kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Richard Markgren

Olof Richard Markgren (i riksdagen kallad Markgren i Burträsk), född 19 juni 1858 i Byske, Västerbottens län, död 8 januari 1928 i Burträsk, Västerbottens län, var en svensk kyrkoherde och riksdagsman.

Richard Markgren var kyrkoherde i Burträsks församling i Luleå stift. Han var ledamot av riksdagens första kammare 1909–1911.

Källor

Noter 

Svenska präster under 1800-talet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Män
Födda 1858
Avlidna 1928
Personer från Byske socken
Janne Marcuson

Johan (Janne) Magnus Marcuson (i riksdagen kallad Marcuson i Skogen), född 6 oktober 1832 i Skredsvik, Göteborgs och Bohus län, död 25 juni 1922 i Högås församling, var en svensk ångbåtskommissionär och riksdagsman.

Marcuson var ångbåtskommissionär i Sundssandvik i Bohuslän. Han var ledamot av riksdagens andra kammare.

Källor

Tvåkammarriksdagen 1867–1970, band 4, sid. 124.

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1832
Avlidna 1922
Män
Storå–Stråssa Järnväg

Storå–Stråssa Järnväg (StSJ) var en 1435 mm normalspårig järnväg mellan Storå och Stråssa i Örebro län.

Historia
Österreichische Bergund Hüttenwerke som ägde gruvan i Stråssa beviljades 1914 en koncession för en järnväg till Storå. Järnvägen öppnade för allmän godstrafik den 31 juli 1915 och trafikerades av Frövi-Ludvika Järnväg till vars bana den anslöt i Storå. Österreichische Bergund Hüttenwerke sålde gruvan och järnvägen till Trafikaktiebolaget Grängesberg-Oxelösund (TGO) 1917 som ägde StSJ fram till 1938 när järnvägen gick upp i dotterbolaget Trafikaktiebolaget Grängesberg-Oxelösunds Järnvägar (TGOJ). Linjeplatsen Håkansboda byggdes 1918 för att lasta koboltmalm och kopparmalm från Stora Kopparberg ABs gruva men gruvdriften upphörde redan 1919. Gruvdriften i Stråssagruvan upphörde 1923 men malm fortsatte att transporteras från Blankafältet som ägdes av Guldsmedshytte Bruks AB. Det fanns en smalspårig järnväg från Blankagruvan fram till en omlastningsplats vid Stråssa bangård. Järnvägstransport av malm fortsatte fram till 1947 när Guldsmedshytte Bruk började köra malmen med lastbil. Under tiden 1947-1955 fanns det inga transporter på järnvägen utan Stråssa bangård användes för uppställning av övertaliga malmvagnar.

I slutet på 1950-talet löste staten ut TGO ur LKAB och för en del av pengarna öppnades gruvan i Stråssa igen. Järnvägen i Stråssa lades om och förlängdes någon kilometer norrut till en ny malmbangård och den gamla bangården lades ner. Resten av järnvägen rustades upp, elektrifierades och trafiken återupptogs 1959. Fjärrblockering infördes av TGOJ 1961. Stråssagruvan lades ner igen 1981 och därmed upphörde också trafiken på järnvägen, men formellt så stängdes linjen först den 31 maj 1987 av TGOJ.

Trots att järnvägen var nerlagd av TGOJ användes den mellan 1992 och 1993 för transport av malm mellan Lovisagruvan och Stråssa. Numera är banvallen ombyggd till väg från gruvan till Stråssa.

Upprivning
Rälsen låg kvar 2003 men togs bort hösten 2004.

