kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wilhelm August Graah

Wilhelm August Graah, född 24 oktober 1793 i Köpenhamn, död 16 september 1863, var en dansk sjöofficer och upptäcktsresande.

Som officer uppnådde Graah 1840 kaptens grad, men ställdes året därpå utanför stat. Redan 1821 påbörjade han sin verksamhet som hydrograf med en uppmätningsresa till Island, för vilket arbete han fick mycket beröm av amiral Poul Løvenørn och hans resultat var delvis i bruk in på 1900-talet. År 1823 utsändes han av räntekammaren till Grönland, där han framställde en utmärkt karta över västkusten från 68 till 73° nordlig bredd.

Mest känd är dock Graahs tredje resa 1828-31, då han studerade Grönlands östkust från Kap Farvel och dessutom försökte finna spår av den i de gamla sagorna omtalade Österbygden. Han tillbringade, under stora umbäranden på grund knapp proviant och sjukdom, tre vintrar vid Nanortalik, Nukarbik och Julianehåb. Han hemförde dock ett utmärkt material, som senare resulterade i en kustkarta från Kap Farvel till 65½° nordlig bredd samt resebeskrivningen Undersøgelser til Østkysten af Grønland 1828-31. Av Österbygden fann han däremot intet spår. 

Åren 1832-50 tillhörde han direktionen för det grönländska handelskompaniet och 1837-38 var han chef för en örlogsbrigad i Västindien, där han framställde utmärkta sjökort över dessa farvatten. År 1818 utgav han ett utkast till Danmarks sjökrigshistoria.

Källor

Danska militärer under 1800-talet
Danska upptäcktsresande
Danska polarforskare (Arktis)
Födda 1793
Avlidna 1863
Män
Salmonsens
Malpighiska kärl

Malpighiska kärl är insekters motsvarighet till högre djurs njurar. De är mycket olika organiserade hos olika arter men de har det gemensamt att de tar hand om avfallsprodukter från insektens proteinmetabolism. Kärlen mynnar i tarmen och blandas med maginnehållet. Insekterna har alltså en gemensam utförsgång för urin och exkrementer. Insekternas urin innehåller främst urinsyra. Vanligen består de Malpighiska kärlen av raka grenade rör men kan ha former som påminner om älghorn eller vara spiralvridna. I vissa fall har de modifierats av evolutionen till att producera sekret (exempelvis hos spottstritar) av något slag eller silkestrådar (främst hos olika spinnarfjärilar). De malpighiska kärlen börjar som slutna rör där primärurinen bildas genom en skretion via en aktiv kaliumtransport genom de övre delarnas kärlväggar. I de mittersta delarna sker reabsorption och i de sista delarna av kärlen faller urinsyran ut. Reabsorptoinen fortsätter sedan i insektens baktarm. Denna senare reabsorption är den viktigaste och störst, kvantitativt.

Man har studerat strukturen främst hos en skinnbagge, Rhodinus, man har då gjort rön som pekar på att natriumväterkarbonat (bikarbonat) är viktigt för processen att avlägsna urinsyra ur insektens blodomlopp.

Källor
 Föreläsningsmaterial upplagt på nätet

Leddjursanatomi
Entomologi
Njurar
Kids Superhits

Kids Superhits är ett studioalbum från år 2000 av den svenska hårdrocksgruppen Black Ingvars. Sångerna är på engelska.

Låtlista
I Want It That Way
Livin' la Vida Loca
Baby One More Time
Genie in a Bottle
Boom Boom Boom Boom
Funny Funny
Beautiful Stranger
Pop Star (Originallåt)
Larger Than Life
The Bad Touch
Blue (Da Ba Dee)
Mambo No. 5
Sexbomb
Gimme Gimme Gimme (A Man After Midnight)

Listplaceringar

Källor

Album av Black-Ingvars
Musikalbum 2000
National Soccer League

National Soccer League, ofta förkortat NSL, var den högsta divisionen i fotboll i Australien mellan 1977 och 2004. Även ett lag från Nya Zeeland spelade i NSL. Efter att NSL lades ner 2004 startades säsongen efter istället den nya ligan A-League.

