kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kalonzo Musyoka

Stephen Kalonzo Musyoka, född 24 december 1953 i Tseikuru i Mwingi, Östprovinsen, är en kenyansk politiker som var Kenyas vicepresident från januari 2008 till april 2013. Han är också partiledare för ODM-Kenya, ett av partierna i landets samlingsregering.

Musyoka studerade juridik vid Nairobi universitet och vid Kenya School of Law. Han läste också under en tid på Cypern, innan han i 30-årsåldern engagerade sig politiskt. Han kandiderade till parlamentsvalet i Kitui North 1983 för det enda då tillåtna partiet, president Daniel arap Mois Kanu. Musyoka fick inte nog med röster då, men vann istället platsen vid ett fyllnadsval 1985, 32 år gammal.

1986 fick han sin första ministerpost, som arbetsmarknadsminister. Mellan 1988 och 1998 var han partisekreterare (National Organizing Secretary) i Kanu. När Moiregimen föll och Kenya blev en flerpartistat 1992 valde Musyoka att stanna i Kanu, som behöll makten i ytterligare två mandatperioder. Mellan 1993 och 1998 var han utrikesminister under Moi.

2002 lämnade Musyoka Kanu och anslöt sig till Nationella regnbågskoalitionen, som vann valet samma år. Mellan 2003 och 2004 var Musyoka för andra gången utrikesminister, nu under president Mwai Kibaki. Därefter satt han två år som miljöminister. Han sparkades från regeringen efter att framgångsrikt ha lett nej-kampanjen i folkomröstningen om den nya konstitution 2005.

Efter gästspel i småpartierna liberaldemokraterna och Labor gick han inför valet i med i ODM-Kenya. Partiet splittrades under kampanjen i två: ODM under Raila Odinga och ODM-Kenya under Kalonzo Musyoka.

I valet 2007 kandiderade Musyoka utan framgång som presidentkandidat (han fick 9 procent av rösterna), men blev istället viceminister som en av två ministrar från ODM-Kenya i samlingsregeringen som tillsattes efter eftervalskrisen 2007/2008 och Kofi Annans medling.

Externa länkar

Män
Kenyanska politiker
Födda 1953
Levande personer
Kenyas vicepresidenter
CART World Series 1987

CART World Series 1987 vanns av Bobby Rahal.

Delsegrare

Slutställning

1987 i Kanada
1987 i USA
Champ Car-säsonger
Motorsportevenemang 1987
Vietnamkriget i populärkultur

Vietnamkriget har varit ett populärt ämne inom kulturen.

Sånger om Vietnamkriget 
 Happy Xmas (War Is Over) – John Lennon
 Hallå där bonde – Knutna Nävar
 Fortunate Son – Creedence Clearwater Revival
 Who'll Stop the Rain – Creedence Clearwater Revival
 Give Peace A Chance – John Lennon
 Power to the People – John Lennon
 Befria Södern – Huynh Minh Sieng
 I Feel Like I'm Fixin' to Die-Rag – Country Joe and the Fish
 Born in the USA – Bruce Springsteen
 Into the Fire – Sabaton
 I Believe I'm Gonna Make It – Joe Tex
 19 – Paul Hardcastle
 Uncommon Valor: A Vietnam Story - Jedi Mind Tricks

Filmer och TV-serier
Ai xuôi vạn lý (The Long Journey)
Áo lụa Hà Đông (Sidendräkten)
Apocalypse
Cánh đồng hoang (The Abandoned Field, Wild Field, Free Fire Zone)
Casualties of War
Coming Home
First Blood
Fog of War
Forrest Gump
Full Metal Jacket
Född den fjärde juli
Good Morning, Vietnam
Hair
Hamburger Hill
Jacobs inferno
Pluton B i Vietnam
Plutonen
Rescue Dawn
Deer Hunter
De gröna baskrarna
Tigerland
Uncommon Soldier
We Were Soldiers

