kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Serveringsansvarig

Serveringsansvarig ska enligt alkohollagstiftningen övervaka alkoholservering och vara närvarande under hela tiden som servering sker om inte tillståndshavaren själv finns på plats. 

Den serveringsansvariga ska ha tillräcklig kunskap i alkohollagstiftningen för att kunna sköta sin uppgift, något som tillståndsinnehavaren ansvarar för att så är fallet. 

Flera personer med serveringsansvar kan finnas för samma tillstånd och tillståndshavaren bör i sådana fall meddela vem som för tillfället har huvudansvaret.

Tillståndshavaren ska meddela kommunen både när en ansvarig tillsätts samt när ett serveringsansvar upphör, till exempel när personen i fråga byter jobb.

Externa länkar
Alkohollag (2010:1622)   https://lagen.nu/2010:1622
 - Statens folkhälsoinstituts handbok om alkohollagen 

Alkohollagstiftning
Barocktrumpet

Barocktrumpet var en lång trumpet utan ventiler.

På barocktrumpeten kunde man bara spela en övertonserie. Genom att övertonerna kommer tätare ju högre upp i registret man spelar kan man få tillräckligt många toner för att skapa melodier om man håller sig i det allra högsta registret. Det var fysiskt mycket ansträngande att spela barocktrumpet. Musik skriven för barocktrumpet utförs idag oftast på en modern trumpet med ventiler.

Bleckblåsinstrument
Cape Fear

Cape Fear är en amerikansk skräck-thriller från 1991, i regi av Martin Scorsese och med Robert De Niro, Nick Nolte, Jessica Lange och Juliette Lewis i huvudrollerna. Det var den sjunde filmen i samarbetet mellan Martin Scorsese och Robert De Niro.

Filmen är en nyinspelning av filmen Farlig främling från 1962, som i original hade titeln Cape Fear. I den filmen spelade Gregory Peck rollen som advokaten Sam Bowden, Robert Mitchum som Max Cady och Martin Balsam som Mark Dutton. Filmerna bygger på en roman av John D. MacDonald.

Handling 
Efter fjorton år i fängelse för våldtäkt och misshandel blir den bestialiske psykopaten Max Cady (Robert De Niro) fri. Han vill nu bara ha en sak. Det är att hämnas på sin före detta försvarsadvokat Sam Bowden (Nick Nolte) och dennes familj – inklusive den 15-åriga dottern Danielle (Juliette Lewis) – för att Bowden under rättegången undanhöll information som hade kunnat mildra Cadys straff.

Terrorn ökar konstant. När Bowden inser att han är oförmögen att skydda sin familj med hjälp av lagen, tar han till okonventionella metoder. Detta leder till en oförglömlig kraftmätning vid floden Cape Fear.

Om filmen 
Filmen är inspelad i bland annat Fort Lauderdale och Hollywood i Florida, samt i Savannah i Georgia.

Filmen hade svensk premiär den 3 mars 1992 på biograferna Biopalatset, Draken, Filmstaden, Rival och Skandia i Stockholm.

Skådespelare 
 Robert De Niro - Max Cady
 Nick Nolte - Sam Bowden
 Jessica Lange - Leigh Bowden
 Juliette Lewis - Danielle Bowden
 Joe Don Baker - Claude Kersek
 Robert Mitchum - Polisinspektör Elgart
 Gregory Peck - Lee Heller
 Martin Balsam - Domare
 Illeana Douglas - Lori Davis
 Fred Dalton Thompson - Tom Broadbent

(Gregory Peck, Robert Mitchum och Martin Balsam medverkade även i originalfilmen)

Filmpriser

Vunna priser 
 BMI Film & TV Awards
 Bernard Herrmann
 Chicago Film Critics Association Awards
 Bästa kvinnliga biroll - Juliette Lewis
 Kansas City Film Critics Circle Awards
 Bästa kvinnliga biroll - Juliette Lewis

Nomineringar 
 Oscar
 Bästa manliga huvudroll - Drama Robert De Niro
 Bästa kvinnliga biroll - Juliette Lewis
 BAFTA Awards
 Bästa foto - Freddie Francis
 Bästa filmklippning - Thelma Schoonmaker
 Berlin International Film Festival
 Martin Scorsese
 Golden Globe
 Bästa manliga huvudroll - Drama - Robert De Niro
 Bästa kvinnliga biroll - Juliette Lewis
 MTV Movie Awards
 Bästa kyss - Robert De Niro och Juliette Lewis
 Bästa manliga huvudroll - Robert De Niro
 Bästa skurk - Robert De Niro