Historik 
När NSL grundades 1977 var det första gången som Australien fick en nationellt täckande serie i fotboll. Första säsongen deltog 14 lag. NSL kom under de första åren att domineras av klubbarna från Sydney. På grund av minskad publik utökades serien kraftigt under början av 1980-talet för att under två säsonger delas upp i två serier där vinnarna mötte varandra i en final. 

Från början spelades serien höst-vår, men under 1989 gick NSL över till att spelas vår-höst istället från och med säsongen 1989/1990. Under mitten av 1990-talet utökades serien ytterligare och för första gången kom även ett lag från Western Australia med när Perth Glory FC debuterade i NSL 1996.

Under början av 2000-talet hamnade ligan i ett allt större krisläge då många klubbar fick ekonomiska problem, sponsorer försvann och publiktillströmningen sjönk kraftigt. År 2004 gick det inte att hålla igång ligan längre och den lades ner till förmån för den nya mindre och fullt professionella A-League. Fem av klubbarna i den nya ligan hade tidigare spelat i NSL. Sista klubb att bli mästare i NSL blev Perth Glory FC som vann de två sista säsongerna.

Klubbar som deltog

Mästare

Se även 
 A-League

Externa länkar 
 OzFootballs sida om NSL

Källor
Lyktfiskar

Lyktfiskar (Anomalopidae) är en familj fiskar som tillhör ordningen beryxartade fiskar. Familjen inräknar åtta arter i tropiska hav. Lyktfiskar kan vara cirka 7–30 centimeter långa. De har ett lysorgan som innehåller ljusproducerande bakterier längst ner i ögonhålan.

Arterna förekommer främst i tropiska delar av Indiska oceanen och Stilla havet. Bukfenan har en taggstråle och 5 till 6 mjukstrålar. Vid ryggfenan finns 2 till 6 taggstrålar och många mjukstrålar. Ofta ligger en klaff mellan taggstrålar och mjukstrålar. Analfenan bilda av 2 eller 3 taggstrålar samt flera mjukstrålar. De största exemplaren blir 30 cm långa. Lyktfiskar vandrar under mörka nätter från djupa havsdelar till regioner närmare vattenytan. Äggen bevakas antagligen inte av de vuxna djuren.

Det vetenskapliga namnet är bildat av de grekiska orden anomalos (fåtalig/sällan) och lopos (hud).

Familjens släkten är:
 Anomalops, en art
 Kryptophanaron, en art
 Parmops, två arter
 Photoblepharon, två arter
 Phthanophaneron, en art
 Protoblepharon, två arter

Referenser 

Beryxartade fiskar
Vivanco

Vivanco är ett av Europas ledande leverantörer av utrustning och ansluta tillbehör. De distribuerar produkter inom segmenten konsumentelektronik, IT och telekommunikation. Vivancos säte ligger i Ahrensburg, Tyskland.

Externa länkar 
 Vivanco Gruppe

Tyska företag
Franska öppna 2010

Franska öppna 2010 var en tennisturnering som spelades utomhus på grus mellan 23 maj och 6 juni. Det var den 109:e upplagan av tävlingen och den andra Grand Slam-turneringen under 2010. Den spelades på Stade Roland Garros i Paris, Frankrike.

