kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
McCarthy (popband)

McCarthy är ett brittiskt politiskt indiepopband som bildades 1984 och splittrades 1990.

McCarthy bildades av Malcolm Eden (sång, gitarr), Tim Gane (gitarr), John Williamson (basgitarr) och Gary Baker (trummor). Från början spelade de mest Buzzcocks-covers, men började till slut skriva egna låtar, med Edens ilskna, vänsterpolitiska texter som kontrast mot musikens ofta ganska medryckande ton. 

1985 släppte bandet sin första egenfinansierade singel, "In Purgatory", och året därpå kom deras kanske mest kända singel, "Red Sleeping Beauty", som var en poetisk kommentar mot Thatcher-regimen i England. De följande åren släppte McCarthy tre album (I Am a Wallet, The Enraged Will Inherit the Earth och Banking, Violence and the Inner Life Today), plus ett antal singlar och EP. Under en konsert i Paris 1988 träffar bandet Lætitia Sadier, som blir tillsammans med Gane. Hon kommer sedan med i bandet lagom till sista albumet, där hon sjunger på ett par låtar. När bandet splittras 1990 bildar hon tillsammans med Gane bandet Stereolab, och dessutom skivbolaget Duophonic som skulle komma att ge ut Malcolm Edens soloprojekt Herzfeld i början av 1990-talet.

McCarthys blandning av indiepop och politik har gjort dem omtalade i genren, och har även varit en influens för många band, däribland Manic Street Preachers, som även spelat in två av bandets låtar, "Charles Windsor" och "We Are All Bourgeois Now".

Diskografi
Album
 I Am a Wallet (September Records 1987)
 A La Guillotine !  (Samling med de första singlarna, Tuesday Records 1987)
 The Enraged Will Inherit the Earth (Midnight Music 1989)
 Banking, Violence and the Inner Life Today (Midnight Music 1990)
 That's all very well, but... - The Best of (Cherry Red 1996)
 I Am a Wallet (Återutgivning med bonusspår, Cherry Red Records 2007)

EPs
 Red Sleeping Beauty (Pink Label 1986)
 Frans Hals (Pink Label 1987)
 The Well of Loneliness (Pink Label 1987)
 This Nelson Rockefeller (Midnight Music 1988)
 McCarthy at War (Midnight Music 1989)
 Get a Knife Between Your Teeth (Midnight Music 1990)

Singlar
 "In Purgatory" (maxi-singel) (Wall Of Salmon 1985)
 "Should the Bible Be Banned?" (maxi-singel) (Midnight Music 1988)
 "Keep an Open Mind, or Else" (Midnight Music 1989)

Externa länkar
Om McCarthy på Twee Net

Engelska indiepopgrupper
Musikgrupper bildade 1984
Brittiska musikgrupper
Gwent

Gwent är ett område i sydöstra Wales. Det är sedan 1996 ett bevarat grevskap (preserved county, det vill säga ett ståthållarskap) uppdelat i kommunerna Newport, Blaenau Gwent, Torfaen, Caerphilly och Monmouthshire. 1974–1996 var det ett administrativt grevskap, och före 1974 ett grevskap under namnet Monmouthshire. Namnet Gwent kommer från ett tidigmedeltida kungarike i området.
 
Det traditionella Monmouthshire gränsade mot Brecknockshire och Glamorgan i Wales, och Gloucestershire och Herefordshire i England. Fram till 1844 ingick också enklaven Welsh Bicknor, mellan Gloucestershire och Herefordshire, i Monmouthshire.

Historia
Kungariket Gwent erövrades av normanderna under 1000-talet, och kom då under engelskt styre. Vid Laws in Wales Acts 1535-1542 blev Wales slutgiltigt en del av det engelska riket, och i samband med detta upprättades grevskapet Monmouthshire. Dock nämndes inte Monmouthshire i en lista över Wales grevskap, vilket gjorde att det blev oklart om grevskapet hörde till England eller till Wales. I Encyclopædia Britannicas utgåva från 1911 står det att Monmouthshire var en del av England, men att alla lagar som bara gällde i Wales även gällde i Monmouthshire. Welsh Office, som upprättades 1964, fick Wales inklusive Monmouthshire som sitt ansvarsområde, och av administrativa orsaker fastställdes genom en regeringsorder 1968 och i Local Government Act 1972 att Monmouthshire låg i Wales. Från och med kommunreformen 1974, som var ett resultat av 1972 års lag, låg området definitivt i Wales.

