kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Museo de la Naturaleza y el Hombre

Museo de la Naturaleza y el Hombre är ett museum beläget i staden Santa Cruz de Tenerife (Kanarieöarna, Spanien). Det är världsberömt för sina enorma samling av Guanchemumierna och föremål av aboriginska Guancher. 

Byggnaden är ett av de bästa exemplen på nyklassicism på Kanarieöarna och förklarades av kulturellt intresse i kategorin monumentet år 1983. Bortsett från mumier, har många andra föremål från andra kulturer: Forntida Egypten, aztekerna och afrikansk etnografi bland andra. Museet anses vara den viktigaste museum komplex i Makaronesien.

Museet har också en stor samling av fossiler av förhistoriska djur som bebodde Kanarieöarna, som jätteödlan (Gallotia goliath), jätte råtta (Canariomys bravoi) och jättesköldpadda (Geochelone burchardi). Det finns även andra fossil av utdöda djur som levde på andra håll som trilobite fossil och tänder av Megalodon, etc.

Foton

Referenser

Externa länkar 
Organismo Autónomo de Museos y Centros de Tenerife

Museer i Spanien
Teneriffa
Albert Verwey

Albert Verwey, född 15 maj 1865 i Amsterdam, död 8 mars 1937 i Noordwijk aan Zee, var en nederländsk skald och litteraturkritiker.

Verwey blev tidigt en av ledarna inom den nederländska diktarskola, som börjar med Jacques Perk, uppsatte 1885 tillsammans med bland andra Frederik Willem van Eeden och Willem Kloos "De nieuwe gids", i förening med vilken han utgav den polemiska broschyren De onbevoegdheid der Hollandsche litteraire kritiek (Den holländska litteraturkritikens inkompetensförklaring; omtryckt i nämnda tidskrift 1925), senare jämte Karel Joan Lodewijk Alberdingk Thijm "De XX:ste eeuw" samt slutligen De beweging (1905–19). 

År 1925 blev Verwey professor i nederländsk litteratur vid universitetet i Leiden efter Gerrit Kalff. En del av sina diktcykler samlade han i Verzamelde gedichten (1889 och 1912), det mesta av sina prosaskrifter, bland vilka kan nämnas Eene inleiding tot Vondel (1893), Het leven van Potgieter (1903), Potgieters testament (1906; andra upplagan 1912), Inleiding tot de nieuwe Nederlandsche dichtkunst (1905; femte upplagan 1921) och Hendrik Laurenszoon Spieghel (1919), i Proza (tio delar, 1921–23). Han utgav även antologier av äldre nederländska diktare, historiska dramer och översättningar.

Källor

Nederländska litteraturvetare
Nederländska professorer
Personer verksamma vid Leidens universitet
Nederländska författare
Nederländskspråkiga författare
Födda 1865
Avlidna 1937
Män
Ugglan
Författare från Amsterdam
Jacques Perk

Jacques Fabrice Herman Perk, född 10 juni 1859 i Dordrecht, död 1 november 1881 i Amsterdam, var en nederländsk författare.

Perk var en säregen lyrisk begåvning, vars Gedichten (1882; fullständigad upplaga 1901) bland annat inleder den moderna nederländska sonettskolan. Vid sidan av Marcellus Emants och Hélène Swarth var han en av dem, som ledde den på 1880-talet börjande moderna rörelsen inom Nederländernas litteratur.

Källor

Nederländska författare
Nederländskspråkiga författare
Födda 1859
Avlidna 1881
Män
Ugglan
Personer från Dordrecht
Hendrik Laurenszoon Spiegel

Hendrick Laurenszoon Spiegel, född 11 mars 1549 i Amsterdam, död 4 januari 1612 i Alkmaar, var en nederländsk författare. 

Spiegel, till yrket köpman, författade tillfällighetsdikter, den versifierade sedeläran Hertsspieghel och dialogen Twespraack der nederduytsche letterkunst, ett arbete, som innehåller en nederländsk språklära och är utpräglat puristiskt och patriotiskt i renässansens stil. Till hans vänkrets hörde Dirck Volckertszoon Coornhert, Jan van Hout och Roemer Visscher.

