kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Musa Dagh

Musa Dagh eller Jebel Mousa ("Moses berg"), , Musa ler, är ett berg i provinsen Hatay i Turkiet. Territoriet ligger längs kusten vid Alexandrettabukten, östra Medelhavet med gräns i öster och söder mot Syrien. Bergets topp Damlayik ligger 1355  och 50 km väster om Antakya. Vid kullarna runt foten av Musa Dagh ligger sex byar: Kabusia, Vakifli, Haji Hababli, Khdr Bek, Bitias och Yoghun Oluk. Vakifli är den enda med kvarvarande armenisk befolkning.

Berget har blivit bekant genom Franz Werfels roman om det armeniska folkmordet: De fyrtio dagarna på Musa Dagh, som skildrar det armeniska väpnade motståndet mot turkarna under ledaren Moses Ter-Kalousdian, Slaget om Musa Dagh.

Se även
Anjar
Musaler

Källor

Noter

Berg i Turkiet
Giuseppe Tomasi di Lampedusa

Giuseppe Tomasi di Lampedusa, född 23 december 1896 i Palermo, död 23 juli 1957 i Rom, var en italiensk författare och furste av Lampedusa. Han är känd för sin roman Leoparden, utgiven postumt 1958.

Biografi 
Tomasi di Lampedusa tillhörde en gammal siciliansk adelssläkt, och var son till furst Giulio Maria Tomasi di Lampedusa och furstinnan Beatrice Mastrogiovanni Tasca Filangeri di Cutó samt kusin till poeten Lucio Piccolo och Fulco Santostefano della Cerda, hertig av Verdura (1898–1978, smyckekonstnär och juvelerare). Han vigdes i Riga den 24 augusti 1932 med baronessan Alessandra ”Licy” von Wolff-Stomersee (född 27 november 1894 i Nice, död i Palermo 22 juni 1982), dotter till den tysk-baltiske baron Boris von Wolff-Stomersee och den italienska sångerskan Alice Barbi.

Han var under sin livstid officer och privatlärd.

Författarskap 
Lampedusa har skrivit romanen Leoparden (Il Gattopardo) vilken utgavs postumt 1958 och som senare filmades av Luchino Visconti. Postumt har också hans föreläsningar över Stendhal utgivits, liksom de tre noveller som tillsammans med ett självbiografiskt fragmentet ingår i boken Sirenen och andra berättelser.

Adelstitel 
Hans fullständiga titel var:

Don Giuseppe Tomasi, 11:e furste av Lampedusa, 12:e hertig av Palma, baron av Montechiaro, baron av la Torretta och grand av Spanien av första klassen

Bibliografi  
Leoparden, Stockholm 1960
Sirenen och andra berättelser, Stockholm 1960

Litteratur 
 David Gilmour, The last leopard: a life of Giuseppe Tomasi di Lampedusa, London 1988
 Nunzio Zago, Giuseppe Tomasi di Lampedusa, Marina di Patti 1987
 Gérard Gefen, Land of the Leopard Princes, Tauris Parke, Sicily 2001

Fotnoter 

Italienska hertigar
Alumner från Universitetet La Sapienza
Italienska författare
Personer från Palermo
Födda 1896
Avlidna 1957
Män
Fornminnesregistret

Fornminnesregistret, Informationssystemet om fornminnen är Riksantikvarieämbetets fornminnesregister. Det innehåller Sveriges alla hittills inventerade (drygt 1,5 miljoner) fornlämningar, vilka sträcker sig från stenålder in i 1900-tal. Tidigare fördes registret i pärmar och på tillhörande kartor, men är i dag digitalt och kallas för Informationssystemet om fornminnen (FMIS).

Informationen har sitt ursprung i de inventeringar som gjordes i samband med att SGU började ge ut sina geologiska kartor på 1860-talet. Då fornminnesinventeringarna inleddes 1938 började man registrera informationen på ekonomiska kartan, och i samband med det började uppbyggandet av det som blev det analoga forminnesregistret.

FMIS 
FMIS är ett digitalt fornminnesregister i form av ett geografiskt informationssystem som innehåller information om Sveriges hittills kända fasta fornlämningar och andra kulturhistoriska lämningar. Sedan 1999 pågår ett projekt att översätta hela det analoga Fornminnesregistret till digital form. FMIS i sin fullständiga form är i dagsläget tillgängligt endast för yrkesverksamma inom kulturmiljösektorn.

FMIS Fornsök 
Vid sidan av det fullständiga digitala fornminnesregistret finns även en publikt tillgänglig söktjänst, som dock inte innehåller hela informationsmängden från FMIS. Denna söktjänst kallas FMIS Fornsök. Eftersom FMIS Fornsök inte är fullständigt kan det inte användas som underlag för beslut om ingrepp i fornlämningar, vilket i stället sköts av länsstyrelsen.

Se även
Arkeologi
Fornminne
Länsstyrelsen
Kulturmiljölagen

Externa länkar
 FMIS Fornsök - Fornminnesregistret på nätet

Kulturhistoria
Fornminnen i Sverige
Svenska register
Riksantikvarieämbetet
Ames test

Ames test, uppkallat efter Bruce Ames, används för att påvisa om ett ämne är mutagent och i slutändan cancerframkallande. Man använder sig ex av genmodifierade salmonellabakterier som saknar förmågan att tillverka histidin. Histidin är en essentiell aminosyra som bakterierna behöver för att kunna växa. Bakterierna exponeras för substansen som misstänks vara cancerframkallande. Är substansen mutagen så leder detta till en förändring i bakteriens DNA, som gör att bakterien kan syntetisera histidin igen. Man stryker därefter ut bakterierna på en agarplatta med medium utan histidin. Efter 2 dygn i värmeskåp med 37 grader Celsius undersöks bakterierna. Om bakterierna, trots bristande tillgång på histidin, växt till stora kolonier har man en indikation på att en mutation har skett och att substansen kan vara cancerframkallande.

I vissa fall kan ämnen vara icke-mutagena men ge upphov till mutagena metaboliter. Mutagena metaboliter ger inte utslag i testet. Vid tillsatts av enzymer som exponerats för testsubstansen kan man dock även undersöka metaboliterna.

Toxikologi
Norra Botkyrka

Norra Botkyrka (Botkyrkastaden) är den nordliga delen av Botkyrka kommun. Bebyggelsen ingår i tätorten Stockholm och består av stadsdelarna Norsborg, Hallunda, Alby och Fittja. Området bebyggdes under sent 1960-tal och under första halvan av 1970-talet som Botkyrkastaden, inom ramen för det så kallade miljonprogrammet. Kollektivtrafikförsörjningen baseras huvudsakligen på Stockholms tunnelbana.

Postorten Norsborg omfattar Norra Botkyrka och har postnummer i serien 145 XX.

 
Miljonprogrammet
Hälsena

Hälsena (tendo calcaneus), även kallad akillessena, är den sena som förbinder tvillingvadmuskeln eller yttre vadmuskeln (musculus gastrocnemius) och musculus soleus med hälen. Hälsenan sitter ovanför hälen på baksidan av foten (hälbenet). Är även den största och starkaste senan i din kropp.

Funktion
Hälsenan är tydligt syn- och kännbar genom huden. Vid sammandragning av vadmusklerna lyftes hälen genom hälsenan varvid foten sträckes, som t. ex. vid tåhävning. Vid anslag på hälsenan utlöses normalt sammandragning av vadmuskeln, den kliniskt viktiga akillessenreflexen. Vid förändringar i ryckningarnas intensitet eller eventuella uteblivande kan man få viktiga upplysningar om sjukdomstillstånd i nervsystemet.

Hälsenans senskida blir ej sällan plats för en speciell form av inflammation (tendovaginitis crepítans), oftast orsakad av överansträngning genom löpning. De mest framträdande symtomen är akillodyni, smärta i hälsenan vid dess fäste i hälbenet, och krepitation, ett ibland hörbart, men framför allt kännbart, knarrande vid höjning och sänkning av hälen. Åkomman är speciellt vanlig hos idrottsmän, särskilt långdistanslöpare.

Källor
 Svensk Uppslagsbok, Band 1, 1947-1955. (spalt 404)

Foten
Bindväv
Paket (installation)

Ett paket är ett datorprogram, en utökning eller en samling data, till exempel en ordlista eller ett typsnitt, paketerat för att installeras på en dator. Termen används i synnerhet om paket avsedda att installeras på Linux med hjälp av en pakethanterare.

Formatet och olika konventioner för paketet beskrivs vanligen noga i operativsystemets instruktioner för utvecklare, och konventionerna är avsedda bland annat att hindra att olika paket stör varandras funktion. I paketets metadata anges ofta olika beroenden, det vill säga vilka andra paket som bör vara installerade för att paketet skall fungera och hurudana paket som i allmänhet inte skall vara installerade samtidigt (till exempel kan normalt flera servrar för samma ändamål inte utan specialarrangemang vara installerade samtidigt).

