kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Edmond Goblot

Edmond Léonce Laurent Goblot, född 1858, död 1935, var en fransk filosof.

Goblot, som var professor först i Caen och därefter i Lyon, försökte förbinda positivismen med idealismen. Han avböjde visserligen metafysiken och bestämde filosofin som en positiv vetenskap men betonade samtidigt, att allt vetenskapligt framåtskridande består i en fortgång från empirism till rationalism. 

Enligt Goblot måste erfarenheten nämligen tydas med hjälp av förnuftsslut, vilka leder till nya sanningar, som tidigare ej var inneburna i förutsättningarna. Därmed blir förnuftet en skapande princip. Bland Goblots arbeten märks Essai sur la classification des sciences (1898), Traité de logique (1918) och Le système des sciences (1922).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Franska filosofer
Franska professorer
Alumner från École normale supérieure
Riddare av Hederslegionen
Personer i Frankrike under 1900-talet
Personer från Sarthe
Födda 1858
Avlidna 1935
Män
Svensk uppslagsbok
Margareta Schwartz

Signe Margareta Schwartz, född Nilsson 18 september 1930 i Falkenberg, är en tidigare svensk politiker (moderat). Hon var från 1951 gift med Anders Schwartz (1922–2016).

Schwartz var skolborgarråd i Stockholms stad 15 oktober 1982–15 oktober 1988 för Moderata Samlingspartiet. Därefter vice ordförande i Stockholms kommunfullmäktige samt ordförande 1991–1994.

Utmärkelser
   Kommendör med stjärna av Norska förtjänstorden (1 juli 1992)

Referenser

Noter

Tryckta källor 
  "Från Högdalen till Stadshuset. Samtal med Margareta Schwartz. Nedtecknat av Lillemor Lindberg

Borgarråd i Stockholms stad
Ordförande för Stockholms stadsfullmäktige
Svenska moderater
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Personer från Falkenberg
Födda 1930
Levande personer
Kvinnor
Skärgårdarnas Riksförbund

Skärgårdarnas Riksförbund (SRF,  eng. The National Association for the Swedish Archipelago) företräder den bofasta befolkningen i Sveriges skärgårdar. SRF bildades 1982 och behandlar bland annat frågor som rör företagande, boende och kommunikationer.

Externa länkar
Officiell webbplats

Organisationer bildade 1982
Frantz Glénard

Frantz Claude Marie Glénard, född den 25 december 1848 i Lyon, död den 10 maj 1920 i Paris, var en fransk läkare.

Glénard blev medicine doktor 1878 på en avhandling om inflytandet av främmande kroppar på blodets koagulation utanför organismen. Sedan 1882 var han verksam som läkare i Vichy, men tillbringade vintrarna i Paris. Hans arbete Ptoses viscerales (1885) anses ha grundläggande betydelse för våra kunskaper om abnorma lägen av bukens inälvor ("Glénards sjukdom", visceroptosis). Även hans studier om leversjukdomar tillmäts stor vikt. Härvid bör beaktas, att Glénard aldrig hade något sjukhus till sitt förfogande och att han således gjorde sina viktiga rön uteslutande på polikliniska patienter.

Källor

Franska patologer
Franska läkare under 1800-talet
Franska läkare under 1900-talet
Personer från Lyon
Födda 1848
Avlidna 1920
Män
Ugglan
Goblet

Goblet är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Albert Goblet d'Alviella (1790-1873), belgisk militär och politiker 
 Eugène Goblet d'Alviella (1846-1925), belgisk religiohshistoriker
 René Goblet (1828-1905), fransk politiker

Franska efternamn
Eugène Goblet d'Alviella

Eugène Felicien Albert Goblet d'Alviella, född den 10 augusti 1846 i Bryssel, död där den 9 september 1925, var en belgisk greve, politiker och religionshistoriker, sonson till Albert Goblet d'Alviella, far till Félix Goblet d'Alviella.

Goblet d'Alviella, som började sin bana som advokat, var 1874-78 medlem av deputeradekammaren och som medlem av senaten (1892-94 och sedan 1900) en av den liberala gruppens ledande män. Han redigerade 1874-90 tidskriften "Revue de Belgique". År 1885 inrättades för honom, som företagit flera vetenskapliga forskningsresor i Sahara, Indien och Himalayatrakterna, en professur i religionshistoria vid universitetet i Bryssel. Goblet d'Alviella, som inom belgiska deputeradekammaren med kraft ivrade för skilsmässa mellan stat och kyrka, inträdde sedermera i den liberal-protestantiska församlingen i Bryssel. I sina studier anslöt han sig utan reservation till Herbert Spencers skola.  

