kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hubert Lanz

Hubert Lanz, född den 22 maj 1896 i Entringen, död den 15 augusti 1982 i München, var en tysk militär med armégenerals grad (General der Gebirgstruppe) under andra världskriget.

Första världskriget 
Lanz deltog i första världskriget som fanjunkare i Infanterie-Regiment Nr. 125 och blev svårt sårad den 9 september 1914. Han återgick i tjänst den 4 februari 1915 efter att ha tillbringat flera månader på sjukhus och befordrades då till löjtnant. Efter krigsslutet övergick han till Reichswehr, nu med graden Oberleutnant. Efter genomgången officersutbildning gjorde han karriär inom den tyska krigsmakten, och fick den 10 november 1938 befälet över Gebirgsjäger-Regiments 100 som Oberstleutnant.

Andra världskriget 
Efter andra världskrigets utbrott i september 1939 tjänstgjorde Lanz som stabsofficer inom XVIII. Armeekorps. Han fick i oktober 1940 befälet över 1. Gebirgsdivision, och fick i uppdrag att i januari 1941 förbereda Operation Felix, det tänkta tyska anfallet mot Gibraltar. Divisionen deltog under Lanz ledning i fälttåget på Balkan, och efter Tysklands anfall på Sovjetunionen i juni 1941 tjänstgjorde Lanz på östfronten. Lanz fick den 28 januari 1943 med generals grad befälet över Armeeabteilung Lanz, med uppgiften att försvara Charkiv i Ukraina. Efter att ha inlett en evakuering av Charkiv under operation Tsvesda, trots Hitlers direkta order om att försvara staden "till sista man", fråntogs han befälet den 20 februari 1943. Han fick befälet över XXXIX. Gebirgskorps i juni 1943 och i augusti samma år över XXII. Gebirgskorps i Grekland och senare på Balkan.

Efterkrigstiden 
Lanz tillfångatogs av amerikanska styrkor den 8 maj 1945 och dömdes två år senare för krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten till 12 års fängelse. Lanz frisläpptes emellertid efter tre år, och blev senare politiskt aktiv inom FDP. Han avled 1982.

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar 

Födda 1896
Generaler i Nazityskland
Personer i Tyskland under andra världskriget
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Män
Avlidna 1982
Personer från Tübingen
Mottagare av Riddarkorset med eklöv
Ungdomsvärldsmästerskapen i friidrott 2011

Ungdomsvärldsmästerskapen i friidrott 2011 var det sjunde i serien av ungdomsvärldsmästerskap i friidrott som arrangerats av IAAF. Mästerskapet var för friidrottare under 18 år och hölls på Stadium Lille Métropole i Lille, Frankrike mellan 6 och 10 juli 2011. Totalt 40 grenar hölls under mästerskapen, 20 för pojkar och 20 för flickor.

Medaljfördelning 

All information kommer från IAAF:s hemsida.</small>

Källor

Externa länkar 
IAAF:s hemsida för mästerskapen

Friidrottsåret 2011
2011 i Frankrike
Internationella friidrottstävlingar i Frankrike
Sport i Lille
William Douglas, 1:e earl av Douglas

William Douglas, 1:e earl av Douglas, född omkring 1327, död 1384, var en skotsk adelsman, son till sir Archibald Douglas, far till James Douglas, 2:e earl av Douglas och George Douglas, 1:e earl av Angus.

Douglas kom 1348 hem från strider i Frankrike och utdrev engelsmännen från sina arvegods samt dräpte 1353 sin frände, sir William Douglas, riddare av Liddesdale (född omkring 1300), vilken varit en av skottarnas tappraste ledare under David Bruces minderårighet, men sedermera under fångenskap i England inlåtit sig i intriger med Edvard III.
 
Själv förmedlade Douglas 1363 ett fördrag mellan David och Edvard III om Skottlands och Englands framtida förening, men anslöt sig, sedan de skotska ständerna 1364 förkastat fördraget, åter till den nationella saken. 

