kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Västerås Arena

Västerås Arena (tidigare Västeråshallen och Bombardier Arena) är en idrotts- och evenemangshall som ingår i Rocklunda IP på stadsdelen Rocklunda i Västerås. Arenan ligger i norra delen av Rocklunda.

Historia 
Hallen stod klar 1990 och hette under många år Västeråshallen. Från 1 mars 2008 byttes namnet till Bombardier Arena. Den 9 april 2020, på 30-årsdagen ändrades namnet till Västerås Arena.

Arenan 
Arenan har tre hallar med en golvyta på totalt 3 000 kvadratmeter. Den största hallen (A-hallen) har en fast läktare med en publikkapacitet på 1 800 personer. Genom att även utnyttja det 1 500 kvadratmeter stora sportgolvet kan den ta ytterligare 1 000 sittande. I den största hallen finns även en klättervägg.

B-hallen har en sportyta på 500 kvadratmeter och C-hallen har 1 000 kvadratmeter sportyta samt 250 fasta sittplatser. Västerås Arena kan förvandlas från sporthall till konsertsal, middagssal eller mässlokal. På arenan finns tillgång till podiedelar, sidointäckningar, bakfonder, videoduk, videoprojektor och ljudanläggning.

Arenan är hemmaplan för bland annat innebandyklubben Västerås IBF och handbollsklubben VästeråsIrsta HF.

Referenser

Externa länkar 
 Västerås Arena på Västerås stads webbplats

Sporthallar i Sverige
Byggnader och anläggningar i Västerås
Sport i Västerås
Sportanläggningar i Västerås kommun
Sportanläggningar invigda 1990
1990 i Sverige
Libanons bidrag i Eurovision Song Contest

Libanon planerade att debutera i Eurovision Song Contest 2005 i Kiev, men drog sig ur tävlingen då landets TV-lagar inte tillät att Israels bidrag visades. Enligt EBU:s regler måste samtliga tävlande bidrag visas i direktsändning i de länder som själva är med och tävlar. Libanon fick som straff tre års avstängning för att de inte ställde upp i tävlingen trots att de anmält sig. Det bidrag som hade tagits fram, Quand tout s'enfuit, skrevs av Jad Rahbani.

Källor 

 
Eurovision Song Contest
Velinga

Velinga är kyrkbyn i Velinga socken i Tidaholms kommun i Västergötland. Här ligger Velinga kyrka.

Orten är känd från Eddie Meduzas låt En rock i Velinga från albumet Garagetaper.

En känd Velingabo var godsägare Knut Wijkmark. 

Orter i Tidaholms kommun
Wreten

Wreten är en herrgård i samhället Vreten i Ljunghems socken i Skövde kommun, söder om Skövde i Västra Götalands län.

Den totala arealen är ca 1200 ha, varav ca 600 ha skog och 570 ha åker. Jordbrukets nuvarande driftsinriktning är spannmålsodling och ekologiska dikor. Wreten förlorade ungefär halva arealen när Skövde skjutfält bildades.

År 1850 inköpes Wreten av Gösta Posse och sen dess har herrgården tillhört släkten Posse. Den nuvarande ägaren, Fredrik Posse, är den fjärde generationen Posse på Wreten. 

Wreten var en av stationerna på Hjo–Stenstorps Järnväg.
Herrgårdar i Västergötland
Byggnader och anläggningar i Skövde kommun
Västerås Gymnastikförening

Västerås Gymnastikförening, VGF, grundades den 15 april 1899. VGF har representanter inom tävlingsgrenarna truppgymnastik, artistisk gymnastik och i aerobisk gymnastik. Till detta kommer att man driver aktiviteter såsom gymnastikpass, aerobics och vattengympa. VGF har sin hemmabas i Bellevuestadion.

I tävlingssammanhang har VGF gamla anor. Vid OS i Stockholm 1912 vann löjtnant Claës-Axel Wersäll, VGF, en guldmedalj i truppgymnastik.

Externa länkar
 Västerås GF

Gymnastikklubbar i Sverige
Sportklubbar i Västerås
Sportklubbar bildade 1899
Frederick Handley Page

Frederick Handley Page född 1885 i Cheltenham, död 1962, var en brittisk pionjär inom flygplanstillverkning och flygplanskonstruktion.

Handley Page startade 1909 Handley Page Limited för produktion av flygplan. Fabriken kom att bli en av de största brittiska leverantörerna av flygplan till det brittiska försvaret under första och andra världskriget.

