kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anders Hultgård

Anders Hultgård, född 23 december 1936 i Stettin i Tyskland (nu Szczecin i Polen), är en svensk religionshistoriker och professor. Han är son till kyrkoherden i Norrköping Nils Hultgård och hans fru Britta f. Paulsson. Anders Hultgård är sedan 1965 gift med Ulla-Maj Hultgård f. Alm som är botanist, och de har tillsammans fem barn.

Karriär 
Anders Hultgård tog studentexamen i Norrköping 1955, blev filosofie magister i tyska, franska och grekiska 1962, teologie kandidat 1965, teologie doktor 1971 på en avhandling om messianska föreställningar i den tidiga judendomen. Utnämnd till docent i religionshistoria 1973, allt vid Uppsala universitet. Han prästvigdes 1973. 

Åren 1970 och 1980 tjänstgjorde han som direktor för Svenska Teologiska Institutet i Jerusalem. Han var professor i nordisk mytologi och religionsvetenskap vid Bergens universitet, Norge 1985–90. Anders Hultgård har varit gästprofessor och föreläst vid flera olika universitet, bland annat University of California, Santa Barbara våren 1990 och London School of Oriental and African studies år 1995. Han blev professor i religionshistoria med inriktning mot indoeuropeiska religioner vid Uppsala universitet 1995 och emeritus 2001. Våren 2000 var han gästprofessor vid Marc Bloch universitetet i Strasbourg. I flera omgångar mellan 1995 och 2001 föreläste han vid École Pratique des Hautes Études. 2007/2008 var Anders Hultgård inbjuden forskare vid Collegium for Advanced Study i Oslo. Hösten 2010 var han gästforskare vid Swedish Collegium for Advanced Study (SCAS).

Han är ledamot Kungl. Humanistiska Vetenskaps-Samfundet i Uppsala sedan 1997 och av Kungl. Gustaf Adolfs Akademien sedan 2001 och av Nathan Söderblom-Sällskapet sedan 1972. Han är också utländsk korresponderande ledamot (correspondant étranger) i Académie des Inscriptions et Belles-Lettres, i Paris sedan 2004.

År 2021 blev Anders Hultgård jubeldoktor vid Uppsala universitet.

Forskning 
Han har publicerat flera böcker och ett stort antal artiklar och år 2017 kom han ut med boken ”Midgård brinner. Ragnarök i religionshistorisk belysning” (465 sidor) som jämför fornskandinavisk och iransk religion.

Sin forskning har han ägnat åt Europas förkristna religioner, särskilt den fornskandinaviska, och åt Irans gamla religion zoroastrismen. Tidig judendom, hellenistiska religioner och gammal armenisk kultur är andra av hans forskningsområden.

Referenser

Externa länkar 
Lista över publikationer i DIVA

Svenska professorer i religionshistoria
Svenska iranister
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Födda 1936
Levande personer
Män
BattleLore (brädspel)

BattleLore är ett amerikanskt brädspel för två, designat av Richard Borg och publicerat av Days of Wonder. Spelet baseras på samma regelmekanik som i Battle Cry, Memoir '44 och Commands & Colors: Ancients, men med ett fantasy-tema. Det förhandsvisades vid den tyska spelmässan Spiel 2006 i Essen, Tyskland, och släpptes till handeln 30 november 2006.

Varje spelomgång i BattleLore är fördefinierad hur spelplanen och arméerna ska sättas upp. I och med utbyggnaden Call to Arms har spelarna större kontroll på uppsättningen inför varje scenario. Den officiella webbplatsen för spelet tillhandahåller en tjänst för att bygga egna scenarion.

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Days of Wonder

Brädspel
Jasmine Henriksson

Anna Kristina Jasmine Jennifer Tveit fd Henriksson, född 17 juni 1988, är en svensk  före detta diskuskastare. Hon tävlade för Eslövs AI, men bedrev sin träning i Helsingborg och Malmö.

