kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
EC Red Bull Salzburg

EC Red Bulls Salzburg är en ishockeyklubb från Salzburg, Österrike. Klubben bildades 1977 under namnet EC Salzburg men år 2000 ändrades namnet till EC Red Bull Salzburg. Hemmamatcherna spelas i Eisarena Salzburg.
 
EC Red Bulls Salzburg har vunnit det österrikiska mästerskapet i ishockey för herrar både 2006/2007 och 2007/2008.

I laget spelar bland annat Dieter Kalt, Thomas Koch och Matthias Trattnig.

Den svenske ishockeytränaren Hardy Nilsson tränade klubben 2005-2007.

Se även 
 Spelare i EC Red Bull Salzburg

Externa länkar 
 Officiell webbplats 

EC Red Bull Salzburg
Saladjär

Saladjär, från franska saladier (sallatsfat), är en låg skål vanligtvis av glas för sylt, gurkor, lök eller liknande. Saladjären kan också bestå av flera skålar i ett ställ.

Källor 
 

Servisdelar
Porslin
Glas
Miekojärvi, Norrbotten

Miekojärvi är en sjö i Överkalix kommun och Övertorneå kommun i Norrbotten som ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Sangisälven (Raitajoki).

Miekojärvi är Norrbottens största sjö. Miekojärvi är också och namnet på en by som ligger på en halvö och en ö mitt i sjön.

Delavrinningsområde 
Miekojärvi ingår i delavrinningsområde (737388-183044) som SMHI kallar för Utloppet av Miekojärvi. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 14 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Sangisälven (Raitajoki) mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (54 procent) och sankmarker (13 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Överkalix kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Sangisälvens avrinningsområde
Insjöar i Norrbotten
Insjöar i Överkalix kommun
Insjöar i Övertorneå kommun
Orter i Överkalix kommun
Insjöar i Sverige om minst 10 kvadratkilometer
Salangan

Salanganer var tidigare ett fågel-släkte, Collocalia, i familjen seglare. Numera räknas alla arterna i släktena Hydrochous, Aerodramus, Collocalia och Schoutedenapus som salanganer. Men salanganer är inte en taxonomisk term.

Seglarfåglar
Obvio!

Obvio! är en brasiliansk biltillverkare som specialiserat sig på mindre bilmodeller. Bilar tillverkade av Obvio! marknadsförs under namnet ZAP i USA.

Brasilianska biltillverkare
Brasilianska fordonstillverkare
Nya Dagligt Allehanda

Nya Dagligt Allehanda (NDA) var en konservativ daglig tidning som utgavs i Stockholm 1859–1944. 

Nya Dagligt Allehanda utgjorde ett slags självständig fortsättning av Svenska tidningen. Dagligt Allehanda i Stockholm, som 1851–1859 utgavs av överste Johan August Hazelius. Denna byggde i sin tur på det 1767 grundade Dagligt Allehanda som 1849 gick samman med  Bore (tidskrift) till Bore. Dagligt allehanda i Stockholm. NDA:s grundare, filosofie doktor Karl Adam Lindström, andre amanuens i Riksarkivet, förklarade att den nya tidningen "skulle på ett allvarligt och sansat sätt befordra det lugna framåtskridandets sak samt med oväld och rättvisa i en städad och hyfsad ton behandla dagens växlande frågor". 

Lindström var med två korta avbrott var både huvudredaktör och ansvarig utgivare fram till sin död 1885. Tidningen uppträdde med eget konservativt program och avsåg att i viss mån utgöra en motvikt till det liberala Aftonbladet. NDA arbetade energiskt för en återgång till det protektionistiska tullsystemet och för indelningsverkets bibehållande som försvarsväsendets grundval, samt emot några som helst eftergifter mot Norge.

