kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Feigenbaums konstanter

Feigenbaums konstanter, är två matematiska konstanter uppkallade efter Mitchell Feigenbaum.

Feigenbaum upptäckte sin första konstant år 1975 när han undersökte bifurkationer (förgreningar) i förenklade populationsmodeller på en HP-65 programmerbar miniräknare. Miniräknaren var långsam och Feigenbaum försökte förutsäga nästa förgrening av grafen. Oavsett vilka värden som gavs formeln, så skedde förgreningarna med samma intervall. Senare visade det sig att diametrarna på cirklarna som uppträder på Mandelbrotfraktalens realaxel minskar med δ = 4,669...

Senare, 1978, upptäcktes konstanten α = 2,503... som anger den relativa storleken på förgreningen. 

δ = 4,66920160910299067185320382... (Feigenbaums förgreningshastighet)
α = 2,502907875095892822283902873218... (Feigenbaums reduktionsparameter) 

Feigenbaums konstant δ har sedan använts inom datavetenskapen för att framställa pseudoslumpvisa tal.

Se även 
 Fjärilseffekten
 Lorenz-attraktorn
 L-system
 Fraktal
 Gyllene snittet

Referenser

Noter

Källor 
 

Matematiska konstanter
Bifurkationsteori
Erik Hagström

Erik Hagström, född 2 december 1760 i Stora Tuna socken i Dalarna, död 15 december 1827 i Avesta, var en svensk mekaniker.

Biografi
Erik Hagström var son till bruksdisponenten Erik Hagström vid Silvberget och Maria Magdalena Gustrin, dotter till kyrkoherden Erik Gustrin i Västra Skedvi socken. Sedan fadern fick ny anställning och familjen skulle flytta, övertog morfadern uppfostran av Erik Hagström. Morfadern avled 1770 varefter Hagström fick gå i skola i Falun och gymnasiet i Västerås. 

Han inskrevs vid Uppsala universitet år 1782, och varvade studierna med arbete som bokhållare på Voxna bruk. Han visade under studietiden särskilda anlag för bergsmekaniken, bland annat genom att i Voxna konstruera en maskin, driven av vattenkraft, för svarvning och polering av sten. År 1787 antogs han därför, utan föregående examen, till auskultant i Bergskollegium och till e.o. kanslist i kungliga Kontrollverket. Då på greve Nils Adam Bielkes initiativ ett bolag bildats för anläggandet av ett porfyrverk i Älvdalen i Dalarna, fick Hagström 1788 i uppdrag att anlägga och förvalta detta. Trots stora svårigheter lyckades han utföra detta, så att anläggningen 1802 var i full gång och sysselsatte omkring 50 (enligt en källa 150) personer som arbetade med bearbetning av Älvdalsporfyr. Bland de första arbeten som beställdes var gravvården till Carl von Linné i Uppsala domkyrka.

Hagström tilldelades 1793 geschworners namn, heder och värdighet och blev sju år senare ledamot av Vetenskapsakademien. År 1811 antogs han till undermekanikus blev 1815 till övermekanikus med överdirektörs titel vid Göta kanalbyggnad, där han bl.a. uppförde kajbyggnader, av vilka särskilt den vid Sjötorp i Västergötland ansågs vara ett mästerstycke. Hagström utarbetade generalplanen över Göta kanal.

År 1820 kallades han av Kopparbergs bergslag till styresman över Avesta bruk och uppgjorde 1823 plan för Gråda kanal i Dalarna, över vilken kanalbyggnad han sedan hade överinseende. Hans sista offentliga uppdrag var ett regeringens förordnande att tillsammans med majorerna Edström och Hällström 1824 verkställa en undersökning om sättet för och följderna av en upprensning av Kvicksund i Mälaren. Han var så gott som autodidakt, men jämbördig med sin samtids bästa mekaniker.

Hagströms hustru Catharina Elisabeth Munktell var dotter till en bergsfogde. De fick fem barn, men endast ett som överlevde föräldrarna, Christina Elisabeth Hagström.

Källor 

 Svenskt biografiskt lexikon, Stockholm 1969
 Kungl. Svenska vetenskapsakademien, Kungl. Svenska vetenskapsakademiens handlingar för år 1827

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Svenska mekaniker
Svenska överdirektörer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1760
Avlidna 1827
Män
Personer från Stora Tuna socken
Castle Howard

Castle Howard är ett herresäte i North Yorkshire, England, 40 km norr om York. Det är ett av de största privata residensen i landet. Det är huvudsakligen byggt mellan 1699 och 1712 åt Charles Howard, 3:e earl av Carlisle efter John Vanbrughs ritningar. Castle Howard har varit delar av släkten Howards hem i mer än 300 år.

