kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Angel and the Gambler

The Angel and the Gambler är en låt och singel av det brittiska heavy metal-bandet Iron Maiden. Den släppes den 9 mars 1998 som första singel från albumet Virtual XI. Singeln släpptes i två delar, Part I och Part II som alla singlar gjorde från albumet The X Factor. Med Part I av singeln fick man även med en poster med "Virtual XI Fixture List 1998". På ena sidan föreställde det bandet i Iron Maidens fotbollsdräkt och på andra sidan några av bandets favoritspelare. På Part II följde kort med där bandet poserar var för sig i Iron Maidens fotbollsdräkt.

Detta är de två första singlarna som har en videosnutt istället för en tredje låt. Det var första gången Iron Maiden lade material på en CD så man kunde spela upp det på datorn. Detta var antagligen en del av allt det "virtuella" temat på albumet, men Iron Maiden var en av de första banden att ha en sådan här CD och även en officiell webbplats på nätet. 

Låten The Angel and the Gambler kan man lätt tro handlar om en orädd spelare och en ängel som försöker rädda honom och få honom att sluta spela. En ironisk del av texten är att en "ängel" också är en term på en rik person som finansierar en spelare. Låten är nästan tio minuter och är en av de mer repetitiva låtarna av Steve Harris episka låtar.

B-sidan på Part I består av låten Blood on the World's Hands som spelades in live i Sverige, den 1 november i Göteborg under The X Factour. Det andra var en film där Afraid To Shoot Strangers spelas live. Filmen består av olika bilder tagna från The X Factour och bilder från Gulfkriget. 

På Part II finns låten The Aftermath med, även den inspelad under samma konsert i Sverige. Videon är med låten "Man on the Edge" och spelades in i Masada i Israel.

Låtlista

Part I 
The Angel And The Gambler  (Harris)
Blood On The World's Hands (live) (Harris)
Afraid To Shoot Strangers (video)

Part II 
The Angel And The Gambler (short version)  (Harris)
The Aftermath (live) (Harris, Bayley, Gers)
Man On The Edge (video) (Bayley, Gers)

Banduppsättning 
 Steve Harris - bas
 Blaze Bayley - sång
 Janick Gers - gitarr
 Nicko McBrain - trummor
 Dave Murray - gitarr

Källor
maidenfans.com
maidenfans.com

Iron Maiden - singelskivor
Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 1998
Josep Puig i Cadafalch

Josep Puig i Cadafalch, född 17 oktober 1867 i Mataró, död 23 december 1956 i Barcelona, var en katalansk arkitekt, konsthistoriker samt politiker. Han var en av de främsta inom den katalanska arkitekturen under jugendepoken, lokalt benämnd modernisme.  

Puig i Cadafalch studerade arkitektur vid universiteten i Barcelona och Madrid, varefter han flyttade hem till sin födelsestad Mataró där han fick sina första arkitekturuppdrag. Efter några år fick han jobb vid Bacelonas arkitekturskola som docent inom hydraulik och hållfasthetslära. Puig i Cadafalch var influerad av den nordeuropeiska medeltidsarkitekturen.  

Hans Casa Martí, mer känt som Els Quatre Gats, kom att bli en central samlingsplats för modernisme-rörelsen. Hans fyra katalanska kolonner vid kanten av Montjuïc raserades på order av Primo de Rivera, och senare gav Franco honom yrkesförbud som arkitekt. 2010 restes dock reproduktioner av kolonnerna.

