kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svenska mästerskapen i alpin skidsport

Svenska mästerskapen i alpin skidsport anordnas sedan 1937 och avgörs numera i slalom, parallellslalom, storslalom, störtlopp, super-G och alpin kombination. Svenska mästare utropas individuellt och i lag.

Den 27 november 1936 beslöt Svenska skidförbundet enhälligt att instifta svenskt mästerskap i slalom. Första året, 1937, tävlade man enbart i slalom. 1951 utökades programmet med störtlopp och storslalom. Super-G lades till 1987. Alpin kombination infördes 1993 och den senaste grenen som tillkommit är parallellslalom från 2005.
2008 ersattes den alpina kombinationstävlingen med alpin superkombination. SM i alpin skidsport ingår sedan 2009 i SM-veckan.

Herrar

Slalom

Parallellslalom

Storslalom

Super G

Störtlopp

Kombination

Superkombination

Damer

Slalom

Parallellslalom

Storslalom

Störtlopp

Super G

Kombination

Superkombination

Referenser

Noter   

Alpina skidtävlingar
Återkommande sportevenemang med premiär 1937
Sportevenemang i Sverige
Alpin skidsport
Laxsjön, Dalsland

Laxsjön är en sjö i Bengtsfors kommun i Dalsland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas och genomflyts av vattendraget Upperudsälven och är en del av Dalslands kanal..

Sjön ligger mellan Dals Långed och Laxarby och har två slussar, en i Billingsfors och en i Dals Långed. Halvön Baldersnäs med sin vackra herrgård och engelska park ligger i södra delen av Laxsjön.

Delavrinningsområde 
Laxsjön ingår i delavrinningsområde (654534-129777) som SMHI kallar för Utloppet av Laxsjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 281 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Upperudsälven som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (45 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 8 procent av avrinningsområdet.

Se även 
 Lista över insjöar i Bengtsfors kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Göta älvs avrinningsområde
Insjöar i Dalsland
Insjöar i Bengtsfors kommun
Insjöar i Sverige om minst 10 kvadratkilometer
Arabia

Arabia är ett finskt varumärke för porslin som idag ägs av Fiskars. 

Arabia grundades 1873 som en filial till svenska Rörstrand för export av porslin till Ryssland och 1874 kom produktionen i gång. Arabia ombildades 1884 till ett finsk aktiebolag men med Rörstrand som fortsatt huvudägare. Första chefen blev den från Rörstrand överflyttade verkmästaren J. H. Herlenius och bokhållaren Herman Schelin. Från Rörstand kom också Arabias första tekniska chef Gustaf Herlitz som 1892 blev disponent och 1916 efterträddes av sin son Carl-Gustaf Herlitz (1882–1961). Verkmästaren Claes Lindström var även han överflyttad från Rörstrand. Produkterna var modeller som hämtats från Rörstrands standardsortiment. Flera av vasmodellerna hade formgetts av Alf Wallander och Hugo Hörlin. Den förste konstnärlige medarbetaren blev 1896 Thure Öberg. Han svarade för Arabias framgångar vid Världsutställningen i Paris 1900 och tog senare över ledningen för konstgodsproduktionen, en position han innehade fram till 1932. I början av 1900-talet skapade Öberg i i samarbete med den finländske arkitekten Jacob Ahrenberg Fennia-serien som kom att bli mycket berömd. Under denna tid var även finländska formgivare som Helena Wilenius samt Usko och Hjalmar Nyström tillfälligt medarbetare vid Arabia.

Företaget övergick i finländsk ägo 1916. Åren 1927–32 ägde Arabia Lidköpings porslinsfabrik och det tidigare moderföretaget Rörstrand. På 1930-talet var Arabia Europas största porslinsfabrik med över 1 500 anställda. Tillverkningen bedrevs tidigare i Arabiastranden i Helsingfors, men i mars 2016 stängdes fabriken och produktionen flyttades utomlands.<ref>Arabias keramikfabrik lade ner – vad händer med fabrikskvarteret?, Yle Nyheter, 23 mars 2016</ref>

Arabia är idag bland annat kända för sina Muminmuggar med motiv föreställande Tove Janssons muminkaraktärer. Muggarna lanserades 1990 och har blivit populära samlarobjekt.

