kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mitt i city

Mitt i City-gallerian är en galleria i centrala Karlstad som öppnade i september 2006. Gallerian omfattar ett helt kvarter och har ingångar i varje väderstreck. Nedersta våningarna består av parkeringsgarage. Gallerian blev 2018 utsedd till Sveriges bästa citygalleria av branschtidningen Market.

Historia 

Mitt i City-gallerian ligger delvis på den plats där Domus låg före branden den 27 oktober 1999. I september 2000 blev det känt att dåvarande Konsum Värmland, Peab, Löfbergs fastigheter AB, och ett antal övriga aktörer avsåg att bygga en galleria på tomten där Domusvaruhuset låg. Bygget av gallerian påbörjades den 17 maj 2004 och invigdes den 21 september 2006.

Gallerian såldes oktober 2005 till Steen & Strøm, men överlåtelsen skulle inte gå igenom förrän gallerian var färdigställd. Gallerian stannade i Steen & Strøms ägo fram till den 1 juli 2014, då Thon Property AB tog över ägandet.

Externa länkar 

 Mitt i City-gallerian i Karlstad's webbplats

Referenser 

Köpcentrum i Värmlands län
Företag i Karlstad
Nils Gunnar Billinger

Nils Gunnar Billinger, född 27 april 1947 i Degerfors församling i Örebro län, är en svensk ämbetsman.

Biografi
Billinger studerade vid Uppsala universitet 1970–1973, varefter han var internationell sekreterare vid Sveriges Kristna Socialdemokraters Förbund 1976–1980, journalist vid tidskriften Broderskap 1980–1982 och internationell ombudsman i Sveriges socialdemokratiska arbetareparti 1982–1985. Han tjänstgjorde vid Försvarsdepartementet 1985–1991: som informationssekreterare 1985–1989, som planeringschef 1989–1990 och som statssekreterare 1990–1991. Därefter var han verkställande direktör för Statens hundskola 1992–1994 och statssekreterare i Statsrådsberedningen 1994–1996. Billinger var generaldirektör och chef för Post- och telestyrelsen 1998–2004, generaldirektör och chef för Luftfartsstyrelsen 2005–2009 och generaldirektör i Näringsdepartementet 2009–2011. Sedan den 1 juli 2018 är Billinger ordförande i Läkemedelsverkets styrelse.

Nils Gunnar Billinger invaldes 2000 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien. Han utsågs 2012 till hedersdoktor i nationalekonomi vid Örebro universitet med motiveringen: ”Nils Gunnar Billinger har under en lång karriär som statssekreterare, generaldirektör och utredare i den svenska statsförvaltningen lämnat stora bidrag till att omdana och utveckla den statliga styrningen och förvaltningen av transportinfrastrukturen samt regleringen av sektorn för elektronisk kommunikation. Han har gjort detta i nära dialog med de nationalekonomiska forskarna på området som i honom haft en både nyfiken och kritisk lyssnare. När Billinger nu övergår till en mer senior yrkesroll önskar vi knyta honom närmare för samarbeten med forskningen vid Örebro universitet inom infrastrukturpolitik och upphandling.”

Referenser

Födda 1947
Levande personer
Män
Personer från Degerfors
Alumner från Uppsala universitet
Svenska socialdemokrater
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 2000-talet
Svenska statssekreterare
Generaldirektörer för Post- och telestyrelsen
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Hedersdoktorer vid Örebro universitet
William Dalrymple

William Dalrymple, född 20 mars 1965, är en skotsk historiker.

Biografi 
Dalrymple föddes som William Hamilton-Dalrymple, son till Sir Hew Hamilton-Dalrymple. Han studerade vid Ampleforth College och Trinity College, Cambridge, där han läste historia.  

Dalrymple är gift med artisten Olivia Fraser och har tre barn.

Dalrymple har intresserat sig för Indien, Pakistan, Mellanöstern, Mogulriket, den Muslimska världen och den tidiga östliga kristendomen. Hans första tre böcker var reseböcker baserade på hans resor i Mellanöstern, Indien och Centralasien.

