kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Taichirō Hirokawa

Taichirō Hirokawa, (広川 太一郎, Hirokawa Taichirō), född 15 februari 1940 i Tokyo, Japan, död 3 mars 2008 i Shibuya (cancer), var en japansk röstskådespelare och berättare. Han dubbade anime-serier men även kända skådespelares rollfigurer.

Roller

Dubbning

Tony Curtis
I hetaste laget
The Great Race
Spartacus
Sweet Smell of Success (första gången att dubba Curtis)
Snobbar som jobbar
The Defiant Ones
Vega$

Robert Redford
Butch Cassidy och Sundance Kid
Den store Gatsby
Spy Game (TV Tokyo-versionen)
Alla presidentens män (TBS-versionen)
En bro för mycket (NTV-versionen)
En tavla för mycket (TV Tokyo-versionen)

Roger Moore
The Cannonball Run
Leva och låta dö
Mannen med den gyllene pistolen
Älskade spion
Moonraker
Ur dödlig synvinkel
Octopussy
Levande måltavla

Dan Aykroyd
Ombytta roller
Ghostbusters - Spökligan
Ghostbusters 2
Dragnet

Michael Hui
Mister Boo series
Rob-B-Hood

Övrigt
Läderlappen (Batman/Adam West)
I hennes majestäts hemliga tjänst (James Bond/George Lazenby)
Monty Pythons flygande cirkus och Monty Pythons galna värld (Eric Idle)
Det våras för Frankenstein (Frederick Frankenstein/Gene Wilder)

Spelfilmer
Otoko wa tsurai yo (Sakuras pojkvän)
Ninja Yabutai Gekkou (Tsukiaki)
Warau Mikaeru (Narration)
Juken Sentai Gekiranger (röst till Tabu)

Radio
Otoko-tachi no yoru kana
Edogawa Ranpo-serier som Kogoro Akechi
Hoshi e Iku fune

Anime
Ashita no Joe (Carlos Rivera)
Anderson Monogatari (Ibu)
Space Battleship Yamato Series (Mamoru Kodai)
Captain Future (Captain Future)
Kyoujin no Hoshi (Nishioka)
Superman (Superman)
Soreike! Anpanman (Hamled)
Vicky the Viking (Snope)
Wacky Races (Kizatoto-kun (Peter Perfect))
Tensai Bakabon
Miracle Girls (Narration)
Tove Jasson no Tanoshii Mūmin Ikka (Snorken)
Sherlock Hund (Holmes)
Mezzo (Kenichi Kurokawa)
La Seine no Hoshi (The Black Tulip, berättare)
Pokémon Heroes (Announcer)
Saint Seiya: Legend of Crimson Youth (Abel)

Externa länkar
Taichirō Hirokawa på Internet Movie Database
Taichirō Hirokawa på Anime News Network

Referenser

Födda 1940
Avlidna 2008
Japanska röstskådespelare
Män
WP:Projekt Japan
Personer från Tokyo
Kungliga Musikaliska Akademiens Jazzpris

Kungl. Musikaliska Akademiens Jazzpris är ett svenskt musikpris som utdelats sedan år 2001. Fram till och med 2014 delades priset ut årligen men har sedan dess utdelats varannat år.

Pristagaren utses "för ett konstnärskap av stor betydelse för den svenska jazzen". Prissumman är 100 000 kronor.

Pristagare
2001 – Bengt Hallberg
2002 – Palle Danielsson
2003 – Mats Gustafsson
2004 – Bobo Stenson
2005 – Monica Zetterlund (postumt)
2006 – Joakim Milder
2007 – Lennart Åberg
2008 – Sofia Jernberg
2009 – Bernt Rosengren
2010 – Anders Jormin
2011 – Fredrik Ljungkvist
2012 – Sten Sandell
2013 – Rigmor Gustafsson
2014 – Jonas Kullhammar
2016 – Lina Nyberg
2018 - Jan Allan
2020  - Christer Bothén
2022 – Lars Jansson

Källor
Kungl. Musikaliska Akademiens Jazzpris. Läst 28 oktober 2023.

