kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jennie Johansson

Jennie Caroline Eleonore Johansson, född 15 juni 1988 i Hedemora, är en svensk simmerska som sedan 2014 tävlar för SK Neptun i Stockholm; tidigare tävlade hon för Upsala Simsällskap.

Jennie Johansson har elva EM-medaljer, 20 individuella SM-guld och blev världsmästarinna på 50 meter bröstsim 2015. Vid de olympiska spelen i London 2012 simmade hon semifinal på 100 meter bröstsim, en prestation hon upprepade i  OS i Rio 2016. Jennie Johansson är svensk rekordhållerska på 50 meter och 100 meter bröstsim i lång- och kortbana.

I mars 2018 avslutade Johansson sin elitkarriär.

Karriär

Johansson fick sitt internationella genombrott när hon i sitt första internationella mästerskap tog brons på 100 meter bröstsim i Europamästerskapen i kortbanesimning 2009. År 2010 vid långbane-Europamästerskapen tog hon överraskande silver på 100 meter bröstsim och brons på 50 meter bröstsim. Vid långbane-Europamästerskapen i Debrecen 2012 tog hon silver i 100 meter bröstsim. 
Vid Europamästerskapen i kortbana, Herning 2013, tog Johansson brons på 50 meter och 100 meter bröstsim. Hon deltog även i det svenska damlaget på 4×50 meter medley som tog silver.
Vid långbaneeuropamästerskapen i Berlin 2014 tog hon silver på både 50 meter och 100 meter bröstsim. 
Jennie Johansson deltog i Berlin även i Sveriges lagkapp på 4×100 meter medley där det blev silver.

Under sim-VM i Kazan 2015 vann Johansson ett mycket sensationellt guld på 50 meter bröstsim, och bara en timme senare fanns hon med i det svenska lagkappslag som tog ett lika överraskande silver på 4x100 meter medley. Laget slog dessutom nytt europarekord.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska simmare
Världsmästare i simning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Sverige
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Sverige
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2016
Kvinnor
Födda 1988
Levande personer
Personer från Hedemora
Svenska idrottare under 2000-talet
Simmare i SK Neptun
Simmare i Upsala Simsällskap
Palazzo Corsini

Palazzo Corsini, tidigare Palazzo Riario, är ett palats beläget i Rom uppfört enligt senbarockens arkitektur efter ritningar av Ferdinando Fuga. Palatset uppfördes åt familjen Corsini mellan 1730 och 1740. Palatset är en utbyggnad av det tidigare byggnaden på platsen, palatset Riario, en 1400-talsvilla för familjen Riario.

Under åren mellan 1659 och 1689 utgjorde det tidigare Riario-palatset bostad åt den abdikerade drottning Kristina av Sverige, då hon konverterade och flyttade till Rom. Under hennes beskydd var detta platsen för de första mötena för den romerska Accademia dell'Arcadia. Under Napoleonernas ockupation av Rom var palatset värd för Joseph Bonaparte. 

Palatset, som är beläget i stadsdelen Trastevere, ligger ocså bredvid Villa Farnesina. Idag hyser palatset Galleria Corsini och Accademia dei Lincei.

Galleria Nazionale d'Arte Antica di Palazzo Corsini eller National Gallery of Antique Art i Corsini Palace är ett framstående konstmuseum, som omfattar första våningen i palatset. De nationella Arte Antica-samlingarna (vanligtvis efter år 1000 e.Kr.) i Rom består av ett antal platser, inklusive Palazzo Barberini, Galleria Borghese och Palazzo Corsini.

Majoriteten av de större verken i Galleria Corsini-samlingen donerades av familjen Corsini och samlades till en början av 1600-talssamlaren, kardinal Neri Maria Corsini. Andra medlemmar lade till verk till samlingen och från samlingar av påven Clemens XII och hans brorson. Palatset såldes år 1883 med sitt innehåll till staten och samlingen visas på sin ursprungliga plats. Samlingen omfattas främst av italiensk konst från tidig renässans till sent 1700-tal. Den har både religiösa och historiska verk, samt landskap och genremålningar.

Bilder

Källor

Externa länkar 

Palats i Rom
Rione Trastevere
Janiculum
Karbamat

Karbamater är salter och estrar av karbaminsyra, H2N-CO-OH. Karbamater har strukturellt stora likheter med amider, men innehåller ytterligare en syreatom som gör den till en ester.

