kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Varner-Gruppen

Varner-Gruppen AS är en norsk koncern av klädbutiker. Koncernen är privatägd och kontrolleras av familjen Varner via olika aktiebolag. Gruppen har via sina dotterbolag (som uppträder under olika butiksnamn) runt 1100 butiker i olika länder i Nordeuropa, varav runt 500 i Norge. Därutöver finns butiker i Sverige, Finland, Danmark, Tyskland, Island, Lettland och Polen

2008 hade Varner-Gruppen 8 314 anställda, och en omsättning på 7,726 miljarder norska kronor. Huvudkontoret finns i Billingstad.

Historik 
Den första butiken i det som senare blev Varner-Gruppen öppnades 1962 på Thorvald Meyersgate i Oslo av Frank Varner. 1965 öppnades en ytterligare butik i Oslo och en butik i Trondheim. Namnet Dressmann, fortfarande ett av Varner-Gruppens butiksnamn, började användas 1967 på en ny butik på Skippergata i Oslo, och användes därefter på flera av de norska butikerna. På 1980-talet köpte Varner-Gruppen Jonas Øglænd AS, som bland annat drev butikskedjan Cubus. 1985 etablerades Carlings. Successivt köptes andra kedjor upp, Bik Bok 1991, Vivikes 1994, svenska Hagenfeldt 1996, Urban 2001, WOW och Volt 2006 samt SOLO 2007.

Butikskedjor i Varner-Gruppen 
 Junkyard
 Bik Bok / WOW by BikBok
 Carlings
 Cubus
 Dressmann / Dressmann XL
 Levis Store
 SOLO
 Urban
 Volt
 Days like this
 Wearhouse

Källor

Externa länkar 
Varner-Gruppens webbplats 

Norska detaljhandelsföretag
Företag bildade 1962
Otto Gertz

Otto Daniel Gertz, född den 20 maj 1878, död den 15 februari 1948, var en svensk botaniker, bror till fysiologen Hans Gertz och psykologen Elof Gertz.

Gertz blev filosofie doktor vid Lunds universitet 1906 på avhandlingen Studier öfver anthocyan, docent i botanik där samma år, tillförordnad professor i fysiologisk botanik där 1909-1911 och 1913-1915, lektor i biologi och kemi vid Lunds högre allmänna läroverk från 1915, sekreterare i Skånes naturskyddsförening från 1919, bibliotekarie vid botaniska institutionen i Lund från 1923. 

Gertz utgav, förutom åtskilliga läroböcker, ett stort antal arbeten inom skilda områden av botaniken, bland vilka, utöver gradualavhandlingen, kan nämnas undersökningar Cuscuta-växternas biologi, klyvöppningarnas morfologiska utbildningsformer, groddknopparnas gronings- och utvecklingsbetingelser hos Lunularia, oxidationsenzymernas utbrednings- och verkningssätt med flera. Han behandlade torvmossarnas paleontologi, naturskyddsfrågor med mera och lämnade värdefulla bidrag till botanikens historia, särskilt Linnéforskningen. Han var även medarbetare i Svensk Uppslagsbok.

Källor 

 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Svenska professorer i botanik
Personer verksamma vid Lunds universitet
Botaniker under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Födda 1878
Avlidna 1948
Män
Svensk uppslagsbok
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Walther von Lüttwitz

Walther von Lüttwitz, född 2 februari 1859 i Bodland nära Kreuzburg i Schlesien, död 20 september 1942 i Breslau, var en tysk general, känd för sin medverkan i Kappkuppen 1920 tillsammans med Wolfgang Kapp.

Lüttwitz blev officer vid infanteriet 1878, överste och regementschef 1907, generalmajor 1911, generallöjtnant 1914 och general av infanteriet 1918. Från 1894 tjänstgjorde han huvudsakligen i generalstaben och var vid första världskrigets utbrott chef för 25:e infanterifördelningen. 1915 fick han befälet över 10:e armékåren i Champagne, blev i augusti 1916 arméstabschef vid 5:e armén och i november samma år chef för 3:e armékåren.

