kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Flistads landskommun, Östergötland

Flistads landskommun var en tidigare kommun i Östergötlands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades i Sverige cirka 2 500 kommuner. Huvuddelen av dessa var landskommuner (baserade på den äldre sockenindelningen), vartill kom 89 städer och åtta köpingar. I Flistads socken i Gullbergs härad i Östergötland inrättades då denna kommun.

Vid kommunreformen 1952 uppgick denna  i storkommunen Vreta klosters landskommun som 1971 uppgick i Linköpings kommun.

Politik

Mandatfördelning i Flistads landskommun 1946

Referenser

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Linköpings kommun
Tidigare kommuner i Östergötlands län
Flistads landskommun

Flistads landskommun kan syfta på:
Flistads landskommun, Västergötland
Flistads landskommun, Östergötland
Beate

För potatissorten, se Beate (potatissort), för asteroiden (1043) Beate.

Beate är en dansk, norsk och tysk form av det latinska kvinnonamnet Beata, som betyder lycklig. Namnet har funnits i Sverige sedan 1700-talet. 

Den 31 december 2012 fanns det totalt 610 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Beate, varav 205 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag: saknas

Personer med namnet Beate
 Beate Andersen, dansk keramiker
 Beate Audum, norsk författare
 Beate Grimsrud, norsk författare och dramatiker
 Beate Klarsfeld, tysk-fransk journalist
 Beate Koch, tysk friidrottare
 Beate Sydhoff, svensk konstvetare och kulturråd

Se även
Beata
Beatrice
Beatrix

Källor

Kvinnonamn
C.F. Christensen

Christian Ferdinand Christensen, född 28 juli 1805 i Köpenhamn, död där 30 oktober 1883, var en dansk teaterdekorationsmålare.

C.F. Christensen var son till  Christian Christensen och Vilhelmine Thomea Baahl. Fadern dog i C.F. Christensens tidiga barndom.Han hade anlag för musik, men hans läppar tålde inte hanteringen ned valthornets munstycke, varför han påbörjade utbildning på Det Kongelige Danske Kunstakademis Tegneskola för Christian August Lorentzen.  

blev 1841, efter en utländsk resa, medlem av Kunstakademiet och kort därefter dekorationsmålare vid kungliga teatern, en plats som han innehade till 1869. Mest anmärkningsvärda är hans vackra landskapsdekorationer, föreställande danska och italienska nejder.

Källor 
 

Födda 1805
Avlidna 1883
Danska målare under 1800-talet
Danska scenografer
Män
Konstnärer från Köpenhamn
Bengt Hartman

Bengt Hartman, född den 19 december 1926 i Malmö, död 6 oktober 2009 i Hörby, var en svensk friidrottare (stående höjdhopp). Han tävlade för klubbarna IFK Östersund och Godtemplarnas IF, Östersund och vann SM i stående höjdhopp år 1954 och 1958.

Referenser

Källor

Svenska stående höjdhoppare
Män
Födda 1926
Avlidna 2009
Idrottare från Malmö
Friidrottare i IFK Östersund
Samuel Byrskog

Per-Erik Samuel Byrskog, född 13 mars 1957, är en svensk teolog.

Efter forskarstudier vid International Baptist Seminary i Rüchlikon i Zürich och Lund disputerade Byrskog vid Lunds universitet 1994 och blev docent samma år. Byrskog tjänstgjorde även som biträdande professor i Rüchlikon, Schweiz 1994-1995. Under 1996 var han gästforskare vid Eberhard Karls-universitetet i Tübingen. Detta finansierades av Alexander von Humboldtstiftelsen.

Mellan 1996 och 2007 tjänstgjorde Byrskog som forskare och lärare vid Göteborgs universitet, från 2000 som professor i Nya testamentets exegetik och hermeneutik. Han var även adjungerad professor i exegetisk teologi vid Teologiska Högskolan i Stockholm mellan 2003 och 2008. Sedan 2007 är Samuel Byrskog professor i Nya testamentets exegetik vid Centrum för teologi och religionsvetenskap, Lunds universitet.

