kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Helsingborgsutställningen 1903

Helsingborgsutställningen 1903, egentligen Helsingborgs Industri- och slöjdutställning, var en industri-, konst- och slöjdutställning som hölls i parken Slottshagen, runt det medeltida försvars- och residenstornet Kärnan, i Helsingborg.

Historik
År 1903 skulle ett allmänt skånskt lantbruksmöte hållas i Helsingborg, vilket fick pressen i staden att föreslå att detta möte skulle kombineras med en industriutställning. Som svar på detta inleddes ett samarbete mellan arrangörerna för lantbruksmötet tillsammans med Helsingborgs stad och Helsingborgs fabriks- och hantverksförening. När det slutliga beslutet tagits tillsattes en styrelse med Malte Sommelius som ordförande och konsul Nils Persson som vice ordförande. Istället för att, som ursprungligen var tänk, endast omfatta skånska företag och hantverksrörelser kom utställningen att utökas för att inkludera även sådana i Blekinge och Halland. Som utställningskommissarie anlitade man hovintendent Carl Bendix.

Utställningsområdet var beläget kring medeltidsborgen Kärnan och sträckte sig från de nyuppförda Terrasstrapporna i väster till Bergaliden i öster. På Olymiaområdet längre österut fanns även ett tivoli. Utställningen var mycket ambitiös och omfattade ett brett spektrum av olika industriella och hantverksmässiga verksamheter, bland annat metallindustri, varvsindustri, tekoindustri, kemisk-teknisk industri, elektroteknisk industri, slöjdalster, samt sport- och turistväsen. Förutom industri- och slöjdutställningarna visades även två fristående specialutställningar. Den ena var en konstutställning, som tillkom på initiativ från Sommelius, och den andra en trädgårdsutställning. I samband med utställningen byggdes flera tillfälliga träbyggnader, till största delen ritade av arkitekten Alfred Hellerström, medan konstutställningshallen ritades av Ola Anderson. Terrasstrapporna, som stod klara i tid till utställningen, ritades av arkitekt Gustaf Améen och förband utställningen ovanpå landborgen med den centrala staden nedanför med sin hiss och sitt trappsystem. I tid till utställningen färdigställdes även Helsingborgs stads spårvägar.

Källor
Helsingborgs lokalhistoriska förening (2006). Industri- och slöjdutställningen 1903. I Helsingborgs stadslexikon (ss. 192–193). Helsingborg: Helsingborgs lokalhistoriska förening. 
Lövgren, Anna-Brita (1992). "Helsingborg visas upp – de stora utställningarna". I Ulfsparre, Anna Christina (red.). Helsingborgs historia, del VII:1 : Befolkning, förvaltning, kommunal service 1863–1970 (ss. 276–282). Helsingborg: Helsingborgs stad.

Vidare läsning

1903 i Sverige
Helsingborgs historia
Evenemang i Helsingborg
Utställningar i Sverige
Vetenskapsåret 1903
Konståret 1903
James Fox

James Fox, född 19 maj 1939 i London, är en brittisk skådespelare och yngre bror till Edward Fox samt farbror till Emilia Fox.

Fox gjorde sina första filmer som barnskådespelare redan som tioåring. Efter ett nästan tioårigt uppehåll kom nästa film 1962 och han spelade sedan väluppfostrade, förfinade, ibland dekadenta unga män. År 1970 lämnade han skådespelaryrket och blev istället aktiv i den kristna organisationen Navigatörerna. Efter nio år återvände han till filmen.

