kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Resonans (kemi)

Resonans är ett teoretiskt begrepp som används som förklaringsmodell till stabilitet, struktur och egenskaper i kemiska föreningar. Begreppet introducerades av Linus Pauling 1929 och har visat sig ha stor betydelse för förståelsen av kemi och då i synnerhet organisk kemi.

Om det går att rita två eller flera olika tillåtna lewisstrukturer för en molekyl säger man att det föreligger resonans, och de olika strukturerna kallas resonansformer. Man föreställer sig då att molekylen "ser ut som" en blandning av dessa strukturer. Många gånger befinns energin för den faktiska molekylen vara lägre än för någon enskild av dessa lewisstrukturer – denna energisänkning benämns resonansenergi eller delokaliseringsenergi. Man talar då om en resonanshybrid som ska uppfattas som en slags sammansmältning av alla de ingående formerna. Hybriden skiljer sig många gånger markant ifrån de enskilda till resonansen bidragande lewisstrukturerna. Ytterst är resonansen en pappersprodukt, ett sätt att anpassa de för människan lättförståliga lewisstrukturerna till den mycket komplexa underliggande kvantkemiska verkligheten där hybriden är den enda verkliga. Som sådan har resonansbegreppet visat sig ytterst användbar, applicerbar och är i det närmaste ett ofrånkomligt redskap för kemisten och tas tidigt upp i läroböcker för kemi. Resonans ska inte blandas ihop med tautomeri och kemisk jämvikt, som innebär brytande av och skapande av nya σ-bindningar.

Resonans uppkommer genom p-orbitalöverlapp i konjugerade π-bindningssystem, där elektronerna sprids ut över hela systemet, så kallade delokaliserade elektroner. Både parade och oparade elektroner kan delta i resonansen. Resonans ger upphov till aromaticitet. Resonans i system med enbart σ-bindningar kallas hyperkonjugation, och är betydligt svagare än resonans i konjugerade π-bindningssystem.

Resonans kan sägas föreligga om samtliga följande påståenden möts:
1. Alla till resonansen bidragande lewisstrukturerna – resonansstrukturerna (kanoniska former) måste vara teoretiskt möjliga och får inte bryta mot oktettregeln, de formella laddningarna måste vara korrekta etc.
2. Positionerna för alla atomer måste vara desamma (d.v.s. ha samma σ-bindnings nätverk), endast antalet bindningar – alltså elektronerna – får flyttas.
3. Alla i resonansen ingående atomer måste ligga i samma plan (eller nästintill).
4. Antalet opariga elektroner i resonansstrukturerna, måste vara lika.

Det är viktigt att poängtera att alla till resonansen bidragande former inte måste bidra till resonansen lika mycket. För om dessa mer bidragande former, stabilare former, kan sägas:
a. Resonansstrukturer med fler kovalenta bindningar är ofta stabilare än de med färre.
b. Oladdade resonansstrukturer är generellt stabilare än resonansstrukturer med laddningsseparation.
c. Resonansstrukturen med en negativ laddning på det mest elektronegativa elementet är generellt den stabilare. Motsvarande resonemang gäller för positiva laddningar.

Se även
 Aromaticitet

Referenser

Kemisk bindning
Organisk kemi
Strukturkemi
Scorched 3D

Scorched 3D är en vidareutveckling av spelet Scorched Earth som fanns till DOS. Det är utvecklat till en 3D-miljö, men i övrigt är spelidén densamma. Spelet existerar i sin nuvarande version till flera plattformar: Microsoft Windows, Apple Macintosh och Linux. Spelet är GNU GPL-licenserat och finns att ladda ned gratis via dess officiella hemsida. Scorched 3D:s senaste stabila version är för tillfället 41.3 och utgavs i början av 2008.

