kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Adolfo Rivadeneyra

Adolfo Rivadeneyra, född den 10 april 1841 i  Santiago de Chile, död den 5 februari 1882 i Madrid, var en spansk diplomat och orientalist, son till Manuel Rivadeneyra.

Rivadeneyra påbörjade sin diplomatiska karriär i Beirut som tolk; han talade  engelska, franska, italienska, tyska, persiska, turkiska och flera arabiska dialekter flytande. Han blev tillförordnad konsul i Jerusalem, vicekonsul i Ceylon, Damaskus och Teheran, och konsul i Mogador och Singapore, där han avslutade sin bana i utrikesministeriets tjänst 1879.

Rivadeneyra spelade en aktiv roll inom den spanska kulturvärlden på sin tid. Han invaldes i den Kungliga Historieakademien  och utnämndes till sekreterare i Madrids geografiska sällskap. I Damaskus började han studera assyriska med hjälp av sin vän och lärare Francisco García Ayuso. Som utgivare fortsatte han den serie av klassiker ur spansk litteratur under titeln Biblioteca de Autores Españoles som hans far hade påbörjat. Därutöver skildrade han sina resor i Orienten i flera böcker.

Bibliografi  (i urval) 

Viaje de Ceylan a Damasco. Golfo Pérsico. Mesopotamia. Ruinas de Babilonia, Nínive y Palmira, Madrid, 1871.
Viaje al interior de Persia, 3 band, Madrid, 1880.

Källor 

 

Spanska diplomater
Spanska orientalister
Spanska fackboksförfattare
Spanskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1841
Avlidna 1882
Män
Lorenzo Remedi

Lorenzo Remedi, född 7 juni 1991 i Viareggio, är en italiensk fotbollsspelare som spelar för lån från Livorno.

Karriär
Lorenzo Remedi inledde karriären i Viareggio i hemstaden  Viareggio, men värvades som 18-åring av Livorno. Efter en säsong med klubbens primaveralag lånades Remedi 2011 ut till Serie D-laget Pontedera. Remedi gjorde en bra säsong för Pontedera och spelade 31 matcher. Under sommaren 2011 deltog han i Livornos försäsongsläger och imponerade då såpass mycket på tränaren Walter Novellino att han gavs en plats i klubbens a-lag säsongen 2011-2012. Remedi debuterade för Livorno i Coppa Italia 13 augusti mot Siracusa och i Serie B 27 augusti mot Crotone.

Under sin andra seniorsäsong med Livorno hade Remedi svårt att få speltid och i januari lånades han åter ut till Pontedera, som numera spelade i Lega Pro Seconda Divisione.

Sommaren 2013 lånades Remedi ut till Nocerina. Remedi var på planen vid det avbrutna derbyt mot Salernitana 10 november 2013. Han stängdes initialt av ett år i samband med att Nocerina uteslöts ur serien. Straffets kortades senare till åtta månader.

I augusti 2014 lånades Remedi ut igen, den här gången till Torres. Han återvände dock till Livorno under våren 2015.

Referenser

Externa länkar
 Spelarprofil AS Livorno Calcio

Män
Levande personer
Födda 1991
Personer från Viareggio
Italienska fotbollsspelare
Spelare i AS Livorno Calcio
Spelare i ASG Nocerina
Francesco Rampi

Francesco Rampi, född 20 januari 1990 i Foligno, Perugia är en italiensk fotbollsspelare som spelar för Monza.

Karriär
Francesco Rampi inledde seniorkarriären med lokalklubben Torgiano i Serie D. Han spelade en säsong i Castel Rigone, innan han värvades av Perugia, som efter ekonomisk problem tvingats starta om i Serie D. Under tiden i Perugia skolades Rampi om från en central mittfältare till kantspelare.

Efter att ha imponerat på Livornos tränare Walter Novellino, boende i Perugia, lånade Livorno den unge mittfältaren sommaren 2011 i en deal där Marco Moscati lånades ut till Perugia . Rampi debuterade för sin nya klubb när han byttes in i Coppa Italia-matchen mot Siracusa 21 augusti. Debuten i Serie B kom 10 september mot Varese. Efter säsongen valde Livorno att inte utnyttja sin köpklausul och Rampi återvände till Perugia.

Sommaren efter sålde Perugia Rampi till Foligno och han kom därmed att representera hemstaden.

Privatliv
Vid sidan av fotbollen studerar Rampi ekonomi vid universitet i Perugia.