Externa länkar
Kungl. Musikaliska Akademiens webbplats

Svenska jazzmusikpriser
Priser och utmärkelser instiftade 2001
George Byng, 1:e viscount Torrington

George Byng, 1:e viscount Torrington, född 27 januari 1663, död 17 januari 1733, var en engelsk sjöofficer, far till Pattee Byng, 2:e viscount Torrington, George Byng, 3:e viscount Torrington och amiral John Byng.

Byng kom vid 15 års ålder i örlogstjänst, men först sedan han 1688 medverkat till att vinna flottan för Vilhelm III, började han spela någon större roll och gjorde vid flera tillfällen tjänst som stabschef. Han blev 1703 konteramiral, 1705 viceamiral och 1708 amiral. Byng deltog aktivt i striderna under spanska tronföljdskriget. 1708 drev han tillbaka den franska flotta som skulle överföra pretendenten till Skottland, och 1715-16 bidrog hans väl genomförda blockad av kusterna till misslyckandet av dennes ny försök att vinna tronen. 

År 1717 fick Byng befälet över den engelska flotta, som på grund av Karl XII:s förbindelser med Jakob Edvard Stuart skickades till Östersjön med klart svenskfientliga instruktioner. Några öppna fientligheter kom det dock aldrig till. År 1718 vann Byng, som numera var storamiral och befälhavare över för den engelska flotta, som sänts till Medelhavet för att förinta den spirande nya spanska sjömakten och tvinga Filip V att anta kvadrupelalliansens villkor, över den nästan jämnstarka spanska flottan en lätt seger vid Kap Passaro och deltog sedermera i de förhandlingar, som ledde till fredens återupprättande. Till belöning blev Byng 1721 medlem av Privy council samt baron och viscount. Från 1727 till sin död var Byng sjöminister.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Externa länkar 
 

Engelsk adel
Brittiska amiraler
Storbritanniens sjöministrar
Brittiska militärer under 1700-talet
Födda 1663
Avlidna 1733
Män
Svensk uppslagsbok
Björn Barlach

Björn Olof Barlach, född 20 december 1936 i Stockholm, död 27 juni 2018, var en svensk författare och textförfattare.

Barlach studerade vid Uppsala universitet och blev fil. kand. i litteratur- och konsthistoria. Under studenttiden började han skriva texter till bland andra Kvintetten Olsson och Orphei Drängar. Under 1960-talet skrev han texter till underhållningsprogram i TV, och för Isa Quensel bearbetade han farsen Gröna hissen för Maximteatern. Han har gjort översättningar av texter för Malmö Stadsteater och revytexter till Kar de Mumma samt texter till Lill Lindfors shower.

Björn Barlach var hedersledamot av Stockholms nation i Uppsala.

Bibliografi

Källor

Noter

Externa länkar
Björn Barlachs hemsida (2017) på Internet Archive

Björn Barlach i Svensk mediedatabas

Svenskspråkiga författare
Författare från Stockholm
Alumner från Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Stockholms nation
Födda 1936
Män
Avlidna 2018
Svenska översättare
Svenskspråkiga översättare
Översättare från Stockholm
Joel Moore

Joel David Moore, född 25 september 1977 i Portland, Oregon, är en amerikansk skådespelare. Han är mest känd för roller som Owen Dittman i Dodgeball, Dr. Norm Spellman i Avatar och JP i Grandma's Boy.

