kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Större sabelnäbb

Större sabelnäbb (Rhinopomastus cyanomelas) är en fågel i den afrikanska familjen skratthärfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende och läte 
Större sabelnäbb är en utdragen mattsvart fågel med svarta ben och en slank, kraftigt nedåtböjd svart näbb. Honan och ungfåglarna är brunare på främre delen av kroppen. I flykten syns vita stjärtspetsar och ett vitt band längst ut på vingen. Lätet består av ett sorgsamt visslande "wheeep, wheeep, wheeep". Arten liknar svart sabelnäbb, men denna har kortare och mindre böjd näbb samt kortare stjärt. Orangenäbbad sabelnäbb har just orangefärgad näbb. Skratthärfåglar i Phoeniculus är större, med kraftigare rödaktiga näbbar, glänsande fjäderdräkter och mer sociala vanor.

Utbredning och systematik 
Större sabelnäbb delas in i två underarter med följande utbredning:
 Rhinopomastus cyanomelas cyanomelas – förekommer från Angola och Namibia till nordöstra Sydafrika
 Rhinopomastus cyanomelas schalowi – förekommer från västra Uganda österut till södra Somalia och söderut till östra Sydafrika (KwaZulu-Natal)

Levnadssätt 
Större sabelnäbb hittas enstaka eller i par i torrt och öppet skogslandskap. Där ses den klättra runt på trädstammar på jakt efter insekter. Den slår ofta följe med kringvandrande artblandade flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av avverkning av stora träd som den är beroende av för att häcka, hitta föda och ta nattkvist. Dock minskar den inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vida spridd och lokalt vanlig i vissa områden.

Namn 
På svenska har arten även kallats enbart sabelnäbb.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Skratthärfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Orangenäbbad sabelnäbb

Orangenäbbad sabelnäbb (Rhinopomastus minor) är en fågel i familjen skratthärfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar. Den förekommer i buskmarker och skogslandskap i Östafrika. Arten tros minska i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Kännetecken

Utseende 
Orangenäbbad sabelnäbb är en liten (23–24 cm) och slank sabelnäbb, minst i familjen skratthärfåglar. Den har en lilasvart glänsande fjäderdräkt, kort stjärt och karakteristiskt kraftigt nedåtböjd orangeröd näbb (ej svart som hos övriga sabelnäbbar). Svarta ben och fötter skiljer den från de större, rödnäbbade skratthärfåglarna. Nominatformen (se nedan) har ett vitt band på de centrala handpennorna. Ungfågeln är mattare med sotfärgad, svartaktig näbb.

Läten 
Bland lätena hörs tjattrande "kirrie-kirrie-kirrie-kirrie", med varje ton först stigande och sedan fallande; även ett gnällande "kweee-u".

Utbredning och systematik 
Abessinsk sabelnäbb delas in i två underarter med följande utbredning:
 Rhinopomastus minor minor – förekommer från Etiopien till Somalia och norra Kenya
 Rhinopomastus minor cabanisi – förekommer i Sudan, södra Etiopien, Kenya och Tanzania

Levnadssätt 
Orangenäbbad sabelnäbb hittas torra och halvtorra buskmarker och skogslandskap under 1400 meters höjd. Födan består av insekter som skalbaggar, myror och getingar, men även frön och bär. Häckning har konstaterats mellan december och juli, mestadels under torrsäsongen. Arten är stannfågel.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av avverkning av stora träd som den är beroende av för att häcka, hitta föda och ta nattkvist. Dock minskar den inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vida spridd och lokalt vanlig i vissa områden.

Taxonomi och namn 
Orangenäbbad sabelnäbb beskrevs taxonomiskt av Eduard Rüppell 1845. Det vetenskapliga artnamnet minor betyder "liten" eller "mindre".

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Skratthärfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Smalnäbbad todi

Smalnäbbad todi (Todus angustirostris) är en fågel i familjen todier inom ordningen praktfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i fuktiga bergsskogar på Hispaniola, i Västindien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Todier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Hispaniola
Puertoricotodi

Puertoricotodi (Todus mexicanus) är en fågel i familjen todier inom ordningen praktfåglar. Fågeln förekommer i skogs- och buskmark i Puerto Rico.