Wales bevarade grevskap
Malcolm Anderson

Malcolm "Mal" Anderson, född 3 mars 1935 i Theodore, Queensland, är en australisk högerhänt tennisspelare. Anderson tillhörde världseliten bland amatörspelare under andra halvan av 1950-talet. Som bäst rankades han som nummer 2 (1957-58).

Malcolm Anderson upptogs 2000 i International Tennis Hall of Fame.

Tenniskarriären 

Malcolm Anderson vann totalt 4 titlar i Grand Slam (GS)-turneringar, varav en i singel, två i dubbel och en i mixed dubbel. Han blev professionell spelare 1959 och var som yrkesspelare därefter utestängd från GS-turneringar. Säsongen 1968 signerade han kontrakt för World Championship Tennis (WCT) och vann som WCT-proffs under 1970-talet sju singeltitlar. 

Anderson vann 1957 som första oseedade spelare singeltiteln i Amerikanska mästerskapen. I finalen besegrade han i en mycket "tät" match landsmannen Ashley Cooper (10-8, 7-5, 6-4). Tidigare under samma säsong hade han och Cooper vunnit dubbeltiteln i Franska mästerskapen. Säsongen 1958 nådde han åter singelfinal i Amerikanska mästerskapen, som han förlorade mot Cooper, denna gång i en ännu jämnare match (2-6, 6-3, 6-4, 8-10, 6-8).

Anderson nådde singelfinalen i Australiska mästerskapen 1958 och 1972. Han förlorade finalerna mor Cooper (1958) och Ken Rosewall (1972).

Som professionell spelare vann han 1973, vid 37 års ålder, dubbeltiteln i Australiska öppna tillsammans med John Newcombe.

Anderson var medlem i det australiska Davis Cup-laget 1954, 1957-58 och 1973. Han spelade totalt 19 matcher av vilka han vann 13.

Spelaren och personen 
Malcolm Anderson började spela tennis som åttaåring men han var 16 år innan han började träna på allvar för en tävlingskarriär.

Han är gift med Roy Emersons syster, Daphne.

Grand Slam-titlar 
 Australiska mästerskapen
 Dubbel - 1973 (med John Newcombe)
 Mixed dubbel - 1957
 Franska mästerskapen
 Dubbel - 1957
 Amerikanska mästerskapen
 Singel - 1957

Titlar i professionella tennismästerskap 
 Wembley World Pro
 Singel - 1959

Referenser

Källor 
 The Concise Dictionary of Tennis. 1978 by Martin Hedges. Mayflower Books Inc.

Australiska tennisspelare
Födda 1935
Män
Levande personer
Yehuda ben Meir

Yehuda ben Meir (också kallad Yehuda ha-Kohen och Judah från Mainz) var en tysk-judisk rabbin, talmudisk forskare och resande på 900–1000-talet. Hans bok Sefer ha-Dinim, innehåller redogörelser för sina egna och andra judars resor i östra Europa. I sitt verk är Przemysl och Kiev omnämnda som handelsplatser längs med det radhanitiska handelsnätverket.

Rabbiner
Tyska författare
Män
Födda 900-talet
Avlidna okänt år
Ångspårvägar i Skåne

Ångspårvägar fanns det fem stycken av i Skåne.

