kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dvärgkejsare

Dvärgkejsare (Centropyge) är ett släkte inom familjen kejsarfiskar.

Inom släktet Centropyge blir fiskarna inte större än 15 cm. Centropyge är hermafroditer, där den dominanta i paret kommer att utvecklas från hona till hane.

Arter
Centropyge acanthops
Centropyge argi
Centropyge aurantia
Centropyge aurantonotus
Centropyge bispinosa
Tvåfärgad dvärgkejsare (Centropyge bicolor)
Centropyge boylei
(Centropyge colini
(Centropyge debelius
Rödrandig dvärgkejsare (Centropyge eibli)
Rostig dvärgkejsare (Centropyge ferrugatus)
Centropyge fisheri
Centropyge flavicauda
Centropyge flavipectoralis
Gul dvärgkejsare (Centropyge heraldi)
Centropyge hotumatua
Centropyge interruptus
Centropyge joculator
Eld dvärgkejsare (Centropyge loricula)
Centropyge multicolor
Centropyge multifasciata
Centropyge multispinis

Kejsarfiskar
Åke Gustavsson

För botanikern, se Åke Gustafsson (1908–1988)
Åke Erik Georg Gustavsson, född 7 december 1943 i Nässjö, död 6 juni 2016 i Stockholm, var en svensk politiker (socialdemokrat).

Biografi 
Åke Gustavsson var riksdagsledamot 1969–2002, invald i Jönköpings läns valkrets. Han var framför allt aktiv i försvarsutskottet där han var ledamot 1971–1989 och i kulturutskottet där han var ordförande 1991–1998 och vice ordförande 1989–1991 samt 1998–2002. Han var även ledamot av krigsdelegationen och Nordiska rådets svenska delegation samt suppleant i utrikesutskottet och utrikesnämnden.
 
Gustavsson arbetade som journalist när han blev tillfrågad av SSU om att bli deras kandidat till riksdagen valet 1968. Han blev invald och var riksdagsman i 33 år. Åke Gustavsson är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Nässjö.

Referenser

Källor 
Riksdagens webbplats

Noter

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Personer från Nässjö
Födda 1943
Avlidna 2016
Män
Lyngby BK

Lyngby BK, bildad 1921, är en fotbollsklubb i Kongens Lyngby i Danmark. Klubben gjorde debut i Danmarks högstadivision i fotboll för herrar 1980, och vann Danmarksturneringen säsongerna 1983 och 1991/1992. Åren 1994-2001 hette klubben Lyngby FC.

Spelare

Spelartrupp

Utlånade spelare

Svenska spelare 
Marino Rahmberg (1995)
Johan Wahlqvist (1997)
Marcus Allbäck (1997)
Anders Prytz (1997)
Per Fahlström (1999–2001)
Tobias Grahn (2000–2001)
Andreas Wihlborg (2008–2009)
Robin Nilsson (2013)
Viktor Noring (2015–2016)
Mohammed Saeid (2017–2018)
Simon Strand (2018)

Svenska tränare 
Kent Karlsson (1991–1992)
Benny Lennartsson (1995–1998)

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Officiell fansite
 Matchrapporter från säsongen 2010/2011
Svart blogg

Svart blogg är ett musikalbum av rockgruppen Eldkvarn, utgivet 2007. 

Albumet är bandets 29:e. I första upplagan ingick även en andra skiva, kallad Svart demo, med akustiska demoversioner av vissa av låtarna.

Låtar på albumet
Musik och text av Plura Jonsson där inget annat anges.