Skönlitteratur
Perfect Spy: The Incredible Double Life of Pham Xuan An av Larry Berman
Vietnamkriget av Paul Dowswell
About face av David Hackworth
A bright shining lie av Neil Sheehan
Dödligt ljus av Richard Currey
Krigets sorger av Bảo Ninh
Utan misskund av Tom Clancy 
Eldens fält av James Webb
Dispatches av Michael Herr
Kort tid kvar av Gustav Hasford (blev till filmen "Full Metal Jacket")
In Country av Bobbie Ann Mason (även som film med Bruce Willis i en av rollerna)
Den stillsamme amerikanen av Graham Greene (även som film med Michael Caine)'
If I die in a Combat Zone av Tim O' Brien
Och jorden färgas röd av Michael Petersson'
Sympatisören av Viet Thanh Nguyen (vinnare av 2016 års Pulitzerpris)

Datorspel  
Datorspel om Vietnamkriget har producerats sedan en lång tid tillbaka och till en mängd spelplattformar. Vanligtvis agerar spelaren på den amerikanska sidan och spelens gång följer ofta en historisk berättarform.
   
Battlefield Vietnam   
Vietcong   
Vietcong 2   
Conflict Vietnam   
Man of Valor   
Shellshock Nam'67 
Call of Duty: Black Ops

Vietnamkriget i populärkultur
NDP

NDP kan avse:

 NDP – ett socialdemokratiskt parti i Kanada, se Nya demokratiska partiet (Kanada)
 NDP – ett tidigare Egyptiskt regeringsparti 1987–2011, se Nationaldemokratiska partiet (Egypten)
 NDP – ett politiskt parti det ledande oppositionspartiet i Surinam, se Nationaldemokratiska partiet (Surinam)
 NDP – ett tidigare politiskt parti i USA som deltog i presidentvalet i USA 1896, se National Democratic Party
 NDP – ett högerextremt parti i Tyskland, se Tysklands nationaldemokratiska parti.
 NDP – ett tidigare högerparti i Frankrike, se Nouvelle droite populaire.

Se även
 Nya demokratiska partiet
 Nationaldemokratiska partiet
Frances Brooke

Frances Moore Brooke, född 12 januari 1724 i Claypole, Lincolnshire, död 23 januari 1789, var en engelsk romanförfattare, essäist, dramatiker och översättare.

I slutet av 1740-talet flyttade Brooke till London, där hon inledde sin karriär som poet och dramatiker. Under pseudonymen "Mary Singleton, ungmö" redigerade hon också trettiosju utgåvor av sin egen veckovis återkommande publikation "Old Maid" (1755-1756). 1756 gifte hon sig med John Brooke, rektor på Colney i Norfolk. Året därpå lämnade John Brooke England och flyttade till Kanada som militär kaplan. Frances stannade i England, och 1763 skrev hon sin första roman, The History of Lady Julia Mandeville. Samma år seglade Frances till Québec för att ansluta till sin make, som då var kaplan i den brittiska garnisonen där. Under hösten 1768 återvände hon till London, där hon fortsatte sin karriär.

Brooke var välkänd i Londons litterära och teatrala samhälle. År 1769 publicerade hon "The History of Emily Montague". Detta var den första romanen skriven i Kanada. Denna korta stint i Nordamerika ledde till att vissa kritiker kallade henne "den första romanförfattaren i Nordamerika". Bevis på Brookes vishet och erfarenhet av livet och dess förändringar framgår i hennes författarskap. Hon dog 1789 i Sleaford, England.

1985 fick Frances Moore Brooke en krater uppkallad efter sig på ytan av planeten Venus. Internationella astronomiska unionen och Arbetsgruppen för planetsystematisk nomenklatur (The International Astronomical Union and Working Group for Planetary System Nomenclature) antog officiellt en krater som nu är tillägnad den engelsk-kanadensiska romanförfattaren. Kratern Brooke ligger på 48,4 grader nordlig latitud, och 296,6 grader västlig longitud. Kratern har en diameter på cirka 22,9 kilometer.

