kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gunnar Tjörnebo

Gunnar Tjörnebo, med smeknamnet "Sösdala", född Karlsson den 23 mars 1927 i Tjörnarp, död 15 mars 2009 i Helsingborg, var en svensk hinderlöpare. Han var far till Eva Tjörnebo.

Tjörnebo hade det svenska rekordet på 3 000 meter hinder åren 1956 till 1961. Han deltog på distansen vid OS 1952, 1956 och 1960 (femma). Ett par veckor efter OS i Rom satte han det sista inofficiella världsrekordet på distansen 1500 meter hinder med tiden 3:59.2. Han utsågs 1956 till Stor Grabb nummer 190. Han tävlade för flera svenska klubbar, Malmö AI, IFK Växjö och IFK Helsingborg.

Referenser

Källor

Swedish Athletic Page
SOK-sida
Stora grabbar

Svenska hinderlöpare
Svenska långdistanslöpare
Män
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Sverige
Födda 1927
Avlidna 2009
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1960
Friidrottare i Malmö AI
Friidrottare i IFK Växjö
Friidrottare i IFK Helsingborg
Hans Norberg (friidrottare)

Hans Norberg, född 11 december 1932, är en svensk hinderlöpare. Han delade det svenska rekordet på 3 000 meter hinder åren 1959 till 1960 med Gunnar Tjörnebo. Han blev 1959 Stor Grabb nummer 202.

Referenser

Källor

Swedish Athletic Page
friidrott.se:s stora grabbar-sida
Stora Grabbars Märke 201-202

Svenska hinderlöpare
Män
Födda 1932
Levande personer
Lage Tedenby

Lage Herbert Tedenby, född 21 maj 1937 i Örnsköldsvik, är en svensk före detta hinderlöpare. Han hade det svenska rekordet på 3 000 meter hinder åren 1961 till 1964. Han blev 1961 Stor Grabb nummer 219.

Källor 

Swedish Athletic Page
Stora grabbar

Referenser 

Svenska hinderlöpare
Svenska mästare i långdistanslöpning
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Sverige
Män
Födda 1937
Levande personer
Sydsvensk gårdstyp

Sydsvensk gårdstyp är en äldre typ av gårdsbebyggelse, kännetecknande för södra Sverige, främst Skåne (undantaget de nordligaste delarna) men också sydligaste Halland och Blekinge. Typen kallas också dansk-skånsk gårdstyp, eftersom den även förekommer i Danmark.

Gårdarna kännetecknas av en helt kringbyggd gård, normalt med hus i korsvirke. Till skillnad från de nordsvenska gårdarna har de sydvenska traditionellt gödselstacken placerad inne på gårdsplanen.

Se även 
 Centralsvensk gårdstyp
 Götisk gårdstyp
 Nordsvensk gårdstyp
 Saxisk gårdstyp
 Frankisk gårdstyp

Källor
 Svensk byggnadskultur och dess geografi, Sigurd Erixon 1922

Gårdar i Sverige
Arkitektur i Sverige
Kultur i Skåne
Delmarvahalvön

Delmarvahalvön är en halvö vid Atlantens kust i östra USA. Halvön avgränsas i väster av Chesapeake Bay, i öster av Delawarefloden, Delawarebukten och Atlanten, samt i norr av Chesapeake and Delaware Canal. Halvön delas huvudsakligen av delstaterna Delaware och Maryland. I söder tillhör en mindre del Virginia. Här förbinder Chesapeake Bay-bron halvön med fastlandsdelen av Virginia. Halvöns namn är ett teleskopord baserat på de tre delstaternas namn. Halvöns västra sida kallas för Eastern shore eftersom det är Chesapeake Bays östra strand. Den största staden på halvön är Dover, som också är delstaten Delawares huvudstad. Tidigare hade indianstammen Choptank-folket sitt centrum i och omkring Delmarvahalvön. 