Senare har Dalrymple givit ut en bok med essäer om Sydasien och två berättelser om samspelet mellan britterna och mogulerna mellan 1700- och mellersta 1800-talet. 

Han bidrar regelbundet till The New York Review of Books, The Guardian, New Statesman och The New Yorker.

Han är grundare till och en av ledarna för Jaipur Literature Festival tillsammans med författaren Namita Gokhale.   

Dalrymple tillbringar större delen av året i New Delhi, men sommarhalvåret i London och Edinburgh.

Radio och TV 
Dalrymple har skrivit och presenterat en TV-serie i sex delar, Stones of the Raj samt en serie i tre delar, Indian Journeys och Sufi Soul.

Stones of the Raj berättar historien bakom en del av det brittiska Indiens koloniala arkitektur. De olika delarna i TV-serien är Lahore, Calcutta, The French Connection, The Fatal Friendship, Surrey In Tibet och avslutas med The Magnificent Ruin.

Trilogin Indian Journeys består av tre entimmasavsnitt, Shiva’s Matted Locks där man undersöker Ganges källa och Dalrymple beger sig på en resa till Himalaya. Andra delen, City Of Djinns, är baserad på hans resebok med samma namn och utforskar Delhis historia och sista delen, Doubting Thomas, reser Dalrymple till den Indiska delstaten Kerala och Tamil Nadu.

Han har även gjort en historisk serie i sex delar, The Long Search för brittiska Radio 4.

Bibliografi 
In Xanadu (1989)
City of Djinns (1994)
From the Holy Mountain (1997)
The Age of Kali (1998)
White Mughals (2002)
Begums Thugs And White Mughals (2002)
The Last Mughal (2006)

Utgivet på svenska 
 Till Xanadu i Marco Polos fotspår 1994 
 Från det heliga berget 2001

Priser och utmärkelser 
 Duff Cooper prize 2006 för The last mughal

Källor 

Skotska historiker
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1965
Män
Levande personer
Brittiska fackboksförfattare
Brittiska reseskildrare
Alumner från Trinity College, Cambridge
Konversationsstycke

Ett konversationsstycke är en typ av genremålning som återger någon scen ur de högre samhällsklassernas sällskapsliv. De avbildade kunde ofta vara familjemedlemmar med nära vänner, som framställdes i vardagliga scener där de samtalar, musicerar, spelar kort eller liknande.

Källor 
 Nationalencyklopedin online

Målarkonst
Konsttermer
Motiv i konsten
Claes Julius Ekeblad

Claes Julius Ekeblad, född 17 september 1742 i Ekebladska palatset i Stockholm , död 19 juni 1808 på Stola herrgård utanför Lidköping, var en svensk greve, militär och ämbetsman.

Biografi

Ekeblad inskrevs vid 11 års ålder vid Södra skånska kavalleriregementet, där han 1755 blev kvartersmästare och  1757 sekundadjutant. År 1757 kom han till Uppsala för att studera under matematikern och astronomen Fredrik Mallet.

År 1759 tjänstgjorde han som premiäradjutant, blev 1761 kornett, 1762 stabslöjtnant, och 1763 vicekorpral vid drabantkåren, där han 1780 hade stigit till kaptenlöjtnant. Under tiden 1766-1770 tjänstgjorde Ekeblad vid franska regementet Royal Deux Ponts i Verdun och Strassburg.

År 1782 befordrades han till generalmajor. För en kort tid 1784 förordnades han till landshövding i Uppsala län, varifrån han förflyttades till Skaraborgs län, där han fram till 1796 hade samma syssla.

Åren 1787–1789 var han överstekammarjunkare, och vid riksdagarna 1778–1779, 1789 och 1792 framträdde han som ridderskapets och adelns ledare.

Ekeblad var en flitig dagbokförfattare. Sju band omfattande åren 1760-1766 förvaras på Kungliga biblioteket. Från dessa dagböcker hämtade Oscar Levertin material till "En gustaviansk ädlings levnadshistoria" i verket "Från Gustaf III:s dagar", 1896.

