Schumandeklarationen

Schumandeklarationen, eller Schumanplanen, var en plan som Robert Schuman, dåvarande utrikesminister i Frankrike, presenterade i ett tal den 9 maj 1950. Planen gick huvudsakligen ut på att inrätta en europeisk kol- och stålgemenskap mellan Frankrike och Västtyskland för att skapa ett enat Europa efter andra världskriget.

Deklarationen handlade om hur kol- och stålindustrin i Frankrike kunde samarbeta med den i Västtyskland genom gemensam kontroll och hur detta skulle gradvis kunna öppna upp för ett federalt Europa. Eftersom kol- och stålindustrin var krigsindustrins bas skulle den gemensamma kontrollen av dessa industrier säkra den framtida freden i Europa. Organisationen skulle även vara öppen för andra europeiska länder. Den 18 april 1951, mindre än ett år efter talet, blev Schumans förslag verklighet när Belgien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Nederländerna och Västtyskland undertecknade Parisfördraget. Fördraget, som trädde i kraft den 23 juli 1952, upprättade världens första överstatliga organisation, Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG).

Talet var startskottet för bildandet av Europeiska gemenskaperna, föregångaren till Europeiska unionen, och firas årligen under Europadagen den 9 maj.

Innehåll 
Schumandeklarationen innehöll flera olika idéer och förslag som senare kom att prägla det europeiska samarbetet starkt. Texten till deklarationen skrevs ursprungligen av Paul Reuter, en tjänsteman vid det franska utrikesdepartementet. Den justerades därefter av Jean Monnet och andra personer i Schumans kabinett. Monnet strök bland annat ordet överstatlighet och ersatte det med det mer tvetydiga ordet federation. Flera av förslagen som presenterades i Schumandeklarationen, till exempel inrättandet av en överstatlig myndighet för att övervaka kol- och stålproduktionen, hade Schuman redan nämnt i andra sammanhang, bland annat i tidigare tal vid Förenta nationerna och Europarådet.

Solidarité de fait 
En viktig del av Schumandeklarationen var betonandet av behovet av en ”verklig solidaritet” () mellan Europas nationer. Enligt Schuman var konkreta insatser nödvändiga för att motverka de krafter som historiskt hade lett till otaliga krig i Europa. För att skapa ett enat Europa var gamla motsatsförhållanden som rått mellan Frankrike och Tyskland tvungna att undanröjas.

Upprättandet av en europeisk kol- och stålgemenskap 

Den viktigaste delen av Schumandeklarationen var förslaget om att Frankrike, tillsammans med Västtyskland, skulle upprätta en europeisk kol- och stålgemenskap. Den fransk-tyska kol- och stålproduktionen skulle underställas en hög myndighet, med befogenhet att fatta bindande beslut för de ingående länderna. Höga myndigheten skulle samtidigt ersätta Internationella myndigheten för Ruhrområdet. Även andra europeiska länder utöver Frankrike och Västtyskland skulle få delta i samarbetet. Kol- och stålgemenskapen skulle, enligt Schuman, utgöra en ”grundval för ekonomisk utveckling som ett första steg mot en europeisk federation”.

Gemensam marknad utan kartellbildning 
En annan viktig del av Schumandeklarationen var ambitionen att skapa en gemensam europeisk marknad och bekämpa internationell kartellbildning. För andra varor än kol och stål blev detta dock först verklighet genom inrättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen.

Utvecklingen av Afrika 
Med ökad levnadsstandard och större ekonomiska resurser skulle Europa, enligt Schuman, även kunna fullfölja en av sina största uppgifter: att utveckla Afrika. På så sätt skulle det europeiska samarbetet även bidra till att skapa fred och välstånd utanför Europa.

Eftermäle 
Schumandeklarationen var startskottet för den europeiska integrationsprocess som syftade till att bringa ett slut på krigen i Europa och som senare ledde fram till bildandet av Europeiska unionen. Både Robert Schuman och Jean Monnet fick inflytelserika roller i det nya europeiska samarbetet; Monnet blev den första ordföranden för Höga myndigheten 1952–1955 och Schuman blev talman för den parlamentariska församlingen (Europaparlamentets föregångare) 1958–1960. De räknas båda till Europeiska unionens pionjärer.

Europeiska rådet beslutade vid sitt sammanträde i Milano, Italien, den 28–29 juni 1985 att instifta Europadagen den 9 maj till minne av Schumandeklarationen.

Se även 
 Europadagen
 Europadeklarationen
 Europeisk integration
 Europeiska kol- och stålgemenskapen
 Robert Schuman

Referenser 

1950 i Frankrike
Europeiska gemenskaperna under 1950-talet
Politikåret 1950