Böcker, i urval
The History of Lady Julia Mandeville - 1763
The History of Emily Montague - 1769
The Excursion - 1777
The Siege of Sinopoe - 1781
Rosina: A Comic Opera, in Two Acts - 1783
Marian: A Comic Opera, in Two Acts - 1788
The History of Charles Mandeville - 1790

Källor

Externa länkar
Verk av Frances Brooke 

Födda 1724
Avlidna 1789
Engelska författare
Engelska dramatiker
Kvinnor
Louis Bourdaloue

Louis Bourdaloue, ibland Bourdalou, född 1632 död 1704, var en fransk jesuit, verksam i Paris och känd för sina uppskattade, välformulerade och omfattande predikningar bl.a. vid Ludvig XIV:s hov.

Hans predikningar blev stilbildande och han var också mycket efterfrågad som biktfader. Bourdaloue kallades ibland för ’den blinde predikaren’, då han hade för vana att tala med slutna ögon för att med säkerhet kunna erinra sig sina argument. Flera av hans predikningar fortlever i skriftlig form.

 

Hans predikningar har utgivits flera gånger, bland annat 1822-26 och en kritisk utgåva 1901. Louis Bourdaloue har gett upphov till namnet på ett kärl använt av kvinnor vid urinering, bourdalou.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Män
Födda 1632
Avlidna 1704
Franska präster under 1600-talet
Svensk uppslagsbok
Franska präster under 1700-talet
Jheri Redding

Jheri Redding, född 2 mars 1907 som Robert William Redding, död 15 mars 1998 (91 år gammal), var en amerikansk hårfrisör, kemist, entreprenör för vårdsprodukter och affärsman. Redding är mest känd för att ha skapat en frisyr uppkallad efter honom, Jheri curl.

Män
Födda 1907
Avlidna 1998
Frisörer
Amerikanska hästägare och uppfödare
'A'isha at-Taymuriya

'A'isha 'Esmat at-Taymuriya, arabiska: عائشة التيمورية, född 1840, död 1902, var en egyptisk författare och feminist.

En krater på Venus, Al-Taymuriyya, är till at-Taymuriyas minne uppkallad efter henne.

Tillsammans med andra samtida egyptiska kvinnor, som Maryam al-Nahhas (1856 - 1886), Zaynab Fawwaz (1860 - 1894), ifrågasatte hon strax före och parallellt med manliga kvinnoreformister, som Qasim Amin (1863 - 1908), könsojämlikheter och arbetade för kvinnlig frigörelse. Samtida feminister i Egypten arbetade politiskt för utbildning även för kvinnor, gjorde välgörenhetsarbete och protesterade mot kolonialismen.

Referenser

Källor 
 Aisha 'Esmat al-Taymuriyya Writers from Egypt. Hämtad januari 2009.
 Gender and politics Wanda C. Krause, Mideast & N. Africa Encyclopedia. Hämtad januari 2009. 

Kvinnor
Födda 1840
Avlidna 1902
Egyptiska feminister
Egyptiska författare under 1800-talet
Lena Larsson (bandyspelare)

Lena Larsson är en svensk bandyspelare som utsågs till "årets tjej i svensk bandy" säsongen  1986/1987 samt blev stor tjej.

Från slutet av 1970-talet spelade hon för IF Boltics damlag, och man vann 70-iaden 1979 och 1980. Efter nio raka SM-finalmatcher och sex SM-titlar lade Boltic ner damlaget, och Lena Larsson började spela för Västerstrands AIK, där hon 36 år gammal spelade sin sista tävlingsmatch i SM-finalen säsongen 2000/2001.

