kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Master of the Moon

Master of the Moon är det tionde studioalbumet av hårdrocksgruppen Dio, utgivet 2004. På grund av Ronnie James Dios död den 16 maj 2010 är detta gruppens sista studioalbum, då Dio var grundaren och kärnan i bandet.

Låtlista
"One More for the Road" - 3:17
"Master of the Moon" - 4:19
"The End of the World" - 4:39
"Shivers" - 4:16
"The Man Who Would Be King" - 4:59
"The Eyes" - 6:28
"Living the Lie" - 4:26
"I Am" - 5:00
"Death by Love" - 4:22
"In Dreams" - 4:26
"Prisoner of Paradise" (bonusspår på japansk utgåva)

Medverkande
Ronnie James Dio - sång
Craig Goldy - gitarr, keyboard
Jeff Pilson - bas
Scott Warren - keyboard
Simon Wright - trummor

Musikalbum 2004
Album av Dio
Jtek

Jtek, japansk techno, är en elektronisk subgenre till hardtechnon. Tekniskt sett är den mycket lik de europeiska stilarna (tysk, svensk och italiensk techno) men det finns en viss skillnad eftersom den japanska stilens technomusik är uppbyggd på ett mer "fånigt" sätt. Den utgår utifrån ett minimalistiskt och tungt sound, men använder sig av infantila och barnsliga effekter som gör det hela lite gladare. Jtek är i grunden influerad av västerlandets acid technomusiker, men på många håll märks influenser av den japanska electropopgruppen Yellow Magic Orchestra.

Noterbara Jtek-producenter
Ken Ishii
Fumiya Tanaka
Takkyu Ishino
Takaaki Itoh

Se även
 schranz

Elektronisk musik
Techno
Evil or Divine

Evil or divine är en Dvdfilm gjord av hårdrocksgruppen Dio.

Låtlista 
 Killing The Dragon
 Egypt/Children of the Sea
 Push
 Drum Solo
 Stand Up and Shout
 Rock and Roll
 Don't Talk to Strangers
 Man on the Silver Mountain
 Guitar Solo
 Long Love Rock and Roll
 Lord of the Last Day
 Fever Dream
 Holy Diver
 Heaven and Hell
 The Last in Line
 Rainbow in the Dark
 We Rock

Musikvideoalbum 2003
Evil or Divine, Live in NYC

Evil or Divine, Live in New York City är ett livealbum av hårdrocksgruppen Dio, utgivet 2005. Det gavs även ut som en konsert-DVD.

Låtlista 
 "Killing the Dragon" - 5:06
 "Egypt/Children of the Sea" - 7:56
 "Push" - 3:53
 "Stand Up and Shout" - 3:36
 "Rock and Roll" - 5:12
 "Don't Talk to Strangers" - 5:49
 "Man on the Silver Mountain" - 2:24
 "Guitar Solo" - 9:07
 "Long Live Rock and Roll" - 4:15
 "Fever Dreams" - 4:09
 "Holy Diver" - 5:07
 "Heaven and Hell" - 6:38
 "The Last in Line" - 5:44
 "Rainbow in the Dark" - 5:05
 "We Rock" - 5:16

Musikalbum 2005
Album av Dio
Livealbum
Musikvideoalbum 2005
Marc Hodler

Marc Hodler, född 26 oktober 1918 i Bern i Schweiz, död 18 oktober 2006 i Bern, var en schweizisk advokat och sportfunktionär. Han var ordförande i världsskidsportförbundet FIS åren 1951-1998 (med svensken Sigge Bergman som generalsekreterare). Han var själv aktiv inom alpin skidsport tills han 1938 tvingades lägga av som aktiv på grund av en olycka. 1939-1941 var han ledare för de schweiziska skidåkarna, och 1940-1951 var han vicepresident i den schweiziska olmpiska kommittén och han var ansvarig för de alpina tävlingarna vid Olympiska vinterspelen 1948 i Sankt Moritz i Schweiz. Han var ledamot i Internationella Olympiska Kommittén från 1963.