Seniorer

Herrsingel

 Rafael Nadal besegrade  Robin Söderling, 6–4, 6–2, 6–4

Damsingel

 Francesca Schiavone besegrade  Samantha Stosur, 6–4, 7–6(2)

Herrdubbel

 Daniel Nestor /  Nenad Zimonjić besegrade  Lukáš Dlouhý /  Leander Pes, 7-5, 6–2

Damdubbel

 Serena Williams /  Venus Williams besegrade  Květa Peschke /  Katarina Srebotnik, 6-2, 6-3

Mixed dubbel

 Katarina Srebotnik /  Nenad Zimonjić besegrade  Yaroslava Shvedova /  Julian Knowle, 6–2, 7–6(4)

Juniorer

Pojksingel

 Agustín Velotti besegrade  Andrea Collarini, 6–4, 7–5

Flicksingel

 Elina Svitolina besegrade  Ons Jabeur, 6-2, 7-5

Pojkdubbel

 Duilio Beretta /  Roberto Quiroz besegrade  Facundo Argüello /  Agustín Velotti, 6–3, 6–2

Flickkdubbel

 Tímea Babos /  Sloane Stephens besegrade  Lara Arruabarrena-Vecino /  María-Teresa Torro-Flor, 6-2, 6-3

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

 
2010 i Frankrike
Krigsobligation

En krigsobligation är en obligation som en stat ger ut för att finansiera krig eller krigsberedskap.

Försvarsobligationer kallades de statliga obligationer, som såldes under andra världskriget. Inkomna medel var avsedda att användas för tillverkning av försvarsmateriel. 

1940 års obligationslån blev framgångsrikt, inte minst genom den populära Obligationsmarschen, ett beställningsarbete utfört av Lars-Erik Larsson och Alf Henrikson. Marschvisans text angav utan omsvep, att pengarna skulle användas till att gjuta kanoner och ladda patroner.

Sverige under andra världskriget
Militärväsen
Obligationer
Njurven

Njurvenen (latin: Venae renales eller V. Renalis) är den ven som för blodet från njurens vensystem till undre hålvenen.

Kardiovaskulära systemet
Njurar
ROKS Cheonan (PCC-772)

ROKS Cheonan (PCC-772) var en sydkoreansk korvett i Pohang-klassen sjösatt 1989 och tillhörande sydkoreanska marinen (ROKN). Den 26 mars 2010 rapporterades det att fartyget torpederats och sjunkit efter att det brutits i två delar. Enligt uppgift var det en miniubåt av Yeono-klassen tillhörande den nordkoreanska marinen som sänkte fartyget nära Nordkoreas territorialgräns i Gula havet.

Referenser

Externa länkar

Sydkoreanska korvetter
Fartyg sänkta av ubåtar
Fartyg sjösatta 1989
Sjöolyckor 2010
Fartyg byggda i Sydkorea
WP:Projekt Korea

zh:天安号沉没事件#肇事艦艇
Raffaele Calzini

Raffaele Calzini, född den 29 december 1885 i Milano, död den 2 september 1953 i Cortina d'Ampezzo, var en italiensk författare.

Calzini var redaktör för Corriere della sera, Stampa med flera tidningar, författare av lustspel som La tela di Penelope (1913), novellist med arbeten som L'ultima maniera di amare (1920) och Le tre grazie (1921). Andra arbeten av honom är Da Leptis Magna a Gadames (1925) och Russia gaia e terrible (1927).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Externa länkar
 
 Biografi över Raffaele Calzini (på italienska)

Italienska författare
Italienskspråkiga författare
Födda 1885
Avlidna 1953
Män
Svensk uppslagsbok
Tibro pastorat

Tibro pastorat är ett pastorat i Billings kontrakt i Skara stift, omfattande hela Tibro kommun.

Pastoratet bildades 2002 och omfattar sedan dess:
Ransbergs församling
Tibro församling

Pastoratskod är 031109.

Styre och politik

Kyrkorådet är verkställande organ under kyrkofullmäktige. Kyrkorådet valdes utav Kyrkofullmäktige efter Kyrkovalet i Svenska kyrkan 2021.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Pastorat i Skara stift
Indelningar i Tibro kommun
Dorothea Klumpke

Dorothea Klumpke-Roberts, född 9 augusti 1861 i San Francisco, död där 5 oktober 1942, var en amerikansk-fransk astronom, gift 1901 med den brittiske astronomen Isaac Roberts.

