kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stapleton, Selby

Stapleton är en by och en civil parish i Storbritannien. Den ligger i Selby i grevskapet North Yorkshire och riksdelen England, i den centrala delen av landet,  km norr om huvudstaden London. Orten har 59 invånare (2001).

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C.

Källor 

Civil parishes i North Yorkshire
Orter i North Yorkshire
Castéras

Castéras är en kommun i departementet Ariège i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Le Fossat som ligger i arrondissementet Pamiers. År  hade Castéras  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Castéras

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Ariège

Källor 

Kommuner i Ariège
Castex, Ariège

Castex är en kommun i departementet Ariège i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Le Mas-d'Azil som ligger i arrondissementet Pamiers. År  hade Castex  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Castex

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Ariège

Källor 

Kommuner i Ariège
Castillon-en-Couserans

Castillon-en-Couserans är en kommun i departementet Ariège i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Castillon-en-Couserans som ligger i arrondissementet Saint-Girons. År  hade Castillon-en-Couserans  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Castillon-en-Couserans

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Ariège

Källor 

Kommuner i Ariège
Sydkivi

Sydkivi (Apteryx australis) eller ibland tokoeka är en fågel i familjen kivier. Fågeln är olikt andra fåglar inte helt färdigutvecklad före fem års ålder . Detta är den enda av kiviarterna som är aktiv både dag- och nattetid.

Utseende och läten 
Sydkivin är en medelstor (40 cm) och liksom sina släktingar flygoförmögen fågel utan synliga vingar. Fjäderdräkten är streckad längsgående med rödbrunt och varierar från mörkt gråbrun i Fiordland, rödbrun i Haast och mörkbrun på Stewart Island
40 cm. Näbben är lång och elfenbensfärgad. Lätet som hörs nattetid, framför allt första två mörka timmarna, är en gäll och klar, stigande och sedan dalande vissling hos hanen och hos honan ett mörkare, hest skri.

Utbredning och systematik 
Sydkivi delas in i två distinkta underarter som båda finns i Nya Zeeland:
 Apteryx australis australis – förekommer på sydvästra Sydön
 Apteryx australis lawryi – förekommer på Stewart Island

Status 
Populationen på Sydön minskar med 1–2 % per år till följd av predation av ungar, huvudsakligen från införda hermeliner, medan utvecklingen på Stewart Island är oklar. Internationella naturvårdsunionen IUCN bedömer arten som hotad och placerar den i kategorin sårbar. Världspopulationen uppskattas till knappt 20.000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Kivier
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Nya Zeeland
Flygoförmögna fåglar
Större fläckkivi

Större fläckkivi (Apteryx haastii) är en av fem arter kivier, den största i familjen.

Kännetecken 
Större fläckkivi är den största av alla kivier med en kroppslängd på 45 centimeter. Liksom alla kivier är den brunfärgad, långnäbbad och flygoförmögen med inga synliga vingar. Denna art är ljust gråbrun och vågrätt vitfläckig. Näbben är elfenbensvit.

Läten 
Fågeln hörs nattetid, framför allt de två första timmarna efter solnedgången. Hanen yttrar en högljudd, gäll vissling medan honans är mörkare, långsammare och fallande.

Utbredning och status 
Fågelns utbredningsområde är i skogar på Sydön (Nya Zeeland). Det finns tre eller fyra kvarlevande huvudpopulationer, alla på den nordvästra delen av Sydön. 2015 uppskattades artens sammantagna population bestå av 15 000 individer, vilket är en minskning från 1996 då den uppskattades till 22 000 fåglar. IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Det största hotet mot större fläckkivi är till Nya Zeeland introducerade predatorer som mårddjur, pungrävar, katter, hundar och grisar. Ägg och ungfåglar är särskilt utsatta, men också vuxna fåglar då de är flygoförmögna.

Ekologi 
Arten lever i bergsskogar från havsnivån till 1.600 meter över havet, men huvudsakligen mellan 700 och 1.300 meter. Den rör sig i flera olika typer av miljöer som gräsmarker med tuvgräs, bokskogar, Podocarpus-skogar, buskmarker och betesmarker. Den lever huvudsakligen av ryggradslösa djur men kan även inta fallfrukt och löv.

