kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
AB Industrikredit

AB Industrikredit var ett svenskt kreditaktiebolag som existerade åren 1934 – 2001. Kreditgivningen var inriktad på långfristig finansiering till små och medelstora företag, i första hand mot säkerhet i form av bottenpantbrev i industri- och kontorsfastigheter.

Bolaget startades i efterdyningarna av Kreugerkraschen med svenska staten som huvudägare och utlåningsverksamheten var under många år ganska blygsam. År 1960 omorganiserades bolaget och bankernas ägarandel ökades till sammanlagt 50%. Samtidigt ökades det egna kapitalet och därmed utlåningsmöjligheterna.

Under 1970- och 1980-talen var bankernas möjligheter att låna ut pengar starkt begränsad på grund av olika regleringar. Bolaget fungerade då som avlyftsinstitut åt bankerna och expanderade kraftigt. Huvudsaklig refinansiär var AP-fonderna.

År 1986 avreglerades banksektorn och bankerna fick då betydligt större möjligheter att själva ge krediter. De blev mindre intresserade av att lyfta av krediter hos Industrikredit, och bolaget fick börja marknadsföra sig och skaffa kunder på egen hand. Under några år fortsatte expansionen, delvis i konkurrens med sina ägare. År 1989 uppgick utlåningen till omkring 22 miljarder kr. Bolaget hade då 75 anställda och kontor i Stockholm, Göteborg och Malmö.

Under fastighets- och finanskrisen 1989-92 gjorde bolaget betydande kreditförluster och ägarna (staten och bankerna) fick göra kapitaltillskott. Staten, som ägde 50% av företaget, betalade under 1992-93 ut 600 miljoner kronor i kapitaltillskott. Under flera år nästan upphörde nyutlåningen från Industrikredit, och resurserna koncentrerades istället på att minimera förluster och rädda så mycket som möjligt av utlånat kapital. När marknadssituationen så småningom normaliserats hade bolaget mycket svårt att komma tillbaka på kapitalmarknaden. Bolagets fortsatta verksamhet ifrågasattes och 1996 förvärvade dåvarande Nordbanken hela bolaget. Statens andel såldes för 188 miljoner kronor. Den krympande verksamheten inordnades i banken och år 2001 fusionerades slutligen bolaget in i banken (som vid den tiden bytt namn till Merita-Nordbanken).

Källor 
 Industrikredit 1934 - 1984. En skrift utgiven till bolagets 50-årsjubileum

Noter 

Ej längre existerande svenska kreditmarknadsbolag
Företag bildade 1934
Företag upplösta 2001
Giambattista Giuliani

Giambattista Giuliani, född den 4 juni 1818 i Canelli, död den 11 januari 1884, var en italiensk Danteforskare. 

Giuliani var professor i Florens. Bland hans skrifter märks Saggio di un nuovo commento della Commedia di Dante (1845), Le norme di commentare la Divina commedia (1856), Metode di commentare la D.C. (1856), La Vita Nova e il Canzionere di Dante (1863) och Sul vivente linguaggio della Toscana (1858).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Italienska filologer
Italienska litteraturvetare
Italienska professorer
Personer i Italien under 1800-talet
Födda 1818
Avlidna 1884
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från provinsen Asti
Expressens Björn Nilsson-pris för god kulturjournalistik

Expressens Björn Nilsson-pris för god kulturjournalistik delas sedan 1994 årligen ut av Expressens kulturredaktion. Priset är namngivet efter Expressenskribenten Björn Nilsson, som också var förste pristagare. Juryn består av Expressens kulturredaktion och priset utgörs av ett diplom, en av Urban Gunnarsson snidad träfigur som föreställer Björn Nilsson samt 30 000 kronor.

Pristagare
1994 – Björn Nilsson
1995 – Kristina Lugn
1996 – Ulrika Knutson
1997 – Per Svensson
1998 – Jan Olov Ullén
1999 – MarieLouise Samuelsson
2000 – Camilla Lundberg
2001 – Karin Johannisson
2002 – Fredrik Lindström
2003 – Sigrid Kahle
2004 – Leif Zern
2005 – Eva Beckman
2006 – Göran Greider
2007 – Åsa Linderborg
2008 – Peter Englund
2009 – Madeleine Grive
2010 – Nina Björk
2011 – Johan Hakelius
2012 – Lena Andersson
2013 – Nils Schwartz
2014 – Natalia Kazmierska
2015 – Ebba Witt-Brattström
2016 – Karl Ove Knausgård
2017 – Ola Söderholm
2018 –  Kerstin Gezelius
2019 –  Matilda Voss Gustavsson
2020 –  Kristoffer Leandoer
2021 – Mats Jonsson
2022 – Alex & Sigge