Byrskogs forskning handlar om tradition och tradering i den tidiga jesusrörelsen samt förhållandet mellan muntlighet och skriftlighet, alltid med utgångspunkt i den antika Medelhavsvärldens olika kulturella mönster. En stor del av forskningen har handlat om ögonvittnens roll i antik historieskrivning och Nya testamentet.

Bibliografi (i urval)
 Matteus och hans läsare - förr och nu. Matteussymposiet i Lund den 27-28 sept 1996. (Redaktör tillsammans med Birger Olsson & Walter Übelacker) Religio, 48. Teologiska institutionen (1997)
 Story as History - History as Story: The Gospel Tradition in the Context of Ancient Oral History. (Författare) Wissenschaftliche Untersuchungen zum Neuen Testament, 123. Tübingen: Mohr Siebeck (2000).
 Romarbrevet 1-8.  Band 6a i KNT. (Författare) Stockholm:EFS förlaget (2006).
 Jesus in Memory: Traditions in Oral and Scribal Perspectives. (Redaktör tillsammans med W. Kelber) Baylor University Press (2009)

Vidare läsning
En är er läromästare. En hyllning till Samuel Byrskog i samband med hans 65-årsdag. Artos 2022.

Källor

Svenska professorer i exegetik
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Personer verksamma vid Lunds universitet
Födda 1957
Levande personer
Män
Christian Thomsen Christensen

Christian Thomsen Christensen, född den 26 januari 1832 i Köpenhamn, död där den 26 januari 1905, var en danskamerikansk militär och affärsman.

Christensen begav sig 1850 till New York och anställdes där 1855 i en bank. Vid inbördeskrigets utbrott 1861 ingick han, som var ivrig republikan, i ett kompani av skandinaviska frivilliga och avancerade från löjtnant till brigadgeneral. 

Efter kriget återvände Christensen till affärslivet och innehade från 1880 en viktig position vid ett av stadens största bankirhus. 1869-1873 var han dansk konsul och sedermera på flera sätt ett starkt stöd för sina emigrerade landsmän.

Källor 

 

Födda 1832
Avlidna 1905
Personer inom USA:s näringsliv
Amerikanska generaler
Personer i Danmark under 1800-talet
Män
Personer från Köpenhamn
Henric Bildt

Gustav Henric Bildt, född den 23 februari 1929 i Stockholm, död den 6 januari 2003 i Saltsjöbaden, var en svensk militär, generaldirektör och friidrottare.

Bildt gjorde ursprungligen militär karriär och genomgick Krigshögskolan 1956–1958. Han var officer vid ingenjörstrupperna 1951–1961 samt i Generalstabskåren 1962–1963. Under denna tid var Bildt även aktiv som friidrottare och vann som sådan SM i stående höjdhopp för klubben Westermalms IF år 1955. 

Åren 1964–1965 var Bildt systemutredare vid Försvarets forskningsanstalt, vilket innebar övergången till en civil karriär där han åren 1965–1977 verkade som organisationskonsult, från 1968 inom ramen för ett eget företag. Han återgick dock i offentlig tjänst när han 1977 blev generaldirektör för Statens provningsanstalt.

Henric Bildt var son till överste friherre Nils Bildt och dennes hustru Fritze Sneedorff-Willemoes. Han var farbror till Carl Bildt. Henric Bildt var gift tre gånger, den sista med skådespelerskan Elsa Prawitz. Han är gravsatt i minneslunden på Skogsö kyrkogård.

Källor
 Adelskalendern (spridda årgångar)
 Focus Presenterar Sporten 2 (Stockholm 1967)
 Vem är det - Svensk biografisk handbok 1985 (Stockholm 1984)
 Nekrologer i Borås Tidning (2003-02-14) och Svenska Dagbladet (2003-02-24)
 Uppgifter om bortgångna medarbetare vid FOA

 Bildt, Gustav Henrik på SvenskaGravar.se

Svenska officerare
Svenska generaldirektörer
Svenska stående höjdhoppare
Personer verksamma vid Försvarets forskningsanstalt
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska idrottare under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Idrottare från Stockholm
Henric
Gravsatta på Skogsö kyrkogård
Födda 1929
Avlidna 2003
Män
Pär Jensing

Pär Jensing, född 7 juni 1936 i Motala, död 5 augusti 2019 i Sundbyberg, var en svensk friidrottare (stående höjd- och längdhopp). Han tävlade för klubben SoIK Hellas och vann SM i stående höjdhopp åren 1956 och 1957 samt i stående längdhopp år 1959 och 1961.

