kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pentapolis

Pentapolis, av grekiska pente, ’fem’, och polis, ’stad, "femstad", är en förening av fem städer eller landskap med fem huvudorter. 

Denna benämning förekommer i flera historiska sammanhang:
om filistéernas fem förnämsta städer i Palestina: Ekron, Gat, Asdod, Askalon och Gaza
i Salomos vishet 10:6 betecknande städer om vilkas ondska en rykande ödemark vittnar, ofullgångna frukter och en saltstod; traditionellt associerade med Sodom, Gomorra, Segor, Adama och Seboim
de fem doriska städerna Lindos, Ialysos, Kameiros, Kos och Knidos
Cyrenaica eller Pentapolis inferior med städerna Kyrene, Apollonia, Barka, Taucheira och Euesperides
en del av Exarkatet och senare Kyrkostaten: de italienska städerna Rimini, Pesaro, Fano, Senigallia och Ancona

Se även 

Tripolis
Tetrapolis
Heptapolis
Decapolis

Forna städer
Borkhults herrgård

Borkhult är en herrgård belägen mellan sjöarna Borken, Östergötland, Såken och Yxningen i Östergötland.

Borkhult är historiskt sett beläget i Yxnerums socken och Skärkinds härad. Förutom lantbruket fanns in på 1870-talet även ett järnbruk, som då ersattes av ett träsliperi som var i drift till 1904. Även kvarn, tegelbruk och tändsticksfabrik har funnits vid Borkhult. 

Generalen Jacob Burensköld instiftade 1726 ett fideikommiss av egendomen, kallat det "Burensköldska fideikommisset". Genom dotterns giftermål kom fideikommisset över till den von Schwerinska ätten, som innehade det till 1878, då den driftige Adolf Henning von Schwerin dog. Fideikommisset övergick därefter i släkten Theorells ägo. Efter Sven Theorells död 1978 upplöstes fideikommisset. Inägor och skog ägs i dag av Fredriknäs säteri AB medan herrgården är i privat ägo. Borkhult var tidigare ett av landets största egendomar med ca 16 000 hektar mark, som under 1900-talet successivt minskade till omkring 1 000 hektar.

Källor 
 

Byggnader och anläggningar i Åtvidabergs kommun
Herrgårdar i Östergötland
Avvecklade fideikommiss i Sverige
Svenska järnbruk
Stuart Adamson

William Stuart Adamson, född 11 april 1958 i Manchester, Storbritannien, död 16 december 2001 i Honolulu, Hawaii, var en brittisk gitarrist, pianist, sångare och låtskrivare. Hans musikkarriär började 1977 med punkbandet Skids, men hade sina största framgångar med rockgruppen Big Country under 1980-talet.

Adamson föddes i Manchester, England, men växte upp strax utanför Dunfermline i Skottland. Redan som tonåring hade han depressionsperioder, då han oftast höll sig undan från andra. Detta följde honom genom hela livet, ofta i samband med alkohol. Under långa perioder var han spårlöst försvunnen under sina depressioner, och hans sista försvinnande skedde i november 2001. Polisen hittade honom död på ett hotellrum den 16 december 2001, med spår av alkohol i blodet. Den officiella förklaringen till hans död är att han begick självmord genom att hänga sig.

Diskografi
Studioalbum med Skids

Studioalbum med Big Country

Studioalbum med The Raphaels

Källor 
Engelska Wikipedia: Stuart Adamson

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats (Skids, arkiverad)
 

Födda 1958
Brittiska gitarrister
Brittiska pianister
Brittiska sångare
Brittiska låtskrivare
Personer från Manchester
Sångare som begått självmord
Musiker som begått självmord
Avlidna 2001
Män
Vidskriven cirkel

De tre vidskrivna cirklarna till en triangel är de cirklar som tangerar en sida samt förlängningen av de andra två. Deras medelpunkter ligger i skärningspunkterna mellan de yttre bisektriserna (det vill säga bisektriserna till yttervinklarna) till två hörn och den inre (den vanliga) bisektrisen till det tredje hörnet i triangeln.

