kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Börje Lundgren

Josef Börje Lundgren, född 10 april 1914 i Stockholm, död 11 maj 1966, var en svensk lantmätare och ämbetsman.

Lundgren avlade lantmätarexamen vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH) 1937, tjänstgjorde som lantmätare i Malmöhus, Östergötlands och Norrbottens län 1937-44, innehade kommunala uppdrag 1945-48, var byråchef vid Lantmäteristyrelsen 1948, ställföreträdare för generaldirektören 1949, överdirektör och chef för Rikets allmänna kartverk 1954-61, t.f. generaldirektör och chef för Lantmäteristyrelsen 1956-57. Han var generaldirektör och chef för Lantbruksstyrelsen 1962-66.

Lundgren genomgick Försvarshögskolans chefskurs 1959, var chef för svenska delegationen för översyn av riksgränsen mellan Sverige och Finland 1956, expert i Liberia rörande gränsreglering i Afrika 1957 och Sveriges gränsöverkommissarie vid översynen av riksgränsen mellan Sverige och Norge 1958. Han var sekreterare i utredningen angående lantmätarnas och lantbruksingenjörers utbildning 1945, huvudsekreterare i centrala lantbrukskommittén 1947, ledamot av 1937 års fastighetsbildningssakkunniga 1951, 1953 års fotogrammetriutredning 1953, 1954 års fastighetsbildningskommitté 1957, 1956 års lantmäterikommitté 1956 och utredningsman rörande naturskyddslagstiftning m.m. 1960. Han var ordförande i Svenska sällskapet för fotogrammetri 1953-56, Commiss IV:s of International Society for Photogrammetry och styrelseledamot i  Svenska naturskyddsföreningen 1958. Han invaldes som ledamot av Skogs- och lantbruksakademien 1956.

Källor

Svenska lantmätare
Svenska överdirektörer
Ledamöter av Kungliga skogs- och lantbruksakademien
Födda 1914
Avlidna 1966
Män
Ämbetsmän från Stockholm
Mooi River

Mooi River (afrikaans Mooirivier) är en stad i provinsen KwaZulu-Natal i östra Sydafrika. Staden består egentligen av tre orter (Mooi River, Bruntville och Townview) och hade totalt 17 779 invånare vid folkräkningen 2011. Mooi River grundlades 1884.

Källor

Externa länkar

Orter i Sydafrika
Georg Friedrich Benecke

Georg Friedrich Benecke, född 10 juni 1767 i Mönchsroth, död 21 augusti 1844 i Göttingen, var en tysk språkforskare.

Benecke stod i nära förbindelse med Jacob Grimm och Karl Lachmann, och var tillsammans med den senare grundläggare av den efter den klassiska filologins mönster utbildade textkritiska metoden i tysk medeltidsfilologi. Han efterlämnade material till en Mittelhochdeutsches Wörterbuch, senare utgiven av Wilhelm Konrad Hermann Müller och fortsatt av Friedrich Zarncke (1854-61).

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar 
 

Tyska filologer under 1800-talet
Germanister
Alumner från Göttingens universitet
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Födda 1767
Avlidna 1844
Män
Svensk uppslagsbok
Wilhelm Benecke (botaniker)

Friedhelm Wilhelm Benecke, född 23 september 1868, död 14 februari 1946, var en tysk botanist.  

Benecke blev professor i Münster 1916, och utgav ett flertal avhandlingar i växtfysiologi, dessutom Bau und Leben der Bakterien (1912), Pflanzenphysiologie (1923, tillsammans med Ludwig Jost) med flera arbeten.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter 

Tyska professorer i botanik
Personer verksamma vid universitetet i Münster
Botaniker under 1900-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Födda 1868
Avlidna 1946
Män
Svensk uppslagsbok
Ingvar Widén

Karl Anders Ingvar Widén, född 22 maj 1927 i Linköping, död 21 juni 2002, var en svensk lantmätare och generaldirektör.

