kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Little Plastic Castle

Little Plastic Castle är den amerikanska singer/songwritern Ani DiFrancos åttonde album från 1998.

Låtlista
"Little Plastic Castle" – 4:03
"Fuel" – 4:01
"Gravel" – 3:32
"As Is" – 4:06
"Two Little Girls" – 4:57
"Deep Dish" – 3:38
"Loom" – 2:51
"Pixie" – 4:25
"Swan Dive" – 6:28
"Glass House" – 5:18
"Independence Day" – 3:44
"Pulse" – 14:15

Listplaceringar
1998 - 22 på Billboard 200

Medverkande
Ani DiFranco - akustisk gitarr, gitarr, slagverk, concertina, trummor, elgitarr, keyboard, sång, bass pedals
Jon Blondell - trombon
Andrew Gilchrist - tramporgel
Jon Hassell - trumpet
Sara Lee - elbas
Jerry Marotta - trummor
Jason Mercer - elbas, kontrabas, sång
John Mills - barytonsaxofon 
Gary Slechta - trumpet
Andy Stochansky - trummor, sång, talking drum

Övrig personal
Musikproducent - Ani DiFranco 
Ljudtekniker - Bob Doidge, Andrew Gilchrist, Mark Hallman 
Ljudmix - Ani DiFranco, Andrew Gilchrist 
Mastering - Chris Bellman 
Ljudredigering - Marty Lester 
Illustrationer - Ani DiFranco, Adam Sloan 
Fotografi - Asia Kepka, Albert Sanchez

Källor

Album av Ani DiFranco
Musikalbum 1998
Emmanuelle

Emmanuelle är en fransk mjukpornografisk film från 1974, regisserad av Just Jaeckin, med Sylvia Kristel i titelrollen. Filmen, som bygger på en bok av Emmanuelle Arsan, är en av de mest framgångsrika franska filmerna genom tiderna.

Filmen följdes av en lång rad officiella såväl som icke-officiella uppföljare. Bland de senare finns de mer vågade Black Emanuelle-filmerna från Italien med Laura Gemser i titelrollen (innan Gemser spelade Black Emanuelle spelade hon en massös i Emmanuelle 2). Sylvia Kristel medverkade i de fyra första Emmanuelle-filmerna, men i den fjärde genomgår hon en plastikoperation i början av filmen och ersätts av den yngre Mia Nygren (f. 1960 i Sverige). Den femte och sjätte filmen har andra skådespelerskor i titelrollen. Under 1990-talet medverkade Kristel i en ny serie Emmanuelle-filmer. Samtidigt kom ytterligare en amerikanskproducerad Emmanuelle-serie med science fiction-inslag, Emmanuelle, Queen of the Galaxy, med Krista Allen i huvudrollen.

Externa länkar
 

Filmer 1974
Franska dramafilmer
Franska romantikfilmer
Fiktiva skådespelare

pt:Emmanuelle
Al-Hawamidiyya

al-Hawamidiyya (arabiska الحوامدية, al-Hawāmidīyah) är en stad i Egypten och är en av de största städerna i guvernementet Giza. Folkmängden uppgår till cirka 140 000 invånare.

Källor

Orter i Giza (guvernement)
Parkbadet

Parkbadet är ett badhus med simhall och äventyrsbad beläget i centrala Sandviken. På Parkbadet finns det också gym och aktiviteter med friskvård.

Historik
Den 6 oktober 1991 brann Gamla Parkbadet ned. Strax efter branden beslöt kommunen att man skulle bygga upp badhuset samt att man då också skulle bygga till en äventyrsdel samt familjebad. Den tidigare simhallen byggdes först upp och öppnade den 23 december 1992. Julbadet som idag är en tradition i Sandviken introducerades. Återuppbyggnaden, kallad etapp 1 som kostade drygt 30 miljoner kronor täcktes av försäkringspengar. Precis två år efter branden, den 6 oktober 1993 öppnades Äventyrsbadet, även kallad etapp 2. Investeringen av denna etapp bekostades av Sandvikens kommun. 2018 invigdes två nya vattenrutchkanor, Stålröret som är 145 meter lång och Guldpilen 111 meter lång.