Bland hans skrifter märks, förutom en mängd artiklar i "Revue de l’histoire des religions", Sahara et Lapponie (1876), Partie perdue (1877, en belgisk sederoman), Inde et Himalaya (samma år; 2:a upplagan 1880), L’evolution religieuse contemporaine chez les anglais, les américains et les hindous (1884), Introduction à l’histoire générale des religions (1887), Histoire réligieuse du feu (samma år), La migration des symboles (1891) L’idée de Dieu d’aprés l’anthropologie et l’histoire (1892), Ce que l’Inde doit à la Gréce (1897) La representation proportionelle en Belgique (1900) och Eleusinia (1903).

Asteroiden 11574 d'Alviella är uppkallad efter honom.

Källor 
 

Belgiska advokater
Belgiska politiker under 1800-talet
Belgiska historiker
Religionshistoriker
Belgiska professorer
Belgiska grevar
Födda 1846
Avlidna 1925
Personer från Bryssel
Män
Gnosspelius

Gnosspelius är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Catarina Gnosspelius
 Staffan Gnosspelius
 Wilhelm Gnosspelius

Svenska efternamn
Alexej Fashutdinov

Alexej Fashutdinov (ryska: Алексей фасхутдинов), född 1984, är en svensk-rysk professionell ishockeyspelare som är ishockeyfostrad i Växjö Lakers Hockey. Han spelar för närvarande i Zauralie Kurgan i den rysk-interkontinentala ligan, VHL, nivån under KHL (Kontinental Hockey League). Fashutdinovs föräldrar är från Ryssland, men fadern spelade bandy i Sverige och Fashutdinov är därför uppvuxen i landet. Han har både ryskt och svenskt medborgarskap. Inför säsongen 2011/2012 var Fashutdinov aktuell för HK Vitjaz Tjechov i KHL. Övergången bekräftades i landets största oberoende sportmagasin ”Sport-Express” för att sedan inte hinna gå i lås varför Fashutdinov fortsatte i VHL.

Karriär 
Fashutdinov inledde karriären i Dizel Penza Hockey. Han representerade Småland i TV-pucken 1999/2000, och blev säsongen 2004/2005 Tranås poängligavinnare i division 1. Mellan 2005 och 2008 spelade han för CSK VVS Samara i ryska andradivisionen, där han säsongen 2007/2008 var lagets bästa poängplockare med 41 poäng (14+27) på 41 matcher. Säsongen 2008/2009 spelade han för Växjö Lakers Hockey i Allsvenskan, och säsongen 2009/2010 för Zauralie Kurgan i ryska andradivisionen. Han inledde säsongen 2010/2011 i Dizel Penza, men värvades tillbaka till Kurgan mitt under säsongen för att utgöra en vinnande formation tillsammans med bland annat Jurij Butsajev. Fashutdinov stod för överlägset poängsnitt i laget och tilldelades bland annat utmärkelserna Veckans spelare i VHL, vecka 7  och Veckans poängplockare, vecka 8 , samt VHL:s bästa poängplockare under februari. Han missade de 14 första matcherna av säsongen 2011/2012 på grund av skada, men ligger efter återkomsten i topp i lagets interna poängliga, trots 10-15 matcher mindre spelade.

Källor 
eliteprospects.com - Spelarprofil

Referenser 

Födda 1984
Levande personer
Män
Personer från Uljanovsk
Ryska ishockeyspelare
Spelare i CSK VVS Samara
Spelare i Dizel Penza
Ishockeyspelare i Tranås AIF
Spelare i Växjö Lakers
Spelare i Zauralje Kurgan
Svenska ishockeyspelare
Gleditsch

Gleditsch är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Ellen Gleditsch
 Henry Gleditsch
 Jens Gran Gleditsch
 Johann Gottlieb Gleditsch
 Synnøve Gleditsch

Efternamn
Holger Bohlin

Gustaf Holger Bohlin, född 17 december 1921 i Stockholm, död 12 april 2019 i Göteborgs Vasa församling, var en svensk ekonom och professor.