Efter David Bruces död 1371 uppgav Douglas sina egna tronanspråk och hyllade Robert II (av släkten Stuart) mot villkor av giftermål mellan hans son och kungens dotter. Han deltog på franska sidan i slaget vid Poitiers {1356), upphöjdes 1358 till earl av Douglas och blev 1374 genom gifte earl av Mar.

Källor 

  

Födda 1327
Avlidna 1384

Skotsk adel
Personer i Skottland under 1300-talet
Män
Erik Eriksen

Erik Eriksen, född 20 november 1902 i Brangstrup i Ringe socken på Fyn, död 7 oktober 1972 i Esbjerg, var Danmarks statsminister under perioden 30 oktober 1950 till 30 september 1953. Han var också partiledare för Venstre åren 1950–1965.

Han föddes på en gård i Ringe på Fyn, som son till lantbrukarna Sofie Hedvig Kristine Jensen och Paul Eriksen. Han blev ordförande för Venstres ungdomsförbund 1930. 1935 valdes han in i Folketinget, där han satt kvar till 1968.

Till ett av Eriksens stora arbeten som politiker hörde revideringen av Danmarks nya grundlag, vilken trädde i kraft den 5 juni 1953. Han var dessutom engagerad i nordiska frågor, och var ordförande i danska Föreningen Norden 1964–1971.

Eriksen är begravd på Ringe kyrkogård på Fyn.

Utmärkelser 

   Kommendör med stora korset av Vasaorden, 24 mars 1952.

Källor
Eriksen, Erik i Kraks Blå Bog 1957

Eriksen, Erik, i Den Store Danske : Gyldendals åbne encyklopædi

Noter

Danmarks statsministrar
Partiledare för Venstre (Danmark)
Personer från Fyn
Män
Födda 1902
Avlidna 1972
Folketingsledamöter från Venstre
Danska ministrar från Venstre
Stana Katic

Stana Katic, född 26 april 1978 i  Hamilton i Ontario i Kanada, är en kanadensisk-amerikansk skådespelerska. Hennes föräldrar är serber från Kroatien. Hon flyttade med familjen från Ontario till Aurora i Illinois, där hon studerade vid West Aurora High School.

Hon har medverkat i TV-serierna The Shield, Cityakuten, 24, Brothers & Sisters, Heroes och Castle. Hon var även med i filmerna A Cup of Love, The Spirit och tv-filmen The Librarian: The Curse of the Judas Chalice. Hon spelade Corrine i James Bond-filmen Quantum of Solace. Hon spelade även Sofia i independent filmen For Lovers Only.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 
 
 Officiell webbplats 
 
 

Kanadensiska skådespelare
Amerikanska skådespelare
Födda 1978
Kvinnor
Levande personer
Personer från Hamilton, Ontario
Alumner från University of Toronto
Alumner från DePaul University
Marion Palmer

Marion Palmer, född den 11 januari 1953 i Hammerfest i Norge är en norsk-samisk poet. Hon bor i Kvalsund i Finnmark fylke.

Marion Palmer växte upp i Kvalsund, Hammerfest och Trondheim. Hon arbetade under 14 år på Friogrill i Trondheim med att packa fiskpinnar. Hon har senare utbildat sig i humaniora på Høgskolen i Telemark.  Hon flyttade tillbaka till Kvalsund 1997.

Hon debuterade med diktsamlingen Alle pikene løper til vinduet. I Utsatte strøk  behandlar hon sin samiska bakgrund. År 2000 gjorde hon tillsammans med Mari Boine minimusikalen MariMarion, vilken skildrade deras samiska uppväxt.

