kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lloyd Bertaud

Lloyd W. Bertaud död 6 september 1927, var en amerikansk flygare.

Bertaud arbetade som test- och provflygare, bland annat för Junkers-Larsen company. Han och Eddie Stinson satte 29 december 1921 världsrekord i uthållighetsflygning utan tankning över Roosevelt Field Long Island. Piloterna använde ett Junkers-Larsen JL-6 monoflygplan. Flygtiden blev 26 timmar 19 minuter och 35 sekunder, innan de tvingades ner på grund av snöstorm över New York.   

16 november 1924 anställs han som postflygare, med fast placering i Cleveland Ohio. Han lämnade tjänsten som postflygare 2 juli 1927 för att tillsammans med Clarence Chamberlin genomföra en flygning över Atlanten. Under de år han flög post bokförde han 1 443 flygtimmar.
 
Chamberlin och Bertaud tänkte flyga ett plan som döpts till Columbia. Flygplanet var en enmotorig enkelvingad konstruktion av Giuseppe Bellanca. Deras mål var att genomföra den första nonstopflygningen mellan New York och Paris och därmed vinna Orteigpriset. Startplatsen Roosevelt Field användes redan som bas för två andra tävlande. De tre tävlande väntade ut bättre väder. Tidigt på morgonen 20 maj 1927 var det en pilot som ansåg att vädret klarnade upp. Klockan 7:45 startade Charles Lindbergh med sin Spirit of St. Louis på sin resa till Paris. (Chamberlin genomförde flygningen med Bellancaflygplanet med andrepiloten Charles Levine, men resans mål ändrades till Eisleben Tyskland, medan Bertaud hoppade av.)

Tillsammans med James DeWitt Hill bestämde man sig för att göra en längre flygning än Lindbergh, med start i New York och med målgång i Rom, Italien. 

Med ekonomiskt stöd av tidningsmannen William Randolph Hearst kunde man köpa ett Fokker F-VII-A flygplan som döptes till Old Glory. Man flyttade startplatsen till Orchard Beach Maine, där flygplanet iordnigställdes av Bertaud och Hill. Som passagerare, journalist och Hearsts representant följde Philip Payne från tidningen New York Daily Mirror med på flygningen. Man startade vid lunchtid 6 september 1927. Strax före midnatt sågs flygplanet från ett fartyg öster om Cape Race på Newfoundland i Newfoundland och Labrador. Runt kl 4 på morgonen hörde ett fartyg ett nödanrop från flygplanet. Flygplanet var utrustat med en vattentät radiosändare som kontinuerligt sände ut flygningens anropssignal (WRHP - William Randolph Hearst). Tanken med sändaren var att man skulle kunna följa flygplanets färdväg. Nu kom den till användning för att lokalisera var flygplanet havererat. När de första fartygen kom fram till platsen för det förmodade haveriet fanns inga spår efter flygplanet eller dess besättning. Eftersom det blåste upp till storm avbröts sökandet. 12 september sände Hearst ut fartyget S.S. Kyle för att leta efter spår och överlevande. Man lyckades hitta några vrakdelar från flygplanet, men inga spår efter besättningen.

Avlidna 1927
Amerikanska flygare
Män
Mathias Unkuri

Mathias Robin Unkuri, född 16 januari 1988, är en svensk före detta fotbollsspelare. 

Han har spelat tre landskamper i U21-landslaget.

Karriär
Unkuri kom till Helsingborgs IF från moderklubben Perstorps SK som sextonåring och gjorde debut i Allsvenskan den 1 maj 2007. Sin första allsvenska match från start gjorde han mot IFK Göteborg den 7 juli 2008. Sitt första mål i klubbens A-lag gjorde han i kvalmatchen i UEFA-cupen mot Trans Narva den 2 augusti 2007, där Helsingborg vann med 3–0. Det första målet i Allsvenskan kom i segermatchen mot Örgryte IS (3–1) den 25 maj 2009. Under höstsäsongen 2009 lånades Unkuri ut från Helsingborgs IF till Ängelholms FF i Superettan. 

