kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karl Fröman

Karl August Fröman, född 6 mars 1878 i Stockholm, död 3 september 1959, var en svensk väg- och vattenbyggnadsingenjör. Han var son till Otto Fröman och bror till Nils Fröman. 

Efter avgångsexamen från Kungliga Tekniska högskolan 1901 var Fröman ingenjör vid Gävle stads byggnadskontor 1901–02, arbetschef vid Finspång 1902–03 och ingenjör vid Stockholms vattenledningars nybyggnad i Norsborg 1903–04. Han var anställd i USA 1904–06, arbetschef vid Trollhättans stads vatten- och avloppsledningsanläggningar 1906–08, avdelningsingenjör vid Trollhätte kraftstations byggnad 1908–09, arbetschefsassistent i Trollhättan 1909–10, överingenjörsrassistent vid Vattenfallsstyrelsen 1911–19, extra föredragande 1919 och byråchef i Statens Vattenfallsverk från 1920, generalsekreterare i Svenska Teknologföreningen sedan 1915, sekreterare i Föreningen för inre vattenvägar från 1927. Han författade artiklar i  bland annat Teknisk Tidskrift och Nordisk familjebok.

Källor

Externa länkar
 
 

Svenska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Ingenjörer från Stockholm
Födda 1878
Avlidna 1959
Män
Projekt 1559-V Morskoj Prostor

Projekt 1559-V Morskoj Prostor (ryska: Морской простор (öppet hav), NATO-rapporteringsnamn Boris Chilikin-klass) är en klass om sex tankfartyg tillhörande sovjetiska flottan och ombyggda för att kunna försörja stridsfartyg på öppet hav.


Historia
I slutet av 1960-talet hade sovjetiska flottan börjat inse behovet av att kunna underhålla en större slagstyrka långt bort från egna marinbaser. Det huvudsakliga behovet var att kunna förse stridsfartygen med bränsle, men också med dricksvatten och livsmedel. Morskoj Prostor är baserad på den civila oljetankern Projekt 1559 vilket begränsade maxfarten till 16 knop. Den har inte heller samma kapacitet för ammunition, torrlast och livsmedel som Projekt 1833 Pegas.

Fartyg i klassen

Boris Chilikin
Påbörjad: ?, Sjösatt: ?, Tagen i tjänst i november 1970 i Svartahavsflottan
Överfördes till Ukrainas flotta i augusti 1997 och döptes om till Makeevka. Sedan maj 2001 civilregistrerad. Såldes till Kambodja 2002.

Vladimir Koletjitskij
Påbörjad: ?, Sjösatt: ?, Tagen i tjänst 1972 i Stillahavsflottan
Fortfarande i tjänst i 126:e underhållsdivisionen vid Stillahavsflottan. Deltog tillsammans med Indiens flotta i övningen INDRA-2005.

Dnestr
Påbörjad: ?, Sjösatt: ?, Tagen i tjänst 1973 i Norra flottan
Döptes i februari 1997 om till Sergej Osipov. Fortfarande i tjänst i 432:a underhållsdivisionen vid Norra flottan. Sergej Osipov är det underhållsfartyg som oftast står för underhållet av hangarfartyget Admiral Kuznetsov. Deltog tillsammans med Kuznetsov i övningen FRUKUS-2007 där de bland annat besökte Tunisien och Portugal.

Ivan Budnov
Påbörjad: ?, Sjösatt: 20 april 1974, Tagen i tjänst 19 juli 1975 i Svartahavsflottan
Fortfarande i tjänst i 9:e underhållsdivisionen vid Svartahavsflottan. Deltog tillsammans med Italiens flotta i övningen IONEX-2004 och har även övat med Turkiets flotta 2005. Har under olika resor besökt Syrien, Kuba, Venezuela och Nicaragua.

Henrich Gasanov
Påbörjad: ?, Sjösatt: ?, Tagen i tjänst 1976 i Norra flottan
Fortfarande i tjänst i 432:a underhållsdivisionen vid Norra flottan.

