kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Emma Asson

Emma Asson, född 1889, död 1965 i Tallinn, var en estländsk politiker (socialdemokrat). Hon tillhörde de första av sitt kön att väljas in i det estländska parlamentet, i det självständiga Estlands första parlament (1919). Hon deltog i skrivandet av det självständiga Estlands konstitution, särskilt inom områdena utbildning och jämställdhet. Hon skrev en skollärobok för flickskolor som blev den första läroboken på det estländska språket (1912).

Biografi
Asson var dotter till en lärare på landsbygden vid Võrumaa. Hon var elev vid Võrus flickskola 1899-1904, studerade 1904-1907 vid A. S. Pusjkins högskola för flickor i Tartu och tog examen i historievetenskap vid Bestuzjevkurserna i S:t Petersburg 1910. Hon var sedan aktiv som historielärare vid en högskola för flickor i Tartu. 

Emma Asson var även aktiv inom olika kvinnoorganisationer för sociala och utbildningsmässiga frågor. Hon valdes 1919 in i både Tallinns stadsfullmäktige och parlamentet för socialdemokraterna. Hon utarbetade ett förslag till en ny familjelagstiftning som efter omarbetning blev antagen. Hon satt 1919-21 i utbildningsministeriet. Hon var 1925-40 sekreterare i Estländska Kvinnors Förening och chef för utbildningsnämnden. Efter 1940 var hon återigen lärare. 

Hon var 1921-41 gift med politikern Ferdinand Petersen.

Källor 
 

Födda 1889
Avlidna 1965
Kvinnor
Estländska politiker under 1900-talet
Stillahavsmästerskapet i ishockey för damer

Stillahavsmästerskapet i ishockey för damer var en IIHF-turnering som spelades 1995 och 1996. Deltog gjord Kanada, USA, Kina och Japan. 1996 års turnering var även kval till världsmästerskapet.

Efter 1996 slutade man spela turneringen, och i stället började man spela världsmästerskap oftare.

Turneringar

Källor

1995
Ishockey i Nordamerika
Återkommande sportevenemang med premiär 1995
Återkommande sportevenemang i april
Ishockeyturneringar
Den sköna Galathea

Den sköna Galathea (tyska: Die schöne Galathée) är en operett i två akter med musik av Franz von Suppé. Libretto av kompositören och 'Poly Henrion', pseudonym för Leonhard Kohl von Kohlenegg.

Historia
Efter framgången med Jacques Offenbachs franska operett Sköna Helena 1864 försökte sig teaterdirektören Karl Treumann i Wien på att förena Offenbachs "mytologisk stoff i komisk aktualisering med en kvinnlig stjärna" med wieneroperetten och gav uppdraget till Franz von Suppé. Texten var en bearbetning av Victor Massés Opéra comique Galathée (1852). Trots att verket kunde ses som en medvetet försök att textmässig skapa en wiensk motsvarighet till de franska offenbachiaderna var Suppés musik ingalunda någon imitation av den franske tonsättarens. Publiken tyckte om stycket och trots oförstående kritik på en del håll kunde Suppé känna sig nöjd och belåten med sin pionjärinsats inom wieneroperetten.

Rollen som tjänaren Ganymedes var enligt tidens sed skriven som en byxroll och sjöngs av den berömda komediskådespelerskan Anna Grobecker. Det pikanta i att hon var tvungen att framföra en "Kyssduett" med Galathea bidrog väsentligt till verkets framgång. 

Operetten hade urpremiär på Meysels-Theater i Berlin den 30 juni 1863. London-premiär följde den 6 november 1871 och New York-premiär den 6 september 1867.

Den svenska premiären ägde rum på Humlegårdsteatern i Stockholm den 8 augusti 1868 och den sattes upp för första gången på Stockholmsoperan med premiär den 20 oktober 1929, där den fanns på repertoaren i tio år.

1963 gjordes en svensk TV-uppsättning med artister från Malmö stadsteater.

Personer

Handling
Operetten utspelar sig i den grekiska mytologin, som den parodierar. Skulptören Pygmalion blir förälskad i sin staty av Galatea och vill därför inte sälja den till Mydas, en konstmecenat. I stället så ber han Venus, kärlekens gudinna, att hon ska skänka liv åt statyn. Han får sin vilja fram, men Galathea visar sig vara en mycket självständig och viljestark varelse. Hon bedrar Pygmalion med dennes betjänt Ganymedes och avvisar inte Mydas då han erbjuder henne juveler. Efter att Pygmalion avslöjat Galathea i en komprometterande situation, så ber han Venus att åter förvandla henne till sten. Så blir det och även Mydas juveler blir till sten, men statyn blir nu såld till honom.

