kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jan Rokycana

Jan Rokycana, född cirka 1395, död 1471, var en husitisk ärkebiskop (1436, ej erkänd av påvestolen), magister i de fria konsterna (1430), predikant i Týnkyrkan. Han var elev till Jakoubek från Stříbro, och företrädare för den husitiska mittenfalangen.

Kronologisk översikt 
 1423: deltog i den andra debatten mellan utrakvister och taboriter på Konopiště
 1424: prästvigd
 1427: utnämnd till högste företrädare för det utrakvistiska prästerskapet, räddade flera kuppmakares liv i samband med det misslyckade kuppförsöket i Prag
 1429: deltog vid lantdagen i Prag
 1431: deltog i en husitisk debatt i Prag
 1432: organiserade en husitisk synod, deltog i en tredje husitisk delegation till förhandlingar i Cheb
 1432–1433: deltog i den husitiska delegationen till konciliet i Basel
 1433: deltog i förhandlingarna med konciliets legater vid Treenighetsdagen i Prag, deltog vid Martinsdagen i Prag, där han förespråkade sin gyllene medelväg mellan de radikala och högerfalangen
 1434: sjuk (maj), organiserade en husitisk synod i Prag, ledde en utrakvistisk delegation till förhandlingar med kejsar Sigismund i Regensburg (sept)
 1435: deltog i ett möte med kejsar Sigismund i Brno, vald till ärkebiskop
 1436: deltog i kompaktatsförhandlingarna i Jihlava
 1437: fråntagen sitt pastorsämbete i Týnförsamlingen, gavs en tillflyktsort på Kunětická Hora av Diviš Bořek z Miletínka

Källor 
 Šmahel, F: Husitská revoluce 1-4, Prag 1993.

Tjeckiska protestantiska präster
Födda 1395
Avlidna 1471
Män
Bombus bifarius

Bombus bifarius (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus) som finns i Nordamerika.

Utseende 
Arten har två olika former, ibland betraktade som underarter (Bombus bifarius bifarius och B. b. nearticus). Den förstnämnda formen, som främst finns i och omkring Klippiga bergen, har övervägande svart huvud med gult ansikte, gul mellankropp med en stor, svart fläck i mitten, en övervägande gul bakkropp med gult längst fram, följt av ett svart tvärstreck och svart i mitten på de följande segmenten, så hela figuren liknar ett "T", ett helgult område följt av en svart bakkroppsspets. Den har dessutom röda hår på andra och tredje bakkroppssegmenten (räknat framifrån). B. b. nearticus, som är betydligt mera spridd, har likadant huvud och mellankropp som B. b. bifarius, men en övervägande svart bakkropp med gult längst fram och nära bakkroppen, och utan några röda hår.  Arten har medellång tunga.

Ekologi 
Bombus bifarius är en mycket vanlig, bergslevande humla som samlar nektar och pollen från ett flertal växter, av vilka de flesta återfinns i familjerna korgblommiga växter (som astrar, korsörter, 'Chrysothamnus och tistlar), stenbräckeväxter, kransblommiga växter samt ärtväxter (som sötväpplingar och lupiner). De övervintrande drottningarna kommer fram i början av mars, och de första arbetarna ungefär en månad senare. De första könsdjuren kommer fram tidigt i juni, och i oktober dör kolonin ut (utom de nya drottningarna, som övervintrar). Bon har hittats på nästan 2 500 meters höjd.

Utbredning 
Bombus bifarius nearticus finns från Alaska och Yukon, söderut till Kalifornien och Utah; (Bombus b. bifarius) finns i British Columbia, Oregon, Kalifornien, Idaho, Utah och Colorado.. Fynd har även gjorts i östra Nordamerika, som Wisconsin och delstaten New York.

Källor 

Insekter i nearktiska regionen
Humlor
Bombus
Solveig Pedersen

Solveig Pedersen (född 6 september 1965) är en norsk före detta längdskidåkare som tävlade under 1980- och 1990-talet. Hon medverkade till en OS-silvermedalj i stafett över 4 × 5 km (1992). 
Pedersen medverkade också till en stafettmedalj vid världsmästerskapen i nordisk skidsport — ett brons i Val di Fiemme 1991.