Referenser

Externa länkar 
 
 

Filmer 1991
Amerikanska skräckfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Psykologiska thrillerfilmer
North Carolina på film
Filmer i regi av Martin Scorsese
Filmer från Amblin Entertainment
Engelskspråkiga filmer
Filmer om advokater
Psykopati på film
Filmer om familjer
Filmer om hämnd
Eagle (racingstall)

Eagle var en amerikansk-brittisk formelbiltillverkare som bland annat tävlade i formel 1 ett par säsonger i slutet av 1960-talet.

Historik 
Den amerikanske racerföraren Dan Gurney grundade All American Racers (AAR)  1964 i Santa Ana i Kalifornien för att tillverka sportbilar som han skulle tävla med i USA. 1966 började man även konstruera och tillverka formelbilar för formel 1 och Indy 500, vilka fick namnen Eagle T1G och Eagle T2G.

För F1-verksamheten etablerades Anglo American Racers Ltd. (AAR) i  England och man gav Weslake Engineering i uppdrag att designa V12-motorer till stallets bilar. Under tiden beslöt dock Eagle att köra med Climax-motorer. Stallet debuterade i F1 i  med Gurney som förare och tre veckor senare tog man sina första VM-poäng i Frankrike. Den nya Weslakemotorn blev inte klar förrän i september då Gurney körde med den i Italien. Motorn höll dock inte varför utvecklingsarbetet med den fortsatte året ut.

Säsongen  vann Gurney Race of Champions och Richie Ginther kontrakterades som andreförare. Ginther slutade dock köra racing och han ersattes av diverse förare. Gurney vann loppet i  vilket var den första helamerikanska grand prix-segern sedan Jimmy Murphy vann 1921.

Weslakemotorn var dock fortfarande otillförlitlig och Gurneys ansträngningar att förbättra den medförde att hans pengar tog slut. Stallet stapplade sig fram , men mot slutet av säsongen övergick Gurney istället till att tävla i en McLaren-Ford. Mot slutet av året återvände Gurney till USA där han koncentrerade sig på Indycar. Detta var mer framgångsrikt och Bobby Unser vann Indianapolis 500 och USAC Indycarmästerskapet för All American Racers 1968.

F1-säsonger

Andra stall 
 John Maryon , ,

Noter

Källor 
 

Amerikanska racingstall
Formel 1-stall
Indianapolis 500-stall
Champ Car-team
Parc de la Villette

Parc de la Villette är en park i Paris i Frankrike, som är den största i Paris med sina 55 hektar, varav 35 är grönområden). Genom parken rinner kanalen Ourcq i öst-västlig riktning. Dess symmetri var viktig för parkens arkitekt Bernard Tschumi, som ritade parken på 1980-talet så att dess nord-sydliga perspektiv skulle bevaras. Över kanalen Ourcq går två broar som förlänger de nord-sydliga promenadstråken. Jämnt utspridda över parken finns också extravaganta röda byggnader, så kallade folies. Inne i grönområdena finns scener och andra platser för uppträdanden av varierande slag då parken står värd för konserter, utställningar, cirkusar, teater och utomhusbio.

Parkens är belägen i Paris nittonde arrondissement och nås genom de två stationerna Porte de Pantin och Porte de la Villette i Paris metronät.

Se även
Bois de Vincennes
Bois de Boulogne

Källor

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats  

Parker i Paris
Paris nittonde arrondissement
Quartier du Pont-de-Flandre
Matthias Trattnig

Matthias Trattnig, född 22 april 1979 i Österrike, är en österrikisk före detta ishockeyspelare. Under sin karriär spelade han bland annat för Syracuse Crunch i AHL, Djurgårdens IF i Elitserien och österrikiska EC Red Bull Salzburg.

