kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Christopher Street Day

Christopher Street Day (CSD) är en minnes- och demonstrationsdag för homosexuellla, bisexuella och transsexuella personer. Dagen är en del av dessa personers kamp mot diskriminering och exklusion. Under dagen sker vanligen massmöten som har olika namn i olika delar av världen, i flera engelskspråkiga regioner kallas de ofta Gay Pride eller Pride Parades, i Australien påminner de mer om karneval och de kallas därför Mardi Gras, i Österrike heter den Regenbogenparade och i Tyskland samt Schweiz just Christopher Street Day. En av de allra största festivalerna är Berlin Pride (CSD Berlin).

Historia 

Minnesdagen syftar på det första kända upproret av homosexuella och andra sexuella minoriteter mot polisens repressalier i New Yorks stadsdel Greenwich Village. Tidigt på morgonen den 28 juni 1969 motsätter sig en grupp homosexuella häktningen i samband med en razzia i baren Stonewall Inn som är belägen i Christopher Street. Upproret fortsatte med flera dagars kravaller och strider mellan homosexuella och polisen. Redan ett år senare hölls den första demonstrationen för att påminna om händelsen. I New York firas Christopher Street Liberation Day varje år den sista lördagen i juni. Traditionen spreds över andra världsdelar och är idag en fast del av den homosexuella kulturen i Centraleuropa.

Referenser

Externa länkar 

HBTQ-relaterade evenemang
Återkommande evenemang med premiär 1970
Norrköpings fögderi

Norrköpings fögderi avsåg den lokala skattemyndighetens verksamhetsområde i nuvarande Norrköpings, Söderköpings, Valdemarsviks och Finspångs kommuner mellan åren 1918 och 1991. Efter detta år omorganiserades skatteväsendet och fögderierna ersattes av en skattemyndighet för varje län – i detta fall den för Östergötlands län. År 2004 gick verksamheten upp i det nybildade Skatteverket.

Norrköpings fögderi föregicks av flera mindre fögderier.

Finspångs fögderi (1900-1966)
Björkekind, Östkind, Lösing, Bråbo och Memmings fögderi (1900-1917)
Lösings, Björkekinds, Östkinds fögderi (1720-1899)
Finspånga läns, Bråbo och Memmings fögderi (1720-1899)
Hammarkinds och Skärkinds fögderi (1720-1917)

Se även
Lista över svenska fögderier

Källor
Riksarkivets nationella arkivdatabas, 2009-05-04, kl. 09:42

Fögderier i Sverige
Indelningar i Östergötlands län
Linköpings fögderi

Linköpings fögderi avsåg den lokala skattemyndighetens verksamhetsområde i nuvarande Linköpings, Åtvidabergs, Kinda och Ydre kommuner mellan åren 1918 och 1991. Efter detta år omorganiserades skatteväsendet och fögderierna ersattes av en skattemyndighet för varje län - i detta fall den för Östergötlands län. År 2004 gick verksamheten upp i det nybildade Skatteverket.

Linköpings fögderi föregicks av flera mindre fögderier, vilka sedermera även delvis hamnade under Mjölby och Motala fögderier.

Åkerbo, Bankekinds och Hanekinds fögderi (1720-1917)
Vifolka, Valkebo, Gullbergs fögderi (1900-1917) (Vifolka härad senare under Mjölby fögderi)
Gullbergs, Bobergs och Valkebo fögderi (1720-1899) (Bobergs härad senare under Motala fögderi)
Kinda och Ydre fögderi (1720-1966)

Se även
Lista över svenska fögderier

Källor
Riksarkivets nationella arkivdatabas, 2009-05-04, kl. 09:42

Fögderier i Sverige
Indelningar i Östergötlands län
Mjölby fögderi

Mjölby fögderi avsåg den lokala skattemyndighetens verksamhetsområde i nuvarande Mjölby, Boxholms och Ödeshögs kommuner mellan åren 1918 och 1991. Efter detta år omorganiserades skatteväsendet och fögderierna ersattes av en skattemyndighet för varje län - i detta fall den för Östergötlands län. År 2004 gick verksamheten upp i det nybildade Skatteverket.

