kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Varis Bokalders

Andrejs Varis Bokalders, född 8 april 1944, är en svensk arkitekt och författare. Tillsammans med Maria Block har han skrivit fyra böcker om ekologisk byggnadsteknik.

Han har tidigare undervisat i ekologiskt anpassat byggande på arkitektsektionen på KTH.

Bibliografi
Byggekologi 1 - 1997. Sunda hus - om den inre miljön (människan) hur man bygger hus i vilka människor mår bra, men också hur detta görs så att naturen inte far illa.
Byggekologi 2 - 1997. Att hushålla med resurser - om att minimera flödena av de resurser som används när man nyttjar en byggnad.
Byggekologi 3 - 1997. Att sluta kretslopp - användning av förnybara energikällor för värme och elproduktion, avloppssystem med återvinning av näringsämnen, grönska och odling.
Byggekologi 4 - 1997. Att anpassa till platsen - hur bebyggelsen anpassas till naturen, marken vattnet, lokalklimatet, befintlig bebyggelse, infrastrukturen, den lokala kulturen och de sociala sammanhangen.
Byggekologi, Kunskaper för ett hållbart byggande - 2004 . De fyra böckerna uppdaterades och slogs ihop till en bok.
Whole building handbook - 2009. Byggekologiboken översattes till engelska.

Referenser

Externa länkar
Varis Bokalders på Libris.

Män
Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Födda 1944
Levande personer
Maria Block

Maria Elisabeth Block, född 1963, är en svensk arkitekt, författare och illustratör. Hon är starkt engagerad i miljöfrågor och har ett holistiskt förhållningssätt.

Tillsammans med Varis Bokalders har Block skrivit flera böcker om planering och byggande med ekologi i fokus: Byggekologi – Kunskaper för ett hållbart byggande. Förlag AB Svensk Byggtjänst har publicerat utgåvor 1997, 2004, 2009 och 2014. Byggekologi-boken har även översatts och publicerats på engelska, lettiska, ryska och kinesiska. Samtliga översatta utgåvor gäller originalutgåva från 2009. 

Maria Block ritar/projekterar byggnader där ekologisk, social och ekonomisk hållbarhet är av stor vikt. Följande är avgörande: Att bygga sunda hus; att hushålla med resurser; att sluta kretslopp; och att anpassa till platsen.

Nominerad till Bopriset 2019 – Till minne av Josef Frank. Motivering: ”För att inte göra avkall på varken miljö eller boendemiljö och ändå få till lägenheter som folk har råd med.”

Nominerad till Årets Bygge 2019 för projekt Lusthusbacken, Piteå (hyreslägenheter). Årets Bygge är samhällsbyggnadssektorns mest prestigefyllda tävling. Den lyfter fram exempel på det bästa sektorn presterar i kvalitet, samarbete i projektet, ekonomi och form. Projekt Lusthusbacken blev nominerat för att ha ekologi och innovationer i fokus samtidigt som entreprenörerna har utvecklat ett eget system för industriellt träbyggande med över 90 procent trä. Grönbo med entreprenörerna Anders Eriksson och Mattias Henriksson tillsammans med Polarrenen. Ansvarig arkitekt och miljösakkunnig: Maria Block, Blockark AB.

Bibliografi
Byggekologi 1 - 1997. Sunda hus - om den inre miljön (människan) hur man bygger hus i vilka människor mår bra, men också hur detta görs så att naturen inte far illa.
Byggekologi 2 - 1997. Att hushålla med resurser - om att minimera flödena av de resurser som används när man nyttjar en byggnad.
Byggekologi 3 - 1997. Att sluta kretslopp - användning av förnybara energikällor för värme och elproduktion, avloppssystem med återvinning av näringsämnen, grönska och odling.
Byggekologi 4 - 1997. Att anpassa till platsen - hur bebyggelsen anpassas till naturen, marken vattnet, lokalklimatet, befintlig bebyggelse, infrastrukturen, den lokala kulturen och de sociala sammanhangen.
Byggekologi – Kunskaper för ett hållbart byggande - 2004
Byggekologi – Kunskaper för ett hållbart byggande - 2009
Whole bulding handbook - How to Design Healthy, Efficient and Sustainable Buildings - 2009
Byggekologi –  Kunskaper för ett hållbart byggande - 2014

