kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rödbrun motmot

Rödbrun motmot (Baryphthengus martii) är en fågel i familjen motmoter inom ordningen praktfåglar, förekommande i södra Centralamerika och norra Sydamerika. Den minskar i antal, men är fortfarande vida spridd och vanligt förekommande.

Utseende 
Rödbrun motmot är en av de större medlemmarna i familjen med en kroppslängd på 46 cm. Den är huvudsakligen kanelbrun med svart ansiktsmask, en svart fläck mitt på bröstet och grönblått på nedre delen av buken. Vinge och sidor är gröna, stjärten och vingpennor mörkblå. Stjärten är mycket lång med en vimpelformad spets. Näbb och ben är svarta. Ungfåglarna är blekare och mattare än sina föräldrar.

Utbredning och systematik 
Rödbrun motmot delas in i två underarter med följande utbredning:
 Baryphthengus martii semirufus – sluttningen mot Karibien i Honduras söderut till nordvästra Colombia och västra Ecuador
 Baryphthengus martii martii – södra Colombia söderut till Bolivia, österut till centrala Brasilien

Levnadssätt 
Rödbrun motmot är stannfågel i hög och fuktig regnskog i låglänta områden från havsnivån till 1400 meters höjd Trots storleken och den färgglada fjäderdräkten är den ofta svår att se där den sitter helt stilla i trädkronorna. Den lever av insekter, ödlor, fisk och krabbor men äter också olika sorters frukter, framför allt från palmer och Heliconia. Fågeln häckar i en fyra till fem meter lång tunnel som den gräver ut i en sandbank eller i ett däggdjurs håla. Både äggens utseende och antal är okända.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av avskogning, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen fem till 50 miljoner vuxna individer. Den beskrivs som ganska vanlig. Den tros dock minska i framtiden till följd av prognosticerad avskogningstakt.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Carl Friedrich Phillip von Martius (1794-1868), tysk botaniker och samlare av specimen i Brasilien 1817-1820

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Motmoter
Fåglar i neotropiska regionen
Rosthuvad motmot

Rosthuvad motmot (Baryphthengus ruficapillus) är en fågel i familjen motmoter inom ordningen praktfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i låglänta områden från östra Brasilien till östra Paraguay och nordöstra Argentina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Motmoter
Fåglar i neotropiska regionen
Kölnäbbad motmot

Kölnäbbad motmot (Electron carinatum) är en fågel i familjen motmoter inom ordningen praktfåglar.

Utseende 
Kölnäbbad motmot är en karakteristiskt tecknad fågel med en kroppslängd på 32 centimeter. På huvudet syns en grön gulbruntonad hätta, en kastanjefärgad fläck på pannan och över ögat ett brett och lysande blå ögonbrynsstreck. Runt ögonen, på örontäckarna och tygeln är den svart. Ovansidan och strupen är huvudsakligen starkt grön, medan undersidan i övrigt är ljusare grön med en anstrykning av kanel. Mitt på bröstet syns en svart fläck. Stjärten är grön med blå stjärtspets samt svartkantade blå förlängda stjärtfjädrar i mitten.

Utbredning och systematik 
Den förekommer utmed sluttningen mot Karibien från sydöstra Mexiko till nordöstra Costa Rica. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Kölnäbbad motmot har ett stort men fragmenterat utbredningsområde och en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Motmoter
Fåglar i neotropiska regionen
Brednäbbad motmot

Brednäbbad motmot (Electron platyrhynchum) är en fågel i familjen motmoter inom ordningen praktfåglar.

Utseende och läte 
Brednäbbad motmot är en medelstor fågel med lång stjärt. Den är rostorange på huvud och bröst, med en svart ansiktsmask och en svart fläck på bröstet. Ryggen är grön, liksom buken. Brednäbbad motmot är mest lik den större arten rödbrun motmot, men skiljer sig förutom i storlek på grönaktig haka. Lätet är ett grodlikt ljud som i engelsk litteratur återges "aww".

Utbredning och systematik 
Brednäbbad motmot delas in i sex underarter som placeras i två polytypiska underartsgrupper:
platyrhynchum-gruppen ("brednäbbad")
 Electron platyrhynchum minus – förekommer från östra Honduras till nedre Valle del Cauca i norra Colombia. 
 Electron platyrhynchum platyrhynchum – förekommer i västra Colombia och västra Ecuador
 Electron platyrhynchum colombianum – förekommer på fuktigt lågland norr om Anderna i norra Colombia. 
 pyrrholaemum-gruppen ("smalstjärtad")
 Electron platyrhynchum pyrrholaemum – förekommer från östra Colombia till östra Ecuador, östra Peru och norra Bolivia.
 Electron platyrhynchum orienticola – förekommer i Rio Purus-regionen i västra Brasilien.
 Electron platyrhynchum chlorophrys – förekommer i regionerna Mato Grosso, Pará och Goiás i Brasilien.

