kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thomas Walter (botaniker)

Thomas Walter, född den 4 september 1740 i Hampshire, död den 18 januari 1789 i Berkeley County, var en nordamerikansk botaniker. 

Walter föddes i England, men utvandrade redan i unga år till South Carolina, där han levde resten av sitt liv. Han  skrev den första floran från denna del av världen. Han var god vän till John Fraser.

En art som namngivits av Walter är orkidén Cypripedium reginae (1788). Över tusen botaniska första beskrivningar tillskrivs honom.

Bibliografi 
 Flora caroliniana, 1788

Källor 
 

 

Amerikanska botaniker
Födda 1740
Avlidna 1789
Män
Ford Popular

Ford Popular är en personbil, tillverkad i två generationer av biltillverkaren Fords brittiska dotterbolag mellan 1953 och 1962.


103E (1953-59)

Sedan Anglia 100E presenterats 1953 fortsatte tillverkningen av den äldre E494A-modellen, nu under namnet Ford Popular 103E. Bilen fick den större sidventilsmotorn från Prefect E493A, i övrigt lämnades den oförändrad. Karossens formgivning var föråldrad, liksom tekniken under den med ett separat chassi med stela hjulaxlar upphängda i tvärliggande bladfjädrar och mekaniska bromsar, men Ford Popular var den billigaste bilen i Storbritannien under 1950-talet.

100E (1959-62)

När Anglia 100E ersattes av 105E-modellen 1959 blev den äldre bilen Ford Popular 100E. Det var en betydligt modernare bil än företrädaren, med självbärande kaross, individuell hjulupphängning fram med MacPherson fjäderben och hydrauliska bromsar, men Popular låg ändå en generation efter Anglia och bilen behöll den trötta sidventilsmotorn och den treväxlade växellådan. För att behålla det låga priset på Popular-modellen hölls utrustningsnivån på ett minimum.

Källor
 histomobile.com 
 motorbase.com

Externa länkar

 European Classic Ford Club
 Ford Sidevalve Owners' Club 

Popular
Bakhjulsdrivna fordon
Barracuda (olika betydelser)

Barracuda kan syfta på:

 Barracuda – en rovfisk
 Barracudafiskar – en familj av fiskar till vilken barracudan hör
 Barracuda AB – en svensk tillverkare av avancerade kamouflagenät mm
 Projekt 945 Barrakuda – en rysk ubåtsklass
 Barracuda (film) – en amerikansk kortfilm från 2014 i regi av Albin Glasell
 Barracuda (TV-program) – ett danskt TV-program som riktar sig till äldre barn, 8-12-årsåldern
 Barracuda (serietidning) –  en svensk serietidning som gavs ut åren 1990–1991 av Atlantic Förlags/Pandora Press
 Barracuda (tecknad serie) –
 Barracuda Rum –  en romsort som tillverkas i Karibien och Vin & Sprit övervakar kvaliteten
Vilhelm Sahlstedt

Axel Vilhelm Sahlstedt, född 1 augusti 1879 i Stockholm, död 30 oktober 1960 i Engelbrekts församling, Stockholm, var en svensk veterinär med specialitet på hästar, och högskolelärare. Gift med Matilda Sahlstedt.

Sahlstedt avlade studentexamen i Stockholm 1897, utexaminerades 1899 från Ultuna lantbruksinstitut, avlade 1903 fullständig veterinärexamen, studerade 1905–1906 vid Stockholms högskola och avlade 1911 medicine kandidatexamen vid Karolinska Institutet. 

Han var extra lärare i husdjurens anatomi m.m. vid Alnarps lantbruksinstitut 1903 och verkade från 1904 i flera olika lärarbefattningar vid Veterinärinstitutet; som adjunkt 1904, t.f. lektor i kemi 1905–1907, assistent vid anatomiska och fysiologiska anstalten 1908, och som t.f. lektor i kemi, fysiologi m.m. 1911–1914. Han tillförordnades 1914 på professuren i kemi och fysiologi vid Veterinärhögskolan (som Veterinärinstitutet då hade ombildats till) och utnämndes 1916 till ordinarie innehavare av denna professur. 1925 till 1936 var han Veterinärhögskolans rektor,

Mellan 1904 och 1953 tjänstgjorde Sahlstedt också som oavlönad konsulterad veterinär för Skansens Zoologiska avdelnings djurbestånd, varefter han efterträddes av professor Karl Yngve Borg.

