kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Memo Rojas

Guillermo "Memo" Rojas, född den 18 augusti 1981 i Mexico City, är en mexikansk racerförare.

Racingkarriär
Rojas tävlade i anonyma formelbilsserier i USA och Mexiko, innan han körde i formel Renault Eurocup under 2004. Rojas fick 2006 kontrakt med Chip Ganassi Racing för att köra Rolex Sports Car Series. 2007 vann Rojas och stallkamraten Scott Pruett på Iowa Speedway, vilket var Rojas första vinst i klassen. Sedan vann han Daytona 24-timmars 2008 tillsammans med Pruett, Juan Pablo Montoya och Dario Franchitti. Det var första gången i tävlingens historia att fyra olika nationaliteter delade segern. Han var den tredje mexikanen att vinna tävlingen efter Pedro Rodríguez och Salvador Durán. Rojas och Pruett vann sedermera titeln samma år. Under 2009 års säsong lyckades inte duon lika bra, men de var ändå bland de absoluta toppteamen, och var bara några enstaka poäng ifrån titeln,

Födda 1981
Mexikanska racerförare
Le Mans Series-förare
Rolex Sports Car Series-förare
Män
Levande personer
Red Bull Junior Team
Max Angelelli

Massimiliano "Max" Angelelli, född den 15 december 1966 i Bologna, Italien, är en italiensk racerförare.

Racingkarriär
Angelelli inledde sin karriär i det tyska mästerskapet i formel 3, där han blev tvåa 1993 och trea 1995. Efter några år utan tävlande på toppnivå flyttade Angelelli till USA och började tävla där i sportvagnar. Han tävla fyra år i ALMS innan han gick till Grand Am, där han under sin debutsäsong 2004 blev fyra. År 2005 vann Angelelli både Daytona 24-timmars och mästerskapet, samt blev trea 2006 och 2007, innan han hade ett relativt misslyckat år 2008, då han slutade på en elfteplats totalt. Under 2009 års säsong blev dock återigen Angelelli en av mästerskapskandidaterna, men han och Brian Frisselle kunde inte höja sin nivå när det gällde som mest, och duon slutade på tredje plats efter en dramatisk säsongsfinal.

Källor

Födda 1966
Italienska racerförare
Formel 3000-förare
Tyska F3-mästerskapsförare
Rolex Sports Car Series-förare
IMSA Sportscar Championship-förare
Män
Levande personer
Charles A. Rawson

Charles Augustus Rawson, född 29 maj 1867 i Des Moines, Iowa, död 2 september 1936 i Des Moines, Iowa, var en amerikansk republikansk politiker och affärsman. Han representerade delstaten Iowa i USA:s senat från 24 februari till 1 december 1922.

Rawson studerade vid Grinnell College. Han var verksam inom bank- och försäkringsbranscherna. Han gifte sig 1 februari 1900 med Carrie Hubbard. Han var aktiv inom KFUM-rörelsen och var verksam inom krigshjälpen genom KFUM, både i Iowa och utomlands, under första världskriget.

Senator William Squire Kenyon avgick 1922 efter att ha blivit utnämnd till en federal domstol. Rawson blev utnämnd till senaten fram till fyllnadsvalet senare samma år. Han kandiderade inte i fyllnadsvalet och efterträddes som senator av Smith W. Brookhart.

Rawson var medlem av Republican National Committee 1924-1932. Han var dessutom verksam inom tillverkningen av produkter av lera.

Rawsons grav finns på Woodland Cemetery i Des Moines.

Källor

Externa länkar

Political Graveyard

Födda 1867
Avlidna 1936
Ledamöter av USA:s senat från Iowa
Personer från Des Moines
Män
Jan Mossberg

Jan Mossberg var en allsvensk fotbollsspelare i Örebro SK mellan 1969 och 1977. 

Mossberg värvades från dalsländska Håfreströms IF i division IV efter säsongen 1968. Han var fruktad för sin vänsterfot och gjorde på 194 allsvenska matcher 61 mål.

