kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aleksandr Pavlov

Aleksandr Pavlov, född den 9 juli 1973, är en vitrysk brottare som tog OS-silver i lätt flugviktsbrottning i den grekisk-romerska klassen 1996 i Atlanta.

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Externa länkar
Sports-Reference

Belarusiska brottare
Belarusiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Vitryssland
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1996
Män
Födda 1973
Levande personer
Zäfär Quliyev

Zäfär Quliyev (, även känd som Zafar Gulijev ), född den 17 juni 1972 i Länkäran i Azerbajdzjan, är en rysk brottare som tog OS-brons i lätt flugviktsbrottning i den grekisk-romerska klassen 1996 i Atlanta.

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Externa länkar
 Sports-reference

Azeriska brottare
Ryska brottare
Ryska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Ryssland
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1996
Män
Födda 1972
Levande personer
Vadim Bogijev

Vadim Vadim Iosifovitj Bogijev (), född den 27 december 1970 i Tschinvali i Georgiska SSR i Sovjetunionen, är en rysk brottare som tog OS-guld i lättviktsbrottning i fristilsklassen 1996 i Atlanta.

Referenser

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Ryska brottare
Ryska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Ryssland
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1996
Personer från Sydossetien
Födda 1970
Levande personer
Män
Chadzjimurad Magomedov

Chadzjimurad Magomedov, född den 24 februari 1974 i Machatjkala i Dagestanska ASSR i Sovjetunionen (nu Dagestanska republiken i Ryssland), är en rysk före detta brottare som tog OS-guld i mellanviktsbrottning i fristilsklassen 1996 i Atlanta.

Referenser

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Ryska brottare
Ryska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Ryssland
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1996
Personer från Machatjkala
Födda 1974
Levande personer
Män
Mäulen Mamyrov

Mäulen Satymbajuly Mamyrov (, : Maulen Mamyrov), född den 14 december 1970 i byn Akiyk i Alma Ata oblast i Kazakiska SSR i Sovjetunionen (nu Kazakstan), är en före detta kazakisk brottare som tog OS-brons i flugviktsbrottning i fristilsklassen 1996 i Atlanta.

Källor

Kazakiska brottare
Kazakiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Kazakstan
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Kazakstan
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 2000
Personer från provinsen Almaty
Män
Födda 1970
Levande personer
Nnedi Okorafor

Nnedi Okorafor, född 8 april 1974 i Cincinnati, Ohio som dotter till nigerianska föräldrar, är en amerikansk författare av fantasy och fantastik. I sina berättarteman blandar hon typiskt amerikansk kultur med influenser från västra Afrika, grundat på sitt ursprung i den etniska gruppen Igbo-folket. 

För sina barnböcker och litteratur för unga vuxna har hon fått flera utmärkelser, bland andra 2008 års Wole Soyinka Prize for Literature in Africa för Zahrah the Windseeker, 2007-2008 års "Macmillan Writers Prize for Afrika" och för Long Juju Man "Carl Brandon Parallax Award" 2005. The Shadow Speaker tog hem Carl Brandon Parallax Award, en "Booksense Pick for Winter" 2007/2008, ett Tiptree Honor Book hedersomnämnande, och var finalist till flera andra priser. Who Fears Death vann 2011 års World Fantasy Award for Best Novel, den var en 2011 års Tiptree Honor Book och var nominerad till Nebulapriset 2010. År 2020 kom den ut på svenska: Vem fruktar döden ( Palaver press).Kortromanen Binti , som publicerades 2015 och är den första delen av en trilogi, vann både Nebulapriset och Hugopriset 2016. Binti-trilogin ges ut på svenska 2022 ( Palaver press).