Familj

Claes Julius Ekeblad var son till greve Claes Ekeblad den yngre och grevinnan Eva Ekeblad, född De la Gardie. Modern var den första kvinna som inskrivits i Vetenskapsakademien, samt var ättling till Arvid Forbus och ätten Björnram. Han gifte sig med grevinnan Brita Margareta Horn 1775 i rådskammaren, Stockholm. Äktenskapet var barnlöst.

Källor

Adelsvapen-wiki, artikel Ekeblad nr 71

Vidare läsning

Landshövdingar i Uppsala län
Landshövdingar i Skaraborgs län
Svenska grevar
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
Bureätten
Mottagare av Serafimerorden
Militärer från Stockholm
Ämbetsmän från Stockholm
Svenska överstekammarjunkare
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska generaler
Födda 1742
Avlidna 1808
Män
Svenska Hem Arena

Svenska hem Arena, ursprungligen Mälarforum, är en inomhusarena och mässanläggning som ligger i Strängnäs och som invigdes 1984. Kostnaden för bygget var 46 miljoner kronor. Här anordnades bland annat Dansbandskampen 2008 och 2009. Även mässor har anordnats här. Jehovas Vittnen köpte arenan av Strängnäs kommun år 1993 och ägde arenan fram till år 2006 då man sålde arenan till Svenska Hem, som bytte namn på anläggningen. 2013 meddelade ägaren Svenska Hems vd, Mats Svensson, att hallen för tillfället ”är parkerad”. Den har varit det ett längre tid och innebär att den inte utnyttjas över huvud taget. Såväl värme som vatten är avstängt och han säger att företaget inte heller aktivt letar efter några hyresgäster.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
 Officiell webbplats

Arenor i Sverige
Dansbandskampen
Strängnäs
Edvard Hagerup Bull (tonsättare)

Edvard Hagerup Bull, född 10 juni 1922 i Bergen, död 15 mars 2012, var en norsk tonsättare, ofta förknippad med nutida musik.

Bull var utbildad vid konservatoriet i Oslo, under Darius Milhaud, Jean Rivier och Olivier Messiaen  vid Pariskonservatoriet (1948-1953) samt bedrev diplomstudier under Charles Koechlin och Boris Blacher vid musikhögskolan i Berlin.

Han skrev två operor, trettio orkesterverk och kammarmusik. Hans tredje trumpetkonsert, Rhapsody in Rags är tillägnad Ole Edvard Antonsen. Bland andra verk märks flöjtkvartetten Ad usum amicorum och Pastorale og Perpetuum mobile.

Bull var sonson till stortingsledamoten och finansministern Edvard Hagerup Bull och släkt med Edvard Grieg.

Källor 
 

Norska klassiska kompositörer
Födda 1922
Avlidna 2012
Män
Kräftsmör

Kräftsmör kallas kokt hepatopancreas hos kräftor och är en gul grynig sammanhållande massa, som sitter strax bakom huvudet av den kokta kräftan. Hepatopancreas är den körtel som motsvarar lever och bukspottkörtel hos däggdjur och är till för att främja matsmältningen. Storleken på hepatopancreas, och därmed kräftsmöret, är olika på olika individer och lokaliseras direkt bakom kräftans magsäck.

Som ett resultat av hepatopancreas funktion kan "smöret" innehålla höga halter av miljögifter, så som det hälsovådliga grundämnet bly

Källor 
Crayfish Anatomy
https://www.livsmedelsverket.se/livsmedel-och-innehall/oonskade-amnen/metaller1/bly

Noter 

Kräftor
Skaldjur
Monarkfjärilens biosfärområde

Monarkfjärilens biosfärområde (mexikanska: Reserva a la Biosfera Mariposa Monarca) ligger till största delen i östra delen av delstaten Michoacán och en mindre del i västra delen av delstaten Mexiko i Mexikos centrala högland. Biosfärområdet skapades för att skydda Monarkfjärilens övervintringshabitat och omfattar över 56 000 hektar land.