Formgivare

 Thure Öberg 1896-1935
 Greta-Lisa Jäderholm-Snellman 1921-1937
 Tyra Lundgren 1924-1937
 Friedl Holzer-Kjellberg 1924-1971
 Lea von Mickwitz 1927-1957
 Toini Muona 1931-1970
 Kurt Ekholm 1932-1948
 Aune Siimes 1932-1964
 Einar Granlund 1934-1936
 Michael Schilkin 1932-1962
 Kaj Franck 1945-1970
 Kaarina Aho 1946-1962
 Kyllikki Salmenhaara 1947-1963
 Sakari Vapaavuori 1947-1974
 Rita Kaukoranta 1948-1951
 Ulla Procopé 1948-1967
 Karl Schultz-Köln 1950-1962
 Raija Tuumi 1950-1974
 Francesca Lindh 1955-
 Oivo Toikka 1956-1959
 Jac Ahrenberg
 Rut Bryk
 Birger Kaipiainen
 Harri Koskinen
 Stefan Lindfors
 Richard Lindh
 Kati Tuominen-Niittylä 
 Raija Uosikkinen

 Se även 
Ruska

Källor
Artiklar
Holkers, Märta: ”Arabia porslinsfabrik” i Hem och Antik''.

Noter

Vidare läsning

Wärtsilä
Finländska företag
Företag bildade 1874
Finländsk formgivning
Mega Man ZX (serie)

Mega Man ZX är den uppföljande serien till Mega Man Zero serien. Den här serien kretsar kring Vent och Aile, två föräldralösa tonåringar, och deras kamp mot de nyuppväckta Mavericks. I det andra spelet i serien byts huvudpersonerna ut mot två nya vid namn Grey och Ashe.

Story
Det har gått 200 år sedan Zero lyckades besegra Neo Arcadia på egen hand, och väldigt mycket har förändrats. Världen har gått in i en ny tid och därmed blivit högt teknologiskt avancerad. Människor och Reploids lever nu i samfund med varandra och freden har pågått i flera hundra år. Världen blommade än en gång och delades in i nationsstater. Men snart började områdena som separerar dessa nationsstater, de så kallade Outlands, att bli virtuella födelseplatser för Mavericks. Dessa robotliknande varelser har utvecklats där och blivit komplett galna. Saker och ting blev gradvis värre, och Outlands separerades från nationsstaterna, som nu fick namnet Innerpeace. Samtidigt har ett företag kallat Slither Inc lyckats gräva fram uråldrig teknologi som fanns nergrävd i Outlands, och därmed gett nya förändringar till människorna. Tack vare Slither Incs instatser har nu mänskligheten lyckats överleva det nya hotet från Mavericks. Men trots detta verkar det ändå som att något är fel.

Lista över Mega Man ZX spel

 Mega Man ZX (Nintendo DS)
 Mega Man ZX Advent (Nintendo DS)

;

Mega Man
Datorspel med kvinnliga huvudpersoner
Plattformsspel
Actionspel
Gammelstadsviken

Gammelstadsviken kan avse

 Gammelstadsviken, Helsingfors – en vik i Helsingfors, se Gammelstadsfjärden
 Gammelstadsviken, Norrbotten – en sjö i Luleå kommun i Norrbotten
 Gammelstadsviken (naturreservat) – ett naturreservat i Luleå kommun
Lam Tsai Wing

Lam Tsai-wing född 1860 (alternativt 1861) i Nanhai, i Guangdong-provinsen, död 1942 (alternativt 1943) var en kinesisk kampsportare

Biografi
Lam Tsai-wing började träna kampkonst vid en ung ålder under sin farfar Lam Bak-sin och även Hung Kuen från Wu Gum-sin. Han lärde sig också Buddhas Palm Kung Fu från Jung Hon-san och Tid Sin Kuen från Lam Fook-sing (Tid Kiu-sams elev). Senare blev han en elev under Wong Fei-hung under vilken han tränade i 20 år. Lam Tsai-wing kombinerade all sin kunskap om sydlig Kung Fu till en stil som han kallade ”Fu Hok Pai” (Tiger och Tranastilen). Efter det fick han sitt smeknamn Mr Tiger and Crane.