Externa länkar 
Parkbadets webbplats på Sandviken.se

Källor

Godkännande
Godkännande för kopiering av text från Sandvikens kommuns hemsida finns här.

Badhus i Sverige
Byggnader och anläggningar i Sandviken
Äventyrsbad i Sverige
Sportanläggningar i Sandvikens kommun
Arkitekturåret 1992
1992 i Sverige
Awsim

Awsim (arabiska أوسيم, Awsīm) är en stad i Egypten och är en av de största städerna i guvernementet Giza. Folkmängden uppgår till cirka 100 000 onvånare. Staden Letopolis i forntida Egypten låg på den plats där Awsim ligger idag.

Källor

Orter i Giza (guvernement)
Al-Badrashayn

al-Badrashayn är en stad i Egypten, och är en av de största städerna i guvernementet Giza. Folkmängden uppgår till cirka 80 000 invånare.

Källor

Orter i Giza (guvernement)
Dössebacka

Dössebacka, även Dösebacka, är ett samhälle i Romelanda socken, Kungälvs kommun, vid Göta älvs västra strand cirka en mil nordost om Kungälv. SCB hade fram till 2015 för bebyggelsen i Dössebacka och dess grannby i söder Timmervik avgränsat och namnsatte småorten till Dössebacka och Timmervik. Från 2015 har småroten delats och Timmervik utgör därefter en egen småort Timmervik och Illekärr.  

Mest känt i Dössebacka är det nu nedlagda sandtaget som tydligt syns om man färdas på Göta älv, Norge/Vänerbanan eller E45 mellan Nödinge och Nol. En av Kungälvs vattentäkter ligger i anslutning till det gamla sandtaget.

Historia
Dössebacka är inte bara känt för sitt sandtag och försäljning av grus från 1860-talet och framåt utan kanske framförallt som militärt övningsfält för Göta artilleriregemente (A 2). I april 1817 fick regementschefen besked från landshövdingeämbetet att man funnit ett lämpligt övningsfält i Romelanda. Platsen benämndes "Dösebacka slätt". Området var bevuxet med ljung och marken var tuvig vilket regementschefen hade invändningar mot. Trots regementschefens invändningar blev de styrandes beslut att Göta artilleriregementes övningsfält skulle förläggas till Dösebacka.

Under mer än 40 år – från 1821 till 1863 – tjänstgjorde "Dösebacka slätt" som övningsfält för Göta artilleriregemente. Heden arrenderades av Göta artilleriregemente från närliggande hemman för målskjutningar och bombkastning. Skottlinjen gick till det närbelägna berget Aleklätten och på heden hade en större officersbyggnad samt stallar och materialbodar uppförts, som revs 1863. Landningsplatsen för den material som per båt fraktades till skjutfältet förlades till Stahn. Därifrån ledde en väg upp till övningsfältet.

Skjutövningarna pågick som regel endast från mitten av juni fram till midsommar. Man övade med två batterier. Då det ena batteriet var sysselsatt med skjutning användes tiden för det andra dels till taktiska övningar, dels exercerades till fots, dels med anspända kanoner. I det senare fallet övades manöver i all slags oländig terräng, vilket Dössebackas omgivning har i hög grad.

Natur
Längs Göta älvs västra strand, sydost om Romelanda kyrka ligger Dösebackaplatåns naturreservat.

Personer från orten
Operasångaren Helena Döse härstammar från området.

Källor 

Orter i Kungälvs kommun
Småorter i Sverige
Gabriel Anton

Gabriel Anton, född 28 juli 1858, död 1933, var en österrikisk neurolog.