Biografi
Bohlin avlade 1946 ekonomisk examen vid Handelshögskolan i Stockholm och var därefter biträdande lärare i industriell ekonomi och organisation vid Tekniska högskolan i Stockholm. Åren 1950–1955 var han VD för Skoindustrins forskningsinstitut och 1956–1959 biträdande direktör i Ekonomisk företagsledning AB. År 1960 startade han tillsammans med Åke U. Strömberg konsultföretaget Bohlin & Strömberg AB med managementuppdrag för många av Sveriges ledande företag, bland annat Volvo, Facit och Alfa Laval.

Han var 1969–1988 professor i industriell organisation vid Chalmers tekniska högskola. Hans utnämning skedde med rekommendationer från flera VD i svenska storföretag, som i avsaknad av formella akademiska meriter var baserade på hans insatser i näringslivet och den professionalisering av konsultation inom management som han drivit. Utnämningen fick politisk och akademisk kritik där han kallades "rådgivare till kapitalisterna och storföretagen".

Som professor byggde han upp området industriell produktion och ekonomi och institutionen Industriell organisation till en dynamisk kunskapsorganisation med närkontakt med flera av Sveriges ledande industriföretag. Han initierade företaget Industriell evolution AB där forsknings- och utvecklingsinsatser i skärningspunkten mellan psykologi, nationalekonomi och industriell utveckling bedrevs. Han bidrog 1986 till bildandet av, och blev förste ordförande för, Chalmers Industriteknik (CIT) som en utanför högskolan stående, ekonomisk enhet (stiftelse) som under affärsmässiga villkor skulle verka för att Chalmers FoU-kompetens i direktsamverkan kunde utnyttjas i näringslivet.

Bohlin tilldelades 1992 Chalmersmedaljen där det bland annat framhölls att han "som ordförande haft stora förtjänster av tillkomsten och utvecklingen av Stiftelsen Chalmers Industriteknik (CIT) som har till syfte att öka forskningssamarbetet mellan industrin och Chalmers, Chalmers Innovationsaktiebolag (CIAB), som bland annat ger stöd till Chalmers groddföretag och Chalmers seminarieserie för industriledare (Chalmers Executive Seminars)". Han är gravsatt i minneslunden på Bromma kyrkogård.

Bibliografi (urval)
 1988 – 
 1990 – 
 1993  – 
 1994 –

Utmärkelser 
 1969 – Invald som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien.
 1992 – Chalmersmedaljen med motivering " ... Holger Bohlins djupa intresse och kunskaper om industrins behov har haft stor betydelse för högskolans utveckling och vidgat ingenjörsyrkets gränser genom sammanbindningen av teknikens och industriledandets kunskapsområden."

Referenser

Källor

 Bohlin, Gustaf Holger på SvenskaGravar.se

Externa länkar

Svenska professorer i industriell organisation
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Svenska forskare under 1900-talet
Forskare från Stockholm
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Födda 1921
Avlidna 2019
Män
Barbareskkrigen

Barbareskkrigen var två krig mellan USA och de nordafrikanska muslimska stater i Medelhavet: 

 Första barbareskkriget mellan 1801 och 1805, och
 Andra barbareskkriget år 1815.

Amerikanska krig
Krig under 1800-talet
Democratic Socialists of America

Democratic Socialists of America (DSA) är en amerikansk demokratiskt socialistisk organisation bildad 1982. DSA är den största socialistiska organisationen i USA. Partiets ungdomsförbund heter Young Democratic Socialists. 

Alexandria Ocasio-Cortez, som vann det demokratiska primärvalet i New York:s 14:e kongressdistrikt i juni 2018, är medlem i DSA.

Historia  
DSA bildades 1982 då Democratic Socialist Organizing Committee (DSOC) och New American Movement (NAM) slogs ihop. Vid partiets grundande valdes Michael Harrington och författaren Barbara Ehrenreich till gemensamma ordförande.

Efter presidentvalet 2016 har DSA vuxit snabbt. Vid slutet av 2017 hade organisationen 32 000 betalande medlemmar, en ökning från 6 700 medlemmar ett år tidigare. Ökningen har förklarats med att Donald Trumps vinst i presidentvalet. I juli 2018 hade organisationen 45 000 medlemmar.

Ideologi 
Inom ramen för DSA ryms i dag ett brett spann av politiska ideologier utöver demokratisk socialism, från socialdemokrati till frihetlig socialism och kommunism. 

Fram till 2017 var DSA en medlem av Socialistinternationalen, men valde att lämna samarbetsorganisationen i protest mot dess acceptans för nyliberal ekonomisk politik.