Klumpke blev, efter studier i Göttingen, Lausanne och Paris, 1886 anställd vid observatoriet i Paris samt 1892 direktor för den där förlagda byrån för upprättandet av den stora internationella fotografiska stjärnkartan och stjärnkatalogen. Förutom de arbeten, som stod i sammanhang med detta kart- och katalogarbete, publicerade hon i facktidskrifterna en mängd observationer om bland annat planeter, kometer och meteorer samt det matematisk-astronomiska arbetet Contributions à l'étude des anneaux de Saturne (1893).

Asteroiderna 339 Dorothea och 1040 Klumpkea är uppkallade efter henne.

Källor

 

Amerikanska astronomer under 1800-talet
Franska astronomer under 1800-talet
Födda 1861
Avlidna 1942
Kvinnor
Ugglan
Forskare från San Francisco
Riddare av Hederslegionen
Alumner från Paris universitet
Esaias Edquist

Elof Esaias Edquist, född 1 januari 1822 i Eskilsäter, död 17 mars 1893 i Uppsala, var en boktryckare och bokförläggare verksam i Uppsala. 

Edquist blev student i Uppsala 1840 och sedan filosofie doktor där 1857 med avhandlingen Om verldsförklaringens problem.  Han startade förlagsverksamhet under firman Edquist & Co och från 1862 under firman Edquist & Berglund. Från 1873 var han ensam ägare till firman från vars tryckeri Upsala-Posten gavs ut till oktober 1862. År 1882 sålde han firman till Robert Almqvist (1857–1938) och Julius Wiksell (1855–97) som bildade Almqvist & Wiksell Tryckeri. Under sina sista år hade Edquist ekonomiska bekymmer, han dog ogift 1893.

Källor

Noter 

Svenska boktryckare under 1800-talet
Födda 1822
Avlidna 1893
Män
Personer från Eskilsäters socken
Hundkäxblomfluga

Hundkäxblomfluga (Cheilosia pagana) är en blomfluga som tillhör släktet örtblomflugor och är mycket vanlig på många ställen i Sverige.

Kännetecken 
Hundkäxblomflugan är en liten till medelstor blomfluga med en längd på 5 till 9 millimeter. Hela kroppen är svartglänsande, hanen med antydan till extra svartglänsande parfläckar på tergit 2 och 3. Antennerna är gulorange med svart antennborst. Antennsegment tre är stort (speciellt hos honorna) och cirka 1,5 gånger så långt som brett. Ögonen saknar behåring. Benen är övervägande gula från lårspetsen ner till fotens näst sista segment. Skutellens bakkant har svarta hår medan bakkroppen har ljusare behåring. Flera andra arter i det stora släktet med örtblomflugor är mycket snarlika, till exempel spetsig soppblomfluga (Cheilosia longula) och smalkindad örtblomfluga (Cheilosia angustigenis).

Utbredning 
Hundkäxblomflugan finns i hela Norden utom på Island och på kalfjället och är på många ställen mycket vanlig. Den finns i större delen av övriga Europa och österut genom Sibirien bort till Stilla havet och Japan. Den finns även i Nordamerika.

Levnadssätt 
Hundkäxblomflugan lever på öppen mark med närhet till lövskog, till exempel i skogsbryn och gläntor, ängs och hagmarker. Larven lever i rötterna på hundkäx eller strätta. De vuxna flugorna kan ses på framför allt flockblommiga och korgblommiga växter men även på andra blommor. Flygtiden är från april till september i Sverige.

Etymologi 
Pagana betyder lantlig på latin.

Källor

Externa länkar 
 

Blomflugor
Isaac Roberts

Isaac Roberts, född 27 januari 1829 i Groes, Denbighshire, död 17 juli 1904, var en brittisk (walesisk) astronom; gift 1901 med Dorothea Klumpke. 

Roberts ägnade sig först åt affärsverksamhet, men övergick senare helt till astronomin. Han innehade ett privatobservatorium i Crowborough Hill vid Crowborough i Sussex, och utförde där banbrytande arbeten inom astrofotografin. Framför allt tillhör honom förtjänsten att ha ådagalagt spegelteleskopens stora fördelar vid det fotografiska studiet av nebulosorna. 