Halvöar i Delaware
Halvöar i Maryland
Halvöar i Virginia
Bengt Persson (friidrottare)

Bengt Persson, även kallad BP, senare Bengt Widmark, född 31 oktober 1939 i Önnesmark, Lövångers församling, död 14 oktober 2013 i Visby, var en svensk friidrottare, vars specialitet var löpning 3 000 meter hinder. Han tävlade för IFK Umeå och hade det svenska rekordet på 3 000 meter hinder mellan åren 1963 och 1971. Han utsågs år 1964 till Stor grabb nummer 231. Han tog sig efter karriären efternamnet Widmark.

Persson deltog i Olympiska spelen i Mexico City 1968 och kom på tionde plats.

Referenser 
 
 
 
 
 Swedish Athletic Page
 friidrott.se:s stora grabbar-sida
 Stora Grabbars Märke 201-250
 
 Dödsnotis - Västerbottens Kuriren

Noter 

Svenska långdistanslöpare
Svenska hinderlöpare
Män
Födda 1939
Avlidna 2013
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1968
Svenska mästare i terränglöpning
Svenska mästare i hinderlöpning
Svenska mästare i långdistanslöpning
Felice Bonetto

Felice Bonetto, född 9 juni 1903 i Manerbio, Brescia, död 21 november 1953 i Silao, Mexiko, var en italiensk racerförare.

Racingkarriär
Bonetto körde biltävlingar redan på 1930-talet, men det var först efter andra världskriget som karriären tog fart. Han körde 16 formel 1-lopp mellan  och .

Bonetto körde även sportvagnsracing och vann Targa Florio 1952 i en Lancia Aurelia. Han omkom i en krasch i Carrera Panamericana året därpå.

F1-karriär

|}

Trea i F1-lopp

Källor

Födda 1903
Avlidna 1953
Italienska racerförare
Italienska Formel 1-förare
Alfa Romeo F1-förare
Män
Ian Burgess

Ian Burgess, född 6 juni 1930 i London, död 19 maj 2012 i Harrow, London, var en brittisk racerförare.

Racingkarriär
Burgess startade sin karriär i formel 3 1950. Därifrån gick han vidare till formel 2 och sportvagnsracing. Mellan  och  deltog han i tjugo formel 1-lopp.

F1-karriär

|}

Källor

Födda 1930
Avlidna 2012
Brittiska racerförare
Brittiska Formel 1-förare
Män
Idrottare från London
Horace Gould

Horace Gould, ursprungligen Horace Harry Twigg, född 20 september 1918 i Bristol, död 4 november 1968 i Southmead, Bristol, var en brittisk racerförare.

Racingkarriär
Gould körde 18 formel 1-lopp mellan  och , huvudsakligen med sitt eget stall Goulds' Garage.

F1-karriär

|}

Källor

Födda 1918
Avlidna 1968
Brittiska racerförare
Brittiska Formel 1-förare
Män
Lance Macklin

Lance Noel Macklin, född 2 september 1919 i Kensington, död 29 augusti 2002 i Tenterden, Kent, var en brittisk racerförare.

Racingkarriär
Lance Macklin var son till Noel Macklin, mannen bakom Invicta och Railton. Han körde 15 formel 1-lopp mellan  och .

Macklin var involverad i Le Mans-katastrofen 1955, men undkom oskadd. Efter att senare ha klarat sig utan skador även från en svår olycka i RAC Tourist Trophy valde han att dra sig tillbaka från motorsporten.

F1-karriär

|}

Källor

Noter

Födda 1919
Avlidna 2002
Brittiska racerförare
Brittiska Formel 1-förare
Män
André Pilette

André Pilette, född 6 oktober 1918 i Paris, död 27 december 1993 i Etterbeek, var en belgisk racerförare. Han är far till F1-föraren Teddy Pilette.

F1-karriär

|}

Källor

Födda 1918
Avlidna 1993
Belgiska racerförare
Belgiska Formel 1-förare 
Män
Idrottare från Paris
Lars-Erik Gustafsson

För personer med liknande namn, se Lars Erik Gustavsson.

