kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bombdådet i La Penca

Bombdådet i La Penca inträffade den 30 maj 1984 under en presskonferens med Edén Pastora i gerillalägret La Penca vid San Juan floden i Nicaragua, nära gränsen till Costa Rica. Sju personer dog i attentatet, inklusive tre journalister, och 21 personer skadades, inklusive Edén Pastora. Attentatet utfördes av argentinaren Vital Roberto Gaguine. Under täckmantel av att vara en dansk vid namn Per Anker Hansen hade han rest dit som fotograf för den svenske journalisten Peter Torbiörnsson som också arbetade som spion för Sandinistregeringen. La Penca är ett av endast två fall då en terroristattack utförts under en presskonferens; det andra tillfället var när al-Qaida-agenter mördade Ahmad Shah Massoud i Afghanistan 2001.

Offren
Totalt resulterade bombattentatet i sju döda och 21 sårade. De tre journalisterna som dog var Jorge Quirós, en kameraman för TV kanal 6 i Costa Rica, hans assistent Evelio Sequeira, samt det amerikanska reportern Linda Frazier, som arbetade för den engelskspråkiga tidningen The Tico Times i Costa Rica. Edén Pastora drabbades av benskador och fick tillbringa några veckor på sjukhus i Venezuela. Bland övriga skadade fanns journalisterna Nelson Murillo, Roberto Cruz, och José Rodolfo Ibarra från Costa Rica, TV-bolaget ABCs kameraman Tony Avirgan från Förenta Staterna och journalisten Susan Morgan från Storbritannien.

Efterdyningar
Bombdådet var en chock för journalistkåren då det utfördes av en person som utgav sig för att vara journalist. Den skadade journalisten Susie Morgan skrev boken In Search of the Assassin om händelsen.

Det dröjde till 1993 innan attentatsmannen kunde identidieras som den danske fotografen Vital Roberto Gaguine och han hade då varit död sedan fyra år. Attentatsmannens uppdragsgivare var dock fortfarande okända. Drygt 25 år efter attentatet producerade Peter Torbiörnsson en dokumentärfilm där han berättade att det var kubanen Renán Montero, som då var Nicaraguas underrättesechef, som hade bett honom att ta med sig den danske fotografen på sin resa för att träffa Edén Pastora. Edén Pastora har som skyldiga för dådet angett den Sandinistiska ledningen, spionchefen Renán Montero och Peter Torbiörnsson.

Till minne av de tre mördade journalisterna har Costa Ricas president Óscar Arias utsett den 30 maj till journalisternas dag. På 30-årsdagen av attebtatet gav Costa Rica ut ett frimärke för att hedra offren av attacken.

Referenser

1984 i Nicaragua
Terroristaktioner 1984
Terroristaktioner i Nicaragua
Coruscant Nights

Coruscant Nights är en novelltrilogi skriven av Michael Reaves, som utspelar sig sex månader efter händelserna i Revenge of the sith.  Imperiet har gått segrande ur striden och jediriddarna är praktiskt taget utplånade. Bland de få överlevande finns Jax Pavan, som mirakulöst överlevde massakern som följde Palpatines "order 66". Jax håller sig undan i slummen på Coruscant där han jobbar som privatdetektiv under hemlig identitet.

Böckerna i serien 
 Jedi Twilight
 Streets of Shadows
 Patterns of Force

Böcker baserade på Star Wars
Skönlitteratur 2008
Novellsamlingar
Tord Ekelöf

Tord Johan Carl Ekelöf, född 12 september 1945 i Uppsala, är professor i partikelfysik vid Uppsala universitet.

