kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lagersberg, Södermanland

Lagersberg är ett säteri och karolinergård 3 km söder om Eskilstuna centrum i Södermanland.

Under medeltiden hette gården Hunsta och tillhörde Johanniterklostret i Eskilstuna. Vid reformationen drogs den in till kronan och under en tid brukades jorden omväxlande av skatte- och kronobönder.
Under 1660-talet skänktes gårdens besittningsrätt till häradshövdingen Erik Dryselius, adlad Lagerquist. År 1668 tilldelades egendomen säteriprivilegier, vilket innebar vissa skattelättnader men också krav på att gården skulle vara ståndsmässigt bebyggd. Han lät uppföra huvudbyggnaden och flyglarna som ännu finns kvar.

Hans dotterson, Conrad Gustaf von Siegroth, döpte den till Lagersberg efter sin morfar och vid mitten av 1700-talet fick gården det utseende den har i dag. Gården ägde förutom stora markarealer även rätten till fallen i Hyndevadsån, med järnbruk och kvarn. Idag ägs och förvaltas gården av Stiftelsen Lagersberg.

I början av 1800-talet ägdes Lagersbergs säteri bland annat av industrimannen Birger Fredrik Rothoff innan den sista enskilda ägaren, familjen Persson, tog över gården på 1870-talet. Sven Persson var agronom och utvecklade jordbruket på Lagersberg. Han hade även ett intresse för gårdens kulturhistoriska värden.

Sedan 1991 ägs och förvaltas gården av Stiftelsen Lagersberg. Lagersberg är idag en av landets bäst bevarade karolinergårdar med delvis bevarad interiör. Under sommaren ordnas konserter och gårdens huvudbyggnad och statarbostad visas för allmänheten. I en flygel finns kafé.

Till byggnaden hör även en trädgård och park samt andra äldre bevarade byggnader som statarbostad, ladugård, svinhus, såg, smedja, iskällare och hönshus.

Bilder

Referenser 

Herrgårdar i Södermanland
Byggnader och anläggningar i Eskilstuna kommun
Skogstorp
Arbetslivsmuseer i Sverige
Petter Frimodig

Petter Frimodig, född 13 september 1721 i Rappestads församling, Östergötlands län, död 17 juni 1766 i Linköpings församling, Östergötlands län, var en svensk byggmästare.
 

Petter Frimodig var son till Per Nilsson Frimodig (1693-1776) och Ingegerd Frimodig i Rappestad, Östergötland. 
Han var gift med Helena Fredholm som födde honom flera barn, däribland rådmannen Adam Fredholm i Stockholm.

Petter Frimodig anlitades ofta i samband med kyrkobyggen i Östergötland, men även i Småland. Frimodig utformade och byggde en rad kyrkor och han var därmed en av de lokala byggmästare som var med om att påverka utveckling av kyrkoarkitekturen i Östergötland kring 1700-talets mitt. Karakteristiskt för hans kyrkor och klockstaplar är de höga tornspirorna i flera avsatser, som t.ex. på Horns kyrka i södra Östergötland. 

Enligt en familjetradition skall Petter Frimodig ha fallit mot sin död från Linköpings domkyrkotorn.

Verk (urval)
Lillkyrka kyrka (1745).
Järstads kyrka (1746).
Horns kyrka, Östergötland; kyrkan uppfördes av Petter Frimodig 1753-1754.
Ingatorps kyrka, Småland; tornet uppfördes av Petter Frimodig 1755.
Kättilstads kyrka, Östergötland; tornet uppfördes av Petter Frimodig 1760.
Lillkyrka kyrka, Östergötland; klocktornet uppfördes av Petter Frimodig 1745.
Östra Stenby kyrka, Östergötland; tornet byggdes 1751 av Petter Frimodig och ersatte en äldre klockstapel. En uppmätningsritning från 1851 visar tornet innan det revs inför en ombyggnad, som utfördes av arkitekten Johan Fredrik Åbom 1858-60.
Vårdsbergs kyrka.