Euklidisk geometri
Brandon Saller

Brandon Kyle Saller, född 6 juni 1983 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk musiker, trummis och sångare i metalcorebandet Atreyu. Brandon har en melodisk sång medan Alex Varkatzas, huvudsaklig sångare i Atreyu, har mer aggressiv growl.

Födda 1983
Amerikanska trummisar
Amerikanska sångare
Män
Levande personer
Säsån

Säsån bildar ett mindre avrinningsområde (38 kvadratkilometer) som rinner till Österdalälven nedströms Spjutmo i Säs. Säs återfinns 12 kilometer norr om Mora efter Älvdalsvägen (Riksväg 70). Genomsnittligt årsflöde cirka 400 liter i sekunden.

Vattendrag i Dalarna
Vattendrag i Mora kommun
Jóhann Guðmundsson

Jóhann Birnir Guðmundsson, född 5 december 1977 i Reykjavik, är en isländsk före detta fotbollsspelare som spelade som mittfältare.

Källor

Isländska fotbollsspelare
Isländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Keflavík ÍF
Spelare i Watford FC
Spelare i Cambridge United FC
Spelare i FC Lyn Oslo
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Fotbollsspelare i Gais
Spelare i Úrvalsdeild
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Tippeligaen
Födda 1977
Levande personer
Män
Idrottare från Reykjavik
The Yards

The Yards är en thriller med Mark Wahlberg, James Caan, Joaquin Phoenix och Charlize Theron, skriven och regisserad av James Gray. Filmen spelades in sommaren 1998 och var tänkt att släppas 1999, men på grund av studioförseningar dröjde släppet till hösten 2000.

Rollista

Källor

Externa länkar

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Filmmusik av Howard Shore
Amerikanska filmer 2000
Filmer från Miramax Films
Filmer i regi av James Gray
Engelskspråkiga filmer
Nederländernas Grand Prix 1963

Nederländernas Grand Prix 1963 var det tredje av tio lopp ingående i formel 1-VM 1963.

Resultat
 Jim Clark, Lotus-Climax, 9 poäng
 Dan Gurney, Brabham-Climax, 6
 John Surtees, Ferrari, 4
 Innes Ireland, BRP-BRM, 3
 Richie Ginther, BRM, 2
 Ludovico Scarfiotti, Ferrari, 1 
 Jo Siffert, Siffert Racing Team (Lotus-BRM) 
 Jim Hall, BRP (Lotus-BRM)
 Carel Godin de Beaufort, Ecurie Maarsbergen (Porsche) 
 Trevor Taylor, Lotus-Climax 
 Joakim Bonnier, R R C Walker (Cooper-Climax)

Förare som bröt loppet
 Graham Hill, BRM (varv 69, överhettning)
 Jack Brabham, Brabham-Climax (68, olycka)
 Chris Amon, Reg Parnell (Lola-Climax) (29, vattenpump) 
 Giancarlo Baghetti, ATS (17, tändning)
 Phil Hill, ATS (15, upphängning)
 Tony Maggs, Cooper-Climax (14, överhettning)
 Bruce McLaren, Cooper-Climax (7, växellåda)
 Gerhard Mitter, Ecurie Maarsbergen (Porsche) (2, koppling)

Noteringar
 Gerhard Mitter och Ludovico Scarfiotti gjorde F1-debut.

VM-ställning

1963 i Nederländerna
Nederländernas Grand Prix
Irvin Yalom

Irvin D. Yalom, född 13 juni 1931, är en amerikansk läkare, psykoterapeut och författare, som är känd som en av de främsta förespråkarna för existentiell psykoterapi.