Källor 
Om Jan Mossberg på Örebros SK webbplats

Noter 

Män
Spelare i Örebro SK Fotboll
Födelseår saknas
Levande personer
Alex Fiorio

Alessandro "Alex" Fiorio, född den 10 mars 1965, är en italiensk före detta rallyförare.

Rallykarriär 
Fiorio, son till Cesare Fiorio (stallchef i Scuderia Ferrari under en period på slutet av 1980-talet och början av 1990-talet) började tävla i Rally-VM 1986. Han tog sina första poäng 1987, då han slutade sjua totalt i mästerskapet. De två följande åren var Fiorios bästa i karriären. Han vann visserligen inte mästerskapet, men blev trea 1988 och tvåa 1989. Det remarkabla var att han inte van et enda rally under de två åren, och sedermera lyckades han inte vinna under hela karriären, vilket är remarkabelt för en förare som blivit tvåa i VM. Efter en niondeplats 1990 tog Fiorio aldrig mer några pallplatser, och körde mest i produktionsbilar. Han avslutade sin tävlingskarriär i VM 2002.

Födda 1965
Italienska rallyförare
Män
Levande personer
James Michel

James Michel, född 16 augusti 1944 på Mahé, är en seychellisk politiker. Han var Seychellernas statschef och regeringschef från 2004 till 2016. Som president efterträdde han Albert René och efterträddes själv av Danny Faure. Innan dess var han vice president.

Externa länkar

Män
Födda 1944
Seychellernas presidenter
Levande personer
Svenska mästerskapen i längdskidåkning 2009

SM i längdskidåkning arrangerades i Sundsvall mellan den 29 januari och den 1 februari 2009.

Program

Resultat

Damer

Herrar

Se även
 Skid-SM 2009

Sport i Sverige 2009
2009
Längdskidåkningssäsongen 2008/2009
Sportevenemang i Sundsvall
Väneko

Väneko är en svensk koras med ursprung ur gamla svenska lantraser. Vänekon är därför definierad som en så kallad allmogeko, tillsammans med bohuskulla och ringamålako. Väneko anses som en rest av den behornade, sydsvenska allmogekon, som inkluderar nu utdöda raser som smålandsko och gotlandsko.

Vänekon härstammar från Tore Torssons besättning i Ulfvered i Väne-Ryr socken i Västra Götaland. Där upptäcktes de i början av 1990-talet i en besättning, som inte var korsad med moderna koraser. I den upptäckta besättningen fanns 23 kor och 6 tjurar. I januari 2007 var antalet registrerade vänekor 48 tjurar och 167 kor. De flesta finns i Götaland, men det finns också besättningar i Svealand. Det finns en upprättad stambok för vänekor.

Vänekon är behornad. Den finns i flera färgvarianter, inklusive som röd eller svart, med olika färg på vänster- och höger sida, eller som enfärgad. Vikten för vuxna kor är 400–500 kilogram. De betraktas som lättskötta och bra på att finna mat. Vänekon brukas primärt som diko, och därför är den genomsnittliga mjölkproduktionen okänd.

Referenser 
Denna artikel är baserad på artikeln Väneko på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).

Noter

Externa länkar
Väneko, bilder och information från Föreningen allmogekon.

Nötkreatursraser
Mohammad Ali Fardin

Mohammad Ali Fardin (persiska: محمدعلی فردین) född 4 februari 1931 i Teheran, Persien, död 6 april 2000 i Teheran, Iran, var en framstående iransk brottare och skådespelare.

Brottning 
Fardin föddes och växte upp i ett fattigt område i södra Teheran. Han var den äldste av tre barn. Efter examen från gymnasiet tog han värvning i det kejserliga iranska flygvapnet. Mohammad Ali Fardin började sin karriär som brottare i Irans landslag på 50-talet. Han vann en silvermedalj vid världsmästerskapen i brottning i Tokyo 1954 och placerade sig på fjärde plats 1957. Vid mästerskapet i Tokyo 1954 blev svensken Viking Palm bronsmedaljör.

