kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vattnets form

Vattnets form är en roman av Andrea Camilleri, utgiven i Italien år 1994. Italienska originalets titel är La forma dell'acqua. Barbro Andersson översatte romanen till svenska 2000. Romanen är den första i serien om Kommissarie Montalbano och har även filmats för TV.

Handling

Den kände och beundrade ingenjör Luparello hittas död i sin bil. Som det ser ut har han avlidit av en hjärtinfarkt vid samlag. Det råder inget tvivel om att den sjuklige mannen dött en naturlig död men Montalbano funderar mycket över de omständigheter under vilka han dog. En mängd frågor hopas även då Montalbano intervjuar den dödes rådiga och klarsynta hustru. Under utredningen möter Montalbano även den dödes hängivne systerson Giorgio samt den vackra svenska Ingrid Sjöström, som kommer att bli en återkommande figur i följande romaner. Bland övriga personer som introduceras i denna första roman om den italienske kommissarien finns även Montalbanos flickvän Livia, hans kollegor Fazio, Galluzzo och Augello, doktor Pasquano, teknikern Jacomuzzi, journalisten Zito samt Montalbanos hushållerska Adelina.

Utgåvor
 Camilleri, Andrea - Vattnets form, Fischer & Co, Stockholm 2000.

Referenser 

Skönlitteratur 1994
Italienska romaner
Böcker utgivna på Fischer & Co
Memory (sång)

Memory är en balladlåt, skriven av Andrew Lloyd Webber till musikalen Cats där den framförs av rollfiguren "Grizabella". Texten av Trevor Nunn bygger på T.S. Eliots dikter  "Preludes" och "Rhapsody on a windy night".

Coverversioner 
"Memory" har spelats in av flera artister.

Elaine Paige, som spelade Grizabella i West End-produktionen av Cats, släppte en version av låten som var en topp-10-hit i Storbritannien, med topplaceringen nr. 6 på den brittsika singellistan i juli 1981.. Hon gjorde en nyinspelning av låten 1998 med tillagd text, som fanns med i videosläpptet av musikalen. Denna version nådde placeringen nr. 36 i Storbritannien i oktober samma år. Elaine Paige spelade också in en version av låten för albumet Stages 1983.
Barbra Streisand spelade in låten 1981 på albumet Memories. Som singel nådde Barbra Streisands coverversion topplaceringen 52 på Billboard Hot 100-listan och topplaceringen nr. 9 på Billboards Hot Adult Contemporary Tracks 1982. I Storbritannien nådde denna version topplaceringen nr. 34 det året. 
Barry Manilow släppte en cover på "Memory" som singel under sent 1982; denna version nådde högst placering på Billboard Hot 100 då den nådde placeringen nr. 39 i januari 1983. Barry Manilows nådde också en topp 10-placering på Billboards "adult contemporary"-lista, med topplaceringen nr. 8. Denna version lades på hans album Here Comes the Night.

Sarah Brightman (som spelade in sången med text på italienska, "Piano")
Betty Buckley (först att spela Grizabella på Broadway)
Petula Clark
José Carreras
Rocío Banquells, spanskspråkiga version (1990).
Jason Castro i sjunde säsongen av American Idol
Sandra Criado i sjätte säsongen av Spaniens Operación Triunfo
Kim Criswell på albumet Aspects of Andrew Lloyd Webber Volume 1
Kikki Danielsson (med text på svenska av Olle Bergman som "Minnet") på albumet Kikki 1982.
Barbara Dickson, 1985
Nederländska symphonic metal-bandet Epica
Maria Friedman, 1992
Lesley Garrett
Howard Keel på albumet, And I Love You So
Stephanie Lawrence, som senare spelade Grizabella i London, 1988
Mark Rattray
Simone Simons
Marti Webb, som spelade Grizabella i London och på två turnéer i Storbritannien, på albumet Performance 1989
Jacinta Whyte

Källor 

Låtar framförda av Kikki Danielsson
Musiksinglar 1982
Sånger 1981
Engelskspråkiga sånger
T.S. Eliot
Sigurd Ladejarl

Sigurd Håkonsson Ladejarl, född cirka 890, död cirka 962 i Skatval, i nuvarande Nord-Trøndelag fylke i Norge, var en norsk jarl med säte i Lade. Sigurd var son till Håkon Grjotgardsson, modern är okänd. Sigurd gifte sig med Bergljot Tore. Tillsammans fick de sonen Håkon Sigurdsson.