Mästare Lam var slaktare till yrket och hans favorit vapen var Darn Do (sabeln). Hans kunskaper var välkända över södra Kina och det gav honom smeknamnet ”Den magnifika slaktaren”. Lam har haft stor betydelse för modern Hung Gars utveckling, mer än någon annan mästare. 

Under den nya regeringens första år efter Qingdynastin fall 1911 blev Lam utsedd till huvudinstruktör för republiken Kinas arme i Guangzhou och fick i uppdrag att lära sig Europeiska kavlerisoldatens sabel. 

År 1917 Skrev Lam och hans elever Gi Yee-jai Jeung Si-biu och Lei Sai-fai. Tre böcker om Hung Kuen som trycks än idag (Gung Gee-fook, Fu Kuen, Fu Hok-sheung, Ying Kuen och Tid Sin-kuen). Lam systematiserade, omorganiserade och förfinade Hung systemet till vad vi har idag. 

När han pensionerades blev han inbjuden till Hongkong där han bosatte sig och fortsatte lära ut Kung Fu fram till 1940-talet. Lams Tiger och Trana Kung Fu fördes vidare till hans brorson Lam Jo. Lam Tsai-wing dog 1942 vid en ålder av 81 år.

 
Födda 1860
Avlidna 1942
Hung Gar-mästare
WP:Projekt Kina
Män
Personer från Nanhai
Carl Albert

Carl Bert Albert, född 10 maj 1908 i McAlester i Oklahoma, död 4 februari 2000 i McAlester i Oklahoma, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var talman i USA:s representanthus från 1971 till 1977. 

Alberts hemtrakter i den sydöstra delen av delstaten Oklahoma kallas "Little Dixie" och han själv kallades "Little Giant from Little Dixie".

Biografi
Albert var uppvuxen i en liten stad som heter Bugtussle. Han studerade först vid University of Oklahoma och fick sedan ett Rhodesstipendium till Oxfords universitet. Han arbetade därefter som advokat i Oklahoma City. Han deltog i andra världskriget som officer i USA:s arméflygvapen. Han representerade Oklahomas 3:e distrikt i USA:s representanthus 1947–1977. Han var demokratisk whip 1955–1961 och majoritetsledare 1961–1971 innan han valdes till talman.

Om Gerald Ford inte utsetts av representanthuset att efterträda Spiro Agnew innan Richard Nixons avgång sommaren 1974 hade Albert (om han inte nekat att ta emot uppdraget; i så fall hade posten tillfallit senator James Eastland) tillträtt som tillförordnad president för resten av dennes presidentperiod. Han hade i så fall varit USA:s kortaste president någonsin (drygt fem fot lång) och den förste från Oklahoma.

Albert gravsattes på Oak Hill Cemetery i McAlester.

Referenser

Noter

Externa länkar

Ledamöter av USA:s representanthus från Oklahoma
Talmän i USA:s representanthus
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från McAlester
Födda 1908
Avlidna 2000
Män
Alumner från University of Oklahoma
Alumner från Oxfords universitet
Personer som tjänstgjort i USA:s arméflygvapen
Flatholmen, Småland

För andra betydelser, se Flatholmen
Flatholmen eller Stora Flatholmen som den ibland kallas för att skilja den från en annan ö med samma namn i samma socken, är en ö i Västrums socken, Västerviks kommun i Tjusts skärgård. Ön har en yta på 11 hektar.