Filmkarriär 
Fardin var Irans mest populära manliga skådespelare under 1960- och 1970-talen. Han fick titeln "Hjärtanas konung" (Soltān-e qalb-hā) efter sin huvudroll i en film med samma titel. För vanliga iranier kom han att personifiera den persiske hjälten och spelade ofta rollen av en fattig, modig kille som besegrar sina elaka och korrupta motståndare och får sin kärlek till slut. Till hans främsta filmer hör Teherans tiggare (Gedâyan-e Tehrân), Qaruns skatt (Ganj-e Qārun) och Att sväva över himlarna (Parvāz bar asemānhā). Efter iranska revolutionen 1979 avslutades hans karriär abrupt. Han medverkade bara i en film och hans tidigare filmer förbjöds av myndigheterna. På 1980-talet öppnade han ett bageri i Teheran.

Död 
Mohammad Ali Fardin avled i hjärtinfarkt den 6 april 2000 i Teheran. Mer än 20 000 personer närvarade vid hans begravning. De högljudda sångerna från filmen Soltān-e qalb-hā som hördes vid hans begravning var ett bevis på hans bestående popularitet hos allmänheten. Begravningen tjänade också som ett protestmöte mot de iranska myndigheterna restriktiva kulturpolitik som hade bannlyst honom från filmvärlden i mer än två decennier.

Efter Fardins död avslöjades att han gett stora summor pengar till välgörenhet under sin karriär som skådespelare. Han betalade bland annat för alla utgifter i samband med den iranske brottaren Gholamreza Takhtis begravning.

Externa länkar 

 Dödsannons i BBC, 9 april 2000 
 Fotografi av Mohammad Ali Fardin 
 Fotografi av Mohammad Ali Fardins grav

Referenser 

Personer i Iran under Pahlavidynastin
Iranska brottare
Iranska skådespelare
Iranska filantroper
Födda 1930
Avlidna 2000
Personer från Teheran
Män
Charles Spencer, 9:e earl Spencer

Charles Edward Maurice Spencer, 9:e earl Spencer, född 20 maj 1964 i London, är en brittisk journalist, särskilt inriktad på historia. Han är näst äldste och ende överlevande son till Edward John Spencer, 8:e earl Spencer samt var bror till prinsessan Diana. 

Spencer studerade vid Eton College och därefter Magdalen College vid Oxfords universitet, där han bland annat studerade modern historia. Han är författare till flera historiska verk. Från farfaderns död 1975 till faderns 1992 bar han titeln viscount Althorp.

Spencer höll ett uppmärksammat tal vid systerns TV-sända begravning 1997.

Bibliografi 
 Althorp: the Story of an English House (1998)
 The Spencer Family (1999)
 Blenheim, Battle for Europe (2004). Pocketutgåva 2005.

Källor

Externa länkar
 
 Complete text and audio and video of Spencer's Eulogy for Princess Diana
 Princess Diana's Eulogy

Brittiska historiker
Engelsk adel
Födda 1964
Levande personer
Män
Alumner från Magdalen College, Oxford
Christer Bjerkhagen

Christer Bjerkhagen, född 25 september 1942 i Göteborgs Haga församling, är en svensk officer (överstelöjtnant) och modern femkampare som 1965 blev världsmästare i militär femkamp. 

Han är adoptivfar till prästen Michael Bjerkhagen.

Källor

Svenska moderna femkampare
Födda 1942
Levande personer
Män
Militärer från Göteborg
Idrottare från Göteborg
In the Heat of the Night

In the Heat of the Night är Pat Benatars debutalbum, släppt 1979 på skivbolaget Chrysalis Records.

