kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lavinia Fontana

Lavinia Fontana, född 24 augusti 1552 i Bologna, död 11 augusti 1614 i Rom, var en italiensk målare. 

Hon var dotter till manieristen Prospero Fontana.

Hon har kallats för den första europeiska kvinna att kunna försörja sig själv och sin familj på sitt konstnärskap, först i Bologna och sedermera i Rom där hon bosatte sig 1603. Hon gjorde ett namn för sig själv som porträttkonst blev populär bland de ledande familjerna, däribland Boncampagni, till vilken påven Gregorius XIII hörde.

Det finns över hundra dokumenterade verk som Fontana målat, förutom porträtten finns även många religiösa och mytologiska verk, men endast ett 30-tal är signerade och daterade. Efter hennes död tillskrevs flera av hennes verk Guido Reni.

Bildgalleri

Fördjupningslitteratur 
 Chadwick, Whitney, Women, Art, and Society. 3 ed. London: Thames & Hudson 2002. 
 Murphy, Caroline P., Lavinia Fontana: a painter and her patrons in sixteenth-century Bologna. New Haven: Yale University Press 2003.

Referenser

Externa länkar 

 

Födda 1552
Avlidna 1614
Kvinnor
Italienska målare under 1500-talet
Italienska målare under 1600-talet
Italienska renässansmålare
Personal Video Recorder

Personal Video Recorder, förkortat PVR, personlig videospelare vilket egentligen VHS-bandspelaren kan sägas ha utgjort den första.

I dagens flora av digitala apparater används ofta begreppet PVR eller DVR (Digital Video Recorder) för att beteckna små bärbara, oftast batteridrivna, videospelare. En PVR är idag i regel försedd med en inbyggd hårddisk för att kunna lagra och spela in många timmars videofilm och tv. Då information lagras digitalt kan den i grunden utgöras av många typer av media och därav kan en PVR oftast hantera mer än video. MP3-musik och digitalkamerabilder kan oftast också hanteras av en digital PVR-apparat.

Exempel på digitala PVR-apparater:
 Archos 604.

Se även 
 Portabel mediaspelare (PMP)

Hemelektronik
Videoteknik
Portabel mediaspelare

Portabel mediaspelare, PMP (Portable Media Player), är en vanlig beteckning på en bärbar mediaspelare. Det vill säga en elektronisk apparat som kan spela upp flera typer av medier (till exempel ljud, video och radio). En mobiltelefon kan vara en sådan apparat, men även digitalkameror, MP3-spelare, MP4-spelare och många andra typer av nya digitala apparater. Den  införs en EU-standard med krav på volymspärr vid  för portabla mediaspelare med hörlurar.

Några exempel på produkter 

 MPMan som var den första mp3-spelaren i världen som lanserades 1998.
 Apples Iphone
 Apples Ipod (sedan den försågs med stöd för bilder och video)
 ARCHOS 504
 Nokia N93
 Samsungs digitalkamera NV3
 Sony Ericsson P990i

Se även 
 Personal Video Recorder (PVR)

Källor

Hemelektronik
Videoteknik

ca:Reproductor d'àudio portàtil
es:Reproductor de audio portátil
id:Pemutar media portabel
uk:Портативний мультимедійний програвач
Strömsfors bryggeri

Strömsfors bryggeri var ett svenskt bryggeriföretag. Det inledde sin verksamhet i Oskarström 1892 och bryggde enbart svagdricka.

Företaget startades av Jacob Hansson, som ledde verksamheten till 1932. I början av 1960-talet tog Rolf Thorstensson över som bryggmästare efter sin far Thorsten, som i sin tur hade tagit vid efter Jacob Hansson. Bryggeriet ägdes dock av familjen Hansson till 1998. Det såldes då till danska ägare, som storsatsade med modernisering av anläggningen med bland annat en ny PET-flaskelinje för mineralvatten. Satsningen gick om intet och i oktober 2001 gick företaget i konkurs med sex miljoner i skulder.

Efter konkursen drevs företaget under en tid av konkursförvaltaren innan det såldes efter anbudsgivning.  Bryggeriet övertogs i december 2001 av Krönleins, vars intresse för företaget mycket berodde på att man saknade en PET-flaskeanläggning på Krönleins anläggning i Halmstad. Man fortsatte också tillverkningen av juldrycken Gammeldags Svagdricka, till att börja med under det gamla varumärket Strömsfors, men senare under namnet Three Hearts Svagdricka.

