kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
It's Always Sunny in Philadelphia

It's Always Sunny in Philadelphia är en amerikansk komediserie skapad av Rob McElhenney, Glenn Howerton, och Charlie Day. 

Serien har sänts i 16 säsonger i USA. I december 2020 meddelade TV-kanalen FX att inspelningen av fyra säsonger till planeras.

I Sverige visades säsong 1 på ZTV och säsong 2-4 på TV6. Samtliga dessa säsonger har repriserats på både TV6 och TV3. Säsong 1 och 2 har släppts på DVD i Sverige i en samlingsbox. De första 15 säsongerna av serien är tillgängliga för streaming på Disney+.

Handling 
Serien följer "The Gang", ett gäng med fem egoistiska vänner: tvillingarna Dennis Reynolds och Deandra "Sweet Dee" Reynolds, Charlie Kelly, Ronald "Mac" McDonald, och Frank Reynolds (Dennis och Sweet Dees far, men inte biologisk far), som driver förfallna Paddy's Pub, en bar i södra Philadelphia. De är oärliga, egoistiska, lata, manipulativa och ofta engagerade i kontroversiella frågor. I serien finner man dem utarbeta system och planer för att konspirera mot varandra och andra för egen vinning eller hämnd, eller helt enkelt för underhållningen.

Deras gemenskap är aldrig fast, någon av dem skulle snabbt kunna dumpa någon av de andra för en snabb vinst eller personlig vinning oavsett konsekvenserna. Nästan allt de gör resulterar i konkurrens med varandra och en stor del av showens dialog kretsar kring att karaktärerna bråkar eller skriker på varandra. Trots bristen på världslig framgång, behåller gänget generellt höga uppfattningar om sig själva, och visar ett ofta tvångsmässigt intresse för sitt eget rykte. Trots denna höga självkänsla, har gänget ofta lite känsla av skam då de försöker få vad de vill ha. De gör ofta saker som andra skulle finna förödmjukande, äckliga, befängda eller omoraliska.

Rollista

Huvudroller

Referenser

Externa länkar 
 

Amerikanska komediserier på TV
Philadelphia i fiktion
TV-seriestarter 2005
Engelskspråkiga TV-serier
TV-program i FX
Amerikanska TV-serier från 2000-talet
Amerikanska TV-serier från 2010-talet
Bellvik

Bellvik är en by i Dorotea distrikt (Dorotea socken) i Dorotea kommun i nordvästra Ångermanland, Västerbottens län. Bellvik har ett utsträckt läge utmed Bellvikssjön. 

Byn har knappt 30 invånare.

På Näset i Bellvik finns ett privatägt gårdsmuseum.

Biug i Bellvik är en träff för den alternativa självhushållningsrörelsen som hålls i Bellvik sommartid.

Historia
Byn Bellvik anlades som ett nybygge på 1720-talet av skogsfinnen Mats Johansson från Paldamo socken i det historiska landskapet Österbotten (dåvarande Österbottens län). Ungefär 20 år senare anlades ett andra nybygge av Nils Jonsson som även han var av finsk släkt men närmast sägs ha kommit från Tåsjö. 

På 1950-talet fanns här skola, post, telegraf, fik, Konsum och även privat lanthandel. Som alla inlandsbyar förr var det jordbruk och skogen man arbetade med. I och med jord- och framförallt skogsbrukets mekanisering och flottningens upphörande minskade som på andra platser i Norrlands inland byns befolkning.

Administrativ tillhörighet 
När det första nybygget anlades i Bellvik låg det i Åsele sockens västra rota. När landskapsgränsen mellan Ångermanland och Åsele lappmark fastställdes 1766 hamnade Bellvik i Ångermanland och därmed även i Västernorrlands län, men byn behöll sina lappmarksprivilegier och hörde i kyrkligt avseende fortsatt till Åsele socken, från och med 1790-talet till Dorotea socken, i Västerbottens län. År 1864 överfördes byn till Tåsjö socken i Västernorrlands län, men 1891 återgick den till Dorotea. Nu ligger den således i Dorotea kommun. Av denna orsak gör länsgränsen (som nu går mellan Västerbottens och Jämtlands län) en sväng in i Ångermanland kring Bellviks bys ägor.