Källor

Nederländska författare
Nederländskspråkiga författare
Födda 1549
Avlidna 1612
Män
Ugglan
Författare från Amsterdam
Willem Kloos

Willem Johannes Theodorus Kloos, född 6 maj 1859 i Amsterdam, död 31 mars 1938 i Haag, var en nederländsk skald.

Kloos redigerade från 1885 den av honom samt bland andra Frederik Willem van Eeden och Albert Verwey grundlagda tidskriften "De nieuwe Gids" i Amsterdam, dit han lämnat regelbundna kritiska bidrag (1896 utgiven under titeln Veertien jaar literatuyrgeschiedenis 1880–93, ny upplaga 1899). Som lyriker framträdde han med Verzen (1894) och Nienwe verzen (1895) samt Verzen (två band, 1902), bland vilka framför allt sonetterna anses stå mycket högt.

Källor

Nederländska författare
Nederländskspråkiga författare
Födda 1859
Avlidna 1938
Män
Författare från Amsterdam
Ugglan
Party in the U.S.A.

"Party in the U.S.A." är en sång framförd av den amerikanska sångerskan Miley Cyrus. Sången skrevs av Dr. Luke, Claude Kelly och Jessie J, och producerades av Dr. Luke. Den släpptes den 11 augusti 2009 av Hollywood Records som den ledande singeln från Cyrus' första EP The Time of Our Lives. Sången skrevs ursprungligen inte för Cyrus, men när hon väl fick låten ändrade låtskrivarna sångtexten för att den skulle stämma in på hennes personlighet. Sången innehåller element av R&B och pop, medan texten beskriver Cyrus' flytt från Nashville, Tennessee till Hollywood, Kalifornien.

Låten blev en kommersiell framgång och nådde en topp tio-placering i åtta länder. I USA nådde låten topplaceringen #2 på Billboard Hot 100 och blev därmed Cyrus då bästa placerade singel på listorna, och sjätte bäst säljande digitala singeln under 2009. Den anses också vara bland de snabbaste bästsäljande singlarna i USA, samt den bästsäljande singeln hittills från Hollywood Records, med 4,5 miljoner sålda exemplar från och med april 2011. Singeln belönades med trippel platina av RIAA och fyrdubbel platina av CRIA. 

Musikvideon till "Party in the U.S.A." regisserades av Chris Applebaum, och är en hyllning till filmen Grease samt Cyrus' föräldrars uppvaktningsdagar. Videon utspelar sig främst vid en drive-in-biograf. Vid 2010 års upplaga av den kanadensiska musikgalan MuchMusic Video Award vann videon i kategorin "Best International Artist Video".

Liveframträdanden 
"Party In The U.S.A." framfördes live vid Cyrus' två världsturnéer, Wonder World Tour (2009) och Gypsy Heart Tour (2011). 

När Cyrus uppträdde med sången vid 2009 års upplaga av Teen Choice Awards uppstod kalabalik i media efter att hon dansat med en stång på en glassvagn. Framträdandet fick kritik och när galan sändes på TV dagen efter så hade de klippt bort Cyrus dansande vid stången.

Låtlista 

Digital Download
"Party in the U.S.A." (Album Version) – 3:22

EU / JP 2-Track CD Single / Digital Download
"Party in the U.S.A." (Album Version) – 3:22
"Party in the U.S.A." (Wideboys Full Club Remix) – 5:24

AUS / EU Digital EP
"Party in the U.S.A." (Album Version) – 3:22
"Party in the U.S.A." (Wideboys Full Club Remix) – 5:24
"Party in the U.S.A." (Cahill Club Remix) – 5:45

US Digital Download / AUS Remix Maxi-CD Single
"Party In the U.S.A." (Cahill Remix) – 3:08
"Party In the U.S.A." (Cosmo Remix) – 3:22
"Party In the U.S.A." (JWeezy Remix) – 3:11
"Party In the U.S.A." (Wideboys Remix) – 3:11
"Party In the U.S.A." (JWeezy Urban Fix) – 3:24

Topplistor och certifieringar

Topplistor

Topplistor vid årsskiftet

Certifieringar

Källor

Externa länkar 
"Party in the U.S.A." på Youtube

Musiksinglar 2009
Låtar av Dr. Luke
Amerikanska danspoplåtar
Andreas Simonsen

Andreas Simonsen, född 8 oktober 1989 i Göteborg, är en svensk racerförare, som framför allt tävlar i tyska mästerskap.