Bibliografi

Referenser

Lamb, Andrew (1992), 'Schone Galathée, Die' in The New Grove Dictionary of Opera, ed. Stanley Sadie (London)

Externa länkar

Antikens Grekland i fiktion
Operetter av Franz von Suppé
Musikåret 1863
Teateråret 1863
1863 i Preussen
Kultur i Berlin
Axel Hasselrot (jurist)

Axel Emmanuel Hasselrot, född 11 december 1883, död 9 augusti 1945, var en svensk jurist. Han var son till Carl Birger Hasselrot.

Hasselrot, som var specialist på patenträttsliga frågor, blev bergsingenjör 1905 och juris kandidat 1911. Han var byrådirektör i Patent- och registreringsverket 1914–1924, samt docent vid Stockholms högskola i läran om industriellt rättsskydd från 1929. Från 1924 innehade Hasselrot en egen patentbyrå i Stockholm. Han anlitades vid patentlagstiftning 1914, 1918 och var Sveriges representant vid patenträttsliga kongresser 1925–1926. Bland hans skrifter märks Patenträttsliga uppsatser (1914), Om försvars- och krigsåtgärder på det industriella rättsskyddets område (1918), Om den s.k. vetenskapliga äganderätten (1928).

Axel Hasselrot blev riddare av Vasaorden 1920 och av Nordstjärneorden 1944. Han är begraven på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 743.

Noter 

Svenska bergsingenjörer
Svenska docenter
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Riddare av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Svenska jurister under 1900-talet
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1883
Avlidna 1945
Män
Svensk uppslagsbok
Stillahavsmästerskapet i ishockey för damer 1995

Stillahavsmästerskapet i ishockey för damer 1995 spelades 3–8 april 1995 i San Jose, Kalifornien, USA.

Kanada vann guldet, trots att man i gruppspelet fick stryk med 2-5 mot USA, då kanadensiskorna besegrade Kina efter straffläggning, och senare även USA igen efter straffläggning.

Lag & format
Fyra lag deltog i turneringen. Lagen var.

Alla mötte alla i en serie. Alla lag gick vidare till semifinaler, där ettan mötte fyran, medan tvåan ställdes mot trean. Vinnarna spelade final.

Första omgången

Tabell

Resultat

Slutspel

Finalomgångar

Semifinaler

Match om tredje pris

Final

Slutställning

Källor

Women's Hockey Webb, läst 2 maj 2012

1995 i USA
Internationella ishockeytävlingar i USA
Ishockeysäsongen 1994/1995
Sportevenemang i Kalifornien
Stillahavsmästerskapet i ishockey för damer 1996

Stillahavsmästerskapet i ishockey för damer 1996 spelades 1–6 april 1996. Turneringen spelades i Richmond, British Columbia, Kanada.

Kanada vann turneringen överlägset, efter finalseger mot USA med 4-1.

Lag & format
Fyra lag deltog i turneringen. Lagen var.

 
 
 
 

Alla mötte alla i en serie. Alla lag gick vidare till semifinaler, där ettan mötte fyran, medan tvåan ställdes mot trean. Vinnarna spelade final.

Första omgången

Tabell

Resultat

Slutspel

Finalomgångar

Semifinaler

Match om tredje pris

Final

Slutställning

Källor

Women's Hockey Webb, läst 2 maj 2012

1996 i Kanada
Internationella ishockeytävlingar i Kanada
Ishockeysäsongen 1995/1996
Sport i British Columbia
Sportevenemang i Kanada
Häglinge kyrka

Häglinge kyrka är en kyrkobyggnad i Häglinge.Den har väggar av putsad natursten och är täckt av ett sadeltak.Kyrkan tillhör Sösdala församling i Lunds stift. Den ersatte 1877 en medeltida kyrka som, med biskop Wilhelm Flensburgs ord, blivit "mycket bristfällig och till utrymmet otillräcklig". Kyrkan har plats för 1 000 personer. Den nya kyrkan byggdes efter ritningar av Johan Fredrik Åbom. Åboms ritningar var baserade på ritningar av byggmästaren Peder Christian Sörensen i Lund. Tidigare hade Helgo Zettervall år 1871 gjort upp ritningar till en ny kyrka i latinsk korsform för 31 000 rdr men de hade förkastats såsom varande för dyra av församlingen. Byggmästare för kyrkan var kände Nils Andersson från Malmö. 

