kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Astor (släkt)

Astor är en amerikansk släkt som härstammar från den tyske emigranten John Jacob Astor och som var den rikaste och en av de mest inflytelserika familjerna i USA på 1800-talet. I slutet av 1800-talet slog en gren av släkten sig ned i Storbritannien, där de fick stora framgångar och blev adlade. På 1900-talet minskade Astorsläktens makt.

Waldorf-Astoria-hotellen är uppkallad efter familjen. De etablerade också New York Public Library. I de amerikanska delstaterna Illinois, Missouri, Oregon samt i Queens i New York finns orter som heter Astor, uppkallade efter släkten. Det finns även en Astor Park i Florida och Astor Court och Astor Palace i New York. Dessutom finns ett flertal gator över hela USA som har någon anknytning till Astorsläkten.

John Jacob Astor IV omkom under Titanic-förlisningen, men hans hustru Madeleine Astor överlevde.

Översikt, Astorsläkten

John Jacob Astor (1763-1848), gift med Sarah Todd.
 Magdalena Astor (1788-1832 - John Bristed (1778-1855
Charles Astor Bristed (1820-1874)
John Jacob Astor II (1791-1869)
William Backhouse Astor, Sr. (1792-1875)
Emily Astor (1819-1841), gift med Samuel Ward Jr. (1814-1884), finansman, lobbyist, författare
Margaret Astor Ward (1838-1875), gift 1856 med John Winthrop Chanler (1826-1877), kongressman från New York
Robert Winthrop Chanler, konstnär
John Jacob Astor III (1822-1890), Williams första son
William Waldorf Astor, 1. viscount Astor (1848-1919)
William Waldorf Astor, 2. viscount Astor (1879-1952)
William Waldorf Astor, 3. viscount Astor (1907-1966)
William Astor, 4. viscount Astor (född 1951) (från första äktenskapet)
Emily Astor (från andra äktenskapet)
Janet Elizabeth Astor (f. 1961) (från tredje äktenskapet)
Pauline Marian Astor (från tredje äktenskapet)
Nancy Phyllis Louise Astor (1909-1975)
Francis David Langhorne Astor (1912-2001)
Michael Langhorne Astor (1916-1980)
John Jacob Astor (född 1918-2000)
Pauline Astor (1880-1972)
John Rudolph Astor (1881-1881)
John Jacob Astor, 1. baron Astor av Hever (1886-1971)
Gavin Astor, 2. baron Astor av Hever (1918-1984)
John Jacob Astor, 3. baron Astor av Hever (född 1946)
Hugh Waldorf Astor (1920-1999
John Astor (1923-1987), medlem av det brittiska parlamentet
William Backhouse Astor, Jr. (1830-1892), Williams andra son
John Jacob Astor IV (1864-1912)
William Vincent Astor (1891-1959, son till första hustrun
John Jacob Astor VI (1912-1992), son till andra hustrun
William Backhouse Astor III (född 1935)

Artiklar med släktträd
Släkter
Sam Heughan

Sam Heughan, född 30 april 1980 i New Galloway i Storbritannien, är en skotsk skådespelare, producent, författare och entreprenör.

Han är främst känd för sin huvudroll som Jamie Fraser i det historiska dramat Outlander (2014-idag), som han erhållit ett flertal utmärkelser för, bl a: People’s Choice Award for Favorite Cable Sci-Fi/Fantasy TV Actor och Saturn Award for Best Actor on Television och även en nominering till Critics Choice Television Award for Best Actor in Drama Series.

Heughan har också medverkat i ett flertal filmer, bl a spionkomedin The Spy Who Dumped Me (2018), superhjältefilmen Bloodshot (2020), thrillern SAS: Red Notice (2021) samt To Olivia (2021) där han spelar Paul Newman.

Han har nominerats till Laurence Olivier Award for Most Promising Performer för sin roll i teateruppsättningen Outlying Islands på The Royal Court Theatre Upstairs. I juni 2019 utnämndes han till hedersdoktor vid University of Stirling ”För sitt enastående bidrag för skådespeleriet och hårda arbete med välgörenhet”. Sin andra titel som hedersdoktor fick han i juli 2019 vid University of Glasgow, som erkännande för hans framgång som skådespelare och arbetet med välgörenhet.