Vintern 2007-2008, fanns där tolv större monarkkolonier eller fristäder som täckte totalt över 4,7 hektar land, samma som vintern före och fler än de sju som fanns vintern 2004-2005. Åtta av dessa tolv ligger inom reservatet. Fyra av dessa är öppna för allmänheten. Dessa är:

Sierra Chincua - nära Tlalpujahua och Angangueo i Michoacán.
La Mesa - i kommunen San José del Rincón i delstaten Mexiko
El Capulín - nära Donato Guerra och San Juan Soconusco i delstaten Mexiko
El Rosario - nära Ocampo i Michoacán.

Andra fristäder såsom de nära San José Villa de Allende och Ixtapan del Oro är inte aktivt marknadsförda för turism då det är risk att detta skadar dessa kolonier.

Medan reservatet fortfarande har problem med infrastruktur, mest tydligt med skräp exempelvis omkring parkeringar och marknadsområden, har ett antal förbättringar genomförts, särskilt i fristaden El Rosario. Dessa omfattar väldefinierade gångvägar med säkerhetspatruller och stenar/eller murade trappsteg på branta platser för att skydda mot erosion. Ridvägar har också tagits bort på grund av erosionen.

Under vintern 2008-2009, finns det planer att märka så många av de övervintrande fjärilarna som möjligt med mycket ljusa självhäftande markörer för att inte hämma deras flykt. Målet med detta är att fastställa fjärilarnas exakta migrationsrutter då de under våren flyger tillbaka norrut till USA och Kanada.

Referenser

Världsarv i Mexiko
Världsarv inskrivna 2008
Biosfärområden i Mexiko
Friedrich von der Heydte

Friedrich August Freiherr von der Heydte, född 30 mars 1907 i München, Tyskland, död 7 juni 1994 i Landshut, Tyskland var en tysk officer inom Luftwaffe som tjänstgjorde i Fallschirmjäger-förbanden. Son till Rudolf Franz von der Heydte.

Män
Födda 1907
Avlidna 1994
Personer från München
Militärer i Nazityskland
Mottagare av Riddarkorset med eklöv
Mottagare av Tyska korset
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Estelí (departement)

Estelí är ett departement i den bergiga nordvästra delen av Nicaragua. Departementet täcker en yta av 2 335 km² och har 220 703 invånare (2012). Departementets huvudstad och största stad är Estelí. Estelí gränsar till departementen Chinandega i väster, Madriz i norr, Jinotega i öster samt Matagalpa och León i söder.

Kommuner 

Departementet Estelí har sex kommuner (municipios):
 Condega
 Estelí
 La Trinidad
 Pueblo Nuevo
 San Juan de Limay
 San Nicolás

Externa länkar 
 Karta över Departamentet Estelí

Källor 

Nicaraguas departement
Geografi i Estelí (departement)
Bolt

Bolt kan avse:

 Bolt (film) – en amerikansk datoranimerad film från 2008
 Bolt (ätt) – en norsk adlig ätt under medeltiden

Personer
 Aslak Bolt, norsk ärkebiskop
 Robert Bolt, engelsk författare
 Tommy Bolt, amerikansk golfspelare
 Usain Bolt, jamaicansk löpare

Geografi

Antarktis 

 Bolt (berg),

Se även
 Boldt

Robotskapade Antarktisförgreningar
Benjamin Leja

Benjamin Leja född 1797 i Tyskland av judiska föräldrar, död 1870, var en svensk företagare och handelsman.

Biografi
Leja flyttade, 21 år gammal, till Altona, som på den tiden låg på danskt område. Där försörjde han sig som optisk instrumentmakare. 1821 kom han till Sverige och Skåne, där han försörjde sig som kringvandrande reparatör av glasögon, kikare, barometrar m.m.

