kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Morning Star (album)

{{Album infobox
|Namn= Morning Star
|bild=
|bildbredd=
|bildtext=
|Typ = studioalbum
|Artist = Entombed
|Utgivning = 3 september 2001
|Inspelad = 
|Genre = death metal  punk
|Längd = 37:00
|Skivbolag = Music For Nations
|Producent = 
|Recensioner = *All Music Guide  länk
|Förra album = Uprising  2000
|Detta album = Morning Star  2001
|Nästa album = Sons of Satan Praise the Lord  2002
|Misc =
}}

Morning Star är det sjunde fullängdsalbumet av det svenska death metal-bandet Entombed, som gavs ut den 3 september 2001 av Music For Nations.

Låtförteckning"Chief Rebel Angel" - 04:40"I for an Eye" - 03:10"Bringer of Light" - 04:03"Ensemble of the Restless" - 02:38"Out of Heaven" - 03:40"Young Man Nihilist" - 02:46"Year One Now" - 01:57"Fractures" - 03:37"When It Hits Home" - 02:25"City of Ghosts" - 02:32"About to Die" - 02:15"Mental Twin"'' - 03:17

Banduppsättning
 LG Petrov - sång
 Jörgen Sandström - bas
 Alex Hellid - gitarr
  Uffe Cederlund - gitarr
 Peter Stjärnvind - trummor

Källor
 Morning Star på Encyclopaedia Metallum

Externa länkar
 Låttexterna på DarkLyrics.com

Musikalbum 2001
Album av Entombed
Dorotea av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Beck

Dorotea av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Beck, född 24 november 1685 på Augustenborgs slott, död 25 december 1761 på Stäflö slott, var en tysk furstinna, prinsessa av Holstein-Beck och genom äktenskap markgrevinna av Brandenburg-Bayreuth. Hon var gift med markgreve Georg Fredrik Karl av Brandenburg-Bayreuth, och hennes son Fredrik III av Brandenburg-Bayreuth blev senare gift med den berömda författaren Wilhelmine av Preussen, syster till kung Fredrik den store av Preussen och Sveriges drottning Lovisa Ulrika.

Dorothea gifte sig 17 april 1709 i Berlin med markgreve Georg Fredrik Karl av Brandenburg-Bayreuth och paret bosatte sig på slottet i Weferlingen. År 1716 blev hon dömd för äktenskapsbrott och fängslad i Nürnberg. Vid makens död år 1734 släpptes hon ur fängelset. Hon blev officiellt dödförklarad och bosatte sig då i Sverige under namnet Dorothea von Ziedewitz som gäst hos landshövding von Brehmer och sedan hos dennas änka på Ingelstorp gård i Dörby socken utanför Kalmar. Senare bodde hon hos familjen Lewenhaupt på Stäflö mot en ersättning på 1000 daler, där hon avled 1761. Hon är begravd i Åby kyrka.

Familj 
Med markgreve Georg Fredrik Karl av Brandenburg-Bayreuth fick hon följande barn:

 Sofia Kristina Lovisa (1710–1739), gift 1731 med furst Alexander Ferdinand von Thurn und Taxis (1704–1773)
 Fredrik III (1711–1763), markgreve av Brandenburg-Bayreuth, gift:
 1) 1731 med Wilhelmine av Preussen
 2) 1759 med Sofia Karolina av Braunschweig-Wolfenbüttel (1737–1817)
 Vilhelm Ernst (1712–1733)
 Sofia Charlotta Albertina (1713–1747), gift 1734 med hertig Ernst August I av Sachsen-Weimar-Eisenach (1688–1748)
 Wilhelmine Sofia (1714–1749), gift 1734 med furst Karl Edzard av Ostfriesland (1716–1744)

Källor
 

Tyska markgrevinnor
Personer i Tyskland under 1700-talet
Personer under frihetstiden
Födda 1685
Avlidna 1761
Kvinnor
CPH centralkommittén

CPH centralkommittén var ett kommunistiskt parti i Nederländerna som bildades 1926 av David Wijnkoop och andra uteslutna medlemmar av Hollands kommunistiska parti (CPH).
Det gällde bland att partiavdelningen i Rotterdam.

I parlamentsvalet 1929 fick partiet 29 860 röster (0,88 %) och ett mandat i det nederländska parlamentet. Detta tillföll Wijnkoop.
Partiets starkaste fästen var Rotterdam (med 3,8 % av rösterna), Amsterdam (2,43 %), Groningen (1,48 %) och Friesland (1,07 %).

