kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fysiologisk saltlösning

Fysiologisk saltlösning ("koksaltlösning") är en lösning oftast av natriumklorid (koksalt) i vatten  som är isoton med kroppsvätskorna (ger upphov till samma osmotiska tryck).

Användning 
Fysiologiska saltlösningar används framför allt för olika medicinska ändamål, såsom intravenös vätskeersättning, i laboratoriesammanhang, för sköljning av venkatetrar, vid operation och så vidare. Eftersom de inte svider används de även för egenvård till exempel vid näs- eller ögonsköljning.

Olika lösningar 
De vanligaste fysiologiska saltlösningarna inom vården i Sverige idag är:

 Natriumklorid: Innehåller natriumklorid 9 mg/ml (0,9 %).
 Ringer-Acetat: Innehåller natriumklorid 5,86 mg/ml, kaliumklorid 0,30 mg/ml, kalciumkloridhydrat 0,29 mg/ml, magnesiumkloridhexahydrat 0,20 mg/ml, natriumacetattrihydrat 4,08 mg/ml, saltsyra och vatten. Lösningen liknar mera elektrolytsammansättningen och pH-värdet i extracellulärvätskan än enbart natriumklorid, och kan således i viss mån återställa både jon- och syra-basbalansen.

Se även 
 Saltvatten
 Saltlag
 Vätskeersättning
 Natriumklorid

Källor 

Näringstillförsel
Salt
Haldo Gibson

Stig Haldo Isodor Gibson, född 3 november 1923 i Lycksele församling, död 25 april 2007 i Stockholm, var en svensk översättare och ordboksförfattare.

Enligt uppgift i Svensk filmdata spelade han "en ung man på järnvägskaféet" i filmen Ombyte av tåg (1943).

Bibliografi 
 Svensk slangordbok (Läromedelsförlagen/Språkförlaget, 1969). 2., [utök.] uppl. 1978

Källor

Externa länkar 
Nekrolog i Dagens Nyheter 2007 https://www.dn.se/arkiv/familj/haldo-gibson/

Födda 1923
Avlidna 2007
Svenska fackboksförfattare
Män
Personer från Lycksele
Halsnæs kommun

Halsnæs kommun är en kommun på norra Själland i Region Hovedstaden.  Den har  invånare (2007) och ytan är 121,19 km² varav vatten 20 km2.  

Kommunens största orter är Frederiksværk och Hundested. 

Halsnæs kommun bildades vid danska kommunreformen 2007 genom en sammanslagning av Frederiksværk kommun och Hundested kommun. Kommunens namn blev antaget vid en vägledande folkomröstning 2007. Under det första året var namnet "Frederiksværk-Hundested Kommune", Danmarks längsta kommunnamn.

Se även
Industrimuseet Frederiks Værk
Spodsbjergs fyr
Hundested Skanse

Källor

Noter

Externa länkar 
Halsnæs kommuns webbplats
Georg Donatus av Hessen

Georg Donatus, arvstorhertig av Hessen, Georg Donatus Wilhelm Nikolaus Eduard Heinrich Karl, född 8 november 1906, död 16 november 1937, var överhuvud för Huset Hessen 1937.

Han var äldste sonen till Ernst Ludvig av Hessen och Eleonore av Solms-Hohensolms-Lich.

Den 1 maj 1937 gick Georg och hustrun Cecilia båda med i Nazistpartiet.

Giftermål och barn 
Den 2 februari 1931 i Darmstadt gifte sig Georg med sin kusindotter prinsessan Cecilia av Grekland och Danmark, dotter till prins Andreas av Grekland och Danmark (1882-1944) och prinsessan Alice av Battenberg (1885-1969), ett barnbarnsbarn till drottning Victoria och prins Albert. De fick fyra barn:
 Prins Ludwig av Hessen (1931-1937), dog i flygolycka.
 Prins Alexander av Hessen (1933-1937), dog i flygolycka.
 Prinsessan Johanna av Hessen (1936-1939), dog i hjärnhinneinflammation.
 dödfödd son (1937).