Ångspårvägen var svaret på järnvägsbygge under den lågkonjunktur som kom på 1870-talets senare del, då man försökte komma på billigare sätt att kunna bygga och driva järnvägar. Ångspårvägen var klenare jämfört med ordinarie järnväg, den krävde mindre mängd människor i arbete då man slog samman ett antal funktioner. Trafiken sköttes inte av vanliga tåg utan av ångmotorvagnar, som var en sorts ångdriven rälsbuss, som dessutom kunde ta med sig någon eller några mindre godsvagnar på släp. William Robert Rowan, som ägde Randers Jernbanevognfakrik i Randers, och den belgiske järnvägsingenjören Alfred Belpaire (1820–1893) lanserade omkring 1880 varianter på ångspårvägslösningar.

Ångspårvägsidén - en klenare bana 

Ångspårvägens enligt Rowans komcept gick ut på besparingar genom enklare utrustning av banan och sammanförande av flera uppgifter på varje tjänsteställe. Mellanstationerna förestods av banvakter och biljettförsäljning och godsexpediering utfördes av tågpersonalen. Ångvagnen hade en förare men eldningen fick utföras av konduktören i mån av tid. Ångspårvagnen hade koppelkrokar och kunde således ta med sig någon eller några lättare godsvagnar. Ångvagnarna hade en takvåning som sommartid fick ett tygtak som solskydd under vilket man kunde montera bänkar. I övrigt innehöll en ångvagn förutom maskinrum, post- och resgodskupé, 1:a klass och en 3:e-klasskupé. Under golvet fanns lådor för resgods.

För Gärds Härads Järnväg utfördes stationerna på samma besparande sätt där man inhyste både expeditionslokaler och bostadsytrymme under samma tak. Samtliga stationer använde samma ritning för sitt utförande undantaget Degeberga, som fick ett kombinerat lok- och ångvagnsstall tillsammans med stationen. Linjen Everöd–Åhus fick standardiserade hus i ett delvis annat utförande. Unikt för Gärdsbanan är stationshusens läge med gaveln riktad mot banan i stället för långsidan.

När linjen Everöd–Åhus byggdes på Gärdsbanan, byggdes större och mera ordinära stationshus, då man fått negativ erfarenhet av de små stationshusen på Gärdsbanans första etapp. Även övriga ångspårvägar byggde mera ordinära stationshus.

För godstrafiken, som inte sköttes av ångvagnarna, utvecklades av Nydqvist & Holm en unik fyraxlig loktyp med en tvåaxlig boggie framför de två drivhjulen. Ett av dessa ånglok, Bifrost, finns kvar utställt utanför Narvik Museum i Narvik i Norge, efter att också ha tjänstgjort för LKAB.

Ångspårvägar i Skåne
Gärds Härads järnväg 1881 - 1883
Simrishamn-Tomelilla Järnväg 1882
Börringe-Anderslövs Järnväg 1884
Höör-Hörby Järnväg 1882
Bandelen Åstorp-Kattarp-Höganäs, tillhörande Skåne-Hallands Järnväg 1885

Samtliga skånska banor, som från början drevs på basis av en koncession för ångspårväg, omklassades senare till järnväg.

Källor

Noter

Skånes historia
 
Historiska järnvägslinjer i Sverige
Historiska spårvägar i Sverige
Malmen

Malmen kan syfta på:
Malmen, Pargas – Pargas centrum
Malmen, Kalmar – en stadsdel i Kalmar
Malmen, Västerås kommun – en småort i Västerås kommun
Malmens flygplats – en militär flygplats belägen vid Malmslätt i Linköping
Malmen Montessori – en skola i Borås
Malmen-Kolbotten – en småort i Haninge kommun
Malmensjöarna – sjör i Katrineholms kommun
Nedre Malmen – en sjö i Katrineholms kommun
Mellan-Malmen – en sjö i Katrineholms kommun
Övre Malmen – en sjö i Katrineholms kommun
Hotell Malmen – ett hotell på Södermalm i Stockholm
ett tidigare bostadsområde i nuvarande Skogskyrkogården - se Tallkroga malm
Malmen eller Drottningholmsmalmen – ett område nära Drottningholms slott i Ekerö kommun

Se även 
Malm (olika betydelser)
Norrmalm (olika betydelser)
Östermalm
Södermalm (olika betydelser)
Västermalm
Marmen
Holger Arbman

Erik Holger Arbman född den 8 september 1904 i Bettna, död den 25 januari 1968, var under flera decennier en av Sveriges ledande arkeologer, med särskild fokus på järnåldern. 