Flatholmen tillhörde tidigare Marsö, och kallas ibland på Marsö för "Marsös koloni". Ett fiskeläge har funnits där mycket länge, på 1700-talet fick ön bofast befolkning. På 1930-talet bodde 6-7 familjer på Flatholmen som hade omkring 40 innevånare. Fisket var den främsta näringen men det hölls även kor och får på ön, och förekom även båtbyggeri. 1961 fick Flatholmen elektricitet. 2012 fanns fyra bofasta på ön, därtill någon enstaka sommarstuga.

Trots namnet är Flatholmen inte någon platt ö utan domineras av en bergsrygg. Trots sin litenhet är artrikedomen stor, över 300 växtarter har dokumenterats här.

Källor 
 Sveriges öar, 3:e upplagan 2013, Anders Källgård s. 198-199.

Externa länkar
Flatholmen.com (lokal webbplats)

Svenska öar i Östersjön
Öar i Västerviks kommun
Smålands öar
Skämtartikel

En skämtartikel är en typ av leksak som går ut på att göra en annan person löjlig, bortgjord och/eller lurad. Själva skämtet genomförs antingen genom att lura den andra personen att bete sig på ett visst sätt eller genom att försöka få personen att tro att verkligheten ter sig på ett sätt som den egentligen inte gör. 

En klassisk skämtartikel är blomman på kavajslaget som sprutar vatten. Blomman är i själva verket konstgjord och kopplad till en slang och en liten pump som bäraren av blomman trycker på när den vill spruta.

Andra exempel är spik genom fingret, spya på golvet, lösnäsa och pruttkudde. Även sådana saker som klipulver och nyspulver kan räknas hit.

Klipulver är ett pulver som har en förmåga att få personen som utsätts för det att få en kliande känsla på det ställe som klipulver apterats. Klipulver kan tillverkas av luddet som omger de frön man finner i nypon.

Som nyspulver kan man använda mald vitpeppar.

Bildgalleri 

Skämtartiklar
Blasphemy

Blasphemy är ett black metal-band från Kanada som grundades år 1984 i Burnaby.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
 Nocturnal Grave Desecrator and Black Winds (Gerry Joseph Buhl) – basgitarr (1984–1991), sång (1984–1993, 1993– )
 3 Black Hearts of Damnation and Impurity (Sean Stone) – trummor (1984–1993, 1999– )
 Caller of the Storms (Geoff Drakes) – gitarr (1984–1993, 1999– )
 DeathLörd of Abomination & War Apocalypse (Ryan Förster) – gitarr (1999– )

Tidigare medlemmar
 Black Priest of the 7 Satanic Blood Rituals (Blake Cromwell) – gitarr (1985–1989, 1991–1993)
 The Traditional Sodomizer of the Goddess of Perversity (Marco Banco) – gitarr (1989–1991)
 Ace Gestapo Necrosleezer and Vaginal Commands – basgitarr (1991–1994), sång (1993–1994)
 Bestial Saviour of the Undead Legions (Kelly Solar) – basgitarr (1999–2003)

Turnerande medlemmar
The Festering Arsonist (Aaron Crimeni) – gitarr (1993)
V. Kusabs (Phil Kusabs) – basgitarr (2009– )
Vaz – trummor (2012–2018)
K. (Kadeniac) – basgitarr (2017)
Nocturnal Hellfuker (Kevin Schreutelkamp) – trummor (2018– )

Diskografi 
Demo
 1989 – Blood Upon the Altar
 2001 – Die Hard Rehearsal
 2018 – Victory (Son of the Damned)
 2018 – Promo Tape
 2018 – Promo Tape 2
 2018 – Blood upon the Soundspace
 2019 – Promo Tape 3
Studioalbum
 1990 – Fallen Angel of Doom
 1993 – Gods of War
Livealbum
 2001 – Live Ritual: Friday the 13th
 2016 – Desecration of São Paulo - Live in Brazilian Ritual Third Attack
 2019 – Desecration of Belo Horizonte - Live in Brazilian Ritual Fifth Attack
Samlingsalbum
 2017 – Rehearsal
 2018 – Live Ritual: Friday the 13th / Victory (Son of the Damned) 
 2018 – Blood upon the Altar / Blood upon the Soundspace 
Video
 2015 – Brazilian Ritual - Third (delad video: Blasphemy / Revenge / Goatpenis / Bestymator, DVD)

Externa länkar 

 Blasphemy på Encyclopaedia Metallum

Kanadensiska black metal-grupper
Musikgrupper bildade 1984
Thulin Typ E

Thulin Typ E var ett svenskt spaningsflygplan som konstruerades och tillverkades vid A.B. Enoch Thulins Aeroplanfabrik (AETA) i Landskrona.

