kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bajonettfisk

Bajonettfisk (Aeoliscus strigatus) är en art i familjen rakknivsfiskar (Centriscidae) som är känd för sitt speciella simsätt. Den imiterar omkringflyttande blad. 

Fisken härstammar från Indiska oceanen och västra Stilla havet. Arten lever vid kusterna av östra Afrika, Madagaskar, Komorerna och mindre afrikanska öar i regionen. Mellan Somalia och Myanmar saknas bajonettfisk. Utbredningsområdet fortsätter från Andamanerna över Sydostasiens övärld till centrala Japan, Nya Guinea, östra Australien, Mikronesien och Nya Kaledonien. Individerna lever i regioner som är upp till 42 meter djupa.

Bajonettfisk gömmer sig intill koraller, sjöborrar och sjögräs. Födan utgörs främst av små kräftdjur som ingår i havets zooplankton. Urvalet kan variera mellan olika individer av samma art beroende på individens ålder. Stora exemplar äter främst märlkräftor av underordningen Gammaridea.

Flera exemplar fångas och hölls sedan i akvarium men det är oklart om hela beståndet påverkas. När korallrev går förlorat minskar även det lämpliga habitatet för bajonettfisken. Även områden med sjögräs minskar i samband med byggarbeten vid kusten och när fiskenät dras över grunden. Arten förökar sig ganska snabb med korta generationer och det behövs utredas hur den kan kompensera hoten. IUCN listar arten med kunskapsbrist (DD).

Bilder

Referenser 

Rörnosade fiskar
Landsortsdjupet

Landsortsdjupet är Östersjöns djupaste punkt. Djupet är uppmätt till ca 458 meter beroende på vattenstånd och ligger sydost om Nynäshamn, 22 km sydost om Landsort. Landsortsdjupet är en förkastning och fanns mer än en miljard år före själva Östersjön.

Här dumpades mycket kemiskt avfall, och på 1950- och 60-talet även en del medelradioaktivt avfall i plåttunnor för slutförvaring. Också avfall, lack- och färgrester och skrotbilar har sänkts i djupet.

Referenser 

Östersjön
Nynäshamns kommun
Mälar 22

En Mälar 22:a är en entypsbåt med ruff och plats för två-tre personer.

En Mälar 22:a är byggd av furu på ek- och järnspant med en överbyggnad i ek eller mahogny. Däcket är målad däcksduk på spontat virke. Strikt tillämpade klassregler har bevarat Mälar 22:ans karaktär, och senare byggda båtar är därför i allt väsentligt samma båtar som vid klassens tillkomst på 1930-talet. 

Mälar 22:an konstruerades 1930 av Gustaf Estlander, som fick uppdraget av dåvarande Mälarens Seglarförbund: "Med tanke på att ge seglarna en båt som de kunde använda till kappsegling samt vara en segelbåt till familjesegling. Genom sin enkelhet i uppbyggnad och materialens varaktighet vid rätt underhåll skulle det till och med efter flera års användande, ej åsamka säljaren någon nämnvärd förlust vid en eventuell försäljning..…"

Mälar 22 är en av de första entypsbåtarna, näst efter Stjärnbåten. Mellan 1930 och 1940 byggdes i medeltal tio båtar per år. Den näst senaste träbåten båten byggdes 1948, och den senaste 1962.

På dispens har Roy Sandgren fått lov att beräkna scantlings och att bygga två Mälar 22:or i glasfiberarmerad plast, som har samma seglingsegenskaper som träbåtarna. Tillsammans med segelmakaren Janne Björnberg har två båtar byggts, nr 140 och nr 141, som båda visat sig uppfylla alla krav av likvärdighet med träbåtarna, ett generellt godkännande att bygga Mälar 22:an i glasfiber armerad plast förväntas inom kort (2015). 

Drygt hälften av Mälar 22:orna byggdes på båtvarv, resterande av amatörbyggare. De två först byggda båtarna, Emett och Emtvå, var lottbåtar. M 22 nr 1, Emett, är bevarad vid Statens Sjöhistoriska Museum Stockholm i båthall 2 på Djurgården.