Mjölby fögderi föregicks av flera mindre fögderier, vilka sedermera även delvis hamnade under Linköpings och Motala fögderier.

Lysings och Göstrings fögderi (1900-1917)
Lysings, Dals och Aska fögderi (1720-1899) (Dals och Aska härader senare under Motala fögderi)
Vifolka, Valkebo, Gullbergs fögderi (1900-1917) (Valkebo och Gullbergs härader senare under Linköpings fögderi)
Göstrings och Vifolka fögderi (1720-1900)

Se även
Lista över svenska fögderier

Källor
Riksarkivets nationella arkivdatabas, 2009-05-04, kl. 09:42

Fögderier i Sverige
Indelningar i Östergötlands län
Motala fögderi

Motala fögderi avsåg den lokala skattemyndighetens verksamhetsområde i nuvarande Motala och Vadstena kommuner mellan åren 1918 och 1991. Efter detta år omorganiserades skatteväsendet och fögderierna ersattes av en skattemyndighet för varje län - i detta fall den för Östergötlands län. År 2004 gick verksamheten upp i det nybildade Skatteverket.

Motala fögderi föregicks av flera mindre fögderier, vilka sedermera även delvis hamnade under Mjölby och Linköpings fögderier.

Aska, Dals och Bobergs fögderi (1900-1917)
Gullbergs, Bobergs och Valkebo fögderi (1720-1899) (Gullbergs och Valkebo härader senare under Linköpings fögderi)
Lysings, Dals och Aska fögderi (1720-1899) (Lysings härad senare under Mjölby fögderi)

Se även
Lista över svenska fögderier

Källor
Riksarkivets nationella arkivdatabas, 2009-05-04, kl. 09:42

Fögderier i Sverige
Indelningar i Östergötlands län
George Miller (politiker)

George Miller III, född 17 maj 1945 i Richmond, Kalifornien, är en amerikansk demokratisk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus 1975–2015.

Miller studerade vid Diablo Valley College, San Francisco State University och University of California, Davis. Han arbetade sedan som advokat i Kalifornien.

Miller blev invald i representanthuset i kongressvalet 1974. Han omvaldes nitton gånger. Han var ordförande i representanthusets utbildningsutskott 2007–2011.

Miller och hustrun Cynthia har två vuxna barn.

Externa länkar 

Ledamöter av USA:s representanthus från Kalifornien
Amerikanska demokrater
Personer från Richmond, Kalifornien
Födda 1945
Levande personer
Män
Alumner från San Francisco State University
Varg Gyllander

Ulf Varg Sigvard Gyllander, född 30 maj 1964, är en svensk kriminalförfattare.

Biografi 
Varg Gyllander är född i Skåne, men då familjen flyttade mycket har han under sin uppväxt bott i såväl Stockholm, Norrköping, Linköping, Borgholm som Karlskrona. Han bor nu på en av Essingeöarna i Stockholm tillsammans med sina två söner. För närvarande arbetar han som presschef vid polismyndigheten i Stockholms län. Dessförinnan var han pressekreterare vid Rikskriminalpolisen men har tidigare arbetat som bland annat kriminalreporter, lärare, marinofficer och köksmästare.

Som författare slog Varg Gyllander igenom 2009 med kriminalromanen Somliga linor brister. Romanen var den första i en serie om kriminalteknikerna Ulf Holtz och Pia Levin. Ingen jord den andra lik är den fjärde boken i serien och släpptes i maj 2012. I maj 2014 kom den sista och avslutande delen, Min är hämnden.