Han spelade i Landskrona BoIS från 2010 fram till sommaren 2012. Det första året i BoIS gick dock till spillo på grund av en svår korsbandsskada. Han skrev på för danska Hobro IK 2012, men stannade bara en kort period.

År 2013 och 2014 representerade Unkuri Nybergsund i Norge. I januari 2015 värvades Unkuri av division 1-klubben Eskilsminne IF. Efter säsongen 2020 avslutade han sin fotbollskarriär.

Källor

Mathias Unkuri på elitefootball

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Helsingborgs IF
Fotbollsspelare i Ängelholms FF
Fotbollsspelare i Landskrona BoIS
Spelare i Hobro IK
Fotbollsspelare i Eskilsminne IF
Spelare i Superettan
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1988
Levande personer
Män
Personer från Perstorps kommun
Liam Hatch

Liam Hatch, född 3 april 1982 i Hitchin, England, är en engelsk fotbollsspelare. Hatch är anfallare i Gateshead.

Födda 1982
Engelska fotbollsspelare
Män
Levande personer
Spelare i Barnet FC
Spelare i Peterborough United FC
Spelare i Darlington FC
Spelare i Luton Town FC
Spelare i Gateshead FC
Personer från Hertfordshire
Anne Bradstreet

Anne Bradstreet född 1612 i Northampton, död 16 september 1672 i New Andover, var en engelsk/amerikansk författare.

Bradstreet växte upp i England. Hon gifte sig vid 16 års ålder och flyttade till Massachusetts vid 18 års ålder. Hon var den första kolonist som gav ut en diktsamling och var Nordamerikas mest kända poet på 1600-talet.

Hennes make var ofta bortrest och hon fick ta hand om barnen på egen hand. Det var under denna tid som hon började med att skriva om sin familj och om religion. Hon visade sin poesi endast för sin familj. Hennes systers make lät publicera hennes dikter. Det var den första gången en samling dikter utgavs en amerikan.

Bradstreet har fått en krater på Venus uppkallad efter sig.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Dikter 2001

Engelskspråkiga författare
Amerikanska författare
Födda 1612
Avlidna 1672
Kvinnor
Personer från Northampton
Anthony Thomas

Anthony Thomas, född 30 augusti 1982, är en engelsk fotbollsspelare.

Thomas är anfallare i Hendon FC.

Engelska fotbollsspelare
Spelare i Barnet FC
Spelare i Cambridge City FC
Spelare i Stevenage Borough FC
Spelare i Maidenhead United FC
Spelare i Bromley FC
Spelare i Lewes FC
Män
Födda 1982
Levande personer
Giuliano Grazioli

Giuliano Grazioli, född 23 mars 1975 i London i England, är en före detta professionell fotbollsspelare som var aktiv mellan 1995 och 2009.

Engelska fotbollsspelare
Spelare i Peterborough United FC
Spelare i Yeovil Town FC
Spelare i Woking FC
Spelare i Stevenage Borough FC
Spelare i Swindon Town FC
Spelare i Bristol Rovers FC
Spelare i Barnet FC
Spelare i AFC Wimbledon
Spelare i Braintree Town FC
Spelare i Dover Athletic FC
Brittiska idrottare under 1900-talet
Brittiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från London
Födda 1975
Levande personer
Män
Karl Andersson

Karl Andersson är ett mycket vanligt svenskt namn, se:

Politiker 
Carl Andersson i Vallby (1827–1898), riksdagsman
Carl Andersson i Björnlunda (1832–1918), riksdagsman
Carl Andersson i Hamra (1832–1906), riksdagsman
Carl Andersson i Malmö (1841–1907), boktryckare och politiker 
Karl Andersson (xylograf) (1853–1942), xylograf och konstnär
Karl Andersson i Eliantorp (1869–1959), bondeförbundare 
Karl Andersson (partiledare) (1875–1968), liberal politiker
Karl Andersson i Katrineholm (1882–1932), socialdemokratisk politiker
Karl Andersson i Rixö (1889–1973), socialdemokratisk politiker
Karl Andersson i Björkäng, centerpolitiker, född 1895, se Karl Björkänge
Carl Arvid Anderson i Storegården (1887–1935), lantbrukare och högerpolitiker 
Carl Albert Anderson (1899–1968), direktör och socialdemokratisk politiker
Karl Magnus Andersson i Milsmaden (1853–1939), liberal politiker 
Carl Olov Andersson (född 1888), politiker

Övriga 
Carl Christoffer Andersson, kopparstickare, (1800–1863)  
Carl Andersson (arkitekt) (1826–1888)
Carl Johan Andersson (1827–1867), "Charles" Geograf och upptäcktsresande
Carl Andersson i Vaxholm (1830–1901), svensk missionär
Carl Andersson (skulptör) (1859–1929)
Karl Anderson (1865–1938), svensk guldsmed
Karl Andersson (partiledare) (1875–1968), politiker, zoolog och forskningsresande
Karl Andersson (keramiker), svensk konstnär (1880–1962)
Carl Andersson, bildkonstnär, (1888–1952)
Carl Andersson (båtbyggare) (1894-1979), båtbyggare 
Karl Andersson (filmfotograf) (1899–1967)
Karl Andersson (konstnär, 1899–1977)
Karl-Göte Andersson, bildkonstnär, (1904–1959)
Carl D. Anderson (1905-1991), fysiker, Nobelpriset i fysik 1936
Karl Andersson (författare) (1914-2000)
Carl Andersson (kompositör) (1916–1984)
Carl Einar Andersson, bildkonstnär (född 1925) 
Karl Andersson (militär) (1931–2017)
Carl Anderson (1945–2004), amerikansk soul- och musikalmusiker
Karl-Axel Andersson (född 1949), industridesigner
Amen.

Amen., släppt på DVD som Den slutgiltiga lösningen, är en tysk, rumänsk och fransk film från 2002 regisserad av Costa-Gavras. Amen är ett hebreiskt uttryck som betyder ungefär "låt det så ske". Den tyskspråkiga versionen släpptes under namnet Der Stellvertreter (Ställföreträdaren).

Filmen baseras på en pjäs från 1963 av Rolf Hochhuth, Der Stellvertreter.

Handling 
Kurt Gerstein (Tukur) är en SS-officer som blir vittne till massgasningar av människor i Bełżec och Treblinka. Förgäves försöker han få Vatikanen att fördöma massmorden, men ingen utom den unge jesuitprästen Riccardo (Kassovitz) vågar.

Filmen innehåller inte många bilder på själva dödandet utan istället bilder på tåg som åker mot lägren med dörrarna till godsvagnarna stängda och åker därifrån med dörrarna öppna, skorstenar som ryker.

Rollista (i urval) 
 Ulrich Tukur - Kurt Gerstein
 Mathieu Kassovitz - Riccardo Fontana
 Ulrich Mühe - doktor
 Michel Duchaussoy - kardinal
 Ion Caramitru - Greve Fontana
 Marcel Iures - Påve Pius XII

Externa länkar

Filmer 2002
Tyskland på film
Polen på film
Vatikanstaten på film
TK-202

TK-202 var beteckningen på en sovjetisk/rysk ubåt i Projekt 941 Akula. Ubåten sjösattes av Sovjetunionen 1982 och togs i bruk december 1983. Efter Sovjetunionens upplösning 1992 övergick fartyget till rysk ägo och tjänstgjorde där till 1995. Efter att ha ingått i den ryska marinreserven i flera år så skrotades hon åren 2003-2005.

Ryska ubåtar
Sovjetiska ubåtar
Heide

Heide är en stad och huvudort för Kreis Dithmarschen i förbundslandet Schleswig-Holstein i Tyskland.

