kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anders Lindquist

Anders Lindquist, född 1942, är en svensk ingenjör och tillämpad matematiker.

Lindquist studerade vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH) där han 1967 tog civilingenjörsexamen i teknisk fysik, 1968 blev teknologie licentiat i optimeringslära och systemteori, och 1972 teknologie doktor och docent i samma ämne. Hans handledare var Lars Erik Zachrisson. Han var anställd vid Försvarets forskningsanstalt 1967-1968 och vid KTH 1968-1972. Han var verksam vid University of Florida som postdoc hos Rudolf E. Kalman. Efter att under höstterminen 1973 ha varit biträdande professor vid Brown University var han 1974-1984 verksam vid University of Kentucky, från 1974 som biträdande professor och från 1980 som professor. Sedan 1983 har han varit verksam som professor i optimeringslära och systemteori vid KTH, som efterträdare till Lars Erik Zachrisson på professuren. 2000-2009 var han prefekt vid KTH:s matematikinstitution och sedan 2006 föreståndare för KTH:s Strategic Research Center for Industrial and Applied Mathematics (CIAM). Från 1989 har han också varit affilierad professor vid Washington University. Sedan 2011 är han Zhiyuan Chair Professor vid Shanghai Jiao Tong University and Professor Emeritus vid KTH. 

Lindquist invaldes 1989 som fellow av Institute of Electrical and Electronics Engineers och 1996 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien. Han invaldes som utländsk ledamot av Ryska Naturvetenskapsakademien 1997 och som utländsk ledamot av Kinesiska Vetenskapsakademien 2015 samt till ledamot av Academia Europaea 2020. Han blev 2010 fellow av SIAM (Society for Industrial and Applied Mathematics) samt fellow av IFAC (International Federation of Automatic Control). Han belönades med W.T. and Idalia Reid Prize in Mathematics 2009 och IEEE Control Systems Award 2020.

Lindquist är också Kommendör med stjärna av Heliga gravens orden (OESSH: Ordo Equestris Sancti Sepulcri Hierosoymitanti).

Källor 

Svenska professorer i optimeringslära
Svenska ingenjörer i teknisk fysik
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Försvarets forskningsanstalt
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1942
Levande personer
Johannes Buder

Johannes Buder, född 16 november 1884, död 18 juli 1966, var en tysk botanist.

Buder blev professor i botanik och direktör för botaniska trädgården i Greifswald 1922. Sin forskning ägnade Buder huvudsakligen åt växtfysiologin, där han avhandlade fototaxi, purpurbakteriernas biologi och det röda färgämne, bakteriopurpurin, som dessa bakterier innehåller.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter 

Födda 1884
Avlidna 1966
Män
Tyska professorer i botanik
Triatorstag

Triatorstag är ett stag som förbinder masterna på en ketchriggad båt eller i en ketch. Staget utgörs av kätting, tågvirke (rep) eller stållina (wire). Staget kan antingen vara fäst i masttopparna eller vara fäst i stormastens topp och gå via ett block i mesanmastens topp ner till mastfoten.

Fartygsdelar
Ala Hlehel

Ala Hlehel (arabiska: علاء حليحل, alternativ transkribering: Alaa Hulaihil), född 1974 i Jesh, Galileen, är en israelisk/palestinsk författare.

Hlehel har gett ut en roman, Al-Sirk (”Cirkusen”, 2002), en samling noveller, Qissas li-awqāt al-hāğa (”Berättelser i nödens stund”, 2003) och en pjäs, och har två gånger vunnit den palestinska A.M. Qattan Foundations pris för bästa unga författare. Han har även skrivit tv- och filmmanus, samt arbetat som journalist och översättare. Han har studerat medievetenskap och konst. 

Hlehel var en av de 39 arabiska författare under 40 år som valdes ut till antologin Beirut 39, huvudprojektet när Beirut var Unescos bokhuvudstad 2009.

Källor

Externa länkar 
Hlehels blogg (på arabiska)

Palestinska författare
Arabiskspråkiga författare
Födda 1974
Män
Levande personer
Beška

Beška (Бешка) är en ort i Vojvodina i norra Serbien, vid Donau och den viktiga motorvägen på E75 mellan Belgrad och Budapest. Beška ligger i regionen Srem i Vojvodina. År 2002 hade Beška en folkmängd på 6 239 invånare.

