kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sava Mutkurov

Sava Atanasov Mutkurov (Сава Атанасов Муткуров), född 16 december 1852 i Tărnovo, död 15 mars 1891 i Neapel, var en bulgarisk officer och politiker.

Mutkurov utbildades till officer i Ryssland och deltog i dess armé i kriget mot turkarna 1877–78. Han ingick sedan i den östrumeliska milisen, där han avancerade till major, var en av ledarna för kuppen den 18 september 1885, varigenom Östrumelien förenades med Bulgarien, och anförde i kriget mot Serbien samma år som överstelöjtnant högra flygeln i slaget vid Pirot. 

Då efter furst Alexanders störtande den 21 augusti 1886 kontrarevolution utbröt i Plovdiv, trädde Mutkurov i spetsen för denna, utnämndes av Stefan Stambolov till överbefälhavare för armén och besatte Sofia. Furst Alexander utsåg honom vid sin abdikation i september samma år till medlem av det av Stambolov ledda tremannaregentskapet, vilket han tillhörde under hela den kritiska tiden till furst Ferdinands regeringstillträde i augusti 1887. Därefter, till februari 1891, var han krigsminister i Stambolovs ministär. Vid sin avgång blev han general och överinspektör för armén. 

Mutkurov var gift med en syster till Stambolov och utgjorde ett kraftigt stöd för dennes politik.

Källor

Bulgariska generaler
Bulgariens ministrar
Bulgariska politiker under 1800-talet
Personer från Veliko Tărnovo
Födda 1852
Avlidna 1891
Män
Ugglan
8:e divisionen (Tyskland)

8:e divisionen () var en tysk division som existerade mellan 1818 och 1919.

Organisation vid första världskrigets utbrott 
Förläggningsort inom parentes.
15:e Infanteribrigaden (Halle an der Saale)
36:e Fysiljärregementet (Magdeburgska) "Generalfältmarskalk greve Blumenthal" (Halle an der Saale och Bernburg)
93:e Infanteriregementet (Anhaltska) (Dessau och Zerbst)

16:e Infanteribrigaden (Torgau)
72:a Infanteriregementet (4:e Thüringiska) (Torgau, Eilenburg och Bernburg)
153:e Infanteriregementet (8:e Thüringiska)  (Altenburg och Merseburg)

8:e Kavalleribrigaden (Halle an der Saale)
7:e Kyrasiärregementet (Magdeburgska) "von Seydiltz" (Halberstadt och Quedlinburg)
12:e Husarregementet (Thüringiska)  (Torgau)

8:e Fälatartilleribrigaden (Halle an der Saale)
74:e Fältartilleriregementet (Torgauska) (Torgau och Wittenberg)
75:e Fältartilleriregementet (Mansfeldska) (Halle an der Saale)

Lantvärnsinspektionen i Halle an der Saale (Halle an der Saale)

Befälhavare

Referenser

Fotnoter 

Tysklands militärhistoria
Tyska militära enheter under kejsartiden
Tyska militära enheter under första världskriget
Pelagophyceae

Pelagophyceae är en klass alger inom gruppen heterokonter. De är huvudsakligen encelliga och sfäriska. Klassen verkar sakna utmärkande ultrastrukturella drag och är istället definierad på molekylärbiologiska grunder, såtillvida att dess medlemmar formar en monofyletisk grupp. Tidigare räknades medlemmarna till klassen guldalger, Chrysophyceae. Totalt finns 12 arter fördelade på de två ordningarna Pelagomonadales och Sarcinochrysidales.

Vissa medlemmar, såsom Aureoumbra lagunensis och Aureococcus anophagefferens, är kända för att orsaka algblomning (brown tides), i Texas respektive utanför New York. Dessa "bruna" algblomningar kan leda till att ålgräs (bandtång, Zostera marina) konkurreras ut på grund av ljusbrist.