Arkitekturuppdrag
Casa Macaya (Barcelona) 
Casa Amatller (Barcelona; Pg. de Gràcia, 41)
Casa Company (Barcelona) 
Casa Serra (Barcelona)
Casa Martí (Barcelona) 
Casa Muley-Afid (Barcelona) 
Casa Muntades (Barcelona) 
Casa de les Punxes/Casa Terrades (Barcelona;Av. Diagonal, 416-420) (1903 - 1905)
Casa Sastre Marquès (Barcelona) 
Fàbrica Casaramona (Barcelona) 
Palau Baró de Quadras (Barcelona; Av. Diagonal, 373 i Rosselló, 279)  (1904 - 1906)
Torre Pastor de Cruïlles (Barcelona) 
Casa Garí (Argentona)
Casa Puig i Cadafalch (Argentona)
Casa Furriols (La Garriga)
Ajuntament (Mataró)
Casa Coll i Regàs (Mataró) 
Casa Parera (Mataró) 
Casa Sisternes (Mataró)
El Rengle (Mataró) 
La Beneficiència (Mataró) 
Caves Codorniu (Sant Sadurní d'Anoia)
La telegrafia (El Prat de Llobregat)
Quatre Columnes (1919, Barcelona)

Referenser

Externa länkar

Födda 1867
Avlidna 1956
Spanska arkitekter
Män
Modernisme
Men Without Hats

Men Without Hats är ett kanadensiskt new wave-band som bildades 1977 i Montréal i Kanada av de kanadensiska bröderna Ivan och Stefan Doroschuk. Ivan var bandets ledare och som sådan skrev han de flesta av bandets texter samt stod för de vokala insatserna. 1980 släpptes bandets första singel, Folk of the 80's. Efter att ha fått avslag från alla större skivbolag i Kanada skrev de kontrakt med Statik records i England. 1982 släpptes deras första fullängdsalbum Rhythm of Youth, från vilken singeln The Safety Dance kommer.

Diskografi
Studioalbum
 

 
 
 
 
 

EP
 
 

Singlar
1982 - Antartica / Modern Dancing
1982 - I Got the Message / The Great Ones Remember
1982 - Living in China
1983 - The Safety Dance / Living in China
1983 - I Like / Things in My Life
1984 - Where Do the Boys Go? / Eurotheme
1987 - Pop Goes the World / The End of the World
1987 - Moonbeam / Jenny Wore Black
1989 - Hey Men / Underneath the Rainbow
1998 - The Safety Dance UK-Remix
2012 - Head Above Water

Samlingsalbum

Externa länkar

Officiell webbplats

Kanadensiska musikgrupper
Rhythm of Youth (musikalbum)

Rhythm of Youth är gruppen Men Without Hats första fullängdsalbum och släpptes 1982. Låten "The Safety Dance" blev en hit.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Ivan Doroschuk.

"Ban the Game"
"Living in China"
"The Great Ones Remember"
"I Got the Message"
"Cocoricci (Le Tango des Voleurs)"
"The Safety Dance"
"Ideas for Walls"
"Things in My Life"
"I Like"
"The Great Ones Remember (Reprise)"
"Antarctica"

Musikalbum 1982
Kanadensiska debutalbum
Tredje metakarpalbenet

Tredje metakarpalbenet (latin: os metacarpale III) är i människans kropp långfingrets (digitus medius) ben i mellanhanden (metacarpus). Det tredje metakarpalbenet är något mindre än de andra.

På basens (basis) dorsoradiala sida finns ett pyramidformat benutskott (processus styloideus) som sträcker sig uppåt (proximalt) in bakom handlovsbenet (os capitatum). Distalt om utskottet finns en skrovlighet där m. extensor carpi radialis brevis har sitt fäste. 

Ledhuvudet är platt volart (handflatans sida) och konkavt dorsalt (handryggens sida). Ledhuvudet ledar mot os capitatum.

På ledhuvudets radiala sida finns en slät, konkav ledyta med kontakt med andra metakarpalbenet (os metacarpale II) och på den ulnara sidan finns två ovala ledytor som vetter mot det fjärde metakarpalbenet (os metacarpale IV).

Distalt ledar det tredje metakarpalbenet mot långfingrets grundfalang (phalanx proximalis digiti III).

Se även 
 Arm
 Hand
 Handlov
 Finger

Övre extremitetens anatomi
Nina Burton

Eva Ulla Nina Burton, född 5 oktober 1946, är en svensk poet och essäist.