Mälar 22:an har SM status och har seglat Svenska Mästerskap sedan 1979, en otroligt rolig och välseglande båt som framgångsrikt kan seglas av två personer, men även av tre personer. Under senare år har även kvinnliga besättningar varit framgångsrika.

Se även
Mälar 25
Mälar 30

Källor
 Svenska träbåtar, 
M-båtsförbundets webbplats
Kölbåtar
I skuggan av ett brott

I skuggan av ett brott kan syfta på:

 I skuggan av ett brott (roman) – en roman av Helena Henschen från 2004
 I skuggan av ett brott (film, 1937) – en brittisk film från 1937 med originaltitel Jump for Glory
 I skuggan av ett brott (film, 1987) – en amerikansk film från 1987 med originaltitel Someone to Watch Over Me
Luleå Lokaltrafik

Luleå Lokaltrafik Aktiebolag förkortat LLT, tidigare Hurtigs Omnibus AB, är det bolag som har ansvar för tätortstrafiken i Luleå, och ägs helt av Luleå Kommunföretag AB. Lokaltrafiken i Luleå ingår inte i Länstrafiken Norrbotten och har eget biljettsystem, liksom det är för andra städer i Norrbottens län.

I Svensk Kollektivtrafiks årliga undersökning Kollektivtrafikbarometern, år 2022 hamnade NKI för Region Norrbotten där LLT kör på 68% för resenärer gentemot 60% NKI i nationellt snitt. Resultatet placerade Region Norrbotten på en femteplats, två procentenheter ifrån nummer fyra och fem, och fyra procentenheter ifrån plats nummer ett och två på listan.

Luleå Lokaltrafiks linjenät är ungefär 20 mil långt och består av cirka 400 hållplatser. Huvudhållplatsen på Smedjegatan är navet. På Smedjegatan stannar samtliga stom- och lokallinjer så att byte kan ske mellan alla linjer och till alla hållplatser.

Historia

Tiden innan kommunal förvaltning 
År 1923 inrättade Johan Arvid Hurtig Norrbottens första lokala busslinje. Firman som döptes till Bilbolaget Hurtig & Co blev grunden till det som senare döptes om till LLT. Det fanns då bara en linje mellan Luleå centrum och Svartöstaden. Fordonet som användes var en modifierad lastbil av märket Maxwell och kunde endast transportera åtta personer.

LLT bildas 
Allt eftersom biltrafiken ökade och privatpersoner inte längre behövde åka kommunal trafik, så minskade intäkterna för företaget. 1976 valde kommunen att köpa företaget för att bilda Luleå Lokaltrafik AB.

LLT idag 
Den 9 januari 2012 började LLT med kontantlösa bussresor. Detta för att öka busschaufförernas trygghet och minska rånrisken. Den 20 november 2017 blev LLT helt fossilfritt och minskade således sina utsläpp av växthusgaser med 90%.

Nuvarande linjenät

Stomlinjer 
Stomlinjerna går till och från stan var 10:e minut under högtrafik. De fem största stadsdelarna trafikeras av två stomlinjer vardera.

Lokallinjer 
De områden/stadsdelar där inga stomlinjer passerar trafikeras av lokallinjer.

Direktlinjer 
Vissa områden och arbetsplatser trafikeras även av direktbussar.

Nattbussar
Nattbussarna körs natt mot helgfri lördag och natt mot söndag.

Referenser

Externa länkar 
LLTs hemsida
Tidtabeller för Luleå Lokaltrafik
Linjekarta (endast stom- och lokallinjer är med på kartan)

Svenska bussbolag
Transport i Luleå
Företag i Luleå
Svenska företag med kommunalt ägande
Företag bildade 1976
Ekorrfiskar

Ekorrfiskar (Holocentridae) är en familj i ordningen beryxartade fiskar (Beryciformes).

Enligt en taxonomisk studie från 2013 är familjen ensam i den nybildade ordningen Holocentriformes.