Medverkande
Plura Jonsson - sång, gitarr, bjällror och tambura
Carla Jonsson - gitarrer, kör och sång på Ett litet finger 
Tony Thorén - bas, kör
Claes von Heijne - piano, syntheziser
Werner Modiggård - trummor, slagverk och kör 

Jari Haapalainen - elgitarr, 12-strängad akustisk gitarr, tamburin och maracas
Tomas Hallonsten - hammondorgel, baleniorgel och trumpet
Adrian Modiggård - slagverk, kör 
Santiago Jimenz - fiol
David Wilczewski - tenorsaxofon
Jonas Kullhammar - tenorsaxofon, kör 
Rafael Sida - congas, bongos 
Nicolai Dunger - stämsång
Sharon Dyall och Anna-Maria Espinosa - kör
Goran Kajfes - trumpet
Per "Ruskträsk" Johansson - piccolaflöjt 
Nils Berg - tvärflöjt 
Mattias Ståhl - vibrafon   
Johan Berthling - stråkarrangemang
Björn Yttling - stråkarrangemang
Anna Rodell, Erik Arvinder, Malin-My Nilsson och Andreas Forman - violin
Anders Norén och Christopher Öhman - viola
Anna Dager och Linnea Ohlsson - cello

Listplaceringar

Källor

Album av Eldkvarn
Musikalbum 2007
Album utgivna på EMI
Album producerade av Jari Haapalainen
Svenskspråkiga musikalbum
Utanför lagen

Utanför lagen är ett musikalbum av den svenska rockgruppen Eldkvarn, utgivet 1986.

Plura Jonsson skrev låtarna till skivan under sommaren 1985 på Hasselö i Tjusts skärgård, där han isolerade sig från sitt intensiva och nedbrytande musikerliv. Inspelningen ägde rum på hösten samma år i skivbolaget Silences studio i västra Värmland. Låten "Den som måste lämna allt" är inspelad i EMI Studio 1 i Stockholm.

Låtlista

Medverkande
Tony Thorén - Bas
Peter Smoliansky - Trummor
Henrik Cederberg - Assisterande ljudtekniker
Anders Lind, Eldkvarn - Mixning, ljudtekniker
Carla Jonsson - Gitarr, sång
Fredric Holmquist - Keyboards
Plura Jonsson - Sång, akustisk gitarr

Listplaceringar

Källor

Album av Eldkvarn
Musikalbum 1986
Album utgivna på EMI
Svenskspråkiga musikalbum
Silfhytteå bruk

Silfhytteå bruk är ett nedlagt järnbruk som ligger mellan sjöarna Grycken och Fullen, längs Fulle å, en knapp mil norr om Stjärnsund i Dalarnas län. Anläggningen var i drift mellan 1787 och 1875. Av ursprungligen omkring 20 byggnader är idag bara mulltimmerhyttan, rostugnen, rester av kolhuset, skolan och slussen bevarade. Silfhytteå bruk ingår som ett av 30 besöksmål i Husbyringen.

Historik
Under en kort period på 1680-talet smältes här silvermalm. Det var Constans Colvin och Hans Guldsmed från Falun samt Peter Kroeger från Gävle som lät bygga en smältugn för silver. Då fick bruket också sitt namn, Silfverhytteå, som snart blev Silfhytteå. Silversmältningen blev ingen större framgång och avslutades snart eftersom uti berget var stark järnbinda och malmslagen kunde ej skiljas.

År 1753 anlades vid Silfhytteås vattenström ett sågverk till det nya krutbruket vid Kloster. Sågverket var i gång fram till 1896 då driften flyttades till Stjärnsund.

När hyttan i Stjärnsund (Sunds hytta) 1787 flyttades till Silfhytteå uppfördes en mulltimmerhytta. Stjärnsund kunde därmed trygga sin tackjärnsförsörjning och nyttja all vattenkraften till manufakturverket och smide. Malmen till hyttan togs från gruvorna i Bispberg och Garpenberg. Masugnen byggdes av masmästaråldermannen Dandanell vid bruket i Valla. Senare tillkom en rostugn, malmgård, kontor, klensmedja, kolhus, bostäder och skola.

År 1872 anlades en sluss för att underlätta transporterna mellan sjöarna. Pråmsläpen passerade där på sin väg upp mot Ängelsfors, där godset transporterades vidare till Borns station vid Gävle-Dala järnväg via en smalspårig bibana. Transportleden som var en del i den kombinerade sjö- och hästjärnvägsled från Långshyttan via Stjärnsund, och användes för att frakta de varor som tillverkats vid bruken längs leden. Slussarna finns kvar än idag och används av fritidsbåtar. 