Källor

Horns kyrka, Vård- och underhållsplan för Horn-Hycklinge kyrkliga samfällighet, Linköpings stift, Linköping 2006Östra Stenby kyrka, Vård- och underhållsplan för Kuddby kyrkliga samfällighet, Linköpings stift, Linköping 2007

Svenska byggmästare under 1700-talet
Personer från Rappestads socken
Födda 1721
Avlidna 1766
Män
Lagersbergs herrgård

Lagersbergs herrgård är en mindre herrgård i Västerås kommun, cirka 7 km norr om Kvicksund. 

Mangårdsbyggnaden har daterats till 1700-talets mitt. En möjlig precisering är 1728, då drabanten Evert Fredrik von Saltza slog samman skötseln av de båda bondgårdar som dittills delat på den tomt där herrgården idag ligger. Flyglarna, som är faluröda, sägs vara uppförda på 1750-talet. 

Lagersberg, som tidigare hette Gårdesta, fick sitt namn när kammarherren Axel Alexander Lagerhielm mot 1760-talets slut valde att förlägga sitt residens där.
Herrgårdar i Västmanland
Byggnader och anläggningar i Västerås kommun
Howard W. Hunter

Howard William Hunter, född 14 november 1907 i Boise, Idaho, död 3 mars 1995 i Salt Lake City, Utah, är den person som tjänstgjort kortast tid som president för Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga, från juni 1994 till sin död i mars 1995. Han var den första av kyrkans presidenter som var född på 1900-talet. 

Hunter var som ung intresserad av musik och scouting och utnämndes till Eagle Scout. Han döptes till medlem i kyrkan vid tolv års ålder 1920. I sin ungdom var han ledare för bandet Hunter's Croonaders som spelade i Boise och på kryssningsfartyg. 1928 flyttade han till Los Angeles och efter en rad olika jobb fick han anställning på en bank. 1931 gifte han sig med Clara Mae Jeffers. De fick tre barn, varav ett dog. I och med bankkrisen och den stora depressionen blev han av med sitt jobb på banken och arbetade ett tag med sin svärfar innan han började studera juridik. 1940 öppnade han sin egen juristfirma och kort därefter blev han även biskop inom kyrkan. Efter att ha flyttat till Arcadia blev han stavspresident (en stav är inom mormonkyrkan en organisatorisk enhet bestående av ett antal församlingar). 1959 blev han utnämnd till apostel av kyrkans president David O. McKay och medlem av de tolv apostlarnas kvorum. 

Hans fru dog 1983 och själv drabbades han av hjärtattack, ryggsmärtor, magsår och njursvikt. Han led också av sviterna från polio som han drabbats av som barn. 1989 blev han de tolv apostlarnas kvorums president och 1990 gifte han om sig med Iris Stanton. När kyrkans president, Ezra Taft Benson, dog 1994 blev Hunter kyrkans nya president. Han dog nio månader senare av prostatacancer och efterträddes av Gordon B. Hinckley. Under sin tid som president invigde han två nya tempel.

Källor
Howard W. Hunter, Grampa Bill's General Authority Pages

Noter 

Födda 1907
Avlidna 1995
Presidenter för Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga
Personer från Boise
Män
Wallenius Marine

{{Faktamall företag
| företagsnamn       = Wallenius Marine
| bild               = Wallenius Marine's Oceanbird ship concept.jpg
| bildtext           = Konceptmodell av Oceanbird, 2020
| bild2              = 
| bildtext2          = 
| nummer             = 556084-6643
| typ                = Aktiebolag
| säte               =  Stockholm
| huvudkontor        = Swedenborgsgatan 19, Stockholm
| nyckelpersoner     = 
| bransch            = Skeppsfart
| produkter          = 
| tjänster           = Fartygskonstruktioner
| antalanställda     = Omkring 800