Under sin karriär tog Jasmine ett stort antal ungdoms- och junior-SM-medaljer i olika åldersklasser och även i olika grenar. Hon har även representerat Sverige i Ungdomsfinnkampen, Nordiska Mästerskapen för ungdomar, och varit med i landslaget i juniorsammanhang.

Jasmine togs ut till junior-EM i Hengelo, Nederländerna, 2007 efter att ha kastat över kvalgränsen med ett nytt personligt rekord på 47,13 meter. Hon hamnade där på 21:a plats på 42,70.

Personliga rekord 
Utomhus 
Diskus – 48,09 (Helsingborg 15 juli 2008)
Spjut – 43,48 (Helsingborg 21 augusti 2005)

Referenser

Fotnoter 

Svenska diskuskastare
Kvinnor
Födda 1988
Levande personer
Mandrake (musikalbum)

Mandrake, utgivet 2001, är det femte albumet av Edguy. Den utforskar många typer av power metal.

Låtlista 
Samtliga låtar skrivna av Tobias Sammet, om annat inte anges.

 "Tears of a Mandrake" - 7:12
 "Golden Dawn" (Jens Ludwig/Tobias Sammet) - 6:07
 "Jerusalem" (Jens Ludwig/Tobias Sammet) - 5:27
 "All the Clowns" - 4:48
 "Nailed to the Wheel" (Jens Ludwig/Tobias Sammet) - 5:40
 "The Pharaoh" - 10:37
 "Wash Away the Poison" - 4:40
 "Fallen Angels" - 5:13
 "Painting on the Wall" - 4:36
 "Save Us Now" - 4:34
 "The Devil and The Savant" (special edition)
 "Wings of a Dream" (2001 remastered version)

Musikalbum 2001
Album av Edguy
Irving Saladino

Irving Saladino, född 23 januari 1983, Colón, Panama är en panamansk längdhoppare.

Saladino slog igenom på allvar 2006 när han blev tvåa i världsmästerskapen inomhus i Moskva med 8,29 m bara en cm bakom segraren.
I maj samma år satte han ett nytt sydamerikanskt rekord med 8,56 m i Rio de Janeiro. Han dominerade resten av säsongen med att bland annat vinna fem av sex Golden League-tävlingar. Inomhus 2007 hoppade han längst i världen med 8,31 vid tävlingar i Birmingham. Han fortsatte obesegrad genom säsongen med att även vinna VM i Osaka med nytt personligt rekord 8,57.

I februari 2008 hoppade han ett nytt personligt rekord inomhus med 8,42 m. En tid senare skadade han sig och kunde inte delta i Inomhus-VM i Valencia. Utomhussäsongen öppnade han med 8,39 m i Brasilien. En vecka senare slog Saladino till med 8,73 m vid tävlingar i Hengelo, vilket är bästa resultatet sedan 1994 och det sjunde bästa genom tiderna.

Saladino vann guldet i Peking-OS 2008.

Personbästa 
 Utomhus: 8,73 m (2008)
 Inomhus: 8,42 m (2008)

Födda 1983
Panamanska längdhoppare
Världsmästare i längdhopp
Panamanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Panama
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Panama
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Panama
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Män
Levande personer
Personer från Colón
Västerås Science Park

Västerås Science Park är en mötesplats för företagande, innovation, forskning och tillväxt. De vänder sig till entreprenörer och företag i Västmanland, med verktyg och erbjudanden som kan skapa tillväxt.

Referenser

https://www.vasterassciencepark.se/

Sveriges näringsliv
Forskning
Företag
Svenska entreprenörer
Västmanland
Jens-Peter Bonde

Jens-Peter Bonde, född 27 mars 1948 i Aabenraa, död 4 april 2021 på Arresødal i Halsnæs, var en dansk journalist, författare och EU-parlamentariker för Junibevægelsen mod Union.

Biografi 
Bonde studerade från 1966 statskunskap på Aarhus universitet. Han var samma år radikal folketingskandidat i Århus och förbundsordförande för Radikal Ungdom 1971–1972.