År 1875 blev hyttan i Silvhytteå olönsam och samma år skedde sista blåsningen. En hammarsmedja, som lär ha uppförts 1872, kan ha varit i drift ytterligare några år. Efter nedläggningen revs de flesta byggnaderna. Idag finns dock resterna kvar av mulltimmerhyttan, rostugnen och kolhuset som 1963, genom Korsnäs AB försorg, genomgick en omfattande renovering då de var allvarligt skadade av frost och röta. Man har också försökt återställa miljön genom omfattande gallringar och siktröjningar. 

Idag är Silvhytteå en naturrastplats och ett populärt utflyktsmål. Det är en av anhalterna längs Husbyringen, vilken invigdes på denna plats i maj 1970. Här passerar också kanot-, cykel- och vandringsleden Pråmleden.

Bilder

Källor
 Broschyr: Silfhytteå bruk, utgiven av stiftelsen Husbyringen.
 Stjärnsunds bruk: Silfhytteå bruk.
 Husbyringen: Silfhytteå bruk.

Externa länkar

Bergsbruk
Företag i Hedemora kommun
Svenska järnbruk
Riksintressen för kulturmiljövården i Dalarnas län
Industriminnen i Dalarna
Jin-klass, Type 094

Typ 094 (NATO-rapporteringsnamn Jin-klass) är en klass av kinesiska atomdrivna ballistiska robotubåtar. Klassen ersätter den tidigare ensamma robotubåten av Xin-klass och delar grundkonstruktion med attackubåtsklassen Type 093. Den första ubåten i klassen började byggas 1999 på ett varv i Huludao och sjösattes i juli 2004. 2013 var tre båtar i klassen i tjänst, ytterligare två ubåtar i klassen väntas byggas. Varje ubåt i klassen kommer att bära tolv stycken av den nya kärnvapenroboten JL-2 som har en räckvidd på 8000 km, vilket kommer att ge möjligheten att nå mål i USA från kinesiska hemmavatten. Enligt uppskattningar av amerikanska försvarsdepartementet år 2013 var JL-2 robotarna ännu inte i operativ tjänst. Ubåten uppskattas till att ha ungefär samma smygförmåga som en rysk Delta-3 klass från 1970-talet.

År 2020 tros 6 ubåtar i Jin-klassen finnas i tjänst.

Källor

Externa länkar 

Ubåtsklasser
Kärnkraftsdrivna ubåtar
Kinesisk militär utrustning
WP:Projekt Kina
Masmästare

Masmästare var chef och ansvarig för hyttan där masugnen producerade tackjärn.

Rollbeskrivning 

Masmästaren, liksom mästersmeden i smedjan, anställde och avlönade från sin lön hyttans övriga arbetare.

Stegresare 
Stegresare kallas i järnbergslagen en sådan arbetare, eller masmästare, som, jämte masmästarekonsten, förstår att bygga en masugn med dess pipa, efter cirkel, eller stege. Stege kallas det steglika mått eller den sorts cirkel som masugnens pipa muras efter.

Bokare 
Bokning var en process som användes vid gruvor eller järnbruk för att slå sönder järnmalm till mindre stycken eller grövre eller finare pulver. Detta är en förberedelse för tillverkning av tackjärn i masugn. I äldre tid gjordes detta manuellt med slägga, senare användes maskiner, krossmaskiner. Bokning kan indelas i handbokning (med handhammare mot tackjärnshällar eller hårda stenar, yrkesbenämning bokare), torrbokning (maskinellt med stampverk, senare med krossverk) och vattenbokning (i rinnande vatten).