Kvinnor
Svenska arkitekter under 2000-talet
Svenska författare under 2000-talet
Svenska illustratörer
Födda 1963
Levande personer
Van Veeteren – Borkmanns punkt

Borkmanns punkt är en svensk-tysk-dansk-norsk-finsk thriller från 2005 i regi av Erik Leijonborg med Sven Wollter, Eva Rexed, Thomas Hanzon och Lars-Erik Berenett i huvudrollerna. Filmen hade svensk DVD-premiär den 14 december 2005.

Handling
Då ett brutalt mord inträffar i den lilla europeiska kuststaden Kaalbringen och kort efter ett lika brutalt mord i Maardam, hamnar de två små städerna i skräck. Ingen vet vem mördaren är, ingen vet när han ska slå till nästa gång, ingen vet om det bara är tillfälligheter eller om det är väl planerade mord. Nu är det Van Veeteren och hans kollegors uppgift att försöka lösa morden och hitta mördaren innan han slår till igen.

Om filmen
Filmen ingår i filmserien om Håkan Nessers kommissarie Van Veeteren med Sven Wollter i huvudrollen.

Skådespelare (i urval)
Sven Wollter - Van Veeteren
Eva Rexed - Eva Moreno
Thomas Hanzon - Münster
Philip Zandén - Reinhart
Josef Säterhagen - Erich Van Veeteren
Lars-Erik Berenett - Bausen
Ulf Friberg - De Klerkk
Douglas Johansson - Maurice Rühme
Birgit Carlstén - Lippman
Fredrik Hammar - Carl Greeshen
Lena Carlsson - Monica Greeshen
Chatarina Larsson - Ulrike Fremdli
Göran Graffman - Rühmes Pappa
Evert Lindkvist - Wollmar
Calle Carlswärd - Jan Kremper
Katarina Ljung - Christine Reisin 
Thomas Oredsson - Rooth
Agneta Ahlin - Femtioårig kvinna
Jonas Uddenmyr - Krantze

Externa länkar
 
 
 Van Veeteren – Borkmanns punkt på filmdelta.se

Svenska filmer 2005
Svenska thrillerfilmer
Tyska thrillerfilmer
Danska thrillerfilmer
Norska thrillerfilmer
Finländska thrillerfilmer
Svenska filmer baserade på böcker
Tyska filmer baserade på böcker
Danska filmer baserade på böcker
Norska filmer baserade på böcker
Finländska filmer baserade på böcker
Europa i fiktion
Direkt till video-filmer
Svenskspråkiga filmer
Tyska filmer 2005
Danska filmer 2005
Norska filmer 2005
Finländska filmer 2005
Filmer i regi av Erik Leijonborg
BN

BN, Bn eller bn kan avse:

 BN – en kemisk förening, se Bornitrid
 BN – en finsk bluestidskrift, se Blues News
 Bn – en kemisk funktionell grupp, se Bensylgrupp
 BN – landskoden för Brunei
 .bn - internationell toppdomän för Brunei
 bn – ISO 639-2-språkkoden för bengali
 Bn (järnvägsvagn) – en typ av järnvägsvagn
Johan Dahlin

Johan Helge Dahlin, född 8 september 1986 i Trollhättan, är en svensk fotbollsmålvakt som spelar för Malmö FF. Han spelade i Fotbollsallsvenskan för laget säsongerna 2009-2013, och återkom 2017.

Johan Dahlin är äldre bror till fotbollsmålvakten Erik Dahlin och son till Stefan "Tarzan" Dahlin som på 1980-talet var målvakt i IF Elfsborg.