Biografi
Widén utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan (KTH) 1950, tjänstgjorde som lantmätare 1950-56, blev byrådirektör i Lantmäteristyrelsen 1957, överingenjör där 1963, sakkunnig på Jordbruksdepartementet 1959, budgetsekreterare där 1961, departementsråd 1965, generaldirektör och chef för Lantbruksstyrelsen 1968-86.

Widén var även ledamot av styrelserna för Lantbrukshögskolan och Veterinärhögskolan, i Jordbrukets forskningsråd, styrelseordförande för Statens lantbruksinformation samt ledamot flera statliga utredningar på jordbrukets område.

Källor

Karl Anders Ingvar Widén på hittagraven.stockholm.se

Svenska lantmätare
Svenska generaldirektörer
Födda 1927
Avlidna 2002
Män
Ämbetsmän från Linköping
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska departementsråd
Naomi Wolf

Naomi Wolf, född 12 november 1962 i San Francisco, Kalifornien, är en amerikansk författare, politisk rådgivare och feminist. 

Hon tog bachelorexamen i engelsk litteratur vid Yale University 1984. Wolf erhöll Rhodesstipendiet och studerade vid universitetet i Oxford (New College) där hon påbörjade en doktorsavhandling i engelsk litteratur som inte avslutades. Wolf slutförde avhandlingen långt senare, under 2015.

Wolf fick sitt litterära genombrott med boken The Beauty Myth (Skönhetsmyten) 1990. Hon har beskrivits som en konspirationsteoretiker, främst på grund av uttalanden rörande coronaviruspandemin där hon hävdat dunkla motiv bakom nedstängningar och kritik mot Covid-19-vaccin.

Bibliografi i urval 
 . På svenska Skönhetsmyten (1991)

Läs mera

Referenser

Noter

Externa länkar

Amerikanska författare
Amerikanska feminister
Födda 1962
Levande personer
Kvinnor
Engelskspråkiga författare
Personer från San Francisco
Alumner från Yale University
Alumner från New College, Oxford
Rhodesstipendiater
Sexpositiva feminister
Fokker E.V

Fokker E.V är ett enkelvingat jaktflygplan som konstruerades av den holländske flygplankonstruktören Fokker under den senare delen av första världskriget. E V sattes i tjänst vid de tyska jaktförbanden 1918 och verkade till en början vara en lyckad flygplanyp fram till dess att brister i primärstrukturen hos konstruktionen uppdagades. Flygplantypen drogs också med motorproblem vilket ytterligare bidrog till att många piloter havererade redan innan kontakt med fienden. Dock påpekade flera förare typens lovande prestanda, däribland en hög fart och acceleration tack vare det relativt låga luftmotståndet jämfört med den tidens konventionella dubbeldäckade flygplan.

Flygplanet konstruerade senare om och blev Fokker D.VIII, dock skiljer sig inte D.VIII till det yttre från E.V. Förändringarna består framför allt av förstärkningar av vingkonstruktionen och förändrade tillverkningsmetoder hos Fokker-fabriken.

Källor
 Greg VanWyngarden - 'Richthofen's Cirkus' Jagdgeschwader Nr 1.

Tyska jaktflygplan
Stridsflygplan under första världskriget
Benedetto Grazzini

Benedetto de Grazzini, eller Benedetto da Rovezzano, född omkring 1474, död strax efter 1552, var en italiensk arkitekt och bildhuggare.

Benedetto de Grazzini utförde flera gravmonument i Genua och Florens, kallades därefter till England och arbetade bland annat på ett stort gravmonument i Windsor, men återvände till Florens.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Italienska arkitekter under 1500-talet
Italienska skulptörer under 1500-talet
Födda 1400-talet
Avlidna 1550-talet
Män
Katthem

Ett katthem är en verksamhet som tar hand om hemlösa, övergivna, oönskade och förvildade tamkatter. De flesta katthem drivs av ideella organisationer och finansieras via donationer och andra bidrag samt med ideellt arbete.