Nina Burton är ledamot av Samfundet De Nio sedan 1994 (stol nummer 2) och ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien sedan 2009.

Burtons författarskap har bland annat gällt gränslandet mellan naturvetenskap och humaniora. Hon var verksam som gästpoet vid Kungliga Tekniska högskolan läsåret 1996/1997. Essäboken Den nya kvinnostaden nominerades 2005 till Augustpriset.

Flodernas bok belönades 2012 med Stora fackbokspriset.  År 2016 vann Burton Augustpriset i kategorin Årets svenska facklitterära bok för Gutenberggalaxens nova. Hon nominerades till Dagens Nyheters kulturpris 2021 för boken Livets tunna väggar.

Bibliografi 
1984 – Mellan eld och skugga. Studier i den lyriska motsägelsen hos Werner Aspenström
1987 – Bakom den gröna dörren
1988 – Den hundrade poeten
1991 – Alkemins blå eld, tillsammans med Saleh Oweini
1994 – Resans syster, poesin
1998 – Det splittrade alfabetet
2000 – De röda minustalen (diktsamling)
2002 – Det som muser viskat
2005 – Den nya kvinnostaden
2008 – Ett svar i 24 skärvor
2012 – Flodernas bok
2016 – Gutenberggalaxens nova: En essäberättelse om Erasmus av Rotterdam, humanismen och 1500-talets medierevolution 
2020 – Livets tunna väggar 
2022 – Variationer på imperfekt

Priser och utmärkelser 
2006 – Gerard Bonniers essäpris
2007 – Aspenströmpriset
2007 – Gun och Olof Engqvists stipendium
2007 – Letterstedtska författarpriset
2008 – Sorescupriset
2012 – Stora fackbokspriset
2016 – Augustpriset i kategorin fackbok för Gutenberggalaxens nova: En essäberättelse om Erasmus av Rotterdam, humanismen och 1500-talets medierevolution
2017 – Svenska Akademiens essäpris
2020 – Övralidspriset

Källor

Noter

Externa länkar 

Svenska essäister
Svenska poeter
Svenskspråkiga essäister
Svenskspråkiga poeter
Sommarvärdar 1995
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Samfundet De Nio
Födda 1946
Levande personer
Kvinnor
Vinnare av Augustpriset
Sommarvärdar 2021
Handens muskler

Handens muskler

De muskler som verkar på handens leder sitter till stor del i underarmen (antebrachium). På underarmens baksida (posterior) sitter muskler som sträcker ut (extenderar) fingrarna och på underarmens framsida (anterior) muskler som böjer (flexerar) fingrarna. Dessa muskler har långa senor som leder ut i handen (manus) och fingrarna (digiti manus).

I själva handen finns främst muskler som för isär (abducerar) och ihop (adducerar) fingrarna samt de som för ihop tummen (pollex) med de fyra ulnara fingrarna (opposition).

Flexormuskler 

Underarmens flexormuskler är de muskler som böjer (flexerar) fingrarna. Varje finger har två flexormuskler på underarmens framsida vars senor sträcker ut till fingrarnas leder. 

I handleden passerar flexorsenorna under ett starkt ledband, flexorretinaklet (retinaculum flexorum) och genom karpaltunneln (canalis carpi).

De djupa flexorerna sträcker sig ut till de distala falangerna och de ytliga till mellanfalangerna. I fingrarna binds flexorsenorna till benen av kraftiga, fibrösa senskidor eller bursor (vaginae fibrosae digitorum manus). Senorna löper tillsammans in i skidorna. Vid basen för fingrarnas grundfalanger delar sig de ytliga senorna så att de djupa senorna kan passera genom springan som bildas. De ytliga senorna förenas sedan igen innan de fäster i mellanfalangernas bas.

Tummen har en kort och en lång flexor som ingår i tummens muskelgrupp tenar.

Extensormuskler 

Underarmens extensormuskler är de muskler som sträcker (extenderar) fingrarna. 