Källor
Värmlands folkblad 16 mars 2001 - Lena Larsson sluter cirkeln

Svenska bandyspelare
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Kvinnor
Levande personer
Folkomröstningen i Kenya 2005

Folkomröstningen i Kenya 2005 var en folkomröstning den 21 november 2005 om huruvida Kenya skulle få en ny grundlag eller inte. Nejsidan vann, vilket resulterade i att regeringspartiet splittrades och regeringen fick ombildas.

Den nya, föreslagna grundlagen hade stöd av president Mwai Kibaki, men flera andra ledande personer inom regeringspartiet Nationella regnbågskoalitionen stödde nejsidan. Det främsta argumentet mot grundlagen var att den skulle ge presidenten alltför mycket makt.

Utöver presidentmakten innebar förslaget till ny grundlag bland annat landreformer, som var avsedda att lösa en del av de många landkonflikterna som lever kvar efter kolonialtiden under Brittiska Östafrika. Grundlagsförslaget begränsade bland annat hur mycket land icke-kenyaner kunde äga. Det var också avsett att skydda kvinnors rätt att ärva land.

Under kampanjen symboliserades nejsidan av en apelsin och jasidan av en banan. Symbolerna var ett sätt för kampanjerna att nå ut bland icke läskunniga delar av befolkningen. Apelsinsymbolen levde vidare i det nya partiet Orange Democratic Movement, ODM, som bildades efter folkomröstningen. President Kibaki upplöste då sin regering och sparkade ut många av de ministrar som arbetat för nejsidan.

ODM var ett av de stora partierna i nästa val, president- och parlamentsvalet 2007, tillsammans med det likaledes nybildade koalitionspartiet Partiet för nationell enighet (PNU).

Resultat
Fråga: Är du för eller emot att anta den nya föreslagna konstitutionen?

Resultat efter provins

Referenser

2005 i Kenya
Folkomröstningar 2005
Folkomröstningar i Kenya
Politik i Kenya
Maria Konopnicka

Maria Stanisława Konopnicka, född Wasiłowska 23 maj 1842 i Suwałki, död 8 oktober 1910 i Lwów, var en polsk poet, romanförfattare, översättare och essäist. Hon använde sig ofta av nom de plumes, bland dem "Jan Sawa", "Marko" och "Jan Waręż".

År 1855 i Warszawa träffade hon Eliza Pawlowska, blivande Orzeszkowa och deras vänskap varade ända fram till Marias död. År 1862 gifte hon sig med Jaroslaw Konopnicki som var 12 år äldre. Makarna flyttade till Bronow och därefter bodde de utomlands i några år. År 1872 flyttade de till Gusin. Maria kunde inte acceptera begränsningar som äktenskapet medförde, i synnerhet ville hon inte vara ekonomiskt beroende av sin man och trivdes ej med hemmafrurollen. Jaroslaw var i sin tur mycket negativt inställd till Marias författarambitioner. I Gusin skrev Maria sin första dikt som fick mycket bra recensioner av Henryk Sienkiewicz. Det var då Maria började inse att hon hade en författartalang och hon bestämde sig att ta sitt liv i sina egna händer.  År 1876 lämnade hon sin man och flyttade tillsammans med barnen tillbaka till Warszawa där hon försörjde sig genom att ge privatlektioner.
År 1889 träffade hon Maria Dulebianka, sin blivande livskamrat. De levde tillsammans i 20 år.

Konopnicka var en representativ poet under den polska litteraturens positivistiska period. Hennes skrifter berörde många frågor som ledde samhället på hennes tid och påverkade därmed nästa generation polska poeter och romanförfattare.

Hon är begravd på Lychakiv-kyrkogården i Lviv.