Föda
 

Den lever främst av insekter, speciellt gräshoppor, syrsor, skalbaggar, fjärilar, bin, getingar och myror. Den tar även spindlar, tusenfotingar, och en mindre mängd frukt. Det senare utgör ungefär 2 % av dess föda. Typiskt för todierna är att de sitter still på en smal gren ganska nära marken, antingen ensam eller i par. De förflyttar sig på grenen i sidled likt papegojor. 

När de lokaliserat ett byte på undersidan av ett blad, flyger de diagonalt uppåt och plockar bytet från bladet i flykten. De kan även ta byten direkt ifrån marken, och ibland förföljer de bytet hoppande på marken. De flyger enbart kortare sträckor och är mycket stillasittande. De är som mest aktiva på morgnar då solen kommer fram efter regn, och i mars och september.

Häckning
Som andra grupper med praktfåglar häckar todierna i tunnlar som de gräver med näbb och fötter i branter eller ruttnande trädgrenar. Tunneln avslutas med en kammare, som vanligtvis inte återanvänds. De lägger i snitt fyra runda vita ägg. Båda föräldrarna ruvar men är förvånandsvärt ouppmärksamma på äggen. 

Ungarna är bostannare och blir i boet tills de kan flyga. Båda föräldrarna tar hand om ungarna och ger dem då desto mer uppmärksamhet. De kan mata varje unge upp till 140 gånger per dag vilket är den högsta matningsfrekvensen som man känner till ibland fåglar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse och predation från införda arten indisk mungo. Den minskar dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Todier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Puerto Rico
Kubatodi

Kubatodi (Todus multicolor) är en fågel i familjen todier inom ordningen praktfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i skogar och skogsmark på Kuba och på Isla de la Juventud. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Todier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Kuba
Brednäbbad todi

Brednäbbad todi (Todus subulatus) är en fågel i familjen todier inom ordningen praktfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i torra buskmarker och skogar på Hispaniola och Gonave Island. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Todier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Hispaniola
Jamaicatodi

Jamaicatodi (Todus todus) är en fågel i familjen todier inom ordningen praktfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i kuperade områden och bergstrakter på Jamaica. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och det faktum att den minskar i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Todier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Jamaica
Madagaskarhärfågel

Madagaskarhärfågel (Upupa marginata) är en fågel i familjen härfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende och läten 
Madagaskarhärfågeln är liksom sin nära släkting härfågeln en säregen medelstor fågel med lång och nedåtböjd näbb, brunskär kropp, svartvita rundade vingar och svartspetsad fjäderkam. Madagaskarhärfågeln är dock större (framför allt längre stjärt) samt hos hanar tydlig kontrast mellan skärvit strupe och mörkare ansikte. Vidare skiljer sig sången, en fallande, duvlik drill jämfört med härfågelns trestaviga "po-po-po".

Utbredning och systematik 
Madagaskarhärfågeln är endemisk för Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Fågeln har ofta tidigare behandlats som underart till härfågel och vissa gör det fortfarande.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt vanlig, dock fåtalig eller frånvarande i östra delen av landet

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Härfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Procelsterna

Procelsterna är ett släkte i familjen måsfåglar inom ordningen vadarfåglar. Släktet omfattar endast de två arterna grå noddy (Procelsterna cerulea) och blek noddy (Procelsterna albivitta). DNA-studier visar dock att de är nära släkt med övriga noddyer i släktet Anous, varför de allt oftare placeras där istället.

De båda arterna är gråfärgade tärnliknande fåglar som lever i tropiska hav och häckar i kolonier. De födosöker genom att plocka upp småfisk från ytan.