Karriär
1995–1996 – EC Graz
1996–1997 – Capital District Selects
1997–2001 – Maine Black Bears
2001–2003 – Djurgårdens IF
2003–2004 – Kassel Huskies
2004–2005 – Syracuse Crunch
2005–2019 – EC Red Bulls Salzburg

Referenser 

Österrikiska ishockeyspelare
Spelare valda av Chicago Blackhawks i NHL Entry Draft
Ishockeyspelare i Maine Black Bears
Spelare i Djurgården Hockey
Spelare i EC Red Bull Salzburg
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2002
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Österrike
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Österrike
Födda 1979
Levande personer
Män
Spelare valda i NHL Entry Draft 1998
Hawaii Five-O

Hawaii Five-O, även känd som Hawaii Fem-0, var en amerikansk TV-serie med start 1968 av Leonard Freeman med Jack Lord och James MacArthur m.fl. Serien varade i tolv säsongen och lades ner år 1980. Den 20 september 2010 hade den nya Hawaii Five-0 premiär på amerikansk TV, med delvis samma rollfigurer samt några nya. Det är inte fråga om en uppföljare som det från början var tänkt, utan en "modernare" version av den ursprungliga serien. Hawaii är USA:s 50:e delstat, därav serienamnet.

Handling
Steve McGarret är en tuff och cool kriminalpolis vars högra hand heter Danny "Danno" Williams. TV-serien följer Five-O-teamet när de bekämpar brottslighet samtidigt som de ständigt jagar McGarretts fiende nummer ett - den ondsinte kinesiske agenten Wo Fat.

Om serien
Serien utspelar sig i en Hawaii-liknande miljö, och många turister valde att tillbringa sin semester i Hawaii tack vare serien. Seriens signaturmelodi blev en stor hit och har tolkats av åtskilliga instrumental-band.

Serien nominerades till 19 olika priser, varav den vann fyra - två Emmy Awards och två TV Lamd Awards.

I rollerna

Jack Lord - Steve
James MacArthur - Danny "Danno" Williams (1968-1979)
Kam Fong - Chin Ho Kelly (1968-1978)
Zulu - Kono Kalakaua (1968-1972)
Al Harrington - Ben Kakaua (1972-1975)
Herman Wedemeyer - Edward D. "Duke" LukelaHarry Endo - Che FongRichard Denning - Gov. Paul JamesonAl Eben - Doc Bergmann (1971-1979)
Moe Keale - Det. Truck Kealoha (1979-1980)
William Smith -  Det. James  "Kimo" Carew (1979-1980)
Sharon Farrell -  Det. Lori Wilson'' (1979-1980)

DVD
CBS/Paramount har under 2008 startat utgivningen av denna TV-serie i Sverige. I Sverige är de 7 första säsongerna släppta. Säsongerna 8-12 kommer troligen inte till Sverige enligt CBS/Paramount. Under maj 2010 skulle säsong 8 släpps i England, senare framflyttad till 29 mars 2011, men är nu oklart när den släpps.  Paramount släpper säsong 1 på DVD i Sverige den 21 september 2011.

Ursprungligen är det 25 episoder i säsong 2, men två veckor före den släpptes i USA meddelades det att avsnittet  "Bored She Hung Herself" inte kommer att ingå i boxen.

Avsnittsöversikt

Referenser

Externa länkar
 

Amerikanska TV-serier från 1960-talet
TV-seriestarter 1968
TV-serieavslutningar 1980
Hawaii i fiktion
Engelskspråkiga TV-serier
TV-program i CBS
Amerikanska TV-serier från 1970-talet
Amerikanska TV-serier från 1980-talet
Raumplan

Raumplan, rumsplanlösning, är ett begrepp inom den modernistiska arkitekturen, myntat av den österrikiske arkitekten Adolf Loos i början av 1920-talet. Begreppet beskriver Loos spatiala inställning till planlösning som en uppgift som måste angripas i tre dimensioner och tillämpades av den samme i många av hans bostadsprojekt.

Detta synsätt, som stämde väl överens med den tidens funktionalistiska ideal, innebar att väggar som rumsdefinierade element kompletterades av olika golvnivåer och takhöjder i olika rum. Konsekvensen av detta "Raumplantänkande" var, enligt Loos, att byggnaden blev mer optimal där funktionerna fick definiera takhöjd och där den tidigare strikta rumskonfigurationen byttes ut mot ett fritt rumsflöde.