Externa länkar
 Bilder på ordningen Sarcinochrysidales https://web.archive.org/web/20120127042330/http://university.uog.edu/botany/Plant_Di/pelagophyceae.htm
 Bilder på "brown tides" http://www.utk.edu/tntoday/2011/02/24/brown-tide/

Referenser

Alger
Pekka Halonen

Pekka Halonen, född 23 september 1865 i byn Väisälänmäki i Lapinlax, död 1 december 1933 i Tusby, var en finländsk målare. 

Pekka Halonen var det tredje äldsta av nio barn till bonden Olli Halonen (1832–1914) och Vilhelmiina Uotinen (1840–1913) och växte upp i byn Väisälänmäki. Han var bror till bland andra textilkonstnären Sohvi Halonen (1861–1920), dragspelstillverkaren Aapeli Halonen (1863–1927), målaren Antti Halonen (1870–1945) och violinisten Heikki Halonen (1882–1932). Han var kusin till skulptören Emil Halonen. 

Han studerade på Finska Konstföreningens ritskola i Helsingfors 1886–1890, bland annat för Carl Jahn och Fredrik Ahlstedt. Han studerade också under längre vistelser i Frankrike och Italien, bland annat 1890 på Académie Julien i Paris, 1893 tillsammans med sin vän Väinö Blomstedt på Académie Colarossi, och 1894 hos Paul Gauguin. 

I sina tidigare arbeten anslöt sig Halonen till fransk impressionism men övergick kring sekelskiftet allt mera till ett koloristiskt dämpat, monumentalt uppfattat figuralmåleri med motiv ur finskt folkliv såsom Vägbrytare i Karelen (1900, på Ateneum), fresker utförda 1902 i det numera förstörda Juseliusska gravkoret i Björneborg och Vilostund (1905, Ateneum). Under 1910- och 1920-talen målade Halonen främst lyriskt subtila landskap, vilkas dekorativa hållning och ljusa, fint nyanserade färg på ett utomordentligt harmoniskt sätt förenade hans tidigare strävanden. Han erhöll 1925 professors titel.

Pekka Halonen var gift med Maija Mäkinen, som var dotter till en seminarierektor i Sordavala. De träffades våren 1892 och gifte sig 1895 på Académie Vitti(en) i Paris. Paret bodde med sina åtta barn från 1902 på Halosenniemi vid Tusby träsk. Han ritade, förutom sitt eget hus, bostadshuset Erkkola vid Tusby Strandväg till J.H. Erkko, som uppfördes 1902. 

Halonen är representerad vid bl.a. Åbo Akademi. 2017 donerades målningen Vattenbäraren till Ateneum av en privatperson.



Bildgalleri

Se även
Den finländska konstens guldålder

Källor

Uppslagsverk
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok, band 12, sid. 395. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag.

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

 
 

Finländska målare under 1800-talet
Finländska målare under 1900-talet
Finländska innehavare av professors namn
Födda 1865
Avlidna 1933
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Lapinlax
Creditmetoden

Creditmetoden är ett tillvägagångssätt för skattemyndigheter och skattedomstolar i olika stater att förhindra att dubbelbeskattning sker.

Creditmetoden innebär att bosättningslandet enligt intern rätt, eller den stat där den skattskyldige har sitt hemvist enligt dubbelbeskattningsavtal, beskattar den utländska inkomsten men medger avräkning från dess egen skatt för den skatt som erlagts i den andra staten.

Tillämpas inget dubbelbeskattningsavtal ska istället lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt tillämpas.

Denna metod är föreslagen i artikel 23 B i OECD:s modellavtal som en av två metoder för att undvika dubbelbeskattning.
Den andra metoden som föreslås är exemptmetoden.

Full credit 
Om avräkning sker för hela skatten betecknas detta som full credit.

Vanlig avräkning 
Vid vanlig avräkning (en ordinary credit) medger hemviststaten avräkning för utländsk skatt från dess egen skatt med högst så stor del som belöper på den utländska inkomsten, detta sker enligt den så kallade per item-principen. Avräkningen beräknas för varje inkomst för sig.
Om alla inkomster från ett och samma land avräknas samtidigt betecknas principen som overall-principen. Den ger i allmänhet ett fördelaktigare resultat för den skattskyldige.

