kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Point of no return

Point of no return - det engelska uttrycket för utan återvändo, har olika betydelser.

 Point of no return (uttryck) – i flyg syftar det till den cirkel från en flygbas där en luftfarkost inte längre har tillräckligt bränsle för att återvända. Vid starter avses den punkt då flygplanet inte längre går att stanna innan startbanans slut.
 Point of No Return (musikalbum) – ett samlingsalbum av Jim Ford
 Point of no return (dramaturgi) – i dramaturgi till ett speciellt skede i en film där handlingen fortsättningsvis utspelar sig från redan givna förutsättningar
 Point of No Return – en TV-serie från 1993
 Point of no Return: The best of Forbidden – ett samlingsalbum av Forbidden från 1992
Martha Fiennes

Martha Maria Twisleton-Wykeham-Fiennes, född 5 februari 1964 i Suffolk i England, är en brittisk filmregissör, syster med de bägge skådespelarna Ralph Fiennes och Joseph Fiennes. Hon är även mor till bland annat skådespelaren och modellen Hero Fiennes Tiffin.

Filmografi (urval) 
 (regi)
 (manus och regi)

Externa länkar 
 

Brittiska filmregissörer
Kvinnor
Födda 1964
Levande personer
Schlyter

Schlyter, tidigare Schlytern och Schlüter, är en släkt, känd sedan 1300-talet, som härstammar ifrån Brabant men flyttade till Tyskland och Danmark, möjligen på grund av religionsförföljelser. Släkten inkom till Sverige från Pommern med Herman Schlüter omkring 1592. I Blekinge var medlemmar av släkten Schlyter borgmästare i Ronneby stad i omkring 100 år. När sedan Karlskrona stad grundades fanns släkten Schlyter i spetsen.

Personer med efternamnet Schlyter
 Andreas Schlüter (1554–1714), tysk arkitekt och skulptör
 Brita Schlyter (1915–2007), pionjär inom förskolepedagogiken
 Carl Schlyter  (född 1968), opinionsbildare och tidigare miljöpartistisk politiker
 Carl Johan Schlyter (1795–1888), rättslärd och lagutgivare
 Gustav Schlyter (1885–1941), jurist och kommunaltjänsteman, verksam inom eldbegängelserörelsen
 Hans Schlyter (1910–1980), arkitekt
 Herman Schlyter (1910–1990), präst
 Karin Schlüter (född 1937), västtysk ryttare
 Karl Schlyter (1879–1959), jurist och politiker, socialdemokrat
 Max Schlüter (1878–1945), dansk violinist och violinpedagag
 Poul Schlüter (född 1929), dansk jurist och konservativ politiker, statsminister
 Ragnar Schlyter, flera personer
 Ragnar Schlyter (skolman) (1845–1927), klassisk filolog
 Ragnar Schlyter (ämbetsman) (1890–1954), ingenjör
 Ragnhild Schlyter (1887–1977), teckningslärare och konstnär
 Severin Schlyter (1923–2006), målare

Källor
Svensk män och kvinnor, band 6, Stockholm Albert Bonniers förlag 1949, s. 555
Wisén, Theodor (1890). Minnesteckning öfver Carl Johan Schlyter. s. 4–6

Släkter
Geo-TV

Geo-TV är en privat TV-station i Pakistan, startad 2002. TV-station har flera gånger har varit föremål för polisattacker, på grund av sin granskande journalistik.

Hamid Mir är en av stationens mest kända journalister. I en intervju i TV 4 Nyheterna den 12 november 2007 berättade han om vilka svåra omständigheter massmedia i Pakistan lever under, sedan general Musharraf den 3 november ännu en gång infört undantagstillstånd i landet. Man tvingades sända sina hemligt producerade program, från Geo-TV:s kontor i Dubai, förmedlade via gömda parabolsändare i Pakistan.