Heide var från 1447 huvudort i bonderepubliken Dithmarschen. Den 13 juni 1559 ägde ett fältslag rum där, då 20 000 man med Johan Rantzau i spetsen tvingade landet att underkasta sig dansk överhöghet, samtidigt som 3 000 dithmarschare stupade. Heide erhöll stadsrättigheter 1869/1870.

Staden har Tysklands största marknadsplats på 4,7 ha. Varje år arrangeras en julmarknad på marknadsplatsen med allt från skridskobanor till stånd där mat och dryck erbjuds.

Från Heide kom Peter Petersen (1708–1783), den svenske kungens livmedikus. Han adlades 1770 von Heidenstam. Han var Verner von Heidenstams fars farfar. Diktaren Klaus Groth kom från Heide och kompositören Johannes Brahms (1833–1897) bodde under ett antal år i staden, innan han flyttade till Wien.

Sport 
I Heide med omnejd finns det en mängd olika sportföreningar. Den största sportföreningen i Heide är MTV Heide, där det erbjuds sporter allt från fotboll, basket och volleyboll till pingis och yoga.

Stadens fotbollslag Heider SV spelar i Verbandsliga Schleswig-Holstein.

Utbildning 
Trots Heides relativt lilla folkmängd så finns ändå en högskola i staden, "Fachhochschule Westküste" eller bara FHW. På skolan studerar cirka 1500 elever årligen, såväl tyska som internationella studenter. På skolan finns program såsom BWL - Betriebswirtschaftslehre (ekonomi) och elektroteknik/datorteknik, med förgreningar i båda utbildningarna.

Werner-Heisenberg-Gymnasium (WHG) byggdes i slutet av 1800-talet och byggnaden som byggdes då står kvar idag efter renovering och går efter namnet "Altbau" som betyder gammal byggnad. 1933 döptes skolan om till Adolf Hitler Schule och var en nazistskola. 1945 stängdes skolan av den brittiska armén men öppnade året därpå med namnet "Gymnasium Rosenstraße". Läsåret 2015/2016 bytte WHG från G9 till G8 vilket betyder att eleverna läser till och med åk 12 istället för åk 13. Det betyder att alla elever läser fler timmar per vecka. På WHG går det drygt 1100 elever från åk 5 till 13.

Heides andra Gymnasium heter "Gymnasium Heide-Ost" (GHO) och är en något nyare skola som grundades 1978 och som också ligger centralt i Heide. Skolan har cirka 700 elever.

"Berufliches Gymnasium am BBZ Dithmarschen" är en skola där man läser praktiska ämnen, motsvarande ett yrkesprogram i Sverige. På BBZ ges 3 olika inriktningar:
 Arbete inom sociala sektorn, såsom äldrevård och sjukhus
 Ekonomi
 Teknik (går ibland på skolan i Meldorf)

Källor

Externa länkar

Kommuner och städer i Kreis Dithmarschen
Karin Westerberg

Karin Helen Westerberg Kindgren, född den 24 december 1982 i Gnesta, är en svensk pianist, sångerska, låtskrivare och musikpedagog.

Biografi 
Westerberg växte upp i Gnesta som yngst av tre syskon och spelade sedan tidig barndom piano och ett flertal andra instrument. En inbjudan att spela på Södertuna slott under gymnasietiden på Täljegymnasiet i Södertälje ledde till en mångårig verksamhet som pianist och underhållare på en mängd platser, bland annat återkommande på Grand Hôtel i Stockholm. Hon har en repertoar på över 2000 melodier inom de flesta genrer. 2001 inledde hon studier till församlingsmusiker på Betel folkhögskola i Bromma och valdes 2004 till Sveriges Lucia. Samma år tilldelades hon STIM:s stipendium. På musikproduktionsbolaget Eclectic arbetade hon som assistent åt producenterna och låtskrivarna Anders Hansson och Johan Åberg och körade på ett flertal album, såsom Lena Philipssons album Det gör ont en stund på natten men inget på dan tillsammans med Orup och Prototype  med Bodies Without Organs. Hon har även utbildat sig till musikpedagog vid Stockholms musikpedagogiska institut och framträder emellanåt som dubbelpianist tillsammans med Olle Eilestam.

