kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skogsfjällets sanatorium

Skogsfjällets sanatorium, eller Västmanlands läns sanatorium, var ett sanatorium beläget i dåvarande utkanten av Västerås. Det invigdes 1911 och hade då 70 vårdplatser. Arkitekt var Ernst Stenhammar. 

På området byggdes senare 1928 års lasarett och sanatoriet blev en del av det nya sjukhuset. I dag finns Västerås Centrallasarett, invigt 1968, där.

Se även 
Sanatorium

Källor 
Anders Lif - Västerås Historia
Medicinhistoriska Sällskapet Westmannia - Tbc och sanatorier i ord och bild

Byggnader och anläggningar i Västerås
Sanatorier i Sverige
Byggnader ritade av Ernst Stenhammar
Jöns Knutsson (Kurck)

Jöns Knutsson (Kurck), död 1577 eller 1578, var en svensk ämbetsman. Han var son till lagmannen i Satakunta och Österbottens lagsaga Knut Eriksson och dennes hustru Elin Kurck, som var syster till biskopen i Åbo Arvid Kurck. Han var far till Axel Jönsson (Kurck) och farfar till Jöns Kurck.

Jöns ärvde 1525 alla de gods som hade tillhört morbrodern och erhöll 1529 sin faders förläning Närpes socken. År 1535 blev han lagman i Satakunta och Österbottens lagsaga efter sin far. År 1539 blev han utnämnd till riksråd, och 1542 slottsloven över slottet Tre Kronor i Stockholm, och stad. Jöns Knutsson var 1544 med och beseglade Västerås arvförening och deltog även i riksdagsbeslutet i Stockholm 30 juni 1560. Han deltog 1563 i Erik XIV:s parti i striderna mot Johan III, och fick Salo fjärding i Sääksmäki socken som belöning för detta, men förlorade 1564 genom kungligt brev alla sina förläningar i Finland. Han återfick dem dock 1565. Han gifte sig 1531 med Elin Nilsdotter Grabbe och efter hennes död gifte han 1536 om sig med Ingeborg Tönnesdotter Tott.

Källor 

Gustaf Elgenstierna, Svenska Adelns ättartavlor, Stockholm 1928

Svenska ämbetsmän under 1500-talet
Personer i Finland under 1500-talet
Födda okänt år
Avlidna 1570-talet
Män
SBH
Personer från Vesilax
Ätten Kurck
Orchomenos, Boiotien

Orchomenos (grekiska Ὀρχομενός, latin Orchomenus) var en forntida stad i Boiotien, vid floden Kefissos, nära dess inflöde i sjön Kopais. I förhistorisk tid var Orchomenos huvudstad i det mäktiga minyska riket, och dess män deltog enligt Homeros med 30 skepp i härfärden till Troja. Sedermera var Orchomenos medlem av det boiotiska förbundet, men stod i spänt förhållande till Thebe, som eftersträvade supremati inom förbundet, tills det år 367 eller 364 f.Kr. fullständigt förstördes av thebanerna. Det återuppbyggdes av Filip II av Makedonien eller av Alexander den store, men vann inte mera någon betydenhet.

Arkeologiska fynd 
Fornlämningar av stadens akropolis ligger i närheten av den nygrekiska byn Skripu. År 1880-1886 upptäckte Heinrich Schliemann under sina utgrävningar den underjordiska kupolgrav som kallas "Minyas grav", ett monument från mykensk tid som inte stod "Atreus grav" i Mykene efter. År 1893 grävde André de Ridder ut Asklepios tempel och gravar i den romerska nekropolen. År 1903-1905 utförde en bayersk arkeologisk expedition under Heinrich Bulle och Adolf Furtwängler vidare utgrävningar på platsen, som lade i dagen bland annat lämningar av ett gammalt kungapalats, härrörande från den kretensisk-mykenska perioden, med märkliga väggmålningar på stuckgrund, liknande dem från Kreta. I ännu djupare lager har man funnit lämningar av en äldre (förmykensk) stad med gravar och egendomliga rundbyggnader av tegel, som enligt Furtwängler uppvisar ett nära släktskap med fynd i Thessalien från den neolitiska perioden. Bland övriga fynd är att märka rikt utstyrda gravar från den s.k. geometriska perioden (800- och 700-talet f.Kr.) samt byggnadsrester från klassisk och bysantinsk tid. Utforskningarna fortsattes 1970-1973 av Theodore Spyropoulos, som grävde ut det mykenska palatset, en förhistorisk gravplats och andra byggnader.