Bibliografi

Referenser

Externa länkar 
 Varg Gyllanders hemsida
 Varg Gyllanders Facebook
 Varg Gyllander på förlagets hemsida
 Intervju med Varg Gyllander på Kulturbloggen

Svenskspråkiga författare
Personer från Skåne
Födda 1964
Levande personer
Svenska kriminalförfattare
Män
Mario Domínguez

Mario Domínguez, född den 1 november 1975 i Mexico City, Mexiko, är en mexikansk racerförare.

Racingkarriär
Domínguez blev trefaldig mexikansk mästare i gokart, och tävlade sedan i regionala mexikanska formelbilsserier som ung. Han vann det mexikanska mästerskapet i formel 3 1997, vilket gav honom möjligheten att flytta till USA och tävla i Indy Lights från och med 1999. Efter att ha blivit åtta 2000 och fyra i mästerskapet 2001, fick Domínguez möjligheten att tävla i CART från och med säsongen 2002 med Herdez Competition. Han chockade alla genom att vinna Lexmark Indy 300 i Surfers Paradise, Australien, efter att ha startat tävlingen på sista plats. Han låg först bakom säkerhetsbilen efter att alla andra gått i depå, och då flaggades racet av, med Domínguez som vinnare. 2003 var Domínguez mer konkurrenskraftig på egen hand, och blev sexa i mästerskapet efter att ha vunnit Grand Prix Americas i Miami. Han blev sedan femma i mästerskapet säsongen 2004, innan han lämnade Herdez, efter att stallet blivit av med sin mexikanska sponsor. De två kommande åren körde Domínguez för Forsythe Racing och Rocketsports Racing, och både 2005 och 2006 renderade i sammanlagda niondeplatser. Under 2007, hade Domínguez ingen fulltidskörning, uatn gjorde några inhopp för diverse team. 2008 var bara ett lopp, som ingick i IndyCar Series, efter Champ Cars nedläggning, och Domínguez blev trea i Long Beach Grand Prix med Pacific Coast Motorsports. Han gjorde sedan några IndyCar-tävlingar samma säsong utan några större resultat.

Källor

Födda 1975
Mexikanska racerförare
Champ Car-förare
IndyCar-förare
Män
Levande personer
Ellen Tauscher

Ellen O'Kane Tauscher, född 15 november 1951 i Newark, New Jersey, död 29 april 2019 i Stanford, Kalifornien, var en amerikansk demokratisk politiker. Hon representerade delstaten Kaliforniens tionde distrikt i USA:s representanthus 1997–2009. Hon avgick som representanthusledamot i samband med att hon tillträdde som biträdande utrikesminister med vapenkontroll och internationell säkerhet som ansvarsområden, en post hon innehade 2009–2012.

Tauscher avlade 1974 sin kandidatexamen vid Seton Hall University. Hon anställdes sedan av investmentbanken Bache & Co. Hon flyttade 1989 till Kalifornien. Hon var ordförande för Dianne Feinsteins senatskampanjer 1992 och 1994.

Tauscher besegrade sittande kongressledamoten William P. Baker i kongressvalet 1996. Hon omvaldes sex gånger.

Källor

Externa länkar

Biographical Directory of the United States Congress

Födda 1951
Ledamöter av USA:s representanthus från Kalifornien
Kvinnor
Avlidna 2019
Personer från Newark, New Jersey
Alumner från Seton Hall University
Béatrice Martin

Béatrice Martin, känd under artistnamnet Cœur de pirate (franska för pirathjärta), född 22 september 1989 i Outremont i Québec, är en kanadensisk singer-songwriter och musiker. = Hon sjunger främst på franska, men även på engelska.

Béatrice Martin släppte sitt självbetitlade debutalbum Cœur de pirate 2008, innehållande singeln "Comme des enfants". 2011 släpptes det andra albumet Blonde. Det tredje albumet Roses (2015) producerades av Björn Yttling. 2021 fick hon problem med stämbanden, och spelade då in det instrumentala albumet Perséides.