Död 
I oktober 1937 dog Georg Donatus far, storhertig Ernst Ludwig. Några veckor efter begravningen skulle Ernst Ludvigs yngre son prins Ludvig gifta sig med Margaret Geddes. Den 16 november 1937 flög Georg Donatus, Cecilia, deras två unga söner, Georgs mor storhertiginnan Eleonore, barnsköterskan, en vän till familjen, en pilot och två besättningsmän från Darmstadt till Storbritannien, där prins Ludvig skulle gifta sig. Flygplanet träffade en fabriksskorsten nära Oostende och havererade. Alla som var ombord dödades. 

Cecilia var gravid med parets fjärde barn. Fostret hittades i flygplansvraket vilket tyder på att hon fått värkar vid flyghaveriet. Den ende överlevande i familjen var Johanna som inte var med i planet. Johanna adopterades av sin farbror prins Ludvig och hans hustru Margaret. Prinsessan Johanna dog dock två år senare av hjärnhinneinflammation.

Referenser

Huset Hessen-Darmstadt
Personer som omkommit i flygincidenter
Födda 1906
Avlidna 1937
Män
Trelleborgs hamn

Trelleborgs Hamn är Sveriges näst största gällande gods (endast Göteborgs hamn större). Årligen fraktas drygt 11 miljoner ton gods och 1,8 miljoner passagerare via Trelleborgs Hamn (2018). 

Färjelinjer från hamnen:
 Trelleborg–Travemünde, TT-Line
 Trelleborg–Rostock, TT-Line
 Trelleborg–Rostock, Stena Line
 Trelleborg–Sassnitz, Stena Line
 Trelleborg–Świnoujście, Unity Line
 Trelleborg–Świnoujście, TT-Line
Trelleborg–Klaipeda, TT-Line

Hamnen tar emot ett stort antal fartyg med många lastbilar som kommer med färjorna. Här gick till och med 2019 Sveriges sista persontåg på tågfärja, Berlin Night Express mellan Malmö och Berlin på Stena Lines Sassnitz-led, medan järnvägsgodsvagnar fortfarande (2022) fraktas på Stena Lines Rostock-led.

I juni 2011 påbörjades en utbyggnad av hamnen, som även syftar att bygga ut delar av nuvarande hamnen till bostäder. 

Hamnen användes första gången år 1366 av några borgare från dåvarande tyska Stettin (nu Szczecin, Polen) som sökte en nödhamn under Valdemar Atterdags krig mot hansestäderna.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Hamnar i Sverige
Hamnen
Favrskovs kommun

Favrskovs kommun är en kommun i Østjylland i Region Midtjylland i Danmark. Centralorten är Hinnerup. Favrskovs kommun har 47 117 invånare (2012) och är 540,25 km² stor. Borgmästare är Anders G. Christensen (Venstre). 

Favrskovs kommun bildades i samband med danska kommunreformen 2007 och är en sammanslagning av Hadstens kommun, Hammels kommun, Hinnerups kommun, Hvorslevs kommun samt den södra delen av Langå kommun. Kommunens högsta punkt är Lysnet (131 meter över havet), och den ljungklädda kullen Busbjerg är en markant utsiktspunkt. Kommunen är mestadels ett moränlandskap med många stora kullar och dalar, och är ett gammalt kulturlandskap där nästan samtliga sockenkyrkor härstammar från den romanska perioden.

Källor

Externa länkar 

 Favrskovs kommuns webbplats

Kommuner i Region Mittjylland
Skyddsdikning

Skyddsdikning kallas det inom skogsbruket när man dikar ut försumpade hyggen som ska återplanteras. Skyddsdikena ska alltså skydda plantorna mot en alltför hög grundvattenyta, med åtföljande syrgasbrist.

Hydrologisk bakgrund 
En avverkningsmogen skog suger upp och transpirerar stora mängder vatten från marken, vilket leder till både lågt grundvattenstånd och en låg avrinning från skogen. Oftast finns det inget behov av artificiell dränering, så länge de gamla träden står kvar.

När skogen sedan avverkas, finns det inte lika många större träd kvar, som kan suga upp vattnet från marken och då höjs grundvattennivån. Detta resulterar i en försumpning av hygget, vilket gör det svårt att framgångsrikt kunna föryngra beståndet. Trädplantorna riskerar att helt eller delvis dränkas av det högre grundvattenståndet. För att kunna sänka grundvattenståndet så pass mycket att plantorna kan överleva och frodas, kan skyddsdiken (grunda öppna diken) anläggas på hygget.  