År 1822 kom han till Stockholm, och ansökte då om svenskt medborgarskap och tillstånd att få slå sig ned i Stockholm som instrumentmakare. Medborgarskapet beviljades, och Benjamin Leja slog sig ned med en verkstad på Lilla Nygatan i Stockholm. Härifrån besökte han även marknader runt om i landet. Han kom dock att tjäna mer pengar på en lagstridig men lukrativ spellåneverksamhet, något som renderade honom flera domar. 1828 fick han efter en del krångel med burskapet slutligen mästarbrev som instrumentmakare, och kunde skaffa en ny butikslokal för galanterivaror vid Gustaf Adolfs torg (Norrbrobasaren), som kom att bli en mycket populär och besökt butik, som med tiden växte till att bli ett av Stockholms första varuhus. 

Med näringsfrihetens införande 1847 kunde Benjamin Leja äntligen efter år av strider och försök vidga sitt sortiment och erbjuda allt från kläder, väskor, smycken, tvålar och parfymer, glasögon, lampor, skrivmaterial, sybehör m.m. Trots diverse processer med konkurrenter och andra som hade svårt att acceptera Benjamin Lejas ursprung vann han med tiden erkännande i staden och utsågs 15 maj 1838 till kunglig hovoptikus. Utöver sitt varuhus bedrev han även en omfattande lånerörelse.

År 1853 flyttade Benjamin Leja till Norrköping, men behöll sitt varuhus i Stockholm och gjorde flitiga besök där. I slutet av 1850-talet valde han dock att flytta till Paris, där han öppnade optisk affär och även blev utnämnd till Napoleon III:s kejserliga hovoptikus. På äldre dagar valde han att flytta tillbaka till Altona där han avled.

Sonen, Joseph Leja, som 1840 kom efter sin far till Stockholm, öppnade 1852 en egen varuhusfirma, Firma Joseph Leja, vilken senare kom att kallas Leja & Sachs och utgöra grunden till Nordiska kompaniet – NK.

Han erhöll 1860 medaljen Litteris et Artibus.

Källor

Vidare läsning

Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Män
Födda 1797
Avlidna 1870
Mottagare av Litteris et Artibus
Granada (departement)

Granada är ett departement i Nicaragua. Departementet täcker en yta av 929 km² och har 2005, 190 600 invånare. Huvudstaden i departementet är Granada, en av Nordamerikas äldsta städer. Granada ligger vid den nordvästra änden av Nicaraguasjön och gränsar till departementen Rivas, Carazo, Masaya, Managua och Boaco. Mitt i dpartementet ligger vulkanen Mombacho.

Kommuner 
Departementet har fyra kommuner (municipios):
 Diriá
 Diriomo
 Granada 
 Nandaime

Externa länkar 
 Granada på nicatour.net 
 Politisk karta över Granada 

Nicaraguas departement
Geografi i Granada (departement)
Lista över Karibiens musikgenrer

Musiken i Karibien är en skiftande gruppindelning av musikgenrer. De är alla synteser av afrikanska, europeiska, indiska och inhemska influenser. Några av stilarna har blivit populära över hela världen, såsom reggae, zouk, salsa, calypso, reggaeton och punta.

Lista
 Antigua och Barbuda

Soca
Calypso
Steel pan

Junkanoo
Rake and Scrape
Goombay

Calypso
Calypso jazz
Steel pan
Ringbang
Soca
Spouge
Tuk

Punta
Punta rock
Brukdown
Garifuna
Reggae
Roots reggae
Lovers rock
Dancehall
Dub Poetry 
Calypso
Soul
Reggaeton
Bachata
Cumbia
Country

Cumbia
Porro
Salsa
Champeta
Vallenato
Tropipop
Mapalé
Merecumbé
Puya
Tambora

Abwe
Areito
Batá
Batá-rumba
Bolero
Cha-cha-cha
Changui
Charanga
Conga
Comparsa
Danzón
Habanera
Mambo
Mosambique
Nueva trova
Rumba
Salsa
Son
Son-batá
Timba
UP

 Curaçao

Tambú
Tumba
Zumbi
Seú
Ritmo Kombiná
Wals

Bélé
Bouyon
Cadence-lypso
Compas
Jing-Ping
Soca

Bachata
Gaga
Merengue
Salve
Salsa
Reggaeton

Compas
Conbite
Cadence rampa
Haitisk hiphop
Kadans
Mini-jazz
Mizik rasin
Méringue
Rara
Zouk