Boris Butoma
Påbörjad: ?, Sjösatt: ?, Tagen i tjänst 30 oktober 1978 i Stillahavsflottan
Fortfarande i tjänst i 126:e underhållsdivisionen vid Stillahavsflottan. Deltog tillsammans med jagaren Admiral Vinogradov i övningen INDRA-2009. Understödjer sedan juni 2009 ryska flottans patruller i Adenviken utanför Somalia.

Galleri

Källor

Sovjetiska örlogsfartyg
Tankfartyg
Nils Fröman (ingenjör)

Nils Otto Fröman, född 8 juni 1874 i Stockholm, död 13 maj 1955 i Nacka, var en svensk väg- och vattenbyggnadsingenjör. Han var son till Otto Fröman och bror till Karl Fröman. 

Efter avgångsexamen från Kungliga Tekniska högskolan 1898 anställdes Fröman vid Göteborgs stads byggnadskontor 1898, var arbetschef för Strängnäs stads vatten- och avloppsledningsanläggningar 1898–99, ingenjör vid Stockholms stads vattenledningars nybyggnader vid Norsborg 1900–04, teknisk chef vid AB Beton 1904–05 och anställd hos Stockholms stad 1905–39. Han var arbetschef vid stadsanläggningar på marken från godset Enskede gård och vidare vid uppförandet av Stockholms stads slakthus 1907–12, byråingenjör och sekreterare hos byggnadschefen 1912–25, anställd vid gatukontorets expedition 1925–38 och t.f. förste ingenjör 1938–39. 

Fröman var sakkunnigt biträde hos Stockholms stadsfastigheters bad- och tvätthuskommitté 1917–21, ingenjör för Nacka kommuns vatten- och avloppsfrågor från 1939. Han var ledamot av Nacka församlings skolbyggnadskommitté 1918–22, i kommunalfullmäktiges kommitté för renhållnings- och avloppsfrågor 1919–22, ordförande 1921–22, ledamot av Nacka kommunalfullmäktige 1921–34, ordförande i Nacka hälsovårdsnämnd från 1922. 

Han var även tillsammans med Erik Bergvall och överståthållare Carl Hedenstierna grundare till Svenska föreningen för folkbad. I föreningen var han sedan teknisk konsulent under åren 1921–37, sekreterare 1921–35 samt ansvarig för badkongresserna 1925 och 1930.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Svenska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Kommunaltekniker i Stockholm
Svenska kommunalpolitiker
Födda 1874
Avlidna 1955
Män
Ingenjörer från Stockholm
Herre med mustasch

Herre med mustasch (norska: En herre med bart) är en norsk komedifilm från 1942. Filmen regisserades av Alfred Maurstad och är baserad på en pjäs av Finn Bø. I huvudrollerna syns Per Aabel och Wenche Foss.

Handling 
Cecilie Grong (Wenche Foss) vill skiljas från sin man, advokat Ola Grong (Per Aabel). En spåkvinna berättar för fru Grong att hon ska träffa en mörk herre med mustasch. En dag får Grong besök på sitt kontor av en ung kvinna (Eva Lunde), som säger sig vara förföljd av polisen. Hon frågar Grong om han kan ordna nya kläder åt henne, och det gör han. Just när hon klär om kommer plötsligt Grongs fru in för att hämta sin väska. Hon upptäcker kvinnan i bara underkjolen och påstår att hennes man har en affär med den unga kvinnan. Därmed kan hon kräva skilsmässa. Rasande jagar Grong ut den unga kvinnan.

Advokat Grong reser i väg med tåget och väljer av en slump ett konvalescenthem som slutpunkt för resan. På tåget möter han sångaren Bomann (Lauritz Falk), som också ska bo på hemmet. Väl där träffar han också en ung, giktdrabbad kvinnlig nervläkarstudent med stavangerdialekt (Liv Bredal). Oväntat tar också fru Grong in på hemmet tillsammans med sin kusin fru Nielsen (Lydia Opøien) från Lørenskog och hennes dotter Claire, som är mycket lik kvinnan som besökte advokat Grong, något hon emellertid förnekar.

