kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Temporallobsepilepsi

Temporallobsepilepsi, komplex partial epilepsi eller tinninglobsepilepsi är en form av epilepsi, relaterad till temporalloben. Det är en neurologisk diagnos.

I temporalloben finns viktiga centra för till exempel hörsel, syn och semantik. Temporallobsepilepsi innebär att det finns en överaktivitet mellan synapserna i temporalloben.

Kännetecken
Anfall vid temporallobsepilepsi kan uppkomma i olika svårighetsgrad och varaktighet, där allvarliga fall ger medvetandeförlust. I de flesta fallen förekommer aura (förkänningar) före ett anfall, dock inte alltid. En aura vid temporallobsepilepsi kan yttra sig sensoriskt eller psykiskt. Hallucinationer är inte ovanligt, inte heller déjà vu- och jamais vu-upplevelser, flashbacks, depersonalisation och derealisation. Psykiskt kan aura yttra sig i ångest och gråt.

Själva anfallet ger sällan ryckningar eller kramper, något som ofta kännetecknar andra former av epilepsi. I stället kan personen bli stirrande och frånvarande, med motorisk automatism och fysisk stelhet; värre fall (grand mal) kan dock ge konvulsioner, eller göra så att personen ramlar. Det förekommer fall när drabbade under anfallet smackar med munnen, eller har sväljstörningar. Det är vanligt att den drabbade under anfallet hör brusande eller dånande ljud. 

Efter anfallet kan personen vara förvirrad, och det är inte ovanligt att personen glömmer anfallet (amnesi).

Orsaker
Temporallobsepilepsi kan orsakas av inflammationer, infektioner och skador i temporalloben.

Diagnos och behandling
Temporallobsepilepsi kan ibland feldiagnosticeras av psykiatrin som psykoser, på grund av syn- och hörselhallucinationernas snarlikhet med bland annat schizofreni och schizoaffektivt syndrom.

Temporallobsepilepsi diagnostiseras med EEG, både under vakenhet och sömn, samt magnetresonanstomografi av hjärnan.
   
Temporallobsepilepsi behandlas med antiepileptika.

Komorbiditet
Det är inte ovanligt att drabbade också har psykiska störningar. Bara omkring 13% saknar annan psykisk störning. Många har psykopati eller neuroser, och schizofreni är inte ovanligt (dock är uttalade psykoser vid dessa schizofrenier mindre vanliga).

Se även
 Dissociativa störningar
 Depersonalisationssyndrom

Noter

Externa länkar 
Svenska epilepsiförbundet
Neuroportalen webbsida
Differentialdiagnoser vid temporallobsepilepsi

Epilepsi
Organiska psykiska störningar
Skinnarlyngen

Skinnarlyngen (även Lynga eller Lyngen) [ɧɪn:arlʏŋ:ɛn] [lʏŋ:a] [lʏŋ:ɛn] är en by i Svartrå socken,  Falkenbergs kommun som är belägen vid korsningen mellan vägarna N 782 och N 787. I dag (2010) består byn av telefonstation, en näringsfastighet, två lantbruksfastigheter och därtill tre villor samt ett par fritidshus, totalt fem hushåll.

Historia 
Byn Skinnarlyngen var ursprungligen på ½ mantal kronohemman och finns först omnämnd 1592. Laga skifte genomfördes år 1873 varvid båda gårdarna flyttades från den ursprungliga gårdstomten.

Mellan åren 1911 och 1961 låg här både postkontor och järnvägsstation (numera privatbostad) för Varberg-Ätrans Järnväg (WbÄJ). Här har tidigare funnits både ett åkeri och ett sågverk samt vid fastigheten Johansdal en lanthandel som hade verksamhet kvar en bit in på 1970-talet. Namnet till trots ligger både f.d. lanthandeln och delar av stationsområdet med namnet Skinnarlyngen på mark som ligger inom ägovidden för grannbyn Floastad.

Bebyggelsenamn 
De båda bondgårdarna saknar egna personliga namn, däremot har några av deras underliggande torp och backstugor haft namn. Nedanstående uppgifter kommer från en torpinventering gjord under 1980-talet:
Gamla Stenhammar / Gatelyckan (ca 1797 - 1800-talets slut). En backstuga, senare undantagsstuga. Kallades "Backstugan vid Ledet" före 1835. (Tomten är sedan 1990-talet åter bebyggd med en privatbostad)
Nya Stenhammar / Stenhammar (ca 1868 - 1908, 1925 -). Ett torp. Här etablerades ett lasbilsåkeri år 1925 och ca år 1927 växeltelefonstationen Skinnarlyngen vilken i mitten av 1930-talet flyttades till en annan fastighet. (Idag fritidshus)
Sörhagen (ca 1840 - ca 1910). Ett torp.

