kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vitry-le-Croisé

Vitry-le-Croisé är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Essoyes som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Vitry-le-Croisé  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Vitry-le-Croisé

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Chacopiplärka

Chacopiplärka (Anthus chacoensis) är en fågel i familjen ärlor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer lokalt i Gran Chaco i östra Paraguay och norra Argentina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Ärlor
Fåglar i neotropiska regionen
Viviers-sur-Artaut

Viviers-sur-Artaut är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Essoyes som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Viviers-sur-Artaut  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Viviers-sur-Artaut

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Cabdiweli Maxamed Cali

Cabdiweli Maxamed Cali (arabiska: عبدويلي محمد علي; ʿAbdiwīlī Muḥammad ʿAlī, utanför Somalia även känd som Abdiweli Mohamed Ali) är en somalisk politiker från Puntland som var landets premiärminister från 19 juli 2011 (tillförordnad till 28 juni) till 17 oktober 2012.

Cali har examen från Harvard Law School och var professor i ekonomi vid Niagarauniversitetet i New York. 

12 juni 2010 utnämndes han till Somalias minister för planering och internationellt samarbete. Han blev utnämnd av den då nyligen tillsatta premiärministern Mohamed Abdullahi Mohamed, och var en del av den teknokratiska regeringen.  Han avsattade på grund av korruption och bedrägeri i september 2012 från UN Monitoring Report On Somalia.

19 juni 2011 blev Cali utnämnd till tillförordnad premiärminister av president Sharif Sheikh Ahmed då Mohamed avgick. Detta godkändes även av parlamentet den 23 juni 2011.

Källor 

Somaliska politiker under 2000-talet
Födelseår saknas
Män
Levande personer
Alumner från Harvard Law School
Alumner från Vanderbilt University
Alumner från Harvard Kennedy School
Alumner från George Mason University
Correnderapiplärka

Correnderapiplärka (Anthus correndera) är en fågel i familjen ärlor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Correnderapiplärkan är en liten streckad fågel. I stora delar av utbredningsområdet är arten den enda piplärkan och urskiljer sig då genom den streckade fjäderdräkten, tunna näbben och vita stjärtsidorna. Där andra piplärkor förekommer utmärker sig correnderapiplärkan genom sin kraftigt streckade rygg, ofta med ljusare "hängslen", samt kraftig svart streckning på flankerna.

Utbredning och systematik 
Correnderapiplärka delas in i två grupper av fem underarter:
correndera-gruppen
 Anthus correndera calcaratus – förekommer i torr páramo i Peru (Junín, Cuzco och Puno)
 Anthus correndera catamarcae – förekommer i páramo från Bolivia (Potosí) till norra Chile och allra nordvästligaste Argentina
 Anthus correndera chilensis – förekommer i södra Chile och södra Argentina
 Anthus correndera correndera – förekommer i kustnära sydöstra Brasilien, Uruguay, Paraguay och norra Argentina
 Anthus correndera grayi – förekommer på Falklandsöarna

Levnadssätt 
Correnderapiplärkan hittas i öppna miljöer, alltifrån stäpp i Patagonien till våtmarker, åkrar och högt belägna myrar. Den är vida spridd och ofta vanlig. Liksom andra piplärkor har den en hög sångflykt.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn kommer från correndera, aragonska för ängspiplärka som Félix Manuel de Azara tyckte att fågeln liknade.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Ärlor
Fåglar i neotropiska regionen
Voigny

Voigny är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Bar-sur-Aube som ligger i arrondissementet Bar-sur-Aube. År  hade Voigny  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Voigny

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Stenpiplärka

Stenpiplärka (Anthus crenatus) är en fågel i familjen ärlor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Stenpiplärkan är en kompakt och kortbent piplärka med enfärgad fjäderdräkt. På nära håll syns ett ögonbrynsstreck, mycket svag streckning på bröstet och subtila gulgröna kanter på vingarna. Dess exceptionellt anspråkslösa fjäderdräkt gör att den svårligen kan förväxlas med andra piplärkor. Sången är distinkt och vittljudande, bestående av en stigande vissling som följs av en darrande och fallande drill.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Sydafrika (bergssluttningar från östra Kapprovinsen till västra Swaziland). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Arten är nära släkt med sundevallpiplärkan (Anthus lineiventris). Tillsammans utgör de en utvecklingslinje som är systergrupp till piplärkorna i Macronyx, alltså närmare dessa än typarten för Anthus, ängspiplärka (Anthus pratensis). Dessa resultat har dock ännu inte lett till några taxonomiska förändringar.