Biografi
Ekelöf är son till Per Olof Ekelöf och Marianne (Hesser) Ekelöf. Han tog sin studentexamen 1964 från Katedralskolan i Uppsala. Ekelöf blev filosofie kandidat 1966, civilingenjör 1968 samt filosofie doktor 1972, allt vid Uppsala universitet. 1990 blev han högskolelektor vid Uppsala universitet samt på NFR och 1993 blev han universitetslektor på Uppsala universitet. 1998 blev han professor i partikelfysik vid Uppsala universitet. I många år har han varit aktiv vid partikelfysiklaboratoriet CERN i Genève, Schweiz. Han har skrivit åtskilliga artiklar och forskat och deltagit i väldigt många olika experiment på CERN, bland annat ATLAS och DELPHI. År 2009 tilldelades han Björkénska priset, en prestigefylld vetenskaplig utmärkelse från Uppsala universitet. År 2011 blev han inspektor för Stockholms nation i Uppsala, precis som hans far Per Olof Ekelöf var mellan åren 1956-1972. Ekelöf är gift med Monique Francoise Ekelöf-Gapany och tillsammans har de en son.

Källor 
Tord Ekelöfs hemsida på Uppsala universitet: https://katalog.uu.se/profile/?id=XX180  läst 11 juni 2018
Publikationslista för Tord Ekelöf på Inspire HEP:  http://inspirehep.net/author/profile/T.Ekelof.1 läst 11 juni 2018
Tord Ekelöfs profil på Prabook: https://prabook.com:8443/web/tord_johan_carl.ekelof/21416 läst 12 juni 2018

Noter

Svenska professorer i fysik
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ingenjörer från Uppsala
Födda 1945
Levande personer
Män
Personer verksamma vid CERN
Svenska partikelfysiker
Reiniger

Reiniger är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Charlotte Reiniger
 Lotte Reiniger
 Otto Reiniger

Se även 

 Reininger
Giuseppe Moretti

Giuseppe L. Moretti, född 1782 i Roncaro, död 1853, var en italiensk botaniker och mykolog.

Moretti undervisade i botanik vid universitetet i Pavia från 1826 och var prefekt för Botaniska trädgården i Pavia. Han samlade in, studerade och klassificerade växter på den italienska halvön och rapporterade sin fynd i brev till  William Henry Fox Talbot i Linnean Society of London.  Arten Morettia i familjen Brassicaceae är uppkallad efter honom.

Källor 

 

Födda 1782
Avlidna 1853

Italienska mykologer
Män
Personer från Lombardiet
Valutareform

Valutareform är ett begrepp inom ekonomisk teori som avser byte av valuta, men också förändringar av valutans kurs gentemot andra valutor. Exempel på valutareformer är eurons införande, dollarisering och då länder strukit en eller flera nollor från sin valuta (det vill säga ändrat kursen). USA:s beslut att släppa dollarns koppling till guld 1971 är ett annat exempel. Det följdes under  kommande årtionden av att ett stort antal länder i världen gjorde samma sak, det vill säga lät sin valuta bli "flytande". Devalvering och revalvering är två typexempel på valutareform. Ett snarlikt begrepp är växelkursreform.

Stora valutareformer (ett urval)

Indiens valutareformer runt sekelskiftet 1900 

Indiens valutareformer runt sekelskiftet 1900 handlar om landets omvandling från en silverstandard till en guldstandard, liksom den valutapolitiska debatt som fördes under denna tid och som berörde Indien. Det första större steget i denna omvandling togs 1893 då Indiens regering bestämde sig för att stänga ner landets största silvergruvor. Under de följande åren fördes en debatt om olika lösningar, inklusive idén om en bimetallism-regim mellan USA, Frankrike och Indien. Dessa diskussioner strandade dock och landet införde istället en guldstandard.

Tysklands valutareformer 

Tyskland har genomfört ett flertal valutareformer från mitten av 1800-talet och framåt. De största har varit valutareformerna 1871–1873, då en enhetlig tysk valuta skapades, reformerna 1923–1925, 1948, 1957, introduktionen av D-mark i före detta Östtyskland 1990 och övergången till euron 1999–2002.