Norska längdåkare
Kvinnor
Norska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1992
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Norge
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1992
Födda 1965
Levande personer
Bice Vanzetta

Bice Vanzetta, född den 7 mars 1961, är en före detta italiensk längdåkare som tävlade internationellt mellan 1986 och 1994.

Källor

 
Födda 1961
Italienska längdåkare
Olympiska bronsmedaljörer 1994
Olympiska bronsmedaljörer 1992
Italienska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Italien
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1988
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Italien
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1992
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Italien
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1994
Kvinnor
Levande personer
Jean-Jacques De Geer (1737–1809)

Jean-Jacques De Geer af Finspång, född 15 juli 1737 i Risinge församling, Östergötlands län, död 13 januari 1809 i Risinge församling, Östergötlands län, var en svensk friherre och överkammarherre.

Biografi
Jean-Jacques De Geer föddes 1737 på Finspång i Risinge församling. Han var son till överintendenten Louis De Geer och Eva Kristina Oxenstierna. De Geer blev 1756 förare, 1 april 1757 fänrik vid livgardet och tog avsked där ifrån 12 mars 1758. Han blev 5 december 1759 kammarherre och 1778 kammarherre hos drottningen. De Geer utnämndes 2 mars 1794 RPrRÖO och 2 november 1795 till RNO. Han blev 9 september 1797 överkammarherre hos drottningen. De Geer adlades 1 november 1797 till friherre De Geer af Finspång och introducerades 1798 i Sveriges Riddarhus som nummer 312. Han fick 12 februari 1799 tjänstledigt. Han avled 1809 på Finspång och begravdes 20 februari samma år i Norrköping.

Jean-Jacques De Geer invaldes som ledamot nr 43 av Kungliga Musikaliska Akademien den 16 juni 1772. Han var även hedersledamot av Målare- och bildhuggareakademien.

Familj
De Geer gifte sig första gången 4 april 1758 på Öster Malma i Ludgo församling med friherrinnan Hedvig Beata Stackelberg (1742–1767), dotter av generalen Wolter Reinhold Stackelberg och grevinnan Christina Beata Taube. De fick tillsammans barnen en dotter (1762–1762) och Elisabet Eva Beata Jacquelina De Geer (1766–1831) som var gift med löjtnanten Mattias Alexander von Undern-Sternberg.

De Geer gifte sig andra gången 28 maj 1769 i Stockholm med Fredrik Aurora Taube (1753–1806) , dotter av konteramiralen Edvard Fredrik Taube och grevinnan Christina Helena Löwen. De fick tillsammans barnen Louis De Geer (1772–1773), Sofia Aurora De Geer (1775–1775), överhovmästarinnan Charlotta Aurora De Geer (1779–1834) som var gift med landshövdingen Nils Gyldenstolpe och statsministern Gustaf af Wetterstedt, hovfröken Emilie Fredrika Aurora De Geer (1782–1828) som var gift med generalmajoren Gustaf Mauritz Clairfelt och hovjägmästaren Carl Fredrik Piper, hovmarskalken Johan Jakob De Geer (1785–1733), hovmarskalken Gerhard De Geer (1787–1846) och Julie Aurora De Geer (1789–1790).

Bilder

Referenser

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Födda 1737
Avlidna 1809
Män
Jean-Jacques De Geer
Jean-Jacques De Geer
Personer från Risinge socken
Svenska kammarherrar
Centrala partiskolan

Centrala partiskolan eller Kinas kommunistiska partis centralkommittés partiskola är det högsta utbildningsorganet för partikadrer och statstjänstemän i Folkrepubliken Kina. I oktober 2007 hade den 1 300 studerade. Rektor är för närvarande Chen Xi.