Allt eftersom trädplantorna växter till, ökar också deras transpiration, vilket leder till att dikningsbehovet minskar i motsvarande grad på det tidigare hygget. När beståndet väl har slutit sig efter ca 20-30 år, har skyddsdikena fullföljt sin uppgift och tillåts nu att växa igen.

Miljöpåverkan
Slutavverkning, markberedning och skyddsdikning påverkar vattendrag genom att öka mängden partiklar och växtnäringsämnen som transporteras till vattendragen i hyggets närhet. Partiklarna kan slamma igen uppväxtbottnar för flodpärlmussla och insekter samt lekbottnarna för öring. Igenslamningen gör att de unga musslorna och öringens rom kvävs. Det är därför viktigt att beväxta skyddszoner finns mot vattendraget och att diken inte mynnar direkt i vattendraget utan har översilningsområden där partiklar kan fastna. Skyddsdikning innebär också med nödvändighet att grundvattennivån vid dikena sänks. Detta innebär vanligen att träd etableras i närområdet. Påverkan kan ske flera tiotals meter ut.

Juridik 
I Sverige räknas skyddsdikning inte som markavvattning och kräver därför inte något tillstånd. Däremot är skyddsdikning anmälningspliktigt till Skogsstyrelsen (skall ske senast 6 veckor innan åtgärd) och kan kräva samråd med Skogsstyrelsen.

Se även 
Dike
Dikning
Dikningsbehov
Kanalströmning
Markavvattning
Syrgasbrist
Vattensjuk mark
Öppet dike

Källor

Hydrologi
Skogsbruk
Markavvattning
Diken
Choral Public Domain Library

Choral Public Domain Library (CPDL) är ett projekt på Internet för att fritt tillhandahålla musik till körsånger för fri användning. Musiken är tillgänglig i flera format, bland annat som musiknoter i PDF- och TIFF-format, ljudfiler i MIDI- och MP3-format, samt i musiknotationsformat som stöds av ledsagarprogram. De flesta musiknoterna är tillgängliga med öppen källkod. CPDL har över 8 500 partitur som över 300 användare och samtida kompositörer har bidragit med. CPDL har ett stort urval av kompositörer, speciellt från renässansen där William Byrds och Tomás Luis de Victorias nästan kompletta verk finns tillgängliga i utomordentliga utgåvor.

Liknande projekt 
 International Music Score Library Project
 Mutopia Project
 Werner Icking Music Archive
 Kantoreiarchiv

Externa länkar 
 CPDL:s officiella webbplats

Wikiwebbplatser
Ikast-Brande kommun

Ikast-Brande kommun är en kommun i Region Midtjylland i Danmark. Den bildades i och med danska kommunreformen 2007. Största ort och kommuncentrum är Ikast. Ikast-Brande kommun har  invånare (2007) och ytan är 736,41 km². Borgmästare är Carsten Kissmeyer-Nielsen (Venstre). 

Ikast-Brande kommun är en sammanslagning (2007) av:
 Nørre-Snede kommun
 Brande kommun
 Ikasts kommun

Källor

Externa länkar 
 www.ikast-brande.dk

Kommuner i Region Mittjylland
Ludvig av Hessen

Prins Ludvig av Hessen och Rhen (Ludwig Hermann Alexander Chlodwig, född 20 november 1908 och död 30 maj 1968, var yngste son till Ernst Ludvig av Hessen och hans andra hustru Eleonore av Solms-Hohensolms-Lich. 

Han efterträdde sin bror Georg Donatus som titulär storhertig av Hessen efter dennes död. Han gifte sig med Margaret Campbell Geddes (1913-1997) dotter till Auckland Geddes, 1:e Baron Geddes. De fick inga barn, men när hans äldre bror dött, adopterade de hans brorsdotter, prinsessan Johanna av Hessen (f. 1936) som dock avled 1939. Han adopterade också en avlägsen släkting Moritz av Hessen 1960 som efterträdde honom som titulär storhertig av Hessen och Rhen och överhuvud för huset Hessen enligt den överenskommelse som gjorts inom familjen.