Övrigt 
Den ena av de båda bondgårdarna i byn har gått i samma släkt i hela 13 generationer, vilket torde vara nästan unikt i sitt slag.

Referenser

Noter

Litteratur

Externa länkar
Folket i Svartrå Socken, samtliga Svartråbor som levde från 1600-talet fram till år 1900

Byar i Svartrå socken
Southgate

Southgate kan syfta på:

Geografi

Storbritannien
 Southgate, Broadland – en ort i Cawston, Broadland, Norfolk, England
 Southgate, Ceredigion – en ort i Ceredigion, Wales
 Southgate, King's Lynn and West Norfolk – en ort i South Creake, King's Lynn and West Norfolk, Norfolk, England
 Southgate, London – ett distrikt i London Borough of Enfield
 Southgate, Swansea – en ort i Swansea, Wales

USA
Southgate, Florida
Southgate, Kentucky
Southgate, Michigan
Slovakiska köket

Slovakiska köket omfattar den matkultur och de mattraditioner som finns i Slovakien. På grund av ett hårt klimat med kalla vintrar odlas tåliga grönsaker och växter såsom potatis, kål, lök och vitlök. Även om det inte växer i landet, importeras ris från andra länder. Andra grönsaker och frukter används likaså. Getost och andra ostsorter är en vanligt förekommande ingrediens i många maträtter. De vanligaste köttsorterna är fläskkött, nötkött och kycklingkött, även om andra köttsorter såsom vilt förekommer. Bröd äts både till frukost och middag, och soppor serveras ofta före lunchen.

Böhmen i Tjeckien har influerat köket mycket, men generellt sett är köket mer kryddstarkt än det tjeckiska, mer likt det ungerska, med rätter såsom gulaschgryta, men även det österrikiska. Knödel är en annan vanlig rätt, såväl som nationalrätten brynzové halušky, vilket är gnocchi som serveras med en sås på fårost och garneras med stekt bacon.

De flesta måltider serveras med slovakiskt vin eller öl, och öl ses ofta som en nationaldryck. Vinproduktionen i Slovakien har pågått i 2 000 år, även om ölet är vanligare, med märken som Zlatý Bažant.

Referenser
  
 
 
 

Mat och dryck i Slovakien
Olika regioners kök i Europa
Tenpe Wangchuk

Lopsang Palden Chökyi Drakpa Tanpe Wangchuk var den åttonde inkarnationen av Panchen Lama i Gelug-sekten i den tibetanska buddhismen.

Tenpe Wangchik var son till Tendzin Wangyel och Trashi Lhamo och fördes 1857 till Tashilhünpo som Tenpe Nyimas reinkarnation. Han besteg tronen 1860 och tog sina fullständiga klosterlöften 1877. Han gav den trettonde Dalai Lama sin första tonsur 1878. Tampe Wangchuks litterära kvarlåtenskap omfattar cirka tre medelstora band.

Panchen lama
Födda 1855
Avlidna 1882
Män
WP:Projekt Kina
Personer i Tibets historia
Southgate, Kentucky

Southgate är en ort i Campbell County i den amerikanska delstaten Kentucky med en yta av 3,7 km² och en folkmängd, som uppgår till 3 472 invånare (2000).

Kända personer från Southgate
Jim Bunning, politiker

Referenser

Externa länkar
Northern Kentucky Views

Orter i Kentucky
Campbell County, Kentucky
Southgate, Michigan

Southgate är en stad i Wayne County i den amerikanska delstaten Michigan med en yta av 17,9 km² och en folkmängd, som uppgår till 30 136 invånare (2000).

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Orter i Michigan
Metro Detroit
Southgate, Florida

Southgate är en ort i Sarasota County i den amerikanska delstaten Florida. Southgate är en så kallad census designated place och hade 7 455 invånare vid folkräkningen år 2000 på en landareal av 5,3 kvadratkilometer. Av Southgates sammanlagda yta av 5,4 km² är dessutom 0,1 km² vatten.

