Ann Margret Holmgren

Ann Margret (Anna Margareta) Holmgren, född Tersmeden 17 februari 1850 på Hässle gård i Fittja socken, Uppland, död 12 oktober 1940 i Stockholm, var en svensk författare, kvinnosakskvinna och fredskämpe.

Biografi
Hon var dotter till kammarherre Jacob Nils Tersmeden och Augusta Jacquette Cederström. Hon gifte sig 1869 med den berömde läkaren Frithiof Holmgren, som var professor i Uppsala. Makarnas hem Villa Åsen beskrivs som ett samlingsrum för vetenskapsakademins liberala och radikala krafter. Deras hem var under makens tid som professor i Uppsala ett centrum för radikala studenter, som under 1880-talet företrädde åsikter som kritiserade monarkin och förespråkade parlamentarism, allmän rösträtt, arbetarnas rättigheter, preventivmedel och religiöst fritänkeri. Denna miljö påverkade hennes egna åsikter och gav henne en radikalt och vänsterpräglat synsätt. 

Paret fick åtta barn:
Greta Holmgren, författare (1870–1961)
Israel Holmgren, läkare, professor och riksdagsman (1871–1961)
Björn Frithiofsson Holmgren, marinofficer och riksdagsman (1872–1946)
Torsten Holmgren, elpionjär (1874–1934)
Gunnar Holmgren, professor (1875–1954)
Ingrid Holmgren (1877–1950)
Margit Holmgren, barnträdgårdslärarinna (1880–1977)
Frithiof Holmgren, civilingenjör (1884–1965)

Under pseudonymen Märta Bolle skrev Holmgren Fru Stråhle. Tidsbilder ur tre släktled (1894) och När riddar Ulf suckar. Ur familjekrönikan på Höögsborg (1896), vilka båda 1897 översattes till tyska. Hon var redaktör för den radikala Föreningen Verdandis småskriftskommitté 1898–1905. 

Efter att maken avlidit 1897 flyttade hon till Stockholm, och inspirerades där av sina vänner Ellen Key och Lydia Wahlström till ett engagemang i kvinnofrågor. Holmgren var ordförande i Föreningen för kvinnans politiska rösträtt i Stockholm 1902–1906 och sekreterare i verkställande utskottet i Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt, LKPR, (i vilken hon var ständig ledamot) 1903–1906. Inom rösträttsföreningen var hon en aktiv och populär resetalare. I sitt arbete som feminist ställde hon till stor skandal då hon i konflikt med samtidens rådande könsroller förespråkade kärlek och sex utanför äktenskapet, något som ledde till att hennes förra bekantskapskrets i societeten tog avstånd från henne. LKPR:s officiella paroll var att ge kvinnor rösträtt på samma villkor som för män, men Holmgren företrädde åsikten att detta inte räckte, eftersom det endast skulle ge självförsörjande och myndiga kvinnor med viss inkomst rösträtt, och krävde att även gifta kvinnor, som stod under makens förmyndarskap, skulle få rösträtt och därmed bli myndigförklarade. Ann Margret Holmgren största roll inom rösträttsrörelsen var hennes roll som talare: hon var den första som gjorde landsomfattande resor för att hålla tal, samla sympatisörer och starta lokalföreningar runt om i landet. Genom sitt breda kontaktnät, bestående av bland annat studenter hon lärt känna under tiden i Uppsala och som nu bodde över hela landet, samlade hon anhängare runt hela Sverige. På sin 60-årsdag år 1910 uppvaktades hon av LKPR med en guldkedja med 60 länkar, representerande de 60 lokalföreningar av rösträttsrörelsen hon hade grundat i Sverige, vilket var rekord.   
 
Hon var vice ordförande i Sveriges kvinnliga fredsförening 1901–1910. Hon var dessutom hedersledamot i Nordiska museet och i sällskapet Philochoros. Hon deltog i bildandet av Svenska kvinnors medborgarförbund 1921 och var dess hedersordförande.

Bibliografi

Skönlitteratur

 - Bilder av Birgitta Lilliehöök.

Varia
 Fulltext: Göteborgs universitetsbibliotek, Projekt Runeberg.

 
 - Medförfattare: Klara Lindh.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor

Noter

Vidare läsning

 Steinrud, Marie.

Externa länkar  
 

Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Svenska kvinnorättskämpar
Födda 1850
Avlidna 1940
Kvinnor
Ann
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Mottagare av Illis Quorum
Personer från Fittja socken