Referenser

Noter

Ej längre existerande svenska bryggeriföretag
Företag bildade 1892
Företag upplösta 2001
Oskarström
Företag som gått i konkurs
Fontamara

Fontamara är en roman från 1930 av Ignazio Silone. Den filmatiserades 1980 med Michele Placido i huvudrollen som Berardo Viola.

Källor 
  
  

Skönlitteratur 1930
Italienska romaner
48 Doris

48 Doris eller 1948 FE är en asteroid upptäckt 19 september 1857 av Hermann Mayer Salomon Goldschmidt i Paris. Asteroiden har fått sitt namn efter Doris, en havsnymf inom grekisk mytologi.

Asteroiden kan beskrivas som en ellipsoid med axelförhållandet: a/b=1,445 b/c=1,000.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av H Goldschmidt
Astronomiska upptäckter 1857
Dennis Rommedahl

Dennis Rommedahl, född 22 juli 1978 i Köpenhamn, är en före detta dansk fotbollsspelare som var känd för sin snabbhet. Han spelade främst i Nederländernas Eredivisie och hade en 13 år lång karriär på Danmarks fotbollslandslag, som han representerade i 126 matcher. Han är den utespelaren som spelat flest landskamper för Danmark (endast målvaktslegendaren Peter Schmeichel har uppträtt fler gånger).

Rommedahl inledde sin proffskarriär 1995 i danska Lyngby FC. 1997 köptes han av nederländska PSV Eindhoven, som sedan lånade ut honom till RKC Waalwijk. 1998 återvände han till PSV Eindhoven och här gjorde Rommedahl mycket stor succé. Han vann Eredivisie med sitt lag. 

2004 lämnade Rommedahl nederländsk fotboll för engelska Charlton Athletic FC. 2007 återvände han till den holländska ligan för spel i AFC Ajax. Efter att ha haft svårt att ta en plats i startelvan i grekiska storklubben Olympiakos valde Rommedahl att återvända hem till Danmark och Brøndby IF sommaren 2011. Efter två säsonger med begränsad framgång, gick flyttlasset sommaren 2013 åter till Nederländerna då Rommedahl skrivit på för RKC Waalwijk 15 år efter sin första sejour i klubben. Rommedahl blev dock skadad innan han hann få sin debut och i januari 2015 meddelade klubben att man kommit överens om att bryta kontraktet sex månader innan det gick ut. Detta blev slutet på Rommedahls karriär.

Externa länkar
DennisRommedahl.com
Profil i danska fotbollslandslaget
Karriär status på FootballDatabase.com
DennisRommedahl.dk

Födda 1978
Spelare i Lyngby BK
Spelare i PSV Eindhoven
Spelare i RKC Waalwijk
Spelare i Charlton Athletic FC
Spelare i AFC Ajax
Spelare i NEC Nijmegen
Spelare i Olympiakos FC
Spelare i Brøndby IF
Spelare i VM i fotboll 2002
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Män
Levande personer
Danska landslagsspelare i fotboll
Idrottare från Köpenhamn
DEC Alpha

DEC Alpha (även känd som Alpha AXP) är en 64-bitars processorenhet som utvecklades av DEC och introducerades på marknaden 1992. Alpha-arkitekturen köptes sedan upp 1998 av Compaq och såldes vidare till Intel 2001, som la ner utveckling och produktion till förmån för sin egen Itanium-processor.

Mikroprocessorer
Steffen Iversen

Steffen Iversen, född 10 november 1976 i Oslo, är en norsk före detta fotbollsspelare (anfallare). Han gjorde 79 landskamper och 21 mål för Norges fotbollslandslag.

Iversen inledde sin proffskarriär 1995 i Rosenborg BK, som han vann Tippeligaen med. 1996 lämnade Iversen Norge för engelska Tottenham Hotspur FC. I Tottenham gjorde Iversen 143 matcher och 35 mål i Premier League. 2003 flyttade han till Wolverhampton Wanderers FC. 2004 bar det av tillbaka till Norge och Vålerenga. År 2006 var Iversen tillbaka i Rosenborg.

2010 gick Iversen till engelska klubben Crystal Palace. 

Efter att inte ha fått förlängning på kontraktet var Iversen åter i Rosenborg 2012 för sin tredje period i klubben.

Steffen Iversen är son till fotbollsspelaren Odd Iversen.