Heughan tog examen vid Royal Scottish Academy of Music and Drama i Glasgow år 2003 och har bland annat medverkat (2007) i episoden King’s Crystal i den tionde säsongen av Morden i Midsomer). Han är främst känd som Jamie i Tv-serien Outlander (2014)

Filmografi (i urval)

Referenser 

Brittiska skådespelare
Födda 1980
Män
Levande personer
The Fratellis

The Fratellis är ett indierockband från Glasgow, Skottland. Bandet bildades 2005 och debutalbumet Costello Music släpptes året därpå. Bandet har förutom debutalbumet släppt fyra EPs och ett flertal singlar.

Bandmedlemmar 
Nuvarande medlemmar
 Jon Fratelli (född John Paul Lawler 4 mars 1979 i Glasgow) – sång, gitarr
 Barry Fratelli (född Barry Wallace 23 april 1979) – basgitarr
 Mince Fratelli (född Gordon McRory 6 maj 1983) – trummor
Turnémedlemmar
 Will Foster – keyboard, piano

Diskografi
Studioalbum
 Costello Music (11 september 2006)
 Here We Stand (9 juni 2008)
 We Need Medicine (2013)
 Eyes Wide, Tongue Tied (2015)
  In Your Own Sweet Time (2018)

Livealbum
 Live At Glasgow Barrowlands (2006)

EP
 The Fratellis EP (3 april 2006)
 Flathead EP (23 januari 2007)
 Ole Black 'n' Blue Eyes EP (11 juni 2007)
 The Soul Crush EP (8 september 2014)

Singlar
 "Henrietta" / "Cigarello" (2006)
 "Chelsea Dagger"/ "Dirty Barry Stole The Bluebird" (2006)
 "Whistle For the Choir" / "Nina" (2006)
 "Baby Fratelli" / "Ooh La Hot Love Live From Glasgow Barrowlands" (2007)
 "Mistress Mabel" / "Boy Done Good" (2008)
 "A Heady Tale" / "Lazybones" (2008)
 "Look Out Sunshine!" / "The Good Life" (2008)

DVD
 Edgy In Brixton - Live (2007)

Externa länkar 

 
The Fratellis på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Brittiska indierockgrupper
Musikgrupper bildade 2005
Musik i Glasgow
Brittiska musikgrupper
Spikvallmo

Spikvallmo (Papaver argemone) är en växtart i familjen vallmoväxter. 

Blomman är blekt scharlakansröd.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Den virtuella floran 
 

Vallmoväxter
Sp Växtindex
Vi på Väddö

Vi på Väddö är en svensk dramafilm från 1958 i regi av Arthur Spjuth. I huvudrollerna ses Ann-Marie Gyllenspetz, Karl-Arne Holmsten och Bengt Brunskog.

Handling 
Ylva har just avlagt sin juristexamen och hyr en stuga på Väddö för en tids avkoppling. Det blir en negativ överraskning för hennes fästman Bengt som har planerat en resa till kontinenten. Men Ylva flyttar in i den hyrda stugan och hamnar snart i en strid om ett testamente. Striden gäller hennes granne Frans, som kanske måste lämna sin gård. Ylva kommer Frans allt närmare men en dag kommer Bengt på besök till ön.

Om filmen 
Filmen spelades in sommaren 1958 i Bylehamn och Grisslehamn på Väddö, Häverödals tingshus, i Norrtälje, Östhammar och vid AB Sandrew-Ateljéerna i Stockholm. Filmen hade premiär den 13 oktober 1958 på biograf China i Linköping och på biograferna Royal i Gävle och Norrtälje. Stockholmspremiären var på biograf Astoria den 25 oktober samma år. Filmen har visats vid flera tillfällen på TV3 och SVT, bland annat i september 2018.