Referenser

Födda 1908
Avlidna 1968
Huset Hessen-Darmstadt
Män
Werner Icking Music Archive

Werner Icking Music Archive (WIMA), är ett webbarkiv bestående av musiknoter som tillhör allmän egendom. WIMA erbjuder främst klassisk musik men en del Jazz finns även tillgänglig. Majoriteten av noterna i WIMA är tidig musik. Vissa utgåvor av tidig musik på WIMA har aldrig tidigare blivit publicerade. Ett antal nuvarande kompositörer har även valt att publicera sina verk på WIMA. Äldre musik som tillhandahålls i WIMA tillhör allmän egendom. Notmusiken skrivs för hand elektroniskt av frivilliga varefter dem distribueras i PDF format, oftast tillsammans med grundfilen.

Liknande projekt 
 International Music Score Library Project - främst scannade äldre utgåvor av musik.
 Choral Public Domain Library
 Mutopia Project

Externa länkar 
 The Werner Icking Music Archive
 WIMA lista på liknande webbplatser

Webbplatser med musikanknytning
Nicolas Marie-Noel Robert

Nicolas Marie-Noel Robert, född 1761 i Frankrike, död 1828, var en fransk ballongtillverkare. Han var bror till Anne-Jean Robert.

Robert var tillsammans med Jacques Charles den första person som flög en vätgasballong vid en uppstigning 1783 från Paris. Ballongen tillverkades av bröderna Robert efter en idé från Charles. Bödernas namn feltolkas ofta i litteraturen till Ainé och Cadet som betyder senior och junior.

Födda 1761
Avlidna 1828
Franska ballongflygare
Män
Moritz av Hessen

Moritz, prins och lantgreve av Hessen-Kassel (hela namnet: Moritz Friedrich Karl Emanuel Humbert Landgraf von Hessen-Kassel), född 6 augusti 1926 på slottet Racconigi i Racconigi, Cuneo, Piemonte, död 23 maj 2013 i Frankfurt am Main, var son till prins Philipp av Hessen-Kassel och överhuvud för huset Hessen och för huset Brabant. Hans mor var prinsessan Mafalda av Savojen, som var dotter till den italienske kungen Viktor Emanuel III.

Moritz gick i folkskola i Kassel och senare i internatskolan Hermann-Lietz-Schule i Schloss Biberstein i Rhön. Han tjänstgjorde i Luftwaffe i Kassel i slutet av andra världskriget. Efter krigsslutet avlade han studentexamen i Darmstadt och studerade senare agronomi i Kiel. Därefter ledde han lantbruket vid Schloss Panker i Schleswig-Holstein. Han intresserade sig särskilt för trädgårdsodling.

Under kriget blev hans far arresterad av Gestapo och hans mor blev fängslad och dog i koncentrationslägret Buchenwald. Han adopterades 1960 av prins Ludvig av Hessen, det sista överhuvudet för linjen Hessen-Darmstadt och dennes brittiska hustru Margaret, och utsågs till arvinge eftersom dessa inte hade några egna barn. Han ärvde 1961 kravet på titeln "storhertig av Hessen och vid Rhen". Han gifte sig med prinsessan Tatjana av Sayn-Wittgenstein-Berleburg. Giftermålet skedde 1964 i Giessen och slutade i skilsmässa 1974. 

Moritz blev överhuvud för huset Hessen-Kassel när hans far Philipp dog 25 oktober 1980, och han blev då överhuvud för hela huset Hessen, som 1567 hade delats upp på flera linjer. År 1989 dog hans farbror prins Wolfgang av Hessen, varvid Moritz också ärvde hans hypotetiska rätt till den finska tronen.

Barn

Mafalda Margarethe av Hessen (6 juli 1965–) , gift 1:a gången med greve Enrico Marone Cinzano 1989, inga barn. Gift 2:a gången 1991 med Carlo Galdo och fick två döttrar. Gift 3:e gången år 2000 med greve Ferdinando Brachetti-Peretti och har två söner.
Heinrich Donatus Philipp Umberto av Hessen (17 oktober 1966–) gift 2003 med grevinnan Floria Faber-Castell.
Elena Elisabeth Madeleine av Hessen (8 november 1967–); hon har en dotter med Massimo Caiazzo (1976–): Madeleine Caiazzo (1999–)
Philipp Robin av Hessen. (17 september 1970–) gift 5 maj 2006 (borgerlig vigsel) och 10 juni 2006 (kyrklig vigsel) med Laetitia Bechtolf.