Lars-Erik Gustafsson, född 17 augusti 1938 i Visby, död 26 december 2014 i Älvsjö, var en svensk hinderlöpare. Han delade det svenska rekordet på 3 000 meter hinder åren 1964 till 1968 med Bengt Persson. Vid OS i Tokyo 1964 kom han åtta i hinderfinalen. Han tävlade för Mälarhöjdens IK.

Referenser

Källor

Swedish Athletic Page
OS

Svenska hinderlöpare
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Sverige
Födda 1938
Avlidna 2014
Män
Jacques Swaters

Jacques Swaters, född 30 oktober 1926 i Bryssel, död 10 december 2010 i Bryssel, var en belgisk racerförare. Han drev även privatstallen Ecurie Francorchamps och Ecurie Nationale Belge.

Racingkarriär
1950 startade Swaters tillsammans med förarkollegerna Paul Frère och André Pilette stallet Ecurie Belgique.  tävlade Swaters i formel 1 med stallets Talbot-Lago. 1952 gick Swaters vidare och startade tillsammans med Charles de Tornaco Ecurie Francorchamps, som tävlade i formel 1, formel 2 och sportvagnsracing.

Stallchef
Swaters slutade tävla 1957 för att bli stallchef för nybildade Ecurie Nationale Belge (ENB), en sammanslagning av Ecurie Belgique, Ecurie Francorchamps samt Johnny Claes Ecurie Belge. Hos ENB började flera unga belgiska förare sin karriär, bland andra Olivier Gendebien och Lucien Bianchi.

Swaters lämnade ENB 1964 för att återuppta sportvagnsracingen med Ecurie Francorchamps. Stallet tävlade med Ferrari-bilar fram till 1982.

F1-karriär

|}

Referenser

Källor

Födda 1926
Belgiska racerförare
Belgiska Formel 1-förare
Ferrari F1-förare
Män
Avlidna 2010
Stallägare i Formel 1
Roberto Mières

Roberto Mières, född 3 december 1924 i Mar del Plata, död 26 januari 2012 i Uruguay, var en argentinsk racerförare och olympisk seglare. Han deltog i 17 formel 1-lopp mellan  och  och ingick i Argentinas seglartrupp vid Olympiska sommarspelen 1960.

F1-karriär 

|}

Källor

Referenser 

Födda 1924
Avlidna 2012
Argentinska racerförare
Argentinska Formel 1-förare
Män
Personer från Mar del Plata
Carlos Menditéguy

Carlos Alberto Menditéguy, född 10 augusti 1914, död 27 april 1973, var en argentinsk racerförare och hästpolospelare.

F1-karriär 

|}

Trea i F1-lopp

Källor

Referenser 

Födda 1914
Avlidna 1973
Argentinska racerförare
Argentinska Formel 1-förare
Sportvagns-VM-förare
Män
Igorkvädet

Igorkvädet eller Kvädet om Igors härfärd (ryska: Слово о полку Игореве, Slovo o polku Igoreve), är saga på fornöstslaviska och räknas en av den ryska litteraturens äldsta och märkligaste konstdikter, sannolikt författad i slutet av 1100-talet. 

Författaren är okänd, men torde ha stått i furstlig tjänst och var utan tvivel en mycket bildad person, med kännedom om folkpoetiska traditioner och Kievrikets äldsta historia. Till grund för den lyriska hjältedikten, en så kallad bylina, ligger en episod från de dåtida fejderna med de hedniska polovtserna. Furst Igor av Novgorod-Severskij jämte sin bror Vsevolod och sonen Vladimir av Putivl hade (1185) lidit nederlag vid Don under ett fälttåg mot polovtserna – Kievrikets främsta fiender före tatarernas intåg (1224) –, varpå han råkade i fångenskap, men befriades och återkom till Kiev. Över diktverket vilar såväl något av den västerländska och fornnordiska riddar- och kämpepoesin som ock det sydryska landskapets skönhet, och åtskilliga delar, till exempel Jaroslavnas klagande längtan efter sin gemål, har ett stort poetiskt värde. Indirekt är poemet ett förhärligande av den ryska jorden och dess nationella enhet, med varning för familjetvister och inbördes furstekiv. 