Bibliografi 
publicerat under namnet Nnedi Okorafor-Mbachu:
 Zahrah the Windseeker (2005, Houghton Mifflin Harcourt; paperback 2008, Graphia/Houghton Mifflin Harcourt)
 The Shadow Speaker (2007, Hyperion/Disney)

som Nnedi Okorafor:
 Long Juju Man (2009, Macmillan)
 Iridessa and the Fire-Bellied Dragon Frog (2011, Disney Books)
 Akata Witch (2011, Viking/Penguin)
 Who Fears Death (2010, DAW/Penguin)
 Hello, Moto (2011, Tor.com)
 Kabu-Kabu (2013, Prime Books)
 Lagoon (2014, Hodder & Stoughton Ltd.) (2015, Saga Press/Simon & Schuster)
 The Book of Phoenix (2015, DAW/Penguin/PRH) 
 Binti (2015, Tor.com)
 Binti 2: Home (2017, Tor.com)
 Akata Warrior (2017, Viking/Penguin/PRH)
 Binti: The Night Masquerade (2018, Tor.com)
Vem fruktar döden ( Palaver press, 2020)

Referenser

Externa länkar 
 Nnedi Okorafor webbplats

 

Engelskspråkiga författare
Nigerianska författare
Amerikanska science fiction-författare
Amerikanska fantasyförfattare
Amerikanska författare av barn- och ungdomslitteratur
Födda 1974
Kvinnor
Levande personer
Personer från Cincinnati
Hugopristagare
Nebulapristagare
Johannes Hertel

Johannes Hertel, född 13 mars 1872, död 27 oktober 1955, var en tysk indolog.

Hertel blev 1919 professor i Leipzig. Hertels stora vetenskapliga insats ligger på den indiska sagolitteraturens område. Speciellt behandlade han i flera arbeten Panchatantras traditionsförhållanden, särskilt i Das Pañcatantra, seine Geschichte und Verbreitung (1914). Hans studier av jainalitteratur är sammanfattade i arbetet On the literature of the Shvetambaras of Gujarat (1922). 

Framför allt i den av honom grundade Indo-iranische Quellen und Forschungen (1924-) har Hertel gripit sig an med den vediska och avestiska religionshistoriens problem, sedda mot bakgrunden av en indoiransk kulturgemenskap, med bortseende från de historiskt betingade olikheterna, så att de bägge traditionerna ömsesidigt få förklara varandera. Han metod kan dock inte anses ha lett till några genomgripande resultat.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 1174.

Tyska indologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Filologer under 1900-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Zwickau
Födda 1872
Avlidna 1955
Män
Svensk uppslagsbok
Alumner från Leipzigs universitet
Zaza Zazirov

Zaza Zazirov, född den 25 april 1972 i Gori, Georgiska SSR, Sovjetunionen, är en ukrainsk brottare som tog OS-brons i lättviktsbrottning i fristilsklassen 1996 i Atlanta.

Referenser

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Ukrainska brottare
Ukrainska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Ukraina
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1996
Män
Födda 1972
Levande personer
Personer från Gori
Armen Mkertchian

Armen Mkertchian, född den 6 oktober 1973, är en armenisk brottare som tog OS-silver i lätt flugviktsbrottning i fristilsklassen 1996 i Atlanta.

Referenser

Noter

Källor 
Profil
Sports-reference

Armeniska brottare
Armeniska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Armenien
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1996
Män
Födda 1973
Levande personer
Macharbek Chadartsev

Macharbek Chadartsev, född den 2 oktober 1964 i Nordossetien, är en rysk brottare som tog OS-guld i lätt tungviktsbrottning i fristilsklassen 1988 i Seoul för Sovjetunionen, OS-guld igen i samma viktklass 1992 i Barcelona för det förenade laget och slutligen OS-silver i samma viktklass 1996 i Atlanta för Ryssland.

Referenser

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Sovjetiska brottare
Ryska brottare
Ryska olympiska silvermedaljörer
Förenade lagets olympiska guldmedaljörer
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Sovjetunionen
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1988
Olympiska guldmedaljörer 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Förenade laget
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1992
Olympiska silvermedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Ryssland
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Ryssland
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 2000
Män
Födda 1964
Levande personer
Personer från Nordossetien-Alanien
HMS Indefatigable (R10)

HMS Indefatigable var ett hangarfartyg av Implacable-klass i brittiska Royal Navy. Indefatigable var närvarande vid den japanska kapitulationen den 2 september i Tokyobukten. Hon hjälpte senare till att transportera hem allierade krigsfångar som hölls i Japan och användes senare som ett observationsfartyg för amerikanska kärnvapenprov i Stilla havet. Indefatigable skrotades 1956.

