kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Chelmsford City FC

Chelmsford City FC är en engelsk fotbollsklubb i Chelmsford i Essex, grundad 1938. Hemmamatcherna spelas på Melbourne Stadium. Smeknamnet är The Clarets.

Klubbens lokalkonkurrenter är Braintree Town, Thurrock och Grays Athletic.

Historia 
1878 bildades den första fotbollsklubben i Chelmsford. Klubben, som var en amatörklubb, spelade från 1922 tills den lades ned 1938 sina matcher på New Writtle Street Ground. Omedelbart efter det att amatörklubben lagt ned sin verksamhet bildades en professionell klubb, Chelmsford City, som tog över planen. Klubben valdes in i Southern Football League samma år som den bildades (1938) och spelade sedan i ligan ända till 2004. I samband med att The Football Association genomförde en omfattande omstrukturering av National League System (NLS) flyttades Chelmsford City till Isthmian League inför säsongen 2004/05.

Efter fyra säsonger i Isthmian League Premier Division vann man säsongen 2007/08 titeln och avancerade därmed upp till Conference South.

Hemmaarena 
Klubben spelade på New Writtle Street Ground fram till 1997, då man blev utan hemmaarena och tvingades att dela arena med Maldon Town till att börja med, och sedan med Billericay Town, innan man i januari 2006 kunde flytta tillbaka till Chelmsford och sin nya hemmaarena Melbourne Stadium.

Den första matchen som spelades på Melbourne Stadium var mot Billericay Town som klubben nyss hade delat arena med. Matchen spelades inför 2 998 åskådare och Chelmsford vann med 2–1.

Kända spelare 
 Jimmy Greaves
 John Devine
 Nigel Spink
 Jack Palethorpe
 Tes Bramble

Meriter 
 Isthmian League Premier Division: 2007/08
 Southern Football League: 1945/46, 1967/68, 1971/72
 Southern Football League Southern Division: 1988/89
 Southern Football League League Cup: 1945/46, 1959/60, 1990/91
 Essex Senior Cup: 1985/86, 1988/89, 1992/93, 2002/03
 Non-League Champions Cup: 1971/72
 Eastern Floodlight Cup: 1966/67, 1974/75, 1977/78, 1981/82, 1982/83, 1986/87
 Essex Professional Cup: 1957/58, 1969/70, 1970/71, 1973/74, 1974/75

Referenser 
 Chelmsfords webbsida, FCHD och engelskspråkiga Wikipedia 4 september 2008

Externa länkar 
 
 Chelmsford City på FCHD
 Chelmsford på FCHD

Fotbollsklubbar i England
Sportklubbar bildade 1938
Sintorp

Sintorp är en bebyggelse i Landa socken i Kungsbacka kommun.  Postadress är Frillesås. Sintorp är beläget nordost om landsvägen mellan Frillesås och Buerås. Området avgränsades fram till 2010 som en separat småort, från 2015 räknas det till tätorten Åsa.

Noter

Orter i Kungsbacka kommun
Tidigare småorter i Sverige
Unrest

Unrest är en tysk hårdrocksgrupp som bildades i Bremen i maj 1988.

Historia 
De första tre åren släppte Unrest två demos och gjorde några spelningar i Tyskland. 1992 släppte de sitt första album, Taste IT, och 1994 släppte bandet sitt andra album, By The Light Of The Moon, men albumet kom inte till affären förrän 1995.

1996 gjorde Unrest flera konserter med band som Iced Earth och Nevermore i Tyskland, Belgien och Holland. 

Unrest släppte sitt tredje album, Watch Out 1997 och turnerade med bland annat W.A.S.P. och Sinner. 

1998 fyllde bandet 10 år och Unrest spelade då för första gången i Wacken Open Air.

Unrest släppte 1999 livealbumet Restless And Live och 2001 släpptes albumet Bloody Voodoo Night. Unrest var då på turné med bland andra Dio Dio och Sinner tills de gjorde en paus på 3 år.

2004 återförenade medlemmarna Sönke, Claus Och Guido bandet igen med 2 nya medlemmar, André Neuhaus på bas och Marco Liedtke spelade gitarr. De höll på med ett nytt album vid namn Back to The Roots som skulle släppas 2006, men de hade problem eftersom de behövde ett skivbolag för att sälja album. I september 2006 hittade bandet ett skivbolag vid namn Massacre-Records och de kunde äntligen släppa albumet.