Arterna av familjen finns i Atlanten, Indiska Oceanen och Stilla havet. Kosten för vuxna exemplar består av en blandning av små fiskar, räkor och andra små marina djur. Nykläckta ungar äter under sina första veckor plankton och de söker ett gömställe som bo när de är cirka 3 cm långa. Ekorrfiskar syns vid rev ofta tillsammans med kardinalabborrfiskar och arter från familjen Pempheridae. De når vanligen ett djup av 100 meter och i sällsynta fall av 200 meter. Arterna är främst nattaktiva.

Arterna har i bröstfenan en tagg och 5 till 8 mjuka fenstrålar. Ryggfenan har ett avsnitt med 10 till 13 taggar och direkt i anslut ett avsnitt med 11 till 17 mjuka fenstrålar. I analfenan förekommer 4 taggar och 7 till 16 mjuka fenstrålar. Stjärtfenan liknar en gaffel i formen med 18 till 19 huvudstrålar. De stora fjällen kännetecknas av små utskott som liknar tänder. Ekorrfiskar har stora ögon och oftast en rödaktig grundfärg. Stortaggad husar (Sargocentron spiniferum) är den största arten med en längd upp till 61 cm.

Det vetenskapliga namnet är sammansatt av de grekiska orden holos (hel) och kentron (skarp punkt).

Familjen utgörs av 8 släkten med tillsammans nästan 90 arter.

Ingående underfamiljer och släkten är:
 Holocentrinae
 Holocentrus, 2 arter
 Neoniphon, 6 arter
 Sargocentron, 33 arter
 Myripristinae
 Corniger, en art
 Myripristis, 28 arter
 Ostichthys, 13 arter
 Plectrypops, 3 arter

Referenser 

Beryxartade fiskar
Serranus tortugarum

Serranus tortugarum är en havsabborrfisk som lever i Karibien. Den blir cirka 6 till 8 cm lång och lever av plankton. Den används i akvarier och är tålig varför den brukar anses lämplig som nybörjarfisk.

Utbredningsområdet sträcker sig från Bahamas, södra Florida och kusten vid staden Tuxpan i Mexiko till Venezuela samt till Trinidad och Tobago. Arten vistas nära kustlinjerna och den dyker vanligen till ett djup av 90 meter. Ibland når den 400 meters djup. Serranus tortugarum bildar grupper som ibland kan ha flera hundra medlemmar och den vistas nära korallrev eller klippor. Vid varje parningstid men inte under hela livet bildar en hona och en hanne ett monogamt par.

Troligtvis faller flera exemplar offer för fiskar av släktet Pterois. Serranus tortugarum är inte sällsynt. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 

Abborrartade fiskar
Akvariefiskar
Nemipteridae
Serranus
Pugh

Pugh är en samlingsbox om fyra skivor med den svenske rockartisten Pugh Rogefeldt. Boxen utgavs i februari 2003 på skivbolaget National.

Samlingen innehåller 75 låtar skrivna mellan 1965 och 2003, varav flera är tidigare outgivna. Med boxen följde ett 68 sidor långt texthäfte där Rogefeldt själv skrivit om sin karriär. Därtill följer även texter skrivna av bland andra producenten Anders Burman och Ola Salo. Häftet innehåller även exklusiva fotografier.

Boxen tilldelades 2004 en grammis i den öppna kategorin.

Låtlista

CD 1 (1965-1971)
"Här kommer natten"
"Surabaya Johnny"
"Jag har en guldgruva" (demoversion, outgiven)
"Föräldralåten"
"Skölj bort mig" (alt. version, outgiven)
"Jag sitter och gungar"
"Stinsen i Bro, del 1"
"Haru vart på cirkus"
"Små lätta moln"
"Förresten, jag heter John" (outgiven)
"Stenen som jag står på" (outgiven)
"Om du vill ha mig" (demoversion, outgiven)
"Hollywood" (demoversion, outgiven)
"Jag är himmel" (demoversion, outgiven)
"Ja dä va då de" (outgiven)
"Love, Love, Love"
"Små lätta psykoser" (demoversion, outgiven)
"Aindto" (demoversion, outgiven)