Extensorerna finns på underarmens baksida och deras infästning i handen är mer komplicerad än flexorerna. Interosseusmusklerna och lumbrikalmusklerna har sina ursprung i extensorsenorna i mellanhanden (metacarpus). 

I knoglederna (art. metacarpophalangeae)

Extensoraponeuros
Extensorretinakel

Pronations- och supinationsmuskler 

Underarmens pronationsmuskler är de muskler som vänder handen inåt (pronerar).

Underarmens supinationsmuskler är de muskler som vänder handen utåt (supinerar):

Oppositionsmuskler 
 Huvudartiklar: Tenar, hypotenar

Tenar (thenar) är den muskelgrupp som för tummen ihop (adducerar) och isär (abducerar) från handen samt för ihop tummen med de fyra ulnara fingrarna (opposition).

Hypotenar (hypothenar) kallas även lillfingrets muskler eftersom de från handens ulnara sida sträcker sig ut i lillfingret. Till muskelgruppen räknas även m. palmaris brevis som inte direkt påverkar lillfingrets rörelser men som ingår i muskelpaketet innanför fingret.

Adduktions- och abduktionsmuskler 
 Huvudartiklar: Interosseusmuskler, lumbrikalmuskler

Interosseusmuskler (mm. introssei)...

De palmara interosseimusklerna adducerar fingrarna, de dorsala abducerar fingrarna. De dorsala är starkare.

Lumbrikalmuskler (mm. lumbricales) har stor betydelse för de ulnara fingrarnas finmotorik och för deras positionsbestämning.

Se även 
 Övre extremitetens skelett
 Övre extremitetens muskler
 Arm
 Skelettmuskel
 Armbågsben
 Strålben
 Handlov
 Mellanhand

Referenser 
 Rörelseapparatens anatomi, Finn Bojsen-Møller, Liber, 

Handen
Muskelsystemet
Shantung

Shantung kan syfta på:

en halvö i Kina, se Shandonghalvön
en provins i Kina, se Shandong
en sorts tyg, se Shantung (tyg)
Hallmark Channel

Hallmark Channel var en ursprungligen amerikansk tv-kanal som sändes till ett flertal länder, däribland Sverige där en pannordisk version fanns mellan 1996 och 2009. 

Kanalen introducerades i Sveriges först i Stjärn-TV:s kabelnät i Stockholm 1 mars 1996. 

Den 31 augusti 2009 utgick Hallmark Channel i de svenska operatörernas kanalutbud då kanalen lades ner på den skandinaviska marknaden. Anledningen är att NBC Universal, som ägde kanalen, bestämde sig för att inte längre sända kanalen i Norden.

Översikt
Hallmark Channel har sänts i 153 länder, på 20 olika språk och når över 60 miljoner abonnenter. I Skandinavien hade kanalen över 3,5 miljoner abonnenter. Under nytt ägarskap relanserades Hallmark Channel i Storbritannien år 2000. Sedan dess har man lockat en växande publik som idag uppgår till nästan tio miljoner tittare. Under 2007 återlanserades kanalen även i Skandinavien men framgångarna var inte lika stora där. Hallmark Channel är en del av den internationella mediekoncernen NBC Universal. Hallmark Channel erbjuder dramaserier, filmpremiärer, hjältesagor och äventyr med tablåer anpassade för respektive region.

I hemlandet USA finns förutom Hallmark Channel även systerkanalen Hallmark Movie Channel. Kanalen ingår i Hallmark International Channel Network som ägs av NBC Universal. Företaget distribuerar en mängd olika versioner av Hallmark Channel till 153 länder och mer än 60 miljoner abonnenter i Europa, Mellanöstern, Afrika, Latinamerika och Asien.