Partiskolan grundades som centralkommitténs skola i marxism-leninismen i Kinesiska sovjetrepubliken i Ruijin 1933. Skolan lades ned när kommunistpartiet inledde den Långa marschen, men återupplivades när kommunisterna byggt upp en ny bas i Yan'an. Skolan lades åter ned 1947 när kommunisterna evakuerade Yan'an under det kinesiska inbördeskriget, men öppnades åter följande år. Under kulturrevolutionen 1966-1976 drabbades skolan av ytterligare ett längre avbrott och 1977 återupptogs aktiviteterna igen.

Rektorer
Li Weihan (李维汉): 1933-1935
Dong Biwu (董必武): 1935-1937
Li Weihan (李维汉): 1937-1938
Kang Sheng (康生): 1938-1939
Deng Fa (邓发): 1939-1942
Mao Zedong: 1942-1947
Liu Shaoqi (刘少奇): 1948-1953
Kai Feng (凯丰): 1953-1954
Li Zhuoran (李卓然): 1954-1955
Yang Xianzhen (杨献珍): 1955-1961 
Wang Congwu (王从吾): 1961-1963 
Lin Feng (林枫): 1963-1966 
Hua Guofeng (华国锋): 1977-1982
Wang Zhen (王震): 1982-1987
Gao Yang (高扬): 1987-1989 
Qiao Shi (乔石): 1989-1993
Hu Jintao (胡锦涛): 1993-2002
Zeng Qinghong (曾庆红): 2002-2007
Xi Jinping (习近平): 2007-2013
Liu Yunshan (刘云山): 2013-2017
Chen Xi (陈希): 2017-

Externa länkar
Partiskolans webbplats

Kommunism i Kina
Universitet och högskolor i Kina
WP:Projekt Kina
Af Tibell

Släkten af Tibell var en svensk adlig och friherrelig ätt som tidigare hette Tibell.

Som stamfader för ätten anger Gabriel Anrep kyrkoherden Petrus Jonae Cassiopaeus som även är stamfader för flera andra släkter som Aurivillius, Tibelius, Kidronius. Petrus Jonae Cassiopaeus bevittnade Uppsala möte 1593. Hans sonson upptog släktnamnet Tibelius efter Tibble där fadern var kyrkoherde och där han var född. Dennes son var Johan Tibell som var assessor och gift två gånger. Första hustrun var Anna Catharina Plato vars mor Elisabeth Grubb var syster till Grubbensköld och stammödrar till ätterna Nordenfelt, Heerdhielm och Leijonflycht samt via mödernet släkt med Broman. Andra hustrun var släkt med den förra, Maria Elisabeth Dahl, vars mor Catharina Norijn var syster till dem som adlades med namnen Nordenfelt och Nordensvärd och via sitt möderne härstammade från Grubb.

I andra äktenskapet föddes Christoffer Tibell (1729-1786) som var löjtnant verksam i fortifikationen och deltog i pommerska kriget. Han var gift med sin syssling Catharina Elisabeth Nordenfelt. Deras son Gustaf Wilhelm adlades 1805 med namnet af Tibell, introducerad på nummer 2184 samma år, och upphöjdes till friherre 1827 enligt 1809 års regeringsform samt introducerades på nummer 378.

Gustaf Wilhelm af Tibell var gift två gånger. Första hustrun var fransyskan Caroline Marianne de Ferrand vars far var överste i franska armén. De skilde sig 1816. I första äktenskapet föddes bara en son som överlvde spädbarnsåren, Napoleon af Tibell som ogift slöt ätten på svärdssidan 1842. Dottern Marianne Wilhelmina var ogift. Andra hustrun var kusindottern Sofia Albertina Cederling vars mor hette Tibell och vars far var son till ovan nämnda Johan Tibell. I det äktenskapet föddes psalmisten Charlotte Cecilia af Tibell.

Källor 

Svenska adelsätter
Ulfhielm

Ulfhielm är en svensk adelsätt, med delvis samma ursprung som ätten Elgenstierna nr 1618.