Verk

Poesi
Linie i dźwięki (1897)
Śpiewnik historyczny (1904)
Głosy ciszy (1906)
Z liryk i obrazków (1909)
Pan Balcer w Brazylii (1910)

Prosa
Cztery nowele (1888)
Moi znajomi (1890)
Na drodze (1893)
Ludzie i rzeczy (1898)
Mendel Gdański

Barnlitteratur
Śpiewnik dla dzieci
O Janku Wędrowniczku, finns på Wikisource
O krasnoludkach i sierotce Marysi, finns på Wikisource
Na jagody! (1903), finns på Wikisource — i stort sett ett plagiat av Elsa Beskows Puttes äventyr i blåbärsskogen (1901)

Dikter
Rota (1908)
Stefek Burczymucha
Wolny najmita

Referenser

Noter

Källor

Polska romanförfattare
Polskspråkiga romanförfattare
Polska poeter
Polskspråkiga poeter
Polska författare av barn- och ungdomslitteratur
Polska översättare
Polskspråkiga översättare
Polska essäister
Polska författare under 1800-talet
Polska författare under 1900-talet
Födda 1842
Avlidna 1910
Kvinnor
Personer från Suwałki
Damien

Ej att förväxlas med thrash metal-bandet Damien från Uppsala.

Damien är ett svenskt metalband bildat i Karlstad 2003. Bandets musik blandar metal och hardcore, en blandning som ofta kallas metalcore. Damiens sound kan beskrivas som gitarrbaserat, snabbt och tungt med inslag av breakdowns och gungande refränger.

Sedan starten har bandet fått ett rykte om sig att vara ett pålitligt livebandoch gjort åtskilliga spelningar runt om i Sverige, däribland på Arvikafestivalen, Sweden Rock Festival, Augustibuller och Rookiefestivalen samt som förband till Blood for Blood, Fireside, Walls of Jericho, Vomitory m.fl. Damiens första demo (2004) utnämndes dessutom till "Bäst i Sverige" av hårdrockstidningen Close-Up Magazine (#73) i februari 2005.

I maj 2011 tecknade Damien ett skivkontrakt med Big Balls Productions. Det ännu obetitlade debutalbumet släpps under våren 2012.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
 Pär Gäfvert – sång (2003– )
 Anders Forsell – gitarr (2003– )
 Alexander Eriksson – gitarr (2017– )
 Anders Carlborg – basgitarr (2006– )
 Martin Magnusson – trummor (2003– )

Tidigare medlemmar 
 Andreas Jacobsen – basgitarr (2003–2005)
 Elias Håkansson – gitarr (2003–2005)
 Erik Andersson – basgitarr (2005–2006) Per Grönroos – gitarr (2005– 2016)

Diskografi 
Studioalbum 
 Carry the Fire (2014, Big Balls Productions)

EP 
 Black Heart (2009, The Greatest Records)
 Wermland (2010, Big Balls Productions)

Samlingar (div. artister)
 Big Balls Metal Compilation (2010, Big Balls Productions)

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Big Balls Productions
 The Greatest Records

Svenska metalcore-grupper
Svenska hardcoregrupper
Musikgrupper bildade 2003
Municipal Waste

Municipal Waste är ett amerikanskt thrash metal-band, bildat år 2000 i Richmond, Virginia. De är kända för sina högljudda och hårda spelningar. 

Bandets debutalbum Waste 'em All gavs ut 2003. De fick skivkontrakt med Earache Records 2005 och spelade in albumet Hazardous Mutation. 2007 släpptes bandets andra studioalbum hos Earache Records, The Art of Partying. Bandets delade album med Crucial Unit, Thrashaholics Unanimous / Untitled från 2002, gavs ut av svenska bolaget Busted Heads Records.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Tony "Guardrail" Foresta – sång (2000–)
Ryan Waste – gitarr, sång (2000–)
Philip "Landphil" Hall – basgitarr, bakgrundssång (2004–)
Dave Witte – trummor (2004–)
Nick Poulos – gitarr (2016–)

Tidigare medlemmar
Andy Harris – basgitarr (2001–2004)
Brendan Trache – trummor (2001–2002)
Brandon Ferrell – trummor  (2002–2004; död 2016)