Källor

Priser och utmärkelser instiftade 1994
Journalistpriser i Sverige
Pansarkårens museum

Pansarkårens museum (officiellt: Pansarkårens museum och minnesmärke i Latrun, hebr. יד לשריון, Jad La'Shirjon) är den israeliska pansarkårens officiella museum och minnesmärke. I egenskap av minnesmärke har den officiell status i enlighet med ett regeringsbeslut från 1984.

Historia
Museet är uppbyggt runt den gamla brittiska polisstation i Latrun, och ligger bredvid huvudvägen mellan Tel Aviv och Jerusalem. Polisstationen byggdes som ett så kallar Tegart-fort, för att kunna fungera som en befäst bas för de brittiska polisstyrkorna i området i slutet av 1930-talet. I samband med det brittiska tillbakadragandet 1948 föll fortet i den transjordanska Arablegionens händer. Trots hårda strider, där även de första israeliska pansarförbanden ingick, var fortet vid slutet av israeliska självständighetskriget fortfarande under Arablegionens kontroll. Under Sexdagarskriget intogs fortet av israeliska styrkor understödda av AMX-13-stridsvagnar. Den judiska historien i området sträcker sig tillbaka till biblisk tid, och både under Josuas tid och i samband med Mackabéerupproret utkämpades strider i området.

Museet
Museet har idag en omfattande samling med över 150 pansarfordon. Dessutom ingår ett flertal mindre utställningar inomhus, inklusive frimärken med pansarmotiv, judiska soldater i andra världskriget, soldater ur pansarkåren som är saknade i strid och samt modeller av ytterligare stridsfordon.

Källor

Militärhistoriska museer
Israels militär
Israels historia
Hans G. Forsberg

Hans G. Forsberg, född 2 februari 1930 i Flen, död 20 december 2021 i Stockholm, var en svensk professor och direktör.

Hans G. Forsberg blev 1956 civilingenjör vid Kungliga tekniska högskolan. Han var 1959–1962 forskningsingenjör vid Isotoptekniska laboratoriet och var 1972–1980 VD för Öresundsvarvet AB. Han tilldelades professors namn 1982. Han var under 2000-talet verkställande ledamot i styrelsen för Ångpanneföreningens Forskningsstiftelse.

Hans G. Forsberg invaldes 1982 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien för vilken han också var VD 1982–1994. Han invaldes 1994 som utländsk associerad ledamot av amerikanska National Academy of Engineering.

Källor 

 Hans G Forsberg på Våra Minnessidor Fonus

Noter

Svenska direktörer
Svenska innehavare av professors namn
Hedersdoktorer vid Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Personer från Flen
Födda 1930
Avlidna 2021
Män
Mothra (film)

Mothra är en japansk film från 1961. Det är den första filmen om det klassiska filmmonstret Mothra, och är regisserad av Ishiro Honda.

Rollista (urval)
Frankie Sakai - Fukuda
Kyoko Kagawa - Michi Hanamura
Hiroshi Koizumi - Shin'ichi Chūjō
Jerry Itou - Clark Nelson
Emi Ito - Shobijin
Yûmi Ito - Shobijin

Musik i filmen
The Song of Mothra, skriven av Yuji Koseki, framförd av The Peanuts (Emi Ito och Yûmi Ito)

Filmer från Columbia Pictures
Filmer 1961
Mothra-filmer
Filmer i regi av Ishiro Honda
Tokyo på film
Japanska filmer
Japanskspråkiga filmer
WP:Projekt Japan
Balbino Giuliano

Balbino Giuliano, född 4 januari 1879, död 13 juni 1958, var en italiensk politiker och filosof.

Giuliano var anhängare av de idealistiska riktningen, var professor i etik vid universitetet i Rom, deputerad i parlamentet och blev undervisningsminister 1929. Han har skrivit Il torto di Hegel (1911), Il valore degl'ideali (1915), Il primato d'un popolo: Fichte e Gioberti (1916), L'esperienza politica dell'Italia (1923) samt La formazione del fascismo (1927).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Födda 1879
Italienska politiker
Italienska filosofer
Italiens undervisningsministrar
Alumner från universitetet i Turin
Avlidna 1958
Män
Personer från Fossano
Giunta

Giunta var en italiensk boktryckarfamilj.