Efter Versaillesfreden 1919 utsågs han av den tillförordnade tyska regeringen till chef för riksförsvaret (Reichswehr) för Berlin med omnejd. Han ledde undertryckandet av spartakistupproret i januari 1919. 

Som många av Reichswehrs medlemmar var Lüttwitz en frispråkig motståndare till Versaillesfreden. Han tyckte särskilt illa om bestämmelserna att reducera den tyska armén till 100 000 man. Han planerade därför att sätta dessa bestämmelser ur kraft. Sedan försvarsminister Gustav Noske avsatt honom från flera poster beslöt han att agera. Han tågade med trupper mot Berlin och startade så Kappkuppen. Den varade blott några dagar och understöddes inte allmänt och misslyckades sedan allmän strejk brutit ut. Lüttwitz flydde därför till Ungern och återvände 1925 sedan han beviljats amnesti.

Referenser 
 
 Berger, Florian, Mit Eichenlaub und Schwertern. Die höchstdekorierten Soldaten des Zweiten Weltkrieges. Selbstverlag Florian Berger, 2006.

Noter

Externa länkar 

Tyska generaler
Personer från Schlesien
Personer från Kluczbork
Födda 1859
Avlidna 1942
Män
John Page (New Hampshirepolitiker)

John Page, född 21 maj 1787 i Haverhill, New Hampshire, död 8 september 1865 i Haverhill, New Hampshire, var en amerikansk politiker. Han representarade delstaten New Hampshire i USA:s senat 1836-1837. Han var guvernör i New Hampshire 1839-1842. Han var demokrat under sin tid som guvernör och senare var han med om att grunda republikanerna i New Hampshire.

Page var verksam som jordbrukare. Han deltog som löjtnant i 1812 års krig.

Page efterträdde 1836 Isaac Hill som senator för New Hampshire. Han efterträddes 1837 av Franklin Pierce. Page efterträdde sedan 1839 Hill som guvernör. Han efterträddes 1842 i guvernörsämbetet av Henry Hubbard.

Page avled 1865 och gravsattes på Ladd Street Cemetery i Haverhill.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations hemsidor
Biographical Directory of the United States Congress
New Hampshire Division of Historical Resources
Political Graveyard

Amerikanska republikaner
Ledamöter av USA:s senat från New Hampshire
Guvernörer i New Hampshire
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Haverhill, New Hampshire
Födda 1787
Avlidna 1865
Män
Ann Cargill

Ann Cargill, ursprungligen Brown, född 1760, död 4 mars 1784, var en engelsk operasångare som under sin korta karriär väckte stort uppseende genom både sin talang som sångare och sitt privatliv. 

Hennes far var kolhandlare. Hon debuterade som barnstjärna på Covent Garden Theatre i sångrollen som Titania i George Colmans The Fairy Prince år 1771. Hon gjorde succé med sitt utseende och sin röst och fick en anställning vid teatern. År 1775 rymde hon med pjäskrivaren Miles Peter Andrews, vilket fick fadern att begära ett domstolsbeslut om rätten att låsa in henne i hemmet. Han försökte gripa henne då hon 1776 skulle inträda på scenen i huvudrollen som Polly i The Beggar's Opera, men publiken höll tillbaka de män han anlitat och krävde att hon skulle få uppträda. 

1780 rymde hon till Edinburgh med en skådespelare vid namn Cargill, efter vilken hon tog sitt namn. Under de följande åren var hon en av Englands mest firade stjärnor, särskilt populär i byxrollen Macheath i The Beggar's Opera och uppträdde på Haymarket Theatre under somrarna på Drury Lane Theatre under vintrarna. 1783 reste hon till Indien, då hennes dåvarande älskare var anställd inom Ostindiska kompaniet, och gjorde där en stormande succé i Calcutta. På hemvägen till England sjönk skeppet utanför Scillyöarna och hennes lik påträffades i negligé hållande ett spädbarn i sina armar, vilket porträtterades som en tragisk illustration i pressen.