Hon är känd i indie-kretsar för sina tatueringar.

Diskografi

Studioalbum 
 2008 - Cœur de pirate
 2011 - Blonde 
 2015 - Roses 
 2018 - En cas de tempête, ce jardin sera fermé
 2021 - Perséides (instrumental)
 2021 - Impossible à aimer

Soundtrack 
 2014 - Trauma, musik till säsong 5 av den kanadensiska TV-serien Trauma
 2014 - Child of Light, musik till datorspelet Child of Light

Singlar 
 2009 - "Comme des enfants"
 2010 - "Pour un infidèle" (med Julien Doré)
 2010 - "Ensemble"
 2010 - "Francis"
 2011 - "Adieu"
 2012 - "Golden Baby"
 2014 - "Ain't No Sunshine"
 2014 - "You Know I'm No Good"
 2014 - "Mistral gagnant"
 2015 - "Oublie-moi"
 2015 - "Oceans Brawl"
 2015 - "Crier tout bas"
 2018 - "Prémonition"
 2018 - "Somnambule"
 2018 - "Dans la nuit"
 2019 - "Ne m'appelle pas"
 2020 - "T'es belle"
 2021 - "Plan à trois"
 2021 - "On s'aimera toujours"

Gästsinglar 
 2010 - "Voilà les anges" (med Nouvelle Vague)
 2011 - "Brutal Hearts" (med Bedouin Soundclash)
 2013 - "Hélène" (med Roch Voisine)

Referenser

Externa länkar 

Officiell webbplats

Kanadensiska låtskrivare
Kanadensiska pianister
Kanadensiska popsångare
Kvinnor
Födda 1989
Levande personer
Frederick H. Mueller

Frederick Henry Mueller, född 22 november 1893 i Grand Rapids, Michigan, död 31 augusti 1976 i Grand Rapids, Michigan, var en amerikansk republikansk politiker. Han tjänstgjorde som USA:s handelsminister 1959-1961.

Mueller avlade 1914 sin kandidatexamen i maskinteknik vid Michigan State University. Han anställdes av familjeföretaget som tillverkade möbler. Han efterträdde 1923 sin far som företagets verkställande direktör.

USA:s president Dwight D. Eisenhower utnämnde 1959 Mueller till handelsminister. Han skötte ämbetet fram till slutet av Eisenhowers andra mandatperiod som president. Han deltog i republikanernas partikonvent inför presidentvalet i USA 1960.

Mueller var frimurare. Hans grav finns på begravningsplatsen Graceland Mausoleum i Grand Rapids.

Externa länkar 
 Frederick H. Mueller Papers vid Dwight D. Eisenhower Library
 Miller Center vid University of Virginia
 Political Graveyard

Födda 1893
Avlidna 1976
USA:s handelsministrar
Män
Personer från Grand Rapids, Michigan
Alumner från Michigan State University
S/S Hjejlen

S/S Hjejlen är en dansk hjulångare i stål, baserad i Silkeborg.

S/S Hjejlen byggdes 1861 på Baumgarten & Burmeisters Maskinbyggeri, senare Burmeister & Wain, i Köpenhamn. 150-årsjubileum firades med pompa och ståt 2011.

Hjejle är danska för ljungpipare.

Referenser 
Ångbåtstidtabell 2008, utgiven av Sveriges Ångbåtsförening

Noter

Externa länkar
Om Hjejlen på Axel Nelsons webbplats
En attraktion i verdensklasse Fartygets hemsida

Danska ångfartyg
Silkeborg
Spaniens MotoGP 2009

Spaniens MotoGP 2009 var säsongens tredje tävling i Roadracing-VM 2009 och kördes den 1-3 maj på Jerez. 125cc körde 23 varv, 250cc körde 26 varv och MotoGP körde 27 varv.

Resultat MotoGP

Resultat 250cc 

Toby Markham kvalade inte in till loppet

Resultat 125cc 

¹ Kvalade utanför 107% regeln men de fick starta i racet.