Källor 
H. Schliemann, Orchomenos, Leipzig 1881 (på tyska, inskannad)

Fornminnen i Grekland
Knut Eriksson (till Nääs)

Knut Eriksson (till Nääs), död mellan 1535 och 1539 var en svensk godsägare och riksråd.

Biografi
Knut Eriksson omtalas första gången 1491, då han höll ting i Digerviksholm i Österbotten, 1496 höll han ting i Kalvola socken. 1502 omtalas han som häradshövding i Norrbotten. År 1504 utnämndes Knut Eriksson till riksråd, och 1506 var han på förslag till lagman över norra Finland, men Henrik Stensson (Finne) utnämndes istället. 1511 var han lagman över Satakunta och Österbotten. År 1520 befalldes han med övriga av Finlands inflytelserikaste adel av Kristian II att infinna sig i Stockholm, men hörsammade inte uppmaningen.

I juni 1523 befann han sig med den svenska hären och deltog i Gustav Vasas dagtingan med Stockholms stad. Riksråd samma år och fick som evärdigt frälse gårdarna Kaakkila och Tondura i Vesilax socken. Knut Eriksson utsågs även detta året som sändebud till Ryssland att underhandla om fred. Deltog som riksdagsman vid riksdagen i Västerås 1525, år 1527 erhöll han Närpes socken med alla kungliga rättigheter i förläning, och 1528 stadfästelse på lagmansrätten över Österbotten och Satakunta. Han behöll sitt ämbete fram till 1535, då det i anseende till hans höga ålder överlämnades till sonen, Jöns Knutsson Kurck den äldre.

Genom giftet med Elin Kurck, dotter till domaren Klas Korke, blev hans barn besläktade med den äldre Kurckätten (utdöd på svärdssidan 1522), och de valde att ta upp denna ätts namn. Sonen Jöns Knutsson Kurck blev stamfar för den friherrliga ätten Kurck.

Källor 
 Gustaf Elgenstierna, Svenska Adelns ättartavlor, Stockholm 1928

http://runeberg.org/anrep/2/0528.html
https://web.archive.org/web/20110517235354/http://www.sls.fi/blf/artikel.php?id=302
http://runeberg.org/frfinl/0258.html

Noter

Födda okänt år
Avlidna 1530-talet
Män
Svenska riksråd under 1500-talet
Personer i Finland under 1500-talet
Österbottens historia
Personer i Finland under 1400-talet
Orchomenos

Orchomenos (eller Orchomenus, Orkhomenos, grekiska Ὀρχομενός) kan syfta på:

 Dimos Orchomenos – en kommun i Grekland

I grekisk mytologi 
 Orchomenos – en kung, far till Elara.
 Orchomenos – en son till Lykaon.
 Orchomenos – far till Minyas och Kyparissos
 Orchomenos – en mördad son till Thyestes.
 Orchomenos – en barnlös son till Minyas.
 Orchomenos – en son till Athamas och Themistos

Städer i Antikens Grekland 
 Orchomenos, Boiotien – även kallad Minyeiska Orchomenos, en stad i Boiotien
 Orchomenos, Arkadien – även kallad Arkadiska Orchomenos, en stad i Arkadien
 Orchomenos, Thessalien – en stad i Thessalien
 Orchomenos, Euboia – en stad på Euboia
Pyton

Pyton eller python kan syfta på:

 Pytonormar – en familj av ormar
 Python (släkte) – ett släkte inom familjen pytonormar
 Pyton (serietidning) – en nedlagd svensk serietidning (utan anknytning till Jan Romares serie)
 Pyton (tecknad serie) – en tecknad serie av Jan Romare, som publicerats i bland annat Dagens Nyheter
 Python (mytologi) – en orm inom grekisk mytologi
 Python (programspråk) – ett programmeringsspråk
 Monty Python – skaparna av en brittisk humorserie
Emil Stang den äldre

Emil Stang, född den 14 juni 1834 i Kristiania, död där den 4 juli 1912, var en norsk jurist och statsman.