Karriär
Dahlin växte upp i Trollhättan och under ungdomstiden tränades han och brodern Erik av fadern Stefan Dahlin, som bland annat var reservmålvakt i IK Oddevold under 90-talet. Han flyttade senare till Lyn i Norge, där han studerade vid Norges Toppidrettsgymnas i Bærum innan han så småningom blev upplockad till Lyns A-lagstrupp 2006. Han spelade 30 ligamatcher för Lyns A-lag. Under 2008 var Dahlin utlånad till Trelleborgs FF och hann då göra fjorton allsvenska matcher. 

I juli 2009 flyttade Dahlin hem till Sverige och den allsvenska klubben Malmö FF. Han vann sitt första SM-guld 2010, efter att Malmö vunnit Allsvenskan 2010. Han ingick även i det Malmö FF som vann Allsvenskan 2013.

Dahlin debuterade för FC Midtjylland den 23 februari 2015 i en 3–0-vinst över Odense BK.

Den 26 juni 2017 återvände Dahlin till Malmö FF, där han skrev på ett 3,5-årskontrakt. I januari 2019 förlängde han sitt kontrakt till och med 2023.

Den 27 september 2023 offentliggjordes att Dahlin förlängt sitt kontrakt med ett år. Det nya kontraktet sträcker sig över säsongen 2024.

Meriter
Malmö FF
Allsvenskan: 2010, 2013, 2017, 2020, 2021
 Svenska Supercupen: 2013
 Svenska Cupen: 2021/2022

Källor

Johan Dahlin på Elitefootball
Malmö FF profil

Noter

Svenska fotbollsmålvakter
Svenska landslagsspelare i fotboll
Svenska mästare i fotboll
Spelare i FC Trollhättan
Spelare i FC Lyn Oslo
Spelare i Trelleborgs FF
Fotbollsspelare i Malmö FF
Spelare i Gençlerbirliği SK
Spelare i FC Midtjylland
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Tippeligaen
Spelare i Süper Lig
Spelare i Superligaen
Födda 1986
Levande personer
Män
Idrottare från Trollhättan
Dustin Lance Black

Dustin Lance Black, född 10 juni 1974 i Sacramento i USA, är en amerikansk författare, regissör och film- och TV-producent. 

Black har belönats med en Oscar för bästa manuskript för filmen Milk. Han är uppvuxen i en mormonfamilj i San Antonio, Texas.

Han är sedan 2017 gift med simhopparen Tom Daley som han också har en son ihop med.

Filmografi (urval)

Källor

Externa länkar

 
 

Amerikanska manusförfattare
Amerikanska filmproducenter
Amerikanska filmregissörer
Män
Födda 1974
Levande personer
Personer från Sacramento
Oscar för bästa originalmanus
Projekt HBTQI
Ekologisk byggnadsteknik

Ekologisk byggnadsteknik är metoder att bygga, underhålla och leva i byggnader med så liten negativ miljöpåverkan som möjligt. Allt byggande innebär en miljöbelastning i form av råvarutag och energiförbrukning. Många byggmaterial innehåller dessutom naturfrämmande ämnen som skadar både naturen och vår hälsa. Genom att välja förnyelsebara och sunda byggmaterial kan man minska belastningen avsevärt. 

Metoderna föreskriver att man bör välja byggmaterial tillverkat av naturliga råvaror med lång livslängd — till exempel trä, lera, lin och hampa. Att avstå från byggmaterial med skadliga kemikalier som till exempel PVC-plast, fogmassor, cellplast och spånplattor ingår också.

Principer för val av byggmaterial 
Byggmaterial i ekologisk byggnadsteknik väljs för att:
 ge så liten miljöbelastning som möjligt under sin livstid
 fordra så lite energi som möjligt vid tillverkning och transport
 komma från förnybara råvaror
 ge ett sunt inomhusklimat utan några kemikalier som frigörs
 inte vara skadliga för levande varelser och naturen
 ha lång livslängd
 kunna återanvändas, återvinnas eller brytas ned i naturliga kretslopp.

Konsekvenser av ekologisk byggnadsteknik
Det får bland annat konsekvenser för, samt inbegriper parametrarna:
 byggmaterial,
 energiresurser och energianvändning,
 människors hälsa,
 avlopp och rening,
 kretslopp,
 sophantering,
 resursanvändning och återbruk,
 underhåll och vård av byggnader,
 miljöpåverkan samt
 infrastruktur.