Sigurd Håkonsson var en jarl med stor makt. Han var nära släkt med Harald Hårfager och Håkon den gode. Hans rivaler om makten var Erik Blodyx och dennes söner. 

Sigurd tillhörde de så kallade Hålöyg-ätten, som enligt traditionen härskade över Tröndelag och Hålogaland. Ladejarlarna hade från början etablerats av Harald Hårfager, men kom med tiden att utgöra en motvikt mot provinskungarna i södra Norge, vilka strävade efter att lägga hela Norge under sig, eller, om det visade sig svårt, åtminstone kontrollera handeln längs den nordnorska kusten och handeln på Jämtland. Handeln omfattade lyxmaterial bland annat pälsverk, valrossbetar och dun. 

Sigurd stödde kung Håkon den gode militärt efter dennes ankomst till Norge, bland annat i slaget om Rastarkalv mot Erikssönerna vid Frei. Sigurd motsatte sig dock kungens försök att kristna Norge. Snorre Sturlasson har beskrivit ladejarlen som en arrangör av storslagna blotfester på fädernesgården Lade. Sigurds stöd för Håkon grundade sig i en komplicerad familjefejd mellan Harald Hårfagres olika söner. Harald hade varit gift med Sigurds syster Åsa och fått bland annat sönerna Halvdan den Svarte d.y. och Sigröd. Halvdan den Svarte d.y. hade förgiftats av Gunhild Gormsdotters agenter, vilket drivit Sigröd till att göra gemensam sak med sin upproriske halvbror Olaf Geirstadalv. Både Sigröds och Olafs gemensamma styrkor krossades av Erik Blodyxs större och mer erfarna styrkor och halvbröderna dödades. Med två av sina syskonbarn döda hade Sigurd goda skäl att söka hämnd.  

Efter kung Håkons fall år 960 behöll jarlen makten över Tröndelag ett par år. Harald Gråfäll (son till Erik Blodyx och Gunhild), som var ny kung, ville undanröja jarlen. Tillsammans med jarlens yngre bror, överföll Harald antingen 962 eller 963 Sigurd på gården Aglo i nuvarande Stjördal. Där brändes Sigurd Håkonsson Ladejarl ihjäl. Fejden fortsatte med Sigurds son Håkon Sigurdsson.

Källor 
Store Norske Leksikon. Artikel om Sigurd Håkonsson Ladejarl

Personer i Norge under 900-talet
Män
Födda 890
Avlidna 962
Ladejarlar
Carrie Anne

Carrie Anne är en sång som släpptes på singel av den brittiska popgruppen The Hollies den 26 maj 1967. Låten blev en hit med topplaceringen #3 på den brittiska singellistan. Den blev också en hit i USA, med topplaceringen #9.

Den skrevs av Allan Clarke, Graham Nash och Tony Hicks. Den anses av många vara en av de första poplåtarna utanför den karibiska genren att innehålla solospel på steel pan. Solot börjar två minuter in på inspelningen.

I dokumentären The History of Rock 'N' Roll 1995 förklarade Graham Nash att sången skrevs med Marianne Faithfull i åtanke, men han var för blyg för att använda hennes namn, och titeln ändrades till "påhittade" "Carrie Anne".

Skådespelaren Carrie-Anne Moss namngavs efter låten, som låg på hitlistorna samma år hon föddes.