Karbamater är, främst i växtskyddssammanhang, namn på uretaner, föreningar som kännetecknas av atomgrupperingen -NH-CO-O-. De stör celldelning och fotosyntes och kan användas för bekämpning av flyghavre (triallat och barban) samt ogräs i grönsaksodlingar (klorprofam). Vidare har de fått användning vid svamp- och insektsbekämpning.

Karbamater hämmar kolinesteras och är nervgifter. Vissa är också allergiframkallande.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1976

Se även 
 Amid
 Karbaminsyra

 
Funktionella grupper
Victor André Cornil

Victor André Cornil, född 17 juni 1837 i Cusset, departementet Allier, död 14 april 1908, var en fransk patolog och histolog.

Cornil blev 1865 medicine doktor, innehade därefter läkarbefattningar vid sjukhusen i Paris och blev 1882 professor vid universitetet i Paris. Han var 1876–1882 medlem av nationalförsamlingen, där han tillhörde den moderata vänstern, och valdes 1885 till senator. Den av Cornil tillsammans med Louis-Antoine Ranvier utgivna Manuel d'histologie pathologique (tre band, 1869–1876; tredje upplagan 1900 ff.) åtnjöt högt anseende. Han invaldes 1902 som utländsk ledamot av Vetenskapsakademien i Stockholm.

Övriga skrifter i urval
Leçons sur la syphilis (1879)
Les bactéries et leur rôle dans l'étiologie (med Victor Babeș; 1885, tredje upplagan 1890)

Källor
 

Franska patologer
Histologer
Franska professorer i medicin
Personer verksamma vid Paris universitet
Franska senatorer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer från departementet Allier
Franska läkare under 1800-talet
Franska politiker under 1800-talet
Födda 1837
Avlidna 1908
Män
Ugglan
Akva Mega

Akva Mega är en kupolfilmsbiograf vid Pite havsbad. Filmsalen var en av huvudattraktionerna vid Akva Upplevelsecentrum som numera byggs om och kallas för Skeppet. Filmprojektorsystemet levererades av Megasystems USA kan visa filmer i 70 mm, 8 perf. storfilmsformat, eller 8/70. Filmkupolen är levererad av Spitz i USA och har en diameter om 18 meter. Filmsalen rymmer 192 sittplatser. I Sverige finns idag tre kupolbiografer, Akva Mega i Piteå, Cosmonova vid Naturhistoriska riksmuseet samt Kreanova vid Kreativum i Karlshamn. Se mer om bakgrunden till Akva Mega under projektet Akva Pite älvdal.

Biografer i Piteå
Uíge (provins)

Uíge är en provins i norra Angola med en yta på 58 698 km² och omkring 800 000 invånare. Delstatens huvudstad är Uíge.

Angolas provinser
Kristin Dattilo

Kristin Dattilo, född 1970 i Kankakee i Illinois, är en amerikansk skådespelare. Hon är syster till Bryan Dattilo.

Externa länkar

Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Kankakee County
Födda 1970
Levande personer
Kvinnor
Kankakee

Kankakee är en ort i Kankakee County i delstaten Illinois, USA. Kamkakee är administrativ huvudort (county seat) i Kankakee County.

Källor

Externa länkar 

Orter i Illinois
Kankakee County
Korana

Korana är en flod i Kroatien och Bosnien-Hercegovina. Floden har sin källa i nationalparken Plitvicesjöarna i centrala Kroatien och dess längd är 144 km. Floden flyter norrut från Plitvicesjöarna, passerar orten Slunj och utgör under 25 km en naturlig gräns mellan Kroatien och Bosnien-Hercegovina innan den mynnar ut i floden Kupa i Karlovac, Kroatien.

Externa länkar 

Vattendrag i Kroatien
Vattendrag i Bosnien och Hercegovina
Thorsby

Thorsby är en ort i Chilton County, Alabama, USA. Vid folkräkningen år 2000 uppgick invånarantalet till 1 820 personer. Stadens borgmästare heter Dearl Hilyer.

Historia 
Thorsby började bebyggas av 1865 av tre svenskar, och etablerades 1901 av nordiska invandrare som ursprungligen bosatt sig i New England, men som sökte ett milt klimat och bördig jord för odling av livsmedel. En av de första bosättarna var värmlandsbördige Theodore T. Thorson, som sedermera gav staden dess namn.