CD 2 (1971-1974)
"Jag är en liten pojk"
"Visan om Bo"
"Långsamma timmar"
"Here Comes the Night" (live, outgiven)
"Storseglet" (demoversion, outgiven)
"Sovjet" (demoversion, outgiven)
"Grävmaskinen" (demoversion, outgiven) 
"Mona" (demoversion, outgiven)
"Pizzasången/Dinga linga Lena" (demoversion, outgiven)
"Bä, bä vita lamm"
"Mamma håll ut"
"Max sång" (live, outgiven)
"Slavsång"
"Lejon"
"Susie Q"
"Yellow Prana" (outgiven)
"Nationalsång" (live, outgiven)
"Sången om Anna" (outgiven)
"Jag vill bli analyserad" (outgiven)

CD 3 (1974-1978)
"Hog Farm"
"Silver Lona"
"Bolla och rulla"
"Dinga linga Lena"
"Grävmaskinen"
"Mona"
"Storseglet" (live)
"Små lätta moln" (live)
"Svarte Rudolf" (live, outgiven)
"Vandrar i ett regn" (live)
"Finns det lite stolthet kvar, finns det också hopp" (live)
"Sovjet" (live, outgiven)
"Kina" (live, outgiven)
"Amerika" (live, outgiven)
"Ett steg till" (live, outgiven)
"Jesus" (demoversion, outgiven)
"Backslider"
"Stor vit elefant"
"Nattmara"

CD 4 (1978-2003)
"Det är aldrig för sent"
"Snart kommer det en vind"
"Det är en lång väg från landet till stan"
"Aftonfalken"
"Här kommer natten" (live)
"Surabaya Johnny" (live)
"Saskia"
"Två lika är ett"
"En ny rebell i byn"
"Mitt bästa för dig"
"Till Irland"
"Bröllopsklockor"
"Spårljus" (live)
"Kärlekens träd"
"Vår kommunale man"
"Stockholm"
"Pop o twist"
"Mechanical Love"
"Stormaren"

Källor

Fotnoter 

Album av Pugh Rogefeldt
Samlingsboxalbum 2003
Svenska samlingsboxalbum
Grammis-vinnare
Vulkaniska bergarter

Vulkaniska bergarter, även kallat vulkanit, är magmatiska ytbergarter (ej att förväxla med sedimentära ytbergarter) och har bildats genom vulkanism på eller ytligt under jordytan.

Magmor som blivit mycket snabbt avkylda blir glasiga. Glas är ett amorft material vilket innebär att det har en inre oordnad struktur, till skillnad från den hos fasta kristallina ämnena. Den snabba övergången från ett hett tillstånd där partiklarna i magman rör sig relativt fritt i förhållande till varandra till ett tillstånd där mycket lite rörelse är möjlig gör att partiklarna inte hinner få en ordnad struktur innan materialet stelnat. Färg och fysiska egenskaper varierar beroende på sammansättning och avkylningshastighet. Glasiga vulkaniska bergarter förekommer både i ytnära subvulkaniska intrusioner och i olika lavaflöden.

Pelarförklyftning är en struktur skapad av vulkanism. Oftast skapat av ett basaltisk flöde bestående av lava eller ett ytnära intrusivt flöde. De består av pelare som kan vara sexkantiga och alltid är vinkelrätt orienterade mot bergartsflödenas avkylningsytor.

Exempel på vulkaniska bergarter är bland andra tuff, ignimbrit, pimpsten och hyaloklastit (fler exempel nämns nedan under rubrikerna lavabergarter och pyroklastiska bergarter).

Lavabergarter
Lavabergarter kan även kallas lava, likt den flytande bergartssmälta de bildas av.

Lavaplatåer är vidsträckta, ofta flera tusen kvadratkilometer vida formationer uppbyggda av lava från sprickeruptioner oftast bestående av basalt.

Exempel på lavabergarter är ryolit, obsidian, vissa porfyrer, basalt, andesit, kuddlava, trakyt, dacit och fonolit.

Basalt som är jordens vanligaste vulkaniska bergart dominerar den övre delen av havsbottnarna. Platåbasalter förekommer mer lokalt över stora områden på kontinenterna. Basalter är finkorniga till mycket finkorniga och är i färskt oomvandlat tillstånd svarta bergarter. De består främst av plagioklas, pyroxen och magnetit.