Genom att paketen tillhandahålls i ett standardiserat format kan operativsystemets pakethanterare användas istället för att man för att installera paketet skulle köra ett skilt med paketet medföljande installationsprogram, såsom är vanligt i vissa operativsystem. Paketformaten innehåller i allmänhet möjlighet att inkludera program som körs vid installationen, men i motsats till egentliga installationsprogram är dessa avsedda att vara relativt korta skript.

Ett paket är i allmänhet avsett för ett visst operativsystem, för Linux del för en viss version av en viss distribution. Paketen tillhandahålls för det mesta av distributionen, men en del programvara paketeras av tillverkaren för de viktigaste distributionerna.

Olika pakettyper
 .rpm, Red Hat Linux
 .tbz, FreeBSD
 .deb, Debian
 .dsl, Damn Small Linux
 .uci

Linux
Havsfidra

Havsfidra är en segelbåt av kostertyp. 

Havsfidra konstruerades kring 1955 av Lage Eklund som en öppen ringdäckad fiskebåt tänkt att ersätta de gamla skötbåtarna. I den ursprungliga versionen hade båttypen ett djupgående på 90 centimeter. De första seglande fidrorna hade ett enkelt flushat trädäck med genomgående mast. Först en bit in på 1960-talet tillkom valdäcket och masten placerades ovanpå rufftaket, vilket ökade innerutrymmena väsentligt. Havsfidra byggdes i glasfiberarmerad plast på Fisksätra varv. Havsfidra byggdes även i Västervik och i Hjo.

Havsfidra kunde även fås som halvfabrikat.

Prestationer 
Havsfidror är kända för sin robusthet och sjöduglighet. Vilket båten har lämpat sig i långseglingar. Kända prestationer kan nämnas att i den tuffa tävlingen Skaw Race 1966 kom en Havsfidra tvåa efter att 100 båtar av 157 startande brutit tävlingen. I The Single-Handed Trans-Atlantic Race (STAR) 1968 deltog Bertil Enbom med Fione och Åke Mattsson i sin specialbyggda Goodwin II. Fione seglade in i Newport efter 40 dygn 14 timmar och 13min. Placeringen blev den 13e båt som seglade över mållinjen men en andraplacering enligt handicap. Goodwin II kom in som 18e båt men blev diskvalificerad p.g.a att Åke tagit emot hjälp i form av färskvatten.
Åke Mattssons hemsegling efter tävlingen down east Maine, Nova Scotia, New Foundland, Grönland och Shetlandsöarna är en bedrift i sig.

2015 gav sig Magnus Reslow ut i sin Havsfidra "Nymue" för att segla till Gibraltar, men ändrade sin kurs på grund av två "knockdowns" (båten kränger kraftigt ned så att masten rör vattnet). Likväl dök han senare upp på Kanarieöarna, utan större skador vare sig på båten eller på honom själv.

Konstruktion 

Båten är byggd efter svenska marinens normer. Havsfidran var den första serietillverkade båten med inplastad barlast i kölen. Blykölen har lyftkrok, vilket utrustar båten med centrumlyft.

Skrov i enkellaminat. Skrovtjocklek: Skrovsidor 6 mm, botten 8 mm, köl och stäv 12 mm.
Basinrede i plast. Plastade skott. Maststötta saknas. Träinredningen är i teak.

Elsystem: 4 kojlampor och lanternor.

4 kojplatser samt pentry i mitten; mitt emot en garderob.

Se även
Kosterbåt
Storfidra

Källhänvisning
Sailguide Havsfidra
Vågspel av Åke Mattson

Kölbåtar
Fisksätra varv
The Detroit Cobras

The Detroit Cobras är ett garagerockband från Detroit, USA. 

Detroit Cobras bildades 1996 av gitarristen Steve Shaw och bestod förutom honom då av Rachel Nagy (sång), Mary Ramirez (gitarr), Jeff Meier (bas) och Vic Hill (trummor). De släppte sin första singel, Village of Love, året efter. 1998 albumdebuterade de med Mink Rat or Rabbit på skivbolaget Sympathy for the Record Industry. Numera är endast Nagy och Ramirez kvar av originalmedlemmarna.