Referenser

Externa länkar 
Officiell hemsida
Young Democratic Socialists hemsida

Organisationer bildade 1982
Politik i USA
Organisationer i USA
Demokratisk socialism
Mattias Bylund

Bengt Axel Mattias Bylund, född 16 juni 1970 i Södertälje, är en svensk musiker, musikarrangör och musikproducent som är bosatt i Göteborg. 2016 fick han en Grammy award för stråkarrangemang på Taylor Swift's "1989" och han är även kapellmästare för Bingolotto.

Biografi
Bylund växte upp i Rönninge där han lärde sig spela piano genom att härma sin mammas pianoelevers läxor. På 1980-talet flyttade han med sin familj till Ultrå i Norrland där han tog lektioner i fagott och piano och studerade på Mellansels folkhögskola. Hans första karriär var som keyboardist i banden Masterpiece, Mårtens hjältar och Perry & the poorboys under 1980- och 90-talet. 1994 flyttade Bylund till Göteborg för att studera på musiklärarlinjen vid Musikhögskolan och blev även keyboardist för Himlaväsen. I slutet av 90-talet var Bylund musiklärare på Samskolan och Musikhögskolan under några år. En av hans elever var Johan Carlsson som efter studierna började jobba med Max Martin och började anlita Bylund för inspelningar.

2001 var Bylund kapellmästare för Sven-Ingvars show på Rondo. Därefter blev han anlitad som kapellmästare på Stadsteatern i Göteborg, "Allt eller inget" (2003) och Kharmen (2006). Sedan 2006 är Mattias Bylund kapellmästare för den årliga julkonserten Stjärnjul med Rönninge show chorus & The EntertainMen. Sedan 2007 har han varit kapellmästare för flera av Christer Sjögrens shower. 2006 började Bylund medverka sporadiskt som musiker i Bingolotto och är sen 2010 en av kapellmästarna för husbandet i programmet. Andra TV-program Mattias varit kapellmästare för är Sommarkväll med Rickard Olsson (SVT), Eldsjälsgalan och Tack för dansen (TV4). Vid 58th Annual Grammy awards 2016 vann han en Grammy Award inom kategorin "Album of the year" (Årets album) för stråk på Taylor Swifts album "1989". Inför Oscarsgalan 2017 blev låten "Can't stop the Feeling!" från filmen "Trolls" nominerad för bästa originallåt där Bylund gjort blåsarrangemanget.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
Mattias Bylund på Discogs

Svenska musiker under 2000-talet
Födda 1970
Män
Levande personer
Svenska kapellmästare
Svenska keyboardister
Personer från Södertälje
Sabatier

Sabatier är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Armand Sabatier (1834–1910), fransk anatom
 Auguste Sabatier (1839–1901), fransk teolog
 
 Raphaël Bienvenu Sabatier (1732–1811), fransk kirurg

Franska efternamn
Jean-Alfred Fournier

Jean-Alfred Fournier, född 12 mars 1832 i Paris, död där 23 december 1914, var en fransk läkare.

Fournier blev medicine doktor 1860 och var 1879–1905 professor vid medicinska fakulteten i Paris. Han var en av sin tids främsta syfilidologer och utgav i sin vetenskap en stor mängd värdefulla skrifter, bland vilka Syphilis et mariage (1880) översattes till svenskan ("Syfilis och äktenskap", 1882).

Källor

Franska dermatologer
Franska professorer i medicin
Franska läkare under 1800-talet
Forskare från Paris
Födda 1832
Avlidna 1914
Män
Ugglan
Meda

Meda är en kommun och stad i provinsen Monza e Brianza i Lombardiet i norra Italien omkring 23 km norr om Milano. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Barlassina, Cabiate, Lentate sul Seveso, Seregno och Seveso.

Referenser

Externa länkar 

 Medas officiella webbplats

Kommuner i provinsen Monza e Brianza
Orter i Lombardiet
Fusinato

Fusinato är ett italienskt efternamn, som burits av bland andra:

 Arnaldo Fusinato
 Guido Fusinato

Italienska efternamn
Merovingertiden

Merovingertiden (ca 570–800) kallas i Norge den period av Nordens förhistoria som i Sverige ungefärligen motsvaras av vendeltiden (ca 550–800) och i Danmark av yngre germansk järnålder (ca 600–800). Om Finlands merovingertid kan ni läsa här.
Ingången till merovingertid (motsvarande) innebär också övergången från äldre till yngre järnåldern. 
Perioden delas i Norge in i tre faser utifrån arkeologiska kriterier. Fas 1 infaller därvidlag cirka 570–650, fas 2 cirka 650–750 och fas 3 cirka 750–800. 
Periodens namn har sin grund i att det arkeologiska materialet från perioden domineras av fynd med frankisk anknytning, och därvidlag från merovingerdynastins era.