Kyrkan med orgel invigdes den 28 oktober 1877 av biskop Flensburg. Han biträddes av kyrkoherdarna Bokander, Trädgårdh, Pettersson, Sjöström och Edeström.

Inventarier 

Delar av den gamla kyrkans altaruppsats från mitten av 1700-talet, av Johan Ullberg, utgör altarprydnad i den nya kyrkan. Den föreställer Kristus på korset med Johannes och Maria nedanför. Altaret flankeras av figurer av Sankt Olof och Sankt Johannes från ett altarskåp från 1500-talet.

Orgel
1877 byggde Anders Victor Lundahl, Malmö en orgel med 8 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1955 av Olof Hammarberg, Göteborg och är en pneumatisk orgel. Den har fria kombinationer, fasta kombinationer och automatisk pedalväxling.

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Hässleholms kommun
Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader invigda 1877
1877 i Sverige
Jason King

Jason King var en brittisk TV-serie från 1972 som gjordes i 26 avsnitt. Huvudrollen spelades av Peter Wyngarde som spelade figuren med samma namn som själva serien.

Huvudpersonen var en författare som arbetade med team av utredare. Jason King skulle skriva äventyrsromaner. Han genomförde olika resor till olika platser men råkade själv ut för ett antal äventyr. Han träffar på glamourösa platser och vackra kvinnor.

Brittiska TV-serier från 1970-talet
TV-seriestarter 1972
TV-serieavslutningar 1972
LaVyrle Spencer

LaVyrle Spencer, född 17 juli 1943 i Browerville i Minnesota, är en amerikansk författare av samtida och historiska kärleksromaner. 

Spencer arbetade som lärare innan hon skrev sin första roman The Fulfillment, som publicerades 1979. Förlagen gillade inte hennes nästa bok lika mycket men Spencer kom ändå att nå stora framgångar. 12 av hennes böcker låg på New York Times Bestseller List. Hennes böcker sålde i snitt 400 000 exemplar inbundna och 1,5-2 miljoner i pocket. 1997 pensionerade hon sig som författare. I en intervju med Publishers Weekly uppgav hon att hon hade ett ekonomiskt mål med sitt författarskap och att detta nu var uppnått och hon ville ägna tid åt annat.

Hon har tilldelats fem RITA Awards från Romance Writers of America. Hon blev invald i RWA:s Hall of Fame 1988.

Några av hennes böcker har filmats. The Fulfillment blev en TV-film med Cheryl Ladd. Morning Gory blev biofilm 1993 med Christopher Reeve och Deborah Raffin. Även Home Song och Family Blessing blev TV-filmer.

Referenser

Amerikanska romanförfattare
Engelskspråkiga romanförfattare
Amerikanska författare under 1900-talet
Personer från Todd County, Minnesota
Födda 1943
Levande personer
Kvinnor
Skjold-klass

Skjold-klass är en klass av kustkorvetter, eller robotbåtar, i Norska Flottan, ursprungligen benämnda motortorpedbåtar. Sex fartyg byggdes för att ersätta de fjorton robotbåtarna i Hauk-klass. 

Fartygen bygger på metodiken Surface Effect Ship, vilket innebär att de är ett mellanting mellan katamaraner och svävare. Båtarna har katamaranskrov, men också en flexibel kjol mellan skroven samt lyftfläktar som lyfter merparten av båten ur vattnet och därigenom minskar motstånd mot skrovet i vattnet och möjliggör mycket höga farter. För att uppnå en så låg vikt som möjligt är fartygen byggda i glasfiberarmerad plast. Fartygen var med sin toppfart på 60 knop de snabbaste robotbestyckade örlogsfartygen i världen, när de togs i tjänst.

2020 fick Umoe Mandal och Kongsberg Defence & Aerospace uppdraget att halvtidsmodifiera samtliga sex fartyg .