Han var 1972–1992 medlem av Folkebevægelsen mod EF. Bonde var även medlem av Danmarks kommunistiske parti 1975–1992 och satt en kort period med i detta partis centralkommitté.

Bonde var redaktör för EG-motståndarnas tidskrift NOTAT under 1970-talet och var 1974 medgrundare av tidningen Det ny Notat. 

Vid det första direktvalet till EU-parlamentet 1979 valdes Bonde in för Folkebevægelsen mod EF och blev sedan omvald varje gång fram till pensionen 2008. Från 1992 representerade han Junibevægelsen mod Union.

Bonde var gruppledare för Självständighet/Demokrati och var dessförinnan (1999–2004) ordförande för gruppen Demokratiernas och mångfaldens Europa. 

I november 2005 tog Bonde initiativ till bildandet av att nytt parti på EU-nivå – EUDemokraterna.

Bonde gav ut många debattskrifter – särskilt om EU.

Bibliografi
1989 – Tænk lidt længere : udfordringen fra EF's indre marked  
1991 – Folkestyret og unionsplanerne 
1992 – Europeiska unionen : fakta och analyser : en introduktion 
1992 – EF's union : den ny Unionstraktat og folkeafstemningen 
1993 – Unionen efter Maastricht & Edinburgh 
1994 – Udkast til ny Unions-grundlov 
1995 – EU hvorhen? : union eller forbundsstat? 
1995 – Sådan lovgiver EU 
1997 – Grundloven og EU? 
1998 – Ja eller nej til Amsterdam-traktaten 
1999 – Et rigtigt parlament? : genvej eller blindvej til demokrati 
1999 – Et minuts taletid : fortaellinger fra arbejdet i EU-Parlamentet 
1999 – Europa à la carte 
2000 – Hvis demokratiet skal begraenses : før afstemningen

Källor

Externa länkar 
Jens-Peter Bonde
Jens-Peter Bondes engelskspråkiga hemsida
 

Danska författare under 1900-talet
Danskspråkiga författare
Ledamöter av Europaparlamentet från Danmark
Ledamöter av Europaparlamentet 1979–1984
Ledamöter av Europaparlamentet 1984–1989
Ledamöter av Europaparlamentet 1989–1994
Ledamöter av Europaparlamentet 1994–1999
Ledamöter av Europaparlamentet 1999–2004
Danska journalister under 2000-talet
Personer från Region Syddanmark
Födda 1948
Avlidna 2021
Män
The Connells

The Connells är ett amerikanskt rockband från Raleigh, North Carolina. Bandet bildades 1984 av bröderna Mike och David Connell, tillsammans med Doug MacMillan och John Schultz. De var influrerade av band som The Smiths, The Byrds, The Beatles och R.E.M.. 

The Connells är mest kända i USA med hits som "Slackjawed", "Stone Cold Yesterday" och "Get a Gun", men gjorde 1993 även succé i Europa med hiten "'74–'75" från albumet Ring, som slog sig in på top 20-listor över hela kontinenten. Detta ledde till att bandet turnerade i Europa.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
Michael "Mike" Connell – gitarr, sång (1984– ) 
David Connell – basgitarr (1984– )
Doug MacMillan – gitarr, sång (1984– )
Steve Potak – keyboard (1991– )
Mike Ayers – gitarr (2001– ) 
Rob Ladd – trummor (2012– )
                
Tidigare medlemmar
John Schultz – trummor (1984–1985)
George Huntley – gitarr, sång, keyboard (1985–2001, 2014)
Peele Wimberley – trummor (1985–1998) 
Steve Ritter – trummor (1998–2012)
Chris Stevenson – trummor (2012)
Joel Rhodes – trumpet, flygelhorn (2010–2017)

Diskografi 
Studioalbum

1998 - Still Life

EP
 
 

Singlar 
1988 – "Over There" / "I Suppose"

1994 – "New Boy"
1994 – "'74–'75"

1996 – "Maybe"
1996 – "Soul Reactor"

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Connells, The
Musikgrupper bildade 1984
Viva Zapata!