Levnadssätt 
Brednäbbad motmot hittas inne i skog, vanligen nedanför trädtaket. Där kan den ses sitta helt orörlig under långa stundet. Den påträffas ofta enstaka eller i par.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv till fem miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Motmoter
Fåglar i neotropiska regionen
Turkosbrynad motmot

Turkosbrynad motmot (Eumomota superciliosa) är en fågel i familjen motmoter inom ordningen praktfåglar.

Utseende 
Turkosbrynad motmot är en spektakulär motmot, med turkosfärgat ögonbrynssstreck och turkosblå vingar och stjärt med stora spatlar längst ut. Vidare har den olivgrön ovansida, kanel- eller rostbrun undersida och en mörkare rödaktig fläck på manteln. Näbben är mörk, nedåtböjd och relativt lång.

Utbredning och systematik 
Turkosbrynad motmot placeras som enda art i släktet Eumomota. Den förekommer i Centralamerika, dels i östra Mexiko och norra Guatemala på Yucatánhalvön, dels utmed Stilla havet från södra Mexiko till Costa Rica. Fågeln delas in i sju underarter med följande utbredning:
 Eumomota superciliosa bipartita – sluttningen mot Karibien i södra Mexiko och Stillahavssluttningen i Guatemala
 Eumomota superciliosa superciliosa – sydöstra Mexiko (Tabasco, Campeche, norra Yucatán och Cozumel)
 Eumomota superciliosa  vanrossemi – arida områden i inre Guatemala (Río Negro och Motagua)
 Eumomota superciliosa  sylvestris – karibiska låglandet i östra Guatemala
 Eumomota superciliosa  apiaster – El Salvador till västra Honduras och nordvästra Nicaragua
 Eumomota superciliosa  euroaustris – torra sluttningar mot Karibien i norra Honduras
 Eumomota superciliosa  australis – Stillahavssluttningen i nordvästra Costa Rica

Levnadssätt 
Turkosbrynad motmot hittas i tropiska områden, framför allt i torrare områden. Den föredrar torr skog, halvöppna områden med spridda träd och trädgårdar. Arten är en av de mest synliga motmoterna, särskilt på våren när den kan ses sitta på telefontrådar utmed vägar och exponerade grenar. Fågeln häckar likt kungsfiskare i hål som den gräver ut i sand- och jordbanker. Den har också noterats häcka i kolonier vid cenoter i Mayaruiner på Yucatánhalvön.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv till fem miljoner vuxna individer.

I kulturen 
Turkosbrynad motmot är El Salvadors nationalfågel.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Motmoter
Fåglar i neotropiska regionen
Dvärgmotmot

Dvärgmotmot (Hylomanes momotula) är en fågel i familjen motmoter inom ordningen praktfåglar.

Utbredning och systematik 
Dvärgmotmot placeras som enda art i släktet Hylomanes. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 H. m. chiapensis – Stilla havets kustlinje i södra Mexiko (Chiapas)
 H. m. momotula – södra Mexiko (Veracruz) till Honduras
 H. m. obscurus – nordvästra Costa Rica till nordvästra hörnet av Colombia

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 20 000 till 50 000 vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Motmoter
Fåglar i neotropiska regionen
Andinsk motmot

Andinsk motmot (Momotus aequatorialis) är en fågel i familjen motmoter inom ordningen praktfåglar.

Utbredning och systematik 
Andinsk motmot delas in i två underarter:
 M. a. aequatorialis – förekommer i  subtropiska Anderna i Colombia och östra Ecuador
 M. a. chlorolaemus – förekommer i  subtropiska delar av östra Peru

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Motmoter
Fåglar i neotropiska regionen
Rostkronad motmot

Rostkronad motmot (Momotus mexicanus) är en fågel i familjen motmoter inom ordningen praktfåglar. Den förekommer i norra Centralamerika. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Utseende 
Rostkronad motmot är en vackert blågrön fågel med rostfärgad hjässa och en svart ögonmask med violett anstrykning. De mellersta stjärtfjädrarna är förlängda med bara skaft och längst ut spatelformad spets.

Utbredning och systematik 
Rostkronad motmot förekommer i Centralamerika i Mexiko och Guatemala. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Momotus mexicanus vanrossemi – förekommer i nordvästra Mexiko (södra Sonora till närliggande Chihuahua och Sinaloa)
 Momotus mexicanus mexicanus – förekommer i norra och centrala Mexiko
 Momotus mexicanus saturatus – förekommer i sydvästra Mexiko (Oaxaca och Chiapas)
 Momotus mexicanus castaneiceps – förekommer i arida områden i Guatemala (Zacapaslätten och Motaguadalen)

Levnadssätt 
Rostkronad motmot är rätt vanlig men lätt förbisedd i tropiska låglänta områden och lägre bergstrakter. Den hittas i torra skogar, skogslandskap och halvöppna områden med större träd, även trädgårdar. Fågeln ses ofta sitta tystlåten och vippa på stjärten från sida till sida.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Motmoter
Fåglar i neotropiska regionen
Amazonmotmot

Amazonmotmot (Momotus momota) är en fågel i familjen motmoter inom ordningen praktfåglar.

