kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Guldlänken

Guldlänken (Swedish eGovernment Awards) är en svensk årlig tävling för innovativa e-tjänster i den offentliga sektorn. Liknande tävlingar finns i andra europeiska länder och en europeisk final har arrangerats 2003, 2005, 2007 och 2009 under namnet eEurope Awards for eGovernment eller European eGovernment Awards.

Guldlänken arrangerades första gången 1999 av den dåvarande IT-kommissionen tillsammans med branschorganisationen Promise. Åren 2000-2003 delades priset ut i klasserna demokrati och service. Efter att IT-kommissionen hade lagts ner, övertogs arrangemanget 2004 av Statskontoret. Åren 2004-2005 delades priset ut i klasserna bästa samverkan och bästa e-tjänst.

Guldlänken arrangeras sedan 2011 av Vinnova, staten genom Regeringskansliet och Sveriges Kommuner och Landsting tillsammans med konferensen Offentliga Rummet.

Vinnare
 1999 - Arbetsmarknadsstyrelsen
 2000 - Demokrati: Luftfartsverket; service: Patent- och registreringsverket
 2001 - Demokrati: Jämtlands läns landsting; service: Riksskatteverket
 2002 - Demokrati: Norrmalms stadsdelsnämnd, Stockholm; service: webbplatsen Infomedica; hedersomnämnande: Handikappombudsmannen
 2003 - Demokrati: Region Skåne; service: Konsumentverket
 2004 - Bästa samverkan: Företagarguiden (Nutek); bästa e-tjänst: Mina Vårdkontakter (Stockholms läns landsting) samt Småföretagarpaketet (Tullverket)
 2005 - Bästa samverkan: Expertsvar.nu (Vetenskapsrådet); bästa e-tjänst: Minpension.se (Min pension i Sverige AB)
 2006 - Inkomstdeklaration på Internet (Skatteverket) 
 2007 - SAM Internet (Jordbruksverket); hedersomnämnande: Klamydia.se (Västra Götalandsregionen och Västerbottens läns landsting) 
 2008 - Aktivitetskort på nätet (Umeå Fritid) samt CAPISCO (Pliktverket)
 2009 - Fornsök (Riksantikvarieämbetet, Sjöfartsverket och Statens maritima museer)
 2010 - Miljöförvaltningen i Stockholms stad, E-tjänst för tillstånd att borra efter bergvärme] )
 2011 - Soctanter på nätet (Malmö stad)
 2012 - Trafiklab: Samtrafiken, SL och Viktoriainstitutet
 2013 - CommunityBase, Sundsvalls kommun i samarbete med Nordic Peak samt Mitt Skellefteå, Skellefteå kommun
 2014 - Joakim Jardenberg:
 2015 - Mats Rundkvist och Maria Gill, Västerås kommun
 2016 - Mikael Wiklund, Ådalsskolan i Kramfors; hederspris till Annika Bränström, GD för Bolagsverket och tidigare ordförande för E-delegationen
 2017 - Trelleborgs kommun
 2018 - Göteborgs Stad för mobilappen "Anmäl hinder".
2019 - Projektet: Ökad användning av öppna data i Stockholmsregionen (ÖdiS)

Källor
 Tidigare vinnare, Guldlänkens webbplats

Externa länkar
 Guldlänken, tävlingens webbplats
 European eGovernment Awards

Priser i Sverige
Förvaltning
World Team Challenge 2011

World Team Challenge 2011 var den tionde upplagan av den från världscupen fristående årliga skidskyttetävlingen i mixstafett som avgjordes den 29 december 2011 inne på och strax utanför fotbollsstadion Veltins-Arena i Gelsenkirchen, Tyskland.

Vann tävlingen gjorde det svensk/finska paret Carl Johan Bergman och Kaisa Mäkäräinen före Valj Semerenko och Serhij Sednev, Ukraina.

Tio lag med tjugo tävlande från nio olika europeiska länder ställde upp i tävlingen. 

2011 var första gången ett svenskt par tävlade i World Team Challenge. Det svenska laget bestod av Helena Ekholm och Björn Ferry. Carl Johan Bergman tävlade med finskan Kaisa Mäkäräinen i ett kombinationslag för Finland och Sverige.