Införandet av euron  
Euron, en gemensam valuta för ett flertal av Europas länder, infördes den 1 januari 1999. De länder som då direkt övergick från sin nationella valuta till denna gemensamma valuta var: Belgien, Finland, Frankrike, Irland, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Portugal, Spanien, Tyskland och Österrike. Sedan dess har följande länder övergått från sin nationella valuta till euron: Grekland (2001), Slovenien (2007), Cypern och Malta (2008), Slovakien (2009), Estland (2011), Lettland (2014) och Litauen (2015).

Se även 
 Penningreform

Nationalekonomi
Penningväsen
Julienne Bretton des Chapelles

Thérèse Jeanne Julienne Bretton des Chapelles, ofta kallad Juliette, född 1773, död 1828, var barndomsvän till kejsarinnan Josephine de Beauharnais. Hon var gift med Pierre de Bauduy de Bellevue, grundaren av DuPont, och tillhörde de flyktingar från Saint-Domingue som emigrerade till USA efter den haitiska revolutionen. Hennes korrespondens har blivit föremål för omfattande historisk forskning och uppfattas som en viktig historisk källa.

Biografi
Hon var född på den franska kolonin Saint Domingue, nuvarande Haiti, som dotter till plantageägaren och officeren i franska milisen Jean-Baptiste François Bretton des Chapelles (1739-1795). Hon var under sin barndom vän till Josephine de Beauharnais, dotter till en plantageägare på Martinique. Enligt legenden blev de en dag, tillsammans med en tredje flicka, spådd av en gammal slavinna, Euphémia, som förutsade att Josephine skulle gifta sig med en kejsare. År 1790 gifte sig Juliette med Pierre de Bauduy de Bellevue. 

När den haitiska revolutionen utbröt 1791 barrikaderade sig maken och en grupp vita män på parets plantage i ett försök att skydda den. Hennes föräldrar mördades och paret flydde slutligen med en båt till Philadelphia i USA. Maken startade där DuPont och sålde 1795 sin plantage på Haiti.

Källor 

Personer i Saint-Domingue
Brevskrivare under 1700-talet
Födda 1773
Avlidna 1828
Kvinnor
Franska brevskrivare
Brevskrivare under 1800-talet
De utvalda (tecknad serie)

De utvalda är en svensk science fiction-serie som skapats av Gösta Lindwall i samarbete med Nisse Lindberg. Gösta Lindwall står för teckningar och intrig och Nisse Lindberg hjälper till med manusarbetet. Det första avsnittet, Hybriden, publicerades i Fantomen nr 4, 5 och 7/2011. Från och med Fantomen nr 20 och 21/2012 gör serieskaparna en omstart av serien och går tillbaka till händelser som utspelades före hybriden, i en så kallad prequel. Nya avsnitt förekommer även i Fantomen nr 17 och 21/2013.

Referenser

Noter

Källor 
 Fantomen nr 4, 2011. Sid. 36-38. EGMONT Kärnan
 Seriewikin. Artiklar om De utvalda, Gösta Lindwall och Nisse Lindberg.

Science fiction-serier
Svenska serier
Svensk science fiction
Åraslövs mosse

Åraslövs mosse är ett naturreservat i Hässleholms kommun i Skåne.

Naturreservatet består av en mosse med öppen slåttermark som är omgiven av fuktängar och lövsumpskog. Längst i väster finns en ängslövskog. I lövsumpskogen finns det öppna kärr som av den näringsrika kritberggrunden finns både som rikkärr och extremrikkärr. Åraslövs mosse är resterna av ett mycket större våtmarksområde som från mitten av 1700-talet användes för bete och ängsslåtter. Från 1800-talet fram till 1940-talet bröts torv i de centrala delarna vilket har lämnat spår i form av djupa vattenfyllda torvgravar. Den mycket näringsrika jordmånen gör att både växt- och djurlivet är mycket rikt, med många orkidéer och fågelarter.

Åraslövs mosse är även ett natura 2000-område.

I reservatet finns spångade leder som gör att man kan ta sig ut i de fuktiga markerna.