Typ E var Enoch Thulins första helt egna flygplanskonstruktion. Flygplanet var dubbeldäckat med det undre vingparet monterat i underkant av flygplanskroppen. Den övre vingen bars upp av fyra stycken vingstöttor och fyra V-formade stöttor från flygplanskroppen. Endast det övre vingparet var försett med skevroder. Flygplanskroppen var försedd med två öppna sittbrunnsar i tandemplacering under den övre vingen. Hjullandstället var fast med en sporrfjäder under höjdrodret. Som alternativt landställ provades att förse flygplanet med flottörer.

Efter att första världskriget brutit ut beviljade riksdagen 1915 ett extra anslag på 420 000 kronor för flygplansinköp. Arméflyget som föredrog biplan begärde in anbud från Svenska Aeroplankonsortiet, AB Södertelge Verkstäder och (AETA). Enoch Thulin som föredrog monoflygplan tvingades nu konstruera en dubbeldäckare. Han offerterade fyra stycken Typ E som ett Albatrosliknande flygplan. Under sommaren 1915 beställer Arméflyget fyra flygplan för leverans under våren 1916. Vid AETA tillverkar man fem stycken Typ E, med tanke på att använda ett flygplan vid den egna flygskolan på Ljungbyhed. 

Det första flygplanet som levererades från AETA placerades vid flygkompaniet i Boden. På grund av flygfältets dåliga skick bestämde man att förse flygplanet med flottörer. Under testflygningarna visade sig flygplanets prestanda vara för små för att klara den extra vikten och det ökade luftmotståndet. Därefter återmonterades hjulstället och flygplanen placerades på Malmslätt som övningsflygplan. Ett flygplan avfördes februari 1917 och ett avfördes i juli 1918 på grund av haveri. De två kvarvarande flygplanen i Flygkompaniet kasserades i december 1920.

Sveriges militärflygplan
Skolflygplan
Svensktillverkade flygplan
E
James McFadden

James McFadden, född 14 april 1983 i Glasgow, Skottland, är en fotbollsspelare som sedan 2013 spelar för Motherwell.

McFadden inledde sin fotbollskarriär i Motherwell 2000. Säsongen 2002-2003 gjorde han 19 mål på 34 matcher och blev utsedd till ligans bästa unga skotska spelare. I början av efterföljande säsong köptes McFadden av Premier League-klubben Everton där han spelade i fyra och en halv säsong innan han i januari 2008 köptes av Birmingham City.

Referenser

Externa länkar
James McFadden på National-Football-Teams.com
James McFadden på transfermarkt.co.uk

Skotska landslagsspelare i fotboll
Män
Födda 1983
Spelare i Motherwell FC
Spelare i Everton FC
Spelare i Birmingham City FC
Spelare i Sunderland AFC
Spelare i Scottish Premier League
Spelare i Premier League
Levande personer
Idrottare från Glasgow
Abdul Rashid Ghazi

Abdul Rashid Ghazi, född omkr. 1964 i Rojhan, Rajanpur, Pakistan, död 10 juli 2007 i Islamabad, var en pakistansk radikal islamistledare.  

Abdul Rashid vägrade ursprungligen, till skillnad från sin äldre bror Abdul Aziz Ghazi, att genomgå någon formell muslimsk utbildning. Han påbörjade studier vid en madrassa under påtryckning från fadern maulana Muhammad Abdullah men hoppade snart av denna. 