Övrig personal 
För att sköta hyttan behövde masmästaren
 gjutare tillverkar föremål av gjutjärn
 hundlassare, lastar malmhunden
 hyttdrängar sköter allehanda manuella arbetsuppgifter enligt masmästarens order
 klensmeder reparerar och tillverkar föremål i smedjan.
 kolrisslare siktar träkolen för att få bort det finkorniga (kolstybben)
 kolskjutare hämtar träkolen från kolhuset
 krossare arbetar vid malmkrossen
 krossförman förestår malmkrossen
 malmskjutare fyller och hanterar malmhunden
 malmslagare, se bokare ovan
 rostbrännare arbetar vid rostugnen
 rostugnsförman förestår rostugnen.
 uppsättare. När en blåsning skulle göras i masugnen ansvarade uppsättaren för att rätt mängd kol, malm och kalk blandades i masugnen, enligt masmästarens anvisningar.
 slaggskjutare sköter borttransport av slagg

Se även 
 Masugn
 Träkolsmasugn
 Kolare

Referenser 

Titlar inom bergsbruk
Järnbruk
Bengt Nordenberg

Bengt Nordenberg, född 22 april 1822 i Jämshög, Blekinge, död 18 december 1902 i Düsseldorf, var en svensk konstnär. Han räknas till Düsseldorfskolan och är mest känd för sina folklivsbilder med motiv hämtade från Dalarna, Blekinge och Skåne. Nordenberg har även skildrat medelklass och högre klassers liv, samt även målat kyrkomålningar och altartavlor. Hans konst är väl representerad på såväl Nationalmuseum i Stockholm, Norrköpings konstmuseum och Göteborgs konstmuseum. Flera av Nordenbergs bilder reproducerades i tidskriften Litografiskt Allehanda som utgavs 1859-65, vilket bidrog till hans popularitet.

Biografi
Nordenberg växte upp i fattigdom och blev lärling hos en målare i Sölvesborg. 1843 kunde han förverkliga sin önskan att komma till Stockholm och studerade vid Konstakademien. På hösten 1851 for han till Düsseldorf, där Theodor Hildebrandt och sedan Adolf Tidemand blev hans lärare. I synnerhet den senare utövade avgörande inflytande på Nordenbergs teknik och idékrets. Han var länge en av Tidemands medhjälpare vid utförandet av reproduktioner av dennas tavlor. Dock är det värt att påpeka att Nordenbergs måleri kännetecknas av en större värme och mjukare penselföring än Tidemands något hårda stil vilket syns i exempelvis Tidemands "Fanatikerna" som kan jämföras med Nordenbergs "En Läsare stör friden".

År 1856 erhöll Nordenberg ett resestipendium av svenska staten och efter ett och ett halvt år i Paris där han studerade för Thomas Couture samt ett kortare stopp i Düsseldorf for Nordenberg hösten 1858 till Rom. Han återvände dock snart till Düsseldorf, där han bosatte sig för resten av livet.

Redan tidigt blev han känd och uppskattad för sina folklivsskildringar såsom Nattvard i en landtkyrka (1850, Nasjonalgalleriet, Oslo) och På orgelläktaren (1860, Göteborgs konstmuseum). Bland hans främsta verk brukar framhållas Tiondemöte i Skåne (1865, Nationalmuseum), ett av de mera kända torde vara Bröllop i Värend (1865, Smålands fornsal, Växjö) liksom Den sista färd. Nordenberg är rikt företrädd på flera tyska museer, bäst företrädd är han på Kulturen i Lund. Nordenberg var mycket produktiv och hans målningar var populära bland stadsbor särskilt i Blekinge och Småland. Han målade även altartavlor i ett flertal småländska kyrkor, bland annat Stenbrohult och Gårdsby.

Galleri

Verk (urval)
 Midsommardans vid Leksands kyrka (1854)
 Andakt  (1857)
 På orgelläktaren (1860)
 Tiondemöte i Skåne (1865)
 En läsare stör fröjden i en gillesstuga (1866)
 Den sista färden (1870)
 Bröllop i Värend (1873)

Källor 

Lexikonett amanda och Kultur1

Vidare läsning

Externa länkar

 

Svenska målare under 1800-talet
Konstnärer under romantiken
Ledamöter av Konstakademien
Personer från Jämshögs socken
Födda 1822
Avlidna 1902
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Blignaut

Blignaut var ett sydafrikanskt formel 1-stall som deltog i fyra Sydafrikas Grand Prix i mitten av 1970-talet. 