Fru Grong faller för sångaren Bomann, en mörk herre med mustasch, som hon tror är mannen från spådomen. Ljuv musik uppstår också mellan Grong och läkarstudenten, och inte minst också mellan Bomann och Claire. För det är henne han vill ha. Fru Grong upptäcker det och ber försmådd kusinen och hennes dotter att resa redan nästa morgon. Claire anförtror sig då till advokat Grong och erkänner att det var hon som var hos honom den där dagen. Och mötet var inte av en slump. Det var iscensatt av fru Grong som en fälla, så att hon skulle kunna kräva skilsmässa. Advokaten bjuder då in Claire och hennes mor till att bo kvar på hemmet som hans gäster.

Till slut kommer flyttfolket för att bära ut möblerna ur Grongs hem. Fru Grong kommer på besök och blir förtjust när hon ser att maken har skaffat mustasch. Paret minns då de först träffade varandra, och dansar till en grammofonupptagning av "Den lille bueskytter". Kärleken väcks till liv på nytt, och filmen avslutas med att Grong ber flyttfolket att gå in med möblerna igen.

Rollista 
Per Aabel – Ole Grong, advokat
Wenche Foss – Cecilie, hans kone
Lauritz Falk – Bomann, operette- og grammofonsjarmør
Eva Lunde – Claire, fru Niehlsens datter
Liv Bredal – Frk. Helvik, kurgjest
Lydia Opøien – Rosa Niehlsen
Arvid Nilssen – Fixen, altmuligmann
Joachim Holst-Jensen – Nils, mannen til Miriam
Guri Stormoen – Miriam, damen i lyskassen
Bjarne Bø – Gabrielsen, massør
Gunvor Hall – Fru Snarum
Alfhild Stormoen – Spåkona
Carl Struve – Byberg, murmester
Gunnar Olram – Eliassen, fullmektig
Einar Vaage – Tønnesen, doktor
Dagmar Myhrvold – Thea, hushjelp hos Grong

Källor 

Noter

Externa länkar 

Norska komedifilmer
Filmer 1942
Norskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Norska filmer baserade på böcker
Norska 1940-talsfilmer
Kavinsky

Vincent Belorgey, känd under artistnamnet Kavinsky, född 31 juli 1975 i Seine-Saint-Denis, är en fransk electrohouse-artist som släppt tre skivor under märket Record Makers: Teddy (2006), 1986 (2007) och Nightcall (2010). Han har mixats av bland andra SebastiAn och turnerat tillsammans med  Daft Punk, The Rapture, Justice. Han har även medverkat i flera filmer, bland annat Drive från 2011. Hans musik påminner mycket om filmsoundtrack från 1980-talet och har liknats vid andra franska houseartister som Daft Punk, Justice och Danger.

Karaktären Kavinsky
Kavinsky är en karaktär som Vincent Belorgey skapat. Kavinsky påminner starkt om Vincent, men har en helt annan bakgrundshistoria. Historien om Kavinsky startar 1986 då han kraschar med sin Ferrari Testarossa för att tjugo år senare åter dyka upp, då som en zombie. Zombien Kavinsky börjar göra elektronisk musik.

Referenser

Noter 

Födda 1975
Franska electronicamusiker
Franska diskjockeyer
Män
Levande personer
Personer från Seine-Saint-Denis
SebastiAn

SebastiAn, född 1981 i Boulogne-Billancourt; egentligen Sebastian Akchoté) är en fransk/serbisk electromusiker.

SebastiAn slog igenom 2005 med Smoking Kills och H.A.L., som släpptes på Ed Banger Records. En serie remixer följde, bland annat för Daft Punk och Uffie.

Födda 1981
Franska electronicamusiker
Män
Levande personer
Musiker från Paris
Rob Partridge

Rob Partridge, född 2 juni 1948, död 26 november 2008, var en brittisk musikjournalist.

År 1977 slutade han med journalistiken och blev presschef för Island Records. 
År 1987 blev han styrelseledamot i Island Records och tog över dotterbolaget, Antilles, där han hjälpte musiker som Andy Sheppard och Courtney Pine med deras karriärer. Han dog av cancer 2008.