Källor

Noter

Svenska stående höjdhoppare
Svenska stående längdhoppare
Män
Födda 1936
Avlidna 2019
Idrottare från Motala
Friidrottare i SoIK Hellas
Nils-Åke Andersson

Nils-Åke Andersson, född 23 augusti 1938 i Jönköping, död 24 juni 2014 i Mullsjö, var en svensk friidrottare (stående höjdhopp). Han tävlade för klubben Jönköpings AIF och vann SM i stående höjdhopp åren 1959 till 1961.

Referenser

Noter 

Svenska stående höjdhoppare
Män
Födda 1938
Avlidna 2014
Göran Fredriksson

Göran Ivar Fredriksson Humlesjö, född 8 juni 1946, död 30 januari 2022, var en svensk friidrottare (stående höjdhopp och stående längdhopp) och publicist. Han tävlade för klubben Kronobergs IK och vann SM i stående höjdhopp åren 1962, 1963 och 1965 samt i stående längdhopp åren 1962 och 1965.

Fredriksson var medlem i redaktionen för Häften för Kritiska Studier alltsedan nummer 3 1968 och under flera år tidskriftens ansvarige utgivare.

Källor

Noter 

Svenska stående höjdhoppare
Svenska stående längdhoppare
Svenska idrottare under 1900-talet
Födda 1946
Avlidna 2022
Män
Aspishuggorm

Aspishuggorm (Vipera aspis) är en giftig ormart i familjen huggormar (Viperidae). Det är en medelstor huggorm med en medellängd på 60-65 centimeter. Hanar når en maxlängd på 85 centimeter, honor är sällan längre än 75 centimeter.

Utbredning och habitat 
Aspishuggormen förekommer i Frankrike, Andorra, nordöstra Spanien, i Tysklands allra sydvästligaste gränstrakter mot Frankrike, Schweiz, Monaco, öarna Elba och Montecristo, Sicilien, Italien, San Marino och nordvästra Slovenien och även på den kroatiska delen av Istrien.

Levnadssätt 
Aspishuggormen jagar genom att lägga sig i bakhåll. Dess byten innefattar ödlor, små fåglar och små däggdjur. Själv kan den bli byte för exempelvis ormvråk.

Giftighet 
Aspishuggormen är giftig och dess bett har orsakat dödsfall. Ungefär 4 procent av alla obehandlade fall där en aspishuggorm har bitit en människa uppskattas ha orsakat dödsfall (1971). Arten ligger bakom cirka 90 procent av ormbetten i Italien (1974).

Referenser

Noter

Externa länkar 

Huggormar
Gustaf Malmsten

Gustaf Malmsten, född 4 december 1889 i Eskilstuna, död 30 mars 1976 i Eskilstuna, var en svensk friidrottare (stående längdhopp). Han tävlade för klubben IF Svea och vann SM i stående längdhopp år 1912. Vid OS i Stockholm 1912 kom han på fjärde plats i grenen.

Referenser

Källor

SOK:s personsida

Svenska stående längdhoppare
Män
Födda 1889
Avlidna 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Idrottare från Eskilstuna
Danger Days: The True Lives of the Fabulous Killjoys

Danger Days: The True Lives of the Fabulous Killjoys är My Chemical Romances fjärde studioalbum. Albumet släpptes 19 november 2010. Konceptet för albumet följer The "Fabulous Killjoys" i Kalifornien år 2019. Bandmedlemmarnas alter-egon är the four killjoys: "Party Poison" (Gerard Way), "Jet Star" (Ray Toro), "Fun Ghoul" (Frank Iero), och "Kobra Kid" (Mikey Way). Från början var det tänkt att dessa namn skulle vara namn på deras rayguns, men folk började kalla bandmedlemmarna för namnen så de fick helt enkelt ändra lite i planerna. I musikvideon till "Na Na Na" och SING får man följa the Killjoys när de slåss mot det onda företaget  Better Living Industries (BL/ind.) och deras ledare Korse, och hans armé av Draculoids. Deras guide är en piratradio-DJ vid namn Dr. Death Defying, som spelas av Steven Montano (Gitarrist i bandet Mindless Self Indulgence). En ung flicka vid namn Grace är med the Killjoys, och BL/Ind. försöker kidnappa henne.