Åren 1906−1936 var tidningens utgivare och huvudredaktör Leonard Ljunglund, under vars ledning tidningen först fick stora framgångar. År 1908 sammanslogs NDA med tidningen Vårt Land till Nya Dagligt Allehanda–Vårt Land med gemensam redaktion och ett nybildat bolag. Tidningen gick dock i dagligt tal under namnet Nya Dagligt Allehanda och återtog detta namn 1912. NDA utmärkte sig för en tyskvänlig linje under första världskriget samt under åren 1934–1936. Under Ljunglunds senare tid som redaktör gick tidningen tillbaka. Efter en ekonomisk kris köptes den 1944 av Dagens Nyheter som ett led i bildandet av den nya tidningen Expressen.

Chefredaktörer 
 Karl Adam Lindström 1859–1885
 Wilhelm Alexander Bergstrand 1885–1891
 Johan Abraham Björklund 1891–1905
 John Wigforss 1905–1906
 Leonard Ljunglund 1906–1936
 Harald André 1936–1938
 Carl Björkman 1938
 Ragnar Ekman 1938–1942
 Erik Wästberg 1942–1944

Källor 
 
 Nationalencyklopedin, band 14 (1994)

Vidare läsning

Dagstidningar startade 1859
Dagstidningar nedlagda 1944
Nedlagda svenska dagstidningar
Svenskspråkiga dagstidningar
Konservativa tidningar
Konservatism i Sverige
Yasuo Kuwahara

Yasuo Kuwahara född 1946 i Kobe, Japan, död 2003, var en japansk mandolinist och kompositör för zupfmusik, en tysk term för musik med knäppinstrument som gitarr eller mandolin. Han var engagerad i olika musikaliska institutioner och organisationer. Dessutom undervisade han i komposition och konstnärligt mandolinspel både i Japan och i Europa.

Efter studier i mandolin hos professor Kinuko Hiruma i Japan blev han främst känd för sina musikaliska solobearbetningar och sin utstickande spelteknik. Genom sin europeiska debut vid en zupfmusikfestival i Mannheim, Tyskland år 1982 uppmärksammades han av europeiska zupfmusiker. Efter sitt uppträdande 1983 i Providence, USA, blev Yasuo Kuwahara också känd i Nordamerika. Efter detta vann han mer och mer erkännande och berömmelse inom zupfmusikens område. Hans kompositioner för zupforkester uppförs ofta vid konserter. Han komponerade också verk för kammarensembler och för solister.

Kompositioner 
Yasuo Kuwaharas uttrycksfulla kompositioner har ofta en historia att berätta. The Song of Japanese Autumn beskriver exempelvis tidig höst med trädens kamp mot tiden, innan en höststorm med häftiga skyfall drar fram, tills vädret lugnar ned sig i slutet av stycket. Yasuo Kuwahara flätar ofta in modern spelteknik i sina kompositioner. Framför allt märks detta i hans orkesterverk Novemberfest, där han ensam i första mandolinstämman lagt in sju olika perkussiva effekter. Man kan säga att han använder mandolinen som slaginstrument i dessa partier.

I sina kompositioner använder sig Yasuo Kuwahara av element från samtida konstmusik, som exempelvis minimalism. Ett bra exempel på detta är stycket Jenseits des Regenbogens (Beyond the Rainbow), i de långa passagerna förekommer bara tillfälliga lätt varierade sekvenser återkommande, varvid likartade sekvenser från övriga stämmor läggs ovanpå som synkoper.

Karakteristiskt för Yasuo Kuwaharas musik är långa uttrycksfulla tremolopassager, vilket är vanligt förekommande i japansk zupfmusik.