Källor
Dödsruna i The Guardian

Brittiska journalister
En roliger dans

En roliger dans är Pelle Björnlerts och Bengt Löfbergs debutalbum, utgivet 1977. Albumet återutgavs 2016 på CD med 4 bonusspår av Smålands Musikarkiv.

Låtlista

A-sidan 
 "Polska från Tävelsås efter August Strömberg" - 5:08
 "Engelska från Torsås efter Vilhelm Andersson" - 3:37
 "Polska från Vikbolandet ur L. C. Wiedes vissamling" - 2:47
 "Långdans från Torsås efter Teofil Melin" - 3:10
 "Polska från Bäckebo efter Ida Sofia Erlandsson" - 2:27
 "Polska från Jät efter August Strömberg" - 3:21

B-sidan 
 "Polska från Ydre efter L. J. Sundell" - 2:45
 "Polska ur en notsaml. från Målerås" - 2:19
 "Polska från Hällestad efter Åke Carlsson" - 3:04
 "Schottis från Östra Torsås efter August Strömberg" - 4:43
 "Polska från Torpa efter Johannes Johansson" - 3:08
 "Långdans från Glömminge efter A. J. Eriksson", "Långdans ur en notsaml. från Målerås", "Långdans från Ventlinge efter Gothard Sjöman" - 5:57

Medverkande musiker 
 Bengt Löfberg - fiol
 Pelle Björnlert - fiol

Referenser 

Svenska debutalbum
Musikalbum 1977
Svenska folkmusikalbum
Album av Pelle Björnlert
Album av Bengt Löfberg
Torsten Sundblom

Torsten Sundblom, född 15 september 1951, är en åländsk politiker (liberal). Till yrket är Sundblom matros.

Uppdrag 
Ledamot av Ålands lagting 2007–2019
Kommunstyrelsens ordförande på Föglö

Källor

Externa länkar
Ålands lagting
Liberalerna på Åland

Åländska politiker
Män
Födda 1951
Levande personer
Dagaktiv

Dagaktiv är organismer vars dygnsrytm kännetecknas av att deras aktiva beteenden, exempelvis näringsintag, koncentreras till dagens ljusa timmar medan de vilar eller sover om natten. Motsatsen är nattaktiv men det finns även organismer som främst är gryning- eller skymningsaktiva.

Många däggdjur, insekter, reptiler och fåglar är dagaktiva. Vissa djur kan både vara dagaktiva och grynings- eller skymningsaktiva. Vissa djur, som arterna inom familjen Eupleridae och även lejon, är både dag- och nattaktiva. Även många växter är dagaktiva, exempelvis för att optimera samspelet med deras viktigaste pollinatörer. Detta kan bland annat innebära att blommor öppnar sig om dagen och stängs om natten. 

Etologi
FK Borac Banja Luka

FK Borac Banja Luka är en bosnienserbisk fotbollsklubb som spelar i högsta bosniska ligan Premijer liga. De vann ligan år 2010 och deltog i kvalspelet till Uefa Champions League 2011/2012. Borac kommer ifrån staden Banja Luka. Borac är ett av de bästa lagen i Bosnien och Hercegovina. I kvalspelet till Uefa Europa League 2012/2013 åkte man ut direkt efter en skrällförlust mot Celik Niksic.

Placering senaste säsonger

Referenser

Noter

Externa länkar 
Klubbens hemsida

b
Nattaktiv

Nattaktiv är organismer vars dygnsrytm kännetecknas av att deras aktiva beteenden, exempelvis näringsintag, koncentreras till dygnets mörka timmar medan de vilar eller sover på dagen. Motsatsen är dagaktiv men det finns även organismer som främst är gryning- eller skymningsaktiva.

Nattaktiva djur, ibland kallade nattdjur, har ofta väl utvecklad hörsel och luktsinne. De har även speciellt anpassad syn och ofta oproportionellt stora ögon. Vissa djur, som katter och iller har synsinne som är anpassat både för mörker och dagsljus. Andra djur, som vissa fladdermöss, kan nästan enbart fungera aktivt om natten.