Filmografi i urval 

Familjen Miniver (1950)
Jag stal en miljon (1951)
Långdistanslöparen (1962)
Betjänten (1963)
Dessa fantastiska män i sina flygande maskiner (1964)
Den djävulska jakten (1966)
Moderna Millie (1967)

Isadora (1968)
Greystoke: Legenden om Tarzan, apornas konung (1984)
En färd till Indien (1984)
Mullvaden (1986)
Ryska huset (1990)
Patrioter (1992)
Återstoden av dagen (1993)
Anna Karenina (1997)
Mickey Blue Eyes (1999)
Sexy Beast (2000)
2001 – En försvunnen värld (Miniserie)   
Prinsen & jag (2004)
Kalle och chokladfabriken (2005)
Sherlock Holmes (2009)
W.E. (2011)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1939
Brittiska skådespelare
Män
Levande personer
Maukka & Nahkatakit

Maukka & Nahkatakit, musikgrupp från Finland som i slutet av 1970-talet representerade new wave-genren. Frontfigur var Maukka Perusjätkä (Ralf Örn).Ralf Örn piano .Hanoi Rocks-gitarristerna Andy McCoy och Nasty Suicide inledde sina karriärer i gruppen.

Finländska musikgrupper
Urlakning

Urlakning sker då en beståndsdel avges från ett fast ämne för att istället upplösas i ett flytande.

I jordbruk- och försurningssammanhang innebär detta att växtnäringsämnen lagrade i jorden löses ut och forslas bort av surt regn. Detta är speciellt fallet i hedskog där podsol är den vanligaste jordmånen. Dessa jordar är naturligt fattiga på buffertämnen såsom kalk, vilket gör det svårt för jorden att behålla växtnäringsämnen vid sur nederbörd.

Begreppet urlakning används främst om processen när en jord utarmas på näringsämnen, exempelvis på grund av alltför intensiv odling, eller när metaller som är viktiga mikronäringsämnen, som kalcium, magnesium och kalium jonform, trängs ut av vätejoner vid surt regn och därmed går näringsämnena förlorade för träd och växter, inklusive åkergrödor.

Se även 
 Utfällning
 Växtnäringsutlakning
 Extrakt

Kemiska processer
Miljöförstöring
Kemiska separationsmetoder
Smygflygplan

Ett smygflygplan (engelska: stealth aircraft) är ett flygplan använder smygteknik. Det kan därför absorbera eller splittra radar- och infraröd bestrålning, i syfte att undvika upptäckt. Även om sådana plan är avsevärt svårare att upptäcka är de inte helt "osynliga". På senare tid har tekniken dessutom blivit mindre effektiv, men smygplan fortsätter ändå att utvecklas – bland annat av USA och Kina.

Exempel på smygflygplan är F-22 Raptor och B-2.

Se även 
 Smygteknik

Referenser 

Flygteknik
Luftkrigsväsen
Electronic Data Interchange

Electronic Data Interchange (EDI) är överföring av strukturerad information enligt ett överenskommet format. Benämningen EDI refererar ofta, men inte alltid, till överföring mellan företag av information såsom lagersaldon, kataloginformation, order, orderbekräftelse, leveransaviseringar och fakturor.

EDI relaterar till applikationsintegration då det förstnämnda sker mellan två externa parter medan det senare avser att förena datasystem och processer internt inom en organisation. Tillsammans brukar de benämnas integration (systemintegration).

Format
En del av EDI är utarbetandet av format att strukturera information i. En vida spridd standard är EDIFACT som administreras av UN/CEFACT, en del av FN. Numera får XML-formatet en allt större tillämpning med standarder som ebXML som även den sponsras av UN/CEFACT.

Inom fordonsindustrin används huvudsakligen Odette för informationsutbyte, vilket är en variant av EDIFACT, medan organisationen Sveriges kommuner och landsting står bakom en annan variant av EDIFACT benämnd Single Face to Industry (SFTI). I Nordamerika gäller dock i stor utsträckning ANSI X12-standarden. VDA, Vereinigung des Automobilindustries, är en tysk standard för EDI huvudsakligen använd inom fordonsindustrin.

Utöver standardiserade format som de ovan förekommer också proprietära format i form av flatfiler eller vanliga Excel-dokument.