Referenser

Externa länkar 
 Biug i Bellvik
 Välkommen till Bellvik
 Doroteabyar.nu

Orter i Dorotea kommun
Air Italy

Air Italy (före 1 mars 2018 Meridiana) var Italiens andra största flygbolag efter Alitalia. De hade sitt huvudkontor i Olbia på Sardinien   

Flygbolaget startade som Alisarda den 29 mars 1963 av Aga Khan IV, prins Karīm al-Hussaynī. Företaget bytte namn till Meridiana den 3 maj 1991. Efter en fusion med det tidigare bolaget Air Italy, blev det nya flygbolagets namn Air Italy från och med den 1 mars 2018. Den 11 februari 2020 slutade Air Italy flyga.

Destinationer 
Nationellt flyger man till Bergamo, Bologna, Cagliari, Catania, Florens, Lamezia Terme, Milano-LIN, Milano-MXP, Neapel, Olbia, Palermo, Pantelleria, Rom-FCO, Torino, Trapani, Trieste, Verona och Venedig.

Internationellt flyger man till Amsterdam, Barcelona, Chişinău, Helsingfors, London-LGW, Madrid, Mykonos, Paris-CDG, Pristina och Santorini.

I samarbete med Eurofly flyger man till Fuerteventura, Kairo, Dakar-Blaise Diagnes flygplats, Malé, Mauritius, Mombasa, Moskva-DME, New York-JFK, Seychellerna och Teneriffa-TFS.

Referenser 

 Airfleets.net

Externa länkar 
 

Flygbolag bildade 1963
Italienska flygbolag
Flygbolag upplösta 2020
Kiwiana

Kiwiana syftar till saker och företeelser som anses typiskt nyzeeländska. Ordet kommer av att nyzeeländarna kallas, internt och av resten av världen, för kiwis (syftandes till den inhemska fågeln kivi, och inte frukten som på engelska heter "kiwifruit" eller "Chinese gooseberry").

Kiwiana måste inte vara unikt för Nya Zeeland. Marmite och Pavlovatårta är exempel på kiwiana som även är vanligt förekommande i andra länder, såsom Storbritannien och Australien.

Begreppet kan liknas vid "Americana" som syftar till samma koncept, men för USA.

Exempel på kiwiana

Haka, den māoriska krigsdans som de flesta rugbylag framför innan en match. Särskilt känd är landslaget All Blacks haka.
Ormbunken, som ses som en symbol för Nya Zeeland. Särskilt vanligt är den silverfärgade ormbuken, eller "Silver Fern".
Kivier, en fågel som endast finns i ett fåtal på Nya Zeeland. Ses också som en symbol för landet och människorna.
Four Square, en kedja närlivsbutiker och varuhus med berömda maskoten Mr 4 Square som logo.
Marmite, en typ av jästextrakt som används som pålägg.
Pavlovatårta, en tårta vars ursprung och tillhörighet debatteras mellan australier och nyzeeländare.
Sausage Rolls, ett tilltugg där smördeg lindats kring korvkött.
Tomato Sauce, en något mer lättrinnande variant av ketchup.

Externa länkar
Engelska Wikipedia

Nya Zeelands samhälle
Robert Acquafresca

Robert Acquafresca, född 11 september 1987 i Turin är en italiensk fotbollsspelare som spelar för Ternana. Hans pappa är ifrån Italien och hans mamma är ifrån Polen. Acquafresca fick välja mellan att spela i det italienska landslaget och det polska landslaget och han valde det italienska landslaget, där han har spelat i U21-landslaget.

Klubbkarriär 
Robert Acquafresca kom som nioåring till Torino, som han under många år representerade på pojk- och juniornivå.

Treviso
2005 blev han köpt av Inter men två dagar senare såldes han vidare till Treviso på delägarskap. Han spelade för Treviso i tre år.