| grundat            = 2003
| grundare           = Walleniusrederierna
| tidigare namn      = 
| sammangående bolag = 
| uppköpt av         = 
| slogs ihop med     = 
| gick upp i         = 
| avknoppat från     = 
| företrädare        = 
| efterträdare       = 
| upplöst            = 

| omsättning         = 316 miljoner svenska kronor (2021)<ref>[https://www.proff.se/foretag/wallenius-marine-ab/stockholm/sjöentreprenader/2JYS8QBI5YHFG/ ''Wallenius Marine AB på www.proff.se]</ref>
| brutto             = 
| netto              = 
| tillgångar         = 
| egetkapital        = 
| förvaltatkapital   = 
| orderstock         = 

| ägare              = Rederi AB Soya, Stockholm
| moderbolag         = 
| dotterbolag        = 
| intressebolag      = 
| samriskföretag     = 
| avdelningar        = 

| slogan             = 
| webbplats          = 
| fotnoter           = 
}}Wallenius Marine''' är ett svenskt företag för fartygsunderhåll och -konstruktion med omkring 800 anställda.

Företaget bildades ur Walleniusrederierna 2003 för att hantera fartygsunderhåll och tekniska tjänster samt nybyggnader och konstruktioner. Wallenius Marine arbetar framför allt med fordonsfrakt- och RoRo-fartyg. 

Det ägs av Rederi AB Soya.

Wallenius Marine utvecklar bland annat sedan 2017 det seglande fordonsfraktfartygskonceptet Oceanbird. Fartyget tänks framdrivas av stora vingliknande fasta segel och skulle bli världens största seglande fartyg, med kapacitet att lasta 7.000 bilar.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Wallenius Marines webbplats

Svenska ingenjörsföretag
Fartygskonstruktion
Stjärnaätten

Stjärnaätten är den idag vanligaste benämningen på den bergsmanssläkt som tillsammans med Svinhuvudätten under 1400- och 1500-talen styrde och ställde vid Falu koppargruva. Namnet har givits dem efter deras vapen (en sexuddig stjärna på helfärgad botten, varken stjärnans eller bottnens tinkturer har säkert definierats). Enligt en gammal tradition ska släkten härstamma från Danmark och i flera hundra år har ständigt nya forskare framlagt det ena spektakulära ursprungsförslaget efter det andra.

Stjärnaätten var som mäktigast under senmedeltiden, men vidhöll stort inflytande i kopparbergslagen så sent som på 1700-talet. Flera berömda akademiska profiler tillhör ätten, bland andra poeten Georg Stiernhielm (som lät stjärnan få en plats i sitt adliga namn), biskoparna Otto Svinhufvud och Jesper Swedberg, mystikern Emanuel Swedenborg samt studentlivsprofilen August Lindh. Den sistnämnde tillhörde den gren av ätten som brukar gå under namnet Rottnebysläkten.

Släkter
Renegade (Thin Lizzy-album)

Renegade är det elfte studioalbumet av det irländska rockbandet Thin Lizzy, utgivet 1981. Det var gitarristen Snowy Whites andra och sista album med Thin Lizzy.

Detta var keyboardisten Darren Whartons första album som fullvärdig medlem i gruppen. Trots detta togs hans bild bort från albumfodralet.

Låtlista
Samtliga låtar av Scott Gorham och Phil Lynott, om inte annat anges.

"Angel of Death" - (Lynott/Wharton) 6:18
"Renegade" - (Lynott/White) 6:08
"The Pressure Will Blow" - 3:46
"Leave This Town" - 3:49
"Hollywood (Down on Your Luck)" - 4:10
"No One Told Him" - 3:36
"Fats" - (Lynott/White) 4:04
"Mexican Blood" - (Lynott) 3:41
"It's Getting Dangerous" - 5:30

Medverkande
Phil Lynott - sång, elbas
Scott Gorham - gitarr, kör
Darren Wharton - keyboard, orgel, minimoog, kör
Brian Downey - trummor, slagverk
Snowy White - gitarr, kör

Musikalbum 1981
Album av Thin Lizzy
Sony Ericsson V800

Sony Ericsson V800 är en 3G-mobiltelefon som utvecklats av Sony Ericsson. Modellen såldes exklusivt av Vodafone de första sex månaderna och lanserades sedan för andra operatörer under namnet Z800.