Kuddlava bildas när basaltisk till andesitisk lava kommer i kontakt med havsvatten och skapar kuddliknande formationer som ofta täcks med spilit vilket innebär att havsvattnet byter ut plagioklaset i lavan till albit och sekundära mineral bildas.

Fonolit består av kalifältspat och nefelin och har fått sitt namn av att det kan klinga när man slår på den med till exempel en hammare. Man kan se resten av ett fonolitfyllt vulkanrör i Wyoming, USA kallat Devils Tower.

Pyroklastiska bergarter
Pyroklastiska bergarter kallas även pyroklastit och är extrusiva bergarter som bildas av luftburet vulkaniskt material. Exempel på pyroklastiska bergarter är vulkaniska bomber, scoria, pélés hår och pélés tårar.

Källor 

Magmatiska bergarter
Nikolaj Miklucho-Maklaj

Nikolaj Nikolajevitj Miklucho-Maklaj (), född 5 juli (g.s.) (17 juli n.s.) 1846, i byn Jazykovo i Borovitjskij ujezd i Guvernementet Novgorod i Kejsardömet Ryssland (nu i Okulovskij rajon i Novgorod oblast i Ryssland), död 2 april (g.s.) (14 april n.s.) 1888, i Sankt Petersburg, var en rysk etnolog, antropolog och biolog, känd för sina forskningsresor. 

Han reste och studerade vida omkring i Europa, och blev under en resa nära vän med biologen Anton Dohrn. Miklucho-Maklaj var också i Australien, där han grundlade landets första marinbiologiska institut. År 1871 for han med understöd av Ryska Geografiska Sällskapet till Papua Nya Guinea, där han med en svensk medhjälpare levde ett helt år med infödingarna, vilka kallade honom "mannen från månen". Han utforskade därefter Java och de australiska ögrupperna. 1882 återvände han till Ryssland, men reste 1883 tillbaka till Nya Guinea och gifte sig samma år i Sydney.

En förfader till Miklucho-Maklaj invandrade från Skottland till Ryssland, därav det andra efternamnet Maclay. Nikolaj Miklucho-Maklajs namn stavas på många olika vis runt om i världen. von Miklouho-Maclay, Miklukho-Maclay (i engelskspråkiga Länder), Mikloucho-Maclay, Miklukho-Maclaj och Nicholas Maclay (hans namn i Australien) är några varianter.

Miklucha-Maklajs reseskildringar (ett 70-tal) gavs ut av geografiska sällskap i S:t Petersburg, Berlin och Sydney. Hans minne hedras bland annat genom namnet N.N. Miklucha-Maklaj-institutet för Etnologi och Antropologi, som är ett av instituten vid Rysslands Vetenskapsakademi.

Asteroiden 3196 Maklaj är uppkallad efter honom.

Källor 

Födda 1846
Avlidna 1888
Ryska antropologer
Ryska biologer
Ryska etnologer
Män
Personer från Novgorod oblast
Personer i Ryssland under 1800-talet
Alumner från Leipzigs universitet
Alumner från Jena universitet
Bjørkelangen (ort)

Bjørkelangen är en tätort som utgör centralort i Aurskog-Hølands kommun i Viken fylke i sydöstra Norge. Orten blev centralort då kommunen bildades 1966. Den ligger vid norra änden av sjön Bjørkelangen, längs Lierelva.

Bjørkelangen var ändstation på Urskogbanen då den öppnades 1896 och station på Urskog-Hølandsbanen efter att den blev förlängd till Skulerud 1898. Urskog-Hølandsbanens administrationsbyggnad "Bergan" låg i Bjørkelangen och är väbevarad också i dag.

Från omkring 1970 har Bjørkelangen upplevt stor utveckling med etablering av gymnasier, flera stora bostadsområden och administrativa funktioner.

Det finns en rad idylliska och fiskrika insjöar, vatten och tjärnar kring Bjørkelangen. Bland annat: Bjørkelangensjön, Maltjern, Stigrundtjern, Liertjern, Eidsdammen, Stemtjern, Røytjern, Dyntjern, Tasketjern och dricksvattentäkten Langsjøen.