Se även
 Miniserie
 TV-film

Referenser

Noter

Externa länkar
 Hallmark Channel USA - Officiell webbplats
 Hallmark Movie Channel USA - Officiell webbplats
Multinationella TV-kanaler
TV-kanaler och TV-stationer startade 1984
Jiaozhou

Jiaozhou (även Kiaochow, Kiauchau, Kiao-Chau, Kiautschou) är en bukt väster om staden Qingdao på Shandonghalvöns sydöstsida på Kinas östkust. Vid bukten ligger även staden Jiaozhou, som är en förort till Qingdao och har 188 192 invånare (1999).

Historia

Den 1 november 1897 grundade Johann Baptist von Anzer en tysk missionsstation på Shandong-halvön och när två missionärer som arbetat under honom mördades i Juye härad samma år använde Tyskland detta som en förevändning för att ockupera ett 552 km² stort område runt Jiaozhou-bukten. Den kejserliga regeringen i Peking arrenderade sedan formellt ut området till Tyskland. Mellan 1898 och 1914 var detta område därför ett tyskt Schutzgebiet, vars administrativa huvudstad var Tsingtau.

År 1912 hade protektoratet ungefär 200 000 invånare, varav ungefär 400 var tyskar. Vid första världskrigets utbrott upphävdes arrendet av den kinesiska regeringen och området besattes av Japan 1914-1922. Under det andra kinesisk-japanska kriget var området åter ockuperat av Japan 1937-1945.

Referenser

Orter i Shandong
Tidigare tyska besittningar
Bukter i Kina
WP:Projekt Kina
WP:Projekt Japan
Tidigare japanska besittningar
Kiautschou

Kiautschou  (kinesiska 膠州 / 胶州, Jiāozhōu), var ett av Tyskland förpaktat område i kinesiska provinsen Shandong, öster om Jiaozhoubukten mellan 1898 och 1919. Det var en 33
km lång, 2,6 km bred, omkring 550 km2 stor havsvik på halvön Shandong. Området uppkallades efter staden Jiaozhou, 501 km2 33 000
inv. (3 858 européer 1908).

Historia
Som repressalier för missionärmord i byn Zhangjiazhuang (張家莊) i Juye härad, besattes Kiautschou av tyskarna 15 november 1897. Genom fördrag
6 mars 1898 överlämnades området och bukten till dem på 99 år, och gränsen fastställdes i oktober samma år. Därvid bestämdes, att ett område av 50 km. bredd (7 650 km2, med omkring 1,2
miljoner kinesiska invånare, varav omkring 40 000 i staden Jiaozhou) skulle bilda en neutral zon kring det förpaktade territoriet. Detta omfattade en halvö mellan Jiaozhou-bukten och havet. På halvöns yttersta spets låg huvudorten, Qingdao.

Vid första världskrigets utbrott upphävdes arrendet av den kinesiska regeringen och området besattes av Japan 1914–1922. Under det andra kinesisk-japanska kriget var området åter ockuperat av Japan 1937–1945.

Geografi
Hamnen, vars inlopp var 1,5 km brett och 25-30 m djupt, var rymlig och året om isfri samt hade förtöjnings-bassänger med 10 m djup, verkstäder,
varv, en större flytande docka m. m. Qingdao utvecklade sig till en betydande handelsort och hade järnvägsförbindelse
(436 km.) till Jinan, provinsen Shandongs huvudstad.

De topografiska förhållandena vid Qingdao var synnerligen gynnsamma för försvaret, och på därför lämpligt belägna höjder i sydväst och nordöst var befästningar under anläggning. Förhållandena vid Qingdao erbjöd en viss likhet med Port Arthur.

Ekonomi och näringsliv
Tyskland investerade stora summor på kolonin: skolor för kineser
(bl. a. en utbildningsanstalt med teknisk, medicinsk, statsvetenskaplig och lantbruksavdelning)
och vägar anlades, dyrbara hamnanläggningar gjorts o. s. v. En baptistisk missionsstation fanns där.