Racingkarriär 
Simonsen startade med standardvagnsracing 2005 i Volvo S40 Challenge och slutade på en total femteplats, efter att ha vunnit ett race under säsongen. Till säsongen 2006 bytte han till Volvo S60 Challenge och lyckades ta titeln i mästerskapet, efter sju segrar och fem pole position under säsongens sexton race. Simonsen flyttade sedan till Tyskland för att tävla i ADAC Volkswagen Polo Cup, vilket resulterade i en total fjärdeplats 2007 och en tredjeplats 2008. Simonsen hoppade även in i en Audi A4 i Swedish Touring Car Championships Göteborg City Race under 2008.

Simonsen flyttade sedan till SEAT León Supercopa Germany 2009 och slutade på sjunde plats totalt. Under samma år hoppade han in i en Audi A4 i Göteborg City Race igen och även i tävlingarna på Falkenbergs Motorbana. I två av tävlingarna vann han privatförarcupen, kallad Semcon Cup.

Säsongen 2010 tog Simonsen sin första mästerskapstitel utomlands, då han vann SEAT León Supercopa Germany, efter att ha tagit åtta pallplatser, varav två segrar, under säsongen. Till säsongen 2011 bytte han till ADAC GT Masters, där han körde en Audi R8 Le Mans GT3. På Sachsenring tog han sin första seger och slutade säsongen på fjortonde plats. Simonsen körde även samma bilmodell under tre tävlingshelger i Swedish GT Series 2011. Han delade bil med Jan Brunstedt och blev sexa totalt.

Till säsongen 2012 bytte Simonsen både team och bil i ADAC GT Masters, och tävlar nu i en Mercedes SLS AMG GT3.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats
Andreas Simonsen på Driver Database.

Födda 1989
Svenska racerförare
STCC-förare
Swedish GT Series-förare
Idrottare från Göteborg
Män
Levande personer
Kvikkalkul

Kvikkalkul är ett sannolikt fiktivt programmeringsspråk som enligt en anonym Usenet-postning skapats och använts för att styra (den likaledes påhittade) centraldatorn SABINA i en icke namngiven svensk ubåt. 

Namnet på språket är enligt ursprungsartikelserien en anspelning på Plankalkül samt att det påstås att norska programmerare ska ha varit inblandade i skapandet. 

Ett argument för att språket skulle vara påhittat är det faktum att författaren till artikeln om språket hävdar att språkets avslöjande skulle medföra dödsstraff. Dödsstraffet var emellertid avskaffat i Sverige under 1950-talet utom under krigstid; se Dödsstraff i Sverige.

Enligt samma källa är den avsedda perioden 1950-talet. 

Enligt engelskspråkiga Wikipedias artikel är språket representativt för stordatorspråk från perioden, men det som gör att det står ut är att det bara använder symbolläget i Baudot-koden; bokstäver kan inte användas.

Implementationer 
I tradition med många andra parodier inom informationstekniken har det efterhand dykt upp en implementation av språket. 
Här som på många andra ställen är kompilatorn en översättare från språket i fråga till C. 

Att ett programspråk går från att vara en tankeövning till att kunna användas för att (ehuru synnerligen omständligt) producera körbara program förvandlar det så att säga från att vara ett skämt till ett "riktigt" programspråk, men den insatte användaren missar inte den ursprungliga avsikten.