Medlemmar
Senaste medlemmar
Sönke Lau – sång (1988–2001, 2004–2009)
Guido Hettwer – trummor (1988–2001, 2004–2009)
Claus Wiechert – gitarr (1988–2001, 2004–2009)
Marco Liedtke – gitarr (2004–2009)
Andre Neuhaus – basgitarr (2004–2009)

Tidigare medlemmar
Jörg Rainer Friede – basgitarr
Gerd Nawrocki – basgitarr (1988–2001)
Michael Kühn – gitarr (1988–2001)
Hendrik Niedbalka – gitarr (1992–2001)
Stefan Sieber – basgitarr (2000)
Maicel Panitz – trummor (2000)
Nico Matys – trummor (2003)

Diskografi
Studioalbum

Livealbum
 

Samlingsalbum

Externa länkar 
Unrest på Encyclopaedia Metallum
Unrest på MySpace

Tyska metalgrupper
Musikgrupper bildade 1988
Skogaby

Skogaby är en småort i Laholms socken i Laholms kommun belägen cirka 8 kilometer öster om Laholm, längs riksväg 15 och järnvägen mellan Halmstad och Markaryd.

Orten ligger nära floden Lagan. Ett vattenkraftverk byggdes 1922.

Idrott
Fotbollsklubben Skogaby Bollklubb har ett a-lag i Division 6 Södra Halland, och ett B-lag i Klass 3 Södra Halland. De har tillsammans med GIF/VIF Lilla Tjärby och Knäred många olika ungdomslag i alla åldrar.

Se även
 Skogaby kapell

Noter

Externa länkar
 Skogaby, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Skogaby kraftverk
 Skogaby samhällsförening

Orter i Laholms kommun
Småorter i Sverige
Emanuel De Geer (1817–1877)

Carl Emanuel de Geer, född 14 februari 1817 på Frötuna gård i Rasbo församling, Uppsala län, död 8 oktober 1877 i Stockholm, var en svensk friherre, kabinettskammarherre, godsägare och riksdagsman.

De Geer avlade kansliexamen 1835 och blev samma år fanjunkare. Efter officersexamen 1837 blev han underlöjtnant vid livregementes dragonkår. De Geer befordrades 1845 till löjtnant och 1857 till ryttmästare innan han 1860 tog avsked från det militära. Han blev kabinettskammarherre 1859, från 1872 var han tjänstfri från hovet. De Geer var ledamot av Ridderskapet och adeln vid riksdagarna 1844–1845, 1847–1848, 1853–1854 och 1865–1866. Han var ledamot av första kammaren 1873–1877, invald i Uppsala läns valkrets.

Efter sin far övertog han 1861 fideikommisset Frötuna, och ägde dessutom Lövstabruk med underlydande egendomar, Väsby i Hammarby socken, en fastighet vid Västra Trädgårdsgatan i Stockholm samt en annan vid Kungsängsgatan i Uppsala.

Källor

Noter

Vidare läsning

Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Svenska friherrar
Födda 1817
Avlidna 1877
Män
Emanuel De Geer
Sällan Värre (1774)

Sällan Värre var en turuma, en typ av skärgårdsfregatt, konstruerad av Fredrik Henrik af Chapman och färdigställa 1774.

Tjänstgöringshistoria
Hon byggdes år 1774 på Sveaborg och deltog i Gustav III:s ryska krig 1788–1790. Hon erövrades av ryssarna i första slaget vid Svensksund den 24 augusti 1789, återtogs i slaget vid Fredrikshamn den 15 maj påföljande år. Under Finska kriget (1808–1809) var hon förlagd i skärgårdsflottans finska eskader, men föll i ryska händer när Sveaborg kapitulerade i maj 1808.

Enligt Berg (2012) byggdes Sällan Värre som Tor 1764 och döptes sedan om. Harris och Nikula listar däremot Tor och Sällan Värre som två individuella fartyg byggda 1764 respektive 1774.