Skärmdumpar

Externa länkar 
Scorched 3D:s officiella webbplats 

Fria datorspel
Windows-spel
Macintosh-spel
Linuxspel
Unix-spel
238 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Karthago 
 Hamilkar Barkas slår till mot underhållslinjerna för den legohär, som belägrar Karthago, vilket tvingar den att avbryta belägringen av staden. Han fortsätter sedan att utkämpa ett antal strider mot legosoldaterna, vilket gör att de aldrig får tid att återhämta sig. Hamilkar lyckas tvinga in legosoldaterna i en dalgång genom slaget vid "Sågen", varpå legosoldaterna blir belägrade i dalgången.
 Legohären, som står under Spendius befäl, försöker kämpa sig ur belägringen, men blir fullständigt besegrad av Hamilkar Barkas karthagiska styrkor. Efter slaget låter Hamilkar avrätta omkring 40.000 upproriska legosoldater.
 Hamilkars arméer erövrar ett antal upproriska libyska städer. Alla de libyska bosättningar, som har gjort uppror mot Karthago, kapitulerar, med undantag för Utica och Hippacritae.
 Hamilkar och en annan karthagisk general, Hannibal, belägrar Mathos legohär vid Tunis och korsfäster de infångade legobefälhavarna inom synhåll från legohärens befästningar.
 Mathos utnyttjar en svag punkt i Hannibals försvar och inleder ett anfall mot hans armé, där han infångar Hannibal och flera andra höga karthagiska befälhavare, vilka sedan blir korsfästa av Mathos.
 Karthagiska förstärkningar ledda av Hanno den store går med i striderna och de besegrar Mathos legostyrkor och fångar Mathos.
 De karthagiska arméerna belägrar och erövrar Utica och Hippacritae, vilket gör slut på det karthagiska inbördeskriget.
 Romarna förklarar krig mot Karthago angående kontrollen över Sardinien. Karthagerna böjer sig dock inför romarnas krav och ger upp Sardinien, hellre än att ge sig in i ett nytt kostsamt krig.

Egypten 
 Kanopos förordning, även känd som "Tanistavlan", är en minnesplatta präglad av en samling präster till Ptolemaios III Euergetes och hans gemål Berenike II:s ära. Förordningen, skriven på grekiska, demotiska och hieroglyfer är ett tvåspråkigt egyptiskt edikt som i modern tid ger en möjlighet att lösa hieroglyfernas och den demotiska skriftens gåta.

Persien 
 Arsakes, som är hövding över den iranska nomadstammen parnierna, mördar den seleukidiske guvernören i Persien, Andragoras, varpå han etablerar det partiska riket i det område han erövrar från den seleukidiske kungen Antiochos II i avlägsna delar av norra Iran, i nuvarande Turkmenistan.

Rom
 Floratemplet invigs.

Födda

Avlidna 
 Andragoras, seleukidisk satrap (guvernör) av Partien
 Xun Zi, kinesisk filosof (död omkring detta år)

Källor 
 Motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Dime Jankulovski

Dime Jankulovski, född 18 juni 1977 i Göteborg, är en svensk före detta fotbollsmålvakt som har spelat i det allsvenska laget Gais där han även varit assisterande tränare. Hans moderklubb är Rannebergens IF. 

Jankulovski kom till Gais inför säsongen 2005 från norska division ett-klubben Raufoss och var en stor anledning till att Gais lyckades kvala sig upp till Allsvenskan samma år. Säsongen 2010 förlängde han kontraktet med Gais till 2013.

Inför säsongen 2014 skrev han kontrakt som huvudtränare för division 2-klubben Lärje/Angered IF.

Jankulovskis föräldrar kommer från Nordmakedonien.

Källor

Externa länkar 
 . 
 Dime Jankulovski på Gais webbplats
Dime Jankulovski på fotball.no

Svenska fotbollsmålvakter
Svenska landslagsspelare i fotboll
Svenska fotbollstränare
Spelare i Lundby IF
Fotbollsspelare i Västra Frölunda IF
Spelare i AIK Fotboll
Spelare i IK Start
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Spelare i Raufoss IL
Fotbollsspelare i Gais
Spelare i BK Häcken
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Tippeligaen
Spelare i Adeccoligaen
Födda 1977
Levande personer
Män
Idrottare från Göteborg
Bell P-39 Airacobra

Bell P-39 Airacobra var ett amerikanskt jakt/attackflygplan som flög för första gången den 25 november 1939 och spåddes en lysande framtid, mestadels tack vare sin 37 mm kanon. Bell började leverera P-39 till amerikanska flygvapnet (US Army Air Forces) tidigt 1941. 

Under flygkriget över Stilla havet syntes snabbt P-39:s brister, dess motor var inte utrustad med kompressor vilket gjorde att effekten sjönk på höjder över 3 600 meter och planen användes sedan uteslutande som attackplan. Redan under 1944 slutade man använda P-39 i det amerikanska flygvapnet.

Många av planen hamnade i Sovjetunionen som köpte planen genom Lend-Lease Act. Totalt sändes ca 5 000 P-39 till Sovjetunionen, som använde dem i huvudsak som luftunderstöd för markstyrkorna.
 