Syftet med att överföra hemlösa katter till ett katthem är att i möjligaste mån undvika avlivning av friska djur utan istället förmedla katterna till nya ägare.

Katter
Carolina Benedicks-Bruce

Carolina Maria Benedicks-Bruce, född Benedicks 28 oktober 1856 i Stockholm, död 16 februari 1935 i Väskinde församling, Gotlands län, var en svensk skulptör och målare.

Biografi
Carolina Benedicks-Bruce var dotter till Edward Otto Benedicks och Carolina, född Cantzler, som var ägare till Gysinge bruk. Hon var syster till Gustaf Benedicks. På moderns sida fanns det många konstnärer, flera av hennes morbröder samt hennes mormor målade, bland andra Johan Oscar och Axel Leopold Cantzler. Det var också genom dem hennes konstnärskap utvecklades. 

Carolina Benedicks fick som tonåring skolning av August Malmström; vidare skrevs hon  1881 in i den lägre bildhuggarklassen vid Kungliga Akademien för de fria konsterna som den tredje kvinnan någonsin. Hon mötte flera andra kvinnliga konstnärer på Akademien, bland andra Hilma af Klint och Gerda Rydberg, och tillsammans med några av dem reste hon till Frankrike 1883. De tillbringade framförallt tiden i Paris och i konstnärskolonin i Grez-sur-Loing. Efter sina studier vid Akademien återvände hon till Frankrike och blev där elev hos skulptören Alexandre Falguière. Carolina Benedicks var framförallt skulptör men hon arbetade också en del med etsningar och akvarellmåleri.

Sommaren 1885 träffade hon den kanadensiske konstnären William Blair Bruce och förlovade sig med honom samma höst, varefter de gifte sig. På Gotland skapade de 1900 sitt sommarhem Brucebo. När maken hastigt avled 1906 bosatte sig Carolina Bennedicks-Bruce permanent på Brucebo och bodde där till sin död 1935. Hon engagerade sig för kvinnlig rösträtt och var en av de starkaste rösterna för att bevara Burmeisterska huset i Visby. Hon spelade även en viktig roll i grundandet av Lottakåren på Gotland och startade 1912 Väskinde FKPR.

Eftermäle
På Brucebo finns flera av hennes skulpturer, akvareller och skisser, till exempel Baigneur blessé (Den sårade badaren) som fick hedersomnämnande på Salongen i Paris 1893. Brucebo är idag öppet som museum. Benedicks-Bruce finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm och Länsmuseet Gävleborg.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Pietikäinen Johanna, Heartists - Om konstnärsparet Carolina Benedicks Bruce och William Blair Bruce med inriktning på könsroller, klass och identitet, 2015.
 Hanne Ödin, Caroline Benedicks Bruce – skulptris och akvarellist. Artikel ur Gotländskt Arkiv 1991
www.artgalleryof hamilton.com
http://www.brucebo.se/

Vidare läsning 
Heartists - Konstnärsparet Carolina Benedicks-Bruce och William Blair Bruce, av Johanna Pietikäinen.

Externa länkar 

Brucebostiftelsens webbplats
Verk av Carolina Benedicks-Bruce i Nationalmuseums samlingar

Svenska skulptörer under 1800-talet
Svenska målare under 1800-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Konstnärer från Stockholm
Födda 1856
Avlidna 1935
Kvinnor
Mathieu de Dombasle

Christophe-Joseph-Alexandre Mathieu de Dombasle, född 26 februari 1777 i Nancy, död där 27 december 1843, var en fransk agronom. 

Dombasle inlade stora förtjänster om jordbruket, i synnerhet genom sina studier över växelbruket.