Källor
Berg, Lars Otto (2012), "Appendix: Skärgårdsflottans fartyg" i Hans Norman (redaktör), Skärgårdsflottan: Uppbyggnad, militär användning och förankring i det svenska samhället 1700-1824. Historiska media, Lund. ; s. 391–406
Harris, Daniel G (1998) Fredrik Henrik af Chapman: den förste skeppsbyggnadsarkitekten och hans verk(översättning: Roderick Klintebo) Literatim, Stockholm. ; s. 223–224
Nikula, Oscar (1933), Svenska skärgårdsflottan 1756-1791. (doktorsavhandling) Helsingfors. s. 276–280, 364

Se även 
Lista över svenska fregatter
Lista över svenska seglande örlogsfartyg
Lista över svenska vrak

Sällan Värre (1774)
Fartyg sjösatta under 1770-talet
Fartyg byggda i Helsingfors
Svenska fregatter
Berga församling, Skara stift

Berga församling var en församling i Skara stift och i Mariestads kommun. Församlingen uppgick 2004 i Lyrestads församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung.  

Församlingen var till 1995 annexförsamling i pastoratet Hassle, Berga och Färed som från 1500-talet även omfattade Enåsa församling och från 1962 Torsö församling. Från 1995 till 2004 var församlingen annexförsamling i pastoratet Lyrestad, Hassle, Berga, Färed och Enåsa. Församlingen uppgick 2004 i Lyrestads församling.

Organister

Kyrkor 

 Berga kyrka

Se även
Berga socken

Källor 

Historiska församlingar i Skara stift

Indelningar i Mariestads kommun
Bhaja

Bhaja är en ort som ligger mellan orterna Bombay och Pune i Indien, känd för sitt buddhistiska klipptempel, en chaityahall, daterad till cirka år 200. Totalt finns arton grottor. Förutom chaiytan finns det tio budist kloster, vihara, och fjorton stupor.

Källor 
 https://web.archive.org/web/20130918184750/http://www.indiatravelite.com/feature/bhajakarlacaves.htm

Arkitektur i Indien
Oklahoma City Thunder

Oklahoma City Thunder är ett basketlag från Oklahoma City i Oklahoma, USA. Lagets hemmaarena är Chesapeake Energy Arena.

Historia 
Laget bildades 1967 som Seattle Supersonics. Inför säsongen 2008/2009 flyttades laget till Oklahoma City och döptes om till Oklahoma City Thunder.

Under lagets första säsong, 2008/2009, placerade sig laget sist i Northwest Division och missade därmed slutspelet. Den enda utmärkelsen förknippad med laget var att debutanten Russell Westbrook valdes ut till NBA All-Rookie Team.

Under lagets andra säsong, 2009/2010, gick det bättre. Laget kvalificerade sig, som sista lag, till slutspelet. Väl i slutspelet slogs laget ut direkt i åttondelsfinalen mot Los Angeles Lakers efter 4-2 i matcher. Lakers kom sedan att bli NBA-mästare denna säsong.

Inför säsongen 2012/2013 tappade man storstjärnan och landslagsspelaren James Harden (som var med i "big three") till Houston Rockets. Kevin Durant blev säsongens bästa poängplockare i laget. Laget tog sig till slutspel där man mötte just Houston Rockets i åttondelsfinal. Matchserien slutade 4-2 och nästa motståndare blev Memphis Grizzlies. Matchserien slutade 4-1 i fördel till Memphis Grizzlies.

Spelartrupp

Spelargalleri

Referenser

Noter

Externa länkar 

  
 Oklahoma City Thunder på Basketball-Reference.com
Tetuán (distrikt)

Tetuán är ett distrikt som tillhör staden Madrid och är administrativt organiserat i kvarteren Bella Vista (61), Cuatro Caminos (62), Castillejos (63), Almenara (64), Valdeacederas (65) och Berruguete (66). 

Distriktet Tetuan är mycket heterogent, både arkitektoniskt och socialt. Man kan hitta allt från moderna skyskrapor, komplexet AZCA, finansiellt centrum till Madrid, till små hus, ett arv från det som var ett bostadsområde i sitt ursprung i västra delen av distriktet. Gatan Bravo Murillo är en ryggrad i distriktet, en av de mest livliga och kosmopolitiska i huvudstaden. På grund av dess läge inom staden och dess goda kommunikationer, genomgår distriktet en period av uppsving, driven av stadsutvecklingsplaner och av tillströmningen av nya invånare, ungdomar och invandrare. 