Meriter 
Iversen har sex norska mästerskapstitlar, en med Vålerenga och fem med Rosenborg. Han har också tagit en Ligacup-titel med Tottenham Hotspur.

Iversen medverkade i det norska landslaget i Fotbolls-EM 2000.

Referenser 

Födda 1976
Norska fotbollsspelare
Män
Spelare i Rosenborg BK
Spelare i Tottenham Hotspur FC
Spelare i Wolverhampton Wanderers FC
Spelare i Vålerenga IF Fotball
Spelare i Crystal Palace FC
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Levande personer
Norska landslagsspelare i fotboll
Idrottare från Oslo
Norska idrottare under 2000-talet
Mika Väyrynen (fotbollsspelare)

Mika Väyrynen, född 28 december 1981 i Eskilstuna, är en finländsk före detta fotbollsspelare som har spelat 10 säsonger i holländska ligan för SC Heerenveen och PSV Eindhoven. Efter en säsong i Leeds återvände han till Finland och skrev kontrakt med HJK Helsingfors till och med säsongen 2014.

Karriär 
Han började sin proffskarriär i finska FC Lahti där han spelade åren 1999 och 2000. Han spelade sedan en säsong i FC Jokerit innan han såldes till det nederländska laget SC Heerenveen. Där spelade han mellan säsongen 2001-2002 till 2004-2005 då han såldes till PSV Eindhoven, där han blev ligamästare 2006, för att återvända till SC Heerenveen 2008. 

Den 13 september 2011 skrev Väyrynen som free agent ett 1-årskontrakt med Leeds United. I april 2012 meddelade Leeds United att klubben inte förlängde kontraktet med Väyrynen och att han släpptes som free agent. I juli 2012 blev han klar för HJK Helsingfors. I mars 2014 förlängde han sitt kontrakt med klubben över säsongen 2014.

Han har även spelat för Finlands fotbollslandslag.

Referenser

Externa länkar 
Mika Väyrynen på transfermarkt.com

Finländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Lahti
Spelare i FC Jokerit
Spelare i SC Heerenveen
Spelare i PSV Eindhoven
Spelare i Leeds United FC
Spelare i HJK
Spelare i Los Angeles Galaxy
Spelare i HIFK
Spelare i Tipsligan
Spelare i Eredivisie
Spelare i English Football League
Spelare i Major League Soccer
Födda 1981
Levande personer
Män
Idrottare från Eskilstuna
Sidney Govou

Sidney Govou, född 27 juli 1979 i Le Puy-en-Velay, är en fransk fotbollsspelare som spelar för amerikanska FC Miami City i PDL.

Klubblagskarriär

Lyon 
Govou gjorde fler än 250 ligamatcher för Lyon sedan han inledde sin professionella fotbollskarriär 1999. När Juninho Pernambucano lämnade Lyon inför säsongen 2009-2010 blev Govou utsedd till lagkapten. Mellan 2002 och 2008 blev Govou fransk mästare sju år i rad med Lyon.

Panathinaikos 
Den 2 juli 2010 skrev Govou på ett treårskontrakt med grekiska Panathinaikos. Den 14 september gjorde han mål mot Barcelona på Camp Nou i Uefa Champions League. Han släpptes på free transfer den 2 juli 2011.

Évian TG 
Den 5 juli 2011 värvades Govou av Évian TG, nykomlingarna i Ligue 1, och skrev på ett tvåårskontrakt.

Landslagskarriär 
Govou debuterade i det franska landslaget 2002 och har deltagit i två EM-turneringar (EM 2004 och EM 2008) och två VM-turneringar (VM 2006 och VM 2010).

Källor

Externa länkar 
 Sidney Govou spelarprofil på soccerway.com 

Födda 1979
Män
Levande personer
Franska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i Panathinaikos FC
Spelare i Evian Thonon Gaillard FC
Spelare i Fifa Confederations Cup 2003
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i VM i fotboll 2010
RSS-läsare

RSS-läsare, eller flödesläsare, är en vanlig benämning på den programvara eller webbaserad tjänst som används för att ta del av RSS-flöden. Med avsikt på den bakomliggande tekniken benämns de även för nyhetsaggregatorer - engelskans motsvarigheter är feed readers eller aggregators. Programmet, som antingen installeras på datorn eller som är webbaserat kontrollerar automatiskt de RSS-flöden man prenumererar på och presenterar nya inlägg på ett överskådligt sätt. Användaren behöver således inte aktivt söka upp webbsidor denne finner intressanta för att uppdatera sig om något har hänt. Flera webbläsare har också inbyggda RSS-läsare.