Bibliografi i urval 
 Marion Palmer, Alle pikene løper til vinduet, dikter , texter (1995)
 Marion Palmer, Utsatte strøk : dikt og tekster / Rašis guovllut : divttat ja teavsttat , översättning till nordsamiska av Rauni Magga Lukkari och Petter Johanas Lukkari (1999)
Marion Palmer, Guttaperka, roman (2002) 
Marion Palmer,  ”Bare kirka sto igjen – Fortellinger om krigen i Finnmark” (2010)

Bidrag i antologier 
 Circum polaris (nordnorsk antologi), 1997
 Nordnorsk temperament  (nordnorska dikter), 2001
 Draugen i Flatvika og andre fortellinger (red.), 2004

Referenser 
''Två kvinnor - två röster på kulturakuten.nu, läst 2012-02-14 

 Källor på nätet 

 Tryckta källor

Externa länkar 
 Om Marion Palmer på Sundets truckstop
 Om Marion Palmer på Nord-Norges webbsida

Samiska författare
Norska författare
Samer i Norge
Personer från Kvalsunds kommun
Födda 1953
Levande personer
Kvinnor
Archibald Douglas, 3:e earl av Douglas

Archibald Douglas, 3:e earl av Douglas, kallad "den grymme" (the grim), född omkring 1328, död 1400, var en skotsk adelsman, oäkta son till  James Douglas, lord av Douglas, far till Archibald Douglas, 4:e earl av Douglas.

Douglas räddades genom list från engelsk fångenskap vid Poitiers, stod sedan på David Bruces sida mot Robert Stuart och blev 1364 gränsbefälhavare. År 1371 hyllade han Robert II och fortsatte även under dennes regering att styra gränsområdet och hålla engelsmännen på avstånd. 

Han föranstaltade den uppteckning av gränstrakternas sedvanerätt, som under hans namn promulgerades 1448. Sedan han 1388 ärvt sin kusinsons gods och earlvärdighet, var han den mäktigaste mannen i Skottland, allrahelst som han gift in en son och en dotter i kungahuset.

Källor

Noter

Födda 1328
Avlidna 1400

Skotsk adel
Personer i Skottland under 1300-talet
Män
Pariagolfen

Pariabukten eller Pariagolfen () är ett grunt havsområde mellan Venezuela och Trinidad. Den är delvis beläget i Orinocos delta. Den skyddade vattenmassan anses vara en av de bästa naturliga hamnarna på Amerikas Atlantkust. Den fick ursprungligen namnet Golfo de la Ballena (Valgolfen) av Christopher Columbus, men 1800-talets valfångstindustrin eliminerade valar från området och befolkningen har aldrig återhämtat sig. Kartografiska källor från slutet av 1700-talet hänvisar golfen upprepade gånger till som Golfo Triste (Sad Gulf).

Pariagolfen är förbunden med Karibiska havet i norr genom Bocas del Dragon (eller Dragons 'Mouth) mellan Pariahalvön i Venezuela och Chaguaramashalvön samt till Columbuskanalen i söder genom Boca de la Serpiente (Serpent's Mouth) mellan Cedroshalvön och Orinocos Delta.

Pariagolfen är en bräckt vattensamling - regnperiodens salinitet är under 23 ppt (delar per tusen). De omfattande mangroveträsken längs Venezuelas och Trinidads kuster är viktiga livsmiljöer för djurliv och spelar förmodligen en avgörande roll i det regionala fisket. Golfen i sig är en viktig fiskeplats. Större hamnar inkluderar hamnen i Port of Spain och hamnen i Point Lisas i Trinidad och hamnen i Pedernales i Venezuela.

Referenser
 
 Tectonics and Sedimentation of the Gulf of Paria

Notes

Trinidad och Tobagos geografi
Venezuelas geografi
Gorlice–Tarnów-offensiven

Gorlice–Tarnów-offensiven var en mindre tysk-österrikisk offensiv på östfronten under första världskriget, inledd i början av maj 1915 och avslutad i november samma år.

Offensivens förlopp 
11:e tyska armén bestående av fyra tyska och en österrikisk-ungersk kår, under befäl av generalöverste August von Mackensen gick här till anfall mot ett befästat ryskt avsnitt, var djup sträckte sig från Gorlice och Tarnów 40 kilometer längre åt nordväst och sedan 20–30 kilometer österut till närheten av Wisłoka. Området försvarades av trupper tillhörande 3:e ryska armén under befäl av Radko Dimitrijev. 

