kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Emil Söderström

Carl Emil August Söderström, född 18 december 1818 i Ramsbergs socken, Örebro län, död 7 juni 1892 i Säters stadsförsamling, Kopparbergs län, var en latinsk skald och präst.

Emil Söderström var son till kontraktsprosten Carl Johan Söderström från Tillberga och hans hustru Sara Charlotta Pettersson från Ludvika. Han blev 1838 student vid universitetet i Uppsala, avlade 1845 präst- och sedan pastoralexamen i Västerås och blev 1871 komminister i Säter. Redan i unga år hade han till följd av ett fall blivit rörelsehindrad. År 1883 ådrog han sig under en tjänsteresa svår gikt, som under hans återstående liv gjorde honom sängbunden. Hans tröst under alla svårigheter och sjukdomar var skaldekonsten; han författade dels originaldikter på svenska, dels latinska dikter samt översättningar till och från latin. 

Länge var hans dikter bekanta endast för vänkretsen, och först under hans sista levnadsår kom en del av dem till en större allmänhets kännedom. De spridda dikterna, som dock delvis förstörts, utgavs av hans vän prosten Karl Fredrik Karlson och lektor Johan Bergman (Valda dikter, 3 delar 1895, 1896). Av dem må anföras flera svenska dikter, t. ex. Astræa, översättningar till svenska bland annat av Tösseprosten S. Fogelbergs lustiga Vita Holmdalii, en hel del latinska originaldikter, bland vilka Ad amicos samt en mängd översättningar från svenska till latin, såsom av Runebergs "Hanna", Malmströms "Angelica", Tegnérs "Hopp och minne", Wallins "Suckar mot döden". De två sista delarna innehåller under titel Psalterium suecanum översättningar av ej mindre än 224 psalmer i Svenska psalmboken.

Källor

Noter 

'
Män
Födda 1818
Avlidna 1892
Svenska präster under 1800-talet
Svenska poeter
Personer från Ramsbergs socken
Carl Matthiessen

Carl Georg With Matthiessen, född den 4 september 1886 i Kristiania (nuvarande Oslo), död den 28 april 1951, var en norsk redare och direktör för det svenska Banan-Kompaniet. Han var son till företagaren Christian Matthiessen. Matthiessen flyttade som ung till Sverige, och grundade den 4 mars 1909 The Banana Company AB i Göteborg, som senare bytte namn till AB Banan-Kompaniet.

Han gifte sig 1925 med revystjärnan Lillie Ericson-Udde. Ericson hade tidigare haft en affär med Folke Bernadotte, och deras utomäktenskapliga dotter Jeanne, född 1921, adopterades av Matthiessen. De fick tre ytterligare barn tillsammans, två döttrar och en son.

Mellan 1933 och 1944 var Matthiessen ägare till Stensunds slott utanför Trosa.

Källor 

'

Noter 

Norska redare
Norska direktörer
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer inom Norges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Oslo
Födda 1886
Avlidna 1951
Män
Arendt Grape

Arendt Grape, född 21 september 1612 i Lübeck, död 20 december 1687, var grundare av Kengis bruk intill Kengisforsen i Torne älv utanför Pajala.

Arendt Grape kom till Sverige omkring 1629. 1639 blev han borgare i Stockholm. 1646 fick han rättigheterna till gruvdriften i Masugnsbyn. Han flyttade till Kengis där han lät uppföra en stångjärnshammare dit tackjärnet från masugnen i Masugnsbyn fraktades. År 1652 blev han kompanjon med de nederländska bröderna Momma, Abraham och Jakob. Bröderna Momma förvärvade två tredjedelar av bruket av Grape, och senare även den återstående tredjedelen.

1655 grundlade Grape hemmanet Nautapuoti på holmen Nautapuodinsaari i Armassaari by, i dag tillhörande Övertorneå kommun i Finland. Holmen ligger i Torne älv i höjd med Hedenäset på svenska sidan. 1667–1682 var han kronobefallningsman i Torne och Kemi lappmarker.

Arendt Grape ingick äktenskap med Clara Johansdotter (1625–1692) i Västerås 1641. Hon var dotter till guldsmeden Johan Johansson som var Västerås borgmästare, och Margareta, i sin tur dotter till Salomon Birgeri. Tillsammans fick de 14 barn, varav flera i sin tur födde många barn. En mycket stor del av dagens tornedalingar är ättlingar till Arendt Grape.

Astronomen Anders Hellant var dotterdotterson till Arendt Grape. Antti Keksi nämner Arendt Grape i sitt kväde om islossningen i Torne älv år 1677.

Minnesmärken 
 En minnessten över Arendt Grape är rest i Armassaari by söder om Övertorneå, Finland.
 Minnesmärke till Grapes ära vid gamla bruksgården i Masugnsbyn.
 Två gator, en i Kiruna och en i Pajala, är uppkallade efter Arendt Grape.

Se även 
 Släkten Grape

Källor 
 Erik Wahlberg - Bondeskalden Antti Keksi, Tornedalica nr 45
 Ragnar Lassinantti - Några tidiga industrialiseringsförsök i nordöstra Norrbotten, Ragnar Lassinantti har ordet, Tornedalica nr 19
 Östen Groth - Norrbotten 1/Ur Norrbottens historia, 1984

Noter

Personer från Lübeck
Födda 1612
Avlidna 1687
Män
Personer inom Sveriges näringsliv under 1600-talet
Personer i Tyskland under 1600-talet
Personer under stormaktstiden
Tornedalingar
Åhléns Skanstull

Åhléns Skanstull (tidigare Åhlén & Holms och Åhléns Söder) är ett varuhus tillhörande Åhléns, invigd år 1915 och beläget i kvarteret Åkern vid hörnet Götgatan och Ringvägen på Södermalm i Stockholm.

Historik

På platsen för nuvarande Åhléns Skanstull fanns Pilsenerbryggeriet fram till omkring 1910. Den östra delen av bryggeritomten förvärvades av Åhlén & Holm som lät bygga om några av bryggeriets byggnader till att bli Åhléns första varuhus och kontorsbyggnad. För ombyggnadsritningarna stod arkitekt Victor Fagerström. 1915 öppnade varuhuset sina portar, entrén var liksom idag från Ringvägen. 

I hörnet mot Götgatan låg redaktionen och tryckeriet för familjetidningen Vårt Hem som startades 1921 av Johan Petter Åhlén, en av Åhléns grundarna. Ursprungshuset finns fortfarande kvar inuti anläggningen, men är numera helt kringbyggt samt på- och ombyggt. Åhléns har här inga lokaler för försäljning längre utan för kontor och bostäder. 

Varuhuset vid Ringvägen utökades på slutet av 1920-talet med ett stort byggnadskomplex mot Götgatan efter ritningar av arkitekt Edvard Bernhard. Det nya huset fick sju våningar och över tiotusen kvadratmeter våningsyta. Bernhard anlitades på 1930-talet av Åhlén & Holm även som arkitekt för Tempohuset på Norrmalm. Med sin stora vita byggnadsvolym i nyklassisk stil bildade varuhuset på Södermalm en monumental avslutning på Götgatan, intrycket förstärktes när Skanstullsbron kom till i slutet på 1940-talet. 

Den höga paviljongliknande tornbyggnad hade i början ett stort sammanflätat "ÅH" som senare byttes ut mot ett rött "Å". Det har blivit till ett landmärke, likaså den klotformade klockan som utformades som en skulptur krönt av en dalahäst. Klock-kulan monterades upp i november 1942, den väger 3500 kilo och har fyra urtavlor samt en röd neonljusring svävande ovanför.

Huset byggdes till och om flera gånger på 1940- och 60-talen. På 1980-talet genomfördes den största tillbyggnaden då kontorsvåningarna hörnet Götgatan / Ringvägen uppfördes efter ritningar av Böving och Kinnemark arkitektkontor. Butiksytan har under dessa ombyggnader ständigt förändrats. In på 1980-talet var Åhléns Skanstull ett varuhus med tre våningar, där leksaksavdelningen fanns en trappa ner sett från gatuplanet. Där ligger idag en Hemköpsbutik. Fortfarande idag (2016) har Åhléns AB sitt huvudkontor i byggnaden, Ringvägen 100.

Åhléns Skanstull genom tiden

Nutida bilder

Se även
 Åhlénsklockan
 Åhléns City
 Åhléns Östermalmstorg
 Tempohuset

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

 Åhlén & Holms historia

Byggnader och anläggningar på Södermalm
Varuhus i Sverige
Byggnader ritade av Edvard Bernhard
Sead Mahmutefendić

Sead Mahmutefendić, född 29 maj 1949 i Sarajevo, Bosnien och Herzegovina, SFR Jugoslavien, är en kroatisk/bosnisk poet, romanförfattare, novellist, essäist, kolumnist och litteraturkritiker. Han bor och arbetar i Rijeka i Sarajevo.

Källor 

Bosniska författare
Födda 1949
Levande personer
Män
Personer från Sarajevo
Per Frestare

Per (Peter) Andersson Frestare född 18 november 1642 i Torpa socken, död 18 januari 1716 i Kungsör var Karl XI:s livknekt och förtroendeman på Strömsholms slott och Kungsör, hans porträtt målat av Ehrenstrahl finns på Strömsholms slott.

Per Frestare var stalldräng hos Karl X Gustav, blev cirka 1671 Karl XI:s livsknekt och förtroendeman på Strömsholm/Kungsör samt Karl XII:s barnvakt.

Per Frestare är begravd inne i Kungsörs kyrka, liket är balsamerat och kan ses i kistan

Per Frestaregården där han bodde finns fortfarande kvar. Per gifte sig 25/1 1671 med Carin Pedersdotter f.1646 tillsammans fick de sju barn varav det sista var en dödfödd son i samband med den sista förlossningen avled även Carin ("död i barnsäng").

Per gifte sig på nytt den 26/4 1688 med Elisabet Falk f.1665, tillsammans fick de tio barn. Elisabet dog 1734 i Kung Karl.

"Flera släktmedlemmar kallade sig Lindell. Den siste med namnet torde ha varit Jacob Fredrik Frestare, hovmästare och taffeltäckare, död genom drunkning 1812." Se boken: Släkten Frestare av Th Hallgrim från 1947.

Se mer:

http://runeberg.org/strokirk/1/0031.html

http://bblat.se/narakara/1.3309157-kungsorsbon-som-var-kungarnas-favorit

http://www.genealogi.se/index.php?option=com_sobipro&pid=47&sid=4492:Slakten-Frestare&Itemid=629

Män
Födda 1642
Avlidna 1716
Personer under stormaktstiden
Personer från Kung Karls socken
Olof Rubenson

Sigurd Olof Rubenson, född 28 maj 1869 i Stockholm, död 5 april 1909 i Danderyds församling. Signaturer: -of och Olof R-n samt pseudonymen Professor Ello.

Biografi
Han kom från den judiska släkten Rubenson. Han avlade studentexamen 1886 och verkade från 1991 som tidningsman. Han var medförfattare till Svenskt biografiskt handlexikon.

Bibliografi

 - Utgiven anonymt.

Källor

Födda 1869
Avlidna 1909
Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Män
Rubenson

Rubenson är en judisk släkt som härstammar från Polen, varifrån Ruben Wolff, född 1748, i början av 1790-talet emigrerade till Sverige, där han 1828 avled som rabbin vid mosaiska församlingen i Stockholm. Hans barn kallade sig Rubenson. Från släkten Rubenson kommer Albert Rubenson, Robert Rubenson, Salomon Moritz Rubenson, Mauritz Rubenson, Olof Rubenson och Göran Gentele.

Källor

Judiska släkter
SBH
Svenska släkter
Ulla Höglund-fallet

Ulla Höglund-fallet var ett rättsfall och en uppmärksammad svensk rättegångsprocess år 1970. Fallet gällde mordet på Ulla Höglund från Södertälje, född 15 november 1940, dödförklarad 4 juni 1970.

Bakgrund 
Ulla Catarina Höglund, 29 år gammal och mor till tre barn, försvann kvällen den 20 maj 1970. Enligt maken, som då och då börjat jobba i Tyskland och börjat studera tyska hemma i Sverige, släppte Ulla av honom på skolan och skulle sedan, innan hon skulle hämta honom två timmar senare, på besök hos sin syster. Vid tyskalektionens slut hämtade Ulla inte upp sin man som bestämt. Efter en stunds väntan fick han bege sig hemåt till fots. Vid senare förhör uppgav systern att Ulla aldrig varit på besök. Dagen efter anmälde maken henne försvunnen på polisstationen. Maken häktades några dagar senare, då man hittat paret Höglunds bil, en vinröd Renault, på en parkering med sätet bakskjutet. Polisen menade att en man lämnat bilen där, då Ulla endast var 164 cm lång, och ingen annan än Ullas make ansågs lämplig. 

Klockan 20.40 på kvällen den 3 juni 1970 ringde en anonym man till en polisman i Södertälje och förklarade var kroppen låg. Han insisterade på att inte vara med i några utredningar och krävde att få vara anonym. Morgonen den 4 juni, dagen därpå, hittades Ulla under en gran utanför Hallinge cirka en mil från hemmet. Den anonyma ringaren antogs först vara Ullas make, men efter att ett vittne sett en, enligt beskrivning, normalbyggd man med hårväxt i ansiktet fick vittnet peka ut personen på polisstationen. Ulla Höglunds make var med bland personerna men pekades inte ut. Han hade även alibi då hans 11-åriga dotter och han suttit och tittat på tv vid den aktuella tidpunkten. Ett annat vittne ska ha sett Ulla plocka upp en okänd man vid tidpunkten efter att hon lämnat av mannen på skolan. En teori är att hon haft en hemlig älskare, som bragt henne om livet.

Rättegången 
Rättegången, som inleddes i augusti 1970, blev dramatisk och mycket uppmärksammad, mycket på grund av det hårda tonläget mellan länsåklagaren Otto Meijer (född 1910) och den åtalades advokat Olof Arvidson (född 1924), som var mycket kritisk mot utredningen. Riksåklagaren Holger Romander beslöt under pågående rättegång att, på Otto Meijers egen begäran, befria Meijer från uppdraget som åklagare i målet, något som är mycket sällsynt. Rättegången lades därefter ner, och utredningarna avslutades formellt i maj 1972.

I samband med att fallet preskriberades år 1995 sade advokat Olof Arvidson: "Jag har inte sett ett liknande rättsfall i Sverige. Det var unikt". I samma artikel beskrev TT:s kriminalreporter Kjell Rynhag fallet som "ett av de mest uppmärksammade mordfallen i svensk kriminalhistoria".. 

Advokat Olof Arvidson, som senare medverkade i flera andra uppmärksammade rättsfall, bland annat som försvarare åt Stig Bergling och i Johan-fallet, skrev 1971 en bok om mordet på Ulla Höglund och den efterföljande rättegången med namnet Erkänn!.

Referenser 

1970 i Sverige
Mord i Sverige
Mord och mordförsök 1970
Serris

Serris är en fransk kommun i departementet Seine-et-Marne och regionen Île-de-France samt sektor 4 Val d'Europe i Ville nouvelle Marne-la-Vallée. Serris ingår också i den historiska regionen Brie. Serris ligger cirka 35 km öster om Paris, längs motorväg A4. År  hade Serris  invånare.

