kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wilhelm Uppström

Anders Erik Wilhelm Uppström, född 13 december 1844, död 6 december 1935 i Oscars församling, Stockholm, var en svensk jurist.

Wilhelm Uppström var son till Anders Uppström och Maria Charlotta af Uhr. Han blev student vid Uppsala universitet 1863, filosofie doktor där 1869 och avlade hovrättsexamen 1870. Han befordrades 1880 till assessor i Göta hovrätt men kallades samma år till sekreterare i nya lagberedningen samma år, och tjänstgjorde där till 1884, då beredningen var färdig med ett förberedande utlåtande om rättegångsväsendets ombildning. Som bihang till detta utlåtande, i vars utforming Uppström hade betydande del, fanns som bilagor tre av Uppström författade processrättsliga avhandlingar. Efter att 1884–1888 ha tjänstgjort som revisionssekreterare utnämndes Uppström 1888 till häradshövding i Södertörns domsaga. Han avgick 1910. Vid sidan av det omfattande arbetet i domsagan hann Uppström även ägna sig åt ett betydande författarskap inom juridikens olika områden.

Uppström var utgivare av 27 upplagor av Sveriges rikes lag (från Beijerska förlaget) åren  1886–1910 och dessutom av Sveriges grundlagar och konstitutionella stadgar samt kommunallagarna i totalt åtta upplagor.

Wilhelm Uppström är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bibliografi
Codices gotici ambrosiani (1868)

Källor
Svensk uppslagsbok, band 28 (Tomis-Utvisning), 1936.

Noter 

Svenska häradshövdingar
Svenska revisionssekreterare
Hedersledamöter vid Gästrike-Hälsinge nation
Svenska jurister under 1800-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1844
Avlidna 1935
Män
Svensk uppslagsbok
Florida cracker horse

Florida Cracker är en hästras som härstammar från USA. Rasen fick sitt namn från det cowboyfolk som bodde i norra delarna av Florida och rasen föddes upp för att bli utmärkande inom boskapsskötsel. Istället för den typiska lasson använde dessa cowboys piskor och i USA säger man "crack the whip" för att snärta med piskan. Därav namnet på denna hästras. Florida Cracker-hästen är relativt ovanlig och lever i halvvilda flockar i reservat i södra USA, men det finns en del som lever helt i fångenskap då den främst används inom boskapsskötsel och till westernridning.

Historia

Florida Crackerhästen har troligtvis en otrolig blandning av en massa olika raser som berberhäst, Arabiskt fullblod och en mängd olika spanska eller europeiska hästar. Florida Crackern utvecklades dock främst från de spanska hästar som de resande från den så kallade gamla världen hade med sig efter upptäckten av Amerika under slutet av 1400-talet. En del av dessa hästar flydde eller släpptes ut i det fria där de delades upp i olika flockar och hjordar som utvecklades till olika sorters förvildade hästar. 

En av de här hjordarna med fria hästar levde i det område som senare blev Florida och de parade sig naturligt och en rad olika typer av hästar sprang runt i området. Snart började ranchägarna fånga in dessa hästar och de bästa boskapshästarna valdes ut till avel. Runt 1930 plågades Florida av en extrem torka och alla uppmanades att flytta all sin boskap och även om hästarna klarade de långa distanser som man red varje dag dog många av dessa hästar av olika parasiter och inälvsmaskar då de fick ett helt annat bete än de var vana vid. 

De få hästar som överlevde sattes genast i avel för att återställa rasen och 1990 satte man en standard för rasen och bestämde vilka sorts hästar som fick vara med i avelsprogrammet. 1991 startades Florida Cracker Horse Association som var en helt ideell förening för uppfödare av rasen. Speciellt sex familjer stod som bevarare av den rena blodslinjen och de hette Ayers, Harvey, Bronson, Partin, Matchetts och Whaley. Det finns även fler uppfödare men dessa 6 familjer var och är i viss grad fortfarande de som föder upp flest exemplar av denna ras. Numera finns ungefär 2000 av dessa hästar runt om i världen. Ungefär 100 hästar nyregistreras varje år så rasen räknas som ovanlig.

Egenskaper
Florida Cracker ser ganska primitiv ut, ungefär som de vildhästar som troligtvis är deras förfäder. Men man kan tydligt se det spanska blodet och vissa av dessa hästar bär även tydliga tecken på det arabiska blod som måste funnits hos de hästar som kom hit med de resande. 