Han studerade i Prag och Wien, var därefter läkare vid sjukhus i Dobranz och Prag fram till 1887 då han reste till Wien för att arbeta med Theodor Hermann Meynert. År 1891 utnämndes han till extra ordinarie professor i psykiatri i Innsbruck och tre år senare blev han ordinarie professor i samma disciplin i Graz. Åren 1905-26 var han professor i Halle an der Saale som efterträdare till Carl Wernicke.

Anton gav (tillsammans med Joseph Babinski) namn åt Anton-Babinskis syndrom.

Bibliografi
Über Angeborne Erkrankungen des Centralnervensystems, 1890
Über geistige Ermüdung der Kinder im gesunden und kranken Zustande, 1900
Ärztliches über Sprechen und Denken, 1907
Vier Vorträge über Entwicklungsstörungen beim Kinde, 1908
Über krankhafte moralische Abartung im Kindesalter und über den Heilwert der Affekte, (med Fritz Gustav Bramann), 1910
Behandlung der angeborenen und erworbenen Gehirnkrankheiten mit Hilfe des Balkenstiches (med Fritz Gustav Bramann), 1913

Externa länkar
Who named it? - Gabriel Anton

Österrikiska neurologer
Österrikiska professorer
Personer verksamma vid Innsbrucks universitet
Personer verksamma vid universitetet i Graz
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Österrikiska eponymer
Personer i Böhmen under 1800-talet
Födda 1858
Avlidna 1933
Män
Professorer i psykiatri
Personer från Žatec
Alumner från Wiens universitet
Johannes Petri Buskagrius

Johannes Petri Buskagrius, född 24 augusti 1629 i Stora Tuna i Dalarna, död 18 april 1692 i Uppsala, var en svensk orientalist.

Biografi
Hans föräldrar var Peter Jurgens, en tysk som inflyttat från Rostock, och Margareta Holgera, och han gifte sig år 1661 med Kristina Simonia.

Buskagrius studerade vid Uppsala universitet där han som tjugutvåårig student väckte allmän uppmärksamhet, då han vid en offentlig disputation uppträdde och framförde sina argument på hebreiska. För att öka sina kunskaper företog han åren 1655–1660 resor som sträckte sig över en stor del av Europa och grundlade då sitt rykte som en av samtidens största orientalister. Från 1654 studerade han vid universitetet i Rostock. Vid universitetet i Basel studerade han för Johannes Buxtorf, vid universitetet i Heidelberg för Johannes Hottinger, och vid universitetet i Oxford för Edward Pococke. Efter hemkomsten år 1660 utnämndes han till filosofie adjunkt vid Uppsala universitet år 1661 och 1669 till professor i österländska språk. Han drabbades av en djup depression – melankoli –  och kunde inte undervisa efter 1671.

Magnus Gabriel De la Gardie stödde Johan Buskagrius professur.

Källor

 
  Band 6, sid 786-787, 1926
 Karl Vilhelm Zetterstéen, Inbjudningsskrift av Gustav Peringer till Johan Buskagrius begravning 1692
 Johan Eenberg, Register över professorer, ur "Kort berättelse om Uppsala stad", 1704
 De la Gardieska arkivet, Brev 1685-08-28
 https://web.archive.org/web/20130929175700/http://www.nad.riksarkivet.se/sbl/Search.aspx?t=1&yrke=Orientalist
 https://web.archive.org/web/20110106152437/http://www.riksarkivet.se/default.aspx?id=16979&refid=17017
 http://www.archive.org/stream/nysvensktidskri02geijgoog/nysvensktidskri02geijgoog_djvu.txt

Födda 1629
Avlidna 1692
Svenska orientalister
Svenska professorer i österländska språk
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Män
Personer från Stora Tuna socken
Alumner från Oxfords universitet
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Francis Lai

Francis Lai, född 26 april 1932 i Nice, död 7 november 2018 i Paris, var en fransk kompositör, mest känd för sin filmmusik. 