I staten för 1909–10 upptogs inkomsterna till 12,16 miljoner mark (varav Kiautschous egna 3,6 miljoner, tillskott av riket 8,5 och lån 2,1) och utgifterna till 14,27 miljoner mark
(varav l,3 miljoner för den civila och 3,55
miljoner för den militära förvaltningen). Landets produkter var frukter av olika slag, silke och kol. Importen till Qingdao steg 1907
till 31,3 miljoner dollar, exporten till 18,4
miljoner dollar. Antalet inkomna fartyg var 432 om 519 000 ton. Huvudimporten utgjordes av råbomull, bomullsvaror, metaller, socker och tändstickor, exporten av halmflätor, silke, sojabönor och jordnötter.

Se även

 Carl Rosendahl, General guvernör av Kiautschou

Källor

Shandong
Tidigare tyska besittningar
WP:Projekt Kina
James Dickson

James Dickson kan syfta på

James Dickson (1748-1826), rådman, gift med Christina Murray 1780
James Dickson (1784-1855), industriman
James Robertson Dickson (1810-1873), grosshandlare, politiker
James Dickson (1815-1885), köpman
James Fredrik Dickson (1844-1898), köpman
James Dickson (politiker, Australien) (1832-1901)
James Dickson (1899-1980), politiker, Högerpartiet
James Dickson (barnskådespelare) (1958-)

Se även
 Dickson
Hicks lag

Hicks lag eller Hick-Hymans lag är en människa–datorinteraktions modell som beskriver hur lång tid det tar för en människa att fatta ett beslut som en funktion av antalet valmöjligheter som hon har.

Människa-datorinteraktion
Psykologi
Datateknik
James Dickson (barnskådespelare)

James Douglas Dickson, född 16 augusti 1958 i Askims församling, spelade rollen som Herman Jonsson (alias Herkules) i julkalendern Herkules Jonssons storverk 1969. Han gjorde inga fler roller och blev senare vd på ett IT-konsultföretag och försäljningsansvarig på ett konsultföretag (2011).

Externa länkar
 
 Aftonbladet - Klart vi minns Herkules Jonsson. Nu gör han storverk med IT. (31 mars 2000)

Källor

Fotnoter 

Födda 1958
Svenska barnskådespelare
Män
James 1958
Levande personer
S/S John Grafton

Uppslagsordet Grafton-affären leder hit. för K-G Olins bok, se Grafton-affären (bok).

S/S John Grafton var ett ångfartyg som blev känt genom sitt deltagande i den vapensmugglingsaffär som senare kom att bli känd som "Graftonaffären".

Efter att förryskningen tilltagit i Finland organiserade motståndsaktivisten Konni Zilliacus den äldre en vapensmugglingsaktion år 1905. Syftet med denna aktion var att förse den finska, samt den ryska motståndsrörelsen med vapen. Med japansk finansiering inköptes ångaren "John Grafton". Detta fartyg hade byggts år 1883. I London lastades fartyget med drygt 15 500 schweiziska Vetterligevär, 2½ miljoner patroner, 2 500 högklassiga engelska officersrevolvrar samt 3 ton sprängämnen. Enligt den ursprungliga planen skulle vapnen transporteras via Nederländerna och Köpenhamn till en mötesplats i Finska viken, varifrån färden skulle fortsätta mot Sankt Petersburg. Där skulle en del av lasten lossas och ges till ryska revolutionärer.

Efter att man stött på diverse problem ändrades rutten och fartyget styrde mot Bottenviken och Kemi, där man lossade delar av lasten. Därefter fortsatte färden mot Jakobstad, som liksom Kemi var ett centrum för den finska motståndsrörelsen. Fartyget lotsades in i den stenrika skärgården norr om Jakobstad och vapenlossningen genomfördes utan större problem, men när fartyget senare skulle fortsätta sin färd söderut rände hon på grund. Efter grundstötningen började besättningen bärga de återstående gevärs- och ammunitionslådorna. Det blev dock snart uppenbart att hela lasten inte kunde bärgas varefter kapten John William Nylander tog beslutet att "John Grafton" borde sprängas för att undvika att det skulle hamna i händerna på de ryska myndigheterna. På eftermiddagen den 8 september 1905 sprängdes därmed fartyget med tre kraftiga laddningar som hördes vida omkring.