Yalom föddes i Washington, D.C. av ryska föräldrar. Under hans barndom var Washington en segregerad stad, och han växte upp i ett fattigt svart område. Yalom tog en bachelorexamen vid George Washington University 1952, studerade därefter medicin vid Boston University där han tog examen 1956 och genomförde sedan praktik vid Mount Sinai Hospital. Han specialiserade sig senare på psykiatri, började arbeta som lärare i medicin vid Stanford University och blev där professor i psykiatri 1973. 1994 gick han i pension och blev professor emeritus.

Efter att ha varit verksam som psykoterapeut i mer än trettio år började Yalom under 1980-talet skriva böcker som riktar sig till blivande psykoterapeuter och andra som är intresserade av psykoterapi. De mest framgångsrika böckerna ur hans rika författarskap inkluderar The Gift of Therapy (i svensk översättning Terapins gåva), Momma and the Meaning of Life (i svensk översättning Mamma och meningen med livet), When Nietzsche Wept (i svensk översättning När Nietzsche grät), samt Love's Executioner (i svensk översättning Kärlekens bödel).

Källor 

Amerikanska professorer
Amerikanska psykiatrer
Amerikanska författare
Födda 1931
Män
Levande personer
Personer verksamma vid Stanford University
Alumner från Boston University School of Medicine
Alumner från George Washington University
Stina om...

Stina om... var en programserie med Stina Lundberg som programledare och intervjuare. Programmet sändes på SVT från 27 december 1998 fram till 8 mars 2006 och innehöll intervjuer med såväl svenska kändisar (exempelvis Mikael Persbrandt och Ludmila Engqvist) som internationella storstjärnor (Dolly Parton, Elton John) och världskända politiker (Madeleine Albright, Hillary Clinton).

Intervjuade i serien

1998 - 2000

2000 - 2001

2002 - 2004

2005 - 2006

Källor

TV-program i SVT
Pratprogram på TV
Fashion House

Fashion House kan syfta på:

Fashion House (dokusåpa) – en svensk dokusåpa från 2003
Fashion House (dramaserie) – en amerikansk såpopera från 2006
Marcus Burghardt

Marcus Burghardt, född 30 juni 1983 i Zschopau, Erzgebirge, är en tysk professionell tävlingscyklist. Han tävlade för UCI ProTour-stallet Team Columbia mellan 2005 och 2009. Inför säsongen 2010 blev han kontrakterad av BMC Racing.

Karriär 
Burghardt, som blev professionell 2005, vann vårklassikern Gent-Wevelgem 2007 framför sin stallkamrat Roger Hammond. Samma år vann han den tredje och femte etappen på 3 Länder Tour. Han slutade också trea på E3 Prijs Vlaanderen efter Tom Boonen och Fabian Cancellara. 

Innan han blev professionell tävlade han för amatörlaget Wiesenhof, med vilka han vann Bundesliga Gerlingen 2004. Marcus Burghardt var stagiare, en amatörcyklist som under några månader får prova på att vara professionell, med det tyska stallet T-Mobile Team under de sista månaderna under 2004. Laget kontrakterade sedan tysken för åren därpå.

Under 2005 var han del av T-Mobile Teams laguppställning till Vuelta a España.

Marcus Burghardt gjorde debut i Tour de France 2007 och fick en del uppmärksamhet efter att han krockade med en hund under en av etapperna. En tävling som han också körde under 2008. Tysken vann under tävlingen etapp 18 efter en lång utbrytning tillsammans med spanjoren Carlos Barredo. Efter etappen blev han också utsedd till dagens mest offensiva cyklist. 

Burghardt slutade på fjärde plats på etapp 9, ett tempolopp, på Schweiz runt bakom Fabian Cancellara, Tony Martin och Thomas Dekker. Marcus Burghardt slutade på tredje plats på etapp 1 av Sachsen-Tour International um den Sparkassen-Cup 2009 bakom André Greipel och Alex Rasmussen. På samma tävling slutade han på fjärde plats på etapp 4; en placering som han också tog i tävlingens slutställning.