Skymningsaktiva djur som skunk, hyena och vissa fåglar beskrivs ofta felaktigt som nattaktiva. Vissa djur, som arterna inom familjen Eupleridae och även lejon, är både dag- och nattaktiva.

Etologi
Kronobiologi
Aleksander Fredro

Aleksander Fredro, född 20 juni 1793, död 15 juli 1876, var en polsk greve och dramatiker. Han var far till Jan Aleksander Fredro.

Fredro var officer i fransk tjänst under Napoleontiden. Han försökte sig redan som tolvåring på att skriva en komedi, kom under en stationering i Paris att fatta starkt intresse för fransk teaterkonst och Molière i synnerhet. Efter att ha offentliggjort bortåt ett tjugotal komedier, av vilka åtskilliga uppförts, upphörde Fredro, som sårats av skarp kritik, från mitten av 1830-talet att låta trycka sina alster och efterlämnade vid sin död ett tiotal outgivna pjäser. 

Flera av Fredros stycken, såsom Herr Geldhab, Man och hustru, Den första bästa, Damer och husarer, Hämnden, hörde efter författarens död till den polska scenens repertoar. De utmärker sig genom dramatiska fart och ger uppmuntrande karakteristiker av sin tids samhällstyper. Fredro författade även tre band memoarer och skrev en rad dikter (ballader, fabler och satirer). Fredros samlade skrifter utgavs från 1926 i åtta band.

Svenska översättningar
 Två polska komedier (Damy i huzary och Zemsta) (tolkade och kommenterade av Lennart Kjellberg) (Seminariet i Polens kultur och historia, Uppsala universitet, 2002) [innehåll: Damer och husarer; Hämnden]

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Födda 1793
Avlidna 1876
Män
Polska dramatiker
Polskspråkiga dramatiker
Polska poeter
Polskspråkiga poeter
Polska satiriker
Fabeldiktare
Memoarskrivare under 1800-talet
Polsk adel
Polska författare under 1800-talet
Personer från Nedre Karpaternas vojvodskap
Riddare av Hederslegionen
Romantiken
Svensk uppslagsbok
De samlede Kvindeforeninger

De samlede Kvindeforeninger var i Danmark en kortlivad paraplyorganisation med kvinnors sociala och politiska jämställdhet med männen som främsta mål. Det bildades 1890 av rösträttsorganisationerna Kvindelig Fremskridtsforening och Kvindevalgretsforeningen samt följande fem fackförbund; Det kvindelige Arbejderforbund, De kvindelige Herreskræddere, De kvindelige Vævere, Tjenestetyendeforeningen och Maskinstrikkernes Fagforening. Dansk Kvindesamfund stod utanför samarbetet då de ansåg sig vara opolitiska.

Organisationen gjorde det möjligt att driva en långtgående agitation genom bl.a. massmöten. En av dessa var Kvindernes folkefest i Dyrehaven i Köpenhamn 1891, där över 10 000 personer deltog. Organisationen tog över tidskriften Hvad vi vil 1892 från Kvindelig Fremskridtsforening. På grund av stagnation inom den danska kvinnorörelsen under 1890-talets första hälft, samt på grund av inre stridigheter, upplöstes organisationen vintern 1893.

Se även 
 Danske Kvinders Nationalråd

Referenser 

Organisationer bildade 1890
Organisationer upplösta 1893
Ej längre existerande organisationer i Danmark
Politiska organisationer i Danmark
Kvinnoorganisationer i Danmark
Dansk kvinnohistoria
Lillebjørn Nilsen

Bjørn Falk "Lillebjørn" Nilsen, född den 21 december 1950 i Oslo, är en norsk sångare, musiker (gitarr, munspel, hardingfela m.m.), kompositör och textförfattare.