Låtlista
Sida 1
"Heartbreaker" (Geoff Gill/Clint Wade) – 3:29 
"I Need a Lover" (John Mellencamp) – 3:30 
"If You Think You Know How to Love Me" (Mike Chapman/Nicky Chinn) – 4:23 
"In the Heat of the Night" (Mike Chapman/Nicky Chinn) – 5:24 
"My Clone Sleeps Alone" (Pat Benatar/Roger Capps) – 3:29 

Sida 2
"We Live for Love" (Neil Geraldo) – 3:55 
"Rated X" (Nick Gilder/James McCulloch) – 3:17 
"Don't Let It Show" (Alan Parsons/Eric Woolfson) – 4:04 
"No You Don't" (Mike Chapman/Nicky Chinn) – 3:20 
"So Sincere" (Pat Benatar/Roger Capps) – 3:29

Medverkande
Musiker
Pat Benatar – sång, bakgrundssång
Neil Giraldo – sologitarr, keyboard, slidegitarr, bakgrundssång
Scott St. Clair Sheets – rytmgitarr
Roger Capps – basgitarr, bakgrundssång
Glen Alexander Hamilton – trummor

Produktion
Peter Coleman – musikproducent
Mike Chapman – musikproducent (spår 2, 3, 4)
Steve Hall – mastering
Rick Newman – organisationsledning
Alex Chatelain – omslagsfoto

Musikalbum 1979
Album av Pat Benatar
Amerikanska debutalbum

Externa länkar
In the Heat of the Night på Discogs
In the Heat of the Night på AllMusic
Crimes of Passion

Crimes of Passion är ett musikalbum av Pat Benatar, släppt i augusti 1980 på skivbolaget Chrysalis Records. Det vann en Grammy i kategorin Best Female Rock Vocal Performance.

Låtlista
Sida 1
"Treat Me Right" (Doug Lubahn/Pat Benatar) – 3:24
"You Better Run" (Eddie Brigati/Felix Cavaliere) – 3:02
"Never Wanna Leave You" (Neil Giraldo/Benatar) – 3:13
"Hit Me With Your Best Shot" (Eddie Schwartz) – 2:51 
"Hell Is for Children" (Giraldo/Benatar/Roger Capps) – 4:48

Sida 2
"Little Paradise" (Giraldo) – 3:32
"I'm Gonna Follow You" (Billy Steinberg) – 4:28
"Wuthering Heights" (Kate Bush) – 4:28
"Prisoner of Love" (Scott St. Clair Sheets) – 3:05 
"Out-A-Touch" (Giraldo/Benatar/Myron Grombacher) – 4:19

Medverkande
Pat Benatar – sång, bakgrundssång
Neil Giraldo – sologitarr, rytmgitarr, keyboard, bakgrundssång
Scott St. Clair Sheets – rytmgitarr
Roger Capps – basgitarr, bakgrundssång
Myron Grombacher – trummor

Produktion
Keith Olsen – musikproducent
Keith Olsen och Chris Minto vid Sound City Studios – ljudtekniker
Greg Fulginiti och Jo Hansch vid Artisan Sound Recorders – mastering
Ria Lewerke-Shapiro – omslagsdesign
Leon LeCash – foto

Externa länkar
 Crimes Of Passion på Discogs
 Crimes Of Passion på AllMusic

Musikalbum 1980
Album av Pat Benatar
Tinnitus Sanctus

Tinnitus Sanctus, som är det åttonde albumet av det tyska power metal-bandet Edguy, gavs ut den 14 november 2008 av skivbolaget Nuclear Blast.

Låtlista
 "Ministry of Saints" - 4:12
 "Sex Fire Religion" - 5:55
 "The Pride of Creation" - 5:08
 "Nine Lives" - 4:16
 "Wake Up Dreaming Black" - 4:09
 "Dragonfly" - 5:38
 "Thorn Without a Rose" - 5:10
 "9-2-9" - 3:35
 "Speedhoven" - 7:40
 "Dead or Rock" - 4:57
 "Aren't You a Little Pervert Too?!" - 2:18

"Live in Los Angeles", bonus-CD
Alla låtar är inspelade live i Los Angeles under The Rocket Ride världsturnén i september 2007.