Flora och fauna 
På fuktängarna och i kärren växer arter som kärrspira, kärrull, loppstarr, näbbstarr, smörboll, tätört, vitpyrola och ängsstarr. Av orkidéer finns flugblomster, kärrknipprot och vaxnycklar. I lövsumpskogen med al och björk finns gulsippa, humle, jättestarr, kabbleka, kärrfibbla, kärrviol, liljekonvalj, mellanhäxört, småvänderot, storrams och orkidéerna tvåblad, Jungfru Marie nycklar och Sankt Pers nycklar. I den avenbok, bok och ek bevuxna ängslövskogen finns myska, jätterams, skogsbingel samt orkidéerna grönvit nattviol och skogsknipprot.

I reservatet finns även ett rikt djurliv som rådjur och älg. Av fåglar finns arter som grönsångare, gulsångare, gärdsmyg, morkulla, näktergal och trädpiplärka. Ett flertal hackspett- och ugglearter finns, t.o.m. järpe har observerats i reservatet. Av insekter finns exempelvis den rödlistade bruna gräsfjärilen.

Vägbeskrivning 
Från riksväg 21 i Vanneberga strax söder om Vinslöv tar man av österut på grusvägen. Efter cirka 2 km är man framme vid Åraslövs mosse.

Referenser 
Noter

Källor
 Informationsskylt vid naturreservatet
Länsstyrelsen Skåne - Åraslövs mosse
 Hässleholms kommun - Åraslövs mosse

Naturreservat i Hässleholms kommun
Natura 2000-områden i Skåne län
Naturskyddsområden bildade 2001
Vespertine Live at Royal Opera House

Vespertine Live at Royal Opera House är en livevideo av Björk, inspelad vid Royal Opera House i London den 16 december 2001. Den gavs ut av One Little Indian Records på dvd i november 2002. 

Precis som titeln antyder är videon inspelad under turnén för albumet Vespertine, närmare bestämt en av turnéns sista shower. Första halvan av framträdandet består av låtar från Vespertine medan andra halvan även omfattar tidigare material. Anmärkningsvärt är att Björk med denna konsert var en av de första nutida popartister att gästa den historiska scenen i Royal Opera House. Konserten gästas bland annat av Zeena Parkins på harpa samt en sångkör från Grönland som handplockades av Björk för denna turné. Totalt spelades 19 låtar vid konserten.

Dvd:n innehåller även en 40-minutersdokumentär, Touring Vespertine, där Ragga Gestsdóttir filmat olika platser under Vespertine-turnén. Denna dokumentär kan ses som en tidig version av 2003 års Minuscule.

Låtlista 
Live at Royal Opera House 
 "Frosti" (1:23)
 "Overture" (3:35)
 "All Is Full of Love" (4:03)
 "Aurora" (3:52)
 "Undo" (5:54)
 "Generous Palmstroke" (4:21)
 "An Echo, a Stain" (4:18)
 "Hidden Place" (5:50)
 "Cocoon" (4:43)
 "Unison" (6:44)
 "Harm of Will" (4:22)
 "It's Not Up to You" (5:22)
 "Pagan Poetry" (5:27)
 "Possibly Maybe" (6:00)
 "Isobel" (6:13)
 "Hyperballad" (4:59)
 "Human Behaviour" (4:28)
 "Jóga" (6:36)
 "It's in Our Hands" (5:58)

Extramaterial
Dokumentär (41:10) - Touring Vespertine: Programming, Playing, Singing

Medverkande 
 Björk - sång
 Zeena Parkins - harpa
 Matmos (M. C. Schmidt & Drew Daniel) - elektroniska instrument
 Simon Lee - dirigent
 The Greenlandic Choir (Ida Heinrich, Naya Fleischer, Dorthea Ignatiussen, Maannguaq Dalager, Nuka Amossen, Pilu Noahsen, Najaraaq Møller, Nina Jørgensen, Arnannguaq Eldevig, Malene Andersen, Regine Bech, Petrine Karolussen) - kör

Referenser

Externa länkar 
 Vespertine Live at Royal Opera House minisajt på Björk.com
 Vespertine Live at Royal Opera House på Discogs (lista över utgåvor)

Musikvideoalbum av Björk
Musikvideoalbum 2002
Ragnar Hägerström

Karl Ragnar Hägerström, född 1 oktober 1906 i Sundborns församling, Kopparbergs län, död 5 oktober 1995 i Höllvikens församling, Malmöhus län, var en svensk tidningsman, ombudsman och socialdemokratisk kommunalpolitiker. 