Låtlista
Look Alive, Sunshine - 0:29
Na Na Na (Na Na Na Na Na Na Na Na Na) - 3:26
Bulletproof Heart - 4:56
SING - 4:30
Planetary (GO!) – 4:06
The Only Hope For Me Is You - 4:32
Jet-Star And The Kobra Kid Traffic Report - 0:26
Party Poison - 3:36
Save Yourself, I'll Hold Them Back - 3:50
S/C/A/R/E/C/R/O/W - 4:28
Summertime - 4:06
Destroya - 4:32
The Kids From Yesterday - 5:25
Goodnight, Dr. Death - 01:59
Vampire Money - 03:38

Singlar
Na Na Na (2010)
The Only Hope For Me Is You (2010)
SING (2010)
Bulletproof Heart  (2011)

Album av My Chemical Romance
Musikalbum 2010
Album producerade av Rob Cavallo
Douglas Melin

Douglas Edvard Melin, född 4 oktober 1895 i Göteborg, död 29  mars 1946 i Uppsala, var en svensk zoolog men även boxare och friidrottare (stående längdhopp och stående höjdhopp). 

Douglas Melin var son till grosshandlaren Ernst Waldemar Melin och sonson till Olof Melin. Han växte huvudsakligen upp hos farfadern i Göteborg och Djursholm och under gymnasietiden bodde han hos en släkting i Skara. Efter studentexamen vid Skara högre allmänna läroverk 1914 blev han student vid Uppsala universitet, blev 1917 filosofie kandidat med zoologi som huvudämne, 1921 filosofie licentiat och 1923 filosofie doktor. År 1923 blev han docent i entomologi och 1927 i zoologi vid Uppsala universitet. Melin blev under studietiden även reservofficer, 1916 fänrik, 1919 underlöjtnant, 1921 löjtnant och 1938 kapten vid Älvsborgs regementes reserv.

Han var knuten till Zoologiska institutionen vid Uppsala Universitet och ledde Svenska Amazonasexpeditionen 1923–1925. Samlingarna fördelades mellan Uppsala Universitet och Naturhistoriska riksmuseet. Melin bearbetade själv bland annat groddjur och en del insekter. Han skrev även om mimicry, och kritiserades Darwins selektionsteori.

Flera arter har blivit uppkallade till hans ära såsom fiskarna Rineloricaria melini och Corydoras melini.

Som friidrottare tävlade han för klubben Upsala Studenters IF och vann SM i stående längdhopp åren 1916 till 1919 samt år 1921. Vid de olympiska spelen i Stockholm 1912 kom han på fjortonde plats i stående längdhopp.

Douglas Melin är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Referenser

Källor

SOK:s personsida

 Melin, Douglas Edvard på SvenskaGravar.se

Svenska docenter
Svenska stående längdhoppare
Svenska stående höjdhoppare
Svenska mästare i stående längdhopp
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Svenska idrottare under 1900-talet
Alumner från Uppsala universitet
Idrottare från Göteborg
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1895
Avlidna 1946
Män
Capitol, Stockholm

Capitol är en biograf vid Sankt Eriksgatan 82 (f.d. 84) i Vasastan, Stockholm. Senare namn var Ribo och Ri-tvåan. Biografen invigdes 1926 och stängde 1985. I juli 2018 öppnade filmdistributörerna Njutafilms och NonStop Entertainment åter Capitol som biograf med ”kvalitetsfilmprofil” under namnet Bio & Bistro Capitol.

Historik

Capitol fanns i en byggnad som hade ritats av arkitektfirman Höög & Morssing (genom Gunnar Morssing) och uppfördes av byggmästaren och biografägaren John A. Bergendahl. Capitol öppnade 31 juli 1926 och ingick i Bergendahls biografkedja. Över entrén fanns en långsmal baldakin, som bars upp av kolonner med kapitäl föreställande lotusblommor. Salongen var ovalformad och gestaltad i elegant 1920-talsklassicism. Färgerna var rosa och ridån gick i blått och brunt. Totalt fanns plats för 639 besökare. 