Referenser

Peter Harrison, Seabirds, an Identification Guide (1983) 

Tärnor
Fågelsläkten
Caloenas

Caloenas är ett släkte i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Släktet omfattar tre arter, varav två är utdöda:
 Nikobarduva (C. nicobarica) 
 Manduva (C. canacorum) – utdöd
 Liverpoolduva (C. maculata) – utdöd

Referenser

Externa länkar

Duvor
Fågelsläkten
Didunculus

Didunculus är ett släkte fåglar i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Släktet omfattar endast två arter med utbredning på öar i Stilla havet, varav den ena är utdöd sedan länge och den andra akut hotad: 
 Tandduva (D. strigirostris)
 Tongatandduva (D. placopedetes) – utdöd

Noter 

Duvor
Fågelsläkten
Mayall II

Mayall II, även känd som Andromedas stjärnhop, är en klotformig stjärnhop i Andromedagalaxen i stjärnbilden Andromeda. Den befinner sig på ett avstånd av 130 000 ljusår från Andromedagalaxens galaktiska kärna och är den ljusaste (av absolut magnitud) klotformiga hopen i lokalgruppen och har en skenbar magnitud av 13,81 i V-bandet. Mayall II anses ha dubbelt så stor massa som Omega Centauri, och kan innehålla ett centralt, medelstort (2×104 solmassor) svart hål. Hopen upptäcktes 1953, som en tänkbar klotformig stjärnhop, av den amerikanske astronomen Nicholas Mayall och Olin J. Eggen med hjälp av bild från Mount Palomars 48-tums Schmidtteleskop exponerad 1948.

Egenskaper
På grund av den spridda fördelningen av metallicitet, som tyder på närvaro av flera stjärngenerationer och en stor stjärnbildande period, hävdar många att Mayall II inte är en riktig klotformig stjärnhop, utan är den faktiskt galaktiska kärnan som återstår av en dvärggalax som absorberats av Andromeda.

Namnets historik
 Mayall II givet av Nicholas U. Mayall, som, tillsammans med Olin J. Eggen, upptäckte den 1953.
 SKHB 1 givet av Wallace L. W. Sargent, Charles T. Kowal, F. D. A. Hartwick och Sidney van den Bergh. De gav den 1977 också benämningen G1.
 HBK 0-1 givet av John Huchra, J. P. Brodie och S. M. Kent 1991.

Se även
 Messier 54
 Omega Centauri

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Astrophysical Journal, Vol. 370, p. 495–504
 Publications of the Astronomical Society of the Pacific, Vol. 65, No. 382, p. 24–29
 Astronomical Journal, vol. 82, p. 947–953
 NightSkyInfo.com: Mayall II

Klotformiga stjärnhopar
Stjärnbilden Andromeda
1224-G1
Astronomiska upptäckter 1953
Nesoenas

Nesoenas är ett fågelsläkte i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Släktet omfattar här tre till fyra arter, varav två utdöda, med utbredning i Maskarenerna och i Madagaskarregionen:
 Madagaskarduva (N. picturatus)
 Rosenduva (N. mayeri)
 Rodriguesduva (N. rodericanus) – utdöd

Birdlife International erkänner även mauritiusturturduva (Nesoenas cicur) och "réunionturturduva" (Nesoenas duboisi), två utdöda arter som tidigare förekom på Mauritius respektive Réunion.
 
Madagaskarduva placerades tidigare ofta i Streptopelia. DNA-studier visar dock att den är närmare släkt med rosenduva och de båda står faktiskt närmare Columba än övriga arter i Streptopelia.

Referenser

Externa länkar

Duvor
Fågelsläkten
Cittura

Cittura är ett fågelsläkte i familjen kungsfiskare inom ordningen praktfåglar. Släktet omfattar numera två arter som båda endast förekommer i Indonesien:

 Lilakindad kungsfiskare (Cittura cyanotis)
 Lilabröstad kungsfiskare (Cittura sanghirensis)

Lilabröstad kungsfiskare behandlades tidigare som underart till cyanotis.