Han skrev bl.a. Teorier om korsförlamning hos häst (i Svensk veterinärtidskrift, 1914), Bidrag till kännedomen om andningsarbetets storlek (i Skandinavisk veterinärtidskrift, 1917), Beitrag zur Kenntniss des Geruchsmechanismus bei den makrosmatischen Säugetieren (1912), Erfahrungen über "Mikro-Kjeldahl"-Bestimmungen (1914), Die Schleimsubstanz des Pferdeharns (1916) och Temperatur und Feuchtigkeit der Ausathmungsluft (tillsammans med Göran Liljestrand, 1924), samtliga i Skandinavisches Archiv für Physiologie, Die Gazdiffusion durch die Froschlunge (tillsammans med Göran Liljestrand, i Festskrift för August Krogh 1925) och Hästens knäled (i Veterinärhögskolan 100 år, 1921).

Han invaldes 1930 som ledamot av Lantbruksakademien och promoverades 1933 till medicine hedersdoktor vid Karolinska Institutet.

Som pensionär åkte han nästan dagligen 4:ans spårvagn i Stockholm och letade efter antikviteter. Makarna Sahlstedt är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

Svenska professorer i veterinärmedicin
Svenska professorer i fysiologi
Svenska professorer i kemi
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Alumner från Sveriges lantbruksuniversitet
Alumner från Stockholms universitet
Alumner från Karolinska Institutet
Ledamöter av Lantbruksakademien
Hedersdoktorer vid Karolinska Institutet
Svenska veterinärer
Personer från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1879
Avlidna 1960
Män
Facila

Facilaprogrammet är ett utbildningsprogram för Sydeuropa (Portugal) som avser förbereda deltagare med kortare skolgång än treårigt gymnasium för framtida studier samt valideringsprocesser. Många deltagare är entreprenörer, småföretagare eller anställda i småföretag och utbildningen bidrar vid dessa tillfällen till höjd konkurrenskraft och ökad anställningsbarhet.

Programmet startade år 2007 som ett samarbete mellan Sverige och Portugal och är modellerat utifrån det svenska så kallade "Kunskapslyftet" samt anpassat till sydeuropeiska förhållanden. Initiativtagare var Johan Frisk.

Förbättringsprojekt 
Kärnan i utbildningen är förbättringsprojekten. Varje deltagare utvärderar produktiviteten på sin arbetsplats genom att använda matematiska resonemang. Förmågan att analysera vardagen och beskriva den med matematiskt språk utgör grunden för logiskt grundade förslag till förbättring och ökad produktivitet samt ökar förslagsgivarens attraktivitet för arbetsgivaren (anställbarhet).

Metodik
Metodiken fördelar sig på två huvudinriktningar, det individuella lärandet samt lärande i grupp. Andragogiken, läran om hur vuxna lär, ligger till grund för att bygga den gemensamma kunskapen på det redan existerande kunnandet hos varje individ. Den sociala aspekten är inspirerad av Professor Sugata Mitras studier som visar att tillgång till Internet och en stödjande facilitator kan ge en mindre grupp möjlighet att tillgodogöra sig kunskaper utan övriga läromedel eller högt specialiserade lärare. Inom Facila programmet läggs tonvikt vid att gruppen skall kunna fortsätta sitt lärande även efter att utbildningen formellt avslutats, att varje individ skall känna sig kapabel att finna, bedöma och integrera ny kunskap. Denna förmåga till enskilt ansvarstagande för kunskapsuppbyggnad kallas inom socialpsykologin för "internal locus of control" och tillhör området attributionsteorier.

Finansiering
Bristande grundläggande utbildning hos utsatta grupper tillhör Sydeuropas största utmaningar. Då Facila programmet tillhör gruppen högprioriterade utbildningsinitiativ finansieras det till 75% av Europeiska socialfonden och resterande 25% kommer från Portugals statsbudget.

Referenser

Noter

Externa länkar 
  
  
  
  
  
  

Utbildning i Portugal
Fiskarborgare

Fiskarborgare var under ståndssamhällets tid i Sverige en grupp av borgarna i städerna vilka dels fiskade, dels handlade med denna fisk. 