Viva Zapata! är en amerikansk dramafilm från 1952 i regi av Elia Kazan och manus av John Steinbeck. Filmen handlar om den mexikanske bondeupprorsledaren Emiliano Zapata, spelad av Marlon Brando. Övriga roller spelas av bland andra Jean Peters och Anthony Quinn. Filmen hade svensk premiär den 20 oktober 1952, efter censurklipp på 2 minuter.

Medverkande (urval)

Om filmen 
Anthony Quinn, som spelade Zapatas bror, vann en Oscar för bästa manliga biroll. Filmen nominerades dessutom till bästa manliga huvudroll (Brando), bästa manus (Steinbeck), bästa musik och bästa art direction/set direction, svartvit.

Externa länkar
 

Amerikanska historiefilmer
Filmer 1952
Filmer i regi av Elia Kazan
Engelskspråkiga filmer
Spanskspråkiga filmer
Karibisk revhaj

Karibisk revhaj (Carcharhinus perezii) är en hajart som först beskrevs av Felipe Poey 1876. Den ingår i släktet Carcharhinus, och familjen revhajar. IUCN kategoriserar arten globalt som nära hotad. Inga underarter finns listade. Den lever i tropiska vatten i Nord-, Syd- och Centralamerika och är som vanligast i Karibien. Den kan bli upp till 3 meter lång.

Källor

Externa länkar 

Information på Marinebio.org

Revhajar
Carcharhinus
Salomo och drottningen av Saba

Kung Salomo och drottningen av Saba är en amerikansk film från 1959 i regi av King Vidor.

Om filmen 
Det var regissören King Vidors sista film. Under filminspelningen i Madrid, dog Tyrone Power, filmens ursprungliga huvudrollsinnehavare av en hjärtattack. Han ersattes av Yul Brynner.

Rollista (i urval) 
Yul Brynner - Salomo 
Gina Lollobrigida - drottningen av Saba
George Sanders - Adonijah
Marisa Pavan - Abishag
David Farrar - Farao
John Crawford - Joab 
Finlay Currie - kung David
Harry Andrews - Baltor

Externa länkar

Filmer 1959
Amerikanska dramafilmer
900-talet f.Kr. på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av King Vidor
Kulturella återgivningar av Salomo
Kulturella återgivningar av kung David
Lista över justitieråd

Lista över justitieråd finns för olika länder:

 Lista över ledamöter av Högsta domstolen (Sverige)
 Lista över ledamöter av Högsta förvaltningsdomstolen (Sverige)
Spartan Arrow

Simmonds Spartan Arrow är ett engelskt privatflygplan.   

Flygplanet var en tvåsitsig dubbeldäckare och var en efterföljare till Simmonds Aircraft stora framgång med flygplanet Simmonds Spartan. Flygplanskroppen tillverkades av en träkonstruktion med spryglar och träfanér. Vingar och roderytor var klädda med duk. Prototypen (G-AAWY) flög första gången i maj 1930 med en Cirrus Hermes II motor, den andra prototypen (G-AAWY) användes av Cirrus Aero Engines som provbänk för flygmotorer. Ett flygplan (G-ABST) användes för utvärdera den nya luftkylda motorn Napier.  

När serietillverkningen kom igång valdes de Havilland Gipsy II som standardmotor. Efter att 13 serieflygplan och två prototyper tillverkads lades tillverkningen av modellen ner 1933.

På en av prototypmodellerna ersatte man hjullandstället mot flottörer, efter testflygningar och utvärdering återställdes flygplanet med hjul.

De två prototyperna tillverkades i Southampton medan serietillverkningen kom igång först efter att Simmonds Aircraft flyttat till Isle of Wight.