Vanligast är att den här hästen fortfarande används som boskapshäst och inom westernridning men på senare tid har den här rasen använts till nästan allt. Innan traktorn kom användes de till körning, plöjning och transportering. Det finns även exemplar som har visat talang inom hoppning.

Källor och Länkar 
Florida Cracker Horse Association, Officiell förening för rasen
Historia och fakta om Florida Cracker Horse
Florida Cracker hos Florida Agriculture

Varmblodshästar
Hästraser från USA
Lagberedningen

Lagberedningen kan avse:
 Lagberedningen (Sverige), verksam 1902–1974
 Nya lagberedningen, verksam 1874–1894
 Förstärkta lagberedningen, verksam 1884–1887
 Lagberedningen (Finland)
Idala, Kungsbacka kommun

Idala är kyrkbyn i Idala socken i Kungsbacka kommun, Halland. Idala kyrka ligger här.

Orter i Kungsbacka kommun
Finn Werne

Finn Werne, född 1942 i Lund, svensk arkitekt och professor Emeritus i arkitektur på Lunds tekniska högskola. Utbildades till arkitekt på Eidgenössische Technische Hochschule och Chalmers tekniska högskola där han tog examen 1972 och avlade doktorsexamen 1980 i ämnet arkitekturens teori och historia med Elias Cornell som handledare. Som forskare har han berört ämnen som byggnadsteknikens historia, problem vid restaurering och bevarande av bebyggelse som är utsatt för förändring och praktiska och teoretiska problem vid planering av byggd miljö. Han var anställd vid Statens råd för byggnadsforskning 1987-88 och var en av upphovsmännen till tidskriften Nordisk arkitekturforskning, där han från starten var en av redaktörerna. 1988 anställdes han vid CTH i ett forskningslektorat i ämnet formlära. 1997 utnämndes han till professor i arkitektur vid Arkitekturskolan på LTH.

Bibliografi
Bygge i Bohuslän (med Sara Östnäs, 1983)
Den osynliga arkitekturen (1987)
Böndernas bygge: traditionellt byggnadsskick på landsbygden i Sverige (1993)Arkitekturens ismer (1997)Tolv hus: byggnadskick och tradition på den svenska landsbygden'' (med uppmätningar av Anna Blomberg, 1997)

Svenska professorer i arkitektur
Personer verksamma vid Lunds tekniska högskola
Män
Födda 1942
Levande personer
Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Lund
Befäl med officers tjänsteställning

Befäl med officers tjänsteställning var före 2009 års tjänsteställningsreform i Sverige totalförsvarspliktig och tjänstepliktig personal samt krigsplacerad civilanställd personal med tjänsteställning som fänrik eller högre. De utmärktes på uniformen av yrkestecken och yrkesband och bar tjänsteställningstecken i vitt istället för gradbeteckning.

Se även
Militära grader
Civilmilitär

Militära titlar
Amaia Montero

Amaia Montero, född 26 augusti 1976 i Irun, Baskien, är en baskisk sångerska som sjunger poprock och är en av medlemmarna i den baskiska musikgruppen La Oreja de Van Gogh. Tillsammans med den baskiska artisten Alex Ubago som även han varit medlem i La Oreja de Van Gogh sjöng hon "Sin miedo a nada" som blev en stor hit i Spanien.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Spanska sångare under 2000-talet
Födda 1976
Kvinnor
Levande personer
Lista över UN-nummer 0101 till 0200

Detta är en lista över UN-nummer 0101 till 0200

UN 0101 till 0197

Referenser

Listor med anknytning till militärväsen
 0101–0200
Storbritanniens Grand Prix 1951

Storbritanniens Grand Prix 1951 var det femte av åtta lopp ingående i formel 1-VM 1951.

Resultat
 José Froilán González, Ferrari , 8 poäng 
 Juan Manuel Fangio, Alfa Romeo, 6 
 Luigi Villoresi, Ferrari, 4 
 Felice Bonetto, Alfa Romeo, 3 
 Reg Parnell, BRM, 2 
 Consalvo Sanesi, Alfa Romeo 
 Peter Walker, BRM 
 Brian Shawe-Taylor, Brian Shawe-Taylor (ERA)
 Peter Whitehead, Vanwall (Ferrari) 
 Louis Rosier, Ecurie Rosier (Talbot-Lago-Talbot) 
 Bob Gerard, Bob Gerard (ERA) 
 Duncan Hamilton, Duncan Hamilton (Talbot-Lago-Talbot) 
 Johnny Claes, Ecurie Belge (Talbot-Lago-Talbot)