TV-stationer
Media i Pakistan
TV-kanaler och TV-stationer startade 2002
LaDainian Tomlinson

LaDainian Tomlinson, född 23 juni 1979 i Rosebud i Falls County, Texas, är en professionell amerikansk fotbollsspelare, som spelar Running Back i New York Jets i National Football League (amerikansk fotboll). Han draftades av San Diego Chargers som femte spelare under NFL-draften 2001. Han spelade College-fotboll för Texas Christian. Tomlinson, i vardagligt tal ofta kallad för initialerna L.T., har röstats in i 5 Pro-Bowls, och utmärkts med All-Pro 6 gånger. Tomlinson har vunnit två utmärkelser för flest yards under en säsong, 2006 och 2007. Under säsongen 2006 slog han flera rekord och fick flera utmärkelser, bland annat NFL:s Most Valuable Player och Associated Press' Offensive Player of the Year Award.

Amerikanska utövare av amerikansk fotboll
Födda 1979
Män
Levande personer
Kungsholmstull

Kungsholmstull var en tullstation på ön Kungsholmen i Stockholm. Sista tullhuset, som låg vid nuvarande Fridhemsplan revs under senare delen av 1910-talet.

När stadstullen för Stockholm beslöts 1622 uppfördes även ett tullstaket som korsade det glest bebodda Kungsholmen i nord-sydlig riktning. Staketet gick med ungefär samma sträckning som S:t Eriksgatan har idag och den första tullstugan låg vid dagens korsning mellan S:t Eriksgatan och Fleminggatan på den nuvarande platsen för Västermalmsgallerian. På äldre kartor kallades tullstationen för Waktstuga på Kungsholms Stadshage. På Kungsholmen fanns samtidigt ytterligare en tull, det var Västra sjötullen intill Karlbergssjön vid dagens Mariedal.

År 1787 öppnades den nya landsvägen västerut (se Drottningholmsvägen) mot Drottningholms slott med den första Tranebergsbron över till Brommalandet. I samband med det flyttades vaktstugan vid Fleminggatan längre mot sydväst till området i närheten av nuvarande Fridhemsplan, mellan dagens Fridhemsgatan och Mariebergsgatan. Byggnaden var ursprungligen ett trähus som ersattes 1832 med ett stenhus ritat av arkitekt Carl Christoffer Gjörwell d.y..  Det blev ett enplanshus med brutet tegeltak. Efter tullens avflyttning 1857 användes huset som bland annat sjukhem för spädbarn och fängelse. Under senare delen av 1910-talet revs tullhuset för att ge plats åt Fridhemsplan.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Kungsholmen
Hamid Mir

Hamid Mir är en pakistansk journalist, nyhetsankare, terrorismexpert och säkerhetsanalytiker. Han har avskedats två gånger, som ung reporter och som chefredaktör för Daily Pakistan, för artiklar om korruption bland pakistanska ledare. Han hjälpte grunda Daily Ausaf i Islamabad 1997, och har intervjuat Osama bin Laden. Sedan 2002 är han värd för Capital Talk på Geo TV. Han har mottagit flera internationella priser, men också mött trakasseri av poliser, blivit förbjuden av president Pervez Musharraf att vara i TV under fyra månader och har skyllt för att sympatisera talibaner. Dock planterade talibaner en bomb i hans bil, efter att han försvarat Malala Yousafzai. Den 19 april 2014 sköts han flera gånger av personer på motorcyklar vid Karachis utkant.

Källor
Hamid Mir på 100 héros de l'information, läst 8 mars 2016

Pakistanska journalister
Män
Födelseår saknas
Levande personer
Tandläkaren 2

Tandläkaren 2 (The Dentist 2: Brace Yourself) är en amerikansk skräckfilm från 1998 med Corbin Bernsen i huvudrollen.