Michael Ranseder kvalade in men körde inte loppet, Matthew Hoyle kvalade inte in till tävlingen.

MotoGP-tävlingar 2009
2009 i Spanien
2009
5073 Junttura

5073 Junttura eller 1943 EN är en asteroid upptäckt den 3 mars 1943 av Yrjö Väisälä vid Storheikkilä observatorium. Asteroiden har fått sitt namn efter den finska mentaliteten att oavsett kostnad, envist få saker gjorda.

Den tillhör asteroidgruppen Flora.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Flora-asteroider
Småplaneter namngivna efter ord
Astronomiska upptäckter av Y Väisälä
Astronomiska upptäckter 1943
Våghusgränd

Våghusgränd är en gata och en parkväg på Blasieholmen i Stockholm. Den sträcker sig norr om (bakom) Nationalmuseum längs Museiparkens södra sida till Hovslagargatan.

Namnet härrör från den tackjärnsvåg som anordnades på östra Blasieholmen 1828. Innan dess låg tackjärnsvågen vid Slussen, men tackjärnbruken klagade över att hanteringen med vägning och omlastning gick för långsam. På 1830-talet tillkom ytterligare ett våghus. Ett av våghusen, en rödputsad låg byggnad, finns fortfarande kvar vid Våghusgränden intill Museiparken.

Källor

Externa länkar

Blasieholmen
Gator och torg på Norrmalm
Brittiska F3-mästerskapet 2009

Brittiska F3-mästerskapet 2009 var ett race som körs över 20 heat under 10 helger.

Delsegrare

Bianchi vann tävlingarna, men var inte registrerad för poäng. Inte heller tvåorna Esteban Gutiérrez och Sam Bird var tillgängliga, varpå tävlingens treor Daniel Ricciardo och Max Chilton tog poängen för heatsegrar.

Slutställning

2009 i Storbritannien
Brittiska F3-säsonger
Motorsportevenemang 2009
Robert Elias Fries

Clas , född den 11 juli 1876 i Uppsala, död den 29 januari 1966 i Stockholm, var en svensk botaniker.

Biografi 

Han var son till Thore M. Fries och Gustava Fries, född Anjou samt bror till Thore Christian Elias Fries.

Fries blev student 1894 samt filosofie licentiat vid Uppsala universitet 1901, filosofie doktor och docent i botanik 1905, var Regnellsk amanuens vid Riksmuseum 1902-1903, 1904-1907 och amanuens vid Uppsala botaniska trädgård 1908-1911, blev vikarierande lektor vid Högre allmänna läroverket i Uppsala 1912 och lektor 1913 samt professor och föreståndare för Bergianska stiftelsen 1915-1944. 

Förutom resor i Europa företog Fries forskningsresor i norra Argentina och Bolivia som medlem av svenska Chaco-Cordiller-expeditionen 1901-1902, genom Afrika (Kap-Alexandria) med Eric von Rosens Rhodesia-Kongoexpedition 1911-1912 och till tropiska Östafrika 1921-1922. Fries invaldes som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien 1926.

I Fries många till övervägande del fytografiska skrifter avhandlas företrädesvis sydamerikanska columniferer, anonacéer, amarantacéer med mera och svampgruppen Myxomycetes (slemsvamparna), från senare år afrikanska grupper, främst i det betydande verket Botanische Untersuchungen (Der schwedischen Rhodesia-Kongoexpedition; 3 delar, 1914-1916) av blandat fytografiskt, ekologiskt och växtgeografiskt innehåll. 

Delvis växtgeografisk var även Fries akademiska avhandling Zur Kenntnis der alpinen Flora im nördlichen Argentinien (1905). I andra arbeten behandlade Fries biologiska, morfologiska och embryologiska ämnen. Vid Linnéjubileet 1907 skrev han om Carl von Linné (i "De största märkesmännen", del 4) jämte ett par andra minnesskrifter om honom.