Förare som bröt loppet 
 Nino Farina, Alfa Romeo (varv 75, koppling), 1 poäng 
 Joe Kelly, Joe Kelly (Alta) (75, för få varv) 
 Alberto Ascari, Ferrari (56, växellåda) 
 Philip Fotheringham-Parker, Philip Fotheringham-Parker (Maserati) (46, oljeläcka) 
 David Murray, Scuderia Ambrosiana (Maserati) (44, motor) 
 Louis Chiron, Ecurie Rosier (Talbot-Lago-Talbot) (41, bromsar) 
 John James, John James (Maserati) (23, kylare)

Noteringar
 BRM gjorde F1-debut.
 Philip Fotheringham-Parker, Duncan Hamilton och John James gjorde F1-debut. 
 Ferraris första pole position och första F1-vinst. 
 José Froilán González första pole position och första F1-vinst.

VM-ställning
Förarmästerskapet
  Juan Manuel Fangio, Alfa Romeo, 21
  Nino Farina, Alfa Romeo, 15
  Luigi Villoresi, Ferrari, 12

1951 i Storbritannien
Storbritanniens Grand Prix
Norddeutscher Rundfunk

Norddeutscher Rundfunk, NDR, är ett tyskt radio- och TV-bolag med huvudkontor i Hamburg. NDR är medlem i ARD och sänder regionalt norra Tyskland i delstaterna Hamburg, Mecklenburg-Vorpommern, Niedersachsen och Schleswig-Holstein.

Historik 
NDR skapades 1954 genom uppdelningen av NWDR (Nordwestdeutscher Rundfunk) i NDR och WDR. Den 1 april 1956 började radiosändningarna. NDR är medlem i ARD (Arbeitsgemeinschaft der öffentlich-rechtlichen Rundfunkanstalten der Bundesrepublik Deutschland). År 2006 hade företaget 3447 anställda.

Sektioner 
NDR har fyra musikgrupperingar: NDR:s symfoniorkester (Sinfonieorchester des Norddeutschen Rundfunks) bildad 1945, NDR:s radiofilharmoniska orkester, NDR-kören och NDR Big Band.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

TV-kanaler i Tyskland
Media i Hamburg
Media i Mecklenburg-Vorpommern
Media i Niedersachsen
Media i Schleswig-Holstein
TV-kanaler och TV-stationer startade 1956
Tyskspråkiga TV-kanaler
Automobile Association

Automobile Association, AA, är en brittisk bilistförening bildad 1905. Föreningen ägnar sig bland annat åt att ge ut bilatlaser.

En amerikansk motsvarighet heter American Automobile Association, AAA.

Brittiska ideella organisationer
Organisationer bildade 1905
Africanus

Africanus är en romersk hederstitel som gavs till Scipio Africanus efter hans segrar i Karthago, och hans seger över fältherren Hannibal.

Personer som har burit denna titel 
 Scipio Africanus (Publius Cornelius Scipio d.ä.)
 Scipio Aemilianus Africanus
 Leo Africanus

Övrigt 
 Sextus Julius Africanus

Se även
 Australopithecus africanus, hominid specimen från Afrika.

Romerska titlar
Rachael Ray

Rachael Ray, född 25 augusti 1968, är en amerikansk programledare och kokboksförfattare. Hennes självbetitlade matlagningsprogram sänds på TV 3 i Sverige. 

Ray är av italiensk härkomst och hennes mor drev en restaurang. Ray fick som flicka hjälpa till i restaurangen, och det var där hon först lärde sig att laga mat. Hennes far kommer från Louisiana i USA.

Externa länkar
Officiell webbplats

Födda 1968
Amerikanska författare
Amerikanska kockar
Kvinnor
Levande personer
Svart skogssnigel

Svart skogssnigel (Arion ater) är en art i familjen skogssniglar.

Kännetecken 
Den svarta skogssnigeln kan bli 10 till 15 centimeter lång. Likt de andra medlemmarna i klassen snäckor som tillhör gruppen sniglar saknar den yttre skal. Huvudet har fyra tentakler, vilka fungerar som lukt- och känselorgan. Ytterst på de två längsta tentaklerna sitter också snigelns ögon. Manteln är tydligt markerad och dess yta är något kornig. Hålet på sidan är snigelns andningshål. Den bakre kroppsändan är utan köl och har en rundad fot. Krypsulan är muskulös och slemmig. Vanligtvis är den svart på ryggen och på sidorna, men den kan även vara vit, gråvit eller brun. Den senare variationen misstas idag ofta för mördarsnigel.