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
"Carrie Anne" på Rate Your Music

Musiksinglar 1967
The Hollies
Engelskspråkiga sånger
The Funeral Orchestra

The Funeral Orchestra är en svensk musikgrupp som spelar en extrem och långsam form av doom metal. Gruppen bildades 2002 och är vid sina framträdanden klädda i svarta kåpor och guldmasker. De har släppt sina album via skivbolagen NWN! Productions, Aftermath Music och Parasitic Records.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
 Priest I (Nicklas Rudolfsson aka Terror) – gitarr, sång
 Priest II – basgitarr
 Priest III – slagverk

Diskografi
Demo
Demo 2002 (2002)
Necronaut (2002)
Slow Shalt Be the Whole of the Law (2002)
 Abysmal Funeral (2002)
We Are the End (2003)

Studioalbum
 Feeding the Abyss (2003)
Slow Shalt Be the Whole of the Law (återutgivning 2006)
Negative Evocation Rites (2020)

EP
 ODO (7″ vinyl, 2008)

Singlar
"Den mörka shamanens glöd" (2015)

Annat
 The Northern Lights II (delad 12" vinyl med Ocean Chief, 2010)

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Aftermath Music
 Diskografi på Discogs

Svenska metalgrupper
Musikgrupper bildade 2002
Upplands runinskrifter 998

Upplands runinskrifter 998 står idag i Marielunds gods park på gräsmattan bakom huvudbyggnaden. Bara den övre halvan av stenen finns kvar som är monterad på en cementsockel.

Inskriften
Även om bara halva stenen är tillgänglig idag så är hela inskriften känt från avritningar från 1600-talet.

Inskriften i runor

ᚦᚢᚱᛋᛏᛁᚾ᛫ᛅᚢᚴ᛫ᚱᚭᚾᛏᛁ᛫[ᛚᛁᛏᚢ᛫ᚱᛅᛁᛋᛅ᛫ᛋᛏᛅᛁᚾ᛫ᚦᛁᚾᚭ᛫ᛅᛒᛏᛁᛦ᛫ᛋᛅᚱᚼᛅᚢᚠᚦ]ᛅ᛫
ᛒᚱᚢᚦᚢᚱᛋᛁᚾ᛫ᚴᚢᚦᚼᛁᛅᛚᛒᛁᚼᚭᚾᛋᛅᛚᚢᚴᚢᚦᛋᛘᚢᚦᛁᛦ‍ᚭᛋᛘᚢᚾ‍ᚱᛏ᛫ᛘᛅᚱᚴᛅᚦᛁ

Inskriften i translitterering
þurstin : auk ronti : [litu : raisa : stain þino : abtiR s-ar-(h)(a)ufþ]a : 
bruþur sin : kuþ hialbi hons| |salu| |uk| |kuþs muþiR [osmun](r)t ' markaþi

Inskriften i normalisering
Þorstæinn ok Randi/Randvi letu ræisa stæin þenna æptiR S[v]ar[t]haufða,
broður sinn. Guð hialpi hans salu ok Guðs moðiR. Asmundr markaði.

Inskriften i översättning
"Torsten och Rande läto resa denna sten efter Svarthövde, 
sin broder. Gud och Guds moder hjälpe hans själ. Åsmund ristade."

Historia
Inskriften signerades av runmästaren Åsmund Kåresson, en av Upplands mest produktiva runmästare. Typiskt för honom är den ihopskrivna bönen i slutet av runslingan kuþhialbihonsalukuþsmuþiR där dubbla vokaler och konsonanter mellan orden är utlämnade. 

Redan under 1600-talet var stenen kluven i två delar som fanns på olika ställen. Ritningar från den tiden visar dock hela runslingan. Den andra delen av stenen är idag förmodligen inmurat i själva herrgårdsbyggnaden.

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Referenser

Noter

Upplands runinskrifter
Brodde

Brodde (tidigare även stavat Brudde) är både ett nordiskt mansnamn och ett efternamn. Namnets ursprung är fornnordiskt och är en smekform av namnet "Bror". På runsvenska är det belagt som "Bruddi" och på forndanska och fornvästnordiska "Broddi". Latinisering av namnet har förekommit som "Bruddo". Namnet har varit vanligast i Skåne, Småland och Östergötland, men är inte belagt i medeltidens Norge.

I Sverige hade 28 personer Brodde som efternamn den 31 december 2008, 52 män hade Brodde som förnamn varav 15 hade det som tilltalsnamn.

Personer med namnet Brodde
Brodde Almer

Se även
Broddetorp
Broddarps församling
Broddahill

Källor
Namnstatistik SCB

Efternamn
Nordiska förnamn
Kustbussen Norrlandskusten

|}
|}
Norrlandskusten är ett nätverk av regionala busslinjer mellan Sundsvall och Haparanda som upphandlas av länstrafikbolagen i Västernorrland, Norr- och Västerbotten.