Levnadssätt 
Stenpiplärkan hittas på klippiga sluttningar med spridda buskar och grästuvor. Där är den skygg och svår att få syn på utom när den sjunger.

Status 
Stenpiplärkan är en fåtalig art med ett uppskattat bestånd på endast mellan 3300 och 8900 individer. Den tros också minska i antal. IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Ärlor
Fåglar i etiopiska regionen
Kortnäbbad piplärka

Kortnäbbad piplärka (Anthus furcatus) är en fågel i familjen Ärlor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Kortnäbbad piplärka är en liten och ljus tätting. Ovansidan är gulbrun, undersidan mestadels vit, med bruna längsgående streck ner till flankerna. Arten är ljusare med mer streckning på bröstet än den mer varmgula hellmayrpiplärkan, men mer subtilt tecknad än liknande correnderapiplärkan.

Utbredning och systematik 
Kortnäbbad piplärka förekommer i sydligaste Brasilien till Paraguay, Uruguay och norra Argentina. Punapiplärkan (A. brevirostris) inkluderades tidigare i kortnäbbad piplärka och vissa, som IUCN, gör det fortfarande. Den urskiljs dock allt oftare som egen art.

Levnadssätt 
Kortnäbbad piplärka hittas i gräsmarker. Hanen utför en spelflykt med utdragen sång och eleganta stigningar högt upp i skyn.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Notera dock att IUCN inkluderar punapiplärkan i bedömningen.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Ärlor
Fåglar i neotropiska regionen
Vosnon

Vosnon är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Ervy-le-Châtel som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Vosnon  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Vosnon

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Papuapiplärka

Papuapiplärka (Anthus gutturalis) är en fågel i familjen ärlor inom ordningen tättingar som förekommer på Nya Guinea.

Utseende och läte 
Papuapiplärkan har brun ovansida, med svag streckning på rygg och hjässa. Vingpennorna är mörka med ljusa kanter. Undersidan är gräddfärgad till ljusbeige. På huvudet syns ett brett ljust ögonbrynsstreck. Arten liknar australisk piplärka, men papuapiplärkan är större, hittas på högre höjder och har unikt beigefärgad undersida och ostreckat bröst. Sången är fyllig och varierad, med en rad visslade toner som avges innan den växlar över till en ny serie med annan tonhöjd eller ton, ibland stigande eller fallande.

Utbredning och systematik 
Papuapiplärka förekommer på Nya Guinea och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Anthus gutturalis wollastoni – väst-centrala Nya Guinea
 Anthus gutturalis rhododendri – öst-centrala Nya Guinea och Huonhalvön
 Anthus gutturalis gutturalis – sydöstra Nya Guinea

Underarten rhododendri inkluderas ofta i wollastoni.

Levnadssätt 
Papuapiplärkan hittas i högalpina gräsmarker. Den föredrar kort gräs med buskar intill.

Status 
Arten har ett relativt begränsat utbredningsområde, men beståndet anses vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Ärlor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Voué

Voué är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Arcis-sur-Aube som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Voué  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Voué

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Bo Åke Adamsson

Bo Åke Adamsson, född 22 juni 1941 i Maria Magdalena församling, Stockholm, är en svensk målare, grafiker och skulptör.