Processer
Vissa av ovanstående standarder, däribland ebXML och SFTI, innehåller inte bara formatbeskrivningar utan även en uppsättning regler för hur kommunikationen går till. ebXML innehåller specificationer inte bara för hur data representeras utan också för hur parterna kommer överens om struktur och metoder och mycket mer. SFTI är uppbyggt med hjälp av scenarier som beskriver ett antal typbeteenden mellan aktörer för att på så sätt förenkla utbytet av information.

Externa länkar
EDIFACT
ebXML

Datastrukturer
IT
Viking Stadion

Viking Stadion, SR-Bank Arena, är en fotbollsanläggning vid Jåttåvågen i Stavanger i Norge. Första spadtaget på Viking Stadion togs 2003, och anläggningen öppnades den 1 maj 2004. På Viking Stadion, som ersatte den tidigare Stavanger Stadion, spelar Viking FK sina hemmamatcher i norska Tippeligaen i fotboll för herrar. Publikrekordet är från 2007 och är på 16 600 åskådare.

Källor

Noter

Externa länkar

Fotbollsanläggningar i Norge
Sport i Stavanger
Sportanläggningar invigda 2004
Bullen (brittisk tecknad serie)

Bullen (Mighty Mouse i original), är en brittisk humoristisk fotbollsseriesserie av Fred Baker och Julio Schiaffino som bland annat gått i svenska Buster och Barracuda.

Serien handlar om medicinstuderande fotbollsspelaren Kevin Mouse. Även kallad "Bullen" på grund av sitt korpulenta yttre. "Bullen" kombinerar spel i St Victors Hospitals korplag med spel i engelska ligalaget Tottenford Rovers. Han är en enastående fotbollsspelare med bananskruvar som sitt signum. Men han hamnar ofta i blåsväder då St Victors föreståndarinna "Galna Annie" har ett horn i sidan på honom. Även Tottenfords manager "Bully" försöker göra tillvaron sur för "Bullen".

Slogs sedermera ihop med serien Super-Mac som då blev Super-Mac och Bullen.

Brittiska serier
Brittiska seriefigurer
Komiska äventyrsserier
Sportserier
Ralf Örn

Ralf Örn är en finsk musiker och producent (flyttade från Sverige på 70-talet) som var med om att skapa Helsingfors new wave-kultur. Han fungerade både som låtskrivare, musiker, klubbägare och producent.

Musiken 

I slutet av 70-talet samarbetade Örn med bland annat Maukka Perusjätkä och skrev texten till de flesta av hans hitlåtar. Han samarbetade också med Andy McCoy, Michael Monroe och Nasty Suicide (som sedermera skulle grunda Hanoi Rocks) i gruppen Ralf Örn Pop, som aldrig ut några skivor, men var med om att etablera punkscenen i Helsingfors. Örn skrev Hanoi Rocks-låten Kill City Kills tillsammans med Andy. På filosofen och poeten Esa Saarinens skiva Rakkaus kan man höra Saarinen tala till Örns musik.

Det övriga 

Mellan 1986 och 1991 ägde örn skivbolaget One Inch Records, som bland annat upptäckte gruppen Ne Luumäet. One Inch Records gav ut skivor av bl.a. Melrose, Clifters, Aki&Turo och Frederik.

På 70-talet var Örn med och organiserade underground-rockklubben Freak Out och drev 1978-1979 den legendariska, men kortlivade klubben Kill City i arbetarstadsdelen Berghäll i Helsingfors.

Källor 

Finländska musiker
Levande personer
Män
Dalagatan

Dalagatan är en gata inom stadsdelarna  Norrmalm och Vasastaden i Stockholms innerstad. Gatan går i nordvästlig riktning från Wallingatan i söder, upp till Norra Stationsgatan, en sträcka på ungefär 1,5 kilometer. Enligt gällande planering skall Dalagatan förlängas in i det nya området Hagastaden.