Meriter 
2005
 4:a, Dwars door Vlaanderen
2007
 1:a, Gent-Wevelgem
 1:a, etapp 3 och 5, 3 Länder Tour
 3:a, E3 Prijs Vlaanderen
 13:e, Flandern runt
2008
 1:a, etapp 18, Tour de France 2008
2009
 3:a, etapp 1, Sachsen-Tour International um den Sparkassen-Cup
2017
 1:a, Tyska mästerskapen i linjelopp

Stall 
 T-Mobile Team (stagiaire) 2004
 T-Mobile Team 2005–2007
 Team Columbia 2008–2009
 BMC Racing 2010–2016
 Bora–Hansgrohe 2017–

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Marcus Burghardt cyclingarchives.com

Tyska tävlingscyklister
Födda 1983
Levande personer
Män
Ryūtarō Nakamura

Ryūtarō Nakamura , född den 5 april 1955, död den 29 juni 2013, var en japansk regissör och animatör. Han är kanske mest känd för sin medverkan i animeserien Serial Experiments Lain men regisserade också bland annat Sakura Wars och Kinos resa.

Filmografi
1981: Unico (film): Teckning
1982: Space Adventure Cobra – The Movie: Animation
1985: Yosei Florence (film): Animation
1986: They Were Eleven (film): bildmanus
1994: Gusuko Budori no Denki (film): Regissör, manus
1995: Legend of Crystania (OVA): Regissör
1997: Legend of Crystania – The Motion Picture: Regissör
1998: Serial Experiments Lain : Regissör (episoderna 1, 2, 12, 13), bildmanus
1999: Magic User's Club: Storyboard (episod 3), regissör (avsnitt 3)
1999: Colorful: Director, Bildmanus, regissör (1–4, 12, 14, 16)
2000: Sakura Wars: Regissör
2002: Ghost in the Shell: Stand Alone Complex: Bildmanus (avsnitt 5), regissör (avsnitt 5)
2003: Kinos resa: Regissör, bildmanus
2006: Rec: Regissör, bildmanus

Referenser

Japanska filmregissörer
Japanska animatörer
Födda 1955
Avlidna 2013
Män
WP:Projekt Japan
Kompetensnivå

Kompetensnivå är ett begrepp som används inom Sveriges försvarsmakt före införandet av 2009 års befälssystem. Kompetensnivån var knuten till vilket skolsteg som man genomgått. Systemet hade nivågraderingar från 9 till 1, där nivå 9 var en menig soldat.

Ny befälsordning 1983
Nivå 6, uppnåddes efter officersexamen, då officeren erhöll graden fänrik. Efter nästa skolsteg befordras officeren till kapten och uppnår därmed kompetensnivå 5. Eftersom befordran till löjtnant ägde rum efter två års tjänstgöring befordras officeren utan att nå en högre kompetensnivå. Därför tillhör även löjtnanterna nivå 6. Övriga officersgrader, generals- och amiralpersoner ej inräknade, utgör kompetensnivåerna 4 till 1.

"Det finns 7 officersgrader och 6 kompetensnivåer. Det kan anmärkas att majorer och örlogskaptener hänförs till kompetensnivå 3 efter fullgjort chefsprogram. Kompetensnivåerna 2 och 3
kommer över tid att smälta samman. Det finns idag några hundra officerare i nivå 2 men inga ytterligare kommer att föras till den kategorin."

Källa: Behovet av yrkesofficerare i det nya försvaret, SOU 2000:23, s. 242.

Kompetensnivåer före 1983

Källa: Proposition 1977/78:24 om ny befälsordning för det militära försvaret, s. 19-20, 64.

Se även
Överstelöjtnant med särskild tjänsteställning
Försvarsmakten
Stenen i handen på den starke

Stenen i handen på den starke är en skrift av bland andra Fredrik Reinfeldt, utgiven 1995 av Moderata ungdomsförbundet. Boken argumenterar emot civil olydnad och annan utomparlamentarisk aktivism som anses skada samhället och dess demokrati.