Beväpning
Beväpningen består av en OtoMelara 76/62 allmålskanon för bekämpning av ytmål, markmål och luftmål, 12,7 mm tunga kulsprutor för närskydd tillsammans med åtta Naval Strike Missile sjömålsrobotar och två Mistral 2 luftvärnsrobotar. Naval Strike Missile (NSM) är en helt nyutvecklad robot från norska Kongsberg Defence. Den är en modern subsonisk, turbojetdriven fullstor sjömålsrobot med autopilot för komplexa flygprofiler och infraröd målsökning i terminalfasen. Den är utrustad med en bildalstrande målsökare som ska kunna särskilja olika fartyg och göra det möjligt att angripa ett visst fartyg ur en flottstyrka. Den flyger mycket lågt och utför slumpmässiga undanmanövrar i slutfasen av bekämpningen för att öka chansen att penetrera fiendens luftförsvar.

Fartyg i klassen 
 (P960)
KNM Storm (P961)
KNM Skudd (P962)
KNM Steil (P963)
KNM Glimt (P964)
KNM Gnist (P965)

Referenser 

Norska örlogsfartyg
Robotbåtsklasser
ARA Independencia

ARA Independencia kan avse:

  – ett slagskepp av Libertad-klass, i tjänst 1893 och utrangerad 1946
  – ett lätt hanagrfartyg av Colossus-klass, tidigare HMS Warrior (R31), i tjänst i argentinska flottan 1959, utrangerad 1970 och skrotad 1971
Jimmy Armfield

James Christopher "Jimmy" Armfield, född 21 september 1935 i Denton, Lancashire, död 22 januari 2018 i Blackpool, var en engelsk professionell fotbollsspelare, manager och radiokommentator. 

Armfield debuterade för Blackpool 1954 och förblev klubben trogen under hela sin aktiva karriär, med totalt 627 klubbmatcher spelade fram till 1971. Han bidrog under sin tid i klubben till Blackpools bästa ligaplacering någonsin, en andraplats i högstaligan First Division (idag Premier League) säsongen 1955/1956. 1959 blev Armfield utsedd ligans bäste unga spelare. 1966 blev han sånär utsedd till årets fotbollsspelare, en utmärkelse som med liten marginal istället gick till Bobby Charlton. Han var Blackpools lagkapten i ett årtionde.

Armfield spelade 43 landskamper för England under åren 1959–1966. Under VM i Chile 1962 prisades han som en av turneringens bästa försvarare, och benämndes av flera kommentatorer som världens bäste högerback. Han var landslagets lagkapten i 15 matcher på vägen till VM i England 1966, som för första och enda gången vanns av just England. Armfield missade slutspelet på grund av skada, men fick så småningom också en världsmästarmedalj efter att FA lyckats övertala Fifa att ge medaljer till hela truppen.

Efter spelarkarriären fortsatte han som manager med början 1971 i Bolton Wanderers, som han 1973 ledde till seger i dåvarande Third Division (idag League One.) 1974 tog Armfield över de regerande ligamästarna Leeds United efter att Don Revie, klubbens ikoniske manager under 13 år, och hans beryktade efterträdare Brian Clough, som bara behöll jobbet i 44 dagar, hade lämnat klubben i snabb följd. Under sin första säsong med Leeds ledde han klubben till 1975 års final i Europacupen, som kontroversiellt vanns av Bayern München. Han var kvar som manager i Leeds fram till 1978, då han fick lämna klubben. Han erbjöds nytt jobb av Chelsea, Leicester City och Blackburn Rovers, men tackade nej då han inte ville flytta sin familj från Blackpool, och avslutade istället sin tränarkarriär.

Från slutet av 1970-talet och under lång tid framöver var Armfield en populär fotbollsskribent och radiokommentator, bland annat för BBC:s Radio 5 Live.

Referenser

Noter 

Engelska fotbollstränare
Spelare i Blackpool FC
Spelare i English Football League
Spelare i VM i fotboll 1962
Spelare i VM i fotboll 1966
Tränare i Bolton Wanderers FC
Tränare i Leeds United FC
Födda 1935
Män
Personer från Lancashire
Engelska landslagsspelare i fotboll
Avlidna 2018
Världsmästare i fotboll
Limhamns Brassband

Limhamns Brassband är ett brassband och en musikkår med hemhörighet i Limhamn i Malmö.