Orter i Vojvodina
Sunshine Anderson

Sunshine Anderson, född 8 oktober 1974 i Winston-Salem, North Carolina, är en amerikansk R&B/Soul-sångerska och låtskrivare . 

När Andersons debutalbum, Your Woman (2001), blev en dundersuccé och sålde över 750,000 kopior samt certifierades guld av RIAA blev sångerskan snabbt igenkänd som hennes skivbolag, Atlantic Records signatur artist. Uppföljaren, Sunshine at Midnight, släpptes den 23 januari 2007 och presterade dock avsevärt sämre när den aldrig klarade att klättra högre än över hälften på USA:s albumlista "Billboard 200". 

Sunshine gifte sig samma år och meddelade att hon tänkte göra ett uppehåll i sin musikkarriär då hon även väntade barn.

Referenser 

Födda 1974
Amerikanska soulsångare
Amerikanska R&B-sångare
Amerikanska låtskrivare
Levande personer
Kvinnor
Personer från Winston-Salem
Karl Escherich

Karl Leopold Escherich, född 18 september 1871 i Schwandorf, Oberpfalz, död 22 november 1951 i Kreuth, Oberbayern, var en tysk entomolog. Han var bror till Georg Escherich.

Escherich blev 1907 professor i zoologi vid skogshögskolan ("Forstakademie") i Tharandt och 1914 professor i tillämpad zoologi vid Münchens universitet. Han är känd för värdefulla arbeten rörande myrornas och termiternas ekologi (Die Termiten oder weissen Ameisen, 1909) och författade Forstentomologische Streifzüge im Urwald von Bialowies (i samlingsverket "Bialowies in deutscher Verwaltung", 1916-18). Från 1913 redigerade han "Zeitschrift für angewandte Entomologie".

Källor

Tyska entomologer
Tyska professorer i zoologi
Personer verksamma vid Münchens universitet
Zoologer under 1900-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Bayrare
Födda 1871
Avlidna 1951
Män
Ugglan
Ernest Alfred Wallis Budge

Ernest Alfred Wallis Budge, född 27 juli 1857 och död 23 november 1934, var en brittisk orientalist.

Budge var 1893-1924 föreståndare för avdelningen för egyptiska och assyriska fornsaker i British museum, och ledde utgrävningar i Assuan, Ninive och i Nubien. Bland Budges mera framstående arbeten inom egyptologin märks A history of Egypt (8 band, 1902), The book of the dead. Egyptian text, translation and vocabulary (1911), The Greenfield papyrus in the British Museum (1912, en översättning av Greenfield-papyrusen) samt An Egyptian hieroglyphic dictionary (1920). Budge utgav dessutom en rad koptiska och etiopiska texter och var en av sin framtids främsta kännare av Nubiens historia. På detta område märks hans skrifter The Egyptian Sudan (2 band, 1907) och History of Ethiopia (1928). På det främre-asiatiska området intresserade sig Budge i första hand för assyriologin och syriskan.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Brittiska arkeologer
Födda 1857
Avlidna 1934
Män
Per Enflo

Per Henrik Enflo, född 20 maj 1944 i Stockholm, är en svensk matematiker. 

Enflo disputerade 1970 vid Stockholms universitet för filosofie doktorsgrad.

Han var professor i tillämpad matematik, speciellt differentialekvationer vid Kungliga Tekniska högskolan 1983–1990. Från 1989 har han varit verksam vid Kent State University.

Enflos mer uppmärksammade insatser inkluderar lösningen av tre fundamentala frågeställningar inom funktionalanalys som länge hade förblivit olösta: basproblemet, approximationsproblemet och invarianta delrumsproblemet för Banachrum.

Källor 

Svenska professorer i matematik
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Alumner från Stockholms universitet
Födda 1944
Levande personer
Män
Schauderbas

Schauderbas är ett begrepp inom matematik, specifikt funktionalanalys. En Schauderbas är en speciell sorts bas som kan införas i vissa Banachrum och som i viss mån är en motsvarighet för ortonormerade baser.

En följd  av element i ett normerat rum , säges vara en Schauderbas för  om varje element  kan associeras med en följd  av komplexa tal, sådan att normen

då .

Ett normerat rum  som besitter en Schauderbas är separabelt. Omvändningen till detta påstående är emellertid inte sann, då det finns separabla Banachrum som inte besitter någon Schauderbas. Detta resultat bevisades så sent som 1973 av Per Enflo, som gav en explicit konstruktion av ett separabelt Banachrum som saknar Schauderbas.

