kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Point Pleasant

Point Pleasant kan syfta på

 Point Pleasant (TV-serie) – en amerikansk TV-serie

Geografi

USA 

 Point Pleasant (udde i USA, Florida, Manatee County), 
 Point Pleasant (udde i USA, Florida, Pinellas County), 
 Point Pleasant (udde i USA, Louisiana, Iberville Parish), 
 Point Pleasant (udde i USA, Louisiana, Plaquemines Parish), 
 Point Pleasant (udde i USA, Louisiana, Tensas Parish), 
 Point Pleasant (udde i USA, Mississippi), Yalobusha County, 
 Point Pleasant, West Virginia, countyhuvudort, Mason County, 
 Point Pleasant (udde i USA, Massachusetts), Worcester County, 
 Point Pleasant (udde i USA, Maine), Lincoln County, 
 Point Pleasant (udde i USA, Minnesota), Chisago County, 
 Point Pleasant, New Jersey, ort, Ocean County, 
 Point Pleasant (udde i USA, New York), Monroe County, 
 Point Pleasant (stup), Pennsylvania, Washington County, 
 Point Pleasant (flygplats), Pennsylvania, Bucks County, 
 Point Pleasant, Ohio – en ort i delstaten Ohio

Robotskapade USAförgreningar
Maximilian von Frey

Maximilian von Frey, född 16 november 1852, död 25 januari 1932, var en tysk fysiolog.

Frey blev professor i Leipzig 1896, i Zürich 1898 och Würzburg 1899. Freys viktigaste arbeten avhandlar sinnesfysiologiska problem, framför allt hudens känselsinne. Han har även lämnat bidrag till kännedomen om kärlnerverna, pulsen med mera. Frey var medutgivare av Zeitschrift für Biologie.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Externa länkar 
 

Tyska fysiologer
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Personer verksamma vid universitetet i Zürich
Personer verksamma vid Würzburgs universitet
Tyska läkare under 1800-talet
Tyska läkare under 1900-talet
Personer från Salzburg
Födda 1852
Avlidna 1932
Män
Svensk uppslagsbok
The Crystal Caravan

The Crystal Caravan är en svensk musikgrupp från Umeå som skivdebuterade 2009 med självbetitlade CD:n The Crystal Caravan på skivbolaget Garageland Records. År 2010 släppte bandet Against the Rising Tide på Transubstans Records.

Bandmedlemmar
 Niklas "RG" Gustafsson - Sång
 Björn Lohmander - Gitarr
 Stefan Bränberg - Gitarr
 Pierre Svensson - Bas
 Annika Bränberg - Percussion
 Christopher Olsson - Trummor

Tidigare medlemmar
 Jonas Lindsköld - Orgel

Diskografi
CD - The Crystal Caravan [GRCD036] Garageland Records, 2009
CD - Against The Rising Tide [TRANS065] Transubstans Records, 2010
CD - With Them You Walk Alone [TRANS108] Transubstans Records, 2013

LP - Against The Rising Tide [TRANSV05] Transubstans Records, 2011
LP - With Them You Walk Alone [TRANSV16] Transubstans Records, 2013

Källor

Svenska musikgrupper
Musikgrupper från Umeå
Karl Frey

Karl Frey, född 1857, död 1917, var en tysk konsthistoriker.

Frey verkade från 1887 som professor vid Berlins universitet och ägnade sig framför allt åt Italiens renässanskonst, i synnerhet Michelangelo, var brev och handteckningar han utgav (1907 respektive 1911), och varöver han började utge en större monografi (första bandet 1907). Efter hans död utkom Der literarische Nachlass Giorgio Vasaris (1923).

Källor 
 Nekrolog. In: Kunstchronik. Wochenschrift für Kunst und Kunstgewerbe N.F. 28, 1917, sid. 279 (Digitalisat).
 Georg Gronau: Über Carl Frey als Forscher. In: Kunstchronik. Wochenschrift für Kunst und Kunstgewerbe. N.F. 28, 1917, sid. 305–308 (Digitalisat).
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.
 Fabian Jonietz: Carl Frey (1857–1917) e il rapporto tra “Stilkritik” e “Quellenkritik”. In: Francesco Caglioti, Andrea De Marchi, Alessandro Nova (Hrsg.): I conoscitori tedeschi tra Otto e Novecento. Officina Libraria, Mailand 2018, , sid. 139–160, 204–211.