Den ursprungliga linjen har nummer 100 och körs på uppdrag av Trafikverket, Länstrafiken Norrbotten, Västerbotten och Västernorrland av Transdev. Ca 90 personer arbetar inom den, varav 70 stycken förare. Till tidtabellen 2012 togs sträckan Umeå - Sundsvall bort från linje 100 och sedan dess har busstrafiken mellan Umeå och Örnsköldsvik stadigt minskat, på grund av konkurrens från Norrtåg.Linjens logotyp var från början texten Kustbussen med tre stjärnor på var sida, detta ändrades 2010 till texten Norrlandskusten i likadan logotyp som Norrtåg.

Samexistens med övrig regionaltrafik 

Innan 2012 utgjordes trafiken av tre turer varannan timme på vardagar med avgång från ändhållplatserna på förmiddagarna och ankomst 10 timmar och 45 minuter senare. 

I linjenätet ingår även ett antal regionallinjer, mer om det i tabellen nedan. Fetmarkerade linjer trafikeras med bussar märkta med Norrlandskustens logotyp.

Linje 21 trafikeras med bussar märkta Norrlandskusten, men räknas egentligen inte till nätverket.

För att åtskilja trafiken på  de turer på linje 100 som utgick från Sundsvall med de som utgick från Umeå fick Kustbussarna från Sundsvall siffran 5 tillagt i sitt turnummer, exempelvis 10051 hos en avgång från Sundsvall jämfört med 10001 hos en avgång från Umeå. Detta är förklaringen till varför det finns en parentes "(5xx)" i tabellen ovan. Av samma anledning står "Veolia Transport" kvar som operatör för den ursprungliga Kustbussen, trots senare namnbyte.

Vid årsskiftet 2016/17 såldes Ceris Resor till Byberg & Nordins Busstrafik AB, samtidigt som nedläggningen av linje 10 trädde i kraft. 

För att ersätta linje 10 startades en linje mellan Örnsköldsvik och Härnösand med samma färdväg som linje 10 hade på delsträckan.

Fordon (2010-2017) 
Linje 10 kördes med treaxlade regionbussar av typ Setra S 417 ÜL. De övriga linjerna körs med treaxlade dubbeldäcksbussar från Scania med kaross från belgiska Van Hool. Dessa bussar drivs numera av biodiesel. Ibland förekommer även Scania OmniExpress som förstärkningsbuss på linje 100 till Haparanda.

Linje 20 har två dagliga dubbelturer mellan Luleå och Jämtön, även dessa trafikeras med OmniExpress.

Vissa avgångar förstärks med godsbussar av fabrikatet Volvo med B12M/B11R-chassi.

I slutet av 2016 lackerades Ceris Resors bussar om till Västernorrlands länsvakthavande (vitt med grön dekoreringen under fönstren) för att sedan köpas av Byberg & Nordin. Dessa bussar går nu på Länstrafiken Västerbottens linje 15 mellan Umeå och Vännäs via E12.

ExpressPlus 

Längst bak på övre däck finns en affärsklassavdelning som sedan 13 september 2015 marknadsförs under namnet ExpressPlus. Denna avdelning består av nio platser, och erbjuder bredare säten med extra benutrymme samt fikaservering. Innan dess marknadsfördes konceptet helt enkelt som "affärsklass".

Referenser 

Busstrafik i Sverige
Kun sandheden

Kun sandheden är en dansk kriminalfilm från 1975 som är skriven av Henning Ørnbak baserad på en roman med den svenska titeln Bara sanningen av Poul Ørum. Det är en berättelse om ett mord i en landsortsstad, där hat och misstro lurar under ytan.

Medverkande
Frits Helmuth
Morten Grunwald
Ghita Nørby
Bent Mejding
Steen Springborg
Preben Neergaard
Eik Koch
Karen Lykkehus
Gerda Gilboe
Else Højgaard
Finn Nielsen
Torben Hundahl
Lone Lindorff
Mogens Brix-Pedersen
Flemming Dyjak
Jørgen Bech
Ole Ernst
Eddie Karnil
Esben Høilund Carlsen

Källor 
 

Danska kriminalfilmer
Filmer 1975
Öppet Varv

Öppet Varv (tidigare Öppna Varv) är en båtmässa i Orusts kommun som arrangeras av Hallberg-Rassy i samarbete med Orusts Kommun. Mässan som är Skandinaviens största segelbåtsmässa äger rum årligen i slutet av augusti och har arrangerats sedan 1993.