Ett krav för att denna filosofi skulle kunna tillämpas var det tidiga 1900-talets innovationer inom byggnadsteknik såsom bärande pelarelement och moduler i betong, vilket ledde till att inre bärande väggar inte längre var nödvändiga.

Idén om Raumplan kom att tillämpas flitigt inom arkitekturen under första hälften av 1900-talet, men krav på kostnadseffektivitet, prefabricering av byggnadselement och tillgänglighet (de olika golvnivåerna kräver trappor) gjorde angreppssättet omodernt under 1950-talet. Inom den brutalistiska arkitekturen under 1960- och 1970-talet genomgick begreppet dock något av en renässans, där visuell komplexitet i interiörer efterfrågades.

Modernistisk arkitektur
Arkitekturteori
Edvin Frylén

Edvin Frylén, född den 23 december 1975 i Solna församling, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare. Han har spelat i Elitserien i ishockey med bland annat VIK Hockey, Linköpings HC, Djurgården Hockey och Malmö Redhawks. Under tre säsonger spelade han med Hannover i tyska ishockeyligan, Deutsche Eishockey Liga (DEL). Frylén har representerat Sverige i 10 A-, 3 B- och 52 J-landskamper. 
Edvin drabbades av en knäskada under hösten 2007 och fick avsluta sin karriär efter säsongen. Knät blev aldrig riktigt bra.
År i dag tränare för pojklag i Järfälla HC sedan säsongen 2010/2011.

Karriär
1991/1992-1992/1993 Västerås IK
1992/1993 Västerås IK J20
1993/1994 Västerås IK
1993/1994 Västerås IK J20
1994/1995 Västerås IK
1994/1995 Avesta BK
1994/1995 Västerås IK J20
1995/1996 Västerås IK
1995/1996 Surahammars IF
1996/1997-1998/1999 Västerås IK
1999/2000 Linköpings HC
2000/2001-2001/2002 Djurgårdens IF
2002/2003-2004/2005 Hannover Scorpions
2005/2006-2006/2007 Malmö Redhawks
2007/2008 Djurgårdens IF

Källor

Födda 1975
Svenska ishockeyspelare
Spelare i Linköping HC
Ishockeyspelare i Västerås IK
Spelare i Malmö Redhawks
Spelare i Djurgården Hockey
Män
Levande personer
Svenska mästare i ishockey
Personer från Solna
Spelare valda i NHL Entry Draft 1994
Spelare valda av St. Louis Blues i NHL Entry Draft
Holger Romander

Holger Axel Gustaf Romander, född 6 mars 1921 i Boden, död 25 januari 2020 på Lidingö, var en svensk jurist och polischef. Romander tjänstgjorde inledningsvis vid domstolar och departement och var sedan riksåklagare 1966–1978 och Sveriges rikspolischef under åren 1978–1987. Romander var riksåklagare i Södertäljemålet.

Biografi
Romander var son till överstelöjtnant Nils Romander och Ester Steinbeck. Han blev fil. kand. vid Stockholms högskola 1943 och tog sedan även juristexamen 1946. Romander började därefter arbeta som tingsnotarie. Därefter blev han fiskal i Göta hovrätt 1949, assessor 1958, hovrättsråd 1961 samt byråchef för fångvårdsstyrelsen och ställföreträdande för generaldirektören 1960–1964. Han var lagbyråchef vid justitiedepartementet 1964 och rättschef där 1965. Romander var därefter riksåklagare 1966–1978 och rikspolischef 1978–1987 samt ordförande i brottsskadenämnden från 1988. Under 1983–1984 blev Romander personligen inblandad i utredningen av Sveriges genom tidernas största utpressningsfall, Operation Cobra.

Han var notarie och sekreterare i riksdagens första lagutskott 1952–1955 samt hade lagstiftningsuppdrag vid justitiedepartementet och socialdepartementet 1956 och 1958–1960. Romander gifte sig 1955 med fil. mag. Birgitta Sandelin (1929–2019), dotter till överstelöjtnanten Melcher Sandelin och tandläkare Edith Johnsson. Han är far till Viveka (född 1958). Makarna Romander är begravda på Lidingö kyrkogård.