 "Catch of the Century" - 5:14
 "Sacrifice" - 8:24
 "Babylon" - 7:29
 "Lavatory Love Machine" - 4:42
 "Tears of a Mandrake" - 7:42
 "Vain Glory Opera" - 6:26
 "Superheroes" - 3:24
 "Fucking With Fire (Hair Force One)" - 4:37
 "Avantasia" - 6:58
 "King of Fools" - 5:25

Medverkande 
Tobias Sammet - sång
Jens Ludwig - leadgitarr
Dirk Sauer - kompgitarr
Tobias "Eggi" Exxel - bas
Felix Bohnke - trummor

Musikalbum 2008
Album av Edguy
142 Polana

142 Polana eller 1954 BH är en asteroid upptäckt 28 januari 1875 av Johann Palisa. Asteroiden har fått sitt namn efter staden Pula i dåvarande Österrike-Ungern (nu Kroatien) där den upptäcktes.

Den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser

Externa länkar 
 Istra on the Internet Om J. Palisa och 142 Polana mm

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av J Palisa
Astronomiska upptäckter 1875
Pula
Steinar Ege

Steinar Ege, född 10 april 1972 i Kristiansand, är en norsk tidigare handbollsmålvakt.

Klubbkarriär 
I Norge spelade Ege för klubbarna Greipstad, Øyestad IF, Kristiansand IF, Stavanger IF och Viking HK. Det är oklart vilka år han representerade dessa klubbar.

Han började proffskarriären utomlands i tyska klubben VfL Gummersbach 1997. 1999 gick han till THW Kiel och därefter tillbaka till Gummersbach. 2002-2003 var Ege en period utlånad från Kiel till det spanska förstaligalaget CBM Galdar. Etter säsongen 2005-2006, flyttade han till danska FC Köpenhamn (FCK). Då FCK lades ned 2010, följde Ege med till efterföljande AG København. Där spelade han till dess att klubben gick i konkurs  2012. Då slutade han spela och har sedan bara gjort en kort comeback 2015 i THW Kiel.

Landslagskarriär 
Ege debuterade i det norska landslaget den 4 mars 1995 mot Azerbajdzjan. Från  22 januari 2011 hade han rekordet i antal landskamper för Norges herrlandslag i handboll efter att han passerade Jan Thomas Lauritzens 254 landskamper. Ege förklarade den 29 december 2011 att hans landslagskarriär var över. Eges rekord på 262 landskamper passerades av Bjarte Myrhol den 3 augusti 2021. Efter att han slutat spela aktivt har han varit målvaktstränare i Norge. I januari 2019 utsågs han av dagstidningen Verdens Gang till Norges tredje bästa herrspelare genom tiderna.

Referenser

Externa länkar 

 Steinar Ege på Norges Håndballforbunds webbplats 
 Steinar Ege på THW Kiels webbplats 

Norska handbollsspelare
Norska handbollsmålvakter
Spelare i VfL Gummersbach
Spelare i THW Kiel
Spelare i FCK Håndbold
Spelare i AG Köpenhamn
Personer från Kristiansand
Födda 1972
Levande personer
Män
Tyska mästare i handboll
Wilhelm Kühne

Wilhelm Friedrich (eller Willy) Kühne, född 28 mars 1837 i Hamburg, död 10 juni 1900 i Heidelberg, var en tysk fysiolog.

Kühne blev 1856 filosofie doktor samt professor i fysiologi 1868 i Amsterdam och 1871 i Heidelberg. Han var en av sin tids mest betydande fysiologer och ägnade sig med framgång även åt den mikroskopiska anatomin. Hans Untersuchungen über das Protoplasma und die Kontraktilität (1864) hade grundläggande betydelse för den allmänna biologin. Genom sina undersökningar över proteinernas digestionsprodukter gjorde han viktiga inlägg i avseende på kännedomen om dessa ämnens byggnad.