Fries blev ledamot Vetenskapsakademien 1926, (preses där 1939-1940, vice preses 1942-1951), av Skogs- och Lantbruksakademien 1927, av Fysiografiska sällskapet i Lund 1938 och av ledamot av Vetenskapssocieteten i Uppsala 1950. Mellan 1924 och 1947 var han ordförande i Svenska Linnésällskapet.

Robert Fries gifte sig 1916 med Nanna Curman, dotter till professor Carl Curman och Calla Curman, född Lundström. I äktenskapet föddes Sigurd Fries (1924–2013).

Källor 
Vem är det : Svensk biografisk handbok 1963, red. Ingeborg Burling, P. A. Norstedt & Söners Förlag, Stockholm 1962, s. 331f

Noter 

Svenska professorer i botanik
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Forskare från Uppsala
Hedersledamöter vid Smålands nation i Uppsala
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1876
Avlidna 1966
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Svenska botaniker under 1900-talet
Frank O. Briggs

Frank Obadiah Briggs, född 12 augusti 1851 i Concord, New Hampshire, död 8 maj 1913 i Trenton, New Jersey, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten New Jersey i USA:s senat 4 mars 1907-3 mars 1913.

Fadern James F. Briggs var ledamot av USA:s representanthus 1877-1883. Frank O. Briggs gick i skola i Phillips Exeter Academy och studerade vid United States Military Academy. Han tjänstgjorde i infanteriet fram till 1877. Han var borgmästare i Trenton 1899-1902.

Briggs var delstatens finansminister (New Jersey State Treasurer) 1902-1907. Han efterträdde 1907 John F. Dryden som senator för New Jersey. Han kandiderade till omval efter en mandatperiod i senaten men förlorade mot demokraten William Hughes.

Briggs grav finns på Riverview Cemetery i Trenton.

Källor

Externa länkar

Political Graveyard

Födda 1851
Avlidna 1913
Borgmästare i Trenton
Ledamöter av USA:s senat från New Jersey
Män
Personer från Concord, New Hampshire
Alumner från United States Military Academy
Personer som tjänstgjort i USA:s armé
Walker Racing

Walker Racing är ett amerikanskt racerteam grundat 1991 av Derrick Walker.

Historia
Stallets förste förare var Scott Goodyear, som nästan vann Indianapolis 500 med teamet under deras andra försök år 1992. Goodyear körde för teamet under tre säsonger. Goodyears bästa placering i mästerskapet kom med Walker 1992, med en femteplats, efter att ha vunnit teamets första seger i Michigan 500. 1994 blev Robby Gordon stallets nye förare, och han blev femma i mästerskapet under den säsongen, vilket han upprepade även 1995. Teamets resultat försvagades under 1996, och Gordon tvingades lämna stallet. Teamet tog in nykomlingen Gil de Ferran istället, vilket gav stallet sina allra främsta resultat. De Ferran slutade på andra plats i mästerskapet 1997, men klarade inte av att prestera samma resultat under de två kommande åren.

De Ferran lämnade teamet för Marlboro Team Penske efter 1999 års säsong, och man blev tvungen att ha betalföraren Shinji Nakano för säsongen 2000. Framgångarna under de följande åren begränsades till Sarah Fishers rubrikskapande resultat med teamet i IndyCar Series. Efter ett par dåliga säsonger med Nakanos forne F1-kollega och landsman Toranosuke Takagi som förare, anställde stallet Darren Manning för säsongen 2003, vilket betalade sig med en nionde plats totalt. Efter säsongen flyttade Manning till IndyCar med Chip Ganassi Racing, vilket lämnade stallet utan stjärnförare, och med en dålig ekonomi under den följande säsongen.