Lucantonio Giunta (död omkring 1537) grundade 1503 ett tryckeri i Venedig, som övergick till sonen Tommaso Giunta och bestod in på 1600-talet. Lucantonio Giuntas bror Filippo (död 1517) ägde ett för stilmaterial och papper vida berömt boktryckeri i Florens, som ägde bestånd till 1623. Jacopo Giunta bedrev boktryckeriverksamhet i Lyon 1520-1592.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Italienska släkter
Husby-Rekarne o Näshulta pastorat

Husby-Rekarne o Näshulta pastorat är ett pastorat i Rekarne kontrakt i Strängnäs stift i Södermanlands län. 

Pastoratet bildades 1962 och består av:
Husby-Rekarne församling
Näshulta församling 

Pastoratskod är 040706.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Pastorat i Strängnäs stift
Indelningar i Eskilstuna kommun
Francesco Giunta

Francesco Giunta, född 21 mars 1887, död 8 juni 1971, var en italiensk fascistisk politiker.

Giunta var ursprungligen advokat, och en av pionjärerna inom den fascistiska rörelsen. Han grundade de första fascistiska arbetarsyndikaten och arbetskontoren i Venedig 1920, blev 1921 deputerad, efter marschen till Rom 1922 generallöjtnant vid den fascistiska milisen, var 1923-24 generalsekreterare i fascistpartiet och blev 1924 vicepresident i deputeradekammaren. Från 1927 var han understatssekreterare vid ministerpresidenturen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Italienska fascister
Personer från Toscana
Avlidna 1971
Födda 1887
Män
Tor Sverne

Tor Eric Sverne, född 7 juli 1925 i Stockholm, död där den 25 juni 1999, var en svensk jurist som bland annat drev frågor om barns rättigheter. Han var son till Eric Sverne.

Tor Sverne avlade juris kandidatexamen vid Stockholms högskola 1950, genomförde tingstjänstgöring 1950–1953 och blev fiskal i Svea hovrätt 1954. Han var tingssekreterare 1955–1958 och blev assessor i Svea hovrätt 1960. Han var tillförordnad lagbyråchef vid Socialstyrelsen 1960–1962.

Sverne blev tingsdomare i Gotlands domsaga 1962, biträdande häradshövding 1963, rådman 1971 och var lagman i Gotlands tingsrätt 1972-1979. Han var justitieråd åren 1979–1980, justitieombudsman med ansvar för sociala frågor 1980–1987, ordförande för Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd 1988-1985 samt för Gentekniknämnden 1994-1997. 

Sverne deltog i många nationella och internationella konferenser samt ledde ett stort antal statliga utredningar, bland annat den utredning som ledde till det svenska agaförbudet och Det ofödda barnets rätt. Han skrev en mängd böcker om juridik bland annat för yrkesutövare inom socialtjänst och hälso- och sjukvård.

Utmärkelser 
  Riddare av Nordstjärneorden, 1965.
  Kommendör av Nordstjärneorden, 3 december 1974.

Källor

Noter 

Justitieombudsmän i Sverige
Mottagare av Illis Quorum
Kommendörer av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Födda 1925
Avlidna 1999
Män
Redoxtitrering

Redoxtitrering är en kvantitativ kemisk analysmetod. Vid redoxtitrering sker en redoxreaktion. Metoden kan till exempel användas för att bestämma järnhalten i stål genom att titrera med kaliumpermanganat.

Se även 
 Jodometrisk titrering

Källor 

Kemiboken B (2008) av Hans Borén, Manfred Börner, Monika Larsson, Birgitta Lindh och Johanna Lundström Liber AB, Stockholm

Analytisk kemi
Giovanni Giuriati

Giovanni Giuriati, född 4 augusti 1876, död 6 maj 1970, var en italiensk fascistisk politiker.

Giuriati var ursprungligen advokat. Han bildade 1920 en inflytelserik antikommunistisk organisation som 1921 uppgick i fascismen och blev samma år deputerad. Giuriati var 1922-23 chef för ministeriet för de erövrade områdena, 1923-25 minister för offentliga arbeten, och blev samma år president i deputeradekammaren. 1930-31 var han generalsekreterare i fascistpartiet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Italienska fascister
Italiens ministrar
Alumner från Paduas universitet
Personer från Venedig
Födda 1876
Avlidna 1970
Män
Giurgiu

Giurgiu (Giurgewo, Dschurschewo) är en stad i Rumänien, huvudstad i județet Giurgiu, 74 kilometer söder om Bukarest.

