kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Världsmästerskapet i handboll för damer 1957

Världsmästerskapet i handboll för damer 1957 spelades i det dåvarande Jugoslavien 13-20 juli 1957. Tjeckoslovakien vann turneringen före Ungern och Jugoslavien. Sverige blev åtta av nio deltagande nationer, och de 13 svenska spelarna kom från Kvinnliga SK Artemis, Kvinnliga IK Sport, Långö AIK, Kalmar AIK, Älvsjö AIK och Guif.

Detta dam-VM-arrangemang var det första enligt de nya reglerna för sjumannahandboll på liten plan (den idag dominerande handbollsvarianten – se även utomhushandboll). Tävlingen avgjordes dock utomhus och inte inomhus som vid senare mästerskap.

Totalt utspelades matcherna inför 55 000 åskådare i Belgrad. Finalen stod mellan Tjeckoslovakien och Ungern, där förstnämnda laget vann. Sverige var ett av två nordiska lag, och medan Sverige kom åtta (av totalt nio deltagande nationer) placerade sig Danmark på femte plats.

Preliminär omgång

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Huvudturnering

Grupp 1

Grupp 2

Placeringsmatcher

Spel om sjunde- till niondeplats

Match om femteplats

Match om tredjeplats

Final

Slutställning

Referenser 

1957 i Jugoslavien
Internationella handbollstävlingar i Jugoslavien
Sportåret 1957
1957
Fernando

Fernando kan syfta på:

 Fernando – spanska och portugisiska förnamn, se Ferdinand
 Fernando (sång) – en sång från 1976 av Abba
 Fernando (auktor) – flera personer

Personer
 Fernando Clavijo (1956–2019), en amerikansk-uruguaynsk fotbollsspelare och tränare
 Fernando Francisco Reges (1987–), en brasiliansk fotbollsspelare med artistnamnet Fernando
 Fernando Lamas (1915–1982),  en argentinsk-amerikansk skådespelare
 Fernando Sor (1778–1839), en spansk utövare och tonsättare inom klassisk gitarrmusik

Se även
 Fernandoz –  ett dansband i Sverige som bildades 1986
Martyn Ford

Martyn Ford, född 1944, är en brittisk dirigent och musikarrangör. Han är utbildad vid Royal Academy of Music, där han bl.a. lärde sig spela horn. Han formade en egen orkester som spelade för första gången i Royal Albert Hall 1971. Denna fick namnet först namnet The New Sinfonia, vilken senare döptes om till The Martyn Ford orchestra, som snabbt blev populär inom film, television och radio.

Martyn arrangerat och dirigerat olika låtar skrivna av The Rolling Stones, Elton John, Paul McCartney, Phil Collins, m.fl. och har även samarbetat med dessa artister i olika sammanhang. Hans album Classic Rock, som gjordes med London Symphony Orchestra har fått guld- och plantina utmärkelser. Inom filmmusik har han arrangerat musiken till James Bond-filmen Leva och låta dö och har även arrangerat musiken till filmen Tommy.

Han deltog i Eurovision Song Contest 1982 där han för Cypern dirigerade Mono I Agapi, vilken slutade på femte plats med 86 poäng. Han dirigerade även för Cypern i Eurovision Song Contest 1986, med låten Tora Zo, vilken slutade sist med fyra poäng. Det som var unikt med detta bidrag var att Martyn mitt i låten hoppade upp på scenen och uppmanade publiken att klappa takten. Detta var första gången någonsin som en dirigent hade en aktiv roll på scenen när ett bidrag framfördes i en Eurovisionfinal. Nästa gång skedde det i Danmarks bidrag 1989 där dirigenten Henrik Krogsgaard i mitten av låten tog sig upp på scenen och blev en del av kören i resten av låten. Dirigerandet togs över av den schweiziske huvuddirigenten Benoit Kaufman.

Martyn är för närvarande huvuddirigent för The London TeleFilmonic Orchestra, som har mottagit två Emmy Awards.

