kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Geris spel

Geris spel (engelska: Geri's Game) är en kortfilm av Pixar från 1997 som är cirka 5 minuter lång. Den är en av Pixars mest kända kortfilmer. Den släpptes för första gången i Sverige 1999, då den fanns med som extramaterial på Ett småkryps liv VHS. Geris spel vann en Oscar för bästa animerade kortfilm.

Handling
Handlingen utspelar sig i en enslig park på hösten. En gammal gubbe vid namn Geri spelar ett parti schack med sig själv, genom att även spela motståndaren. Man ser aldrig båda i samma klipp (vid ett klipp ser man motståndarens hand samtidigt som man ser Geri sitta framför). När motståndaren håller på att vinna låtsas Geri få en hjärtattack. När motståndaren ser efter vad som har hänt med honom, flyttar Geri i smyg pjäserna så att han själv vinner.

Externa länkar

Amerikanska filmer 1997
Amerikanska animerade filmer
Schackfilmer
Oscar för bästa animerade kortfilm
Kortfilmer 1997
Animerade kortfilmer
Pärlgräsfjäril

Pärlgräsfjäril (Coenonympha arcania) är en fjärilsart i familjen praktfjärilar. Vingspannet varierar mellan 28 och 34 millimeter, på olika individer.

Utseende

Hanen och honan är lika varandra. På ovansidan är framvingen orange med en bred brun ytterkant och bakvingen är gråbrun, vanligen mörkare mot ytterkanten. På undersidan är framvingen ljusare orange. I framhörnet finns en mörk fläck omgiven av ljusare orange, en så kallad ögonfläck. Ögonfläckar liknar ett öga och ska skrämma bort rovdjur som vill äta fjärilen. Undersidan av bakvingen är ljust gråbrun och har ett brett vitt band tvärs över. Längs ytterkanten finns flera ögonfläckar.

Larven är grön och har smala längsgående ljusgula och ljusgröna linjer. Den blir upp till 25 millimeter lång.

Levnadssätt
Pärlgräsfjärilens habitat är marker med gräs, till exempel skogsgläntor och ängar. Den vill ha närhet till lövskog eller gott om buskar.

Värdväxter, de växter larven lever på och äter av, är olika gräs bland annat arter i sloksläktet.

Flygtiden, den period när fjärilen är fullvuxen, imago, infaller i juni–juli.

Utbredning
Pärlgräsfjärilens utbredningsområde är i Europa och genom Mindre Asien till södra Ryssland och Uralbergen. I Norden förekommer den lokalt i Danmark, i sydöstligaste Norge och i Sverige upp till Ångermanland, men är sällsynt i västra Götaland.

Källor

Externa länkar

Gräsfjärilar
Knick Knack

Knick Knack är en animerad kortfilm av Pixar från 1989 som släpptes för första gången i Sverige på DVD:n Hitta Nemo. Den vann en Oscar för bästa animerade kortfilm.

Handling
Allt utspelas på en hög hylla i ett rum. En snögubbe i en liten snöglob vill gärna ut till de andra leksakerna utanför; det är dock mycket svårt att ta sig ut.

Kuriosa
 De andra leksakerna som är utanför snögloben, har namn som Sunny Miami, alltså namn på varma platser.
 I en scenen där Hamm från Toy Story 2 snabbt klickar igenom kanalerna på TV:n, kan man ett fåtal gånger se Knick Knack och några andra kortfilmer från Pixar.
 Ifrån början var dockan från "Sunny Miami" avsevärt mer bystig. När Pixar släppte filmen igen hade hon blivit mer "barnvänlig" och passande för Disney.