Staden är belägen vid en biflod till Donau, är Bukarests närmaste hamnstad och fungerar som utskeppningshamn för spannmål från Bukarest och Valakiet, staden är även en viktig utskeppningshamn för olja, och står numera via en oljeledning i förbindelse med Ploieștifälten. Här finns skeppsvarv och spannmålsbaserad industri. Staden, som antas vara grundad av sjöfarare från Genua på 1300-talet, tillhörde Osmanska riket 1417-1829.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932
 Nationalencyklopedin, multimedia plus, 2000

Orter i Rumänien
Gränsorter i Europa
Erdin Demir

Erdin Demir, född Demirovski den 27 mars 1990 i Västra Skrävlinge församling, Malmö, är en svensk före detta fotbollsspelare som spelade som vänsterback.

Klubbkarriär

Sverige 
Demir spelade ungdomsfotboll i Malmö FF innan han gjorde sin A-lagsdebut i Svenska cupen mot Kristianstad. Han gjorde det första målet för Malmö i vad som skulle bli en 3–2-vinst. Han flyttade senare till LB07 då han inte lyckades slå sig in i Malmös A-lag. I början av 2011 flyttade Demir till den Allsvenska-klubben Trelleborg. Trots att Trelleborg slutade på femtonde plats och blev nedflyttade, blev han nominerad till Årets nykomling i Allsvenskan. Hans imponerande säsong lockade intresse från svenska Djurgården samt några klubbar i Turkiet.

Brann 
Den 6 december 2011 skrev Demir på för norska Brann, en övergång som kostade klubben cirka 5 miljoner kronor. Hans kontrakt sträcker sig fram till slutet av Tippeligaen-säsongen 2015. Tidigare Brann-anfallaren och lagkamraten i Trelleborg, Joakim Sjöhage beskrev den unga svensken som "en modern ytterback" som är "bra offensivt och stabil defensivt. Han värvades 2011 till Trelleborg och var en av de bästa spelarna i sin debutsäsong i klubben."

Belgien
I juli 2015 värvades Demir av belgiska Waasland-Beveren.

I april 2018 värvades Demir av Zulte Waregem, där han skrev på ett treårskontrakt. Han spelade 15 ligamatcher under första säsongen i Zulte Waregem och därefter blev det två säsonger helt utan spel på grund av skador. Sommaren 2021 lämnade Demir klubben och i februari 2022 meddelades det att han avslutade sin fotbollskarriär.

Landslagskarriär 
Demir spelade femton matcher för det svenska U21-landslaget. I de fyra matcherna han spelat i kvalspelet till U21-Europamästerskapet 2013 har han assisterat till fyra mål, vilket är flest av alla spelare.

Den 14 december 2011 tog Erik Hamrén ut Demir i det svenska A-landslaget, inför två vänskapsmatcher mot Qatar U23 och Bahrain. Hans debut kom emot Bahrein den 18 januari 2012.

Referenser 

Erdin Demir på elitefootball

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i Malmö FF
Spelare i IFK Malmö Fotboll
Spelare i IF Limhamn Bunkeflo
Spelare i Trelleborgs FF
Spelare i SK Brann
Spelare i SV Zulte Waregem
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Spelare i Tippeligaen
Spelare i Adeccoligaen
Spelare i Jupiler League
Idrottare från Malmö
Födda 1990
Levande personer
Män
Emil Aubert

Michael Conrad Sophus Emil Aubert, född den 2 juli 1811, död den 8 november 1872, var en norsk jurist och ämbetsman, son till Benoni d'Aubert.

Aubert var vid sin död sorenskriver i Nordre Jarlsberg, sedan han förut innehaft samma befattning i Lofoten och Vesteraalen och en tid även varit amtman i Nordre Bergenhus amt och borgmästare i Trondhjem. I dessa befattningar förvärvade sig Aubert anseende som en av Norges skickligaste domare och administrativa ämbetsmän. Åren 1846–47 gjorde han med offentligt understöd en resa till England, Skottland, Frankrike, Belgien och preussiska Rhenprovinsen för att studera dessa länders juryväsende. Frukten av denna resa blev ett större arbete, Om mundtlig rettergang og edsvorne (1849).