Boken sattes också upp som pjäs av teatergruppen Nationalscen 2014.

Externa länkar
 Länk till Stenen i handen på den starke på Slide share

Se även

Det sovande folket (1993)
Nostalgitrippen (1995)

Moderata samlingspartiet
Politisk litteratur
Facklitteratur 1995
Svenskspråkig facklitteratur
Svenska debattböcker
Verk av Fredrik Reinfeldt
Skuggpojkarna

Skuggpojkarna är en teaterpjäs av Lars Norén från 1999. Pjäsen utspelar sig i ett fängelse. Pjäsen hade urpremiär på Elverket, Dramaten den 2 oktober 1999. Regissör var Vibeke Bjelke.

Medverkande (urval) 
 Michael Nyqvist – Christoffer
 Shanti Roney – Per
 Göran Ragnerstam – Arne
 Peter Andersson – Olof

Källor
Skuggpojkarna Rollboken, Dramatens arkiv
"Jakobsbrottning med drifterna" Svenska Dagbladet 3 oktober 1999

1999 i Sverige
Teateråret 1999
Kultur i Stockholm
Teaterpjäser av Lars Norén
Mandarinand

Mandarinand (Aix galericulata) är en fågelart inom familjen änder från Östasien. Dess fjäderdräkt har gjort den populär som prydnadsfågel i fågeldammar i parker och i zoologiska trädgårdar även i länder utanför dess naturliga utbredningsområde.

Utseende 
Mandarinanden blir 41–49 centimeter lång och får ett vingspann på 71 centimeter. Häckningsdräkten hos hanen är färgstark och ornamenterad och ett skäl till artens popularitet som prydnadsfågel.

Beteende 
Mandarinanden föredrar små vatten med träd längs stranden, där den bygger reden i hål i träden. Den söker helst föda på land. Flykten är rätlinjig och snabb.

Systematik 
Mandarinanden är nära besläktad med den nordamerikanska brudanden (Aix sponsa). Huruvida släktet Aix tillhör underfamiljen Anatinae eller möjligen Tadorninae är under diskussion.

Utbredning 
Ursprungligen härstammar mandarinanden från Östasien, där spridda populationer finns i ryska Ussuriland, på den ryska ön Sachalin, i nordöstra Kina samt i Korea och Japan. Populationerna på fastlandet flyttar vintertid till södra Kina.

Redan på 1740-talet inskaffades mandarinänder till parker i England. Senare har även parker i flera andra länder skaffat dessa färgstarka änder. I Europa har under 1900-talet förrymda fåglar förvildats, och de häckar numera regelbundet på flera platser i Europa. IUCN uppger den som introducerad art till Belgien, Danmark, Frankrike, Nederländerna, Slovenien, Schweiz, Storbritannien, Tyskland och Österrike. 

I Sverige kan någon gång förrymda mandarinänder ses i naturen. Klimatet i Sverige tycks passa dem, och det förekommer uppgifter om att mandarinänder haft lyckade häckningar i Jämtland.

Status och hot 
I vilt tillstånd minskar mandarinanden i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser dock att den inte bör anses hotad, varför den placeras i kategorin livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till 65 000–66 000 individer.

I kinesisk kultur 
Mandarinanden kallas för yuanyang  på kinesiska, där yuan och yang står för hanen respektive honan i arten. I kinesisk folktro anses mandarinänderna bilda par som håller ihop livet ut, till skillnad från andra andarter, och därför har mandarinanden blivit symbol för äktenskaplig trohet.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i palearktiska regionen
Änder
Kinas fauna
WP:Projekt Kina
Manuae (Franska Polynesien)

Manuae (franska île Manuae, tidigare Scilly) är en ö i Franska Polynesien i Stilla havet.

Geografi
Manuae-atollen ligger i ögruppen Sällskapsöarna och ligger ca 370 km nordväst om Tahiti.