Cagliari
2007 lämnade Acquafresca Treviso för  Cagliari, återigen delägd tillsammans med Inter, som värvade Cagliaris David Suazo i samma övergång. Under två säsonger med den sardiska klubben gjorde Acquafresca 24 mål och spelade även flitigt med Italiens U21-landslag.

Genoa
Den 29 juni 2009 såldes Acquafresca till Genoa som delbetalning i köpet av Diego Milito. Redan dagen efter, 30 juni, lånade Genoa ut honom till Atalanta. Det blev en halv säsong med ett mål på tolv matcher innan Acquafresca i januari 2010 hämtades tillbaka av Genoa.

Den 1 juli 2010 värvades Luca Toni till Genoa. Detta ledde till att Genoa ansåg att Acquafresca återigen var överflödig och han lånades då ut till sin gamla klubb Cagliari. Återigen gjorde han bra ifrån sig i Cagliari och svarade för åtta mål på 37 matcher.

Bologna
I juli 2011 lånades Acquafresca ut till Bologna. Efter en säsong med klubben, där Acquafresca gjorde fem mål, utnyttjade Bologna sin utköpsklausul och köpte spelaren på ett delägarskap från Genoa.

Acquafresca spelade hösten 2012 med Bologna, men fick begränsat med speltid. I januari lånades han ut till spanska Levante. Efter elva matcher och tre mål återvände Acquafresca till Bologna, som sommaren 2013 köpte loss resterande del av spelaren från Genoa.

Internationell karriär 
Acquafresca har spelat för Italiens U17-landslag, U18-landslag, U19-landslag och U21-landslag. Han spelade sin första U21-match den 1 juni 2007 mot Albanien. Acquafresca deltog i U21-EM 2009 som spelades i Sverige. Den polska förbundskaptenen, Leo Beenhakker har försökt övertala Acquafresca till att spela för det polska landslaget, men Acquafresca tackade nej.

Referenser

Italienska fotbollsspelare
Födda 1987
Spelare i Treviso FBC 1993
Spelare i Cagliari Calcio
Spelare i Atalanta BC
Spelare i Genoa CFC
Spelare i Bologna FC
Spelare i Levante UD
Spelare i Ternana Calcio
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Italien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2008
Personer från Turin
Dunkerques fyradagars

Dunkerques fyradagars (franska: Quatre jours de Dunkerque), är en cykeltävling i Dunkerque, Hauts-de-France i norra Frankrike. Tävlingen tillhör UCI Europe Tour sedan 2005 och kategoriseras som 2.HC.

Tävlingen startade första gången 1955 och kallades Grand Prix de Dunkerque-Trophée Primerose. Sedan 1963, då ett individuellt tempolopp, lades in i tävlingen, hålls tävlingen under en period av fem till sex dagar och innehåller sex etapper.

Segrare 

 2018  Dimitri Claeys
 2017  Clément Venturini
 2016  Bryan Coquard
 2015  Ignatas Konovalovas
 2014  Arnaud Démare
 2013  Arnaud Démare
 2012  Jimmy Engoulvent
 2011  Thomas Voeckler
 2010  Martin Elmiger
 2009  Rui Costa
 2008  Stéphane Augé
 2007  Matthieu Ladagnous
 2006  Roberto Petito
 2005  Pierrick Fédrigo
 2004  Sylvain Chavanel
 2003  Christophe Moreau
 2002  Sylvain Chavanel
 2001  Didier Rous
 2000  Martin Rittsel
 1999  Michael Sandstød
 1998  Aleksandr Vinokurov
 1997  Johan Museeuw
 1996  Thierry Laurent
 1995  Johan Museeuw
 1994  Eddy Seigneur
 1993  Laurent Desbiens
 1992  Olaf Ludwig
 1989  Charly Mottet
 1991  Charly Mottet
 1990  Stephen Roche
 1988  Pascal Poisson 
 1987  Herman Frison
 1986  Dirk de Wolf
 1985  Jean-Luc Vandenbroucke
 1984  Bernard Hinault
 1983  Leo van Vliet
 1982  Frank Hoste
 1981  Bert Oosterbosch
 1980  Jean-Luc Vandenbroucke
 1979  Daniel Willens
 1978  Freddy Maertens
 1977  Gerrie Knetemann
 1976  Freddy Maertens
 1975  Freddy Maertens
 1974  Walter Godefroot
 1973  Freddy Maertens
 1972  Yves Hezard
 1971  Roger de Vlaeminck
 1970  Willy Vanneste
 1969  Alain Vasseur
 1968  Jean Jourden
 1967  Lucien Aimar
 1966  Theo Mertens
 1965  Gustaaf Desmet
 1964  Gilbert Desmet
 1963  Jef Planckaert
 1962  Joseph Groussard
 1961  Abel Geldermans
 1960  Jef Planckaert
 1959  Jacques Anquetil
 1958  Jacques Anquetil
 1957  Jef Planckaert
 1956  Jan Adriaenssens
 1955  Louis Déprez