Filmografi (i urval) 

 Foxfire (1996) - First Geek
 Deep Cover (2002) (TV-serie) - Pete Steinem
 Raising Genius (2004) - Rolf
 Dodgeball (2004) - Owen Dittman
 Sledge: The Untold Story (2005) - Actor/Joel
 Reel Guerrillas (2005) - Nick Walker
 Grandma's Boy (2006) - J.P.
 The Shaggy Dog (2006) - Pound Employee
 Art School Confidential (2006) - Bardo
 Miles from Home (2006) - Miles
 The Elder Son (2006) - Kenny
 Hatchet (2006) - Ben
 American Hustle (2007) - 3rd Spartan
 El Muerto (2007) - Zak
 Spiral (2007) - Mason
 Shanghai Kiss (2007) - Joe
 The Dukes of Hazzard: The Beginning (2007) (TV) - Cooter
 The Hottie and the Nottie (2008) - Nate Cooper
 Bones (2008-2016) - Colin Fisher
 Wieners (2008) - Greg
 The Tiffany Problem (2008) - Sam Hane
 Fairy Tale Police (2008) - Big Bad Wolf
 Falskt alibi (2009) - Corey Finley
 Bed Ridden (2009) - Jay
 Stuntmen (2009) - Troy Lebowski 
 Avatar (2009) - Dr. Norm Spellman
 Shark Night (2011) - Gordon
 Gone (2012) - Nick Massey
 Savages (2012) - Craig
 CBGB (2012) - Joey Ramone
 Forever (2014-2015) (TV-serie) - Lucas Wahl
 Avatar: The Way of Water'' (2022) - Dr. Norm Spellman

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1977
Personer från Portland, Oregon
Män
Levande personer
Picoprojektor

Pico projektor är en liten projektor som ryms i handen/fickan. Tekniken är revolutionerande och innebär att man kan visa stora bilder/filmer från små digitala handhållna enheter. Bilden projicerar man på en vägg eller i taket. Tack vare dess knappa storlek så blir projektorn inte större än en mobiltelefon. Pico projektorn kan även vara integrerad i mobiltelefoner, laptops, digitalkameror och handdatorer. Via en USB/VGA-port kan pico projektorn anslutas till olika enheter eller spela upp bilder/filmer via ett inbyggt minne.

Se även 
Digital Projektor

Referenser 

Videoteknik
Ogier Ghislain de Busbecq

Ogier Ghiselin de Busbecq, född 1520 eller 1521, död 28 oktober 1592 (ibland kallad Augier Ghislain de Busbecq) var en flamländsk författare, örtkännare och diplomat som tjänade fyra österrikiska monarker. Som ambassadör i det Osmanska riket var han stationerad i Istanbul och skrev en bok om sin tid där; de turkiska breven.

Studierna 
de Busbecq var en oäkta son till Georges Ghiselin och dennes älskarinna Catherine Hespiel, men fick efter en tid status som legitim. Han växte upp vid Bousbecque slott (i dagens Bousbecque i norra Frankrike), och studerade i Wervik och Comines. Han fortsatte därefter med mer avancerade studier vid det latinska Katolska Universitetet i Leuven. Efter studierna där fortsatte han att studera vid ett flertal kända universitet i norra Italien. Han tog även klasser av Giovanni Battista Egnazio i Venedig.

Arbetet 
Busbecq började att arbeta för monarken Ferdinand I omkring 1552. 1554 skickades han till England för att bevaka bröllopet i Winchester mellan den engelska drottningen Mary Tudor och Filip II av Spanien.

Förhandlingarna med sultanen 
1554 och 1556 blev han utnämnd till ambassadör i Osmanska riket av Ferdinand. Hans huvuduppgift i Istanbul blev att å kejsarens vägnar förhandla med sultanen i konflikten om Transsylvanien och dess gränser. Han nådde ingen överenskommelse med sultanen så länge Rustem Pasha var dennes förlängda arm, men då dennes roll övertogs av Semiz Ali Pasha lyckades han nå en överenskommelse.