Abdul Rashid valde istället att klä sig västerländskt och genomföra en mastersutbildning i internationella relationer vid det sekulära Quaid-e-Azam-universitetet i Islamabad. Därefter fick han anställning vid utbildningsministeriet.

Fadern var så missnöjd med Abdul Rashids livsstil att han gjorde brodern Abdul Aziz till ensam arvinge.
Mordet på fadern Muhammad Abdullah kom dock att bli en vändpunkt i Abdul Rashids liv.
Uppmuntrad av den äldre brodern började han studera islam, anlägga skägg och engagera sig i Röda moskén och de tillhörande koranskolorna Jamia Hafsa och Jamia Faridia. 

Ghazi var en av ledarna för en koalition av organisationer som 2001 protesterade mot USA:s krig i Afghanistan.

2004 tog Abdul Rashid Ghazi och många andra religiösa ledare avstånd från militärens bekämpande av pro-talibanska stammar på den pakistanska landsbygden.  Röda moskén utfärdade på hans initiativ en fatwa enligt vilken de islamister, som under denna konflikt kom att dödas av den pakistanska militären, skulle betraktas som martyrer.

Detta provocerade president Musharraf som beskyllde Abdul Rashid för att ha planerat ett mordattentat mot honom.
Abdul Rashid tvingades gå under jorden till dess att regeringsföreträdare senare drog tillbaka anklagelserna mot honom. 

Tillsammans med brodern Abdul Aziz ledde han 2007 konflikten mot regeringen utifrån den Röda moskén i Islamabad.
Sedan brodern tillfångatagits under en misslyckad flykt ledde Abdul Rashid ensam upproret, tills han dödades av de stormande pakistanska militärstyrkorna, i moskéns källare, den 10 juli 2007.

Referenser

Noter 

Pakistanier
Avlidna 2007
Män
Födda 1964
Chthonian

Chthonian är ett black/death metal-band från Finland och som grundades år 1998 i Jakobstad.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
 Mathias Lillmåns – sång, basgitarr 
 Jonas Frilund – gitarr
 Markus Rosenberg – trummor 
 Staffan Holmnäs – gitarr

Diskografi
Demo
 2006 – Chthonian
Studioalbum
 2007 – Of Beatings and the Silence in Between
 2010 – The Preachings of Hate Are Lord

Externa länkar
 Chthonian på Encyclopaedia Metallum

Finländska black metal-grupper
Musikgrupper bildade 1998
Zero Insertion Force

Zero Insertion Force (förkortas ofta till ZIF), är en typ av sockel för integrerade kretsar där kraften för att låsa fast processorn är ett tryck från en hävarm istället för ett "lås" som måste övervinnas med fysisk kraft. Detta används ofta för moderna mikroprocessorer där mängden och storleken på kontakterna ger en för stor risk för skada på kontakterna om fysiskt tvång används.

Datorteknik
Margareta Elisabeth Roos

Margareta Elisabeth Roos, född 1696, död 1772, även känd som Anna Stina Roos, var enligt obekräftade uppgifter en kvinna som tjänstgjorde i den svenska armén utklädd till man.

Margareta Elisabeth Roos ska ha varit dotter till en kapten i den svenska provinsen Ingermanland i nuvarande Estland-Karelen. Hon rymde hemifrån utklädd till man på grund av misshandel i hemmet år 1713 och lät värva sig som soldat i Karl XII:s armé. Hon tjänstgjorde sedan i väpnad strid på slagfälten under det stora nordiska kriget. Roos avancerade i graderna och uppnådde grad som underofficer för visad tapperhet i fält. Hon sägs ha varit så "manlig" i uppträdande vad gällde spritvanor och grovt språkbruk att ingen misstänkte henne för att vara kvinna.