Av kanske ännu större betydelse var hans omfattande studier över synpurpurn och dess förvandlingsprodukter, vilka till stor del fyller de av honom utgivna "Untersuchungen aus dem physiologischen Institute zu Heidelberg" (fyra band, 1877–1882). Vidare bör nämnas hans på sin tid högt skattade Lehrbuch der physiologischen Chemie (1866–1868). Han blev 1892 ledamot av Vetenskapssocieteten i Uppsala och 1898 av Vetenskapsakademien i Stockholm.

Källor

Externa länkar 

Tyska fysiologer
Tyska professorer i medicin
Alumner från Göttingens universitet
Personer verksamma vid Universiteit van Amsterdam
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Hamburg
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1837
Avlidna 1900
Män
Ugglan
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Lester J. Dickinson

Lester Jesse Dickinson, född 29 oktober 1873 i Lucas County, Iowa, död 4 juni 1968 i Des Moines, Iowa, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Iowa i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1919–1931 och sedan i senaten 1931–1937.

Dickinson avlade 1898 grundexamen vid Cornell College i Iowa. Han avlade sedan 1899  juristexamen vid State University of Iowa (numera University of Iowa). Han inledde sin karriär som advokat i Algona. Han gifte sig 1901 med Myrtle Call. Han var åklagare för Kossuth County 1909–1913.

Dickinson besegrade kongressledamoten Frank P. Woods i republikanernas primärval inför kongressvalet 1918. Han vann sedan kongressvalet och efterträdde Woods i representanthuset i mars 1919. Han omvaldes 1920, 1922, 1924, 1926 och 1928.

Dickinson besegrade sittande senatorn Daniel F. Steck i senatsvalet 1930. Dickinson var en av de anmälda kandidaterna till republikanernas nominering i presidentvalet i USA 1936. Han hoppades på att republikanernas konvent skulle ha svårt att enas bakom en kandidat och att han skulle ha fått nomineringen som en kompromisskandidat. Alf Landon vann nomineringen lätt men förlorade presidentvalet stort. Dickinson själv förlorade senatsvalet 1936 mot demokraten Clyde L. Herring.

Dickinson utmanade sittande senatorn Guy Gillette i senatsvalet 1938 men förlorade igen knappt. Han flyttade sedan till Des Moines och återgick till arbetet som advokat.

Dickinson var kongregationalist och frimurare. Hans grav finns på Algona Cemetery i Kossuth County.

Referenser

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s representanthus från Iowa
Ledamöter av USA:s senat från Iowa
Amerikanska presidentkandidater
Alumner från Cornell College
Personer från Lucas County, Iowa
Födda 1873
Avlidna 1968
Män
Daniel F. Steck

Daniel Frederic Steck, född 16 december 1881 i Ottumwa, Iowa, död 31 december 1950 i Ottumwa, Iowa, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten Iowa i USA:s senat 1926-1931.

Steck avlade 1906 juristexamen vid State University of Iowa (numera University of Iowa). Han inledde sedan sin karriär som advokat i Ottumwa. Han tjänstgjorde som officer i första världskriget och skickades till Frankrike.

Steck gjorde sig känd som motståndare till Ku Klux Klan inom veteranorganisationen American Legion. Han utmanade sedan sittande senatorn Smith W. Brookhart i senatsvalet 1924. Efter rösträkningen förklarades Brookhart som valets segrare med knapp marginal. Steck vägrade att godkänna valresultatet. Brookhart fick fortsätta som senator fram till 1926. Senaten avgjorde 12 april 1926 tvisten om valresultatet i Iowa till Stecks fördel trots att demokraterna var i minoritet. Han efterträdde därefter Brookhart som senator för Iowa. Steck kandiderade 1930 till omval men förlorade mot kongressledamoten Lester J. Dickinson.