Externa länkar 
 Porträtt av Yasuo Kuwahara från webbsidan Ensemble Philmusica (engelsk)
 Japanese Autumn Youtube Hämtad 2009-05-08

Källor 

Japanska kompositörer
Japanska mandolinspelare
Födda 1946
Avlidna 2003
Män
WP:Projekt Japan
Olimpija Ljubljana

Olimpija Ljubljana kan vara:

HDD Olimpija Ljubljana – ishockeyklubb
KK Union Olimpija – basketklubb
NK Olimpija Ljubljana (1911) – fotbollsklubb nedlagd 2005
NK Olimpija Ljubljana (2005) – fotbollsklubb grundad 2005
Nicholas Pileggi

Nicholas Pileggi, född 22 februari 1933 i New York City, New York, är en amerikansk författare, manusförfattare och filmproducent med italiensk familjebakgrund. Han är mest känd för att ha skrivit boken Falskspel: livet i en maffiafamilj som filmatiserats som Maffiabröder. Han är sedan 1987 gift med Nora Ephron.

Bibliografi
Böcker utgivna på svenska
 1988 - Falskspel: livet i en maffiafamilj 
 1996 - Casino: kärlek och heder i Las Vegas

Filmografi
Filmer som haft svensk premiär

Manus 
 1990 - Maffiabröder
 1995 - Casino
 1996 - Maktspel

Producent 
 1993 - En buse till pappa

Externa länkar
 
 

Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare
Födda 1933
Män
Levande personer
NK Olimpija Ljubljana (1911)

NK Olimpija Ljubljana var en fotbollsklubb i Ljubljana i Slovenien, bildad 1911. Klubben upplöstes 2005, efter ekonomiska problem. Klubben tillbringade totalt 20 säsonger i Jugoslaviens högsta division, varav 19 raka från 1966 till 1984. Deras resultat där redovisas nedan.

En av de mer berömda spelarna var Branko Oblak, som spelade där mellan 1966 och 1973 och senare ledde laget vid två tillfällen.

1970 spelade laget final i den jugoslaviska cupen, och 1972 och 1982 nådde man semifinalspelet i samma turneringen. Laget kvalificerade sig även två gånger för Mässcupen.

I Sloveniens högsta division vann laget det slovenska mästerskapet 1992, 1993, 1994 och 1995, och deltog i Uefacupen säsongen 1994/1995.

Olimpijas ultragrupp hette "Green Dragons".

Efter att klubben upplösts bildades en ny klubb, NK Bežigrad

Bežigrad är den stadion och det distrikt som var hemmaområde för Olimpija. NK Bežigrad som spelar i slovenska division 3 har också Bežigrad stadion som hemmaplan.

Meriter 
 Slovenska ligan: 4
 1992, 1993, 1994, 1995

 Slovenska cupen: 4
1992/1993, 1995/1996, 1999/2000, 2002/2003

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Klubbens historia Inofficiell webbplats 

o
o
o
o
20 Million Miles to Earth

20 Million Miles to Earth är en science fiction-film från 1957. Regisserad av Nathan H. Juran, producerad av Colombia Pictures, och med specialeffekter av Ray Harryhausen. I rollerna ses bland annat William Hopper, Joan Taylor, Thomas B. Henry, Frank Puglia med flera.

Handling 
Ett bemannat rymdskepp som sänts på expedition till planeten Venus kraschlandar utanför Sicilien. Bara en i besättningen överlever. Med från Venus har det dessutom kommit ett okänt, geleartat ägg. Ägget kläcks, och ut kommer en liten fjällig varelse som liknar en människa, men med lång svans. När ymiren* kläckts börjar den växa i rasande takt. Den går inte att stoppa med skjutvapen, och man försöker ta den levande. Men varelsen bryter sig lös, och nu måste den oskadligöras...

 Varelsen kallas ingenting i filmen, men "Ymir" är ett namn som sägs härstamma från forntida nordisk mytologi.