Historia
Fartyget byggdes vid det kända skeppsvarvet John Brown på floden Clyde vid Clydebank, Skottland. Indefatigable kölsträcktes den 3 november 1939 och sjösattes den 8 december 1942. Det skulle dock ta mer än ett år innan hon togs i tjänst, då hon utrustades. Under tiden, för att förvirra fienden, iscensattes ett knep som kallades Operation Bijou, initierat av London Controlling Section, där det gjordes känt att Indefatigable redan hade tagits i tjänst. ULTRA-dekrypterare visade att japanerna trodde på vilseledandet, där agenter som Malcolm Muggeridge och Peter Fleming levererade desinformation i mer än ett år, tillräckligt för att få fienden att tro på att fartyget hade gått till Fjärran Östern och tillbaka till Clyde för en ombyggnad, vid tidpunkten då hon faktiskt var färdigställt.

Hon togs i tjänst i Royal Navy den 3 maj 1944 och anslöt sig till Home Fleet. Fartygets första befälhavare var kapten Q.D. Graham. Det första uppdraget (snarare en form av "arbetsövning") var ett antal räder på den tyska slagskeppet Tirpitz i Norge fjordar. Det var inte en spektakulär framgång, utan flera typer av utrustningsproblem visade sig.

Efter varvsarbeten på dessa problem avseglade fartyget den 19 november 1944 till Fjärran Östern för att ansluta sig till brittiska Stillahavsflottan som flaggskepp för konteramiral Philip Vian (tidigare kapten på ) som var befälhavare för hangarfartygsgruppen i Stillahavsflottan. Han överförde sin flagga till  vid ankomsten till Colombo den 10 december 1944.

Den 1 april 1945, medan hon opererade till stöd för Okinawa-operationen, träffades fartyget vid basen av överbyggnaden av en kamikaze-självmordsbombare. Fjorton man omkom. Tack vare hennes bepansrade däck kunde Indefatigable hennes flygplan flyga igen efter bara fem timmar.

Indefatigable var närvarande vid den formella japanska kapitulationen den 2 september i Tokyobukten. Hon hjälpte senare till att transportera hem allierade krigsfångar som hölls i Japan och användes senare som ett observationsfartyg för amerikanska kärnvapenprov i Stilla havet.

Hon utrangerades efter krigsslutet men togs åter i tjänst 1950 som ett träningsfartyg. Efter utrangerats för sista gången skrotades Indefatigable år 1956.

Flygförband ombord
Fartygets divisioner flög ett antal olika flygplanstyper, däribland Supermarine Seafire, Grumman Avenger och Fairey Firefly. I november 1944 fanns följande 73 flygplan ombord: 40 Seafires, 21 Avengers och 12 Fireflies.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Maritimeques HMS Indefatigable bildgalleri 
 Darrell V. Bumby RN Collection på MaritimeQuest 

Implacable-klass
Fartyg byggda i Skottland
Fartyg sjösatta 1942
Brittiska hangarfartyg under andra världskriget
Brittiska hangarfartyg under kalla kriget
Aleksei Medvedev

Aleksei Medvedev, född den 5 oktober 1972, är en vitrysk brottare som tog OS-silver i supertungviktsbrottning i fristilsklassen 1996 i Atlanta.

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Externa länkar
 Profil på sports-reference.com

Belarusiska brottare
Belarusiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Vitryssland
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Vitryssland
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 2000
Män
Födda 1972
Levande personer
Šentjanž pri Dravogradu

Šentjanž pri Dravogradu är en ort i regionen Koroška i den nordöstra delen av Slovenien. Den tillhör kommunen Dravograd. Staden hade 500 invånare vid folkmätningen år 2002. Den ligger 120 kilometer från Sloveniens huvudstad Ljubljana.

Referenser

Externa länkar
Šentjanž pri Dravogradu på Geopedia

Orter i Slovenien
Kristian Brenden

Kristian Brenden, född 12 juni 1976 i Lillehammer i Oppland fylke, är en norsk tidigare backhoppare. Han representerade Tormod Skilag i Vinstra.