Den australiske affärsmannen Craig Gore räddade teamet, när han köpte in sig och skapade Team Australia, med Aussie Vineyards som huvudsponsor. De nya pengarna gjorde att stallet kunde anställa Alex Tagliani som förare, tillsammans med australiern Marcus Marshall. Marshalls resultat var inte tillräckliga för att få förnyat förtroende, och till 2006 anställdes Will Power för att köra tillsammans med Tagliani. Ingen av dessa vann någon tävling under 2006, men Power tog ändå en sjätteplats i mästerskapet, vilket var stallets bästa resultat sedan de Ferrans andraplats 1997. Tagliani lämnade stallet efter säsongen, och ersattes av mästaren i Champ Car Atlantic; Simon Pagenaud. Under 2007 gjorde Power succé, och tog två segrar, vilka var de första sedan 1999, och han förbättrade sig till en fjärdeplats i mästerskapet, medan Pagenaud blev åtta. Efter säsongen hoppade Gore av teamet, och började istället arbeta med KV Racing Technology, och tog med sig Power och huvudsponsorn. När Champ Car blev uppköpt av IndyCar hade inte Walker finanser för att klara av flytten, och istället lades teamet i stort ned, även om man ställde upp med en bil i Indy Lights 2009 med Stefan Wilson som förare.

Amerikanska racingstall
Champ Car-team
IndyCar-team
Flamboyant (växt)

För andra betydelser av Flamboyant, se Flamboyant.	

Flamboyant (Delonix regia) är en art med blommande träd ur familjen ärtväxter som är kända för sina ormbunksliknande blad och färggranna blommor. Flamboyant betyder just praktfull, grann eller flammande på engelska. Den odlas ofta som prydnadsväxt och är med sina scharlakansröda, orangefärgade eller gula blommor exceptionellt iögonfallande.

Flamboyant är endemisk till de västra skogsregionerna av Madagaskar. I sitt vilda tillstånd är den en utrotningshotad art men den odlas i många varma områden.

Blommorna är stora, med fyra scharlakansröda eller orange-röda kronblad som är upp till 8 cm långa. Ett femte kronblad står rakt upp och är något större och är gul- eller vitfläckig. Den naturligt förekommande varianten flavida har gula blommor.

Flamboyant bär fröbaljor som är mörkbruna och kan bli upp till 60 cm långa och 5 cm breda. Varje enskilt frö är dock litet och väger i medel endast 0,4 gram. Bladen är ormbunksliknande och har en karaktäristiskt ljusgrön färg. De är dubbelt parbladiga. Varje blad är 30-50 cm långt och har 20-40 par av primära småblad. Varje primärt småblad är i sin tur indelat i 10-20 par av sekundära småblad.

Flamboyant kräver tropiskt eller nära tropiskt klimat, men den tål torka och salta förhållanden. Den odlas flitigt i Västindien, Hongkong, Kanarieöarna, Taiwan, södra Kina, södra Brasilien samt de södra delarna av USA.

Förutom sitt värde som prynadsväxt är den även användbar som skugga för solen i tropiska områden. Den blir vanligen inte mer än 5 meter hög (men kan bli ända upp till 15 meter) men blir mycket bredare än hög och kronan blir således paraplyformad. Det täta lövverket erbjuder full skugga. I områden med tydlig torrperiod tappar den löven under torkan, men i andra områden är den i princip grön året runt.

Fröna används i Västindien i ett instrument som kallas shak-shak eller maracas. Fröna används på vissa ställen även för halsband.

Barken från Flamboyant anses ha febernedsättande egenskaper.

Blomningssäsong 
Exempel på blomningssäsonger på olika platser:
 Australien: december-februari
 Filippinerna: september
 Förenade Arabemiraten: april-juni
 Marianerna: mars-juni
 Indien: april-juni
 Södra Florida, USA: juni
 Västindien: maj-september

Referenser 
 linnaeus.nu: Flamboyant

Externa länkar 

Träd
Ärtväxter
Flamboyant