Häckning 
Större fläckkivi lägger ett enda ägg, vanligtvis i en jordhåla. Den ruvar sitt ägg mycket länge, 75-85 dagar. Ungen är fullt befjädrad när den kläcks och lämnar boet på egen hand först efer en vecka. Därefter stannar ungen med föräldrarna i mer än ett år. Kivin är långlevad, där fåglar försedda med en radiosändare har en medellivslängd på cirka 50 år.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Sir John Francis Julius von Haast (1824-1887), nyzeeländsk geolog och upptäcktsresande.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Kivier
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Nya Zeeland
Flygoförmögna fåglar
Caumont, Ariège

Caumont är en kommun i departementet Ariège i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Saint-Lizier som ligger i arrondissementet Saint-Girons. År  hade Caumont  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Caumont

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Ariège

Källor 

Kommuner i Ariège
Caussou

Caussou är en kommun i departementet Ariège i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Les Cabannes som ligger i arrondissementet Foix. År  hade Caussou  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Caussou

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Ariège

Källor 

Kommuner i Ariège
Dromaius minor

Dromaius minor (officiellt svenskt trivialnamn saknas) är en utdöd fågel i familjen kasuarer inom ordningen kasuarfåglar. Den förekom tidigare på King Island utanför södra Australien. Fågeln behandlas ofta som underart till emun (Dromaius novaehollandiae).

Noter

Externa länkar 

Flygoförmögna fåglar
Kasuarer
Caychax

Caychax är en kommun i departementet Ariège i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Les Cabannes som ligger i arrondissementet Foix. År  hade Caychax  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Caychax

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Ariège

Källor

Externa länkar

Kommuner i Ariège
Cazals-des-Baylès

Cazals-des-Baylès är en kommun i departementet Ariège i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Mirepoix som ligger i arrondissementet Pamiers. År  hade Cazals-des-Baylès  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cazals-des-Baylès

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Ariège

Källor 

Kommuner i Ariège
Indisk ormhalsfågel

Indisk ormhalsfågel (Anhinga melanogaster) är en fågel i familjen ormhalsfåglar inom ordningen sulfåglar.

Utseende 
Ormhalsfåglarna är skarvlika fåglar med mörk fjäderdräkt. De är fiskätare, har mycket lång hals och simmar ofta med bara halsen ovanför vattenytan. När de simmar på detta sätt kan de likna en orm vilket gett dem namnet ormhalsfåglar.

Indisk ormhalsfågel är en 85–97 cm lång fågel med en vingbredd på 114-128 cm. Den är mycket lik både afrikansk och australisk ormhalsfågel, och dessa tre har tidvis behandlats som en och samma art. Indisk ormhalsfågel har dock mindre skillnader mellan könen och skiljer sig utseendemässigt genom ett tydligt vitt streck runt ögat, ett smalare och längre ljust kindstreck och att den är fläckad i sotbrunt, rödbrunt och halmgult på huvud och nacke. Hanens strupe är vidare vitfläckat svart och halsen är mellanbrun med mörka fläckar, ej svart eller rostbrun. De ljusa strecken på ryggen är gråvita, ljusare än hos släktingarna.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Indien till Sydostasien, Malaysia och Filippinerna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Ormhalsfåglarnas släktskap 
Traditionellt placerades ormhalsfåglarna i ordningen pelikanfåglar men molekylära och morfologiska studier har visat att denna ordning är parafyletisk.. Förslagsvis har därför ormhalsfåglarna flyttats till den nya ordningen Suliformes tillsammans med sulor, skarvar och fregattfåglar.

Levnadssätt 
Ormhalsfåglarna saknar uropygialkörtel vilket är en oljeproducerande körtel, som exempelvis änder har, och vars olja används för att täta fjäderdräkten mot vatten. Detta gör att ormhalsfåglarnas fjäderdräkt drar åt sig vatten, vilket gör den tyngre i vatten och den kan därmed knappt flyta. Istället underlättar detta vid dyk efter fisk och ormhalsfågeln har en stor kapacitet att stanna länge under vatten.

Vid behov torkar ormhalsfågeln sina vingar genom att sittande sträcka ut vingarna en längre tid tills de är torra. Om vingarna fortfarande är våta kan den bara lyfta med stor ansträngning och den lyfter då genom att springa på vattenytan samtidigt som den flaxar kraftigt med vingarna. Ormhalsfåglarna jagar ofta i mindre grupper.

Status 
Indisk ormhalsfågel har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal till följd av miljöförstöring, utdikning, jakt och insamling av dess ägg och ungar. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som nära hotad. Världspopulationen uppskattas till 33.000 individer.