Referenser

Externa länkar

Italienska fotbollsspelare
Spelare i Perugia Calcio
Spelare i AS Livorno Calcio
Spelare i AC Reggiana 1919
Spelare i AC Monza Brianza 1912
Italienska idrottare under 2000-talet
Personer från Foligno
Födda 1990
Levande personer
Män
Max Weber (olika betydelser)

Max Weber kan syfta på bland andra:

Max Weber (general) (1824–1901), tysk revolutionär och brigadgeneral i Amerikanska inbördeskriget
Max Weber (zoolog) (1852–1937), nederländsk zoolog
Max Weber (1864–1920), tysk nationalekonom och sociolog
Max Weber (konstnär) (1881–1961), amerikansk konstnär
Max Weber (politiker) (1897–1974), schweizisk politiker

Se även 

Max Maria von Weber
Som det brukar vara

Som det brukar vara är en novellsamling av Thorsten Jonsson, utgiven 1939. Den var författarens debut som prosaförfattare, tidigare hade han givit ut två diktsamlingar.

Bokens elva noveller utspelar sig i västerbottnisk miljö och en del dialektala inslag förekommer. Berättarstilen är influerad av samtida amerikanska författare som William Faulkner och Ernest Hemingway. På modernistiskt sätt skildras karaktärerna ofta genom inre monologer. 

Svenskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1939
Svenska novellsamlingar
Västerbotten i skönlitteratur
Peg Leg Howell

Peg Leg Howell, född Joshua Barnes Howell den 5 mars 1888 i Eatonton, Georgia, död 11 augusti 1966 i Atlanta, var en amerikansk bluesmusiker.

Howell lärde sig spela gitarr på egen hand vid 21 års ålder. Han arbetade på en bondgård, men efter att ha blivit skjuten i benet tvingades han att ge upp detta arbete. Istället började han arbeta som musiker på heltid. 1923 flyttade han till Atlanta, där han försörjde sig som gatumusikant. Han tillbringade även en kort period i fängelse efter att ha sålt illegal sprit.

1926 plockades Howell upp av Columbia Records, som hört honom spela på Atlantas gator. Första utgåvan blev "New Prison Blues", en låt som Howell skrivit under sin fängelsevistelse. Låten var den första countryblueslåten att ges ut av bolaget. Under de nästföljande tre åren spelade Columbia in Howell vid flera tillfällen, ofta ackompanjerad av ett band bestående av Henry Williams (gitarr) och Eddie Anthony (fiol). Howells låtrepertoar var bred och inkluderade ballader, ragtime, jazz och blues.

Howell fortsatte att spela på Atlantas gator, men fortsatte även att sälja illegal sprit. Efter 1935 uppträdde han endast undantagsvis. 1952 blev han tvungen att amputera sitt vänstra ben som en följd av diabetes, vilket även gjorde honom rullstolsbunden. 1959 medverkade han med en låt på bluessamlingen The Country Blues. 1963 blev han återupptäckt av bluesentusiasten och forskaren George Mitchell och dennes forne klasskamrat Roger Brown. Dessa två spelade in Howell när han var 75 år gammal, vilket resulterade i en LP som släpptes på Testament Records. Howell dog i Atlanta 1966.

Referenser 
Denna artikel är helt eller delvis baserad på engelska Wikipedias motsvarande artikel

Amerikanska bluessångare
Amerikanska bluesgitarrister
Födda 1888
Avlidna 1966
Män
Musiker från Georgia
Petra Frey

Petra Frey, född som Petra Kauch den 27 juni 1978 i Innsbruck, är en österrikisk sångerska.

Biografi
Frey släppte sitt debutalbum vid 15 års ålder; Bloß Träume im Kopf, 1993. Hon är en av Österrikes mest populära sångerskor och förekommer ofta i radio och TV. Hennes repertoar består främst av schlagermusik. Hon har deltagit i ett flertal tävlingar, såsom Deutsche Schlager-Festspiele och Grand Prix der Volksmusik.

Eurovision Song Contest
Hon representerade Österrike i Eurovision Song Contest 1994 med bidraget Für den Frieden der Welt, skriven av schlagerduon Brunner & Brunner. Vid finalen i Dublin, Irland, slutade hon på 17:e plats. 2003 tävlade hon i den österrikiska uttagningen till Eurovision Song Contest med bidraget This Night Should Never End, skriven av Ralph Siegel och Bernd Meinunger. Bidraget slutade på andra plats efter Alf Poiers Weil der Mensch zählt. Petra Frey försökte ännu en gång representera Österrike i Eurovision Song Contest 2011, då hon ställde upp med Send a Little Smile, men tog sig inte vidare från den Internetbaserade semifinalen.