Källor

Externa länkar

Filmer 1989
Amerikanska kortfilmer
Amerikanska animerade filmer
Animerade filmer 1989
Svensktoppen 1967



Årets Svensktoppsmelodier 1967

Kommentarer: Under året infördes det så kallade ”Toppentipset”. Detta var en tävling där lyssnarna via vykort fick gissa hur de 5 nya låtarna skulle placera sig inbördes vid nästkommande veckas omröstning. I samband med att denna tävling infördes bestämdes att antalet nya låtar alltid skulle vara 5 stycken till antalet. Eftersom det totala antalet melodier alltid skulle vara 15 stycken bestämde man att om 2 eller fler låtar placerade sig på tionde plats eller vid nedflyttningsstrecket skulle den äldsta av dessa melodier lämna listan. Denna regeländring gick bland annat ut över både versionerna av En sång en gång för längesen som därmed låg minst en vecka kortare tid än vad som annars skulle ha varit fallet. 

Antal melodier som tog sig in på listan under året var 109 stycken. Detta gav en omsättning på nästan 2,1 nya låtar per vecka i genomsnitt.

Externa länkar
 Svensktoppen 1967

1967 i Sverige
Musikåret 1967
1967
Radioåret 1967
Kamgräsfjäril

Kamgräsfjäril, Coenonympha pamphilus, är en fjärilsart i familjen praktfjärilar. Vingspannet varierar mellan 24 och 33 millimeter, på olika individer.

Utseende 

Denna fjäril är på ovansidan orange till brunorange. Ytterkanten är brun, på honan i en något ljusare nyans och ibland finns en liten brun fläck i framhörnet av framvingen. Undersidan på framvingen är orange till brunorange med en bredare gråbrun ytterkant. Mot framhörnet finns en svart fläck med vit mittprick och denna fläck är omgiven av en gulvit ring. Sådana fläckar kallas ögonfläckar, och syftet med dem är att skrämma rovdjur som vill äta upp fjärilen. Bakvingens undersida är brun närmast kroppen. Tvärs över vingen finns ett oregelbundet vit-beige band och den yttre delen av vingen är grå och brun, ibland med diffusa bruna fläckar med vit mittpunkt.

Larven är grön med en gul sidolinje och smala mörkare gröna rygglinjer. Den blir upp till 20 millimeter lång.

Levnadssätt 
Värdväxter, de växter larven lever på och äter av, är olika gräs, bland annat arter i svingelsläktet, gröesläktet och skaftingsläktet.

Flygtiden, den period när fjärilen är fullvuxen, imago, infaller i maj-september och ofta i flera generationer. Kamgräsfjärilens habitat, den miljö den finns i, är torrare marker där det finns gräs till exempel ängar.

Utbredning 
Kamgräsfjärilen finns i stora delar av den palearktiska regionen. I Norden finns den i Danmark, i hela Sverige utom i fjällen, i hela Finland utom längst i norr samt i södra halvan av Norge. Den är en av Sveriges vanligaste dagfjärilar.

Källor

Externa länkar 

Gräsfjärilar
Presbyterianska kyrkan

Presbyterianska kyrkan i Amerikas konfedererade stater (PCCSA) var ett protestantiskt trossamfund bildat i samband med det Amerikanska inbördeskrigets utbrott 1861, då de flesta församlingarna i de amerikanska sydstaterna lämnade Presbyterian Church in the United States of America (PCUSA) i protest mot denna kyrkas antagande av Gardiner Spring-resolutionerna i maj månad samma år.

Efter krigsslutet 1865 lämnade många av de afroamerikanska församlingarna i södra USA PCCSA och gick tillbaka till modersamfundet PCUSA, som man menade valt rätt sida i kampen mot slaveriet. De kvarvarande, övervägande vita församlingarna bytte namn till Presbyterianska kyrkan i USA (PCUS). Bland många av dessa levde en bitterhet kvar över krigsförlusten och det man såg som nordstaternas vilja att topprida de besegrade sydstaterna. I slutet av 1800-talet utvecklade ledande teologer inom PCUS läran om kyrkans andliga natur, där politisk aktivitet och sociala reformsträvanden stämplades som världslig verksamhet som kyrkan borde avhålla sig från. Dessa teser kom senare att åberopas av konservativa kretsar inom PCUS, som tog avstånd från den framväxande medborgarrättsrörelsen.  