Rollista i urval 
Ann-Marie Gyllenspetz – Ylva Markner, jur.kand.
Karl-Arne Holmsten – Bengt Wollinder, kulturredaktör
Bengt Brunskog – Frans Sundberg
John Elfström – Eliard Johansson
Rut Holm – Agda Mattsson
Nils Hallberg – advokat Connie Nelson, Olivias fästman
Ittla Frodi – Olivia "Liva" Nilsson
Ingemar Pallin – José Strömberg, charkuterist
Erik Strandmark – Ströms-Janne / berättaren
Keve Hjelm – Daniel Sundberg, Frans bror
Inga Landgré – Berit Sundberg, Daniels fru, Agdas systerdotter
Axel Högel – Östen Larsson
Einar Axelsson – häradshövding Blom, domare

DVD 
Filmen gavs ut på DVD år 2010.

Externa länkar 

Filmer 1958
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Arthur Spjuth
Svenska filmer baserade på böcker
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1950-talsfilmer
Spelmansstämma

På en spelmansstämma träffas spelmän/folkmusiker, dansare och folkmusikintresserade och spelar, dansar folklig dans och tar del av scenprogram och buskspel.

Skillnaden mellan en spelmansstämma och en folkmusikfestival är syftet. En festivals huvudsyfte är att inhyrda artister spelar för åhörare eller dansare, medan en spelmansstämmas huvudsyfte är att spelmän träffas och spelar med varandra. På spelmansstämmor spelar dock de tillresta spelmännen vanligen också för publik eller till dans och stämmorna har ibland även inhyrda artister.

Ibland samordnas en spelmansstämma med uppspelningar för Zornmärket. Då benämns stämman riksspelmansstämma, och utdelningen av märken och diplom sker då som en programpunkt.

Spelmansstämmor i Sverige i urval
 Bingsjöstämman 
 Bodastämman
 Delsbostämman
 Ransäterstämman
 Degeberga spelmansstämma
 Bjuråkersstämman
 Borås spelmansstämma
 Gränsforsstämman
 Ornungastämman 
 Hällesåker spelmansstämma
 Hasselastämman
 Norrbostämman
 Nyckelharpstämman, Österbybruk
 Vilhelmina spelmansstämma
 Ljungbackastämman, Sölvesborgs kommun

Källor

Noter

Se även 
 Spelmanstävling

Svensk folkmusik
Volvo B36

Volvo B36 är en V8-motor som togs fram 1952 och tillverkades från 1956 till 1966.

Motorn är en 4-takts gjutjärns V8-motor med 90° vinkel mellan cylinderbankarna. Motorn togs ursprungligen fram för konceptbilen Volvo Philip, som dock bara tillverkades i ett enda exemplar. Motorn kom senare att användas bland annat i lastbilen Volvo Snabbe fram till 1966.

Motoreffekten är 120 hästkrafter vid 4 000 varv/min och ett vridmoment på 260 Nm vid 2 200 varv/min. Vikten är 235 kilo och slagvolymen är 3,56 liter. Insugningsröret och Carter-förgasaren som är av tvåportstyp är centralt placerade mellan cylinderbankarna. Topplocken är av speciallegerat gjutjärn och är av crossflow-typ. Kamaxeln är av speciallegerat och ythärdat stål. Den är centralt placerad mellan cylinderraderna och är lagrad i fem stycken lager.

De första Pullingtraktorerna i Sverige var ombyggda Volvotraktorer ur T20/T30-serien med trimmade B36 motorer.

Referenser

Källor
Volvo - Lastbilarna igår och idag av Christer Olsson, 1987.  	

B36
B36
V8-motorer
Spoonful

"Spoonful" är en bluesstandard skriven av Willie Dixon. Texten är baserad på Charlie Pattons "Spoonful Blues". 
 
Sången är allmänt associerad med Howlin' Wolf, som Dixon hade ett långvarigt samarbete med. Wolf spelade in sången 1960 (som Chess-singel 1962) och den fanns med på hans album Howlin' Wolf från 1962, även känt som The Rockin' Chair Album.  