I mars 1930 hölls en partikongress vid vilken man beslutade att verka för en återförening med kommunistpartiet, vars moskvatrogna majoritet i valet kandiderat under beteckningen CPH Holländska sektionen av Kommunistiska internationalen.

Samtal upptogs med dessa och med Komintern och i början av juli upplöstes partiet.
Majoriteten av medlemmarna anslöt sig till CPH, som snart bytte namn till Nederländernas Kommunistiska Parti.

Källor 

Historiska politiska partier i Nederländerna
Historiska kommunistiska partier
Politiska partier bildade 1926
Politiska partier upplösta 1930
Independence County

Independence County är ett administrativt område i delstaten Arkansas, USA. År 2010 hade countyt 36 647 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Batesville.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 998 km². 1 978 km² av den arean är land och 20 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Sharp County - nord
 Lawrence County - nordöst
 Jackson County - öst
 White County - syd
 Cleburne County - sydväst
 Stone County - väst
 Izard County - nordväst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1820
100 meter för herrar i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008

100 meter herrar vid OS 2008, avgjordes 15–16 augusti. 

De nationella olympiska kommittéerna kunde anmäla upp till tre deltagare var, förutsatt att dessa klarat A-kvalgränsen 10,21 under kvalificeringsperioden 1 januari 2007 till 23 juli 2008. B-kvalgränsen var satt till 10,28 för samma period och gav rätt till att anmäla en deltagare.

Medaljörer

Program under Olympiska sommarspelen 2008

Rekord 
Före tävlingarna gällde dessa rekord:

Resultat 
 Q innebär avancemang utifrån placering i heatet.
 q innebär avancemang utifrån total placering.
 DNS innebär att personen inte startade.
 DNF innebär att personen inte fullföljde.
 DQ innebär diskvalificering.
 NR innebär nationellt rekord.
 OR innebär olympiskt rekord.
 WR innebär världsrekord.
 WJR innebär världsrekord för juniorer
 AR innebär världsdelsrekord (area record)
 PB innebär personligt rekord.
 SB innebär säsongsbästa.

Försöksheat
Heat 1

Heat 2

Heat 3

Heat 4

Heat 5

Heat 6

Heat 7

Heat 8

Heat 9

Heat 10

Kvartsfinaler

Kvartsfinal 1

Kvartsfinal 2

Kvartsfinal 3

Kvartsfinal 4

Kvartsfinal 5

Semifinaler
Semifinal 1

Semifinal 2

Final

Finalen hölls den 16 augusti 2008,

Friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Crossfade

Crossfade (US) är en amerikansk hårdrock/postgrunge-grupp från Columbia, South Carolina som slog igenom 2004 med deras första, självbetitlade album. Crossfades mest uppmärksammade låtar är "Cold", "So far Away", "Colors", "Already Gone", "Falling Away", "The Deep End" med flera.

De första åren 
Gruppen bildades 1999 under namnet The Nothing av sångaren och gitarristen Ed Sloan, basisten Mitch James och trummisen Brian Geiger. Efter att ha utökats med sångaren Tony Byroads bytte de namn till Sugardaddy Superstar.

Crossfade (2004) 
2004 släppte de sin första skiva, med Columbia Records, under nya namnet Crossfade. Låten "Cold" blev deras första singel och med den och flera andra låtar som "Colors" och "So Far Away" från deras första självbetitlade album blev Crossfade snabbt populära i USA. Just "Cold" nådde plats 4 på Billboard-listan "Hot Mainstream Rock Tracks". 

Samma år ersatte James Branham Geiger bakom trummorna efter att Brandom Warell tillfälligt under turné varit trumslagare. Året därpå hoppade dock den ena sångaren, Tony Byroads av. 

2006 tillkom Les Hall som gitarrist.

Falling Away (2006) och senare 
2006 kom gruppens andra album, Falling Away och "Drown You Out", "Already Gone" och "Invincible" släpptes som singlar. Drown You Out gick bäst, men albumet nådde inte alls samma succé som deras första album.