Väst om Bjørkelangen ligger Høgåsen på 313 m ö.h.

Bilder

Källor 

Tätorter i Norge
Orter i Akershus fylke
Aurskog-Hølands kommun
Prädikatswein

Prädikatswein, eller med svensk översättning prädikatsvin, är den högsta kvalitetskategorin för tyska och österrikiska viner. Ett prädikat är i dessa sammanhang en beteckning som baserar sig på druvornas mognad vid skörd, uttryck som deras mustvikt. Prädikatet sätts alltid ut tydligt på etiketten, medan Prädikatswein är den övergripande kvalitetskategorin.

Tyskland 
Beteckningen Prädikatswein gäller i Tyskland sedan augusti 2006 då beteckningen ersatte den dittills brukade beteckningen Qualitätswein mit Prädikat (QmP) som den högsta av fyra kvalitetskategorier för tyska viner, över Qualitätswein, Landwein och Tafelwein. I likhet med Qualitätswein och Landwein, men till skillnad från Tafelwein, måste druvorna till ett Prädikatswein komma från en, och bara en, av de 13 tyska vinodlingsregionerna (Anbaugebiet).

De största skillnaderna mot den snäppet lägre beteckningen Qualitätswein är kravet på att bara en enda druvsort ska användas, ett förbud mot chaptalisering och relaterade regler gällande minsta tillåtna mustvikt (sockerhalt i druvmusten):

 Kabinett: min. 73o Öchsle
 Spätlese: min. 85o Öchsle
 Auslese: min. 95o Öchsle
 Beerenauslese respektive Eiswein: min. 125o Öchsle 
 Trockenbeerenauslese: min. 150o Öchsle

Varje flaska Prädikatswein skall dessutom ha ett registrerat s.k. AP-nummer på flaskans etikett. Skillnaderna mellan de sex klasserna Prädikatswein är stora. Skillnaden mellan Kabinett och vanligt Qualitätswein kan dock vara ganska liten, medan priset därefter stiger ganska snabbt. Exempelvis är det svårt att hitta en bra Auslese under 15 euro.

Österrike 

I Österrike syftar Prädikatswein på någon av de österrikiska kvalitetsbeteckningarna: Spätlese, Auslese, Beerenauslese, Eiswein, Strohwein, Ausbruch eller Trockenbeerenauslese. Beteckningen Kabinett förekommer även i Österrike, men räknas inte som ett Prädikatwein.

Se även
Tyska viner
Österrikiska viner
Skyddad ursprungsbeteckning

Tyska viner
Österrikiska viner
Läderlappsfisk

Läderlappsfisk (Platax orbicularis) är en fisk hemmahörande i Indiska oceanen och Stilla havet. Det finns rapporter om att den setts utanför Florida. Dessa förekomster är troligen en konsekvens av människor har hällt ut sina akvariefiskar i naturen.

Läderlappsfisken blir upp till 50 cm lång. Den är avplattad på sidorna och liknar med sina stora rygg- och analfenor en diskus i utseende. Arten har en gråaktig ovansida och tre mörka tvärband men det tredje är otydligt. Bålens nedre delar är hos vuxna exemplar silvervita till ljusgula. Ibland förekommer några glest fördelade svarta punkter. Nykläckta ungar är rödbruna med svarta punkter. I käkarna förekommer flera rader med tänder som har tre knölar varav den mellersta är störst.

Arten vistas vanligen i områden som ligger 5 till 60 meter under havsytan. Den når i Indiska oceanen södra Afrika och i Stilla havet norra Australien samt södra Japan. Läderlappsfisken vistas gärna nära korallrev eller i laguner och mangrove.

Vuxna exemplar syns ensam, i par eller i mindre grupper. Ungar bildar under dagen ofta mindre stim som gömmer sig nära död löv som flyttar på vattenytan. Under natten lämnar de gömstället. Honor lägger sina ägg i det öppna vattnet. Individerna blir könsmogna vid en längd av cirka 32 cm. Födan utgörs av sjögräs.