Stallet, som tävlade i en Tyrrell-Ford-bil, bröt tre lopp och slutade på fjortonde plats i ett, det i .


F1-säsonger

Noter

Källor

Privata formel 1-stall
Honda Racing Corporation

Honda Racing Corporation, ofta förkortat HRC, är Hondas motorsportdivision som startades 1954. 

HRC är tillsammans med MV Agusta de mest framgångsrika fabrikerna inom roadracing genom tiderna. HRC utvecklar tävlingsmaskiner, förutom för roadracing, även för formel 1, IndyCar, trial och motocross.

HRC:s fabriksstall
 Repsol Honda (MotoGP)

HRC:s satellitstall
 Gresini Honda (MotoGP)
 Team LCR (MotoGP)
 JiR Team Scot (MotoGP)

Externa länkar
 HRC (officiell webbplats)

MotoGP
Roadracingstall
Honda
Officiella motorsport- och prestandadivisioner inom fordonstillverkare
Det Kongelige Danske Musikkonservatorium

Det Kongelige Danske Musikkonservatorium, grundat 1867, är Danmarks största musikkonservatorium, beläget i Köpenhamn.

Konservatoriet grundades 1867 av Niels W. Gade och är därmed Danmarks äldsta institut för högre musikutbildning.

Ledare för konservatoriet 
Direktörer/ rektorer: 

 1867-1890 Niels W. Gade
 1890-1899 J.P.E. Hartmann
 1899-1915 Otto Malling
 1915-1930 Anton Svendsen
 1930-1931 Carl Nielsen
 1931-1947 Rudolph Simonsen
 1947-1954 Christian Christiansen
 1954-1955 Finn Høffding
 1956-1967 Knudåge Riisager
 1967-1971 Svend Westergaard
 1971-1975 Poul Birkelund
 1976-1979 Friedrich Gürtler
 1979-1986 Anne-Karin Høgenhaven
 1992-2007 Steen Pade
 2007- Bertel Krarup

Externa länkar
Officiell webbplats

Universitet och högskolor i Danmark
Musikutbildning i Danmark
Utbildningsinstitutioner bildade 1867
It Ain't Easy

It Ain't Easy är ett studioalbum av den amerikanske trubaduren Tom Paxton, utgivet 1991 på skivbolaget Flying Fish Records.

Låtlista
Förutom där annat anges är samtliga låtar skrivna av Tom Paxton
"Something Going On"
"It Ain't Easy"
"Billy Got Some Bad News Today"
"Livin' the Street Life"
"Second Nature"
"I Was Beautiful"
"The Spirit Said 'No'"
"When It's Gone, It's Gone" (Tom Paxton/Fred Koller)
"Time to Spare"
"Home, Sweet Oklahama"
"Mister Can't-Go-On"
"Poems Written With a Borrowed Pen"
"If I Pass This Way Again"

Musikalbum 1991
Album av Tom Paxton
Wearing the Time

Wearing the Time är ett studioalbum av den amerikanske trubaduren Tom Paxton, utgivet 19 oktober 1994. Albumet är producerat av Jim Rooney och gavs ut på skivbolaget Sugar Hill-Records.

Låtlista
Förutom där annat anges är samtliga låtar skrivna av Tom Paxton
"Along the Verdigris"
"Passing Through Tulsa"
"Getting Up Early"
"Anytime"
"Wearing the Time" (Susan Graham White/Tom Paxton)
"Blue Mountain Road" (Eric Weissberg/Tom Paxton)
"The First Song Is for You"
"Coffee in Bed"
"When I Go to See My Son"
"Johnny Got a Gun"
"Bottle of Wine"
"The Honor of Your Company"

Musikalbum 1994
Album av Tom Paxton
Suceava

Suceava (rumänskt uttal: ; ukrainska: Сучава, Sutjava) är en stad i den historiska regionen Bukovina i nordöstra Rumänien, några mil från gränsen till Ukraina. Staden är den administrativa huvudorten för distriktet Suceava och hade 92 121 invånare enligt folkräkningen 2011, på en yta av 52 kvadratkilometer. Den ligger längs floden Suceava, på 270 till 435 meters höjd, strax väster om floden Siret och öster om Karpaterna, i den södra delen av det historiska området Bukovina. 