Deltagande varv är bland andra Hallberg-Rassy i Ellös, X-Yachts, Linjett, Najad, Regina, Nauticat, Discovery, Dragonfly, Faurby, CR, FinnFlyer med flera, men sedan ett flertal år är det bara Hallberg-Rassy som visar upp båtar i produktion och därmed det enda egentliga Öppna Varvet.

Referenser

Externa länkar

Båtmässor
Återkommande evenemang i augusti
Återkommande evenemang med premiär 1993
Orusts kommun
Bent Mejding

Bent Mejding, född 14 januari 1937 i Svendborg i Danmark, är en dansk skådespelare, regissör och teaterdirektör. Han är en av Danmarks mest kända skådespelare och har haft åtskilliga roller i filmer och TV-serier.

Biografi 
Han utbildades som skådespelare på Teaterdirektørforeningens Skuespillerskole under åren 1957 till 1959, som höll till på Det Ny Teater 1949-61. Redan under 1961 hade han sin första debut som regissör. Det var samma år som han tillsammans med sin dåvarande hustru Susanne Theil startade Ungdommens Teater, som de drev fram till 1980. Under 1965 till 1966 var han också chef för Gladsaxe Teater och under 1991 till 1996 var han mediedirektör på Nya Teater, som han räddade från nedläggning och gjorde till landets ledande musikaliska teater. Han arbetar nu som teaterdirektör på Det Kongelige Teater.

Han gifte sig först den 1 juni 1959 med skådespelaren Susanne Beathe Rosenkrantz Theil-Jensen, som han fick två barn med, men de skilde sig i början av 1970-talet. Han gifte sig för andra gången den 21 maj 1983 på Hawaii med skådespelaren Susse Wold, som är hans nuvarande hustru.

Filmografi 
Mor skal giftes (1958)
Gøngehøvdingen (1961)
Reptilicus (1961)
Lykkens musikanter (1962)
Frøken April (1963)
Mor bag rattet (1965)
Tintomora (1970)
Kun sandheden (1975)
Olsen-banden ser rødt (1976)
Olsenbanden for full musikk (1976)
Attentat (1980)
Kurt og Valde (1983)
Tro, håb og kærlighed (1984)
Drengene fra Sankt Petri (1991)
Italiensk for begyndere (2000)
Blinkande lyktor (2000)
Ulvepigen Tinke (2002)
Bröder (2004)
Drømmen (2006)

TV 
Fiskerne (1977)
Matador (1978–1981)
Een stor familie (1982–1983)
Göingehövdingen (1992)
TAXA (1997–1999)
Spindeln (2000)
Mordkommissionen  (2002–2003)
Brottet (2007)

Källor

Externa länkar 
Danmarks Nationalfilmografi

Danska skådespelare under 1900-talet
Födda 1937
Män
Levande personer
Personer från Svendborg
Luftande

En luftande är ett mytologiskt väsen som lever i luften. Luftandarna tillhör kategorin elementarandar och kallas ibland även sylfer. Stormandar, devor och feer räknas till denna grupp. Luftanden Ariel är en litterär figur i Shakespeares Stormen, Goethes Faust II och Alexander Popes Rape of the Lock.

Jordandar, till exempel dvärgar och tomtar, motsvarar däremot elementet jorden. Enligt klassisk europeisk uppfattning finns det ytterligare elementarandar, nämligen eldandar och vattenandar.

Se även
Naturande

Källor
Denna artikel är, helt eller delvis, en översättning från tyskspråkiga Wikipedia.

Övernaturliga väsen
Elementarandar
Tommaso Landolfi

Tommaso Landolfi född 9 augusti 1908 i Pico Farnese, död 8 juli 1979 i Rom, var en italiensk författare och översättare.  