1940 drabbades slottet av en stor eldsvåda, men är numera till stora delar restaurerat.

Castle Howard är känt för TV-publiken som "Brideshead" i Granada Televisions TV-serie En förlorad värld (1981). Det användes även för filmerna Barry Lyndon och Gustaf 2. Till Castle Howard hör stora och mångskiftande parkanläggningar.

Externa länkar 

Officiell webbplats

Byggnader och anläggningar i North Yorkshire
Slott i England
Parker i engelsk stil
Fundoshi

Fundoshi är en typ av herr- och damunderkläder som används i Japan, som liknar stringkalsonger. Fram till andra världskriget var fundoshi vanliga, men sedan dess har de till stor del ersatts av kalsonger av västerländsk modell.

Herrunderkläder
Damunderkläder
Japansk klädedräkt
Paula von Preradović

Paula von Preradović, född 12 oktober 1887 i Wien, död där 25 maj 1951, även känd under namnet Paula Molden (efternamnet förvärvade hon genom giftermål), var en kroatisk och österrikisk författare. Hon var sondotter till den kroatiske poeten Petar Preradović.

Hennes familj flyttade till Pula i Istrien i Kroatien 1889. Hon flyttade senare till Köpenhamn och därefter till Wien. Hon var gift med journalisten Ernst Molden och fick två söner, redaktören Fritz Molden och bankiren Otto Molden.

Paula von Preradović är mest känd för att hon skrev texten till Österrikes nationalsång (Land der Berge, Land am Strome) 1947.

Verk

Lyrik 
 Dalmatinische Sonette, 1933
 Lob Gottes im Gebirge, 1936
 Ritter, Tod und Teufel, 1946

Prosa 
 Pave und Pero, 1940
 Die Versuchung des Columba, 1951
 Königslegende, 1950
 Wiener Chronik 1945

Källor 

Födda 1887
Avlidna 1951
Kroatiska författare
Kroatiskspråkiga författare
Österrikiska författare
Kroatiska kompositörer
Österrikiska kompositörer
Kvinnor
Gråda kanal

Gråda kanal (även Gråda slussar eller Gagnefs kanal) är en 1824 påbörjad, men aldrig fullbordad kanalanläggning i Gagnefs socken i Dalarna.

Syftet med Gråda kanal var att kringgå Grådaforsarna i Österdalälven (där Gråda kraftverk idag finns), och på så sätt skapa en oavbruten vattenväg från älvens segelbara del i Stora Tuna socken (Borlänge) till Siljan. Kanalen planlades och påbörjades 1824 under ledning av Erik Hagström, och även om stora resurser lades ner i början så byggde de beviljade anslagen på en glädjekalkyl och arbetet stannade av efter några år på grund av otillräckliga resurser, och 1844 var projektet helt avstannat. Efter tillkomsten av den 1884 fullbordade Siljans Järnväg (med sträckningen Borlänge-Insjön) avtog intresset för kanalen ytterligare.

De första kända ritningarna på Gråda kanal utfördes av Samuel Sohlberg 1754-1755, och består egentligen av två kanaler: en 240 meter lång kanal förbi övre Grådaforsen (Marielundsforsen)  med två slussar, och en 860 meter lång kanal förbi nedre Grådaforsen (Kvarnforsen) med tre slussar. Erik Hagströms plan, enligt vilket kanalbygget 1824-1844 kom att arbeta efter, bestod på liknande sätt av två separata kanaler: en kortare del väster om älven förbi den övre forsen med en sluss och en längre del öster om älven förbi den nedre forsen med två slussar.

Stora delar av den planerade kanalen hann grävas ut under arbetena, men slussarna färdigställdes aldrig. Den längre kanalen förbi den nedre forsen kom sedan istället att användas för timmerflottning och för att leda vatten till kvarnar. Delar av kanalen kan beskådas än idag. Den allra sydligaste delen har dock fyllts igen, och den nordligaste delen av kanalen ligger under vatten sedan dammen för Gråda kraftverk byggdes 1948-1951 (den är dock fortfarande synlig på flygbilder).