Diskografi

Album
 1993 – Bloß Träume im Kopf
 1995 – Hey Du
 1996 – Liebst Du mich
 1998 – Küß mich
 1999 – Heiss und Kalt
 2001 – Geboren um Dich zu lieben
 2002 – Das ist mein Leben
 2004 – Freyheiten
 2007 – Göttlich Weiblich
 2008 – Selbstbewusst
 2009 – Feuer und Eis
 2011 – Einfach Frey

Samlingsalbum
 1998 – Herz in Sicht
 2001 – Made in Austria
 2003 – Meine Erfolge
 2003 – Nimm mein Herz
 2010 – Meine Besten

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Födda 1978
Kvinnor
Österrikiska schlagersångare
Artister som representerat Österrike i Eurovision Song Contest
Levande personer
Personer från Wattens
Deltagare i Eurovision Song Contest 1994
Black Ace

Black Ace, född Babe Kyro Lemon Turner den 21 december 1907 i Hughes Springs, Texas, död 7 november 1972 i Fort Worth, Texas, var en amerikansk bluesmusiker. Turner hade, förutom Black Ace, flera ytterligare pseudonymer, däribland B.K. Turner, Black Ace Turner och Babe Turner.

Black Ace föddes i Hughes Springs, Texas och växte upp på den av familjen ägda bondgården. Han lärde sig själv att spela gitarr och uppträdde från och med sent 1920-tal i östra Texas. Under tidigt 1930-tal började han uppträda tillsammans med Smokey Hogg och Oscar "Buddy" Woods, en Hawaii-inspirerad gitarrist som spelade med gitarren liggande i knät.

År 1937 spelade Turner in sex låtar (möjligtvis med Hogg som andregitarrist) för Decca Records, däribland blueslåten "Black Ace". Senare samma år startade han en radioshow på radiokanalen KFJZ i Fort worth. 1941 medverkade han i filmen The Blood of Jesus. 1943 värvades han till den amerikanska armén, vilket resulterade i att han slutade med musiken under några år. 1960 övertalades han av Chris Strachwitz, ägare till skivbolaget Arhoolie Records, att spela in en skiva. Hans sista offentliga framträdande ägde rum 1962 i bluesdokumentären The Blues.

Turner dog av cancer 1972 i Fort Worth, Texas.

Referenser 
Denna artikel är helt eller delvis baserad på engelska Wikipedias motsvarande artikel

Amerikanska bluesgitarrister
Födda 1907
Avlidna 1972
Män
Musiker från Texas
Pangani

Den här artikeln behandlar staden Pangani, för floden, se Pangani (flod)

Pangani är en stad i nordöstra Tanzania, 45 km söder om Tanga, vid Panganiflodens mynning. Staden har 8 000 invånare.

Historia
Arkeologer har funnit spår av en bosättning från 1400-talet nära Pangani, men det var på 1800-talet staden växte fram. På 1860-talet upprättades stora socker- och kokosnötsplantager i Mauya, strax väster om staden.

Abushiri ibn Salim al-Harthi var plantageägare i Pangani och ledde motståndet mot Tysk-östafrikanska kompaniet på 1880-talet. Han dömdes till döden och hängdes.

Källor
''Den här artikeln är, helt eller delvis, översatt från engelskspråkiga Wikipedia

Orter i Tanzania
The Touch

The Touch är en singel från albumet Teases & Dares av Kim Wilde. Singelns B-sida är Shangri-La och singeln generellt är sett som en flopp ur ett brittiskt perspektiv. Den är som många tidigare singlar skriven av hennes bror och far Ricki och Marty Wilde.

Listplaceringar

Musiksinglar 1984
Engelskspråkiga sånger
Sånger av Kim Wilde
Rage To Love

Rage To Love är en singel inspelad år 1985. Det är en poppig rocklåt framförd av Kim Wilde. När singeln släpptes blev det en större hit i Storbritannien än tidigare "flopp" singlar. Rage To Love's B-sida är en coverversion av The Shirelles "Putty In Your Hands". Man gjorde en 12" version som ingick när man köpte singeln.