Under 3 600 meter hade P-39 bättre egenskaper än de tyska planen Bf 109 och Fw 190 speciellt hade den mycket bättre svängradie. Av Sovjetunionens högst rankade flygaräss flög mer än hälften P-39 Airacobra.

Referenser

Externa länkar 
 Färgning Bell P-39 Airacobra

Amerikanska jaktflygplan
Amerikanska attackflygplan
Amerikanska stridsflygplan under andra världskriget
Sovjetiska stridsflygplan under andra världskriget
Luftfartyg tillverkade av Bell
Italienska militärflygplan under kalla kriget
David Bexelius

David Bexelius, född 12 maj 1978, är en svensk programledare på SVT, TV-producent och programredaktör. Han är uppväxt i Östersund och är kanske mest känd genom programmen Raggadish, Folktoppen och Det känns som fredag. Han var regissör för den semidokumentära serien Var fan är mitt band? med Magnus Uggla.

Under säsongen 2008/2009 tävlade Bexelius i TV-programmet På spåret tillsammans med Siw Malmkvist. De kom till semifinal men blev där utslagna av Lisa Syrén och Johan Wester.

Under 2009 var han tävlingsproducent för TV4 produktionen Robinson Karibien samt redaktör för den direktsända talkshowen Söndagsparty med Filip och Fredrik. Bexelius var redaktör för första säsongen av Draknästet på SVT1. Andra säsongen tog han över som producent. Han är producent för femte säsongen av Halv åtta hos mig som sänds på TV4.

Film och TV

Svenska TV-programledare
Födda 1978
Män
Levande personer
Personer från Östersund
Carla Jonsson

Carl Stefan "Carla" Jonsson, född 19 juli 1953 i Norrköpings Sankt Olai församling, Östergötlands län, är en svensk gitarrist, låtskrivare och sångare, mest känd som medlem i rockgruppen Eldkvarn.

Carla, som är yngre bror till Plura Jonsson, hade ursprungligen tilltalsnamnet Stefan. Utöver att vara Eldkvarns förstegitarrist bidrar han regelbundet med låtar till bandet, där hans bror dock är huvudsaklig låtskrivare. Han gav 1993 ut soloskivan Skakad & Rörd, och har även gjort en hyllningslåt till klubben IFK Norrköping med titeln "IFK".

Många av Carlas texter är underfundigt allvarliga och har ett rikt bildspråk. Ett par av "hans" Eldkvarn-låtar är "Kungsholmskopplet" och "Susan". Den senare har Ulf Lundell spelat som cover och gett ut på bonus-cd:n till norska samlingen Når jeg kysser havet. Den första singeln från Eldkvarns album Atlantis, "Konfettiregn", är också ett av Carlas alster. Han sjunger normalt sina egna låtar, men "Konfettiregn" sjungs på skivan av Plura i duett med Håkan Hellström. Eldkvarn gav 2011 ut Carlas låt om gruppen, "Fem tjänstemän", som singel.

Efter att Eldkvarn lagts på is 2015, då Plura aviserade en soloturné, spelar han tillsammans med resterande bandmedlemmar under namnet Stadtshuset. Gruppen spelar i huvudsak låtar skrivna av Carla själv.

Låtar inspelade av Eldkvarn

Källor

Externa länkar 

Svenska rockgitarrister
Svenska låtskrivare under 1900-talet
Svenska pop- och rocksångare
Födda 1953
Män
Levande personer
Musiker från Norrköping
Svenska låtskrivare under 2000-talet
Svenska musiker under 1900-talet
Svenska musiker under 2000-talet
Där mitt hjärta finns

Där mitt hjärta finns (originaltitel: Where the Heart Is) är en amerikansk dramafilm från 2000 i regi av Matt Williams. Filmen baseras på en roman av Billie Letts.

Handling 

Den gravida 17-åringen Novalee Nation (Natalie Portman) åker hemifrån med sin pojkvän (Dylan Bruno) för att flytta till Kalifornien. När de stannar vid ett varuhus för ett toalettbesök, lämnas hon med tio dollar på fickan. Novalee börjar i hemlighet bo i varuhuset, och efter sex veckor får hon mitt i natten värkar, och ska föda barn. En räddare i nöden i form av en bibliotekarie vid namn Forney (James Frain) dyker upp och förlöser Novalee.