Limhamns Brassband är självständigt knutet till Limhamns församling, Svenska kyrkan och har sina rötter i en traditionell blåsorkester från 1918, sedermera Limhamns Kyrkliga Ungdomskrets Musikkår (LKU–orkestern). Under 1950-talet ombildades orkestern stegvis till ett brassband enligt engelsk förebild och började också med enhetliga uniformer framträda som marschorkester med tamburmajor och gjorde sina första utlandskonserter i Tyskland 1957. Utlandsturneerna skulle från 1960-talet komma att bli många, bland annat till England, Skottland, Holland, Frankrike och Österrike, samt i USA i samband med 350-årsjubileet för svensk-kolonin New Sweden. Vid två tillfällen har orkestern deltagit i världens främsta blåsmusik-tävling, World Music Contest (WMC) i Kerkrade i Holland och där vunnit flera guldmedaljer. I några år på 1960-talet framträdde man också i samband med IFK Malmös fotbollsmatcher på Malmö IP. 

På 1970-talet blev orkestern känd under sitt nuvarande namn, bland annat i SVT Malmös TV–program Lördagsträffen och Tonträffen med Lasse Holmqvist som programledare. Under 1990–2000–talen har man bland annat givit konserter i Malmö konserthus med kända artister som Janne Schaffer och Björn J:son Lindh, Kalle Moraeus och Bengan Janson, Triple & Touch och Sanna Nielsen. Man har genom åren även gästats av framstående internationella brassbands–dirigenter som Denis Wright, Eric Ball, Bram Gay och Geoffrey Brand. Orkestern har också gjort skivinspelningar. Huvuddirigent sedan 1996 är Andreas Wetterlund, även verksam vid Malmö Symfoniorkester.

Medlemmar i brassbandet framträder också i mindre ensembler, såsom Limhamns mässingssextett.

Externa länkar
http://www.limhamnsbrassband.se

Svenska blåsorkestrar
Svenska musikkårer
Musikgrupper från Malmö
Mexikos flotta

Mexikos flotta ( eller SEMAR) är det marina vapenslaget i Mexiko som ansvarar för mexikanska militärens marina operationer. Dess uttalade mål är "att använda federationens marina stridskrafter för det yttre försvaret och hjälpa till med den interna ordningen". Flottan består av cirka 56 000 män och kvinnor samt reserver, över 189 fartyg och cirka 130 flygplan. Flottan försöker att upprätthålla ett konstant moderniseringsprogram för att uppgradera sin insatsförmåga.

Med tanke på Mexikos stora vattenområde ( km²) och utbredda kustlinje ( km) är flottans uppgifter av stor betydelse. Kanske dess viktigase pågående uppdrag är kriget mot droger och skyddandet av Pemexs oljekällor i Campeche i Mexikanska golfen. En annan viktig uppgift för den mexikanska flottan är hjälpinsatser vid orkankatastrofer och andra naturkatastrofer.

Referenser

Externa länkar

Mexikos militär
Örlogsflottor
Greklands flotta

Greklands flotta (, Polemikó Naftikó, förkortat ΠΝ) är det marina vapenslaget i Grekland. Den moderna grekiska flottan har sina rötter i Egeiska öarnas olika sjöstridskrafter som stred i grekiska frihetskriget. Under monarkin (1833-1924 och 1936-1973) var den känt som Kungliga flottan (Βασιλικόν Ναυτικόν, Vasilikón Naftikón, förkortat ΒΝ).

Grekiska flottans motto är "Μέγα το της Θαλάσσης Κράτος" från Thukydides beaktande av Perikles oration vid tröskeln till det peloponnesiska kriget. Detta har fritt översatts till "Stort är det land som styr över havet". Grekiska flottans emblem består av ett ankare framför en korsad kristet kors och treudd, där korset symboliserar grekisk ortodoxi och treudden symboliserar Poseidon, havsguden i grekisk mytologi. Perikles ord är skrivet över toppen av emblemet.

Se även 
Lista över aktiva fartyg i grekiska flottan

Referenser

Externa länkar 

Greklands militär
Örlogsflottor
Rotvinkel

Rotvinkel är en trädrot, i huvudsak av gran, som används för att hålla upp bland annat takstolar men även hyllor av olika slag. Det sega virket i roten gör konstruktionen tålig och den vinklade formen gör bearbetningen enkel.

Referenser

Träbearbetning
Thanduyise Khuboni

Thanduyise Khuboni, född 22 maj 1986 i Durban, är en sydafrikansk fotbollsspelare som spelar i Mpumalanga Black Aces och Sydafrikas landslag.