Upprinnelsen till kvarteret går tillbaka till kriget om Afrika, när den segrande armén slog läger norr om Madrid, medan man förberedde sig för en triumfatorisk inmarsch i huvudstaden, vilken aldrig ägde rum. Runt det provisoriska lägret, som omvandlades till permanent, installerade sig försäljare och man skapade det kvarter som idag är känt som "Tetuán de las Victorias" ("Det segerrika Tetuán) (efter den marockanska staden Tetuán, varifrån soldaterna kom) .

Utbildning  
I distriktet Tetuan, finns det 18 daghem (6 kommunala och 12 privata), 7 allmänna förskolor och lågstadieskolor, 3 institut med gymnasieutbildning och 8 privata skolor (med och utan avtal).

Externa länkar  
Fotografi över Tetuandistriktet och kartor över bostadsområdet och befolkningsuppgifter  
Tetouán igår och idag, en stadsdel i Madrid.

Referenser

Distrikt i Madrid
Blodfetter

Blodfetter avser de fetter, som finns i blod. Fetterna kommer både från maten och bildas i kroppen. Höga halter av vissa blodfetter är förenade med en ökad risk för åderförkalkning. De viktigaste blodfetterna är kolesterol och triglycerider.

Blodfettern kallas även lipider och består av triglycerider, fosfolipider och steroider. Triglycerider är kroppens energiförråd. Steroider (främst kolesterol) och fosfolipider är viktiga beståndsdelar i cellmembranet. Kolesterol är en typ av steroid som har många viktiga funktioner i kroppen. 

I kroppen transporteras fettet till och från cellerna i lipoproteiner. Lipoprotein delas in i fyra typer beroende på deras densitet, men skiljer sig åt i flera avseenden, bland annat vilken typ av fetter och vilken typ av protein (apolipoprotein) de innehåller.

För höga halter av vissa blodfetter är en av de viktigaste riskfaktorerna för hjärtkärlsjukdom genom att det bidrar till uppkomsten av åderförkalkning. När man undersöker blodfetter i sjukvården mäter man halterna av kolesterol och triglycerider med hjälp av ett blodprov. Kolesterolet bestäms genom att mäta kolesterolinnehållet i de olika lipoproteinerna var för sig, eftersom de olika de har olika påverkan på åderförkalkningsprocessen. Det som rutinmässigt mäts är mängden triglycerider (TG), LDL-kolesterol (även kallat det "onda" kolesterolet), HDL-kolesterol (även kallat det "goda" kolesterolet) samt total-kolesterol. I vissa fall kan man komplettera undersökningen med att även mäta Lipoprotein a (LP[a]) samt apolipoprotein B (ApoB).

Huruvida blodfetterna behöver behandlas med blodfettsänkande läkemedel beror i första hand på patientens riskfaktorer för hjärtkärlsjukdom. Om risken bedöms hög är rekommendationen att börja behandling oavsett resultatet av blodproverna. I andra fall beror valet av behandling på en kombination av riskfaktorer samt kolesterol- eller triglyceridnivåer i blodet.

Källor 

Lipider
Hjärt- och kärlsjukdomar
Gurkmejasläktet

Gurkmejasläktet (Curcuma) är ett växtsläkte i familjen ingefärsväxter med cirka 50 arter som förekommer naturligt i sydöstra Asien. En art är från Australien.

Källor
Flora of North China - Curcuma

Ingefärsväxter
Fred Nilsson

Fred [fre:d] Lennart Samuel Nilsson, född 5 augusti 1950 i Söderhamn, är en svensk skolman, pastor och politiker (socialdemokrat).

Fred Nilsson är pastor i Svenska Missionskyrkan och tjänstgjorde 1976–1984 i Svedala och Sundsvall. Han var 1984–1985 utredningssekreterare och utgav 1988 den kontroversiella boken Parakyrkligt – om business och bön i Sverige, som baserades på ett forskningsprojekt som pågick under åren 1983-1987. Boken debatterades flitigt inom svensk kristenhet och i det offentliga samtalet. Boken ifrågasatte Livets ord och andra nyare kristna rörelser som inte var förankrade i äldre samfund. 