Bibliografi (i urval)
Calendrier du bon cultivateur (1821; 10:e upplagan 1860)
Annales agricoles de Roville (nio band, 1824-32; ny upplaga 1861)
Traité d'agriculture (fyra band, 1861-64)

Källor

Franska agronomer
Franska forskare under 1800-talet
Personer från Nancy
Födda 1777
Avlidna 1843
Män
Ugglan
Officerare av Hederslegionen
Demonoid

Demonoid kan avse:

 Demonoid (musikgrupp) – ett svenskt black metal-band bildat 2002
 Demonoid (webbsida) – en webbsida och Bittorrent-tracker
Demonoid (webbsida)

Demonoid är en webbsida och Bittorrent-tracker skapad av en anonym person känd endast under pseudonymen "Deimos" och "Zajson". 

Webbsidan indexerar torrentar som medlemmarna lagt upp. Det är den näst största offentliga trackern. Demonoids torrenttracker hade uppskattningsvis tre miljoner peers i september 2007. Sidan hade över 252 427 torrentar indexerade 3 maj 2009 (torrentar uppladdade före 4 augusti 2005 togs bort för att frigöra serverkraft).

Källor

Trackers
Camminskrinet

Camminskrinet var ett relikskrin som gjordes av skickliga konsthantverkare i södra Skandinavien omkring år 1000 och innehöll den heliga Cordulas reliker. Fram till andra världskrigets slut fanns det att beskåda i Sankt Johannes-katedralen i Cammin i Västpommern (nuvarande Konkatedra św. Jana Chrzciciela i Kamień Pomorski i nordvästra Polen). Skrinet försvann i samband med krigsslutet, då bland annat kyrkans inre nästan blev helt ödelagt av en brand.

Det har hävdats att Camminskrinet är samma skrin som Snorre Sturlasson omnämner i Heimskringla, när han säger att den danska kungen Erik Emune gav ett skrin till Sigurd Jorsalafarare och denne gav detta till Kastellkyrkan i Kungahälla:
”Þar var skrín, er Eiríkr eimuni Danakonungr hafði sent Sigurði konungi, ok plenarius ritinn gullstöfum, er Patriarki gaf Sigurði konungi.”
Sturlasson berättar också att sistnämnda kyrka senare plundrades av venderna 1135, och skrinet då blev bortfört. Detta kan förklara varför skrinet hamnade i Pommern.

Camminskrinet var av trä, men beklädd med utskurna älghornsplattor i Mammenstil och inramades med förgyllda bronsband. Skrinet hade måtten 63 x 33 x 26 centimeter och dessa är intressanta, då dess form liknar formen på samtida hallbyggnader. Den grundläggande formen var under vikingatiden med svängda långsidor, vilket ger en böjd takrygg. Camminskrinet har därför varit bidragande till att man idag kan rekonstruera vikingatida långhus - ett exempel på en sådan byggnad i Danmark finner man i Fyrkat vid Hobro. Skrinet visade inte bara de stora arkitektoniska dragen, utan gav även en idé om hallbyggnadernas utsmyckning; de djurhuvuden som prydde skrinet, motsvarade utskurna ornament på långhusens bjälkar.

År 1175 blev Cammin biskopssäte i ett nykristet område och camminskrinet har eventuellt funnits att beskåda i domkyrkan sedan dess och fram till krigsslutet. Camminskrinet är numera försvunnet, men det finns ytterligare ett liknande skrin bevarat, Bambergskrinet, och det är känt som Den heliga Kunigundas skrin i Bambergs domkyrka. Detta skrin är också från omkring år 1000 och är gjort i Sydskandinavien. Det har lister, beslag och stiliserade djurhuvuden i brons i Mammenstil, såsom Camminskrinet hade. Att så dyrbara föremål som Camminskrinet kunde tillverkas i det framväxande danska riket för 1000 år sedan har sin orsak att köpmän fanns att tillgå som kunde erbjuda de exklusiva råvarorna, av vilket bland andra de utskurna plattorna av älghorn torde ha importerats från Sverige eller Norge.