Referenser

Externa länkar

Kungsfiskare
Fågelsläkten
Brachypteracias

Brachypteracias är ett släkte med fåglar inom familjen markblåkråkor. Det omfattar numera vanligen två arter, varav en är utdöd, båda hemmahörande liksom hela familjen på Madagaskar:
 Tjocknäbbad markblåkråka (Brachypteracias leptosomus)
 Ampozamarkblåkråka (Brachypteracias langrandi) – utdöd

Tidigare inkluderades även fjällig markblåkråka (Geobiastes squamiger).

Noter

Markblåkråkor
Fågelsläkten
Eleothreptus

Eleothreptus är ett släkte med fåglar i familjen nattskärror med två arter som förekommer i Latinamerika: 
 Vitvingad nattskärra (E. candicans) 
 Lievingad nattskärra (E. anomalus) 

Tidigare placerades candicans i det stora släktet Caprimulgus, men flera DNA-studier visar att den står nära anomalus.

Referenser

Externa länkar

Nattskärror
Fågelsläkten
Nyctidromus

Nyctidromus är ett släkte med fåglar i familjen nattskärror.  Släktet omfattar endast två arter med utbredning från södra Texas till nordöstra Argentina:
 Pauraquenattskärra (N. albicollis) 
 Tumbesnattskärra (N. anthonyi) 

Tidigare placerades tumbesnattskärra i det stora släktet Caprimulgus, men DNA-studier visar att den är systerart till albicollis.

Referenser

Externa länkar

Nattskärror
Fågelsläkten
Brënda vetes më merr

"Brënda vetes më merr" är en låt på albanska som framfördes av den albanska sångerskan Mira Konçi. Låten skrevs av den kända textförfattaren Pandi Laço och musiken komponerades av Konçis make, Shpëtim Saraçi. Med låten deltog Konçi i den albanska musiktävlingen Festivali i Këngës 41 år 2002. Vid finalen i slutet av december samma år fick Konçi flest poäng av juryn och hon vann tävlingen.

Referenser 
Låttext på Tekste Shqip

Externa länkar 
Mira Konçi - Brënda vetes më merr på Youtube

Sånger 2002
Vinnarbidrag i Festivali i Këngës
Olof Sjögren

Olof Sjögren, född 7 juli 1914 i Västervik, död 26 augusti 1998 i Vimmerby, var en svensk skådespelare.

Filmografi
1986 - Alla vi barn i Bullerbyn (som skomakare Snäll)
1987 - Mer om oss barn i Bullerbyn (som skomakare Snäll)
1988 - Mimmi (som Enok)

Externa länkar
Olof Sjögren på Svensk Filmdatabas.

Födda 1914
Avlidna 1998
Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Personer från Västervik
Histonmodifierande enzym

Histonmodifierande enzymer är en grupp enzymer med katalytisk funktion som överför eller tar bort olika kemiska grupper från sidokedjorna från histonproteiners aminosyror. Detta påverkar histonernas interaktion med DNA-kedjan, antingen så att de interagerar hårdare, vilket gör DNA:t mindre tillgängligt för transkription, eller vice versa.

Det finns flera olika klasser av histomodifierande enzymer, de mest kända är:
 Histonacetyltransferaser, som bland annat överför en acetylgrupp till K4 (lysinrest nummer 4 i proteinet, vilket ger mer luckert eukromatin.
 Histondeacetylaser, som tar bort ovanstående acetylgrupp, vilket ger mer tättpackat heterokromatin
 Histonmetyltransferaser, som överför metylgrupper till lysinrester i histonproteinerna. Detta kan både leda till mer tättpackad eller mer lucker kromatinstruktur beroende på vilken aminosyrarest som metyleras.

Utöver dessa finns även enzym som påverkar fosforylering, ubiquitinylering, sumoylering, ADP-ribosylerring, deiminering, samt prolinisomerisering.

Kromatinremodellerande komplex kallas de proteinkomplex som utför dessa histonförändringar. De rekryteras till områden var transkriptionella aktivitet ska förändras genom att specifika aktivatorer eller repressorer binder in till silencer- eller enhancerregioner på så kallat linker-DNA mellan histonerna.