Externa länkar
Martyn Ford's hemsida

Brittiska dirigenter
Födda 1944
Män
Levande personer
Prodigy (artist)

För den brittiska big beat-gruppen, se The Prodigy.

Albert "Prodigy" Johnson, född 2 november 1974 i Hempstead på Long Island (men uppväxt i Queensbridge i Queens), död 20 juni 2017 i Las Vegas, Nevada, var en amerikansk rappare. Prodigy rappade i hiphop-duon Mobb Deep tillsammans med Havoc. Förutom de sju album som släppts av Mobb Deep, har Prodigy även gjort soloalbumet H.N.I.C. (Head Nigga In Charge), som kom ut år 2000. 2007 utkom en skiva benämnd Return of the Mac, vars låtar var alla producerade av Alchemist. År 2013 släpptes en skiva vid namn Albert Einstein som också var helt producerad av Alchemist. Blev i slutet av 2007 bestämt att han skulle in i fängelse för olaga vapeninnehav, och han avtjänade ett 8 månaders straff från början av februari 2008. Samma år släppte han sitt andra officiella album H.N.I.C. Pt. 2, uppföljaren till hans debutalbum H.N.I.C..

Diskografi

Studioalbum

Artistsamarbeten
 (med Pacino & Big Twins a.k.a. Twin Gambino)

Källor

Födda 1974
Amerikanska rappare
Män
Avlidna 2017
Pseudonymer
Musikmatchen

Ej att förväxla med radioprogrammet i Sveriges Radio P1 med premiär april 2012.
Musikmatchen var ett svenskt TV-program som sändes i TV3 1994-1995. Programledare var Rebecca de Ruvo, domare Max Lorentz.

Programmet gick ut på att tre deltagare fick popmusikfrågor vars tema kunde slumpas fram. Förstapriset var en resa till en konsert som man själv valde.

TV-program i TV3
Randstad

För företaget Randstad, se Randstad Holding.

Randstad, alternativt Randstad Holland (efter det nederländska ordet 'rand' som betyder kant och landskapsnamnet Holland) eller Deltametropool, är den mer eller mindre sammanvuxna storstadsregion i centrala Nederländerna där de fyra största städerna Amsterdam, Rotterdam, Haag och Utrecht ligger. Andra större städer i Randstad är Amersfoort, Delft, Dordrecht, Gouda, Haarlem, Hilversum, Leiden, Zaanstad och Zoetermeer. Även ett stort antal mindre orter och förorter ingår i Randstad. Det finns lite olika definitioner av området, men ofta anses området bestå av de tre provinserna Noord-Holland, Utrecht och Zuid-Holland. Dessa provinser hade totalt 7 339 492 invånare i början av 2009, på en yta av 8 980,55 km². Ibland räknas även provinsen Flevoland in i regionen. 

Det område som omges av de större städerna går under namnet Groene Hart (Gröna hjärtat). Många mindre orter inom Randstad vill inte att just deras orter skall växa, något som ger upphov till konflikter. Detta bland annat för att många av dem som bor i de mindre orterna inte bara arbetar i de av markbrist präglade storstäderna, utan även tar del av mycket av samhällsservicen som finns där. Centralt i området ligger storflygplatsen Amsterdam-Schiphols flygplats.

Under senare år har planerare börjat använda begreppet Deltametropool. Man talar även om två huvuddelar: Noordvleugel (runt Amsterdam) och Zuidvleugel (runt Rotterdam och Haag). Utrechts storstadsområde (cirka 660 000 invånare 2014) ingår i Noordvleugel men kan också sägas utgöra en egen del, skild från de andra två delområdena.

Källor

Se även 
 RandstadRail
 Nederländernas demografi
 Nederländernas geografi

Icke administrativa regioner i Nederländerna
Storstadsområden i Nederländerna
De la Gardieska fälttåget

De la Gardieska fälttåget var ett svenskt fälttåg lett av Jakob De la Gardie för att stödja Sveriges kandidat till den ryska tronen.