Listplaceringar

Musiksinglar 1985
Engelskspråkiga sånger
Sånger av Kim Wilde
Schoolgirl

Schoolgirl är Kim Wildes första singel på studioalbumet Another Step år 1986.

Singeln Schoolgirl släpptes i Australien och många europeiska länder, dock inte Storbritannien. Detta var första gången Wilde hade givit ut en singel som hon hade varit med och skriva text till. Denna singel var inspirerad av Wildes lillasyster Roxanne Wilde, och skrevs färdigt strax efter Tjernobylkatastrofen i forna Sovjetunionen, dagens Ukraina.

Singeln hade en B-sida vars titel var "Songs About Love", det fanns även en 12"-version av singeln.

Listplaceringar

Musiksinglar 1986
Engelskspråkiga sånger
Skolsånger
Sånger av Kim Wilde
Smokey Hogg

Andrew "Smokey" Hogg, född 27 januari 1914 i Westconnie, Texas, död 1 maj 1960 i McKinney, Texas, var en amerikansk bluesmusiker.

Hogg föddes nära Westconnie, Texas och växte upp på familjens bondgård. Hans far, Frank Hogg, lärde honom att spela gitarr. I tonåren träffade han musikern Black Ace, med vilken han reste runt och spelade i östra Texas.

1937 begav sig Hogg och Black Ace till Chicago för att spela in för Decca Records. Sessionerna genererade grammofonskivan "Family Trouble Blues"/"King Hearted Blues", som utgavs under namnet Andrew Hogg. Hogg kom därefter inte att spela in något nytt material på över ett årtionde. Tidigt 1940-tal gifte han sig och bodde i närheten av Dallas, Texas.  

I mitten av 1940-talet värvades Hogg till den amerikanska armén, vari han tjänstgjorde under en kort period. Han kom därefter att fortsätta att arbeta och leva i och i närheten av Dallas. 1947 upptäcktes han av T Rippa Sr, skivbolagsdirektör på Bluesbonnet Records. Bolaget kom att spela in Hogg flera gånger och leasade även ut inspelningarna till Modern Records.

Hoggs första inspelning på Modern Records var Big Bill Broonzy-låten "Too Many Drivers". Skivan sålde tillräckligt för att bolaget skulle ta Hogg till Los Angeles, för att där spela in ytterligare låtar tillsammans med ett studioband. Bland dessa inspelningar återfinns "Long Tall Mama" (1949) och ytterligare en Broonzy-låt, "Little School Girl" (1950). Den sistnämnda lyckades ta sig in på den amerikanska R&B-listan, där den låg på en niondeplats som bäst.

Hogg fortsatta att spela in skivor fram till slutet av 1950-talet. Han avled av cancer (vissa källor anger emellertid magsår som dödsorsak) 1960 i McKinney, Texas.

Referenser 
Denna artikel är helt eller delvis baserad på engelska Wikipedias motsvarande artikel

Amerikanska bluesgitarrister
Födda 1914
Avlidna 1960
Män
Musiker från Texas
Tolui

Tolui eller Tului, född cirka 1193, död 1232, var son till den mongoliska härskaren Djingis khan. Efter Djingis Khan:s död 1227 styrde Tolui mongolväldet.

Hans uppväxt var svår, vid fem års ålder blev han nästan dödad av en Tatar men räddades av sin syster Altani och två av Djingis khans soldater. Hans bröder var Jochi, Tjagatai khan och Ögedei. De fyra fick styra ett khanat vardera av Djingis khan kungarike när han dog, med Ögedei som officiell khan och överordnad de andra. Jochi som var den äldste av dem avled ett år före sin far, och anses dessutom vara en oäkting sedan han föddes kort efter modern Börte räddats från merkitisk fångenskap.

Se även
 Lista över Yuandynastins kejsare

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 
 

Mongoler
Födda 1190-talet
Avlidna 1232
Män
WP:Projekt Kina
Huset Borjigin
Personer i Mongoliet under 1100-talet
Personer i Mongoliet under 1200-talet
Jan Gall

Jan Gall, född 18 augusti 1856 i Warszawa, död 30 oktober 1912 i Lwów, var en polsk tonsättare.

Gall var lärjunge till Josef Gabriel Rheinberger och Francesco Lamperti. Han blev dirigent för Musikföreningen i Lwów 1880 och sånglärare vid konservatoriet i Kraków 1886, och var senare körledare i Lwów. Han komponerade kör- och solosånger och arrangerade talrika polska folkvisor för manskör.