Bilder

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Ormhalsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Cazaux

Cazaux är en kommun i departementet Ariège i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Varilhes som ligger i arrondissementet Pamiers. År  hade Cazaux  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cazaux

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Ariège

Källor 

Kommuner i Ariège
Australisk ormhalsfågel

Australisk ormhalsfågel (Anhinga novaehollandiae) är en fågel i familjen ormhalsfåglar inom ordningen sulfåglar.

Kännetecken

Utseende 
Ormhalsfåglarna är skarvlika fåglar med mörk fjäderdräkt och bajonettliknande näbb. De är fiskätare, har mycket lång hals och näbb och simmar ofta med bara halsen ovanför vattenytan. När de simmar på detta sätt kan de likna en orm vilket gett dem namnet ormhalsfåglar.

Australisk ormhalsfågel är mycket lik nära släktingarna indisk och afrikansk ormhalsfågel och alla tre har tidigare behandlats som en och samma art. Australisk ormhalsfågel är dock mindre än de övriga och har kortast näbb men längst tars. Skillnaden mellan könen är också mycket större, där honan har vit buk. Vidare har den mycket bredare men kortare vitt streck i ansiktet och en distinkt ovalformad vit mustaschfläck. På hane i häckningsdräkt syns att den gula strupen är medelgul, ljusare än hos indiska ormhalsfågeln.

Läten 
Ormhalsfåglarna är relativt tystlåtna fåglar. Varningslätet är ett metalliskt klickande. Även ett mer klangfullt läte kan också höras.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Australien, på Små Sundaöarna, Moluckerna och Nya Guinea. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Anhinga novaehollandiae papua – Nya Guinea
 Anhinga novaehollandiae novaehollandiae – Australien

Ormhalsfåglarnas släktskap 
Traditionellt placerades ormhalsfåglarna i ordningen pelikanfåglar men molekylära och morfologiska studier har visat att denna ordning är parafyletisk.. Förslagsvis har därför ormhalsfåglarna flyttats till den nya ordningen Suliformes tillsammans med sulor, skarvar och fregattfåglar.

Levnadssätt 
Ormhalsfåglarna saknar uropygialkörtel vilket är en oljeproducerande körtel, som exempelvis änder har, och vars olja används för att täta fjäderdräkten mot vatten. Detta gör att ormhalsfåglarnas fjäderdräkt drar åt sig vatten, vilket gör den tyngre i vatten och den kan därmed knappt flyta. Istället underlättar detta vid dyk efter fisk och ormhalsfågeln har en stor kapacitet att stanna länge under vatten.

Vid behov torkar ormhalsfågeln sina vingar genom att sittande sträcka ut vingarna en längre tid tills de är torra. Om vingarna fortfarande är våta kan den bara lyfta med stor ansträngning och den lyfter då genom att springa på vattenytan samtidigt som den flaxar kraftigt med vingarna. Ormhalsfåglarna jagar ofta i mindre grupper.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Ormhalsfåglar
Fåglar i australiska regionen
Afrikansk ormhalsfågel

Afrikansk ormhalsfågel (Anhinga rufa) är en fågel i familjen ormhalsfåglar inom ordningen sulfåglar.

Utseende 
Ormhalsfåglarna är skarvlika fåglar med mörk fjäderdräkt. De är fiskätare, har mycket lång hals och simmar ofta med bara halsen ovanför vattenytan. När de simmar på detta sätt kan de likna en orm vilket gett dem namnet ormhalsfåglar.

Utbredning och systematik 
Afrikansk ormhalsfågel delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Anhinga rufa chantrei – förekommer i Iran och Irak i våtmarker i nedre delen av området kring floderna Tigris och Eufrat; tidigare även i Turkiet där den dog ut i början av 1960-talet
 Anhinga rufa rufa – förekommer i Afrika söder om Sahara 
 Anhinga rufa vulsini – förekommer på Madagaskar

Traditionellt placerades ormhalsfåglarna i ordningen pelikanfåglar men molekylära och morfologiska studier har visat att denna ordning är parafyletisk.. Förslagsvis har därför ormhalsfåglarna flyttats till den nya ordningen Suliformes tillsammans med sulor, skarvar och fregattfåglar.