Under andra världskriget tillverkade fabriken cirka 7 000 exemplar av bombplanet Handley Page Halifax.

Födda 1885
Avlidna 1962
Brittiska flygplanskonstruktörer
Män
Personer från Cheltenham
Kawagoe

Kawagoe  är en stad i Saitama prefektur i Japan. Den ingår i Tokyos storstadsområde. Kawagoe fick stadsrättigheter 1 december 1922 och har sedan 2003
status som kärnstad  enligt lagen om lokalt självstyre.

Sevärdheter
Magasinsdistriktet  har ett antal lagerbyggnader kura från Edoperioden (1603-1868).
Byggnaderna ligger längs gatan Kurazukuri. De återuppbyggdes efter en stor brand 1893 som förstörde en stor del av Kawagoe.
I ett av huset finns Kurazukuri-museet som ligger i en f d affärslokal för en tobaksgrossit.
Strax intill finns Klocktornet  som är en symbol för Kawagoe. I närheten finns även "Godisgränden" , 
ett turistmål med försäljning av traditionella japanska sötsaker.

Bilder

Källor

Orter i Saitama prefektur
WP:Projekt Japan
The Squid and the Whale

The Squid and the Whale är en amerikansk dramakomedifilm från 2005, skriven och regisserad av Noah Baumbach.

Filmen fick mycket bra kritik. Det är en delvis självbiografisk historia om Noahs uppväxt samt föräldrarnas skilsmässa. Den vann flera pris på Sundance Film Festival och nominerades till sex independent, en Oscar, en spirit awards samt tre Golden Globe.

Medverkande 
 Jeff Daniels – Bernard Berkman 
 Laura Linney – Joan Berkman
 Jesse Eisenberg – Walt Berkman
 Owen Kline – Frank Berkman
 Anna Paquin – Lili
 William Baldwin – Ivan
 Halley Feiffer – Sophie Greenberg
 David Benger – Carl
 Adam Rose – Otto
 Peter Newman – Mr Greenberg
 Peggy Gormley – Mrs Greenberg
 Greta Kline – Greta Greenberg
 Maryann Plunkett – Ms Lemon

Externa länkar

 

Filmer 2005
Amerikanska dramakomedifilmer
Brooklyn på film
1980-talet på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Noah Baumbach
Filmer om dysfunktionella familjer
Lauren Ambrose

Lauren Ambrose, född 16 november 1978 i New Haven, Connecticut, är en amerikansk skådespelare. Hon är mest känd för sin roll som Claire Fisher, dottern i serien Six Feet Under.

Laureen Ambrose föddes 1978 i New Haven, Connecticut och gjorde sin teaterdebut vid 14 års ålder. Förutom sin roll i "Six Feet Under" har hon medverkat i filmer som Swimming, Psycho Beach Party, Can't Hardly Wait och In and Out. Hon har också medverkat i ett antal TV-serier i USA.

Filmografi

Externa länkar 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Födda 1978
Kvinnor
Levande personer
Personer från New Haven
Bristol Brabazon

Bristol 167 Brabazon var det största trafikflygplan som tillverkats i Storbritannien.

Allmänt
1943 när britterna insåg att andra världskriget en dag skulle vara över bildades Brabazon Committee som arbetade fram olika civila produkter för den brittiska krigsindustrin. Som ordförande agerade den brittiska transportministern John Moore-Brabazon.   

Ett av kommitténs förslag var ett passagerarflygplan som kunde flyga London-New York utan mellanlandning. För komfortens skull utrustades flygplanet med barer och promenaddäck. Trots att den brittiska statskassan på grund av kriget saknade medel för bygget gav parlamentet i mars 1943 sitt stöd för byggandet av en fullskalig modell samt två prototyper. För att klara bygget uppförde man en ny hangar och man tog stora delar av den lilla orten Filton i anspråk för att utvidga den befintliga start- och landningsbanan till 2 440 m.

Brabazon Mark I
Den 4 september 1949 genomfördes premiärflygningen av Brabazon. Flygningen utgick från flygplatsen i Filton välbevakad av hela pressen. Fyra dagar senare visades flygplanet upp vid Farnborough Air Show, därefter vidtog flygutprovningen med start och landningsprov på Heathrow Airport. 