Källor

Externa länkar
FIS-Ski Former Presidents: Marc Hodler

Avlidna 2006
Födda 1918
Schweiziska alpina skidåkare
Schweiziska idrottsledare
Män
Personer från Bern
Personer i Schweiz under 1900-talet
Rosenbaum

Rosenbaum är en svensk TV-serie (deckare) från 1993 efter manus av Björn Gunnarsson och Kjell Sundvall. Den är regisserad av Kjell Sundvall. Serien baseras på romanerna om Rosenbaum skrivna av Olov Svedelid och Leif Silbersky. De tre avsnitten sändes i Kanal 1 i oktober till november 1993. Serien har även publicerats i SVT:s Öppet arkiv.

Handling 
Erland Josephson spelar en äldre judisk man, Samuel Rosenbaum, som lever ett isolerat enstöringsliv i Stockholm. Han har ett mörkt förflutet då han har förlorat hela sin familj i förintelsen, och överlevt tyska koncentrationsläger. Efter Andra världskrigets slut 1945 kom han till Sverige och har blivit en framgångsrik och flitigt anlitad försvarsadvokat. På äldre dagar återfinner han en yngre släkting, Rhea Moser (spelad av den danska skådespelaren Charlotte Seiling) som blir hans hjälpreda i de många kriminalfall han löser. Figuren Rosenbaum är nollställd och illusionslös i sitt lidelsefria sökande efter sanningen. De etiska diskussionerna är flitigt förekommande.

Avsnitt

Bländverk 
På en porrklubb i Stockholm begås ett makabert mord och en stripteasedansös tar på sig skulden.

Målbrott 
I en skola hittas en av de kvinnliga eleverna strypt. Allt pekar på att gymnastikläraren är skyldig.

Det sista vittnet 
En tidigare anställd på ett svenskt företag med internationella kontakter hittas brutalt mördad. Allt pekar på att styrelsens ordförande begick dådet.

Referenser

Källor 
 
 Bländverk på Svensk Filmdatabas
 Målbrott på Svensk Filmdatabas
 Det sista vittnet på Svensk Filmdatabas

Svenska TV-serier från 1990-talet
TV-seriestarter 1993
TV-serieavslutningar 1993
Pain (album)

Pain är det självbetitlade musikalbumet av Pain som släpptes 1997. Och är det första i ordningen och första under The Abyss Studio.

Låtförteckning
 On Your Knees (Again) (04:35)
 Rope Around My Neck (04:31)
 Learn How To Die (03:54)
 Don't Let Me Down (04:20)
 Breathe (04:21)
 Greed (02:42)
 Choke On Your Lies (04:53)
 The Last Drops Of My Life (04:02)
 Hate Me (Bonus Track) (05:22)
 Liar (Bonus Track) (05:18)
 Thru The Ground (Bonus Track) (03:56)

Musikalbum 1997
Album av Pain
Superettan 2007

Superettan 2007 spelades mellan den 15 april och den 27 oktober 2007. De tre främst placerade gick direkt till Allsvenskan 2008. Inget kvalspel tillämpades denna säsong, då Allsvenskan utökades från 14 till 16 lag inför 2008 års säsong. I stället gick IFK Norrköping, Ljungskile SK och GIF Sundsvall direkt upp.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Fotboll i Sverige 2007
Fotbollssäsongen 2007
2007
István Szabó

István Szabó, född 18 februari 1938 i Budapest, är en ungersk filmregissör.

Biografi 
István Szabó deltog som ung i revolten 1956 och (som det senare visade sig) tvingades samarbeta med den kommunistiska regimen. Han regisserade under 1960- och 1970-talet filmer i sitt hemland.

Under 1980-talet gjorde István Szabó en trilogi med tyskspråkiga skådespelare i vilka Klaus Maria Brandauer spelade samtliga huvudroller. I denna trilogi ingår Mephisto (1981, Oscarsbelönad), Överste Redl (1985) och Hanussen (1988). Mephisto, vilken fick Oscar för bästa film, bygger på Klaus Manns roman med samma namn. Den är en skildring av en anpasslig skådespelare vid namn Heinrich Höpfken (egentligen ett porträtt av Manns egen svåger Gustaf Gründgens) under nazistregimen. Överste Redl skildrar Alfred Redl, som var chef för Österrike-Ungerns underrättelsetjänst men 1913 begick självmord efter att ha avslöjats som rysk spion. Hanussen, slutligen, skildrar en man som verkade som siare i 1920-talets Tyskland men mördades av nazisterna. Genomgående tema i dessa filmer är den enskildes, inte minst då konstnärens, hållning under auktoritära regimer. 