Funktionalanalys
Däcksgenomföring

Däcksgenomföring är en anordning på fartyg eller båt avsedd att föra kablar eller linor genom däcket. 

För att föra kablar genom däcket användes tidigare den så kallade svanhalsen som oftast utgjordes av ihopsvetsade krökta rör som liknade en svanhals. Den var praktisk på större fartyg där den kunde svetsas direkt i däcket. Konstruktionen hade nackdelen att den inte var vattentät. Numera finns modernare konstruktioner som uppstickande rör som täcks av en kåpa.
Fartygsdelar
Georg Escherich

Georg Escherich, född 4 januari 1870 i Schwandorf, Oberpfalz, död 26 augusti 1941 i München, var en tysk skogstjänsteman och politiker; bror till Karl Escherich.

Escherich anställdes 1893 vid Bayerns forstväsen och blev 1909 forstråd i Isen. Han företog två forsknings- och jaktresor till Abessinien och en till de 1911 till tyska kolonin Kamerun från Frankrike förvärvade delarna av Franska Kongo samt var under första världskriget först lantvärnskapten och sedan chef för den militära forstförvaltningen i Bialowiezaskogen. 

Mest känd är Escherich som befälhavare för den av honom 1919-20 i Bayern skapade skyddskåren Organisation Escherich, vanligen förkortad till Orgesch. Organisationen framgick ur de bayerska "invånarvärnen" och avsåg liksom dessa främst att skydda befolkningen mot kommunistiska revolutions- och plundringsförsök. En mängd dylika föreningar sammanslöt sig 10 maj 1920 på ett möte i Regensburg under Escherichs ledning. Organisationens ledare påstod sig vara missförstådda, när man i vänsterkretsar rätt allmänt uppfattade den som reaktionär. 

Organisationen syften utvecklades senare utförligt i ett program, som bland annat upptog avvärjande av separationssträvanden, bekämpande av bolsjevismen, medling av arbetstvister och av sociala motsättningar samt ett närmande mellan stad och landsbygd. I ett tillägg av augusti 1920 framhölls Orgeschs föresats att "vid varje omstörtning från höger eller vänster ställa sig till den författningsenliga regeringens förfogande". Organisationen ingrep bland annat i striden om Oberschlesien, och dess försäkringar, att dess medlemmar ej förfogade över vapen, vann föga tilltro. Särskilt ententeregeringarna såg i Orgesch ett frö till en väpnad frivillig nationalistarmé, och på deras i ett ultimatum framställda fordran upplöstes organisationen i juni 1921.

Bibliografi (i urval)
Im Lande des Negus (1912)
In den Jagdgründen des Zaren (i samlingsverket "Bialowies in deutscher Verwaltung", 1916-18)
Der alte Jäger (1934) 
Der alte Forstmann (1935)

Källor

Tyska skogsvetare
Tyska forskare under 1900-talet
Tyska politiker under 1900-talet
Bayrare
Födda 1870
Avlidna 1941
Män
Ugglan
Lars Holst (matematiker)

Lars Holst, född 1942, är en svensk statistiker och matematiker.

Holst växte upp i Helsingborg där han 1961 tog studentexamen. Han studerade 1962-1970 vid Lunds universitet och var 1971-1988 universitetslektor vid Uppsala universitet där han också disputerade för filosofie doktorsgrad 1972 med Gunnar Blom och Carl-Gustav Esseen som handledare. Samtidigt blev han docent. 1989 blev han professor i matematisk statistik vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH). 1 november 2007 gick han i pension och blev professor emeritus.

Källor 

Svenska professorer i matematisk statistik
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Alumner från Lunds universitet
Alumner från Uppsala universitet
Födda 1942
Levande personer
Män
Per Sjölin

Per Sjölin, född 1943, är en svensk matematiker.

Sjölin disputerade 1971 vid Uppsala universitet med Lennart Carleson som handledare. Mellan 1994 och fram till pensionen 2007 hade han tjänsten som professor i matematisk analys vid Kungliga Tekniska högskolan. Han efterträdde Harold Shapiro på professuren.