Arbman disputerade år 1937 vid Uppsala universitet med en avhandling om de vikingatida förbindelserna mellan Sverige och Frankerriket. Samma år blev han docent vid Uppsala universitet och 1938 amanuens vid Statens historiska museum.
Han var professor i nordisk och jämförande fornkunskap vid Lunds universitet 1945 till 1968. Under 1952-1953 deltog han i den svenska expeditionens arbete i Rang Mahal vilken leddes av Hanna Rydh. Arbman var 1961-1966 ordförande för Akademiska Föreningen och 1942-1962 samt ånyo 1967-68 inspektor för Östgöta nation.

Till hans mer bestående meriter hör att han som amanuens, senare antikvarie, vid Statens historiska museum ledde uppordnandet och publicerandet av de gravfynd som påträffades under Hjalmar Stolpes undersökningar på Björkö i Mälaren, ett arbete som inletts i början av 1900-talet av Gustaf Hallström men som helt avstannade efter publiceringen av de första 100 gravarna.

Bibliografi i urval
 Schweden und das karolingische Reich : Studien zu den Handelsverbindungen des 9. Jahrhunderts (1937) 
 Birka : Sveriges äldsta handelsstad (1939)
Birka : Untersuchungen und Studien. 1, Die Gräber : Tafeln (1940)
Birka : Untersuchungen und Studien. 1, Die Gräber : Text (1943)

Källor

Noter

Externa länkar 
Holger Arbman, Historiska museet

Svenska professorer i arkeologi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma inom Akademiska Föreningen
Arkeologer under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Födda 1904
Avlidna 1968
Män
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Personer från Bettna socken
Rö socken

Rö socken i Uppland ingick i Sjuhundra härad, ingår sedan 1971 i Norrtälje kommun och motsvarar från 2016 Rö distrikt.

Socknens areal är 46,71 kvadratkilometer, varav 42,25 land. År 2000 fanns här 551 invånare. Näs herrgård, Beatebergs herrgård samt sockenkyrkan Rö kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Rö socken har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Rö församling och för de borgerliga frågorna till Rö landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Sjuhundra landskommun som 1967 uppgick i Rimbo landskommun som 1971 uppgick i Norrtälje kommun. Församlingen uppgick 2008 i Husby, Skederid och Rö församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Rö, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Sjuhundra härad. De indelta soldaterna tillhörde Upplands regemente Hundra Härads kompani samt Livregementets dragonkår, Roslags skvadron. De indelta båtsmännen tillhörde Norra Roslags 2:a båtsmanskompani.

Geografi
Rö socken ligger sydväst om Norrtälje kring Norrtäljeån och sjöarna Rösjön, Sparren, Viren och Angarn. Socknen har odlad kuperad slättbygd i de centrala delarna kring Rösjön och vid de andra sjöarna och är i övrigt en skogsbygd.

Genom detta område löpte den numera nedlagda järnvägen Stockholm-Roslagens Järnvägar på sträckan Kårsta-Rimbo. Järnvägsstationen låg vid Rö. På sjön Jälnans västsida går länsväg 280 och ett par kilometer längre mot öster går europaväg 18 (E18). 

Socknen avgränsas i sydväst av Vallentuna kommun (Kårsta socken) och i nordost av Skederids socken. I norr ligger Rimbo socken och i söder Riala socken.

I Rö socken fanns enligt husförhörslängderna 192 by- och/eller gårdsnamn.

Fornlämningar
Från bronsåldern finns spridda gravrösen. Från järnåldern finns sju gravfält och en fornborg på Gårdstensberget. En runsten uppges finna inmurad i kyrkan.

Namnet
Namnet skrevs 1257 Rauthu och 1344 Rödho. Namnet innehållet röd som troligtvis burits av något vattendrag nära kyrkan och som sannolikt syftat på rödfärgat vatten.