Efter att ha flyttat till Paris blev han en del av den lokala musikscenen i Montmartre. 1965 träffade han filmmakaren Claude Lelouch som anlitade honom att komponera musiken till filmen En man och en kvinna (1966). Filmen vann flera priser och Lai nominerades till två Golden Globes, för mesta originalmusik och bästa originalsång för titellåten. Detta ledde till fler uppdrag både i Frankrike och utomlands. 

1970 vann han en Oscar och en Golden Globe Award för ledmotivet till filmen Love Story och filmens soundtrack blev en storsäljare och låten Where Do I Begin? blev en hit. Han gjorde även musiken till filmens uppföljare, Oliver's Story (1978). Andra minnesvärda ledmotiv är Bilitis (1977) och Emmanuelle 2 (1975).

Referenser

Noter 

Franska filmmusikkompositörer
Födda 1932
Personer från Nice
Män
Avlidna 2018
Fjällbinka

Fjällbinka (Erigeron uniflorus) är en växtart i familjen korgblommiga växter.

Den blir ungefär 2 decimeter hög och bladen är smala.

I Sverige finns två tydliga underarter:

vitbinka (Erigeron uniflorus eriocephalus)
fjällbinka (Erigeron uniflorus uniflorus)

Externa länkar
Den virtuella floran

 

Korgblommiga växter
Fj Växtindex
Försvarsmaktens telekrigstödenhet

Försvarsmaktens telekrigstödenhet (TKSE) är en försvarsmaktsgemensam resurs inom Försvarsmakten som verkat i olika former sedan 1998. Enheten är en del av Ledningsregementet, men förlagd till Stockholms garnison.

Historik
Försvarsmaktens telekrigstödenhet bildades 1998 och var då en sammanslagning av Telekrigenheten (MTC Telekrig) vid Marinens taktiska centrum (MTC) och Projekt Telekrig vid Flygvapnets taktiska centrum. År 2005 tillfördes Marinens undervattenssensoranalyscentral (MUSAC), i och med det fick enheten samtidigt ansvaret för hydroakustikstödet till Försvarsmakten. År 2005 organiserades enheten under Upplands regemente (S 1). I samband med att Upplands regemente upplöstes och verksamheten övergick 2007 till Ledningsregementet (LedR), kom även Försvarsmaktens telekrigstödenhet ingå som en enhet i det nya förbandet.

Verksamhet
Försvarsmaktens telekrigstödenhet har till uppgift att dataförsörja Försvarsmaktens telekrig- och hydroakustiksystem med bibliotek. Enheten är Försvarsmaktens enda försörjare av bibliotek till signalspanings-, varnar- och motmedelssystem. För att dessa system skall kunna bearbeta och presentera relevant information för beslutsfattning behöver systemen laddas med bibliotek. Dessa innehåller information om radar och radiosignalers uppbyggnad, vilka vapenbärare och vapensystem som finns inom aktuellt operationsområde samt algoritmer för motmedelsåtgärder.

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även
Signalspaning
Telekrigföring
Telekrigbibliotek

Referenser

Anmärkningar

Externa länkar
 

Svenska försvarsmaktsgemensamma förband
Svenska militära enheter bildade 1998
Windtalkers

Windtalkers är en amerikansk film från 2002 och är regisserad av John Woo. Filmen baserar sig på sanna händelser.

Handling 
Under andra världskriget på ön Saipan får den amerikanska sergeanten Joe Enders (Nicolas Cage), med många traumatiska minnen och skador från kriget, i uppdrag att försvara amerikanernas kodspråk som baserar sig på navajospråket med sitt liv. Han skall alltså skydda kodtalaren, en äkta navajoindian. Slaget blir blodigt och hänsynslöst men striderna för de två närmare varandra.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 2002
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska historiefilmer
Amerikanska krigsfilmer
Amerikanska romantikfilmer
Andra världskriget på film
Filmer i regi av John Woo
Filmmusik av James Horner
Riz Ortolani

Riziero "Riz" Ortolani, född 25 mars 1926 i Pesaro, Marche, död 23 januari 2014 i Rom, var en italiensk kompositör, mest känd för sin filmmusik. Bland annat komponerade han musiken till filmen Cannibal Holocaust (1980). Ortolani Oscarnominerades två gånger, 1964 och 1971, för bästa sång. Han belönades med flera David di Donatello och en Golden Globe.