Staden växte snabbt, med ett hotell, ett sågverk och trävaruindustri, och två vingårdar grundlades de första åren. Staden Thorsby sågs som det förlovade landet för skandinaver som ville flytta till ett behagligare och bördigare klimat. Den bördiga jorden i sydöstra USA gav stora skördar av druvor, men även andra frukter, som jordgubbar och persikor. Chilton County, Alabama, är särskilt känt för sina persikor.

Grundarna bildade "Concordia Land and Improvement Association" och marknadsförde sin nya hemort i New Englands tidningar. Många skandinaver tog tåget till Alabama för att starta ett bättre liv och Thorsby blev känt som "Little Swede Town" av lokalbefolkningen.

Många av Thorsbys invånare räknar sig som skandinaver. Detta märks särskilt i samband med Swedish Fest som hålls i staden, med parad, skönhetstävling och hantverksutställning. City Council arbetar långsiktigt för att utöka de svenska inslagen.

Källor 

Orter i Alabama
Orter grundade 1865
Chilton County
Kumrovec

Kumrovec är en ort i regionen Zagorje i norra Kroatien, 48 km nordväst om huvudstaden Zagreb. Staden har 1 845 invånare (2001) och ligger i Krapina-Zagorjes län. Orten är mest känd för att vara födelseort för det forna Jugoslaviens statschef Josip Broz, kallad Tito.

Kultur

I Kumrovec finns det etnologiska museet Staro selo ("Gamla byn") med fyrtiotalet välbevarade hus från 1700- och 1800-talet. Museet är det främsta i sitt slag i Kroatien. Besökare har möjligheten att se permanenta etnologiska utställningar som speglar traktens byliv och traditioner. Josip Broz (Titos) födelsehus är en del av det etnografiska museet.

Längs med vägen från Klanjec till Kumrovec, i närheten av floden Sutla, finns ett minnesmärke som är en hyllning till den kroatiska nationalsången Lijepa naša domovino. Minnesmärket, en högrest sten, uppfördes av Brödraskapet kroatiska drakens bröder den 24 november 1935 i samband med hymnens 100-årsjubileum och är en turistattraktion.

Externa länkar 

Orter i Krapina-Zagorjes län
Arne Holmgren

Arne Holmgren, född 21 december 1940, död 6 januari 2020, var en svensk biokemist.

Holmgren studerade medicin vid Uppsala universitet och blev 1962 medicine kandidat. Han disputerade 1968 vid Karolinska Institutet (KI) där han blev docent 1969 samt med. lic. och legitimerad läkare 1974. Åren 1970-1973 var Holmgren universitetslektor i medicinsk kemi och 1973-1982 forskardocent samt biträdande professor i medicinsk kemi. Han utnämndes 1983 till professor i medicinsk proteinkemi och enzymologi vid KI och 1991 till professor i biokemi samt föreståndare för Biokemiska institutionen på Medicinska Nobelinstitutet, KI. 

Holmgren har med sin forskning gjort pionjärinatser rörande struktur och funktion för thioredoxin och thioredoxin reduktas samt upptäckt glutaredoxiner och klarlagt basala svavel och selenberoende redox mekanismer avgörande för DNA-syntes, försvar mot oxidativ stress samt redox signalering i alla levande celler från bakterier till nervceller. Hans arbeten har särskild betydelse för cancerforskning samt behandling av infektionssjukdomar och inflammation.

Holmgren invaldes 1991 som ledamot av Vetenskapsakademien och blev ledamot i Nobelförsamlingen vid Karolinska Institutet. Han har tilldelats ett flertal vetenskapliga priser inklusive, Thé Svedbergpriset 1979, Eric K Fernströms pris för yngre forskare vid KI 1980, Eric K Fernströms Nordiska pris i medicinsk forskning från Lunds universitet 1997 för "sina banbrytande studier av redoxiner- enzymer av central betydelse för cellens livsfunktioner". 2006 erhöll han Abraham Spector Prize, Columbia University, New York och the Science and Humanity Prize from The Oxygen Club of California, Santa Barbara. Holmgren blev Doctor Honoris causa vid University of Nancy, Frankrike år 2009.

Källor

Externa länkar 

Svenska professorer i biokemi
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1940
Avlidna 2020
Kemister under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Santa Maria dei Miracoli

Santa Maria dei Miracoli är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt Jungfru Maria. Kyrkan är belägen vid Piazza del Popolo i Rione Campo Marzio och tillhör församlingen Santa Maria del Popolo.

