskva. Han blev bronsmedaljör på 400 meter på tiden 44,87. Han ingick även i det östtyska stafettlaget på 4 x 400 meter som blev silvermedaljörer efter Sovjetunionen.

Personliga rekord 
 400 meter - 44,87 från 1980

Källor 

 Fakta på Sports-references-webbplats

Födda 1958
Östtyska kortdistanslöpare
Män
Levande personer
Östtyska olympiska silvermedaljörer
Östtyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1980
Olympiska bronsmedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Östtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1980