I senare engelskspråkiga filmer har Szabó fortsatt på samma tema, till exempel i Sunshine (1999), som även är en skildring av det modernare Ungerns historia, samt Taking Sides (2001) som är ett porträtt av dirigenten Wilhelm Furtwängler (spelad av Stellan Skarsgård) och dennes relation till nazismen. Han har dock även gjort romantiska dramer som Möte med Venus (1991), om en operastjärna och hennes problem.

År 2006 avslöjades István Szabós samarbete med kommunistregimen. Han försvarade sig med att han gjort detta för att rädda sina vänners liv och den ungerska allmänheten syntes vara tämligen förlåtande mot honom.

Filmografi (i urval)

Utmärkelser

Referenser

Externa länkar

Ungerska filmregissörer
Födda 1938
Män
Levande personer
Personer från Budapest
Nothing Remains the Same

Nothing Remains The Same är ett musikalbum av Pain som släpptes 2002. Och är det tredje i ordningen och tredje under The Abyss Studio.

Låtförteckning
 It's Only Them (04:51)
 Shut Your Mouth (03:12)
 Close My Eyes (03:44)
 Just Hate Me (03:55)
 Injected Paradise (05:10)
 Eleanor Rigby (The Beatles Cover Song) (03:51)
 Expelled (03:43)
 Pull Me Under (04:15)
 Save Me (03:36)
 The Game (04:05)
 Fade Away (04:59)

Musikalbum 2002
Album av Pain
Dancing with the Dead

Dancing With the Dead är ett musikalbum av Pain som släpptes den 26 januari 2005. Det är det fjärde i ordningen och det sista från The Abyss Studio.

Låtförteckning
 Don't Count Me Out (04:39)
 Same Old Song (03:58)
 Nothing (04:07)
 The Tables Have Turned (04:22)
 Not Afraid to Die (04:15)
 Dancing with the Dead (04:13)
 Tear It Up (03:57)
 Bye / Die (03:02)
 My Misery (03:55)
 A Good Day to Die (03:44)
 Stay Away (03:19)
 The Third Wave (03:50)

Musikalbum 2005
Album av Pain
Front by Front

Front by Front är ett musikalbum av den belgiska EBM-gruppen Front 242, utgivet 1988. Det räknas till de främsta albumen inom genren, om inte det främsta. Videon till ”Headhunter v3.0” regisserades av Anton Corbijn. 1992 kom en ny utgåva av albumet som inkluderade en ny version av ”Headhunter” samt hela EP:n Never Stop!.

Låtförteckning
 Until Death (Us Do Part) (4:30)
 Circling Overland (4:43)
 Im Rhytmus Bleiben (4:14)
 Felines (3:34)
 First In First Out (3:52)
 Blend the Strengths (3:13)
 Headhunter v3.0 (4:45)
 Work 01 (3:28)
 Terminal State (4:09)
 Welcome to Paradise (5:18)

Inkluderat i 1992 års utgåva
 Headhunter v1.0 (5:01)
 Never Stop! v1.0 (3:56)
 Work 242 N.off is N.off (5:18)
 Agony (Until Death) (2:43)
 Never Stop! v1.1 (4:24)
 Work 242 (6:29)

Musikalbum 1988
Album av Front 242
Efterfest

Efterfest, i äldre svenska nachspiel (tyska för "efterspel") eller eftersläckning, är en fest som börjar när en större fest avslutats. 

En typisk efterfest äger rum i någons hem, hotellrum eller annan privat lokal efter att en krog eller nattklubb har stängt. Man brukar då förtära resterna av överbliven dryck och mat. En efterfest behöver inte ha någon bestämd sluttid, utan kan anses vara avslutad när samtliga gäster lämnat efterfesten eller somnat.