Se även 
 Ekologisk arkitektur

Källor

Litteratur
 Thomas Schmitz-Günther Ekologiskt byggande och boende Svensk faktaanpassad utgåva 2000. Könemann förlag. 
   Bokalders, Varis & Block, Maria: Byggekologi – kunskaper för ett hållbart byggande. Svensk byggtjänst 2004. 
 Furenberg, Andreas, Jörneman, Olof & Holm, Petter: Ekologiska byggmaterial – ett alternativ?: En analys av några ekologiska byggmaterial (examensuppsats). Högskolan i Jönköping 2007.
 Ekobyggportalen.se

Webbkälla
 www.krav.se – KRAV:s webbplats

Externa länkar
ekobyggportalen
Ekohus.nu
Om ekologiskt bygganade

Byggteknik
Ekologiska hus
Miljöteknik
Alan Hovhaness

Alan Hovhaness, född 8 mars 1911 i Somerville, Massachusetts, död 21 juni 2000 i Seattle, Washington, var en amerikansk-armenisk kompositör med en mycket diger verklista. Hans musik har en kontemplativ stil, delvis inspirerad av diverse asiatiska konst- och livsåskådningsriktningar, om än tydligt förankrad i en västerländsk konstmusiktradition.

Externa länkar 
 Alan Hovhaness Lista över kompositioner
 Intervjuer med Alan Hovhaness
 Alan Hovhaness Hundraårsjubileum

Amerikanska kompositörer
Personer från Somerville, Massachusetts
Födda 1911
Avlidna 2000
Män
Christian Barthel

Johan Christian  Barthel, född 5 februari 1873 i Sundsvall, död 13 juli 1954 i Bromma, var en svensk jordbruksbakteriolog. Han var far till författaren Sven Barthel.

Barthel genomgick Kungliga Tekniska högskolan 1892-1895, studerade bakteriologi vid Pasteurinstitutet i Paris 1895 och genomgick mejeriinstitutet vid Alnarp 1897–1898. Han inrättade och förestod AB Separators kemiska och bakteriologiska laboratorium vid Hamra gård 1899-1907, varefter han blev överassistent och föreståndare för det bakteriologiska laboratoriet vid Centralanstalten för försöksväsendet på jordbruksområdet på Experimentalfältet. 1911 blev han avdelningsföreståndare där och 1914 professor. 1932 blev han den förste rektorn för Lantbrukshögskolan i Ultuna, sedan det tidigare lantbruksinstitutet där ombildats till högskola.

Barthel utvecklade omfattande forskningsarbete på den på mjölkhushållning och jordbruk tillämpade bakteriologiens och mjölkkemiens område samt författade ett stort antal avhandlingar inom nämnda områden, en kortfattad handbok i mejeribakteriologi (1900), Die Methoden zur Untersuchung von Milch und Molkereiprodukten (Leipzig, 1907) och Mikroorganismerna i landtbrukets och industriens tjänst (1916). 

Barthels arbeten kännetecknades även av kritisk och framgångsrik tillämpning av modernare biokemiska metoder på lantbrukskemins praktiska problem, exempelvis vid hans undersökning av mjölkens enzym och av aciditetsgraden hos ost (i Meddelanden från Centralanstalten för försöksväsendet på jordbruks-området, Bakt. labor. n:r 1–23). I en bakteriologisk avhandling påvisade Barthel en fullständig överensstämmelse mellan bakteriefloran i norra Grönlands jord respektive i där levande djurs digestionskanaler och motsvarande bakterieflora i Central-Europa (i Meddelelser om Grønland, band 64, 1922). Barthel blev ledamot av Lantbruksakademien 1905, Vetenskapsakademien 1920, Fysiografiska Sällskapet i Lund 1935 och Vetenskaps-Societeten i Uppsala 1937.

Källor

Vidare läsning 
 

Svenska professorer i bakteriologi
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Lantbruksakademien
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Personer från Sundsvall
Födda 1873
Avlidna 1954
Män
Bivaxsalva

Bivaxsalva, ofta bisalva, är ett naturmedel i form av en salva bestående av bivax och vegetabilisk olja. Den används för hudens skönhet, egenvård och välmående i till exempel aromaterapi. Enskilda bivaxpreparat får efter godkännande av Läkemedelsverket kallas naturläkemedel.

Genom att variera mängden bivax i förhållande till vegetabilisk olja, får man olika konsistens på den färdiga produkten (10 procent bivax ger en mjuk salva, 25 procent en fast). Vegetabilisk olja kan ersättas helt eller delvis med örtolja. För att göra salvan mer effektiv kan man tillsätta tinktur (maximalt 10 procent), eteriska oljor (0,5–30 procent) eller koldioxid-extrakt.

Fotnoter 

Naturläkemedel
Stäppsalvia

Stäppsalvia (Salvia nemorosa) är en art i familjen kransblommiga växter. Arten finns i stora delar av Centraleuropa och västra Asien. Den brukar oftast vara lila och har små blommor som sitter i axlika ställningar på upprätta stjälkar.

Kromosomtal 2n = 14.

Externa länkar

Den virtuella floran - Stäppsalvia

Kransblommiga växter
St Växtindex
Österrike i olympiska vinterspelen 1948

Österrike deltog i olympiska vinterspelen 1948. Österrikes trupp bestod av 54 idrottare varav 42 var män och 12 var kvinna. Den yngsta av Österrikes deltagare var Fredl Huber (17 år, 290 dagar) och den äldsta var Fritz Demmer (36 år, 289 dagar).

Medaljer

Guld 
 Alpin skidåkning
 Kombinerad damer: Trude Jochum-Beiser

Silver 
 Alpin skidåkning
 Störtlopp damer: Trude Jochum-Beiser 
 Störtlopp herrar: Franz Gabl
 Konståkning
 Singel damer: Eva Pawlik

Brons 
 Alpin skidåkning
 Störtlopp damer: Resi Hammerer
 Kombinerad damer: Erika Mahringer
 Slalom damer: Erika Mahringer
 Konståkning
 Singel herrar: Edi Rada

Trupp 
 Alpin skidåkning
 Trude Jochum-Beiser
 Erika Mahringer 
 Franz Gabl
 Resi Hammerer
 Engelbert Haider
 Anton Hinterholzer
 Eberhard Kneissl
 Edi Mall
 Hans Nogler
 Sophie Nogler
 Christian Pravda
 Egon Schöpf
 Anneliese Schuh-Proxauf
 Annelore Zückert 

 Backhoppning
 Helmut Hadwiger
 Gregor Höll
 Anton Wieser
 Hubert Hammerschmied (Deltog även i backhoppning och längdskidåkning)

 Ishockey
 Franz Csöngei  
 Fritz Demmer
 Egon Engel
 Walter Feistritzer
 Gustav Gross
 Fredl Huber
 Julius Juhn
 Oskar Nowak
 Hansjörg Reichel
 Hans Schneider
 Willibald Stanek
 Herbert Ulrich
 Fritz Walter
 Helfried Winger
 Rudolf Wurmbrandt

 Längdskidåkning
 Josef Deutschmann
 Engelbert Hundertpfund
 Matthias Noichl
 Karl Rafreider
 Josl Gstrein (Deltog även i nordisk kombination)   
 Paul Haslwanter (Deltog även i nordisk kombination)  
 Karl Martitsch (Deltog även i nordisk kombination) 
 Hubert Hammerschmied (Deltog även i backhoppning och nordisk kombination)

 Konståkning
 Eva Pawlik
 Edi Rada
 Hildegard Appeltauer
 Susi Giebisch
 Hellmut May
 Martha Musilek-Bachem
 Emil Ratzenhofer
 Herta Ratzenhofer
 Helmut Seibt
 Inge Solar

 Nordisk kombination
 Josl Gstrein (Deltog även i nordisk kombination)   
 Paul Haslwanter (Deltog även i längdskidåkning)  
 Karl Martitsch (Deltog även i längdskidåkning) 
 Hubert Hammerschmied (Deltog även i backhoppning och längdskidåkning)

 Hastighetsåkning på skridskor
 Ferdinand Preindl
 Gustav Slanec
 Max Stiepl

 Skeleton
 Hugo Kuranda

Källor 
 SR/Olympic Sports

1948 i Österrike
Nationer i olympiska vinterspelen 1948
1948
Mary Onyali-Omagbemi

Mary Onyali-Omagbemi, född den 3 februari 1968, är en nigeriansk före detta friidrottare som tävlade i kortdistanslöpning.