Referenser 

Genuttryck
Histonmodifierande enzymer
Torsten Bunke

Torsten Vilhelm Bunke, ursprungligen Andersson, född 26 september 1908 i Väsby socken i Skåne, död 2 maj 1987 i Brunnby, var en svensk fotbollsspelare (anfallare) som blev skyttekung i Allsvenskan 1933   och samma år debuterade i det svenska landslaget.

Tillsammans med brodern Lennart – båda vid denna tid med efternamnet Andersson – kom Bunke 1932 till Hälsingborgs IF från Höganäs BK. Redan första säsongen blev Torsten Bunke allsvensk skyttekung  och bidrog i hög grad till att klubben blev svenska mästare, en titel laget sedan försvarade säsongen 1933/34.

Meriter

I klubblag
  Hälsingborgs IF
 Svensk mästare (2): 1932/33, 1933/34

I landslag
 
 2 landskamper, 1 mål

Individuellt
Skyttekung i Allsvenskan 1932/33, 21 mål

Referenser

Webbsidor
Lista på landskamper, ''svenskfotboll.se, läst 2013 01 29

Noter

Svenska fotbollsspelare
Födda 1908
Avlidna 1987
Män
Spelare i Höganäs BK
Fotbollsspelare i Helsingborgs IF
Svenska landslagsspelare i fotboll
Personer från Väsby socken
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Svenska idrottare under 1900-talet
Sollentuna kontrakt

Sollentuna kontrakt är ett kontrakt inom Svenska kyrkan i Stockholms stift

Kontraktskoden är 1314.

Administrativ historik
Kontraktet bildades 1995 av 

från Birka kontrakt
Sollentuna församling
Eds församling 
Järfälla församling som 1992 delades upp i Viksjö, Kallhälls, Jakobsbergs och Barkarby församlingar, vilka 2010 återgick och återbildade Järfälla församling
från Roslags kontrakt
Fresta församling
Hammarby församling

Referenser

Kontrakt i Stockholms stift
The Kid (film, 2010)

The Kid är en biografisk film från 2010 om Kevin Lewis liv. Filmen är baserad på hans bok med samma namn. Den handlar om en pojke som växer upp med missbrukande föräldrar som misshandlar honom både fysiskt och psykiskt. Filmen regisserades av Nick Moran. Rupert Friend spelar rollen som den vuxne Kevin Lewis och Augustus Prew spelar rollen som den unge Kevin Lewis.

Rollista

Källor

Externa länkar

Brittiska filmer 2010
Brittiska dramafilmer
Brittiska biografifilmer
Brittiska filmer baserade på böcker
Engelskspråkiga filmer
Repressor (genetik)

Repressorer är en form av trans-agerande faktor, det vill säga protein som binder till silencerregioner på DNAt. Detta hämmar transkriptionen av närliggande gener genom flera mekanismer:

 Genom att binda med högre affinitet till enhancersekvens kan repressorer stöta bort aktivatorer.
 Repressorer kan binda till domänen som binder till mediatorkomplexet på aktivator (genetik)er.
 Slutligen kan repressorer även binda till RNA-polymeraser, vilket hämmar transkriptionen.

Referenser 

Genuttryck
Mogens Jermiin Nissen

Mogens Jermiin Nissen, född 8 april 1906 i Hellerup, död 2 november 1972 i Kongens Lyngby, var en dansk poet, bibliotekarie och tonsättare.