Till Sverige importerades en begagnad Spartan Arrow som infördes i det svenska luftfartygsregistret 12 april 1937. Flygplanet skrotades och avfördes från luftfartygsregistret 15 februari 1961.

I England finns ett luftvärdigt flygplan kvar (G-ABWP). 

Privatflygplan
Arrow
Nils Regner

Nils Ivan Regner, född den 23 april 1902 i Karlstad, död 6 januari 1978 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk justitieråd. Han var far till juristerna Hans och Göran Regner.

Nils Regner var son till landskamreraren Ivan Frithiof Regner. Han avlade studentexamen i Kristianstad 1921 och blev 1926 juris kandidat vid Uppsala universitet. Efter sedvanlig tingstjänstgöring gick han i tjänst hos Skånska hovrätten, där han fick sitt första fiskalsförordnande 1929, blev adjungerad ledamot 1933 och var assessor 1935–1939. Åren 1940–1948 var han hovrättsråd i Göta hovrätt. Från 1934 kom Regners verksamhet att huvudsakligen förläggas till Justitiedepartementet, där han biträdde med skilda lagstiftningsuppdrag, bland annat rörande verkställighet av bötesstraff, och där han under tiden 1941–1946 som utredningsman handhade det omfattande förarbetet till en länge planerad revision av strafflagen för krigsmakten. Det av honom 1946 avgivna betänkandet i frågan låg till grund för den till 1948 års riksdag avlåtna propositionen i ämnet. Regner var 1943–1944 byråchef för lagärenden i Justitiedepartementet. Efter att 1944–1946 ha fungerat som militieombudsmannens ställföreträdare var Regner 1946–1948 militieombudsman. Från 1948 var han justitieråd. Han var ordförande i Ungdomsfängelsenämnden 1943–1946.

Regner var utgivare av Nytt juridiskt arkiv 1955–1977 och av bibliografier. Hans översikter av Svensk juridisk litteratur och Rättspraxis i litteraturen har fortsatts av andra men bär fortfarande även hans namn.

Utmärkelser 

   Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 6 juni 1956.

Källor

Externa länkar 
 

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Sveriges militieombudsmän
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Jurister från Karlstad
Födda 1902
Avlidna 1978
Män
Suggmage

Suggmage, från tyskans (Pfälzer) Saumagen, traditionell maträtt från Pfalz-regionen i Tyskland, där den utgör typisk husmanskost. Maträtten har fått sitt namn av att dess ingredienser vid tillagning fylls i en (väl rengjord) magsäck från gris (inte nödvändigtvis en sugga). Ingredienserna, alla finhackade och blandade före fyllning, är framför allt magert fläskkött, fett fläsk, potatis och olika kryddor. Ibland förekommer också ägg och morötter. Antalet exakta recept, särskilt avseende kryddning och tillbehör, anses vara lika stort som antalet husmödrar i Pfalz.

Efter fyllning och tillslutning tillagas suggmagen i hett (dock ej kokande) vatten. Därefter skivas suggmagen i grova skivor, och steks vanligen före servering. Själva magen (som utgör skivornas kant) äts oftast inte. Stekt suggmage smakar ungefär som den svenska maträtten pytt i panna.

Traditionen att utnyttja ett slaktdjurs magsäck för tillagning av mat förekommer också på andra håll, exempelvis i den skotska maträtten Haggis, där (till skillnad mot suggmage) även inälvor utnyttjas som ingredienser.

Den tidigare tyske förbundskanslern Helmut Kohl, bördig från förbundslandet Rheinland-Pfalz, blev känd som en stor älskare av suggmage.

Se även 
 Husmanskost

Externa länkar 
 Tyska Suggmageorden

Tyska maträtter
De tio budorden (film, 1956)

De tio budorden () är en amerikansk biblisk episk film i färg från 1956 i regi av Cecil B. DeMille. Detta var hans första film i vidfilmsformat och hans sista film. Filmen är en nyinspelning av DeMilles tidigare stumfilm med samma namn från 1923. I denna nya version lät ljudfilmen DeMille fokusera på dialog och drama. Den hade biopremiär i USA den 5 oktober 1956 och svensk premiär den 26 november 1960.