Källor 

Svenska professorer i matematik
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Alumner från Uppsala universitet
Födda 1943
Levande personer
Män
Johan Nordling

Johan Nordling (pseudonym Halvor Grip), född 20 oktober 1863 i Uppsala, död 9 maj 1938, var en svensk författare.

Biografi
Nordling var son till professor Johan Teodor Nordling och Sofia Lindahl. Han var 1905–1915 gift med konstnären Gerda Nordling född Ramberg (1875–1942). 

Han blev student i Uppsala 1881 med kemi som huvudämne. Han gav redan vid 17 års ålder ut sin första diktsamling. Han bestämde sig snart att lämna både kemin och Uppsala och begav sig till Stockholm, där han 1886–1887 var medarbetare i Dagens Nyheter. Åren 1886–1906 var han redaktionssekreterare och 1906–1915 huvudredaktör och utgivare av Idun och 1896-1902 dessutom redaktionssekreterare för den illustrerade ungdomstidskriften Kamraten. 

Av alla hans böcker blev, om än inte den mest lovprisade så den absolut mest populära Siljan, en bok om Sveriges hjärta (2 band 1907). Romanen är en romantisk, på gränsen till pekoral skildring av Dalarna och hembygdsrörelsens framväxt, där alla karaktärerna lånat inspiration från verkliga samtidspersoner – vilket säkert bidrog till populariteten. Huvudpersonen Sten Stålfelt är Gustaf Ankarcrona, hans näre vän Karl-Olof Borgman är Karl-Erik Forsslund, Bagar Lars av Jones Mats, som byggde upp Leksands hembygdsgårdar, Leonard Vrede är Anders Zorn, "Agneta och Märta Bure" är Maria och Ottilia Adelborg, Lars Sonne Carl Larsson och så vidare.

Nordling var själv turist i Leksand under somrarna runt 1900 och 1904–1905 köpte han en stuga i byn Skeberg, där en mindre koloni av Stockholmsintellektuella sedan utvecklades. Nordling är även känd som författare till scoutsången.

Bibliografi

Redaktörskap

Källor 
 Hemmets konversationslexikon, 1934

 Nordisk familjebok, 1913 + supplement 1925

Noter

Externa länkar 

Svenska författare
Födda 1863
Avlidna 1938
Män
Invincible (film)

Invincible är en film från 2006, regisserad av Ericson Core. Den är inspirerad av den sanna historien om Vince Papale som prövar lyckan att få komma med i amerikanskfotbollslaget Eagles (NFL) på en provuttagning. Den utspelar sig 1976 och Mark Wahlberg spelar rollen som Papale och Greg Kinnear spelar rollen som coachen Dick Vermeil.

Filmer 2006
Amerikanska familjefilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Walt Disney Pictures
Per Fredrik Widmark

Per Fredrik Widmark, född 30 april 1837 i Ljusdals socken, död 12 mars 1895 i Bie, var en svensk skriftställare och lexikograf. Han var son till lantmätaren och landshövdingen Per Henrik Widmark och Carolina Ström.

Widmark blev 1854 student vid Uppsala universitet och var 1861-72 vikarierande lärare vid läroverket i Luleå, där han samtidigt (1864-73) förestod tidningen Norrbottens-kuriren, och var sedermera sysselsatt huvudsakligen med språkvetenskapliga och litterära arbeten. 

I förening med Lars Gabriel Nilsson och August Zacharias Collin med flera utarbetade Widmark Engelsk-svensk ordbok (1875) och utgav i eget namn Tysk-svensk ordbok (1883-89). Dels under märket P.F.W., dels under pseudonymen Staffan författade Widmark en mängd tillfällighetsstycken på vers och prosa.

Källor

Noter

Externa länksr 
 

Svenska författare
Svenska lexikografer
Födda 1837
Avlidna 1895
Män
Ugglan
Personer från Ljusdals socken
Spetsgattad

En spetsgattad båt är konstruerad och byggd med en stäv i både för- och akterskepp. Spetsgattade båtar är avsmalnande från båtens mitt akterut respektive förut. Snipor är exempel på spetsgattade båtar liksom kanoter och kosterbåtar.

Rundgattad
Rundgattad är ett fartyg eller båt vars akterskepp saknar akterspegel och har avrundad, buktig form.

Se även
 Akter

Referenser 

Båtar
Joachim Beuckelaer

Joachim Beuckelaer, född omkring 1533 och död 1574, var en flamländsk konstnär.