Källor

Historiskt om Svenska Järnvägar
järnväg.net Banguiden Storå-Stråssa

Se även 
Storå station

Historiska järnvägslinjer i Sverige
Järnvägslinjer öppnade 1915
Soul (olika betydelser)

Soul kan syfta på:

Soulmusik – en musikgenre
Soul (spelserie) – videospel utvecklade av Namco.
Collective Soul – ett band från Stockbridge, Georgia, USA inom alternativ rock/post-grunge

Homofoner
Seoul, eller Söul, huvudstaden i Sydkorea

Se även
 Soul Man
 Soul Train
 Själ
 Själ (film)
 Själen (film)
Collective Soul

Collective Soul är en rockgrupp från Stockbridge, Georgia i USA. Gruppen bildades 1992 och slog igenom i mitten av 1990-talet inom såväl alternativ rock som mainstreamrock med hitsingeln "Shine" från debutalbumet Hints Allegations and Things Left Unsaid.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Ed Roland – sång, rytmgitarr, keyboard (1993– )
Dean Roland – rytmgitarr, sologitarr (1993– )
Will Turpin – basgitarr, bakgrundssång (1993– )
Johnny Rabb – trummor, slagverk (2012– )
Jesse Triplett – sologitarr, bakgrundssång (2014– )

Tidigare medlemmar
Ross Childress – sologitarr, bakgrundssång (1993–2001)
Shane Evans – trummor, slagverk (1993–2005)
Joel Kosche – sologitarr, bakgrundssång (2001–2014)
Ryan Hoyle – trummor, slagverk (2005–2008)
Cheney Brannon – trummor, slagverk (2008–2012 )

Diskografi 
Studioalbum

		 

Livealbum

Samlingsalbum

Singlar (urval)
1994 – "Shine" (US #11, US Main. #1, US Alt. #4)
1994 – "Breathe" (US Main. #12)
1995 – "Gel" (US #49, US Main. #2, US Alt. #14)
1995 – "December" (US #20, US Main. #1, US Alt. #2, US Adult #11)
1995 – "Smashing Young Man" (US Main #8	)
1995 – "The World I Know" (US #19, US Main. #1, US Alt. #6, US Adult #18)
1996 – "Where the River Flows" (US Main. #1)
1997 – "Precious Declaration" (US #65, US Main. #1, US Alt. #6)
1997 – "Listen" (US #72, US Main. #1, US Alt. #17)
1997 – "Blame" (US Main #11)
1998 – "She Said" (US Main. #16, US Alt. #39)
1999 – "Run" (US #76, US Alt. #36, US Adult #12)
1999 – "Heavy" (US #73, US Main. #1, US Alt. #5	)
1999 – "No More, No Less" (US Main. #10, US Alt. #32)
1999 – "Tremble for My Beloved" (US Main. #35)
2000 – "Why, Pt. 2" (US Main. #2, US Alt. #19)
2001 – "Vent" (US Main. #34)
2001 – "Perfect Day" (med Elton John) (US Adult #29)
2001 – "Next Homecoming" (US Main. #39)
2004 – "Counting the Days" (US Main. #8)
2005 – "Better Now" (US Main. #35, US Adult #9)
2005 – "How Do You Love" (US Adult #16)
2007 – "Hollywood" (US Adult #22)
2008 – "All That I Know" (US Adult #39)
2009 – "Staring Down" (US Adult #18)
2010 – "You" (US Adult #35)

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Collective Soul på MySpace 

Amerikanska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1992
Musik i Georgia
Carlos Marín

Carlos Marín, född 13 oktober 1968 i Rüsselsheim i Hessen i Tyskland, död 19 december 2021 i Manchester, Storbritannien, var en spansk sångare (baryton) och bl.a medlem i operapopgruppen Il Divo.

Han föddes i Tyskland men växte upp i Madrid i Spanien. Han avled av Covid-19-relaterade åkommor.

Källor

Externa länkar 

Spanska sångare under 2000-talet
Män
Födda 1968
Avlidna 2021
Personer som avlidit av covid-19
Personer från Madrid
Har du glömt

Har du glömt är en sång skriven av Jan Askelind och Conny Modig. Den spelades ursprungligen in 1975 av trion Wasa, på albumet Wasa 1975, utgiven på skivmärket Polar Music och släpptes också på singel i juli samma år.