Se även 
 Förfest
 Vickning
 Sexa

Referenser

Evenemang
Rebirth (musikalbum av Pain)

Rebirth är ett musikalbum av Pain och är det andra i ordningen och andra albumet under The Abyss Studio som släpptes 2000. The Abyss Studio ägs av Peter Tägtgren och hans bror Tommy Tägtgren.

Låtlista
Supersonic Bitch (03:44)
End Of The Line (04:03)
Breathing In, Breathing Out (03:35)
Delusions (04:03)
Suicide Machine (04:16)
Parallel To Ecstasy (03:58)
'On And On (03:55)12-42 (01:52)Crashed (04:01)Dark Fields Of Pain (05:00)She Whipped (04:51)''

Musikalbum 2000
Album av Pain
Alisha Silver

Alisha Silver är en fiktiv figur i Spindelmannen.

Historia
Alisha Silver var en gammal klasskamrat till Peter Parker (Spindelmannen) och doktor Curt Connors briljanta labbassistent, men hon var även dotter till Silvermane som kontrollerade stora delar av New Yorks kriminella verksamhet, detta hemlighöll hon för alla.
Efter att hennes far försökt bli ung igen och förvandlats till ett barn tar hon över hans plats och börjar utarbeta en plan för att hjälpa sin pappa.
Den plan hon kommer på går ut på att tillfångata Spindelmannen och ge sin pappa hans kropp, hon vet redan hur hon ska komma i kontakt med Spindelmannen eftersom hon är en god vän till Peter Parker och vet att han står nära Spindelmannen berättar hon för honom att hon hamnat i problem och behöver Spindelmannens hjälp. Peter, som vill hjälpa henne säger att han kan ordna ett möte med Spindelmannen och Alisha ber honom att säga till Spindelmannen att möta henne i en öde fabrikslokal följande kväll.

Följande kväll väntar hon i den övergivna fabriken och Spindelmannen kommer kort därefter, följd av Black Cat som vill hjälpa till. Alisha ber de båda hjältarna följa med henne in i fabriken och ber dem gå först eftersom hon påstår sig vara rädd för att träffa på några hemlösa, Spindelmannen och Black Cat går med på detta och när de befinner sig i en trång korridor drar Alisha fram en pistol som skjuter ut elektriska band som binder fast målet och skjuter snabbt superhjälten och hjältinnan. De båda blir överrumplade och fångas.
Hon transporterar sedan de båda hjältarna till sin bas, väl där möts de av Chameleon som binder fast dem vid en vägg. Alisha förbereder sig för att sätta igång den maskin som ska ge hennes pappa Spindelmannens kropp men hejdar sig då hon vill demaskera hjältarna först.
Men innan hon hinner demaskera dem förråder Chameleon henne eftersom han har andra planer för hjältarna, han ger därmed oavsiktligt Black Cat en chans att fly och hon tar den och besegrar snabbt både Chameleon och Alisha, sedan befriar hon Spindelmannen och de överlämnar Alisha till polisen.
Hon antas sitta inlåst fortfarande.

Spindelmannen

en:List of Spider-Man (1994 TV series) characters#Alisha Silver
Max Euwe

Machgielis "Max" Euwe, född 20 maj 1901 i Amsterdam, död 26 november 1981 på samma plats, var en nederländsk schackspelare och författare. Han var den femte som blev världsmästare i schack (1935–1937). Max Euwe har skrivit fler än 70 schackböcker, avsevärt fler än någon annan schackvärldsmästare.

År 1935 upplevde Euwe höjdpunkten på sin schackkarriär, då han vann matchen mot Alexander Aljechin om världsmästartiteln (9 vinster, 8 förluster, 13 remier). Därmed utlöste han en stor schackfeber i sitt hemland. Hans vinst i det 26:e partiet kallade den ungerske mästaren Géza Maróczy för Zandvoorts pärla. Returmötet år 1937 förlorade Euwe med 9,5–15,5 (4 vinster, 10 förluster, 11 remier).