Exempel 
Detta bör vara "Hello World" i Kvikkalkul.  
 (0) (- ,96875
 
 (0) (- ,15625
 (0) (- ,50000
 (0) (- ,28125
 (0) (- ,28125
 (0) (- ,09375
 (0) (- ,84375
 (0) (- ,18750
 (0) (- ,96875
 (0) (- ,12500
 
 (0) (- ,78125
 (0) (- ,09375
 (0) (- ,31250
 (0) (- ,28125
 (0) (- ,56250
 
 :0 -) 1000
 :1 -) 200
 -) :1
 1000:

Källor 

Esoteriska programspråk
Apollo kitharoidos

Apollo kitharoidos, Apollo med sin lyra, är ett vanligt tema i antik och klassisistisk konst.

Lyra (grekiska kithara) var ett av den grekiska och romerska guden Apollons attribut. Under antiken, och senare under 1600-  1700-talen, var Apollo med en lyra ett vanligt tema i skulptur och annan bildkonst.

Drottningholms slottspark
Gustav III inköpte en marmorskulptur av Apollo med sin lyra under sin vistelse i Rom 1784, upptagen till 200 riksdaler i bouppteckningen efter honom. Den uppgavs vara en kopia av en antik skulptur, men något original efter vilket den skulpterats har inte verifierats. Den kan snarare vara en klassisistisk tolkning på Apollo kitharoidos-temat.

Kungen köpte denna marmorskulptur och andra marmorskulpturer för att placeras ut i Drottningholms slotts skulpturpark och den restes också där, i den sedermera anlagda sydvästra boskén i barockträdgårdsdelen. Där utgör den blickfång i fonden av denna lövträdgård, sett från slottssidan. Den har samma placering idag i den under 1900-talet restaurerade boskén.

Fotogalleri

Källor
Nils G. Wollin: Antikerna i Drottningholms park och deras ursprung, Saxon & Lindströms Förlag, Stockholm 1964

Antika grekiska skulpturer
Skulpturer med Apollo som motiv
Skulpturer från 300-talet f.Kr.
Skulpturer från 100-talet
Marmorskulpturer
Skulpturer i Vatikanmuseerna
Skulpturer på Kapitolinska museerna
Skulpturer på Versailles
Skulpturer på British Museum
Skulpturer på Museo Archeologico Nazionale di Napoli
Skulpturer i Drottningholms park
Persson Motorsport

Persson Motorsport är ett tyskt racingstall som drivs av den svenske före detta racerföraren Ingmar Persson.

Historia 

Tillsammans med förarkollegan Per Stureson hade Persson startat IPS Motorsport, som tävlade med Volvo 240 Turbo i Deutsche Tourenwagen Meisterschaft på 1980-talet. Till säsongen 1993 startade Persson ett stall under eget namn och tävlade med  Mercedes-Benz 190. Med förare som Uwe Alzen och Bernd Mayländer var Persson Motorsport bästa privatstall i DTM under perioden 1993 till 1995.

Sedan DTM i sin ursprungliga form lades ned efter 1996 tävlade stallet i FIA GT med Mercedes-Benz CLK GTR.

Persson Motorsport har deltagit i DTM sedan serien återkom under namnet Deutsche Tourenwagen Masters säsongen 2000. Stallet tog sin första seger på Oschersleben 2007, när Gary Paffett vann före stallkamraten Paul di Resta. Andra förare som kört för stallet inkluderar bland andra Christijan Albers, Bruno Spengler och Jamie Green.

Källor 
dtm.com
autoevolution.com

Externa länkar 
Officiell webbplats 
dtm.com 

Tyska racingstall
DTM
Mercedes-Benz
Humberto de Alencar Castelo Branco

Humberto de Alencar Castelo Branco, född 20 september 1897 i Fortaleza i Ceará, död 18 juli 1967 i Messejana i Ceará, var en brasiliansk militär och politiker samt Brasiliens president 1964-1967.