Ortolani gjorde musiken till den första säsongen av den italienska kriminal-TV-serien Bläckfisken 1984. På senare år förekom hans filmmusik i datorspelet Grand Theft Auto: London 1969 och filmerna Drive, Kill Bill: Volume 1 och Kill Bill: Volume 2.

Källor

Externa länkar

Italienska filmmusikkompositörer
Italienska musiker under 1900-talet
Personer från Pesaro
Födda 1926
Avlidna 2014
Män
Puerto de Mogán

Puerto de Mogán är en turistort på Gran Canarias sydkust, ursprungligen en fiskeby. Under 1980-talet genomgick orten stora förändringar, i samband med att en fransk konstnär fick i uppdrag att skapa en by med klassisk kanarisk arkitektur. Det fiskas fortfarande här, men inte i samma utsträckning som förr.

Varje fredag hålls en marknad i byn. På marknaden finns allt från kläder till souvenirer till försäljning, och den frekventeras ofta av stora mängder turister.

Panorama

Externa länkar 

 Strawberry World – Puerto de Mogán - Gran Canaria 
 Nick Iredale – www.puerto-de-mogan.com 

Gran Canaria
Roger Simonsson

Stig Roger Simonsson, född 16 oktober 1951 i Laxå, är en svensk målare och grafiker. Han är informatör för Statens konstråds projekt Konst där vi bor.

Studier 
Hovedskous målarskola 1982–1985

Representerad
 Göteborgs konstmuseum  
 Västerås konstmuseum 
 Statens konstråd 
 Stockholms konstråd 
 Göteborgs konstnämnd 
 Smålands konstarkiv 
 Sveriges landsting och Sveriges kommuner

Externa länkar
Roger Simonsson på konstnärslexikonet Amanda

Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska grafiker under 2000-talet
Personer från Laxå
Födda 1951
Levande personer
Män
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Uno Sundelin (pianist)

Uno Sundelin, född 2 mars 1887 på Sandö, Ångermanland, död 11 november 1935 i Stockholm, var en svensk pianist. Han var brorson till Robert Sundelin samt kusin till kvartärgeologen Uno Sundelin. Han var gift 1920–1924 med Rose, född Gustafsson-Gräns.

Sundelin var under åren 1901–1907 pianoelev till Hilda Thegerström och Lennart Lundberg vid konservatoriet i Stockholm, studerade sedan 1908–1910 som Jenny Lind-stipendiat för Moritz Moszkowski i Paris samt för S. Eisenberger och I. Friedman i Berlin. Från debuten 1911 i Stockholm konserterade han flitigt i Sverige samt även utomlands, samtidigt som han verkade som pianolärare. Sundelin blev 1917 ordförande i Pianistförbundet.

Under 1920-talet verkade han under en period som musiker på M/S Gripsholm. Han avbröt slutligen sin musikerkarriär 1931 i samband med att hans dotter dog i tuberkulos. Som pianist blev Uno Sundelin känd för att förena "mogen gestaltningsförmåga med högt utvecklad teknik både i leggierospel och uthålliga kraftprestationer", skriver Eugène Fahlstedt i Nordisk familjebok.

Källor 
 

Svenska klassiska pianister
Svenska pianister under 1900-talet
Personer från Bjärtrå socken
Uno
Födda 1887
Avlidna 1935
Män
Ugglan
Silverpäron

Silverpäron (Pyrus salicifolia) är en art av päronsläktet i familjen rosväxter. Arten förekommer i västra Asien, från Turkiet till Armenien, Azerbajdzjan och nordvästra Iran.