Handskriften upptäcktes först 1795 i ett kloster av greve Musin-Pusjkin, som lät trycka den 1800. Men handskriften förstördes vid Moskvas brand (1812), och denna oersättliga förlust var så mycket kännbarare, som många ställen i dikten ännu är dunkla och svårtydda, till  exempel om Trojan eller den för övrigt alldeles okände skalden Bojan. Många anknytningar till den slaviska folkpoesin, mytologin och Rysslands äldsta historia finns i dikten. 

Litteraturen om Igorkvädet är ofantligt rik. Det utförligaste om verket är Jelpidifor Barsovs stora arbete om "Slovo" (1887–90). Många moderniserade omarbetningar i metrisk form ha gjorts. Till danska är sången översatt av Thor Lange ("Qvadet om Igors fylke", 1883) och till svenska av Alfred Jensen i "Rysk kulturhistoria", I (1908).

Källor

Rysk litteratur
Ugglan
Guldeken

Guldeken är en årligen återkommande näringslivstävling som grundades 1995. Tävlingens initiativtagare var Jan Lennartsson och Karin Nelsson.

Guldeken vänder sig till personer, företag och organisationer som har anknytning till Blekinge län. Syftet är att inspirera näringslivet genom att lyfta fram goda exempel och det hela kulminerar i en årlig gala, Guldekengalan.

Kategorier 
Vem som helst kan nominera en kandidat till Guldeken i någon av kategorierna Årets Blekingeambassadör, Bästa Uppstickare eller Bästa Blekingeföretag. Förutom dessa kriterier delas även priset Årets marknadsförare ut, ett pris som instiftades 1983 av Blekinge Marknadsförening.

Vinnare 2009

Historia
Under åren 1995 till 2008 var Guldeken en marknadsföringstävling. Exempel på kategorier som förekom var Bästa kampanj, Bästa design och Bästa kommersiella information. Den enda kategori som är kvar från denna tid är Årets Marknadsförare.
De första tio åren hölls Guldekengalan i Karlskrona, men har därefter arrangerats i både Ronneby  och Karlshamn.
Genom åren har ett hundratal Guldekar delats ut till personer och företag.

Externa länkar 
Guldekens webbplats 

Näringsliv i Blekinge län
Näringslivspriser i Sverige
Drongor

Drongor (Dicruridae) är en familj med små tättingar som förekommer i tropikerna i gamla världen.

Utseende och ekologi 
Drongorna är insektsätare som oftast återfinns i öppna skogs- eller buskbiotoper. De födosöker i luften eller på marken. De flesta har svart eller mörkgrå fjäderdräkt, ibland med metallisk glans. De har en lång kluven stjärt, och vissa asiatiska arter har utstuderade stjärtornament. De har korta ben och har en mycket upprätt kroppshållning, likt en törnskata, när de står. Större och mindre vimpeldrongo är oerhört skickliga ljudhärmare. Boet placeras högt upp i ett träd och de lägger två till fyra ägg. De är mycket aggressiva och orädda för sin storlek, och de attackerar mycket större arter som kan utgöra ett hot mot äggen eller deras ungar.

Systematik 
Trivialnamnet "drongo" härstammar ifrån det inhemska språket på Madagaskar, där det refererar till en lokal art inom familjen. Ibland har denna familj utökats avsevärt genom att bland andra de australasiatiska solfjäderstjärtarna, monarkerna och paradisfåglarna inkluderats. Familjen omfattar numera endast ett släkte sedan papuasilkesstjärten (tidigare dvärgdrongo) i släktet Chaetorhynchus numera förs till familjen solfjäderstjärtar (Rhipiduridae) tillsammans med de två arterna i Lamprolia som lever i Fiji. 