Utbredning 
Den svarta skogssnigeln finns i södra Skandinavien, på brittiska öarna, Island, i norra Tyskland, Polen och västra Baltikum. Den har också oavsiktligt introducerats till delar av Nordamerika.

Förekomst i Sverige 
Den svarta skogssnigeln är ganska vanlig i Sverige upp till Dalarna.

Ekologi 
Den svarta skogssnigeln utnyttjar regnigt väder för att förflytta sig över annars torra områden, och man kan då hitta dem på vägarna. När det är fuktigt kan den vara aktiv på dagen, men när det är torrt är den mest aktiv på natten. Den äter främst växter, frukt och svamp, men också ruttnande döda djur om den träffar på dem. Också av växtmaterialet föredrar den redan delvis förmultnat sådant. Bland dess fiender finns igelkott, mullvadar, en del rovlevande skalbaggar och vissa fåglar.

Fortplantning 
Den svarta skogssnigeln är hermafrodit, men måste para sig för att äggen skall bli befruktade. Detta sker oftast under varma, fuktiga nätter på sommaren. Äggen grävs ner i marken och det tar några veckor innan de kläcks. Om äggen läggs sent på året så övervintrar de till nästa vår. De nykläckta ungarna liknar de vuxna djuren, de är bara mycket mindre. När de vuxit till cirka 2,5 centimeter blir de könsmogna.

Användning 
Skogssniglar användes förr i Sverige som smörjfett för vagnshjul och träaxlar, dokumenterat sedan åtminstone 1700-talet. Svarta skogssniglar är ätliga (om än kanske inte aptitliga), men det rekommenderas inte att äta dem delvis på grund av bekämpningsmedel i stadsmiljö där de är oönskade, men även eftersom de kan bära på fransk hjärtmask.

Status 
Den svarta skogssnigeln är inte hotad. På sina håll bekämpas den med gift, trots att den olikt mördarsnigeln inte är någon stor skadegörare.

Se även 
 Mördarsnigel

Referenser

Skogssniglar
Einsiedler

Einsiedlern, även kallat Schweiziskt varmblod, är en hästras från Schweiz. Den schweiziska hästaveln är inte så framträdande i världen men däremot har denna avel anor som går ända upp till 1000 år tillbaka i tiden. Einsiedlern är inget undantag och man har funnit bevis på dess förfader i skrifter från Benediktinklostret Einsiedeln varav den fick sitt namn. Man utvecklade även rasen här under senare år. Med det kända svenska halvblodet Aladin i sig så används ändå einsidlern som tävlingshästar över hela världen. Hästrasen kallas även Cavallo della Madonna (jungfruns häst) på grund av sitt ursprung i klostren. Under Andra världskriget började rasen även att kallas schweiziskt varmblod efter inblandningen av mer atletiska hästraser och rasen blev er lämpad för ridsport som var ett ökande intresse över hela Europa.

Historia

Rasen einsiedler grundades redan på 1000-talet på en lokal häststam som kallades schwyerhästar. Den första stamboken öppnades så tidigt som 1655. Dock slutade man med denna stambok efter ett antal misslyckade försök att blanda in spanska och italienska raser. En nya stambok startades därför av en präst kallad fader Isidor Moser år 1784. 

Under 1800-talet gick dock fader Moser med på att blanda in andra raser för att förbättra kvaliteten på einsiedlern som inte höll måttet under de krig som härjade. Man köpte en hingst från England som kallades Bracken år 1865 men hans avkommor blev inte så bra som man förväntade sig så därför koncentrerade man sig mest på de korsningar man gjort med anglonormandiska ston och holsteinare. 

Under andra världskriget var einsiedlern tungt influerad av mer atletiska hästar och började då även kallas för schweiziskt varmblod och einsiedlern var mycket sportigare och passade de ökande efterfrågningarna på atletiska hästar som var mer lämpade för ridsport, ett starkt ökande intresse över hela Europa. Efter detta fick rasen i stort sett behålla sitt utseende fram till 1960-talet då man importerade tävlingshästar från Irland och Sverige. Det svenska halvblodet Aladin hade ett stort inflytande över rasen tillsammans med en stor mängd hingstar som var stora tävlingshästar med många vinster.