I Sverige stod SVT för sändningarna.

Resultat efter Masstarten

Slutresultat efter Jaktstarten

Se även
 Världscupen i skidskytte 2011/2012
 IBU-cupen 2011/2012

Externa länkar
 Regler (tyska)

2011 i Tyskland
Skidskyttesäsongen 2011/2012
2011
Heart of Gold

Heart of Gold är en akustiskt baserad countryrocklåt skriven och lanserad av Neil Young. Den finns med på albumet Harvest från 1972 och släpptes även som vinylsingel samma år. Den tillhör hans mest kända och framgångsrika låtar, och det är hans enda singeletta på amerikanska Billboard-listan. James Taylor och Linda Ronstadt medverkar med bakgrundssång på inspelningen. Att låten var akustiskt baserad berodde på att Young vid tiden han skrev den var skadad i ryggen och inte kunde stå längre perioder och spela elektrisk gitarr. Därför komponerade han låtar sittande med akustisk gitarr.

På Neil Youngs samlingsalbum Decade kommenterade han på fodralet låten något kritiskt med raderna "This song put me in the middle of the road. Traveling there soon became a bore so I headed for the ditch. A rougher ride but I saw more interesting people there" (sv: Den här låten tog mig upp på mitten av vägen. Att resa där blev snart tråkigt, så jag riktade in mig på diket. En tuffare resa, men jag mötte mer intressanta människor där")

Magasinet Rolling Stone listade "Heart of Gold" som #297 på listan The 500 Greatest Songs of All Time. I en uppdaterad version återfanns den på plats 303.

Listplaceringar

Källor

Musiksinglar 1972
Neil Young
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i USA
Joakim Bäckström

Ulf Arne Joakim Bäckström, född 1 januari 1986 i Barsebäcks församling, är en svensk handbollstränare och tidigare handbollsspelare (vänstersexa). Sedan februari 2021 är han tränare för Eslövs IK.

Bäckström var som spelare med och blev U21-världsmästare 2007 i Makedonien. Samma år spelade han två A-landskamper och gjorde två mål med Sveriges landslag.

Meriter som spelare 
 Polsk mästare 2011 med SPR Wisła Płock
  UVM-guld 2007 med Sveriges U21-landslag

Referenser 
 "'Bäckis' show". GT/Expressen. 16 december 2006. Läst 21 juni 2023.
 "Joakim Bäckström tränar Eslövs IK". Skånska Dagbladet. 8 februari 2021. Läst 9 juni 2023.

Externa länkar 

Levande personer
Födda 1986
Personer från Kävlinge kommun
Män
Svenska handbollsspelare
Handbollsspelare i Redbergslids IK
Spelare i Olympic/Viking Helsingborg HK
Handbollsspelare i Wisła Płock
Svenska handbollstränare
Henrik Dam Kristensen

Henrik Dam Kristensen, född 31 januari 1957, är en dansk politiker tillhörande Socialdemokraterne.

Dam Kristensen var ledamot av Folketinget 1990-2004. Under denna period hade han 1994-2001 olika ministerposter. Han valdes 2004 in i Europaparlamentet men avsade sig posten 2006 då han blev vald till partisekreterare. Han valdes återigen in i Folketinget 2007. 2011 valdes han till president för Nordiska rådet. Han var transportminister 2011-2013 och sysselsättningsminister 2014-2015. 2016 valdes han återigen till president för Nordiska rådet.

Externa länkar

Officiell webbplats

Danmarks jordbruksministrar
Danmarks socialministrar
Danmarks trafikministrar
Danmarks arbetsmarknadsministrar
Danska ministrar från Socialdemokraterne
Folketingsledamöter från Socialdemokraterne
Socialdemokratiska ledamöter av Europaparlamentet från Danmark
Födda 1957
Levande personer
Män
LNH Division 1 för damer

Ligue Nationale de Handball Division 1, även kallad Division 1 féminin eller D1F, är Frankrikes högsta handbollsdivision för damer. Ligan spelas återkommande sedan 1952 (sedan 1985 med professionell status). Den arrangeras sedan 2004 av Ligue Nationale de Handball och dessförinnan av Fédération Française de Handball.