Beuckelaer var verksam i Antwerpen, slöt sig still sin morbror Pieter Aertsen och utförde i stora format och kraftfulla färger kökscener och andra vardagsbilder samt bibliska motiv.
Han är främst representerad i statsmuseet i Wien samt i Nationalmuseum, Stockholm, som har fyra tavlor av Beuckelaer: Två med torgscener, en matvaruhandel och en med en fiskhandel, i vilken scener ur jesu liv är insatta och han finns representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum och Nationalmuseum. En tavla föreställande Jesu väg till Golgata signerad 1563 finns i Älvkarleby kyrka.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter

Externa länkar

Flamländska målare
Födda 1533
Avlidna 1574
Män
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Nationalmuseum
Björn Lundvall (ingenjör)

Dan Björn Hjalmar Lundvall, född 12 augusti 1920 i Matteus församling, Stockholm, död 14 september 1980 i Gryts socken, Östergötlands län, kyrkobokförd i Hägerstens församling, Stockholm, var en svensk ingenjör och företagsledare.

Biografi
 

Björn Lundvall tog civilingenjörsexamen vid Kungliga Tekniska högskolan 1943 och anställdes samma år, om ingenjör vid L.M. Ericsson. Han blev chef för företagets transmissionsavdelning 1961, vice verkställande direktör 1963 och verkställande direktör 1964.
 Han stannade på posten till 1977, då han efterträddes av Björn Svedberg. Samma år blev han istället Ericssons styrelseordförande. 

Under Lundvalls tid som VD skedde en omfattande satsning på teknisk utveckling inom företaget, bland annat genom utvecklingen av AXE-telefonväxlarna och skapandet av utvecklingsbolaget Ellemtel.

Lundvall invaldes 1970 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien. Han promoverades 1979 till hedersdoktor vid Chalmers tekniska högskola.

Han omkom hösten 1980 i en trafikolycka i Gryts socken, och är begravd i en friluftsgrav på Armnö i Gryts skärgård.

Björn Lundvall hade vid sin bortgång en central roll i svenskt näringsliv. LM Ericssons personaltidning beskrev hans många uppdrag i näringslivet hösten 1980, bortsett från ordförandeskapet för Ericsson:  styrelsemedlem i LME:s dotterbolag i Argentina, Mexiko och Italien samt i Sieverts Kabelverk och SRA Communications AB, styrelseordförande i Sveriges Exportråd, LKB-produkter AB, Saab-Scania samt Institutet för Internationellt Företagande vid Handelshögskolan i Stockholm, styrelseledamot i SKF, Incentive AB, Stora Kopparbergs Bergslags AB, Svenska BP AB, Svensk Interkontinental Lufttrafik Aktiebolag (SILA), 4:e AP-fonden, Svenskt Stål AB, Sveriges Elektroindustriförening, Sveriges Industriförbund samt i Näringslivets Internationella råd. 

Han var vidare styrelsesuppleant i ABA och medlem av SAS representantskap, ordförande i ”The Swedish Chapter of Sweden-Mexico Businessmen´s Committee”, ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien, internationell rådgivare vid ”The Conference Board” i New York, ledamot av ”The International Advisory Committee” vid Stanford Research Institute, samt styrelsemedlem i ”ADELA Investment Company” i New York. 

Två av dessa uppdrag hade Björn Lundvall lämnat ”nyligen” respektive ”i augusti månad 1980”, och vid det som skulle komma att bli hans sista arbetsdag ”överlämnade han följande uppdrag till Hans Stahle: ledamotskap i ”The BIAC Committee on International Investment and Multinational Enterprises” och i ”The ICC Commission on Multinational Enterprises”, båda i Paris samt i ”The Swedish National Committee of ICC” (Internationella Handelskammaren).

Utmärkelser 

   Kommendör av Vasaorden, 6 juni 1970.

Källor 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer med anknytning till Ericsson
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Hedersdoktorer vid Chalmers tekniska högskola
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Födda 1920
Avlidna 1980
Män
Näringslivspersoner från Stockholm
Romeyn de Hooghe

Romeyn de Hooghe, döpt 10 september 1645 i Amsterdam, död 10 juni 1708 i Haarlem, var en betydande nederländsk gravör och karikatyrtecknare under barocken.