Staden har flygplats och ett länsmuseum, samt ett universitet grundat 1990. Bland näringar märks maskin-, trä- och papperstillverkning. Stadsbilden domineras av ruinen av den borg som uppfördes på 1400-talet av de moldaviska furstarna, Mirautikyrkan, en kröningskyrka från runt år 1400, Georgsklostrets klosterkyrka byggd 1514-1522 med målningar från 1527-1534, Demetriuskyrkan (1534-35; klocktorn från 1561), och klostret Zamca tillhörande den armeniska kolonin (en kyrka i moldavisk stil från 1551).

Historia 
Suceava omnämns första gången 1388, då den blev huvudstad i furstendömet Moldavien, vilket den var till 1565, inklusive under Stefan den stores regeringstid. Från 1401 var staden säte för metropoliten av Moldavien. Furst Alexandru Lăpuşneanu lät dock flytta huvudstaden till Iași. Suceava var 1775-1918 del av det habsburgska riket (gränsen för de habsburgska ägorna passerade strax sydöst om staden) och var för en tid administrativt centrum i det österrikiska hertigdömet Bukovina. Efter första världskriget blev staden del av Rumänien.

Källor 

Orter i Rumänien
Jacek Cygan

Jacek Cygan, född 6 juli 1950 i Sosnowiec, är en polsk sångtextförfattare och poet. Han studerade i Warszawa vid den militära tekniska högskolan Wojskowa Akademia Techniczna (WAT). Han inledde sin verksamhet som sångtextförfattare redan under studietiden.

Cygan skrev texten till To nie ja, Polens bidrag i Eurovision Song Contest 1994, som framfördes av Edyta Górniak. Bidraget blev tvåa i finalen i Dublin efter Irlands Paul Harrington och Charlie McGettigan. Låten är det första polska bidraget i tävlingen någonsin och Polens största framgång i Eurovision Song Contests historia. Med denna andraplats gjorde Polen en av de högst placerade debuterna någonsin i tävlingen.

Polska författare under 2000-talet
Polskspråkiga författare
Sångtextförfattare
Födda 1950
Män
Levande personer
Lyftbro

En lyftbro är en öppningsbar bro över ett vattendrag där hela brobanan lyfts vertikalt för att låta fartyg komma förbi. En nackdel är att genomfartshöjden begränsas av lyfthöjden, detta i motstats till andra typer av öppningsbara broar.

Bildexempel

Se även
 Klaffbro
 Rullbro
 Svängbro
 Sänkbro

Källor

Noter

Externa länkar

Broar efter typ
 
Lyftdon
Nouvelle Vague

Nouvelle Vague (sv:Nya vågen) är ett franskt musikerkollektiv som har sammansatts av arrangörerna Olivier Libaux och Marc Collin. Bandets musikstil kan närmast liknas vid bossa nova. De låtar som bandet väljer att framföra är covers på framförallt gamla New Wave-klassiker.

Bandnamnet en ordlek 
Bandnamnet Nouvelle Vague är taget för att det kan ses som en ordlek mellan tre viktiga element i deras musik. Nouvelle Vague anspelar dels på franska nya vågen som i sin tur anspelar på bandets ursprung och deras konstnärskap. Det anspelar också på nya vågen eller New Wave som är den typ av musik som gruppen helst gör covers på. Till sist anspelar det också på bossa nova som kan översättas från portugisiskan som nya vågen.

Nouvelle Vague (album) 
På första albumet Nouvelle Vague så gav bandet nytt liv till låtar från den gamla New Wave eran. På skivan har de bland annat gjort covers på Depeche Mode, The Clash, Dead Kennedys och Joy Division

Bande à part 
Det andra albumet Bande à part fortsätter gruppen i samma anda som på den första skivan. Den här gången gör de covers på bland annat Yazoo, New Order, Bauhaus och Billy Idol.