När Bergendahl avvecklade sin biografrörelse 1929 såldes Capitol till Svensk Filmindustri (SF). SF behöll Capitol i trettio år och övertogs av Ri-Teatrarna 1959, som döpte om biografen till Ribo. Ri-Teatrarna hade då utrustat Ribo med teknik och filmduk för filmer i 70 mm. Juldagen 1959 visade man Jorden runt på 80 dagar.

I oktober 1969 ändrades namnet till Ri-tvåan som tvillingbio till Ri-ettan (före detta Påfågeln) som låg vägg i vägg. 1983 övertogs Ri-Teatrarna av Europafilm som i sin tur svaldes av SF 1984. Ri-tvåan stängdes i och med sommaruppehållet 1985 och sista februari året därpå lades även Ri-ettan ner. Därefter nyttjades lokalerna först av Teater Aurora med produktioner som Søren Kierkegaards Antingen eller i regi av Hilda Hellwig som spelade över 100 föreställningar för fulla hus. Därefter användes lokalen bland annat som TV-studio för Strix Television. Mellan 1997 och 2015 var Capitol hemvist åt slagverksensemblen Kroumata.

Capitol uppstår igen som biograf
År 2016 tillträdde NonStop Entertainment och Njutafilms hyreskontraktet och de renoverade och byggde sedan om lokalen till en modern kvartersbiograf som öppnade i juli 2018. Från hösten 2019 har biografen fyra salonger med 103, 82, 17 respektive 19 platser. Den största salongen är utrustad med två 35mm-projektorer och en 4K-projektor.

Bilder

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
Capitols hemsida

Nedlagda biografer i Stockholm
Karl Seitz

Karl Josef Seitz, född 4 november 1869 i Wien, död där 3 februari 1950, var en österrikisk socialdemokratisk politiker.

Seitz var först skräddare, därefter skollärare och tillhörde under monarkins sista år (från 1901) riksrådets representantkammare och var vid sidan av Victor Adler ledare för socialdemokraterna. Han presiderade såväl i provisoriska nationalförsamlingen (från 21 oktober 1918) som i den i februari 1919 valda konstituerande nationalförsamlingen och var därjämte från republikens utropande 12 november 1918 provisorisk president i denna, tills i december 1920 ny författning antagits och Michael Hainisch valts till republikens förste förbundspresident. Han var från 1920 ledamot av nationalrådet och var 1920–1923 dettas andra president.

Seitz övertog ledningen av partiet 1923 och var borgmästare i Wien fram till oroligheterna 1934. Under den tyska ockupationen hölls Seitz fängslad i Ravensbrück där han befriades av de allierade i maj 1945. Efter befrielsen invaldes han 1946 i nationalrådet.

Källor 
 
 
 Svensk uppslagsbok (1955), Seitz

Noter 

Personer i Österrike under 1900-talet
Österrikes förbundspresidenter
Födda 1869
Avlidna 1950
Män
Ugglan
Salmonsens
Borgmästare i Wien
Mindre prickfisk

Mindre prickfisk (Myctophum punctatum) är en djuphavsfisk i familjen prickfiskar. Den kallas även liten prickfisk.

Utseende 
Mindre prickfisken är en liten fisk med mycket stort huvud och ett stort antal lysorgan på nederdelen av kroppen (undre delen av sidorna och buken). Munnen och ögonen är stora, och den har en liten fettfena. Som mest blir arten 11 cm lång.

Vanor 
Som alla prickfiskar lever den i havet i stora stim. Under dagen lever den på djupt vatten, 225 – 750 m, ibland ner till 1 000 m; under natten stiger den uppåt och uppehåller sig mellan havsytan och 125 m. Födan består av mindre kräftdjur som hoppkräftor, lysräkor och krabblarver samt fiskyngel. Den kan producera kraftiga ljusblixtar från lysorgan vid stjärtroten som används för att blända byten. Det antas att de även utnyttjas av honan för att attrahera hanar.

Fortplantning 
Den mindre prickfisken blir könsmogen vid en längd av 5 cm. Under leken lägger honan mellan 800 och 900 ägg, som utvecklas till pelagiska, ytlevande larver. I Medelhavet inträffar lekperioden under vinter till vår.