Karriär 

Kristian Brenden debuterade internationellt i världscupen i Pine Mountain Jump i Iron Mountain i USA 18 februari 1996. Han blev nummer 24 i en tävling som vanns av Masahiko Harada från Japan. Brenden var på prispallen i en deltävling i världscupen första gången på hemmaplan i stora Lysgårdsbakken i Lillehammer. Han blev nummer två, bara slagen av Dieter Thoma från Tyskland. Dagen efter vann Brenden världscuptävlingen i samma backen. Han vann före landsmannen Espen Bredesen och Dieter Thoma. Han vann även världscuptävlingen i Zakopane i Polen 17 januari 1998. Brenden vann före Janne Ahonen från Finland och Sven Hannawald från Tyskland. Brenden var som bäst i världscupen säsongen 1996/1997 då han blev nummer 7 sammanlagt. Samma säsong blev Brenden nummer 11 totalt i tysk-österrikiska backhopparveckan.

I VM i skidflygning 1998 i Heini Klopfer-backen i Oberstdorf i Tyskland blev Kristian Brenden nummer 7. Kazuyoshi Funaki från Japan vann tävlingen före tyskarna Sven Hannawald och Dieter Thoma.

Under olympiska spelen 1998, i Nagano i Japan, tävlade Brenden i samtliga grenar. Han blev nummer 8 i normalbacken i Hakuba, 19,0 poäng efter segraren Jani Soininen från Finland och 17,0 poäng från prispallen. I stora backen blev Brenden nummer 13 och i lagtävlingen blev han tillsammans med Henning Stensrud, Lasse Ottesen och Roar Ljøkelsøy nummer fyra i lagtävlingen, efter Japan, Tyskland och Österrike.

Brenden tävlade i Skid-VM 1999 i Ramsau am Dachstein i Österrike. Där blev han nummer 14 i normalbacken och nummer 17 i stora backen. Han var med i det norska laget som blev nummer 6 i lagtävlingen.

Kristian Brenden skadade sig svårt i en olycka under skärmflygning 1999. Han kom tillbaks till backhoppningen, men aldrig på samma nivå som förut. Brenden avslutade backhoppskarriären efter tävlingssäsongen 2000/2001, 25 år gammal.

Källor 
  
 Sports Reference - Kristian Brenden

Norska backhoppare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Norge
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1998
Personer från Nord-Frons kommun
Födda 1976
Män
Levande personer
Simsalabim (musikalbum av Wizex)

Simsalabim släpptes den 23 maj 2012 och är ett studioalbum av det svenska dansbandet Wizex. Som singel släpptes Simsalabim

Låtlista
Simsalabim
Ser hela himlen öppnar sig 
Vi vänder blad 
Det här e bara början 
Tack och hej 
Mina drömmars stad 
In my Dreams 
Ett eget land
En liten bit du 
Vandrar hand i hand 
Himmel no 7 
Lyckan älskar mig 
Alla vill till himmelen (bonusspår)
Bra vibrationer (bonusspår 
Sjumilakliv (bonusspår)

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Album av Wizex
Musikalbum 2012
Floby pastorat

Floby pastorat är ett pastorat i Falköpings och Hökensås kontrakt (före 2017 Falköpings kontrakt) i Skara stift i Svenska kyrkan.

Pastoratet bildades 2010 och består av följande församlingar:
 Floby församling
 Kinneveds församling
 Åsarps församling

Dess pastoratskod är 030506.

Referenser

Externa länkar 
 Floby pastorats webbplats

Indelningar i Falköpings kommun
Pastorat i Skara stift
Demtjigdonrov

Demtjigdonrov, född 8 februari 1902, avliden 23 maj 1966, även känd som Dewang på kinesiska, var en mongolisk aristokrat och ledare för en självständighetsrörelse i Inre Mongoliet. Under det andra sino-japanska kriget var han regeringschef över Mengjiang, en japansk marionettstat.

Han föddes i Xilingol i Inre Mongoliet och tillhörde Högra Söned-baneret. Han var den mongoliske fursten Namjil Wangchuks ende son. Demtjigdonrovs namn kan härledas till två tibetanska ord bde mchog och don grub, som syftar på den tantriska gudomen Chakrasamvara respektive Siddharta.

När hans far dog 1908 gav Qingregeringen honom tillstånd att ta över dennes furstliga titel. Efter Qingdynastins fall tillhörde Demtjigdonrov en politiskt moderat gruppering bland mongolerna och försökte verka för mongolisk autonomi inom Republiken Kina, vars regering istället valde att omorganisera området i de nya kinesiska provinserna Chahar, Ningxia och Suiyuan. Under 1920-talet arbetade han inom provinsregeringen i Chahar och riktade flera appeller till Chiang Kai-sheks regering i Nanking för mongolisk autonomi, men Chiang ställde sig avvisande.