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Cykeltävlingar i Frankrike
Återkommande sportevenemang med premiär 1955
UCI Europe Tour
Cyril Gautier

Cyril Gautier, född 26 september 1987 i Plouagat, är en professionell tävlingscyklist från Frankrike. Han tävlar för det franska UCI ProTour-stallet Bbox Bouygues Télécom.

Karriär 
Som juniorcyklist slutade Cyril Gautier trea på etapp 2 av Trophée Centre Morbihan under säsongen 2005. Han slutade tvåa på etapp 1 av den tyska juniortävlingen Niedersachsen Rundfahrt, också den under säsongen 2005, bakom Edvald Boasson Hagen. Gautier slutade också tvåa på etapp 2b bakom Michael Vanderaerden. De bra resultaten ledde till att Cyril Gautier slutade trea i tävlingens slutställning bakom Sebastian Hans och Edvald Boasson Hagen. 

Inför säsongen 2006 började Cyril Gautier tävla med U23-cyklisterna. Han slutade på andra plats under Prix de la Mi-Août. Han slutade även tvåa på etapp 3 av U23-tävlingen Giro della Toscana bakom italienaren Francesco Ginanni.

Gautier blev inför säsongen 2007 kontrakterad av det franska stallet Bretagne Armor Lux. I slutet av mars slutade fransmannen på tredje plats på etapp 2 av GP du Portugal. Några dagar senare slutade han trea på GP de la Ville de Rennes. I slutet av mars slutade Cyril Gautier på andra plats i U23-tävlingen Giro delle Regione bakom kenyanen Chris Froome.

Under säsongen 2008 slutade fransmannen på andra plats i GP Plumelec-Morbihan bakom fransmannen Thomas Voeckler. I julimånad vann Cyril Gautier de europeiska U23-mästerskapen framför Paul Voss och Timofej Kritskij. Han vann också etapp 2 av den franska tävlingen Kreiz Breizh Elite. Han slutade på en sjätte plats i GP d'Isbergues bakom 
William Bonnet, Wesley Sulzberger, Chris Anker Sørensen, Nicolas Vogondy och Floris Goesinnen. I U23-världsmästerskapens linjelopp samma år slutade Cyril Gautier på sjätte plats bakom Fabio Duarte Arevalo, Simone Ponzi, John Degenkolb, Ben Swift, Rui Alberto Costa Faria.

Resultaten under året ledde till att Cyril Gautier blev kontrakterad av det franska UCI ProTour-stallet Bbox Bouygues Télécom inför säsongen 2009. I slutet av maj slutade Gautier tvåa på etapp 5 av Circuit de Lorraine 2009 bakom Sébastien Joly, en tävling som han senare slutade på nionde plats. Senare samma månad blev det en sjätte plats på GP Plumelec-Morbihan bakom Jérémy Galland, Mickaël Larpe, Blel Kadri, Lilian Jégou och Arnaud Gérard. 

Franska tävlingscyklister
Födda 1987
Män
Levande personer
Air Kokshetau

Air Kokshetau, ibland Kokshetau Airlines var ett kazakiskt flygbolag, grundat 2002. Air Kokshetau hade sina huvudkvarter i staden Köksjetau. I mars 2007 hade Air Kokshetau 238 anställda. Air Kokshetau står på EU:s svarta lista över flygbolag som inte får flyga inom EU. I flottan ingick två Iljusjin Il-62M och fem Jakovlev Jak-40. Tidigare hade man också en Airbus A310.