Källor

Huset Hessen-Kassel
Födda 1926
Avlidna 2013
Män
Personer från Racconigi
Gustav Albrecht av Sayn-Wittgenstein-Berleburg

Gustav Albrecht, 5:e furste av Sayn-Wittgenstein-Berleburg (Gustav Albrecht Alfred Franz Friedrich Otto Emil Ernst), född 28 februari 1907 och försvunnen under kriget 1944, officiellt förklarad död 29 november 1969) var överhuvud för det furstliga huset Sayn-Wittgenstein-Berleburg.

Han gifte sig med Margareta Fouché d'Otrante (född 28 mars 1909 och död 25 augusti 2005) den 26 januari 1934 i Björnlunda, Sverige. De fick fem barn:
Richard av Sayn-Wittgenstein-Berleburg
Madeleine Olga Dora Edle Benedicte av Sayn-Wittgenstein-Berleburg (född 22 april 1936) gift med Otto, greve av Solms-Laubach, de har barn.
Robin Alexander Wolfgang Udo Eugen Wilhelm Gottfried av Sayn-Wittgenstein-Berleburg (född 29 januari 1938) gift med (och skild 1979) Birgitta af Klercker (1942–2007) med vilken han har barn; gift för andra gången med Marie-Christine Heftler-Louiche som han också har barn med.
Tatiana Louise Ursula Therese Elsa av Sayn-Wittgenstein-Berleburg gift med Moritz av Hessen, de har barn.
Pia Margarete av Sayn-Wittgenstein-Berleburg (född 8 december 1942)

Tyska furstar
Försvunna personer
Födda 1907
Avlidna 1944
Män
Richard av Sayn-Wittgenstein-Berleburg

Richard Casimir Karl August Robert Konstantin Prinz zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg, född 29 oktober 1934 i Giessen i Tyskland, död 13 mars 2017 på slottet i Berleburg, var en tysk kunglighet. Han var son till furst Gustav Albrecht av Sayn-Wittgenstein-Berleburg och Margareta Fouché d'Otrante, som var svenska.

Prins Richard gifte sig 3 februari 1968 i Fredensborgs slottskyrka med prinsessan Benedikte av Danmark, andra dotter till kung Fredrik IX av Danmark och Ingrid av Sverige.

Barn och barnbarn
Gustav zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg, född 12 januari 1969.
 Alexandra av Sayn-Wittgenstein-Berleburg, född 20 november 1970. Hon gifte sig den 6 juni 1998 på Gråstens slott, Danmark, med Jefferson von Pfeil und Klein-Ellguth, född 12 juli 1967. De har två barn:
Richard von Pfeil und Klein-Ellguth, född 14 september 1999.
Ingrid von Pfeil und Klein-Ellguth, född 16 augusti 2003.
Nathalie zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg, född 2 maj 1975.

Källor

Noter

Personer inom Tysklands näringsliv
Alumner från Göttingens universitet
Män
Födda 1934
Avlidna 2017
Personer från Giessen
Mottagare av Elefantorden
Storkorset av första klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Mafalda av Savojen

Prinsessan Mafalda Maria Elisabetta Anna Romana av Savojen, född 2 november 1902 i Rom, Italien, död 27 augusti 1944 i Buchenwald, var en italiensk prinsessa, andra barnet till kung Viktor Emanuel III av Italien och prinsessan Elena av Montenegro.

Biografi 
Hon gifte sig med Philipp av Hessen-Kassel, lantgreve av Hessen-Kassel ,den 23 september 1925 på slottet Racconigi i Piemonte nära Turin. De fick fyra barn: Moritz (1926–2013), Heinrich (1927–1999), Otto (1937–1998) och Elisabeth (född 1940), gift med greve Friedrich Carl von Oppersdorff.

Nazisttiden 
Mafaldas make var lojal mot Nazistpartiet. Hans bror prins Christoph var också en del av nazihierarkin och gift med prinsessan Sophie av Grekland och Danmark, som var syster till prins Philip, hertig av Edinburgh. Prinsessan Mafaldas giftermål resulterade i att hennes make hamnade i kläm mellan nazisterna i Tyskland och fascisterna i Italien. Under andra världskriget trodde Adolf Hitler att prinsessan Mafalda arbetade mot nazisterna och hänvisade till henne som "det svartaste kadavret i det italienska kungahuset".