Historik 

Nilsen blev först känd som medlem av duon The Young Norwegians 1967–1968 tillsammans med Bjørn Morisse ("Storebjørn") och senare också Steinar Ofsdal, men utmärkte sig snart som soloartist med texter på norska, även om han inspirerades av den amerikanska vissångarvågen med bland andra Pete Seeger och Bob Dylan. Flera av hans sånger har närmast blivit standards i Norge, däribland "Tanta til Beate" och "Stilleste gutt på sovesal 1", och han har också gett ut skivor med barnvisor.

Han har även samarbetat mycket med bland andra Steinar Ofsdal, och hade stor framgång som medlem av grupprojekten Ballade! (1978–1980, tillsammans med Lars Klevstrand, Åse Kleveland och Birgitte Grimstad) och Gitarkameratene (1988–1994, tillsammans med Jan Eggum, Halvdan Sivertsen och Øystein Sunde), som vann flera Spellemannpriser. Han har gett ut flera vissamlingar, däribland Trubadur til fots (1974) och Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen (1986), samt läroböcker i gitarr, bland annat Lillebjørns store gitarbok (1987).

Bland hans många album kan nämnas debuten Tilbake (1971), Portrett (1973, Spellemannprisen), Byen med det store hjertet (1975), Oslo 3 (1979), Original Nilsen (1982, Spellemannprisen), Hilsen Nilsen (1985), Sanger (1988) och Nære Nilsen (1993). Han har haft två stora hits: "Barn av regnbuen" (1973) och "Haba haba" (1974).

Nilsen har tilldelats flera utmärkelser, bland annat Prøysenprisen, Fritt Ords Pris, Oslo bys kunstnerpris och Oslo bys kulturpris.

Diskografi
Soloalbum - studio
1971 – Tilbake 
1973 – Portrett
1974 – …og Fia hadde sko
1975 – Byen med det store hjertet
1976 – Hei-fara!
1979 – Oslo 3 
1980 – Live at Sioux Falls South Dakota! 
1982 – Original Nilsen 
1985 – Hilsen Nilsen 
1988 – Sanger 
1993 – Nære Nilsen

Samlingsalbum - solo
1978 – Lillebjørn Nilsens beste
1984 – Lillebjørn Nilsens utvalgte
1986 – Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen
1989 – Lillebjørn Nilsen
1996 – 40 spor: Nilsens 40 beste
2010 – Stilleste gutt på sovesal 1 (10 CD'er och en DVD)
2012 – Postkort fra Lillebjørn

Album med The Young Norwegians
1967 – Things on Our Mind
1969 – Music

Album med Ballade!
1978 – Ballade!!! på turné
1980 – Ballade! Ekstranummer
2005 – Ballade!s samlede (samlingsalbum)

Album med Gitarkameratene
 1989 – Gitarkameratene (livealbum)
 1990 – Typisk norsk
 2010 – Kanon! (livealbum)

Referenser

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats
Lillebjørn Nilsen på allmusic.com

Norska sångare
Norska vissångare
Norska gitarrister
Födda 1950
Levande personer
Män
Musiker från Oslo
John Freeman

John Freeman, född 29 januari 1880, död 23 september 1929, var en brittisk poet.

Freeman skrev regelbundet både poesi och recensioner i London Mercury. Bland ans arbeten märks Poems new and old (1920) och Collected poems (1928). Bland hans prosaarbeten märks A portrait of George Moore (1922) och Herman Melville (1925).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Brittiska poeter
Engelskspråkiga poeter
Födda 1880
Avlidna 1929
Män
Personer från London
Trampbil

Trampbil är ett speciellt för barn framtaget fordon. Fordonet drivs genom pedaler, sedan 1960-talet då Kettcar började tillverkas, drivs trampbilar ofta likt en cykel med pedaler och en kedja som går till bakhjulen.

De första trampbilarna tillverkades i Tyskland kring 1900 och liknade riktiga bilmodeller i mindre format. En av dessa tidigare tillverkare var Löffler i Hamburg som år 1910 hade sju olika modeller i sitt sortiment.

Ordet trampbil är troligen belagt i svenska språket sedan 1930-tal.