Destinationer 
Air Kokshetau flyger från Köksjetau till Almaty och Petropavl.

Kazakiska flygbolag
Flygbolag bildade 2002
Gustaf Felix Grönfeldt

Gustaf Felix Grönfeldt, född den 8 juli 1868 i Karlskoga, död den 9 april 1930, var en svensk apotekare som 1911 grundade Pharmacia.

Gustaf Felix Grönfeldt var son till veterinären Felix Ferdinand Grönfeldt, som vid denna tid var verksam i Karlskoga, och hans första fru Maria Hedengren, som dog när barnen var unga.

År 1911, då Grönfeldt var verksam vid Apoteket Elgen på Karlavägen 27 i Stockholm, köpte han rättigheterna till ett patent för framställning av organiska fosfater ur nervvävnad i form av hjärn- eller ryggmärgssubstans av animaliskt ursprung. Detta utnyttjades i framställning av "mirakelmedicinen" Phospho-Energon, som blev Pharmacias mest framgångsrika produkt under de tidiga åren.

Grönfeldt var från 1924 till 1930 innehavare av apoteksprivilegiet för apoteket i Västerhaninge. Han är begravd på Solna kyrkogård.

Källor

Noter 

Svenska apotekare under 1800-talet
Svenska apotekare under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Karlskoga
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1868
Avlidna 1930
Män
Björn Ingelman

Björn Gustaf Adolf Ingelman, född 6 november 1917 i Uppsala, död där 12 december 2000, var en svensk kemist och läkemedelsforskare.

Björn Ingelman var son till majoren Gustaf Ingelman och Amy Bergh, konstnären Richard Berghs dotter. Ingelman blev 1941 assistent till nobelpristagaren Arne Tiselius, som var professor i biokemi vid Uppsala universitet. Vid denna tidpunkt hade Tiselius kontakt med Sockerbolaget, vars biproduktkommitté letade efter andra produkter än sackaros som skulle kunna utvinnas ur sockerbetan. En av flera orsaker till detta var det då pågående andra världskriget, som gjorde att flera produkter inte längre kunde importeras. Ingelman var den som fick ta hand om undersökningarna och han kom att upptäcka polysackariden dextran i det material som skickades till Uppsala från Sockerbolaget. Ingelman och fysiologen Anders Grönwall, som också fanns på Tiselius institution, upptäckte att dextran kunde användas i blodersättningsmedel istället för blodplasma, och bedömde detta som ett högintressant användningsområde. Läkemedelsbolaget Pharmacia kontaktades 1943 och bolagets verkställande direktör Elis Göth blev mycket intresserad av resultaten. Fyra år senare introducerade Pharmacia produkten Macrodex, som var en dextranlösning.

Ingelman disputerade 1949 för filosofie doktorsgrad på sina studier över dextran som blodersättningsmedel, och blev samma år docent i kemi i Uppsala.

Efter att Pharmacia flyttat till Uppsala 1950, blev Ingelman företagets forskningschef och ansvarade för dess laboratorier och han fortsatte samarbetet med biokemiska institutionen vid universitetet. En av dem som Ingelman anställde var Per Flodin, som tillsammans med Jerker Porath kom att göra nästa dextran-baserade upptäckt som ledde till en Pharmacia-produkt i form av gelfiltreringspreparatet Sephadex. 1964 blev Ingelman direktörsassistent vid Pharmacia. Mellan 1974 och 1983 var han direktör i Pharmacias dotterbolag Fortia..

Ingelman invaldes 1958 som ledamot av Kungliga Vetenskapssamhället i Uppsala, promoverades 1964 till medicine hedersdoktor vid Göteborgs universitet. 1978 tilldelades han Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademiens guldmedalj med motiveringen "för hans insatser inom utvecklingen av dextrankemin som grund för praktiska tillämpningar ".