Bo Åke Adamsson studerade under tidigt 1960-tal en termin vid Kungliga Konsthögskolan i Stockholm och därefter följde studier i illustration och reklam. År 1963 blev han antagen till Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi i Barcelona, där han avslutade sina studier 1967. Tiden i Spanien formade Bo Åke Adamssons konstnärliga utveckling. Han fick sina arbeten utställda på ett galleri tillsammans med kända samtida spanska konstnärer som Pablo Picasso och Joan Miró. Fler utställningar följde och hans uttrycksfulla verk kunde synas på allt fler gallerier runt om i Spanien. Diktatorn Francisco Franco lär ha sagt när han besökte en av Bo Åke Adamssons utställningar att "...så länge de bara gör revolution i sina målningar är de harmlösa".

Den politiska situationen i Spanien under Francos period gjorde det svårt för spridandet av den fria konsten och Adamsson lämnade landet. Tillbaka i Sverige fortsatte han med sitt expressionistiska formspråk. Det följde vidareutbildning i bronsgjutning vid Konstakademien i Stockholm 1975-1977. 

Efter återkomsten till Sverige har Bo Åke Adamsson ställt ut på svenska gallerier, men även utanför landets gränser, exempelvis i New York samt i de flesta europeiska huvudstäder. Konstkritierna har också uppskattat Adamssons måleri. Till exempel skrev Ulf Liljedahl i Upsala Nya Tidning 1972 att han "... ur ett konsthistoriskt perspektiv besitter en sällan skådad briljant teknik." 

Bo Åke Adamsson är representerad bland annat i Gustav VI Adolfs och Carl XVI Gustafs samlingar, Nationalmuseum, Moderna museet, Västerås konstmuseum, Aguélimuseet i Sala, Sveriges riksdag samt i Köpings museum. Han är verksam i Sala.

Noter

Källor
 
 Konstnärslexikonett amanda om Bo Åke Adamsson
 Mollbrinks konst om Bo-Åke Adamsson

Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet 
Födda 1941
Män
Konstnärer från Stockholm
Levande personer
Representerade vid Nationalmuseum
Hellmayrpiplärka

Hellmayrpiplärka (Anthus hellmayri) är en fågel i familjen ärlor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Hellmayrpiplärkan har kraftigt streckad rygg, vit strupe och ljus buk. Den är lätt streckad på bröstet, liksom på flankerna. Arten liknar kortnäbbad piplärka men saknar denna arts vita mustaschstreck och har unikt streckade flanker. Sången består av en serie nasala sträva toner som avges från sittplats eller i flykten.

Utbredning och systematik 
Hellmayrpiplärka delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Anthus hellmayri hellmayri – förekommer i Anderna i södra Peru (Puno) till Bolivia och nordvästra Argentina (Tucumán)
 Anthus hellmayri dabbenei – förekommer i Anderna i västra Argentina (västra Neuquén och västra Chubut) och näraliggande Chile
 Anthus hellmayri brasilianus - förekommer i sydöstra Brasilien (São Paulo, Rio de Janeiro) till Uruguay och norra Argentina

Levnadssätt 
Hellmayrpiplärkan är en ovanlig piplärka i gräsmarker, torra steniga partier och mindre ofta i lågintensiv jordbruksbygd.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn hedrar den österrikisk-amerikanska ornitologen Carl Eduard Hellmayr (1878-1944).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Ärlor
Fåglar i neotropiska regionen
Bergpiplärka

Bergpiplärka (Anthus hoeschi) är en fågel i familjen ärlor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Bergpiplärkan är en stor och mörk piplärka med kraftigt streckad kropp och skäraktigt längst in på nedre näbbhalvan. Liknande afrikansk piplärka har i stället gult på näbben där bergpiplärkan är skär, vita (ej beigefärgade) yttre stjärtpennor och mindre kraftigt streckad kropp. Det senare gäller även svedjepiplärkan som dessutom har längre stjärt. Flyktlätet är ett tvåstavigt "chiREE", långsammare och djupare än hos andra piplärkor.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i södra Afrika, i Drakensberg i Sydafrika (södra KwaZulu-Natal, norra Östra Kapprovinsen och allra nordöstligaste Fristatsprovinsen) samt i Lesotho. Efter häckningen flyttar den till östra Angola, södra Demokratiska republiken Kongo och nordvästra Zambia. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att arterna i släktet Anthus inte står varandra närmast, där typarten för släktet ängspiplärkan står närmare piplärkorna i Macronyx än bergpiplärka med släktingar. Det medför att bergpiplärka antingen kommer föras till ett annat släkte i framtiden, eller att Macronyx inkluderas i Anthus. Inga större taxonomiska auktoriteter har dock ännu implementerat dessa nya forskningsresultat.