Santa Maria dei Miracoli bildar par med kyrkan Santa Maria in Montesanto. De bägge kyrkornas exteriörer är likartade men invändigt är skillnaderna större.

Kyrkans historia
Ursprunget för de två kyrkorna kan härledas till 1600-talets restaurering av huvudingången till medeltidens och renässansens Rom från Via Flaminia – Porta del Popolo. Påve Alexander VII beställde upprustningen av området av arkitekten Carlo Rainaldi. I uppdraget ingick två kyrkor och dessa finansierades av kardinalen Girolamo Gastaldi (1616–1685) vars vapensköld finns avbildad i båda kyrkorna.

Byggandet av Santa Maria dei Miracoli inleddes 1675 och avslutades 1681. Ett litet oratorium fick ge plats åt den nya kyrkan. Interiören är cirkulär med en oktagonal, åttasidig, kupol. Interiören har en sirlig stuckatur utförd av Berninis elev Antonio Raggi. Statyerna av kardinalen Girolamo Gastaldi och hans bror, markisen Benedetto Gastaldi, formgavs av Carlo Fontana, som också ritade kupolen. Bysterna i brons är utförda av Girolamo Lucenti.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Campo Marzio)
Mariakyrkor i Rom
Platser med del av helgons kropp
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1681
Kyrkobyggnader med verk av Ercole Ferrata
Kyrkobyggnader med verk av Antonio Raggi
Kyrkobyggnader med verk av Cosimo Fancelli
Sven-Olof Holmgren

Sven-Olof Holmgren, född 1 mars 1940, är en svensk partikelfysiker. Han disputerade 1970 vid Stockholms universitet där han numera är professor emeritus i elementarpartikelfysik. Han blev 1996 ledamot av Vetenskapsakademien.

Källor

Externa länkar 

Svenska professorer i fysik
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1940
Levande personer
Svenska partikelfysiker
Personer verksamma vid CERN
Rolf Hallberg

Rolf O. Hallberg, född 1937, är en svensk geokemist. Han disputerade 1972 vid Stockholms universitet där han senare blivit professor i mikrobiell geokemi. Han blev 1995 ledamot av Vetenskapsakademien.

Källor

Externa länkar 

Svenska professorer i biogeokemi
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1937
Levande personer
Gerhard Haerendel

Gerhard Haerendel, född 24 december 1935, är en tysk fysiker. Han är professor i fysik vid Max-Planck-Institut für extraterrestrische Physik i Garching bei München. Han invaldes 1990 som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Externa länkar 

Tyska professorer i fysik
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1935
Levande personer
Harbo landskommun

Harbo landskommun var en tidigare kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar började gälla inrättades över hela landet cirka 2 400 landskommuner, de flesta bestående av en socken. Därutöver fanns 89 städer och 8 köpingar, som då blev egna kommuner. Denna kommun bildades då i Harbo socken i Våla härad i Uppland.

Vid kommunreformen 1952 uppgick Harbo kommun i Östervåla landskommun. 1971 uppgick Östervåla kommun i Heby kommun.

Politik

Mandatfördelning i valen 1942-1946

Ordförande i Harbo kommuns kommunalstämma
Olof Forsell 1862
Gustaf Kastengren 1863–71
D. J. Göthe 1872
C. A. Öhrn 1873–83
Johan Petter Martinelle, 1883–98
J. Höijer 1899–05
Per Persson i Holm 1906–12
Petrus Eriksson i Stalbo 1901–08
Per Erik Andersson i Holm 1920–47
Anders Persson i Holm 1948–51

Ordförande i Harbo kommuns kommunalnämnd
N. A. Drakenberg i Hässelby 1862–69
A. G. Sandberg i Brattberg 1870–72
L. G. Andersson i Svina 1873–76
Anders Eriksson i Bogärde 1877–88
Erik Persson i Stalbo 1889–92
Per Persson i Holm 1893–96
Gustaf Pettersson i Floberga 1897–00
Petrus Eriksson i Björka 1913–09
Per Erik Andersson i Holm 1909–12
Gustaf Bergman i Marbäck 1913–20
Konrad Gustafsson i Floberga 1921–42
Fritjof Pettersson i Hässelby 1943–47
Elis Larsson i Gransätra 1948–51

Källor
Harbo socken, K. G. Söderhielm, Östervåla 1971

Noter

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Heby kommun
Tidigare kommuner i Västmanlands län
Rickard Lundin

Rickard Lundin, född 1944, är en svensk rymdfysiker. Han disputerade 1977 vid Umeå universitet och är professor i rymdfysik vid Institutet för rymdfysik. Han blev 1990 ledamot av Vetenskapsakademien.