Castelo Branco var son till en hög officer i Brasiliens armé och tog själv värvning 1918. Efter att ha utbildats på olika krigsakademier utnämndes han till överste för den expeditionsstyrka som deltog i andra världskriget. Han blev överbefälhavare 1963 och ledde en militärkupp mot den demokratiskt valda presidenten João Goulart. Omedelbart efter kuppen utnämndes Castelo Branco till fältmarskalk och valdes till president. Under hans regeringstid lades grunden för det auktoritära militärstyre som ledde Brasilien under 21 år. Han avgick som president 1967 och omkom några månader senare i en flygolycka då hans plan blev nedskjutet. Orsaken till nedskjutningen var ett misstag enligt den officiella rapporten som dock har ifrågasatts.

Källor

Externa länkar 

Personer i Brasilien under 1900-talet
Personer från Fortaleza
Brasilianska fältmarskalkar
Brasiliens presidenter
Födda 1897
Avlidna 1967
Män
Nils G. Wollin

Nils Gustaf Axelsson Wollin, född 25 mars 1892 i Sånga församling i Stockholms län, död 13 maj 1964 i Stockholm, var en svensk konsthistoriker.

Biografi
Nils G. Wollin var son till majoren Axel Wilhelm Hjalmar Waldemar Wollin och Hedvig Marie-Louise Nordenskjöld. Han tog studentexamen i Stockholm 1913 och studerade vid Stockholms högskola, där han disputerade 1927. Han var amanuens vid Naturhistoriska riksmuseet 1924–1925 och lärare i konsthistoria vid Högre lärarinneseminariet i Stockholm 1926–1942 och från 1927 även vid Tekniska skolan. Han var i perioder tillförordnad professor vid Göteborgs universitet och Stockholms högskola och 1956–1959 slutligen ordinarie professor vid Göteborgs universitet.

Nils G. Wollin har bland annat forskat genom kyrkoinventeringar och var en pionjär beträffande konstvetenskapliga studier om trädgårdskonst med sin doktorsavhandling om Drottningholms slottspark. Han kom att inspirera till, och att bidra i arbetet med, att återställa flera slottsparker, främst Drottningholms.

Nils G. Wollin är gravsatt i Gustav Vasa kyrkas kolumbarium i Stockholm.

Bibliografi i urval
Nils G. Wollin: Drottningholms lustträdgård och park”, doktorsavhandling, 1930
Nils G. Wollin: Nutida svensk konstslöjd i bild, 1931
Nils G. Wollin: Skeppsholmskyrkan, 1942
Nils G. Wollin: Svenska lustträdgårdar och parker, 1946
Nils G. Wollin: Från ritskola till konstfackskola, 1951
Nils G. Wollin: Antikerna i Drottningholms park och deras ursprung, Saxon & Lindströms Förlag, Stockholm 1964

Källor
[https://sok.riksarkivet.se/agent/vzWH7CgksoTS2tWy8NzRHM Krister Malmström: 'Nils G Wollins samling på Riksarkivet på nätet 1980-07-02], läst 2011-08-02
 Wollin, Nils Gustaf på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska professorer i konsthistoria
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Svenska lärare under 1900-talet
Konsthistoriker under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Personer från Sånga socken, Uppland
Gravsatta i Gustaf Vasa kyrkas kolumbarium
Födda 1892
Avlidna 1964
Män
Byarums pastorat

Byarums pastorat är ett pastorat i Östbo-Västbo kontrakt i Växjö stift i Vaggeryds kommun i Jönköpings län. 

Pastoratet bildades 1981 och består av följande församlingar::
Byarum-Bondstorps församling
Svenarums församling

Pastoratskod är 060916.

Referenser

Indelningar i Vaggeryds kommun
Pastorat i Växjö stift
Arthur Oncken Lovejoy

Arthur Oncken Lovejoy, född 10 oktober 1873 i Berlin, död 30 december 1962 i Baltimore, var en amerikansk idéhistoriker och professor i filosofi vid Johns Hopkins University.

Lovejoy är känd för att i början av 1900-talet ha grundlagt history of ideas, den amerikanska motsvarigheten till den svenska universitetsdisciplinen idéhistoria. Han startade och var länge ordförande för The History of Ideas Club.

