kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Richard von Hertwig

Richard Wilhelm Karl Theodor Ritter von Hertwig, född 23 september 1850 i Friedberg, Hessen, död 3 oktober 1937 i Schlederloh, var en tysk zoolog; bror till Oscar Hertwig.

Hertwig blev 1878 extra ordinarie professor i zoologi vid universitetet i Jena samt professor i samma ämne 1881 i Königsberg, 1883 i Bonn och 1885 i München. Båda bröderna, som var lärjungar av Ernst Haeckel, företog tillsammans med denne flera forskningsresor. Resultat av dessa undersökningar är bland annat de bådas arbeten Das Nervensystem und die Sinnesorgane der Medusen, Der Organismus der Medusen und seine Stellung zur Keimblättertheorie (båda 1878), Studien zur Blättertheorie (fem häften, 1879-83) samt Richard Hertwigs Der Organismus der Radiolarien (1879). 

Många och värdefulla är Richard Hertwigs arbeten rörande urdjuren, bland annat Über Podophrya gemmipara nebst Bemerkungen zum Bau und zur systematischen Stellung der Acineten (1876), Über die Konjugation der Infusorien (1887), Über Befruchtung bei Rhizopoden (1897), Die Protozoen und die Zelltheorie (1902). Bland övriga arbeten kan nämnas Beiträge zu einer einheitlichen Auffassung der verschiedenen Kernformen (1876), Report on the Actinaria dregded by H.M.S. Challenger (1882), Über Wesen und Bedeutung der Befruchtung (1902) samt hans mycket spridda Lehrbuch der Zoologie (1892; åttonde upplagan 1906). Hertwig adlades 1910.

Källor

Tyska professorer i zoologi
Alumner från Bonns universitet
Personer verksamma vid Jena universitet
Personer verksamma vid universitetet i Königsberg
Personer verksamma vid Bonns universitet
Personer verksamma vid Münchens universitet
Zoologer under 1800-talet
Zoologer under 1900-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Hessen
Födda 1850
Avlidna 1937
Män
Ugglan
Gillis de Besche den äldre

Gillis de Besche den äldre, född 1579 i Liège, död 24 augusti 1648 i Nyköping, var en svensk arkitekt och industriman. Han var bror till Willem de Besche, Hubert de Besche den äldre samt Gerard de Besche.

Biografi
Han flyttade till Sverige omkring 1600 tillsammans med sina bröder, och kallade sig i början för Gilliusson. Sedermera upptog han släktnamnet de Besche. Gillis de Besche hade erfarenheter från flera tekniska områden, och omtalas under 1610–20-talen som medhjälpare åt sin svärfar, byggmästaren i Nyköpings slott Peter Dionisius samt sin bror och far. Under drottning Kristinas tid var han självständig arbetsledare vid Nyköpingshus. 

Sin främsta insats gjorde han inom handel och industri. 1606 arrenderade han den Stora kronokvarnen i Nyköping, bedrev spannmålshandel och blev även bryggare i Stockholm och Nyköping. Han erhöll gården på Kvarnbacken efter sin svärfar tillsammans med privilegiet att uppföra en hammarsmedja. Tillsammans med en annan bror anlade han Nävekvarns styckebruk, som typiskt nog för tiden blev kanongjuteri. Gillis de Besche blev även delägare i Fada bruk, Bränn-Ekeby bruk samt flera andra bruk. Dessa bägge styckebruk samt ett tredje kom under 1630–40-talen att ägas av ett bolag som bestod av Gillis de Besche, Hubert de Besche och Louis De Geer.

Gillis de Besche residerade i Nyköping och var bolagets ekonomiske ledare.

Familj
de Besche var gift med Sara Dionysia, dotter av slottsbyggmästaren Peter Dionisius i Nyköping. De fick tillsammans sonen bruksägaren och byggmästaren Vilhelm de Besche (1628–1682).

Referenser 
 Svenska män och kvinnor, 2. Stockholm 1944

Noter

Vidare läsning 
 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1600-talet
Svenskar av vallonsk härstamning
Personer från Liège
Födda 1579
Avlidna 1648
Män
Gillis 01
Toledo Walleye

Toledo Walleye är ett ishockeylag från Toledo, Ohio som spelar i den amerikanska hockeyligan ECHL och är farmarlag till Detroit Red Wings och Chicago Blackhawks i NHL.