Fred Nilsson arbetade som lärare vid Härnösands folkhögskola 1985–1999 och rektor där 1999–2010. Åren 2005–2007 var han även rektor för Lidingö folkhögskola och vd för dess hotell- och utbildningscentrum. Han är anlitad som föreläsare om internationella och teologiska ämnen.

2010–2018 var Fred Nilsson kommunalråd och kommunstyrelsens ordförande i Härnösands kommun.

Bibliografi
 Medlem i Guds församling, Gummesson 1982
 Parakyrkligt - om business och bön i Sverige, Verbum 1988

Källor
Sundsvalls Nyheter 2010-10-29

Noter

Födda 1950
Män
Svenska teologer under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Svenska skolledare under 1900-talet
Kommunalråd i Härnösands kommun
Levande personer
Politiker från Söderhamn
Svenska socialdemokratiska kommunalråd
Svenska politiker under 2000-talet
Tsegay Kebede

Nation:

Tsegay Kebede, född den 15 januari 1987, är en etiopisk friidrottare som tävlar i maraton. 

Kebede deltog vid Olympiska sommarspelen 2008 i Peking där han blev bronsmedaljör. Han låg länge fyra men på upploppet kom han ifatt sin landsman Deriba Merga och spurtade in som trea.

Kebedes bästa tid på maraton är 2:05:20 som han sprang då han blev 2:a i London Marathon 2009. Han deltog senare på året vid VM i Berlin där han slutade på tredje plats.

Personliga rekord 
10 km: 28:10 Bangalore 18 maj 2008
Halvmaraton: 59:35  Ras Al Khaimah 8 februari 2008
25 km: 1:14:43 Beijing (Pekings Nationalstadion) 24 augusti 2008
30 km: 1:30:25 Amsterdam 21 oktober 2007
Maraton: 2:05:20 London 26 april 2009

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Män
Födda 1987
Etiopiska maratonlöpare
Olympiska bronsmedaljörer 2008
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Etiopien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Etiopiska olympiska bronsmedaljörer
Brigitte McMahon

Brigitte McMahon, född 25 mars  är en schweizisk triathlet. Hon vann guld vid OS 2000.

Hon har senare efter giftermål tagit efternamnet McMahon-Huber. Hon fälldes för EPO-doping 2005 och slutade med sporten på elitnivå.

Externa länkar
 Profil
 CNN rapport om dopning

Födda 1967
Schweiziska triathleter
Schweiziska olympiska guldmedaljörer
Kvinnor
Schweiziska dopningsfall
Levande personer
Olympiska guldmedaljörer 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Schweiz
Tävlande i triathlon vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Schweiz
Tävlande i triathlon vid olympiska sommarspelen 2004
Dvärgpungmöss

Dvärgpungmöss (Planigale) är ett släkte i familjen rovpungdjur. I släktet finns fem arter som förekommer i Australien och Nya Guinea.

Det vetenskapliga namnet bildas av latin planus (platt) och galea (hjälm). Det syftar på arternas avplattade skalle.

Kännetecken 

I sitt yttre och beteende liknar dessa djur näbbmöss men de är inte närmare släkt med dessa. Dvärgpungmöss har en långsträckt nos och ett avplattat huvud som troligtvis är en anpassning till arternas rörelse mellan trånga bergssprickor och rötter. Den mjuka pälsen har en olivgrön till gråbrun färg.

Som namnet antyder är dvärgpungmöss mycket små. Tillsammans med släktet Ningaui utgör de de minsta pungdjuren. Kroppslängden utan svans ligger mellan 5 och 10 centimeter och vikten mellan 5 och 15 gram. Svansen är lika långt som övriga kroppen och bär hår.

Levnadssätt 

Habitatet utgörs ofta av grässlätter som savanner och ibland även av skogar. De vistas främst på marken men har bra förmåga att klättra. Dvärgpungmöss är huvudsakligen aktiva på natten och vilar på dagen i bergssprickor, under trädens rötter eller i täta gräsansamlingar. Ibland bygger de bon av gräs.

Föda 

Arterna i släktet är framgångsrika rovdjur med byten som nästan är lika stora som dvärgpungmössen själv. De jagar bland annat insekter (till exempel hopprätvingar), spindeldjur och mindre ryggradsdjur som ödlor eller möss. Varje dag äter dessa djur byten som nästan motsvarar deras vikt.

