Hästskonäsor

Hästskonäsor (Rhinolophidae) är en däggdjursfamilj i ordningen fladdermöss och det enda släktet, Rhinolophus, i denna familj. Vissa forskare, bland annat Kai Curry-Lindahl, vill dock räkna in 10 släkten, med totalt omkring 130 arter, i denna familj. Släktet Rhinolophus innehåller omkring 95 arter, varav 5 i Europa (ingen av dessa i Skandinavien).

Beskrivning
Hästskonäsorna är mindre till medelstora, med en längd på mellan 3,5 och 11 cm och en vikt på 5 till 50 g. De kännetecknas av bladlika, sadelformade hudflikar runt näsan. Till skillnad från andra fladdermöss som använder sig av överljudsnavigering, produceras inte tonerna via munnen utan genom näsan. Hudflikarna används för att förstärka och rikta överljudstonerna, något som har gjort att de kan lokalisera föremål på längre håll än andra fladdermöss, Curry-Lindahl anger 6–8 m. Hästskonäsorna flyger därför med stängd mun. Hudflikarna består av en hästskoformad del runt näsan, och två vertikala flikar ovanför denna: En undre, kraftigare som kallas sadel och en övre, smalare som kallas lansett. Tragus, den öronflik som hos många andra fladdermöss bland annat tjänar som hjälp vid ekolokaliseringen, saknas hos hästskonäsorna.

Pälsens färg varierar mycket mellan de olika arterna. Många arter är rödbruna till svartbruna på ryggen och ljusare vid buken. Hästskonäsor har små ögon och dessutom är synfältet delvis skymt av hudflikarna vid näsan. Tandformeln är I 1/2 C 1/1 P 2/3 M 3/3, alltså 32 tänder.

Vanor
Hästskonäsorna livnär sig främst av insekter. En karakteristisk vana är att familjens medlemmar, med undantag av mellanhästskonäsan, sveper vingarna om hela kroppen när de sover. De sover ofta tillsammans hängande i taket på gamla gruvor, grottor och liknande. Hästskonäsorna flyger oftast lågt och fladdrande.

De flesta arterna håller vinterdvala men de vaknar ibland och flyger till ett annat gömställe som kan ligga 1,5 km bort. Hos vissa arter som större hästskonäsa (Rhinolophus ferrumequinum) sjunker kroppstemperaturen till 8 °C under vilan.

Det sociala beteendet varierar beroende på art. Några hästskonäsor vilar ensamma, andra bildar mindre flockar och hos Rhinolophus rouxii observerades kolonier med 4000 medlemmar. Under födojakten är de i allmänhet ensamma.

Hos de arter som går i ide sker parningen under hösten. Sedan vilar det befruktade ägget till nästa vår. Andra arter parar sig under våren. Den egentliga dräktigheten varar cirka sju veckor och per kull föds en unge. Ungen blir könsmogen efter uppskattningsvis två år. De flesta hästskonäsor lever inte längre än 7 år. Enskilda individer har dock observerats 30 år efter tidpunkten då de blev ringmärkta.

Utbredning
Familjen förekommer i tempererade och tropiska delar av Eurasien, Afrika och Australien.