Utbredning och systematik 
Amazonmotmot delas numera vanligen in i nio underarter:
 M. m. momota – förekommer i tropiska östra Venezuelas anslutning till Guyana och norra Brasilien
 M. m. microstephanus – förekommer i Colombia och Ecuador (öster om Anderna) och angränsande nordvästra Brasilien
 M. m. ignobilis – förekommer i östra Amazonområdet i Peru samt västra Brasilien
 M. m. nattereri – förekommer vid tropiska förberg i Anderna i nordöstra Bolivia
 M. m. simplex – förekommer från gränsen mellan Brasilien och Peru till Rio Tapajós i öster och till norra Mato Grosso i söder
 M. m. pilcomajensis – förekommer i södra Bolivia, södra Brasilien och nordvästra Argentina
 M. m. cametensis – förekommer i norra centrala Brasilien mellan Rio Tapajós och Rio Tocantins
 M. m. parensis – förekommer i östra Brasilien (från Rio Tocantins till Maranhão och Piauí)
 M. m. marcgravianus – förekommer i nordöstra Brasilien (Paraíba till Alagoas)

Ett flertal underarter som tidigare ingick i M. momota urskiljs nu som egna arter. Det tidigare svenska trivialnamnet på momotus, blåkronad motmot, har i samband med detta istället förts över till nyligen urskilda M. coeruliceps, medan momotus numera kallas amazonmotmot.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Motmoter
Fåglar i neotropiska regionen
Vithuvad skratthärfågel

Vithuvad skratthärfågel (Phoeniculus bollei) är en fågel i familjen skratthärfåglar inom ordningen praktfåglar.

Utseende och läte 
Vithuvad skratthärfågel är en udda, stor och långstjärtad fågel med lång och tunn, röd, nerböjd näbb och röda ben. Utseendet varierar något geografiskt, men ansiktet är alltid vitt, dock ej hos ungfåglar. Det arttypiska lätet är en snabb och torr skallrande serie som avses i kör från flocken.

Utbredning och systematik 
Vithuvad skratthärfågel delas in i tre underarter:
 Phoeniculus bollei jacksoni – förekommer från fuktiga skogar i östra Demokratiska republiken Kongo till Sudan och Kenya
 Phoeniculus bollei bollei – förekommer från Liberia till Centralafrikanska republiken
 Phoeniculus bollei okuensis – förekommer i Kamerun (området vid sjön Oku)

Levnadssätt 
Vithuvad skratthärfågel hittas i fuktiga skogar. Där ses den alltid i grupper, vanligen med mellan fem och tio individer.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt vanlig till ovanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Carl August Bolle (1821-1909), tysk naturforskare och samlare.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Skratthärfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Skogsskratthärfågel

Skogsskratthärfågel (Phoeniculus castaneiceps) är en fågel i familjen skratthärfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utbredning och systematik 
Skogsskratthärfågel delas in i två underarter:
 Phoeniculus castaneiceps castaneiceps – förekommer från Liberia till Nigeria
 Phoeniculus castaneiceps brunneiceps – förekommer från Kamerun till Demokratiska republiken Kongo, Uganda och Kenya

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Skratthärfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Violett skratthärfågel

Violett skratthärfågel (Phoeniculus damarensis) är en fågel i familjen skratthärfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utbredning och systematik 
Violett skratthärfågel delas in i två underarter:
 Phoeniculus damarensis damarensis – förekommer i Angola och Namibia
 Phoeniculus damarensis granti – förekommer i Etiopien och Kenya

Underarten granti urskiljs ofta som en egen art, kenyaskratthärfågel (P. granti).

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Skratthärfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Grön skratthärfågel

Grön skratthärfågel (Phoeniculus purpureus) är en vanligt förekommande afrikansk fågel i familjen skratthärfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende 
Grön skratthärfågel är en stor (upp till 44 centimeter lång) och långstjärtad mörk fågel med lång och tunn, röd, nerböjd näbb. Den är metalliskt mörkgrön med purpurfärgad rygg och en väldigt lång diamantformad stjärt. Vita inslag på vingar och stjärt är mycket tydliga i flykten. Könen är lika medan ungfågeln har svart näbb.

