kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gråtofsad tangara

Gråtofsad tangara (Lophospingus griseocristatus) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Gråtofsad tangara är en liten finkliknande tangara. Fjäderdräkten är enfärgat grå, med en tydlig rest huvudtofs. Ungfågeln är lik ung och hona svarttofsad tangara, men ögonbrynsstrecket är mycket smalare.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i torra trakter i Anderna i sydöstra Bolivia och nordvästra Argentina (Jujuy och Salta). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Levnadssätt 
Gråtofsad tangara hittas i torra dalar där den föredrar öppna törnbuskmarker, framför allt med inslag av kaktusar. Fågeln är mestadels marklevande.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Svarttofsad tangara

Svarttofsad tangara (Lophospingus pusillus) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Den förekommer i Sydamerika i torra slättlandsområdet Gran Chaco. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende
Svarttofsad tangara är en 14 cm lång fågel med gulskär näbb och tydligt spetsig svart huvudtofs. Hanen har svart på huvud och strupe med ett brett vitt ögonbrynsstreck. Även kinden är vit. Ovansidan, vingarna och stjärten är grå, förutom vita spetsar på vingtäckarna och stora vita hörn på stjärten. Undersidan är mestadels ljusgrå. Honan är något mer färglös med inte lika tydlig ansiktsteckning och bruntonade vingar och rygg.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Gran Chaco från sydöstra Bolivia till västra Paraguay och norra Argentina. Den är införd till Uruguay. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Levnadssätt
Svarttofsad tangara hittas i öppet skogslandskap och buskmarker i Gran Chaco, upp till 1000 meters höjd. Den ses i par eller smågrupper, födosökande på marken eller i undervegetationen på jakt efter frön och små ryggradslösa djur. Hanen bygger det skålformade boet av lavar, växtfibrer och spindelväv, fodrat med djurhår och smårötter.¨

Status 
Arten har ett rätt stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet har inte uppskattats, men den beskrivs som "ganska vanlig".

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Barbadostangara

Barbadostangara (Loxigilla barbadensis) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Barbadostangaran är en finkliknande fågel med knubbig och tjock näbb. Fjäderdräkten är en mix av subtila nyanser i brunt och grått. Den kan misstas för hona sisitangara, men denna har olivgrön rygg och är mindre. Sången består av ett snabbt "tsee-tsee-tsee-tsee" eller "tsit-tsit-tsit-tsit", ofta bestående av mellan fem och 15 toner. Bland lätejna hörs vassa "tseet".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på ön Barbados i Små Antillerna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Levnadssätt 
Barbadostangaran hittas i trädgårdar, buskmarker och öppet skogslandskap. Där är en väl synlig fågel som är lätt att komma nära.

Status 
Fågeln har ett begränsat utbredningsområde, men beståndet anses vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Antillertangara

Antillertangara (Loxigilla noctis) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Antillertangaran är en mörk finkliknande fågel. Hanen är svart med rött på strupe och undergump, medan honan är beigefärgad och grå med rostbrunt på vingar och undergump. Hanen liknar saintluciatangaran, men denna har ljusa ben och saknar det röda hos antillertangaran. Honan kan misstas för hona saintluciatangara eller hona sisitangaran, men den förra har grå hjässa, ej brun, och ljusa ben, medan den senare är olivgrön ovan, ej brun, och dessutom mindre. Den typiska sången består av en serie med tre till sju toner. Bland lätena hörs "chuk" och "tseet".

Utbredning och systematik 
Antillertangara förekommer i Små Antillerna och delas in i åtta underarter med följande utbredning:
 Loxigilla noctis coryi – Saint Kitts och Montserrat
 Loxigilla noctis ridgwayi – Anguilla, Saint Martin, Barbuda och Antigua 
 Loxigilla noctis desiradensis – Desirade Island
 Loxigilla noctis dominicana – Guadeloupe, Marie Galante, Dominica och Iles des Saintes
 Loxigilla noctis noctis – Martinique
 Loxigilla noctis sclateri – Saint Lucia
 Loxigilla noctis crissalis – Saint Vincent
 Loxigilla noctis grenadensis – Grenada

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Levnadssätt 
Antillertangaran hittas i buskar och klängväxter i en rad olika miljöer. Den är på många ställen lätt att komma nära.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Oxtangara

Oxtangara (Loxigilla portoricensis), även kallad puertoricofink, är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Den förekommer enbart på Puerto Rico i Västindien.