Källor      

Brittiska operasångare under 1700-talet
Födda 1760
Avlidna 1784
Kvinnor
Hagenfeldt

Hagenfeldt var en svensk kedja av klädbutiker som under detta namn existerande från 1960-talet till 1998 och som i huvudsak har ersatts av Dressmann-butiker.

Historik

Varuhuset Härold 
Hagenfeldt hade ett ursprung i Varuhuset Härold i Örebro. Företaget bakom Härold hade grundats 17 februari 1926 i form av Aktiebolaget Nordiska Varukompaniet, av bröderna Gustav Israelsson och Martin Israelsson, och med huvuddelen av kapitalet från deras far, grosshandlare August Herbert Israelsson. Bröderna bytte 1928 efternamn från Israelsson till Hagenfeldt, och tog 1932 över huvudägandet till företaget från sin far.

Under de första åren såldes varor efter betalning i förskott. Inbetalningarna från kunderna samlades på sparkonton hos Postgirokontoret i Stockholm. Beställda varor levererades när den blivit fullt betald, och då uttogs från sparkontot ett belopp motsvarande varans pris. 1927 ändrades företagsnamnet till Aktiebolaget Sparkontosystemet, som en avspegling av detta system för försäljning. Senare ändrades dock affärsidén till att omfatta försäljning på avbetalning, och i juli 1934 bytte företaget namn till Varuhuset Härold Aktiebolag.

Härolds hade ett antal depåer runt om i landet, som i mitten av 1930-talet vuxit till små butiker. Sortimentet omfattade en stor del av hemmets varor. Det tidiga postorderverksamheten omfattade även måttsydda kläder. Härolds fick ett ökad fokus på kläder när dotterbolaget Örebro konfektionsfabrik AB grundades 1937, och blev huvudleverantörer av kläder till den egna rörelsen. Härolds med dotterbolag hade närmare tusen anställda i början av 1940-talet.

Hagenfeldt 
I början av 1960-talet renodlades verksamheten i Härolds till att enbart omfatta kläder, under ledning av Jan Hagenfeldt, son till Gustav Hagenfeldt. Ett antal nya och större klädbutiker öppnades runtom i Sverige, nu under namnet Hagenfeldt. Huvudkontor och centrallager fanns fortfarande i Örebro. Under 1970- och 1980-talen var det fortfarande familjeägda Hagenfeldt en av Sveriges största klädbutikskedjor.

1990 såldes Hagenfeldt till KF. Affärerna gick emellertid inte så bra under KF:s ägande och 1996 hade Hagenfeldt, som då omfattade 45 butiker, drabbats av ekonomiska problem och var konkursmässigt. I augusti 1996 köptes Hagenfeldt av den norska Varner-Gruppen, där bland annat Dressmann ingår. I mars 1997 öppnades de första Dressmann-butikerna i Sverige (varav två tidigare Hagenfeldt-butiker som bytt inriktning), och under en kortare period fanns både Hagenfeldt- och Dressmann-butiker, innan Varner-Gruppen i september 1997 beslöt att lägga ner Hagenfeldt. Vid detta tillfälle fanns 43 Hagenfeldt- och 10 Dressmann-butker i Sverige. 33 av de 43 butikerna blev Dressmann-butiker med de övriga lades ner. Förändringen var genomförd under 1998.

Källor 

Svenska butikskedjor
Svenska konfektionsföretag
Ej längre existerande svenska företag
Företag bildade 1926
Företag upplösta 1998
Företag i Örebro kommun
Superligaen 2008/2009

Superligaen 2008/2009 var den 19:e säsongen av Superligaen, anordnad av Dansk Boldspil-Union för att kora danska mästare i fotboll. Serien spelades mellan 19 juli 2008 och 31 maj 2009, med vinteruppehåll. Titelförsvarare var AaB.

Danska mästarna kvalificerade sig för kvalspelet till Champions League 2009/2010. Tvåan och trean kvalificerade sig för kvalomgångarna till Europa League 2009/2010. Elvan och tolvan flyttades ner till 1. division. Ettan och tvåan i 1. Division flyttades upp till Superligaen. Ursprungligen var de fyra bästa tänkta att kvalificera sig för Royal Cup 2010, men på grund av ekonomiska problem avbröts den skandinaviska turneringen för tredje året i rad.