De turkiska breven 
Busbecq skrev, under sin tid i Istanbul, de turkiska breven. Breven skrevs privat till sin vän, den ungerske diplomaten Nicholas Michault i Flandern. I breven beskriver han sina äventyr i den osmanska politiken. Än idag utgör dessa brev en av de främsta källorna för studenter som söker förkovra sig i 1500-talets osmanska hov. Han beskrev också med enorm detaljrikedom det växt- och djurliv han mötte i Turkiet. Breven utgör också det enda bevarade exemplaret av text på krimgotiska, en germansk dialekt talad på några isolerade delar av Krimhalvön vid den tiden.

Senare delen av livet 
1562 återvände han från Turkiet och blev en rådgivare vid kejsare Ferdinands hov i Wien, samt lärare för dennes barnbarn. Busbecq tog därefter tjänst som vakt åt Elisabeth av Österrike. 1592 valde han att lämna sitt residens i Mantes-la-Jolie utanför Paris och flyttade till sitt hem i Västflandern. Under flytten blev han dock anfallen och rånad av medlemmar från den katolska ligan i närheten av Rouen. Några dagar senare avled han. Kroppen begravdes i ett kapell i Saint-Germain-sous-Cailly, och hans hjärta blev balsamerat och skickat till familjens grav i Bousbecque.

Referenser

Belgiska författare
Födda 1520
Avlidna 1592
Män
Carin Lundin

Carin Maria Lundin, född den 18 september 1966 i Växjö, är en svensk jazzsångerska. Hon är dotter till nöjesarrangören Göran Lundin.

Carin Lundin växte upp i Växjö och studerade vid Balettakademiens Musikallinje i Göteborg, Birkagårdens folkhögskola samt vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm 1989-93. Hon skivdebuterade 1997 med From Dusk to Dawn. Redan 1990 medverkade hon som solist i Mack the knife på LP'n All of me med Växjöbandet Bigge Bolméhs Storband. Det var enligt skivkonvolutet (B-LNLP 9057) Carins skivdebut.

Diskografi
1997 – From Dusk to Dawn  (Prophone PCD 032)
2000 – Babble (Sittel SITCD 9267)
2005 – Songs That We All Recognize (Prophone PCD 078)
2008 – Smulor och parafraser (Prophone PCD 095)
2015 – What Now My Love? (Prophone PCD 157)

Priser och utmärkelser
1995 – Föreningen Jazz i Växjös pris ”JazzOskar”
1998 – ”Topsys tusenkrona”, Nalens vänners stipendium för verksamhet i Topsys anda
2001 – Konstnärsnämndens stipendium för upphovsmän
2007 – Anita O'Day-priset

Referenser

Externa länkar

Om Carin Lundin på Naxos webbplats

Svenska jazzsångare
Födda 1966
Levande personer
Kvinnor
Musiker från Växjö
Stephen Lang

Stephen Lang, född 11 juli 1952 i New York i New York, är en amerikansk skådespelare. Han inledde sin karriär på Broadway men är kanske bäst känd för den breda publiken i rollen som överste Quaritch i Avatar från 2009.

Filmografi (i urval)

Filmer

TV

Datorspel

Referenser

Noter

Externa länkar

Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1952
Levande personer
Män
Shigenori Togo

Shigenori Togo, född 1883, död 1950, var en japansk politiker. Togo var ambassadör både i Berlin och Moskva innan han i oktober 1941 tillträdde som utrikesminister i den japanska militärregeringen. Han förde de misslyckade förhandlingarna med USA vilket strax senare ledde till japanska krigsangreppet mot Pearl Harbor den 7 december 1941. 

Efter oenighet med premiärministern och krigsministern Hideki Tojo avgick han ett år senare för att återigen tillträda i april 1945 som utrikesminister och minister för de ockuperade områdena. Efter krigsslutet dömdes Togo 1948 som krigsförbrytare av de allierades krigsdomstol till 20 års fängelse.