Vinnare genom åren 

1953 Ecole Simon Siégel
1954 Ecole Simon Siégel
1955 Bordeaux EC
1956 Stade Français / Issy-les-Moulineaux
1957 CSA Molière
1958 US Ivry HB
1959 US Ivry HB
1960 US Ivry HB
1961 SNUC Atlantique 
1962 Bordeaux EC
1963 US Ivry HB
1964 US Ivry HB
1965 ES Colombes HB
1966 ES Colombes HB
1967 Stade Marseillais UC
1968 ES Colombes HB
1969 US Ivry HB
1970 US Ivry HB
1971 Stella Sports Saint-Maur
1972 Stade Pessacais UC
1973 ASUL Vaulx-en-Velin
1974 US Ivry HB
1975 Paris UC
1976 Paris UC
1977 US Ivry HB
1978 Paris UC
1979 Troyes OS
1980 Paris UC
1981 Paris UC
1982 US Dunkerque
1983 Bordeaux EC
1984 Stade Français / Issy-les-Moulineaux
1985 USM Gagny 93
1986 Stade Français / Issy-les-Moulineaux
1987 USM Gagny 93
1988 ESBF Besançon 
1989 ASPTT Metz
1990 ASPTT Metz
1991 USM Gagny 93 
1992 USM Gagny 93
1993 ASPTT Metz
1994 ASPTT Metz
1995 ASPTT Metz
1996 ASPTT Metz
1997 ASPTT Metz
1998 ESBF Besançon 
1999 ASPTT Metz
2000 ASPTT Metz
2001 ESBF Besançon
2002 ASPTT Metz
2003 ES Besançon
2004 HB Metz Métropole 
2005 HB Metz Métropole
2006 HB Metz Métropole
2007 HB Metz Métropole
2008 HB Metz Métropole
2009 Metz HB
2010 Toulon Saint-Cyr Var HB
2011 Metz HB
2012 HBF Arvor 29
2013 Metz HB
2014 Metz HB
2015 CJF Fleury Loiret HB
2016 Metz HB
2017 Metz HB
2018 Metz HB
2019 Metz HB
2020 Inställt på grund av Coronaviruspandemin
2021 Brest Bretagne HB
2022 Metz HB
2023 Metz HB

Källor

Externa länkar 
  

Handbollsserier
Franska mästerskap
Handboll i Frankrike
Återkommande sportevenemang med premiär 1952
Nik Xhelilaj

Kreshnik Xhelilaj, mer känd under sitt artistnamn Nik Xhelilaj, född 5 mars 1983 i Tirana, är en albansk skådespelare. Han inledde sin internationella karriär med filmen The Sorrow of Mrs. Schneider (Trishtimi i zonjës Shnajder). Nik har fått pris som bästa skådespelare i flera olika internationella filmfestivaler. Under hösten 2011 presenterades Xhelilaj som en av programledarna i Festivali i Këngës 50.

Filmografi 
Single Use (2005)
Trishtimi i zonjës Shnajder (2008)
Gjallë! (2009)
Der Albaner (2010)

Referenser

Noter 

Födda 1983
Albanska skådespelare
Levande personer
Män
Personer från Tirana
Festivali i Këngës programledare
Metz HB

Metz Handball (Metz HB) är en damhandbollsklubb från staden Metz i nordöstra Frankrike, bildad 1967. Klubben spelar sina hemmamatcher i Palais omnisports Les Arènes.

Klubben är den mest framgångsrika i Frankrike nationellt, med 25 mästartitlar (den senaste 2023). Internationellt är de största framgångarna silver i EHF-cupen (nuvarande European League) 2013 och brons i Champions League 2022.

Officiella klubbnamn 
 ASPTT Metz (1967–2002)
 Handball Metz Métropole (2002–2005)
 Handball Metz Moselle Lorraine (H2ML, 2005–2009)
 Metz Handball (2009–)

Spelartrupp 2023/2024

Meriter 
 Franska mästare: (25) 1989, 1990, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1999, 2000, 2002, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2011, 2013, 2014, 2016, 2017, 2018, 2019, 2022, 2023
 Franska cupmästare: (11) 1990, 1994, 1998, 1999, 2010, 2013, 2014, 2017, 2019, 2022, 2023
 Champions League:  Brons 2022
 EHF-cupen / European League:  Silver 2013