Under 1951 visades upp flygplanet vid flygmässan i Paris. På grund av hållfasthetsproblem uppstod sprickbildningar i strukturen och den brittiska luftmartsmyndigheten och något luftvärdighetsbevis utfärdades aldrig. Operatören BOAC var intresserade av flygplanet men tappade intresset och tillverkaren Bristol Aeroplane Company tillsammans med BEA såg ingen möjlighet att driva projektet vidare. Efter sju och ett halvt års arbete och 400 timmar i luften för prototypflygplanet avbröts projektet. Kostnaderna hade då uppgått till 12,5 miljoner pund. Både den färdiga prototypen Mark I och Mark II, som var under tillverkning, såldes som skrot i oktober 1953 för 10 000 pund. Av flygplanet återstår i dag några mindre delar som kan beskådas på Bristol Industrial Museum och Scotland's Museum of Flight.

Brabazon Mark II
Under byggnaden av prototyp två beslöt man 1946 att försöka bygga flygplanet 4 500 kg lättare och använda sig av den starkare turbopropmotorn Bristol Coupled Proteus som skulle ge flygplanet den beräknade toppfarten 530 km/h. Flygplanet skulle därmed kunna genomföra en transatlatisk flygning på cirka 12 timmar. När hela projektet avbröts sparades en uppsättning hjul som kan beskådas på Bristol Industrial Museum.

Trots att Bristol Brabazon räknas till ett av Storbritanniens största industriella fiaskon även kallat "vit elefant", gav det ändå stora kunskaper och tekniska lösningar som kunde överföras till andra flygplansprojekt. Av totalkostnaden för Bristol Brabazon kan man räkna bort cirka hälften av de satsade pengarna som användes till att bygga upp infrastrukturen vid fabriken, både flygfältet och hangarbyggnaderna kunde användas till kommande modeller.

Externa länkar

Liknande flygplan 
Antonov An-22
Tupolev Tu-114

Passagerarflygplan
Flygplan tillverkade av Bristol
The Dreaming

The Dreaming är det fjärde studioalbumet av den brittiska sångerskan och musikern Kate Bush, utgivet i september 1982 av EMI. Efter Bushs produktionsbidrag på Lionheart och hennes roll som medproducent för Never for Ever med Jon Kelly var The Dreaming det första albumet Bush producerade helt på egen hand. Albumet har uppnått tredje placering på den brittiska albumlistan samt brittisk silvercertifiering med över 60 000 sålda exemplar i Storbritannien.

The Dreaming finns med i boken  1001 Albums You Must Hear Before You Die.

Låtlista

Listplaceringar

Referenser 
The Dreaming på Allmusic
Fotnoter:

Album utgivna på EMI
Musikalbum 1982
Album av Kate Bush
Göteborgs hövåg

Göteborgs hövåg var belägen vid dåvarande Hötorgets norra del, vid hörnet av dåvarande Norra Larmgatan (nu Larmgatan) och Spannmålsgatan, i centrala Göteborg. Det var hit som Hisingsbönderna fraktade sitt hö, men senare vägdes även tyngre varor. Vågen revs 1951.

Hövågen är en institution med anor från 1829, då stadens äldste genom ett kungligt brev uppmanades att anordna en våg för vägning av tyngre gods. Samtidigt drogs den så kallade parmmätarebefattningen in, vilken hade till uppgift att mäta hölassen i kubik. I brist på vågar var rymdmåtten det enda sätt att bedöma hölassets vikt. Det äldsta årtal som instansats vid justering är 1888. Då metersystemet infördes måste vikterna ändras från skålpund till kilogram. Platsen för hövågen var mellan 1916 och 1951 vid Hötorget och innan dess var den förlagd till den så kallade Åkareplatsen mellan Posthuset och dåvarande Västgötabanans station. Övriga hövågar fanns vid Frihamnen och Sannegårdshamnen, dessutom hade även slakthuset vid Gamlestaden en liknande våg.

År 1900 vägdes här 5 553 384 kilo, mot en avgift på 4 377 kronor.

Referenser

Noter

Tryckta källor
Göteborg under 300 år, Carl Lagerberg & Otto Thulin, Medéns Bokhandels AB, Wald. Zachrissons Boktryckeri, Göteborg 1923 s. 92
Göteborgs gatunamn, Carl Sigfrid Lindstam, Göteborgs Kommuns Namnberedning, Göteborg 1986  s. 167
Gamla goá Göteborg, Per Rhedin, Typografia Olsén AB, Göteborg 1995  s. 36

Göteborgs historia
Blood Simple

Blood Simple är en film från 1984 av bröderna Joel och Ethan Coen.