Bandet Cream hade också hade en långvarig hit med "Spoonful". Bandet spelade först låten på sitt debutalbum Fresh Cream från 1966. Som ett banbrytande bluesrock-jamband, så kunde Creams konsertimprovisationer på "Spoonful" bli hela femton minuter långa, med deras Winterland-liveversion på Wheels of Fire från 1968 går tiden upp mot nästan sjutton minuter.

Den har också spelats av artister som Etta James, Paul Butterfield Blues Band, Canned Heat, Allman Joys, Ten Years After (på deras debutskiva Ten Years After och deras liveskiva Undead), The Who och Johnny Diesel.

Bluessånger
Sånger 1960
Lancia Appia

Lancia Appia är en personbil, tillverkad av den italienska biltillverkaren Lancia mellan 1953 och 1963.

Bakgrund
Appian ersatte Lancias minsta modell Ardea, som presenterats just före andra världskriget. Den var till stora delar en uppdatering av företrädaren och hade många traditionella Lancia-lösningar, såsom självbärande kaross, teleskoprörsfjädring fram och en smal V4-motor med drygt 10° mellan cylindrarna. 

Lancia räknade inte årsmodeller, utan bilen tillverkades i serier varefter olika förbättringar infördes:
 Första serien, tillverkad mellan 1953 och 1956. Endast sedaner tillverkas, med kaross som liknar en nedkrympt Aurelia.
 Andra serien, tillverkad mellan 1956 och 1959. Längre hjulbas, ny akter med utbyggt bagageutrymme, högre motoreffekt. Sportigare tvådörrarskarosser erbjuds.
 Tredje serien, tillverkad mellan 1959 och 1963. Ny front med horisontell grill och lägre motorhuv, högre motoreffekt.

Produktionen fördelades på 98 000 Berlinor, 3 900 kommersiella vagnar och 5 200 bilar byggda av fristående karossmakare.

Motor
Appian var försedd med en smal V4-motor med 10,2° vinkel mellan cylindrarna. Cylindrarna var gjutna i samma block med ett gemensamt cylinderhuvud. Den snäva vinkeln mellan cylindrarna gjorde att alla ventiler kunde styras av en enkel överliggande kamaxel.

C10
Sedan-versionen C10 presenterades på Turin-salongen i april 1953. Karossen var mycket lik den syskonmodellen Aurelia, fast i mindre skala. Bakdörrarna var av självmordstyp och karossen saknade mittstolpe.

På Genèvesalongen i mars 1956 presenterades serie II med tre cm längre hjulbas och moderniserad kaross med utbyggt bagageutrymme.

På Genèvesalongen i mars 1959 presenterades den slutliga serie III med ny front, inspirerad av den stora Flaminian. Mellan 1960 och 1962 byggde Viotto en tredörrars kombi-version, kallad Giardinetta.

Commerciali
Lancia byggde även lätta lastvagnar på Appia-chassit, såsom skåpbilen Furgoncino, pickupen Camioncino och ambulansen Autolettiga.

Coupé
Pininfarina byggde en coupé-version mellan 1957 och 1963.

Cabriolet/Berlina Lusso
Vignale byggde en öppen cabriolet mellan 1957 och 1963. Mellan 1959 och 1961 erbjöd man dessutom coupén Berlina Lusso, med linjer baserade på cabrioleten.

GT/GTS/GTE
Zagato byggde flera coupé-versioner på Berlinans hjulbas mellan 1957 och 1962.

GT hade samma motor som Pininfarinas och Vignales bilar.
GTS hade en starkare motor än övriga tvådörrarsversioner.
GTE hade modifierad kaross, för lägre luftmotstånd.

Sport
Den ultimata Zagato-versionen Sport byggdes mellan 1961 och 1963. Den hade kortare hjulbas och starkare motor än övriga Appior. 

Totalt byggde Zagato cirka 750 karosser på Appia-chassit.

Bilder

Källor
Lancia av Michael Frostick, 1976. 

Appia
Bakhjulsdrivna fordon
Thobias Fäldt

Thobias Fäldt, född 9 juli 1978 i Gävle, uppväxt i Forsbacka, är en svensk fotograf. 