Novalee vaknar dagen efter på ett sjukhus där läkaren (Ashley Judd) informerar henne om läget. Hon har blivit något av en kändis eftersom hon fött barn på ett varuhus. Hon får många brev från folk runt om i Amerika, och 500 dollar från varuhusets ägare. Några dagar senare besöker Novalees mor, som Novalee inte sett på åratal, sjukhuset och övertalar Novalee att flytta in hos henne med barnet (som kom att heta Americus). Novalee ger sin mor de 500 dollarna för att hon ska kunna förbereda sig med barnsaker. När modern nästa dag ska hämta Novalee och Americus från sjukhuset blir Novalee varse att hennes egen mamma lurat henne och stuckit med pengarna.

Under sin tid på varuhuset har Novalee också lärt känna den religiösa damen 'Sister' (Stockard Channing), så när hon efter moderns svek återigen är hemlös får hon bo hos 'Sister'. Novalee börjar därifrån att bygga upp sitt liv, och blir en stark kvinna. Hon blir god vän med bibliotekarien Forney, som tar hand om sin alkoholiserade syster. Forney hjälper också ofta till med att ta hand om Novalees dotter. Forney blir förälskad i Novalee, samtidigt som hon får liknande känslor, men hon anser att hon inte är tillräckligt bra för honom. När Forneys syster sedan dör så älskar han och Novalee med varandra. Han talar om för henne att han älskar henne, men får svaret att hon älskar inte honom. De skiljs sedan åt för att Forney ska börja studera för att bli historielärare. 

Under filmens gång får man även följa pojkvännen som lämnade Novalee vid varuhuset och hans musikerkarriär. Till en början går det bra för honom, men till slut går det sämre och sämre. När han sedan är med om en tågolycka och mister båda sina ben och hamnar i tidningen får han besök av Novalee. Samma dag som han lämnade henne så fick han känna på hennes gravida mage efter barnet, men sa att han inget kände, han berättar för Novalee att det var en lögn. Han vet inte varför. Novalee far sedan till universitetet där Forney studerar för att tala om att hon också ljugit. Att hon visst älskar honom.

Rollista

Externa länkar

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska komedifilmer
Filmer 2000
Oklahoma på film
Derrick Plourde

Derrick William Plourde, född 1971 i Goleta i USA, död 30 mars 2005, var en amerikansk trummis. Han spelade större delen av sin karriär i punkrockbandet Lagwagon.

Plourde spelade med Lagwagon från första början (då hette de Section 8). 1995 tvingades han sluta ,på grund av drogberoende, mitt under den pågående turnén för bandets genombrottsskiva Hoss. Plourde spelade även trummor i bland annat följande band: The Ataris, Bad Astronaut, Mad Caddies, Jaws, RKL och Threatened Hope. 

Plourdes trumspelande utmärker sig genom kreativitet, precision och hastighet. Han spelade aldrig med dubbelpedal eller dubbelkagge. Förutom trummor så spelade Plourde såväl gitarr som bas, och skrev även låtar (som han emellertid endast delgav sina närmsta vänner). 

Vid sidan om musiken arbetade Plourde som yrkesmålare. År 2005 begick Plourde självmord.

Källor

Amerikanska trummisar
Födda 1971
Avlidna 2005
Män
Personer från Goleta
CSPro

CSPro, en förkortning av Census and Survey Processing System, är ett statistikprogram utvecklat av U.S. Census Bureau, Macro International och Serpro, SA och utgivet som public domain. Den främste ekonomiske bidragsgivaren till utvecklandet av CSPro var U.S. Agency for International Development.

Se även
X-12-ARIMA
AnSWR

Externa länkar
CSPro home page
CSPro at U.S. Census Bureau
Serpro, S.A.

Fria statistikprogram
Annihilator

Annihilator är ett kanadensiskt thrash metal-band från Vancouver. Den mest kända medlemmen är Jeff Waters som bildade bandet 1984. 

Annihilator hade stora framgångar i slutet på 1980-talet och i början på 1990-talet. Albumen Alice in Hell och Never, Neverland sålde bra. 1993 års Set the World on Fire, där de hade lite lugnare och mer kommersiellt sound, och de sålde bra, mycket tack vare balladerna "Phoenix Rising" och "Sounds Good to Me". De är också kända för de ständiga medlemsbytena; över 30 medlemmar har spelat med bandet genom åren. Jeff Waters har dock varit med hela tiden.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Jeff Waters – gitarr, bakgrundssång , sång 
Aaron Keay Homma – gitarr 
Rich Hinks – basgitarr 
Fabio Alessandrini – trummor 