Se även 
Cykelbil
Lådbil

Referenser

Externa länkar 

Bilar efter typ
Cyklar
Leksaker
Heinrich Freese

Heinrich Freese, född 23 maj 1853, död 29 september 1944, var en tysk industriman och socialpolitiker.

Freese sökte i sina fabriker tillämpa, vad han kallade ett konstitutionellt fabrikssystem, vilket innebar, att arbetarna erhöll medbestämmanderätt i vissa frågor och andel i företagets vinst. Freese införde 1892 8-timmars arbetsdag. Freese var även intresserad av jordräntereformer och var 1890-98 ordförande i Bund der Bodenreformer. Bland hans skrifter märks: Die Gewinnbeteiligung der Angestellten (1905), Die konstitutionelle Fabrik (1909) och Nationale Bodenform (1926).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Personer inom Tysklands näringsliv under 2000-talet
Födda 1853
Avlidna 1944
Män
Personer från Hamburg
Spindelsteklar

Spindelsteklar (Mutillidae) är en familj insekter inom ordningen steklar. Familjen är utbredd över stora delar av världen men den största artrikedomen finns i torra och varma områden. Spindelsteklar uppvisar stark könsdimorfism. Honorna är vinglösa och marklevande och liknar till utseendet mer eller mindre myror medan hanarna är bevingade. Familjens svenska trivialnamn kommer av honorna förr, särskilt av arten stor spindelstekel (Mutilla europaea), ansetts påminna om spindlar.

Kännetecken 
Spindelsteklar hör till överfamiljen Vespoidea och gruppen gaddsteklar. De vinglösa honorna har också på bakkroppen en gadd som de kan stickas med. Hanarna är bevingade och kan hos en del arter vara mycket större än honorna. Färgteckningen går ofta i svart och rött eller svart, rött och vitt, eller svart och gult. De myrliknande honorna har ofta kraftigt sklerotiserad hud och mellankroppen har sedd ovanifrån inga synliga segmentgränser. Kroppen är hårig och huvudet är ganska stort med små fasettögon.

Levnadssätt 
Spindelsteklar är boparasiter. Honorna lägger ägg i bon av andra steklar som gräver sina bon i marken. Larven äter efter kläckningen sig in i värdartens larver som till slut dör av angreppet. Därefter förpuppas spindelstekellarven och utvecklas till fullbildad individ och lämnar boet. Som imago finns markanta skillnader i utseende mellan hanar och honor, varav den mest påfallande är att honorna är vinglösa. Honorna lever därför på marken, medan hanarna kan flyga omkring. Om hanen är mycket större än honan händer det att han när han hittat en hona att para sig med bär med sig henne i flykten.

I Sverige förekommer stor spindelstekel (Mutilla europaea) och Smicromyrne rufipes. Stor spindelstekel är 10-16 millimeter och parasiterar på humlor. Arten S. rufipes är 3-7 millimeter och parasiterar på vägsteklar och grävsteklar.

Källor

Externa länkar 

Steklar
Kroatiskt flätmönster

Kroatiskt flätmönster (kroatiska: (Hrvatski) pleter eller troplet) är ett ornamentalt mönster. Det är ett av de mest använda mönstren i den förromanska kroatiska konsten och återfinns i bland annat kyrkor och kloster uppförda i det medeltida kroatiska kungariket under 800-1100-talet. 

Det kroatiska flätmönstret är ett karaktäristiskt tre-bands-mönster som i vissa fall innefattar avbildningar av djur och växter med läkande egenskaper. De mest framträdande exemplen av mönstret som hittats är Baškatavlan och furst Branimirs inskription. De allra flesta arkeologiska fyndigheterna har hittats längs den adriatiska kusten, i Knin och i närheten av Zadar, Split och Solin. Fyndigheter har även påträffats i Lobor norr om Zagreb och Ilok i östligaste Kroatien.
  
Mönstret används idag i olika sammanhang. Det ingår bland annat i den Kroatiska försvarsmaktens symbol.

Bildgalleri

Referenser

Fotnoter 

Kroatisk konst
Ornament
Flätmönster