Omvänd avräkning 
Omvänd avräkning innebär att utbetalande stat (källstaten) medger avräkning för den skatt som betalats i hemviststaten. Denna metod används bland annat vid utbetalningar enligt socialförsäkringen till personer med hemvist i Spanien.

Skattereduktionen är i allmänhet begränsad till det lägre av 
 skatten som debiterats i hemviststaten och 
 den skatt som de facto erlagts i den andra staten enligt per item-principen.

Förfarande 
I allmänhet måste den skattskyldige begära att reduktion ska ske eftersom skattemyndigheterna inte ex officio tillämpar creditmetoden.
Den skattskyldige ska lämna de uppgifter som behövs för prövningen av begäran om avräkning av utländsk skatt.

Av praxis framgår att bestämmelsen skall tolkas så att det för avräkning krävs att den som begär avräkning dels är den som är skattskyldig för såväl svensk som utländsk skatt, dels är den som i civilrättslig mening har haft den intäkt som har belastats med den utländska skatten.

Noter 

Skatterätt
Emil Halonen

Emil Halonen, född 21 maj 1875 i Lapinlax i Savolax, död 5 november 1950, var en finländsk skulptör. 

Emil Halonen var kusin till textilkonstnären Sohvi Halonen (1861-1920), dragspelstillverkaren Aapeli Halonen (1863-1927), målaren Pekka Halonen, målaren Antti Halonen (1870-1945) och violinisten Heikki Halonen. 

Han utbildade sig först till snickare på Villmanstrands och Lapvesi yrkesskola. Han blev 1895 lärjunge till Emil Wikström på Finska Konstföreningens ritskola i Helsingfors, och studerade sedan i Frankrike, Ryssland och Italien. Med sina uttrycksfulla, folkligt arkaiserande skildringar av allmogetyper - till stor del skurna i träd, på vilket område han var banbrytande - förvärvade Halonen tidigt en beaktad ställning. Senare övergick alltmera övergått till en lyriskt betonad starkt idealiserande stil.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 395.

Externa länkar
Staty av Minna Canth i Kuopio, 1937

Födda 1875
Finländska skulptörer
Avlidna 1950
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Lapinlax
Harry Lien

Halvard "Harry" Olsen Lien, född 15 maj 1896 i Holt i Aust-Agder fylke i Norge, död 19 september 1978 i Chicago i Illinois, var en amerikansk backhoppare. Han representerade Norge Ski Club i Chicago.

Karriär 
Harry Lien emigrerade 1914 till USA och stred i USA:s armé under första världskriget. Lien började tävla i backhoppning och vann flera amerikanska mästerskap. Som bäst hoppade han 197 feet (60,05 meter) i British Columbia 1927.

Lien deltog i olympiska vinterspelen 1924 i Chamonix i Frankrike. Han tävlade i backhoppning, där han placerade sig på 16:e plats.

Harry Lien bosatte sig sedan i Wisconsin där han var aktiv i skidmiljön och utvecklingen amerikansk skidsport. Han konstruerade tre hoppbackar i Hayward i Wisconsin och backhoppningsanläggningen användes under träning av backhoppare från bland annat Chicago, Minneapolis, Duluth och Iron Mountain. Harry Lien deltog i The Norge Annual Meet 1937 och blev nummer två i tävlingen.

1969 invaldes Harry Lien i amerikanska skidförbundets (US Ski Association) Hall of Fame. 2008 invaldes han i American Ski Jumping Hall of Fame.

Referenser 

Amerikanska backhoppare
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1924
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1924 från USA
Personer från Tvedestrands kommun
Födda 1896
Avlidna 1978
Män
Heikki Halonen

Heikki Halonen, född 2 oktober 1882 i Lapinlax, död 7 februari 1932, var en finländsk violinist. Han var bror till Pekka Halonen.