1976 spelades sången in av Wizex på albumet Har du glömt i duett mellan Kikki Danielsson och Tommy Stjernfeldt, medan Leif Bloms 1976 spelade in den på albumet Här igen. 1976 spelades den även in av Vikingarna på albumet Kramgoa låtar 3 och av Jigs.

Vikingarna spelade 1978 in den med text på engelska, som Where Were You på albumet The Vikings Export, och Svenne & Lotta gjorde samma sak det året på albumet Bring It Home.

Den svenskspråkiga texten spelades även in av Kikki Danielsson och Kjell Roos i duett på albumet Dagar som kommer och går av Kikki Danielssons orkester 1998. På albumet Det måste gå att dansa till, av Larz Kristerz från 2013 fanns också låten med, sjunger gör Stefan Nyqvist (på svenska).

Låten har framför allt kommit att bli känd som en dansbandslåt, och brukar sjungas i duett av en manlig och en kvinnlig sångare, där mannen sjunger verserna och kvinnan refrängerna. I verserna klagar mannen över hur kvinnan ibland ignorerar mannen, och kvinnan frågar sedan mannen om han glömt hur han charmade henne, som han kunde slåss för då de var unga. Danska Gitte Hænning spillede sången ind på Tysk, Engelska och Franska. Titlerne var ''Happy end'' '' At the end'' och  ''Aime-Moi'' udsendt i Canada. alla i 1976.

Referenser

Musiksinglar 1975
Singlar utgivna på Polar Music
Sångduetter
Sébastien Izambard

Sébastien Izambard, född 7 mars 1973 i Paris, Frankrike, är en fransk sångare, medlem i operapopgruppen Il Divo.

Födda 1973
Franska sångare under 1900-talet
Män
Levande personer
Musiker från Paris
Franska sångare under 2000-talet
German Waldheim Cemetery

German Waldheim Cemetery, även Waldheim Cemetery, är en begravningsplats som ligger i Forest Park, Illinois, en förstad till Chicago. Den grundades ursprungligen 1873 som en icke religiös bergravningsplats, där frimurare, romer och andra tysktalande immigranter kunde begravas utan hänsyn till religion. År 1969 slogs den ihop med den närliggande Forest Home Cemetery och hela området heter nu Forest Home.

Eftersom Waldheim Cemetery inte var bunden till någon religion valdes den som begravningsplats av döda efter Haymarketmassakern. Sedan de begravdes där har området blivit en pilgrimsplats för anarkister och andra vänstergrupper. Flera kända anarkister och socialister är begravda vid monumentet som rests till minne av massakerns offer, bland andra Joseph Dietzgen, Voltairine de Cleyre, Emma Goldman, Ben Reitman, Lucy Parsons, William Z. Foster och Elizabeth Gurley Flynn.

Den engelska delen av begravningsplatsen, Forest Home, innehåller Billy Sundays grav.

Externa länkar
Forest Home Cemetery

Begravningsplatser i USA
Maine (provins)

Maine var en fransk provins, med gräns mot Normandie, Bretagne, Anjou, Touraine och Orléanais, motsvarar jämte norra delen av Anjou de nuvarande departementen Sarthe och Mayenne. 

Arealen utgjorde omkring 10 000 kvadratkilometer. Under den romerska tiden innehades Maine av cenomanerna (därav sannolikt dess namn). Kristendomen infördes på 200-talet genom Sankt Julianus, förste biskopen i Le Mans, och sedan var biskoparna landets egentliga herrar till mitten av 900-talet, då det blev en del av hertigdömet Francien och erhöll ärftliga grevar. 

När Karl I av Anjou gifte sig med Beatrice av Provence 1110 förenades det med Anjou, vars öden det sedan delade. År 1480 införlivades det med franska kronan. Dess huvudstad var Le Mans. 

En son till Ludvig XIV av Frankrike och markisinnan de Montespan bar titeln hertig av Maine.

Källor 

 

Frankrikes provinser
Ugglan
Manfred av Sicilien

Manfred, född 1232 i Venosa, död 26 februari 1266 i Benevento, var kung av Neapel och Sicilien.

Manfred var utomäktenskaplig, sedermera legitimerad, son till kejsar Fredrik II av Hohenstaufen och Bianca (dotter till en greve Lancia). 1250 erhöll han genom sin faders testamente furstendömet Tarent, förde styrelsen över de hohenstaufenska länderna i södra Italien till 1252, då hans halvbror Konrad IV övertog regeringen, och blev efter dennes död 1254 utsedd till regent. 

I kamp med påvestolen lyckades Manfred, till en del med bistånd av saracenerna i Luceria, återerövra såväl fastlandet som Sicilien och lät i augusti 1258 kröna sig i Palermo. Bannlyst av påven, hemsökte han 
dennes stater och intog 1260 hela Tuscien. Sedermera, 1263, gav påve Urban IV Manfreds land som påvligt län åt Karl av Anjou, och denne angrep 1266 hans rike. I kamp mot honom stupade Manfred i slaget vid Benevento. 

Manfreds änka, Helena Angelina Doukaina, dotter till Michael II Komnenos Doukas, blev på flykten tillsammans med sin dotter gripen i Trani och dog i fängelse; dottern Beatrice befriades 1283 av den sicilianske amiralen Roger da Loria. Manfreds dotter i första giftet, med Beatrice av Savojen, Konstantia, var gift med Peter III av Aragonien.

Referenser

Födda 1232
Avlidna 1266
Personer från Venosa
Siciliens regenter
Huset Hohenstaufen
Män
Ugglan
Kungligheter som stupat i strid
Jiří Fischer

Jiří Fischer, född 31 juli, 1980 i Hořovice, Tjeckoslovakien, är en före detta professionell hockeyspelare i NHL, som inte har spelat sedan 2005 på grund av hjärtproblem. Fischer är för tillfället direktör för spelarbebyggelsen i Detroit Red Wings.

Fischer blev draftad i 1998 NHL Entry Draft första runda, 25:a totalt, av Detroit Red Wings, och han var med i laget när det vann Stanley Cup säsongen 2001/2002.

Hjärtproblem

Under en match den 21 november, 2005 mot Nashville Predators kollapsade Fischer på avbytarbänken. Han hade fått hjärtstillestånd, och han räddades med hjärt- och lungräddning och defibrillator efter att han hade varit medvetslös i sex minuter. Han togs till Detroit Receiving Hospital.

Matchen sköts upp på grund av hans hjärtproblem, och spelades istället den 23 januari 2006. Det var första gången som en NHL-match skjutits upp på grund av en skada. Matchen spelades i 60 minuter, och Nashville Predators tilläts behålla sin 1-0-ledning från originalmatchen. Nashville vann med 3-2.

På onsdagen den 23 november kom Fischer ut ifrån sjukhuset. Fischers hjärta hade fått genomgå antingen ventrikulär takykardi, en typ av snabba hjärtslag, eller ventrikelflimmer. Båda två kan leda till döden om man inte får behandling omedelbart. Läkare beordrade Fischer att undvika all fysisk aktivitet från fyra till sex veckor, och ingen prognos fastställdes huruvida den 25-årige hockeyspelaren kunde fortsätta sin hockeykarriär. År 2007 var hans framtid på isen fortfarande höjd i dunkel, fastän han har kommit i bra form igen. Detroit Red Wings har låtit Fischer behålla sitt skåp i deras hemmaarena Joe Louis Arena, och hans namnbricka sitter fortfarande kvar över hans bås. Fischer började efter händelsen att istället arbeta som direktör för spelarbebyggelsen i Detroit Red Wings.