Gatan trafikerades av spårvagnar på sträckan mellan Wallingatan och Karlbergsvägen åren 1902–1962. Sedan 2017 finns en entré till pendeltågsstationen Odenplan vid Dalagatans korsning med Vanadisvägen.

Beskrivning
Dalagatan hör till kategorin "de norra landskapen" och leder tanken till Gustav Vasa eftersom tre parallella gator leder från Vasagatan mot norr: Upplandsgatan, efter Uppland (där Gustav Vasa föddes), Västmannagatan efter Västmanland (där han säkrade sin makt vid riksdagen i Västerås) och slutligen Dalagatan efter Dalarna (där Gustav Vasa började sitt frihetskrig). 

År 1884 beslöt Stadsfullmäktiges beredningsutskott att döpa gatan till Dalagatan. Det var ett år tidigare än den stora namnrevisionen hade planerat, men det var bråttom, eftersom gatan hade anlagts och bebyggelsen redan påbörjats.

Dalagatan 46, som ligger inom Vasastaden, är känd som hemadress för Astrid Lindgren, där bodde hon i fyrarummaren på våning 1 från oktober 1941 till sin död i januari år 2002. Dalagatan 46, Vasaparken mittemot och kvarteren runtomkring inspirerade Astrid Lindgren till många sagor och berättelser såsom Karlsson på taket, Nils Karlsson Pyssling och Mio, min Mio. Lägenheten är i stort sett orörd efter hennes död och ägs av Astrid Lindgren-sällskapet. 

När nyheten om Astrid Lindgrens död blev känd kom så många Stockholmare till Dalagatan att trafiken stannade och framför hennes port nr 46 växte upp ett berg av blommor.

På Dalagatan 46 ligger även restaurangen Wasahof och på nummer 50 Tennstopet. Vid korsningen mot Vanadisvägen ligger S:t Matteus kyrka.

En litterär skylt finns uppsatt på Dalagatan 34 med ett citat ur Sjöwall Wahlöös Den vedervärdige mannen från Säffle:
"– Det här är Gunvald Larsson. I fastigheten Dalagatan trettiofyra finns nu en vansinnig människa, som skjuter från taket eller översta våningen med ett automatgevär. Det ligger två döda poliser framför Eastmaninstitutet. Slå larm i alla innerstadsdistrikt."

Byggnader längs Dalagatan
Följande är ordnade efter husnummer. 
Adolf Fredriks Musikklasser 
Lilla Adolf Fredriks skola
Sabbatsbergs sjukhus
Eastmaninstitutet och Vasaparken
Vasa Real
S:t Matteus kyrka

Se även
 Astrid Lindgrens terrass

Källor 
 
 Astrids bilder, Max Ström, 2007

Noter

Externa länkar

Gator och torg på Norrmalm
Gator och torg i Vasastan
Gator och torg i Solna
Hälsingegatan

Hälsingegatan är en gata i stadsdelen Vasastaden i norra Stockholm. Gatan fick sitt namn i samband med Stockholms gatunamnsreform 1885.

Historik

År 1866 upprättades en generalplan för nordvästra Norrmalm som var en del av Albert Lindhagens Lindhagenplanen. Planen visade raka gator och rektangulära kvarter. De gator som gick i nord-sydlig riktning hade namn som Helsingegatan (stavat med "e"), Sigtunagatan och Uppsalagatan. Hälsingegatan sträckte sig ursprungligen mellan Odengatan i söder och Norra stationsgatan i norr men förlängdes ett kvarter längre mot norr i samband med bygget av Hagastaden. Gatunamnet föll under kategorin ”de norra landskapen” (Hälsingland). Gatan korsar Karlbergsvägen, Frejgatan, Vanadisplan och Sankt Eriksgatan.