Bakgrund
Efter den ryske tsaren Fjodor I:s död 1598 inleddes det som i Ryssland kallas Stora oredan 1598–1613. Eftersom Fjodor inte hade någon tronarvinge, stod den ryska tronen ledig, och många var intresserade av den, bland dem Vasilij Sjujskij som stöddes av Sveriges kung Karl IX. Eftersom Karl IX inte ville ha en rysk tsar som var stödd av Polen, slöt han ett avtal i Viborg den 28 februari 1609 med Sjujskij: en svensk armé på 5 000 man ledd av unge fältmarskalken Jakob De la Gardie skulle gå in i Ryssland, och sätta Sjujskij på tronen. Sverige skulle i gengäld få Kexholms län för evig tid. Den svenska hären skulle också få 32 000 rubel i månaden i underhåll.

Förlopp

Mot Moskva
Den första marschen gick mot Novgorod, där Sjujskijs brorson Michail Sjujskij väntade. Hans här på 1 000–1 500 man anslöt sig till den svenska; de la Gardie hade dock förväntat sig fler. Den 2 maj 1609 bröt armén upp och marscherade mot Moskva, som då var under belägring av folk som var trogna Dimitri (Dimitri var Fjodor II:s yngre bror som mördats vid unga år). Evert Horn och arméns förtrupp intog Staraja Russa. Den 12 maj anlände de la Gardie och huvudarmén. Horn hann upp och besegrade de flyende ryssarna vid Kamenka den 15 maj. Den 17 juni intog Horn Torzjok efter en lysande svensk seger.

Sedan tågade den svenska hären mot Tver. Den 13 juli slutade första slaget vid Tver oavgjort. Vid andra slaget vid Tver vann svenskarna. De la Gardie lyckades med det som så många efter honom misslyckades med: att inta Moskva. Det gjorde han den 12 mars 1610 och möttes med jubel från Moskvas invånare.

Klusjino

I juni 1610 lämnade de la Gardie och Dmitrij Sjujskij Moskva för att häva Stanisław Żółkiewskis belägring av Smolensk. Den aktiva fasen av fälttåget slutade med att de la Gardies här förintades av Żółkiewski armé i slaget vid Klusjino den 25 juni 1610. Freden slöts i det som kom att kallas De la Gardies dagtingan.

Följder

Polackerna kunde nu installera Sigismunds son Vladislav Vasa som tsar. När Ryssland sedan vägrade att lämna över Kexholm till Sverige började det Ingermanländska kriget som pågick mellan 1610 och 1617.

Se även
Ingermanländska kriget
Svenska krig

Referenser

1609 i Ryssland
1610 i Ryssland
Rysk-svenska krig
Polsk-svenska krig
Rudkøbing

Rudkøbing är en tätort i Region Syddanmark i Danmark. Tätorten hade 4 565 invånare (2020) och är därmed det största tätorten på ön Langeland. Den ligger sedan den 1 januari 2007 i Langelands kommun, innan dess var Rudkøbing huvudort i Rudkøbings kommun.

Historia 
Orten finns historiskt belagd sedan vikingatiden. Den blev köpstad 1287.

Kända personer från Rudkøbing 
 Hans Christian Ørsted
 Anders Sandøe Ørsted
 Mads Lange
 Nikolaj Coster-Waldau

Referenser

Externa länkar 
 

Orter i Region Syddanmark
Hamnstäder i Danmark
Langelands kommun
Adam Graves

Adam Graves, född 12 april 1968 i Toronto, Ontario, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare. Graves spelade sexton säsonger i NHL för Detroit Red Wings, Edmonton Oilers, New York Rangers och San Jose Sharks. Mest känd är han för sin tio år långa period i Rangers. Han vann två Stanley Cup, med Edmonton Oilers 1990 och med New York Rangers 1994.