Kommersiellt arbete

År 2003 förekom Fischer med kamraten och NHL-backen Chris Pronger i ett TV-program om Dodge Ram-bilar. Varken Pronger eller Fischer spelade slutspelet det året på grund av problem med korsbanden.

Födda 1980
Tjeckiska ishockeyspelare
Spelare i Detroit Red Wings
Män
Levande personer
Världsmästare i ishockey
Spelare i Olympiques de Hull
Befattningshavare i Detroit Red Wings
Spelare i HC Bílí Tygři Liberec
Spelare valda i NHL Entry Draft 1998
Spelare valda av Detroit Red Wings i NHL Entry Draft
Mario (artist)

Mario Dewar Barrett, född 27 augusti 1986 i Baltimore, Maryland, är en amerikansk R&B- och popsångare. Hans mest kända singlar är "Just a Friend 2002" (2002), "Let Me Love You" (2004) och "How Do I Breathe" (2008), "Lonely Girl's Club" (2009). Som skådespelare hade han en biroll i filmen Step Up.

Diskografi

Födda 1986
Amerikanska R&B-sångare
Män
Levande personer
Viva la Vida or Death and All His Friends

Viva la Vida or Death and All His Friends (ibland bara Viva la Vida) är det fjärde studioalbumet av det engelska alternativ rock-bandet Coldplay. Albumet släpptes den 11 juni 2008 i Japan, 12 juni 2008 i Storbritannien och den 17 juni 2008 i Nordamerika. 

Under maj 2008 släppte Coldplay två singlar från skivan: "Violet Hill" och "Viva la Vida", den senare blev bandets första låt att nå förstaplatsen på listorna i USA och Storbritannien. I slutet av augusti 2008 hade albumet sålt mer än 5 miljoner exemplar världen över, och hade varit det mest säljande i 36 länder. Det vann 2009 en Grammy i kategorin bästa rockalbum.

Albumet producerades av Brian Eno. Bandet valde att släppa singeln "Violet Hill" gratis på sin hemsida från den 29 april 2008. På bandets Myspace-sida fick man också lyssna gratis på albumet innan det släpptes.

Låtlista 
Samtliga låtar är skrivna av Berryman/Buckland/Champion/Martin om inget annat anges. Spår 5, 6, och 10 innehåller två separata låtar vardera; de senare två är dolda och listas inte på skivomslaget.
 "Life in Technicolor" (Berryman/Buckland/Champion/Martin/Hopkins) – 2:29
 "Cemeteries of London" – 3:21
 "Lost!" – 3:55
 "42" – 3:57
 "Lovers in Japan/Reign of Love" – 6:51
 "Yes" – 7:06
"Chinese Sleep Chant" (dolt spår)
 "Viva la Vida" – 4:01
 "Violet Hill" – 3:42
 "Strawberry Swing" – 4:09
 "Death and All His Friends" – 6:18
"The Escapist" (Berryman/Buckland/Champion/Martin/Hopkins) (dolt spår)

Referenser

Externa länkar 
 Svenska tidningars recensioner av albumet

Musikalbum 2008
Album av Coldplay
Album producerade av Brian Eno
Album utgivna på Parlophone
Studenter-Sangforeningen

Studenter-Sangforeningen i Köpenhamn, Danmark, är en dansk manskör och en av Nordens äldsta körer.

Kören bildades 1820 som en del av Studenterforeningen i vilken alla sångvilliga studenter fick delta. Den musikaliska kvaliteten sjönk emellertid snabbt och vid en gemensam utflykt 1839 till Dyrehaven med Lunds Studentsångförening väckte den danska körens kvalitet en pinsam uppmärksamhet. Den svenska kören ställde upp med fyrstämmig körsång under ledning av Otto Lindblad medan den danska sjöng enstämmiga visor.