På grund av fiskeregale krävdes särskilda privilegier för fiskerätt i älvar och hav från medeltiden. Fiskerätten kunde innefattas i stadsprivilegierna i syfte att möjliggöra handel med fisk, och de borgare som hade fiskeri och fiskhandel som sysselsättning bildade ett eget skrå, fiskarborgare. Fiskarborgarna finns belagda i historia källor från 1500-talet, men då var det redan gammal sed att handla med fisk, i synnerhet sill och strömming från Bottenviken, och alla städer i Mellansverige hade sitt skrå fiskare. Gävlefiskarna var de mest betydande fiskarborgarna, vilka länge hade monopol på fisket längs Norrlandskusten. Dock hade både Umeå, Piteå och Luleå fiskarborgare från 1600-talet och fram emot 1700-talet var Gävlefiskarnas dominans bruten. På Västkusten hade vissa hamnar fiskeprivilegium.

Fiskarborgarna begav sig till sina fiskelägen utanför staden på våren där de anställde lokalbefolkning som drängar. Beroende på hur stort område fiskarborgarna hade monopol på kunde deras fiskelägen finnas inom en längre eller kortare sträcka. Där hade de också bostäder. Fångsten skulle sedan torkas eller saltas, innan den var färdig att säljas i den egna staden eller exporteras till någon annan stad.

Fiskarborgarna försvann med när staten införde strandrätten, näringsfrihet och fri konkurrens på 1800-talet.

Se även
Hamnrätt

Källor
 Jan Molander, Kulturhistorisk tidskrift, vol. 78, nr. 4, 1995

Sveriges socialhistoria
Borgarståndet
Fiskerätt
Pink Friday

Pink Friday är rapparen Nicki Minajs debutalbum, utgivet den 22 november 2010 i Sverige, Kanada, Frankrike, Storbritannien och USA.

Låtlista 
 I'm the Best
 Roman's Revenge Feat. Eminem
 Did It On 'Em
 Right tru Me
 Fly Feat. Rihanna
 Save Me
 Moment 4 Life Feat. Drake
 Check It Out Feat. Will.I.Am
 Blazin Feat. Kanye West
 Here I Am
 Dear Old Nicki
 Your Love
 Last Chance Feat. Natasha Bedingfield

Musikalbum 2010
Amerikanska debutalbum
John Fraser

John Fraser kan syfta på bland andra:

* John Fraser (botaniker) (1750–1811), skotsk botaniker
 John Fraser (skådespelare) (1931-2020), skotsk skådespelare
 John Fraser (fotbollsspelare) (1881-1959), kanadensisk fotbollsspelare
John Fraser (botaniker)

John Fraser, född 14 oktober 1750 i Inverness, död den 26 april 1811 i London, var en brittisk botanist.

Fraser bereste 1780–1810 flera gånger Nordamerika och införde därifrån tall- och ekarter samt Azalea och andra trädgårdsväxter.

Källor

Noter 

Skotska botaniker
Botaniker under 1700-talet
Botaniker under 1800-talet
Brittiska forskare under 1700-talet
Brittiska forskare under 1800-talet
Personer från Inverness
Födda 1750
Avlidna 1811
Män
Ugglan
The Wellingtons

The Wellingtons var en amerikansk sånggrupp som framförde folkmusik. De är mest kända för att ha framfört signaturmelodier till olika TV-serier från 1950-talet och 1960-talet.

The Wellingtons startades av George Patterson, och de kallade sig ursprungligen för The Lincolns. Med i gruppen fanns även Kirby Johnson och Ed Wade. Som The Lincolns fick de skivkontrakt av Kapp Records. När de bytte namn till The Wellingtons så fick de även byta skivbolag. Walt Disney gav dem kontrakt för att spela in en signaturmelodi till The Wonderful World of Color. De spelade även in många andra singaturmelodier åt Disney, exempelvis låten The Ballad of Davy Crockett till serien Davy Crockett.

The Wellingtons spelade in den första versionen av The Ballad of Gilligan’s Isle, som användes till den första säsongen av Gilligan's Island. Låten blev en hit, och det var även den sången som blev det stora genombrottet för The Wellingtons. Gruppen fick även gästspela i ett avsnitt från säsong två, där de spelar ett rockband vid namn The Mosquitoes.

The Wellingtons medverkade även i flitigt i musikprogrammet Shindig!, där de både framförde egna låtar och kompade andra artister som gästade serien.

The Wellingtons har även medverkat på många inspelningar av andra artister, exempelvis Jan and Dean.

Gruppen turnerade med Donald Ó’Connor under drygt sex år, och de har även turnerat med The Supremes och Stevie Wonder.

Upplösta amerikanska folkmusikgrupper
Préparez vos mouchoirs

Préparez vos mouchoirs (svenska: "Ta fram era näsdukar") är en belgisk-fransk romantisk komedifilm från 1978 regisserad av Bertrand Blier. Filmen vann 1978 en Oscar för bästa utländska film.