Tyska konstvetare
Födda 1857
Avlidna 1917
Män
Eustace Mullins

Eustace Clarence Mullins, Jr., född 9 mars 1923, död 2 februari 2010, var en amerikansk skribent och antisemit.

Antisemitism
Ett genomgående tema i Mullins texter är ett pågående krigstillstånd mellan å enda sidan världens judar (som i Mullins teorier omfattar organiserad kommunism och finansvärlden) och å andra sidan världens kristna och den västerländska civilisationen.

Död
I januari 2010 när Mullins var på turné drabbades han av en stroke i Columbus, Ohio. Detta efter att han under oklara omständigheter medicinerats med Seroquel, ett läkemedel som enligt vissa experter ger skador på hjärnan. Han avled 2 februari i Hockley, Texas.

Bibliografi 
 The Secrets of the Federal Reserve Bank (1952)

Referenser

Födda 1923
Män
Avlidna 2010
Personer från Roanoke
Alumner från University of North Dakota
Ovikens tingslag

Ovikens tingslag var ett tingslag i Jämtlands län i Jämtland.

Ovikens tingslag bildades 1671. Tingslaget upphörde 1916 då verksamheten överfördes till Sunne, Ovikens och Hallens tingslag. Tingslaget ingick till 1812 i Jämtlands domsaga, mellan 1812 och 1879 i Södra Jämtlands domsaga och från den 1 januari 1879 i Jämtlands västra domsaga. 1679 tillfördes området för det avskaffade Hackås tingslag.

Socknar
Ovikens tingslag omfattade som mest tre socknar.

 Ovikens socken
 Myssjö socken
Hackås socken (före 1679 i Hackås tingslag, från den 1 januari 1876 i Hackås och Näs tingslag)

Se även
Jämtland, för full historik om tingslagen i Jämtland

Referenser

Noter

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Östersunds tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Jämtlands län
Chomutov

Chomutov (tyska: Komotau) är en stad i nordvästra Tjeckien. Staden har en folkmängd på 48 710 (avser 2016) och ligger i regionen Ústí nad Labem, nära gränsen till grannlandet Tyskland.

Referenser
Angerdshestra kyrka

Angerdshestra kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2002 tillhör Norra Mo församling (tidigare Angerdshestra församling) i Skara stift. Den ligger i Angerdshestra i Jönköpings kommun.

Historia

Den föregående medeltidskyrkan som revs 1669. Vid en golvomläggning 1910 i dagens kyrka, fann man ett trettiotal stockar där några har runinskrifter från den gamla medeltidskyrkans invigning på 1200-talet. Stockarna finns nu på Statens historiska museum.

Kyrkobyggnaden
År 1669 byggdes den nuvarande timmerkyrkan delvis med användande av bjälkar från den föregående. Den vitmålade klockstapeln byggdes troligen samtidigt med kyrkan. År 1817 blev kyrkan tillbyggd och förändrad med ett fullbrett, tresidigt avslutat kor i öster och femsidigt vapenhus från samma år söder om detta. Norr om koret är sakristia från 1866. Väster om långhuset är ett vapenhus från 1817, vilket fick sin nuvarande storlek 1870. 

Både väggar och tak är spånklädda och väggarna sedan 1800-talet vitmålade för att efterlikna puts. Vid samma tid tillkom de stora fönstren. Vid restaureringen 1957 tillkom sluten bänkinredning.

Inventarier
 Träskulptur, troligen från 1400-talet, av kvinnligt helgon 1952 sattes den upp på den södra långväggen. 
 En mässhake från 1661 och en brudkrona i förgyllt silver från 1649 finns bevarade.
 Dopfunten är av trä och gjord på 1700-talet.
 Predikstolen färdigställdes år 1717 av Jonas Ullberg från Velinga.

Orgel
Orgeln på läktaren i väster har en bibehållen ljudande fasad med en del av fasadpiporna, liksom spelbordet (något modifierat), väderlådan och större delen av pipmaterialet bevarat från orgeln byggd 1893 av Levin Johansson. Den utökades 1973 med självständig pedal och två nya stämmor av Smedmans Orgelbyggeri. Orgeln har åtta stämmor fördelade på manual och pedal.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Jönköpings kommun
Kyrkobyggnader invigda 1669
Dalformationen

Dalformationen är en bergsformation i östra Dalsland, som sträcker sig mellan Dalboredden i norr och Brudfjället i söder. 