Tidigare medlemmar
Paul Malek – trummor 
John Bates – sång 
Dave Scott – basgitarr 
Richard Death – trummor 
Ray Hartmann – trummor 
Dennis Dubeau – sång 
K.C. Toews – rytmgitarr 
Anthony Greenham – rytmgitarr 
Randy Rampage – sång 
Wayne Darley – basgitarr 
Dave Scott Davis – rytmgitarr  
Coburn Pharr – sång 
Aaron Randall – sång 
Neil Goldberg – rytmgitarr 
Randy Black – trummor 
Mike Mangini – trummor 
Cam Dixon – basgitarr 
Lou Bujdoso – basgitarr 
Russell Bergquist – basgitarr 
Curran Murphy – rytmgitarr 
Joe Comeau – sång 
Dave Padden – sång, rytmgitarr 
Sandor de Bretan – basgitarr 
Rob Falzano – trummor 
Tony Chappelle – trummor 
Brian Daemon – basgitarr 
Alex Landenburg – trummor 
Dave Sheldon – basgitarr 
Ryan Ahoff – trummor 
Carlos Cantatore – trummor 
Mike Harshaw – trummor 

Turnerande medlemmar
Dave Machander – trummor 
Brian Daemon (Brian Stephenson) – basgitarr 
Carlos Cantatore – trummor 
Alberto "Al" Campuzano – basgitarr 
Flo Mournier – trummor 
Mike Harshaw – trummor 
Oscar Rangel – basgitarr 
Coburn Pharr – sång 
Rich Hinks – basgitarr 
Fabio Alessandrini – trummor

Diskografi
Studioalbum

 1997 – Remains

 2007 – Metal

Livealbum
 

EP

Singlar
1989 – "Word Salad"
1990 – "The Fun Palace"
1991 – "Never, Neverland"
1991 – "Stonewall"
1993 – "Phoenix Rising"	
1993 – "Set the World on Fire"	
1994 – "King of the Kill"
2015 – "Suicide Society"
2017 – "Twisted Lobotomy"

Samlingsalbum

 

Video
2006 – Ten Years in Hell 
2009 – Live at Masters of Rock

Externa länkar

Officiell webbplats

Kanadensiska thrash metal-grupper
Musikgrupper bildade 1984
United States Agency for International Development

United States Agency for International Development (USAID) är en federal amerikansk myndighet för u-hjälp. USAID utgör en del av utrikesdepartementet.

USA:s utrikesdepartement
USA:s utrikespolitik
Biståndsorganisationer
Svartån, Skåne

Svartån är en å i Skåne som är cirka 10 km lång och har ett cirka 40 km² stort flodområde i en ravindalgång. Svartån kommer från Krageholmssjön, 43 meter över havet, vid Krageholms slott, i Ystads kommun, och mynnar ut i Östersjön vid tätorten Svarte. Svartån har ett för skånska åar ett ovanligt brant lopp (i genomsnitt 4 m/km), men vattenmängden är ringa. Förutom källsjön finns inga sjöar i flodområdet. I sitt mellersta lopp mottar Svartån från höger en rätt ansenlig bäck, men i övrigt saknas nämnvärda biflöden.

Källor

Noter 

Vattendrag i Ystads kommun
Vattendrag i Skåne
Svartån, Småland och Östergötland

Svartån är en å i norra Småland och västra Östergötland. Svartån rinner från norra Småland, genom sjön Sommen och ut i Roxen i Östergötland.

Beskrivning
Svartåns källor ligger nära Ormaryd, ca 10 km öster om Nässjö. Den rinner tidigt genom Smålands Anneberg och genom Aneby, där den bildar vattenfallet Stalpet. Efter att ha passerat Gripenberg och Tranås rinner Svartån ut i sjön Sommen. Därefter fortsätter den norrut genom Boxholm, Strålsnäs, Mjölby och förbi Sya, varefter den rinner ut på Östgötaslätten. Mynningen i Roxen vid byn Nybro i 2,5 km söder om Bergs slussar är en känd fågellokal och området är naturreservat, Svartåmynningen. Roxen avvattnas i sin tur av Motala ström. Längden är 165 km och avrinningsområdet 3 410 km², vilket gör Svartån till Motala ströms största biflöde. Svartåns största biflöde är Lillån, som mynnar i Svartån vid Ledberg cirka en mil före Svartåns mynning i Roxen.

Svartån i Småland och Östergötland är ett av tre stora vattendrag med namnet Svartån i Sverige. De andra är Svartån (Närke) och Svartån (Västmanland).