Handling 
Abby och Ray, som är anställd hos hennes man Marty, har ett förhållande. Marty anlitar en privatdetektiv för att döda dem. Privatdetektiven skjuter istället Marty för att Abby ska få skulden. Ray upptäcker kroppen och skaffar undan det eftersom han tror att Abby dödat sin man. Privatdetektiven tror att han håller på att bli avslöjad och skjuter Ray, men blir själv skjuten av Abby, som tror att han är hennes man.

Om filmen 

Filmen är inspelad i Austin, Houston, Hutto och Round Rock, samtliga i Texas, USA. Den hade världspremiär vid Toronto International Film Festival den 7 september 1984 och svensk premiär på biograf Rialto i Stockholm den 10 maj 1985, åldersgränsen är 15 år.

Rollista (komplett) 
John Getz - Ray
Frances McDormand - Abby
Dan Hedaya - Julian Marty
M. Emmet Walsh - privatdetektiven Loren Visser
Samm-Art Williams - Meurice
Deborah Neumann - Debra
Raquel Gavia - hyresvärdinnan
Van Brooks - mannen från Lubbock
Señor Marco - Mr. Garcia
William Creamer - gammal fattiglapp
Loren Bivens - förmanaren på stripbaren
Bob McAdams - senatorn på stripbaren
Shannon Sedwick - strippa
Nancy Finger - flickan
William Preston Robertson - radioevangelist (röst)
Holly Hunter - Helene Trend (röst) (ej krediterad)
Barry Sonnenfeld - Martys spya (röst) (ej krediterad)

Musik i filmen 
It's the Same Old Song, av Eddie Holland, Lamont Dozier och Brian Holland, framförd av The Four Tops
Louie Louie, av Richard Berry, framförd av Toots and the Maytals
The Lady in Red, av Mort Dixon och Allie Wrubel, framförd av Xavier Cugat och hans orkester
Rogaciano
He'll Have To Go, av Joe Allison och Audrey Allison, framförd av Joan Black
El Sueno, av Camilo Namen, framförd av Johnny Ventura y su Combo
Anahi, framförd av Maria Luisa Buchino and her Llameros
Sweet Dreams, av Don Gibson, framförd av Patsy Cline

Utmärkelser 
1985 - Sundance Film Festival - Juryns stora pris - Dramatik, Joel Coen
1986 - Fantasporto - Publikens pris, Joel Coen
1986 - Independent Spirit Award - Bästa regissör, Joel Coen
1986 - Independent Spirit Award - Bästa manliga huvudrollsinnehavare, M. Emmet Walsh

Externa länkar 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Filmer 1984
Texas på film
Filmer i regi av Joel och Ethan Coen
Engelskspråkiga filmer
Rock the Night: Collectors Edition

Rock the Night: Collectors Edition är en DVD av musikgruppen Europe. Den innehåller gruppens alla musikvideor från 1986 till 1992. Dessutom finns extramaterial ur SVT:s arkiv.

Videor
The Final Countdown
Rock The Night
Carrie
Cherokee
Superstitious
Open Your Heart
Let The Good Times Rock
Prisoners In Paradise
Ill Cry For You
Halfway To Heaven

Extramaterial
Rock-SM-final från 1982
Ur TV-programmet Casablanca från 1983
Ur TV-programmet Bagen/Rocksugen från 1984
Nyhetsinslag i Rapport från 1986 Turnépremiär i Örebro.
Reportage från TV-programmet RITZ 1988

Album av Europe
Musikvideoalbum 2004
William C. Bouck

William C. Bouck, född 7 januari 1786 i Fultonham, New York, död 19 april 1859 i Schoharie County, New York, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var guvernör i New York 1843-1844.

Han valdes 1812 till sheriff i Schoharie County. Han var ledamot av New York State Assembly, underhuset i delstatens lagstiftande församling, 1814-1818 och ledamot av delstatens senat 1820-1822.

Hans grav finns på Middleburgh Cemetery i Middleburgh, New York.

Externa länkar
William C Bouck (1786-1859) - Find a Grave Memorial
''William C. Bouck - Notable Names Database

Guvernörer i delstaten New York
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Albany County, New York
Födda 1786
Avlidna 1859
Män
Utby, Uddevalla kommun

Utby är en tätort vid Havstensfjorden, drygt 1 mil väster om centrala Uddevalla i mellersta Bohuslän.