Nästa strid inom PCUS handlade om bibelkritik, liberalteologi och ordination av kvinnliga präster. 1973 lämnade en konservativ falang PCUS och bildade National Presbyterian Church.

1983 gick PCUS ihop med den förenade presbyterianska kyrkan i USA och bildade Presbyterian Church (USA).

Källor 
Minutes of the General Assembly of the Presbyterian Church in the Confederate States of America Steam power press Chronicle & Sentinel, Augusta 1862

Engelska Wikipedia

Tidigare presbyterianska trossamfund
Religiösa organisationer bildade 1861
Religiösa organisationer upplösta 1983
Protestantiska samfund i USA
Slåttergräsfjäril

Slåttergräsfjäril (Maniola jurtina) är en fjärilsart i familjen praktfjärilar.

Utseende
Vingspannet varierar mellan 36 och 49 millimeter. Ovansidan på hanen är mörkt brun. I framhörnet på framvingen finns en svart fläck omgiven av ett litet, diffust orange fält och med en vit mittprick. Sådana fläckar kallas ögonfläckar eftersom de liknar ögon och deras syfte är att skrämma rovdjur som vill äta upp fjärilen. Honans ovansida liknar hanens, men det orange fältet omkring ögonfläcken är större. Hanen och honan är ganska lika varandra på undersidan. Där är framvingen orange med ljusbrun ytterkant och en svart ögonfläck i framhörnet. Bakvingen är ljusbrun och har ett grått till gulvitt band tvärs över. I detta band finns ofta några små svarta fläckar.

Larven är ganska ljust grön med korta hår och blir upp till 25 millimeter lång.

Utbredning 
Slåttergräsfjärilens utbredningsområde sträcker sig från västligaste Europa och norra Afrika genom Mindre Asien till Uralbergen och Iran. Den finns i södra Sverige upp till södra Värmland och norra Uppland. I övriga Norden finns den i sydligaste Finland, i sydligaste Norge och över hela Danmark.

Ekologi 
Värdväxter, de växter larven lever på och äter av, är olika gräs bland annat arter i svingelsläktet, skaftingsläktet och kavlesläktet.

Flygtiden, den period när fjärilen är fullvuxen, imago, infaller i juni-augusti. Dess habitat, miljön den lever i, är marker med gräs, till exempel slåtterängar.

Källor

Externa länkar

Gräsfjärilar
Insekter i palearktiska regionen
Gustaf Horn (1601–1639)

Gustaf Horn, född 6 april 1601 på Vikhus i Västmanland, död 14 juni 1639 på Vikhus, var en svensk kammarherre, hovmarskalk och riksråd. Han var son till Krister Klasson Horn af Åminne och gift med Kerstin Bååt.

Horn studerade för Johannes Messenius och därefter i Uppsala som han lämnade då han var 20 år. Därefter reste han till England, Frankrike, Nederländerna och Tyskland för att studera dessa länders författningar, politiska förhållanden och språk. I Landsberg kom han i kontakt med Gustav II Adolf, som utnämnde honom till kammarherre hos drottningen och använde honom för flera diplomatiska uppdrag. Efter kungens död förordnades han till hovmarskalk hos drottning Kristina och 1634 blev han hennes lärare i franska. Då han var 37 år upphöjdes han till riksråd, men avled kort därefter sedan han hade fallit av sin häst på Vikhus.

Källor

Noter

Svenska riksråd under 1600-talet
Födda 1601
Avlidna 1639
Män
Personer i Finland under 1600-talet
Gustaf 02
Personer från Rytterne socken
Mandeiska

Mandeiska benämner språket för den mandeiska religionen och den mandeiska etniska gruppen. Det finns dels ett klassiskt mandeiskt språk som används i liturgin samt ett nyarameiskt mandeiskt språk. Språket är semitiskt men har många persiska lånord.