Levnadssätt 
Ormhalsfåglarna saknar uropygialkörtel vilket är en oljeproducerande körtel, som exempelvis änder har, och vars olja används för att täta fjäderdräkten mot vatten. Detta gör att ormhalsfåglarnas fjäderdräkt drar åt sig vatten, vilket gör den tyngre i vatten och den kan därmed knappt flyta. Istället underlättar detta vid dyk efter fisk och ormhalsfågeln har en stor kapacitet att stanna länge under vatten.

Vid behov torkar ormhalsfågeln sina vingar genom att sittande sträcka ut vingarna en längre tid tills de är torra. Om vingarna fortfarande är våta kan den bara lyfta med stor ansträngning och den lyfter då genom att springa på vattenytan samtidigt som den flaxar kraftigt med vingarna. Ormhalsfåglarna jagar ofta i mindre grupper.

Afrikansk ormhalsfågel hittas i sjöar, dammar och långsamt rinnande floder, mer sällan i kustnära laguner och flodmynningar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Den är relativt fåtalig och världspopulationen uppskattas till endast mellan 25.500 och 127.000 individer.

Bilder

Referenser

Externa länkar 

Ormhalsfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Cazavet

Cazavet är en kommun i departementet Ariège i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Saint-Lizier som ligger i arrondissementet Saint-Girons. År  hade Cazavet  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cazavet

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Ariège

Källor 

Kommuner i Ariège
Julöfregattfågel

Julöfregattfågel (Fregata andrewsi) är en fågel i familjen fregattfåglar inom ordningen sulfåglar.

Utseende 
Julöfregattfågeln är en mycket stor havslevande fågel med en kroppslängd på 90-100 centimeter. Den är mestadels svart med vit buk och ett blekare band på vingovansidan, och liksom alla fregattfåglar klykstjärtad. Hanen har en röd strupsäck och en liten vit fläck på buken. Näbben är lång, mörk och försedd med en liten krok längst fram. Honan har svart huvud, strupe och en sporre på sidan av bröstets övre del. Hon har vitt på halsband, bröst, buk och en sporre in på axillarerna, medan näbben är rosafärgad. 

Liknande hane större fregattfågel är svart på undersidan, medan honan har sotfärgad strupe, svarta axillarer och nedre delen av buken, och ungfågeln brunvitt huvud snarare än julöfregattfågelns brungula. Mindre fregattfågel är mindre och har mörk buk i alla dräkter.

Utbredning 
Julöfregattfågeln häckar endemiskt på Julön i Indiska oceanen, men sprider sig utanför häckningstid så långt som till Sydkinesiska havet och Australien. Arten har tillfälligt setts i Japan, Indien och Vietnam.

Levnadssätt 
Arten häckar i höga träd, framför allt Terminalia catappa och Celtis timorensis. Den häckar endast vart annat år då den föder upp en enda unge. Fågeln lever främst av flygfisk och bläckfisk som den flygande plockar från vattenytan, men den är också liksom andra fregattfåglar en kleptoparasit. Häckande fåglar kan födosöka hundratals kilometer från kolonin.

Status och hot 
Julöfregattfågeln är en fåtalig art med en världspopulation på endast 2 400–5 000 vuxna individer. Den minskar också i antal, på grund av habitatförstörelse till följd av fosfatbrytning, nedsmutsning i havet, utfiskning som minskar tillgången på föda samt att den fastnar i fiskeredskap och dör. Man befarar att den införda myrarten Anoplolepis gracilipes också kan utgöra ett hot mot julöfregattfågeln. IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Charles William Andrews (1866-1924), brittisk paleontolog vid British Museum of Natural History och samlare av specimen på Julön 1897 och 1908.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection

Fregattfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Ascensionfregattfågel

Ascensionfregattfågel (Fregata aquila) är en fågel i familjen fregattfåglar inom ordningen sulfåglar. Den häckar i endast en liten ögrupp i Sydatlanten och är följaktligen fåtalig.

Utseende 
Ascensionfregattfågeln är en mycket stor havslevande fågel, liksom övriga fregattfåglar med långa vingar och lång kluven stjärt. Hanen är i princip identiskt med praktfregattfågeln med sin helsvarta dräkt, grönglans på huvudet och röd strupsäck som blåses upp till en boll under spelet. Honan däremot skiljer sig från hona praktfregattfågel (liksom alla fregattfåglar) genom avsaknaden av vitt på huvud och kropp. I övrigt är honan mörkbrun med rostbrunt halsband och bröst.