Referenser

Noter 

Män
Födda 1921
Avlidna 2020
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska åklagare
Svenska rikspolischefer
Personer från Boden
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Alumner från Stockholms universitet
This Moment

"This Moment" är en balladlåt som Marie Picasso sjöng i finalen av Idol 2007. Marie Picasso vann tävlingen i Globen i Stockholm den 7 december 2007, och singeln släpptes dagen därpå. Melodin testades på Svensktoppen, där den låg på listan under perioden 13 januari -10 februari 2008 , med tredjeplats som högsta placering.

Inför finalen hade låten även spelats in av Amanda Jenssen och Andreas Sjöberg ifall de skulle segra.

Sången var ursprungligen tänkt att framföras i Melodifestivalen 2008 av Carola Häggkvist, som dock tackade nej under hösten 2007.

Listplaceringar

Referenser

 Information i Svensk mediedatabas.

Externa länkar

Musiksinglar 2007
Svensktoppsmelodier 2008
Idol 2007
Singlar utgivna på Sony Music
Engelskspråkiga sånger
Popballader
Låtar av Mårten Eriksson
Låtar av Lina Eriksson
Singelettor i Sverige
Avimator

Avimator är en open source mjukvara för Microsoft Windows, Macintosh och Linux som gör det möjligt att skapa avatarer till Second Life. Programmet har inte vidareutvecklats sedan 2007.

Se även
Qt

Källor

Second Life
Windows-program
Linux-program
Macintosh OS-program
Sergio Infante

Sergio Infante, född 1 maj 1947 i Santiago de Chile, är en chilensk-svensk poet och akademiker vid Stockholms universitet. Han har varit bosatt i Sverige sedan 1975. 

Han studerade vid Konsthögskolan i Santiago de Chile och sedan vid Stockholms universitet. Infante var medlem i den litterära gruppen Taller i Stockholm som bildades 1977 och bestod dessutom av poeterna Adrian Santini, Sergio Badilla Castillo och Carlos Geywitz. 

Infante är far till den svensk-chilenske rapparen Stor.

Verk 
 Abismos Grises, Gråa Avgrunder. Santiago 1967 
 Sobre Exilios, Om exilen. Stockholm 1979 
 Retrato de época, Tidens porträtt. Stockholm 1982 
 Distancias, Distanser. Santiago 1987   
 El amor de los parias, Kastlösas kärlek. Santiago 1990
Los rebaños del cíclope. Santiago de Chile 2008, 

Chilenska författare
Spanskspråkiga poeter
Chilenska poeter
Födda 1947
Män
Levande personer
Personer från Santiago de Chile
Poser

Poser är en mjukvara med vars hjälp det är möjligt att skapa och animera 3D-avatarer.

Se även
DAZ Studio
Avimator

Externa länkar
Officiell webbplats

Datorprogram för tredimensionell grafik
Paul R. Ehrlich

För immunologen och 1908 års nobelpristagare i medicin, se Paul Ehrlich

Paul Ralph Ehrlich, född 29 maj 1932 i Philadelphia, Pennsylvania, är en amerikansk biolog, framför allt populationsbiolog, och debattör i befolkningsfrågor som är verksam som professor vid Stanford University.

Paul R. Ehrlich tog kandidatexamen (B.A.) i zoologi 1953 vid University of Pennsylvania, och magisterexamen 1955 respektive doktorsexamen 1957 vid University of Kansas. Han är en välrenommerad entomolog (insektsbiolog) med Lepidoptera (fjärilar) som specialitet. Han kom till Stanford 1959 och blev ordinarie professor i biologi 1966. Han fick en särskild donationsprofessur under beteckningen Bing Professor of Population Studies 1977.

Ehrlich blev känd för en bredare allmänhet 1968 med sin bok The Population Bomb. Boken kom ut i svensk översättning 1972 och hette då Befolkningsexplosionen''. Boken föregicks av en artikel i New Scientist i december 1967. Ehrlich förutspådde att massvält skulle utbryta någon gång mellan 1970 och 1985, att hundratals miljoner människor skulle svälta till döds under 1970- och 1980-talen, och att det var en omöjlighet att Indien skulle kunna föda 200 miljoner ytterligare invånare år 1980. Orsaken till den förutspådda svälten skulle vara att folkökningen översteg de tillgängliga resurserna, och Ehrlich menade att detta skulle inträffa oavsett vilka nödåtgärder som sattes in.