Spelare i urval 
  Jekaterina Andrjusjina (2011–2015)
  Camille Ayglon-Saurina (2008–2010)
  Yvette Broch (2011–2015, 2021)
  Béatrice Edwige (2016–2019)
  Andrea Farkas (2000–2002)
  Laura Glauser (2010–2020)
  Ana Gros (2014–2018)
  Tamara Horacek (2014–2017, 2021–)
  Manon Houette (2017–2021)
  Amandine Leynaud (2004–2012)
  Nodjialem Myaro (1995–2002)
  Allison Pineau (2009–2012)
  Grâce Zaadi (2012–2020, 2022)

Källor

Externa länkar 

  

Handbollsklubbar i Frankrike
Sportklubbar bildade 1967
Eugène Benoist

Louis-Eugène Benoist, född den 28 november 1831 i Nangis, död den 23 maj 1887 i Paris, var en fransk filolog. 

Benoist studerade i Paris och innehade därefter lärartjänster vid lyceet i Marseille samt vid högskolorna i Nancy och Aix, tills han 1874 blev Patins efterträdare som professor i latinsk poesi vid universitetet i Paris. 

Hans huvudverk är en utgåva av Vergilius (3 band, 1867-72; 4:e upplagan 1880); dessutom utgav han komedier av Plautus (Cistellaria, 1863, Rudens, 1864) och Terentius (Andria, 1865). 

Hans stora edition av Catullus (1878, 2 band) blev aldrig fullbordad. Slutligen producerade han en Nouveau dictionnaire français-latin (1885) och åtskilliga skolutgåvor av klassiker. 

Benoist besatt inte blott en smakfull framställningsförmåga och ett sunt omdöme, men tillika solid filologisk bildning och grundlig kännedom om sin tids tyska filologi, och han hade därigenom betydelse för utvecklingen av den klassiska filologin i Frankrike.

Källor 
 

Franska klassiska filologer
Franska professorer
Alumner från École normale supérieure
Alumner från Paris universitet
Personer verksamma vid Paris universitet
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Frankrike under 1800-talet
Riddare av Hederslegionen
Födda 1831
Avlidna 1887
Män
Salmonsens
Vanilla Ninja (musikalbum)

Vanilla Ninja är det första albumet från den estniska gruppen Vanilla Ninja släppt den 30 maj 2003.

Låtlista 
 Guitar and Old Blue Jeans - 4:02
 Why? - 3:22
 Club Kung Fu - 2:42
 Nagu Rockstaar - 4:10
 Purunematu - 3:25
 Inner Radio - 3:00
 Outcast - 3:59
 Toxic - 2:23
 Spit It Out - 4:46
 Psycho - 3:17
 Klubikuningad - 2:05
 Polluter - 3:23
 Vanad Teksad Ja Kitarr - 3:40
 Sugar and Honey - 3:26
 Club Kung Fu (Remix) - 4:29

Debutalbum 2003
Estniska debutalbum
Album av Vanilla Ninja
Johannes Frederik Frølich

Johannes Frederik Frølich, född 21 augusti 1806, död 21 maj 1860, var en dansk kompositör.

Frølich, som var son till en tysk musiker, var elev i violinspel till Claus Schall och blev 1827 körrepetitör vid Det Kongelige Teater i Köpenhamn. År 1836 blev han vid Schalls död 1:e konsertmästare och tillfällig kapellmästare vid teatern. Förutom en symfoni och en del kammarmusik skrev Frølich musik till baletter av August Bournonville (Valdemar 1835, Festen i Albano 1839, Erik Menveds Barndom 1843 där den senare ofta spelade Riberhusmarschen förekommer). I sina kompositioner var Frølich en föregångare till Emil Hartmann.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Danska klassiska kompositörer
Danska violinister
Klassiska violinister
Danska musiker under 1800-talet
Musiker från Köpenhamn
Födda 1806
Avlidna 1860
Män
Svensk uppslagsbok
Magnus Lindén

Karl Tore Magnus Lindén, född 6 mars 1979 i Hanhals församling i Hallands län, är en svensk tidigare handbollstränare och handbollsspelare (vänsternia).