Bilder

Se även
Svartåns dämningsområde
Stalpet, ett vattenfall i Svartån

Källor

Externa länkar

vattenråd för Svartån, Vattenråd Motala ström sydvästra

Vattendrag i Aneby kommun
Vattendrag i Boxholms kommun
Vattendrag i Linköpings kommun
Vattendrag i Mjölby kommun
Vattendrag i Nässjö kommun
Vattendrag i Tranås kommun
Vattendrag i Östergötland
Vattendrag i Småland
Motala ströms avrinningsområde
Anneberg
Svartån, Västmanland

Svartån är en å som har sina källor i norra Västmanland nära Norberg, rinner åt sydsydost och mynnar i Västeråsfjärden av Mälaren vid Västerås, närmare bestämt i Vasaparken.

Svartån är 91 km lång och har ett avrinningsområde om 730 km², där 40 000 människor bor. De största av de 44 sjöarna inom dess avrinningsområde är Hörendesjön (62 m ö.h.) och Fläcksjön (58 m ö.h.).

Ån har nära mynningen ett stundtals betydande djup. I centrala Västerås har flera boningshus lodräta väggar ned mot ån.

Svartån tillhör Norrströms huvudavrinningsområde.

Delar av ån är upptagna på Ramsar-listan.

Djurliv 
Svartån har ett rikt djurliv. Det har siktats bävrar i Västerås.

Det går bra att fiska i svartån då det planteras fisk. Gös och regnbågsforell är vanligt fiske.

Fotogalleri

Källor

Externa länkar 
 Se 360 graders Panorama av Svartån sedd från Apotekarbron

Vattendrag i Västerås kommun
Vattendrag i Norbergs kommun
Vattendrag i Västmanland
Norrströms avrinningsområde
Ramsarområden i Sverige
Svartån, Värmland

Svartån är en vänsterbiflod till Uvån i Värmland. Åns längd är cirka 25 km; flodområdet är cirka 150 km². Svartån rinner upp i Bosjön, 2 mil nordväst om Filipstad, 185 meter över havet, och mynnar i Grässjön, 2 mil söder om Hagfors, 124 meter över havet. Fallhöjden är alltså måttlig, i genomsnitt cirka 2,4 m/km. 

Svartån rinner nästan helt genom skogsområden och löper först söderut mot byn Forshyttan. Men efter byn, inemot en mil från utloppet ur Bosjön, gör ån en skarp krök och strömmar de sista 15 kilometerna åt nordväst i utkanten av Brattforshedens naturvårdsområde. Åns källflöden är Tannsjöälven och Älgsjöbäcken.

Vattendrag i Hagfors kommun
Vattendrag i Filipstads kommun
Vattendrag i Värmland
Klarälvens avrinningsområde
Svågan

Svågan eller Svåga älv är en skogsälv i Ljusdals och Hudiksvalls kommuner, i norra Hälsingland och den är Hälsinglands tredje största vattendrag efter Ljusnan och Voxnan med en total längd på cirka 155 km. Älven går med detta namn från Stor-Valsjön vid gränsen till Medelpad och rinner ut i Norrdellen vid Friggesund. De egentliga källsjöarna är Stor-Grundsjön och Oxsjön ca 15 km söder om Ånge, 402 m ö.h.

Området som älven rinner genom kallas Svågadalen och är berömd för sin vackra natur med fina vyer och goda paddlingsmöjligheter. På sina ställen kantas den av höga branta skogklädda åsar. Den är lätt åtkomlig från bilväg längs nästan hela sträckan.

Efter Dellensjöarna byter Svågan namn till Dellån eller Delångersån och strömmar vidare åt sydost och passerar under resan till havet en lång rad små sjöar som delar upp vattendraget i sträckor, vissa med skilda namn som Böleströmmen, Rolfstaån, Björkmoån och Iggesundsån. Svågan/Delångersån har två utlopp mot Bottenhavet, ett i Iggesund, söder om Hudiksvall, och ett i Saltvik, öster om Hudiksvall. 

Svågans totala avrinningsområde omfattar 2008 km².

Svågan är tungt reglerad med flera kraftverk längs sträckningen, varav Tvärforsens kraftverk är det första och Holmens kraftverk Iggesund i Iggesund det sista.

Även råvatten till Holmens pappersbruk i Iggesund tas från vattendraget och det ursprungliga flödet mot Saltvik är bitvis kraftigt begränsat.
Vattendrag i Hälsingland
Vattendrag i Hudiksvalls kommun
Vattendrag i Ljusdals kommun
Delångersåns avrinningsområde