2010 arbetar de på ett nytt album, med en hårdare tongång. Albumet förväntas släppas i juli 2010, med deras nya skivbolag, Eleven Seven Music.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Ed Sloan – sång, kompgitarr, keyboard (1999– )
Mitch James – basgitarr, sång (1999– )
Les Hall – gitarr (2006– )

Tidigare medlemmar
Brian Geiger – trummor (1999-2004)
Tony Byroads – sång, tekniska uppgifter (1999–2005)
James Branham – trummor (2005–2010)
Mark Castillo – trummor (2010–2012)

Turnerande medlemmar
Brandom Warell – trummor (2005)
Will Hunt – trummor, slagverk (2008–2010)
Jake Valdiserri – trummor (2012– )

Diskografi
Studioalbum

Singlar
2004 – "Colors"
2004 – "So Far Away"
2004 – "Cold" / "Dead Skin"
2005 – "Colors"
2006 – "Drown You Out"
2006 – "Invincible"
2010 – "Killing Me Inside"

Externa länkar
Officiell webbplats
Myspace-sida

Amerikanska metalgrupper
Musikgrupper bildade 1999
Revolutionära socialistpartiet (Nederländerna)

Revolutionära socialistpartiet, Revolutionair Socialistische Partij (RSP) var ett politiskt parti i Nederländerna bildat 1929 genom samgående mellan Revolutionära Socialistförbundet och medlemmar från det nyligen nedlagda Socialistiska Partiet.

En av de drivande bakom grundandet var Henk Sneevliet, en tidigare ledarfigur inom Nederländernas kommunistiska parti och vän till Leon Trotskij. 

RSP ställde upp i valet 1929 men lyckades, till skillnad från de andra vänsterpartierna CPH Holländska sektionen av Kommunistiska internationalen och CPH centralkommittén, inte vinna något mandat i parlamentet.

1933 dömdes Sneevliet till fem månaders fängelse för sitt öppna stöd för det holländska och indonesiska manskap som deltog i myteriet på De Zeven Provinciën. 
RSP drog igång en stor kampanj till förmån för sin ledare, med slagord som: "Från cellen till parlamentet", "Gör Sneevliet till offentlig åklagare i andra kammaren" och "Jag anklagar" (med tydlig hänvisning till Emile Zolas "J'accuse").

Kampanjen slog väl ut. Sneevliet vann en plats i parlamentet och släpptes ur fängelset.

1935 gick RSP samman med det Oberoende Socialistpartiet (OSP) och bildade Revolutionära Socialistiska Arbetarepartiet (RSAP). 
 
Historiska politiska partier i Nederländerna
Historiska socialistiska partier
Politiska partier bildade 1929
Politiska partier upplösta 1935
Askgravlund

En askgravlund eller asklund är i Sverige en mindre anonym variant av minneslund för begravning av bortgångna. Efter kremering sänks urnor med kvarlevorna ner i asklunden, vilket kan ske i de anhörigas närvaro till skillnad från i en traditionell minneslund. Platsen för nedsänkning markeras inte, men asklunden anger de begravdas namn. Då begreppet asklund inte är rättsligt definierat kan variationer mellan olika kyrkogårdar förekomma, och långt ifrån alla erbjuder ännu denna begravningsform.

Se även 
 Askgrav
 Askberedare
 Eldbegängelse
 Kalcinering
 Begravningslagen

Externa länkar
Gröna fakta, nummer 1 2007

Begravning
Deirdre Quinn

Deirdre Quinn, född 1970, är mest känd för sin roll som Miss Texas i den amerikanska filmen Miss Secret Agent (originaltitel Miss Congeniality). Utöver detta har hon medverkat i flera TV-serier, däribland Heroes där hon spelar rollen som "Texas" Tina. Andra TV-serier hon har medverkat i inkluderar CSI: Crime Scene Investigation och CSI: New York.

Deirdre Quinn gifte sig med Brett Karns den 4 april 2004.

Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1970
Levande personer
Plastlaminat

Laminat, eller högtryckslaminat, är ett skivmaterial som består av flera skikt papper som beläggs med fenolharts och melamin, som pressats samman under högt tryck. Ett mera folkligt namn för denna produkt i Sverige är Perstorp-Plattan eller Perstorpskiva, då laminatet uppfanns av företaget som numera heter Perstorp AB.

Laminatets ytskikt kan vara präglat med något form av motiv av till exempel olika träslag, typer av natursten eller enbart fler- eller enfärgat. Översta skiktet är skyddat av ett genomskinligt skyddsskikt. Tjockleken på laminat varierar normalt mellan 0,3 mm och 1,2 mm men specialtillverkas ända upp till 20 mm. Standardtjocklek för arbetsbänkar är 0,7 och 0,9 mm. Högtryckslaminat är i kombination med en bärande skiva, till exempel spånskiva eller Plywood, utgångsmaterial för arbetsbänkar, köksbänkar, fönsterbänkar, väggbeklädnader, laminatgolv och liknande. Högtryckslaminat är mycket reptåligt, tål temperaturer upp till 180 oC och har hög resistens mot många aggressiva vätskor, vilket gör det intressant som ytskikt i tuffa miljöer.