Partier 
 Max Euwe–Alexandr Aljechin: Zandvoorts pärla (holländsk öppning A90, Zandvoort 1935)

Källor 

Nederländska schackspelare
Schackvärldsmästare
Alumner från Amsterdams universitet
Födda 1901
Avlidna 1981
Män
Författare från Amsterdam
Idrottare från Amsterdam
Vulture

Vulture kan syfta på

 Vulture (seriefigur) – en seriefigur på svenska även kallad Gamen
 Vulture (UAV) – ett fordonet
 Vulture (webbplats) – en webbplats driven av tidskriften New York
 Vulture Culture – ett musikalbum av det progressiva rockbandet The Alan Parsons Project (1985)
 Monte Vulture – vulkan
Joe Arroyo

Joe Arroyo, född som Álvaro José Arroyo González 1 november 1955 i Cartagena, Colombia, död 26 juli 2011 i Barranquilla, Colombia, var en av den latinamerikanska musikscenens största stjärnor. Han har spelat in många album och runt 150 låtar, varav de mest kända är La Noche och Rebelion (No le pegue a la negra). Den sistnämnda handlar om slavhandeln när spanjorerna koloniserade Colombia. Joe Arroyo blev känd som en av den karibiska musikens främsta företrädare genom sin unika stil som blandade genrer som calypso, merengue, reggae, salsa, soca, cumbia och tambores.

Vid sin död var Arroyos karriär på uppåtgående i hemlandet eftersom hans liv var föremål för Colombias mest sedda såpopera. Tv-serien El Joe, La Leyenda bygger på hans musik och färgstarka liv som innehöll såväl drogproblem som kvinnoaffärer.

2013 uppfördes en staty i Barranquilla med Joe Arroyo skulpterad .

Externa länkar
Mer information om Joe Arroyo

Referenser 

Colombianska musiker
Födda 1955
Män
Avlidna 2011
NHL Heritage Classic 2003

NHL Heritage Classic 2003 var en ishockeymatch som spelades utomhus den 22 november 2003 i Edmonton, Alberta, Kanada mellan Edmonton Oilers och Montreal Canadiens. Det var den första utomhusmatchen i NHL:s historia och man hade som förebild "Cold War"-matchen som spelades mellan Michigan Wolverines (University of Michigan) och Michigan State Spartans (Michigan State University) år 2001. Evenemanget var förlagt till Edmontons Commonwealth Stadium inför 57 167 åskådare vilket var det största åskådarantalet för en NHL-match någonsin trots att temperaturen låg på omkring -30°C. Evenemanget hölls till minnet av att Edmonton Oilers 25 år tidigare gick med i NHL 1978. Tv-sändningen av Canadian Broadcasting Corporation (CBC) slog också rekord med flest antal tv-tittare på en enda NHL-match med 2,747 miljoner. Den här var den första NHL-matchen som sändes i HDTV av CBC. 

Först spelades en match med före detta stjärnor mellan några av de bästa spelarna från båda klubbarna. Oilers representerades av de bästa spelarna från 1980-talet och leddes av Wayne Gretzky. Canadiens representerades av spelare från 1970-talets dynasti, ledda av Guy Lafleur och några spelare från truppen som vann 1986 och 1993. Båda lagen bestod av spelare som hade vunnit Stanley Cup med Oilers eller Canadiens, förutom Oilers förste NHL-kapten Ron Chipperfield och Canadiens Russ Courtnall som Réjean Houle sade hade valts för sin snabbhet. Mark Messier hade fått en specialtillåtelse från New York Rangers för att delta i matchen i Edmonton. Matchen bestod av två femtonminuters perioder istället för tre 20-minutersperioder och vanns av Oilers med 2-0. Efter matchen så skojade Messier att den målsnåla matchen var "en typisk Oilers-vinst," som var en hänvisning till de många målrika matcher som Oilers hade under sina glansdagar under 1980-talet.

I den andra matchen mellan Edmonton Oilers och Montreal Canadiens så vann Canadiens med 4-3. Richard Zednik i Canadiens gjorde det första målet i matchen och gjorde till sist också det matchavgörande målet. Den av de mest minnesvärda höjdpunkterna i matchen var målvakten José Théodore som bar en kanadensisk mössa som kallas tuque på sin hockeymask hela matchen.

Matchen släpptes på DVD av CBC, och innehåller extramaterial som till exempel intervjuer med spelarna.