Intresset för Gråda kanal har återkommit under senare tid, dels som en del av det större projektet Dala kanal, men även i ett mer lokalt sammanhang med fokus på turism. I början av 00-talet presenterade Gagnefs intresseföreningen och föreningen Farled Dalarna en förstudie om "Gråda slussar", som i viss utsträckning skulle fullborda det nedlagda projektet från 1800-talet.. 2007 beviljades projektet tillstånd av Miljödomstolen, men Farled Dalarna gick i konkurs 2010..

Referenser

Kanaler i Sverige
Nedlagda byggprojekt i Sverige
Vattendrag i Gagnefs kommun
MMT

MMT kan syfta på:
MMT Group, ett svenskt marint ingenjörskonsultföretag i Göteborg
Magical Mystery Tour, musikalbum av The Beatles
Malmö Mekaniska Tricotfabrik, före detta textilindustri i Malmö
Medicinsk massageterapi
Mini Mental Test, test för skattning av kognitiva funktioner
Modern Monetary Theory, ekonomisk teori
D.M. Cornish

David M. Cornish, född 1972, är en författare från Adelaide, Australien. Han har skrivit Hittebarn, Lärling och Lykttändare, som ingår i trilogin Blodsmärkt. Den tredje boken, Factotum utkom på engelska 2010.

Bibliografi

Externa länkar 
D.M. Cornishs blogg 

Födda 1972
Australiska fantasyförfattare
Engelskspråkiga fantasyförfattare
Män
Levande personer
Personer från Adelaide
Martin A. Hansen

Martin A. Hansen (egentligen Alfred Martin Jens Hansen) född 20 augusti 1909 i Strøby, död 27 juni 1955 i Köpenhamn, var en dansk författare.

Hansen utbildade sig till lärare i Haslev. År 1935 debuterade han med romanen Nu opgiver han.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Lycklige Kristoffer (Lykkelige Kristoffer) (översättning Per Kellberg, Tiden, 1946)
 Rapphönan: noveller (Agerhønen) (översättning Herbert Friedländer, Norstedt, 1949)
 Lögnaren (Løgneren (översättning Åke Leander, Gleerup, 1951)
 Paradisäpplena och andra historier (Paradisæblerne og andre historier) (översättning Inger Molde, Gleerup, 1954)
 Törnebusken (Tornebusken) (översättning Åke Leander, Gleerup, 1955)
 Påskklockan och andra noveller (översättning Herbert Friedländer, Forum, 1975)

Priser och utmärkelser 
 Boghandlernes gyldne Laurbær 1949
 Holbergmedaljen 1952

Danska författare
Danskspråkiga författare
Födda 1909
Avlidna 1955
Män
Gunnar Berg (målare)

Gunnar Berg, född 21 maj 1863 i Svolvær, död 23 december 1893 i Berlin, var en norsk målare som huvudsakligen är känd för sina bilder från Lofoten.

Bergs far var köpman och enligt dennes önskan fick Gunnar en utbildning för detta yrke, först i faderns affär och 1882-83 i Bergen. Målaren Adelsteen Normann, som var en vän till familjen, rekommenderade att besöka konstakademin i Düsseldorf och så studerade Gunnar 1883-85 för Eugène Dücker. I Tyskland träffade Berg andra norska målare som Ludvig Munthe, Georg Anton Rasmussen och Otto Sinding. Efter studietiden flyttade Berg tillbaka till Svolvær.

I motsats till sina kolleger, som föredrog dramatiska landskapsåtergivningar, avbildade Berg främst det vanliga livet från Lofoten. Senare målade Berg även efter fotografier och han började pendla mellan Norge och Tyskland. Efter 1887 levde han huvudsakligen i Berlin och han gjorde även en studieresa till Paris. 1893 blev han sjuk i cancer och under vintern samma år dog han i Berlin. Berg gravsattes på familjegraven Gunnarholmen i Svolvær. Sedan 1994 finns en byst över honom på kyrkogården. Berg finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Källor

Noter

Externa länkar 

Gunnar Berg på Lofoten @rt

Representerade vid Nationalmuseum
Norska målare
Födda 1863
Avlidna 1893
Män
Historia de omnibus Gothorum Sveonumque regibus

Historia de omnibus Gothorum Sveonumque regibus, eller Historia om alla göternas och svearnas konungar, är ett fantasifullt historieverk skrivet av Johannes Magnus, och postumt utgivet på latin i Rom år 1554.

Trots att verket var starkt kritiskt mot Gustav Vasa användes det med förtjusning av dennes söner, till vilka det också dedicerats, för att visa på vilken ärorik historia Sverige hade. Särskilt använde de bokens regentlängd, som startade med Noas sonson Magog, och antog regentnummer som är betydligt högre än antalet tidigare kungar som idag anses historiskt belagda. Den första svenska översättningen, av Ericus Benedicti Schroderus, trycktes 1620.