I formationen finns stråk av kalklerskiffer som utgör lokaler för många kalkälskande växter som murgröna, liguster, vildvin, brudbröd, Sankte Pers nycklar, trollsmultron och svärdsyssla. 
Det finns naturvårdsavtal för en del av dessa områden, där man avpassat skogsbruket så att artrikedomen kan bibehållas.
I norr finns Baljåsens och Skärbo naturreservat. I anslutning till formationens sydgräns finns det kommunala naturreservatet Ramslökedalen.

Inom formationen finns också kvartsitområden, där det är mer närings- och artfattigt. 

Lerskiffer bröts under 1800-talet på flera ställen för att användas till takskiffer, som var ett vanligt takmaterial i det dåtida Dalsland. Den så kallade lianeskiffern användes till kvarnsten.

Under senare år har mineralprospektering bedrivits i Solviksområdet i Bengtsfors kommun. Fyndigheter av guld, silver och koppar har påträffats.

Källor 

Nordisk Familjebok

Blomstervandring i Dalformationen Carl-Gustaf Wikstrand, Bohusläningen, 17 juni 2003  

Skärbo Västkuststiftelsen

DALSLAND Bengt Beckman, Resonans, november 1983

Archelon Mineral AB: DELÅRSRAPPORT JANUARI – SEPTEMBER 2007 archelon.se

Dalslands geografi
Bellmanseken

Bellmanseken är en ek som står utanför restaurang Hasselbacken på Södra Djurgården i Stockholm. Under eken lär Carl Michael Bellman ha skrivit Fredmans epistel 25, därav namnet.

Historik

Eken står högt belägen utanför Hasselbackens västra fasad. På Bellmans tid erbjöd platsen en vid utsikt över Skeppsholmen och Kastellholmen. Då fanns här Hasselbackens föregångare Dunderhyttan, ett ställe där det gick livligt till, som namnet antyder. Här brukade det samlas en färgstark grupp människor, bland dem även Bellman.

Enligt riksbibliotekarien Johan Erik Rydqvist (i skriften Djurgården förr och nu) kom även Gustav III hit inkognito för att se på folklivet och enligt Rydqvist brukade Bellman sitta under eken och improvisera visor till mandolinen. Enligt traditionen som återges i en artikel i Illustrerad Tidning från 1865 har Bellman skurit in sitt namn i ekens bark, denna signatur avlägsnades av en autografjägare från England varpå eken började ruttna inifrån. Här firade Par Bricole också till en början Bellmansdagen årligen, den 26 juni. 

Till minne av Bellman restes 1872 Bellmanstatyn, modellerad av Alfred Nyström och gjuten i zink. Det var nära att eken fälldes för att få plats för statyn men placeringsfrågan löstes. Omkring 1890 började kronan att vissna och eken beskars kraftigt varvid nästan hela grenverket sågades ner. Botanikern Rutger Sernander blev vittne till ingreppet och menade 1926 i sin bok "Stockholms natur" bland annat: Det vore synd att säga att här någon konst alls kommit till användning. Ingreppet är fullständigt hänsynslöst och lämnar i okunnig brutalitet intet övrigt att önska. Stammens hålighet fylldes senare med cement och sten och stabiliserades med flera järnband. 1969 beskrev Gunnar Brusewitz eken i sin bok Stockholm staden på landet, då var den en "bedrövlig spillra". Trots detta finns den fortfarande kvar idag (2011).

Se även
Bellmanslindarna

Källor

Noter

Externa länkar

 Fredmans epistel nr. 25.

Djurgården
Enskilda träd i Stockholm
Charles de Freycinet

Charles Louis de Saulces de Freycinet, född 14 november 1828, död 14 maj 1923, var en fransk politiker.