Förutom ett flertal avhandlingar i facktidskrifter publicerade han ett stort arbete, Photographs of Stars, Starclusters and Nebulæ, Together with Information Concerning the Instruments and the Methods Employed in the Pursuit of Celestial Photography (två band, 1893, 1899), där han nedlade de viktigaste resultaten av sina astrofotografiska undersökningar.

Källor

Brittiska astronomer under 1800-talet
Födda 1829
Avlidna 1904
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society
Personer från Denbighshire
Usb-modem

USB-modem kan syfta på:

 USB-modem – ansluten till en Universal Serial Bus på en dator eller annan utrustning, kopplas via det analoga publika telefonnätet, se modem
 3G-modem– ansluten till en Universal Serial Bus på en dator eller annan utrustning, kopplas via mobiltelefonnätverk
Jean-Jacques Régis de Cambacérès

Jean-Jacques Régis de Cambacérès, född 18 oktober 1753 och död 8 mars 1824, var en fransk politiker.

de Cambacérès var ursprungligen jurist. Han invaldes 1792 i nationalkonventet där han tillhörde "träsket". Han förde en medlande politik, tog livlig del i lagfrågornas behandling men tillhörde inte förgrundfigurerna förrän efter Robespierres fall. Efter thermidorkrisen hade han vid tre olika tillfällen säte i välfärdsutskottet och medverkade vid tillkomsten av direktorialförsamlingen. 1795 blev han medlem av de femhundrades råd, och omvaldes 1798 men hans val förkastades genom Floréalkuppen samma år. Sedan hans vän Emmanuel Joseph Sieyès fått säte i direktoriet, blev de Cambacérès justitieminister. Han var invigd i den komplott som ledde till Napoleon Bonapartes statskupp 1799, och blev efter denna andre konsul. Den försiktige och medlande de Cambacérès samarbete med Bonaparte var det bästa, särskilt i inrikespolitiska frågor spelade han en viss roll. Det var mycket hans inflytande som gjorde, att Napoleon gick med på 1801 års konkordat. Ännu större betydelse har de Cambacérès som den ledande upphovsmannen till och främjarna av Code civile. De Cambacérès medverkade vid livstidskonsulatets och kejsardömets upprättande. 1804 blev han senatens president och ärkekansler, och utnämndes senare till hertig av Parma. Han var under Napoleons frånvaro 1812-13 den egentlige regenten i Frankrike, under de hundra dagarna var han justitieminister och ordförande i pärernas hus. Han landsförvisades 1816 som kungamördare och uppehöll sig i Belgien och Nederländerna, men fick 1818 tillåtelse att återvända.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Noter

Externa länkar

Frankrikes justitieministrar
Italienska hertigar
Födda 1753
Avlidna 1824
Män
Svensk uppslagsbok
Robert Cambert

Robert Cambert, född omkring 1628 och död 1677, var en fransk tonsättare.

Cambert var lärjunge till Jacques Champion de Chambonnières, och komponerade den första franska operan Pomone, med vilken han tillsammans med sin textdiktare Pierre Perrin, 1671 öppnade Académie royale de musique, det som senare blev Stora operan. Ekonomisk trångmål, som med hänsynslös skicklighet utnyttjades av den vid hovet anställde italienaren Jean-Baptiste Lully, föranledde kungen att överflytta dem med akademin förbundna rättigheterna till denne, varför Cambert förbittrad lämnade Paris och reste till England, där han dog som Karl II:s kapellmästare.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Franska kompositörer
Födda 1628
Avlidna 1677
Män
Franska musiker under 1600-talet
Samarbetskyrka

En samarbetskyrka är en lokal kyrka där verksamhet bedrivs genom avtal mellan missionsrörelsen EFS och en församling i Svenska kyrkan. Begreppet är etablerat och genom avtal på riksnivå definierat. En samarbetskyrka skiljer sig från en ekumenisk församling eller kyrka däri att det inte handlar om ekumenik eftersom EFS är en inomkyrklig rörelse. Det handlar alltså om samarbete mellan olika aktörer inom samma kyrka.