Gruppen spelar nästintill uteslutande covers på äldre låtar inom soul, rock'n'roll och Motown. Låtvalen är dock vanligtvis såpass obskyra att den vanliga lyssnaren lätt missar att det inte är originallåtar som spelas.

Diskografi
Studioalbum

EP
 

Singlar
1996 – "Village of Love"
1996 – "Over to My House"
1996 – "Ain't It a Shame"
2004 – "Cha Cha Twist"
2008 – "Ya Ya Ya"

Samlingsalbum

Annat
2011 – "Heartbeat" (på hyllningsalbumet Rave On Buddy Holly)

Externa länkar

Officiell webbplats

Amerikanska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1996
Arthur Harden

Arthur Harden, född den 12 oktober 1865, död den 17 juni 1940, var en brittisk biokemist. 1929 erhöll han Nobelpriset i kemi.

Harden var filosofie doktor, blev docent i kemi vid universitetet i Manschester 1888 och verkade som biokemist vid Lister institute i London 1897-1930. 1930 blev han professor i biokemi vid Londons universitet. Hardens undersökningar berörde huvudsakligen olika jäsningsförlopp, för vilka han 1929 erhöll Nobelpriset kemi. Han har sammanfattat jäsningskemins rön i Alcoholic fermentation (1911, 3:e upplagan 1923).

Han tilldelades Nobelpriset tillsammans med Hans von Euler-Chelpin, med motiveringen "för studier av jäsning av socker och jäsningsenzymer".

Noter

Källor

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1929
 Nobelprize.org, Arthur Harden - biografi

Nobelpristagare i kemi
Brittiska kemister
Födda 1865
Avlidna 1940
Män
Ledamöter av Royal Society
Hans Fischer

Hans Fischer, född 27 juli 1881 i Höchst am Main, död 31 mars 1945 i München, var en tysk kemist. 1930 erhöll han Nobelpriset i kemi.

Biografi
Fischer blev 1912 docent och 1915 extraordinarie professor i München. År 1916 blev han professor i Innsbruck, 1918 i Wien och 1921 vid tekniska högskolan i München. Fischers viktigaste undersökningar var hans klarläggande av gall- och blodfärgernas konstitution. Han lyckades syntetiskt framställa klorofyll och hemin, den färgkomponent som ger blodet dess röda färg. För dessa undersökningar erhöll Fischer 1930 Nobelpriset i kemi.

Fischer tog sitt liv 1945 i München efter att hans institut och hans arbeten förstörts under de sista dagarna av andra världskriget.

Källor

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1930
 Nobelprize.org, Hans Fischer - biografi

Nobelpristagare i kemi
Tyska kemister under 1900-talet
Födda 1881
Avlidna 1945
Män
Personer som begått självmord
Vinkristin

Vinkristin (C46H56N4O10), även sålt under namnet oncovin är ett ofta använt cytostatikum, speciellt bland barn som diagnostiseras med lymfom, leukemi och liknande.

Det är en vinca-alkaloid som isolerats från växten rosensköna (Catharanthus roseus).

Referenser

Alkaloider
Acetatestrar
Cytostatika
Peter Debye

Peter Joseph William Debye, född Petrus Josephus Wilhelmus Debije 24 mars 1884 i Maastricht, död 2 november 1966 i Ithaca, New York, var en nederländsk-amerikansk fysiker och fysikalisk kemist.

Biografi
Efter studier för Arnold Sommerfeld i Aachen och München blev Debye år 1911 professor vid universitetet i Zürich, 1912 i Utrecht, 1914 i Göttingen, 1921 vid Tekniska högskolan i Zürich och från 1927 i Leipzig innan han 1934 blev professor ivid Berlins universitet och 1935 direktör för Kaiser Wilhelm-institutet i Berlin. År 1939 emigrerade han till USA och erhöll 1948 en professur i kemi vid Cornell University (Ithaca) där han verkade ända till sin död.  Han blev amerikansk medborgare 1946.

Debye har utfört flera betydelsefulla arbeten av såväl teoretisk som experimentell natur rörande ljusets böjning, strålningslagarna, vätskornas elektrolytiska ledningsförmåga, teorier för Comptoneffekten och molekylära dipoler. Av epokgörande betydelse för teorin för speciell värme är ett av Debye 1912 publicerat arbete, grundat på kvantteoretiska betraktelser, vilket bland annat innehåller den berömda så kallade T3-lagen, enligt vilken den specifika värmen för en enatomig fast kropp vid mycket låga temperaturer är proportionell mot kuben på den absoluta temperaturen.