Synonymer
Pyrus argyrophylla Diapulis, 1933

Källor
Mansfeld's World Database of Agricultural and Horticultural Crops
Walters, S.M. (1995). The European Garden Flora, Vol. IV - Dicotyledons (Part II)   

Päron
Rosväxter
Si Växtindex
This Is Who I Am

This Is Who I Am utkom 2007 och är den svenske musikern Salem Al Fakirs debutalbum. På detta album spelar han alla instrument själv, utom på låten "Dream Girl" där han spelar allt utom trummorna.

Låtlista
"Begin" - 0:56
"This Is Who I Am" - 3:28
"Tell Me" - 2:52
"Two Long Distance to Great Thoughts" - 2:33
"Dream Girl" - 4:27
"It's Only You" - 3:12
"Jussi" - 1:00
"Devil Look" - 4:47
"Count Me Out" - 3:23
"It's True" - 3:24
"Magic Night" - 3:11
"Baroon" - 0:52
"Hymn" - 2:24
"Damien & Bob" - 1:36
"Good Song" - 4:14
"Thank You" - 3:19
"End" - 3:32
 Innehåller en gömd låt som börjar på 1:39

Bonusspår på iTunes Store: "Bright Side Of Life"

Singlar 
2006 - Dream Girl 
2006 - Good Song / It's True 
2007 - This Is Who I Am

Externa länkar 
 Svenska tidningars recensioner av albumet

Svenska debutalbum
Musikalbum 2007
Album utgivna på Virgin Records
Album av Salem Al Fakir
Error in Evolution

Error In Evolution är det svenska metalbandet One Man Army and the Undead Quartets andra album, utgivet i mars 2007 på skivbolaget Nuclear Blast.

Låtlista 
"Mine for the Taking" (Mikael Lagerblad, Johan Lindstrand) - 3:52
"Knights in Satan's Service" (Mikael Lagerblad, Johan Lindstrand) - 3:13
"Such a Sick Boy" (Johan Lindstrand) - 3:59
"The Supreme Butcher" (Mikael Lagerblad, Johan Lindstrand) - 2:56
"The Sun Never Shines" (Mikael Lagerblad, Johan Lindstrand) - 4:02
"See Them Burn" (Pekka Kiviaho, Johan Lindstrand) - 5:09
"Nightmare in Ashes and Blood" (Johan Lindstrand) - 4:52
"He's Back (The Man Behind the Mask)" (Alice Cooper/Tom Kelly/Kane Roberts) - 3:45
"Heaven Knows No Pain" (Pekka Kiviah, Johan Lindstrand) - 4:44
"Hail the King" (Pekka Kiviah, Johan Lindstrand) - 3:15

Musikalbum 2007
Kemi A

Kemi A var en 100-poängskurs på gymnasieskolan i Sverige. Efter Gy 2011 är kursen ersatt med kemi 1. Kemi A var inte ett kärnämne men var obligatorisk på Naturvetenskapsprogrammet och Teknikprogrammet.

Innehåll 
Enligt skolverkets kursplan skulle man kunna följande efter genomförd kurs:
 Kunna planera och genomföra experimentella undersökningar på ett säkert sätt. Bearbeta, redovisa och tolka resultat.
 Kemisk bindning, atomernas elektronstruktur, relatera ämnets egenskaper till bindningstyp, styrka och uppbyggnad.
 Växelverkan av elektromagnetisk strålning med materia.
 Kännedom om några grundämnen, kemiska föreningar och moderna material, deras egenskaper, förekomst och kretslopp samt deras betydelse till exempel i jordskorpan eller inom olika verksamhetsområden i samhället.
 Tolka, skriva och använda sig av formler för kemiska föreningar och reaktioner och därvid föra stökiometriska resonemang samt utföra enkla beräkningar.
 Uppskatta entalpiförändring vid kemiska reaktioner samt använda sig av begreppen entropi och entalpi för att diskutera drivkraften för en reaktion.
 Oxidation och reduktion.
 pH, neutralisation, syror, baser, jämvikter, buffertverkan.