V800
Bilal Xhaferri

Bilal Xhaferri, född den 2 november 1935, död den 14 oktober 1986, var en albansk författare. Han föddes i byn Ninat, nära Konispoli, och växte upp som föräldralös där och i Saranda.

Xhaferri fängslades av den kommunistiska regimen i Albanien för att ha kritiserat en bok som skrivits av Ismail Kadare. Han lyckades fly till Grekland 1969 och flyttade sedan till Chicago i USA, där han arbetade för den albanskspråkig nyhetstidning Dielli. Två år senare grundade han en egen albanskspråkig nyhetstidning med namnet Krahu i Shqiponjës.

Bilal Xhaferri dog 1986 av cancer i ett sjukhus i Chicago, USA. Hans kvarlevor flyttades till Albanien i maj 1995, och han återbegravdes i Saranda.

Se även
Albansk litteratur

Källor

Noter 

Albanska författare
Personer från Saranda
Personer i Albanien under 1900-talet
Födda 1935
Avlidna 1986
Män
Besnik Mustafaj

Besnik Mustafaj, född den 23 september 1958 i Bajram Curri i Albanien, är en albansk författare och diplomat, och sedan den 11 september 2005 Albaniens utrikesminister.

Se även
Albansk litteratur

Albanska författare under 1900-talet
Albanska politiker under 2000-talet
Personer från Bajram Curri
Födda 1958
Levande personer
Män
Albaniens utrikesministrar
Zef Zorba

Zef Zorba, född 1920, död 1993, var en albansk författare. Hans har uppmärksammats först efter sin död. 

Zorba föddes i Kotor i Montenegro i en albansk familj. Han studerade i Shkodra och från 1941 på universitetet i Padua. Andra världskrigets händelseförlopp tvingade honom att avbryta studierna 1943 och återvända till Albanien.

Efter kriget var han chef för kulturhuset i Shkodra och satte upp pjäser som upplevdes som ett hot mot den nya kommunistiska regimen, som Henrik Ibsens En folkefiende. Möjligen var det därför han arresterades 1946 och åtalades för "agitation och propaganda". Zorba satt i olika slags fångläger till 1951 då han frigavs. Han höll därefter en låg profil och arbetade på en undanskymd post Shkodërdistriktets administration till sin pensionering 1980. Han har skrivit dikter, pjäser och mycket mer men inget publicerades före hans död. 1994 publicerades samlingen Buzë të ngrira në gaz (Läppar frusna i glädje), vilken rönt uppskattning.

Se även 
Albansk litteratur

Källor 
Robert Elsie: Zef Zorba

Albanska författare
Personer från Kotor
Personer i Albanien under 1900-talet
Födda 1920
Avlidna 1993
Män
Rottnebysläkten

Rottnebysläkten, bergsmanssläkt från Dalarna som utgör en gren av Stjärnaätten. Stamfadern Olof Kristoffersson i Rottneby (död 1631) var enligt en källa son till den i Gustav Vasa-historier förekommande bergsfogden Kristoffer Olsson, som tillhörde Stjärnaätten, men då tidsavståndet mellan hans aktiva tid och den förmodade sonens dödsår löper över 100 år har genealoger framlagt teorin om att Olof Kristoffersson istället skulle ha varit son till bergsfogdens brorson Kristoffer Hansson. Att Olof Kristoffersson på endera sätt tillhörde Stjärnaätten är emellertid allmänt accepterat.