Utbredning och systematik 
Grön skratthärfågel delas in i sex underarter med följande utbredning:
 Phoeniculus purpureus guineensis – Senegal och Gambia till norra Ghana, Nigeria, Tchad och Centralafrikanska republiken
 Phoeniculus purpureus senegalensis – södra Senegal och Gambia till södra Ghana
 Phoeniculus purpureus niloticus – Sudan till västra Etiopien och nordöstra Demokratiska republiken Kongo
 Phoeniculus purpureus marwitzi – östra Uganda och Kenya till centrala och östra KwaZulu-Natal, två observationer från Somalia
 Phoeniculus purpureus angolensis – Angola till västra Zambia, västra Zimbabwe, Namibia och Botswana
 Phoeniculus purpureus purpureus – Sydafrika (östra Västra Kapprovinsen till södra och centrala KwaZulu-Natal)

Levnadssätt 
Grön skrattfågel är en kooperativt häckande fågel och ett vanligt inslag i skogsområden och trädgårdar i större delen av Afrika söder om Sahara. Den ses i grupper om upp till ett dussintal fåglar, med endast ett häckande par. Den häckande honan lägger två till fyra ägg i ett hål i ett träd och ruvar dem i cirka 18 dagar. Hon och ungarna matas av resten av gruppen, även efter ungarna är flygga och har lämnat boet. Gruppen försvarar ungarna aggressivt mot inkräktare. Arten boparasiteras av svartstrupig honungsvisare (Indicator indicator) och mindre honungsvisare (Indicator indicator).

Föda 
Fågeln är en insektsätare som livnär sig mest på marken, på termitstackar eller på trädstammar. Dess specialiserade klor gör att den lätt kan klamra sig fast på undersidan av grenar medan den söker efter insekter i barken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal på grund av skogsavverkning, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som mycket vida spridd och ofta lokalt ganska vanlig eller vanlig.

Bilder

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Skratthärfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Svartnäbbad skratthärfågel

Svartnäbbad skratthärfågel (Phoeniculus somaliensis) är en afrikansk fågel i familjen skratthärfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Kännetecken

Utseende
Svartnäbbad skratthärfågel är en 37 cm lång fågel, mycket lik grön skratthärfågel (Phoeniculus purpureus), men saknar den artens grönglans på hvuud och mantel. Den har också svart näbb istället för röd, även om den ibland kan vara rödaktig vid näbbasen. Fjäderdräkten är generellt svart med blåaktig eller purpurfärgad glans. En rad vita fläckar på vingpennorna syns som ett vitt band i flykten. Den långa och kilformade stjärten har även de vita fläckar, på kanterna. Könen är lika.

Läten
Från svartnäbbad skratthärfågel hörs kacklande läten liknande grön skratthärfågel (Phoeniculus somaliensis).

Utbredning och systematik 
Svartnäbbad skratthärfågel återfinns i östra Afrika och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Phoeniculus somaliensis somaliensis – förekommer från sydöstra Etiopien till västra Somalia och nordöstra Kenya
 Phoeniculus somaliensis neglectus – förekommer i torr törnbuskmark i centrala Etiopien
 Phoeniculus somaliensis abyssinicus – förekommer i norra Etiopien och Eritrea

Levnadssätt
Arten återfinns i skogslandskap, buskmarker, skogsbryn och galleriskog samt bland stora träd som akacior i wadis, upp till 2.000 meters höjd. Den lever av spindeldjur, tusenfotingar, skalbaggar och andra ryggradslösa djur som den söker efter i barken på trädstammar och grenar, ibland upp-och-ner. Den häckar i trädhål.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal på grund av avverknig av boträd, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som inte sällsynt.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Skratthärfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Svart sabelnäbb

Svart sabelnäbb (Rhinopomastus aterrimus) är en fågel i familjen skratthärfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende och läte 
Svart sabelnäbb är en helsvart fågel med lång och slank näbb och rätt lång stjärt. I flykten syns vita vingband. Fåglar i östra delen av utbredningsområdet har även vitt längst ut på stjärten. Arten skiljer sig från större sabelnäbb på rakaren näbb och något kortare och mindre spetsig stjärt, från skratthärfåglar på mer avskuren, kortare stjärt. Lätet består av en serie flöjtande och stigande "wheet", likt större sabelnäbb men ljusare.

Utbredning och systematik 
Svart sabelnäbb delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Rhinopomastus aterrimus aterrimus – förekommer från Senegal och Gambia till västra Sudan
 Rhinopomastus aterrimus emini – förekommer från centrala Sudan till nordöstra Kongo-Kinshasa och Uganda
 Rhinopomastus aterrimus notatus – förekommer i Etiopien
 Rhinopomastus aterrimus anchietae – förekommer från Demokratiska republiken Kongo till västra Zambia, Angola och sydöstra Gabon

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av avverkning av stora träd som den är beroende av för att häcka, hitta föda och ta nattkvist. Dock minskar den inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vida spridd och lokalt vanlig i vissa områden.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Skratthärfåglar
Fåglar i etiopiska regionen