Karriär 
Magnus Lindén spelade för moderklubben HK Aranäs till 17 års ålder. Han valde att spela för Redbergslids IK. Eftersom klubben under den tiden dominerade svensk handboll blev det flera SM-titlar med klubben. Efter nio år lämnade han Göteborg för BM Alcobendas i Spanien. Där blev han bara kvar under ett år då klubben degraderas ur spanska högstaligan.

När Lindén kom tillbaka till Sverige fick han bäst bud av Ystads IF och skrev därför på ett kontrakt med dem. I mars 2007 ådrog han sig en allvarlig knäskada i en match mot sin förra klubb RIK. Spelarkarriären avslutades i Ystads IF 2010. Han kom aldrig tillbaka från skadan 2007.

Landslagskarriär 
Under åren 1998 till 2005 spelade Magnus Lindén 43 landskamper för Sverige. Största framgången var ett EM-guld 2000 i Kroatien. Det var Lindéns enda mästerskapsturnering. Det förklarar att det bara blev 43 landskamper. Han gjorde landslagsdebut 25 oktober 1998 i Dresden mot Tyskland.

Tränarkarriär och privat 
2012 blev han assisterande tränare i HK Aranäs. Han slutade där 2017 och blev assisterande tränare i Ystad IF. I januari 2019 stod det klart att Magnus Lindén lämnar Ystads IF efter säsongens slut 2019.

Magnus Lindén är utbildad osteopat och har en klinik i Ystad.

Klubbar som spelare 
  HK Aranäs (Moderklubb–1996)
  Redbergslids IK (1996–2005)
  BM Alcobendas (2005–2006)
  Ystads IF (2006–2010)

Tränaruppdrag 
  HK Aranäs (assisterande, 2012–2017)
  Ystads IF (assisterande, 2017–2019)

Meriter 
 EM-guld 2000 med Sveriges landslag
 Tre SM-guld (2000, 2001 och 2003) med Redbergslids IK

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska handbollsspelare
Handbollsspelare i Redbergslids IK
Spelare i Ystads IF HF
Svenska mästare i handboll
Europamästare i handboll
Spelare i BM Alcobendas
Personer från Kungsbacka kommun
Födda 1979
Levande personer
Män
Thorbjørn Lekve

Thorbjørn Lekve, född 20 november 1845 i Ulvik, död 20 december 1897, var en norsk ingenjör. Han var bror till Endre Lekve.

Efter studier vid högskolorna i Helsingfors 1863–66 och Zürich 1866–69 samt praktik vid järnvägsanläggningar i Österrike samt vid Østfoldbanen blev Lekve 1877 överlärare i byggnadsfacket vid Kristiania tekniske skole, där han utförde ett fruktbringande reformarbete, sedan 1880 som medlem av den tekniska undervisningskommitté, vilken bland annat planlade den senare tekniska högskolan (i Trondheim). År 1891 blev han chef för arbetsdepartementets tekniska revision, där hans medverkan fick grundläggande betydelse.
 
Lekve var bland de förste, som tog till orda för en järnväg mellan Kristiania och Bergen, samt deltog personligen i de förberedande arbetena. Sedan det 1894 beslutats, att banan skulle byggas, blev han dess förste överingenjör och ledde dess planläggning och byggande. Norska Ingeniør- og arkitektforeningen reste 1908 till hans minne en bautasten vid högfjällsstationen Finse.

Källor

Norsk Jernbanemuseum: Bautastein til minne om overingeniør T. Lekve

Norska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Personer i Norge under 1800-talet
Personer från Ulviks kommun
Födda 1845
Avlidna 1897
Män
Ugglan
Endre Lekve

Endre Lekve, född 1833 i Ulvik, död 10 februari 1882 i Helsingfors, var en norsk ingenjör. Han var bror till Thorbjørn Lekve.

Lekve, som var son till en fattig bonde, genomgick underofficersskolan i Bergen och väckte där uppmärksamhet genom sin begåvning. Med privat understöd studerade han 1856–1859 vid Polytechnikum i Hannover, varifrån han tog en utmärkt avgångsexamen. Redan dessförinnan hade han anställts som professor i byggnadsfacket vid Tekniska högskolan i Helsingfors, där han vann stort anseende som praktisk ingenjör och lärare i ingenjörsvetenskap.