Trots den hårda censur som rådde under förryskningen så uppstod spekulationer kring händelserna i såväl finska som utländska tidningar. Även om planerna för "John Grafton" gick i stöpet anses Graftonaffären ändå vara en av de första konkreta insatserna för ett självständigt Finland. År 1930 avtäcktes ett monument  till åminnelse av händelsen på Orrskär i Larsmo. Ännu hundra år senare ligger en del av "John Grafton" och dess last på havsbottnen.

Graftongevären kom att spridas i bygden (där de användes bland annat vid älgjakt) och ingick sedan i skyddskårernas beväpning när dessa uppställdes 1917. Någon egentlig militär betydelse kom dessa redan vid sekelskiftet omoderna vapen aldrig att få. Ryska myndigheter bärgade en del av lasten och sänkte dessa långt ut till havs. 

Flera Graftongevär (schweiziska Vetterligevär) anlände även sommaren 1906 med vapenångaren Peter, som lossade sin last vid Svartö i Närpes den 8 juli. En minnessten avtäcktes där år 1936.

Suomi-Filmi har gjort en spelfilm om Graftonaffären: "Kajastus".

Externa länkar 

  Larsmo kommuns webbsida om John Grafton
 Referat av innehållet i boken Grafton-affären av K.-G. Olin
 Bild på John Grafton-monumentet

Litteratur 

Ångfartyg
Finlands historia under ryska tiden
Fartyg sjösatta 1883
Eurosport 2

Eurosport 2 är en kompletterande kanal (till Eurosport) med inriktning på idrottsevenemang, program och nyheter. Kanalen lanserades den 10 januari 2005 och är för närvarande tillgängligt i 35 länder och sänder på 10 olika språk, engelska, franska, italienska, tyska, grekiska, ungerska, ryska, polska, rumänska, serbiska, turkiska och från våren 2010 även på svenska. Eurosport 2 lanserades som "den nya generationens sportkanal" - med sporter som lagsporter, alternativ sport, basket, National Lacrosse League, Arena Football League, Australian Football League, surfing, Handboll Champions League och mer.

15 september 2010 kommer kanalen även bli tillgänglig hos Boxer, i deras "Max"-paket.

Referenser

Sportkanaler
Warner Bros. Discovery
Michael Oxley

Michael Garver "Mike" Oxley, född 11 februari 1944 i Findlay, Ohio, död 1 januari 2016 i McLean, Virginia, var en amerikansk republikansk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus från Ohio 1981-2007.

Mike Oxley är mest känd för sitt samarbete med Paul Sarbanes till Sarbanes-Oxley Act från 2002.

Han var gift med Patricia Oxley.

Källor

Externa länkar

Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s representanthus från Ohio
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Amerikanska politiker under 2000-talet
Alumner från Miami University
Alumner från Moritz College of Law
Personer från Findlay, Ohio
Födda 1944
Avlidna 2016
Män
Imperiet (mini-LP)

Imperiet är ett minialbum av Imperiet, som är deras andra studioalbum, släppt 1 april 1984. 

När den 1992 släpptes på CD, innehöll utgåvorna även det första studioalbumet Rasera.

Låtarna på albumet
Alla låtar är skrivna av Imperiet.

Listplaceringar

Källor

Album av Imperiet
Musikalbum 1984
Svenskspråkiga musikalbum
Album utgivna på MNW
Freddy Maertens

Freddy Maertens, född 19 januari , är en belgisk proffscyklist. Han vann världsmästerskapen två gånger (, ), Vuelta a España en gång () och tog hem den gröna tröjan, poängtröjan, i Tour de France tre gånger (1976, , 1981).

Externa länkar

Belgiska tävlingscyklister
Vinnare av Vuelta a España
Män
Födda 1952
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Belgien
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1972