Landolfi bodde större delen av sitt liv i Florens där han tog examen i slavisk litteratur. Under en period satt han fängslad på grund av sina antifascistiska åsikter. 
 
Han skrev ett antal romaner med orientering mot det fantastiska, magiska och metafysiska, ibland på gränsen till science fiction och realism. Han översatte huvudsakligen ryska, tyska och franska författare till italienska som till exempel, Fjodor Dostojevskij, Aleksandr Pusjkin, Nikolaj Gogol och Hugo von Hofmannsthal.  

Utanför Italien, är Landolfis mest kända och översatta verk Racconto d'autunno, 1947 där det med en realistisk utgångspunkt i en ung partisans flykt undan kriget skapas en stigande stämning av mystik och olust.

Bibliografi i urval 
 Dialogo dei massimi sistemi (1937)
 La pietra lunare (1939)
 II mar delle blatte e altre storie (1939)
 Racconto d'autunno (1947)
 Cancroregina (1950)
 Le due zittelle (1952)
 La bière du pêcheur (1953)
 Ombre (1954)
 Rien va (1963)
 Des mois (1967)
 A caso (1975)

Priser och utmärkelser 
 Baguttapriset 1964 för Rien va
 Stregapriset 1975 för A caso

Källor 

Italienska författare
Italienska science fiction-författare
Italienskspråkiga författare
Alumner från Florens universitet
Födda 1908
Avlidna 1979
Män
Tom Cato Visnes

Tom Cato Visnes, född 27 november 1974, mest känd under artistnamnen King, King ov Hell och TC King, är en norsk musiker, tidigare basist i det norska black metal-bandet Gorgoroth, numera i Ov Hell och I.

Gorgoroth 
King var Gorgoroths fasta basist under perioden 1999-2006 och åter i en period under 2007. Han blev först medlem i bandet strax innan inspelningen av Gorgoroths femte album, Incipit Satan. Visnes skrev fem av låtarna på nästa album, Twilight of the Idols och all musik till plattan Ad Majorem Sathanas Gloriam, vilken nominerades i metalkategorin till Spellemannpriset 2006. I oktober 2007 beslutade King tillsammans med Gaahl, att gå skilda vägar med Infernus, gitarrist och grundare av Gorgoroth. Den rättsliga processen om rättigheten till bandnamnet som följde, avslutades med att Oslo tingsrätt meddelade att bandnamnet tillhörde Infernus. I ett pressmeddelande offentliggjorde King därefter att han och Gaahl skulle fortsätta spela tillsammans, men under ett annat bandnamn. Det nya bandets namn blev God Seed.

Andra projekt
Tillsammans med tidigare Gorgoroth-trummisen Kvitrafn skapade Visnes projektet Jotunspor som spelar "noisy black metal". Gleipnirs Smeder som var deras debutalbum, gavs ut 2006 av skivbolaget Satanas Rex. Visnes är också basist i "supergruppen" I, som skapades som ett sidoprojekt av Immortal-medlemmen Abbath Doom Occulta. Gruppen gav ut debutalbumet Between Two Worlds år 2006. 

Visnes har även jobbat i band som gör musik utanför black metal-genren. Han är medlem i Sahg, ett doom metal-inspirerat band. Han har också varit basist och kompositör i det Spellemann-vinnande hårdrocksbandet Audrey Horne men han lämnade det bandet 2007. King var också basist i det norska bandet Clububba som var aktiva i början av 2000.

Diskografi

Med Gorgoroth 
 Incipit Satan (studioalbum, 2000)   
 Twilight of the Idols (In Conspiracy with Satan) (studioalbum, 2003)   
 Ad Majorem Sathanas Gloriam (studioalbum, 2006)
 Black Mass Krakow 2004 (DVD, 2008)

Med Audrey Horne 
 Confessions & Alcohol (EP, 2005)
 No Hay Banda (debutalbum, 2005)

Med Sahg 
 Sahg 1 (debutalbum, 2006)
 Sahg 2 (studioalbum, 2008)

Med Jotunspor 
 Gleipnirs smeder (debutalbum, 2006)

Med I 
 Between Two Worlds (debutalbum, 2006)

Med Ov Hell 
 The Underworld Regime (debutalbum 2010)

Källor

Referenser

Externa länkar

 Kings MySpace
 Sahgs officiella webbplats
 Is officiella webbplats
 Jotunspors officiella Myspace

Norska basister
Black metal-musiker
Födda 1974
Män
Levande personer
Mysingen

Mysingen är en fjärd i Stockholms södra skärgård.