Historia
Den är ursprungligen en by från 1400-talet, delar av befolkningen från Torsbergs by flyttade ut och blev "utombys". Gårdarna i byn har genomfört partiellt laga skifte på 1840-talet. Utmarker och betesmarker längst bort från byn arrenderades ut på 1930- och 1940-talet. Det har blivit grunden till det sommarstugeområde som har förtätats och kommit att alltmer permanentbebos. 2008 drog kommunen vatten och avlopp vilket lett till ändrade planer och bebyggelsen tagit vid ordentligt.

Befolkningsutveckling

Se även
Herrestads socken

Referenser 

Tätorter i Sverige
Orter i Uddevalla kommun
Middagen

Middagen kan syfta på:

Middag i bestämd singularis, se Middag (måltid)
Middagen, en uppsättning av Galadrim
Toejam & Earl

ToeJam & Earl är en serie TV-spel i genren action/äventyr till systemet Sega Mega Drive. Det första spelet släpptes den 12 mars 1992 i Nordamerika. Spelet går ut på att styra två utomjordingar från planeten Funkotron som kraschlandat på jorden i sin jakt på rymdskeppdelar.

Figurerna 
 ToeJam är en smal trebent utomjording med snigelliknande ögon. Han bär en vit keps och vit-svarta skor. Han har också ett stort halsband som det står TJ på. Tack vare sina tre ben är han snabbare än Earl.
 Earl, eller Big Earl som han kan kallas, är en orange utomjording som har solglasögon och blåa shorts. Tack vare sin storlek har han fler liv än ToeJam.

ToeJam & Earl 
Originalspelet Toejam & Earl är ett tvådimensionellt actionspel. Själva handlingen i spelet startar med att ToeJam låter Earl köra deras rymdskepp vilket leder till att de krockar med en asteroid och kraschar på jorden. För att ta sig hem till planeten Funkotron måste de söka efter delarna till sitt skepp som spridits över planeten. Under sin jakt stöter de på en hel del skumma jordbor såsom galna tandläkare och hula-hula-dansöser som försvårar letandet.

Datorspelsserier

Fiktiva utomjordingar
Datorspel 1992
The Final Countdown Tour 1986 20th anniversary edition

Europe släppte 20 år efter sin genombrottsturné jubileums-DVDn The Final Countdown Tour 1986: Live in Sweden - 20th Anniversary Edition. Som bonus finns bland annat intervjuer med bandet som berättar om turnén 1986 och hur de ser på den nu 20 år senare. Till bildspelet som finns med på DVD:n så finns en tidigare outgiven låt med Europe "Where Men Won't Dare"

Inspelningen gjordes i Solnahallen 26-27 maj 1986.

Låtar
The Final Countdown
Wings Of Tomorrow
Ninja
Carrie
On The Loose
Cherokee
The Time Has Come
Open Your Heart
Rock The Night
Stormwind
Dance The Night away
Repris:The Final Countdown

Musikvideoalbum 2006
Ljunits landskommun

Ljunits landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Malmöhus län.

Administrativ historik
Den 1 januari 1952 genomfördes den första av 1900-talets två genomgripande kommunreformer i Sverige. Antalet kommuner minskades från 2498 till 1037. 

Ljunits bildades då genom sammanläggning av de tidigare kommunerna Balkåkra, Bjäresjö, Sjörup, Skårby och Snårestad. Den fick sitt namn efter Ljunits härad. Kommunen existerade fram till 1971, då den gick upp i Ystads kommun, där området nu utgör den västra delen. 

Kommunkoden var 1244.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen församlingarna Balkåkra, Bjäresjö, Sjörup, Skårby och Snårestad. År 2002 bildades Ljunits församling, omfattande samma tidigare församlingar som denna kommun.

Geografi
Ljunits landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 75,10 km², varav 74,44 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Ljunits landskommun fanns tätorten Svarte, som hade 237 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 8,5 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1950-1966

Källor

Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Ystads kommun
Tidigare kommuner i Malmöhus län
Horatio Seymour

Horatio Seymour, född 31 maj 1810 i Onondaga County, New York, död 12 februari 1886 i Utica, New York, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var guvernör i New York 1853-1854 och 1863-1864. Som demokraternas presidentkandidat förlorade han presidentvalet i USA 1868 mot republikanen Ulysses S. Grant.

Seymour inledde 1832 sin karriär som advokat i Utica. Han var borgmästare i Utica 1842-1843.

Under sin andra mandatperiod som guvernör i New York blev Seymour en av ledande motståndarna i Nordstaterna mot Abraham Lincolns politik under amerikanska inbördeskriget.