Sedan den stora succén med matchen så har rykten florerat om att ytterligare en Heritage Classic skulle anordnas. Det finns också en växande rörelse i Edmonton för att införa en årlig vinterfestival, med en utomhus NHL-match som en hörnsten i evenemanget.

Källor

Externa länkar

 CBC build-up: Video Game Showdown
 Fuhr and Ranford steal the show

Ishockeysäsongen 2003/2004
Sport i Edmonton
2003 i Kanada
Montreal Canadiens
Edmonton Oilers
2003
Solar Quest

Solar Quest är ett musikprojekt inom elektronisk musik, som består av den brittiske musikproducenten George Saunders. Han är mest känd för att vara stilriktare inom genren acid house, och framför allt hans låt Acid Air Raid från 1993 har nått framgångar på dansgolv och rejv. Han har även fått stora framgångar inom genren ambient, inte minst med hans album Orgship.

Solar Quest-projektet grundades av Saunders 1993 med målet att kombinera solenergi med elektronisk musik. För den årliga festivalen Glastonbury Performing Arts Festival har han flera gånger bidragit med ett solenergidrivet tält med ambientkonserter. Mycket av musiken som spelas i tältet har dessutom spelats in och mixats i en studio som drivs av solenergi.

Saunders har samarbetat med flera andra artister och musiker, bland andra den brittiske DJ:en DJ Choci, som driver skivbolaget Choci's Chewns på vilket större delen av Solar Quests tidiga verk släpptes.

Diskografi

Album 

 1994 – Orgship

 1996 – Paranoid Aliens
 1998 – AcidOphilez
 1993 – Orgisms

Singlar och EP-skivor 
 1993 – Acid Crumble
 1993 – One Nation
 1994 – Acid Air Raid
 1994 – Acid Brain
 1994 – Kirsty Cried
 1994 – Orgship 1
 1994 – Orgship 2
 1995 – A + B = C In D#
 1995 – Cosmosis
 1995 – Into the Machine
 1995 – Mesmerised (med Choci)
 1998 – Space Pirates

Källor 
 Solar Quest på Discogs

Externa länkar 
 Solar Quest

Brittiska electronicamusiker
Män
Levande personer
NHL Plus/Minus Award

NHL Plus-Minus Award var ett pris som delades ut årligen till spelaren i National Hockey League som hade den bästa plus/minus-värderingen. Utmärkelsen delades ut för första gången 1983 som Emery Edge Plus-Minus Award och sponsrades av kommersiella företag. Den har haft många olika sponsorer genom åren men när den lades ner efter säsongen 2007–08 var den känd som Bud Light Plus-Minus Award.

Sedan inrättningen har den vunnits av Edmonton Oilers fyra gånger, och Philadelphia Flyers, St. Louis Blues och Detroit Red Wings tre gånger vardera. Sedan ligan började följa plus/minus som statistik har spelare från Boston Bruins vunnit kategorin nio gånger, Edmonton Oilers fem gånger och Philadelphia Flyers fyra och en halv gång.

NHL Plus-Minus Award vinnare

2008 – Pavel Datsjuk, Detroit Red Wings +41
2007 – Thomas Vanek, Buffalo Sabres +47
2006 – Wade Redden, Ottawa Senators och Michal Rozsival, New York Rangers +35
2005 – Ingen vinnare på grund av NHL-lockouten
2004 – Martin St. Louis, Tampa Bay Lightning och Marek Malik, Vancouver Canucks +35
2003 – Peter Forsberg och Milan Hejduk, Colorado Avalanche +52
2002 – Chris Chelios, Detroit Red Wings +40
2001 – Joe Sakic, Colorado Avalanche och Patrik Elias, New Jersey Devils +45
2000 – Chris Pronger, St. Louis Blues +52
1999 – John LeClair, Philadelphia Flyers +36 
1998 – Chris Pronger, St. Louis Blues +47
1997 – John LeClair, Philadelphia Flyers +44
1996 – Vladimir Konstantinov, Detroit Red Wings +60
1995 – Ron Francis, Pittsburgh Penguins +30
1994 – Scott Stevens, New Jersey Devils +53
1993 – Mario Lemieux, Pittsburgh Penguins +55
1992 – Paul Ysebaert, Detroit Red Wings +44
1991 – Marty McSorley, Los Angeles Kings och Theoren Fleury, Calgary Flames +48
1990 – Paul Cavallini, St. Louis Blues +38
1989 – Joe Mullen, Calgary Flames +51
1988 – Brad McCrimmon, Calgary Flames +48
1987 – Wayne Gretzky, Edmonton Oilers +70
1986 – Mark Howe, Philadelphia Flyers +85
1985 – Wayne Gretzky, Edmonton Oilers +98
1984 – Wayne Gretzky, Edmonton Oilers +76
1983 – Charlie Huddy, Edmonton Oilers +62