Hägerström var fabriksarbetare till 1932, freelancer på olika tidningar 1932–40, verkställande direktör i Söderhamns-Kuriren 1940–45, Länstidningen Östersund 1945–54 och ombudsman inom HSB 1954–62. Han var ordförande i Östersunds stads drätselkammare 1960–67, heltidsanställd från 1962.

Hägerström var även ledamot i styrelserna för Sarabolaget, Sveriges riksbanks kontor i Östersund, Västernorrlands och Jämtlands läns stadshypoteksförening, vice ordförande i Jämtlands läns bostadskreditförening, styrelseordförande i Östersunds El AB och ledamot av Jämtlands läns landstings förvaltningsutskott.

Källor

Svenska socialdemokrater
Svenska kommunalpolitiker
Personer i Östersunds historia
Personer från Sundborns socken
Födda 1906
Avlidna 1995
Män
Anslutningsfördraget 2011

Anslutningsfördraget 2011 är ett fördrag inom Europeiska unionen som reglerar villkoren för Kroatiens anslutning till unionen och tillhörande anpassningar av unionsrätten med hänsyn till utvidgningen. Fördraget undertecknades den 9 december 2011 i Bryssel, Belgien, av företrädare för unionens dåvarande medlemsstater samt Kroatien. Det trädde i kraft den 1 juli 2013 efter att ha ratificerats av samtliga fördragsslutande parter i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser. Därmed blev Kroatien en fullvärdig medlem av Europeiska unionen.

I Kroatien föregicks ratificeringen av en folkomröstning den 22 januari 2012, i vilken fördraget godkändes med en majoritet av 66,7 procent av de röstande.

Historia 

Den 21 februari 2003 ansökte Kroatien om medlemskap i EU. Den 18 juni 2004 blev landet en officiell kandidat och den 3 oktober 2005 påbörjades medlemsförhandlingar med EU. Den 24 juni 2011 uppmanade Europeiska rådet medlemsstaterna att avsluta medlemsförhandlingarna med Kroatien i slutet av månaden och att underteckna ett anslutningsfördrag i slutet av året. Förhandlingarna avslutades den 30 juni 2011.
Den 12 oktober 2011 gav Europeiska kommissionen ett positivt yttrande om Kroatiens anslutning till Europeiska unionen och den 1 december 2011 gav Europaparlamentet sitt samtycke med röstsiffrorna 564 för, 38 emot och 32 avstående. 

Anslutningsfördraget undertecknades den 9 december 2011 i Bryssel och trädde i kraft den 1 juli 2013. Den 21 juni 2013 deponerade Tyskland som sista medlemsstat sitt ratificeringsinstrument och därmed blev det formellt fastlagt att Kroatien skulle bli medlem 1 juli 2013.

Kroatiska observatörer 
Från och med undertecknandet av anslutningsfördraget erhöll Kroatien observatörsstatus i Europeiska rådet och Europeiska unionens råd. Efter beslut i talmanskonferensen, erhöll Kroatien också tolv observatörer, utsedda av det nationella parlamentet, i Europaparlamentet från och med den 1 april 2012. Deras mandat sträckte sig fram till dess att Kroatien anslöt sig till unionen. Observatörskapet innebär att företrädaren har rätt att delta i sammanträden, yttra sig men inte delta vid omröstningar.

Syfte och innehåll 
Syftet med fördraget var att fastställa villkoren för Kroatiens anslutning till Europeiska unionen.