Diskografi
Studioalbum

EPs

Externa länkar

Officiell webbplats
Diskografi på Discogs

Amerikanska thrash metal-grupper
Musikgrupper bildade 2000
KOA (radiostation)

KOA (850 AM, "Newsradio 850 KOA") är en lokal kommersiell radiostation på AM-bandet baserad i Denver, Colorado. Radiostationen drivs av företaget Clear Channel och går, på grund av dess starka radiosignal, under smeknamnet "the Blowtorch of the West" (på svenska ungefär "blåslampan i väst").

Radiostationen utgår ifrån ett pratradioformat med ett programutbud som består dels av nationellt syndikerade program, såsom Rush Limbaugh, och dels av lokalt producerade program, främst av dessa "The Mike Rosen Show", ett politiskt pratradioprogram lett av Mike Rosen, rankad av branschtidningen Talkers Magazines lista över de 100 viktigaste pratradiopersonligheterna i USA år 2008 på plats 82.

Källor

Externa länkar
Newsradio 850 KOA - officiell webbplats

Amerikanska radiostationer
Byggnader och anläggningar i Colorado
Radiokanaler och radiostationer startade 1924
Saul Alinsky

Saul David Alinsky, född 30 januari 1909 i Chicago, död 12 juni 1972 i Carmel-by-the-Sea, var en amerikansk socialarbetare, aktivist, samhällsvetare och författare. Han anses vara grundaren av den moderna amerikanska sociala aktivismen (community organizing) i vilken medborgare sluter sig samman för att kämpa för gemensamma intressen. Han skrev böckerna Reveille for Radicals (1946) och Rules for Radicals (1971).

Alinsky är känd för sitt arbete för att förbättra förhållandena för resurssvaga i samhället, främst i Chicago.

Han studerade arkeologi samt kriminologi och arbetade som kriminolog under åtta år, innan han 1938 började att arbeta med samhällsorganisation i arbetarområden i Chicago.

Referenser

Externa länkar

Födda 1909
Avlidna 1972
Män
Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska aktivister under 1900-talet
Alumner från University of Chicago
Engelskspråkiga författare
Författare från Chicago
Bollandister

Bollandister är ett vetenskapligt sällskap i Belgien som uppkallats efter Jean Bolland. 

Ursprungligen grundades sällskapet av jesuiter, men med tiden har sällskapet även kommit att innefatta filologer och historiker som inte är jesuiter. Sällskapet har sedan tidigt 1600-tal ägnat sig åt studier i hagiografi och kristen helgonkult.

Sällskapet utger sedan 1643 det stora verket Acta Sanctorum, vilken är en samling av alla källskrifter om romersk-katolska helgon.

Externa länkar
Officiell webbplats

Romersk-katolska ordnar och kongregationer
Jesuitorden
Daze

Daze är en dansk bubblegumdancegrupp, som 1997-1998 hade framgångar med låtarna Superhero och Tamagotchi. Efter dessa succéer gjorde gruppen albumet Superheroes.

Diskografi

Singlar
 1997 – Superhero
 1997 – Toy Boy
 1997 – Tamagotchi
 1997 – In the Middle of the Night
 1998 – Together Forever (The Cyber Pet Song)
 1998 – Feliz Navidad
 1999 – 15 Minutes of Fame
 2000 – 2nd Chance
 2012 – Fool Me
 2013 – We Own the Universe

Album

Referenser

Danska eurodancegrupper
Past Masters Volume 2

Past Masters Volume 2 är ett samlingsalbum av The Beatles 1988 från åren 1965 till 1970. Alla låtar har släppts som singlar utom "Across the Universe". Alla låtar är i stereo utom You Know My Name (Look Up The Number).