Referenser 

Filmer 1957
Amerikanska fantasyfilmer
Amerikanska science fiction-skräckfilmer
Rom på film
Ytterselö församling

Ytterselö församling var en församling i Strängnäs stift och i Strängnäs kommun i Södermanlands län. Församlingen uppgick 2002 i Stallarholmens församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen utgjorde till 1 maj 1934 ett eget pastorat för att därefter till 2002 vara moderförsamling (annexförsamling till 1944) i pastoratet Ytterselö och Överselö som 1962 utökades med Toresunds församling.  Församlingen uppgick 2002 i Stallarholmens församling.

Kyrkor 
 Ytterselö kyrka

Se även
Ytterselö socken

Källor 

Historiska församlingar i Strängnäs stift
Indelningar i Strängnäs kommun
Salin

En salin även kallad saltgård är en anläggning för utvinning av koksalt ur havsvatten. Den består av en eller flera grunda bassänger där man släpper in vattnet och låter det avdunsta. Kvar på bassängens botten finns då det salt som vattnet innehöll och som nu lätt kan transporteras bort och eventuellt renas.

Se även 
 Havssalt
 Saltverk
 Saltgruva

Referenser

Externa länkar

Naturresurser
Salt
The Rolling Stones Steel Wheels in Montreal

Steel Wheels in Montreal är en DVD av The Rolling Stones som spelades in 1989 i Kanada.

Disk 1 
 Continental Drift
 Start me up
 Bitch
 Sad, sad, sad
 Undercover of the night
 Harlem shuffle
 Tumbling dice
 Miss you
 Ruby Tuesday
 Play with fire
 Terrifying
 Rock and a hard place
 Mixed emotions
 Honky tonk woman
 Midnight Rambler

Disk 2 
 You can’t always get what you want
 Little red rooster
 Can’t be seen
 Happy
 Paint it black
 2000 light years from home
 Sympathy for the devil
 Gimme Shelter
 Presentation av band
 It’s only Rock N Roll
 Brown sugar
 I can’t get no satisfaction
 Jumpin’ Jack Flash

The Rolling Stones
Marion Ravenwood

Marion Ravenwood, även känd som Marion Williams, är en fiktiv person från filmerna om Indiana Jones och spelas av Karen Allen. I Jakten på den försvunna skatten, introduceras hon när Indiana Jones besöker henne i Nepal, för att be om hjälp. Han behöver en artefakt som finns i hennes ägo efter hennes far, arkeologen och professorn Abner Ravenwood (Indys mentor), för att kunna hitta förbundsarken.  

Efter 27 års frånvaro återvände hon i filmen Indiana Jones och Kristalldödskallens rike och spelades även då av Allen.

Karaktärens uppkomst 
Lawrence Kasdan namngav karaktären efter sin frus farmor, och tog efternamnet från Ravenwood Lane i Kalifornien. Spielberg hade från början tänkt ge rollen till sin flickvän Amy Irving.

Referenser 

Filmfigurer
Rollfigurer i Indiana Jones
Fiktiva figurer introducerade 1981
En buse till pappa

En buse till pappa är en amerikansk film från 1993 i regi av Darrell Roodt med Patrick Swayze och Halle Berry i huvudrollerna.

Handling
Småtjuven Jacks barn placeras i fosterhem när deras mamma dör. Jacks tonårsdotter Kelly flyr och övertalar Jack att hämta hennes lillebror Eddie också. Först försöker Jack att dumpa barnen hos sin mamma, men hon är en spelare och fuskar så att även hon får polisen efter sig. Jack tar då med sig barnen till New Orleans där han planerar ett rån som kan ge honom livstids fängelse.

Om filmen
Filmen är inspelad vid Hooverdammen samt i Las Vegas, Los Angeles, New Orleans och San Antonio. Den hade världspremiär i USA den 27 augusti 1993 och svensk premiär på TV3 den 12 januari 1997.