Levnadssätt 
Bergpiplärkan häckar i alpina busk- och gräsmarker på över 2000 meters höjd. Där ses den springa mellan buskar på marken eller ibland sitta i en busktopp under sången. Den har även en böljande och utdragen sångflykt.

Status 
Bergpiplärkan är en fåtalig art med ett uppskattat bestånd på endast mellan 2 500 och 10 000 vuxna individer. Den minskar möjligen också i antal. IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Walter Hoesch (1896-1961), tysk bonde, naturforskare och samlare av specimen, boende  i Namibia 1930-1961.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Ärlor
Fåglar i etiopiska regionen
Vougrey

Vougrey är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Chaource som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Vougrey  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Vougrey

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Vulaines

Vulaines är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Aix-en-Othe som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Vulaines  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Vulaines

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Brunryggig piplärka

Brunryggig piplärka (Anthus leucophrys) är en afrikansk fågel i familjen ärlor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Brunryggig piplärka är en stor piplärka med beigefärgade yttre stjärtpennor och inga eller endast mycket svaga streck på ryggen. Arten är mycket lik långstjärtad piplärka, men skiljs framför allt av att ha en gulaktig snarare än skär näbbrot. Lätet är ett gnissligt "tchit", medan sången består av en serie ljusa och sedan mörka toner, likt en fråga som besvaras om och om igen.

Utbredning och systematik 
Brunryggig piplärka delas in i nio underarter med följande utbredning:
 Anthus leucophrys ansorgei – södra Mauretanien, Senegal och Gambia och Guinea-Bissau
 Anthus leucophrys gouldii – Sierra Leone till Liberia och Elfenbenskusten
 Anthus leucophrys zenkeri – södra Mali och Guinea till sydvästra Sudan och Sydsudan till norra Demokratiska republiken Kongo, Uganda, västra Kenya, Rwanda, Burundi och nordvästra Tanzania
 Anthus leucophrys omoensis – sydöstra Sudan, östra Sydsudan, Eritrea samt norra och västra Etiopien
 Anthus leucophrys saphiroi – sydöstra Etiopien och nordvästra Somalia
 Anthus leucophrys goodsoni – centrala och sydvästra Kenya till nordligaste Tanzania
 Anthus leucophrys bohndorffi – Angola till södra Demokratiska republiken Kongo, sydöstra Gabon, Zambia, norra Malawi och Tanzania
 Anthus leucophrys tephridorsus – södra Angola, sydvästra Zambia, nordöstra Namibia och nordvästra Botswana
 Anthus leucophrys leucophrys – Moçambique till Swaziland, Lesotho och Sydafrika

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att arterna i släktet Anthus inte står varandra närmast, där typarten för släktet ängspiplärkan står närmare piplärkorna i Macronyx än brunryggig piplärka och dess närmaste släktingar (bland andra fältpiplärka, mongolpiplärka och långnäbbad piplärka). Det medför att brunryggig piplärka antingen kommer föras till ett annat släkte i framtiden, eller att Macronyx inkluderas i Anthus. Inga större taxonomiska auktoriteter har dock ännu implementerat dessa nya forskningsresultat.

Levnadssätt 
Brunryggig piplärka hittas i öppna områden med mycket kort gräs, ibland även i jordbruksfält. Den sjunger ofta från marken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ovanligt till lokalt vanlig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Ärlor
Fåglar i etiopiska regionen
Sundevallpiplärka

Sundevallpiplärka (Anthus lineiventris) är en afrikansk fågel i familjen ärlor inom ordningen tättingar beskriven av och uppkallad efter svenske zoologen Carl J. Sundevall. Arten förekommer i södra Afrika i steniga områden i torra gräsmarker, från södra Kenya och Angola till Sydafrika. Beståndet anses vara stabilt och kategoriseras som livskraftigt.