Handling
Den sadistiska tandläkaren Alan Feinstone sitter inspärrad på ett mentalsjukhus efter händelserna i Tandläkaren, men han lyckas fly och bosätter sig i den lilla staden Paradise i Missouri. Där han tar en falsk identitet som Lawrence (Larry) Caine. Alan Feinstone försöker glömma sitt förflutna och vara normal men snart går saker fel och ingen går ännu en gång säker ifrån den sadistiska tandläkarens borr. Hans ex-fru Brooke som överlevde Feinstones tortyr i första filmen hjälper nu polisen med att försöka hitta Alan.

Kuriosa 
Filmen är inspirerad av den verkliga tandläkaren och seriemördaren Glennon Engleman.

Filmer 1998
Amerikanska skräckfilmer
Chichi-jima

Chichi-jima (japanska för Faderön, tidigare Peel Island) är huvudön bland Chichijimaöarna i nordvästra Stilla havet som tillhör Japan.

Geografi
Chichi-jima är den största ön bland Ogasawaraöarna och ligger söder om Izuöarna cirka 1 200 kilometer sydöst om Honshu. 

Ön är av vulkaniskt ursprung och har en areal om ca 23,99 km² med en längd på ca 8 km och ca 5 km bred. De högsta höjderna är Mount Yoake-yama och Mount Chuo-yama.

Befolkningen uppgår till ca 2 000 invånare där de flesta bor i orten Ogasawara-mura (Ogasawarabyn) på öns norra del. Chichi-jima utgör tillsammans med den ca 50 km längre söderut belägna Haha-jima församlingen "Ogasawara-mura". Församlingen är huvudort i subprefekturen Ogasawara-shichō och tillhör förvaltningsmässigt Tokyo prefekturen på huvudön Honshu.

Ön saknar flygplats och kan bara nås med fartyg och resan Tokyo - Chichi-jima tar ca 24 timmar.

Historia
Det är osäkert när öarna upptäcktes, de första dokumenterade japanska kontakterna skedde kring 1670 och då var öarna obebodda.

Den 16 juni 1853 annekterade amerikanske commodore Matthew C. Perry området. Ön användes då som underhållsstation för valfångstfartyg.

Den 17 januari 1862 införlivas området i Kejsardömet Japan.

1880 införlivas området i prefekturen Tokyo. 

Under andra världskriget görs huvudön till den japanska flottans kommunikationscentral och bemannas från januari 1944 med ca 25 000 militärer. Öarna ockuperades sedan av USA som förvaltade dem fram till den 26 juni 1968, då området återlämnades till Japan.

1972 utsågs hela området till nationalpark.

2007 anmäldes Chichijimaön tillsammans med övriga Ogasawaraöarna som Unesco-världsarv.

Källor

Externa länkar
 Japanska turistbyrån om Ogasawaraöarna
 karta över Chichi-jima

Japans öar
WP:Projekt Japan
Najad med snäckor i händerna

Najad med säckor i händerna är en brons- och marmorskulptur av Carl Milles som finns bland annat på Millesgården på Lidingö.

Bronsskissen blev klar 1916 och 1918 avslutade Milles den första versionen av Susannafontänen och Najad med snäckor i händerna, det finns även en version Najad med fiskar i händerna. Hon sitter högst uppe på krönet av en snäcka i en stor skål av marmor, omgiven av sprittande fiskar. Marmorskålen stå på en ca. två meter hög tvinnad marmorpelare.

Najaden med snäckor i händerna är en av de många fontänskapelser som tillkom under första världskriget.

Litteratur och källor
 Millesgården, Arkitektur & trädgård, Atlantis Stockholm 2004
 Carl Milles -en biografi, Förlags AB Wiken 1991

Externa länkar 

Skulpturer av Carl Milles
Skulpturer på Millesgården
Skulpturer 1918
Skulpturer med motiv från grekisk-romersk mytologi
Menaje Del Hogar

Menaje Del Hogar är en spansk hemelektronikkedja som grundades 1942 av familjen Pérez Ramón i Madrid. Som har år 2007 995 anställda och 65 varuhus över hela Spanien. Kedjan ägs av Kesa Electricals Plc.