De Hooghe var en skicklig etsare, tecknare, målare, skulptör och medaljpräglare. Han är framför allt känd för sina politiska karikatyrer av Ludvig XIV och propagandatryck till stöd för Vilhelm av Oranien. Under sin levnad producerade de Hooghe över 3 500 tryck. Han illustrerade också böcker och hans illustrationer återfinns i några av de mest betydelsefulla böckerna från denna period. Hans Hieroglyphica of Merkbeelden der oude volkeren från 1735 var en välkänd emblembok och källa för den klassiska mytologin och dess ikonografi. Hooghe är representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Referenser

Noter

Allmänna källor 
Romeyn de Hooghe på Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie.

Födda 1645
Avlidna 1708
Nederländska konstnärer
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Konstnärer från Amsterdam
Nederländska tecknare
Erotiska konstnärer
Sven Ture Åberg

Sven Ture Åberg, född 16 oktober 1903 i Skellefteå, död 10 oktober 1974 i Saltsjöbaden, var en svensk ingenjör och företagsledare.

Sven Ture Åberg var son till vicekonsul Carl August Åberg och Ester Vilhelmina Colleen. Åberg tog civilingenjörsexamen från Kungliga Tekniska högskolan 1927 och blev samma år anställd vid L.M. Ericsson som nätingenjör. Han arbetade under en lång följd av år utomlands för Ericsson, vid anläggningsmontage i Polen 1928–1929, i Argentina 1929–1932, i Främre Orienten 1934–1936, som representant i USA 1937–1940 och som president för Ericsson Telephone Sales Corp New York och vice president för Teleric Panama 1940–1945. I början av 1930-talet blev han uppsagd i samband med en kris i företaget. Efter att som konsult ha lyckats med ett försäljningsuppdrag i Ecuador för Ericssons räkning blev han dock återanställd.

Han var försäljningsdirektör för L.M. Ericsson med placering i Stockholm 1946–1953 och företagets verkställande direktör 1953–1964. Åberg var styrelseordförande i Sveriges elektroindustriförening 1955–1967. Han lämnade VD-posten i L.M. Ericsson efter att ha drabbats av Parkinsons sjukdom. 1964 gick han över till Förvaltnings AB Providentia. Sven Ture Åberg är begravd på Skogsö kyrkogård.

Källor 
 Sveriges befolkning 1900
 Sveriges dödbok 1947–2006
 Åberg, Sven Ture på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska direktörer
Personer med anknytning till Ericsson
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Personer från Skellefteå
Gravsatta på Skogsö kyrkogård
Födda 1903
Avlidna 1974
Män
Soviet Kitsch

Soviet Kitsch är den amerikanska singer-songwritern/antifolk-artisten Regina Spektors tredje album. Albumet släpptes 2004 och fick överlag goda recensioner. 2009 tog musiktidskriften NME med det på sin lista över decenniets hundra bästa skivor.

Spellista 
"Ode to Divorce" – 3:42
"Poor Little Rich Boy" – 2:27
"Carbon Monoxide" – 4:59
"The Flowers" – 3:54
"Us" – 4:52
"Sailor Song" – 3:15
"* * *" – 0:44
"Your Honor" – 2:10
"The Ghost of Corporate Future" – 3:21
"Chemo Limo" – 6:04
"Somedays" – 3:21

Amerikanska musikalbum
Musikalbum 2004
Helge Ericson

Gustaf Helge Ericson, född 16 mars 1890 i Borås, död 14 augusti 1953 i Oscars församling, Stockholm, var en svensk ingenjör, ämbetsman och företagsledare.

Ericson utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1912 och anställdes 1913 vid Telegrafverket, där han 1918 blev linjeingenjör och 1920 förste byråingenjör vid Telegrafstyrelsen. Han var 1928–1930 anställd vid L.M. Ericsson innan han 1930 återkom som verkstadsdirektör vid Telegrafverket. 1939–1942 var han Telegrafverkets generaldirektör och 1942 – 9 juni 1953 verkställande direktör för L.M. Ericsson. Han tvingades lämna VD-posten på grund av sjukdom och avled några månader senare.

Han var även ordförande för Industriförbundet samt ordförande i Sveriges elektroindustriförening 1944–1946.

Ericson invaldes år 1941 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien.

Referenser

Noter

Generaldirektörer för Televerket
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer med anknytning till Ericsson
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Födda 1890
Avlidna 1953
Män
Ingenjörer från Borås
Näringslivspersoner från Borås