Källor 

 

Födda 1811
Avlidna 1872

Norska domare
Norska ämbetsmän under 1800-talet
Män
Nordisk.nu

Nordisk.nu var en webbportal som hade nordisk identitet, kultur och tradition som tema. Sajten startades den 18 april 2007 av det nu nedlagda Nordiska förbundet. Portalen fungerade huvudsakligen som ett debattforum, med ett betydande inslag av debattörer som sympatiserar med olika nazistiska och rasistiska idéer. Den var i första hand en svensk portal. 

Nordisk.nu lades ner 2017, och är sedan 2019 en portal för information om nordiskkultur. Sidan är ägd av Nordisk film distribution A/S.

Debattörer
Anders Behring Breivik har varit medlem på Nordisk.nu.

Betydelse 
Nordisk.nu angav själva i april 2010 att de hade drygt 19 000 registrerade användare.

Referenser

Externa länkar 
 Nordisk.nu

Rasism
World Wide Web
Internet
Nätkulturer
Nationalism i Sverige
Högerextremism i Sverige
Inna Modja

Inna Modja, född 19 maj 1984 i Bamako, är en malisk sångerska, fotomodell och skådespelare som flyttade till Frankrike när hon var 18 år. Hon släppte sitt debutalbum Everyday is a New World den 19 oktober 2009. Albumet nådde plats 56 på den franska albumlistan. Det andra albumet Love Revolution släpptes den 4 november 2011. Det nya albumet blev ännu mer framgångsrikt än det första och nådde plats 28 på albumlistan. Singeln "French Cancan" blev en hit och nådde fjärde plats på den franska singellistan. Även singeln "La fille du Lido" spenderade en vecka på listan.

Biografi 

Som 5-åring började hon sjunga i kör. Hon var bakgrundssångerska i det kända maliska bandet Rail Band innan hon flyttade till Paris där hon fick kontrakt med Up Music.

Hon har även bott med sin familj i Nigeria, Togo och USA. Hon har sex syskon.

Diskografi

Album

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Officiell Facebook
Officiell Twitter

Födda 1984
Kvinnor
Levande personer
Maliska sångare
Maliska skådespelare
Maliska fotomodeller
Personer från Bamako
BU

BU, Bu eller bu kan avse:

 Bu (auktor) – auktorsförkortning för flera personer
 Bu (längdenhet) – traditionell kinesisk längdenhet
 Bû – stad i departementet Eure-et-Loir, Frankrike
 BU - IATA:s kod för SAS Norge
 BU – tidigare ISO 3166-1 alpha-2 kod för Burma, nuvarande är MM
Giuseppe Giusti

Giuseppe Giusti, född 12 maj 1809, död 31 maj 1850, var en italiensk poet.

Giusti var advokat i Florens och medlem av Toscanas parlament. Han deltog i nationalgardet 1848-49, och ägnade stor del av sitt författarskap åt kamp mot österrikarna och maning till nationell enhet. Bland hans starkt nationalistiska dikter märks Dies iræ, Terra dei morti och Sant'Ambrogio. Samtidigt gäckade han i sin poesi bördshögfärd, nepotism, ämbetsmannaoärlighet, lotterispel med mera, och häcklade även sina politiska meningsfränder för deras själviska maktbegär och brist på disciplin och offervilja. Dessa senare avfall förvandlade många av hans tidigare vänner till fiender, och Giusti dock som en ensam man, av åtskilliga ansedd som en reaktionär och överlöpare. Giusti skrev sin poesi på toskanska, och hans poesi återgav dialekten dess rang av litterärt språk. Giusti även ett biografiskt verk över Giuseppe Parini 1846, postumt utkom 1853 hans Proverbi toscani.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Födda 1809
Italienska poeter
Italienskspråkiga poeter
Avlidna 1850
Män
Personer från Toscana
Biadoc

Biadoc, eller Bjadök eller Bjaðok, var mor till den norske kungen Öystein Haraldsson och faster till Somerled.  

Biadoc var dotter till den skotske stormannen Gilledomnan mac Solam. Kung Harald Gille hade på sin dödsbädd förklarat att han hade lämnat en son efter sig under sin tid på de brittiska öarna. År 1142 anlände Biadoc från Skottland till Norge och förklarade att hennes son, som var född cirka 1125, också var Harald Gilles son. Även Harald Gille själv hade kommit till Norge med sin mor på samma sätt vid sin far Magnus Barfots död. Hennes berättelse godtogs och hennes son accepterades som kung jämsides med sina två halvbröder.