Externa länkar 
Ethnologue Klassisk Mandeiska.
Ethnologue Modern Mandeiska.

Arameiska
Främre Orientens språk
Sveriges Radios novellpris

Sveriges Radios novellpris är ett litterärt pris som instiftades 2002 och utdelas av Sveriges Radio. Priset är på 30 000 svenska kronor (Sveriges Radio). Radionovellerna som nomineras till priset har sänts föregående år i Sveriges Radio P1 och väljs ut av en jury bestående av bokcirklar. Novellerna läses upp i radio och lyssnarna väljer därefter vilken novell som skall tilldelas priset.

Pristagare 

2002 – Bengt af Klintberg för novellen Rebecka och tigern
2003 – Erik Wijk för novellen Vid staketet
2004 – Torgny Lindgren för novellen Huset
2005 – Klas Östergren för novellen En kniv i ryggen: Om påhittad otrohet
2006 – Håkan Nesser för novellen Förrättningen
2007 – Margareta Strömstedt för novellen Natten innan de hängde Ruth Ellis
2008 – Jonas Hassen Khemiri för novellen Oändrat oändlig
2009 – Petra Revenue för novellen Den bästa utsikten
2010 – Bob Hansson för novellen Till mamma
2011 – Beate Grimsrud för novellen Matilda
2012 – Arkan Asaad för novellen Gift mot sin vilja
2013 – Stina Stoor för novellen Gåvan
2014 – Khashayar Naderehvandi för novellen Förhöret
2015 – Johanna Nilsson för novellen 84 kilo nåd
2016 – Olivia Bergdahl för novellen Hjälten Josef Schultz på fotografiet
2017 – Lina Ekdahl för novellen Rent bord
2018 – Nicolas Kolovos för novellen Underverket
2019 – Annika Norlin för novellen Mattan
2020 – Khaled Alesmael för novellen En tygväska med Damaskustryck
2021 – Karin Smirnoff för novellen Missing people
2022 – Malin Wollin för novellen Sorgen i deras ögon. 
2023 – Karin Erlandsson för novellen Lådan.

Se även
Sveriges Radios romanpris
Sveriges Radios lyrikpris
Barnradions bokpris
Sveriges Radios språkpris

Källor 

Svenska novellpriser
Sveriges Radios priser
Priser och utmärkelser instiftade 2002
Bentley Continental GTC

Bentley Continental GTC är en personbil med cabrioletkaross från den brittiska biltillverkaren Bentley . Modellen har tillverkats sedan år 2006 då den presenterades på NewYork:s bilsalong.

Continental GTC 

Continental GTC är en cabriolet-version av Continental GT. Den presenterades på Internationella Bilsalongen i New York 2006. Det mesta av tekniken, inklusive fyrhjulsdriften, delas med syskonmodellen Continental GT.

Motorn är en W12 från Volkswagen som även används av Audi. Motorn är försedd med dubbla KKK-turbo, till skillnad från Volkswagen och Audi som inte använder turbo. Topphastigheten är 312 km/h. Acceleration 0–100 km/h tar 5,1 sekunder.

Se även 
Bentley Continental GT
Bentley Flying Spur

Externa länkar 
Bentley Motors hemsida

Continental GT
Fyrhjulsdrivna fordon
Sigmund Skard

Sigmund Skard född 31 juli 1903 i Kristiansand, död 26 maj 1995 i Bærum, var en norsk professor i amerikansk litteratur vid Universitetet i Oslo, lyriker, översättare och essäist. 

Han skrev flera biografier om sin familj. Han var son till Matias Skard, bror till Bjarne och Eiliv Skard, gift med Åse Gruda Skard och far till Halvdan och Torild Skard. Han gav även namn åt Sigmund Skard-stipendiet.