Lovejoy tänkte sig enskilda koncept, så kallade unit-ideas som ett slags "idéhistoriens byggstenar" som sällan förändrades särskilt mycket över tid. Denna föreställning har rönt kritik från bland andra Quentin Skinner, som i stället ville betona den kulturella kontextens vikt i analysen av källmaterialet.

Böcker (urval)
 The Great Chain of Being: A Study of the History of an Idea (1936)
 Essays in the History of Ideas (1948)
 The Reason, the Understanding, and Time (1961)

Födda 1873
Avlidna 1962
Män
Personer från Berlin
Fredrik Lestrup

Fredrik Lestrup, född 11 juli 1984, är en svensk racerförare. Lestrup har tävlat i bland annat Swedish Touring Car Championship, Mini Challenge Germany, ADAC GT Masters, samt blivit mästare i GTA-klassen i Swedish GT Series 2011.

Racingkarriär 
Lestrup tävlade i Volvo S40 Challenge 2002 och slutade på trettonde plats totalt, för att sedan följa upp med en niondeplats 2003. Under 2004 körde han svenska mästerskapen i kartingklassen Intercontinental A och blev 23:a. Lestrup fick sedan kontrakt med Picko Troberg Racing i Junior Touring Car Championship till säsongen 2005 och körde hem elfteplatsen i mästerskapet med en Mini Cooper S. Han fortsatte i samma mästerskap även 2006, då i en Citroën C2 för Lagerstedts Bil AB. Under året lyckades Lestrup ta både sin första och andra seger i klassen, samt sex ytterligare pallplatser, och slutade fyra totalt.

Efter framgången i JTCC 2006 fick Lestrup och en av de andra yngre förarna, 2006 års JTCC-mästare Roger Eriksson, flytta upp till Swedish Touring Car Championship i var sin BMW 320i med Picko Troberg Racing. Lestrup lyckades ta ett poäng under säsongen, och även krascha in rejält på raksträckan på Falkenbergs Motorbana. Eriksson kom att fortsätta i mästerskapet, medan Lestrup flyttade till Tyskland och Mini Challenge Germany.

Under sin första säsong i Mini Challenge tog Lestrup två pole position, men kunde aldrig förvalta dessa till en seger. Han tog dock en pallplats och lade sig på sjätte plats i mästerskapet. Under sitt andra år tog han tre pallplatser, men inga segrar eller pole position, och upprepade placeringen från 2008, en sjätteplats. 2010, under sin tredje säsong, ökade antal pallplatser till sju, samt tog en pole position, men Lestrup tog ändå sin tredje totala sjätteplats i mästerskapet. Under 2010 körde han även ett race i Swedish GT Series för WestCoast Racing, vilket han vann tillsammans med den tidigare Le Mans 24-timmars-segraren, Stanley Dickens.

År 2011 körde Lestrup sin fjärde säsong i Mini Challenge Germany, varvat med Swedish GT Series för WestCoast Racing. I Mini Challenge lyckades han ta sin första seger i den första racet på Sachsenring och slutade säsongen på tredje plats. I Swedish GT Series vann han samtliga fyra race som han ställde upp i och vann därför mästerskapet.

Karriärstatistik

Källor och noter

Externa länkar 
Officiell webbplats
Fredrik Lestrup på Driver Database.

Födda 1984
Svenska racerförare
STCC-förare
Swedish GT Series-förare
Män
Levande personer
Gir nationalpark

Gir nationalpark (The Gir Forest National Park and Wildlife Sanctuary) är ett skyddat skogsområde och nationalpark i den indiska delstaten Gujarat. Parken, som ligger 65 km sydost om Junagadh och 60 km sydväst om Amreli. Parken upprättades 1965 och har en total area på 1 412 kvadratkilometer. Dock är det enbart en mindre del av denna areal, 258 kvadratkilometer, som är fullt skyddad och som utgör den egentliga nationalparken. Nationalparken och det omgivande skyddade området är det enda hemmet för det asiatiska lejonet (Panthera leo persica)