Källor

Externa länkar 

Svenska professorer i rymdfysik
Alumner från Umeå universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1944
Levande personer
Santa Maria in Montesanto

Santa Maria in Montesanto är en kyrkobyggnad och mindre basilika i Rom, helgad åt Jungfru Maria. Kyrkan är belägen vid Piazza del Popolo i Rione Campo Marzio och tillhör församlingen Santa Maria del Popolo.

Santa Maria in Montesanto bildar par med kyrkan Santa Maria dei Miracoli. De bägge kyrkornas exteriörer är likartade men invändigt är skillnaderna större.

Kyrkans historia
Ursprunget för de två kyrkorna kan härledas till 1600-talets restaurering av huvudingången till medeltidens och renässansens Rom från Via Flaminia – Porta del Popolo. Påve Alexander VII beställde upprustningen av området av arkitekten Carlo Rainaldi. I uppdraget ingick två kyrkor och dessa finansierades av kardinalen Girolamo Gastaldi (1616–1685), vars vapensköld finns avbildad i båda kyrkorna.

Santa Maria in Montesanto byggdes på platsen för en äldre kyrka med samma namn och som administrerades av karmelitmunkar. Namnet Montesanto, italienska för ”heliga berget”, syftar på Karmelberget i Israel. Kyrkan började byggas den 15 juli 1662 och avslutades 1675, även om ytterligare påbyggnad utfördes 1679. Ursprunglig arkitekt var Carlo Rainaldi; ritningarna ändrades av Giovanni Lorenzo Bernini och slutfördes så småningom av Carlo Fontana. Helgonstatyerna på utsidan anses vara formgivna av Bernini. På 1700-talet uppfördes ett klocktorn.

Interiören är elliptisk med en dodekagonal, tolvsidig, kupol. Det första kapellet till vänster är helgat åt helgonet Lucia, nästa kapell är helgat åt heliga Maria Maddalena dei Pazzi, en karmelitnunna som kanoniserades av påven Clemens X 1669. Det tredje kapellet benämns Cappella Montioni, eftersom det finansierades av familjen Montioni.

År 1953 införde monsignoren Ennio Francia traditionen att i kyrkan hålla en konstnärsmässa. Varje söndag från och med den sista söndagen i oktober till den 29 juni firas en mässa där musik framförs. Mot slutet ber församlingen en särskild bön, Preghiera degli Artisti, för konstnärerna.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Campo Marzio)
Mariakyrkor i Rom
Platser med del av helgons kropp
Rione Campo Marzio
Basilica minor
Verk av Carlo Rainaldi
Byggnader ritade av Giovanni Lorenzo Bernini
Verk av Carlo Fontana
Mats Sonesson

Mats Sonesson, född 28 juni 1930, är en svensk botaniker. Han disputerade 1970 vid Lunds universitet där han numera är professor emeritus. Han har tidigare varit föreståndare för Abisko naturvetenskapliga station. Sonesson blev 1992 ledamot av Vetenskapsakademien.

Källor 
Kungl. vetenskapsakademien, Matrikel 1998/1999, ISSN 0302-6558, sid. 102.

Noter 

Svenska professorer i botanik
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1930
Levande personer
AIM-7 Sparrow

AIM-7 Sparrow är en amerikansk jaktrobot med medelräckvidd och en semiaktiv radarmålsökare tillverkad av Raytheon Company. Den har varit västländernas primära jaktrobot för strid utanför synbart område från det sena 1950-talet till 1990-talet.