Intressanta byggnader
 Vasa Real
 Vasa högre flickskola
 SARA-huset
 Siemenshuset
 Apotekarnes Mineralvattenfabrik

Intressanta kvarter
 Kvarteret Resedan
 Kvarteret Härden
 Kvarteret Blästern

Bilder

Källor

Externa länkar

Gator och torg i Vasastan
Super-Mac och Bullen

Super-Mac och Bullen (Hot-Shot Hamish and Mighty Mouse i original), brittisk fotbollsserie av Fred Baker och Julio Schiaffino (1936-2016) som bildades på 1980-talet genom en hopslagning av serierna Super-Mac och Bullen. Serien har publicerats på svenska i Buster, Center-Serien och Barracuda.

Referenser 

Brittiska serier
Brittiska seriefigurer
Komiska äventyrsserier
Humorserier
Sportserier
Fiktiva radarpar
Fred Baker

Fred Baker, död 2008, var en brittisk serieskapare och manusförfattare till flera populära fotbollsserier. De inkluderade Benny Guldfot, Fotbollsfantasten, Durrell's Palace, Super-Mac och Bullen, alla kända från serietidningen Buster.

Referenser

Noter

Externa länkar
Bear Alley - Fred Baker (d. 2008)  

Avlidna 2008
Brittiska serieskapare
Födelseår saknas
Män
Hans Melin

Hans Olof Viktor Melin, född 19 mars 1916 på Svea artilleriregemente i Stockholm, död 11 april 1993 i Oscars församling,  Stockholm, var kriminalkommissarie vid Stockholmspolisens utlänningsrotel fram till dess att han den 4 februari 1979 anhölls, misstänkt för spioneri.

Biografi
Misstankar väcktes hos Säkerhetspolisen under våren 1978 då uppgifter tydde på att tjänstemän vid den irakiska ambassaden i Stockholm hade tillgång till hemligstämplade dokument från den svenska polisen. Efter att man övervakat en av irakierna, kunde polisen se hur han hade ett möte med kriminalkomissarien Hans Melin. En längre period av diskret övervakning av Melins förehavanden inleddes nu.

Gripandet skedde i en lägenhet på Sveavägen i Stockholm, i samband med att Melin sammanträffade med den irakiske underrättelseofficeren Abu Haidar. Vid gripandet visiterades Melin och Haidar. I Melins ficka återfanns 3000 US-dollar i kontanter, medan Haidar bar på ett antal hemligstämplade dokument, samt en handling undertecknad av Melin där han uttrycker sin vilja att samarbeta med den irakiska regeringen. Eftersom Abu Haidar åtnjöt diplomatisk immunitet släpptes han senare på dagen, men kom senare att förklaras som persona non grata och utvisas ur riket.

Vid utredningen framkom att Hans Melin till irakierna överlämnat bland annat utredningar om irakiska medborgare som sökt asyl i Sverige, Rikspolisstyrelsens hemligstämplade "terrorlista" och fotostatkopior av diverse hemligstämplade rapportöversikter från utrikesdepartementet. Dessutom visade det sig att Melin även haft kontakt med en KGB-officer vid den sovjetiska ambassaden och till denne lämnat ut uppgifter om sovjetmedborgare som fått politisk asyl i Sverige.

Senare samma år dömdes Hans Melin av Stockholms tingsrätt till fängelse i fyra år för spioneri. Efter överklagande sänkte hovrätten straffet till tre års fängelse. Motiven för Melins handlande förblev oklara och han hävdade själv att han endast velat verka för goda förbindelser mellan Sverige och Irak.

Hans Melin är gravsatt i minneslunden på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Forsberg, Tore (2003) Spioner och spioner som spionerar på spioner Stockholm: Hjalmarsson & Högberg
 https://web.archive.org/web/20070929083621/http://www.regeringen.se/content/1/c4/04/58/cdb532ab.pdf

Irakiska spioner
Födda 1916
Avlidna 1993
Män
Personer från Stockholm
Spioner under 1900-talet
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Fotbollsfantasten

Fotbollsfantasten (Tommy's Troubles i original), brittisk fotbollsserie av Fred Baker och Ramiro Bujeiro som ursprungligen gick i den brittiska sportserietidningen Roy of the Rovers mellan åren 1976 och 1986.