Noter

Namnhistoria

De följande är namnen på NHL Plus/Minus Award som den hetat tidigare:

1982–83 – 1987–88: Emery Edge Award
1988–89 (inget formellt pris)
1989–90 – 1995–96: Alka-Seltzer Plus Award
1996–97 – 1997–98: Bud Ice Plus-Minus Award
1998–99 – 2007–08 : Bud Light Plus-Minus Award

NHL:s troféer och priser
Priser och utmärkelser instiftade 1968
Hugo Åbergs Memorial

Hugo Åbergs Memorial är ett travlopp för varmblod. Loppet är ett sprinterlopp över 1609 meter med autostart och körs sista tisdagen i juli varje år på Jägersro i Malmö. Första upplagan kördes den 26 juli 1970. Loppet körs till minne av Hugo Åberg, som var byggmästare och en stor profil inom travsporten på Jägersro.

Under åren 1999–2018 var loppets förstapris 1 miljon kronor. Från och med 2019 är loppets förstapris 1 609 000 kronor, vilket gör loppet till ett av Sveriges största travlopp. Det är ett Grupp 1-lopp, det vill säga ett lopp av högsta internationella klass. Flera klassiska travare som Ego Boy, Express Gaxe, Mack Lobell, Zoogin, Victory Tilly, Varenne, Gidde Palema och Commander Crowe har vunnit loppet.

Loppet är ett av Sveriges mest välbesökta travlopp och tävlingsdagen är Jägersros publikmässigt största. Även lopp som Premio Going Kronos och Malmö Stads Pris går av stapeln under dagen. Publikrekordet ligger på 13 739 besökare i samband med 2014 års upplaga.

Rekord i loppet
Åtta hästar har vunnit loppet två gånger: Ringostarr Treb (2017, 2019), Commander Crowe (2012, 2013), Lavec Kronos (2010, 2011), Gidde Palema (2004, 2005), Rite On Line (1997, 1998), Peace Corps (1990, 1991), Big Spender (1986, 1987) och Express Gaxe (1979, 1980). Enbart fyra ston har vunnit loppet: Double Exposure (2020), Fridhems Ambra (1999), Peace Corps (1990, 1991) och Judy Song (1975). Den kusk och tränare som har vunnit loppet flest gånger är Stig H. Johansson med sju kusksegrar och åtta tränarsegrar.

Den största skrällen i loppets historia är Campo Ass, som vann 1994 års upplaga till vinnaroddset 38,55. Det största favoritskapet i loppets historia innehar Varenne, som vann 2002 års upplaga till vinnaroddset 1,07.

Vinnare

Referenser

Externa länkar

Travrevyn.com – Vinnare Hugo Åbergs Memorial

Svenska travlopp
Travlopp som körs på Jägersro
Återkommande sportevenemang i juli
Återkommande sportevenemang med premiär 1970
Sportevenemang i Malmö
Fattig men dock rik

Fattig men dock rik är en psalmtext författad av Lina Sandell-Berg

Publicerad i
Sionstoner 1889 som nr 194
Nya Pilgrimssånger 1892 som nr 503 under rubriken "Församlingssånger"
Sionstoner 1935 som nr 517 under rubriken "Nådens ordning: Trosliv och helgelse".
Guds lov 1935 som nr 285 underrubriken "En kristens saliga frid och trygghet".
Sions Sånger 1951 som nr 44
Sions Sånger 1981 som nr 124 under rubriken "Kristlig vandel".
Lova Herren 1988 som nr 476 under rubriken "Guds barns trygghet och frid".

Svenska psalmer