Källor

Externa länkar 

 

Norska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Norska professorer
Personer verksamma vid Tekniska högskolan i Helsingfors
Personer i Norge under 1800-talet
Personer från Ulviks kommun
Födda 1833
Avlidna 1882
Män
Ugglan
Finlandssvenska tekniker
Nemesis divina

För verket av Linné, se Nemesis Divina (skrift).
Nemesis divina, ”den gudomliga vedergällningen”, är föreställningen att onda gärningar vedergälls under livstiden för den som förbrutit sig mot gudens lagar. Melodramen är ofta uppbyggd kring ett Nemesis divina-motiv.

Carl von Linnés föreställningsvärld var starkt påverkad av en tro på Nemesis divina. I Linnés efterlämnade manuskript Nemesis divina har Linné samlat ett stort antal sanna eller föregivet sanna berättelser som bekräftar hans tro. Ofta får en syndare redan i jordelivet ett straff som påminner om syndarens brott, som i följande utdrag ur manuskriptet:

Se även 
 Nemesis Divina (musikalbum)
 Nemesis (olika betydelser)
 Otto Kristian Ekman
 Poetisk rättvisa

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Nationalencyklopedin, Multimedia plus, 2000

Filosofiska teorier
Religionsfilosofi
Latinska ord och uttryck
Otto Kristian Ekman

Otto Kristian Ekman, född 24 september 1791 i Lund, död 5 augusti 1866 i Kalmar, var en svensk läkare och arkeolog.

Ekman var son till tenngjutaren Magnus Ekman och hans hustru Maria Katarina Lang. Han blev student i Lund 1810 och efter medicinska studier och avlagda praktiska prov promoverades han 1819 till medicine doktor och utnämndes 1822 till provinsialläkare på Öland. Härifrån transporterades han till samma befattning i Växjö 1824, där han kvarstannade till slutet av 1826, då han anställdes som provinsialläkare i Kalmar, en post han innehade till 1853. Under hans tjänstetid på Öland väckte rikedomen på fornfynd hans intresse, och förde in honom på arkeologins bana. 1832 blev han av dåvarande riksantikvarien Johan Gustaf Liljegren förordnad att ha uppsikt och vård över alla Kalmar län befintliga fornlämningar och inkallades efter vartannat till ledamot och medarbetare i åtskilliga arkeologiska samfund och sällskap.

En av honom sammanbragt samling av fornsaker och mynt inlöstes till Statens historiska samlingar. Ekman lyckades även genom sitt intresse för antikviteter spåra Carl von Linnés märkvärdiga anteckningar över Nemesis divina, vilka efter att ett halvt århundrade varit spårlöst försvunna av honom påträffades i ett sterbhus och överlämnades till Uppsala universitetsbibliotek. Sin verksamhet som författare nedlade han dels i en mängd uppsatser i svenska läkaresällskapets årsberättelser och handlingar, dels i smärre avhandlingar för folket, rörande hälsovården och försiktighetsmått under epidemier.

Ekman var gift två gånger och fick 16 barn. En av dessa var kemisten och uppfinnaren Carl Daniel Ekman.

Källor

Noter 

Svenska läkare under 1800-talet
Svenska arkeologer under 1800-talet
Födda 1791
Avlidna 1866
Män
Läkare från Lund
Carl Gustaf Ekmansson

Carl Gustaf Ekmansson, född 8 september 1744 i Veta socken, Östergötlands län, död 14 maj 1812 i Stora Åby socken, Östergötlands län, var en svensk präst i Veta församling och Stora Åby församling.

Biografi
Carl Gustaf Ekmansson föddes 8 september 1744 i Veta socken. Han var son till kyrkoherden Carl Magnus Ekman och Anna Maria Ternera. Ekmansson skrevs in som student i Uppsala 1760 och tog 1767 filosofie magistersgrad. Han vigdes till präst 27 juli 1768. Efter att ha innehaft ett par extraordinarie befattningar som präst i Linköpings stift, befordrade han 1776 till komminister i Örtomta församling och blev 9 juli 1783 kyrkoherde i Veta församling, tillträdde 1784. Den 7 september 1793 förordnades han till kontraktsprost över Vifolka och Valkebo kontrakt, och utnämndes 1800 till teologie doktor och blev 14 februari 1805 kyrkoherde i Stora Åby församling, tillträdde samma år. Ekmansson avled 14 maj 1812 i Stora Åby socken.