Dancehall
Dub
Kumina
Lovers rock
Mento
Nyabinghi
Ragga
Reggae
Rocksteady
Roots reggae
Ska
Soca

 och  Martinique och Guadeloupe

Zouk
Compas
Bèlè ("Bel Air" på Martinique)
Biguine
Dancehall
Gwo ka (på Guadeloupe)
Ragga
Reggae

 Puerto Rico

Bomba
Danza
Décima
Plena
Reggaeton
Salsa

 Saint Kitts och Nevis

Soca
Calypso
Steel pan
Stringband

 Saint Lucia

Kont
Soca

 Saint Vincent och Grenadinerna

Soca
Calypso
Steel pan
Strig Band
Dancehall
Chutney
Big Drum
Chutney-soca

Calypso
Chut-kai-pang
Chutney
Chutney-soca
Dancehall
Extempo
Gospelypso
Pan
Parang
Pichakaree
Rapso
Reggae
Soca
Steel Pan
Yahdees

 och  

Soca
Calypso
Steel pan
Scratch band
Strig Band
Reggae
Reggaeton
Salsa
Bachata
Merengue
Compas
Zouk
Rap
Hiphop
R & B
Rock & Roll

Källor

Kultur i Karibien
Karibiens musikgenrer
Carl Magnus Sundemo

Carl Magnus Sundemo, född 1954, är en svensk ingenjör  verksam vid utvecklingsavdelningen på Volvo personvagnar där han också är styrelsesuppleant som arbetstagarrepresetant. Han är sedan 2009 styrelseordförande i Konsortium Jakob  var mål är att köpa Volvo personvagnar.
2018 publicerade Magnus Sundemo en bok om sina 39 år hos Volvo, med titeln ”Sanningen om Volvo : Från Gyllenhammar till Geely: En radikal fackordförandes berättelse”.

Referenser

Män
Födda 1954
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Levande personer
Siaröfortet

Siaröfortet ligger på Kyrkogårdsön väst om Siarö i Stockholms skärgård, vid Furusundsleden, och utgjorde tillsammans med Ängsholmsfortet Vaxholms yttre befästningslinje. Fortet var från början planerat att uppföras på Siarö, därav namnet. Man ändrade sig dock och byggde istället på Kyrkogårdsön. Namnet Kyrkogårdsön kommer av att det fanns en gammal begravningsplats för koleraoffer på ön.

Bakgrund
Beslut om en förstärkning av Vaxholms fästning genom Vaxholms yttre befästningslinje togs 1914. När första världskriget bröt ut började man byggandet av Siaröfortet 1916. Slutbesiktningen kunde dock inte ske förrän 1924, efter att kriget var slut 1918. Som en del av försvaret av inloppet till Stockholm ingick också en kanonanläggning uppe på Ljusterö huvud.

Fortet

Anläggningen består av ett huvudverk som är nedsprängt i berget. Betongtaket har en tjocklek av fyra till sex meter. I huvudverket fanns även stridsledning, ammunitionsförråd och förläggning för besättningen. Via en tunnel kunde man nå de strandnära utanverken. Huvudbeväpningen bestod av två 15,2 cm m/1898 kanoner i enkeltorn som kom från pansarskeppet HMS Svea (sjösatt redan 1885). Vid stranden fanns fyra snabbskjutande 57 mm kanoner och en stor höj- och sänkbar 5.000 watt strålkastare. Två observationskupoler av stål på fortets hjässa användes för eldledning. Hela östra, norra och västra sidan var omgiven av taggtrådshinder, vars rester fortfarande finns kvar. Inne i berget fick cirka 270 soldater plats, här fanns sovrum, matsalar, kök, toaletter, kontor och förråd för mat, vatten och vapen.

Redan som färdigställd försvarsanläggning fick Siaröfortet underkänt p.g.a. alltför fuktiga övernattningslokaler inne i berget varför man förbjöd övernattningar för värnpliktiga inne i fortet under fredstid. När andra världskriget bröt ut 1939, betraktades fortet som omodernt. Anläggningen användes dock för militärövningar fram till 1960-talet, då det lämnades och började förfalla.