Upp- och nedflyttning 
Följande lag flyttades upp till Superligaen efter Säsongen 2007/2008:
 Vejle BK (etta)
 SønderjyskE (tvåa)

Följande lag flyttades ner från Superligaen efter säsongen 2007/2008:
 Viborg FF (Elfte plats)
 Lyngby BK (Tolfte plats)

Lag och städer

Städer och arenor

Förändringar på tränarfronten

Matchställ

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Mål 
Källa: dbu.dk

Skytteligan

Självmål 
 Frank Hansen (Esbjerg) för Vejle (27 juli 2008)
 Sladan Peric (Vejle) for AaB (2 augusti 2008)
 Morten Rasmussen (Horsens) för Midtjylland (3 augusti 2008)
 Michael Beauchamp (AaB) för Köpenhamn (21 september 2008)
 Alexander Östlund (Esbjerg) för OB (19 oktober 2008)
 Michael Stryger (SønderjyskE) för Randers (2 november 2008)
 Michael Jakobsen (AaB) för Esbjerg (16 november 2008)
 Jacob Stolberg (SønderjyskE) för Brøndby (22 november 2008)
 Søren Berg (Randers) för Brøndby (21 mars 2009)
 Kristijan Ipša (Midtjylland) för AGF (13 april 2009)
 Adam Eckersley (Horsens) för Köpenhamn (25 april 2009)
 Sölvi Ottesen (SønderjyskE) för Midtjylland (27 april 2009)

Hat-tricks

Säsongsstatistik

Målskytte 
 Säsongens första mål: Bedi Buval för Randers mot AGF (19 juli 2008)
 Snabbaste mål i en match: Frank Kristensen (17 sekunder) för Midtjylland mot Brøndby (31 maj 2009)
 Högsta vinstmarginal: SønderjyskE 0–6 Brøndby (22 november 2008)
 Flest mål i en match: Brøndby 4–3 Horsens (3 november 2008) / Köpenhamn 5–2 Horsens (7 december 2008) / Nordsjælland 6–1 Randers (10 april 2009) / OB 6–1 AGF (4 maj 2009)
 Säsongens första hat-trick: Babajide Collins Babatunde för Midtjylland mot OB (10 augusti 2008)

Markeringskort 
 Första gula kortet: Lee Nguyen för Randers mot AGF (19 juli 2008)
 Första röda kortet: Martin Pedersen för AaB mot Midtjylland (20 juli 2008)
 Snabbste röda kortet i en match: Michael Beauchamp (17 minutes) för AaB mot OB (17 augusti 2008)

Publiksiffror 
Källa: hvemvandt.dk

Månadens spelare

Anmärkningslista

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats 
 ligafodbold.dk 
 haslund.info 

2008 i Danmark
2009 i Danmark
Fotbollssäsongen 2008/2009
2008/2009
Thomas Wentworth

Thomas Wentworth kan syfta på flera personer, bland andra:
* Thomas Wentworth, 1:e baron Wentworth (1501–1551)
 Thomas Wentworth, 2:e baron Wentworth (1525–1584)
 Thomas Wentworth, 1:e earl av Strafford (1593–1641)
 Thomas Wentworth, 1:e earl av Cleveland (1591–1667)
 Thomas Wentworth, 5:e baron Wentworth (1613–1665)
 Thomas Wentworth, 1:e earl av Strafford (1672–1739)
 Thomas Wentworth (omkring 1568–1628), underhusledamot
Motorsport i Polen

Polen är ett land med stort intresse för motorsport, och historiskt sett framförallt speedway.

Verksamhet

Banracing

Polen var en vit fläck på motorsportens karta fram till slutet av 1990-talet, då Robert Kubica började göra strålande resultat i italienska gokarttävlingar. Kubica kom att graduera till formel Renault, och där tävlade han med så stora framgångar att han fick möjligheten att köra i F3 Euroseries. Under säsongerna 2003 led Kubica av en bruten arm från en bilolycka, men vann ändå på det första försöket. Hans två säsonger där motsvarade dock inte de högt ställda förväntningarna, men han kunde ta sig till formel 1 tack vare vinsten i Formula Renault 3.5 Series 2005.