Serris var fram till grundandet av Disneyland Paris 1992 en liten, sömnig landsortskommun med enbart några få hundra invånare (898 år 1990). Kommunen har därefter genomgått en mycket kraftig omvandling då den är en av de fem kommuner vilka Disneyland Paris är byggt på och hade år 2007 6 387 invånare. Bilavstånd till Disneyland är cirka 5 minuter. Vid entrén till Disneyland finns en järnvägsstation för snabbtåg (TGV) med anslutningar till bland annat Paris-Charles de Gaulle flygplats (10 minuter), Marseille (3,5 timmar), Lyon (2 timmar), Bordeaux, London, Bryssel samt till Strasbourg (drygt 2 timmar). Där finns även en pendeltågsstation (RER) varifrån det tar cirka 50 minuter att åka till Paris.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Serris

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Seine-et-Marne

Källor

Externa länkar

 Val d'Europe
 île-de-France

Kommuner i Seine-et-Marne
Orter i Île-de-France
Jean Jahnsson

Bror Johan (Jean) Teodor Jahnsson, född 7 september 1854 i Stockholm, död 5 mars 1944, var en svensk juvelerare, konstsamlare och generalkonsul. Jahnsson övertog 1879 guldsmeden Carl Gustaf Hallbergs fabrik och affär i Stockholm, som han förestått sedan 1875, och blev 1896 verkställande direktör i den då till aktiebolag ombildade guldsmedsfirman, Hallbergs Guldsmeds AB. År 1886 blev han hovjuvelerare och 1907 turkisk generalkonsul. Han fick i uppdrag att värdera Turkiets skattkammare 1927. Jahnssons memoarer, En gammal guldsmed berättar, utkom 1941.

van der Nootska palatset 

Jahnsson förvärvade 1902 van der Nootska palatset på Södermalm i Stockholm, som länge hade stått och förfallit, och lät det undergå en fullständig restaurering i samråd med arkitekterna Isak Gustaf Clason, Kasper Salin och Agi Lindegren samt målaren Vicke Andrén; det var de två sistnämnda som utförde själva restaureringen.

Jahnsson samlade svenska silversaker, däribland en samling av flera hundra skedar från 1400-talet och framåt, porslin, pretiosa (däribland en ojämförlig samling dyrbart smyckade gulddosor), svenska miniatyrer, konstmöbler, svenska gravyrporträtt och ett bibliotek om betydligt mer än 100 000 band, bland annat nästan fullständiga samlingar av svensk dramatisk och svensk topografisk litteratur, dessutom inkunabler, reformationsskrifter, svensk historia och mycket annat. I biblioteket fanns även den enastående samling av Stockholmiana som under många årtionden samlats ihop av kaptenen Carl Fredrik Akrell, hovtandläkaren Elof Förberg och bokhandlaren Karl Börjesson, och som var påtänkt att inköpas till det nya stadshuset.

Även Jahnssons vapensamling var synnerligt stor, och bestod av hans egna samlingar, utökade med bankiren Alfred Bergs samling, som tidigare förvarades på Viks slott i Uppland. Vapensamlingen och tavelsamlingarna förvarades på Stensunds slott nära Trosa.

Samlingarna skingras 
Jahnsson drabbades hårt av Kreugerkraschen i början av 1930-talet, blev av med sin rikedom och tvingades lämna van der Nootska palatset samt auktionera bort större delen av samlingarna. Stensunds slott såldes till "banankungen" Carl Matthiessen 1933, och vapensamlingen auktionerades bort. Återstoden av Jahnssons samlingar från van der Nootska palatset, som framför allt utgjordes av Stockholmiana-samlingen, donerades 1942 till Stockholms stadsmuseum av Axel Wenner-Gren, som i februari 1938 hade köpt van der Nootska palatset. Samlingen bestod av omkring 5 000 bilder samt omkring 3 000 böcker och småtryck.

Jean Jahnsson gravsattes i Gustav Vasa kyrkas kolumbarium vid Odenplan i Stockholm.

Källor

Vidare läsning 

 

Svenska guldsmeder
Juvelerare
Svenska boksamlare
Svenska konstsamlare
Främmande länders konsuler i Sverige
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Personer från Stockholm
Gravsatta i Gustaf Vasa kyrkas kolumbarium
Födda 1854
Avlidna 1944
Män
Michal Neuvirth



Michal Neuvirth, född 23 mars 1988 i Usti nad Labem, Socialistiska republiken Tjeckoslovakien 
, är en tjeckisk professionell ishockeymålvakt.