Freycinet var ursprungligen bergsingenjör och var under fyra år chef för södra järnvägsnätet och innehade flera administrativa uppdrag. Vid Tredje franska republiken inrättande 1870 utnämndes han av Léon Gambetta till krigskommissarie och fick i uppdrag att organisera försvarsväsendets centraladministration där han gjorde värdefulla insatser. 1867-1920 var Freycinet senator, och kom att spela en synnerligen framträdande roll inom parlamentet. Som minister för offentliga arbeten 1877-79 utarbetade han en omfattande plan, "Freycinets plan", för järnvägsbyggen, utvidgning av hamnar och sammanbindande av flodvägar, vilken plan efter upptagandet av ett lån på 1 miljard francs sattes i verkställighet. 1879 lyckades han genomdriva senatens antagande av förslaget att återflytta parlamentet till Paris. Freycinet var fyra gånger konseljpresident, 1879-80, 1882, 1886 och 1890-92, och innehade under dessa perioder oftast även utrikesministerposten. Under Freycinets regeringstid antogs ny lagstiftning för kongregationer. Utrikespolitiskt tog Freycinet avstånd från att intervenera i Egypten och bidrog till avslutandet av alliansen med Ryssland. Som försvarsminister 1888-93 och 1898-99 genomdrev han lagstiftningen av 3-årig värnplikt och utarbetade en ny militär organisationsplan. Under första världskriget var han 1915-16 minister utan portfölj. Freycinet invaldes 1890 i Franska Akademien. Förutom en del vetenskapliga arbeten utgav Freycinet La guerre en province pendant le siège de Paris 1870-71 (1871) och Mes souvernirs (2 band, 1848-93).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Noter

Frankrikes regeringschefer
Franska ingenjörer under 1800-talet
Frankrikes utrikesministrar
Frankrikes ministrar för offentliga arbeten
Franska politiker under 1800-talet
Ledamöter av Franska Akademien
Personer från Ariège
Födda 1828
Avlidna 1923
Män
Svensk uppslagsbok
Officerare av Hederslegionen
Alumner från École polytechnique
Underlåtenhetsbrott

Underlåtenhetsbrott eller omissivdelikt, är ett brott där den brottsliga handlingen består i underlåtenhet att handla i en situation där handling borde gjorts.

Äkta underlåtenhetsbrott 
Äkta underlåtenhetsbrott begås genom brott mot straffbud som uttryckligen förbjuder underlåtenhet. Äkta underlåtenhetsbrott är en typ av brott som endast kan begås genom underlåtenhet.

Oäkta underlåtenhetsbrott 
Oäkta underlåtenhetsbrott är ett brott som begås genom underlåtenhet där inget direkt påbud finns i lagtexten. Oäkta underlåtenhetsbrott delas in i tre kategorier:

 Att genom underlåtenhet genomföra en handling som motsvarar en aktiv handling, såsom att åsidosätta sin redovisningsplikt, och därmed göra sig skyldig till förskingring.
 Att genom underlåtenhet psykiskt påverka annan person på ett sådant sätt att denne begår ett brott. Det kan vara frågan om en vilseledande påverkan som medför bedrägeri. Det kan också vara frågan om anstiftan till brott.
 Att genom underlåtenhet fysiskt orsaka brottslig följd eller effekt genom handling. Det kan vara frågan om ett mord, där brottet förövas genom att den som haft plikt att skydda den mördade underlåtit att ingripa för att rädda.

Se även 
 Kommissivdelikt
 Mens rea

Referenser 

Ansvarighet
Kalciumsackarat

Kalciumsackarat, eller sockerkalk, tillverkas genom behandling av kalkmjölk med rörsocker och därpå följande indunstning av den frånfiltrerade lösningen till sirapskonsistens. Denna stryks ut på plattor och torkas vid svag värme. Då bildas färglösa lamellkristaller eller ett vitt pulver, som är lättlösligt i vatten men olösligt i alkohol.

Genom inledning av kolsyra eller tillsats av ammoniumoxalat till vattenlösningen fälls kalken ut som karbonat resp oxalat.

Användning
Kalciumsackarat används inom medicinen för att neutralisera magsyra samt som motgift mot oxalsyre- eller karbolsyreförgiftning. Det kan även användas för att minska syrahalten i vin samt för emulgering av oljor med vatten.