Efter att ha varit testförare för BMW Sauber fick Kubica chansen att tävla i de sista sex tävlingarna säsongen 2006, och tog en tredjeplats på Monza. Efter att ha blivit sexa i VM 2007, samt klarat sig oskadd från en jättekrasch i Kanada, kunde Kubica sluta fyra i VM 2008, efter att ha vunnit i Kanada ett år efter sin krasch. Efter att BMW Sauber misslyckats med sin bil 2009 och därefter dragit sig ur, skrev Kubica på för Renault.

I Polen finns det bara ett par aktiva racingbanor, av vilken Kielce är den mest kända. Inget större nationellt mästerskap finns, men vissa yngre förare har börjat följa Kubica när det gäller att tävla utomlands. Populariteten har ökat enormt sedan Kubica kom fram, och numera vallfärdar polska supportrar till framförallt Ungerns Grand Prix.

Speedway
 Intresset för speedway är stort i Polen, med en av de allra största nationella ligorna, samt ett landslag som vunnit Lag-VM åtta gånger mellan 1961 och 2009. Polska individuella förare har dock haft ökänt svårt att lyckas vinna VM, och under sportens 75 första år blev enbart Jerzy Szczakiel individuell världsmästare, när han vann på hemmaplan i Chorzów 1973.

Efter att Speedway Grand Prix startats 1995 kom Tomasz Gollob att bli Polens främsta förare, med VM-silver 1999 och 2009 som höjdpunkter. Gollob var även fullständigt dominant på Bydgoszczbanan på hemmaplan, där han tog mängder av segrar. Hans ojämnhet och hans tendens att tappa humöret när domslut gått emot honom och motgångar kommit. Polen arrangerar två Grand Prix-tävlingar, vilket är i Leszno och Bydgoszcz.

Rally
Efter att ha varit kandidattävling fick Polen arrangera sitt första VM-rally sommaren 2009, när Polska rallyt fick VM-status. Tävlingen går på tekniska och smala grusvägar i landets nordöstra del. Landet arrangerade sitt första rally 1922, men har aldrig haft någon större internationell status.
Statsrådets svenska språknämnd

Statsrådets svenska språknämnd, är en koordinerande instans i frågor som gäller de statliga myndigheternas svenska språkbruk i Finland.

Nämndens uppgift är att arbeta för ett tydligt och begripligt svenskt lag- och förvaltningsspråk i Finland, ta initiativ och företa åtgärder för att förbättra de statliga myndigheternas språkbruk. Språknämnden uppfyller sina uppgifter genom att bland annat koordinera laggransknings- och översättningsverksamheten när det gäller skrivregler, uttryck, stilfrågor och termer. Språkvårdsorganet ger även ut handboken Svenskt lagspråk i Finland (SLAF), och lämnar nödig upplysning samt informerar på olika sätt om sin verksamhet, bland annat genom informationsbladet Språkråd.   

Statsrådets svenska språknämnd består av en ordförande och en vice ordförande, samt högst sex andra medlemmar. Nämndens medlemmar förordnas av statsrådet för tre år i taget.

Bakgrund
År 1960 tillsatte statsrådet i Finland en nämnd med uppgift att överväga åtgärder för att undanröja språklig inexakthet och styvhet i översättningar från finska till svenska samt för att förenhetliga svenskan i allmänna handlingar. Medlemmarna i nämnden utsågs på obestämd tid, och några närmare bestämmelser om uppgifterna och arbetsmetoderna gavs inte. För att effektivisera nämndens verksamhet föreslogs 1988 att ett nytt beslut skulle utfärdas om statsrådets svenska språknämnd. Genom det nya beslutet blev nämnden ett permanent språkvårdsorgan med fasta arbetsformer och preciserade uppgifter.