När Japan invaderade Manchuriet 1931 och upprättade lydstaten Manchukuo ställdes den intilliggande Chahar-provinsen inför nya utmaningar, men Demtjigdonrov lyckades inte väcka nationalistregeringens intresse, varför han slutligen valde att samarbeta med Japan istället. 1936 upprättade han med japanskt stöd staten Mengjiang, som var nominellt självständig men i realiteten stod under stort japanskt inflytande.

När Mengjiang upplöstes 1945 levde han under Kuomintangs övervakning och flydde till Yttre Mongoliet, när kommunisterna vann det kinesiska inbördeskriget i slutet på 1940-talet. Han utlämnades dock till Folkrepubliken Kina av den mongoliska regeringen och satt i fängelse i tretton år för landsförräderi. Efter att han benådats arbetade han fram till sin död på ett museum i Hohhot.

Källa 

Födda 1902
Mongoliska politiker
Män
Avlidna 1966
Personer från Xilingol
WP:Projekt Kina
Ganymedes (eunuck)

Ganymedes var älskare åt den ptolomaiska prinsessan Arsinoe IV och ingick tillsammans med henne i en fraktion som stred mot romarna och Arsinoes syster Kleopatra VII om makten över Egypten.

Ganymedes var sannolikt uppkallad efter den mytologiska gestalten Ganymedes.

Personer i Egypten under 000-talet f.Kr.
Män
Kleopatra VII av Egypten
Ganymedes (olika betydelser)

Ganymedes (grekiska: Γανυμήδης) kan syfta på:

 Ganymedes – gudarnas munskänk i grekisk mytologi
 Ganymedes (eunuck) – egyptisk härförare

Astronomi 
 Ganymedes (måne) – en av Jupiters månar
 1036 Ganymed – en asteroid
Beckett (efternamn)

Beckett, även skrivet Becket och  à Beckett,  är ett engelskt efternamn.

Personer med efternamnet Beckett eller med variater av detta namn
 Arthur William à Beckett (1844–1909), brittisk journalist, dramatiker och författare 
 Francis Beckett (1868–1943), dansk konsthistoriker
 Gilbert Abbott à Beckett (1811–1856), brittisk humorist
 Gilbert Arthur à Beckett (1837–1891), brittisk författare , dramatiker och librettist 
 Margaret Beckett (född 1943), brittisk politiker, labour, utrikesminister
 Samuel Beckett (1906–1989), irländsk-fransk författare och dramatiker
 Simon Beckett (född 1960), brittisk journalist och författare
 Thomas Becket (1118–1170), ärkebiskop av Canterbury, helgon
 William Beckett (född 1985), amerikansk sångare

Fiktiv person
 Carson Beckett, rollfigur i tv-serien Stargate Atlantis

Engelska efternamn
Sharpe

Sharpe kan syfta på:

 Sharpe (TV-serie) – en brittisk TV-serie om Napoleonkriget
 Sharpe (auktor) – flera personer
Hertha (namn)

Hertha eller Herta är ett tyskt namn som troligen är en ombildning av den forngermanska jordgudinnan Nerthus namn. Nerthus är besläktad med den fornnordiska väderguden Njord. Namnet betyder kraft eller av jorden. Det äldsta belägget för namnet i Sverige är från år 1821.

Hertha var enligt en yngre saga en gudinna som dyrkats i Lejre i Danmark. Hon omnämns bland annat hos Esaias Tegnér som jordgudinna eller omskrivningar för jord. Hon är alltså en fruktbarhetsgudinna. Namnet antas bero på en i en del äldre handskrifter förekommande felskrivning av den i Tacitus Germania omtalade moder- och fruktbarhetsgudinnan Nerthus. 

Den 31 december 2014 fanns det totalt 1 113 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Hertha eller Herta, varav 466 bar det som tilltalsnamn. Herta var den vanligaste stavningen.