Björn Ingelman var sedan 1945 gift med konstvetaren Ingrid Ingelman (1920–2004), dotter till kyrkoherde Walter Stenberg i Ljustorps församling. En son till makarna är fysikern Gunnar Ingelman.

Björn Ingelman är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor 

Svenska kemister under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Hedersdoktorer vid Göteborgs universitet
Svenska innehavare av professors namn
Ledamöter av Kungliga Vetenskapssamhället i Uppsala
Alumner från Uppsala universitet
Forskare från Uppsala
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1917
Avlidna 2000
Män
Mark Billingham

Mark Billingham, född 1961, är en brittisk författare av kriminalromaner och TV-manus. Han är född och uppvuxen i Birmingham men bor nu i London. Han har arbetat som stand-upkomiker men ägnar sig nu på heltid åt sitt författarskap. Billingham har skrivit en serie med kriminalkommissarie Tom Thorne som huvudperson.
 Mark Billingham berättar i tv-serien Killer Couples om riktiga mord och om de mördarpar som begick dem.

Böcker översatta till svenska 
(Översatta av Jan Malmsjö, om ej annat anges)
 Sömntuta 2003 (Sleepyhead)
 Offerlek 2004 (Scaredy Cat)
 Vedergällningen 2005 (Lazybones)
 Den brinnande flickan 2006 (The Burning Girl)
 Livlös 2007 (Lifeless)
 Begravd 2008 (Buried)
 Dödsbud 2009 (Death Message)
 Tjockare än vatten 2010 (Bloodline)
 Från de döda 2011 (From the Dead) (översättning Gunilla Roos)
 Så gott som död 2011 (Good as Dead) (översättning Gunilla Roos)

Externa länkar 
 Författarens webbplats
 Förlagets presentation

Brittiska kriminalförfattare
Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Män
Födda 1961
Levande personer
Personer från Birmingham
Simone Ponzi

Simone Ponzi, född 17 januari 1987 i Manerbio, är en professionell tävlingscyklist från Italien. Simone Ponzi blev silvermedaljör i U23-världsmästerskapens linjelopp under säsongen 2008. Efter resultatet blev han professionell med det italienska UCI ProTour-stallet Lampre inför säsongen 2009.

Amatörkarriär 
Simone Ponzi slutade trea på Ponton 2006 bakom Daniel Oss och Manuel Belletti.

Resultaten började komma under säsongen 2007. Han vann den slovenska tävlingen Trofeo Zssdi - Un. Circ. Sloveni in Italia och den italienska tävlingen Trofeo Franco Balestra - Memorial Giampietro Metelli. I mars slutade Simone Ponzi tvåa på Castello Brianza och Memorial Danilo Furlan. Han slutade även tvåa på U23-tävlingen Giro delle Regiones sjätte etapp bakom Ben Swift. Simone Ponzi slutade trea i Bibano di Godega S. Urbano bakom Daniel Oss och Andrea Fin. Simone Ponzi vann också U23-nationsmästerskapen i Italien och tillsammans med Marco Bandiera, Gianluca Brambilla, Manuele Boaro och Davide Malacarne vann han etapp 1 av Giro del Veneto. I slutet av juli blev Simone Ponzi tredje man på den italienska tävlingen GP Inda - Trofeo Aras Frattini a.m. bakom Bruno Rizzi och Adriano Malori. Ponzi vann också de mindre tävlingarna Vitolini och Ponton.

Under säsongen 2008 slutade Simone Ponzi tvåa i U23-tävlingen Trofeo Matteotti bakom Sacha Modolo. Ponzi vann i juni 2008 den italienska tävlingen Giro del Casentino, han vann också etapp 6 av Giro della Valle d'Aosta. På etapp 5 av Giro della Valle d'Aosta slutade italienaren på andra plats bakom Ben Swift. I september vann Ponzi U23-tävlingen Giro Del Canavese - Trofeo Sportivi Valperghesi framför Ben Swift och Angelo Pagani. I slutet av september samma år tog Simone Ponzi silvermedaljen i U23-världsmästerskapens linjelopp bakom Fabio Duarte Arevalo. Säsongen avslutades med en femte plats i GP Ezio del Rosso.