Referenser

Externa länkar
 Statens historiska museum - Camminskrinet
 Camminskrinet omnämns i Heimskringla 
 Heliga Cordula (på norska)
 Heliga Cordula (på engelska)

Kungälvs kommun
Reliker
Fornfynd från vikingatiden
Fornfynd i Danmark
Enskilda skrin
Föremål på Nationalmuseet i Köpenhamn
Konstverk från 1000-talet
Konstverk i Köpenhamn
Icke återfunna konstverk
Kolibrimaskin

Kolibrimaskin (colibrimaskin) är en äldre benämning på en motor (ångmaskin) av mycket små dimensioner.

På motsvarande sätt betecknades en ångslup med en kolibrimaskin som en kolibribåt. Under andra häften av 1800-talet började sådana mindre ångslupar att användas för varu- och persontransporter i städer i Sverige i konkurrens med tidigare använda roddslupar och vevslupar.

Kolibrimaskiner tillverkades vid många svenska verkstäder mellan 1870 och 1910. En typisk kolibrimaskin kunde ha en effekt på 4 hk (3 kW). Omkring år 1900 började kolibrimaskiner att utkonkurreras av förbränningsmotorer.

Källor
Ångmaskiner, Tekniska Museets dokument 13.2221, läst 2010-07-16

Noter

Ångmaskiner
Motorer
Östra Ryds socken

Östra Ryds socken kan syfta på:

Östra Ryds socken, Uppland
Östra Ryds socken, Östergötland
John Strachey (ämbetsman)

Sir John Strachey, född den 5 juni 1823 i London, död den 19 december 1907, var en brittisk-indisk ämbetsman. Under februari 1872 var han tillförordnad vicekung av Indien efter mordet på earlen av Mayo.

Källor

Vicekungar av Indien
Brittiska ämbetsmän under 1800-talet
Ämbetsmän från London
Födda 1823
Avlidna 1907
Män
John Strachey

John Strachey kan syfta på bland andra:

 John Strachey (1671-1743), brittisk geolog
 John Strachey (1823-1907), brittisk ämbetsman i Indien
 John Strachey (1860-1927), redaktör av The Spectator
 John Strachey (1901-1964), brittisk Labourpolitiker
Thomas Grosvenor (1734–1795)

Thomas Grosvenor, född i mars 1734, död den 12 februari 1795, var en brittisk politiker, parlamentsledamot för Chester från 1755 till 1795.

Grosvenor var andre son till sir Robert Grosvenor, 6:e baronet. Richard Grosvenor, 1:e earl Grosvenor var hans äldre bror. Hans tredje son Thomas var en framstående militär befälhavare.

Källor

Noter

Brittiska parlamentsledamöter
Födda 1734
Avlidna 1795
Män
John Strachey (geolog)

John Strachey, född den 10 maj 1671 i Chew Magna, England, död den 11 juni 1743 i Greenwich, var en brittisk geolog. 

Strachey ärvde egendomar innefattande Sutton Court från sin far vid tre års ålder. Han skrev in sig vid Trinity College, Oxford och blev upptagen vid Middle Temple, London, 1688. Fellow i Royal Society blev han 1719.

Han introducerade en teori om klippformationer kända som strata, ett arbete som vidareutvecklades av William Smith. Utöver sitt kartritande och sina geologiska intresse offentliggjorde han åtskilliga andra verk, bland dem An Alphabetical List of the Religious Houses in Somersetshire (1731).

Källor

Noter

Brittiska geologer
Ledamöter av Royal Society
Födda 1671
Avlidna 1743
Män
Alumner från Trinity College, Oxford
Benedictus Olai

Benedictus Olai, (Bengt Olofsson) född omkring 1520 troligen i Örebro, död 28 juli 1583 i Uppsala domkyrkoförsamling , var en svensk läkare.

Biografi
Benedictus Olai var bror till Andreas Olai, samt morbror till Johannes och Nils Chesnecopherus.