Namnsdag: saknas (1986-1992: 16 mars, 1993-2000: 27 juni)

Personer med namnet Hertha eller Herta
Hertha Bengtson, svensk konstnär
Hertha Hillfon, svensk konstnär
Herta Müller, rumänsk-tysk författare, mottagare av Nobelpriset i litteratur 2009
Hertha von Walther, tysk skådespelare
Hertha Westerstrand, svensk operasångerska
Herta Wirén, svensk journalist och författare

Fiktiva personer med namnet Hertha eller Herta
Hertha Falk, huvudperson i Fredrika Bremers roman Hertha eller en själs historia från 1856

Se även 
 Hertha - Fredrika-Bremerförbundets tidskrift

Källor 

Kvinnonamn
Andrea Ivan

Andrea Ivan, född 9 januari 1973 i Florens, är en Italiensk fotbollsmålvakt som spelar för amatörlaget Fiesole Caldine.

Karriär

Den tidiga karriären
Andrea Ivan inledde karriären i toskaska Poggibonsi i Serie C2. Efter att ha agerat back-up under sin första säsong blev han 1993-1994 ordinarie och vaktade målet samtliga 34 matcher.

Sommaren 1994 köptes han av Serie B-klubben Ascoli, där han återigen blev andremålvakt.

Efter en säsong med Ascoli flyttade Ivan sommaren 1995 till Siena där han vaktade målet i två säsonger och spelade totalt 59 matcher.

Sommaren 1997 signades Ivan av Foggia, men han kom aldrig att spela för klubben. I november samma år flyttade han istället till Salernitana där han stannade tre säsonger. Konkurrensen var dock hård och Ivan spelade bara 15 matcher.

Livorno
I januari 2000 flyttade Ivan tillbaka till Toskana, den här gången till Livorno i Serie C1. Ivan kom senare att säga att han valde Livorno för fansen, som var både en tolfte, trettonde och fjortonde spelare. Ivan blev snabbt en av lagets populäraste spelare och kallades för ”l'angelo biondo, den blonda ängeln. 

Under Ivans andra år med klubben slutade laget på en tredje plats i Serie C1, men förlorade i kvalet till Serie B mot Como. Säsongen efter, 2001-2002, vann man dock serien och flyttades upp till Serie B. Det blev Ivans sista år med Livorno.

Fiorentina
Sommaren 2002 flyttade Ivan till sin födelsestad Florens och skrev på för Florentina Viola, den dåvarande inkarnationen av nyligen konkursade ACF Fiorentina,  i Serie C2. Ivan vaktade målet hela säsongen och laget släppte in minst mål i serien. Säsongen efter tilläts Fiorentina hoppa över en serie och spelade istället i Serie B. Ivan blev andremålvakt, men stod inga matcher.

Pescara och Atalanta
När Fiorentina gick upp i Serie A stannade Ivan kvar i Serie B, nu med Pescara. Han blev förstemålvakt i klubben och stod 25 matcher, men kunde inte hindra Pescara från att sluta sist i serien.

Ivan flyttade då vidare till Atalanta där han var reservmålvakt under tre säsonger, de två sista i Serie A. Efter säsongen 2007-2008 stod Ivan utan kontrakt.

Amatörlag
I januari 2009 flyttade Ivan till amatörlaget Mapello i Eccellenza, Italiens sjätte serienivå.

2009-2010 prövade Ivan lyckan utomlands och vaktade målet för spanska Ibiza. Efter att Ibiza upplösts flyttade Ivan tillbaka till Italien

2010-2011 spelade Ivan för Castelfranco Stella Rossa i Prima Categoria i Pisa (provins), Italiens åttonde serie nivå.

Sedan 2011 är Ivan målvakt för Fiesole Caldine i Eccelnza''.

Meriter
Mästare i Serie B: 2
1997/1998 (med Salernitana
2005/2006 (med Atalanta)
Mästare i Serie C1: 1
2001/2002 (med Livorno)
Mästare i Serie C2: 1
2002/2003 (med Florentina Viola)

Referenser

Födda 1973
Levande personer
Män
Personer från Florens
Italienska fotbollsspelare
Spelare i Ascoli Calcio
Spelare i AC Siena
Spelare i Salernitana Calcio 1919
Spelare i AS Livorno Calcio
Spelare i ACF Fiorentina
Spelare i Pescara Calcio
Spelare i Atalanta BC