Utbredning 
Arten finns i stora delar av Atlanten från USA, Grönland och Island till farvattnen vid Brittiska öarna, Medelhavet och längs Afrikas västkust till Mauretanien. Den har påträffats i Danmark och Norge.

Referenser 

Prickfiskar
Nya Guineas sjungande hund

Nya Guineas sjungande hund är en primitiv och ovanlig hundras med ursprung från Nya Guinea, vilken påminner om en mindre dingo. Dess härkomst är omdiskuterad, vanligen anses den troligen härstamma från forntida pariahundar, medan andra forskare kategoriserar den som en varietet av dingon. Den är känd för sitt unikt sjungande ylande, därav dess namn, men mycket lite är känt om dess ekologi i det vilda.

Historia 
Denna hund beskrevs av europeiska upptäcktsresanden på 1800-talet. Vid 1900-talets början hade den ursprungliga typen av infödda hundar blivit mycket ovanliga i Nya Guineas lågländer, beroende på inkorsning med andra raser. Två hundar samlades 1957 in av den australiske affärsmannen Edward Hallstrom (1886-1970) i Lavannidalen i Nya Guineas södra högländer. De båda hundarna skänktes till Taronga Zoo i Sydney. 

Den australiensiska zoologen Ellis Le Geyt Troughton (1893-1974) beskrev utifrån dessa båda exemplar hundarna från Nya Guinea vetenskapligt och gav dem namnet Canis hallstromi. Sedan dess har statusen för Nya Guineas sjungande hund varit omdebatterad och ändrats flera gånger. Den har antingen ansetts som en egen underart av tamhund eller som en variant av dingon och har kallats Canis lupus hallstromi, Canis familiaris hallstromi, Canis dingo, Canis dingo hallstromi och Canis lupus dingo.

På Nya Guinea har de infödda hundarna länge levt som pariahundar. I lågländerna var de vanligen halvvilda hundar som hölls kring byarna. I högländerna fanns dock hundar som levde mer avskärmat från människan. Mycket lite är känt om de på Nya Guinea infödda hundarnas levnadssätt och beteende i sin ursprungsmiljö. Det är osäkert om de finns kvar, då inga säkra observationer har gjorts sedan 1970-talet. Om sjungande hundar finns kvar på Nya Guinea är det osäkert om dessa är av den ursprungliga typen, eller om de korsats med andra hundar.

I Europa och Nordamerika finns ett mindre antal av dessa hundar som hålls som sällskapshundar. Den moderna varianten av Nya Guineas sjungande hund har sitt ursprung i de hundar som hållits i djurparker.

Egenskaper 
Nya Guineas sjungande hund har många av urhundens odomesticerade egenskaper i behåll. Den beskrivs som vänlig mot människor, men svår att lydnadsträna och med en tendens att vara skygg och avvaktande mot främlingar.

Utseende 
Nya Guineas sjungande hund är en något mindre än medelstor hund som ger ett något rävliknande intryck. Bettet är mer likt vargens än tamhundens. Den har ögon som lyser grönt i mörker.

Referenser

Noter

Källor 
 Artikeln bygger delvis på motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, 
 Bruce Fogle: Bonniers stora hundlexikon, översättning: Maud och Lennart Dahl, Stockholm 1996, .
 History of the New Guinea Singing Dog, New Guinea Singing Dog Conservation Society (läst 2011-09-20)
 History of the New Guinea Singing Dog, New Guinea Singing Dog International (läst 2011-09-20)

Hundraser från Asien
Hundraser från Oceanien
Spetsar och urhundar
Cutlass

Cutlass är en amerikansk kortfilm med bland andra Kristen Stewart, Virginia Madsen och Dakota Fanning i rollerna. Den är 16 minuter lång och skriven och regisserad av Kate Hudson.

Handling
Filmen handlar om att få det man vill ha och handlingen kretsar kring en mor, Robin (spelad av Virginia Madsen, som ung av Kristen Stewart) och hennes dotter, Lacy (spelad av Dakota Fanning). Lacy har ett stort musikintresse och önskar sig en dyr gitarr, modern säger först nej men ändrar sig sedan när hon kommer ihåg hur hon fick en Oldsmobile Cutlass när hon var ung.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 2007
Amerikanska kortfilmer
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer