kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karl Dilthey

Karl Dilthey, född den 18 mars 1839 i Biebrich, död den 4 mars 1907 i Göttingen, var en tysk klassisk filolog och arkeolog. Han var bror till filosofen Wilhelm Dilthey.

Efter studier vid universiteten i Breslau och Bonn företog Dilthey forskningsresor till Grekland. Till läsåret 1866/1867 var han privatdocent i Bonn. Från 1867 till 1869 arbetade han i Rom och mottog därefter en kallelse till professor vid universitetet i Zürich. År 1878 bytte han till lärostolen för klassisk filologi i Göttingen. År 1889 blev han som efterträdare till Friedrich Wieseler professor i klassisk arkeologi. Efter Wieselers död blev han 1892 direktor för de arkeologiska och numismatiska samlingarna vid universitetet och upptogs som ordinarie ledamot i vetenskapsakademien. Efter hans död kallades Gustav Körte till hans efterträdare.

Källor 

 

Tyska klassiska filologer
Tyska arkeologer
Klassiska arkeologer
Personer verksamma vid Bonns universitet
Personer verksamma vid universitetet i Zürich
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Ledamöter av Akademie der Wissenschaften zu Göttingen
Filologer under 1800-talet
Arkeologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Wiesbaden
Födda 1839
Avlidna 1907
Män
Alumner från Bonns universitet
Wieseler

Wieseler är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

Friedrich Wieseler (1811–1892), tysk klassisk arkeolog och filolog
Karl Georg Wieseler (1813–1883), tysk evangelisk teolog

Tyska efternamn
The One I Gave My Heart To

"The One I Gave My Heart To" är en R&B-ballad framförd av den amerikanska tonårssångerskan Aaliyah, komponerad av Diane Warren, Daryl Simmons och Guy Roche till Aaliyahs andra studioalbum One in a Million (1996).

Framföraren i "The One I Gave My Heart To" undrar hur samma person som hon gav sitt hjärta till kunde såra henne så mycket. Låten innehåller en jämn basgång, stråkinstrument och piano. Spåret släpptes som den sjätte och sista singeln från sångerskans album den 16 september 1997. Singeln debuterade på USA:s Billboard Hot 100 den 4 oktober 1997. Där klättrade låten till en 9:e plats. "The One I Gave My Heart To" hade även framgång på USA:s R&B-lista Hot R&B/Hip-Hop Songs där den nådde en åttonde plats. Detta gjorde följaktligen spåret till den framgångsrikaste singeln utgiven från One in a Million och en av Aaliyahs största hits vid tidpunkten. Låten nådde även topp-trettio i Storbritannien där den gavs ut som dubbel-A-sida med föregående singel "Hot Like Fire". Den 21 oktober certifierades singeln med en guldskiva av RIAA.

Musikvideon till singeln regisserades av Darren Grant.

Format och innehållsförteckning

 Amerikansk / Brittisk dubbel-A-sida (CD-singel)
"The One I Gave My Heart To" (radio mix) - 3:54   
"Hot like Fire" (album version) - 4:23
"Hot like Fire" (Timbaland's Groove mix) - 4:35 
"Hot like Fire" (Feel My Horns mix) - 4:37   
"Hot like Fire" (Main mix instrumental) - 4:22     
"Death of a Playa" (featuring Rashad)

 Amerikansk dubbel-A-sida
"The One I Gave My Heart To" (Radio Mix) - 3:53
"Hot Like Fire" (Album Version) - 4:23

 Amerikansk dubbel-A-sida'''
"The One I Gave My Heart To" (Soul Solution club mix)
"The One I Gave My Heart To" (Soul Solution dub)
"One in a Million" (Nitebreed Mongolidic mix) 
"One in a Million" (Geoffrey's House mix)
"One in a Million" (Armand's Drum n' Bass mix) 
"One in a Million" (Wolf-D Big Bass mix) 
"One in a Million" (Nitebreed dub)

Listor

Referenser

Noter

Musiksinglar 1997
Låtar av Aaliyah
Friedrich Wieseler

Friedrich Julius August Wieseler, född den 19 oktober 1811 i Altencelle, Hannover, död den 3 december 1892
i Göttingen, var en tysk arkeolog och filolog, bror till Karl Wieseler.

Wieseler studerade i Göttingen och i Berlin. Han blev 1839 privatdocent i Göttingen samt 1842 e.o. och 1849 ordinarie professor där; sedan 1847 var han även direktor för det arkeologiska seminarium, som han grundlagt. Vad som gjorde Wieseler allmänt bekant, var en jämförelsevis obetydlig, men korrekt avhandling om
Hildesheimsfyndet.

Bland hans övriga arbeten märks Conjectanea in Aeschyli Eumenides (1839), Über die Thymele des griechischen Theaters (1847), Das Satyrspiel (1848), Theatergebäude und Denkmäler des Bühnenwesens bei den Griechen und Römern (1851; ny bearbetning och fortsättning av K.O. Müllers "Denkmäler der alten Kunst", 1854–56). Av detta arbetes 2:a del, i ny bearbetning av Wernicke, utkom 4:e upplagan 1899.

Källor 

  

Tyska klassiska filologer
Tyska arkeologer
Klassiska arkeologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Hannover
Födda 1811
Avlidna 1892
Män
Alumner från Göttingens universitet
Leymah Gbowee

Leymah Gbowee, född 1 februari 1972 i centrala Liberia, är en liberiansk traumaterapeut, medborgarrättskämpe och fredsaktivist. 2011 tilldelades hon Nobels fredspris tillsammans med Ellen Johnson Sirleaf och Tawakkul Karman, med motiveringen "for their non-violent struggle for the safety of women and for women’s rights to full participation in peace-building work" ("för deras ickevåldskamp för kvinnors säkerhet och deras rätt till fullt deltagande i fredsbyggande arbete").

Biografi 
Leymah Gbowee föddes i det inre av Liberia. Vid 17 års ålder flyttade hon till huvudstaden Monrovia, just när det första liberianska inbördeskriget bröt ut. Hon började så småningom arbeta som socialarbetare.

Gbowee var med och startade organisationen Women of Liberia Mass Action for Peace, som bidrog till att inbördeskriget i Liberia avslutades. Rörelsen startade genom att Gbowee samlade kvinnor för att få slut på den konflikt de såg omkring sig. I vita t-shirtar gick de varje dag till fiskmarknaden i huvudstaden Monrovia för att demonstrera mot kriget med böner och sånger. De samlade in pengar för att följa med till grannländerna och vara med vid fredsförhandlingarna och de ställde sig utanför de lyckta dörrarna och meddelade att de inte tänkte flytta på sig innan männen där inne kom överens om fred.

Rörelsen fick den dåvarande presidenten Charles Taylor att delta i fredsförhandlingar i grannlandet Ghana. Leymah Gbowee ledde sedan en delegation som fortsatte att hålla press på de förhandlande parterna. När fredssamtalen hotade att bryta samman genomförde kvinnorna en tyst massprotest utanför det ghananska presidentpalatset. Kvinnorörelsen blev en politisk kraft i Liberia och ledde fram till valet av Afrikas första kvinnliga statschef Ellen Johnson Sirleaf.
 
Leymah Gbowee är ledare för Women Peace and Security Network Africa (Wipsen), ett afrikanskt kvinnonätverk för fred och säkerhet baserat i Accra i Ghana.

Gbowee har tagit emot flera priser för sitt fredsarbete. Hon är även huvudperson i en dokumentärfilm från 2008 om de liberianska kvinnornas fredsrörelse, Pray the Devil Back to Hell.

Leyman Gbowee har sex barn. Hon har flera syskon varav en syster boende i Malmö, Sverige.

Bibliografi 
 Mighty Be Our Powers: How Sisterhood, Prayer, and Sex Changed a Nation at War

Referenser

Externa länkar

 

Levande personer
Kvinnor
Födda 1972
Mottagare av Nobels fredspris
Personer från Monrovia
Personer i Liberia under 1900-talet
Personer i Liberia under 2000-talet
Karl Wieseler

Karl Georg Wieseler, född den 26 februari 1813 i Altencelle, Hannover, död den 11 mars 1883, var en tysk protestantisk teolog, bror till Friedrich Wieseler.

Wieseler kallades till ordinarie professor i exegetik 1851 i Kiel och 1863 i Greifswald. År 1870 utnämndes han till konsistorialråd samt medlem av pommerska konsistoriet i Stettin. Han förvärfvade sig ett namn särskilt genom sina biblisk-kronologiska detaljundersökningar på det nytestamentliga området.

Bland Wieselers många hithörande skrifter märks Die chronologische Synopsis der Evangelien (1843), Chronologie des apostolischen Zeitalters (1848), Geschichte des Bekenntnissstandes der lutherischen Kirche Pommerns (1870) och ''Zur Geschichte der neutestamentlichen Schrift und des Urchristentums (1880).

Källor

Noter 

Födda 1813
Avlidna 1883
Tyska teologer
Bibelforskare
Tyska professorer
Personer verksamma vid Kiels universitet
Personer verksamma vid Greifswalds universitet
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Hannover
Män
Arthur Milchhoefer

Arthur Milchhoefer, född den 21 mars 1852, död den 7 december 1903, var en tysk arkeolog.

Milchhoefer blev 1883 extra ordinarie professor vid akademien i Münster och 1895 ordinarie professor i Kiel. Bland hans skrifter kan nämnas Die Museen Athens (1881), Die Anfänge der Kunst in Griechenland (1883), Untersuchungen über die Demenordnung des Kleisthenes (1892), Das archäologische Skulpturenmuseum der Universität Kiel (1896), Über die Gräberkunst der Hellenen (1899) och Die Tragödien des Aeschylus auf der Bühne (1900). Vidare utgav Milchhoefer betydande verk i samarbete med andra.

Källor

Noter

Födda 1852
Avlidna 1903

Tyska arkeologer
Klassiska arkeologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Münster
Personer verksamma vid Kiels universitet
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Män
Halla landskommun, Gotland

Halla landskommun  var en tidigare kommun i Gotlands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades i Sverige cirka 2 500 kommuner. Huvuddelen av dessa var landskommuner (baserade på den äldre sockenindelningen), vartill kom 89 städer och åtta köpingar. Då inrättades i  Halla socken i Gotlands norra härad på Gotland denna kommun. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick denna  landskommun i Romaklosters landskommun som senare 1971 uppgick i Gotlands kommun.

Referenser

Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Gotlands län
Indelningar i Gotlands kommun
Halla församling

Halla församling kan syfta på:

Halla församling, Visby stift
Halla församling, Strängnäs stift
Kuno Fischer

Ernst Kuno Berthold Fischer, född den 23 juni 1824 i Sandewalde i Schlesien, död den 5 juli 1907 i Heidelberg, var en tysk filosof. 

Fischer studerade filosofi, filologi och teologi i Leipzig och i Halle. Från 1850 höll han någon tid som privatdocent filosofiska föreläsningar i Heidelberg; men trots att dessa vann stort bifall, blev de likväl 1853 förbjudna av det badensiska kultusministeriet till följd av en i en kyrkotidning mot Fischer  framställd beskyllning för utspridande av läror, stridande mot kyrkans. Han försvarade sina åsikter i ett par skrifter, Das Interdict meiner Vorlesungen (1854) samt Apologie meiner Lehre (samma år), och sökte docentur i Berlin. 

Denna blev honom först förvägrad, och när den sedan erbjöds honom, hade han redan (1856) mottagit kallelse till extra ordinarie professor i filosofi vid universitetet i Jena. Hans glänsande, om Reinholds och Fichtes tid påminnande förmåga som talare och föreläsare förskaffade honom därefter den ena utnämningen efter den andra: han blev ordinarie professor, geheimehovråd med mera och erhöll 1872 den upprättelsen att bli kallad som professor till Heidelberg, där han sedan ända till sin sena ålderdom verkade. 

Sina egna filosofiska åsikter, i vilka han visade sig som en lärjunge av Hegel, men även upptagit aristoteliska och kantska element, utvecklade han bland annat i Logik und Metaphysik oder Wissenschaftslehre (1852; 2:a upplagan 1856) samt Philosophische Schriften (3 band, 1891–1892; 1:a bandet, Einleitung in die Geschichte der neuern Philosophie, 5:e upplagan 1902), men sin största betydelse har han genom sina bidrag till den vetenskapliga behandlingen av filosofins historia. 

Som ett klassiskt arbete räknas hans stora verk Geschichte der neuern Philosophie (6 band, 1852–1877, flera av banden i 3 upplagor; jubileumsupplaga i 9 band, 1897-1903). Som inledning till denna kan betraktas Bacon von Verulam (1856; 3:e upplagan 1904). Därjämte utgav han flera litteraturhistoriska arbeten om Shakespeare, Lessing, Goethe och Schiller med flera.

Källor 

 

Tyska idéhistoriker
Tyska litteraturvetare
Litteraturhistoriker
Tyska professorer i filosofi
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Personer verksamma vid Jena universitet
Filosofer under 1800-talet
Litteraturvetare under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Schlesien
Födda 1824
Avlidna 1907
Män
Ugglan
Alumner från Leipzigs universitet
Alumner från Wittenbergs universitet
Dilthey (olika betydelser)

Dilthey är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Karl Dilthey (1839–1907), tysk arkeolog
 Wilhelm Dilthey (1833–1911), tysk filosof, psykolog och pedagog

Tyska efternamn
Adolf Klügmann

Johann Adolf Klügmann, född den 12 maj 1837 i Lübeck, död den 27 november 1880 i Rom, var en tysk klassisk arkeolog och numismatiker.

Klügmann studerade först för Otto Jahn vid universitetet i Bonn, senare i Berlin och Göttingen. Han uppehöll sig på grund av sin svaga hälsa sedan 1861 mestadels i Rom. 

Sedan 1873 arbetade han utan betalning som bibliotekarie vid Deutsches Archäologisches Institut. År 1878 övertog han dessutom bearbetandet av det av Eduard Gerhard påbörjade projektet Etruskische Spiegel, som sedan efter Klügmanns död fullbordades av Gustav Körte. 

Hans funktion som bibliotekarie övertogs därefter av den andre direktorn Wolfgang Helbig, vilket medförde en påtaglig kvalitetssänkning på detta område. Vid sidan av Etruskische Spiegel forskade Klügmann kring romerska mynt, antik mytologi, särskilt amasonberättelser, liksom grekiskt vasmåleri.

Bibliografi 
 Die Amazonen in der attischen Literatur und Kunst. Eine archaeologische Abhandlung, 1875
 Etruskische Spiegel. band 5, Reimer, Berlin 1897 (nytryck: de Gruyter, Berlin 1974)

Källor 

 

Tyska arkeologer
Klassiska arkeologer
Tyska numismatiker
Arkeologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Lübeck
Födda 1837
Avlidna 1880
Män
Alumner från Bonns universitet
Alumner från Göttingens universitet
Klügmann

Klügmann (Kluegmann, Klugmann, Klugman) är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:
 Adolf Klügmann (18371880), tysk klassisk arkeolog och numismatiker
 Karl Peter Klügmann (18351915), tysk politiker och diplomat

Klugman 
 Jacob "Jack" Joachim Klugman (1922, Philadelphia  2012, Northridge)

Tyska efternamn
Anton Fils

Anton Fils (även Antonín Fils, Johann Anton Fils, Johann Anton Filtz), född 22 september 1733 i Eichstätt, Tyskland, död 14 mars 1760 i Mannheim var en tysk cellist och kompositör. Fils studerade juridik och teologi vid universitetet i Ingolstadt då han 1754 fick anställning som cellist vid hovkapellet i Mannheim. Trots sin för tidiga död vid 26 års ålder hann Fils med att komponera en omfattande samling verk, däribland 40 symfonier som räknas bland de viktigaste i Mannheimskolan. Kompositören Christian Friedrich Daniel Schubart lär ha sagt att Fils var "den bästa symfonikompositör som någonsin har levat".

Verk (Urval)
 Symfoni i A-dur
 Symfoni i D-dur, Op.2, Nr.5
 Symfoni i Ess-dur, Op.2, Nr.6
 Konsert i G-dur för cello och stråkorkester
 Konsert i C-dur för cello och stråkorkester

Referenser

Vidare läsning
 Robert Sondheimer.Die Theorie der Sinfonie und die Beurteilung einzelner Sinfoniekomponisten bei den Musikschriftstellern des 18. Jahrhunderts.Leipzig:Breitkopf & Härtel,1925.
 Klaus Walter Littger.Johann Anton Fils-ein Eichstätter Komponist der Mannheimer Klassik.Tutzing:H.Schneider,1983.
 Eugene K Wolf."Fils (Filtz Filz),(Johann) Anton".The New Grove Dictionary of Music and Musicians,second edition,edited by Sadie Stanley and John Tyrell. MacMillan Publishers,London,2001.
 Eugene K Wolf och Roland Würtz."Mannheim".The New Grove Dictionary of Music and Musicians,second edition,edited by Sadie Stanley and John Tyrell.MacMillan Publishers,London,2001.

Män
Födda 1733
Avlidna 1760
Tyska cellister
Personer från Eichstätt
Tyska klassiska kompositörer
Tyska musiker under 1700-talet
Mannheimskolan
Salomon Stricker

Salomon Stricker, född den 1 januari 1834 i Waag Neustadtl i Ungern, död den 2 april 1898 i Wien, var en österrikisk patolog. 

Stricker studerade i Wien och var frivillig assistent hos Brücke 1855—58, blev därefter reservläkare vid Allgemeines Krankenhaus och docent i embryologi 1862. Året efter anställdes han fast hos Brücke, men knöts 1866 til Oppolzers klinik som fysiologisk experimentator, tills han 1868 utnämndes till professor i experimentell patologi och föreståndare för det av honom grundade experimental-patologiska institutet. 

Hans undersökningar rör sig om så skilda ting som de äkta paddornas utvecklingshistoria, de röda blodkropparnas diapedes, kärlväggarnas kontraktion, hornhinnans histologi och mycket annat. Han var den förste, som visade mikroskopiska snitt i projektionsapparaten, och han uppfann en metod för att härda vävnadsdelar och smälta in dem i gummi eller vax, så att de kunde skäras med kniv i handen. 

Han skrev: Handbuch der Lehre von den Geweben des Menschen und der Tiere, I—II (1868—70); Vorlesungen über allgemeine und experimentelle Pathologie, I—III (1877—83); Neuroelektrische Studien (1883); Allgemeine Pathologie der Infektionskrankheiten (1886), Das Zuckungsgesetz (1881) och Über Bewegungsvorstellungen (1882).

Källor 

 

Österrikiska patologer
Österrikiska professorer
Födda 1834
Avlidna 1898
Män
Salmonsens
Alumner från Wiens universitet
Sigma Technology Group

Sigma Technology Group är ett privatägt konsultföretag med kompetens och kapacitet inom mjukvaruutveckling, produktinformation, inbyggda system, digitala lösningar och IT-infrastruktur och erbjuder spetskompetens i form av expertkonsulter, offshore-leverans och utvecklingsteam. Företaget är ett dotterbolag till Sigma AB och har verksamheter runt om i Sverige samt Ungern, Kina, Norge, Tyskland och Ukraina och global leverans till Europa, USA och Kina. Sigma Technology har sitt huvudkontor på Lindholmspiren i Göteborg.

Koncernstruktur 
Sigma Technology Group AB är ett dotterbolag till Sigma AB och är i sin tur uppdelat i en rad olika bolag

 Sigma Technology China (reg. Sigma Kudos Beijing Co. Ltd.)
 Sigma Technology Embedded Consulting
 Sigma Technology Development
 Sigma Technology Hungary
 Sigma Technology Information AB
 Sigma Technology Embedded Solutions AB
 Sigma Technology Informatics Solutions AB
 Sigma Technology Systems AB
 Sigma Software
 Sigma Technology Transformation AB
 Sigma Technology Cloud AB
 Sigma Technology Norway
 Sigma Technology Insight Solutions AB
 Sigma Technology Tech House AB
 Sigma Technology IT Infra AB
 Sigma Technology Software Solutions AB
 Sigma Technology Origo
 Sigma Technology Digital Solutions AB
 ETECTURE
 Sigma Technology Experience AB

Geografisk placering 
Sigma Technology finns verksamma med kontor i följande städer:

Sverige 
 Borås
 Eskilstuna
 Gothenburg
 Halmstad
 Helsingborg
 Jönköping
 Kalmar
 Karlshamn
 Karlskrona
 Karlstad
 Kristianstad
 Linköping
 Lund
 Malmö
 Norrköping
 Skövde
 Stockholm
 Sundsvall
 Södertälje
 Trollhättan
 Värnamo
 Västerås
 Växjö
 Örebro

Kina 
 Beijing
 Shanghai

Ungern 
 Budapest

Tyskland 
 Frankfurt am Main
 Karlsruhe

Ukraina 
 Kharkiv
 Kyiv
 Lviv
 Odesa

Norge 
 Oslo

Polen 
 Warszawa

Källor

Svenska tjänsteföretag
Konsultföretag
Svenska IT-företag
Chika

Chika är ett orangerött färgämne som erhålls då bladen av Bignonia chica och barken av ett träd, aryana, extraheras med vatten. Därvid sker jäsning som frigör färgämnet, som utvinns genom tillsättning av alkohol. Produktion sker främst i Brasilien och Guayana.