Nutid
På 1990-talet började man rusta upp fortet för att använda anläggningen som militärmuseum och turistmål, idag är både logementet och fortet i mycket gott skick. Idag bedriver Antrophia Rederi AB vandrarhem och konferenscenter i de gamla kasernerna. Man anordnar också guidade turer ner i fortet. Antrophia har under sommaren regelbundna turer till fortet. Anläggningen ägs och förvaltas av Statens fastighetsverk.

Bilder

Exteriör

Interiör

Källor

Noter

Webbkällor
Kustartilleriet
antrophia om Siaröfortet

 Virtuell Rundtur av Siaröfortet

Tryckta källor

Externa länkar
Siarö fort at Northern Fortress site

Befästningar i Sverige
Stockholms fasta försvar
Militärhistoriska museer i Sverige
Byggnader och anläggningar i Österåkers kommun
Punta

Traditionell punta är en slags dansmusik från garifunafolket som framförs under fester eller liknande, med stilens tillhörande dans. Dagens punta och puntarock har utvecklats de senaste 30 åren, huvudsakligen av garifunamusiker från Belize, Honduras och Guatemala. Stilen har växt kraftigt i Nicaragua, El Salvador, södra Mexiko och i USA. Sångerna framförs på garifunaspråket, belizisk kreol, engelska och spanska. Några nämnvärda musiker är Andy Palacio, Pen Cayetano och Paul Nabor.

Källor 

Kultur i Karibien
Musikgenrer
Fallen (roman)

Fallen är en roman av Ian Rankin, utgiven i Storbritannien år 2001. Engelska originalets titel är The Falls. Hans Lindeberg översatte romanen till svenska 2003. Romanen är den tolfte i serien om kommissarie Rebus.

Handling
Den unga konststuderande Philippa Balfour försvinner och Rebus och hans kollegor leder en fruktlös utredning. En tid efter försvinnandet uppdagas emellertid en liten kista innehållande en docka på familjens egendom. Rebus börjar, tillsammans med den frustrerade kollegan Ellen Wylie, nysta i förekomsten av likadana kistor vid en rad äldre dödsfall av oklart slag. Samtidigt försöker Siobhan Clarke spåra den mystiske "Quizmaster" som spelat ett märkligt spel med Philippa på Internet. Romanen skildrar även övergången mellan cheferna "Farmer" Watson (som går i pension) och Gill Templer, en gång romantiskt involverad med Rebus.

Källor
 Rankin, Ian - Fallen, Bokförlaget Forum, Stockholm 2003.

Skönlitteratur 2001
Brittiska romaner
Engelskspråkig skönlitteratur
Romaner av Ian Rankin
Filterdrossel

Filterdrossel är en elektronisk komponent.

När Uin enligt figur är på formen helvågslikriktad sinusvåg är dess DC-värde:
 där Up är toppvärdet hos den likriktade sinusvågen.
Dess RMS-värde är:
 dvs något högre.

Reaktansen hos drosseln respektive kondensatorn kan tecknas:

där f, L och C är frekvensen, induktansen respektive kapacitansen hos dom ingående komponenterna.

Om drosseln dimensioneras enligt XL>>RL (och kondensatorn som XL<<RL) kommer vi i princip få en glättad DC-spänning nära RMS-värdet hos ingångssignalen som utgångsspänning, Uut. Grundtonen hos den helvågslikriktade signalen är dubbla sinusfrekvensen och alltså 100 Hertz i kraftsammanhang i Sverige.

I drosseln kommer det emellertid gå en pulserande DC-ström som magnetiserar kärnan så pass mycket att luftgap kan behöva nyttjas.

Källor
Cheng David K, Field and Wave Electromagnetics, Second Edition, Fourth Printing, 1991, USA & Canada
Millman, Jacob and Grabel, Arvin, Microelectronics, Second Edition, 1988, Singapore

Elektroteknik