Onyali-Omagbemi var i final vid VM 1987 i Rom på 200 meter och slutade på en sjätte plats. Vid VM 1991 var hon i final både på 100 meter där hon slutade sjua och på 200 meter där hon slutade sexa. 

Vid Olympiska sommarspelen 1992 blev hon bronsmedaljör på 4 x 100 meter. Både vid VM 1995 och 1997 var hon i final på både 100 och 200 meter men blev aldrig bättre än femma. 

En stor framgång var olympiska sommarspelen 1996 då hon blev bronsmedaljör på 200 meter. Tidigare under 1996 blev hon avstängd i tre månader för doping. 

Hon var borta från friidrotten under några år för att bli mamma och var tillbaka till Olympiska sommarspelen 2000 där hon blev utslagen i kvalet på både 100 och 200 meter. 

Hennes sista mästerskap var Olympiska sommarspelen 2004 där hon blev utslagen i kvartsfinalen på 200 meter.

Personliga rekord 
 100 meter - 10,97
 200 meter - 22,07

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1968
Nigerianska kortdistanslöpare
Kvinnor
Olympiska bronsmedaljörer 1992
Olympiska bronsmedaljörer 1996
Nigerianska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Nigeria
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Nigeria
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Nigeria
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Nigeria
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Nigeria
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Nigerianska dopningsfall
Levande personer
Falilat Ogunkoya

Falilat Ogunkoya, född den 12 maj 1968, är en nigeriansk före detta friidrottare som tävlade i kortdistanslöpning.

Ogunkoya var i final på 400 meter vid VM i Göteborg 1995 och slutade där sexa. Sitt bästa lopp gjorde hon vid Olympiska sommarspelen 1996 då hon slutade trea efter Marie-José Pérec och Cathy Freeman på tiden 49,10. 

Under 1999 blev hon silvermedaljör vid inomhus-VM i Maebashi efter tyskan Grit Breuer. Utomhus samma år slutade hon fyra vid VM i Sevilla på tiden 50,03.

Hennes sista stora mästerskapsfinal var finalen vid Olympiska sommarspelen 2000 då hon slutade sjua på tiden 50,12.

Personliga rekord 
 400 meter - 49,10

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1968
Nigerianska kortdistanslöpare
Kvinnor
Levande personer
Nigerianska olympiska bronsmedaljörer
Nigerianska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1996
Olympiska bronsmedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Nigeria
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Nigeria
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Nigeria
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Österrike i olympiska vinterspelen 1952

Österrike deltog i olympiska vinterspelen 1952. Österrikes trupp bestod av 39 idrottare varav 31 var män och 8 var kvinnor. Den yngsta av Österrikes deltagare var Sissy Schwarz (15 år, 273 dagar) och den äldsta var Heinz Hoppichler (46 år, 147 dagar).

Medaljer

Guld 
 Alpin skidåkning
 Störtlopp damer: Trude Jochum-Beiser
 Slalom damer: Othmar Schneider

Silver 
 Alpin skidåkning
 Storslalom herrar: Christian Pravda 
 Störtlopp herrar: Othmar Schneider
 Konståkning
 Singel herrar: Helmut Seibt

Brons 
 Alpin skidåkning
 Storslalom herrar: Toni Spiß 
 Störtlopp herrar: Christian Pravda

Trupp

Källor 
SR/Olympic Sports

1952 i Österrike
Nationer i olympiska vinterspelen 1952
1952
Karl Salvator av Toscana

Karl Salvator av Toscana, Maria Giuseppe Giovanni Battista Filippo Jacopo Gennaro Lodovico Gonzaga Raniero, född 30 april 1839 i Florens, död 18 januari 1892 i Wien, var en österrikisk fältmarskalklöjtnant, vapentekniker och -designer.

Son till Leopold II av Toscana.

Gift 1861 med Maria Immaculata av Bägge Sicilierna (1844-1899), dotter till Ferdinand II av Bägge Sicilierna (1810-1859).

Barn: 

 Maria Theresia (1862-1933); gift 1886 med Karl Stefan av Österrike (1860-1933) 
 Leopold Salvator av Toscana (1863-1931); gift 1889 med Blanca, infanta av Spanien (1868-1949)
 Frans Salvator av Toscana (1866-1939); gift 1:o 1890 med ärkehertiginnan Marie Valerie av Österrike , (1868-1924); gift 2:o (morganatiskt) 1934 med Melanie von Riesenfels (1898-1984) 
 Karolina (1869-1945); gift 1894 med August Leopold av Sachsen-Coburg-Gotha (1867-1922) 
 Albrecht Salvator (1871-1896) 
 Marie Antoinette (1874-1891) 
 Maria Immakulata (1878-1968); gift 1900 med hertig Robert av Württemberg (1873-1947) 
 Rainer Salvator (1880-1889) 
 Henriette Maria (1884-1886) 
 Ferdinand Salvator (1888-1891)

Det sägs att kejsar Frans Josef I av Österrike hade som vana att ge ett pärlhalsband till den populära Maria Immaculata, var gång hon nedkom med ett barn.

Referenser

Huset Habsburg-Lothringen
Födda 1839
Avlidna 1892
Män
Österrikiska militärer under 1800-talet
Leopold Salvator av Toscana

Leopold Salvator av Toscana, Leopold Salvator Maria Joseph Ferdinand Franz von Assisi Karl Anton von Padua Johann Baptist Januarius Aloys Gonzaga Ranier Wenzel Gallus, född 15 oktober 1863 i Alt-Bunzlau, Böhmen, död 4 september 1931 under ett besök i Wien. Son till Karl Salvator av Toscana

Han gifte sig 1889 i Frohsdorf med Blanca av Spanien (1868-1949), dotter till Don Carlos, hertig av Madrid.

Barn

 Dolores (1891-1974) ogift
 Maria Immakulata (1892-1971); gift 1932 med Nobile Inigo Neri Serneri (1891-1950) 
 Margarita ("Meg") (1894-1986); gift 1937 med Francesco, Marchese Taliani di Marchio (1887-1968) 
 Rainer (1895- d. i Wien av blodförgiftning 1930) 
 Leopold (1897- d. i Mansfield, Connecticut 1958); gift 1:o (morganatiskt) 1919 med baronessan Dagmar Nicolics-Podrinska (1898-1967) (skilda 1931) ; gift 2:o (morganatiskt) 1932 med Alice Coburn (1894-   ). 
 Maria Antonia (1899-1977); gift 1:o 1924 med Ramon Orlandis y Villalonga (1896-1936); gift 2:o i Montevideo 1942 med Don Luis Perez Sucre (1899-1957) 
 Anton av Toscana (1901-1987); gift 1931 med prinsessan Ileana av Rumänien, dotter till Ferdinand I av Rumänien, (skilda 1954) (1909-1991) 
 Assunta (1902-1993); gift 1939 med dr Joseph Hopfinger (skilda 1950) (1905-1992) 
 Franz Josef (1905-1975); gift 1:o (morganatiskt) 1937 med Marta Baumer (skilda) (1906-1987); gift 2:o (morganatiskt) 1962 med Maria Elena Seunig, Cdsa de Basus (1925-1994) 
 Karl Pius (1909-1953); gift (morganatiskt) 1938 med Christa Satzger de Bálványos (skilda 1950) (1914-2001)

Källor
McIntosh, David, Die Unbekannten Habsburger, 2000

Huset Habsburg-Lothringen
Födda 1863
Avlidna 1931
Män
Österrikes ärkehertigar