DNA-studier visar att släktet Dicrurus består av flera utvecklingslinjer som skildes åt för relativt länge sedan, varför det finns goda skäl att dela upp släktet i flera. Resultaten av studierna har dock ännu inte lett till några taxonomiska förändringar.

Familjen drongor tros härstamma ifrån den orientaliska regionen och koloniserade Afrika för cirka 15 miljoner år sedan. Spridningen över Wallacelinjen till Australasien uppskattas ha skett ganska sent, för cirka sex miljoner år sedan.

Arter i taxonomisk ordning 
Följande lista med 28 arter följer IOC:
 Bronsdrongo (Dicrurus aeneus)
 Mindre vimpeldrongo (Dicrurus remifer)
 Kråknäbbad drongo (Dicrurus annectens)
 Större vimpeldrongo (Dicrurus paradiseus)
 Ceylondrongo (Dicrurus lophorinus)
 Andamandrongo (Dicrurus andamanensis)
 Sumatradrongo (Dicrurus sumatranus)
 Sulawesidrongo (Dicrurus montanus)
 Glitterdrongo (Dicrurus bracteatus)
 Serpentindrongo (Dicrurus megarhynchus)
 Lyrdrongo (Dicrurus hottentottus)
 Tablasdrongo (Dicrurus menagei)
 Palawandrongo (Dicrurus palawanensis) 
 Filippindrongo (Dicrurus balicassius)
 Kortstjärtad drongo (Dicrurus striatus)
 Wallaceadrongo (Dicrurus densus)
 Grådrongo (Dicrurus leucophaeus)
 Vitbukig drongo (Dicrurus caerulescens)
 Mayottedrongo (Dicrurus waldenii)
 Tofsdrongo (Dicrurus forficatus)
 Aldabradrongo (Dicrurus aldabranus)
 Karthaladrongo (Dicrurus fuscipennis)
 Sammetsdrongo (Dicrurus modestus)
 Klykstjärtad drongo (Dicrurus adsimilis)
 Svartdrongo (Dicrurus macrocercus)
 Tvärstjärtad drongo (Dicrurus ludwigii)
 Glansdrongo (Dicrurus atripennis)
 Smådrongo (Dicrurus sharpei)

Fylogenetiskt schema över familjen 
Efter Pasquet et al 2007

Referenser 
Artikeln är till största delen en översättning av engelskspråkiga wikipedias artikel Drongo, läst 2010-08-05

Noter

Källor

Externa länkar 
Videor av drongoer - the Internet Bird Collection

 
Fågelfamiljer
Västeuropeiska unionens flagga

Västeuropeiska unionens flagga var en flagga med tio femuddiga, spetsiga stjärnor på en blå botten tillsammans med förkortningarna UEO och WEU. Flaggan användes av Västeuropeiska unionen mellan 1995 och 2011.

Se även 
 Europeiska flaggan

Flaggor för organisationer
Tomas Hansson

Tomas Olof Hansson, född 1 oktober 1964 i Huddinge, är en svensk kristdemokratisk politiker.

2007–2014 var Hansson kommunalråd i Huddinge kommun med samordningsansvar för miljö, samhällsbyggnad och trafik samt samhällsbyggnadsnämndens ordförande och andre vice ordförande i kommunstyrelsen. År 2002 blev han deltidsarvoderat kommunalråd och under perioden 2003–2006 var han deltidsarvoderat oppositionsråd.

Referenser 

Kommunalråd i Huddinge kommun
Svenska kristdemokratiska kommunalråd
Svenska politiker under 2000-talet
Politiker från Huddinge
Födda 1964
Levande personer
Män
Brad Jones

Brad Jones, född 19 mars 1982 i Armadale, är en australisk fotbollsmålvakt som spelar för Perth Glory.