Chika kan användas för färgning av bomullstyger. Det används även av vissa sydamerikanska indianstammar för hudmålning i avsikt att ge skydd mot solstrålning.

Källor

Färgämnen och pigment
Färgväxter
Borges (olika betydelser)

Borges kan syfta på:
 Borges (efternamn) – ett efternamn samt personer med namnet
 Borges (auktor) – beteckningar vid biologisk namngivning
 Borges (livsmedelsföretag) – spanskt livsmedelsföretag
 11510 Borges – en asteroid i huvudbältet

Geografi

Brasilien
 Campos Borges – kommun  
 Júlio Borges – kommun 
 Olho-d'Água do Borges – kommun

Spanien
 Les Borges Blanques – kommun 
 Les Borges del Camp – kommun
Hyeong

Hyeong, pumsae och teul är koreanska termer som betyder form eller mönster och används för att hänvisa till former (kata) inom kampsporter som Taekwondo och Tang Soo Do. Hyeong blir ofta vid romanisering hyung, men i sammanhang utanför kampsporten kan termen hyung (형)  betyda "storebror" och är väsenskilt från hyeong (形). Pumsae blir ofta romaniserad till poomsae eller poomse, och teul till tul.

Hyeong är en systematisk och förutbestämd sekvens av tekniker som utförs antingen med eller utan användningen av vapen. I traditionella dojangs (mycket likt japanska dojos) används hyeong primärt som en form av intervallträning för att utveckla mushin, nödvändig kinetik samt mental och fysisk uthållighet/styrka.

Kampsport
Paul Feldkeller

Paul Feldkeller, född den 12 april 1889, död 1972, var en tysk filosof.

Feldkeller stod ursprungligen nykantianismen nära. Hans mål var att grunda en metafysik. Feldkeller stod i nära beröring med Hermann Keyserling, för vilken han tog parti i flera skrifter. Bland Feldkellers arbeten märks Untersuchungen über normatives und nichtnormatives Denken (1914), Psychologie des patriotischen Denkens (1918), Die Idee der richtigen Religion (1921), Graf Keyserlings Erkenntnisweg zum Übersinnlichen (1922) samt Verständigung als philosophisches Problem (1928).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932

Noter

Tyska filosofer
Födda 1889
Avlidna 1972
Män
Speedway-SM 2011

Speedway-SM 2011 hölls den 17 september 2011 på G&B Arena utanför Målilla. Tävlingen slutade med att Andreas Jonsson blev svensk mästare för tredje gången i rad och sjätte gången totalt.

 

Sport i Sverige 2011
Motorsportevenemang 2011
Motorsportevenemang i Sverige
Speedway i Sverige
Bo Broms

Bo Karl Fritiof Broms, född 10 april 1919 i Örebro, död 29 augusti 2012 i Stockholm, var en svensk väg- och vattenbyggnadsingenjör och företagsledare. 

Broms tog civilingenjörsexamen 1942 vid Kungliga Tekniska högskolan, teknologie licentiat 1955 och disputerade 1967. Han var 1969–1978 VD för AB Gustavsberg. Han invaldes 1973 som ledamot av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien.

Källor

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Svenska adjungerade professorer
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan 
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Näringslivspersoner från Örebro
Män
Födda 1919
Avlidna 2012
Personer med anknytning till Gustavsbergs porslinsfabrik
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Ingenjörer från Örebro
Wilhelm Feldman

Wilhelm Feldman, född 8 april 1868, död 25 oktober 1919, var en polsk-judisk författare och kritiker.

Feldman har skrivit en del noveller och teaterstycken med judiska motiv. Hans största insats blev dock som kritiker och tidskriftsredaktör. Hans arbete Współczesna literatura polska ("Den samtida polska litteraturen") behandlande tiden 1864-1918, har utgått i flera upplagor.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932

Polska dramatiker
Polskspråkiga dramatiker
Polska novellförfattare
Polskspråkiga novellförfattare
Polska journalister
Polska kritiker
Födda 1868
Avlidna 1919
Män
Personer från Warszawa