Tillsammans med Paul Scherrer har Debye utarbetat en metod för undersökning av kristallstruktur genom studium av röntgenljusets interferens.

Hans undersökningar av polära föreningars dipolmoment över röntgen- och elektronstrålars avböjning i gaser och vätskor ledde till metoder att bestämma atomers läge och inbördes avstånd i en molekyl. Detta innebar helt nya möjligheter att erhålla fördjupade kunskaper om molekylers byggnad och för dessa arbeten erhöll han år 1936 Nobelpriset i kemi. Året före hade han tilldelats Lorentzmedaljen.

Han har givit sitt namn åt Debye-krafterna, som är en form av van der Waals-krafter mellan inducerade och permanenta dipoler.

Debyes forskning under senare delen av hans liv var inriktad på att utarbeta metoder för att bestämma molekylvikt och geometriska dimensioner hos jättemolekyler av polymertyp.

Noter

Externa länkar

 Nobelprize.org,  Nobelpriset i kemi 1936
 Nobelprize.org Peter Debye - biografi

Nobelpristagare i kemi
Nederländska kemister
Fysikaliska kemister
Nederländska professorer
Amerikanska professorer i kemi
Personer verksamma vid universitetet i Zürich
Personer verksamma vid universitetet i Utrecht
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid ETH Zürich
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid Cornell University
Mottagare av Rumfordmedaljen
Mottagare av Lorentzmedaljen
Mottagare av Franklinmedaljen
Mottagare av Priestleymedaljen
Personer från Maastricht
Födda 1884
Avlidna 1966
Män
Hermann Staudinger

Hermann Staudinger, född den 23 mars 1881 i Worms, Hessen, död den 8 september 1965 i Freiburg im Breisgau, Baden-Württemberg, var en tysk kemist.

Biografi

Efter att ha avlagt doktorsexamen vid universitetet i Halle 1903 tog Staudinger anställning vid universitetet i Strasbourg. Det var här han upptäckte ketener, en familj av molekyler som är uppbyggda av den allmänna formen som visas i bilden. Ketener skulle visa sig vara en syntetiskt viktig mellanprodukt för framställning av ännu ännu ej upptäckta antibiotika såsom penicillin och amoxicillin.

År 1907 började Staudinger som biträdande professor vid Tekniska universitetet i Karlsruhe. Här isolerade han framgångsrikt ett antal användbara organiska föreningar (inklusive syntetiska kaffearomämnen) som mer fullständigt granskats av Rolf Mulhaupt.

År 1912 intog Staudinger på en ny position på schweiziska federala tekniska institutet i Zürich. En av hans tidigaste upptäckter kom 1919, när han och kollegan Meyer rapporterade att azider reagerar med trifenylfosfin för att bilda fosfazid. Denna reaktion - allmänt kallad Staudinger-reaktionen ger ett högt fosfazidutbyte. 

I Karlsruhe och senare i Zürich började Staudinger forskning inom gummikemi, där mycket höga molekylvikter hade mätts genom fysikaliska metoder av Raoult och van't Hoff. I motsats till rådande idéer föreslog Staudinger i en artikel publicerad 1920 att gummi och andra polymerer, såsom stärkelse, cellulosa och proteiner är långa kedjor av korta upprepande molekylära enheter kopplade genom kovalenta bindningar. Polymerer bildar kedjor av gem, som består av små beståndsdelar som är länkade från början till slut.

Hans forskning kring dessa makromolekyler och polymerer bidrog till den vetenskapliga grunden för plastindustrin. 

År 1953 erhöll Staudinger Nobelpriset i kemi för sina upptäckter inom makromolekylär kemi.

Källor

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1953
 Nobelprize.org, Hermann Staudinger - biografi

Nobelpristagare i kemi
Tyska kemister
Födda 1881
Avlidna 1965
Män
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Alumner från Wittenbergs universitet
Vietnams folkarmé

Vietnams folkarmé () är namnet på Socialistiska republiken Vietnams väpnade styrkor. Markstridskrafterna har runt 410 000 man i aktiv tjänst, till det kommer tjänstgörande personal i flygvapnet, marinen, gränsstyrkorna och kustbevakningen. Under Vietnamkriget användes särskilt i USA beteckningen "Nordvietnams armé".