Externa länkar
Menaje Del Hogar

Spanska hemelektronikföretag
Spanska butikskedjor
Företag bildade 1942
Hahajima

Hahajima  är huvudön bland Hahajimaöarna i nordvästra Stilla havet som tillhör Japan.

Geografi
Hahajima är den näst största ön bland Ogasawaraöarna och ligger söder om Izuöarna cirka 1 200 kilometer sydöst om Honshu. 

Ön är av vulkaniskt ursprung och har en areal om cirka 20,80 km², med en längd på cirka 11 kilometer och en bredd på 2 kilometer. De högsta höjderna är bergen Chibusa, omkring 460 m ö.h., och Sakaigatake, omkring 440 m ö.h.

Befolkningen uppgår till cirka 400 invånare där de flesta bor i orten Oki-mura (Okibyn) på öns södra del. Hahajima utgör tillsammans med Chichi-jima 50 kilometer norrut den administrativa enheten "Ogasawara-mura", huvudort i subprefekturen Ogasawara-shichō, som tillhör Tokyo prefektur på huvudön Honshu. Hahajima och Chichi-jima är de enda permanent bebodda öarna i subprefekturen.

Ön saknar flygplats och kan bara nås med fartyg. Resan till Chichi-jima och Hahajima tar omkring 2 timmar.

Historia
Det är osäkert när öarna upptäcktes, de första dokumenterade japanska kontakterna skedde under Kanbunperioden, omkring 1670. Då var öarna obebodda.

Den 17 januari 1862 införlivas området i Kejsardömet Japan.

1880 införlivas området i prefekturen Tokyo. 

Under andra världskriget befästs huvudön av den japanska flottan och bemannas från januari 1944 med militärpersonal efter att den bofasta befolkningen evakuerats. Öarna ockuperades sedan av USA som förvaltade öarna fram till den 26 juni 1968 då området återlämnades till Japan.

1972 utsågs hela området till nationalpark under namnet Ogasawara nationalpark.

2007 anmäldes Hahajimaön tillsammans med övriga Ogasawaraöarna till Unesco för att eventuellt tas upp på världsarvslistan.

Källor

Externa länkar
 Japanska turistbyrån om Ogasawaraöarna
 karta över Hahajima

Japans öar
WP:Projekt Japan
Lilla Tritonen

Lilla Tritonen är en skulptur av Carl Milles som finns bland annat på Prins Eugens Waldemarsudde i Stockholm.

Lilla Tritonen tillkom 1914 och är typisk för Milles spelande lynne. Tritonen är i brons och sitter i en stor vas av räfflad, blankpolerad diabas. Vattnet som han blåser rakt upp i luften faller i glittrande droppar ner över hans kropp. Lilla tritonen vållade viss uppståndelse, då det upptäcktes att den liknade Berninis Tritonfontänen i Rom. Det var dock helt medvetet av Carl Milles, då han från första början presenterat sin skapelse som en "översättning" av Berninis brunn, där tritonen är en gammal man istället för en ung pojke.

En variant på statyn från 1916 benämnd Tritonen finns på Skytteholm i Ekerö kommun, dock utan fontäninramning.

Källor
 Millesgården, Arkitektur & trädgård, Atlantis Stockholm 2004
 Carl Milles -en biografi, Förlags AB Wiken 1991

Noter

Skulpturer av Carl Milles
Skulpturer på Prins Eugens Waldemarsudde
Fontäner i Stockholm
Skulpturer 1914
Skulpturer med motiv från grekisk-romersk mytologi
Skulpturer på Skytteholm
Richard Evenlind

Richard Evenlind, född 1966, är en svensk sångare och låtskrivare. Han var under 80-talet medlem i rockgruppen Criss 99 som släppte ett album och flera singlar samt medverkade i filmen "Stockholmsnatt" och på Kee Marcellos biståndsprojekt Swedish Metal Aid. Mellan 1989 och 1992 släppte han ett par solosinglar, bland annat under artistnamnet Ricco. En av dem var låten Can't Say Goodbye som fanns med på soundtracket till filmen Ha ett underbart liv. Han har en son med sångerskan Erika (Norberg som ogift). Evenlind skrev låtar, producerade och spelade gitarr i Stockholmsbandet 5th Sonic Brigade.