Nouvelle Vague i media 
Deras cover av Dead Kennedys Too drunk to fuck är med i Quentin Tarantinos film Grindhouse:Death Proof.

Diskografi

Källor

Externa länkar

 Nouvelle Vague officiella webbplats
 Nouvelle Vague på MySpace
Intervju med Marc Collin från Nouvelle Vague

Franska musiker
Akademikvarnen

Akademikvarnen är en byggnad på Kvarnholmen i Fyrisån i centrala Uppsala. Akademikvarnen är byggnadsminnesmärkt enligt kulturmiljölagen och huserar sedan 1959 Upplandsmuseet.

Redan på 1200-talet stod det en kvarn på den plats där Akademikvarnen idag ligger. Denna ägdes 1296 av Uppsala domkyrka. Genom Gustav Vasas reduktion under reformationen på 1500-talet hamnade kvarnen i Kronans ägo och kom därefter att användas som tullkvarn. År 1647 beslutade Drottning Kristina att tullinkomsten skulle tillfalla Uppsala universitet som därmed fick monopol över kvarnverksamheten i området. Kvarnen innefattade vid den här tiden även ett vattendrivet sågverk och en pumpanordning som försåg brunnen vid Uppsala slott med vatten. De höga tullar som akademikerna utkrävde av Uppsalas borgerskap och bönder ledde med tiden till konflikt mellan den akademiska societeten och den borgerliga. Borgarna sökte tillstånd för att bygga en egen kvarn och därmed bryta monopolet, men denna ansökan avslogs. Universitetets kvarnmonopol bestod därför fram till slutet av 1700-talet. 

År 1766 började en ny kvarnbyggnad konstrueras på Kvarnholmen och år 1768 stod den nuvarande kvarnen, innehållande tio kvarnstenar, färdig. Under mitten av 1700-talet byggdes även en smedja, en magasinbyggnad, samt kvarnbron i anslutning till Akademikvarnen. År 1855 genomgick Akademikvarnen en stor ombyggnation för att kunna husera mer moderna maskiner. Under ombyggnationen lades en ny våning till på kvarnen, samt de gavlar som idag pryder kvarnens norra och södra fasader. Kvarnen eldhärjades år 1910 och i och med återuppbyggnaden så ersattes vattenhjulen med turbiner som drev kvarnstenarna. Kvarnen förblev i drift fram till år 1946. Mellan år 1957 och 1959 byggdes kvarnens lokaler om för att husera Upplandsmuseet som än idag finns kvar i kvarnen.

I Ingmar Bergmans film Fanny och Alexander från 1982 användes Akademikvarnens exteriör för att porträttera den fiktiva "Biskopsgården".

Referenser 

Byggnadsminnen i Uppsala kommun
Byggnader och anläggningar i Uppsala
Kvarnar i Sverige
Ej längre existerande svenska kvarnar
Bränder 1910
Fiona May

Fiona May, född 12 december 1969 i Slough, England, är en italiensk före detta friidrottare (längdhopp). 

May började tävla för England men 1994 gifte hon sig med en italiensk stavhoppare. May har två gånger blivit silvermedaljör vid OS och har även två VM-guld på sin meritlista. Mays personliga rekord är 7,11 meter från EM i Budapest 1998 där hon trots det fick se sig besegrad av den tyska fixstjärnan Heike Drechsler. 

May avslutade sin karriär 2005 och arbetar som modell och inom tevebranschen.

Fiona Mays dotter, Larissa Iapichino (f. 2002), är också längdhoppare men även häcklöpare. Hon vann guld vid U20-europamästerskapen 2019 i längdhopp med 6,58 meter.

Källor

Webbkällor 
Fakta på IAAFs hemsida

Noter 

Födda 1969
Brittiska längdhoppare
Italienska längdhoppare
Olympiska silvermedaljörer 1996
Olympiska silvermedaljörer 2000
Italienska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Italien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Italien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Italien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Världsmästare i längdhopp
Alumner från University of Leeds
Kvinnor
Levande personer