Handling 
Solange är deprimerad och sjuk. Grannar och vänner är övertygad om att hon behöver ett barn. Hennes man tar hjälp av en annan man, Stéphane, i hopp om att han ska göra henne gravid. Han misslyckas dock med att muntra upp henne och göra henne med barn. De tre öppnar ett kollo för barn där Solange möter 13-åriga Christian. Christian muntrar upp henne, blir hennes älskare och pappa till hennes barn.

Rollista 
 Gérard Depardieu - Raoul 
 Carole Laure - Solange 
 Patrick Dewaere - Stéphane 
 Michel Serrault - Grannen
 Eléonore Hirt - Fru Beloeil 
 Jean Rougerie - Herr Beloeil 
 Sylvie Joly - Den förbipasserande 
 Riton Liebman - Christian Beloeil (under namnet Riton) 
 Liliane Rovère - Marthe, barflickan («Bernadette») 
 Michel Beaune - Läkaren på gatan 
 Roger Riffard - Läkaren i hamnen 
 André Thorent - Läraren 
 André Lacombe - Kommunalrådet
 David Gabison - Le Quidam (under namnet Alain David Gabison) 
 Gilberte Géniat - Platsanviserskan på teatern 
 Jean Perin - En arbetstagare 
 Bertrand de Hautefort - En officer

Referenser

Externa länkar 
 
 

Filmer 1978
Belgiska dramafilmer
Belgiska komedifilmer
Belgiska romantikfilmer
Filmmusik av Georges Delerue
Franska dramafilmer
Franska romantiska komedifilmer
Oscar för bästa icke-engelskspråkiga film
Sexkomedifilmer
Franskspråkiga filmer
Kulturella återgivningar av Wolfgang Amadeus Mozart
Archibald Douglas, 6:e earl av Angus

Archibald Douglas, 6:e earl av Angus, född 1490, död i januari 1557, var en skotsk adelsman. Hans far George, Master of Angus dödades i slaget vid Flodden, vilket innebar att Archibald Douglas direkt efterträdde sin farfar, Archibald Douglas, 5:e earl av Angus, som earl.

Biografi
År 1514 gifte sig Angus med Margareta Tudor, syster till Henrik VIII av England och änka efter Jakob IV av Skottland. Äktenskapet väckte uppståndelse då änkedrottningen gifte sig av kärlek utan att inhämta sin brors gillande. Dessutom orsakade detta äktenskap konflikter inom den skotska adeln, då familjen Douglas hade mäktiga fiender inom högadeln. 

Även på det personliga planet var äktenskapet olyckligt, och efter makens otrohet samt beslagtagande av hennes egendomar lät Margareta skilja sig från Angus år 1527. Tillsammans fick de dottern Margareta Douglas som senare blev grevinna av Lennox och mor till Henry Stuart, lord Darnley.

Referenser

Noter

Externa länkar

Skotsk adel
Personer i Skottland under 1500-talet
Födda 1490
Avlidna 1557
Män
Alexander John Forsyth

Alexander John Forsyth, född 1768, död 1843, var en skotsk uppfinnare samt präst inom den presbyterianska kyrkan, som uppfann slaglåset.

Biografi
Vapensmeder som Joseph Manton (1766–1835) uppfann mer tillförlitliga former av antändning, som tublåset år 1814. Konstnären och uppfinnaren Joshua Shaw (1776–1860) formgav vad som idag är känt som slaglåset, som han tog patent på i Förenta Staterna 1822, eftersom Forsyth i Storbritannien av sina medtävlare hade blivit hotad med rättsliga åtgärder. Denna nya form av antändning visade sig vara uppskattad bland jägare under förmyndartiden, som lät deras gamla tillförlitliga flintlås förvandlas till slaglås.

Forsyth utbildades vid King's College i Aberdeen, och efterträdde sin far som minister av Belhelvie 1791.

Medan han jagade gräsänder blev han missnöjd med sitt hagelgevär på grund av dess fördröjning; vid tiden för urladdningen hade ankan tid att dyka innan skottet nådde dem. Han tog patent på sitt parfymflasklås 1807; en nippel sattes på fänghålet, ett rör, som påminde just om en kork på en parfymflaska, sattes omslutande över, med ett slagstift inuti. När hanen slår mot slagstiftet antänds knallkvicksilvret i "flaskan", som i sin tur skickar en låga genom fänghålet till drivladdningen.