Klubblagskarriär
Jones inledde sin karriär i den australiska klubben Bayswater City i slutet på 1990-talet innan han skrev kontrakt med engelska Middlesbrough 1999. Innan han fick chansen i A-laget spelade han med reservlaget och ungdomslaget. År 2000 stod han i mål för Middlesbrough i FA Youth Cup där laget tog sig till semifinal. Han fick sitta på bänken med A-laget för första gången i en handfull matcher i januari och februari 2002. Han debuterade för Middlesbrough i en FA cup-match i januari 2004 men var i flera omgångar utlånad till bland annat Stockport County, Blackpool och Sheffield Wednesday. Säsongen 2005-2006 spelade han 15 matcher för Boro när lagets ordinarie målvakt, Mark Schwarzer, var skadad.

Liverpool FC
I början av augusti 2010 lade Liverpool ett bud på Jones värt två miljoner pund som Middlesbrough tackade nej till. Den 16 augusti meddelade dock Liverpool på sin officiella hemsida att Middlesbrough accepterat ett bud på 2,3 miljoner pund. Övergången slutfördes den 18 augusti då Jones skrev på ett treårskontrakt med klubben.

Den 24 mars 2011 lånades Jones ut till Derby County för resten av säsongen.

Under Liverpools ligamatch mot Blackburn Rovers i april 2012 blev Jones inbytt efter att Alexander Doni blivit utvisad. Jones räddade den straff som Doni orsakat och var med i startelvan i följande match: FA-cupens semifinal mot Everton.

Perth Glory
Den 5 augusti 2021 värvades Jones av australiska Perth Glory, där han skrev på ett tvåårskontrakt.

Landslagskarriär
Jones var reservmålvakt under OS 2004. I februari 2007 blev Jones uttagen till det australiska landslaget för första gången. Han spelade sin första landskamp i juni samma år. Han var uttagen i Australiens trupp till Asiatiska mästerskapen 2007 men spelade ingenting under turneringen. Jones blev även uttagen i Australiens 23-mannatrupp till VM 2010, men lämnade truppen ett par dagar innan turneringen började då hans son diagnostiserats med leukemi. Sonen avled senare på grund av sjukdomen.

Referenser

Noter

Australiska fotbollsspelare
Australiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Middlesbrough FC
Spelare i Stockport County FC
Spelare i Rotherham United FC
Spelare i Blackpool FC
Spelare i Sheffield Wednesday FC
Spelare i Liverpool FC
Spelare i Derby County FC
Spelare i Bradford City AFC
Spelare i NEC Nijmegen
Spelare i Feyenoord
Spelare i Al-Nassr FC
Spelare i Perth Glory FC
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Eredivisie
Spelare i Saudi Professional League
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2007
Spelare i asiatiska mästerskapet i fotboll 2011
Spelare i VM i fotboll 2018
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Australien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2004
Födda 1982
Levande personer
Män
Spetsstjärtad smörbult

Spetsstjärtad smörbult (Lesueurigobius friesii) är en bottenlevande fisk i familjen smörbultar.

Utseende 
En massivt byggd smörbult med rödbrunaktiga fläckar på kroppen och de två ryggfenorna. Stjärtfenan är, som namnet antyder, spetsig. Mellan ögonen har den tydliga gropar med sinnesorgan. Största längd är 13 cm.

Vanor 
Den spetsstjärtade smörbulten är en bottenfisk som lever på mjukbottnar mellan 20 och 300 meters djup. Den döljer sig ofta i håligheter eller i egenhändigt grävda gångar. Det förekommer att den delar dessa gångar med en havskräfta. Födan består av små kräftdjur, mollusker och havsborstmaskar. Arten kan bli upp till 11 år gammal.

Fortplantning 
Arten leker under vår till sommar (senare i nordliga områden). Äggen läggs inne i bogången och vaktas av hanen.

Utbredning 
Den spetsstjärtade smörbulten förekommer i östra Atlanten i två skilda områden: Dels från Brittiska öarna till Spanien, Medelhavet och vidare till Mauretanien; dels i Skagerack och Kattegatt.

Referenser 

Smörbultar
Lars Moberg (gitarrist)

Lars Ingemar Ernst Moberg, även känd under artistnamnet LIM, född 26 september 1956, är en svensk gitarrist, tonsättare och musikproducent.