Han vann Scanpix stora fotopris 2006 för sitt projekt Year one. År 2012 vann Fäldt (KK+TF) för andra gången Scanpix stora fotopris för projektet Wikiland, och blev därmed den första fotograf att ha vunnit priset två gånger . Fäldt har publicerat tio böcker och medverkat i ett 100-tal utställningar internationellt och i Sverige. 

Under artistnamnet KK+TF samarbetar Fäldt med konstnären Klara Källström.

Bibliografi 

{{bokref
|titel=Where is my flying car
|utgåva=1. ed.
|år=2010
|utgivare=Sanderson Studios<ref>

Priser och utmärkelser 
2016 Svenska Fotobokspriset (nominerad) för Village
2014 Dokumentärfotopriset, Arbetets Museum i Norrköping
2014 Svenska Fotobokspriset (nominerad) för Europe, Greece, Athens, Acropolis
2012 Scanpix stora fotopris för projektet Wikiland
2006 Scanpix stora fotopris för projektet Year One

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats

Svenska fotografer
Födda 1978
Levande personer
Män
Mannings formel

Mannings formel är en formel för flödesberäkningar i främst öppna diken och kanaler med naturligt vattendjup, men kan vid hydrauliskt råa förhållanden även användas inom rörströmningen. 

Mannings formel är känd under många olika namn, till exempel GMH-formeln, Gaukler-Hagen-Mannings formel, Gaukler-Manning-Stricklers-formel, Manning-Stricklers formel eller Stricklers formel. I anglosaxiska länder dominerar dock namnet Mannings formel.

Mannings formel finns i en v-form (hastighet), en q-form (flöde) och en I-form (fall). Ekvationen får följande utseenden:

 (v-form)

 (q-form)

  (I-form)

där

v = Medelhastighet (m/s)

q = Flöde (m³/s)

M = Mannings tal (m1/3/s)

Av = Våt tvärsnittsarea (m²)

Rh = Hydraulisk radie (m)

I = Fall (-)

hf = Strömningsförlust (meter vattenpelare)

L = Längd (m)

Trapetsformade öppna ledningar 

För trapetsformade öppna ledningar kan Mannings formel skrivas på följande sätt:

  (v-form)

  (q-form)

  (I-form)

  (I-form)

där

vn = Naturlig medelhastighet (m/s)

q = Flöde (m³/s)

M = Mannings tal (m1/3/s)

b = Kanalens bottenbredd (m)

yn = Naturligt vattendjup (m)

α = Släntlutningsvinkel (radianer)

kl = tan α

I = Fall (-)

I Mannings formel används det naturliga vattendjupet i den öppna vattenledningen. Det naturliga vattendjupet sammanfaller ju bara med det verkliga vattendjupet i en bestämmande sektion.

Mannings tal 
Mannings tal är en sammanvägning av råhet som kan tänkas påverka flödet i kanalen. Ju mindre skrovlighet, desto större blir Mannings tal och desto lägre blir strömningsförlusterna i vattendraget.

Ibland används även uttrycket Mannings skrovlighetskoefficient (n), som är omvänd proportionell mot Mannings tal:

 

där

M = Mannings tal (m1/3/s)

n = Mannings skrovlighetskoefficient (s/m1/3)

Mannings skrovlighetskoefficient motsvaras inom rörströmningen av den ekvivalenta sandråheten.

Tyvärr är det ofta svårt att exakt kunna beräkna Mannings tal, så det får ges ett lämpligt värde byggt på erfarenhet.

Exempel på lämpliga M-värden

Se även 
Kanalströmning
Rörströmning
Flödesdimensionering
Flödesmätning
Rörelsemängdekvationen
Direkta stegmetoden
Stegmetoden
Vattenföring

Hydrologi
Strömningsmekanik
Cross Road Blues

Cross Road Blues är en bluessång skriven av deltabluesmusikern Robert Johnson och inspelad i mitten av 1930-talet. 

Sången beskriver en man som försöker få lift medan solen går ner. En spridd uppfattning är att sången handlar om Robert Johnson som går ner till vägkorsningen för att sälja sin själ till djävulen i utbyte mot att bli en bättre musiker. Vissa historiker tror att sången i själva verket handlar om en afroamerikansk amerikan oroad över att bli lynchad för att vara ute i ett obekant ställe efter mörkret fallit i sydöstra södern av amerika under det tidiga 1900-talet.