I Sverige tillverkade Perstorp AB högtryckslaminat från 1920-talet fram till 2007, då Formica tog över verksamheten och produktionen flyttades utomlands. En svensk tillverkare av högtryckslaminat är Lamiroc i Nordmaling. Pergo AB i Trelleborg, som tidigare var ett dotterbolag till Perstorp AB, är den enda svenska tillverkare som gör laminatgolv av egenproducerat högtryckslaminat.

Byggnadsmaterial
Anna Gyllander

Anna Gyllander, född 1633, var en svensk bedragare som på sextonhundratalet utgav sig för att vara den abdikerade drottning Kristina.

År 1659 nåddes kung Karl X Gustav av rykten om att det fanns en kvinna som for runt i landet och utgav sig för att vara den abdikerade drottning Kristina. Hon skulle då befinna sig i Norrköping, och han gav order till Göta hovrätt att undersöka saken. 

Man hittade kvinnan och identifierade henne som Anna Gyllander, dotter till Anders Gyllander från Norrköping och gift med en kurländsk ryttmästare i Kruuses regemente. Hon hade under 1658 och 1659 rest omkring i landet och gett intryck av att vara den abdikerade drottningen, druckit sin "bror" kungens skål och avlossat pistolskott till hans ära. Då man frågade henne om hon var Christina regina, hade hon svarat; "Ni säger så". 

Hon försvarade sig med att hon inte hade vetat hur allvarligt det skulle uppfattas och vädjade om nåd. Kungen dömde henne till en månad på vatten och bröd och sedan avvisning ur riket och alla dess utländska provinser.

Se även
Anna Ekelöf

Referenser 
 

Kvinnor
Svenska bedragare
Födda 1633
Personer under stormaktstiden
Dödsår saknas
Simon J. Berger

Simon Jönsson Berger, känd som Simon J. Berger, född 1 juni 1979 i Högalids församling i Stockholm, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Simon J. Berger är son till musikern Bengt Berger och konstnären Gittan Jönsson. Han är uppvuxen i Stockholm och i Brantevik på Österlen. Han är utbildad vid Fridhems Folkhögskola och Teaterhögskolan i Malmö, där han tog examen 2007. Berger har spelat vid Scen Österlen, Lunds nya Studentteater, Malmö Stadsteater och Dramaten.

Berger blev känd för den breda TV-publiken i rollen som överklassonen Erik Westfeldt, en av de fyra huvudrollerna, i SVT:s miniserie Upp till kamp (2007) i regi av Mikael Marcimain med manus av Peter Birro. Rollen blev han erbjuden medan han fortfarande gick på Teaterhögskolan. Han hade även huvudrollen i den Oscarnominerade kortfilmen Istället för Abrakadabra, för vilken han vann Prix d'Interprétation Masculine (bäste manlige skådespelare) vid Brussels Short Film Festival. 2010 gjorde Berger debut på Dramaten som Val Xavier i uppsättningen av Mannen med Ormskinnsjackan. 2011 var han aktuell på samma scen i uppsättningen av En handelsresandes död.

2012 spelade han Paul i Torka aldrig tårar utan handskar. TV-serien blev mycket uppmärksammad och uppskattad och Bergers rolltolkning gav honom ett pris vid Gaygalan 2013. Samma år arbetade han återigen med Mikael Marcimain när han spelade en av huvudrollerna i långfilmen Call Girl. Han spelade Charles-Ingvar Jönsson i nyinspelningen av Jönssonligan kallad Den perfekta stöten 2015. Mellan 2019 och 2023 spelade han en av huvudrollerna, Adam Veile, i den norska dramaserien Exit som skildrar den norska finansvärlden. Serien blev mycket populär och var bland annat den mest strömmade serien någonsin i Norge. För sin rolltolkning nominerades han i till det norska TV-priset Gullruten 2020, i kategorin Bästa skådespelare.

Berger är dessutom medförfattare till rollspelet Skymningshem: Andra Imperiet, utgivet av Rävsvans Förlag 2004.

2008 medverkade han i Niccokicks musikvideo "The Poet".

Filmografi 

 2007 – Upp till kamp (miniserie)
 (kortfilm)
 (kortfilm)
 (kortfilm)

 (kortfilm)
 (kortfilm)

 (kortfilm)

 (kortfilm)

 (kortfilm)
 (kortfilm)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 
 
 Simon J Berger på Agentfirman
 Simon J Berger på Dramaten

Svenska skådespelare under 2000-talet
Sommarvärdar 2020
Skådespelare från Stockholm
Födda 1979
Levande personer
Män
Vendidad

Vendidad eller Videvdad är en samling texter som utgör en del av zoroastrismens heliga bok Avesta.  Vendidad utgörs av en stor samling mytiska och praktiska texter med instruktioner om hur man skall handskas med orenhet av olika slag och straff för ogudaktiga handlingar. Här finns också olika skapelsemyter.

Referenser 

Persien
Zoroastrism
Al Barr

Al Barr, egentligen Alexander Martin Barr, född 1968 i Hanover i New Hampshire, är en amerikansk sångare. Han är medlem i det Boston-baserade celtic punk-bandet Dropkick Murphys, där han ersatte den tidigare sångaren Mike McColgan 1998. Han har tidigare även sjungit i The Bruisers, ett band som han var med om att grunda i Portsmouth, New Hampshire.
Han är den enda i Dropkick Murphys som inte har irländska rötter. Hans far kommer från Skottland och hans mor från Tyskland. Barr växte upp i Berlin och tyska är hans första språk.

Diskografi

Med Dropkick Murphys
Studioalbum

Livealbum

Med The Bruisers
Studioalbum

Referenser

Externa länkar

Diskografi på Discogs

Amerikanska rocksångare
Personer från Hanover, New Hampshire
Födda 1968
Levande personer
Män
Khosrau Parviz

Khosrau Parviz, även kallad Khosrau II, var sassanidisk storkung och barnbarn till Khosrau I. Han styrde mellan åren 590-628 e.Kr. En av Khosraus fruar var armeniskan Shirin.

Sasanidiska dynastin
Avlidna 628
Födda 500-talet
Män

he:כוסרו פרוויז
Wicanders korkfabrik

Wicanders Korkfabrik grundades av lanthandlaren och lantbrukaren August Wicander som flyttade till Stockholm 1868.

Historik
Wicander bytte sin gård mot en fastighet på Brännkyrkagatan 66 på Söder i Stockholm. Den förre ägaren som var sjuklig hade inte hunnit städa bort sitt korkskäreri, där man för hand skar korkar till öl- och vinflaskor. Så börjar företagshistorien med 125 personer anställda, däribland många frigivna fångar. Wicander startade maskinell skärning av korkarna, och etablerade fabriker även i Finland, Ryssland och Tyskland. Korkbarken fraktades i egna fraktångare från Medelhavsområdet till Norden. Sedan började man också tillverka korkmattor av spillet från korktillverkningen. Så uppkom Wicanders inrednings- och golvprodukter. Som korkförslutning har korken ersatts av andra material; Wicanders utvecklade moderna förslutningssystem för öl, läskedrycker, mejeriprodukter, vin och sprit samt läkemedel, vilka marknadsfördes med begreppet "safe and easy".

Utökningar

År 1880 etablerade sig Wicanders på Västkusten, då man övertog Göteborgs Korkfabrik vid Gårdavägen i Göteborg. 1930 startades verksamhet i Linköping, och år 1946 etablerade sig Wicanders i Älvängen. Då köpte Wicanders en fabriksfastighet av Christian Berner AB, en liten korkfabrik, vilken byggdes till och fick ge plats för Göteborgs Korkfabrik, som då flyttade från Göteborg till Älvängen. År 1955 sysselsatte korkfabriken i Älvängen 100 arbetare. År 1956 flyttade Wicanders från Brännkyrkagatan 66 till en nybyggnation i Västberga, en söderförort till Stockholm. Byggnaden ritades av Gustaf Kaunitz. Den 2 augusti 1971 flyttade man emellertid kontor och all tillverkning från Stockholm till Älvängen. 

I januari 1987 delades bolaget i Wicanders Kapsyl AB och Wicanders AB, av vilken den sistnämnda hade 550 anställda (varav 200 i Älvängen) och huvudsakligen var inriktad på golv- och interiörprodukter. Wicanders köptes 1989 upp av portugisiska Ipocork S.A. (nuvarande Corticeira Amorim). På grund av konkurrens nedlade Wicanders Kapsyl AB verksamheten 1989-90 och Wicanders AB flyttade av samma skäl tillverkningen utomlands och kvarlämnade endast Wicanders Svenska Försäljnings AB med 10 anställda. 

August Wicander byggde sig en villa på Djurgårdsslätten, Villa Lusthusporten som 1940 donerades till stiftelsen Nordiska museet. Släkten Wicanders är känd för Harpsund, i Södermanlands län. Den 27 december 1952 testamenterade Carl August Wicander, sonson till grundaren, sitt säteri till svenska staten. Enligt testamentet skall Harpsund användas "som hedersbostad för Sveriges vid varje tid fungerande statsminister".

Styrelseordförande 
 1919-22: Gustaf Wicander
 1922- : Carl August Wicander

Verkställande direktörer 
 1922-27: Carl August Wicander
 1927-38: Carl Wicander
 1927- : C.G. Wicander

Referenser

Noter

Källor
Kjellberg, Kjell-Åke, Älvängen - ängarna vid älven 1823-1990. (1990)
"Wicander", Nationalencyklopedin, 19 (1996)
Wicander, C. A., Wicanders: Industriidkare och affärsmän under tre generationer, 1-3. (1950-52)
Amorim

Ej längre existerande svenska företag
Myteriet på De Zeven Provinciën

Myteriet på De Zeven Provinciën var ett myteri på ett nederländskt örlogsfartyg som ägde rum den 4 till 14 februari 1933 och som väckte stor debatt i nederländsk politik.

Hr. Ms. De Zeven Provincien var ett nederländskt pansarskepp som befann sig på uppdrag i Sydostasien vid tillfället för myteriet. Delar av besättningen, som bestod av såväl holländare som indoneser, tog över fartyget när det befann sig längs Sumatras kust.

Efter sex dagar beordrade den nederländska försvarsministern Laurentius Nicolaas Deckers att militärflyg skulle bomba fartyget. En av bomberna träffade skeppet varvid 23 myterister omkom och de övriga omedelbart gav upp.

Anledningen till myteriet har diskuterats ingående, såväl i det dåtida Nederländerna som bland historiker ända fram i våra dagar. J.C.H. Blom har hävdat att myteriet var spontant och oplanerat och orsakat av protester mot lönesänkningar och dåliga arbetsförhållanden. L. de Jong trodde att myteriet iscensatts av aktiva kommunistceller bland manskapet ombord på fartyget, något som gjorde myteristerna till hjältar bland vänsteraktivister och hatobjekt i högernationalistiska kretsar. Det har också hävdats att myteristerna inspirerats av myteriet brittiska sjömän baserade i Invergordon, ett och ett halvt år tidigare. Peter Boomegaard kopplade myteriet till den sociala oro, med strejker, som vid denna tid ägde rum i Nederländska Ostindien och som de holländska myndigheterna var fast beslutna att kväsa, med alla till buds stående medel.

Politiska konsekvenser 

I Nederländerna fick incidenten påverkan på valet i april 1933, då Socialdemokratiska arbetare-partiet (SDAP) gick bakåt och Antirevolutionära partiet gick fram. Detta ledde till att Hendrikus Colijn, som själv hade ett förflutet från armén i Ostindien och tjänstgjort under blodiga kolonialuppror, ersatte Charles Ruijs de Beerenbrouck som premiärminister. Regeringen deklarerade att man föresatt sig att utrota allt socialistiskt inflytande och alla "instabila element" bland offentliganställda och marinens fackliga företrädare.

Ett nytt parti Alliansen för nationell återuppbyggnad, med stöd för kolonialväldet som främsta fråga, bildades omedelbart efter myteriet 1933 och fick efter bara två månaders verksamhet 30 000 röster och ett mandat i parlamentet. Samtidigt exploderade Anton Musserts Nationalsocialistiska rörelsen i Nederländerna i medlemsantal, från 1 000 medlemmar i januari 1933 till 22 000 ett år senare.

Den enda tydliga rösten som försvarade myteristerna var Revolutionära socialistpartiet och dess partiledare Henk Sneevliet som dömts till fem månaders fängelse för att ha hyllat myteriet som "starten på den antikoloniala revolutionen".

Källor
Engelskspråkiga Wikipedia

1933 i Asien
1933 i Nederländerna
Nederländernas politiska historia
Politikåret 1933
Myterier