Roos tjänstgjorde i armén fram till krigsslutet. Efter freden 1721 tog hon avsked från armén och tog anställning som betjänt åt grevinnan Dücker, Hedvig Vilhelmina Oxenstierna. Vid ett tillfälle blev dock Margareta Elisabeth Roos sjuk, och då hon var sängliggande upptäckte en piga hennes rätta identitet och talade om det för Oxenstierna. Hedvig Vilhelmina Oxenstierna gick med på att hålla tyst, men arrangerade ett äktenskap med en veteran från samma krig som Roos själv tjänstgjort i, en officer av skotskt ursprung som hette John Irving. Paret gifte sig år  1724 och levde tillsammans i 20 år fram till makens död 1744. De fick två barn. Efter makens död bosatte sig Margareta Elisabeth i Köping. Hennes dotter Margareta Charlotta Irving gifte sig med kyrkoherden i Bro, Nils Larsson Sundell, där Margareta Elisabeth ofta ska ha bott under sina sista år. Under sina sista år beskrevs hon av människor som känt henne som en kvinna som ofta gett prov på "ett manligt och modigt sinne".

Historien om Margareta Elisabeth Roos berättades av hennes familj för en präst år 1843, 71 år efter hennes död. Historien anses vara obekräftad eftersom den inte var känd under hennes egen levnadstid utan först efter hennes död. Till skillnad från andra kvinnor som tjänstgjort i armén utklädda till män blev Margareta Elisabeth Roos aldrig ställd inför rätta, och hennes fall finns därmed inte berört i rättsdokument. Det är heller inte känt vilket namn hon använde under sin tjänstgöring i armén, vilket gör det svårt att kontrollera i militära dokument. Hennes karriär anses tyda på en viss tolerans för kvinnligt militärtjänstgöring inom aristokratin och människors attityder rent privat, trots att det under denna tid ansågs vara ett allvarligt brott enligt lagen för en kvinna att utge sig för att vara en man. Historien var väl känd under sin tid och utgör ett svenskt exempel på de många berättelser om kvinnor som tjänstgör som soldater utklädda till män som var mycket vanliga i Europa under den tidigmoderna tidsåldern.

Referenser
 
Karolinska kvinnoöden av Alf Åberg. Förlag: Natur och Kultur.

 http://www.adelsvapen.com/genealogi/Irving_nr_308

Vidare läsning 
 

Födda 1696
Avlidna 1772
Svenska militärer under 1700-talet
Kvinnor förklädda till män inom det militära
Kvinnor
Karoliner
Dykaren

Dykaren är en svensk thrillerfilm från 2000 i regi av Erik Gustavson.

Handling 
En kvinna (Izabella Scorupco) hittas i vågorna på Östersjön av fiskaren Arne (Stefan Sauk) och hans besättning. Utan någon vetskap om kvinnans bakgrund, befinner sig helt plötsligt Arne på flykt undan två rivaliserande gangsterligor. Två vilt skilda bakgrunder och världar som nu länkas samman allt mer.

Om filmen 
När filmen kom var den tänkt att bli en publiksuccé, men både biopubliken och recensenterna svek filmen. Recensenterna totalsågade filmen, mest på grund av det ointressanta skådespeleriet från rollinnehavarna och det tafatta kameraarbetet.

Produktplaceringen var också något som diskuterades. Flera scener innehåller reklamskyltar på ställen man inte riktigt räknat med, men även radioreklam som ibland hörs alltför tydligt.

Fiskebåten i filmen heter Atlantic IV i verkligheten och kommer ifrån Grundsund.

Rollista (i urval) 
 Izabella Scorupco - Irena Walde
 Stefan Sauk - Arne Nordbeck
 Bjørn Floberg - Claes
 Alexander Skarsgård - Ingmar
 Klaus Maria Brandauer - Orlov
 Tomas von Brömssen - Kaptenen
 Leif Andrée - Söder
 Keve Hjelm - Gösta
 Jarmo Mäkinen - Charlie

Externa länkar 

Kortare intervju med Izabella Scorupco om filmen Dykaren, från 1999.

Filmer 2000
Svenska thrillerfilmer
Östersjön på film
Engelskspråkiga filmer
Svenskspråkiga filmer
Ryskspråkiga filmer