Utbredning 
Fågeln häckar enbart i den isolerade ögruppen Ascension i Sydatlanten, där fram tills nyligen endast på det lilla skäret Boatswainbird. Sedan 2012 har den dock återkoloniserat huvudön efter att man gjort den fri från katter.

Efter häckning sprider den sig till vattnen utanför Västafrika. Arten har påträffats i Europa vid två tillfällen, båda gånger märkligt nog i Argyll, Skottland: 10 juli 1953 och nästan exakt 60 år senare 5 juli 2013. Den har även setts i Brasilien.

Ekologi 
Ascensionfregattfågeln häckar i fyra lösa kolonier, huvudsakligen på Boatswainbird Islands högplatå. Sedan 2012 finns även en liten koloni på sydvästsidan av klippön Letterbox mindre än en kilometer från Boatswainbird. Den häckar året runt, men med en topp i oktober. Den lägger endast ett ägg och häckningsframgången är ofta dålig, där chansen för överlevnad endast är 50%. 

Fågeln är i unik i familjen genom att inte huvudsakligen vara kleptoparasiter utan tar fisk från ytan, framför allt flygfiskar i släktena Cypsilurus och Hirundichthys samt arten Exocoetus volitans, men också nykläckta ungar av grön havssköldpadda Chelonia mydas. Troligen är det endast honor som ägnar sig åt kleptoparasitism.

Status 
Eftersom arten har en mycket begränsat utbredning där nästan hela världspopulationen häckar på en enda ö kategoriserar internationella naturvårdsunionen arten som sårbar. Världspopulationen uppskattas till mellan 25.000 och 32.000 individer, Arten kan hotas av långrevsfiske som sedan 1988 bedrivs i området, även om direkta bevis saknas. Det har dock förekommit att den har fångats under sportfiske.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection

Fregattfåglar
Fåglar i oceaniska regionen
Cazenave-Serres-et-Allens

Cazenave-Serres-et-Allens är en kommun i departementet Ariège i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Tarascon-sur-Ariège som ligger i arrondissementet Foix. År  hade Cazenave-Serres-et-Allens  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cazenave-Serres-et-Allens

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Ariège

Källor 

Kommuner i Ariège
Mindre fregattfågel

Mindre fregattfågel (Fregata ariel) är en fågel i familjen fregattfåglar inom ordningen sulfåglar som huvudsakligen förekommer i Stilla havet och Indiska oceanen.

Utseende  
Mindre fregattfågel är som namnet avslöjar mindre än övriga fregattfåglar, 70-80 cm, men i övrigt mycket lik med sina långa smala vingar och långa kluvna stjärt. Adult hane är helt svart förutom en vit teckning från bröstet och ner på inre delen av vingens undersida. Honan har svart huvud och röd ögonring, svart strupe, vit halssida och samma vita teckning som hanen ut på undersidan av vingen.

Utbredning och systematik 
Mindre fregattfågel delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Fregata ariel ariel – häckar på öar i Indiska oceanen och Stilla havet
 Fregata ariel trinitatis – häckar på Trindade och Martim Vaz; utanför häckningstid flyttar den till Brasiliens kust.
 Fregata ariel iredalei – häckar på Maskarenerna; utanför häckningstid sträcker sig utbredningsområdet till kusterna av Indien och Somalia.

I Västpalearktis har fynd gjorts i Israel, Kuwait och Jordanien.

Underarten trinitatis har nyligen föreslagits utgöra en egen art baserat på isolerat utbredningsområde samt avvikande morfologi och utseende. Fossila fynd visar att taxonet tidigare även häckade på ön Sankta Helena.

Ekologi 
Mindre fregattfågel är liksom övriga fregattfåglar en skicklig flygare som huvudsakligen lever på fisk. Den landar aldrig på vattnet utan tar sin fångst genom att flyga nära havsytan. Den ägnar sig också åt kleptoparasitism då den attackerar andra havsfåglar och tvingar dem att släppa sitt byte. Detta piratbeteende har bidragit till att ge fågelfamiljen namnet fregatt-fåglar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Taxonet trinitatis som nyligen föreslagits utgöra en egen art är dock mycket hotat, med endast 20 häckande par kvar.

Bildgalleri

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection

Fregattfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i etiopiska regionen
Celles, Ariège

Celles är en kommun i departementet Ariège i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Foix-Rural som ligger i arrondissementet Foix. År  hade Celles  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Celles

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Ariège

Källor

Externa länkar

Kommuner i Ariège