Innehåll
I de första femton delarna av verket redogör Johannes Magnus i detalj för Sveriges historia före år 1000. Han baserar sig på Jordanes' Getica, på Saxo Grammaticus och på sin egen inspiration. Noas sonson Magog blir Sveriges första kung, år 88 efter syndafloden. Han hittar på en kungalängd med sex Erik före Erik Segersäll och sex Karl innan Karl Sverkersson. Så kunde Erik XIV och Karl IX skryta med ordningsnummer jämförbara med påvarnas. Dessa fiktiva Erikar och Karlar beskrivs i generellt positiva ordalag, men om den påhittade kungen Gostagus(Oftanus, Östen III, nummer 90 i regentlängden), en tyrann, heter det: "Knappt gick det en natt under årets lopp att han avhöll sig från hor, våldtäkt, incest och de smutsigaste samlag." Det kan tilläggas att längden innehåller tolv kungar med namnet Erik, och att Erik Magnusson av Sverige inte finns med, vilket innebär att Erik XIV skulle ha blivit Erik XIII om han följt den strikt.

Verket är extremt patriotiskt, och dryper av ett intensivt hat mot danskarna.

Regentlängd

Se även
Lista över Sveriges regenter
Lista över Svenska regenters titlar

Referenser

Externa länkar
Historia de omnibus Gothorum Sveonumque regibus i Libris
Historia de omnibus Gothorum Sveonumque regibus i Litteraturbanken

Sveriges historia
Monarki i Sverige
Göticism
Anders Sandberg (präst)

Anders Sandberg, född 24 januari 1797 i Torsås socken, Småland, död 17 juli 1876 i Köpenhamn, var en svensk präst och riksdagsman. Far till riksdagsmannen Johan Sandberg.

Anders Sandberg kom från ett fattigt arbetarhem. Han blev student i Lund 1816, där han 1823 promoverades till filosofie magister (primus) och sedermera tjänstgjorde som docent i fysik. Han utnämndes 1825 till lektor i teologi i Kalmar, 1831 till kyrkoherde i Madesjö i Kalmar stift och 1845 till teologie doktor samt blev 1838 kontraktsprost. 

Sandberg deltog vid alla riksdagar 1840-1866 som ledamot i prästeståndet och var flera gånger statsrevisor. Eftersom han var sparsamhetsivrare, blev han på sina håll misstänkt för liberala tendenser. Att detta dock var ett misstag, framgick bl. a. av den ihärdighet, varmed han bekämpade varje på samfällda val byggt representationsförslag. I det sista sökte han mota 1865 års avskaffande av ståndsrikdagen genom att genomdriva, att prästeståndet skulle avvakta adelns beslut, innan det gick att fatta sitt eget. Han var ledamot av 1868 års kyrkomöte. Sandberg var en hängiven anhängare av den äldre nykterhetsrörelsen. Han var aktiv politiker och nykterhetsivrare i kretsen kring Peter Wieselgren, i Kalmar stift var han en välkänd väckelsepräst med medveten kyrklig hållning.

Litteratur
Ulf Björkman: "Anders Sandberg, en särpräglad gestalt från det gamla Kalmarstiftet." - Växjö stifts hembygdskalender 1949
Bror Olsson: "Anders Sandberg som kyrkoherde i Madesjö." - Madesjö sockens historia 2.

Referenser

Noter 

Prästeståndets riksdagsledamöter
Personer i Svenska kyrkan
Personer inom nykterhetsrörelser i Sverige
Personer från Torsås socken
Födda 1797
Avlidna 1876
Män
Räkneramsa

En räkneramsa eller ett palerim är en ramsa som används av barn för att ”räkna ut” någon eller utse någon till en uppgift i en lek (även kallat pala). Många ramsor är mycket gamla, medan andra är av senare datum.

Referenser

Externa länkar

Ramsor
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Norrköpings gamla vattentorn

Norrköpings gamla vattentorn ligger strax söder om Södra Promenaden i Norrköping.

Vattentornet är byggt mellan åren 1904 och 1907. På tornet finns (en numera ganska suddig) text som lyder "Jacob von Leesens frikostighet grundlade Norrköpings vattenledning." Tornet är 45 meter högt och ritades av Verner Northun.