Steck förlorade i demokraternas primärval inför senatsvalet 1932 mot Richard L. Murphy som sedan vann själva senatsvalet.

Stecks grav finns på Ottumwa Cemetery i Ottumwa.

Referenser

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s senat från Iowa
Personer från Wapello County
Födda 1881
Avlidna 1950
Män
Krister Bringéus

Nils Krister Bringéus, född 7 september 1954 i Lunds domkyrkoförsamling i Malmöhus län, är en före detta svensk diplomat.

Biografi
Bringéus gjorde värnplikten vid Tolkskolan och studerade vid Université Paul Cézanne Aix-Marseille III 1973–1974, varefter han avlade filosofie kandidat-examen vid Stockholms universitet 1976 och juris kandidat-examen vid Uppsala universitet 1979. Han tjänstgjorde vid ambassaden i Moskva 1975–1976 och var kanslisekreterare vid Utrikesdepartementet 1979–1980. Han var ambassadsekreterare vid ambassaden i Pyongyang 1980–1981 och vid ambassaden i London 1981–1984, varpå han var förste ambassadsekreterare vid ambassaden i Moskva 1984–1987. Åren 1987–1990 var han departementssekreterare vid Personalavdelningen i Utrikesdepartementet, varefter han var förste ambassadsekreterare vid ambassaden i Bonn 1990–1992 och ambassadråd vid ambassaden i Washington 1992–1997. Han var departementsråd vid Enheten för europeisk säkerhetspolitik i Utrikesdepartementet 1997–2002, först som biträdande chef 1997–1998 och därefter som chef för enheten 1998–2002.

Därefter var Bringéus chef för Sveriges delegation vid Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa i Wien 2002–2007, ambassadör vid ambassaden i Belgrad 2007–2010, och Senior Civilian Representative i Mazar-e Sharif 2010–2011 med ansvar för den övergripande politiska ledningen samt svensk civil verksamhet i området. Han var från 2011 ambassadör för Arktis-frågor vid Utrikesdepartementet och var 2015–2016 särskild utredare av Sveriges försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten. Efter att ha varit ambassadör för nordiska frågor i Enheten för Europeiska unionen vid Utrikesdepartementet 2017–2018 var Bringéus ambassadör vid ambassaden i Oslo från november 2018 till och med 2020.

Krister Bringéus invaldes 2000 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Krister Bringéus är son till professor Nils-Arvid Bringéus och filosofie doktor Gundis Bringéus (född Lindahl). Han gifte sig 1982 med Veronika Bard-Bringéus, även hon diplomat.

Utmärkelser
   Storkors av Norska förtjänstorden (25 september 2020)

Referenser

Noter

Externa länkar

Män
Födda 1954
Levande personer
Diplomater från Lund
Alumner från Stockholms universitet
Alumner från Uppsala universitet
Svenska departementsråd
Sveriges ambassadörer i Serbien
Sveriges ambassadörer i Norge
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Another Ticket

Another Ticket är ett bluesrockalbum av Eric Clapton som släpptes den 17 februari 1981.

Låtförteckning 
"Something Special" – 2:38
"Black Rose" (Troy Seals, Eddie Setser) – 3:46
"Blow Wind Blow" (Muddy Waters) – 2:59
"Another Ticket" – 5:43
"I Can't Stand It" – 4:10
"Hold Me Lord" – 3:27
"Floating Bridge" (Sleepy John Estes) – 6:33
"Catch Me If You Can" (Gary Brooker, Clapton) – 4:26
"Rita Mae" – 5:05

Medverkande 
Eric Clapton: Gitarr & Sång
Chris Stainton: Keyboard
Albert Lee: Gitarr & Sång
Gary Brooker: Keyboard & Sång
Henry Spinetti: Trummor & Percussion
Dave Markee: Bas

Album av Eric Clapton
Musikalbum 1981