Datorprogram
Internet
Martin Petrov

Martin Petrov, född 15 januari 1979 i Vratsa, är en bulgarisk före detta fotbollsspelare, yttermittfältare. Han spelade 90 landskamper och gjorde 19 landslagsmål för Bulgariens fotbollslandslag 1999–2011.

Klubbar 
  Botev Vratsa (1995–1996)
  CSKA Sofia (1996–1998)
  Servette FC (1998–2001)
  VfL Wolfsburg (2001–2005)
  Atlético Madrid (2005–2007)
  Manchester City FC (2007–2010)
  Bolton Wanderers (2010–2013)
  RCD Espanyol (2013)
  CSKA Sofia (2013–2014)

Externa länkar 

Födda 1979
Bulgariska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Män
Levande personer
Fotbollsspelare i CSKA Sofia
Spelare i Servette FC
Spelare i VfL Wolfsburg
Spelare i Atlético Madrid
Spelare i Manchester City FC
Spelare i Bolton Wanderers FC
Fotbollsspelare i RCD Espanyol
Zoltán Gera

Zoltán Gera, född 22 april 1979 i Pécs, Ungern, är en ungersk före detta fotbollsspelare och numera tränare. Han har även representerat Ungerns fotbollslandslag. 

Han tillbringade säsongerna 2008/2009 till 2010/2011 i Fulham, innan han den 2 augusti 2011 skrev på för West Bromwich Albion.

Källor

Ungerska fotbollsspelare
Ungerska landslagsspelare i fotboll
Ungerska fotbollstränare
Spelare i Pécsi MFC
Spelare i Ferencváros TC
Spelare i West Bromwich Albion FC
Spelare i Fulham FC
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Födda 1979
Levande personer
Män
Personer från Pécs
Mirko Hrgović

Mirko Hrgović, född 5 februari 1979 i Sinj, Jugoslavien, är en kroatisk-född bosnisk fotbollsspelare. Han spelar för tillfället i RNK Split. Han har även spelat i Bosnien och Hercegovinas landslag. 

Hrgović har även spelat för bosniska NK Široki Brijeg, tyska VfL Wolfsburg samt japanska JEF United Chiba och Gamba Osaka. 

Födda 1979
Bosniska fotbollsspelare
Spelare i Hajduk Split
Spelare i Gamba Osaka
Spelare i VfL Wolfsburg
Spelare i JEF United Ichihara Chiba
Spelare i Dinamo Zagreb
Spelare i SpVgg Greuther Fürth
Män
Levande personer
Personer från Sinj
Sirius-Orden

Sirius-Orden är ett svenskt ordenssällskap som grundades i Ystad 1906. Sällskapet har cirka 5 100 medlemmar i  46 loger från Trelleborg i söder till Ludvika i norr. Sirius-Orden är en sammanslutning av män och har till sitt allmänna syftemål:

Grader och ritualer

Som alla ordenssällskap arbetar Siriusorden rituellt i ett gradsystem, där varje grads innehåll är hemligt för utomstående och bröder av lägre grad. Siriusorden har nio grader.

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats

Ordenssällskap i Sverige
Ordenssällskap i Stockholm
Ordenssällskap i Karlskrona
Skövde pastorat

Skövde pastorat är ett pastorat i Billings kontrakt i Skara stift.

Pastoratet bildades 2019 och omfattar sedan dess:
Skultorps församling
Skövde församling

Pastoratskod är 031101.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Pastorat i Skara stift
Indelningar i Skövde kommun
Våmbs församling

Våmbs församling var en församling i Billings kontrakt i Skara stift. Församlingen låg i Skövde kommun i Västra Götalands län och ingick i Skövde pastorat. Församlingen uppgick 2014 i Skövde församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 2014 annexförsamling i pastoratet Skövde, Ryd och Våmb, som före 1974 även omfattat flera andra församlingar. Församlingen uppgick 2014 i Skövde församling. 

Den 1 januari 1992 överfördes ett område med 218 personer till Våmbs församling från Norra Kyrketorps församling.