Neuvirth spelar för Philadelphia Flyers i NHL. Han har tidigare spelat på NHL–nivå för Washington Capitals, Buffalo Sabres och New York Islanders och på lägre nivåer för Hershey Bears i American Hockey League (AHL), South Carolina Stingrays i ECHL, HC Sparta Prag i Extraliga och Plymouth Whalers, Windsor Spitfires och Oshawa Generals i Ontario Hockey League (OHL).

Spelarkarriär
Neuvirth draftades i andra rundan i 2006 års draft av Washington Capitals som 34:e spelare totalt.

Inför säsongen 2008–09 skrev Neuvirth kontrakt med Capitals i NHL. Neuvirth har fått spela en hel del i Washingtons farmarlag Hershey Bears i AHL.

Neuvirth vann Calder Cup-slutspelet i AHL med Bears år 2009, han blev även utsedd till slutspelets mest värdefulle spelare, MVP.

Statistik
M = Matcher, V = Vinster, F = Förluster, O = Oavgjorda, ÖF = Förluster på övertid eller straffar, MIN = Spelade minuter, IM = Insläppta Mål, N = Hållit nollan, GIM = Genomsnitt insläppta mål per match, R% = Räddningsprocent

Grundserie

Slutspel

Meriter
 Vann Calder Cup med Hershey Bears 2009
 Jack Butterfield Trophy 2009

Referenser

Noter

Externa länkar
Michal Neuvirth, Islanders – Stats – NHL.com
Michal Neuvirth hockey statistics and profile at hockeydb.com
Michal Neuvirth – TSN.ca
Eliteprospects.com – Michal Neuvirth
Michal Neuvirth – Player profile at The Hockey News

Tjeckiska ishockeymålvakter
Spelare i Buffalo Sabres
Spelare i New York Islanders
Spelare i Philadelphia Flyers
Spelare i Washington Capitals
Spelare i HC Sparta Prag
Spelare i Hershey Bears
Spelare i Oshawa Generals
Spelare i Plymouth Whalers
Spelare i South Carolina Stingrays
Spelare i Windsor Spitfires
Tjeckiska idrottare under 2000-talet
Personer från Ústí nad Labem
Födda 1988
Levande personer
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 2006
Spelare valda av Washington Capitals i NHL Entry Draft
Friesoythe

Friesoythe (saterfrisiska: Ait) är en stad i distriktet Cloppenburg i den tyska delstaten Niedersachsen. Staden är belägen vid floden Soeste och har cirka  invånare.

Friesoythes stadsvapen visar den under andra världskriget förstörda stadsporten och grevarna Tecklenburgs hjärtan.

Historia 

Friesoythe ligger i det historiska området Oldenburger Münsterland. Borgen i Friesoythe blev 1227 residens för greve Otto I av Tecklenburg och under 1200-talet uppstod staden runt borgen. En stadsmur byggdes och 1308 fick Friesoythe stadsrättigheter. År 1400 tvingades greve Nikolaus II av Tecklenburg att avträda Friesoythe och Saterland till biskopen i Münster.

Bland annat på grund av sitt läge längs huvudvägen från Osnabrück till Ostfriesland blev Friesoythe medlem av Hansan på 1400-talet. År 1803 blev Friesoythe och övriga delar av stiftet Münster en del av hertigdömet Oldenburg. År 1810-1813 blev staden ockuperad av Frankrike. Mellan 1814 och 1934 var Friesoythe ett eget distrikt. I april 1945, i slutet av andra världskriget, förstördes stadens medeltida byggnader till 90%.

Stadens administrativa gränser ändrades senast i samband med 1974 års kommunreform i Niedersachsen då kommunerna Altenoythe, Friesoythe, Markhausen, Neuvrees, Gehlenberg, Thüle och Neuscharrel slogs ihop till nuvarande storkommun.