Historia
Ishockeyn kom till Toledo 1947 då Toledo Sports Arena byggdes på privat initiativ för 1,5 miljoner dollar. Samma år ställde man upp i International Hockey League med ett lag vid namn Toledo Mercurys. 1991 beviljades ett lag med namnet Toledo Storm en plats i ECHL. De spelade i ligan 1991–2007 och vann Riley Cup 1993 och 1994. Laget vann även Brabham Cup 1992 och senare 2003.

Eft en två år lång paus återkom Toledo med ett nytt lag, Toledo Walleye, 2009. Samma år stod den nya arenan Huntington Center färdig. Det nya laget blev farmarlag år Detroit Red Wings i NHL och Grand Rapid Griffins i AHL. Laget vann Brabham Cup 2015, 2017 och 2023 samt sin division 2015, 2016, 2017 och 2018. I december 2014 höll ECHL sitt första utomhusevenemang i Toldo med omkring  åskådare.

Referenser

Externa länkar
 Hemsida

Farmarlag till Detroit Red Wings
Ishockeyklubbar i Ohio
ECHL-lag
Toledo, Ohio
Sportklubbar bildade 2009
Davidsonska palatset

Davidsonska palatset (även Davidsonska huset) var namnet på ett numera rivet hus på Kungsträdgårdsgatan 20 i Stockholm. Byggnaden uppfördes 1881 av Hasselbackens innehavare konditor Wilhelm Davidson och ritades av Magnus Isæus efter ombildning av den tyske arkitekten Hermann von der Hudes ritningar. Davidsonska palataset fanns kvar till 1942 och på tomten byggdes Åtvidabergshuset åren 1943-1945. 

Huset beskrevs i den samtida dagspressen som en av "huvudstadens praktfullaste privata byggnader" och en prydnad för staden. Det var det sista av tre intill varandra liggande hus som uppfördes av byggherren längs Hamngatan i kvarteret Styrpinnen. Blekingeposten beskrev husbygget i följande ordalag:

Huset innehöll mellan 70 och 80 "boningsrum" och 9 kök för uthyrning. En självbärande stentrappa utan spindel löpte genom huset - något som skall ha saknat tidigare motstycke i staden. For invändiga dekorationsarbeten stod bland annat Carl Grabow.

Entusiasmen kring byggnaden var dock inte odelad. Kulturskriften Ur dagens krönika såg ritningen som osvensk där byggherren "råkat ut för en tysk arkitekt som braskat i väg, i luft, med något riktigt högtrafvande, något utan rim och räson, med en pelarrad hissad till väders och en mängd tokigheter som just icke bidraga att stärka den goda smaken i vår hufvudstad."

August Strindberg, som även var medarbetare i Ur dagens krönika, tog upp husbygget i boken Det nya riket. I kapitlet Moses, som får betecknas som antisemisitskt, skriver författaren följande:

Huset köptes 1883 av professor Magnus Ragnar Bruzelius i vars släkt huset förblev fram till 1941. Året därpå revs det för att ge plats åt Åtvidabergshuset.

Referenser

Kungsträdgårdsgatan
Ej längre existerande byggnader på Norrmalm
Jamaicas parishes

Jamaicas parishes är landet Jamaicas fjorton parish – distrikt eller civila församlingar. De är grupperade i tre historiska counties som inte har någon administrativ uppgift.

Lista på parishes

Se även 
 ISO 3166-2:JM , ISO 3166-2-koden för Jamaicas parishes.

Kommentarer

Referenser

Externa länkar 
 statoid site

Jamaicas geografi
Administrativa indelningar av länder i Amerika
Carlo Chiti

Carlo Chiti, född den 19 december 1924 i Pistoia, död den 7 juli 1994 i Milano, var en italiensk tävlingsbil- och motorkonstruktör.

Carlo Chiti tog examen i flyg- och rymdteknik vid universitetet i Pisa 1953. Redan föregående år hade han blivit anställd vid Alfa Romeo där han arbetade med företagets sportvagnar.

När Alfa Romeo lade ner sin tävlingsavdelning i slutet av femtiotalet flyttade Chiti till Ferrari. Där arbetade han med Scuderia Ferraris formel 1-bilar och tog bland annat fram stallets första mittmotorbil Ferrari 156.

Hösten 1961 lämnade Chiti Ferrari, tillsammans med Giotto Bizzarrini och ett flertal andra nyckelmedarbetare. Chiti och Bizzarrini startade ATS för att bygga formel 1-vagnar och sportbilar, i direkt konkurrens med sin förre arbetsgivare. 