Carl Gustaf Ekmansson var ledamot av prästeståndet vid riksdagen 1786 och riksdagen 1800.

Familj
Ekmansson gifte sig 17 augusti 1777 med Maria Hallström (1762–1838). Hon var dotter till kontraktsprosten Carl Erik Hallström i Örtomta socken. De fick tillsammans barnen Carl Fredrik (1778–1781), Lovisa Maria (1779), Eva Gustafva (1780–1862), Anna Beata (född 1782), Christina Carolina (1784–1785), Gert Vilhelm (1786–1823), Christina Carolina (1784–1785), Gert Vilhelm (1786–1823), Christina Carolina (född 1787),  Ulrika (född 1789), Hedvig Eleonora (född 1790), Carl Erik (född 1794), Per Gustaf (1796–1796) och Samuel (född 1798).

Bibliografi
Ekmansson var författare till en postilla som utgick i en mängd upplagor, och vid sidan av Anders Nohrborg och Henric Schartau var den den mest spridda predikosamlingen i svenska hem.

De cognitione sui oratori necessaria, Uppsala 1764.
Animadversiones in Parad, Ciceronis, Uppsala 1767.
Tiggaretröja eller kritiska anmärkningar öfver de oförgripliga frågor öfver ingenting, i Norrköpings Veckoblad 1767.
Predikningar och Skriftetal, 1795, 12:e upplagan 1874.
Provpredikan, Norrköping 1797.

Referenser 
 
Veta församlings födelse- och dopbok 1702–1744, s. 157
Stora Åby församlings död- och begravningsbok 1803–1860, s. 39

Noter 

Prästeståndets riksdagsledamöter
Svenska präster under 1700-talet
Födda 1744
Avlidna 1812
Män
Personer från Veta socken
Copa Mercosur 1999

Copa Mercosur 1999 var den andra säsongen av Copa Mercosur, en fotbollsturnering som spelades mellan klubbar i södra Sydamerika. I turneringen hade Brasilien 7 lag, Argentina 6 lag, Chile 3 lag samt Uruguay och Paraguay med 2 lag vardera. Detta innebar 20 lag totalt, som delades in i fem grupper om fyra. Där gick alla gruppvinnare samt de tre bästa tvåorna vidare till kvartsfinal.

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Grupp E

Rankning av grupptvåor

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Källor

1999 i Sydamerika
Fotboll i Sydamerika
Fotbollsåret 1999
Fotbollstävlingar
Copa Mercosur 2000

Copa Mercosur 2000 var den tredje säsongen av Copa Mercosur, en fotbollsturnering som spelades mellan klubbar i södra Sydamerika. I turneringen hade Brasilien 7 lag, Argentina 6 lag, Chile 3 lag samt Uruguay och Paraguay med 2 lag vardera. Detta innebar 20 lag totalt, som delades in i fem grupper om fyra. Där gick alla gruppvinnare samt de tre bästa tvåorna vidare till kvartsfinal.

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Grupp E

Rankning av grupptvåor

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Källor

2000 i Sydamerika
Fotboll i Sydamerika
Fotbollsåret 2000
Fotbollstävlingar
Ta det tillbaka!

Ta det tillbaka! är ett album från 2010 med Mikael Wiehe.

Låtlista

CD 1 – Studio
 Berget
 Har banken ta’tt din villa
 Hej då, trevligt att träffas
 Nyliberal
 Fascismens racka
 Ta det tillbaka
 Strö all min kärlek
 Skåla för bättre tider
 Gud, är det sant
 Medelklassgrabb
 Hymn till människan

CD 2 – Live
 Jag har vänner
 Falsk matematik
 Keops pyramid
 Den jag kunde va
 Sång till friheten
 Ni som tjänar på krig
 Flickan och kråkan
 Var inte rädd mitt barn
 Valet
 En sång till modet
 Det här är ditt land
 Vad bryr sej kärleken
 Victor Jara
 Titanic

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Album av Mikael Wiehe
Musikalbum 2010
Dubbelalbum