Benedictus Olai blev filosofie magister i Wittenberg och studerade därefter medicin och blev medicine doktor vid samma universitet och efter hemkomsten livmedikus hos Erik XIV, och senare även hos Johan III. Benedictus Olai var Sveriges förste medicine doktor, och förtrogen vän til Erik XIV och Karin Månsdotter. Han utgav bland annat Een nyttigh läkere book ther uthinnen man finner rådh, hielp och läkedom til allehanda menniskiornes siukdomar (1578).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939
 

Svenska läkare
Födda 1500-talet
Avlidna 1583
Män
Personer i Sverige under 1500-talet
Forskare från Örebro
Simex-Iwerks Entertainment

Simex-Iwerks Entertainment är ett företag som producerar 3D- och virtual reality-filmer. Företaget bildades 2002 då de två tidigare konkurrenterna Simex Inc och Iwerks Entertainment slogs samman. 

Företaget Iwerks Entertainment grundades 1985 av Stan Kinsey och Don Iwerks, som båda tidigare hade varit chefer hos Disney. Företaget blev välkänt under mitten av 1990-talet som en av de ledande utvecklarna av virtual reality-biografer och -filmer. Företaget döptes efter Dons far, Ub Iwerks, som var en av Walt Disneys främsta affärspartner.

Simex-Iwerks Entertainment har producerat både 3D-filmer och simulator-filmer, bland annat för Maxxima och Simulatour på Liseberg.

Se även 
 IMAX
 Simulatour
 Maxxima

Källor

Externa länkar 
 Simex-Iwerks webbplats

Amerikanska animationsstudior
Företag bildade 2002
Dagmar Salén

Dagmar Salén, född Mörner 22 maj 1901 i Örebro, död 20 december 1980 i Kungsholms församling, Stockholm, var en svensk seglare som tävlade under Olympiska spelen 1936 i Berlin. Hon var med på båten May Be som fick brons i sexmetersklassen. 

Salén var från 1931 gift med redaren Sven Salén (1890–1969), och var mor till Sven H. Salén.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1901
Avlidna 1980
Kvinnor
Svenska seglare
Olympiska bronsmedaljörer 1936
Idrottare från Örebro
Benedikt Ried

Benedikt Ried eller Benedikt Rejt, född omkring 1454 och död 30 oktober 1534 var en böhmisk arkitekt, och en av den centraleuropeiska sengotikens främsta konstnärer.

Benedikt blev slottsbyggsbyggmästare i Prag, där särskilt den så kallade "Vladislavska salen" med dess nätvalv vittnar om hans konstruktiva och dekorativa begåvning. I Kuttenberg fortsatte Benedikt den påbörjade Barbarakyrkan med dett elegant hallsystem och byggde Marie-himmelsfärdskyrkan. På 1520-talet uppförde han Nikolauskyrkan i Laun, också en hallbyggnad med nätvalv. Benedikt utförde även flera arkitektoniska uppdrag utanför Böhmen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar 

Tyska arkitekter under 1500-talet
Födda 1400-talet
Avlidna 1534
Män
Kongos fotbollslandslag

Kongos fotbollslandslag kan syfta på:
Kongo-Brazzavilles herrlandslag i fotboll
Kongo-Brazzavilles damlandslag i fotboll
Kongo-Kinshasas herrlandslag i fotboll
Kongo-Kinshasas damlandslag i fotboll
Lista över gästskådespelare i c/o Segemyhr

Det här är en lista över gästskådespelare som har gästat c/o Segemyhr. Cillas pappa, spelas i säsong 2 av Stig Wigstrand och i säsong 5 av Lars Amble. I serien spelar Per Svensson, i säsong 1 en larminstallatör, medan i säsong 4 som läraren, Andreas. Tomas Tivemark är inte krediterad som gästskådespelare i säsong 4 eller 5.

Återkommande gästskådespelare

Säsong 1

Säsong 2

Säsong 3

Säsong 4 
Återstår att införa.

Säsong 5

Segemyhr
Moriz Benedikt (neurolog)

Moriz Benedikt, född 4 juli 1835 i Eisenstadt, död 14 april 1920 i Wien, var en tysk läkare.