Läderlappsfisken är inte sällsynt men den har inte heller särskilt stora populationer. Arten är inget mål för industriellt fiske men den fångas ibland för köttets skull, till exempel kring Tahiti och andra delar av Franska Polynesien. Några ungar fångas för att hålla de som akvariedjur. Dessa exemplar kommer oftast från Filippinerna och Indonesien. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 

Abborrartade fiskar
Bjørkelangen (insjö)

Bjørkelangen är en insjö i Aurskog-Høland kommun i Norge. Vid sjöns norra änden ligger orten Bjørkelangen som är centralort och administrativt centrum i Aurskog-Høland kommun. Sjön har en yta på 2,86 km² och en omkrets på ca 14 km. Den ligger 124 meter över havet och ingår i det sammanhängande vattendrag/sjösystemet Haldenvassdraget, vars nedersta vattendrag Tista mynnar i Idefjorden i Halden.

Insjöar i Akershus fylke
Aurskog-Hølands kommun
Oxymonacanthus longirostris

Oxymonacanthus longirostris är en art tillhörande familjen filfiskar (Monacanthidae). Den lever av Acroporapolyper i Indiska ocenanen och Stilla havet.
  

Tetraodontiformes
Blåsfiskartade fiskar
Oxymonacanthus
Övningsstycke

Övningsstycke i musiken är ett musikstycke eller kortare verk, som huvudsakligen är skrivet för att öva den (eller de) spelande. Förhållandet mellan övningssyftet och kvaliteten som musik varierar längs hela gråskalan. Bland genrerna finns etyd och sonatin. Se även musikpedagogik.

Typer av musikstycken
Paraluteres prionurus

Paraluteres prionurus är en fisk som tillhör familjen filfiskar (Monacanthidae). Den blir upp till 11 cm lång och förekommer i Indiska oceanen och Stilla havet. 
Paraluteres prionurus liknar den giftiga Canthigaster valentini.

Blåsfiskartade fiskar
Tetraodontiformes
Paraluteres
Carl Moberg (borgmästare)

Carl Oscar Moberg (i riksdagen kallad Moberg i Karlstad), född 20 september 1842 i Västervik, Kalmar län, död 5 februari 1905 i Karlstad, Värmlands län, var en svensk jurist och politiker.

Carl Moberg blev student i Uppsala 1860, avlade 1865 examen till rättegångsverken, blev 1869 länsnotarie i Värmlands län och var 1884–1905 borgmästare i Karlstad.

Till 1892 års urtima riksdag invaldes han för Värmlands läns valkrets i första kammaren samt omvaldes 1895 och 1904. Under riksdagarna 1893–1894 och 1896–1899 var han ledamot av bankoutskottet, av särskilda utskottet 1897 och 1901, 1900–1904 tillhörde han konstitutionsutskottet. Bland hans motioner blev den om rösträttsfrågan 1902 särskilt uppmärksammad. 

Moberg var från 1896 ordförande i Värmlands läns landsting. Bland hans kommittéuppdrag kan nämnas, att han var ledamot 1897–1898 i kommittén för Sveriges fasta försvar, 1898–1899 i kommittén för värnpliktslagstiftningen och 1902–1903 i kommittén för de proportionella valen. Moberg var även verksam inom kommunalpolitiken. Han skapade bland annat det så kallade Karlstadssystemet, vilket var en kombinerad brand- och poliskår. Moberg var i sina politiska åsikter mycket konservativ, men var ändå inte blind för utvecklingens gång. 

Carl Moberg är begravd på Västra kyrkogården i Karlstad.

Referenser 

Tvåkammarriksdagen 1867-1970, band 4 (Almqvist & Wiksell International 1990), sida 423
Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Första kammarens protektionistiska parti
Karlstads borgmästare
Personer från Västervik
Gravsatta på Västra kyrkogården i Karlstad
Födda 1842
Avlidna 1905
Män
Canthigaster valentini

Canthigaster valentini är en blåsfisk tillhörande släktet Canthigaster. Den förekommer i Indiska oceanen och Stilla havet. Arten blir upp till 11 cm lång. Dess utseende påminner om Paraluteres prionurus, en icke giftig filfisk.

Externa länkar 

Blåsfiskartade fiskar
Tetraodontiformes
Canthigaster