Heikki Halonen var ett av nio barn till bonden Olli Halonen (1832-1914) och Vilhelmiina Uotinen (1840-1913) och växte upp i byn Väisälänmäki. Han var bror till bland andra textilkonstnären Sohvi Halonen (1861-1920), dragspelstillverkaren Aapeli Halonen (1863-1927), målaren Pekka Halonen och målaren Antti Halonen (1870-1945). Han var kusin till skulptören Emil Halonen. 

Han studerade på Orkesterskolan i Helsingfors samt för Henri Marteau och Leopold von Auer. Han företog med framgång konsertresor i Finland från 1904 och var 1912–14 konsertmästare vid Filharmoniska sällskapets orkester i Helsingfors samt från 1913 lärare vid musikinstitutet där.

Källor 
 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 395.
 Heikki Halonen på klassinen.fi

Finländska violinister
Finländska musikpedagoger
Personer från Lapinlax
Födda 1882
Avlidna 1932
Män
Svensk uppslagsbok
Halonen

Halonen är ett finskt efternamn, som burits av bland andra:

 Antti Halonen (född 1982), finländsk hockeyspelare
 Eila Halonen (född 1921), finländsk skådespelare
 Emil Halonen (1875–1950), finländsk skulptör
 Fanni Halonen  (1902–1981), finländsk skådespelare
 Heikki Halonen (1882–1932), finländsk violinist
 Jorma Halonen (född 1948), företagsledare
 Niilo Halonen (född 1940), finländsk backhoppare
 Pekka Halonen (1865–1933), finländsk målare
 Pentti Halonen (1914–1983), finländsk läkare
 Sakari Halonen (1923–1992), finländsk sångare och skådespelare
 Tarja Halonen (född 1943), Finlands president

Finska efternamn
Månskära

Ej att förväxla med torpet "Månskär" i Huddinge kommun.
 Ej att förväxla med den stundom förekommande beteckningen "månskära" för en digon inom sfärisk geometri.
 Se halvmåne för månfasen.

En månskära eller oegentligt halvmåne är en symbol som består av två cirkelbågar, och som avbildar månen i tilltagande eller avtagande fas. Månskäran används bland annat för att symbolisera islam. Symbolen används även av Röda halvmånen, på motsvarande sätt som det traditionellt kristna korset används av Röda korset.

I alkemi används månen som symbol för silver.

Galleri

Se även 
Flaggor med månskära

Symboler
Hallgren

Hallgren är ett svenskt efternamn, som den 31 december 2013 bars av 3537 personer bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Hallgren

 Acke Hallgren (1885–1940), konstnär
 Adolf Hallgren (1855–1930), publicist
 Anders Hallgren (född 1940), hundpsykolog
 Anna Hallgren (1860–1924), konstnär
 Anna-Stina Hallgren (född 1929), producent och produktionsledare

 Bengt Hallgren, flera personer
 Bengt Hallgren (biskop) (1925–2021), biskop
 Bengt Hallgren (författare) (1922–2017), lärare och författare
 Bengt Hallgren (konstnär) (1924–1986), reklamtecknare och konstnär

 Carl-Axel Hallgren (1918–1987), skådespelare

 Elly Hallgren (1909–1972), författare
 Emil Hallgren (1839–1894), konstnär och ämbetsman
 Erik Hallgren, flera personer
 Eric Hallgren (1880–1956), polis och ämbetsman
 Eric Hallgren (lärare) (1862–1949), lärare
 Erik Hallgren (konstnär) (1910–2000)
 Erik Hallgren (riksdagsman) (1844–1900), godsägare och politiker

 Fredrik Hallgren, flera personer
 Fredrik Hallgren (präst) (1853–1935)
 Fredrik Hallgren (skådespelare) (född 1973)
 Frida Hallgren (född 1974), skådespelare

 Gunnar Hallgren, flera personer
 Gunnar Hallgren (agronom) (1907–1980)
 Gunnar Hallgren (arkitekt) (1929–1977),
 Greta Hallgren (1906–1990), sångerska

 Hanna Hallgren (född 1972), poet och litteraturkritiker
 Hilding Hallgren (1889–1959), fabrikör och fotbollspolitiker
 Håkan Hallgren (1927–2003), militär

 Ida Hallgren (född 1978)), filosof och psykolog
 Ida Elisabeth Hallgren (1868–1934), konstnär och konstpedagog

 Johan Hallgren (född 1985), roddare

 Knut Hallgren (1883–1973), konstnär och lärare i ritteknik
 Konrad Hallgren (1891–1962), svensk fascistledare

 Mathias Hallgren (1877–1968), affärsman
 Mats Hallgren (född 1943), journalist
 Monica Hallgren (född 1950), organisationsledare och politiker, centerpartist

 Richard Hallgren (född 1981), ishockeyspelare
 Ronnie Hallgren (född 1948), regissör, teaterchef och professor

 Sigrid Hallgren   (1872–1939), konstnär
 Stig Hallgren (1925–2014), filmfotograf

 Willy Hallgren (1900–1965), veterinär

 Yngve Hallgren (1896–1966), militär

 Åke Hallgren (1918–2005), trestegshoppare
 Åke Hallgren (låtskrivare) (född 1946), musiker och låtskrivare

Källor

Svenska efternamn
Storholmen

Storholmen kan syfta på:

Finland

Österbotten 

 Storholmen, Pedersöre, Österbotten, 
 Storholmen, Vörå, Österbotten,

Åland 

 Storholmen (Sund, Åland), 
 Storholmen (Brändö, Åland),

Åboland 

 Storholmen, Korpo, Åboland, 
 Storholmen, Pargas, Åboland, 
 Storholmen (vid Rosala, Kimitoön), Åboland, 
 Storholmen (i Björkboda träsk, Kimitoön), Åboland, 
 Storholmen (vid Bergön, Kimitoön), Åboland,

Nyland 

 Storholmen (vid Vättlax, Raseborg), Nyland, 
 Storholmen (vid Rilax, Raseborg), Nyland, 
 Storholmen (vid Björknäs, Raseborg), Nyland, 
 Storholmen (vid Torsö, Raseborg), Nyland, 
 Storholmen (i Tuulijärvi, Raseborg), Nyland, 
 Storholmen (i Degersjön, Raseborg), Nyland, 
 Storholmen, Sjundeå, Nyland, 
 Storholmen, del av Sandhamn, Helsingfors, Nyland, 
 Storholmen (vid Svartbäck, Borgå), Nyland, 
 Storholmen (vid Vessölandet, Borgå), Nyland, 
 Storholmen (vid Strömslandet, Lovisa), Nyland, 
 Storholmen (i Hopom träsk, Lovisa), Nyland, 
 Storholmen, Lappträsk, Nyland,

Sverige 

 Storholmen, Vändåtberget, ö i Ytter-Holmsjön, Örnsköldsviks kommun, 
 Storholmen, Lidingö kommun, tätort och ö, Stockholms län, 
 Storholmen (naturreservat), naturreservat i Fardume träsk, Gotlands kommun,  
 Storholmen, Laus holmar, ö med fyren Laus holmar, Gotlands kommun,

Se även
Storholm
Ingrid Storholmen
Pojkarna på Storholmen
Lillholmen
Småholmen

Robotskapade Finlandförgreningar
Storsund

Storsund kan syfta på:

 Storsund, Piteå kommun – en ort i Piteå kommun
 Storsund, Gotland – en insjö på Gotland
 Storsund (naturreservat) – ett naturreservat på Gotland
 Storsund (sund i Estland) – ett sund i västra Estland

Se även  
Storsundet
Peter Schmid

Peter Schmid, född 26 juli 1898, var en schweizisk vinteridrottare. Han var aktiv inom backhoppning, längdåkning och nordisk kombination under 1920-talet. Han representerade Ski-Club Gstaad.