En annan typ av samarbetskyrka, är ett samarbete mellan en församling i Svenska kyrkan och en "traditionell frikyrkoförsamling". Ett exempel är Kronoparkskyrkan i Karlstad som är en samarbetskyrka mellan Norrstrands församling (Svenska kyrkan) och Kronoparkens missionsförsamling (Equmeniakyrkan). Ett annat exempel är Lambohovskyrkan i Linköping som är en samarbetskyrka mellan Linköpings missionsförsamling (Equmeniakyrkan) och Slaka församling (Svenska kyrkan).

Ytterligare en annan typ av samarbetskyrka, är ett samarbete mellan olika frikyrkor. Exempel här är Östermalmskyrkan i Kristianstad, som är en samarbetskyrka mellan Evangeliska frikyrkan och Pingströrelsen.

Se även 
 Allianskapell

Externa länkar 
Kronoparkskyrkan i Karlstad
Östermalmskyrkan i Kristianstad

Evangeliska fosterlandsstiftelsen
Svenska kyrkan
Cres (stad)

Cres (italienska: Cherso, tyska: Kersch, latin: Crepsa) är en stad och turistort på ön Cres i nordvästra Kroatien. Med sina 2 959 invånare (2001) utgör staden öns huvudort.

Historia
Arkeologiska utgrävningar och fynd visar att området där staden Cres idag ligger har varit bebodd under forntiden. I staden finns en fornhistorisk borg vid namn Crepsa samt lämningar efter romare och de antika grekerna. Staden grundades troligtvis av liburnerna som var en illyrisk folkstam som bebodde ön före Kristi födelse. Under det första årtusendet e.Kr. besegrades illyrerna av romarna längs med den östra adriatiska kusten och flera öar intogs, däribland Cres. Efter det Västromerska rikets fall 476 kontrollerades staden av det Bysantinska riket. Under 600-talet anlände slaverna (dagens kroater) till Cres. Från slutet av 800-talet fram till 1400-talet kontrollerades staden stundom av det medeltida kroatiska kungariket, stundom av Bysans, Venedig och Ungern, även om kroaterna från och med 700-talet fram till 1409 dominerade staden. I slutet av medeltiden växte stadens betydelse då öns biskopssäte flyttade från orten Osor till Cres. Under 1400-talet fram till 1797 domineras staden av venetianarna även om österrikarna under en kort period i slutet av 1700-talet kontrollerade Cres. 1805-1814 intogs staden av franska styrkor och Cres inlemmades i de Illyriska provinserna. Därefter tillföll staden Österrike som behöll kontrollen över staden fram till första världskrigets slut 1918. 1918-1947 kontrollerades staden av Italien för att efter andra världskrigets slut 1945 inlemmas med Kroatien, då en del av Jugoslavien.

Arkitektur
Staden har en mur och två portar med stenbågar som ger staden en venetiansk prägel. I kyrkan Vår fru av snön av finns målningar av konstnärer från den venetianska skolan. Stadens loggia, som nu används som frukt- och grönsaksmarknad, uppfördes på 1500-talet. Vid hamnen finns förutom stadsporten flera renässanshus. Stadens kyrka är tillägnad stadens skyddshelgon, Sankt Isidorus.

Se även

Referenser 

Orter i Primorje-Gorski kotars län
Österängs kyrka

Österängs kyrka i stadsdelen Österäng i Kristianstad är en samarbetskyrka mellan Evangeliska Fosterlandsstiftelsen (EFS) och Heliga Trefaldighets församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan invigdes 1975 av biskop Olle Nivenius. Från början hyrde församlingen lokalen av det kommunala bostadsbolaget Kristianstadsbyggen. År 1987 köptes den in av Heliga Trefaldighets församling. Då anslöt sig EFS och kyrkan blev en samarbetskyrka.