Offensiven, som i sina huvuddrag var planlag gemensamt av tyska och österrikisk-ungerska generalstaberna, förbereddes ytterst omsorgsfullt. Den inleddes 2 maj med en fyra timmar våldsam trumeld, varefter stormning startades klockan 10 på förmiddagen. Redan samma dag hade man tagit större delen av försvaranas främsta ställningar, 3 maj hade man erövrat delar av den bakomvarande andra försvarslinjen, och 4 maj var man framme vid den tredje och sista försvarslinjen. 

5 maj nådde anfallarna Wisłoka, vilket vattendrag man dagen därpå tog kontroll över. Ryssarna tvingades nu att dra sig tillbaka även på angränsande frontsavsnitt, där nu 3:e och 4:e österrikisk-ungerska arméerna ryckte fram. 7 november kom helade den 150 kilometer långa fronen mellan Wisła och Karpaterna att börja vackla. Sedan centralmakterna fortsatte sin offensiv kom detta att leda till katastrofartade reträtter på hela den ryska fronten från Daugava till Rumänien.

Referenser 

Gorlice–Tarnów
Gorlice–Tarnów
Gorlice–Tarnów
Gorlice–Tarnów
Gorlice–Tarnów
Krigsåret 1915
James Douglas, 2:e earl av Douglas

James Douglas, 2:e earl av Douglas, född omkring 1358, död den 14 augusti 1388, var en skotsk adelsman, son till William Douglas, 1:e earl av Douglas.

Douglas gifte sig 1373 med Robert II:s dotter Isabel och tillbragte större delen av sitt liv i gränsstrider med engelsmännen, särskilt med Henry Percy ("Hotspur"). Under en av dessa fejder stupade han vid Otterburn. Hans sista strid med Hotspur är föremål för en berömd skildring av Froissart och besjunges i den skotska balladen "Otterburn" och den engelska "Chevy Chase" (översatt av Runeberg).

Källor

Noter

Skotsk adel
Personer i Skottland under 1300-talet
Födda 1358
Avlidna 1388
Män
Archibald Douglas (död 1333)

Sir Archibald Douglas, född omkring 1296, död den 19 juli 1333, var en skotsk adelsman, son till William de Douglas, bror till James Douglas, lord av Douglas, far till William Douglas, 1:e earl av Douglas. 

Sir Archibald var under kung David Bruces minderårighet den ledande mannen i Skottland, besegrade 1332 den av engelsmännen understödde tronpretendenten Edward Balliol vid Annan och blev i mars 1333 Skottlands regent. Han besegrades den 19 juli samma år av Edvard III i slaget vid Halidon Hill, där han stupade.

Källor 
 

Födda 1290-talet
Avlidna 1333
Skotsk adel
Personer i Skottland under 1300-talet
Män
Öster om Eden (TV-serie)

Öster om Eden (East of Eden) är en amerikansk miniserie i tre delar från 1981, baserad på en bok av John Steinbeck.

Om serien 
John Steinbecks bok Öster om Eden filmatiserades även år 1955 med bland andra James Dean och Jim Backus i rollerna. Filmen fokuserar mest på bröderna Aron och Cal, medan TV-serien är avsedd att vara baserad på hela boken och även berätta om deras föräldrar och deras uppväxt.

Rollista i urval 
 Timothy Bottoms - Adam Trask
 Jane Seymour - Kate Trask
 Bruce Boxleitner - Charles Trask
 Soon-Tek Oh - Lee
 Karen Allen - Abra
 Hart Bochner - Aron Trask
 Sam Bottoms - Cal Trask
 Warren Oates - Cyrus Trask

Externa länkar 
 Öster om Eden på IMDb

TV-serier baserade på böcker
TV-seriestarter 1981
TV-serieavslutningar 1981
Amerikanska miniserier från 1980-talet
Hennes alibi

Hennes alibi är en amerikansk romantisk komedifilm från 1989 i regi av Bruce Beresford.