Vattentornet togs ur drift 1980, när Norrköpings nya vattentorn beläget i Kättsätter, blev klart. Mellan åren 1999 och 2001 byggde fastighetsbolaget HSB om tornet till studentlägenheter i 13 plan. Det var bolagets första egna byggprojekt. Tornet inrymmer 62 lägenheter för studenter vid Linköpings universitet Campus Norrköping och en studentpub i bottenvåningen.

Externa länkar

Vattentorn i Östergötlands län
Byggnader och anläggningar i Norrköping
Nils Witthoff

Nils Anton Witthoff i riksdagen kallad Witthoff i Araskoga, född 24 juni 1821 i Röamölla i Munka-Ljungby socken, Kristianstads län, död den 11 april 1904 i Araskoga i Brandstads församling, var en svensk kronofogde och riksdagsman.

Nils Witthoff blev student i Lund 1838 och tog en kameralexamen 1842. Han var kronofogde i Frosta och Färs härads fögderi, Malmöhus län, 1851–1891, vice ordförande i styrelsen för Färs härads sparbank under många år från 1857, ordförande i Färs och Frosta häraders brandstodsförening och kommunalordförande. Åren 1867–1869 var han ledamot av riksdagens andra kammare för Färs domsaga. Nils Witthoff var även riddare av Kungl. Vasaorden. 

Han gifte sig den 22 december 1851 med Maria Charlotta Anderberg (1831–1911) och hade barnen Anna Barbro, Georg, Maria, Hulda Augusta, Nils Georg (1860–1924, kronofogde i Frosta och Färs härads fögderi), Harald August, Ida Charlotta, Anna Barbro och Nils August.

Referenser

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1821
Avlidna 1904
Män
Strövelstorps kyrka

Strövelstorps kyrka är en kyrkobyggnad i Strövelstorp. Den tillhör Strövelstorps församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden 
Nuvarande stenkyrka uppfördes omkring år 1200 och kan ha föregåtts av en träkyrka. Under 1400-talet slogs valven och ett vapenhus byggdes till i söder. Sannolikt tillkom även kyrktornet vid samma tid. 1750 byggde man till en korsarm på norra sidan och 1846 byggdes en korsarm till på södra sidan. Sistnämnda tillbyggnaden leddes av professor Carl Georg Brunius. Vid en ombyggnad 1894 fick det tresidiga koret sin nuvarande utformning.

Inventarier
Den nuvarande altartavlan från 1828 målades av historiemålaren Alexander Malmqvist, som gjorde en kopia av altartavlan i Kungsholms kyrka i Stockholm.
En kalvariegrupp är från senare delen av 1400-talet.
Dopfunten är huggen år 1927 i kalksten från Ignaberga och är en kopia av en funt i Tikøb Kirke på Själland.
Predikstolen av trä är tillverkad år 1894 efter ritningar av arkitekt O. Andersson. Från början fanns ett ljudtak som togs bort år 1938.

Orgel
1821 byggde Strand, Stockholm en orgel med 9 stämmor. Den flyttades 1888 till Västra Broby kyrka.
1887 byggde Knud Olsen, Köpenhamn en orgel med 8 stämmor.
1911 byggde Johannes Magnusson, Göteborg en orgel. Den omändrades 1938 av Bo Wedrup, Uppsala och hade då 20 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1961 av Frederiksborgs Orgelbyggeri, Hilleröd, Danmark och är en mekanisk orgel.

Bildgalleri

Källor

 
 kyrkoguiden.se

Externa länkar 
 Strövelstorps byalag informerar
 Åsbo Släkt- och Folklivsforskare
 Demografisk databas för södra Sverige

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Ängelholms kommun
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Zunifolk

Zunifolket eller zuñi är en nordamerikansk ursprungsbefolkning som huvudsakligen är bosatta i Zunireservatet i västra New Mexico där den största  bosättningen utgörs av Zuñi Pueblo. De tillhör ökenpueblofolkets kultursfär.

Ursprunglig kultur
Zunifolket levde ursprungligen vid nedre Coloradofloden i Arizona och i New Mexico. Själva kallade de sig A-siwi vilket i sin tur betyder kött. Det finns antydningar om att deras språk härstammar från det Aztek-tanoanesiska språket. De var jordbrukare, krukmakare och liksom hopifolket utövade de en religion som var centrerad till katchinas (därav katchinadockor). Deras samhällen var organiserade i fyra nivåer. Prästerna ansvarade för kommunikationen med andevärlden, att bringa fruktsamhet och livskraft till folket.