Litteratur
 Brøndsted, Johannes. 1960 (2:a uppl). Danmarks Oldtid. III. Jernalderen. København.
 Solberg, Bergljot. 2005. ‘Merovingertid‘. I: Hedeager, L & Østmo, E (red.): Norsk arkeologisk leksikon. Oslo.

Järnåldern
Dennis Magnusson

Dennis Magnusson, född 4 augusti 1968 i Bollebygd, är en svensk dramatiker och manusförfattare.

Biografi
Magnusson kommer ursprungligen från Bollebygd i Västergötland. Han skriver för både TV, film och teater.

En pjäs som tar avstamp i hans bakgrund är Att döda ett tivoli, som ingick i Backa Teaters Brott & Straff trilogi. Vintern 2009 hade pjäsen 7:3 – Återbesöket urpremiär på Uppsala stadsteater; en pjäs om dramatikern Lars Norén och hans uppmärksammade fängelsepjäs 7:3. Han har skrivit manus till tv-serien 30 grader i februari.och varit dramaturg för filmen Låt den rätte komma in. Magnusson har äskrivit manus till den norska långfilmen Flykten från Bastöy (2010), tv-serier som Vänner och fiender (1996), Vita lögner (1997), och Oskyldigt dömd (2008) Jordskott (2015) och radioföljetongen Bollebygd goes armageddon.

År 2014 skrev han pjäsen Kikkiland, som hade premiär på Göteborgs Stadsteater och där artisten och sångerskan Kikki Danielsson spelade en av rollerna.

I februari 2019 hade filmen Lords of chaos premiär i USA som Magnusson skrev tillsammans med regissören Jonas Åkerlund.

Teaterpjäser
2002 – Vi drömmer, vi hoppas
2004 – Söndag
2006 – Drömmer om att dö (som en svensk med hög cred)
2007 – Att döda ett tivoli
2008 – Zlatans leende
2008 – Jenny from Hörby
2009 – Kassett
2009 – Vem vakar över oss?
2009 – 7:3 Återbesöket
2010 – Porslinsnegrer
2011 – Eddie 14
2011 – Elake Måns (efter Gösta Knutssons Pelle Svanslös)
2011 – Den rätte (en fortsättning på Låt den rätte komma in)
2012 – Den enfaldige mördaren (efter Hans Alfredsons film)
2012 – En dag kommer de att tystna
2012 – Kung Markatta
2013 – Klass
2014 – Losern & skönheten
2014 – Stjärnan & odjuret
2014 – Kikkiland
2014 – De sista trollen
2017 – Dylansällskapet
2020 – Tennistiden

Film och TV 

1999 – Systrar (kortfilm)

Dramaturg

Radio 
2009 – Bollebygd goes armageddon

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska manusförfattare under 1900-talet
Svenska manusförfattare under 2000-talet
Svenska dramatiker
Födda 1968
Män
Levande personer
Personer från Bollebygds socken
Yngre germansk järnålder

Yngre germansk järnålder (ca 520/30-790) kallas i Danmark den period av Nordens förhistoria som i Sverige ungefär motsvaras av vendeltiden (ca 550-800) och i Norge av merovingertiden (ca 570 – 800). Arkeologisk kännetecknas perioden exempelvis av fynd av guldgubbar. Perioden följs av vikingatiden kring 790, då det arkeologiska fyndmaterialet ändras, t ex hittas nu redskap av stål.

Litteratur
 Brøndsted, Johannes. 1960 (2:a uppl). Danmarks Oldtid.III.Jernalderen. København.
 Solberg, Bergljot. 2005. ’Merovingertid’. I: Hedeager, L & Østmo, E (red.): Norsk arkeologisk leksikon. Oslo.

Järnåldern
Inger Lindquist

Inger Lindquist, född 1 mars 1926 i Örgryte församling i Göteborg, död 24 augusti 1992, var en svensk jurist och riksdagsledamot för Moderata Samlingspartiet. 

Inger Lindquist var dotter till maskiningenjören Nils Magnusson och Anna Sofia Dahlin och var gift 1951–1980 med hovrättsrådet Ulf Vilhelm Edvin Lindquist. Inger Lindquist var jurist, extra assessor vid Göteborgs rådhusrätt 1965–1971, rådman 1971–1980, chefsrådman 1980–1987, lagman 1987–1992. Hon representerade Göteborgs stad i riksdagen 1974–1982 för Moderata Samlingspartiet.