Källor

Orter i Florida
Sarasota County
Karlanda församling

Karlanda församling var en församling i Karlstads stift och i Årjängs kommun. Församlingen uppgick 2006 i Holmedal-Karlanda församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 1 maj 1918 annexförsamling i pastoratet Holmedal, Karlanda, Töcksmark, Östervallskog och Västra Fågelvik. Från 1 maj 1918 till 1939 var församlingen annexförsamling i pastoratet Holmedal och Karlanda, därefter till 1962 eget pastorat för att därefter till 2006 åter vara annexförsamling i pastoratet Holmedal och Karlanda. Församlingen uppgick 2006 i Holmedal-Karlanda församling.

Kyrkor 
 Karlanda kyrka

Se även 
 Karlanda socken

Källor 

Historiska församlingar i Karlstads stift
Indelningar i Årjängs kommun
Karlanda landskommun

Karlanda landskommun var en tidigare kommun i Värmlands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades denna landskommun i Karlanda socken i Nordmarks härad.

Vid kommunreformen 1952 upphörde kommunen då den uppgick i Holmedals landskommun som senare 1971 uppgick i Årjängs kommun.

Politik

Mandatfördelning i Karlanda landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Årjängs kommun
Tidigare kommuner i Värmlands län
John M. Robsion

John Marshall Robsion, född 2 januari 1873 i Bracken County, Kentucky, död 17 februari 1948 i Barbourville, Kentucky, var en amerikansk republikansk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus 1919–1930 och på nytt från 1935 fram till sin död. Han representerade Kentucky i USA:s senat från januari till november 1930.

Robsion avlade 1900 juristexamen vid Centre College. Han arbetade först som lärare och sedan som advokat. Han var därefter bankdirektör i Barbourville.

Robsion efterträdde 1919 Caleb Powers som kongressledamot. Senator Frederic M. Sackett avgick i januari 1930 och Robsion blev utnämnd till senaten fram till fyllnadsvalet senare samma år. Demokraten Ben M. Williamson vann fyllnadsvalet och M.M. Logan vann valet som gällde den åtföljande sexåriga mandatperioden. Robsion efterträddes som senator av Williamson.

Robsion tillträdde 1935 på nytt som kongressledamot. Han avled 1948 i ämbetet och efterträddes av William Lewis.

Robsion var frimurare och medlem i Kristi Lärjungar. Han gravsattes på Barbourville Cemetery i Barbourville. Sonen John M. Robsion, Jr. var kongressledamot 1953–1959.

Referenser

Externa länkar 
Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s representanthus från Kentucky
Ledamöter av USA:s senat från Kentucky
Personer från Bracken County
Födda 1873
Avlidna 1948
Män
Johann Heinrich Wilhelm Tischbein

Johann Heinrich Wilhelm Tischbein, född den 15 februari 1751 i Haina (Kloster), död den 26 februari 1829 i Eutin, var en tysk konstnär, bror till Johann Heinrich Tischbein den yngre.

Tischbein är den mest berömde bäraren av namnet. Han studerade hos sina farbröder, Johann Heinrich i Kassel och Johann Jacob i Hamburg och utbildade sig vidare i Holland samt blev hemmastadd i landskaps- och djurmålning, i porträtt- och historiemåleri. Efter att ha idkat porträttmåleri i Berlin kom han till Italien, väckte uppseende i Rom genom en viss romantiserande riktning i sin tavla Konradin av Schwaben i fängelset, efter sin dödsdom spelande schack med Fredrik av Österrike (1784) samt genom motiv ur Goethes Iphigenia och Götz von Berlichingen. 

Men snart nog gick han över till den antikiserande riktning, för vilken Winckelmann och Raphael Mengs var målsmän i Rom och till vilken även Goethe slöt sig. Tischbein tillhörde Goethes krets i Rom, men följde 1787 målaren Hackert till Neapel och blev 1790 direktör för konstakademin där. Han författade i den nyklassiska riktningens anda några betydande verk: Collection of engravings from ancient vases in possession of Sir William Hamilton (1791), Umrisse griechischer Gemälde . . . auf antiken Wasen (1797-1800), Homer, nach Antiken gezeichnet (1801-23). 

Fördriven av fransmännen återvände han till Tyskland och kallades 1803 till Eutin av hertigen av Oldenburg, vid vars hov han levde sin sista tid. Tischbein tillhör den abstrakta klassicitetens målare under 1700-talet. Men på samma gång är han i sina porträtt, där det gällde att fritt uppfatta naturen, bäst till sin fördel. Bland hans tidigare porträtt är att nämna Goethe i kampagnan (Städelska konstinstitutet i Frankfurt a. M.). I Gotha finns en bröstbild av en krigare, ett romerskt landskap (1783) och den ovan nämnda Konradin. 