ATS blev ett misslyckande och 1963 började Chiti hos Autodelta, där han konstruerade motorn till Alfa Romeo Tipo 33. Chiti byggde även motorer till Team Alfa Romeos formel 1-satsning.

1984 lämnade Chiti Autodelta för att starta Motori Moderni, som byggde motorer till bland annat Minardi. 1999 köpte Koenigsegg tillverkningsrätten till en av Chitis sista konstruktioner, en tolvcylindrig boxermotor.

Referenser 
 Engelskspråkiga Wikipedia

Externa länkar 
 Grandprix.com - Carlo Chiti. 

Födda 1924
Avlidna 1994
Italienska ingenjörer
Formelbilkonstruktörer
Personer med anknytning till Alfa Romeo
Personer med anknytning till Ferrari
Män
Alumner från universitetet i Pisa
Stallägare i Formel 1
Giotto Bizzarrini

Giotto Bizzarrini, född 6 juni 1926 i Livorno, Toscana, död 13 maj 2023 i Cecina, Toscana, var en italiensk bilkonstruktör.

Bizzarrini tog examen vid universitetet i Pisa 1953. Året därpå anställdes han vid Alfa Romeo där han arbetade med Giulietta-modellen.
1957 flyttade Bizzarrini till Ferrari, där han snart blev chefskonstruktör för företagets Gran turismo- och sportvagnar. Bizzarrini ansvarade bland annat för Ferrari 250 Testa Rossa och 250 GTO. Hösten 1961 lämnade Bizzarrini Ferrari, tillsammans med Carlo Chiti och ett flertal andra nyckelmedarbetare. Chiti och Bizzarrini startade ATS för att bygga formel 1-vagnar och sportbilar, i direkt konkurrens med sin förre arbetsgivare. Samarbetet slutade i splittring, då Bizzarrini kände att han inte fick gehör för sina idéer. 

1962 startade han istället sin egen konstruktionsbyrå Società Autostar och började arbeta på konsultbasis. Bizzarrini utvecklade Lamborghinis V12-motor och även hela bilar åt Iso. 1964 ändrades namnet på företaget till Bizzarrini och man började tillverka en egen version av Iso Grifo som Bizzarrini 5300 GT. Företaget tillverkade även en sportvagn. Biltillverkningen slutade med konkurs 1969, men Bizzarrini fortsatte jobba åt andra tillverkare.

Referenser
  
Engelskspråkiga Wikipedia

Externa länkar
Carsfromitaly.net om Bizzarrini. 

Födda 1926
Italienska ingenjörer
Personer verksamma inom bilindustrin
Personer med anknytning till Alfa Romeo
Personer med anknytning till Ferrari
Män
Alumner från universitetet i Pisa
Avlidna 2023
Stallägare i Formel 1
Reformerta ekumeniska rådet

Reformerta ekumeniska rådet, Reformed Ecumenical Council (REC) var en internationell sammanslutning av 39 kalvinistiska kyrkor från 25 olika länder, med ett samlat medlemstal på över 12 miljoner människor. REC hade sitt huvudkvarter i Grand Rapids, Michigan, USA.

Organisationen bildades 1946 under namnet Reformerta ekumeniska synoden.
Omkring två tredjedelar av REC:s medlemskyrkor var även anslutna till den mer liberala Reformerta kyrkornas världsallians (WARF). 

Den 1 februari 2006 meddelade ledarna för WARC (Clifton Kirkpatrick) och REC (Douwe Visser) att de båda organisationerna skulle gå samman. Detta skedde i juni 2010. Den nya organisationens namn är World Communion of Reformed Churches (Internationella reformerta nattvardsgemenskapen).

Medlemskyrkor 

 Christian Reformed Churches in Australia

 Dutch Reformed Church in Botswana

 Christian Reformed Church in Myanmar 

 Christian Reformed Church in the Dominican Republic 

 Christian Reformed Church in the Philippines

 Églises réformées évangéliques indépendantes

 Helliniki Evangeliki Ekklesia

 Presbyterian Church of India

 Gereja Kristen Indonesia
 Gereja Kristen Java
 Gereja Kristen Sumba
 Gereja Kristen Sumatra Bagian Selatan 
 Gereja Toraja Mamasa 
 Gereja Toraja

 Reformed Church in Japan

 Reformed Church of East Africa

 Church of Central Africa Presbyterian - Nkhoma Synod 

 Associate Reformed Presbyterian Church of Mexico 

 Igreja reformada em Mocambique 

 Protestantse Kerk in Nederland

 Christian Reformed Church of Nigeria
 Nongo u Kristu u ken Sudan hen Tiv
 Evangelical Reformed Church of Christ in Nigeria 
 Presbyterian Church of Nigeria
 Reformed Church of Christ in Nigeria