Serien handlade om den engelske skolpojken Tommy Barnes som gick på en skola där rugbyn prioriterades. I protest startade han sitt eget fotbollslag, Barnes United, tillsammans med vännen Ginger Collins. Ärkefienderna var de ligistartade rugbykillarna Adam Waller och Cyril Swate.

Serien har publicerats i svenska Buster.

Brittiska serier
Brittiska seriefigurer
Fotboll i fiktion
Äventyrsserier
Sportserier
Roy of the Rovers

Roy of the Rovers (även känd som enbart Rovers). Brittisk fotbollsserie som bl.a. gått i svenska Buster och Barracuda.

Serien handlar om det engelska fotbollsproffset Roy Race och hans lagkamrater i det fiktiva laget Melchester Rovers.

Den fick en uppföljare som hette Roy Race Junior.

Externa länkar
The Official Roy of the Rovers Website

Brittiska serier
Brittiska dagspresserier
Brittiska seriefigurer
Äventyrsserier
Sportserier
Futuristiska manifestet

Futuristiska manifestet, skrivet av den italienska poeten Filippo Tommaso Marinetti, publicerades första gången i den italienska tidningen Gazzetta dell'Emilia i Bologna  5 februari 1909 och på franska - med en större internationell genomslagskraft - som "Manifeste du futurisme" i Le Figaro den 20 februari 1909. Den blev grunden till en modernistisk konströrelse som kom att kallas futurismen. Futurismen förkastade historien, hyllade hastigheten, maskinen, våldet, ungdomen och industrin, och eftersträvade en modernisering och en kulturell föryngring av Italien.

Futurismens manifest (utdrag) 
Vi vill besjunga kärleken till faran, förtrogenheten med energin och oförvägenheten.
Mod, djärvhet och uppror skall bli grundelement i vår poesi.
Litteraturen har hittills förhärligat den tankfulla stillheten, kärleksruset och sömnen. Vi vill förhärliga den aggressiva rörelsen, den febriga sömnlösheten, språnget, saltomortalen, örfilen och smockan.
Vi förklarar att världens härlighet berikats med en ny skönhet: fartens skönhet. En racerbil med motorhuven prydd med stora tuber som liknar ormar med explosiv andedräkt...en rytande automobil som verkar driven av en kulspruta är vackrare än Nike från Samothrake.
Vi vill besjunga människan vid ratten, vars stång tycks gå tvärs igenom jorden, som även den har full tävlingsfart i sin omloppsbana.
Poeten måste med hetta, överdåd och generositet hänge sig åt att stimulera naturelementens entusiastiska intensitet.
Det finns ingen skönhet utom i kampen. Inget verk som inte har en aggressiv karaktär kan vara ett mästerverk. Poesin bör uppfattas som en våldsam attack mot de okända krafterna, för att tvinga dem att underkasta sig människan.
Vi befinner oss på seklernas yttersta udde!... Varför skulle vi se tillbaka när vi vill slå in de hemlighetsfulla portarna till de Omöjliga? Tiden och Rummet dog i går. Vi lever redan i det absoluta, eftersom vi redan har skapat den eviga och överallt närvarande hastigheten.
Vi vill förhärliga kriget - världens enda hygien - militarismen, patriotismen, anarkistens destruktiva handling, de sköna idéer för vilka man dör samt föraktet för kvinnan.
Vi vill förstöra museerna, biblioteken, akademier, av alla slag och bekämpa moralism, feminism och varje opportunistisk eller utilitarisk feghet.
Vi kommer att besjunga de stora folkmassorna, hetsade av arbete, nöjen eller uppror.