Stamfader för ätten är Ambiörn Ulf (död 1700) som var postmästare i Jönköping och överpostinspektor i Göta rike. Han var gift två gånger. Första hustrun var Helena Engelbrecht som var dotter till inspektoren i Värmland Henric Engelbrecht och Margareta Flug. I det äktenskapet föddes Ambiörn Ulf (1680–1751). Han gifte om sig Catharina Pahl, dotter till rådmannen i Stockholm Hans Pahl. I det äktenskapet föddes Johan Wilhelm som adlades med namnet Elgenstierna.

Ambiörn Ulf, född 4 februari 1680 i Jönköping, död 6 maj 1751 i Almunge, var en svensk soldat som bland annat stred i Polen under Stora nordiska kriget. Han var major vid Upplands regemente och gift med Märta Kafle, dotter till Bengt Kafle och Elisabeth Bure som skänkt predikstolen till Almunge kyrka. Han adlades år 1713 i Timmurtasch vid Adianopel i Turkiet av Karl XII och antog namnet Ulfhielm. Ambiörn Ulfhielms namn återfinns på stenen "Söner av Småland" i Jönköpings stadspark som visar kända män som är födda i Småland.

Ätten introducerades med nummer 1479. Vapenskölden symboliserar namnet med ett ulvhuvud. Namnet, med stavning från början av 1700-talet, uttalas 'ulvhjälm'. Till släkten hör överstelöjtnant Claes Anders Ulfhielm som ledde Skellefteå kompani under finska kriget, och med sin son Claes Ambjörn Umfhielm deltog i slagen i Vasa, Alavo och Oravais, och Bengt Fredrik Ulfhielm som såsom ung volontär i Västerbottens regemente tillfångatogs i Vasa. Vid slaget om Lejonströmsbron tillfångatogs överstelöjtnant Claes Anders Ulfhielm och hans söner Claes Ambjörn och Otto Anders. Sentida medlemmar av ätten är Börje Ulfhielm, Hans Ulfhielm och Kjell Ulfhielm.

Källor 

 Riddarhusets ätt- och vapendatabas

Svenska adelsätter
Bureätten
Marshallesiska köket

Marshallesiska köket är den matkultur och de mattraditioner som finns i Marshallöarna. En stor del av kosten baseras på vad som finns tillgängligt i landet, varför fisk och skaldjur utgör mycket av maten. Färsk tonfisk, krabba och hummer är väldigt populärt.

Då mycket kokosnötter odlas är även detta populärt. De används i många lokala specialiteter, såsom mã (skivad brödfrukt med kokosnötsås) och Bañke kalel som består av pumpa med kokosmjölk. Bananer som krossats och blandats med riven kokosnöt bildar rätten jukjuk.

Referenser

Mat och dryck i Marshallöarna
Olika regioners kök i Oceanien
Lyriderna

Lyriderna är ett starkt meteorregn under andra halvan av april varje år, med störst aktivitet mellan den 16 och 25 april och ett maximum under natten den 22 april eller 23 april, varför de också kallas April-Lyriderna. Radianten (positionen på himlen som meteorerna ser ut att komma från) är belägen i stjärntecknet Lyran. Källan för meteorerna är den periodiska kometen C/1861 G1 Thatcher.

Lyriderna når under ett normalår omkring 10 meteorer per timme och har observerats under åtminstone 2 600 år. Skuren år 687 f.Kr. finns nedskriven i verket Zuo Zhuan, där den beskrivs som "På dag xīn-mǎo av månad fyra på sommaren, under natten var fixerade stjärnor osynliga, vid midnatt föll stjärnorna ner som regn." (夏四月辛卯 夜 恆星不見 夜中 星隕如雨)

Lyridmeteorer har oftast en magnitud på omkring +2, men vissa kan vara ljusare och kallas "Lyrid-eldbollar". Dessa kan vara starka nog för att under ett ögonblick ge upphov till skuggor på marken och de lämnar på himlen efter sig ett spår av rök och stoft som är synligt flera minuter.

Under vissa år intensifieras skuren, eftersom jorden passerar genom en tjockare del av stoftspåren, vilket resulterar i en meteorstorm. År 1982 konstaterade man en storm med 90 meteorer per timme, men än starkare stormar kan förekomma. En sådan skedde år 1803.