För att upprätta den nationella äran togs initiativet till bildandet av en dansk studentersangforening några veckor efter fiaskot i Dyrehaven. 33 sångare bildade en ny kör och 1840 upptogs 64 nya sångare.  Den 31 maj 1840 uppträdde man för första gången offentligt i Dyrehaven och fick inför en begeistrad publik revansch för det förra årets fiasko. Den första egentliga konserten hölls i Hotel D’Angleterres festsal den 19 december 1840.

Studenter-Sangforeningen spelade en viktig roll under ockupationen av Danmark. Konserten i Tivoli den 18 juni 1940 blev en nationell manifestation. Efter kriget återupptogs kontakterna med de nordiska länderna och många gemensamma konserter anordnades med nordiska akademiska körer.

Under 1970- och 80-talen hade Studenter-Sangforeningen en nedgångsperiod. De traditionella aktiviteterna upprätthölls men nyrekryteringen var svag. På senare år har emellertid kören åter haft en stabil rekrytering och funnit sin plats i danskt musikliv.

Dirigenter och kompositörer som varit medlemmar
 J.P.E. Hartmann 
 Peter Heise
 Peter Erasmus Lange-Müller 
 Salomon Levysohn
 Johan Hye-Knudsen
 Knud Vad Thomsen
 Knudåge Riisager
 Tamás Vetö
 Niels Muus
 Jørgen Fuglebæk

Diskografi
2006 Danske julemelodier
2003 Store Bededagsaften i Kastellet
2000 Niels W. Gade - Reiterleben and Other Romantic Songs for Male Choir
1997 Danske sange fra Weyse til Dissing
1992 Kuhlau & Heise
1989 Vi mødtes engang

Externa länkar
Studenter-Sangforeningens webbplats

Danska akademiska körer
Manskörer
Johan Peter Emilius Hartmann

Johann Peter Emilius Hartmann, vanligen skrivet J.P.E. Hartmann, född 14 maj 1805, död 10 mars 1900, var en av Danmarks mest inflytelserika tonsättare. Hans körverk Vølvens spådom är upptagen i Danmarks kulturkanon.

Biografi
Han var son till August Wilhelm Hartmann, gift med Emma Hartmann samt far till Emil och Carl Christian Ernst Hartmann. Han  utbildade sig först till jurist. Han var också en skicklig organist och blev redan som 19-åring utnämnd till organist i Garnisonskirken i Köpenhamn. Han efterträdde där sin far. År 1827 blev han lärare vid det nyligen inrättade Det Kongelige Danske Musikkonservatorium.

Befattningen som organist behöll han till sent i livet, men efter hand kom det egna komponerandet att ta allt större plats. Han blev professor vid Köpenhamns universitet 1849 och direktör för Musikkonservatoriet 1867. År 1836 deltog Hartmann i bildandet av Musikforeningen i Köpenhamn och 1839 var han också med och bildade Studenter-Sangforeningen. Sedermera blev han ordförande i bägge dessa föreningar.

Som tonsättare stod Hartmann på romantisk grund men utvecklade en personlig stil som pekar fram emot Carl Nielsens. Han producerade i de flesta musikaliska genrer. Hartmann invaldes som utländsk ledamot i Kungliga Musikaliska Akademien 1857.

Melodramen Guldhornene (1832) räknas som hans genombrott. Operan Liden Kirsten (1846) är ett av huvudverken i dansk musik. Hartman skapade också baletter i nordisk stil tillsammans med Bournonville. Hans kantater och körverk utgjorde betydande inslag i kulturlivet i Köpenhamn. Många av hans sånger och psalmer vann bestående popularitet i Danmark.