Utseende och läte 
Oxtangaran är en karakteristiskt tecknad finkliknande fågel i svart och rött med kraftiga konformade näbbar. Adulta fåglar är kolsvarta med rött på strupe, hjässa och undergump. Ungfåglar är brunaktiga med orange på undergumpen. Sången består vanligen av tre till fem visslade toner följt av ett tunt och strävt "zzzzz". Bland lätena hörs ett mjukt "chup" och visslade "chew-wee".

Utbredning och systematik 
Oxtangaran förekommer endast på Puerto Rico. Tidigare inkluderades utdöda saintkittstangaran (Melopyrrha grandis) som underart.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i släktet Loxigilla. DNA-studier visar dock att den står nära kubatangaran i släktet Melopyrrha och förs numera allt oftare dit.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Levnadssätt 
Oxtangaran hittas i tät skog och i buskmarker. Den hörs ofta innan man får syn på den.

Status 
Oxtangaran har ett begränsat utbredningsområde och minskar i antal, så pass att internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som sårbar. Beståndet är dock fortfarande relativt stort, uppskattat till mellan 60 000 och 100 000 vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Puerto Rico
Rostbrynad tangara

Rostbrynad tangara (Melopyrrha violacea) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Den förekommer i Västindien, huvudsakligen i Bahamas samt på Jamaica och Jamaica.

Utseende och läte 
Rostbrynad tangara är en knubbig, finkliknande tangara med karakteristisk fjäderdräkt: mörkgrå till svart kropp kontrasterande mot orangerött i ett ögonbrynsstreck, på strupen och på undergumpen. Sången består av en anspråkslös serie med ljusa "zit" eller "seet", ibland följd av höga och tunna sträva toner. Lätet liknar de enskilda tonerna från sången.

Utbredning och systematik 
Rostbrynad tangara förekommer i Västindien. Den delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Melopyrrha violacea violacea – förekommer på Bahamas och Caicosöarna
 Melopyrrha violacea maurella – förekommer på Tortue, Gonâve och Saona öarna (utanför Puerto Rico)
 Melopyrrha violacea affinis – förekommer på Hispaniola och Isla Catalina
 Melopyrrha violacea parishi (inkluderas ofta i affinis) – förekommer på Ile a Vache och Isla Beata (utanför Hispaniola)
 Melopyrrha violacea ruficollis – förekommer på Jamaica

Ofta urskiljs även underarten ofella med utbredning på centrala och östra Caicosöarna.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i släktet Loxigilla. DNA-studier visar dock att den står nära kubafinken i släktet Melopyrrha och förs numera allt oftare dit.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Levnadssätt 
Rostbrynad tangara hittas i täta buskage i en rad olika miljöer, från fuktiga skogar till torra buskmarker och trädgårdar. Den är tillbakdragen, men inte särskilt skygg.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Jamaicatangara

Jamaicatangara (Loxipasser anoxanthus) är en tätting som länge placerats i familjen fältsparvar men som tillsammans med många andra arter flyttats till familjen tangaror, därav det svenska trivialnamnet.

Utseende och läte 
Jamaicatangaran är en liten finkliknande fågel. Båda könen har lysande gulgrönt på skuldrorna och beige på undergumpen. I övrigt liknar den sisitangaran, men skiljs på slankare näbb och mer färglös rygg. Vidare har hane jamaicatangara helsvart huvud, medan det svarta på sisitangaran är begränsat till ansiktet. Sången består av en serie med fyra eller fem ljusa och sträva toner som antingen stiger eller faller i tonhöjd, följt av en till tre toner på en annan tonhöjd.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i kuperade områden och berg på Jamaica. Den placeras som enda art i släktet Loxipasser och behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Levnadssätt 
Jamaicatangaran hittas i skogsbryn, öppet skogslandskap och närliggande snåriga områden. Den ses vanligen i grupper om två till fem fåglar. Arten är en fröätare.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och att den tros minska i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Jamaica
Vitkantad tangara

Vitkantad tangara (Melanodera melanodera) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Vitkantad tangara delas in i två distinkta underarter:
 M. m. princetoniana – förekommer i llanos från södra Chile och södra Argentina till Tierra del Fuego
 M. m. melanodera – förekommer på Falklandsöarna

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Gulkantad tangara

Gulkantad tangara (Melanodera xanthogramma) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gulkantad tangara är en vacker och knubbig finkliknande fågel. Hanen har svart strupe inramad av en gul kant. Huvud och kropp är antingen blågrå eller med grönaktig anstrykning undertill. Honan är helt streckad. Båda könen har vita stjärtsidor i norr, gula i söder.