Mogens Jermiin Nissen var son till bokhållaren Lars Axel Nissen och Dagmar Caroline Cathrine Rønnebæk. Han debuterade som poet redan under gymnasietiden med diktsamlingen Stemninger og Billeder (1923). Han tog studentexamen 1925 och bibliotekarieexamen från Statens biblioteksskole 1931. Han började arbeta som assistent på Köpenhamns kommunbibliotek 1926 och avancerade sedan till bibliotekarie 1935 och avdelningsbibliotekarie 1953. För den bredare allmänheten blev han känd när hans andra diktsamling, Draaber i Dans (1927), gavs ut. Därefter gav han ut diktsamlingarna Hjertet og det grønne Løv (1928), Stilhed (1928) och Sange om To (1929), som alla skildrar natur- och kärlekslyrik. Därefter dröjde det tretton år innan nästa diktsamling, Cirklen i Støvet (1942), gavs ut. Denna följdes av diktsamlingarna Malurt og Mumme (1943), Ved kløfterne (1946), Vers om visse (1947), Forklædninger (1951) och Kruseduller (1952). Dessa samlingar skildrade en mer livsmoraliserande hållning. Han utgav även två samlingar med utvalda dikter från tidigare verk: Ekko af årene (1961) och Stiklerier (1966). För sitt författarskap tilldelades Nissen Emma Bærentzens Legat (1943), Forfatterforbundets legat (1945), Kai Hoffmann-legatet (1956) och Oehlenschläger-legatet (1960).

Vid sidan om diktandet var Nissen engagerad i föreningen Visens venner och tonsatte flera dikter, främst av Halfdan Rasmussen. Dessa publicerades i häftet Noget om (1966).

Se även 
 Sigfred Pedersen
 Jens August Schade
 Johannes Wulff

Referenser 

Danska poeter
Danskspråkiga poeter
Danska bibliotekarier
Danska kompositörer
Poeter under 1900-talet
Danska författare under 1900-talet
Danska musiker under 1900-talet
Personer från Hellerup
Födda 1906
Avlidna 1972
Män
Inga Perder

Inga Mirjam Perder, ogift Holmesson, född 3 februari 1930 i Flymens församling, Blekinge län, är en svensk författare och poet.

Inga Perder var från 1952 gift med pastor Sigurd Perder (1930–2019) och mor till bland andra tonsättaren Kjell Perder och pastor Sören Perder (född 1953) som är föreståndare för Pingstkyrkan i Örebro. Inga Perder har i likhet med maken hållit andakt i Sveriges Radio P1 ett antal gånger. Makarna Perder har bland annat varit verksamma i Köping, Falun och Växjö men bor nu i Sollentuna kommun.

Bibliografi i urval
19?? – Ut ur skuggorna, dikter
1986 – På väg. Dikter
1990 – Vidgat synfält, dikter, illustrationer: Kenneth Sjöö
1993 – Djup ropar till djup, dikter, illustrationer: Kenneth Sjöö
1997 – Bilden av Mia
2007 – Tydliga konturer, Inga Perders dikter i urval

Referenser

Externa länkar
Inga Perder på Libris.
Inga Perder på Svensk Mediedatabas.

Svenska författare
Svenska poeter
Personer från Augerums socken
Kvinnor
Födda 1930
Levande personer
Olle Zetherlund

Karl Olof Axel "Olle" Zetherlund, född 24 augusti 1911 i Stockholm, död 2 oktober 1974 i Stockholm, var en svensk fotbollsspelare som blev allsvensk skyttekung säsongen 1936/37, samma år som han även vann SM-guld med sitt AIK.

Fotbollskarriär 
Zetherlund växte upp i de välbärgade kvarteren i Ålsten i västra Stockholm. Hans moderklubb var IFK Stockholm, där han spelade fram till 1933 då han gick till AIK. Han gjorde sin debut för AIK den 3 september 1933 mot IFK Eskilstuna, där AIK förlorade med 4–2 på bortaplan. Han gjorde även sitt första allsvenska mål i den matchen. Han gjorde 23 mål, flest av alla AIK:are genom tiderna, och blev skyttekung i Allsvenskan 1936/1937 när AIK vann SM-guld.

Zetherlund spelade 1 landskamp för Sverige, en VM-kvalmatch 1937 mot Finland, som Sverige vann med 4–0.

Referenser
Svenska landslagsmän, ''svenskfotboll.se, läst 2013 01 29
 Olle Zetherlund - Den Klassiska Skyttekungen

Svenska fotbollsspelare
Födda 1911
Avlidna 1974
Män
Fotbollsspelare i IFK Stockholm
Spelare i AIK Fotboll
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Idrottare från Stockholm
Svenska idrottare under 1900-talet