Källor
Meyers varulexikon, Forum, 1952
Säkerhetsdatablad enl EG-förordning 1272/2008

Kalciumföreningar
Farmakologi
Sällskapet för moderata kvinnors historia

Sällskapet för Moderata Kvinnors Historia (MKH) bildades år 2001 med syftet att sprida kunskap om moderata kvinnors insatser genom att initiera, stödja och stimulera forskning, bidra till att sprida skrifter och på olika sätt hålla kunskapen om moderata kvinnors arbete levande.  

Berättar ingen vet man inte att det har hänt! Den ingen talar om glöms bort! 

Historikern och forskaren fil. dr. Stina Nicklasson är Sällskapets förebild och inspiratör. 

2011 firades att det är 100 år sedan Moderata Kvinnoförbundet i Stockholm bildades och Sällskapets 10 år.

Sällskapets första ordförande var Ingegerd Troedsson, därefter hedersordförande. Nuvarande ordförande är Ann-Cathrine Haglund

Bibliografi 
  
I Moderata pionjärer. Kvinnor i politiskt arbete 1900 – 2000. presenteras ett antal kvinnor som gjort en insats för den moderata politiken på olika områden i hela Sverige. De beskrivs, intervjuas eller skriver om sig själva. De olika kapitlen varierar i form, längd och innehåll. 

  
1909 beslöts att kvinnor fick väljas in i fullmäktigeförsamlingar i Sverige. I Moderata kvinnor i stad och kommun efter 1909 uppmärksammar Sällskapet detta genom att lyfta fram några av de tidiga moderata kvinnorna i kommunerna, deras bakgrund och vad de åstadkom.

 Ann-Cathrine Haglund, Ingrid Erneman, Ann-Marie Petersson, red (2012). Moderat föregångare,inspiratör och förebild - Britt Mogård till minne. Stockholm: Sällskapet för moderata kvinnors historia. 

2012 skulle Britt Mogård ha fyllt 90 år. Under sommaren avled hon och Sällskapet för Moderata Kvinnors Historia gav ut en minnesbok till hennes födelsedag. 16 författare minns Britt Mogård som riksdagsledamot, Statsråd, Landshövding och framförallt som ordförande för Moderata kvinnoförbundet.

 Ann-Cathrine Haglund, Ingrid Erneman, Ann-Marie Petersson, red (2014). Moderat med klubba, grep och penna - Fru Talman Ingegerd Troedsson. Stockholm: Sällskapet för moderata kvinnors historia.

Externa länkar 
 Sällskapets webbplats
 https://web.archive.org/web/20111117050518/http://moderatakvinnorshistoria.se/Media/Stina_Nicklasson.pdf

Politisk historia
Kalciumsulfit

Kalciumsulfit är ett i vatten mycket svårlösligt salt, som ej har någon större användning. 

Större betydelse har det sura saltet sur kalciumsulfit, Ca(HSO3)2, kalciumbisulfit, som erhålls genom inledning av svavelsyrlighet i kalkmjölk, och som har en stark lukt av svavelsyrlighet. Den oxideras så småningom i luft varvid kalciumsulfat fälls ut, och blir då värdelös.

Användning
Den har användning för blekning och desinfektion, samt inom cellulosatillverkningen under beteckningen sulfitlut. Den ersätts för industriellt bruk av flytande svavelsyrlighet.

Källor
1. Meyers varulexikon, Forum, 1952

Kalciumföreningar
Johnny Paul Koroma

Johnny Paul Koroma, född 9 maj 1960 i Tombodu, Sierra Leone, försvunnen sedan 2002 och dödförklarad den 1 juni 2003, var en militär och politiker. Han var ledare för militärjuntan Armed Forces Revolutionary Council som tillsammans med rebellgruppen Revolutionary United Front styrde Sierra Leone mellan 25 maj 1997 - 6 februari 1998. Under den tiden fungerade han som landets de facto statschef. Hans korta styre var mycket brutalt och kaotiskt. Regimen tappade snart kontrollen över stora delar av landet när lokala krigsherrar etablerade sig och anarki utbröt på flera håll. Rättssystemet och ekonomin kollapsade och all opposition kvästes med brutalt våld.