Flera grenar av Rottnebysläkten har, främst på 1700-talet, antagit släktnamn. Bergsmannen Johan Henriksson i Östanfors (Olof Kristofferssons sonsons sonson; 1719–1786), för att ta ett exempel, tog namnet Lindh. Från honom härstammar bland andra den berömde kirurgen Alarik Lindh (1844–1898) och Uppsalaprofilen August Lindh (1879–1945).

Släkter
Hugg

Hugg eller inhugg är en serv i spelet pärk, en sport som man kan se spelas på bland annat Stångaspelen på Gotland andra helgen i juli.

I bakpärk gör herrarna sina hugg åtta meter från framstickan på pärken (servrutan). I ungdoms- samt damklasserna hugger man från sju meter.

I frampärk hugger herrar från nio meter och damer från åtta meter.

Sporttermer
Blankett

En blankett är ett formulär avsett för en strukturerad inhämtning av information (vanligen via namngivna och kategoriserade fält). Till skillnad mot ett formulär är en blankett alltid ett fysiskt dokument (oftast i pappersform) avsett att fyllas i manuellt med penna eller (mer ovanligt nuförtiden) skrivmaskin. Efter ifyllnad och distribution tas blanketten om hand för tolkning av ifylld information antingen manuellt eller maskinellt via skanning och automatisk teckenigenkänning för att slutligen resultera i information i blankettutfärdarens informationsystem.
Det finns även en svensk- och en nordisk blankettstandard

Kommunikationsmedel
Dokument

en:Form (document)
Macchi M.5

Macchi M.5 var en italiensk flygbåt utvecklad som jaktflygplan vid Nieuport Macchi i Italien.

Flygbåten konstruerades efter att italienska krigsmakten erövrat en Lohner L flygbåt i striderna med Österrike-Ungern. Vid konstruktionen försökte man förena de bästa egenskaperna från den erövrade Lohner flygbåten med de Nieuportflygplan man redan tillverkade vid fabriken.

Flygbåten flög första gången i Varese 1917, och kom ut på de italienska marina flygförbanden senhösten 1917. Inledningsvis var de bestyckade med en enkel Fiat kulspruta, men det ändrades senare till två Vickers kulsprutor. Flygbåten visade sig vara framgångsrik i luftstriderna mot Phönix jaktflygplan, och var ovanligt snabb och manövrerbar i luften trots att den var en flygbåt. Den drevs av en skjutande propeller med motorn monterad snett ovanför den öppna förarkabinen. Flygbåten tillverkades i ett stort antal, minst 300 tillverkades vid Nieuport Macchi och IAM i Neapel. I det italienska flygvapnet tjänstgjorde flygbåten huvudsakligen vid 260 och 261 Squadriglia i Venedig, 256 i Otranto, 257 och 258 i Albanien, 262 i Brindisi, 263 i Porto Corsini samt 264 i Ancona.  
 
Amerikanska piloter från USA:s flotta och USA:s marinkår flög Macchi M.5 som jaktskolflygplan vid flygskolan i Bolsena, och som jaktflygplan vid Porto Corsini Naval Air Station, efter att de övertagit 263 Squadriglias flygbas. 
 
Amfibieflygplan
Italienska jaktflygplan
Flygplan tillverkade av Alenia Aermacchi
Våren är kommen (OD-album)

Våren är kommen är ett musikalbum inspelat av Orphei Drängar, med dirigenten  Robert Sund. Albumet gavs ut 1997 av BIS Records AB. På albumet medverkar även Olle Persson, baryton och pianisten Folke Alin.