Övergripande struktur 
Själva fördraget består enbart av fyra artiklar som fastställer att Kroatien blir en fullvärdig medlem med samma rättigheter och skyldigheter som övriga medlemsstater samt villkoren för ratificeringen och deponeringen av fördraget och ratifikationsinstrumenten. Fördraget innefattar dock även en anslutningsakt, som innehåller mer detaljerade bestämmelser om villkoren för Kroatiens anslutning. Anslutningsakten inkluderar även nio bilagor och ett protokoll, som reglerar detaljerade bestämmelser om bland annat ändringar i olika rättsakter till följd av Kroatiens anslutning.

Ratificeringsprocessen

Ratificeringsförfarandet i detalj

Se även 
 Europeiska unionens fördrag
 Europeiska unionens utbredning och utvidgning

Referenser

Noter 

 

2011 i Belgien
Europeiska unionens fördrag
Europeiska unionen under 2010-talet
Politikåret 2011
Olof Collander

Olof Collander, sannolikt född 1682 Assmundsgården på Kinnekulle i Österplana socken, död 31 oktober 1760 i Hasslerör i Hassle socken, var en svensk  kyrkomålare från Västergötland.

Collander anses komma från den yngre Läcköskolan. Han har dekorerat många kyrkor i Västergötland varav flera dock har rivits. Flera av Collanders lärlingar blev duktiga målare, exempelvis Johan Lidholm, Johan Kinnerus och Johan Laurell. Familjen Collander bodde i  Finnabacken, Österplana socken. Han avled som änkling hos Lidholm i Hassle socken. 

Den 10 maj 1723 anhöll han hos Kållands häradsrätt om ett bevis- och bördsbrev med anledning av erhållandet av mästarbrev. Häri anges att hans far var rättaren vid Hjelmsäter säteri, Anders Bryngelsson och att modern var Anna Bengtsdotter

Verk
Forshems kyrka 1718
Bällefors kyrka 1729. Takmålning. Bevarade.
Västerplana kyrka 1729. Takmålningarna i norra flygeln. Bevarade.
Ekeskogs kyrka 1729. Kyrktaket. Bevarade.
Trästena kyrka 1732
Götlunda kyrka, Skara stift 1732. Takmålning. Bevarade.
Flakebergs kyrka 1734, äldre kyrka
Främmestads kyrka äldre kyrka 1735
Gudhems kyrka äldre kyrka 1735
Utby kyrka, Skara stift äldre kyrka 1739. Takmålning.
Leksbergs kyrka 1740-1741. Takmålning tillsammans med Johan Liedholm. Bevarade.
Torsö kyrka möjligen Fågelö kapell 1742-1744
Västra Tunhems kyrka 1747. Stoffering av altartavla. Bevarade.
Svenneby kyrka äldre kyrka 1752. Målning och vitlimning.

Referenser

Kinnekullahembygd.nu
Kringla Flakebergs äldre kyrka

Svenska kyrkomålare
Personer från Österplana socken
Födda 1682
Avlidna 1760
Män
Svenska målare under 1700-talet
Elisabet Bäck

Kerstin Elisabet Bäck, född 7 maj 1955, är en svensk journalist och chefredaktör.

Bäck inledde journalistkarriären på Laholms Tidning 1973, kom därefter till Mölndals-Posten och arbetade länge på Göteborgs-Posten. Hon har därefter varit chefredaktör för Bohusläningen 1997-2001, kvällstidningen Göteborgs-Tidningen 2001-2002 samt Vestmanlands Läns Tidning i Västerås 2002-2009.

År 2011 blev hon chefredaktör för Katrineholms-Kuriren. År 2015 utsågs hon till chefredaktör på Eskilstuna-Kuriren. Hon skulle ha tillträtt hösten 2015, men insjuknade i en stroke innan dess.

Referenser 

Svenska journalister under 2000-talet
Födda 1955
Kvinnor
Levande personer
Tyra Zanderholm

Tyra Maria Cecilia Zanderholm, gift Sundström, född 22 november 1884 i Katarina församling i Stockholm, död 7 mars 1963 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk skådespelerska. 