Huvudön har en area om ca 4 km² och är obebodd, förvaltningsmässigt tillhör atollen Maupiti.

Högsta höjden är endast någon m ö.h. och atollen omges av ett rev med flera motu (småöar) innanför.

Historia
Manuae har troligen alltid varit obebodd. Atollen upptäcktes av brittiske Samuel Wallis 1767.

Ön beboddes 1855 i ca 2 månader av de skeppsbrutna från fartyget Julie Ann innan dessa lyckades bygga en båt och ta sig till Raiatea.

1903 införlivades ön tillsammans med övriga öar inom Franska Polynesien i det nyskapade Établissements Français de l'Océanie (Franska Oceanien).

Sedan 1992 är lagunen ett naturskyddsområde.

Externa länkar
 om Manuae
 Franska Polynesiens förvaltning om Manuae, texten längre ned på sidan

Öar i Franska Polynesien
Borgarskolan

Borgarskolan kan syfta på:

 Borgarskolan, Gävle – en kommunal gymnasieskola i Gävle
 Malmö Borgarskola – en gymnasieskola i Malmö 
 Stockholms borgarskola – en tidigare skola i Stockholm 1836–1971
Elektroaktiv polymer

Elektroaktiva polymerer (EAP) är polymerer som ändra form under påverkan av en elektrisk spänning. Dessa material kan användas som muskler i robotarmar. Det finns två huvudgrupper, dielektriska och jonära EAP.

 Dielektriska elektroaktiva polymerer leder ingen ström. Materialet ändrar form på grund av den elektriska fältstyrkan mellan elektroderna på framsida och baksida. Här krävs stora fältstyrkor och höga spänningar. Se vidare elektret.
 Jonära elektroaktiva är jonledare. De ändrar form vid spänningar på några volt, men här krävs det också en elektrisk ström för att hålla en viss form. Ionic polymeric metal composite, IMPC, är ett kompositmaterial som kan förmås att ändra form om det utsätts för en spänning.

Se även 
 Piezoelektricitet

Material
Tupai

Tupai (franska île Tupai, tidigare Motu Iti) är en ö i Franska Polynesien i Stilla havet.

Geografi
Tupai ligger i ögruppen Sällskapsöarna och ligger ca 260 km nordväst om Tahiti.

Atollen har en area om ca 11 km² och är obebodd, förvaltningsmässigt tillhör atollen Bora Bora.

Högsta höjden är endast någon m ö.h. och ön ligger runt den ca 9 km långa och ca 3 km breda lagunen.

Historia
Tupai har troligen alltid varit obebodd. Ön upptäcktes av brittiske James Cook 1769.

1903 införlivades ön tillsammans med övriga öar inom Franska Polynesien i det nyskapade Établissements Français de l'Océanie (Franska Oceanien).

Externa länkar
 om Tupai
 Franska Polynesiens förvaltning om Tupai, texten längre ned på sidan

Öar i Franska Polynesien
Frankrikes Grand Prix 1963

Frankrikes Grand Prix 1963 var det fjärde av tio lopp ingående i formel 1-VM 1963.

Resultat
 Jim Clark, Lotus-Climax, 9 poäng
 Tony Maggs, Cooper-Climax, 6
 Graham Hill, BRM 
 Jack Brabham, Brabham-Climax, 3
 Dan Gurney, Brabham-Climax, 2
 Jo Siffert, Siffert Racing Team (Lotus-BRM), 1
 Chris Amon, Reg Parnell (Lola-Climax)
 Maurice Trintignant, Reg Parnell (Lotus-Climax)
 Innes Ireland, BRP-BRM
 Lorenzo Bandini, Scuderia Centro Sud (BRM)
 Jim Hall, BRP (Lotus-BRM) 
 Bruce McLaren, Cooper-Climax (varv 42, tändning)
 Trevor Taylor, Lotus-Climax (41, upphängning)