Bibliografi (utgivet på svenska) 

 Amerikanska problem 1951

Priser och utmärkelser 
 Sunnmørspriset 1966 för Haustraun
 Melsom-priset 1983
 Norsk kulturråds ærespris 1983
 Bragepriset 1992

Källor 

Norska litteraturvetare
Norska professorer
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Norska poeter
Norska fackboksförfattare
Nynorskspråkiga författare
Födda 1903
Avlidna 1995
Män
Alumner från universitetet i Oslo
Peter Adkison

Peter D. Adkison är en spelutvecklare, en av startarna till Wizards of the coast och Hidden City Games. Peter Adkison är den nuvarande ägaren av Gen Con. Hans verk inkluderar bland annat The Primal Order, ett "kronstenssystem" som används till vilket antal rollspel som helst. Från 1993 till 2001 var Adkison VD för Wizards of the coast. Han sålde Wizards till Hasbro i januari 2001. År 2005 var han VD för Hidden City Games, för att marknadsföra deras nya spel Clout Fantasy. Adkison är ett stort fan till rollspel generellt och till Dungeons & Dragons i synnerhet.

Bakgrund
Som barn spelade Peter Adkison strategispel och krigsspel. År 1978 kom han i kontakt med Dungeons & Dragons, och han blev genast väldigt fascinerad. Han gillar flera spel, bland annat: Magic: The Gathering, Settlers of Catan, RoboRally, Call of Cthulhu (rollspel), Legend of the Five Rings Roleplaying Game och Vampire: The Masquerade.

Referenser

Rollspelskonstruktörer
Män
Levande personer
Joseph Sheridan

Joseph Sheridan tros vara den som uppfann drinken Irish Coffee 1943.

Han anställdes 1942 som restaurangchef på Foynes port i County Limerick på västra Irland. Foynes var sedan 1939 mellanlandningsplats och tankställe för den transatlantiska sjöflygplanstrafiken. Sheridan insåg att passagerarna behövde något både varmt och stärkande i väntan på att tankningen skulle genomföras och färden fortsätta. Han uppfann Irish Coffee 1943 som snabbt blev populär och spred sig till USA och övriga Europa. Efter 2047 transatlantiska flygningar via Foynes ersattes sjöflygtrafiken av normala marklandande flygplan 1945, och Foynes roll som mellanlandningsplats övertogs av närbelägna Rineanna Airport (senare namnändrat till Shannon Airport).

Joseph Sheridan har fått ge namn åt en bar på Shannon Airport samt även åt en Irish Coffee-likör.

Källor 
Flygbåtsmuseet på Foynes flygplats

Irländare
Ljusne AIK

Ljusne AIK är en idrottsförening i Ljusne, Söderhamn- sedan slutet av 1990-talet en alliansförening. I fotboll spelade klubben 15 säsonger i Sveriges näst högsta division, då första säsongen var 1933/34 och senast säsongen 1956/1957. Klubben vann även Norrländska mästerskapet i fotboll 1947. Hemmamatcherna spelas på Ljusneborg som ligger i Ljusne

Klubben har länge spelat i division 5, men 2006 tog man sig upp i fyran och man var obesegrade i samtliga matcher. Kända profiler är: Torbjörn Jonsson, Ivan Levoshko, Olle Myhrman, George Bcheri, Börje Forsman, Stefan Bergenholtz och Glenn Nilsson.

Klubben bedriver även ishockey, skidor och orientering

Referenser

Externa länkar
 Ljusne AIK

Alliansföreningar i Sverige
Fotbollsklubbar i Sverige
Ishockeyklubbar i Sverige
Orienteringsklubbar i Hälsingland
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1919
Sportklubbar i Söderhamns kommun
Sport i Ljusne
Halldis Moren Vesaas

Halldis Moren Vesaas, född 18 november 1907 i Trysils kommun, Hedmark fylke, död 8 september 1995 i Oslo, var en norsk lyriker, översättare och författare.