I Hamburger Kunsthalle finns den stelt och hårt målade jättetavlan General Bennigsens intåg i Hamburg 1814 (1816), ett försök att återgå till realistisk uppfattning. De flesta av hans tavlor finns i Oldenburg, bland dem en serie Idyller (1779-1820), dels fantasier med allegoriserande figurer, dels realistiska motiv med mera. Hans minnesteckningar Aus meinem Leben utkom 1861.

Källor

Externa länkar 
 

Tyska historiemålare
Tyska porträttmålare
Tyska målare under 1700-talet
Tyska målare under 1800-talet
Personer från Hessen
Födda 1751
Avlidna 1829
Män
Ugglan
Johann Heinrich Tischbein

Johann Heinrich Tischbein kan syfta på flera personer, bland andra:

 Johann Heinrich Tischbein den äldre (1722-1789), tysk målare
 Johann Heinrich Tischbein den yngre (1742-1808), tysk målare.
 Johann Heinrich Wilhelm Tischbein (1751-1829), tysk målare.
Ben M. Williamson

Ben Mitchell Williamson, född 16 oktober 1864 i Pike County, Kentucky, död 23 juni 1941 i Cincinnati, Ohio, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten Kentucky i USA:s senat 1930–1931.

Williamson studerade vid Bethany College. Han var verksam inom partihandeln i Catlettsburg fram till 1924. Han flyttade sedan till Ashland, Kentucky.

Williamson fyllnadsvaldes 1930 till USA:s senat. Han efterträddes 1931 som senator av M.M. Logan.

Williamson avled 1941 och gravsattes på Ashland Cemetery i Ashland.

Källor

Externa länkar 

Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Kentucky
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Pike County, Kentucky
Födda 1864
Avlidna 1941
Män
BMW 501

BMW 501/502 är en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1952 och 1963.

BMW 501
Efter andra världskrigets slut hade BMW:s bilfabrik i Eisenach hamnat i den sovjetiska ockupationszonen. Där återupptogs tillverkningen av mellankrigsmodellerna, från slutet av 1940-talet under namnet EMW, medan BMW byggde upp en ny produktionsanläggning i München. BMW 501, västtyska BMW:s första efterkrigsmodell presenterades på bilsalongen i Frankfurt 1951, men produktionen kom inte igång förrän i oktober 1952. 

Tekniken baserades på 326-modellen, men framvagnen moderniserades med torsionsfjädring. Motorn hade uppdaterats för högre effekt, men den upplevdes ändå som alltför svag för den tunga bilen. Därför infördes en större 2,1-litersversion från 1954. Bilens bulliga kaross med dess rikliga kromutsmyckning gav upphov till benämningen ”barockängeln”. Från 1954 såldes 501:an även med den V8-motor som introducerats med systermodellen 502. Med den nya motorn upphörde klagomålen på bilens prestanda. 1958 försvann den sexcylindriga motorn och de sista åren såldes bilen under namnet BMW 2600.

BMW 502
BMW 502 presenterades på Internationella bilsalongen i Genève 1954. Den skilde sig från den enklare 501:an genom en större bakruta och ännu fler kromlister, men framför allt genom en nyutvecklad liten V8-motor, byggd i aluminium. Den fristående karossbyggaren Baur tillverkade öppna och täckta tvådörrarsvarianter. Från 1955 tillkom en större 3,2-litersmotor med olika trimningsgrad och de sista åren såldes bilen under namnet BMW 3200.

Motor

Källor
BMW Personenwagen av Franz-Georg Steidl och Dirk Trinn, 1993.

Externa länkar
BMW Oldtimer Club Schweden

501
Bakhjulsdrivna fordon
M.M. Logan

Marvel Mills Logan, född 7 januari 1874 nära Brownsville, Kentucky, död 3 oktober 1939 i Washington, D.C., var en amerikansk demokratisk politiker och jurist. Han representerade delstaten Kentucky i USA:s senat från 1931 fram till sin död.

Logan studerade juridik och inledde 1896 sin karriär som advokat i Brownsville, Kentucky. Han var åklagare i Edmonson County 1902–1903.

Logan tjänstgjorde som delstatens justitieminister (Attorney General of Kentucky) 1916–1917. Han flyttade 1918 till Louisville och 1922 vidare till Bowling Green. Han tillträdde 1926 som domare i en appellationsdomstol.