När Beatles LP-skivor första gången fördes över till CD 1987-88 blev det s.a.s. låtar över - främst singellåtar som aldrig kommit med på någon LP. Dessa gavs ut som två extraskivor med titeln Past Masters - volume 1 och 2. Vid nyutgåvan av Beatles CD-skivor i remastrat skick 2009 har dessa sammanförts till en enda dubbel-CD, som både säljs separat och som del av den s.k. stereoboxen. I den s.k. monoboxen ingår en liknande dubbel-CD Mono Masters med ursprungliga monomixar. Denna säljs dock inte separat.Day Tripper/We Can Work It Out gavs ut som dubbelsidig singel 1965, Paperback Writer/Rain 1966 och Lady Madonna/The Inner Light på våren 1968. Singeln Hey Jude från 1968 hade som baksida en rockig version av låten Revolution. En annan mer stillsam version av samma låt kom med på dubbel-LP:n The Beatles (White Album) 1968 med titeln Revolution 1. 

På våren 1969 kom singeln Get Back/Don't Let Me Down. Denna gavs ut i mono i Europa men i stereo i USA. En annan mixning av Get Back kom 1970 med på LP:n Let It Be. The Ballad of John and Yoko/Old Brown Shoe släpptes senare på våren 1969 och detta var den första Beatlessingel som gavs ut i stereo i Europa. Beatles sista officiella singel var Let It Be/You Know My Name (Look Up The Number) från våren 1970. Låten Let It Be kom också att bli titelspår på gruppens sista LP Let It Be, men där finns en annan mixning av låten. Baksidan You Know My Name (Look Up The Number) hade huvudsakligen spelats in redan 1967 med Rolling Stones-medlemmen Brian Jones på saxofon. Trots att det från början rörde sig om en mångkanalinspelning var denna baksida i mono.Across The Universe spelades in redan i början av 1968. En första mixning med fåglar och barnkör kom i slutet av 1969 med på No One's Gonna Change Our World, en välgörenhets-LP utgiven av World Wild Life Fund. En annan mixning av denna låt kom senare med på LP:n Let It Be'' på våren 1970.

Låtförteckning
Alla låtar är skrivna av John Lennon och Paul McCartney om inte annat anges.

 "Day Tripper"
 "We Can Work It Out"
 "Paperback Writer"
 "Rain"
 "Lady Madonna"
 "The Inner Light" (George Harrison med text efter Lao Zi)
 "Hey Jude"
 "Revolution"
 "Get Back"
 "Don't Let Me Down"
 "The Ballad of John and Yoko"
 "Old Brown Shoe" (George Harrison).
 "Across the Universe"
 "Let It Be"
 "You Know My Name (Look Up the Number)" (mono)

Samlingsalbum 1988
Samlingsalbum av The Beatles
Album producerade av George Martin

en:Past Masters (album series)
es:Past Masters (álbum)
Columbanus

Columbanus, född 540 i Navan, död 23 november 615 i Bobbio, var en irisk munk och helgon.

Columbanus, vars namn betyder "den vita duvan", drog efter 30 års verksamhet på Irland till Gallien tillsammans med tolv följeslagare. Där grundade han klostret Luxeuil. Han skrev en munkregel och även botböcker i de iriska klostrens strängt asketiska anda. Men på grund av konflikter med den lokala kyrkan måste han lämna Luxeuil omkring 600. En orsak till konflikten var irernas avvikande datum för påskfirandet.

Columbanus drog vidare till Italien; hans lärjunge Gallus grundade på vägen klostret Sankt Gallen i Alperna. Columbanus grundade i Norditalien klostret Bobbio.

Med tiden övergick de columbanska klostren till benediktinregeln, men vidareförde många av de iriska traditionerna.

Columbanus firas den 23 november.

Externa länkar

Födda 540
Avlidna 615
Munkar
Irländska helgon
Personligheter inom romersk-katolska kyrkan
Män
Personer i Irlands historia
Personer i Frankrike under 500-talet
Personer i Italien under 500-talet