Utbredning och systematik 
Gulkantad tangara förekommer i södra Sydamerika. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Melanodera xanthogramma barrosi – förekommer i bergstrakter i Chile och västra Argentina
 Melanodera xanthogramma xanthogramma – förekommer i södra Argentina (Tierra del Fuego och Kap Horn-arkipelagen)

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Levnadssätt 
Gulkantad tangara hittas i klippiga sluttningar och myrar ovan trädgränsen i Anderna och Tierra del Fuego, sydliga fåglar vintertid även ner till kusten.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Saintluciatangara

Saintluciatangara (Melanospiza richardsoni) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Saintluciatangaran är en liten (13–14 cm) brun eller svart finkliknande fågel med kraftig svart näbb. Hanen är helsvart med skära ben, honan brun ovan med kontrasterande grå hjässa och beigefärgad undersida. Liknande antillerfinken är större men med mindre näbb och saknar det skära på benen. Lätet är ett något banansmyglikt men grovt "tick-zwee-swisiwis-you", med betoning på andra och sista tonen.

Utbredning och systematik 
Saintluciatangaran är endemisk för ön Saint Lucia i Små Antillerna. Tidigare placerades den som ensam art i Melanospiza, men efter DNA-studier förs även sisitangaran dit.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Status 
Santaluciatangaran har ett mycket litet bestånd med endast uppskattningsvis 250–1000 vuxna individer. Den hotas av habitatförstörelse och predation från invasiva arter. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn hedrar William Everett Richardson (1825-1902), amerikansk fraktchef och samlare av specimen.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Saint Lucia
Melanospiza

Melanospiza är ett fågelsläkte i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Traditionellt omfattar det endast en art, saintluciatangara (Melanospiza richardsoni). DNA-studier  visar dock att sisitangaran (tidigare kallad skiffergräsfink) i Tiaris är en nära släkting och förs allt oftare dit.

Referenser 

Tangaror
Fågelsläkten
Kubatangara

Kubatangara (Melopyrrha nigra) är en karibisk fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Kubatangaran är en liten finkliknande tangara med stor och kraftig näbb och vitt i vingen. Fjäderdräkten varierar från svart till grå, beroende på kön och geografi. Sången består av en sträv drill som faller i tonhöjd och som följs av fem till tio tunna "tsi" som istället stiger i tonhöjd mot slutet. Lätet är ett ljust och strävt "tsit".

Utbredning och systematik 
Kubatangaran förekommer på Kuba och Isla de la Juventud. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare inkluderades caymantangaran (M. taylori) i arten, men denna urskiljs allt oftare som egen art.

Status 
IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Melopyrrha

Melopyrrha är ett fågelsläkte i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Traditionellt omfattar det en enda art, kubatangara (Melopyrrha nigra). Efter DNA-studier och artuppdelningar omfattar det numera hela sex arter, varav en utdöd och ytterligare en sannolikt utdöd:
 Oxtangara (Melopyrrha portoricensis) – tidigare i Loxigilla
 Saintkittstangara (Melopyrrha grandis) – sannolikt utdöd, tidigare behandlad som underart till portoricensis
 Kubatangara (Melopyrrha nigra)
 Caymantangara (Melopyrrha taylori) – tidigare behandlad som underart till nigra
 Bractangara (Melopyrrha latirostris) – utdöd under holocen
 Rostbrynad tangara (Melopyrrha violacea) – tidigare i Loxigilla

Referenser 

Tangaror
Fågelsläkten
Vitmaskad snårsparv

Vitmaskad snårsparv (Melozone biarcuata) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar.

Utseende och levnadssätt 
Vitmaskad snårsparv är en stor sparv, med karakteristisk huvudteckning: rostfärgad hjässa, vitt ansikte med mörkt pepparkornsöga och mörka "polisonger". Arten påträffas i buskigt skogslandskap och igenväxta gläntor. Liksom andra snårsparvar håller den sig mest på eller nära marken, gömd i skuggig och ofta tät växtlighet, ofta i par.

Utbredning och systematik 
Vitmaskad snårsparv förekommer i höglänta områden i Centralamerika, från södra Mexiko (Chiapas) till Guatemala, El Salvador och västra Honduras. Fåglar i sydöstra Mexiko urskiljs ibland som underarten hartwegi. Tidigare behandlades costaricasnårsparv som en underart till biarcuata.