Förare som bröt loppet
 Phil Hill, Ecurie Filipinetti (Lotus-BRM) (varv 34, för få varv)
 Joakim Bonnier, R R C Walker (Cooper-Climax) (32, för få varv)
 Masten Gregory, Tim Parnell (Lotus-BRM) (30, växellåda)
 John Surtees, Ferrari (12, bränslepump) 
 Tony Settember, Scirocco-BRM (5, hjullager)
 Richie Ginther, BRM (4, kylare)

Förare som ej startade 
 Ludovico Scarfiotti, Ferrari (olycka)
 Peter Arundell, Lotus-Climax (Körde ett annat lopp)

Noteringar
 Graham Hill knuffades igång och fick därför inga mästerskapspoäng för sin tredjeplats.

VM-ställning

Källor 

1963 i Frankrike
1963
Motorsportevenemang 1963
Karl-Liebknecht-Strasse

Karl-Liebknecht-Strasse (tysk stavning: Karl-Liebknecht-Straße) är en gata i stadsdelen Mitte i östra centrala Berlin, uppkallad efter Karl Liebknecht. Gatan ansluter till Unter den Linden vid Schlossbrücke, går längs Alexanderplatz och fortsätter österut till korsningen Prenzlauer Tor där den ansluter till gatan Prenzlauer Allee.

Bebyggelse 
Till kända byggnader vid gatan räknas Humboldt Forum i det rekonstruerade Berlins stadsslott, kyrkorna Berliner Dom och Mariakyrkan, samt Fernsehturm och järnvägsstationen Berlin Alexanderplatz. Under DDR-tiden låg även Palast der Republik på slottets plats väster om Spree, och på den andra östra sidan anlades Marx-Engels-Forum.

Historia 

Gatunätet i området genom de medeltida innerstadskvarteren Heilige-Geist-Viertel och Marienviertel hade ursprungligen en annan sträckning. Gatan anlades under 1880-talet då delar av de gamla kvarteren revs för att ge plats åt en ny genomfartsgata i Unter den Lindens östliga förlängning, ursprungligen kallad Kaiser-Wilhelm-Straße efter Vilhelm I av Tyskland. Vid gatan uppfördes nya affärs- och kontorsbyggnader. Gatan låg i Östberlin under Berlins delning och döptes om till Liebknechtstraße under den sovjetiska ockupationen 1947, efter kommunisten Karl Liebknecht som avrättats under spartakistupproret i Berlin 1919. Stora delar av gatans bebyggelse omkring Alexanderplatz förstördes i andra världskriget, och kvarvarande bebyggelse och ruiner revs för att göra plats åt nya byggplaner, med enstaka undantag som Mariakyrkan och domkyrkan. I Östberlin blev gatan del av det stora centrumprojekt som genomfördes under DDR-epoken. De omgivande kvarteren bebyggdes med höghusbebyggelse, med en stor öppen plats omkring Marx-Engels-Forum, Fernsehturm och Mariakyrkan. Sedan 1969 skrivs gatunamnet Karl-Liebknecht-Straße.

Anslutande gator och platser 

I väster övergår Karl-Liebknecht-strasse i Unter den Linden vid Schlossplatz, över de två broarna Karl-Liebknecht-Brücke över Spree och Schlossbrücke över Kupfergraben. Norr om Marx-Engels-Forum korsas gatan av Spandauer Strasse. Parallellt med Berlins stadsbana löper Dircksenstrasse och här ansluter även Rosa-Luxemburg-Strasse norrut. Den egentliga Alexanderplatz ligger sydost om Karl-Liebknecht-Strasse och nordost om stadsbanan. Nordost om Alexanderplatz korsar gatan Memhardstrasse/Alexanderstrasse. Vid platsen för den historiska stadsporten Prenzlauer Tor övergår gatan i Prenzlauer Allee norrut, i korsningen med Torstrasse/Mollstrasse.

Externa länkar

Berlin-Mitte
Gator i Berlin