Diskografi

Referenser 

Svenska sångare
Män
Födda 1966
Levande personer
Star Trek: Voyager: Elite Force

Star Trek: Voyager - Elite Force är ett datorspel (PC) baserat på TV-serien Star Trek: Voyager.

Det är stjärndatum 53854.7 och rymdskeppet USS Voyager har fastnat mitt i tomma rymden. Man spelar som Ensign Alexander eller Alexandria ("Alex") Munro och är med i en grupp som heter "Hazard Team". Spelet utspelar sig ombord på rymdskeppet och består av 46 banor.

Personer med i the Hazard Team:
 Ensign Alexander/Alexandria Munro
 Lt. Les Foster
 Crewman Telsia Murphy
 Crewman Austin Chang
 Crewman Rick Biessman
 Crewman Chell
 Crewman Juliet Jurot

Vapen i spelet:
 Phaser (Type-2)
 Phaser Compression Rifle (type-3 phaser rifle)
 I-MOD
 Scavenger Rifle
 Stasis Weapon
 Grenade Launcher
 Tetryon Pulse Disruptor
 Photon Burst
 Arc Welder/Dreadnought Weapon

Externa länkar
Officiell webbplats

Star Trek
Datorspel 2000
Playstation 2-spel
Windows-spel
Bremiska infanteriregementet

Bremiska infanteriregementet var ett infanteriregemente i svenska armén som var organiserat i Tyskland under början av 1700-talet.

Historia
Regementet hade sitt ursprung i Bidals kretsbataljon som organiserades år 1682. Bataljonen omgjordes till regemente år 1690 eller 1703 och utgjordes av 1 128 värvade soldater i Stade i Tyskland. År 1707 flyttades 255 man över till Pommerska infanteriregementet. Bremiska infanteriregementet upplöstes när Stralsund kapitulerade år 1715.

Regementschefer
 Nils Gyllenstierna 1699–1711
 Ludvig von Wöllwarth 1711–1715
 Bengt Ribbing 1715
 Svante Wilhelm Björnsköld 1719–1721

Kampanjer
Stora nordiska kriget (1700–1721)

Namn, beteckning och garnison

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor

Ej längre existerande svenska infanteriregementen
Svenska militära enheter bildade 1682
Svenska militära enheter upplösta 1715
Kaskadbergen

Kaskadbergen () är en bergskedja i västra Nordamerika, till största delen i USA men även i södra British Columbia i Kanada. Bergskedjan sträcker sig norrut från Sierra Nevada. Den är omkring 1 100 km lång och har flera nationalparker. Högsta punkten, 4 392 meter, är toppen av Mount Rainier i amerikanska delstaten Washington.

De högsta topparna 
(från norr till söder)
Mount Garibaldi (2 678 m)
Mount Baker (3 285 m)
Glacier Peak (3 213 m)
Mount Rainier (4 392 m)
Mount St. Helens (2 549 m)
Mount Adams (3 743 m)
Mount Hood (3 425 m)
Mount Jefferson (3 199 m)
Three Sisters (3 158 m)
Broken Top (2 797 m)
Newberry Volcano (2 435 m)
Mount Bachelor (2 764 m)
Mount Bailey (2 551 m)
Mount Thielsen (2 799 m)
Mount Mazama (2 487 m)
Mount McLoughlin (2 894 m) 
Medicine Lake Volcano (2 412 m)
Mount Shasta (4 317 m)
Lassen Peak (3 189 m)

Referenser 

 

Bergskedjor i Oregon
Bergskedjor i Washington
Bergskedjor i Kalifornien
Bergskedjor i British Columbia
Qutang-ravinen

Qutangravinen (瞿塘峡) är den kortaste och mest spektakulära av Kinas tre raviner och är belägen i Fengjie härad som lyder under Chongqings storstadsområde.