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter 

Polska kompositörer
Polska dirigenter
Personer från Warszawa
Födda 1856
Avlidna 1912
Män
Svensk uppslagsbok
Ugglan
Pierre-Victor Galland

Pierre-Victor Galland. född 15 juli 1822, död 30 november 1892, var en fransk konstnär.

Galland var lärjunge till Michel Martin Drolling och inspirerades i sin dekorativa figurstil av 1700-talsmästarna. Han blev en mycket anlitad plafondmålare, bland annat erhöll han 1851 en dekorativ beställning i Konstantinopel.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter 

Franska historiemålare
Franska målare under 1800-talet
Personer från Genève
Födda 1822
Avlidna 1892
Män
Svensk uppslagsbok
Bartolomé José Gallardo

Bartolomé José Gallardo, född 13 augusti 1776, död 14 september 1852, var en spansk lärd och bibliograf.

Gallardo gjorde sig på sin tid känd för sina arga polemiska artiklar, som dock var av stort värde för den spanska bibliografin.

Referenser 

 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Bibliografer
Spanska författare
Födda 1776
Avlidna 1852
Män
Afonso av Brasilien

Afonso av Brasilien (Afonso Pedro de Alcântara Cristiano Leopoldo Filipe Eugênio Miguel Gabriel Rafael Gonzaga), född 23 februari 1845 i Rio de Janeiro, Brasilien, död 11 juni 1847 i samma stad. Han var äldste son till Peter II av Brasilien och Theresa Christina av Bägge Sicilierna och var arvtagare till tronen i Brasilien.

Han dog av epilepsi endast två år gammal.

Externa länkar

Avlidna 1847
Avlidna i barndomen
Brasilianska prinsar
Födda 1845
Män
Personer i Brasilien under 1800-talet
Peter av Brasilien

Peter av Brasilien (Pedro Afonso Cristiano Leopoldo Eugénio Fernando Vicente Gabriel Rafael Gonzaga), född 19 juli 1848 i Rio de Janeiro, Brasilien, död 9 januari 1850 i samma stad. Han var yngsta barnet och yngste son till Peter II av Brasilien och Theresa Christina av Bägge Sicilierna. Han var arvtagare till Brasiliens tron, eftersom hans äldre bror Afonso av Brasilien avlidit tidigt. 

Efter Peters död blev hans äldre syster Isabella av Brasilien arvtagare till tronen.

Personer i Brasilien under 1800-talet
Avlidna i barndomen
Brasilianska prinsar
Födda 1848
Avlidna 1850
Män
Dylta bruksförsamling

Dylta församling var en församling i Strängnäs stift i nuvarande Örebro kommun. Församlingen uppgick 1819 i Axbergs församling.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 1575 genom en utbrytning ur Axbergs församling och återgick till denna 1819.

Församlingen utgjorde ett eget pastorat med undantag för perioden 1688-1808 då den ingick i pastorat med Axbergs församling.

Referenser

Indelningar i Örebro kommun

Historiska församlingar i Strängnäs stift
Edward Miner Gallaudet

Edward Miner Gallaudet, född 5 februari 1837 i Hartford, död 26 september 1917, var en amerikansk dövstumspedagog.

Gallaudet införde efter studier i ett flertal europeiska länder talundervisning vid de amerikanska dövstumskolorna. Han förordade dock även användning av handalfabet och åtbörder och grundlade därigenom den så kallade blandade metoden. Efter Gallaudets bemödanden upprättades 1882 i Washington, D.C. ett dövstumgymnasium, från 1894 kallat Gallaudet College.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Amerikanska lärare under 1800-talet
Födda 1837
Avlidna 1917
Män
Personer från Hartford
Gerhard Maywald

Gerhard Kurt Maywald, född 16 april 1913 i Bad Carlsruhe, död 26 december 1998 i Neunkirchen, var en tysk SS-Obersturmführer. Maywald deltog i förintelsen av Lettlands judiska befolkning och var ansvarig för inrättandet av arbets- och koncentrationslägret i Salaspils.

Biografi 
Gerhard Maywald var son till en lokförare. År 1925 gick han med i Deutscher Jugendbund Bismarck, en av många tyska ungdomsorganisationer som hade bildats efter första världskriget. Efter avlagd studentexamen studerade han till folkskollärare och verkade som sådan i Ostfriesland och i Preetz. Han gick in i SA 1933 och blev medlem i Nationalsozialistisches Kraftfahrkorps (NSKK) 1935. Maywald inträdde i Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiet (NSDAP) 1937 och anslöt sig till Schutzstaffel (SS) kort därefter.