Lyriderna är det ett av få meteorregn som sprids jämnt över 3–5 dagar kring sitt maximum och därför med stor sannolikhet är synligt under nätter med bra väder.

Observationer 
Lyriderna är synliga under andra halvan av april varje år, med aktivitet mellan den 16 och 26 april och ett maximum den 22 april eller 23 april. Under toppen når antalet meteorer drygt 20 meteorer i timmen.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 April's Lyrid Meteor Shower
 2019 Meteor Calendar (Gary Kronk)
 NASA Orbital diagram

Meteorregn
Återkommande evenemang i april
Mårten Fredrik von Engelhardt

Mårten Fredrik von Engelhardt, född 15 september 1734, död 21 januari 1802 i Reval, var en svensk amatörmusiker.

Engelhardt var kopist och sedermera kanslist i Kanslikollegium. Han invaldes som ledamot nr 44 av Kungliga Musikaliska Akademien den 16 juni 1772. Han flyttade till Livland 1792.

Källor

Födda 1734
Avlidna 1802
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Män
Svenska musiker under 1700-talet
Björnram (adelsätter)

Björnram är namnet på flera svenska adelsätter, vilka förde en eller flera Björnramar i sin heraldiska vapensköld (ram kallas björnens tass). Namnet har också burits av, eller av senare tiders släktforskare tilldelats, utslocknade adelssläkter vars inbördes relationer inte har fullständigt utretts. 

 Björnram af Helgås – en 1643 utdöd svensk adelsätt nummer 204, som skrev sig till Örsjögle och Helgås i Tveta socken i Småland
 Björnram i Finland – utslocknad medeltida frälsesläkt och introducerad adelsätt på svenska riddarhuset som nummer 300
 Björnram från Västergötland – utslocknad medeltida frälsesläkt
 Björnram, Isnässläkten – en frälsesläkt, som skrev sig till Isnäs i Finland, vilken tidigare kallades Lasse Olssons släkt.
 Björnram till Hessleby – en innan 1625 utdöd frälsesläkt, som skrev sig till Hessleby utanför Mariannelund

Källor 

 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 1 
 Nils Ahnlund, Svenskt biografiskt lexikon, Stockholm 1924

Medeltida svenska ätter
Svenska adelsätter
Bureätten
Rocky Mountain Fur Company

Rocky Mountain Fur Company var ett pälshandelsföretag som bildades i St. Louis 1822 av William Henry Ashley och Andrew Henry. De annonserade i stadens tidningar om 100 "företagsamma unga män … för att följa Missourifloden till dess källa". Bland de som anställdes var Jedediah Smith, William Sublette och David Jackson vilka 1826 övertog bolaget. Bland kända Mountain men som var anställda av företaget märks Jim Beckwourth, Jim Bridger och Kit Carson.

Företagsstrategi
Strategin bakom det nya företaget utformades av Andrew Henry och gick ut på att inte använda indianer som mellanhänder.  Rocky Mountain Fur Company skulle i stället utrusta och skicka ut vita pälsjägare, vars fångst skulle köpas upp vid årligen bestämda mötesplatser - rendezvous. På detta sätt skulle inte bara indianerna elimineras från pälshandeln, utan även handelsfaktoriet. Arikarakriget gjorde att bolagsmännen övergav sina planer på att använda Missourifloden som kommunikationsled och istället satsade man på landvägen till Klippiga Bergen.

Rivalitet
Rocky Mountain Fur Company var en rival till Hudson's Bay Company (HBC) och till John Jacob Astors American Fur Company. Bolaget förlade regelbundet sina rendezvous nära en av HBC:s handelsfaktorier, för att avleda den indianska handeln och deras pälsjägare gav sig in på vad som betraktades som HBC:s territorium vid Snake River, Umpqua River och Rogue River.

Pälshandelns nedgång
Pälshandelns nedgång på 1830-talet och HBC:s strategi att genom prisdumpning konkurrera ut de amerikanska bolagen i Klippiga Bergen gjorde att Rocky Mountain Fur Company lades ner 1833.