Karriär 
Peter Schmid deltog i olympiska vinterspelen 1924 i Chamonix i Frankrike. Han tävlade i alla nordiska skidgrenar. I backhoppningen slutade han på 18:e plats. I 18 kilometer längdåkning blev han nummer 14. I nordisk kombination slutade han på en delad elfte plats efter en nionde plats i längdskidåkningen och en 14:e plats i backhoppningen.

Referenser 

Schweiziska backhoppare
Schweiziska längdåkare
Schweiziska utövare av nordisk kombination
Schweiziska idrottare under 1900-talet
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1924
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1924
Tävlande i nordisk kombination vid olympiska vinterspelen 1924
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1924 från Schweiz
Födda 1898
Dödsår saknas
Män
Ludwigsparkstadion

Ludwigsparkstadion är en idrottsarena i Saarbrücken, Tyskland. Den byggdes 1953, och har en publikkapacitet på 35 303 åskådare.

Referenser

Externa länkar 

Sportanläggningar i Saarland
Sport i Saarbrücken
Sportanläggningar invigda 1953
9:e divisionen (Tyskland)

9:e divisionen () var en tysk division som existerade mellan 1818 och 1919.

Organisation vid första världskrigets utbrott 
Förläggningsort inom parentes.
17:e Infanteribrigaden (Glogau)
19:e Infanteriregementet (2:a Posenska) "von Courbiére" (Görlitz och Lauban)
58:e Infanteriregementet (3: Posenska) (Glogau och Fraustadt)

18:e Infanteribrigaden (Liegnitz)
7:e Grenadjärregementet (2:a Västpreussiska) "Kung Vilhelm I" (Liegnitz)
154:Infanteriregementet (5:e Nederschlesiska) (Jauer och Striegau)

9:e Kavalleribrigaden (Glogau)
4:e Dragonregementet (1:a Schlesiska) "von Bredow" (Lüben)
10:e Ulanregementet (Posenska) "Prins August av Württemberg" (Züllichau)

9:e Fältartilleribrigaden (Glogau)
5:e Fältartilleriregementet (1:a Nederlschlesiska) "von Podbielski" (?)
41:a Fältartilleriregementet (2:a Nederschlesiska) (?)

Referenser 

Tysklands militärhistoria
Tyska militära enheter under kejsartiden
Tyska militära enheter under första världskriget
Saarland Hurricanes

Saarland Hurricanes är en klubb för amerikansk fotboll, som håller till i Saarbrücken, Tyskland. Klubben bildades 1996 geenm en sammanslagning av de lokala klubbarna Saarbrücken Wölfe och Dillingen Steelhawks.

Klubben gick upp till German Football League år 2000 och 2010, och till slutspel 2005.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
  Officiell webbplats
  German Football Leagues officiella webbplats
  Football History Historiska tyska amerikansk fotboll-tabeller

Klubbar för amerikansk fotboll i Tyskland
Sport i Saarbrücken
Sportklubbar bildade 1996
Sportklubbar i Saarland
Mario Cavalla

Mario Egidio Giuseppe Cavalla, född 22 mars 1902 i Turin, död 1 januari 1962 i Bordighera i Ligurien, var en italiensk backhoppare. Han deltog i olympiska vinterspelen 1924 i Chamonix, där han slutade på 19:e plats i backhoppningen.

Cavalla tävlade även i de italienska mästerskapen i backhoppning 1922. Han blev silvermedaljör efter Vittorio Collino.

Referenser 

Italienska backhoppare
Italienska idrottare under 1900-talet
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1924
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1924 från Italien
Idrottare från Turin
Födda 1902
Avlidna 1962
Män
Karel Koldovský

Karel Koldovský, född 10 juni 1898 i Vysoké nad Jizerou i Böhmen, död 29 april 1943, var en tjeckoslovakisk backhoppare. Han deltog i olympiska vinterspelen 1924 i Chamonix, där han slutade på 20:e plats i backhoppningen.