Källor

Thanduyise Khuboni på transfermarkt.co.uk

Män
Födda 1986
Levande personer
Sydafrikanska fotbollsspelare
Spelare i VM i fotboll 2010
Personer från Durban
Annobón

Annobón (ibland stavat Annabon eller Anabon, även Pagalu eller Pigalu), är en 17 km² stor ö i Guineabukten, tillhörig Ekvatorialguinea som en av dess provinser.

Annobón är en skogklädd vulkanö uppfylld av basalt- och trakytklippor. Den påträffades av portugiserna på nyårsdagen 1471, varför den fick namnet Anno bom, portugisiska för "Gott år". 1778 övergick den till Spanien, och sedan Spanska Guinea 1968 blev självständigt är den en del av Ekvatorialguinea.

Djurliv 
Fåglarna annobónglasögonfågel och annobónparadismonark är endemiska för ön.

Källor

Externa länkar 

Ekvatorialguineas öar
Ekvatorialguineas provinser
Rödnosad mus

Rödnosad mus (Wiedomys pyrrhorhinos) är en art i familjen hamsterartade gnagare (Cricetidae) som förekommer i Brasilien.

Beskrivning 

Individerna når en kroppslängd mellan 10 och 13 cm samt en svanslängd mellan 16 och 21 cm. Pälsen på ryggen är gråbrun och buken är vitaktig. Nosen, öronen, ringarnas kring ögonen samt extremiteternas utsida är rödaktig.

Arten lever i östra Brasilien i ett utbredningsområde som sträcker sig från Ceará till Rio Grande do Sul. Habitatet utgörs av buskmarker som Caatinga. Djuret klättrar livlig i träd och buskar. Rödnosad mus upprättar sin bo i fågelbon som lämnads av sina första ägare. Ibland bygger den egna bon av löv. Troligen lever individerna i grupper, i en bo hittades flera vuxna djur och 13 ungar.

Rödnosade möss fortplantar sig vanligen mellan augusti och oktober. Per kull föds en till sex ungar. Födan utgörs av frön och insekter.

Den rödnosade musen listas i ett eget släkte. Arten är inte sällsynt och listas av IUCN som livskraftig (LC).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999, 

Hamsterartade gnagare
Däggdjur i neotropiska regionen
Vladimir Vermezović

Vladimir Vermezović, född 30 juni 1963 i Belgrad, Jugoslavien (nuvarande Serbien), är en serbisk fotbollstränare och före detta spelare.

Spelarkarriär
Vermezović började sin karriär i Partizan Belgrad innan han flyttade till Spanien för spel i Sporting de Gijón och Salamanca. Han spelade även i grekiska Panionios innan han avslutade karriären i tyska Hannover 96.

Managerkarriär
2000 blev Vermezović assisterande tränare i Partizan Belgrad för att mellan 2004 och 2005 vara huvudansvarig. Efter en kort period i slovakiska klubben Spartak Trnava så blev Vermezović manager i Kaizer Chiefs i Sydafrika.

Externa länkar
 
 Vladimir Vermezović på transfermarkt.co.uk

Födda 1963
Jugoslaviska fotbollsspelare
Serbiska fotbollsspelare
Serbiska fotbollstränare
Spelare i FK Partizan Belgrad
Spelare i Sporting de Gijón
Spelare i UD Salamanca
Spelare i Panionios FC
Fotbollsspelare i Hannover 96
Tränare i FK Partizan Belgrad
Tränare i Kaizer Chiefs FC
Män
Levande personer
Idrottare från Belgrad
M/S Sigrid

M/S Sigrid är ett transportfartyg för kärnavfall. Fartyget beställdes av SKB för att ersätta M/S Sigyn. M/S Sigrid är byggt av Nederländska Damen Shipyard Group vid företagets varv i Galați i Rumänien. Fartyget levererades till SKB hösten 2013.

M/S Sigrid gick på grund, med lots ombord, på väg in till Barsebäck hamn den 8 april 2016. Bogserbåt hjälpte henne loss.

M/S Sigrid är något större än sin föregångare, M/S Sigyn, och kan därmed lasta 12 bränsle-/avfallsbehållare mot tidigare 10.

Referenser 

Specialfartyg
Kärnkraft i Sverige
Fartyg byggda i Rumänien
Bud, Norge

Bud är en tätort och ett fiskeläge i Hustadvika kommun i Møre og Romsdal fylke i västra Norge. 

Orten tillhörde tidigare dåvarande Fræna kommun.

Referenser

Tätorter i Norge
Orter i Møre og Romsdal fylke
Hustadvika kommun