Fortplantning 

I pungen (marsupium) som har sin öppning mot kroppens baksida finns fem till femton spenar. Den är bara full utvecklad när honan har ungar. De flesta honorna kan para sig hela året runt och ofta förekommer flera födelser per år. Efter dräktigheten som varar 19 eller 20 dagar föder honan fyra till tolv ungdjur. De stannar de första veckorna i pungen, är efter cirka tre månader självständiga och når sin könsmognad innan de är ett år gammal. Den maximala livslängden ligger vid två år.

Hot 

Arterna hotas huvudsakligen av rovdjur som tamkatter och rödrävar som blev införd av människan. Några arter gäller som sällsynt men det beror kanske på att de är så skygga.

IUCN bedömer alla arter som livskraftiga (LC).

Arter 
Enligt Wilson & Reeder (2005) skiljs mellan fem arter:
 Planigale gilesi lever i sydöstra Australien.
 Planigale ingrami hittas i norra och centrala Australien.
 Planigale maculata förekommer i norra och nordöstra Australien.
 Planigale novaeguineae är endemisk för södra och östra Nya Guinea.
 Planigale tenuirostris lever i östra Australien.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak (1999): Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, Baltimore. 

Rovpungdjur
Louise Ritter

Nation:  

Louise Ritter, född den 18 februari 1958 i Dallas, är en amerikansk före detta friidrottare som tävlade i höjdhopp.

Ritter deltog vid VM 1983 i Helsingfors där hon blev bronsmedaljör. Året efter deltog hon vid Olympiska sommarspelen 1984 i Los Angeles där hon slutade på åttonde plats. Samma resultat blev det vid VM 1987 i Rom. Hennes karriärs höjdpunkt blev vid Olympiska sommarspelen 1988 i Seoul där hon noterade ett nytt personligt rekord med 2,03 och vann guld. I finalen slog hon Stefka Kostadinova som slutade tvåa och Tamara Bykova som blev trea.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Kvinnor
Födda 1958
Amerikanska höjdhoppare
Olympiska guldmedaljörer 1988
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Levande personer
Idrottare från Dallas
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Spansk-marockanska kriget

Spansk-marockanska kriget (, kriget om Afrika), var den militära konflikten mellan Spanien och sultanatet Marocko mellan 1859 och 1860, under drottning Isabella II:s regeringstid.

Förhistoria
Sedan 1840 utsattes de spanska städerna Ceuta och Melilla för ständigt upprepade intrång av marockanska grupper. Till detta kom aggressioner mot de stationerade trupperna i vissa punkter, framför allt under 1844, 1845, 1848 och 1854. Spanska armén svarade omedelbart på dessa aktioner, men genom att provokatörerna blev kvar på marockanskt område, kom situationen vanemässigt att ständigt upprepas. När en spansk förläggning i augusti 1859 blev attackerad när man höll på med reparationer av olika befästningar, krävde den spanske regeringspresidenten Leopoldo O'Donnell att sultanen av Marocko skulle statuera ett exempel för angriparna. Men av detta blev inget gjort.

O'Donnell var en man med hög militär prestige och var just då i färd med att utvidga stödet för den liberala regeringens politik. Han var också medveten om att pressen klagade och insisterade på en bestämd reaktion från den verkställande makten och föreslog kongressen att förklara krig mot Marrocko den 22 oktober, efter att ha fått medhåll från den franska och engelska regeringen, trots den senares reservationer när det gällde kontrollen av zonen vid Gibraltarsundet vilket till slut skulle försvaga den spanska positionen när det gällde att avsluta konflikten.

1859 i Marocko
1860 i Marocko
Krig under 1850-talet
Krig under 1860-talet
Relationer mellan Marocko och Spanien
Spanska krig
Dragoman

Dragomaner (av arabiska tarjumān ’översättare’) fungerade som ett slags agenter i Orienten, främst i det osmanska väldet och i de persiska safavidiska och qajariska rikena. De kunde till exempel anlitas som tolkar och var ofta greker och armenier.

Under det sena 1800-talet började ambassaderna i Istanbul hålla sig med egna dragomaner. Sveriges "siste dragoman" var Johannes Kolmodin (1884–1933).

Referenser

Iranistik
Osmanska riket