Referenser 

Tjeckoslovakiska backhoppare
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1924
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1924 från Tjeckoslovakien
Personer från Liberec (region)
Födda 1898
Avlidna 1943
Män
DeSoto Adventurer

DeSoto Adventurer är en bil producerad av Chrysler Corporation och såld under märket DeSoto 1956-1960. Namnet "Adventurer" var från början en fyra-sitsig hög prestanda sport-bil, men ändrades för att vara DeSoto's speciella hög prestanda fordon.

1956 

Adventurer var ursprungligen marknadsförd som en två-dörrars hardtop, och fanns bara vit, svart eller guld färgad. Den första bilen kom med Chrysler's high output V8 och dubbelt avgassystem. Totalt 996 bilar såldes under sitt första år.

Specifikationer:
 Hjulbas: 3200 mm (126 tum)
 Längd: 5611 mm (220,9 tum)
 Bredd: 2004 mm (78,9 tum)
 Höjd: 1532 mm (60,3 tum)
 Ben utrymme fram: 1161 mm (45,7 tum)
 Växellåda: PowerFlite automatic

1957 

1957 kom en cabriolet-version, och färgvalen var fortfarande begränsade till svart, vit eller guld. Bilen debuterade 1956, och liksom 1956 drivdes 1957 års Adventurer av samma high output V8, som nu var fyra kubiktum större. Effekten var nu 345 hk (257 kW). 1,950 bilar producerades av 1957 års modell.

1958 

1958 års Adventurer var en uppdatering av helt ny design som bilarna fick 1957. bilen fick en ny grill och dubbla strålkastare. Bilen debuterade på Chicago Auto Show i januari 1958. DeSoto erbjöd bränsleinsprutning (framställd av Bendix Corporation). denna modell producerades bara i 432 exemplar, mest på grund av 1958 års lågkonjuktur.

1959 

Adventurer hade återigen begränsat färgval och kom med de mest vanliga inslagen i alla DeSoto bilar. Återigen var bilen driven av 383 V8:an, trimmad till 350 hk (260 kW). 687 bilar tillverkades av 1959 års modell.

1960 

För sitt sista år, förlorade Adventurer cabriolet versionen men fick fyra-dörrars hardtop modellen. 1960 års modell gjordes i 11 597 exemplar.

DeSoto var omgiven av rykten som sade att Chrysler skulle lägga ner märket DeSoto, och kunderna köpte andra märken istället.

1960 slutade DeSoto att tillverka bilar.

Adventurer
Bakhjulsdrivna fordon
Tor Carpelan

Tor Harald Carpelan, född 18 december 1867 i Uskela, död 9 mars 1960 i Helsingfors, var en finlandssvensk friherre, universitetstjänsteman och genealog, brorson till Karl Johan Carpelan.

Carpelan var sekreterare vid Helsingfors universitet 1902–1935, och utgav bland annat den uppskattade Finsk biografisk handbok (2 band, 1895–1905) och Helsingfors universitets lärare och tjänstemän från år 1828 (1920–25) samt Ättartavlor för de på Finlands Riddarhus inskrivna ätterna (i 3 delar). Han promoverades 1936 till filosofie hedersdoktor vid Helsingfors universitet. Han deltog också aktivt i grundandet av Åbo Akademi.

Carpelan gjorde en viktig insats i den person- och släkthistoriska forskningen i Finland, som släktforskare, matrikelförfattare och som utgivare av värdefulla historiska dokument.

Carpelan var även ledamot av styrelsen för Svenska folkskolans vänner i ett halvt sekel och var länge viceordförande och ordförande.

Källor

Externa länkar 
Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 5, s. 916.
 
 
 
 Tor Carpelan, genealogiskt material vid Svenska litteratursällskapet i Finland

Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska historiker
Finländska genealoger
Personer i Finland under 1900-talet
Personer från Salo
Födda 1867
Avlidna 1960
Män
Svensk uppslagsbok
Hedersdoktorer vid Helsingfors universitet
Finländsk adel
Tor
Finlandssvenska historiker