Rollista (urval)
Patrick Swayze - Jack Charles
Halle Berry - Kathleen Mercer
Sabrina Lloyd - Kelly Charles
Brian Bonsall - Eddie Charles
Michael Ironside - Jerry
Diane Ladd - Rita
Bob Gunton - Lazzaro
Adrienne Barbeau - Celeste
Josh Lucas - Andy
Kane Hodder - busschaufför (ej krediterad)

Källor
 
 

Amerikanska komedifilmer
Filmer 1993
Domstolsfilmer
Filmer från Hollywood Pictures
Överselö socken

Överselö socken i Södermanland ingick i Selebo härad, ingår sedan 1971 i Strängnäs kommun och motsvarar från 2016 Överselö distrikt.

Socknens areal är 51,98 kvadratkilometer, varav 51,94 land. År 2000 fanns här 367 invånare. Tynnelsö slott, godset Algö samt sockenkyrkan Överselö kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Överselö socken har medeltida ursprung.
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Överselö församling och för de borgerliga frågorna till Överselö landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Stallarholmens landskommun som 1971 uppgick i Strängnäs kommun. Församlingen uppgick 2002 i Stallarholmens församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Överselö, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Selebo härad.  De indelta soldaterna tillhörde Södermanlands regemente, Strängnäs kompani.

Geografi

Överselö socken omfattar på nordvästra delen av Selaön, ön Tynnelsö och andra mindre öar i Mälaren och med Enköpingsåsen löpande från nordväst till sydost. Socknen är småkuperad med nordsydliga dalstråk.

Bland öarna finns Tynnelsö samt Stora Rullingen i väster, Algöholm med Skansbergets fornborg i nordväst samt Lindö och Nybbleholm i norr.

Höjden Ringrå mitt på Selaön utgör ett gränsmärke mellan Överselö och Ytterselö socken. 

Socknen hade år 1934  2 397 hektar åker och 2 085 hektar skogsmark.

Fornlämningar

Från bronsåldern finns spridda gravar samt skålgropar. De flesta (ca 95 %) av lämningarna är dock från järnåldern och finns inom 72 gravfält, av vilka de flesta är från yngre järnåldern. Ett antal gravfält är stora. Två av dem ligger på Enköpingsåsen vid Fröberga och antas ha använts mycket länge. Det finns tre fornborgar inom socknen. Av dessa ligger en (Skansberget) på Algöholm. Det finns vidare 12 runstenar, av vilka sex numera finns vid Överselö kyrka. Två har poetiska inskrifter om män från byar inom området.

Namnet
Namnet (1314 Wluidäkirkyu, 1381 Yfrasyla) innehåller önamnet Selaö Tuna kommer från den äldre kyrkbyn, över återspeglar att den låg längre bort mot Prästfjärden.  På medeltiden hade socknen namnet Ulvildakirkia efter namnet på en kvinna: Ulfhild samt kirkia, 'kyrka'.

Se även
Överselö församling

Referenser

Vidare läsning
 Clemedson, Carl-Johan (1918-1990); Selaön - kultur, vegetation, flora, Södermanlands hembygds- och museiförbund, Nyköping, 1965, LIBRIS-id 387894

Externa länkar

 Stallarholmens hembygdsförening

Socknar i Selebo härad
Indelningar i Strängnäs kommun
Överselö församling

Överselö församling var en församling i Strängnäs stift och i Strängnäs kommun i Södermanlands län. Församlingen uppgick 2002 i Stallarholmens församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen utgjorde till 1 maj 1934 ett eget pastorat för att därefter till 2002 vara annexförsamling (moderförsamling till 1944) i pastoratet Ytterselö och Överselö som 1962 utökades med Toresunds församling.  Församlingen uppgick 2002 i Stallarholmens församling.

Kyrkor 
 Överselö kyrka

Se även
Överselö socken

Källor 

Historiska församlingar i Strängnäs stift
Indelningar i Strängnäs kommun
Anton Martin

Se även Anton Rolandsson Martin.

Anton Fredrik Martin, född 31 juli 1838 i Västerfärnebo, Västmanlands län, död 3 november 1895 i Stockholm, var en svensk borgmästare och riksdagsman. Han var bror till riksdagsmannen Otto Martin.