Benedikt blev professor i nervpatologi och elektroterapi vid Wiens universitet. Han grundlade, tillsammans med Cesare Lombroso, kriminalantropologin. Bland hans främsta arbeten märks Elektrotherapie (1868, andra upplagan 1874–76), Anatomische Studien av Verbrecher-Gehirnen (1879) samt Zur Psychophysik der Moral (1875).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Tyska neurologer
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid universitetet i Wien
Tyska läkare under 1800-talet
Tyska läkare under 1900-talet
Personer från Eisenstadt
Födda 1835
Avlidna 1920
Män
Svensk uppslagsbok
Roderich Benedix

Julius Roderich Benedix, född 21 januari 1811, död 26 september 1873, var en tysk lustspelsförfattare.

Benedix var i sin ungdom skådespelare, och var senare journalist och föreläsare, samt ledde under 1840- och 1850-talen flera olika teatrar i Tyskland, bland annat stadsteatrarna i Köln och Frankfurt am Main, men ägnade sig sedan helt åt sitt dramatiska författarskap. Bland hans lustspel, av vilka flera med framgång spelats i Sverige, märks Doktor Wespe (1843), Die zärtlichen Verwandten (1866, svensk översättning Släktingar), och Das Stiftungsfest (1872). Benedix rådgivare för talare och föreläsare, Der mündliche Vortrag (1860), har utgetts i en mängd upplagor. Hans samlade dramatiska verk utgavs 1846-74 i 27 band.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter

Externa länkar 
 

Tyska skådespelare under 1800-talet
Tyska dramatiker under 1900-talet
Tyskspråkiga dramatiker
Tyska librettister
Personer från Leipzig
Födda 1811
Avlidna 1873
Män
Karlbergs-Bro koloniförening

Karlbergs-Bro koloniförening  är en koloniträdgård på Kungsholmen i Stockholm med läge norr om Stadshagen och söder om Karlbergskanalen. Föreningen grundades 1909 och tillhör därmed till de äldsta fortfarande existerande koloniträdgårdar i Stockholm. Karlbergs-Bro koloniförening är numera den enda kvarvarande koloniträdgården på Kungsholmen.

Historik
Kolonirörelsen i Stockholm kom igång på ett organiserat sätt år 1905. Initiativtagaren var Anna Lindhagen som hade sett koloniträdgårdar i Köpenhamn 1903. Åter i Stockholm upptäckte hon att det redan fanns trevande försök med koloniträdgårdar på bland annat Kungsholmen och Södermalm. Där hade några privatpersoner hyrt mindre markbitar för att odla först och främst nyttoväxter som rotfrukter och grönsaker. Bland de första kolonierna som Lindhagen lät anlägga år 1905 var Stadshagen på Kungsholmen, som hade cirka 25 lotter och lades ner 1925.

Karlbergs-Bro Koloniförening 
Karlbergs-Bro Koloniförening grundades år 1909 av Föreningen trädgårdskolonin Hornsberg. Det var en självständig kooperativ förening som i motsats till många andra nybildade koloniföreningar inte löd under Föreningen koloniträdgårdar i Stockholm. Marken arrenderades av Stockholms Stad och var tidigare avsedd för Hornsbergs villastad, den sammanlagda arealen var på 4 100 m². Namnet ändrades senare till Föreningen Koloniträdgårdar vid Karlbergs-Bro.

År 1934 anges i ett dokument att detta år hade kolonin 18 lotter, varav 16 var bebyggda. Högsta tillåtna yta för stugorna uppgavs vara 14 m². År 1949 undantogs området närmast Karlbergskanalen som motsvarande 650 m². Idag finns här 19 lotter och alla är bebyggda.

Bilder

Referenser

 Karlbergs-Bro Koloniförening

Externa länkar

 Karlbergs-Bro koloniförening, officiell webbsida

Stadshagen
Koloniträdgårdar i Stockholm