Logan efterträdde 1931 Ben M. Williamson som senator för Kentucky. Han avled 1939 i ämbetet och efterträddes av Happy Chandler.

Logan var baptist och frimurare. Han gravsattes på Fairview Cemetery i Edmonson County.

Externa länkar
The Congress: Veni, Vidi, Veto Time 30 december 1940

Political Graveyard

Amerikanska jurister
Ledamöter av USA:s senat från Kentucky
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Edmonson County
Födda 1874
Avlidna 1939
Män
BMW 503

BMW 503 är en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1956 och 1959.

På bilsalongen i Frankfurt 1955 presenterades BMW 503, tillsammans med den sportigare 507-modellen. Bägge bilarna hade ritats av den tysk-amerikanske formgivaren Albrecht von Goertz. 503:an var en elegantare tvådörrarsversion av ”barockängeln”. Den såldes med öppen eller täckt kaross.

Motor

Källor
BMW Personenwagen av Franz-Georg Steidl och Dirk Trinn, 1993.

Externa länkar
BMW Oldtimer Club Schweden

503
Bakhjulsdrivna fordon
BMW 3200 CS

BMW 3200 CS är en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1962 och 1965.

På bilsalongen i Frankfurt 1961 presenterades BMW 3200 CS, den sista utvecklingen av 1950-talets ”barockängel”. Bilen delade chassi med 502-modellen, medan karossen ritades och byggdes av italienska Bertone. Den eleganta coupén såldes i mycket blygsamma volymer och när efterfrågan på BMW:s fyrcylindriga 1500-modell tog fart, avslutades den olönsamma tillverkningen.

Motor

Källor
BMW Personenwagen av Franz-Georg Steidl och Dirk Trinn, 1993.

Externa länkar
BMW Oldtimer Club Schweden

3200 CS
Bilar fomgivna av Bertone
Bakhjulsdrivna fordon
William A. Stanfill

William Abner Stanfill, född 16 januari 1892 i Barbourville, Kentucky, död 12 juni 1971 i Lexington, Kentucky, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Kentucky i USA:s senat 1945–1946.

Stanfill avlade 1912 juristexamen vid University of Kentucky och arbetade sedan som advokat. Senator Happy Chandler avgick 1945 och Stanfill blev utnämnd till senaten fram till fyllnadsvalet följande år. Stanfill kandiderade inte i fyllnadsvalet och han efterträddes 1946 som senator av John Sherman Cooper. Stanfill återvände därefter till arbetet som advokat.

Stanfill avled 1971 och gravsattes på Hillcrest Memorial Park i Lexington.

Externa länkar 
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Kentucky
Alumner från University of Kentucky
Personer från Knox County, Kentucky
Födda 1892
Avlidna 1971
Män
Aleksandr Sjelepin

Aleksandr Nikolajevitj Sjelepin (), född 18 augusti 1918 i Voronezj, död 24 oktober 1994 i Moskva, var en sovjetisk säkerhetsofficer och politiker.

Biografi
Sjelepin var ledare för Komsomol 1952–1958. Han var chef för säkerhetstjänsten KGB från 25 december 1958 till 13 november 1961.

Sjelepin var också medlem i centralkommittén för det kommunistiska partiet i Sovjetunionen och dess sekreterare 1961–1967 och samtidigt ställföreträdande ministerpresident. År 1964 blev han medlem i Politbyrån.

Från är 1967 var Sjelepin ordförande i fackföreningarnas centralråd fram till i april 1975 då han entledigades "på egen begäran".

Källor

Noter

Sovjetiska politiker
Personer inom KGB
Personer inom Ukrainas säkerhetstjänst
Födda 1918
Avlidna 1994
Män
Alumner från Moskvauniversitetet
John Burton Thompson

John Burton Thompson, född 14 december 1810 nära Harrodsburg, Kentucky, död 7 januari 1874 i Harrodsburg, Kentucky, var en amerikansk politiker. Han representerade delstaten Kentucky i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1840–1843 samt 1847–1851 och sedan i senaten 1853–1859.

Thompson studerade juridik och inledde sin karriär som advokat i Harrodsburg. Han gick med i Whigpartiet. Kongressledamot Simeon H. Anderson avled 1840 i ämbetet och Thompson fyllnadsvaldes till representanthuset. Han efterträddes 1843 av James W. Stone. Thompson tillträdde 1847 på nytt som kongressledamot. Han efterträddes 1851 igen av Stone.