Anton Martin var borgmästare i Södertälje och ledamot av riksdagens andra kammare 1887–1890 för Södertälje, Norrtälje, Östhammars, Öregrunds, Sigtuna och Vaxholms valkrets.

Källor

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Södertäljes borgmästare
Personer från Västerfärnebo socken
Födda 1838
Avlidna 1895
Män
Anton Markstedt

Anton Markstedt, född 12 november 1836 i Skellefteå församling, Västerbottens län, död där 25 januari 1897, var en svensk affärsman och politiker. Han var far till Ellen Markstedt Hjorth.

Markstedt var vicekonsul för Storbritannien i Skellefteå och ledamot av riksdagens andra kammare 1882–1885 och andra riksdagen 1887 från Västerbottens norra domsagas valkrets. Han var också en av delägarna i handelshuset och trävaruföretaget Markstedt & Söner. Anton Markstedt är begravd på Skellefteå landsförsamlings kyrkogård.

Referenser 
 
 Anton Markstedt på Gravar.se

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Främmande länders konsuler i Sverige
Politiker från Skellefteå
Svenska politiker under 1800-talet
Födda 1836
Avlidna 1897
Män
Fire Emblem: Radiant Dawn

är ett turordningsbaserat strategi-rollspel som utvecklades av Intelligent Systems och gavs ut av Nintendo till Wii. Spelet tillhör serien Fire Emblem och släpptes den 22 februari 2007 i Japan, den 11 november 2007 i Nordamerika, den 14 mars 2008 i Europa och den 10 april 2008 i Australien.

Spelets huvudfigur är Ike.

Externa länkar
Officiell webbplats

Datorspel 2007
Wii-spel
Radiant Dawn
Normaal Amsterdams Peil

Normaal Amsterdams Peil (NAP) är referensnivån för höjdmätningar i Västeuropa. Det kallas havsnivå och ligger nära geoiden. 

Amsterdam definierade "Amsterdams Peil" 1684 med märken på samma nivå vid slussarna runt staden. Man utgick från medelvärdet av högvatten på sommaren. Därför ligger referensnivån något över havets medelhöjd. Från 1818 var AP utgångspunkt för höjdbestämningar i hela Nederländerna. Vid slutet av 1800-talet normaliserade man med andra poldernivåer i Nederländerna, därav ett "N". 1879 anslöt Preussen sitt "Normalnull", 1973 följde fler europeiska länder.

Se även
 Rikets höjdsystem

Geodesi
Nederländernas geografi
Lillsjön, Linköpings kommun

Lillsjön är en sjö i Linköpings kommun i Östergötland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Humpån.

Sjön är belägen i Gammalkils socken, 4 km söder om Gammalkils kyrka och 3 km sydväst om Nykil. Ytans höjd över havet är 103 meter. Lillsjön omges mestadels av skog. Vid den nordöstra stranden finns en allmän badplats och i söder ligger herrgården Duseborg. Lillsjön genomflyts av Humpån.

Delavrinningsområde 
Lillsjön ingår i delavrinningsområde (646412-147535) som SMHI kallar för Mynnar i Lillån. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 2 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Humpån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 4, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 4 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (23 procent), öppen mark (13 procent) och jordbruk (58 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Linköpings kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Motala ströms avrinningsområde
Insjöar i Östergötland
Insjöar i Linköpings kommun
Nihonbashi

För Osakadistriktet med samma namn, se Nipponbashi.

 

Nihonbashi, även skrivet Nihombashi,  är ett distrikt i stadsdelskommunen Chūō-ku i Japans huvudstad Tokyo. Nihonbashi gränsar i söder till distrikten Yaesu och Ginza, i norr till Akihabara och i väst till grannkommunen Chiyoda. I öst avgränsas Nihonbashi av Sumidafloden.