Under Napoleonkrigen arbetade Forsyth på Tower Armories med sin formgivning, men när en ny Master-General of the Ordnance blev utnämnd avskedades Forsyth; tidigare tester av Forsyths design hade haft förstörande konsekvenser och den nye Mastergeneralen ville inte se Storbritanniens främsta arsenal förstörd.

Napoleon Bonaparte erbjöd Forsyth en belöning på 20000 pund om han tog sin uppfinning till Frankrike, men Forsyth avböjde. Den franske vapensmeden Jean Lepage (1779–1822) utvecklade en liknande form av antändning samma år som parfymflasklåsets uppkomst, grundad på Forsyths formgivning, men förgäves.

Referenser 

Födda 1768
Avlidna 1843
Skotska präster
Alumner från University of Aberdeen
Män
Fraser

Fraser kan syfta på:

 Fraser Institute –
 Simon Fraser University –

Personer
 Fraser (efternamn) – ett efternamn och personer med namnet
 Fraser (auktor) – en  auktorsförkortning

Personer med förnamnet Fraser
 Fraser Forster (född 1988), engelsk fotbollsmålvakt

Geografi

Antarktis 

 Fraser Point, udde,

Australien

 Fraser Coast
 Fraserön

Kanada

 Regional District of Fraser-Fort George
 Fraser Valley Regional District
 Fraser River
 Fraser Range
 Lac Fraser

USA 

 Fraser, Iowa, ort, Boone County, 
 Fraser, Michigan, ort, Macomb County, 
 Fraser, Colorado, ort, Grand County,

Se även
 Fraser Island (olika betydelser) – flera
 Fraser Lake – flera
 Mount Fraser – flera

Se även
 Fras – flera betydelser 
 Frazer – amerikanskt bilmärke
Diehl

Diehl är ett ursprungligen tyskt efternamn, som också förekommeri andra länder och språkområden. Den 31 december 2013 var 55 personer med efternamnet Diehl bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Diehl eller med varianter av detta namn

 Adrian Diel (1756–1839), tysk pomolog
 August Diehl (född 1976), tysk skådespelare
 Carl Gustav Diehl (1906–1995), svensk religionshistoriker och biskop
 Charles Diehl (1859–1944), fransk historiker och konstforskare
 Gösta Diehl (1899–1964), finländsk konstnär
 John Diehl (född 1950), amerikansk skådespelare
 Karl Diehl (1864–1943), tysk nationalekonom

Se även 

 Diel

Källor

Tyska efternamn
Svenska efternamn
Roger Anger

Roger Anger, född 24 mars 1923, död 15 januari 2008, var en fransk arkitekt . Han var bland annat huvudansvarig för utformningen av staden Auroville, ett projekt inspirerat av Mirra Alfassa och finansierat av Unesco.

Litteratur 
 Anupama Kundoo: Roger Anger, Research on Beauty, Architecture 1953-2008, JOVIS Verlag Berlin 2009,

Noter 

Franska arkitekter under 1900-talet
Födda 1923
Avlidna 2008
Män
Så olika

Så olika är en svensk dramakomedifilm från 2009 i regi av Helena Bergström.

Handling 
Lotta är ensamstående mor och nyblivet finansborgarråd, medan hennes lillasyster Sanna är framgångsrik TV-producent. De har båda ett trassligt yrkes- och kärleksliv, men dras trots detta till män som är deras raka motsatser.

Om filmen 
Filmen är Helena Bergströms andra film som regissör efter debuten med Se upp för dårarna 2007. Filmen producerades av hennes make Colin Nutley för Sweetwater Production AB. Den spelades in i Stockholm mellan den 14 april och 10 juni 2009 efter ett manus av Tove Alsterdal och Bergström med Geir Hartly Andreassen som fotograf. Musiken komponerades av Per Andréasson.

Premiären ägde rum den 6 november 2009 i Sverige. Den 7 februari 2010 visades den på Göteborgs filmfestival och den 24 mars 2010 gavs den ut på DVD. Filmen visades i TV4 vid tre tillfällen 2011.