Referenser

Litteratur 
 F. T. Marinetti: Futurismens grundläggning och manifest. Ur Archivi del futurismo I (Roma, 1958), övers. Gunnar Qvarnström och Estrid Tenggren. Ingår i: Gunnar Qvarnström (red.): Moderna manifest 1: Futurism och dadaism (Stockholm: Almqvist & Wiksell Förlag AB, 1973)

Fotnoter

Externa länkar 
Manifestet 

Kultur i Italien
Futurism
Litteratur 1909
Italienskspråkig litteratur
Roy Race Junior

Roy Race Junior, brittisk sportserie och uppföljare till Roy of the Rovers. Serien handlar om sonen till Roy Race, huvudpersonen i nämnda serie.

Publicerades på svenska i Buster.

Brittiska serier
Äventyrsserier
Sportserier
Maja Plisetskaja

Maja Michajlovna Plisetskaja (ryska: Майя Михайловна Плисецкая), född 20 november 1925 i Moskva, Sovjetunionen, död 2 maj 2015 i München, var en rysk ballerina och koreograf. Hon utnämndes 1960 till prima ballerina assoluta.

Asteroiden 4626 Plisetskaya är uppkallad efter henne.

Biografi 
Maja Plisetskaja föddes 1925 i en judisk familj. Mellan 1932 och 1934 var hennes familj bosatt på Spetsbergen, där fadern var chef för kolgruveföretaget Arktikugol. Han avrättades 1938 under Stalins utrensningar, och modern, skådespelerska, deporterades till Kazakstan. Den unga Maja adopterades då av sin moster, ballerinan Sulamith Messerer.

Plisetskaja studerade balett för Jelizaveta Gerdt vid Bolsjojteaterns balettskola och anställdes vid examenstillfället av Bolsjojbaletten 1943. I november samma år dansade hon sin första viktiga roll, i baletten Sylfiderna. Hon visade sig vara en ovanligt talangfull ballerina med höga danshopp i kombination med teknisk styrka. Hon hade en mycket böjlig rygg, vilket var en fördel i exempelvis Don Quijote och Den döende svanen. Det sistnämnda numret kom att bli hennes absoluta bravurnummer. 

Trots sin framgång och sällsynta talang behandlades Plisetskaja illa av Bolsjojbalettens ledning. Hon var judinna i en tämligen antisemitisk omgivning och tilläts inte turnera med sällskapet förrän 1956. År 1959 framträdde hon i USA och Kanada och vann där publikens hjärtan med sin tekniska briljans och sinne för dramatik.

Plisetskajas mest hyllade roller var som Odette-Odile i Svansjön (1947) och Aurora i Törnrosa (1961). 1958 förärades hon hederstiteln Folkets artist. Samma år gifte hon sig med den sju år yngre kompositören Rodion Sjtjedrin. 1960 lämnade Galina Ulanova balettscenen, och Plisetskaja utnämndes då till ny prima ballerina assoluta. I Bolsjojteaterns filmversion av Tolstojs Anna Karenina spelade hon 1974 huvudrollen. Hon hade tidigare haft huvudrollen i sin makes uppsättning av samma verk 1971. Under 1980-talet tillbringade Plisetskaja och Sjtjedrin en hel del tid utomlands. I mitten och slutet av decenniet var hon konstnärlig ledare för Operabaletten i Rom och senare för Spanska nationalbaletten i Madrid.

Repertoar (urval) 
 1937 – Törnrosa
 1943 – Sylfiderna
 1944 – Giselle
 1945 – Raymonda
 1947 – Svansjön
 1949 – Springbrunnen i Bachtjisaraj
 1954 – Stenblomman
 1961 – Romeo och Julia
 1962 – Spartacus

Källor 
 Delar av artikeln är översatta från den engelskspråkiga versionen 6 maj 2006

Noter

Externa länkar

Födda 1925
Ryska ballerinor
Ryska koreografer
Kvinnor
Personer från Moskva
Avlidna 2015
Mottagare av Praemium Imperiale
Mottagare av prinsen respektive prinsessan av Asturiens pris
Riddare av Hederslegionen
Ryska balettdansare under 1900-talet