Westerberg skivdebuterade våren 2007 med den egna singeln Rulla mig hem, som har följts av ett flertal ytterligare.

Vårsäsongen 2015 tog hon över som en av de pianospelande lagledarna i SVT:s Så ska det låta efter Angelica Alm. Westerberg har även medverkat i underhållningsprogrammen Doobidoo och som huspianist i Stjärnor hos Babben.

Hon är syster till designern Maria Westerberg.

Diskografi

Singlar 
 2007 – Vacker
 2007 – Rulla mig hem
 2007 – Små, små saker
 2010 – Kittlig
 2010 – Du blev nog över
 2010 – Svenska vintern
 2014 – A Millionaire In The Rain

Referenser

Källor 
 Länstidningen Södertälje 19 februari 2014, "Hemvändande barpianisten Karin"

Externa länkar 
 
 
 

Svenska sångare
Svenska pianister under 2000-talet
Svenska låtskrivare
Personer från Gnesta
Födda 1982
Levande personer
Kvinnor
Matteuccia de Francesco

Matteuccia de Fransesco, d. 1428, var en italiensk nunna som gav det första vittnesmål i Europa om hur en häxa flög. Hon var också en av de första personer som dömdes för häxeri i Europa. Hon kallades "häxan i Ripabianca" efter byn där hon kom ifrån. 

Matteuccia, som ställdes inför rätta i Rom i Kyrkostaten i Italien år 1428, hade erkänt att hon använt magiska läkedoms- och kärleksramsor, vilket var en vanlig anklagelsepunkt under medeltidens trolldomsmål, som inte handlade särskilt mycket om Djävulen och häxsabbater utan snarare om vanlig trolldom, som inte hade med Djävulen att göra, och inte var vad vi menar med häxprocesser - straffen var också som regel milda, men i hennes fall blev straffet hårt.  

Hon ska enligt domen ha utövat prostitution, ägnat sig åt förförelser och vanhelgelser med andra kvinnor och sålt kärleksmedel sedan 1426. 

Hon fortsatte med att säga att hon flugit till ett valnötsträd i skepnad av en fluga på ryggen av en demon förvandlad till en bock sedan hon smörjt sig med en salva gjord på blodet från nyfödda barn.

Hon dömdes av den kyrkliga domstolen till att brännas på bål för trolldom.

Detta var första gången en person anklagad för trolldom ansågs flyga, men det var före de verkliga häxprocessernas tid.

Referenser

 Jan Guillou, Häxornas försvarare, Piratförlaget 2002 ()
 https://web.archive.org/web/20160303195130/http://www.terracottaumbra.it/personaggi-storie_eng.htm 
 Ankarloo, Bengt & Henningsen, Gustav (red.), Skrifter. Bd 13, Häxornas Europa 1400-1700 : historiska och antropologiska studier, Nerenius & Santérus, Stockholm, 1987
 :Crime and Justice in Late Medieval Italy

Personer som blivit avrättade för häxeri
Personer i Italien under 1400-talet
Födda okänt år
Avlidna 1428
Kvinnor
Häxprocesser i Italien
Skrittmaskin

Skrittmaskin är en maskin som används för att motionera hästar. Maskinen är cirkelformad, cirka 20 meter i diameter och uppdelad i fållor där hästen går lös. Hästen drivs sedan i ett lugnt tempo (skritt) framåt av grindarna. 

Hästskötsel
Sven Widström

Sven Widström, född 10 november 1751 i Strängnäs, Södermanlands län, död 1812, var hovkapellist och verkade i slutet av sin bana som danslärare till Gustav IV Adolfs barn och än senare intill sin död som lärare i instrumentspel till den blivande kungen Oscar I.