Precis nedströms om den uråldriga byn Baidi passerar floden Yangtze mellan Chijiaberget i norr och Baiyanberget i syd. Platsen där floden passerar mellan dessa berg kallas Kuimenporten och är ingången till Qutangravinen, den första av Yangsteflodens raviner. Qutangravinen är bara åtta kilometer lång, och är också den trängsta av de tre ravinerna. Den bredaste punkten är 150 meter bred. Bergen på var sida når upp till 1 200 meter. Kombinationen mellan höga berg och smala raviner skapar spektakulära vyer.

Geologiska naturfenomen
Chongqing
WP:Projekt Kina
Muslimsk Ungdom

Muslimsk Ungdom (نهضة الشباب المسلم, Nahdat al-Shibab al-Muslim) var en underjordisk islamistgrupp, bildad 1969 i Kabul av flera unga afghanska professorer och en handfull studenter vid universitetet i Kabul. 

Många av ledarna i det afghansk-sovjetiska kriget, som Burhanuddin Rabbani, Abd al-Rabb Rasul Sayyaf, Gulbuddin Hekmatyar och Ahmed Shah Massoud, hade tillhört denna grupp.

Afghanistans politiska historia
Islamism
Gary Cahill

Gary James Cahill, född 19 december 1985 i Dronfield, är en engelsk före detta fotbollsspelare som spelade som försvarare.

Klubbkarriär
Cahill spelade tidigare på lån för Burnley där han utsågs till både årets spelare och årets unga spelare för klubben. 

Han gjorde debut för Aston Villa i en bortamatch mot Arsenal som de förlorade med 5–0. I sin första match som han fick spela från start stod West Bromwich Albion för motståndet. Bara en vecka senare gjorde han sitt första mål för Aston Villa, mot Birmingham City; ett volleyskott som hjälpte dem att vinna matchen med 3–1.

I början av följande säsong var Cahill skadad men på grund av att Martin Laursen skadades senare i säsongen fick han ett bra tillfälle att visa upp sin skicklighet som fotbollsspelare. Han deltog i flera matcher under säsongen 2006/2007 och visade prov på stor talang.

19 september samma år flyttade Cahill till Sheffield United på ett tremånaderslån och gjorde sin debut några dagar senare i en bortamatch mot Crystal Palace som man förlorade med 3–2. Han gjorde sitt första mål för Sheffield United mot Stoke City 10 november.

Den 5 augusti 2019 värvades Cahill av Crystal Palace, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Den 20 augusti 2021 värvades Cahill av AFC Bournemouth, där han skrev på ett ettårskontrakt. Den 16 november 2022 meddelade Cahill att han avslutade sin fotbollskarriär.

Landslagskarriär
Cahill spelade för Englands U20-landslag. Cahill var en av många oerfarna spelare i Stuart Pearces trupp till U21-landslaget. Han spelade en match, dock inte från start, mot Spanien 6 februari 2007. Han deltog dock i UEFA:s U21-mästerskap under en match och satt på bänken tre matcher.

Den 12 maj 2014 blev Cahill uttagen i Englands trupp till fotbolls-VM 2014 av förbundskaptenen Roy Hodgson.

Meriter
 Aston Villa
 Säsongens bästa mål: 2005/2006
 Burnley
 Årets spelare: 2004/2005
 Årets unga spelare: 2004/2005
 Chelsea
FA-cupen: 2011/2012, 2017-18
UEFA Champions League: 2011/2012
UEFA Europa League: 2012/2013, 2018/2019
Premier League: 2014/2015, 2016/2017
Engelska ligacupen: 2014/2015