Graves spelade flera säsonger i farmarligorna innan han säsongen 1988–89 fick chansen i NHL-laget Detroit Red Wings. Säsongen efter blev han bortbytt till Edmonton Oilers där han utmärkte sig som en tufft spelande power forward och han vann samma säsong sin första Stanley Cup. Inför säsongen 1991–92 skrev Graves på för New York Rangers som free agent. I Rangers fick han spela i samma kedja som före detta Oilerskaptenen Mark Messier och Graves målproduktion ökade markant. Under lagets Stanley Cup-vinnande säsong 1993–94 gjorde han personbästa 52 mål vilket stod sig som rekord för antalet mål gjorda under en säsong av en Rangersspelare fram tills Jaromir Jagr gjorde 54 mål säsongen 2005–06. Graves var mycket uppskattad av New York-fansen och stannade i klubben i 10 år innan han blev bortbytt till San Jose Sharks där han avslutade sin karriär med två högst mediokra säsonger.

Graves har genom hela sin karriär gjort sig känd för att delta i många välgörenhetsarrangemang och fick efter säsongen 1993–94 motta King Clancy Trophy. Säsongen 2000–01 fick han Bill Masterton Trophy för sitt sportsliga uppförande. I en ceremoni inför matchen mot Atlanta Thrashers den 3 februari 2009 pensionerade New York Rangers Graves tröja #9.

Externa länkar
Adam Graves nhl.com

Referenser

Födda 1968
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i Edmonton Oilers
Spelare i New York Rangers
Spelare i San Jose Sharks
Män
Levande personer
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Stanley Cup-mästare 1994
Stanley Cup-mästare 1990
Vinnare av King Clancy Memorial Trophy
Vinnare av Bill Masterton Memorial Trophy
Vinnare av NHL Foundation Player Award
Spelare valda i NHL Entry Draft 1986
Spelare valda av Detroit Red Wings i NHL Entry Draft
Motion Picture Association

Motion Picture Association (MPA) är en USA-baserad organisation för filmgranskning. Denna filmindustrins självcensurorgan grundades 1922 som Motion Picture Producers and Distributors Association of America (MPPDA); mellan 1945 och september 2019 hette organisationen Motion Picture Association of America (MPAA).

Historik och funktion 
En av dess främsta uppgifter var att främja filmbranschens anseende under en tid då bland annat religiösa intresseorganisationer ansåg att filmer som producerades var omoraliska. Detta ledde till införandet av produktionskoden (även kallad Hays-koden) 1930, vilken kom att tillämpas strikt under närmare tre decennier från 1934. Syftet med denna självcensur från filmbranschens sida var att undvika inrättandet av en statlig filmcensurmyndighet. Produktionskoden övergavs 1968 till förmån för det klassificeringssystem som i modifierad form fortfarande tillämpas i USA.

Klassificeringssystemet 
Klassificeringssystem kommer med råd om vilken publik filmen riktar sig till (exempelvis NC-17 som betyder att ingen under 17 ska släppas in till filmen). Systemet bygger på frivillighet, men fungerar som en sorts de facto-censur i USA då många distributörer vägrar visa och sälja oklassificerade eller NC-17-filmer vilket i sin tur leder till att filmskapare klipper ner sina filmer för att få en mildare klassificering. Klassificeringar bestäms utan allmän insyn och skälen till en klassificering är hemliga. I dokumentären This Film Is Not Yet Rated framkom det att överklagande av klassificeringar till MPAA bedöms av en panel där representanter från olika kyrkgrupper i USA ingår.

Filmer utan klassificering använder ibland klassificeringen NR (Not Rated, oklassificerad) men det är ingen officiell MPAA-klassificering. Filmer som ännu inte klassificerats marknadsförs ofta This Film is Not Yet Rated ("denna film är ännu inte klassificerad") eller mindre ofta Rating Pending ("klassificering förestående").

Källhänvisningar

Externa länkar 
Officiell webbplats

Filmorganisationer
Amerikansk film
Upphovsrättsorganisationer
Organisationer i USA
Organisationer bildade 1922
Klassifikationssystem för media
Martin Morning

Martin Morning är ett animerat barnprogram från 2003, med franskt ursprung. Serien har dubbats till svenska och har visats i SVT Barn.