År 1938 anträdde Maywald polisbanan och efter att ha varit verksam i Kiel och Zwickau kom han att tillhöra Einsatzgruppe A, den mobila insatsstyrka som arkebuserade judar, romer och politiskt oliktänkande i det av Nazityskland ockuperade Lettland. Maywald utsågs till ställföreträdare åt Rudolf Lange, chef för Sicherheitspolizei (Sipo) och Sicherheitsdienst (SD) i Riga. I oktober 1941 inrättade Maywald, på order av Lange, ett arbets- och koncentrationsläger i Salaspils, beläget cirka 20 kilometer sydost om Riga. Detta läger var avsett för judar som hade deporterats från det tyska riket. Maywald initierade i början av år 1942 Aktion Dünamünde, som syftade till att mörda de judar som inte längre ansågs vara arbetsdugliga. Under förespegling att de skulle föras till ett bättre läger, kallat Dünamünde, transporterades judarna till skogsområdet Biķernieki och arkebuserades. 

I maj 1942 kommenderades Maywald till Minsk för partisanbekämpning. Han drabbades i oktober samma år av tyfussjukdom och återvände till Tyskland. Han verkade senare vid Kriminalpolizei i Oppeln i Oberschlesien, där han utredde ekonomiska brott. I andra världskrigets slutskede greps Maywald av amerikanska soldater och internerades i ett krigsfångeläger; han släpptes dock redan i maj 1945. År 1976 ställdes Maywald inför rätta inför en domstol i Hamburg. Maywald hävdade att han endast hade lytt order, vilket rätten förkastade som försvar för hans gärningar. I februari 1977 dömdes Maywald till 4 års fängelse för medhjälp till mord på 320 personer inom ramen för Aktion Dünamünde.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

Födda 1913
Avlidna 1998
Män
Personer från Schlesien
Personer inom Einsatzgruppen
Förintelsen i Lettland
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Medlemmar i NSKK
SS-Obersturmführer
Federico Valentini

Federico Valentini, född 22 januari 1982, är en sanmarinsk före detta fotbollsspelare. Han har spelar i det sanmarinska fotbollslandslaget samt klubblaget Tre Penne.

Externa länkar

Män
Födda 1982
Sanmarinska fotbollsspelare
Levande personer
Personer i San Marino under 2000-talet
Long-Distance

Long-Distance är Pridebowls debut-EP, utgiven 1995 av Bad Taste Records.

Låtlista 
All musik skriven av Pridebowl. Alla texter är skrivna av Aaron Goulding, förutom "Sacrifice" (Goulding, Mike Grainey).
 "In the End"
 "Long-Distance"
 "Sacrifice"
 "Mind Over Matter"
 "A World Undertaken"
 "Dollar Sign Cries"

Personal 
 Aaron Goulding - sång
 Henrik Nilsson - gitarr
 Henrik Walse - layout, design
 Kristian Hallberg - fotografi
 Martin Bodin - trummor
 Oskar Andersson - illustrationer i texthäftet, bas
 Stefan Glendell - gitarr

Referenser

Fotnoter 

Svenska debutalbum
EP-skivor 1995
Album utgivna på Bad Taste Records
Album av Pridebowl
Fred (till Melanie)

"Fred (till Melanie)" är en sång skriven av Mikael Wiehe, medlem i det svenska proggbandet Hoola Bandoola Band som spelade in låten på albumet Garanterat individuell släppt 1971.

Om låten
Wiehe inspirerades av den amerikanska sångerskan Melanies låt Peace Will Come (According to Plan) och John Lennons Give Peace a Chance när han skrev texten. Han var tveksam till vilket pris man ska betala för att komma till fred i Vietnam.

Coverversioner
Imperiet spelade in "Fred" på albumet Blå himlen blues 1985. Samma år framfördes den av Imperiet, Wiehe och Björn Afzelius på ANC-galan.

I andra säsongen av Så mycket bättre gjorde Laleh en cover på låten.

Referenser
 

Sånger 1971
Låtar av Mikael Wiehe
Fredssånger
Dreamworks Records

DreamWorks Records var ett amerikanskt skivbolag som grundades 1996, som ett dotterbolag till DreamWorks, och upplöstes 2005.

Externa länkar 
 

Amerikanska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade 1996
Skivbolag och skivmärken upplösta 2005