Källor

Noter

Engelska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Aston Villa FC
Spelare i Burnley FC
Spelare i Sheffield United FC
Spelare i Bolton Wanderers FC
Spelare i Chelsea FC
Spelare i Crystal Palace FC
Spelare i AFC Bournemouth
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Spelare i VM i fotboll 2018
Födda 1985
Levande personer
Män
Personer från Dronfield
Burhanuddin Rabbani

Burhanuddin Rabbani, född 20 september 1940 i Badakhshan, död 20 september 2011 i Kabul, var en afghansk politiker och landets president från juni 1992 till december 2001, varav tiden september 1996–september 2001 endast var pro forma eftersom talibanerna då hade den reella makten i landet. Han var etnisk tadzjik och politisk ledare för Norra alliansen i Afghanistan. 

1992 blev han ordförande för Afghanistans islamiska råd (och därmed ledare av landet). När Kabul 1996 erövrades av talibanerna tog Rabbani, med stöd av Iran och Ryssland, upp kampen mot talibanerna utifrån sitt huvudkvarter i den nordafghanska staden Feyzabad.

Rabbani erkändes under talibanstyret av FN, och de flesta av dess medlemsländer, som Afghanistans legitima ledare och då den amerikansk-ledda koalitionen 2001 störtade talibanerna erövrade han Kabul och utropade sig till statschef. Den 22 december samma år överlämnade Rabbani formellt makten till en interimsadministration ledd av Hamid Karzai.

Rabbani dödades i en bombattack i Kabul den 20 september 2011.

Källor

Afghanska politiker under 1900-talet
Födda 1940
Män
Avlidna 2011
Afghanska krigsherrar
Afghanistans presidenter
Hiroshi Aoyama

Hiroshi Aoyama, född 25 oktober 1981 i Ichihara, Japan, är en roadracingförare som blev världsmästare i 250GP 2009. Han blev därmed den sista 250GP-världsmästaren eftersom klassen ersattes av Moto2 2010. Aoyama körde därefter MotoGP. Hans senaste hela VM-säsong i roadracing var 2014. Därefter har Aoyama arbetat som testförare för Honda och gjort enstaka inhopp i MotoGP. Hans bror Shuhei har också kört VM i 250GP-klassen.

Tävlingskarriär 
Aoyama debuterade år 2000 som wildcard-förare på en Honda i 250GP och körde ett lopp, på Motegi. Nästkommande tre år var han wildcardförare 2 gånger per år (Motegi och Japans GP). 2004 körde han hela säsongen med tre tredjeplatser som högsta notering. Året därpå kom den första vinsten i hemmaloppet på Motegi. Därefter följde tre år på KTM som etablerade Aoyama i VM-toppen utan att nå ända fram. Han återvände till Honda och Team Scot till Roadracing-VM 2009 och efter fyra Grand Prix-segrar stod Aoyama som världsmästare 22 poäng före Héctor Barberá.

Aoyama körde MotoGP 2010-2011 för Honda. Han bytte till Hondas fabriksteam i Superbike och körde Superbike-VM 2012 utan framgång. 2013 var Aoyama tillbaka i MotoGP i CRT-teamet Avintia Blusens på en motorcykel av fabrikat FTR. 2014 bytte han team till Aspar Racing och motorcykel till Honda i den öppna kategorin. Aoyama gjorde bättre ifrån sig än 2013 men fick inget kontrakt till 2015. Han fick istället anställning som testförare för Honda Racing Corporation. När Repsol Hondas ordinarie förare Dani Pedrosa tvangs till operation av en armskada efter 2015 års första Grand Prix kallades Aoyama in som ersättare för de följande deltävlingarna. Han gjorde också ett inhopp för Karel Abraham under dennes skadefrånvaro. Även 2016 hoppade Aoyama in för den skadade dani Pedrosa.

VM-säsonger

Pallplatser

Källor 

  
  
  

Födda 1981
Levande personer
Japanska roadracingförare
MotoGP-förare
250GP-förare
Superbikeförare
Världsmästare i roadracing
Män
Personer från Chiba prefektur
WP:Projekt Japan