Se även 
 Finlandssvenska
 Institutet för de inhemska språken (Finland)

Källor 
Webbkällor
 Statsrådets förordning om statsrådets svenska språknämnd. Finlex.fi  Läst 15 januari 2015. (Fakta hämtad till största delen från denna webbplats)

Externa länkar 
Språknämndens webbplats  Läst 15 januari 2015.  

Språkvårdande organisationer för svenska
Finländska statliga myndigheter
Språknämnder
Organisationer bildade 1960
Organisationer bildade 1988
Thomas Wentworth, 1:e earl av Cleveland

Thomas Wentworth, 1:e earl av Cleveland, född 1591, död den 25 juli 1667, var en engelsk militär. Han var sonson till Thomas Wentworth, 2:e baron Wentworth.

Wentworth ärvde 1593 titeln baron Wentworth och blev 1626 genom gunst hos Buckingham upphöjd till earl av Cleveland. Han utmärkte sig under inbördeskriget för överdådig tapperhet som rytterianförare på den kungliga sidan, togs 1645 till fånga vid Newbury, blev fri 1648, räddade 1651 vid Worcester Karl II från fångenskap, men blev då själv fången och satt i Towern till 1656.

Wentworths son, Thomas Wentworth, 5:e baron Wentworth avled 1665. När Wentworth själv avled år 1667, ärvde hans sondotter barontiteln som Henrietta Wentworth, 6:e baronessa Wentworth, medan titeln earl av Cleveland utslocknade med honom.

Källor 

 

Engelsk adel
Personer i England under 1600-talet
Födda 1591
Avlidna 1667
Män
Ugglan
Maria Theresia von Paradis

Maria Theresia von Paradis (även stavat von Paradies), född 15 maj 1759, död 1 februari 1824, var en österrikisk musiker och tonsättare. Hon var blind från tidig ålder. Mozart tros ha skrivit Pianokonsert nr 18 för henne.  

Maria Theresia Paradis var dotter till Joseph Anton Paradis, handelssekreterare och hovkonsul åt kejsarinnan Maria Teresia av Österrike, efter vilken hon fick sitt namn. Hon förlorade sin syn mellan 2 och 5 års ålder. Under 1776–1777 behandlades hon av den berömde doktor Anton Mesmer som lyckades häva blindheten temporärt, men hans behandling avbröts – kanske på grund av en skandal, kanske på grund av fruktan för att hon skulle förlora sin handikappspension – och efter detta blev hon återigen blind.    

Hon fick en kvalificerad musikalisk utbildning som elev till:  
 Carl Friberth (musikteori och komposition) 
 Leopold Kozeluch (piano) 
 Vincenzo Righini (sång) 
 Antonio Salieri (sång och komposition) 
 Abbé Vogler (musikal teori och komposition).

Från 1775 var hon aktiv som konsertpianist i Wien. Hon skrev också kompositioner på beställning. 1783 gjorde hon en turné i Europa i sällskap av sin mor och musikern Riedinger. Under denn aturné uppträdde hon i Tyskland, Schweiz, Paris (1784) och London. Hon var tillbaka i Wien 1786. 

Efter 1789 ägnade hon sig allt mer åt komponerande. Därvid använde hon sig av ett instrumentbräde uppfunnet av hennes partner Riedinger, och vid skrivning av en handskriftsmaskin konstruerad av Wolfgang von Kempelen. 1797 satte hon upp sin opera Rinaldo und Alcina i Prag. 1808 grundade hon en skola i Wien där hon undervisade flickor i sång, piano och teori till sin död. Skolan höll konsert varje söndag.    

Hennes sånger är i operastil innehållande koloratur och rullande toner influerade av Salieri och de wienska sångspelen medan pianokompositionerna är inspirerade av Leopold Kozeluch.