Kyrkor 
Våmbs kyrka
S:t Johannes kyrka

Se även
Våmbs socken

Källor 

Historiska församlingar i Skara stift
Indelningar i Skövde kommun
Ryds församling, Skara stift

Ryds församling var en församling i Billings kontrakt i Skara stift. Församlingen låg i Skövde kommun i Västra Götalands län och ingick i Skövde pastorat. Församlingen uppgick 2014 i Skövde församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 2014 annexförsamling i pastoratet Skövde, Ryd och Våmb, som före 1974 även omfattat flera andra församlingar. Församlingen uppgick 2014 i Skövde församling.

Kyrkor 
Sankt Matteus kyrka
Som församlingskyrka har sedan 1500-talet Skövde kyrka använts

Ryds kyrkoruin 
Ryds kyrka var en romansk absidkyrka byggd på 1100-talet. Det är inte känt exakt när den övergavs men troligen skedde det redan på 1500-talet. Enligt en osäker uppgift från 1600-talet skall den ha blivit nedbränd av danskarna under Nordiska sjuårskriget (1563-1570). Ett öde som drabbade många kyrkor, inklusive Varnhems klosterkyrka.

Se även
Ryds socken

Källor 

Historiska församlingar i Skara stift
Indelningar i Skövde kommun
Hägglunds IoFK

Hägglunds IoFK är en idrottsförening i Örnsköldsvik.

Föreningen bildades 1935 under namnet Gullängets IK. Namnbytet till Hägglunds IoFK gjordes 1951 efter företaget Hägglund & Söner, där de flesta hade sin utkomst.

Genom åren har föreningen haft ett flertal inriktningar, bland annat ishockey, tennis, handboll, schack och bridge förutom dagens verksamheter skidor, orientering, motionsgymnastik och fotboll.

HIoFK har idag 1300 medlemmar och föreningen äger sin idrottsplats Bussbyvallen, samt en grusplan vid Ängetskolan. Namnet Bussbyvallen härrör från den tid då företaget Hägglund & Söner var Sveriges största busstillverkare och Gullänget var bussbyn. 

Fotboll, som är den största sektionen har ett 90-tal ledare, 22 lag och 450 aktiva. Herrlaget spelade 2004 i division III Mellersta Norrland och damlaget i division III Ångermanland. Flera ungdomslag tillhör Ångermanlandseliten (ett 30-tal DM-tecken under 1990-talet) men det finns också en bredd som antalsmässigt gör HIoFK till en av de största föreningarna i distriktet.

Föreningen har även exporterat ett antal elitspelare. De mest kända är Malin Moström, Frida Östberg och Sofia Jakobsson - samtliga har spelat både i det svenska damlandslaget (Sofia Jakobsson är fortfarande aktiv i landslaget) och Umeå IK. I Sunnanå SK fanns Katarina Söderberg med landslagsmeriter från F16-U21. Damallsvenska Själevads IK har 3 spelare med HIoFK-förflutet.

Externa länkar
Klubbens webbplats

Fotbollsklubbar i Sverige
Gymnastikklubbar i Sverige
Upplösta handbollsklubbar i Sverige
Upplösta ishockeyklubbar i Sverige
Orienteringsklubbar i Ångermanland
Skidklubbar i Sverige
Upplösta tennisklubbar i Sverige
Sportklubbar i Örnsköldsviks kommun
Sportklubbar bildade 1935
Sport i Örnsköldsvik
Uno F. Olsson

Uno F. Olsson, född 20 februari 1906, död 9 december 1986, lantbrukare i Vivungi och gruvarbetare i Kiruna fram till sin död. Han var hembygdsforskare och skrev för Nordiska Museets räkning ner berättelser från Vivungi med omnejd samt egna dikter.

Olsson arbetade bland annat med Kuoksubor för en bro över Torneälven, vilken sedermera byggdes. Han fick tillsammans med landshövding Ragnar Lassinantti till stånd en kilometerlång gångslinga söder om Vivungi i anslutning till ett stort fångstgropssystem som han hade kartlagt. Olsson arbetade också för medel till upprättande av en badplats i anslutning till vandringsslingan som uppfördes vid Rahtusenjärvi. Olsson var en av grundarna till Kiruna Amatörforskarförening.

Under sina semestrar vandrade han tillsammans med tandläkare Sture Björnström (1907-1994 i Stockholm) i markerna bebodda av lappbefolkning och kartlade då bland annat de stora fångstgropssystem som nu finns utsatta på landskapskartorna.

