kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alexander G. Barry

Alexander Grant Barry, född 23 augusti 1892 i Astoria, Oregon, död 28 december 1952 i Portland, Oregon, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Oregon i USA:s senat 1938–1939.

Barry avlade sin grundexamen vid University of Washington. Han fortsatte sedan med juridikstudier vid University of Oregon och Northwestern School of Law (numera Northwestern School of Law of Lewis & Clark College). Han deltog i första världskriget i USA:s armé.

Barry fyllnadsvaldes 1938 till USA:s senat. Han efterträddes 1939 av Rufus C. Holman.

Barry var presbyterian. Han gravsattes på Willamette National Cemetery i Clackamas County.

Referenser

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s senat från Oregon
Amerikanska republikaner
Personer från Astoria, Oregon
Födda 1892
Avlidna 1952
Män
Alumner från University of Oregon
Personer som tjänstgjort i USA:s armé
Iran Times

Iran Times är en oberoende tidning grundad i Washington, D.C. 1970 som innehåller nyheter och debatt som är av intresse för iranier runt om i världen.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

 

Amerikanska tidningar
Tidningar startade 1970
Alfred E. Reames

Alfred Evan Reames, född 5 februari 1870 i Jacksonville, Oregon, död 4 mars 1943 i Medford, Oregon, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten Oregon i USA:s senat från februari till november 1938.

Reames studerade först vid University of the Pacific och sedan vid University of Oregon. Han avlade 1893 juristexamen vid Washington and Lee University. Han inledde sedan sin karriär som advokat i Oregon. Han arbetade som distriktsåklagare 1900–1908. Han var dessutom verksam inom gruvdriften och var delägare för Deep Gravel Mining Company. Han var sedan verkställande direktör för timmerföretaget Three Pines Timber Company.

Senator Frederick Steiwer avgick 1938 och Reames blev utnämnd till senaten fram till fyllnadsvalet senare samma år. Reames kandiderade inte i fyllnadsvalet och han efterträddes som senator av Alexander G. Barry.

Reames var frimurare. Han gravsattes på Siskiyou Memorial Park i Medford, Oregon.

Referenser

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s senat från Oregon
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Jacksonville, Oregon
Födda 1870
Avlidna 1943
Män
Alumner från University of Oregon
Alumner från Washington and Lee University
Alumner från University of the Pacific
Giulio Mazzalupi

Giulio Mazzalupi, född 27 september 1940, är en italiensk ingenjör och företagsledare som till stor del varit verksam i Sverige.

Mazzalupi har sin ingenjörsutbildning i gruvteknik från Roms universitet och anställdes vid Atlas Copco 1971. Han blev 1991 chef för affärsområdet Kompressorteknik och var från 1997 till 2002 verkställande direktör och koncernchef för Atlas Copco. Sedan 1999 har han suttit i styrelsen för Parker Hannifin.

Källor 

Italienska ingenjörer
Personer inom Sveriges näringsliv
Födda 1940
Levande personer
Män
Atlas Copco
Kurt-Allan Belfrage

Kurt-Allan Belfrage, född 27 augusti 1907 i Stockholm, död 15 januari 1991, var en svensk diplomat och företagsledare.

Belfrage blev juris kandidat 1930, anställdes som attaché vid Utrikesdepartementet 1930, blev 2:e sekreterare 1936, 2:e legationssekreterare i Bukarest och Sofia 1938, var 1:e sekreterare 1939–1941, 1:e legationssekreterare i London 1943, var charge d'affaires i Paris 1944–1945, handelsråd 1944 och beskickningsråd 1947–1951, envoyé i Wien 1951–1954, i disponibilitet 1954–1957, var verkställande direktör för Atlas Copcos franska dotterbolag Atlas Copco France S.A. i Paris 1954–1957 och vice VD för Atlas Copco AB 1955–1957, samt VD och koncernchef för Atlas Copco från 1957 till 1970.