Tidigt i september 1943 färdades prinsessan Mafalda till Bulgarien för att närvara vid begravningen av sin svåger, kung Boris III. När hon var där blev hon informerad om Italiens kapitulation och att hennes make hölls fängslad i Bayern medan parets barn fick en fristad i Vatikanen. Gestapo gav order att Mafalda skulle arresteras och den 23 september 1943 fick hon ett telefonsamtal från Karl Hass som talade om att det fanns ett viktigt meddelande från hennes man. När hon anlände till den tyska ambassaden blev hon arresterad. Man anklagade henne för subversiv verksamhet, men arresteringen tjänade också som hot mot hennes far, kungen av Italien. Prinsessan Mafalda transporterades till München för förhör och därefter till Berlin. Slutligen blev hon deporterad till koncentrationslägret Buchenwald.

Koncentrationsläger och död 
Den 24 augusti 1944 bombades Buchenwald av amerikanerna. Ungefär fyrahundra fångar dödades. Mafalda begravdes upp till halsen i spillror och hennes arm brändes nästan in till benet. Armen blev infekterad och amputerades. Hon blödde under hela operationen och återfick aldrig medvetandet. Natten mellan den 26 och 27 augusti 1944 dog hon.

Mafaldas familj underrättades inte om hennes död. Rykten började cirkulera i slutet av 1944, men hennes död blev inte bekräftad förrän efter den tyska kapitulationen 1945. Efter krigsslutet återbegravdes prinsessan vid slottet i Kronberg i Hessen. År 1997 hedrade den italienska regeringen prinsessan Mafalda med hennes bild på ett frimärke.

Källor 

Huset Savojen
Italienska prinsessor
Födda 1902
Avlidna 1944
Mottagare av Sankt Mauritius- och Lazarusorden
Riddare av storkorset av Sankt Mauritius- och Lazarusorden
Malteserriddare
Kvinnor
Personer från Rom
Héctor Lavoe

Héctor Lavoe, egentligen Héctor Juan Pérez Martínez, född 30 september 1946 i Ponce, Puerto Rico, död 29 juni 1993 i New York, var en puertoricansk salsasångare. Tillsammans med artister som Willie Colon och Ruben Blades gjorde han salsan populär i New York från 1960-talet och fram till 1980-talet. Han är av många ansedd som den störste manlige sångaren som salsamusiken haft. Kända låtar är till exempel La Murga, Periodico de ayer, El dia de mi suerte, Todo tiene su final, Che che cole, El cantante och Mi gente. Hector Lavoes texter är ofta smärtsamma och eftertänksamma och speglar hans eget kaotiska privatliv. Tyngd av drogberoende och familjetragedier kastade han sig ut från 9:e våningen i sitt hotellrum i Puerto Rico den 26 juni 1988 men överlevde. 29 juni 1993 dog "El cantante de los cantantes" (sångarnas sångare) i AIDS i New York, älskad och saknad av en hel salsavärld.

Discografi

Sångaren med Willie Colón 
(I Fania Records.)
El Malo (1967)
The Hustler (1968)
Guisando (1968)
Cosa Nuestra (1969)
La Gran Fuga (1970)
Asalto Navideño (1971)
El Juicio (1972)
Asalto Navideño Vol. 2 (1973)
Lo Mato (Si No Compra Este LP) (1973)
Willie (1974)
The Good, The Bad, The Ugly (1975)
Déjà vu (1978)
Vigilante (1983)

Solist 
La Voz (1975)
De Ti Depende (1976)
Comedia (1978)
Feliz Navidad (1979) (with Daniel Santos & Yomo Toro)
Recordando a Felipe Pirela (1979)
El Sabio (1980)
Que Sentimiento (1981)
Revento (1985)
Strikes Back (1987)
The Master & The Protege with Van Lester (1993)
Live! (1997)
Tu Bien Lo Sabes* (With Lavoe's never before released song "Tu Bien Lo Sabes") (2001)
Mi Regreso: Hector Lavoe Live at Club Borinquen (2005)

Med Tito Puente 
Hyllar Beny Moré Vol. 2 (1979) song: "Donde Estabas Tú"Hyllar Beny Moré Vol. 3 (1985) song: "Tumba Tumbador"

Salsamusiker
Puertoricanska sångare
Födda 1946
Avlidna 1993
Män