Se även
 Indiens nationalparker

Källor

 Gir National Park & Wildlife Sanctuary & ; Officiell hemsida: Forests & Environment Department; State Government of Gujarat, India

Externa länkar
 Gir - The last abode of the Asiatic Lion
 Gir - The last home of Asiatic Lion
 Sasan Gir National Park
 Asiatic Lion Information Center
 Asiatic Lion Protection Society (ALPS), Gujarat, India

Nationalparker i Indien
Naturskyddsområden bildade 1965
Tubu

Tubu (andra stavningsvarianter är toubou, tebu och tibbu) är en folkgrupp i centrala Sahara, huvudsakligen i Tchad men med mindre grupper i Niger, Libyen och Sudan. Folkgruppen omfattar uppskattningsvis 600 000 människor.

Tubu omfattar två grenar. Den ena, teda, har sitt centrum i Tibesti i norra Tchad, men finns också representerad i Fezzan i södra Libyen och i norra Niger. Den andra, daza, har sin tyngdpunkt i Borkou i centrala Tchad. Tubufolket är muslimer och talar ett språk som tillhör den sahariska språkfamiljen inom de nilo-sahariska språken. Deras viktigaste näring är uppfödning av husdjur. Teda-gruppen föder framför allt upp kameler, medan daza-gruppen håller boskap, får, getter och åsnor. De som endast håller djur är nomader, men en stor del av befolkningen är bofast och bedriver jordbruk i oaserna.

Bildgalleri

Källor 

Etniska grupper i Sudan
Etniska grupper i Tchad
Etniska grupper i Niger
Etniska grupper i Libyen
Nilo-sahariska folk
Roemer Visscher

Roemer Visscher, född 1547 i Amsterdam, död troligen 11 februari 1620 i Amsterdam, var en nederländsk diktare, konst- och litteraturfrämjare. Han var far till Anna Roemers Visscher och Maria Tesselschade Visscher.

Visscher, som var en välbärgad köpman i Amsterdam, verkade vid sidan av Dirck Volckertszoon Coornhert och Hendrik Laurenszoon Spiegel ivrigt för nederländska språkets renhet och stadgande, utmönstrandet av franska och flamländska ord samt fastställande av de grammatiska reglerna. Han var medstyresman för "de rederijk-kamer" De eglentier eller In liefde bloeijende och utövade som sådan tillsammans med Spiegel ett stort inflytande på tidens yngre diktare.
 
Roemers hus, där, enligt Joost van den Vondel, målare, konstnärer, sångare och poeter möttes, blev en plantskola för 1600-talets litterära liv. Där fick Samuel Coster, Gerbrand Adriaenszoon Bredero, Pieter Corneliszoon Hooft och Constantijn Huygens samt den unge van den Vondel väckelser för sin diktning. Visscher är på en gång en "rederijker" i medeltida stil och en tidig representant för renässansen i Nederländerna i dess nya riktning från Pierre de Ronsard till de klassiska diktarna själva.
 
Först sent (1614), sedan de illa publicerats av andra, ansåg Visscher det mödan värt att utge sina egna dikter under den något sökta titeln Brabbelingh ("snack"; urval av Johannes van Vloten 1851); de är till en god del översättningar och imitationer av bland andra Francesco Petrarca, Clément Marot, Pierre de Ronsard och Erasmus av Rotterdam. Samma år utkom hans emblemsamling, Sinnepoppen (fjärde upplagan 1678), "sinnfigurer", d.v.s. allegoriska bilder med förklarande "bijschriften" eller sentensartade utläggningar på prosa och ordstäv på olika språk till kopparstick av Claes Visscher, som hans dotter Anna försåg (omkring 1619) med sinnrika verser. Visscher, av sin samtid överdrivet prisad som "den andre Martialis", hade en viktig del i spridningen av nya föreställningar om konst och liv vid övergången från 1500- till 1600-talet.

Källor

Nederländska författare
Nederländskspråkiga författare
Födda 1547
Avlidna 1620
Män
Ugglan
Författare från Amsterdam