Orgel
Den nuvarande orgeln byggdes 1977 av Anders Persson Orgelbyggeri, Viken och är en mekanisk orgel.

Externa länkar

Källor 
 Kristianstads kyrkliga samfällighet

Byggnader och anläggningar i Kristianstad
Kyrkobyggnader i Lunds stift
Samarbetskyrkor
Kyrkobyggnader i Kristianstads kommun
Sayabec

Sayabec är ett samhälle i den kanadensiska provinsen Québec. Befolkningen uppgick 2006 till  invånare. 

Orter i Québec
Harmens

Harmens var en svensk släkt.

Släkten har kognatiskt ursprung i släkterna Törne och Hising samt Bureätten, genom Magdalena Törne, hustrun till den äldste kände stamfadern, Henrik Harmens som enligt uppgift kom från Stralsund och sedan verkade i Stockholm som kryddkrämhandlare. 1723 blev han såsom delägare en av fyra direktörer i det Stockholmsbolag som köpte upp Vedevåg i Linde, vilket vid tiden var Sveriges största järn- och stålmanufakturverk.

Henrik Harmens och Magdalena Törne hade en dotter och tre söner, Dorotea, Lars, Carl och Gustaf Harmens. Dorotea Harmens blev stammoder till ätten Riben. Lars Harmens övertog faderns vd:skap i Vedevåg till 1737, året fadern avled, varpå han ägnade sig åt bergsbruk inom Bergskollegiums regi. Han är känd för Harmens register om det svenska bergsbruket, samt för verksrelationer för Sala, Avesta och Vedevåg. Hans bror Carl Harmens var konsul i Lissabon. Gustaf Harmens var professor i medicin vid Lunds universitet. Hans hustru var Margareta Liboria von Hegardt som adlats för fadern domprostens förtjänster och vars mor var en von Caroswanten. Genom hustruns arv kom stora egendomar till Gustaf Harmens gren av släkten, däribland järnbruket Fågelfors och säteriet Åsebo. Sonen major Henrik (1749–1811) adlades 1809 af Harmens. Den andre sonen, Gustaf Harmens (1752–1831), var häradshövding. 

Som översättare verkade en Hans Harmens (1686–1752). I egenskap av officiell statlig översättare (rikstranslator) utförde denne översättningen från engelska till svenska av andra delen av Two Treatises on Government av John Locke, som den svenska regeringsmakten lät trycka på kungliga tryckeriet 1726 (Johan Lockes Oförgripelige tankar om werldslig regerings rätta ursprung, gräntsor och ändamål), av allt att döma som ett led i att sprida argument för det statsskick som införts genom ny Regeringsform efter Karl XII:s död samt genom 1723 års Riksdagsordning.

Släkten är numera utgången i Sverige.

Källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor
 Svenskt biografiskt lexikon, Stockholm 1969
 scb.se Namndatabasen
 Kungliga Biblioteket, katalog Regina, betr. John Locke, svensk utgåva 1726
Svenska släkter
Bureätten
Acarus reduvius

Acarus reduvius är ett kvalster som angriper boskap. I olika svenska dialekter kallas det fåsting (i Södermanland), fässing (i Småland) eller krak-platt (på Gotland, för tomma individer).

Referenser

Acari
Acarus
Hamartom

Hamartom är en benign tumörliknande utväxt, som utgörs av en ansamling av celler som växer med samma hastighet som omgivande celler. 

Hamartomet består av celler som normalt finns i området, till skillnad från cancerceller som skiljer sig från omgivande vävnad.

Hamartom är den vanligaste orsaken till kroniska funktionsstörningar i hypotalamus, vilket kan orsaka epilepsi och pubertas precox. Andra varianter är tuberös skleros.

Hamartom behandlas vid behov med kirurgi eller strålkirurgi.

Referenser 

Benigna tumörer
Hjärtcancer
Hjärncancer