Efter förlusten i presidentvalet 1868 lämnade Seymour politiken. Han dog i Utica och hans grav finns på stadens Forest Hill Cemetery.

Externa länkar
 
 
 Mr. Lincoln and New York: Horatio Seymour - biografi på The Lincoln Institutes webbplats

Amerikanska presidentkandidater
Guvernörer i delstaten New York
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Onondaga County
Födda 1810
Avlidna 1886
Män
Bara landskommun

Se även Bara landskommun, Gotland.

Bara landskommun, senare Bara kommun, var en kommun i dåvarande Malmöhus län.

Administrativ historik
Kommunen bildades när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft i Bara socken i Bara härad.

Den 1 januari 1952 genomfördes den första av 1900-talets två genomgripande kommunreformer i Sverige. Antalet kommuner minskades från 2498 till 1037. Bara gav då namn åt en ny kommun, skapad genom sammanläggning av de tidigare kommunerna Bara, Bjärshög, Hyby och Skabersjö.

Sammanläggningarna inom Svedala kommunblock genomfördes etappvis åren 1967-1977. Bara var den sista kommun som upphörde i samband med den senaste kommunreformen, då den gick upp i Svedala kommun 1977. Eftersom Bara fanns kvar så länge, så hann den vara egen kommun under ett antal år då det nya, generella kommunbegreppet hade börjat gälla.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Bara församling. Den 1952 tillkom församlingarna Bjärshög, Hyby och Skabersjö. Dessa församlingar gick samman 2002 att bilda Värby församling.

Kommunvapen
Blasonering: I rött fält ett upprest lejon av guld med huvudet sinistervänt och skilt från bålen samt med tunga, tänder och klor blå. Vapnet fastställdes 13 juni 1969.

Geografi
Bara landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 102,67 km², varav 97,86 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Bara landskommun fanns tätorten Klågerup, som hade 357 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 15,1 procent. Orten Bara blev tätort 1970.

Politik

Mandatfördelning i valen 1950-1973

Referenser

Noter 

Indelningar i Svedala kommun
Tidigare kommuner i Malmöhus län
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Calapan

Calapan (officiellt City of Calapan) är en stad i Filippinerna och är administrativ huvudort för provinsen Oriental Mindoro samt regionen MIMAROPA. Den hade 116 976 invånare vid folkräkningen 2007.

Staden är indelad i 62 smådistrikt, barangayer, varav endast 6 stycken är klassificerade som urbana.

Källor

Orter i Oriental Mindoro
Marinduque

Marinduque (filipino: Marinduke) är en provins i Filippinerna, belägen i regionen MIMAROPA. Den har 250 200 invånare (2006) på en yta av 959 km². Administrativ huvudort är Boac.

Provinsen är indelad i 6 kommuner.

Källor 

National Statistical Coordination Board, Filippinerna

Filippinernas provinser
Svartalfaheim

Svartalfaheim är, inom nordisk mytologi, en underjordisk boning, som är hem för svartalver. Det kan även vara Niðavellir i andra sammanhang.

Källor 

Platser i nordisk mytologi
Lista över Turkiets presidenter

Turkiets president (turkiska: Cumhurbaşkanı) är Turkiets statschef sedan den 29 oktober 1923 då Mustafa Kemal Atatürk utropade republiken och det Osmanska riket föll. 

Ämbetet var tidigare huvudsakligen representativt och ceremoniellt till sin natur, men presidenten hade fortfarande betydande befogenheter, däribland tillsättande och entledigande av premiärministern samt högsta befälet över militären. Presidentens ämbetsuppgifter uppräknades i 1982 års grundlag i artiklarna 101 till 106. Sedan 2018 gäller en ny grundlag där presidenten ges utökade maktbefogenheter.

Recep Tayyip Erdoğan är Turkiets president sedan 2014.

Presidenter sedan 1923

Interimspresidenter

Se även
 Turkish constitutional referendum, 2017 på engelskspråkiga Wikipedia.
 Allmänna valen i Turkiet 2023

Referenser

Externa länkar
 www.cankaya.gov.tr

 
Turkiet
Presidenter

ca:President de Turquia#Presidents
Åsberget, Dalarna

Åsberget är ett berg i Dalarna, mellan Mora och Leksand, väster om Siljan.
På Åsberget ligger Solleröåsens fäbod. Utsikten från fäboden är storslagen, klara dagar ser man, förutom Sollerön i Siljan, bland annat Mora tätort och skidanlägningen Orsa Grönklitt.

Berg i Dalarna
Berg i Mora kommun