Se även
Rö församling

Referenser

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse: statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Stockholms län, del 3 Hermes 1952 libris

Externa länkar

Rö hembygdsförening
Socknar i Sjuhundra härad

Indelningar i Norrtälje kommun
Dorsal

Dorsum är den latinska termen för rygg. Ordet står dels för hela organismen rygg men också exempelvis handens och fotens ovansida, som även på svenska benämns handrygg resp. fotrygg, och näsans kant näsryggen. Dorsal är något som har med någots ryggsida att göra. När fotleden böjs kan rörelsen kallas dorsal eftersom foten röres med fotryggen, dess dorsala sida, först. 

Den stora pulsblodåder som löper längs ryggraden och hos människan kallas stora kroppspulsådern eller aorta, kan också kallas dorsalaorta. Hos fiskar finns nämligen en annan stor pulsåder närmare buksidan, ventralaorta.

Fonetikens dorsala konsonanter heter så eftersom tungans ovansida, dess "rygg", används när man skapar dessa ljud. 

Motsatsen, buksidan, kallas ventral.

Se även
 Anatomiska termer för läge

Referenser 

Anatomiska termer för läge och rörelse
Plöjningsfri odling

Plöjningsfri odling innebär att lantbrukaren inte använder en plog för djup jordbearbetning. Plogen har bytts ut mot andra typer av jordbruksredskap till exempel kultivator eller tallriksharv som inte når lika djupt och som lämnar mycket växtrester i ytan. Plöjningsfri odling kan vara lämpligt på speciella jordarter såsom lätta jordar som inte består av lera. Lantbruksrådgivare menar att plöjningsfri odling bör kombineras med plöjd, för att på så vis minska sjukdomstrycket på växterna.

Odling utan plog 
På senare tid har allt fler bönder slutat använda sig av plogen, redskapet som en gång revolutionerade det moderna jordbruket. Detta mycket beroende på att plogar kan skada maskar och nyttobakterier och på det sättet förstöra näringsbalansen. Jorden blir hårt packad med hjälp av plog och inte lika lucker som vissa bönder önskar. I dag brukas mellan 10 och 20 procent av den svenska åkerarealen med plöjningsfria metoder.

Fördelar med plöjningsfri odling 
Är billigare än konventionell plöjning då ett bearbetningsmoment undviks.
Ger större arbetsbredd men mindre arbetstid.
Bildar ingen plogsula (ett packat jordlager precis under plogspetsen).
Ökar mullhalten i matjordens övre del, vilket minskar risken för skorpbildning.

Nackdelar med plöjningsfri odling 
Växtresterna som blir kvar i ytan sprider växtsjukdomar vilket leder till en ökad användning bekämpningsmedel.
Fungerar inte på alla jordarter.

Se även
Vall (jordbruk)

Källor och fotnoter

Jordbruk
Åder

Åder (eller ådra) kan syfta på:

Blodåder – ett annat ord för blodkärl
Malmåder – en i bergarter koncentrerad ansamling av metallhaltig malm
Vattenåder – en förgrening av en flod i en flodmynning

Se även
Oder
Oder (Harz)
Rö församling

Rö församling var en församling i Uppsala stift och i Norrtälje kommun i Stockholms län. Församlingen uppgick 2008 i Husby, Skederid och Rö församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 
 
Församlingen var till 1962 annexförsamling i pastoratet Rimbo och Rö. Från 1962 till 2008 annexförsamling i pastoratet Rimbo, Rö, Husby-Sjuhundra, Skederid och Fasterna som från 1972 även omfattader Närtuna församling och Gottröra församling Församlingen uppgick 2008 i Husby, Skederid och Rö församling.

Kyrkor 
 Rö kyrka

Se även 
 Rö socken

Källor 

Historiska församlingar i Uppsala stift
Indelningar i Norrtälje kommun
Marion Jones Farquhar

Marion Jones Farquhar, född 2 november 1879, Gold Hill, Nevada, USA, död 14 mars 1965 var en amerikansk högerhänt tennisspelare.