Rollista (i urval) 
 Tom Selleck - Philip Blackwood
 Paulina Porizkova - Nina

Referenser 
 
 

Filmer 1989
Amerikanska romantiska komedifilmer
Filmmusik av Georges Delerue
Järnvägsolyckan i Sunshine

Järnvägsolyckan i Sunshine inträffade klockan 20.50 den 20 april 1908 i Sunshine i Victoria i Australien då ett persontåg från Bendigo krockade bakifrån med ett stillastående persontåg från Ballarat. 44 personer omkom och 413 skadades, varav 72 fick allvarliga skador. Olyckan var, vid tiden, den värsta järnvägsolyckan som någonsin inträffat i landet.

Källor 

Sunshine
Sunshine
1908 i Australien
Transport i Victoria, Australien
Victoria, Australien under 1900-talet
Gambusia

Gambusia är ett släkte levandefödande tandkarpar som omfattar ett stort antal arter, varav flera är vanliga som akvariefiskar. Namnet har sitt ursprung i det kubanska ordet gambusino, som bokstavligen betyder "ingenting". I överförd bemärkelse används ordet bland annat om lycksökare eller äventyrare som inte får tag på (eller upptäcker) något. Uttrycket "fiska för gambusino" betyder att fiska utan att få napp.

Utbredning
De flesta arterna lever uteslutande i sötvatten, men vissa arter förekommer också i brackvatten eller saltvatten. De lever naturligt i strömmande vatten från södra USA i norr ned till Colombia i söder, och därtill även på Stora Antillerna och några andra västindiska öar. Flera av arterna, främst moskitfisk (Gambusia affinis) och östlig moskitfisk (Gambusia holbrooki) har dessutom med viss framgång inplanterats i Afrika, Asien, södra Europa och USA för att minska bestånden av stickmygga.

Arter
Det finns 44 nominella arter beskrivna per den 15 februari 2012:
 Moskitfisk, Gambusia affinis (Baird & Girard, 1853)
 Gambusia alvarezi Hubbs & Springer, 1957
 Gambusia amistadensis Peden, 1973 (utdöd)
 Gambusia atrora Rosen & Bailey, 1963
 Gambusia aurata Miller & Minckley, 1970
 Gambusia baracoana Rivas, 1944
 Gambusia beebei Myers, 1935
 Gambusia bucheri Rivas, 1944
 Gambusia clarkhubbsi Garrett & Edwards, 2003
 Gambusia dominicensis Regan, 1913
 Gambusia echeagarayi (Álvarez, 1952)
 Gambusia eurystoma Miller, 1975
 Gambusia gaigei Hubbs, 1929
 Gambusia geiseri Hubbs & Hubbs, 1957
 Gambusia georgei Hubbs & Peden, 1969 (utdöd)
 Gambusia heterochir Hubbs, 1957
 Gambusia hispaniolae Fink, 1971
 Östlig moskitfisk, Gambusia holbrooki Girard, 1859
 Gambusia hurtadoi Hubbs & Springer, 1957
 Gambusia krumholzi Minckley, 1963
 Gambusia lemaitrei Fowler, 1950
 Gambusia longispinis Minckley, 1962
 Gambusia luma Rosen & Bailey, 1963
 Gambusia manni Hubbs, 1927
 Gambusia marshi Minckley & Craddock, 1962
 Gambusia melapleura (Gosse, 1851)
 Gambusia monticola'' Rivas, 1971
 Gambusia myersi Ahl, 1925
 Gambusia nicaraguensis Günther, 1866
 Gambusia nobilis (Baird & Girard, 1853)
 Gambusia panuco Hubbs, 1926
 Gambusia pseudopunctata Rivas, 1969
 Gambusia punctata Poey, 1854
 Gambusia puncticulata Poey, 1854
 Gambusia regani Hubbs, 1926
 Gambusia rhizophorae Rivas, 1969
 Gambusia senilis Girard, 1859
 Gambusia sexradiata Hubbs, 1936
 Gambusia speciosa Girard, 1859
 Gambusia vittata Hubbs, 1926
 Gambusia wrayi Regan, 1913
 Gambusia xanthosoma Greenfield, 1983
 Gambusia yucatana Regan, 1914
 Gambusia zarskei'' Meyer, Schories & Schartl, 2010

Referenser

Se även
 Vivipari

Tandkarpar
Poeciliidae
William Douglas, lord av Douglas

William Douglas, lord av Douglas, kallad "den djärve" (the hardy), född omkring 1243, död 1298, var en skotsk adelsman, son till sir William de Douglas ("Longleg"), far till James Douglas, lord av Douglas och Archibald Douglas. 