Uppdrag Riksdagen 
Ledamot (m) för Göteborg stad 1974 – 1982. Suppleant i justitieutskottet och lagutskottet, ledamot av lagutskottet 1976/77–1981/82, suppleant i Europarådet, svenska delegationen 1977/78–1981/82, ledamot av besvärsnämnden 1976/77–1981/82 och krigsdelegationen 1979/80–1981/82.

Uppdrag i statliga utredningar, kommittéer och kommissioner 
Inger Lindquist var ledamot av ungdomsfängelseutredningen 1974–1978, länsdomstolskommittén 1977–1978, upphovsrättsutredningen 1977–1982, förvaltningsrättsutredningen 1978–1982, frivårdskommittén 1979–1982, delegationen för kontraktsvård 1979–1982, våldskommissionen 1989–1990 och särskild utredare av prostitutionen 1977–1981.

Övriga uppdrag 
Lindquist var ledamot av styrelsen för Svenska Röda Korset 1974 och dess ordförande 1974–1980.  
Hon var förbundsordförande för Göteborgsmoderaterna åren 1984–1986. 

Inger Lindquist blev på 1970-talet känd av svenska folket när hon som domare medverkade i TV-serien Vad säger lagen. Hon blev också särskilt uppmärksammad 1989 som rättens ordförande under ett tryckfrihetsmål i Göteborgs Tingsrätt i anslutning till mordet på Olof Palme. I riksdagsarbetet var hon särskilt aktiv i frågor som rörde rättsväsendet och kriminalitet men också frågor rörande utbildning och ekonomisk politik. 
Inger Lindquist utsågs till särskild utredare av den för Sverige första statliga utredningen av prostitutionen 1977–1981. Utredningen utgjorde starten för det sociala arbetet mot prostitution i Sverige. Ur (SOU 1995:16).

Källor 
 Enkammarriksdagen 1971–1993/94 utgiven av Riksdagens biografikommitté
  Göteborgs moderata högerkvinnor Av Agneta Granberg, Sonja Rembo, Lisbeth Sundén Andersson
 Algot Mattsson Arvet - Från Lindman till Bildt. Tre Böcker 1994 
 SOU 1977:83  Tillsynsdom - ungdomsfängelseutredningens förslag till ändringar i påföljdssystemet.
 SOU 1981:71  Prostitutionsutredningen

Noter

Vidareläsning 
 

Födda 1926
Kvinnor
Avlidna 1992
Ledamöter av Sveriges riksdag för Moderaterna
János Fogarasi

János Fogarasi, född den 17 april 1801 i komitatet Abauj, död den 10 juni 1878 i Budapest, var en ungersk rättslärd och språkforskare.

Fogarasi gick in på ämbetsmannabanan, innehade 1848 en rådsplats i Kossuths finansdepartement och efter revolutionens slut åtskilliga lägre och högre domar- och ämbetsmannabefattningar.

Han utgav en mängd juridiska och lexikografiska arbeten, av vilka den tillsammans med Czuczor utgivna ungerska 
ordboken A magyar nyelv szótára (6 band, 1862-74) är mest känd. Ordboken räknas alltjämt som ett standardverk, trots att Karl Bernhard Wiklund redan 1908 skrev, att "till följd af sin föråldrade och ovetenskapliga metod är denna ordbok dock alldeles förfelad".

Källor 
 

Ungerska jurister
Ungerska filologer
Ungerska lexikografer
Ungerska fackboksförfattare
Ungerskspråkiga författare
Ungerska ämbetsmän
Födda 1801
Avlidna 1878
Män
Mangan(II)acetat

Mangan(II)acetat, eller ättiksyrad manganoxid, bildar rödaktiga kristaller, lösliga i vatten eller etanol. Den vattenfria formen är löslig i vatten, metanol eller ättiksyra.

Framställning
Mangan(II)acetat kan framsställas genom en reaktion av ättiksyra med antingen mangan(II, III)oxid eller med mangan(II)karbonat.

Om den vattenfria formen skall framställas används istället en reaktion av mangan(II)nitrat med ättiksyraanhydrid.

Användning
Manganacetat har haft användning som sikativ och, liksom flera andra mangansalter, som stimulerande gödselmedel.

Källor
Meyers varulexikon, Forum, 1952

Manganföreningar