Handling 
Filmen handlar om Moses och uttåget ur Egypten.

Medverkande (urval) 

 Charlton Heston – Moses
 Yul Brynner – Ramses II
 Anne Baxter – Nefretiri
 Edward G. Robinson – Dathan
 Yvonne De Carlo – Sippora
 Debra Paget – Lilia
 John Derek – Josua
 Sir Cedric Hardwicke – Sethi
 Nina Foch – Bithiah
 Martha Scott – Yoshebel
 Judith Anderson – Memnet
 Vincent Price – Baka
 John Carradine – Aron
 Olive Deering – Mirjam
 Babette Bain – Lilla Mirjam
 Douglass Dumbrille – Jannes
 Frank de Kova – Abiram
 Henry Wilcoxon – Pentaur
 Eduard Franz – Jetro
 Donald Curtis – Mered
 Lawrence Dobkin – Hur Ben Caleb
 H. B. Warner – Amminadab
 Julia Faye – Elisheba
 Lisa Mitchell – Jetros dotter (Lulua)
 Noelle Williams – Jetros dotter
 Joanna Merlin – Jetros dotter
 Pat Richard – Jetros dotter
 Joyce Vanderveen – Jetros dotter
 Diane Hall – Jetros dotter
 Abbas El Boughdadly – Rameses körsven
 Mimi Gibson – Liten flicka
 Fraser Heston – Moses som bebis
 John Miljan – Den blinde
 Francis J. McDonald – Simon
 Ian Keith – Ramses I
 Paul De Rolf – Eleazar
 Woodrow Strode – Kungen av Etiopien
 Tommy Duran – Gershom
 Eugene Mazzola – Rameses son
 Ramsay Hill – Korah
 Joan Woodbury – Korahs fru
 Esther Brown – Prinsessan Tharbis

Referenser

Noter

Vidare läsning

Se även

Prinsen av Egypten
Exodus: Gods and Kings

Externa länkar 
 
 
 
 
 
 
 Production design drawings for THE TEN COMMANDMENTS, Margaret Herrick Library, Academy of Motion Picture Arts and Sciences
 Costume design drawings for THE TEN COMMANDMENTS, Margaret Herrick Library, Academy of Motion Picture Arts and Sciences

Filmer 1956
Filmer baserade på Bibeln
Amerikanska dramafilmer
Filmer i regi av Cecil B. DeMille
Engelskspråkiga filmer
Forntidens Egypten på film
Amerikanska episka filmer
1200-talet f.Kr. på film
Filmer bevarade i National Film Registry
Slaveri på film
Kulturella återgivningar av Mose
Filmer från Paramount Pictures
Gert Rantzau

Gert Rantzau (född 1558, död 28 januari 1627) var son till Heinrich Rantzau. Gert Rantzau utmärkte sig under Kalmarkriget (1611-1613). Efter det danska nederlaget mot den katolska kejsaren vid Lutter am Barenberge (1626) fick han befälet över den danska armén. Han dog året därpå innan trettioåriga kriget kom till Schlewig-Holstein.

Danska militärer under 1600-talet
Födda 1558
Avlidna 1627
Män
Mynning

Mynning kan avse:

 Flodmynning – nedersta delen av en flod, där floden rinner ut i ett större vatten, såsom ett hav
 Mynning (eldvapen) – en öppning som avslutar eldröret på ett eldvapen
Bröderna Karamazov (film, 1958)

Bröderna Karamazov (originaltitel: The Brothers Karamazov) är en amerikansk dramafilm från 1958 i regi av Richard Brooks. Filmen bygger på Fjodor Dostojevskijs berömda roman från 1880 med samma titel.