Källor 

Japanska politiker under 1900-talet
Japans utrikesministrar
Alumner från Tokyos universitet
Födda 1883
Avlidna 1950
Män
Personer från Kagoshima prefektur
WP:Projekt Japan
Dromopetard

Dromopetard är beteckning på en teknisk utrustning som användes för att mäta farten på ett tåg i syfte att kontrollera dess hastighet i förhållande till banans tilldelade högsta tillåtna hastighet. Utrustningen är en mekanisk mätapparat med en pendel som anbringas med en viss inställning för en viss fart, så att man kan se om ett tåg kör för fort eller med rätt fart förbi apparaten. Man kan jämföra utrustningen med en radarkontroll för biltrafik fast för tåg. Utrustningen används inte mera.

Apparaten använder en knalldosa som, om farten är korrekt, tas bort från spåret men om farten är för hög, utlöses av det förbipasserande tåget.

Källor

Externa länkar
Järnvägshistoriskt forum

Järnvägshistoria
Kongolesiska köket (Kongo-Brazzaville)

Den här artikeln behandlar matkulturerna i Kongo-Brazzaville. För matkulturerna i Kongo-Kinshasa, se Kongolesiska köket (Kongo-Kinshasa).

Kongolesiska köket är de matvanor och matkulturer som särpräglar maten i Kongo-Brazzaville. Maten består till stor del av såser och grytor, och i dessa ingår ofta ett av landets viktigaste basvaror, maniok. I grytorna ingår ofta även ris och majs, samt kött och fisk hos mer välbärgade familjer. Ostron och räkor äts ofta också, samt banan och ananas som frukt. Riset och majsen görs till gröt. Baguetter och kaffe är vanliga till frukost.

Bland vanligt förekommande rätter kan mwamba, piripirikyckling och maboke nämnas. Mwamba är en gryta där kött, ofta kyckling, nötkött eller lamm, bryns i olja, och serveras med ris, fufu samt maniok tillagat i bananlöv. Oljan som används till att steka är ofta palmolja. Rätten serveras ofta även med palmkål och bladen från maniok. Maboke är fisk som tillagats i stora blad. Bushmeat i form av apa, antilop och krokodil som röks eller grillas är relativt vanlig likaså.

Maten tillagas ofta i kastruller eller grytor över pyramideldar, med ved som drivmedel. Palmvin, öl på ingefära eller banan samt vin från sockerrör är vanliga drycker

Referenser

Mat och dryck i Kongo-Brazzaville
Olika regioners kök i Afrika
Kongolesiska köket

Kongolesiska köket kan syfta på:

Kongolesiska köket (Kongo-Brazzaville) – de matvanor och matkulturer som särpräglar maten i Kongo-Brazzaville
Kongolesiska köket (Kongo-Kinshasa) – de matvanor och matkulturer som särpräglar maten i Kongo-Kinshasa
Piratkort

Piratkort är ett olagligt programkort för betal-TV. Under slutet av 1990-talet var detta ett stort problem för operatörer som Viasat, Canal Digital och ComHem. Under 2000-talet har TV-operatörerna använt sig av nya metoder som ska förhindra användning av piratkort.

Piratkortsanvändarna har gått över till en avancerad form av kortdelningsteknik, där en betalar för ett programkort som sitter i en digitalmottagare uppkopplad mot internet, som i sin tur är utdelad. Sedan kan andra med liknande mottagare "låna" programkortet över internet. Det beräknas ha sålts cirka 300 000 boxar med nätverk i Sverige (så kallade Dreambox).

Referenser 

TV-distribution
Brudslöja (växt)

Brudslöja (Gypsophila paniculata) är en flerårig växt som framför allt odlas för sina blommor. Växten blir upp till en meter hög och bär vita blommor. Den är uppskattad som rabattväxt och används också som snittblomma, speciellt som utfyllnadsväxt i blombuketter. Växten torkas även och används som eternell.

Brudslöja härstammar från Mindre Asien.