Olsson gav ut "Folklore i Tornelappmark" med delar av sina skrönor och berättelser vilken snabbt sålde slut. 1972 fick Olsson, tillsammans med Albin Lindmark, Borg Mesch-stipendiatet.

Bibliografi 

Folklore i Torne lappmark- Eget förlag- 1983  LIBRIS-id 373692Snösparven smaklig men svanen osmaklig. - 1997. -  Kirunatidningen. - 1103-1136. ; 1997: Historiespecial nr 5, s. 34

Externa länkar 
Kiruna forskarförening
Mesch-stipendiater 1970-2008

Födda 1906
Avlidna 1986
Personer från Jukkasjärvi socken
Svenska fackboksförfattare
Män
Svenska hembygdsforskare
Svenska gruvarbetare
Erik Vikström

Erik Gustav Vikström, född den 6 november 1941 i Kronoby, Vasa län, är en finländsk biskop emeritus, son till folkskollärare Edvin Vikström och Hilma Lindström, bror till John Vikström. 

Efter studentexamen vid Gamlakarleby svenska samlyceum 1960 blev Vikström teologie kandidat 1964 och teologie licentiat 1968 vid Helsingfors universitet. Han prästvigdes för Borgå stift 1967. Han var sekreterare i Luthersk inremission 1965-67, ex officio adjunkt i Lukas församling i Helsingfors 1967 och kaplan i Sibbo svenska församling 1967–1974. Han blev teologie doktor vid Åbo Akademi 1974 på en avhandling om luthersk predikohistoria. Han var missionssekreterare i Finska missionssällskapet 1974–1975, missionär och lärare vid Makumira Theological College i Tanzania 1976–1979, kyrkoherde i Pedersöre 1980–1982 och biskop i Borgå stift 1983–2006, där han efterträdde sin bror John som samtidigt blev ärkebiskop. Erik Vikströms brorson Björn var biskop i Borgå stift 2009–19.

Källor
Erik Vikström på Borgå stifts webbplats

Vidare läsning

Externa länkar
 
 

Födda 1941
Biskopar i Borgå stift
Finländska präster
Finländska evangelisk-lutherska präster
Finländska präster under 2000-talet
Finlandssvenska präster
Män
Levande personer
Personer från Kronoby
Ex officio adjunkt

Ex officio adjunkt är en titel för präster i Finland, motsvarande pastorsadjunkt/kyrkoadjunkt i Sverige, det vill säga den tjänstemässigt lägsta graden i den kyrkliga organisationen. I 1994 års kyrkolag ersattes den av tjänstebeteckningen församlingspastor. 

Kyrkliga titlar
Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland
Son

Son betecknar vanligen en pojkes eller mans relation till sina föräldrar. Det kan också användas för att markera en manlig individs underordnade relation eller beroendeställning i något annat sammanhang. Kristna präster kan exempelvis tilltala yngre manliga församlingsmedlemmar "min son". Ordet kan användas bildligt i samband med någons härkomst, till exempel "stadens store son".

Pluralformen söner förekommer ibland i namnet på främst äldre familjeföretag, exempelvis Hägglund & Söner.

Ordet är belagt i svenska språket sedan 800-talet.

Se även
Släkt

Referenser

Släkt
Peripatetiska skolan

Peripatetiska skolan (latin: peripateticus, av grekiskans περιπατεῖν, peripatein, ”gå omkring”) är den filosofiska skola som grundades av Aristoteles och till vilka bland andra Theofrastos, Eudemos från Rhodos, Aristoxenos och Dikaiarchos hörde. Anhängare av skolan kallas peripatetiker.

Termen betyder att gå omkring och kommer troligen av den offentliga gången i Lykeion i Aten, där Aristoteles och hans elever promenerade på de gångvägar som kallades peripatoi. Peripatetiker kallas ibland även de filosofer som inte har en fast plats vid ett högre lärosäte eller annan inrättning.

Aristoteles grundade den peripatetiska skolan år 335 f.Kr. när han öppnade sin filosofiska skola i Lyceum. De mest framstående medlemmarna efter honom var Straton från Lampsakos, som ökade de naturalistiska elementen i Aristoteles filosofi och som anammade en form av ateism samt Alexander från Afrodisias.

Medlemmar i urval 
 Satyrus från Kallatis
 Andronikos från Rhodos
 Olympiodorus den äldre
 Clearchos från Soles

Se även 
 Aristotelism

Referenser

Externa länkar 
 

Rörelser inom antikens filosofi
Ugglan