Thompson var viceguvernör i Kentucky 1852–1853. Han efterträdde 1853 Joseph R. Underwood i USA:s senat. Thompson representerade Opposition Party i USA:s 34:e kongress. Han gick 1857 med i Knownothings. Han efterträddes 1859 som senator av Lazarus W. Powell.

Thompson avled 1874 och han gravsattes på Spring Hill Cemetery i Harrodsburg.

Referenser

Externa länkar 
Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s representanthus från Kentucky
Ledamöter av USA:s senat från Kentucky
Viceguvernörer i Kentucky
Födda 1810
Avlidna 1874
Män
Johann Heinrich Tischbein den yngre

Johann Heinrich Tischbein den yngre, född den 28 november 1742 i Haina (Kloster), död den 22 december 1808 i Kassel, var en tysk konstnär, son till Johann Konrad Tischbein.
 
Tischbein, som studerade hos sin farbror i Kassel, där han 1755 blev konstgalleriets föreståndare, är huvudsakligen känd som etsare (landskap och djur).

Källor 

 

Tyska grafiker
Personer i Tyskland under 1700-talet
Födda 1742
Avlidna 1808
Män
Personer från Hessen
Lindgården, Djurgården

Lindgården var en restaurangbyggnad av trä i kvarteret Konsthallen vid Djurgårdsvägen i stadsdelen Södra Djurgården, Stockholm, uppförd 1929 och riven 2011. På platsen invigdes på våren 2013 Melody Hotel med Swedish Music Hall of Fame och Abbamuseet.

Historik

På platsen byggdes redan år 1880 en mindre "utskänkningslokal" som hette "Linden". 1929 följde en om- och tillbyggnad i av den ursprungliga restaurangen som utfördes i klassisk schweizerstil med inslag av tjugotalsklassisistisk tivoliarkitektur efter ritningar av Arre Essén. Huset byggdes för att medverka i Stockholmsutställningen 1930 som en öppen sommarrestaurang i Sveriges Allmänna Restaurangbolags regi utan isolering, vilket innebar att den inte kunnat användas året runt utan endast sommartid. 

Byggnaden bedömdes vara av särskilt kulturhistoriskt värde och var grönklassad enligt Stockholms stadsmuseets byggnadsklassificering. Från och med 1970-talet huserade ett antal diskotek och ungdomsklubbar sporadiskt i restauranglokalerna, bland annat Sweet Lord, Huset och Vegas. Sedan år 1993 stod byggnaden mer eller mindre oanvänd vilket medförde att den förfallit kraftigt.

Rivning
Fastighetsnämnden överlät 1990 byggnaden till Rotaria Invest AB (ägt av David Cohen), mot att företaget skulle renovera huset senast 1995. Trots hot om vite på två miljoner tilläts huset att förfalla ännu mera. Stockholms stads revisorer framlade 2004 en rapport som stark kritiserade behandlingen av Lindgården, allt från att den skänktes bort, till den bristande uppföljningen av kontraktet samt att staden avstått från tomträttsavgälder på mer än tio miljoner kronor. 2005 fick fastigheten ett rivningsbeslut då det ansågs så pass förfallet att det inte gick att renovera. 2008 styckades fastigheten upp i två delar och delen där Lindgården funnits såldes för 25 miljoner kronor till bygg- och fastighetsbolaget Arcona. Rivningsbeslutet kritiserades av bland andra flera ledamöter av Stockholms skönhetsråd. Sommaren 2011 revs Lindgården för att ersättas av ett hotell.

Bilder

Nybyggnad
Den beslutade detaljplanen avsåg en stor hotellbyggnad med glasfasader och i fyra våningar. Planen överprövades av länsstyrelsen, som anförde i sitt beslut att det är av "särskild betydelse att en ny byggnad harmonierar med helhetsmiljön, annars riskeras att befintlig kulturhistoriskt värdefull miljö kan komma att skadas". Sedan omarbetades detaljplan vilket innebar att den ursprunglig planerade byggnaden minskade i yta och volym. Även glasfasaden försvann. Den nya planen vann laga kraft i november 2011. På våren 2013 invigdes nuvarande byggnad som innehåller Melody Hotel, Abbamuseet och Swedish Music Hall of Fame. Byggherre var Arcona som anlitade  Johan Celsing Arkitektkontor.

Referenser

Externa länkar

Byggnadsvård: Uppmärksammat i sommar: Rivningen av Lindgården

Byggnader och anläggningar på Djurgården
Ej längre existerande byggnader på Östermalm