Han var son till Frederik Stang samt far till Fredrik och Emil Stang.

Biografi
Stang blev juris kandidat 1858, høyesterettsadvokat 1862-89, samtidigt medlem av flera kommittéer och 1877-89 ledamot av Kristiania stadsstyrelse. Stang framträdde som den födde ledaren av sitt parti, högern, först sedan hans far dragit sig tillbaka. Han valdes till Kristianias förste stortingsrepresentant 1883 och återvaldes för perioderna 1886-94. I stortinget blev Stang genom sin vältalighet och slagfärdighet genast bemärkt. Hans första stora uppgift efter nederlaget för faderns politik, beseglat genom riksrättsdomarna 1884, var att ombilda högern till ett praktiskt arbetande parti genom att ta parlamentarismen i sin tjänst. 

Stang var den förste norske oppositionsledare, som störtade en regering genom att väcka förslag om misstroendevotum, och sedan han bildat ministär och suttit som statsminister sedan den 12 juli 1889, tog han avsked den 6 mars 1891, den förste högerminister, som avgick på grund av en dagorder i stortinget. Stang var en målmedveten realpolitiker, som föresatte sig positiva, genomförliga uppgifter, och han blev den skickligaste utbildaren av det nya statsskick, som hans motståndare infört efter en mångårig strid mot hans fader och den gamla högern. 

Stang reformerade sitt parti även till det inre, gav det nya mål och lämpade dess politik efter tidens krav. Trots att han var en varm vän av unionen med Sverige, vilken han en gång sade sig vilja försvara "till sista blodsdroppen", emedan han i den såg tryggheten mot gemensamma yttre faror, lade han grunden till den högerpolitik, vars slutresultat blev den nationella samlingen 1905, då han den 2 maj 1893 trätt i spetsen för en konservativ regering och som dess program angav hävdandet av Norges fulla jämställdhet med Sverige i unionen genom att inleda nya underhandlingar med Sverige "på fri grundval". 

När valen 1894 inte desto mindre gick honom emot, inlämnade ministären den 31 januari 1895 sin avskedsansökan, vilken likväl beviljades först efter långvariga förhandlingar den 14 oktober samma år, då den Hagerup-Gramska koalitionsministären bildades och upptog de av Stang förberedda unionella förhandlingarna. 1898-1900 representerade Stang Fredrikshald i stortinget, men undanbad sig omval 1900. Under perioden 1880-99 var han omväxlande statsminister och ordförande i högerns centralstyrelse och var hela tiden partiets erkände ledare. 

År 1895 hade han utnämnts till lagman i Borgarting och Agder och var 1901-04 høyesterettsassessor. Vid hans död yttrades i stortinget, att Stang var en sällsynt politisk begåvning med stora kunskaper, vidsträckt bildning, mycket skarpsinne och en förmåga som få att deltaga och fördjupa sig i arbetet samt fördomsfri i att bedöma motståndarnas bevekelsegrunder.

Källor

Noter

Norges statsministrar
Norska Stortingsledamöter
Norska jurister under 1800-talet
Norska politiker under 1800-talet
Politiker från Oslo
Födda 1834
Avlidna 1912
Män
Ugglan
Jurister från Oslo
Conny Burman

Johan Fredrik Constantin (Conny) Burman, född 14 januari 1831 i Stockholm, död 21 september 1912 i Stockholm, var en svensk tecknare och konstnär. Conny Burman gjorde tidiga tecknade serier. Signaturen som serietecknare var bara Conny.

Biografi
Burman var son till Abraham Johan Burman. År 1851 började Burman studera vid Uppsala universitet, där han avlade kameralexamen. Därefter arbetade han på flera ämbetsverk i Stockholm, främst Riksbanken och riksdagens kansli samt som teckningslärare på flera läroverk. Han sökte tjänst som teckningslärare vid Stockholms lyceum men blev istället sånglängare där. Bland hans elever fanns den unge August Strindberg som studerade på Stockholms lyceum mellan 1861 och 1867. Burman startade även en privat ritskola i skolans lokaler. I Tjänstekvinnans son nämns Burman som den som leder körerna. Burman utgav flera ritkurser för skolor. Under pseudonymen Conny utgav han samlingar av satiriska teckningar. Han ställde även ut akvareller och kolteckningar. Häftena Karrikatyrer och Krumeluler utkom varje jul mellan 1869 och 1894.