Referenser

Externa länkar
 

Nejlikväxter
Br Växtindex
Knalldosa

Knalldosa är beteckningen på en signalanordning, med betydelsen "stopp", som användes vid järnvägen för att påkalla uppmärksamhet vid fara eller annan icke reguljär signalering. Knalldosan uppfanns 1837 av engelsmannen Edward Alfred Cowper.

När ett tåg kör över en knalldosa exploderar den, vilket signalmässigt har betydelsen "stopp", varför tåget måste bromsas till stillastående snarast möjligt.

Signalen är en typ av nödsignal och består av en dosa i vilken ett sprängämne finns. Dosan anbringas på ena rälens huvud, på anliggingsytan för tågens hjul, så att när tåget passerar exploderar dosan med en kraftig knall. 

Knalldosor är en tidig form av signal och före 1877 benämndes de knallsignaler. Knalldosor togs ur säkerhetsordningen (SÄO) från och med utgåva 12 (1973).

Källor

Externa länkar

Järnvägshistoriskt forum

Järnvägshistoria
Signalsystem
Olga Boznańska

Olga Boznańska, född 15 april 1865 i Kraków, död 26 oktober 1940 i Paris, var en polsk målare.

Föräldrarna satsade mycket på Boznańskas utbildning och hon lärde sig att tala flera språk flytande. På grund av sitt kön fick hon ty sig till privatlektioner i stället för utbildning vid en konstakademi. Hon flyttade 1896 till München där hon fick ytterligare lektioner och var sedan 1898 bosatt i Paris. Hon hade en framgångsrik internationell karriär med flera utställningar runt om i världen men hon kände en stor besvikelse på grund av bristande popularitet bland hennes samtida i Polen.

Källor

Polska målare under 1900-talet
Födda 1865
Avlidna 1940
Kvinnor
Mottagare av Hederslegionen
Polska konstnärer under 1800-talet
Målare under 1800-talet
Władysław Podkowiński

Władysław Podkowiński, artistnamn Andrzej Ansgary, född 4 februari 1866 i Warszawa, död 5 januari 1895 i Warszawa, var en polsk målare och tecknare. Han var en av de främsta polska symbolisterna och impressionisterna.

Källor

Externa länkar

Polska målare
Födda 1866
Avlidna 1895
Män
Personer från Warszawa
Rosentapetserarbi

Rosentapetserarbi (Megachile centuncularis) är en art i insektsordningen steklar som tillhör överfamiljen bin.

Kännetecken
Rosentapetserarbiets hanar har en kroppslängd på omkring 8 till 9 millimeter. Honorna är något större, från 10 upp mot 11 millimeter. Grundfärgen på kroppen är svart med gulbrun behåring som är något mörkare på hjässa och mellankropp. På undersidan av bakkroppen har honan kraftiga borst för pollensamlandet.

Utbredning
Utbredningsområdet för arten omfattar större delen av Europa från Spanien och Italien till mellersta Skandinavien i norr, Centralasien i öster. Arten har även påträffats i Nordamerika.

Arten är reproducerande i Sverige och ej rödlistad- Den finns även i Finland (södra delarna av landet), men betraktas där som akut hotad ("CR").

Levnadssätt 
Rosentapetserarbiet är ett solitärt bi, det vill säga att det inte bildar samhällen. Honan bygger vanligen boet i dött trä, ihåliga växtstänglar och i fogarna i murar. I undantagsfall kan bona även grävas ut i marken. Cellerna tapetseras med bladbitar som honan skär ut med hjälp av sina käkar. Dessa hämtas ofta från blad på växter i rossläktet, vilket har gett arten dess trivialnamn. När äggcellerna är färdiga provianterar honan dem med nektar och pollen. Arten är inte någon födospecialist, utan insamlingen av pollen och nektar sker från flera olika familjer av blommande växter, som liljeväxter, korgblommiga växter, kaktusväxter, kaprifolväxter, nejlikväxter, ärtväxter (exempelvis klöversläktet och sötväpplingssläktet), kransblommiga växter, malvaväxter, dunörtsväxter, ranunkelväxter, tamariskväxter och verbenaväxter. Ett ägg läggs i varje äggcell och efter detta tillsluter honan cellen. När ägget har kläcks börjar larven äta på näringsförrådet, utvecklas och förpuppar sig. Den övervintrar som passiv vilolarv (subpupa). Efter övervintringen kommer en ny generation fullbildade individer fram.