Biografi
Sven Widström föddes 10 november 1751 i Strängnäs, Södermanlands län. Föräldrarna var färgaren och rådmannen Sven Widström och tenngjutardottern Elsa Maria Danielsdotter Hedman. Sven Widström fick 1780 anställning vid operastaten som hovkapellist och 2:e repetitör, för att 1798 bli förste repetitör. Den 14 november 1790 gifte han sig med författaren Ulrika Carolina Widström. År 1807 upphörde hans anställning vid operan, men han fick efter brevväxling med Gustav IV Adolf anställning som danslärare åt dennes barn, en anställning som dock bara varade ett år då kungen avsattes 1809. Så småningom fick Sven Widström uppdrag att vara hertig Oscars lärare i instrumentspel, vilket varade till Sven Widströms död 1812.

Referenser

Noter 

Svenska violinister
Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Personer från Strängnäs
Födda 1751
Avlidna 1812
Män
Ulf Clarén

Ulf Peter Clarén, född 29 november 1954 i Malmö, är en svensk journalist och författare. Han var anställd på tidningen Sydsvenskan i Malmö under 30 år, mellan 1985 och 2015, bland annat som tv-krönikör och reporter på kultur- och nöjesredaktionen.

Clarén har gett ut böckerna Piraterna på Öresund (2015) om Radio Syd, Malmö Operas jubileumsbok i samband med deras 75-årsjubileum samt boken Staffan & Beatles: popmusiken blev ett livsprojekt (2021) om Beatlesexperten Staffan Olander. I december 2022 gav han ut boken Bongo - Malmös första popklubb 

Clarén medverkade även som skribent i jubileumsboken för amatörteaterföreningen Studioteatern i Malmö (utgivning 1989) i samband med föreningens 40-årsjubileum.

Källor 

 
Män
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska krönikörer
Födda 1954
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Värvade armén

Värvade armén var den del av den svenska armén som före 1901 uppsattes genom värvning, vilket skilde sig från övriga armén som uppsattes genom rotering.

Styrka
Sveriges värvade trupper uppgick vid början på Karl XI:s regeringstid till omkring 16 000 man (mot 38 000 man indelta trupper). Under frihetstiden bestod den värvade armén av omkring 12 000 man (varav något mera än 3 000 man artilleri). År 1808 bestod den av 14 134 man (9 085 infanteri, 1 020 kavalleri, 3 829 artilleri och 200 pionjärer). Närmare en tredjedel av 1808 års värvade armé var tjänstledig mellan de årliga vapenövningarna. Större delen av de värvade trupperna var förlagda i Finland och Pommern och sedan dessa riksdelar förlorats minskades de värvade trupperna betydligt och räknade 1870 6 900 man.

Förband

Fram till 1808
 Svea Livgarde
 Svenska gardesregementet
 Finska gardesregementet
 Drabantkåren
 Konungens eget värvade regemente
 Drottningens livregemente till fot
 Änkedrottningens livregemente
 Livdragonregementet
 Livgardets lätta dragoner
 Livregementet till häst
 Adelsfanan
 Jägerhornska regementet
 Spenska regementet
 Garnisonsregementet i Stralsund
 Posseska regementet
 Garnisonsregementet i Göteborg
 Savolax fotjägarregemente
 Artilleriregementet
Värmlands fotjägarbataljon
 Adlercreutz regemente

Efter 1808
 Svea livgarde
 Andra livgardet
 Konungens eget värvade regemente
 Drottningens livregemente till fot
 Livgardet till häst
 Göta artilleriregemente
 Svea artilleriregemente
 Wendes artilleriregemente
 Norrlands artilleriregemente
 Upplands artilleriregemente
 Smålands artilleriregemente
 Gotlands artilleriregemente
 Fyrverkarkåren
 Trängen
 Fortifikationen
 Spenska regementet
 Kronprinsens husarregemente
 Skånska husarregementet
 Skånska dragonregementet
 Norrlands dragonregemente
 Värmlands fältjägarregemente

Nya värvade regementen
När indelningsverket började avvecklas under slutet av 1800-talet övergick Norrbottens regemente, Västerbottens regemente och Gotlands infanteriregemente på värvad stat.