Biografi 
Moren Vesaas föddes på gården Moren, en mil norr om Innbygda i Trysils kommun, och växte som dotter till författaren Sven Moren (1871–1938) upp i en rik kulturell miljö. 1925–28 utbildade hon sig till lärare i Elverum, och därefter arbetade hon i Hamar och Oslo innan hon flyttade till Schweiz 1930, där hon bodde i tre år. 1934 gifte sig Moren Vesaas med författaren Tarjei Vesaas, och bosatte sig tillsammans med honom på gården Midtbø i Vinje. 

1929 debuterade Moren Vesaas med diktsamlingen Harpe og dolk; till hennes mest berömda diktverk hör Tung tids tale (1945), Treet (1947) och I ein annan skog (1955). Hon skrev på nynorska, och gjorde med sitt författarskap en stor insats för det nynorska språkets och kulturens spridning. Ett centralt tema i Moren Vesaas diktande är upplevelser och känslor hos kvinnor genom livscykeln, bland annat i ungdomen, kärleken och modersrollen.  

Moren Vesaas var också aktiv som barnboksförfattare och översättare av dramatik; bland annat tolkade hon verk av Molière och Bertolt Brecht till norskan. Moren Vesaas satt i styrelsen för Riksteatret 1949–69 och var medlem och vice ordförande i Den norske Forfatterforening 1952–72 

1984 utnämndes Moren Vesaas till kommendör av Sankt Olavs orden. Hon var också riddare av Nationalförtjänstorden, Frankrikes näst högsta orden.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Du får göra det, du (Du får gjera det, du) (översättning Anna Sörensen, Natur och kultur, 1940)
 Tidigt om våren (Tidleg på våren) (översättning Gustav Sandgren, LT, 1950)
 I Midtbøs backar: minnen från ett samliv ; Båten om dagen (I Midtbøs bakkar och Båten om dagen) (översättning Cilla Johnson, LT, 1977)

Priser och utmärkelser 
 Melsom-priset 1936
 Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur 1949 för Tidleg på våren
 Sunnmørspriset 1957 för Utvalde dikt
 Doblougska priset 1960
 Bastianpriset 1961 för översättningen av Jean Racines Faidra
 Melsom-priset 1975
 Norsk kulturråds ærespris 1982
 Bragepriset (Hederspris) 1994 

Norska författare
Norskspråkiga författare
Födda 1907
Avlidna 1995
Kvinnor
Norska översättare
Ruth Bauth

Ruth Teresia Bauth, född 6 augusti 1927 i Härnösands församling, död 22 februari 2021 i Härnösand, var en flerfaldigt prisbelönt svensk pedagog och skolledare vid Kryddgårdsskolan, en grundskola i stadsdelen Rosengård i Malmö. Hon var genom åren starkt engagerad för invandrarbarnens rätt och möjligheter i den svenska skolan och tilldelades år 1999 professors namn av regeringen. 

Ruth Bauth har bland annat tilldelats Verdandi-ljuset och erhöll år 1984 föreningen Globträdets utmärkelse Globrot (en person som utmanar föreningen Globträdets vision och samarbete på ett personligt sätt).

Bibliografi
 Att erövra makten över sitt eget liv : om Tullesbo i Sjöbo kommun (1995) 	
 Ge oss bara redskapen : om nya möjligheter till utveckling och inlärning i omsorgsverksamhet och särskola, hemma och i samhället (tillsammans med Bodil Jönsson) (1995) 
 Invandrarelever som resurspersoner i skolans internationalisering (1989)
 Clownen (1968)
 Svalorna (1968)
 Hunden (1968)
 Flyttningen (1968)

Källor

Externa länkar
 Ge oss bara redskapen : om nya möjligheter till utveckling och inlärning i omsorgsverksamhet och särskola, hemma och i samhället

Kvinnor
Svenska skolledare under 1900-talet
Födda 1927
Svenska innehavare av professors namn
Avlidna 2021
Pitonerna

Pitonerna är två vulkaniska pluggar vid Saint Lucias sydvästra kust. De är mycket branta och över 700 meter höga. Den södra bergstoppen som kallas Gros Piton ("Stora Piton") är den högsta med en höjd av 770 meter och är tre kilometer bred vid basen. Den norra bergstoppen som kallas Petit Piton ("Lilla Piton") är 743 meter hög och en kilometer bred vid basen. De två topparna är sammanlänkade genom bergsryggen Piton Mitan. Området utsågs till världsarv 2004.