Kurt-Allan Belfrage var son till börschefen Kurt Belfrage och äldre bror till Leif Belfrage. Han var gift med Renée Puaux, dotter till den franske diplomaten Gabriel Puaux och syster till diplomaten François Puaux. Makarna Belfrage var föräldrar till Patrick, Frank och Erik Belfrage. De är begravna på Solna kyrkogård.

Priser och utmärkelser 
1962 - Storofficer (grande ufficiale) av Italienska republikens förtjänstorden 
6 juni 1974 - Kommendör av första klassen av Vasaorden

Se även 
 Belfrage (adelsätt)

Källor 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Sveriges ambassadörer i Österrike
Kommendörer av första klass av Vasaorden
Atlas Copco
Svenska jurister under 1900-talet
Diplomater från Stockholm
Jurister från Stockholm
Näringslivspersoner från Stockholm
Kurt-Allan
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1907
Avlidna 1991
Män
John Antoine Nau

Eugène Léon Édouard Torquet, mer känd som John-Antoine Nau, född 19 november 1860 i San Francisco (Kalifornien i USA), död 17 mars 1918 
i Tréboul (Finistère i Frankrike), var en symbolistisk romanförfattare och poet. Han var av amerikanskt ursprung men skrev på franska. För sin första roman Force ennemie fick han det första Goncourtpriset 1903.

Referenser

Noter 

 

Goncourtpristagare
Män
Födda 1860
Avlidna 1918
Franska författare under 1900-talet
Franska författare under 1800-talet
Europacupfinalen i fotboll 1974

Europacupfinalen i fotboll 1974 spelades mellan FC Bayern München från Västtyskland och Atlético Madrid från Spanien. Två mål under förlängningen betydde att de två lagen var tvungna att spela en omspelsmatch - bara två dagar senare. Den här gången vann Bayern övertygande med två mål var av tyskarna Uli Hoeness och Gerd Müller.

Omspelsmatchen är den enda i en finalmatch i Europacupens/Champions Leagues historia.

Matchfakta

Omspel

Källor

Vidare läsning 
 Europacupen i fotboll 1973/1974

Externa länkar 
 1973-74 season at UEFA website
 European Cup results at Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation
 European Cup History 1974

1974 i Belgien
1974
Fotbollssäsongen 1973/1974
Internationella fotbollstävlingar i Belgien
Sportevenemang i Bryssel
Relationer mellan Spanien och Västtyskland
FC Bayern München
Atlético Madrid
Bryssel under 1900-talet
Léon Frapié

Léon Eugène Frapié, född 27 januari 1863 i Paris, död där 29 september 1949, var en fransk romanförfattare som började sin karriär som tidningsskribent. Frapié tilldelades Goncourtpriset 1904 för La Maternelle, en realistisk berättelse om en skola i ett fattigt kvarter. Den boken är den enda som utkommit på svenska, Storstadsbarn (översatt av Hans och Marianne Levander, Saxon & Lindström, 1944).

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 Léon Frapié på Wikilivres

Franska författare under 1800-talet
Franska författare under 1900-talet
Franskspråkiga författare
Goncourtpristagare
Födda 1863
Avlidna 1949
Män
Författare från Paris
Claude Farrère

Claude Farrère, egentligen Frédéric-Charles Bargone, född 27 april 1876 i Lyon, död 21 juni 1957 i Paris, var en fransk författare.

Biografi
Farrères far var överste och sonen gick i sin fars fotspår och började sin militära karriär 1894 då han antogs till École navale. Han befordrades till enseigne de vaisseau 1899, blev löjtnant 1906 och kapten 1918. Året efter lämnade han flottan för att helt ägna sig åt sitt författarskap. Han hade då redan fått Goncourtpriset för sin roman Les Civilisés.

År 1933 engagerade sig Farrère i Comité français pour la protection des intellectuels juifs persécutés, en organisation som arbetade för att skydda judiska intellektuella undan förföljelse, och begärde att Frankrike skulle välkomna judar som flydde från Tyskland, såväl av barmhärtighetsskäl som för Frankrikes eget bästa, det vore till gagn för Frankrike att ta emot dem på samma sätt som Tyskland hade tagit emot franska protestanter som givit sig av i samband med upphävandet av ediktet i Nantes 1685.