Arter 
Enligt Catalogue of Life utgörs släktet Rhinolophus av 94 arter.
 Rhinolophus acuminatus Peters, 1871
 Rhinolophus adami Aellen & Brosset, 1968
 Rhinolophus affinis Horsfield, 1823
 Rhinolophus alcyone Temminck, 1853
 Rhinolophus arcuatus Peters, 1871
 Rhinolophus beddomei K. Andersen, 1905
 Rhinolophus belligerator Patrick, McCulloch & Ruedas, 2013
 Rhinolophus blasii Peters, 1867
 Rhinolophus bocharicus Kastschenko & Akimov, 1917
 Rhinolophus borneensis Peters, 1861
 Rhinolophus canuti Thomas & Wroughton, 1909
 Rhinolophus capensis Lichtenstein, 1823
 Rhinolophus celebensis K. Andersen, 1905
 Rhinolophus chiewkweeae Yoshiyuki & Lim, 2005
 Rhinolophus clivosus Cretzschmar, 1826
 Rhinolophus coelophyllus Peters, 1867
 Rhinolophus cognatus K. Andersen, 1906
 Rhinolophus cohenae Taylor, Stoffberg, Monadjem, Schoeman, Bayliss & Cotterill, 2012
 Rhinolophus convexus Csorba, 1997
 Rhinolophus cornutus Temminck, 1834
 Rhinolophus creaghi Thomas, 1896
 Rhinolophus damarensis Roberts, 1946
 Rhinolophus darlingi K. Andersen, 1905
 Rhinolophus deckenii Peters, 1868
 Rhinolophus denti Thomas, 1904
 Rhinolophus eloquens K. Andersen, 1905
 Rhinolophus euryale Blasius, 1853
 Rhinolophus euryotis Temminck, 1835
 Rhinolophus ferrumequinum (Schreber, 1774)
 Rhinolophus formosae Sanborn, 1939
 Rhinolophus fumigatus Rüppell, 1842
 Rhinolophus guineensis Eisentraut, 1960
 Rhinolophus hildebrandtii Peters, 1878
 Rhinolophus hilli Aellen, 1973
 Rhinolophus hillorum Koopman, 1989
 Rhinolophus hipposideros (Bechstein, 1800)
 Rhinolophus horaceki Benda & Vallo, 2012
 Rhinolophus huananus Wu, Motokawa & Harada, 2008
 Rhinolophus imaizumii Hill & Yoshiyuki, 1980
 Rhinolophus inops K. Andersen, 1905
 Rhinolophus kahuzi Fahr & Kerbis Peterhans, 2013
 Rhinolophus keyensis Peters, 1871
 Rhinolophus landeri Martin, 1838
 Rhinolophus lepidus Blyth, 1844
 Rhinolophus luctus Temminck, 1834
 Rhinolophus mabuensis Taylor, Stoffberg, Monadjem, Schoeman, Bayliss & Cotterill, 2012
 Rhinolophus maclaudi Pousargues, 1897
 Rhinolophus macrotis Blyth, 1844
 Rhinolophus madurensis K. Andersen, 1918
 Rhinolophus maendeleo Kock, Csorba & Howell, 2000
 Rhinolophus malayanus Bonhote, 1903
 Rhinolophus marshalli Thonglongya, 1973
 Rhinolophus mcintyrei Hill & Schlitter, 1982
 Rhinolophus megaphyllus Gray, 1834
 Rhinolophus mehelyi Matschie, 1901
 Rhinolophus microglobosus Csorba & Jenkins, 1998
 Rhinolophus mitratus Blyth, 1844
 Rhinolophus monoceros K. Andersen, 1905
 Rhinolophus montanus Goodwin, 1979
 Rhinolophus mossambicus Taylor, Stoffberg, Monadjem, Schoeman, Bayliss & Cotterill, 2012
 Rhinolophus nereis K. Andersen, 1905
 Rhinolophus osgoodi Sanborn, 1939
 Rhinolophus paradoxolophus (Bourret, 1951)
 Rhinolophus pearsonii Horsfield, 1851
 Rhinolophus philippinensis Waterhouse, 1843
 Rhinolophus proconsulis Hill, 1959
 Rhinolophus pusillus Temminck, 1834
 Rhinolophus rex G. M. Allen, 1923
 Rhinolophus robinsoni K. Andersen, 1918
 Rhinolophus rouxii Temminck, 1835
 Rhinolophus rufus Eydoux & Gervais, 1836
 Rhinolophus ruwenzorii J. Eric Hill, 1942
 Rhinolophus sakejiensis Cotterill, 2002
 Rhinolophus schnitzleri Wu & Thong, 2011
 Rhinolophus sedulus K. Andersen, 1905
 Rhinolophus shameli Tate, 1943
 Rhinolophus shortridgei K. Andersen, 1918
 Rhinolophus siamensis Gyldenstolpe, 1917
 Rhinolophus silvestris Aellen, 1959
 Rhinolophus simulator K. Andersen, 1904
 Rhinolophus sinicus K. Andersen, 1905
 Rhinolophus smithersi Taylor, Stoffberg, Monadjem, Schoeman, Bayliss & Cotterill, 2012
 Rhinolophus stheno K. Andersen, 1905
 Rhinolophus subbadius Blyth, 1844
 Rhinolophus subrufus K. Andersen, 1905
 Rhinolophus swinnyi Gough, 1908
 Rhinolophus tatar Bergmans & Rozendaal, 1982
 Rhinolophus thailandensis Wu, Harada & Motokawa, 2009
 Rhinolophus thomasi K. Andersen, 1905
 Rhinolophus trifoliatus Temminck, 1834
 Rhinolophus willardi Kerbis Peterhans & Fahr, 2013
 Rhinolophus virgo K. Andersen, 1905
 Rhinolophus xinanzhongguoensis Zou, Guillén-Servent, Lim, Eger, Wang & Jiang, 2009
 Rhinolophus yunanensis Dobson, 1872

Ytterligare arter enligt bland annat IUCN är:
 Rhinolophus ziama

Källor 

Fladdermöss

it:Rhinolophidae