 Dutch Reformed Church in Sri Lanka 

 Swaziland Reformed Church

 Nederduitse Gereformeerde Kerk
 Dutch Reformed Church in Africa 
 Reformed Church in Africa 
 Nederduitsch Hervormed Kerk van Afrika 

 Reformed Church of Korea (Chan Yang)

 Christian Reformed Church of East Africa
 Reformed Presbyterian Church in Uganda

 och 
 Christian Reformed Church in North America

 Church of Central Africa Presbyterian - Zambia Synod 
 Reformed Church in Zambia 

 Church of Central Africa Presbyterian - Harare Synod
 Reformed Church in Zimbabwe

Källor 
REC:s webbplats

Internationella ekumeniska organisationer
Reformerta samfund
Religiösa organisationer bildade 1946
Michigan
Religiösa organisationer upplösta 2010
Litografiskt Allehanda

Litografiskt Allehanda var en tidskrift som utgavs  i Stockholm från december 1859 till december 1865. 

Titeln  hade 1864-1865 tillägget: Album för Svensk konst.

Utgivare var  A. J. Salmson 1859-60 (12 häften) och av bokhandlaren Sigfrid Flodin 1861-65.  Bland medarbetarna i tidskriften fanns  Richard Bergström, Edward Bäckström och J. A. Kiellman-Göransson.

Tidskriften innehöll litografiska reproduktioner av svensk konst. Mestadels var det tonlitografier i en färg, men även några flerfärgslitografier förekom. Bland konstnärerna som publicerades fanns Bengt Nordenberg, Johan Christoffer Boklund, Carl d'Unker med flera. Tidskriften spred kännedom om svensk konst i landet och bidrog till flera konstnärers popularitet. Även bilder föreställande olika geografiska platser publicerades. Tidskriften betecknades som ett stort framsteg inom svenska litografins utveckling.

Tidskriften trycktes hos J. W. Lundberg 1859, I. Marcus 1860, J. & A. Riis 1861 till november 1864, Louise Söderquist december 1864 till april 1865, Sigfrid Flodin maj till december 1865.  Typsnitt var antikva med litografier tryckta hos A. J. Salmson.

Enligt Sveriges periodiska publikationer gavs tidskriften  ut en gång i månaden med 8 sidor och 4 planscher per nummer i kvarto med 2 spalter och satsyta 23,5 till 21 x 17,4 till 18 cm stor. Priset var 12 riksdaler riksmynt per årgång jämte gratispremie.

Enligt Charlotte Lidmans arbete Litografiskt Allehanda 1859-1865 Konsten att skapa ett album för svensk konst var utgivningen som följer

"De första tre åren gavs det ut fyra häften per år till ett pris av 1-2 riksdaler beroende på häftet storlek. Från 1862 och framåt utgavs det två häften i månaden till ett pris av 50 öre stycket. Det fanns även ett premium som innebar att om prenumeranten betalade en hel årgång i förskott så erhöll man en större litografisk plansch på köpet, vilket var ett sätt att knyta till sig trogna kunder."

Referenser

Externa länkar 

Nedlagda svenska tidskrifter
Tidskrifter startade 1859
Tidskrifter nedlagda 1865
Ferdinand von Mueller

Ferdinand Jacob Heinrich von Mueller, född 30 juni 1825 i Rostock, död 10 oktober 1896 i Melbourne, var en tysk-australisk friherre, botaniker och upptäcktsresande.

Müller blev 1855 regeringsbotaniker i den dåvarande brittiska kolonin Victoria i Australien och 1857 föreståndare för botaniska trädgården i Melbourne. Han var outtröttligt verksam i utforskandet av Australiens flora och bidrog även som forskningsresande till detta lands geografiska uppdagande. Han namngav omkring 2 000 australiska växter.

Bland hans många arbeten kan nämnas Fragmenta phytographiæ Australia (1-6, 1858-1868), Eucalyptographia (1879-1882), varigenom han gav uppslag till febergummiträdets odling i Europa för osunda trakters sanitära förbättrande, Systematic Census of Australian Plants (1882-1889), en växtlista över denna världsdel, Australian Species of Acacia (1886-1888, med 130 planscher), Salsolaceous Plants (1889-1891, med 90 planscher), Select Extratropical Plants (1891), varigenom han inlade förtjänster om växternas acklimatisering, m.m. Han lämnade därjämte bidrag till George Benthams "Flora Australiana" (1863-1870).