Creams version 
Bluesrockgruppen Cream inkluderade låten, under titeln "Crossroads", på sitt album Wheels of Fire från 1968. Creams version, arrangerad av Eric Clapton, har ett högre tempo och lånar även två textrader från Johnsons "Traveling Riverside Blues". Denna version har blivit en standard bland bluesrockband.

Olikt Creams vanliga arrangemang, med basisten Jack Bruce som sångare, så tog gitarristen Eric Clapton över sången på denna inspelning. Claptons utbredda gitarrsolo från "Crossroads" cementerade hans rykte som en gitarrlegend; hans arbete med denna sång har blivit röstad som det bästa livesolo som någonsin spelats. Bruces flytande basspelande, glidande både mellan rytm och melodi, har blivit något liknande hedrat som ett av de bästa live elbas-framföranden någonsin.

Den "ikoniska" inspelningen spelades in live på Winterland Ballroom den 10 mars 1968 och inte på The Fillmore som det står krediterat på albumet Wheels of Fire.

Den blev placerad på #409 på tidningen Rolling Stones lista över The 500 Greatest Songs of All Time.

Övriga covers 
 År 1970 av The Doors på deras livealbum Live in Boston
 År 1972 av Ten Years After på deras album Alvin Lee and Company (betitlad "Standing at the Crossroads").
 År 1976 av Lynyrd Skynyrd på deras album One More from the Road.
 År 2004 av Rush på deras album Feedback.

 Sången var med i TV-serien Freaks and Geeks, avsnitt I'm With the Band från 1999.
 En cover av låten var med i Playstation 2-spelet, Guitar Hero från 2005.

Sånger 1968
Bluessånger
Lampolja

Lampolja är en genomskinlig, brännbar vätska baserad på n-paraffin och som ofta används som bränsle till olje- och fotogenlampor som alternativ till fotogen. Lampoljan är luktfri och har en flampunkt på cirka 70 °C. Några sorter är lätt nedbrytbara. Lampolja är inte vattenlöslig.

Bränslen
Oljor
Rollin' and Tumblin'

"Rollin' and Tumblin'" är en bluessång först inspelad av Hambone Willie Newbern som "Roll and Tumble Blues". Robert Johnson spelade också en version av låten år 1936, under titeln "If I Had Possession Over Judgment Day". Den mest kända versionen blev inspelad av Muddy Waters med Big Crawford på bas för The Chess Brothers' Aristocrat Records skivbolag, 1950. Leonard Chess insisterade att Waters spelade in låten efter att Waters hade spelat in en version för rivalföretaget Parkway med sina spelpolare Little Walter och Baby Face Leroy.

Sången är en av de mest populära blueslåtarna med över sextio olika inspelade versioner, inklusive versioner av Elmore James på en 1960 års singel, Cream på deras debutalbum, Fresh Cream från 1966, Johnny Winter på hans album The Progressive Blues Experiment från 1968, Canned Heat på deras självtitlade album Canned Heat, Eric Clapton för hans Unplugged-album från 1992 och Me and Mr. Johnson från 2004. Det svenska bandet Urban Turban hade med låten på sin debutskiva 1994.

Utgiven av Bob Dylan på hans album Modern Times från 2006. Dylan har uppgett sig själv som upphovsman till sin version av låten. Medan hans arrangemang musikaliskt är väldigt likt Muddy Waters så introducerar Dylan nya verser, men återupprepar de två textrader som startar låten:

"I rolled and I tumbled, I cried the whole night long
I rolled and I tumbled, I cried the whole night long"

Sången kännetecknar en enkel slagverksdrivet beat, vanligtvis med en utmärkande slidegitarr ackompanjerat med ett kommenterande munspel och sång. Texten består av verser (men ingen refräng) vilket har varierats från artist till artist.