Innehåll 
"Vårsång" (Glad såsom fågeln) – 1:33
Musik: Prins Gustaf
Text: Herman Sätherberg
"Längtan till landet" (Vintern rasat ut) – 1:50
Musik: Otto Lindblad
Text: Herman Sätherberg
"Majsång" (O hur härligt majsol ler) – 1:33
Musik: Frederik Kuhlau
Text: Johann Heinrich Voss
Svensk text: Carl Wilhelm Böttiger
"Majsång" (Sköna maj, välkommen) – 4:08
Musik: Lars Magnus Béen
Text: Johan Ludvig Runeberg
"Marsch" (Sjung om studentens lyckliga dag) – 1:38
Musik: Prins Gustaf
Text: Herman Sätherberg
"Välkommen till våren" – 1:21
Text & musik: Hermann Theobald Petschke
"Vårsång" (Våren är kommen) – 1:09
Musik: Eric Jacob Arrhén von Kapfelmann
Text: Carl Fredric Dahlgren
"Vårsång" (Vårliga vindar draga) – 1:05
Musik: Jacob Axel Josephson
Text: Frithiof Grafström
"Vårluft" – 5:30
Musik: Emil Sjögren
Text: Zacharias Topelius
"Madrigal" (Kom du ljuva hjärtevän) – 1:55
Musik: Adam de la Halle
Svensk text: Einar Ralf
Arr: Carl Schreiber
"Serenad" (Stjärnorna tindra re'n) – 1:26
Text & musik: Jacob Axel Josephson
"Serenad" (Slumra hulda vid min sång) – 1:38
Text & musik: August Melcher Myrberg
"Kristallen den fina" – 2:06
Folksång
Arr: Otto Fredrik Tullberg
"Gute Nacht" – 1:35
Musik: Adolf Eduard Marschner
Text: Oscar Ludwig Bernhard Wolff
"Till Österland" – 2:12
Folksång
Arr: Lars Gustaf Hedin
"Nu har jag fått den jag vill ha" – 2:54
Text & musik: Olle Adolphson
Arr: Robert Sund
"Under rönn och syren" (Blommande sköna dalar) – 3:02
Musik: Herman Palm
Text: Zacharias Topelius
"Dofta, dofta, vit syren" – 2:37
Musik: David Wikander
Text: Emil Kleen
"Kung Liljekonvalje" – 3:17
Musik: David Wikander
Text: Gustaf Fröding
"Vill du komma med mig?" – 2:21
Musik: Armas Järnefelt
Text: Josef Julius Wecksell
"Regnvisan" – 1:46
Musik: Josef Hedar
Text: Karl Asplund
"Vals i Valparaiso" – 2:52
Text & musik: Evert Taube
Arr: Robert Sund
"Fragancia" – 3:54
Text & musik: Evert Taube
Arr: Robert Sund
"Nu är det gott att leva" – 3:31
Text & musik: Olle Adolphson
Arr: Robert Sund
"Aftenstemning" – 2:30
Musik: Carl Nielsen
Text: Johannes Carsten Hauch (efter Matthias Claudius)
"Guldsmed" – 2:09
Musik: Jørgen Jersild
Text: Hans Storm
"Juninat" – 2:29
Musik: Knud Jeppesen
Text: Viggo Stuckenberg
"Jeg lagde mig saa sildig" – 5:30
Norsk folksång
Arr: Edvard Grieg
"På fjället i sol" – 3:19
Text & musik: Wilhelm Peterson-Berger
"En sommarafton" (Över skogen, över sjön) – 2:09
Text & musik: Adolf Fredrik Lindblad

Total tid: 78:07

Medverkande
Orphei Drängar 
Robert Sund  — dirigent
Olle Persson — baryton
Folke Alin — piano

Album av Orphei Drängar
Musikalbum 1997
Löpdal

Löpdal är en radby utanför Västerås, i Säby socken, Västerås kommun. Den oreglerade bytomten är placerad på toppen av ett litet berg, kring vilket ägorna breder ut sig. Byn utgjordes i äldsta bevarade källmaterial och ända in på 1800-talet av fyra gårdar, vars tomter låg i en nord-sydlig rad. De benämndes vanligen "norrgården", "mellangården", "bostället" (sedan 1705 jägeriboställe) och "södergården".