Referenser
Bra Böckers lexikon, 1975

Noter

Externa länkar
 J.P.E. Hartmann Komponist og samlingspunkt gennem et århundrede av Inger Sørensen
 

Danska klassiska kompositörer
Danska organister
Klassiska organister
Danska kyrkomusiker
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Danska musiker under 1800-talet
Musiker från Köpenhamn
Födda 1805
Avlidna 1900
Män
Äggledarinflammation

Äggledarinflammation, lat: Salpingit, är en infektion och inflammation i äggledarna. Termen används ofta synonymt med äggledarinflammation (PID), även om PID saknar en exakt definition och kan syfta på flera sjukdomar i området kring det kvinnliga könsorganet, såsom endometrit, oophorit, myometrit, parametrit och infektion i bäckenbukhinnan. Salpingit syftar enbart till infektion eller inflammation i äggledarna.

Symptom och behandling
Salpingit beror ibland på klamydia, ibland på infektion med andra bakterier. Symptomen är feber och värk nedtill i buken samt flytningar. Sjukdomen debuterar ofta i anslutning till en menstruation eller ett missfall, ibland efter ett spiralinlägg, och då särskilt hos unga kvinnor. Sjukdomen behandlas med antibiotika och kan i vissa fall leda till sterilitet.

Källor 

Kvinnosjukdomar
Peter Heise

Peter Arnold Heise, född 11 februari 1830 i Köpenhamn, död 12 september 1879  i Tårbæk, var en dansk tonsättare och organist, kusin till Karl Arnold Leopold Heise.

Peter Heise var son till kontorchefen Samuel Leopold Heise och Petrine Mariane Petersen. Han var elev till Andreas Peter Berggreen i Köpenhamn och Moritz Hauptmann i Leipzig, blev organist i Sorø och musiklärare vid Sorø Akademi, som han lämnade 1865 efter gifte med Vilhelmine (Ville) Hage av köpmannasläkten Hage. Han bodde resten av sitt liv i Köpenhamn, enbart ägnande sig åt kompositionsverksamhet. 

Han var en av de mest betydande länkarna i den kedja av danska romanskompositörer, som från Johann Abraham Peter Schulz, Friedrich Ludwig Æmilius Kunzen och Christoph Ernst Friedrich Weyse leder över till Niels W. Gade, Johan Peter Emilius Hartmann och Peter Erasmus Lange-Müller till 1900-talets tonsättare, oöverträffad av dessa genom sin rika lyriska tolkning i toner av stora och betydande delar av dansk diktkonst. 

Peter Heise var en flitig sång- och körtonsättare och är känd för många populära visor och romanser. En av hans vackraste manskörsånger är "Den vilde rosenbusk" (ett Andantino espressivo i G dur). Texten är skriven av Christian Richardt. Heises opera Drot og marsk, med libretto av Richardt, är upptagen i Danmarks kulturkanon.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Danska klassiska kompositörer
Födda 1830
Avlidna 1879
Män
Danska organister
Personer med verk i Danmarks kulturkanon
Fredsmuren i Nordirland

Fredsmuren i Nordirland är en serie barriärer, upp till flera kilometer långa och byggda för att skilja katolska och protestantiska områden i Belfast, Derry och övriga Nordirland. Den byggdes 1969, med avsikt att minska våldet mellan folkgrupperna.

Muren är av sten eller betong och upptill försedd med stålstängsel. Höjden är upp till 7,6 meter hög (enligt vissa upp till 13 meter hög) men lägre vid portarna, vilka hålls stängda nattetid. Vid eventuella oroligheter kan de stängas av polisen även dagtid. 

Den så kallade Fredsmuren byggdes efter kravallerna i Nordirland 1969, vilka kom att inleda konflikten i Nordirland. Den omfattar idag ett 40-tal separata murar med en sammanlagd längd av över 21 km, merparten i Belfast.

Mest omtalade är avsnitten mellan katolska Short Strand och protestantiska Cluan Place i östra Belfast, samt de mellan katolska Falls Road och protestantiska Shankill Road i västra Belfast.

Referenser 

Belfast
Gränsbarriärer
Derry
Murar i Nordirland