Efter att Inbördeskriget i Sierra Leone tog slut i januari 2002 gick han under jorden. Med största sannolikhet tog han sig över gränsen till Liberia men därefter upphör spåren efter honom. Vid ett flertal gånger har han påståtts vara död men detta har aldrig kunnat bekräftas. Den 7 mars 2003 väcktes åtal mot Koroma vid Specialdomstolen för Sierra Leone för bland annat Brott mot mänskligheten. Han har sedan dess varit internationellt efterlyst men sökandet efter honom har än så länge varit resultatlöst. Redan den 1 juni 2003 förklarades han officiellt död i grannlandet Liberia under oklara omständigheter. Åtalet mot honom kvarstår.

Källor 
 https://web.archive.org/web/20131202234539/http://www.haguejusticeportal.net/index.php?id=8377

Noter 

Män
Födda 1960
Sierraleonska politiker
Försvunna personer
Avlidna 2003
Enter the Void

Enter the Void (svenska: ung. Träd in i tomheten) är en fransk dramafilm från 2009 i regi av Gaspar Noé. Huvudrollerna spelas av Nathaniel Brown, Paz de la Huerta och Cyril Roy.

Handling 
Handlingen följer Oscar, en ung amerikansk droglangare i Tokyos neonbelysta klubbvärld, som efter att ha blivit skjuten av polis har en utanför kroppen-upplevelse påspädd av drogen DMT.

Rollista

Om filmen 
Filmen skildras i förstapersonsvy ur Oscars perspektiv, som ofta svävar över stadens gator, och ibland föreställer Oscar betraktande sig själv under minnesbilder. Gaspar Noé benämner själv filmen som en "psykedelisk melodram".

Estetiken är inspirerad av filmare som Kenneth Anger och Jordan Belson, samt av Noés egna erfarenheter av psykedeliska droger. Filmen hade premiär i huvudtävlan vid Filmfestivalen i Cannes 2009. Den gick upp på svensk bio 15 juli 2011 genom Njutafilms. Utomlands var mottagandet mycket kluvet. På svenska Kritiker.se har filmen 3,8 av fem i snittbetyg från 12 recensioner.

Se även
 Enteogen
 Näradödenupplevelse

Referenser

Externa länkar 
 

Franska filmer 2009
Filmer i regi av Gaspar Noé
Franska dramafilmer
Psykedelia
Franska spökfilmer
Tokyo på film
Engelskspråkiga filmer
Japanskspråkiga filmer
Carlo Vittadini

Carlo Vittadini, född den 11 juni 1800 i Bertonico, död den 20 november 1865 i Milano, var en italiensk läkare och mykolog. 

Vittadini studerade i Milano och vid universitetet i Pavia, där han blev lärjunge till Giuseppe L. Moretti. Han blev medicine doktor 1826 med en avhandling betitlad Tentamen mycologicum seu Amanitarum illustratio där han beskrev 14 arter av släktet Amanita. Utöver ett antal publikationer om sjukdomar hos silkesmaskar specialiserade han sig inom obstetrik, och var verksam i Milano. 

Han författade flera viktiga arbeten om italienska svamparter. Amanita vittadinii har uppkallats efter honom.

Bibliografi (i urval)  

 Monographia tuberacearum (Rusconi, Milan, 1831)
 Descrizione dei funghi mangerecci più comuni dell'Italia e de'velenosi che possono co'medesimi confondersi (1835)
 Monographia Lycoperdineorum (1842)
 Trattato sui funghi mangerecci più conosciuti e paragoni con quelli velenosi con cui possono essere confusi (1844)

Källor 

 

Italienska läkare inom obstetrik och gynekologi
Italienska mykologer
Italienska fackboksförfattare
Italienskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1800
Avlidna 1865
Män
Personer från Lombardiet
Arvid Wretlind

Arvid Wretlind, född 28 januari 1919 i Avesta, död 26 augusti 2002, var en svensk medicinsk forskare.

Wretlind disputerade 1949 och blev samma år docent vid Karolinska institutet. Han var 1962–1970 professor i födoämneshygien vid Folkhälsoinstitutet, universitetslektor 1970–1975 i näringslära vid Karolinska institutet och 1975–1977 professor i medicinsk näringslära vid Karolinska institutet.

Wretlind invaldes 1964 som ledamot av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien. Han tilldelades 1979 akademiens stora guldmedalj.

Med hustrun Astrid Lindewall hade han dottern Sophie Ekman.

Källor

Fotnoter

Svenska professorer i hygien
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Personer från Avesta
Födda 1919
Avlidna 2002
Män