Tenniskarriären 
Marion Jones Farquhar är känd som den första amerikanskan som tävlade i Wimbledonmästerskapen. Hon ställde upp i turneringen 1900 och nådde ända till kvartsfinalen. 

Hon var första gången singelfinalist i Amerikanska mästerskapen 1898. Hon förlorade mot Juliette Atkinson som vann med 6-3 5-7 6-4 2-6 7-5. Året därpå, 1899, spelade Marion Jones också final i mästerskapen. Hon mötte då Maud Banks som hon besegrade med 6-1 6-1 7-5. Hon vann därmed den första av sina 2 singeltitlar i turneringen.
  
År 1902 mötte hon Elisabeth Moore i final och besegrade henne med 6-1 1-0, uppgivet. Moore fick revansch året därpå, 1903, då hon besegrade Jones, också detta år i finalen, med 7-5 8-6. 

Hon vann dubbeltiteln i Amerikanska mästerskapen 1902 tillsammans med Juliette Atkinson. 

Marion Jones Farquhar blev 1900 tillsammans med sin yngre syster Georgina det första amerikanska syskonpar som deltog i Olympiska sommarspelen. Hon vann bronsmedalj i singel och mixed dubbel i Parisspelen.

Spelaren och personen 
Marion Jones Farquhar upptogs 2006 i International Tennis Hall of Fame.

Grand Slam-titlar 
 Amerikanska mästerskapen
 Singel - 1899, 1902
 Dubbel - 1902
 Mixed dubbel - 1901

Referenser

Externa länkar 
 Hall of Fame, spelarbiografi

Amerikanska tennisspelare
Personer från Storey County
Födda 1879
Avlidna 1965
Kvinnor
Älvhögsborg

Älvhögsborg är en idrotts- och friskvårdsanläggning som ligger i centrala Trollhättan. Anläggningen drivs av kommanditbolaget Älvhögsborg KB som ägs till 50 % av Peab Projektutveckling Väst AB och till 50 % av Trollhättans kommun. Anläggningen erbjuder bad, gymnastik, bowling, sjukgymnastik med mera. Det finns också inomhushallar för handboll, innebandy, bordtennis och basket. På sommaren finns även tre utomhusbassänger att tillgå.

Externa länkar

 Älvhögsborgs officiella hemsida

Byggnader och anläggningar i Trollhättan
Friskvård
Beateberg, Norrtälje kommun

Beateberg är en herrgård och ett tidigare säteri vid sjön Viren i Rö socken i gamla Sjuhundra härad i Norrtälje kommun.

Historik

I kartor omnämns området för första gången år 1412. Det skrevs då Mylnakolle (Målnekulla) och var ett frälsetorp. Den rika åker- och ängsmarken vid sjön Virens södra sida gav goda förutsättningar för ett lönsamt jordbruk och en herrgård anlades. 

Målnekulla omdöptes 1670 till Viraberg men fick 1678 sitt nuvarande namn efter Beata Oxenstierna, dotter till greve Gabriel Bengtsson Oxenstierna, som var Beatebergs förste kände ägare. Egendomen stannade i Oxenstiernas och Torstensons släkter och övergick på 1700-talets mitt genom arv till Nils Adam Bielke. En ny mangårdsbyggnad uppfördes på 1760-talet. Han överlät 1765 Beateberg till sin svägerska Kristina Sofia Bielke. 

År 1771 förvärvades Beateberg av greven och riksrådet Sven Bunge. 1795 lät han bygga Beatebergs bruk som hade masugn och knipphammarsmedja. Anläggningen drevs av ett vattenverk intill huvudbyggnaden. Den stora och på sin tid omskrivna engelska landskapsparken anlades på initiativ hans hustru, Elsa Beata Wrede, dotter till riksrådet Fabian Wrede. Deras son, Mårten Bunge, ärvde gården och sålde den 1813 till friherren Reinhold Leuhusen (död 1853). 