1812 och 1814 förvärvades söder- respektive norrgårdarna av ägarna till Stora Ekeby säteri. Skötseln av de båda gårdarna lades till ett gemensamt rättarlag under godset och rättaren fick bo i norrgården, vilket fick till följd att södergårdens byggnader revs eller flyttades. Mellangården blev vid ett arvskifte 1818 kluven mellan tre syskon, men då endast två fick plats på den gamla gårdstomten tilldelades den tredje en ny tomt halvvägs nedför berget. Det var så västergården, den idag kanske mest pittoreska och idylliska av gårdarna, uppstod. De båda familjerna i mellangården bodde kvar i varsin halva av den stora mangårdsbyggnaden. Vid laga skifte 1869-1872 blev dessa båda gårdsdelar också tvungna att flytta ut. En av de båda familjerna tog sina uthus och sin hälft av bostaden och flyttade dem till Ekbacken väster om berget, där gården än idag ligger. Den andra gårdsdelen hade då nyligen förvärvats av västergården, som inte hade något behov av att flytta ett till bostadshus till sig. Därför fick halva mangårdsbyggnaden stå kvar och tillfalla norrgården. Tack vare denna krångliga skiftesaffär har byn fortfarande kvar karaktären av radby.

Sedan 30 år utgör norrgårdens, Ekbackens, västergårdens och boställets ägor en enda jordbruksfastighet, med säte i norrgården. De andra gårdarnas tomter har dock egna ägare. Omkring 50 personer bor i byn idag.

Orter i Västerås kommun
Tropical Beach

Tropical Beach är en mindre strand i Helsingborg, belägen vid piren Parapetens södra ände invid Norra hamnen.

Historik
Den lilla sandstranden bildades långsamt genom sedimentation från och med Parapetens färdigställande 1892 och var något bortglömd fram till bomässan H99 år 1999. Mässan hölls bland annat på Parapeten och på initiativ från stadsträdgårdsmästaren Ola Andersson bestämde man då att piffa upp stranden genom att placera ut palmer, spänger och solstolar åt bomässans besökare under namnet Tropical Beach. Detta blev så populärt att man från Helsingborgs stads sida valde att fortsätta med detta varje sommar, en tradition som fortfarande består. Palmerna placeras ut runt månadsskiftet maj-juni och står kvar till slutet av augusti. Resten av året förvaras de i växthus. Numera är det en av Helsingborgstraktens mest populära stränder. Stranden har även en bar som serverar enklare mat, samt faciliteter i form av duschar, vattentoaletter och lekplats.

Stranden skadades svårt under vinterstormen i januari 2007, då stora delar av sanden fördes ut till havs och strandlinjen minskade med 20 till 30 meter. Helsingborgs stad spenderade därför en halv miljon kronor för att restaurera stranden. Ännu en storm under augusti 2008 utsatte palmerna för stora mängder saltvatten, vilket gjorde att de fick en typ av chock och fick plockas in i förtid.

Bildgalleri

Noter

Externa länkar
Tropical Beach. Helsingborgs stads webbplats.

Badplatser i Helsingborg
Tropikmiljöer utanför tropikerna
Macchi M.8

Macchi M.8 var en italiensk flygbåt.

Under hösten 1919 kommer fyra italienska marinflygare ledda av greve di Robilant och löjtnant Umberto Maddalena på besök till Sverige under deras rundflygning i norra Europa. Som en gest och förhoppningsvis även att det skall leda till en beställning av italienska flygplan och flygbåtar överlämnar de en Macchi M.8 och en Savoia S.13 som gåva till Marinens flygväsende. Flygplanen lämnades över av Italiens marinattaché kapten Gravina till den svenska representanten för Marinens flygväsende kapten TWM Lübeck vid en ceremoni 9 november 1919.

Macchi M.8 användes i Italien som en jaktflygbåt. Flygplanet gavs den marina beteckningen Nr 41 och placerades i Karlskrona. Flygbåten kasserades hösten 1921 efter att den drabbats av flera motorhaverier.
 
Italienska jaktflygplan
Amfibieflygplan
Sveriges militärflygplan
Flygplan tillverkade av Alenia Aermacchi