Rollista 
 Ingela Olsson – Lotta Lövdahl
 Anna Ulrika Ericsson – Sanna Lövdahl
 Philip Zandén – Joel Adler
 Johan Widerberg – Kristian Berg-Möller
 Rolf Lassgård – Martin Larsson
 Rikard Wolff – Max Scheele 
 Johannes Bah Kuhnke – Francke
 Nina Gunke – Rebecca Adler
 Siw Malmkvist – Ingrid Lövdahl
 Fredrik Ohlsson – Jan-Karl Lövdahl
 Josephine Bornebusch – Milou
 Sarah Dawn-Finer – Maya
 Lena-Pia Bernhardsson – Gunnel
 Dag Malmberg – Benke Pålsson
 Lindy Larsson
 Arvingarna
 Adam Pålsson - Samuel
 Molly Nutley - Ellinor
 Hanna Asp

Mottagande 
Filmen har medelbetyget 2,5/5 på Kritiker.se, baserat på 17 recensioner. Högst betyg fick den av Aftonbladet, Gefle Dagblad, Moviezine, Nerikes Allehanda och Sundsvalls Tidning (alla 3/5) och lägst av Göteborgs-Posten (1/5).

Källor

Externa länkar
 
 

Svenska filmer 2009
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Helena Bergström
Svenskspråkiga filmer
Stockholm på film
Månstads kyrka

Månstads kyrka är en kyrkobyggnad i Månstad i Tranemo kommun. Den tillhör sedan 2014 Länghems församling (tidigare Månstads församling) i Göteborgs stift.

Kyrkobyggnaden
Enligt traditionen fanns det tidigare en kyrkobyggnad av trä, vilken skulle ha eldhärjats vid slutet av 1400-talet och ersatts med den nuvarande stenkyrkan. Emellertid så har den ett bevarat medeltida taklag, vilket tyder på att den har uppförts redan på 1300-talet. Konstruktionen har likheter med den i Lundby gamla kyrka, som tillkom vid denna tid.

Byggnaden förlängdes 1831 åt öster och då tillkom även det tresidiga koret, sakristian norr om koret och kyrkorummets platta innertak ersattes med tunnvalv. Vapenhuset av trä vid västra sidan uppfördes 1893 och ersatte ett äldre vapenhus. Nuvarande taktegel fick 1904 ersätta det gamla spåntaket.

Klockstapel och klockor
Klockstapeln härstammar sannolikt från medeltiden. Den är av trä och har spåntak. I stapeln hänger två klockor, varav den ena är av en senmedeltida normaltyp och saknar inskrift. Den andra klockan tillkom 1947.

Inventarier

Större delen av kyrkans inventarier skingrades på 1800-talet. I samband renoveringen på 1930-talet lyckades man återfinna en del klenoder.
Dopfunt av röd sandsten tillverkad under senare delen av 1100-talet i en del. Höjd: 75 cm. Cuppan är 60 cm hög, cylindrisk och avlång. Under en odekorerad bård överst finns ornamentik i en märklig indelning med spetsflikarkader, gallerornamnent och nätornament. I arkaderna finns olika slags kors och liljor med mera. Uttömningshål finns i centrum. Stora skador har lagats med cement. Funten är ett exempel på de engelska influenser som fanns i Västsverige. 
 Ovanför dopfunten hänger en basunängel av trä från 1700-talet.
 Ovan altaret finns ett triumfkrucifix från 1300-talet.
 Predikstolen är polygonalt formad och har en snidad duva från 1932 som hänger ovanför. Vid en renovering 1931-1932 återfick predikstolen snidade skulpturer från 1600-talet.

Orglar
Man tror att kyrkans första orgel var tillverkad 1857 av August Rosenborg. Den ersattes 1932 av dagens pneumatiska instrument, byggt av Nordfors & Co, som har elva stämmor fördelade på två manualer och pedal.

Referenser

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Tranemo kommun
Adrian Diel

August Friedrich Adrian Diel, född den 4 februari 1756 i Gladenbach, död den 22 april 1839 i Diez, var en tysk pomolog.

Diel var i åtskilliga år brunnsläkare i Ems. De mest framstående av hans arbeten, som ännu åtnjuter högt anseende, är Versuch einer systematischen Beschreibung in Deutschland vorhandener Kernobstsorten (1799-1832) och Systematisches Verzeichniß der vorzüglichsten in Deutschland vorhandenen Obstsorten (3 band, 1818, 1829 och 1833).

Källor

Noter

Födda 1756
Avlidna 1839
Tyska läkare
Tyska pomologer
Män
Personer från Hessen
The Embassy of the Blessed Kingdom of God Church

The Embassy of the Blessed Kingdom of God Church är en karismatisk, evangelikal församling i Kiev, Ukraina bildad 1994 av den nigerianske pastorn Sunday Adelaja.

Församlingen har upplevt en stark tillväxt och säger sig ha 25 000 medlemmar i Kiev.

Källhänvisningar

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kristendom i Ukraina
Religiösa organisationer bildade 1994
Kiev