Varianter 

 AIM-7A började utvecklas 1947 och tog i tjänst 1956 under beteckningen AAM-N-2 Sparrow I. Roboten användes av de hangargartygsbaserade jaktplanen F3H-2M Demon och F7U-3M Cutlass. Roboten hade ingen egen målsökare utan styrdes mot målet med kommandostyrning från de optiska siktet i flygplanet.
 AIM-7B började utvecklas 1950 under beteckningen AAM-N-3 och skulle ha en egen radarmålsökare. Roboten var tänkt som beväpning till US Navys F5D Skylancer och den Kanadensiska CF-105 Arrow men då utvecklingen av båda planen laddes ner så ströks denna varianten.
 AIM-7C började produceras i januari 1958 under beteckningen AAM-N-6 och togs i tjänst i augusti samma år. Detta var den första varianten som hade en semiaktiv radarmålsökare vilket skulle bli standard för de efterföljande varianterna. Cirka 2000 AAM-N-6 tillverkades.
 AIM-7D började produceras 1959 under beteckningen AAM-N-6a och hade en Thiokol MK 6 MOD 3 vätskeraketmotor med lagringsbart bränsle som gav längre räckvidd. Den introducerades tillsammans med F-4C Phantom II. Cirka 7500 AAM-N-6a tillverkades.
 AIM-7E Började produceras 1963 med en fastbränsleraktemotor från Rocketdyne. Cirka 2500 AIM-7E tillverkades. Roboten användes i stor utsträckning under Vietnamkriget, den första nedskjutningen gjordes den 7 juni 1965 då ett antal F-4B Phantom sköt ner två MiG-17. Men i övrigt så var roboten en besvikelse i strid, framför allt då bristande IFF-system krävde visuel identifiering av målet samtidigt som roboten inte var konstruerad för korta skjut avstånd och manöverande mål, denna kombination ledde till mycket låga träffsannolikheter som minder än 10%.
 AIM-7F började utvecklas 1972 med förbättrad elektronik och kraftigare raketmotor, togs i tjänst 1975.
 AIM-7M togs i tjänst 1982 och hade en monopuls målsökare.
 AIM-7P Började tillverkas 1987 och hade främst förbättrad elektronik.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Amerikanska jaktrobotar
Raytheon Company
Amerikansk krigsmateriel under kalla kriget
Amerikansk krigsmateriel under Vietnamkriget
Rječina

Rječina (italienska: Fiumara eller Eneo, tyska: Flaum) är en flod i Kroatien som mynnar ut i Adriatiska havet i staden Rijeka. Floden är 19 km lång och dess källa ligger på åsen Kičej, 606 meter över havet. I Rijeka delar floden sig i den gamla kanalen Mrtvi kanal och den nya kanalen byggd på 1800-talet innan den mynnar ut i havet.

Historia 
Rječina har genom historien utgjort gränsflod mellan olika stater och administrativa enheter. Inom Habsburgska riket utgjorde floden länge gräns mellan de österrikiska och ungerska intressesfärerna. Efter 1868 och  Ausgleich kom floden att utgöra en intern gräns inom Österrike-Ungern och de administrativa rikshalvorna Cisleithanien och Transleithanien. 1920-1924 utgjorde floden gräns mellan Fristaten Fiume och Serbernas, kroaternas och slovenernas kungarike. Efter att Fristaten Fiume annekterats av det fascistiska Italien utgjorde floden gräns till Italien. Efter andra världskriget togs gränsposteringarna bort och floden förlorade sin betydelse som gränsflod.

Externa länkar

Se även 
 Sušak

Rijekas geografi
Vattendrag i Kroatien
Adriatiska havets avrinningsområde
Fiumara

Fiumara är en kommun i storstadsregionen Reggio Calabria, innan 2017 provinsen Reggio Calabria, i regionen Kalabrien, Italien. Kommunen hade  invånare (2017) och gränsar till kommunerna Calanna, Campo Calabro, Reggio di Calabria, San Roberto, Scilla och Villa San Giovanni

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Orter i Kalabrien
Kommuner i storstadsregionen Reggio Calabria
Calogero

Calogero (Calogero Maurici) är en fransk kompositör, musiker och sångare född 1971 i Échirolles utanför Grenoble. Som en del av gruppen Les Charts uppmärksammades han av France Gall och gruppen fick skivkontrakt. Sedan gruppen upplöstes 1997 har han varit soloartist, även om han ofta uppmärksammas för sina samarbeten med andra artister såsom sången Face à la mer med Passi och L'ombre et la lumière med Grand Corps Malade. Calogero är vänsterhänt och utnämndes i Frankrike till årets manliga artist 2004 och årets originallåt 2005 (skriven tillsammans med sin bror Gioacchino Maurici) vid Victoires de la musique.

Diskografi 
 Au milieu des autres (1999)
 Calogero (2002)
 3 (2004)
 Live 1.0 (2005)
 Pomme C (2007)
 L'Embellie (2009)

Franska kompositörer
Franska sångare under 1900-talet
Födda 1971
Män
Levande personer
Personer från Échirolles
Mononymt kända personer
Franska sångare under 2000-talet