Bluessånger
Musiksinglar 1950
Musiksinglar 1966
Collegio Capranica

Collegio Capranica är ett prästseminarium i Rom, grundat 1457 av kardinal Domenico Capranica.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Byggnader och anläggningar i Rom
Utbildning inom romersk-katolska kyrkan
Who Shot Ya?

Who Shot Ya? är en låt från 1994 av Notorious B.I.G. Låten är känd för att ha trissat upp kriget mellan öst- och västkusten i hiphopens USA på grund av att Tupac Shakur trodde att den var en diss mot honom.

Sånger 1994
Domenico Capranica

Domenico Capranica, född 31 maj 1400 i Capranica Prenestina, provinsen Rom, Italien, död 14 augusti 1458 i Rom, var en italiensk kardinal. Han är mest känd för att 1457 ha grundat Collegio Capranica.

Påve Martin V utsåg den 23 juli 1423 Capranica till kardinaldiakon av Santa Maria in Via Lata.

Externa länkar

Födda 1400
Avlidna 1458
Italienska kardinaler
Män
Gravsatta i Santa Maria sopra Minerva
Capranica Prenestina

är en ort och kommun i storstadsregionen Rom, innan 2015 provinsen Rom, i regionen Lazio i Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Casape, Castel San Pietro Romano, Ciciliano, Genazzano, Pisoniano, Poli, Rocca di Cave, San Gregorio da Sassola och San Vito Romano.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Kommuner i storstadsregionen Rom
Orter i Lazio
Rönningsvik

Rönningsvik är en by på södra sidan om Ljungan väster om Stöde i Sundsvalls kommun, Västernorrlands län. Antalet invånare var 11 år 2007. I Rönningsvik ligger Stöde flygplats som används av Sundsvalls Segelflygklubb under sommaren för sina flygningar.

Orter i Sundsvalls kommun
Folkrörelsen mot Flygplats på Södertörn

Folkrörelsen mot Flygplats på Södertörn, FFS, ideell förening bildad i syfte att protestera mot den storflygplats som planerades i västra Grödinge (mellan Botkyrka kommun och Södertälje kommun). 

Den 20 februari 1997 fick Luftfartsverket i uppdrag av Sveriges regering att utreda flygplatsfrågan i Stockholmsregionen på lång sikt.
I den utredningen togs ett förstahandsförslag fram som kallades "Hall", vilket gick ut på att man skulle bygga ett helt nytt flygfält på Södertörn, högst uppe på ett berg vid Klippsta i Grödinge (väster om Grödinge kyrka).

Folkrörelsen mot Flygplats på Södertörn
Ruck Zuck

Ruck Zuck är ett musikalbum av KMFDM, utgivet 2006.

Låtlista
 Free Your Hate (Käptn's Krunch Mix)
 Mini Mini Mini (J. Hogstrom and the Rain City Swingin' Samples Mix)
 Professional Killer (The One and Only Mix)
 Ready to Blow (Dwarves Mix)
 Hau Ruck (Spezial Mix)
 Real Thing (Nude Mix)
 Der Mussolini
 WWIII (The One and Only 'Extended' Mix)
 Ansage

Musikalbum 2006
Efter tre

Efter tre var ett aktualitets- och samhällsprogram som sändes i Sveriges Radio 1987–2005 och som i många år leddes av Ulf Elfving. Efter honom var även Olle Stenholm, Lotta Bromé, Camilla Kvartoft och Patrik Peter programledare. Efter tre sändes först i Sveriges Radio P3 1987–1993 och sedan i Sveriges Radio P4 1994–2005. Programmet ersattes av P4 Extra som sänds måndag–torsdag i P4 mellan kl 13.05 och 15.00

Sändningstider och kanaler 
1987–1992: P3, vardagar 15.05–18.00
1993: P3, vardagar 14.03–16.00 (då programmet följaktligen hette Efter två)
1994–2005: P4, vardagar 15.03–16.00 
Sista sändningen den 14 januari 2005 sändes Efter tre från klockan 15:03–16:45

Referenser 

Nyhets- och aktualitetsprogram i Sveriges Radio
Radioprogram nedlagda 2005
Radioprogram startade 1987