Nihonbashi är ett affärsdistrikt med många stora varuhus, bland andra Japans första varuhus Mitsukoshi. Även en rad stora företag har sina huvudkontor här, däribland Mitsui. Vidare finns även många finansverksamheter här som till exempel Tōkyō Shōken Torihikisho (Tokyobörsen) och Nippon Ginkō (Japans riksbank).

Historia

Namnet, som betyder Japanbron, härstammar från bron över Nihonbashifloden som byggdes 1603 under Edoperioden under Tokugawa Ieyasu, den förste shogunen av Tokugawaklanen. Bron var utgångspunkt för Gokaido (de fem dåtida stora riksvägarna). Den nuvarande bron byggdes 1911 under Meijiperioden och utgör än utgångspunlkt för vägavstånd i hela japanska vägnätet, då man mäter alla avstånd från denna punkt och kopparmärket finns ingjutet i brons mitt.

1673 grundades varuhuskedjan Mitsukoshi och deras huvudkontor har alltid legat i Nihonbashi.

Den 15 maj 1878 startade Tokyobörsen och 1882 inrättades Japans riksbank, och bankhuset byggdes 1896.

Under 1930-talet byggdes första tunnelbanelinjen, Ginza-linjen, genom Nihonbashi, som fick sin första tunnelbanestation, Mitsukoshimae, den 29 april 1932 och ytterligare en station, Nihonbashi, den 24 december samma år. Nihonbashis tunnelbanestation öppnades även för Asakusalinjen den 28 februari 1963 men blev ingen formell transferstation före den 14 september 1967 då även Tozailinjen fick en station här.

Externa länkar
 Turistinformation om Nihonbashi

WP:Projekt Japan
Områden i Tokyo
Kicki Berg

Kicki Berg, egentligen Anna Margareta Theresia Ihrfelt, född Berg 6 maj 1976 på Lidingö, Stockholm, är en svensk TV–programledare.

Berg har bland annat jobbat på nordiska MTV och har som programledare där blivit en av de mest kända svenska profilerna på kanalen under nio år på 1990–2000–talen. Hon är sedan 2008 anställd hos Kanal 5, där hon har lett dansserien So You Think You Can Dance: Scandinavia. En kortare tid 2007 var hon även verksam som moderedaktör på modetidningen Modette och hon har också varit konferencier för tidningen Elles gala.

Referenser
 Norrköpings Tidningar 22 december 2007, "Kicki Berg leder danstävling i Kanal 5"
Expressen 6 mars 2008, om namn och verksamheter
Kanal 5, presentation av Kicki Berg

Födda 1976
Svenska TV-programledare
Kvinnor
Levande personer
Personer från Lidingö kommun
Ansgarskyrkan, Linköping

Ansgarskyrkan är en kyrka i stadsdelen Gottfridsberg i Linköping. Kyrkan tillhör Gottfridsbergs församling och Linköpings domkyrkopastorat. Församlingen avdelades från Domkyrkoförsamlingen 1 januari 2006. Församlingen samverkar med EFS missionsförening i Linköping som också äger kyrkan.

Kyrkobyggnaden 
Ansgarskyrkan byggdes och är invigd år 1970. Kyrkan är en samarbetskyrka mellan Svenska kyrkan och EFS. Vid kyrkans gavel finns en klockstapel, i vilken en kyrkklocka hänger i. Klockan är gjuten under 1970-talet av Bergholtz klockgjuteri. Den är upphängd i rak axel.

Orgel
Orgeln är byggd 1972 av Walter Thürs orgelbyggeri i Torshälla. Den är mekanisk och tidigare användes ett harmonium.

Externa länkar
 Kyrktorget informerar
 Gottfridsbergs församlings webbplats

Källor

Kyrkobyggnader i Linköpings stift
Samarbetskyrkor
Kyrkobyggnader i Linköping