Zanderholm var dotter till krögaren Otto Zanderholm och Hulda Helena Haag. Hon antogs 1902 till Dramatiska Teaterns elevskola och anställdes 1906 vid Dramatiska Teatern. Hon kom att inta en framstående plats på Dramaten, dels i roller som skälmsk och pikant ung flicka, dels och framför allt i uppgifter inom det moderna karaktärsskådespelet.

År 1911 gifte hon sig med arkitekten Allan Norblad och blev änka efter honom 1921. Åren 1925–1945 var hon sedan gift med direktören Carl Gustaf "Gösta" Sundström (1889–1965), son till klädeshandlaren Per August Sundström och Ebba Ankarcrona. Tyra Zanderholm är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Teater

Roller

Källor
 
 Sundström, Tyra Maria Cecilia på SvenskaGravar.se

Noter

Externa länkar
 

Svenska scenskådespelare
Skådespelare från Stockholm
Svenska skådespelare under 1900-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1884
Avlidna 1963
Kvinnor
Ugglan
Helge Tideström

Helge Leonard Tideström (ursprungligen Petersson), född 13 maj 1876 i Livgardets till häst församling, Stockholm, död 17 juli 1957 i Svedala församling, var en svensk väg- och vattenbyggnadsingenjör.
 
Efter studentexamen i Stockholm 1895 avlade Tideström reservofficerexamen 1898 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1901. Han blev underlöjtnant i Fortifikationens reserv 1898, löjtnant i Väg- och vattenbyggnadskåren 1908, kapten 1916 och erhöll avsked 1941. Han blev biträdande ingenjör vid mellersta väg- och vattenbyggnadsdistriktet 1901, vid södra distriktet 1903, arbetschef vid vattenkraftsanläggning i Lessebo 1902, vid ombyggnad av Malmö-Limhamns Järnväg 1903, vid flottledsbyggnad Rottnen-Konga samma år, vid Lund-Revinge Järnvägs byggnad 1904, vid Ruda–Älghults Järnvägs byggnad 1922–23, trafikchef, ban- och maskiningenjör vid Lund-Revinge Järnväg 1905–10, därjämte vid Lund-Bjärreds Järnväg 1907–10, vid Kävlinge-Barsebäcks Järnväg samma tid, vid Bjärred-Lund-Harlösa Järnväg 1911–21 och vid Ruda-Oskarshamns och Ruda–Älghults Järnväg 1922–24.

Tideström var ingenjör hos AB Åbjörn Andersson i Svedala vägmaskin- och byggnadsavdelning och tillika reklamchef från 1925. Han var även verksam som konsulterande ingenjör inom väg- och vattenbyggnadsfacket, ledamot av flera skilje- och expropriationsnämnder, godeman vid ägoskiftesförrättningar, kontrollant vid hus-, väg- och vattenbyggnadsarbeten, bland annat vid Lunds hospital och asyl 1909–11 och vid elektrifieringen av Lund-Bjärreds Järnväg 1915–16.

Tideström upprättade diverse förslag till hus-, landsvägs- och järnvägsbyggnader, broar, bangårdar, stadsplaner m.m. Han var sakkunnig i vattenrättsmål, diverse ekonomiska och trafikutredningar vid enskilda järnvägar. Han var suppleant i Lunds stadsbyggnadsnämnd 1907–21 och styrelseledamot i Vetlanda Järnväg 1922–24. Han var utrymningschef 1941, ledamot av civilförsvarnämnden i Svedala köping 1945, ordförande där från 1947, verkskole- och hemskoleinspektör inom Svedala civilförsvarsområde från 1944.

Källor
Svensk biografisk kalender I. Malmöhus län (Gullberg, Hjalmar - Uggla, Torsten, utg., 1919), sid. 244 (Petersson, Helge Leonard).

Officerare i Väg- och vattenbyggnadskåren
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Födda 1876
Avlidna 1957
Män
Ingenjörer från Stockholm