Utseende och läte 
Sundevallpiplärkan är en rätt stor piplärka med en kroppslängd på 17-18 cm och en vikt på 31-37 gram. Vingtäckarna är gulgrönkantade och undersidan är olivbrun med mörka bruna streck. Sången är högljutt genomträngande och trastlik.

Utbredning och systematik 
Sundevallpiplärka förekommer i södra Afrika. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Anthus lineiventris stygium – västra Angola till västra Tanzania, sydöstra Kenya och kustnära östra Sydafrika
 Anthus lineiventris lineiventris – sydöstra Botswana, nordöstra Sydafrika och västra Swaziland

Arten är nära släkt med stenpiplärkan (Anthus crenatus). Tillsammans utgör de en utvecklingslinje som är systergrupp till piplärkorna i Macronyx, alltså närmare dessa än typarten för Anthus, ängspiplärka (Anthus pratensis). Dessa resultat har dock ännu inte lett till några taxonomiska förändringar.

Levnadssätt 
Fågeln förekommer i klippiga och steniga områden i torr savann. Den lever av insekter och andra leddjur, framför allt gräshoppor.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ovanlig till frekvent förekommande.

Namn 
Fågelns svenska artnamn hedrar svensken Carl J. Sundevall som var först med att beskriva arten vetenskapligt 1851. Arten kallades tidigare strimpiplärka, men detta ansågs vara för likt arten strimmig piplärka, varför Birdlife Sverige bytte namn till sundevallpiplärka.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Ärlor
Fåglar i etiopiska regionen
Yèvres-le-Petit

Yèvres-le-Petit är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Brienne-le-Château som ligger i arrondissementet Bar-sur-Aube. År  hade Yèvres-le-Petit  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Yèvres-le-Petit

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Anthus longicaudatus

Anthus longicaudatus var tidigare en afrikansk fågelart familjen ärlor inom ordningen tättingar. En omvärdering av typexemplaret samt andra insamlade exemplar 2014 visar dock att ett av dem i själva verket är en hona långnäbbad piplärka och att de övriga inte går att skilja från Anthus vaalensis. De allra flesta taxonomiska auktoriteter behandlar därför inte längre longicaudatus som en god art.

Referenser

Externa länkar 

Ärlor
Fåglar i etiopiska regionen
Gräspiplärka

För fågelarten Anthus leucophrys, se brunryggig piplärka.

Gräspiplärka (Anthus chii) är en fågel i familjen ärlor inom ordningen tättingar. Arten har även kallats savannpiplärka.

 Utseende och läte 
Gräspiplärkan är en rätt färglöst beige fågel, med streckad brun ovansida och ljusare undersida med streckat bröst men otecknad buk. Noterbart är även långa skäraktiga ben och vita yttre stjärtpennor. Sången som ofta avges i flykten består av några tickande toner följt av ett utdraget och strävt fallande "tzeeeeeeew".

 Utbredning och systematik 
Gräspiplärka delas in i två underarter med följande utbredning:
 Anthus chii chii – nordöstra Brasilien till Argentina och östra Brasilien
 Anthus chii parvus – västra Panama och nordöstra Colombia genom nordcentrala Brasilien till Guyanaregionen

Fram tills nyligen behandlades perupiplärka (Anthus peruvianus) som en underart till gräspiplärka, och vissa taxonomer gör det fortfarande.

Traditionellt har gräspiplärkan haft artepitetet lutescens. Studier visar dock att chii'' har prioritet.

Levnadssätt 
Gräspiplärkan hittas i en rad olika öppna och plana miljöer, som savann, jordbruksområden och öknar. Den ses mestadels på marken, ibland sittande högre upp på en liten busktopp eller en staketstolpe.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen fem till 50 miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Ärlor
Fåglar i neotropiska regionen