Douglas hyllade efter åtskillig tvekan John Balliol som skotsk kung och försvarade efter dennes abdikation 1296 Berwick upon Tweed mot engelsmännen, blev där tillfångatagen och nödgades för att återfå friheten svära Edvard I trohetsed. Då han året därpå slöt sig till Wallaces resning, blev han efter dennes kuvande bortförd i engelsk fångenskap och dog i Towern.

Källor 

 

Födda 1240-talet
Avlidna 1298 

Skotsk adel
Personer i Skottland under 1200-talet
Födda okänt år
Män
William Douglas, 8:e earl av Douglas

William Douglas, 8:e earl av Douglas, född 1425, död den 22 februari 1452, var en skotsk adelsman, son till James Douglas, 7:e earl av Douglas, bror till James Douglas, 9:e earl av Douglas.

Douglas förvärvade som yngling kung Jakob II:s förtrogna vänskap, störtade den mäktige Livingston 1449 och var sedan jämte kanslern Crichton en tid allrådande. Med kungen kom han 1451 i tvist, då han dödat flera av dennes män. Han erhöll emellertid lejdebrev för ett besök på slottet Stirling Castle i Stirling, men efter en ordväxling dräpte Jakob honom där med egen hand. Lejdebrevet, som Douglas övermodigt tycks ha lämnat hemma, lät sedan hans bror James släpa efter en häst i smutsen på Stirlings gator som vittnesbörd om kungens trolöshet.

Källor 

 

Födda 1425
Avlidna 1452
Skotsk adel
Personer i Skottland under 1400-talet
Män
Järnvägsolyckan i Brooklyn 1990

Järnvägsolyckan i Brooklyn inträffade strax efter klockan 19.20 den 6 maj 1990 i Brooklyn i New South Wales i Australien på en järnvägsbacke kallad Cowan Bank då ett elpersontåg krockade med ett veterantåg draget av ett ånglok bakifrån. Sex personer omkom (inkl. elpersontågets förare) och ytterligare 93 skadades. Olyckan medförde ett förbud mot ångtåg i New South Wales som hävdes nio månder efter olyckan. Författaren och den tidigare rektorn av University of Sydney John Manning Ward omkom i olyckan.

Orsak 
Enligt utredningen var veterantåget helt isolerat från signalsystemet, som innebar att elpersontåget fick ett kör-besked i signalen som borde skyddat veterantåget. En trolig orsak till detta var att ångloket hade lagt sand på rälsarna för att öka adhesionsnivåen. Det är dock folk som inte tror detta och tror istället att ett fel uppstod i signalsystemet.

Referenser 

Brooklyn
Brooklyn
1990 i Australien
Transport i New South Wales
New South Wales historia
Järnvägsolyckan i Violet Town 1969

Järnvägsolcykan i Violet Town inträffade på morgonen den 7 februari 1969 i Violet Town i Victoria i Australien då nattåget Southern Aurora frontalkrockade med ett godståg. Nio personer omkom, varav fyra var anställda och fem var resande, och ytterligare 40 skadades. Till följd av olyckan skrotades två diesellok och sju personvagnar.

Orsak 
Enligt utredningen som leddes av H. W. Pascoe var Southern Auroras lokförare död eller i koma minst tio kilometer innan kollisionspunkten och det var därför omöjligt för honom att göra något att undvika olyckan. Medan det borde funnits en annan person i Southern Auroras förarhytt, som kunde stannat tåget när föraren blev medvetslös, denna hade lämnat förarhytten för att fixa en kupp te. Enligt utredningen var det inget godstågsföraren kunde gjort för att undvika kollisionen.

Källor 

Violet Town
Violet Town
1969 i Australien
Transport i Victoria, Australien
Victoria, Australien under 1900-talet
Edward Balliol

Edward Balliol, född omkring 1283, död omkring 1363, var en skotsk tronpretendent, som en kort tid lyckades hävda sig, son till John Balliol.