Ehrlichs förutsägelser var kontroversiella, och han blev såväl positivt uppmärksammad (framför allt under slutet av 1960- och början av 1970-talen) som hårt kritiserad. Hans idéer sågs av kritiker som illa underbyggd malthusianism i ny skepnad. Då hans förutsägelser ej slog in kom kritiken allt mer att dominera, och i sina senare skrifter har Paul R. Ehrlich varit betydligt försiktigare och mindre kategorisk i sina uttalanden.

Kungliga Vetenskapsakademien belönade 1990 Paul R. Ehrlich med Crafoordpriset inom biovetenskap. Han delade priset med Edward O. Wilson.

Källor

Noter

Födda 1932
Amerikanska biologer under 1900-talet
Män
Levande personer
Personer verksamma vid Stanford University
Mottagare av Crafoordpriset
Alumner från University of Pennsylvania
Forskare från Pennsylvania
Personer från Philadelphia
DAZ Studio

DAZ Studio är en mjukvara från DAZ 3D Inc., med vars hjälp det är möjligt att skapa och animera 3D-objekt. DAZ Studio är kompatibel med de flesta filer som är avsedda för Poser.

Version 1.0 av programmet släpptes hösten 2005.

Se även
Poser
Avimator

Datorprogram för tredimensionell grafik
LDraw

LDraw är en programvara som gör det möjligt att bygga virtuella legoskapelser.

Litteratur
Virtual LEGO ()
LEGO Software Power Tools ()

Externa länkar
LDraw - Officiell webbplats

Lego
Fri programvara och öppen källkod
Rysslands filmhistoria

Rysslands filmhistoria tar upp filmens utveckling i Ryssland efter Sovjetunionens fall 1991.

Sovjetunionens kollaps innebar ett abrupt slut för rysk och andra före detta sovjetrepublikers kvalitetsfilm. Det kommande decenniet gjordes väldigt få filmer av högre klass, och många av dem som fick bra kritik fick ingen större spridning. Några av dessa är Oblako-ray och Brända av solen (ryska: Утомлённые солнцем, Utomlyonnye solntsem). Barberaren i Sibirien (1998, ryska: Сибирский цирюльник) av Nikita Mikhalkov blev väldigt känd. Den nya ryska filmen är mer vinstorienterad, ödet för den kreativa skaparfrihetens framtid är mer otryggt. 

Några filmmakare har dock inspirerats från de gamla mästarna. Några av dem är Alexander Sokurov, som har fått smeknamnet "Den nya Tarkovskij", har gjort några högt ansedda filmer, bland andra: Mor och son, Den ryska arken (världens första oklippta spelfilm) och Solen. Filmer med liknande teman, som Återkomsten (Vozvrashcheniye) och Vägen till Koktebel har också fått gott beröm. Återkomsten vann två priser på Filmfestivalen i Venedig. Efter att i ett årtionde mest ha förekommit som TV-program och på specialinriktade teatrar, började den animerade filmen återfå sin stora popularitet i den ryska publiken (till exempel Dobrynya Nikitich och Zmey Gorynych och Prins Vladimir).

Idag fyller den ryska filmen även nationalistiska ändamål, ett exempel är 1612. Filmen har gjorts i ett försök att förklara för den ryska publiken varför den nationella helgdagen flyttades från 7 november (dagen för oktoberrevolutionen) till 4 november (Nationella unionens dag, som hedrar minnet av befriandet av Moskva från de polska invaderarna 1612).

Den nya ryska filmen har också nått den internationella publiken med filmer som Night Watch och uppföljaren Day Watch.

Se även
Film i Kejsardömet Ryssland (1896–1917)
Film i Sovjetunionen (1917–1991)

Externa länkar
Ryska filmtitlar på IMDb
Ryskspråkiga filmer på IMDb
Rysk filmdatabas (dvd och vhskatalog, sidor om skådespelare och regissörer
Ryskfilmsklubb i USA (filmer, skådespelare och regissörer, trailers, filmklipp, recensioner)
Rysk filmdatabas av Innsbrucks universitet i Österrike
Försäljning av ryska filmer (RussianDVD.com)
Recension av Återkomsten (Возвращение)  
european-films.net - Recensioner, trailers, intervjuer, nyheter och premiärer av nya och kommande europeiska filmer (på engelska)

Filmhistoria
Filmhistoria
Historia