Orter i Friesoythe kommun 
Ahrensdorf 
Altenoythe
Edewechterdamm 
Augustendorf 
Ellerbrock 
Friesoythe
Gehlenberg
Heinfelde 
Kampe 
Kamperfehn 
Markhausen
Mehrenkamp 
Neuscharrel
Neuvrees
Pehmertange 
Schlingshöhe 
Schwaneburg 
Schwaneburgermoor 
Thüle

Bilder

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Cloppenburg
Centrumkyrkan, Farsta

Centrumkyrkan är en kyrka i Farsta i Stockholms kommun, intill Farsta centrum. Församlingen, som tillhör kyrkosamfundet Equmeniakyrkan, har ett nära samarbete med Svenska kyrkan i Farsta. Kyrkan är en så kallad samarbetskyrka mellan Centrumkyrkans församling och Farsta församling.

Byggnaden 
Centrumkyrkan ligger som en egen, fristående byggnad intill norra delen av Farsta centrum, nära tunnelbanan. En av de ledande principerna vid arbetet med Centrumkyrkan var att byggnaden skulle få en självständig karaktär. Kyrkan ritades av arkitekterna Bengt Carlberg och Börje Stigler och invigdes i september 1961. Arkitekterna utformade huset som en enkel, vitputsad byggnadskropp med olika höjder. Kyrkklockorna placerades i en separat klockstapel av obehandlad betong. Ett kyrkfönster i Centrumkyrkan är komponerat av Julia Lüning.

Externa länkar 
Centrumkyrkan Farsta
 Centrumkyrkan, presentation hos Farsta församling
Centrumkyrkan ungdoms webbplats

Farsta
Kyrkobyggnader i Stockholms stift
Samarbetskyrkor
Kyrkobyggnader i Söderort
Kyrkobyggnader invigda 1961
1961 i Sverige
Soeste

Soeste är en flod i distriktet Cloppenburg i den nordvästtyska delstaten Niedersachsen. Soeste är en av två källfloder till Jümme. 

Soestes källor finns i Emstek kommun. Soeste flyter sedan i nordvästlig riktning genom staden Cloppenburg. Därefter fortsätter floden sitt lopp till dammen Thülsfelder Talsperre som byggdes på 1920-talet. Därifrån fortsätter Soeste till Friesoythe och Kampe, där den rinner samman med Lahe. Strax efter Barssel flyter Soeste ut i floden Jümme. 

Vattendrag i Niedersachsen
Niedersachsen
Ems avrinningsområde
Barssel

Barssel (tyska: Barßel, saterfrisiska: Bäärsel) är en kommun i distriktet Cloppenburg i den nordvästtyska delstaten Niedersachsen.

Geografi 
Kommunen ligger ca 40 km från Nordsjön och havsbukten Dollart och ca 45 km norr om staden Cloppenburg. Barssel gränsar till Saterland, Ammerland och distriktet Leer i Ostfriesland. Kommunen ligger inom ett tidigare myrområde på nordtyska låglandet. Kommunen ligger ca 1 meter över havsytan och var tidigare ofta utsatt för översvämningar i samband med högvatten. Kommunens huvudort Barssel ligger vid floderna Soeste och Aue.

Historia 
Barssel omnämndes första gången år 1330. I början av 1500-talet plundrades området vid minst två tillfällen av grevarna Johan V och Johan VI av Oldenburg. Barssel är en del av Nordtysklands fehnområde där det bröts torv som fraktades på kanaler. Under trettioåriga kriget brändes Barssel av trupper från Hessen.

Under 1800-talet och 1900-talet växte kommunen och efter andra världskriget kom ett stort antal flyktingar till kommunen.

Orter i Barssels kommun 
Barßel (kommunens huvudort)
Barßelermoor 
Carolinenhof 
Elisabethfehn 
Harkebrügge 
Lohe 
Loher-Ostmark 
Loher-Westmark 
Neuland 
Neulohe 
Osterhausen
Reekenfeld 
Roggenberg

Bilder

Referenser

Externa länkar 
 Myr- och Fehnmuseet Elisabethfehn (på tyska och engelska)

Kommuner och städer i Landkreis Cloppenburg