Strindberg antecknade på sjuksängen 30 april 1912, efter det att Conny Burman skickat honom en hälsning, "En det är. -- En det är! Oss frälsa kan! -- Kristi Kyrie! -- Kristi Kyrie! Sjöngs på Stockholms Lyceum 1864-65 under Conny Burmans ledning, min sånglärares." Strindberg dog den 14 maj 1912 och Burman drygt fyra månader senare.

Burman finns representerad på bland annat Nationalmuseum och Norrköpings konstmuseum.

Bibliografi
Småplock ur papperskorgen (1866-68)
Krumelurer (1869-82)
Rit-kurs för skolan och hemmet (1873-77)
Karrikatyrer (1883-94)
Minnen (1904)
Post scriptum (1905)
Från skvallerbänken (1907)

Källor
Conny Burman - Seriewikin

Noter

Vidare läsning
Herman Hofberg: Svenskt biografiskt handlexikon
Svenskt konstnärslexikon
Nordisk familjebok
Emil Norlander: Dimfigurer ur Stockholmslivet (1919)
Alice Rasmussen: "Det går en oro genom själen-" : Strindbergs hem och vistelseorter i Norden
Conny Burman i Libris

Externa länkar 
 

Svenska serieskapare
Svenska illustratörer
Svenska tecknare under 1800-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1831
Avlidna 1912
Män
Hans Georg Jacob Stang

Hans Georg Jacob Stang kan syfta på flera personer, bland andra: 

Hans Georg Jacob Stang (1830–1907), norsk stiftsamtmand

Hans Georg Jacob Stang (1858–1907), norskt statsråd
Jacob Stang

Hans Georg Jacob Stang, född den 17 november 1830 i Nannestad (övre Romerike), död den 1 mars 1907 i Kristiansand, var en norsk statsminister. Han var gift med feministen Anna Stang och var far till försvarsminister Georg Stang.

Stang blev student 1848, juris kandidat 1852, varefter han en tid var fullmäktig hos advokat Dunker och 1859 slog sig ned som sakförare i Kongsvinger. 

Stang blev 1878 assessor i Kristiania byrätt, och utan föregående deltagande i det politiska livet blev han 1884 medlem av Johan Sverdrups ministär. 

Sommaren 1888 blev han statsminister i Stockholm efter Ole Richter. Efter att ha avgått tillsammans med den övriga ministären i juli 1889 utnämndes han til stiftsamtmand i Kristiansand.

Källor 
 

Norska jurister
Norges statsministrar i Stockholm
Alumner från universitetet i Oslo
Amtmän
Norska politiker under 1800-talet
Norska ämbetsmän under 1800-talet
Personer från Nannestads kommun
Födda 1830
Avlidna 1907
Män
Salmonsens
Ugaritisk litteratur

Ugaritisk litteratur är litteratur skriven i den kanaaneiska staden Ugarit på ugaritiska under antiken med ugaritiska alfabetet. Upptäckten av den ugaritiska litteraturen har fått betydelse för förståelse av Tanach/Gamla testamentet.

Den ugaritiska litteraturen upptäcktes 1929 av ett franskt forskarteam lett av Claude F.A. Schaeffer, och dechiffrerades 1931. Texterna härrör från 1300-talet f.Kr. och finns bevarade på lertavlor. De består av en rad genrer: lagar, administrativa texter, listor på kungar och gudar och religiösa texter.

De religiösa texterna utgörs av myter, offerbeskrivningar och böner. Det är framför allt de religiösa texterna som uppmärksammats, på grund av deras stora betydelse för förståelsen av Tanach/Gamla testamentet på många plan. Såsom källor om den kanaaneiska religionen som nämns i Tanach/Gamla testamentet, bildar texterna en viktig bakgrund för förståelsen av passager i dessa texter och Döda havsrullarna. Hymnerna är skrivna med samma versmått som psalmerna i Psaltaren, och det finns en rad likheter som uppenbart tyder på påverkan. Många riter är likadana som de som nämns i Moseböckerna. Det råder dock problem med att finna adekvata översättningar, och olika översättare har översatt texter mycket olikartat. Under senare år har forskare intresserat sig för hur den babyloniska litteraturen påverkat den ugaritiska.