Egenskaper

Att einsiedlern har blod från stora tävlingshingstar märks tydligt i rasen som får genomgå stränga prestationsprov. Hingstarna testas två gånger, första gången vid 3 års ålder och sedan igen vid 5 års ålder. Proven består av banhoppning, dressyr, terränghoppning och körning för att få en så mångsidig häst som möjligt. Ston prövas som treåringar men de registreras inte om inte en av föräldern är ett halvblod. 

Einsiedlern är en stor och ganska lugn häst med en stark exteriör. Benen är långa och smala men räcker väl till för att bära upp en så stor häst. Einsiedlern används än i dag i beridna enheter i schweiziska armén, då den visat sig perfekt för detta.

Varmblodshästar
Hästraser från Schweiz
Aisha Tyler

Aisha Tyler, född 18 september 1970 i San Francisco, är en amerikansk skådespelare och ståuppkomiker.

Tyler har bland annat medverkat i Vänner, CSI, 24 och Ghost Whisperer.

Filmografi (i urval) 

 (röst)

 (röst)

Referenser

Externa länkar 

Födda 1970
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska komiker
Kvinnor
Levande personer
A Few Days in September

A Few Days in September är en fransk thriller från 2006, med originaltitel Quelques jours en septembre, producerad, skriven och regisserad av Santiago Amigorena. I de ledande rollerna ses Juliette Binoche, John Turturro, Sara Forestier och Tom Riley, samt Nick Nolte i en biroll. Filmen blev nominerad till bästa film 2007 vid Mar del Plata-filmfestivalen i Argentina.

Rollista

Källor

Externa länkar

Franska thrillerfilmer
Terrorism på film
Filmer 2006
Allobroger

Allobrogerna var en keltisk stam i området som senare blev romerska Gallien.
Stammen hade områden söder om Genèvesjön och deras huvudstad Vienne blev senare en av dom viktigaste städerna i området. Allobrogerna var en period i förbund med med Hannibal men blev underkuvade av romerska fältherren Fabius Maximus i 121 f.Kr. och efter ett misslyckat uppror 61 f.Kr. förblev dom lojala mot Rom.

Den första dokumenterade referensen till allobrogerna är från den grekiska historikern Polybios på 150-130 f.Kr. Han berättar om hur stammen misslyckades med att stå emot Hannibal när denne korsade Alperna 218 f.Kr.

Källor 

Keltiska stammar
Marcelino Sánchez

Marcelino Sánchez, född 5 december 1957 i Cayey, Puerto Rico, död 21 november 1986 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare mest känd för sin roll som Rembrandt i filmen The Warriors (1979). Han medverkade även bland annat i 48 timmar.

Externa länkar

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1957
Avlidna 1986
Stigmatisering (sociologi)

Stigmatisering innebär att medlemmar av sociala kategorier - om vilka andra har negativa uppfattningar eller stereotyper - diskrimineras för sin egenskap av andra medlemmar i samhället. 

Enligt vissa utsätts endast sociala kategorier som utgör utgrupper relativt samhällets dominerande grupp för stigmatisering. 

Vad som betingar de sociala kategorier som leder till stereotyper, innefattar attribut som är synliga eller osynliga, kontrollerbara eller inte kontrollerbara, och kan vara knutet till utseendet, beteendet eller medlemskapet i en grupp. Sådant kan leda till psykisk stigmatisering. Social stigmatisering förutsätter å andra sidan att en stigmatisering försämrar de sociala villkoren. 

Det kan, i sociologisk mening, innebära ett nedvärderande utpekande, en psykologisk brännmärkning, ett "vi mot dem", ett förakt för grupper eller enskilda personer som avviker från den egna samhällsnormen. Vanliga offer för stigmatisering i det västerländska samhället är exempelvis HBTQ-personer, bidragstagare eller andra ekonomiskt utsatta individer, invandrare, , ensamstående fäder, personer med fysiska defekter, sjukdomar, exempelvis HIV, och affektiva störningar. Begreppet används främst av dem som vill tydliggöra och motarbeta en existerande stigmatisering, samt av forskare som söker samband mellan avvikande beteenden och det omgivande samhällets reaktioner. Autism och Aspergers syndrom kan vara sådana exempel.

I stort sett tillhör alla individer någon grupp som stigmatiseras av någon annan grupp, ofta utan att vara medvetna om det och där även samhället i stort är omedvetet om det. Ett exempel på det är fäder. Andra stora grupper som kan komma att uppfattas på ett stereotypt vis är stockholmare ("nollåttor"), och personer boende i mindre samhällen ("bönder"). Att en grupp uppfattas stereotyp är inte alls en garanti för att gruppen i fråga verkligen blir utsatt för konkret stigmatisering och eller diskriminering. En grupp som drabbas hårt av stigmatisering och viktmobbning är människor med fetma.