Referenser

Vidare läsning
 Don Berry, A majority of scoundrels: an informal history of the Rocky Mountain Fur Company (Corvallis: Oregon State University Press, 2006).

Se även
American Fur Company
Missouri Fur Company

Pälshandel i Nordamerika 
Handelskompanier
USA:s ekonomiska historia
Stjernfelt

Stjernfelt kan avse:

Stiernfelt eller Grubbe
Frederik Stjernfelt, dansk filosof
Anrep

Anrep är en tysk, svensk, estländsk, kurländsk, rysk och livländsk adelsätt, känd från medeltiden, ursprungligen från Westfalen.

Historik 
Ätten var under medeltiden bosatt i Tyskland och upptog namnet efter Anreppen som ligger i närheten av Paderborn i Westfalen. Två bröder, omnämnda 1313, är de första personerna ur ätten som är historiskt belagda. Ätten flyttade sedermera med Tyska orden till Livland där Adolf Anreps son Goswin Anrep (nämnd 1470–1501) är känd.

Förgreningar

Livland 

Den yngre livländska grenen har introducerats med namnet von Anrep på riddarhusen i Livland 1747, Estland 1745 (huset Tecknal) och Kurland 1854. 1853 upphöjdes en av dessa grenar i grevlig värdighet i Ryssland med namnet von Anrep-Elmpt, men den grenen slocknade 1931.

Sverige 

Den svenska ätten härstammar från hans äldste son, som blev förfader till den Reinhold Anrep (död 1622) som inflyttade till Sverige 1601, och skrev sig till Åkerby i Närke. Hans son i andra äktenskapet med Dorothea von Tiesenhausen – Gustaf Anrep – naturaliserades som svensk adelsman och introducerades år 1635 på nummer 236. Han var gift med Christina Siöblad dotter till Anders Nilsson Sjöblad nummer 75 och Britta Olofsdotter Oxehufvud. Ätten fortlevde på svärdssidan med endast en son, majoren vid Närke och Västmanland regemente, Reinhold Anrep, vars hustru Brita Graan var dotter till Johan Graan och Elisabeth Bure, båda tillhörande Bureätten.

Den svenska adelsätten utgick på svärdssidan 2004, men en utvandrad gren av denna, bosatt i Australien, är fortlevande. Elisabet Anrep-Nordin behöll sitt flicknamn Anrep när hon gifte sig Nordin, och hennes son Birger Anrep-Nordin tog hennes dubbelnamn.

Den 31 december 2022 uppgav Statistiska centralbyrån att det fanns 8 personer med efternamnet Anrep och 10 med efternamnet Anrep-Nordin som var folkbokförda i Sverige.

Personer med efternamnen Anrep och Anrep-Nordin 
 Alef Herman Anrep (1707–1764), lagman
 Aleph Anrep (1845–1911), ingenjör, konstruktör av torvmaskiner
 Birger Anrep-Nordin (1888–1946), musiklärare, organist och tonsättare
 Edith Anrep (1912–2012), journalist och feminist
 Elisabet Anrep-Nordin (1857–1947), dövstum- och blindpedagog
 Carl Axel Anrep (1835–1897), sångspelsförfattare
 Gustaf Anrep (1650–1700), militär
 Gabriel Anrep (1821–1907), genealog

Anmärkningar

Referenser

Noter

Källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns ättar-taflor, afd. 1, (1858) sida 70-74.

Externa länkar 

 Riddarhusets ätt- och vapendatabas.

 
Svenska adelsätter
Ryska adelsätter
Utslocknade adelsätter
Marija l-Maltija

Marija l-Maltija är en sång framförd av en maltesisk sångare vid namnet Joe Grech i Eurovision Song Contest 1971. Framförd på maltesiska och blev på plats 18 av 18 deltagande, alltså sist, orsaken är troligen sångspråket. Det var Maltas första Eurovisionssång.

Bidrag till Eurovision Song Contest 1971
Maltas bidrag i Eurovision Song Contest
Gamtoos

Gamtoos är en flod i Östra Kapprovinsen i Sydafrika. Den är cirka 645 km lång, med ett avrinningsområde på 34 635 km², och rinner ut i Indiska oceanen mellan Jeffreys Bay och Port Elizabeth.