Programmet handlar om en pojke som vaknar varje morgon i ny skepnad och ingen dag är den andra lik.  

Pojken heter egentligen Martin Matin (matin = morgon på franska), men översättarna tyckte inte att det svenska Martin Morgon lät bra utan översatte istället till engelskas Morning.

Martin Morning sändes mellan åren 2003-2014 på SVT Barn.

Svenska röster 
 Niels Pettersson
 Love Bergström
 Jonas Bergström
 Elina Raeder
 Johan Svangren
 Susanne Barklund
 Annika Barklund
 Mikael Jönsson
 Oliver Åberg
 Andreas Nilsson
 Charlotte Ardai Jennefors
 Hans Jonsson
 Norea Sjöquist
 Johan Wahlström

Avsnitt

Källor

Externa länkar 
 
 

Barnprogram på TV
Franska animerade TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2003
David Ben Dayan

David "Dedi" Ben Dayan  (hebreiska: דדי בן דיין) är en israelisk fotbollsspelare född 1978 i Holon, Israel. Han spelar för Maccabi Petah Tikva som back. 

Ben Dayan började sin karriär i Maccabi Tel Aviv som han spelade för i 8 år. Han har också spelat i bland annat Hapoel Petah Tikva och Hapoel Beer-Sheva. 

Ben Dayan är den andra israeliska spelaren att spela i MLS (Colorado Rapids), efter sin lagkamrat Guy Melamed som han även spelat tillsammans i juniorlandslaget. Ben Dayan har även fått chansen att spela för det israeliska landslaget i Europa- och VM-kval.

Referenser

Externa länkar
David Ben Dayan på National-Football-Teams.com
David Ben Dayan på transfermarkt.co.uk

Israeliska fotbollsspelare
Födda 1978
Män
Spelare i Maccabi Tel Aviv FC
Spelare i Hapoel Kfar Saba
Spelare i Colorado Rapids
Spelare i Maccabi Netanya FC
Spelare i Hapoel Tel Aviv FC
Spelare i AC Omonia
Spelare i Maccabi Petah Tikva FC
Levande personer
Personer från Holon
Personer i Israel under 1900-talet
Personer i Israel under 2000-talet
Holon

Holon (på hebreiska: חוֹלוֹן) är en stad i Israel med 200 000 invånare. Staden ligger vid kusten strax söder om Tel Aviv. I Holon finns det näst största industriområdet i Israel och världens största befolkning av samaritaner. 

Vinnaren av Eurovision Song Contest 1998, Dana International kommer från staden.

Externa länkar 

Orter i Tel Aviv-distriktet
Tistlarna

Yttre Tistlarna är en ögrupp och fyrplats som ligger längst söderut i Göteborgs södra skärgård. Den tillhör Styrsö socken i Västergötland. Inre Tistlarna är en mindre ögrupp som ligger nordost om Yttre Tistlarna. De båda ögrupperna ingår i Vrångöskärgårdens naturreservat och Inre Tistlarna är dessutom sälskyddsområde.

När man säger Tistlarna menas de Yttre Tistlarna som är bebodda och består av tre öar med en djup vik på västsidan som fungerar som hamn.

1805 fick Tistlarna en enkel lotsplats för att lotsarna på Vrångö skulle kunna möta fartygen tidigt. 1870 inrättades en lotsstation och en fyrbyggnad uppfördes 1906. Fyrtornet är ihopbyggd med en större tegelbyggnad som numera är vitputsad. På svenska östkusten finns fyren Tjärven som arkitektoniskt påminner om Tistlarnas fyr; de byggdes ungefär samtidigt.

Åren 1923–1924 genomfördes ett större fördjupnings- och fördämningsarbete för att skapa en tryggare och ändamålsenligare hamn åt lotsar och fyrvaktare. Under slutfasen av detta bygge inträffade en svår storm som delvis raserade en nybyggd vågbrytare samt skadade en kranförsedd arbetspråm.