Viktiga verk är Baalcykeln, Danel, och Keretlegenden.

Källor 
 Richard S. Hess, "Religious Texts from Ugarit: The Words of Ilimilku and His Colleagues", Denver Seminary 
 David Steinberg, "Ugarit and the Bible:Ugaritic Literature as an Aid to Understanding the Hebrew Bible (Old Testament)" 2003
 Ugaritic, Encyclopaedia Judaica 2008

Gamla testamentet
Litteratur under antiken
Assyrien

en:Ugarit#Ugaritic religion
Georg Stang

Hans Georg Jacob Stang, född den 17 februari 1858 i Kongsvinger, död den 11 september 1907 i Kristiania, var en norsk militär och politiker, son till Jacob Stang. 

Stang blev officer 1877, studerade 1885 vid Tekniska högskolan i Stockholm, senare i Frankrike och Italien, blev kapten 1889, artillerikonstruktör 1897, studerade 1898 som statsstipendiat spansk-amerikanska kriget, blev 1900 överstelöjtnant vid kustartilleriet och kommendant över Agdenes befästningar. 

Den 3 november 1900 utnämndes Stang till försvarsminister i Steens andra ministär. Han fortsatte som sådan det arbete han börjat 1899 som ledamot av kommittén för utarbetning av befästningsplan för sydöstra Norge och framlade 19 april 1901 den politiskt betydelsefulla propositionen om gränsfästningarna och ny fältartillerimateriel som ett led i Norges försvar, för den händelse en brytning med Sverige skulle bli följden av, att unionen upplöstes. 

Denna tanke, förkroppsligad i Stang, gjorde honom till regeringens mest omstridda personlighet, nära nog avgudad av många bland de unga, som i honom såg nationalhjälten och sin ledare, av andra bedömd som en fantast, farlig för landets fred. Sedan Stang den 9 juni 1903 utträtt ur regeringen, arbetade han ohindrad av kollegiala hänsyn för programmet: stärkt försvar med front mot öster och med blicken fäst på en väntad unionspolitisk aktion. 

Vid sin avgång utnämnd till kommendant på Oskarsborg, intog han likväl en tillbakadragen och avvaktande hållning. Händelserna vid nyåret 1905 kom honom åter att framträda. I föredrag, som han höll i Kristiania den 24 och 25 februari 1905, gav han grunddragen till vad som enligt hans uppfattning borde bli den närmaste framtidens norska politik. Han kom likväl ej att direkt medverka vid dess genomförande, då han var de ledande männen för omedgörlig. 

Stang var den typiske representanten för det oavkortade självständighetskravet och blev själen i det motstånd, som mötte de svenska krav, vilka ledde till Karlstadsöverenskommelsen. Han böjde sig lojalt för faktum, men framlade våren 1907 i Kristiania militära samfund en plan att återställa Norges försvar, bland annat genom att anlägga en ny befästningslinje bakom de nedlagda gränsfästningarna; den postumt utgivna Glommen-linjen (1908) var hans politiska testamente. 

Stang författade dessutom värdefulla militära avhandlingar och utlåtanden och uppfann en i Norge nyttjad orograf. En helgjuten, viljestark och målmedveten personlighet, hänsynsfull och behärskad i sitt uppträdande, blev Stang saknad som få vid sin plötsliga bortgång. 1908 restes en bautasten till hans minne vid Holmenkollen, och 1909 avtäcktes hans staty (av Gustav Lærum) på hans grav.

Källor 

 

Norska militärer
Norges försvarsministrar
Födda 1858
Avlidna 1907
Män
Personer från Kongsvinger
Minyer

Minyer (grekiska Μινύες eller Μινύαι) var enligt den grekiska mytologin en urgrekisk folkstam i Thessalien och Boiotien med huvudsäte i Orchomenos, en av Boiotiens äldsta städer. Minyerna prisas som de äldsta grekiska sjöfararna. De var även driftiga jordbrukare och utförde beundransvärda arbeten med att torrlägga den boiotiska dalslätten kring sjön Kopais och reglera floden Kefissos flöde. Över huvud taget tycks de ha utmärkt sig genom en tidigt utvecklad kultur. Även argonauterna och deras avkomlingar på ön Lemnos brukar betecknas som minyer. Minyerna spred sig även till andra delar av Grekland, och sagorna berättar om skaror av minyer som invandrade och för längre eller kortare tid nedsatte sig i Elis, Lakonien, Attika m.fl.