Dess namn härleds förmodligen från nederländska nybyggare, som kallade khoikhoi-befolkningen i området för "Gamtousch". En annan teori är att namnet betyder "rytande lejon" och refererar till flodens dån vid högt vattenstånd.

Gamtoos floddal är bördig, och i området odlas citrusfrukter, potatis och tobak. I floddalen, nära dess mynning, ligger även orterna Hankey, Loerie och Patensie.

Två broar korsar floden nära mynningen. Den ursprungliga, 220 meter långa Mackay Bridge i stål öppnades 1895, och ersatte en tidigare färja. En modern betongbro byggdes på 1970-talet.

Källor

Externa länkar 

Vattendrag i Sydafrika
Indiska oceanens avrinningsområde
Tiros 1

TIROS I (eller TIROS-1) var den första framgångsrika vädersatelliten och den första i TIROS-serien (Television InfraRed Observation Satellite). Den sköts upp klockan 06.40 EST den 1 april 1960 från Cape Canaveral AFS, Florida, USA.

TIROS I hade skapats med syftet att testa experimentella tekniker för att ta televisionsbilder på vädermönster. Den placerades i en nästan cirkulär omloppsbana med altitud mellan 435,5 km och 468,28 km. Trots att TIROS I endast fungerade under 78 dagar (15 färre än planerat) var den avsevärt mer framgångsrik än Vanguard 2 för att visa att satelliter är användbara för att observera atmosfäriska förhållanden. Totalt sände satelliten 22 952 bilder tillbaka till jorden.

TIROS I var 0,48 m hög och 1,1 m i diameter. Två televisionskameror med olika upplösning rymdes i den 122,5 kg tunga farkosten. Varje kamera var utrustad med en bandspelare som lagrade bilder under tiden satelliten inte hade direktkontakt med markkontrollen. Kraftförsörjningen bestod av cirka 9 000 solceller som laddade 21 nickel-kadmiumbatterier ombord.

Referenser

Externa länkar
TIROS – NASA Science

Satelliter
Rymdfartsåret 1960
Johan Nilvé

Johan Nilvé, född 1977, är en svensk sångare och singer-songwriter från Halmstad. Hans låtar är betraktelser från livet i stort och smått.

Nilvé albumdebuterade 2006 med Drömmarna vi har, utgivet på skivbolaget Halmstad Records. Sången "Älska mer" fanns också med på samlingsalbumet Halmstad greatest. Vol. 1 som gavs ut 2007. Nilvés andra album Vildängel gavs ut 2009, även detta på Halmstad Records.

Jämte sin musikkarriär är Nilvé yrkesverksam som polis.

Diskografi
2006 – Drömmarna vi har
2009 – Vildängel
2022 – Någon slags lycka

Externa länkar
Officiell webbplats
Johan Nilvé på Svensk mediedatabas

Män
Födda 1977
Levande personer
Svenska sångare
Albany, Western Australia

Albany är en stad i delstaten Western Australia, Australien. År 2006 hade staden 25 196 invånare. Den är belägen på sydkusten, den största staden på sydkusten inom delstaten, och den sjätte största i delstaten.

Externa länkar 

Orter i Western Australia
Järvi

Järvi är det finska ordet för "sjö", och ett finskt efternamn som bärs av bland andra:

 Iiro Järvi (född 1965), finländsk ishockeyspelare
 Jorma Järvi (1908–1962), finländsk arkitekt
 Jyrki Järvi (född 1966), finländsk tävlingsseglare, olympiamedalist
 Neeme Järvi (född 1937), estnisk-amerikansk dirigent
 Osmo Järvi (1911–2000), finländsk medicinprofessor
 Paavo Järvi (född 1962), estnisk-amerikansk dirigent
Kristjan Järvi (född 1972), estnisk-amerikansk dirigent
 Toivo Järvi (1877–1960), finländsk zoolog

Finska efternamn
Estniska efternamn