Förutom musikproduktion med egen studio är Moberg bland annat även gitarrist i Den ofattbara orkestern, husbandet till Galenskaparna och After Shave sedan tidigt 1980-tal. Han har även komponerat ett flertal stycken, däribland fyra spår på Knut Agnreds soloplatta, vilken han också arrangerade. 

Lars Moberg har gett ut en egen skiva med egna jinglar, bland annat vinjetten till Rena Rama Rolf med Lasse Brandeby och Robert Gustafsson.

Referenser
SVT, artikel om bland annat Lars Moberg och musikproduktionen

Svenska gitarrister
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Svenska musikproducenter
Män
Födda 1956
Levande personer
Carl Ljung

Carl Johan Ljung, född Andersson 26 mars 1877 i Bällefors församling i Skaraborgs län, död 17 april 1967 i Kungsholms församling i Stockholm, var en svensk idrottsman (kortdistanslöpare).

Karriär 
Tävlande för AIK vann han SM-guld på 100 meter år 1900 (tid 12,2 s) och i stafett 4x100 meter år 1905. Totalt tog han fem SM-medaljer i friidrott.

Den 23 september år 1900 sprang Ljung 100 meter på tiden 10,8 s vilket då motsvarade världsrekordet. Loppet gick dock av stapeln inte på en löparbana utan på vanlig väg. Vissa källor  anger att han tangerade världsrekordet (som hade satts av Luther Cary, USA år 1891) och europarekordet (satt av Cecil Lee, Storbritannien år 1892). De två rekorden hade redan tangerats av Harald Andersson-Arbin (år 1896), Isaac Westergren (två gånger, år 1898 och 1899) och skulle senare tangeras även av Eric Frick (år 1903) och Knut Lindberg (år 1906). Rekorden förbättrades senare år 1906 av Knut Lindberg till 10,6 s. Andra källor tar inte upp Carl Ljungs resultat som vare sig världs- eller europarekord.

Rekord

Världsrekord (inofficiellt) 
 100 m: 10,8 s (Stockholm,  23 september 1900), tangering

Europarekord (inofficiellt) 
 100 m: 10,8 s (Stockholm,  23 september 1900), tangering

Personliga rekord 
 100 m: 10,8 s (Stockholm,  23 september 1900)>

Kommentarer

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 
 Omnämnande på AIK:s officiella webbplats Läst 2013-10-10

Svenska kortdistanslöpare
Svenska mästare i kortdistanslöpning
Världsrekordhållare på 100 meter löpning
Svenska idrottare under 1900-talet
Personer från Bällefors socken
Födda 1877
Avlidna 1967
Män
Kuusamo flygplats

Kuusamo flygplats är en liten internationell flygplats som befinner sig 6 kilometer från Kuusamo och 27 kilometer från skidcentret Ruka

.

Se även 
 Lista över Nordens största flygplatser

Källor

Externa länkar 

Kuusamo
Flygplatser i Norra Österbotten
Flygplatser invigda 1969
Enrico Platé

Enrico Platé, född 28 januari 1909 i Milano, död 2 februari 1954 i Buenos Aires, var en italiensk-schweizisk racerförare. Han drev även privatstallet Scuderia Enrico Platé.

Racingkarriär
Platé började sin karriär som mekaniker, men började senare tävla med voiturette-bilar. Efter andra världskriget deltog han i Grand Prix racing fram till 1948.

Platé förolyckades vid ett Formel Libre-lopp i Argentina 1954.

Scuderia Enrico Platé
Enrico Platé startade sitt eget stall 1946. Stallet tävlade med Maserati 4CL och senare den modernare Maserati 4CLT/48. Förare som körde för stallet under Grand Prix-åren fram till 1949 inkluderar Tazio Nuvolari, Nello Pagani och prins Bira.

F1-säsonger

Källor

Externa länkar
 www.kolumbus.fi 

Födda 1909
Avlidna 1954
Schweiziska racerförare
Grand Prix-förare
Män
Stallägare i Formel 1