Folkmängd
Zuñi deltog i Pueblofolkets uppror mot spanjorerna år 1680 och bosatte sig efter kriget i sina nuvarande områden i nordvästra New Mexico. Zuniernas antal uppgick till ca 2 500 personer år 1680, i dag överstiger deras antal 7 700.

Vid folkräkningen 2000 rapporterade 10 122 människor att de räknade de sig som helt eller delvis Zuñi.

Referenser

Ursprungsfolk i Nordamerika
Benoît Pedretti

Benoît Pedretti (född 12 november, 1980 i Audincourt) är en fransk fotbollsspelare, han spelar för tillfället i AC Ajaccio.

Benoît Pedretti startade sin proffskarriär i FC Sochaux-Montbéliard, där han spelade från år 1999 till år 2004. Sommaren år 2004 skrev han på för Olympique de Marseille men spelade bara där i en säsong. År 2005 skrev han på för Lyon för en summa av 60 miljoner SEK, Lyon hade stora förhoppningar på honom men under sin tid i Lyon tillbringade han mycket tid på bänken. Efter en säsong i Lyon kände han att det var dags att röra på sig igen och flyttade till klubben han spelar för nu, AJ Auxerre han innehar kaptensbindeln i Auxerre och innehar även nummer 17 på ryggen. 

Benoît Pedretti gjorde sin landslagsdebut den 20 november 2002 i mötet Frankrike mot Jugoslavien i en match där Frankrike besegrade Jugoslavien med 3-0. Benoît Pedretti har även medverkat i FIFA Confederations Cup 2003 och i EM 2004 där Frankrike slogs ut av de blivande mästarna Grekland i kvartsfinalen med siffrorna 1-0. Han har spelat 22 landskamper för Frankrike varav den senaste var mot Ungern 2005.

Franska landslagsspelare i fotboll
Födda 1980
Män
Levande personer
Spelare i FC Sochaux-Montbéliard
Spelare i Olympique de Marseille
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i AJ Auxerre
Spelare i Lille OSC
Spelare i AC Ajaccio
Spelare i Fifa Confederations Cup 2003
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Adrian Thomander

Adrian Thomander, född 1882 i Halikko, död 1919, var en finländsk arkitekt. Thomander ritade flera byggnader i jugendstil i Åbo.Bland annat är  en femtedel av stadsdelen Port Arthurs byggnader är ritade av honom. Mellan åren 1909 och 1914 hade Thomander en arkitektbyrå med sin bror Karl Thomander som bar namnet Bröderna Thomander.

Finländska arkitekter under 1900-talet
Födda 1882
Avlidna 1919
Män
Personer från Halikko
Carl Ingvar Wåhlin

Carl Ingvar Wåhlin, född 11 oktober 1841 i  Karlshamn, död 4 oktober 1894 i Solna församling, var en svensk jurist och politiker.

Wåhlin var häradshövding i Västmanlands västra domsaga samt ledamot av riksdagens andra kammare. Han är begraven på Solna kyrkogård.

Referenser 

Carl Ingvar Wåhlin på Gravar.se  

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Svenska häradshövdingar
Personer från Karlshamn
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1841
Avlidna 1894
Män
En gång till (album av Black Jack)

En gång till är ett musikalbum från 2001 av det svenska dansbandet Black Jack.

Låtlista
Nu Är Det Lördag
En Gång Till
Save Me
Sommarnatt
Får Jag Låna Din Fru Ikväll
500 Miles
Ingen Så Vacker Som Du
Sommarflickor
Minnen
I Saw Linda Yesterday
Den Man Som Du Behöver
Där Kommer Hon
Seasons In The Sun
Ge Mig En Chans

Musikalbum 2001
Album av Black Jack
August Boman

August Boman, född 18 juni 1826 i Borgå, död 17 juni 1883 i Helsingfors, var en finländsk arkitekt. Boman skaffade sig behörighet som arkitekt genom studier vid Intendentskontoret, där han började år 1845. Senare, mellan åren 1857 och 1858, gjorde Boman studieresor till Tyskland och England. Känd är Boman för sina kasernbyggnader.

Verk 
 Savonranta kyrka, Savonranta (1863)
 Hamngatan 9, Helsingfors (1869)
 Petäjävesi nya kyrka, Petäjävesi (1879)
 Uleåborgs kasern, Uleåborg (1881)

Externa länkar 

Finländska arkitekter under 1800-talet
Födda 1826
Avlidna 1883
Män
Personer från Borgå