Se även 
Minyas, sagokung över minyerna

Källor 

Antikens folkslag
Antikens greker
Julstubbe

Julstubbe eller bûche de Noël, är ett bakverk som ofta serveras till julen, främst i kristna franskspråkiga länder. Den äts även i Storbritannien, då den kallas för Yule log. Bakverket är dekorerat och tillagat så att det skall se ut som en stubbe, därav namnet. Den görs ofta på en sockerkakssmet som tillagas likt en rulltårta. Ofta är bakverket garnerat med florsocker som ska efterlikna snö. Flera olika garnityrer kan sedan läggas till för att ytterligare likna en riktig stubbe. Det kan vara värt att notera att det franska ordet "bûche", översätts till svenska som vedträ eller vedklabb, alltså det man stoppar in i elden. Stubbe heter på franska "souche" så en korrekt översättning av "bûche de noël" är julvedträ vilket också framgår av formen på bakverken i Frankrike.

Se även 
Stubbe

Källor 

https://fr.wiktionary.org/wiki/b%C3%BBche

Julmat
Chokladdesserter
Koroneia

Koroneia (grekiska Κορώνεια, latin Coronea) var en forngrekisk stad i landskapet Boiotien, belägen på en kulle vid sydvästra sidan av Kopaisdalen. 

Staden var en av de viktigaste medlemmarna i det boiotiska förbundet, och i närheten låg ett åt Athena Itonia helgat tempel där de boiotiska städerna firade sin förbundsfest (pamboiotia). Fältslag utspelades vid Koroneia år 447 f.Kr., då boioterna frigjorde sig från Atens övervälde, och 394 f.Kr., då Agesilaos och spartanerna under det s.k. korintiska kriget tillkämpade sig en blodig och dyrköpt seger över atenare, thebaner och deras bundsförvanter. Endast få ruiner av det antika Koroneia finns i behåll, men i närheten ligger den moderna orten Koroneia, med 4 625 invånare (2001).

Källor 

Fornminnen i Grekland
Orter i Grekiska fastlandet
Kommunalstyrelse

Kommunalstyrelse blev i Sverige genom 1862 års kommunalförordningar benämning på  vissa förvaltningsärendens handhavande ej av staten omedelbart genom statstjänare, utan av lokala samhällen – kommuner i inskränkt eller vidsträckt mening – på uppdrag eller med tyst medgivande av staten. Organen för kommunalstyrelsen kunde vara dels av kommunens röstberättigade medlemmar bestående församlingar, dels kommunala förtroendemän.

I Finland blev kommunalstyrelse, genom 1948 års kommunallag, vilken trädde i kraft 1949, ny benämning på kommunalnämnd, men har sin tur ersatts av kommunstyrelse.

Referenser

Se även 
Kommunal självstyrelse
Kommunstyrelse

Kommuner
Rio 400 1998

Rio 400 var den femte deltävlingen i CART World Series säsongen 1998. Tävlingen kördes den 10 maj på Jacarepaguà i Rio de Janeiro, Brasilien. Greg Moore tog sin första seger för säsongen, vilket förstärkte hans mästerskapsledning, även om tvåan Alex Zanardi bara tappade tre poäng på Moore i Brasilien. Moore var marginell på att ta sig i mål med bränslemängd, men kunde ändå ta sig förbi Zanardi under den sista stinten.

Slutresultat

1998 i Brasilien
Champ Car-tävlingar 1998
1998
Motorola 300 1998

Motorola 300 1998 var ett race som var den sjätte deltävlingen i CART World Series säsongen 1998. Den kördes den 23 maj på Gateway International Raceway i Madison, Illinois. Alex Zanardi tog över mästerskapsledningen genom ett perfekt depåstopp i samband med den sista gulflaggen. Den tidigare mästerskapsledaren Greg Moore höll sig i högsta grad kvar i tätstriden, genom en tredjeplats.

Slutresultat

1998 i USA
Gateway
1998