Goffman 
I boken Stigma - den avvikandes roll och identitet definierar sociologen Erving Goffman stigma som ett djupt misskrediterande attribut hos en individ. Det tenderar att reducera henne till att vara endast det som själva stigmat symboliserar. Goffman anger tre olika typer av stigma 	(Goffman, 2011, s.12).:

 Kroppsliga stigman, exempelvis ett fysiskt handikapp
 Karaktärsstigman, exempelvis ett missbruk
 Gruppstigman, bland annat religion, etnicitet, klass och kön.

Se även 
Exklusion
Stämplingsteori
Diskriminering
Skamkänsla

Noter
Diskriminering
Sociologiska termer
Antikärnvapenmärket

Antikärnvapenmärket, även kallat fredsmärket, användes av brittiska kärnvapennedrustningsorganisationen Campaign for Nuclear Disarmament i slutet av 1950-talet och har sedan dess använts världen över som en allmän fredssymbol. Symbolen är bildad av bokstäverna N och D i semaforalfabetet. De står för Nuclear Disarmament, kärnvapennedrustning.

Historik
Vid påsk 1958 genomförde kärnvapenmotståndarna Direct Action Committe against Nuclear War, DAC, en demonstration mot en kärnvapenfabrik. DAC var en ganska ny organisation som valde att söka upp Campaign for Nuclear Disarmament för att bredda demonstrationen. Inför den ombads DAC-medlemmen och textildesignern Gerald Holtom att skapa enhetliga banderoller. Gerald Holtom skapade då även antikärnvapenmärket som ett sorts varumärke för demonstrationen. Bland annat gjordes ett antal knappar med symbolen i bränd lera som bars av demonstranterna.

Förutom bokstäverna N och D ur semaforalfabetet lade han till att cirkeln stod för det ofödda barnet och det brutna korset människans död, vilket tillsammans symboliserade mänsklighetens utplåning.

Nerokorset
Det har hävdats att symbolen har äldre, antikristna eller ockulta innebörder. Symbolen har även kallats Nerokors efter kejsar Nero, under vars regeringstid aposteln Petrus korsfästes upp och ner, vilket har gett upphov till petruskorset.

Referenser

Symboler

en:Peace symbols#Peace symbol
de:Friedenszeichen#CND-Symbol
fr:Symboles de la paix#Campagne pour le désarmement nucléaire
Eberhard Quensel (justitieråd)

Olof Eberhard Carl Quensel, född 30 juli 1855 i Stockholm, död där 9 maj 1946, var en svensk jurist.

Quensel påbörjade sina studier vid Uppsala universitet 1874 och avlade juris kandidat där 1881 och blev 1882 vice häradshövding. 1888 blev han assessor i Hovrätten över Skåne och Blekinge och 1892 konstituerande revisionssekreterare vid Nedre justitierevisionen. Han blev ordinarie revisionssekreterare 1897 och var åren 1898–1902 dessutom expeditionschef vid Justitiedepartementet. Han var därefter justitieråd i Högsta domstolen 1902–1925.

Eberhard Quensel var son till justitierådet Jacob Andreas Christofer Quensel och Hedvig Ulrika Kiellander. Han gifte sig 1891 med Anna Jönsson (1865–1925), dotter till lantbrukaren Jöns Christiansson och Kerstin Nilsson. Flera söner blev liksom fadern framstående jurister: advokaten Conrad Quensel, regeringsrådet Gösta Quensel och kammarrättspresidenten Nils Quensel. Makarna Quensel är begravna på Solna kyrkogård.

Utmärkelser
  Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 6 juni 1911.

Källor

 Olof Eberhard Carl Quensel på Gravar.se

Noter

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Alumner från Uppsala universitet
Jurister från Stockholm
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1855
Avlidna 1946
Män
Svenska revisionssekreterare
Aquae

Aquae är latin för källor. Ingår som förled i namnet på många romerska kurorter.

Romerska ortnamn med Aquae i namnet
 Aquae Helveticae – numera en stad och kommun i distriktet Baden i kantonen Aargau, Schweiz
 Aquae Mattiacae – numera huvudstad i den tyska delstaten Hessen
 Aquae Sextiae – en stad och kommun i departementet Bouches-du-Rhône i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur i södra Frankrike
 Aquae Sulis – numera en stad i sydvästra England