Galleri

Referenser

Externa länkar 

Världsarv i Saint Lucia
Världsarv inskrivna 2004
Vulkaner i Saint Lucia
Berg i Saint Lucia
Kritikkulturen

Kritikkulturen (engelsk originaltitel: The Culture of Critique) är en bok i serien The Culture of Critique av Kevin MacDonald, en antisemitisk konspirationsteoretiker, vit maktanhängare och pensionerad professor i evolutionspsykologi som bland annat har hyllat Anders Breivik. 

Enligt MacDonald styrs judisk kultur av en "evolutionär gruppstrategi", och judar som grupp har biologiskt utvecklats till att vara etnocentriska och fientliga mot vita människors intressen. Han hävdar att judiskt beteende och kultur är centrala orsaker till antisemitism och han har spritt konspirationsteorier om påstådd judisk kontroll och inflytande.

MacDonalds teorier har varit mycket inflytelserika i den högerextrema alt right-rörelsen.

En överväldigande majoritet av akademiska och journalistiska granskningar av MacDonalds arbete har avfärdat det som pseudovetenskap grundad i konspirationsteorier, fyllt av felaktigheter och cherry-picking av källor. Arbetet ses som antisemitisk propaganda, snarare än akademisk forskning.

Bokserien 
Trilogin The Culture of Critique inkluderar:

 A People That Shall Dwell Alone: Judaism As a Group Evolutionary Strategy, With Diaspora Peoples (1994)
 Separation and Its Discontents Toward an Evolutionary Theory of Anti-Semitism (1998)
 Kritikkulturen - En evolutionär analys av judiskt engagemang i 1900-talets intellektuella och politiska rörelser (1998, översatt till svenska 2006)

Kritikkulturen 
Kritikkulturen översattes av Lars Adelskogh år 2006 och gavs ut på det nynazistiska bokförlaget Nordiska förlaget. 

Boken har undertiteln "En evolutionär analys av judiskt engagemang i 1900-talets intellektuella och politiska rörelser". 

Originalets namn: The Culture of Critique: An Evolutionary Analysis of Jewish Involvement in Twentieth-Century Intellectual and Political Movements. 

I boken hävdar MacDonald att olika intellektulla och politiska rörelser, populära under 1900-talet, framställs som universalistiska till sin natur för att locka till sig anhängare, men i själva verket domineras av judar som verkar i syfte att gynna sin egen etniska grupps intressen. Intellektuella företeelser som MacDonald räknar in till denna grupp är psykoanalys, vänsterradikala rörelser, Franz Boas variant av antropologi och rörelser inspirerade av Frankfurtskolan.

Referenser 

Amerikansk litteratur
Etnocentrism
Antisemitiska verk
Konspirationsteorier
Northern Lights (musikgrupp)

Northern Lights var den kanadensiska motsvarigheten till engelska Band Aid och amerikanska USA for Africa, med flera kanadensiska artister som ställde upp på denna välgörenhet för svältkatastrofen i Etiopien och spelade in sången "Tears Are Not Enough". Cirka 50 av Kanadas mest kända artister var med på denna inspelning från 1985, bl.a. Bryan Adams, Carroll Baker, Veronique Beliveau, Salome Bey, Liona Boyd, John Candy, Robert Charlebois, Tom Cochrane, Bruce Cockburn, Burton Cummings, Dalbello, Brian Good, Joni Mitchell, Aldo Nova & Neil Young.

Källor

Fotnoter

Musik i Kanada
Musikåret 1985
Supergrupper
Välgörenhet
Joni Mitchell
Neil Young