Den gaeliska traditionen gör gällande att Harald Gille var gift med stormannsdottern Biadoc (i fornnordiska källor Bjaðok). I norsk tradition har det emellertid varit vanligt med att betrakta Biadoc som Haralds frilla.

Källor

Noter

Tryckta källor 
Pia Gadd: Frillor, fruar och herrar - en okänd kvinnohistoria, Falun 2009

Älskarinnor
Personer i Norge under 1100-talet
Avlidna 1100-talet
Kvinnor
Födda okänt år
Givet

Givet är en fransk stad belägen på ömse sidor om Maas i departementet Ardennes.

Givet hörde fram till 1678 till Spanska Nederländerna och här fanns tidigare en av Frankrikes starkaste fästningar, byggd av Sébastien Le Prestre de Vauban och nedlagd 1899. På västra stranden ligger spärrfortet Charlement, som 31 augusti 1914 efter några dagars beskjutning med tunga mörsarbatterier erövrades av 24:e saxiska reservdivisionen och förblev i tysk kontroll under resten av kriget. Här fanns tidigare även en gränsstation för franska östbanan före gränspassagen in i Belgien.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Givet

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Ardennes

Källor 

 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Kommuner i Ardennes
Orter i Champagne-Ardenne
Borghild Olavsdotter

Borghild Olavsdotter var frilla till norske kung Sigurd Jorsalafarare och mor till kung Magnus Sigurdsson.

Borghild var dotter till rik storbonde och lärde känna Sigurd under ett av hans besök en vinter i Sarpsborg, där hon och hennes bror presenterades för honom  av deras far. Borghild och Sigurd tillbringade så mycket tid tillsammans att det gick rykten om att de hade ett förhållande. Borghild blev illa berörd av ryktet och beslöt att genomgå en ordal för att bevisa att ryktena var osanna. Hon lyckades med ordalen genom järnbörd. Då Sigurd fick höra talas om saken, begav han sig genast till henne och tog henne till frilla. Paret fick cirka 1115 en son, Magnus, som 1130 skulle efterträda Sigurd på tronen. Det är inte känt om Sigurd avslutade relationen med Borghild efter sitt giftermål med Malmfrid av Kiev cirka 1116.

Källor
 Gadd, Pia: Frillor, fruar och herrar - en okänd kvinnohistoria Falun 2009

Älskarinnor
Personer i Norge under 1100-talet
Födda okänt år
Avlidna 1100-talet
Kvinnor
Hugo Tillquist

Hugo Teodor Tillquist, född 1867 i Norrköping, död 1938, var en svensk grosshandlare. 1895 grundade han Hugo Tillquist elektrotekniska affär i Gamla Stan i Stockholm, sedermera Hugo Tillquist AB. Tillquist blev riddare av Vasaorden 1923.

Tillquist bidrog med finansiering av Baltzar von Platens och Carl Munters projekt som ledde till utvecklingen av det moderna kylskåpet.

Källor

Svenska grosshandlare under 1800-talet
Riddare av Vasaorden
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1867
Avlidna 1938
Män
Näringslivspersoner från Norrköping
Svenska grosshandlare under 1900-talet
Åke Larsén

Åke Larsén, född 12 augusti 1943, död 19 januari 2012, var en svensk musiker, sångare och kompositör. 

Åke Larsén var främst känd som den snabbpratande och sjungande trumslagaren i Rockfolket, med låtar som Cadillac och Karl-Alfred Boy som sina signaturmelodier. Dessa sjöngs med Åkes karaktäristiska mörka "monsterröst". Som ung spelade han även i banden i East End Jazz Men, New Generation och Stubinerna. New Generation var förband till Bee Gees när de turnerade i Sverige i slutet av 1960-talet.

Senare spelade Larsén även i jazzbandet Prima, med bland andra "Rock-Boris" Boris Lindqvist och Hinke Ekestubbe. Primas specialitet var låtar av Louis Prima, förstås, och Louis Jordan - så kallad Las Vegas-jazz. De gjorde succé på Stockholmsklubben Stampen i Gamla stan. Åke Larsén skrev flera av de svenska texterna till Primas låtar, bland annat En glass med banan till frugan" / "Banana split for my baby".

Som kompositör var hans mest kända låt "Johan B. Lund" (skriven tillsammans med Per-Arne Eklund) som framfördes av Svante Thuresson i Melodifestivalen 1977. Låten kom på andra plats.

Referenser 

Svenska musiker
Svenska låtskrivare
Födda 1943
Avlidna 2012
Män