Lista på verk av Maria Theresia von Paradis 

Sånger 

 Ariadne und Bacchus, melodrama, 20 June 1791 (förlorad)
 Der Schulkandidat, 5 Dec. 1792, pt of Act 2 and all of Act 3 (förlorad)
 Rinaldo und Alcina, Zauberoper, 30 June, 1797 (förlorad)
 Große militärische Oper 1805 (förlorad)
 Zwei ländliche Opern (förlorad)

Cantatas 

 Trauerkantate auf den Tod Leopolds II, 1792 (förlorad)
 Deutsches Monument Ludwigs des Unglücklichen, 1793 
 Kantate auf die Wiedergenesung meines Vaters (förlorad)

Instrumentalmusik
 
 Pianoforte Concerto in G (förlorad)
 Pianoforte Concerto in C (förlorad)
 12 Piano Sonatas, 1792 (förlorad)
 Pianoforte Trio, 1800 (förlorad)
 Fantasie in G, pf, 1807 
 Fantasie in C, pf, 1811 
 Keyboard Variationer (förlorad)
 An meine entfernten Lieben, pf (förlorad)

Se även 
 Charlotte Seuerling

Källor      

Österrikiska klassiska kompositörer
Österrikiska pianister
Österrikiska musiker under 1700-talet
Födda 1759
Avlidna 1824
Kvinnor
Thomas Wentworth, 5:e baron Wentworth

Thomas Wentworth, 5:e baron Wentworth, född 1613 och döpt den 2 februari 1613, död den 1 mars 1665, var en engelsk adelsman och son till Thomas Wentworth, 1:e earl av Cleveland. 

Wentworth, sedan 1640 baron Wentworth (genom writ of acceleration), var under Karl II:s landsflyktstid dennes ledsagare och besökte med ett diplomatiskt uppdrag från Karl Danmark 1658. 

Lord Wentworths dotter, Henrietta Wentworth, 6:e baronessa Wentworth, var älskarinna till Karls son hertigen av Monmouth och pantsatte sina gods för att skaffa medel till dennes upprorsförsök 1685.

Referenser

Noter

Källor 
  

Engelsk adel
Personer i England under 1600-talet
Födda 1613
Avlidna 1665
Män
Ugglan
Henrietta Wentworth, 6:e baronessa Wentworth

Henrietta Maria Wentworth, 6:e baronessa Wentworth, född  11 augusti 1660, död 23 april 1686. Henrietta ärvde 1667 sin farfars titel baron Wentworth två år efter att hennes egen far Thomas Wentworth, 5:e baron Wentworth avlidit. 

År 1680 inledde Lady Wentworth en skandal, i form av ett förhållande med den gifte James Scott, 1:e hertig av Monmouth, och levde en tid i exil med honom i Holland fram till dess att han blev avrättad.

Lady Wentworth avled 1686, och begravdes i Toddington Church. Titeln baron Wentworth ärvdes av släktingen Anne Lovelace, 7:e baronessa Wentworth.

Engelsk adel
Födda 1660
Avlidna 1686
Kvinnor
Max Slevogt

Franz Theodor Max Slevogt, född 9 oktober 1868 i Landshut, död 20 september 1932 i Leinsweiler-Neukastel/Pfalz, var en tysk målare, grafiker, illustratör inom impressionismen.

Biografi
Slevogt utmärkte sig tillsammans med Lovis Corinth och Max Liebermann inom landskapsmåleriet. Med sina visionära landskap och figurmotiv, bl. a. ryttarscener, framträdde han omkring år 1900 som en av Tysklands ledande impressionister. 

Var medlem i Berliner Secession och senare Freie Secession.

Källor

Födda 1868
Avlidna 1932
Tyska målare
Män
Personer från Landshut
The Tonight Show Starring Johnny Carson

The Tonight Show Starring Johnny Carson var en pratshow med Johnny Carson, i The Tonight Show-konceptet. Han tog över efter Jack Paar (Tonight Starring Jack Paar). Showen sändes i USA på NBC från den 1 oktober 1962 till den 22 maj 1992. Som bisittare fungerade Ed McMahon. 

Pratshowen bytte sedan namn till The Tonight Show with Jay Leno, då Jay Leno tog över som programledare.

Se även 
 The Tonight Show

Externa länkar 
  

 The Tonight Show Starring Johnny Carson på TV.com 

Amerikanska TV-program
TV-program i NBC