Historia
En modern inhemsk vietnamesisk armé föreslogs av Ho Chi Minh på en revolutionär konferens år 1944 och grunden lades under pågående uppror mot Kejsardömet Japans ockupation av Franska Indokina. Från början ingick bara 30 män och tre kvinnor som förfogade över två revolvrar, 17 gevär, en lätt kulspruta och 14 bakladdade flintlåsgevär. Antalet soldater växte dock snabbt och i maj 1945 fick styrkan namnet Vietnams befrielsearmé. I september samma år döptes den om till Vietnams nationella försvarsarmé och bestod då av över 1000 man.

Med utbrottet av Indokinakriget 1946 involverades styrkan i häftiga strider mot den franska kolonialmakten. Armén kallades ofta Viet Minh, även om Viet Minh egentligen var namnet på hela den antikoloniala självständighetsrörelsen i landet. År 1950 döptes Vietnams nationella försvarsarmé officiellt om till Vietnams folkarmé.

Källor

Vietnamkriget
Vietnams militär
Vietnam
Marek Mintál

Marek Mintál, född  2 september 1977 i Žilina, är en slovakisk före detta fotbollsspelare. Mellan 2002 och med 2009 spelade han i Slovakiens fotbollslandslag.

Klubbkarriär 
Mintál började sin proffs-karriär 1996 i slovakiska MŠK Žilina.

Internationell karriär 
Mintál debuterade i landslaget 2002. I maj 2009 meddelade han att han lägger av med omedelbar verkan, efter 45 matcher och 14 mål.

Meriter

Titlar 
 MŠK Žilina
 Slovakisk mästare: 2002, 2003
 Slovakiska cupen: 2003
 Slovakiska supercupen: 2003

 1. FC Nürnberg
 Tyska cupen: 2007

Utmärkelser 
 Årets slovakiska fotbollsspelare: 2004, 2005
 Skyttekung:
 2002 i Slovakiska högstadivisionen
 2003 i Slovakiska högstadivisionen
 2004 i 2. Bundesliga
 2005 i Bundesliga, vilket gav honom tredje plats på europeiska Guldskolistan
 2009 i 2. Bundesliga

Källor

Webbkällor 
 Profil på FC Nürnbergs webbplats
 Profil på FootballDatabase.com

Födda 1977
Slovakiska fotbollsspelare
Slovakiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i MŠK Žilina
Spelare i 1. FC Nürnberg
Spelare i FC Hansa Rostock
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Slovakien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2000
Spanskpepparsläktet

Spanskpeppar (Capsicum) är ett släkte i familjen potatisväxter. Till släktet hör ett 50-tal arter av vilka dock färre än tio odlas kommersiellt. Arterna ger oss de sorter, grupper och varieteter som går under benämningen paprika, chilipeppar, cayennepeppar, jalapeño, aji, peperoncini med flera. 

Arterna i släktet Tubocapsicum hör möjligen hemma här.

Namnförbistring 

Släktet spanskpeppar har samma svenska namn som en av sina arter (C. annuum) från vilken vi bl.a. får paprika och jalapeño. Detta har att göra med att den vanliga huvudregeln vid namngivning av växter, att släktet får samma namn som efterleden i den mest kända arten i släktet, men i plural, inte fungerar i detta fall. Exempel, vitsippa (Anemone nemorosa) är den mest kända arten i släktet sippor (Anemone). Ordet "peppar" kan däremot inte stå i plural vilket innebär att släkte och art har fått samma svenska namn.

Ytterligare ett begrepp med förväxlingsrisk är "chilipeppar". Detta är dels en allmän benämning på de arter, med betoning på dess frukter, som finns inom släktet spanskpeppar (Capsicum), dels en  grupp framodlade sorter inom arten spanskpeppar (C. annuum).

Referenser

Webbkällor 
 www.ethno-botanik.org
 GRIN Taxonomy for Plants

Potatisväxter
Rörsjöstaden IF

Rörsjöstaden IF är en idrottsförening i Malmö som bedriver futsalverksamhet för ungdomar.

Föreningen som bildades 2002 var från början en vanlig fotbollsklubb. År 2009 flyttade klubben sin fotbollsdel och slog ihop sig med Kirseberg IF och bildade Malmö City Football Club. Klubben bedrev även basketverksamhet i början men har i dag (2015) endast futsal på schemat.

Fotboll
Seniorlaget lämnade sin division 7-plats och spelade efter sammanslagningen med Kirseberg IF i division 3 säsongen 2009.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiell hemsida

Upplösta basketklubbar i Sverige
Upplösta fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar i Malmö
Sportklubbar upplösta 2009