Mueller upphöjdes 1871 i württembergskt friherrligt stånd. Han tilldelades Clarkemedaljen 1883 och Royal Medal 1888. Han blev ledamot av Fysiografiska sällskapet i Lund 1863, av Vetenskapssocieteten i Uppsala 1887, av svenska Vetenskapsakademien 1892, och 1901 restes en minnesvård över honom i Melbourne.

Eponymer 
Släkten
Sirmuelleria Kuntze, 1891
Muellerina Tiegh., 1895
Muellerothamnus Engl., 1897
Muelleriella Van Heurck nom. rej., 1898
Austromuelleria C.T.White, 1939
Muelleria, 1955
Muellerella F.Schmitz ex Kylin, 1956
Muellerena J.B.Hutch., 1964
Ahmuellerella F.Reinhardt, 1964
Muellerites L.Holm, 1968
Muelleromyces M.N.Kamal & Anahosur, 1968 
Muellriopsis Hendey, 1972

Frimärke
 Australien, 21/2 pence, 1948

Noter

Källor

Australiska botaniker
Australiska upptäcktsresande
Tyska botaniker under 1800-talet
Tyska upptäcktsresande
Personer från Rostock
Mottagare av Clarkemedaljen
Mottagare av Royal Medal
Hedersdoktorer vid Rostocks universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Födda 1825
Avlidna 1896
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society
Junosuando kyrka

Junosuando kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Pajala församling i Luleå stift. Kyrkan ligger mitt i Junosuando på en höjd omgiven av bebyggelse.

Kyrkobyggnaden
Träkyrkan uppfördes 1904 av Isak Lahti och Karl Poromaa efter ritningar av Fritz Eckert. 17 augusti 1904 invigdes kyrkan av biskop Olof Bergqvist. Kyrkan står på en sockel av granit som fraktades dit från Tornefors och höggs till av Rail Mäntyvaara, Tärendö. Från början bestod kyrkan av ett långhus, ett tresidigt kor med en låg, vidbyggd sakristia i öster samt ett vapenhus i väster. Byggnadsstilen kan betecknas som historiserande med snickeridetaljer i nationalromantisk anda. Interiören täcks av ett tredingstak. 1927 byggdes kyrktornet med rokokoliknande former, ritat av Martin Westerberg. 1954 utfördes en total ombyggnad under Valdemar Granlund varvid den ursprungliga karaktären utplånades efter en stark förenkling av arkitekturen. 1978 förlängdes sakristian.

Inventarier
 Altartavlan är från 1933 och har motivet "Jesus botar en blind". Målad av Gerda Höglund.
 Norr om altaret intill väggen står en åttakantig predikstol på pelarfot under ett åttakantigt ljudtak.
 Ljuslampetter och mässingskronor tillkom på 1930-talet.

Omgivning
 Klockstapeln är samtida med kyrkan och är numera uppställd mittemot det vinkelbyggda församlingshemmet som invigdes 1961.
 Kyrkans tomt omgärdas av en skogsridå vid norra, östra och västra sidan.

Referenser

Tryckta källor
 Våra kyrkor, sidan 655, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Webbkällor
 Svenska kyrkan i Pajala
 Länsstyrelsen i Norrbottens län

Kyrkobyggnader i Luleå stift
Kyrkobyggnader i Pajala kommun
Kyrkobyggnader invigda 1904
1904 i Sverige
Screaming Our Sins

Screaming Our Sins är Plan Threes debutfullängdsalbum och är släppt på skivbolaget Ninetone Records och distribueras av Universal Music. Det släpptes den 25 november 2009. Albumet är inspelat i Sidelake Studios, Sundsvall samt LaCarr Studios och är producerat av Patrik Frisk, David Clewett och Plan Three.