Medverkande i urval 
 Yul Brynner - Dmitri Karamazov 
 Maria Schell - Grushenka
 Claire Bloom - Katya
 Lee J. Cobb - Fader Karamazov
 Albert Salmi - Smerdjakov
 William Shatner - Alexi Karamazov 
 Richard Basehart - Ivan Karamazov

Externa länkar 

Filmer 1958
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på romaner
Fjodor Dostojevskij-filmatiseringar
Filmer i regi av Richard Brooks
Engelskspråkiga filmer
Pillau

Pillau kan syfta på:
 Pillau – det tyska namnet på en stad i Kaliningrad oblast i Ryssland, se  Baltijsk
 Pillau-klass – en klass av tyska lätta kryssare från första världskriget

Se även
Peilau
Megatron

Megatron är en robot i berättelserna om Transformers. Han är seriens skurk och ledare för Bedragarna. I den engelska versionen görs hans röst av  Frank Welker och i en av de svenska versionerna av Johan Wahlström. I filmen från 2007 är det dock Hugo Weaving som gör rösten.

I The Transformers: The Movie så dödar han och Optimus Prime varandra. Megatron blir sedan återupplivad av robot planeten Unicron, han får då namnet Galvatron 
 

Fiktiva robotar
Transformers
Fiktiva massmördare
Seriefigurer introducerade 1984
Spartan Clipper

Simmonds Spartan Clipper var ett engelskt privatflygplan.   

Flygplanet var ett tvåsitsig monoplan med fast landställ. Det konstruerades av H.E. Broadsmith och tillverkades endast i ett exemplar (G-ACEG).

Flygplanet var försett med ett fast hjullandställ med ett sporrhjul under fenan. Vid konstruktionen använde man sig av vingutformningen från Monospar ST-4 som anpassades till en nykonstruerad flygplanskropp. Flygplanet utrustades först med en 75 hk Pobjoy R motor, och flygtesterna inleddes 14 december 1932. Efter proven visade det sig att landstället behövde en modifikation, samtidigt passade man på att ändra fönsterarrangemanget för att ge piloten bättre sikt. Flygplanet fick sitt lyftvärdighetsbevis 29 juni 1933. Samma år deltog det i flygtävlingen King's Cup Race. Under 1938 bytte man ut motorn mot en 90 Hk Pobjoy Niagara III. Flygplanet totalförstördes 4 maj 1942 när Cowes på Isle of Wight utsattes för ett tyskt luftangrepp under andra världskriget.

Privatflygplan
Clipper
Arméns civila och ecklesiastika tjänstemän 1837



Källor
Kungl. Brev 17/3 1837 (SFS 1837: 12).

Se även
Civilmilitär

Militära grader i Sverige
Carlos Carmona

Carlos Carmona, född den 21 februari 1987 i Coquimbo, är en chilensk professionell fotbollsspelare som spelar i den chilenska ligan Primera División för det kända laget Club Social y Deportivo Colo Colo

Karriär

Klubbkarriär 
2008 anställdes Carmona av O'Higgins efter en tid i Coquimbo Unido. Senare samma år rapporterades det att Carmona hade kontrakterats av Reggina.

Landslagskarriär 
Efter tiden i Coquimbo Unido togs Carmona ut till Chiles U20-trupp (som senare skulle ställa upp i U20 VM).

Carmona har i dag avslutat sin U20-karriär och spelar numera i Chiles seniortrupp.

Externa länkar 

Chilenska fotbollsspelare
Chilenska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Coquimbo Unido
Spelare i Club Deportivo O'Higgins
Spelare i Reggina Calcio
Spelare i Atalanta BC
Spelare i Atlanta United FC
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i Copa América 2011
Spelare i VM i fotboll 2014
Födda 1987
Levande personer
Män
Civilmilitär personal 1885

Den civilmilitära personalens tjänsteställning, med tjänstegrad, i den svenska armén och flottan 1885.

Källor
Tjenstgörings-Reglemente för Armén, Stockholm 1885.

Se även
Civilmilitär
Tjänstegrad

Militära grader i Sverige
1885 i Sverige