Se även
Indelta armén
Konungens eget värvade regemente

Källor 

Sveriges armé
John Braine

John Gerard Braine, född 13 april 1922 i Bradford, död 28 oktober 1986 i London, var en engelsk författare. Han räknades ofta till den grupp engelska författare kallade "arga unga män", som uppstod under 1950-talet.

Braine utbildade sig till bibliotekarie, deltog i andra världskriget men blev hemsänd 1943 på grund av tuberkulos.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Plats på toppen (Room at the top) (översättning Vanja Lantz, Bonnier, 1958) (filmatiserad 1959, Plats på toppen)
 Voodin (The vodi) (översättning Sven Bergström, Bonnier, 1961)
 Livet på toppen (Life at the top) (översättning Sven Bergström, Bonnier, 1963)
 Svartsjuk gud (The jealous god) (översättning Elsa Mossner, Bonnier, 1966)

Externa länkar 
 

Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Engelska författare
Födda 1922
Avlidna 1986
Män
Brittiska arbetarförfattare
Stanton Wooster

Stanton Hall Wooster, död 26 april 1927, var en amerikansk militärflygare.

Wooster studerade vid Yale University, han utexaminerades från Naval Academy 1917. Han fick sin flygutbildning vid NAS i Pensacola där han godkändes som militärpilot 1920. Efter att han varit verksam som flygare vid olika militära enheter placerades han i september 1924 vid Bureau of Aeronautics. Där blev hans arbetsuppgift att bistå Noel Davis i planeringen av en flygning över Atlanten. 

Wooster kom med några egna förslag som han ansåg borde införas i planerna för att leda till framgång, bland annat ansåg han att träpropellrarna borde ersättas av metall. Både Wooster och Davis övervakade tillverkningen av flygplanet i Bristol Pennsylvania när flygplanet var färdigt genomförde de testflygningarna tillsammans.

Flygplanet ett Keystone Pathfinder specialmodifierades med flera extratankar för bränsle för kunna genomföra flygningen utan mellanlandning. De tre Wright J-5 Whirlwind motorerna gav tillsammans 660 hk, och även om en motor slutade att fungera skulle flygplanet kunna hålla sig i luften på två motorer. Flygplanet döptes till American Legion och flögs över till Langley Field där man utrustade det inför flygningen.  

26 april 1927 var tanken att man skulle provflyga flygplanet med full last för första gången. Wooster satt på förarplatsen medan Davis instruerade markpersonalen att ställa sig längs banan för att avgöra hur lång startsträckan var. Davis förenade sig med Wooster i förarkabinen, efter att man genomgått checklistan släppte man bromsarna och drog på gas längs fältet. Flygplanet behövde hela fältet för att kunna lätta och klarade med en hårsmån några träd i banans förlängning. Från luftskeppshangaren på Langley Field såg markpersonalen hur Wooster flög lågt över marken ut mot Back River. Man såg hur flygplanet råkade i svårigheter, men piloterna lyckades rätta upp flygplanet med en mindre höjdförlust. Wooster svängde åter mot fältet för att genomföra en landning men då höjden bara var runt 20 meter kom man inte att klara trädtopparna i banänden. Wooster och Davis beslutade sig för att nödlanda på strandbanken till Back River, det högra hjulet tog i marken först, sedan stjärten och flygplanskroppen. Flygplanet gled längs marken, landstället bröts först bort, sedan propellrarna och ena vingen. Slutligen slog man i nosen och motorn slets loss från sin infästning och trycktes in i förarkabinen, där Wooster och Davis klämdes till döds.   
 
Wooster begravdes med militära hedersbetygelser på Arlington Cemetery.

Avlidna 1927
Amerikanska flygare
Amerikanska militärer
Män
Gravsatta på Arlingtonkyrkogården