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Namn 
Arterna i släktet Melozone kallades tidigare busksparvar, men har döpts om till snårsparvar för att undvika förväxling med de ej närbesläktade busksparvarna i Chlorospingus och för att betona det nära släktskapet med snårsparvarna i Atlapetes. Artnamnet för biarcuata, tidigare glasögonbusksparv, justerades till nuvarande vitmaskad för att undvika konflikt med glasögonsnårsparven (Atlapetes leucopis).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Rostnackad snårsparv

Rostnackad snårsparv (Melozone kieneri) är en tätting i familjen amerikanska sparvar som är endemisk för Mexiko.

Utseende och läte 
Rostnackad snårsparv är en relativt stor (15-17,5 cm) sparv med rätt lång och något kilformad stjärt. Ovansidan är olivgrå, undersidan vitaktig till gråaktig med en tydlig svart fläck centralt på bröstet. På huvudet är den karakteristiskt tecknad med rostrött på hjässan och halssidorna som kontrasterar med vit tygel och en vit bruten ögonring. I sången hörs ljusa tjippande ljud och mer högljudda visslingar, en variant återgiven i engelsk litteratur som "tzip tzip Chup Sweeet!".

Utbredning och systematik 
Rostnackad snårsparv förekommer enbart i Mexiko. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Melozone kieneri grisior – torra delar av Stillahavssluttningen i nordvästra Mexiko (sydöstra Sonora och nordöstra Sinaloa)
 Melozone kieneri kieneri – torra områden i västra Mexiko (Sinaloa, västra Durango, Nayarit, västra Jalisco, Colima)
 Melozone kieneri rubricata – torra områden i sydvästra Mexiko (Michoacán, Puebla, Morelos, Guerrero, Oaxaca)

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien.

Levnadssätt 
Rostnackad snårsparv hittas i buskrika skogsmarker, törnskog och i buskmarker med ek och en. Den födosöker på marken och håller sig ofta väl dold i vegetationen. Bon har hittats i juni och juli, prydliga boskålar av torkade löv och torra långa grässtrån placerade 0,9–1,8 meter ovan mark i en buske eller ett sly. Däri lägger den ljust blåvita ägg som oftast är otecknade. Boparasitism från både bronskostare och brunhuvad kostare har noterats.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population i storleksordningen 50 000–500 000 vuxna individer. Den minskar något i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att anses vara hotad. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Louis-Charles Kiener (1799-1881), fransk zoolog och concholog.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Mexiko
Vitkindad snårsparv

Vitkindad snårsparv (Melozone leucotis) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Vitkindad snårsparv är en stor och karakteristiskt tecknad sparv. Kroppen är färglöst gråbrun medan det svarta huvudet är kontrastrikt med stora vita fläckar i ansiktet och en gul på halssidan. Bestånd från Nicaragua och söderut, av vissa behandlade som en egen art, har mer svart i ansiktet och på bröstet.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i höglänta områden i Centralamerika och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Melozone leucotis occipitalis – södra Mexiko (Chiapas) till Guatemala och El Salvador
 leucotis-gruppen
 Melozone leucotis nigrior – norra och centrala Nicaragua
 Melozone leucotis leucotis – centrala Costa Rica

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN occipitalis som den egna arten "gråkronad snårsparv".

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien.

Levnadssätt 
Vitkindad snårsparv hittas lokalt i förberg och högländer, i tropiska och subtropiska skogar, skuggiga kaffeplantage och snåriga kanter. Den ses vanligen i par på eller nära marken i skuggig undervegetation där den kan vara rätt tillbakadragen.

Status 
IUCN hotkategoriserar underartsgrupperna (eller arterna) var för sig, båda som livskraftiga.

Namn 
Arterna i släktet Melozone kallades tidigare busksparvar, men har döpts om till snårsparvar för att undvika förväxling med de ej närbesläktade busksparvarna i Chlorospingus och för att betona det nära släktskapet med snårsparvarna i Atlapetes.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i neotropiska regionen
Inaccessibletangara

Inaccessibletangara (Nesospiza acunhae) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Arten förekommer endast på Inaccessible Island i södra Atlanten. Den delas vanligen in i tre underarter med följande utbredning:
 Nesospiza acunhae acunhae – kustnära delarna av ön
 Nesospiza acunhae dunnei – kustnära och östra inre delarna av ön
 Nesospiza acunhae fraseri – inre delarna av ön

Tidigare behandlades smalnäbbad nightingaletangara (Nesospiza questi) som underart till inaccessibletangara och vissa gör det fortfarande.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Status 
IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Noter

Externa länkar

Tangaror