Beskrivning
Mysingen gränsar till Nynäshamn, Yxlö och Muskö i väster, Gålö i norr och Ornö, Utö, Rånö samt Nåttarö i öster. I norr över går Mysingen i Fåglaröfjärden och i söder slutar den i Danziger gatt där även ön Mällsten återfinns. I övrigt är Mysingen praktiskt taget fritt från öar med undantag från Mysingeholm. 

Landsortsleden som går genom Mysingen är den viktigaste farleden in mot Stockholm söderifrån.
 
Fjärden är omsjungen av Evert Taube i Vals på Mysingen.

Mysingen från Gålö

Källor

Se även
 HMS Mysing (P158)
 Älvsnabben

Externa länkar

Mysingen VISS

Haninge kommun
Nynäshamns kommun
Fjärdar i Stockholms skärgård
Basinkomstprojektet i Otjivero

Otjivero är en liten by i Namibia, ca 100 km nordöst om huvudstaden Windhoek. Byn har tillsammans med närbelägna byn Omitara blivit internationellt uppmärksammad på grund av ett försök med lokal grundinkomst (basinkomst) som påbörjades i januari 2008.

Projektet 
Bakom projektet står the BIG Coalition Namibia. Projektets idé är att ge varje invånare i byn som var under 60 år 100 namibiska dollar, ungefär 80 svenska kronor, varje månad som ett sätt att minska fattigdomen. Denna basinkomst skulle vara helt ovillkorlig. 

Efter ett år gjordes en första utvärdering av projektet. Utvärderingen var ett samarbete mellan Desk for Social Development (ELCRN) och Labour Resource and Research Institute (LaRRI). Utredningen, som också granskats av externa experter på området, visade bland annat att företag har startats och fler arbetar. Fattigdomen har minskat från 76 procent till 37 procent i byn. Likaså hade undernäringen bland barn minskat från 42 till 17 procent. Andelen barn som hoppat av skolan har sjunkit från drygt 30 procent till 5 procent. Kriminaliteten hade minskat. I samband med utredningen tog forskningsinstitutet LaRRI fram siffror på vad en basinkomst för hela Namibia skulle kosta. Enligt LaRRI skulle en sådan reform kosta strax över en miljard svenska kronor, eller strax under tre procent av Namibias bruttonationalprodukt. Nepru, the Namibian Economic Policy Research Unit, menar dock att de positiva effekterna har överdrivits och att kostnaderna för en nationell basinkomst underskattats. BIG Coalition Namibia har svarat med att påpeka metodologiska problem i Neprus studie. Regeringen har hittills varit emot en nationell basinkomst. 

Den sista månatliga utbetalningen av 100 namibiska dollar gjordes i december 2009. Därefter reducerades utbetalningen till 80 namibiska dollar per månad, fram till 2011 då projektgruppen tvingades avsluta utbetalningarna helt på grund av brist på pengar. I juli 2014 kunde basinkomsten dock återstartas igen, med ekonomiskt stöd från Waldensian Church i Italien.

Källor

Externa länkar 
 Otjivero-systemet diskuteras i Namibias TV
 Afrikagrupperna
 Artikel i Fria Tidningen
 Organisationens hemsida
 Press release
 https://archive.is/20130502050352/http://www.namibian.com.na/news/full-story/archive/2008/december/article/face-off-between-big-coalition-and-nepru-must-face-off-between-big-coalition-and-nepru-must/ The Namibian rapporterar om kontroversen i december 2008
 Blickpunkt Södra Afrika, skrift utgiven av Afrikagrupperna 2009
 https://modernpsykologi.se/2017/01/02/pengar-at-alla/

Litteratur 
Anne Kammesheidt: Das Projekt Otjivero - ein neuer Ansatz der Entwicklungspolitik in Namibia: Entwicklungsökonomische Voraussetzungen und Implikationen eines bedingslosen Grundeinkommens, Bremen 2010

Basinkomst