Se även
Kemi B - Gymnasiets kemikurs B
Kemi - Generellt om kemi
Naturvetenskapsprogrammet
Fysik B
Matematik E

Referenser

Externa länkar

Kemiutbildning
Gymnasieutbildning i Sverige
Skolämnen
Elitserien i innebandy 2006/2007

Elitserien i innebandy 2006/2007 kan vara:

Elitserien i innebandy för herrar 2006/2007
Elitserien i innebandy för damer 2006/2007
Frans Wilhelm Häggström

Frans Wilhelm Häggström, född den 15 december 1827 i Piteå, död den 21 maj 1896 i Uppsala, var en svensk professor i latin.

Häggström avlade studentexamen vid Uppsala universitet 1847, blev filosofie doktor 1854, docent i latin vid universitetet 1858 och adjunkt i samma ämne 1862. Åren 1875–1893 var han professor i latinska språket och litteraturen. Han fick professuren efter en då uppmärksammad tillsättningsstrid med Anders Frigell. Häggström företog 1863–1864 en vetenskaplig resa till Tyskland, Frankrike och Italien. Han var sedan 1870 censor vid studentexamen.

Under sin studietid var han Norrlands nations kurator 1854–1856 och 1857–1859, samt ordförande i Uppsala studentkår 1858–1859.

Bibliografi (urval)
De actis romanorum diurnis (1854) 
De aliquot translationum ciceronianarum generibus (1861)
Excerpta liviana (1874) 
Caesaris de bello gallico commentariorum libri I-VII (1858, fjärde uppl. 1878, med förklaringar)

Källor

Noter

Externa länkar
 

Svenska professorer i latin
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Födda 1827
Avlidna 1896
Män
Ugglan
Personer från Piteå
Tidigare kuratorer vid Norrlands nation
Nygård, Vänersborgs kommun

Nygård är en herrgård i Västra Tunhems socken i Vänersborgs kommun.

Nygård ligger vid foten av Hunneberg. 

Gården tillhörde på 1500-talet Forstenasläkten, på 1600- och 1700-talen släkterna Kafle, Ulfsparre och Svinhufvud. 1779-1847 ägdes det av släkten Bagge, 1847-1879 av översten friherre Nils Ericson och hans son och från 1879 släkten Koch. 
Nygårds gods ägs sedan 2001 av familjen Blennermark efter att under 1900-talet ha genomgått flera ägarskiften.

Huvudbyggnaden är av sten i två våningar med suterräng, uppförd 1800 av Peter Bagge, som även lät anlägga den så kallade Baggerska begravningsplatsen för familjen i anslutning till säteriet. Huvudbyggnaden påbyggdes under 1850-talet. På Nygårds mark finns vidare en minnessten över fältherren Lennart Torstenson som föddes på granngården Forstena.

Källor

Externa länkar
 Nygård, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Nygård i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Herrgårdar i Västergötland
Byggnader och anläggningar i Vänersborgs kommun
Ugglan
Jonas Sellén

Jonas Sellén, född den 12 oktober 1800 i Selångers socken, Medelpad, död den 22 maj 1851 i Uppsala, var en svensk universitetslärare.

Sellén blev student 1821, filosofie magister (ultimus) 1827, docent i latinsk vältalighet 1828, adjunkt i vitterheten ("litteræ humaniores") 1833 och professor i latinsk vältalighet och poesi 1841 efter Törneros - allt vid Uppsala universitet. Han förestod under ett par år, fram till Atterboms utnämning 1835, den nyinrättade vitterhetsprofessuren och uppfördes även på förslag till denna tjänst.

Sellén utgav visserligen endast de ofullbordade dissertationerna: In judicia criticorum de Pharsalia Lucani observationes (1828) och De veritate et fictione in poesi Romanorum epica (1832), men han utövade som lärare en mycket betydelsefull verksamhet; hans efterlämnade föreläsningar fyller många folioband på Uppsala universitetsbibliotek.

Källor 

 

Svenska professorer i latin
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Personer från Selångers socken
Födda 1800
Avlidna 1851
Män
Ugglan