Tistlarnas fyr var bemannad fram till 1969 då elektricitet kom till ön och fyrvaktarna fick lämna sin post. Samtidigt målades fyren om och fick en vit färg. Fyren ägs och drivs av Sjöfartsverket. 

Fyren förekommer i TV-serien Svaleskär som sändes i SVT B våren 2011.

Fyrmästare 1906–1969 
Förteckning över fyrmästare på Tistlarnas fyr fram till 1969, då fyren automatiserades och avbemannades. Uppgifter från Svenska fyrsällskapets webbsida.

 Sven Anders Andersson Wiberg 1906 –1909
 Karl Wilhelm Stolpe 1909
 Carl Gustav Harry Norrby 1938
 EMIL Gottfrid Hermansson Helldner 1938 – 1952
 Carl Gustaf Harry Norrby 1939 – 1941
 John Gunnar Westerberg 1952 – 1963
 Torsten Lennart Hermansson 1963 – 1969

 Nils Göransson 1906 – 1913
 Axel Emanuel Lindberg 1906 – 1907 tf
 Gustaf Adolf Johansson Hult 19070430 – 19071231 tf
 Johan August Sjöberg 1912 – 1914
 Martin WILIAM Henrik Öhman 19120327 – 19121204 tf
 Carl Erik Bjök 1913 – 1915tf 1915 – 1932
 Carl Gustaf Harry Norrby 1933 – 1936tf, 1936 –  1938
 SVEN Thure Dahlbom 1936 – 1947
 Carl Gustaf Harry Norrby 1938 – 1939, 1941 – 1942
 Carl Rudolf Andersson Arbo 1942 – 1951
 GÖTE Gunnar Lavén 1947 – 1950
 Eric Sigfrid Karlsson 1951 – 1964
 John Gunnar Westerberg 19520101 – 19520930
 Erik Rickard Englund 1953 –1956
 HANS Erik Westerberg 1957 – 1961
 INGVAR Gösta Helldner 1961 – 1967
 Gustaf Harry Andersson 1964 – 1969
 RAGNAR Gustaf Svensson 1967 – 1969

Bilder

Referenser

Noter

Källor

Vidare läsning 
 Fyrplatsernas folk på 1900-talet

Externa länkar 
Svenska fyrsällskapet

Öar i Göteborgs södra skärgård
Fyrar i Sverige
Peter Georg Bang

Peter Georg Bang, född 7 oktober 1797 i Köpenhamn, död där 2 april 1861, var en dansk jurist och politiker, statsminister 1854-1856. Som statsminister försökte han medla mellan tidens liberala och konservativa krafter och i frågan om förhållandet mellan Danmark och hertigdömena (Slesvig, Holstein och Sachsen-Lauenburg).

Han tog kandidatexamen i juridik 1816, licentiatexamen 1819 och doktorsexamen 1820; mellan 1830 och 1836 var han professor i romersk rätt vid Köpenhamns universitet. Från 1836 och fram till 1845 tillhörde han direktionen för Danmarks Nationalbank (den danska centralbanken).

Mellan 1834 och 1848 satt han i Roskildes ständerförsamling och mellan 1845 och 1848 var han Kristian VIIIs rådgivare. Tillsammans med Anders Sandøe Ørsted och Carl Moltke fick han i januari 1848 i uppdrag att utarbeta en ny grundlag.

Bang blev inrikesminister i november 1848 och kom under sin tid på den posten att vara med och införa den nya grundlag (Danmarks rikes grundlag) som utarbetats av Ditlev Gothard Monrad efter marsoroligheterna och som med ändringar fortfarande (2006) gäller.

I september 1849 utgick han ur regeringen och blev domändirektör. Han återkom i regeringen i december 1851 men avgick i april 1853 då regeringen och liberalerna inte kunde komma överens. Han återkom som statsminister 12 december  och behöll posten fram till oktober då han istället blev justitiarius i Højesteret (högsta domstolen i Danmark).