Referenser

Externa länkar

Bin
Paration

Paration är en fosforotioat med kemisk formel (C2H5)2PSO3C6H4NO2.

Historia
Paration utvecklades 1944 av Gerhard Schrader för IG Farben. Ämnet fick kodnamnet E 605 där bokstaven E står för Entwicklungsnummer (Utvecklingsnummer). Beteckningen ledde senare till förvirring då Europeiska unionen införde E-nummer för livsmedelstillsatser.

Efter krigsslutet och rättegångarna mot IG Farben togs patentet på Paration i beslag av segermakterna och ämnet började saluföras av en mängd olika företag under olika namn, bland annat under originalnamnet E 605 av Bayer AG.

Egenskaper
Paration är synnerligen giftigt för både varmblodiga djur och insekter och kan lätt tränga igenom huden. Det är dock inte giftigt för växter. Paration oxideras till paraoxon som angriper enzymet acetylkolinesteras vilket leder till att nervsystemet paralyseras.

Paration är stabilt i sura och neutrala miljöer, men bryts vid förhöjt pH-värde snabbt ner till dietyltiofosfat och 4-nitrofenol.

Framställning
Paration framställs i en flerstegsprocess som utgår från fosforpentasulfid (P2S5) och etanol (C2H5OH).

Mellanprodukten dietylditiofosforsyra ((C2H5)2HPS2O2) kloreras sedan för att ge dietyltiofosforylklorid ((C2H5)2PSO2Cl).

Slutligen tillsätts natriumnitrofenolat (NaOC6H4NO2) vilket ger slutprodukten Paration.

Användning
Paration används som bekämpningsmedel mot insekter (insekticid) framför allt på bomull, ris och fruktträd. Den lösning som sprayas är utspädd till 0,05 – 0,1%. Paration är totalförbjudet i EU sedan 2001. WHO arbetar för att införa ett globalt förbud.

Referenser

Insekticider
Acetylkolinesterashämmare
Fosforotioater
Nitrobensener
Aromater
Bayer AG
Dvärgmakier

Dvärgmakier kan syfta på:

 Dvärgmakier – en familj i ordningen primater, se Muslemurer

Arter
 Större dvärgmaki – en däggdjursart i släktet Cheirogaleus och familjen muslemurer
 Gaffelkronad dvärgmaki – en däggdjursart i släktet Phaner och familjen muslemurer
Dvärgmöss

Dvärgmöss (Micromys) är ett släkte med små gnagare i underfamlijen möss (Murinae). Släktet bestå av två idag förekommande arter: dvärgmus (Micromys minutus) som är vitt spriddd i Europa och Asien och Micromys erythrotis som förekommer mer lokalt i Vietnam, södra Kina och eventuellt i angränsande områden. Fossil av Micromys dateras tillbaka till sen miocen och omfattar minst tio utdöda arter, som utgör flera utvecklingslinjer.

Systematik 
Micromys är inte närbesläktat med några andra släkten av möss, vilket gör det svår att utröna dess fylogenetiska släktskap. Tidigare placerades de i en distinkt klad tillsammans med Hapalomys, Chiropodomys och Vandeleuria, men studier har senare visat att denna klad är polyfyletisk och istället indikerar att Micromys utgör en egen systergrupp inom tribuset Rattini bland gnagarna.

Noter 

Råttdjur
Devolutionsprincipen

Devolutionsprincipen innebär att en hög åklagare övertar ett mål från en lägre åklagare.

Referenser 

Straffrätt