Låtlista
"Triggers" - 03:05
"Still Broken" - 03:50
"The Common Divided" - 03:21
"Brush It Off" - 04:25
"The Collision" - 03:36
"Freak Show" - 03:13
"What Have You Done" - 03:39
"Be Still My Heart" - 03:56
"Whatever The Reason" - 03:06
"All For Nothing" - 03:51
"Subrosa" - 03:44

Källor
Om skivan på skivbolagets hemsida
Tunelab
Recension på Musicstage
Om skivan på Last.fm
Puregrainaudio
Recension på Melodic.net

Musikalbum 2009
Album av Plan Three
Faxe Bryggeri

Faxe Bryggeri är ett bryggeri i Faxe på Själland i Danmark. Bryggeriet grundades 1901 och är Danmarks tredje största efter Carlsberg och Tuborg. Eftersom de båda största bryggerierna framhåller att de är leverantörer till det danska hovet kallar sig Faxe för leverantör till det danska folket. Faxe är traditionellt störst bland den danskbryggda öl som säljs i Sverige, eftersom Carlsberg- och Tuborg-öl som säljs i Sverige är bryggt i Sverige. Faxe brygger främst ljust lageröl av dansk pilsnertyp. Kända ölsorter är Faxe Fad (mellanöl) och Faxe Export (starköl). Bryggeriet tillverkar även läsk och mineralvatten.

Efter en fusion med Ceres 1989 ingår Faxe i koncernen Royal Unibrew. Sedan 2000 ingår även Albani Bryggeri i koncernen.

Externa länkar 
 Royal Unibrew
 Faxe bryggeri

Danska bryggerier
Företag bildade 1901
Danska ölmärken
Faxe kommun
Albani (bryggeri)

Albani Bryggerierne A/S är ett bryggeri i Odense på Fyn i Danmark. Bryggeriet grundades 1859 och ingår sedan 2000 i bryggerikoncernen Royal Unibrew, tillsammans med Faxe Bryggeri. Albanis mest kända ölsorter är Odense Pilsner och Dansk Fadøl. Dansk Fadøl licenstillverkas i Sverige av Kopparbergs Bryggeri.

Externa länkar 
Albani Bryggerierna A/S
Royal Unibrew

Danska bryggerier
Företag bildade 1859
Danska ölmärken
Odense
Saint Kitts och Nevis administrativa indelning

Saint Kitts och Nevis administration är indelat i fjorton parishes. Saint Kitts är indelat i nio och Nevis i fem.

Se även 
 ISO 3166-2:KN, ISO 3166-2-koden för Saint Kitts och Nevis parishes.

Externa länkar 
 statoid site

Saint Kitts och Nevis geografi
Administrativa indelningar av länder i Amerika
Antti Pihlström

Antti Sakari Pihlström, född 22 oktober 1984 i Vanda, är en finländsk professionell ishockeyspelare som spelar för HK CSKA Moskva i KHL.

Säsongerna 2007–08 och 2008–09 spelade Pihlström för Nashville Predators i NHL samt för Milwaukee Admirals i AHL. Inför säsongen 2009–10 skrev Pihlström på för Färjestads BK i Elitserien där han spelade 43 matcher. I SM-liiga har Pihlström representerat Esbo Blues, SaiPa, HPK och JYP.

Genombrottet kom i VM i Québec år 2008 där Pihlström gjorde 5 mål och 2 assist för totalt 7 poäng på 9 matcher.VM 2011 guld.

Pihlström är främst känd för sin skridskoåkning samt för sina tacklingar.

Externa länkar
 

Finländska ishockeyspelare
Födda 1984
Spelare i Milwaukee Admirals (2001–)
Spelare i Nashville Predators
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Spelare i Esbo Blues
Spelare i HPK
Spelare i JYP
Män
Levande personer
Världsmästare i ishockey
Personer från Vanda
Finländska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Finland
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2014
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Bergande

En bergande är ett övernaturligt väsen som bor på eller i ett berg. Bergandarna räknas ibland till kategorin jordandar eller gnomer.

Till de nordiska bergandarna hör bergsrån, gruvrån, bergtroll och åtskilliga dvärgar. Enligt tysk folktro håller berganden Rübezahl till i Riesengebirge.

Gruvarbetare i hela norra Europa trodde länge på existensen av bergandar. De föreställde sig till exempel att en gammal, grå, liten dvärg retade dem på olika sätt för att de tog ifrån honom hans skatter. Men det fanns också goda bergandar som fattade tycke för enskilda människor, visade guldådror för dem, främjade deras arbete etc.

Redan Georgius Agricola (1494-1555), känd som mineralogins fader, betonade att närvaron av bergandar bekräftas av erfarenheten. I sitt verk De animantibus subterraneis (Om varelser som lever under jorden) sätter han in bergandarna i ett naturvetenskapligt sammanhang.

Se även
Naturande

Referenser
Denna artikel är, helt eller delvis, en översättning från tyskspråkiga Wikipedia.

Noter

Övernaturliga väsen
Naturandar