Balliol fick efter Robert Bruces död (1329) understöd från England för att sätta sig i besittning av sin fars rike. Han landsteg i Skottland 1332, under det att earlen av Mar var riksföreståndare där, trängde med sin lilla styrka långt in i landet, vann en avgörande seger vid Dupplin Moor och blev krönt till kung. Men fastän han svor länsed åt Edvard III i England, kunde han inte behålla sig på Skottlands tron mer än några få år. Han nedlade 1356, efter många olyckliga öden, kronan i sin länsherres händer, vilken överlämnade den åt David Bruce. Edward Balliol dog i Doncaster som den siste av sin ätt.

Källor 

 

Födda 1280-talet
Avlidna 1360-talet

Skottlands regenter
Pretendenter till Skottlands tron
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Robert Bruce (olika betydelser)

Robert Bruce kan syfta på bland andra:

 Robert Bruce av Annandale (död 1295), skotsk tronpretendent
 Robert Bruce, earl av Carrick (död 1304), skotsk tronpretendent
 Robert Bruce (död 1329), kung av Skottland
Robert Bruce av Annandale

Robert Bruce, född omkring 1210, död 1295, var en skotsk tronpretendent, farfar till Robert I av Skottland.

Bruce, som var lord av Annandale i Skottland och innehavare av stora besittningar i England, uppträdde 1290, efter att Alexander III:s arvinge, Margareta, känd som the Maid of Norway, hade dött på vägen till sitt rike, som John Balliols medtävlare om skotska tronen. Edvard I av England avgjorde emellertid 1292 tvisten till Balliols förmån.

Källor 

Födda 1210-talet
Avlidna 1295 

Skotsk adel
Pretendenter till Skottlands tron
Personer i Skottland under 1200-talet
Födda okänt år
Män
Nils Hertzberg (politiker)

Nils Christian Egede Hertzberg, född den 26 oktober 1827 i Ullensvangs socken i Hardanger, död den 8 juli 1911, var en norsk skolman och statsråd, son till prosten Nils Hertzberg.

Hertzberg blev student 1846, avlade 1851 teologisk ämbetsexamen, var sedermera lärare vid krigsskolan och Askers seminarium samt blev 1867 föreståndare för det nyinrättade seminariet i Hamar. År 1873 blef han expeditionschef för skolärendena och var 1882–84 statsråd och chef för Kirkedepartementet. Han var stortingsman för Kristiania 1886–88 och 1889–91 och gjorde sig i synnerhet bemärkt genom sina angrepp mot de av Johan Sverdrup framlagda förslagen till skollag, vilka också underkastades några modifikationer. Utom hans inlägg i den hithörande striden, Om forslagene til nye love for folkeskolen (2:a upplagan 1888) och Om skolelovkommissionens udkast til lov om folkeskolen (1888), utgav han en hel rad pedagogiska skrifter. 

Han uppsatte och redigerade  1869–73 "Norsk skoletidends" och utgav Nogle lærerseminarier i fremmende lande (1868), Opdragelsen i hjemmet (2 upplagan 1880), Kvindens kald, uddannelse og gjerning (1887; svensk översättning 1888), Pædagogikens historie samt den norske skoles udvikling og ordning (1890; 2:a upplagan 1895), Opdragelse og undervisning (1891; 2:a upplagan 1898), Arbeiderspørgsmaalet og socialismen (1891; svensk översättning samma år), Af opdragelsens historie (1893), Er Ibsens kvindetyper norske? (samma år), Træk af barnets sjæleliv (1897) och Barnets kristelige opdragelse (1903). Han offentliggjorde från 1902 i "Morgenbladet" anteckningar om fadern och personliga upplevelser.

Källor 
 

Norges kyrko- och undervisningsministrar
Alumner från universitetet i Oslo
Norska Stortingsledamöter
Norska pedagoger
Norska fackboksförfattare
Norskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Norge under 1800-talet
Personer från Ullensvangs kommun
Födda 1827
Avlidna 1911
Män