Bibliografi
Lærebog i de til den romerske private ret henhörende discipliner (1833-1835)
Systematisk fremstilling af den danske procesmaade (tillsammans med J C Larsen)

Källor

Danskspråkiga Wikipedia: Peter Georg Bang (2006-06-01)

Noter

Danmarks statsministrar
Danmarks inrikesministrar
Danmarks kyrko- och undervisningsministrar
Danska politiker under 1800-talet
Politiker från Köpenhamn
Födda 1797
Avlidna 1861
Män
Alumner från Köpenhamns universitet
Gnarls Barkley

Gnarls Barkley är en amerikansk musikduo bestående av producenten Danger Mouse samt rapparen och sångaren Cee Lo Green, bildad 2003.

Deras första singel "Crazy" från debutalbumet St. Elsewhere (2006) fick stora försäljningsframgångar, framförallt genom nedladdning från internet. På Grammygalan 2007 tilldelades de två priser, för Best Urban/Alternative Performance ("Crazy") och Best Alternative Music Album (St. Elsewhere). Uppföljaren The Odd Couple gavs ut 2008.

Diskografi

Externa länkar

Officiell webbplats

Amerikanska hiphopgrupper
Musikgrupper bildade 2003
Björn Borg AB

Björn Borg AB (tidigare namn World Brand Management (WBM)) utvecklar och driver modevarumärket Björn Borg. Bolaget grundades 1989 av Anders Arnborger och Louise Hildebeck då de lanserade en kollektion med underkläder. Personen Björn Borg äger ingen del av Björn Borg AB utan licensierar bara ut sitt namn. Enligt förra vdn Nils Vinberg är Björn Borg delaktig i vissa marknadsföringskampanjer men får ingen ersättning för detta. 

Verksamheten bedrivs i sju europeiska länder. Först ut med lansering skedde 1992-1993 i Danmark, Norge, Österrike, Australien, Nederländerna och Belgien. Idag är Sverige och Nederländerna de viktigaste marknaderna. Nya marknader är Tyskland och Storbritannien. I Storbritannien lanserades varumärket 2006. Då startade försäljningen på varuhuset Selfridges i London. Företaget noterades 7 maj 2007 på Stockholmsbörsens mid cap lista efter att tidigare varit noterat på First North. Under 2012 uppgick försäljningen till 1,5 miljarder kronor. 

Den första kollektionen bestod av 17 olika plagg för män. 1992 släpptes den första kollektionen med underkläder för kvinnor. Under 90-talet släpptes flera kollektioner med underkläder, badkläder, väskor och glasögon Företaget är mest känt för sina underkläder och sin "logga" Love for all och har ett brett sortiment både för män och kvinnor. Björn Borg AB försöker designa och framställa sina kläder efter orden sporty, stylish, sexy och comfortable. Varumärkets främsta produktområde är underkläder. Dessutom erbjuds sportkläder, parfym och skor samt via licenstagare skor, väskor och glasögon. 

WBM innehade sedan 1997 en exklusiv varumärkeslicens för namnet Björn Borg, som ger rätt att producera, marknadsföra och sälja Björn Borg-produkter i alla länder. Riskkapitalbolaget Merchant Venture Investments gick in som delägare 1998 då de köpte en tredjedel av aktierna för 25 miljoner kronor. I slutet av 2006 köptes de fulla rättigheterna till varumärket för 124 miljoner kronor plus årliga royalties på 1,5-2 procent samt en tilläggsersättning på 7,8 miljoner fram till 2016. De slutliga rättigheterna köptes från ett holländskt bolag som Björn Borgs föräldrar ägde. WBM bytte senare namn till Björn Borg AB. Under 2016 fick Björn Borg ut 30 miljoner kronor i royalties.

2020 flyttade Björn Borg sitt huvudkontor till Frösundavik i Solna kommun.

Referenser

Externa länkar
 

Svenska klädmärken
Svenska konfektionsföretag
Företag listade på Stockholmsbörsen (small cap)
Parfym