Professionell karriär 
Med anledning av de bra resultaten under säsongerna 2007 och 2008, och tack vare silvermedaljen i världsmästerskapen, blev Simone Ponzi kontrakterad av det italienska UCI ProTour-stallet Lampre-N.G.C..

Under sitt första år som professionella slutade han på femte plats i Marco Pantani Memorial 2009 bakom italienarna Roberto Ferrari, Giovanni Visconti, Valerio Agnoli och Francesco Ginanni.

Under säsongen 2010, slutade italienaren tvåa på etapp 4 av Settimana Ciclistica Internazionale Coppi-Bartali bakom Marko Kump.

Inför säsongen 2011 blev han kontrakterad av det italienska stallet Liquigas och vann Coppa Papà Carlo och GP Kranj under året. Han slutade också tvåa i Trofeo Laigueglia, Coppa Agostoni och GP Industria Artigianato e Commercio Carnaghese. Han tog också hem fjärde platsen i Cyclassics Hamburg bakom Edvald Boasson Hagen, Gerald Ciolek och Borut Božič.

Astana Team blev Ponzis stall under 2012 och han tog fjärde platsen på etapp 3 av Settimana Ciclistica Internazionale Coppi-Bartali bakom Diego Ulissi, Rory Sutherland och Danilo Di Luca.

Referenser 

Italienska tävlingscyklister
Födda 1987
Män
Levande personer
Anders Grönwall (läkare)

Anders Johan Troed Grönwall, född 10 juni 1912 i Stockholm, död 14 april 1989, var en svensk läkare, som var verksam som medicinsk kemist, läkemedelsforskare och sjukhusdirektör.

Grönwall blev 1941 medicine licentiat och medicine doktor vid Lunds universitet med doktorsavhandlingen Om globuliners löslighet vid närvaro av lättlösliga zwitterjoner jämte ett bidrag till frågan om globuliners löslighet i system innehållande starka elektrolyter och samma år docent i medicinsk och fysiologisk kemi vid Lunds universitet.

Han var därefter verksam en tid vid biokemiska institutionen vid Uppsala universitet, där nobelpristagaren Arne Tiselius var professor. Under denna tid samarbetade han med kemisten Björn Ingelman som studerade polysackariden dextran. Ingelman och Grönwall upptäckte att dextran kunde användas i blodersättningsmedel istället för blodplasma, och med tanke på det pågående andra världskriget bedömdes detta som ett mycket intressant användningsområde. Läkemedelsbolaget Pharmacia kontaktades 1943 och bolagets verkställande direktör Elis Göth blev mycket intresserad av resultaten. Fyra år senare introducerade Pharmacia produkten Macrodex, som var en dextranlösning.

1944 blev Grönwall klinisk laborator vid Akademiska sjukhuset, och var 1944-1974 överläkare vid kliniskt kemiska centrallaboratoriet vid sjukhuset. Han blev 1948 laborator i klinisk kemi vid Uppsala universitet, och 1956 professor i detta ämne.

Grönwall blev 1949 styresman vid sjukhuset och 1977 sjukhusdirektör, och satt på dessa befattningar under en tid då sjukhuset genomgick omfattande utbyggnad.

Källor 

Svenska professorer i klinisk kemi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Födda 1912
Avlidna 1989
Män
Läkare från Stockholm
Minotaur (förlag)

Bokförlaget Minotaur är ett svenskt bokförlag som ger ut översatt kriminallitteratur. Förlaget grundades av Henrik B Nilsson i Malmö och den första boken utgavs 1999. Sedan 2003 är förlaget ett imprintförlag i Stockholm inom Forum bokförlag. Kända författare som utkommit på Minotaur är bland andra Mark Billingham, Stephen Booth, Reginald Hill, Denise Mina, Peter Robinson och Ian Rankin.

Källor 

 Minotaurs webbplats

Svenska bokförlag
Bokförlaget Forum
Företag bildade 1999