År 1860 brann huvudbyggnaden och egendomen såldes 1862 till kommissionslantmätare Nils Werner. Därefter gick stället genom köp genom många händer. Nuvarande huvudbyggnad uppfördes på 1860-talet i en villastil som undanträngde den traditionella herrgårdsarkitekturen. Från 1916 och till sin död 1934 ägdes gården av konsul Thorsten Roberg och därefter av dennes änka Carolina Roberg. 1937 gick egendomen genom köp till agronomen Åke M:son Grönvall.

Mellan 1941 och 1950 ägdes Beateberg av företagaren Robert Ljunglöf, son till ”snus-kungen” Knut Ljunglöf. Under hans tid skapades den nuvarande inredningen i Beatebergs huvudbyggnad. Han utvecklade gården till ett mönsterjordbruk och hade där ett förnämligt stall med engelska fullblod samt utvidgade Beateberg till att omfatta  2 635 hektar mark, därav 275 odlad. Efter hans död 1950 innehades Beateberg av hustrun Hanna Ljunglöf, född von Bergen (1887-1974). Idag bedrivs traditionellt jordbruk med mjölkproduktion och hästverksamhet på Beatebergs Säteri.

Se även
 Lista över slott och herresäten i Uppland

Källor
Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige / Första Bandet. Inledning samt Text A och B (1859-1870).
 
Rö Hembygdsförening: Robert Ljunglöf på Beateberg.

Externa länkar

Herrgårdar i Uppland
Byggnader och anläggningar i Norrtälje kommun
Kultivator

Kultivator kan avse:

 Kultivator (harv) – en typ av harv
 Handkultivator – flera varianter, se hacka
 Kultivator (musikgrupp) – en svensk musikgrupp

Konstnärsgrupper i Sverige
Fake Can Be Just As Good

Fake Can Be Just As Good är Blonde Redheads tredje musikalbum, släppt den 11 mars 1997.

Låtlista
 "Kazuality" - 4:25
 "Symphony of Treble" - 4:10
 "Water" - 4:42
 "Ego Maniac Kid" - 4:12
 "Bipolar" - 5:02
 "Pier Paolo" - 5:38
 "Oh James" - 3:32
 "Futurism vs. Passéism" - 5:04

Musikalbum 1997
La Mia Vita Violenta

La Mia Vita Violenta (italienska: Mitt våldsamma liv) är det andra studioinspelade albumet av indierockbandet Blonde Redhead, släppt den 4 september 1995 på Smells Like Records.

Låtlista
 "(I Am Taking Out My Eurotrash) I Still Get Rocks Off" - 3:40
 "Violent Life" - 3:51
 "U.F.O." - 3:38
 "I Am There While You Choke On Me" - 1:56
 "Harmony" - 5:16
 "Down Under" - 4:09
 "Bean" - 4:37
 "Young Neil" - 1:12
 "10 Feet High" - 4:38
 "Jewel" - 3:22

Musikalbum 1995
Blonde Redhead (musikalbum)

Blonde Redhead är Blonde Redheads debutalbum, släppt år 1993 på Smells Like Records.

Låtlista
 "I Don't Want You" - 5:03
 "Sciuri Sciura" - 3:22
 "Astro Boy" - 4:19
 "Without Feathers" - 3:57
 "Snippet" - 3:02
 "Mama Cita" - 3:22
 "Swing Pool" - 4:15
 "Girl Boy" - 1:48

Musikalbum 1993
Amerikanska debutalbum
In an Expression of the Inexpressible

In an Expression of the Inexpressible är Blonde Redheads fjärde musikalbum. Albumet släpptes den 8 september 1998 på Touch and Go Records och spelades in under februari samma år.

Låtlista
 "Luv Machine" - 3:39
 "10" - 3:59
 "Distilled" - 3:29
 "Missile" - 3:13
 "Futurism vs. Passéism Pt. 2" - 4:04
 "Speed x Distance = Time" - 3:54
 "In an Expression of the Inexpressible" - 6:09
 "Suimasen" - 3:14
 "Led Zep" - 5:15
 "This For Me and I Know Everyone Knows" - 2:59
 "Justin Joyous" - 2:53

Musikalbum 1998