Den 6 maj 1932, när Paul Gorgulov mördade Paul Doumer, kastade sig Farrère i vägen och skottskadades i ena armen av två kulor. Doumer avled dagen efter.

Claude Farrère invaldes i franska akademien den 28 mars 1935, samtidigt som André Bellessort och Jacques Bainville och slog sin konkurrent till Louis Barthous plats 28, Paul Claudel, med fem röster.

Bibliografi (i urval)

 Fumée d'opium, roman (1904, svensk översättning 1922)
 Les civilisés, roman (1905)
 L'homme qui assassina, roman (1907, svensk översättning 1916)
 La bataille, roman (1909)
 La maison des hommes vivants, roman (1911)
 La marche funèbre, novellsamling (1929)

Källor

Externa länkar 
 
 Claude Farrere  på Librairie Marine
 Claude Farrère på webbplatsen Lettres du Mékong
 Biografi Franska akademin

Franska författare under 1900-talet
Goncourtpristagare
Ledamöter av Franska Akademien
Födda 1876
Avlidna 1957
Män
Kommendörer av Hederslegionen
Songs in A Minor

Songs in A Minor är ett studioalbum av Alicia Keys från 2001. Albumet är Alicia Keys första album.

Låtlista 
 Piano & I (Alicia Keys) - 1:52
 Girlfriend (Alicia Keys, Jermaine Dupri och Joshua Thompson) - 3:34 
 How Come You Don't Call Me (Prince) - 3:57
 Fallin' (Alicia Keys) - 3:29
 Troubles (Alicia Keys och Kerry Brothers, Jr.) - 4:28
 Rock Wit You (Alicia Keys, Taneisha Smith och Kerry Brothers, Jr.) - 5:36
 A Woman's Worth (Alicia Keys och Erika Rose) - 5:02
 Jane Doe (Alicia Keys och Kandi Burruss) - 3:48
 Goodbye (Alicia Keys) - 4:20
 The Life (Alicia Keys, Taneisha Smith och Kerry Brothers, Jr.) - 5:25
 Mr. Man med Jimmy Cozier (Alicia Keys och Jimmy Cozier) - 4:09
 Never Felt This Way (Interlude) (Brian McKnight) - 2:01
 Butterflyz (Alicia Keys) - 4:08
 Why Do I Feel So Sad (Alicia Keys och Warryn Campbell) - 4:25
 Caged Bird (Alicia Keys) - 3:02
 Lovin' U (Gömd låt) (Alicia Keys) - 3:49
 Rear View Mirror (Bonuslåt på japanska versionen) (Alicia Keys, Kerry Brothers, Jr., L. Green, Rodney Jerkins, Fred Jerkins III och LaShawn Daniels) - 4:06
 Fallin' (Extended remix) med Busta Rhymes och Rampage (Bonuslåt på japanska versionen och på versionen i Storbritannien) (Alicia Keys) - 4:18
 A Woman's Worth (Remix radio edit) (Bonuslåt på japanska versionen) (Alicia Keys och Erika Rose) - 4:24
 A Woman's Worth (Remix)/Lovin' You (Gömd låt) (Bonuslåt på versionen i Storbritannien) (Alicia Keys och Erika Rose) - 10:38

Singlar 
 Fallin' (släpptes 10 juli 2001)
 A Woman's Worth (släpptes 12 februari 2002)
 How Come You Don't Call Me (släpptes 4 juni 2002)
 Girlfriend (släpptes 24 december 2002)

Musikalbum 2001
Album av Alicia Keys
Amerikanska debutalbum
Album certifierade platina av IFPI Sverige
Kryckreflexen

Kryckreflexen (engelska the crutch reflex) är en reflex som får slemhinnorna i näshålan att svälla och eventuellt orsaka nästäppa när huden i armhålan eller sidan av bröstet utsätts för tryck. Reflexen är ipsilateral d.v.s. endast näshålan på samma sida som retningen påverkas. Namnet kommer av att den bl.a. observerats när personer använt kryckor och därmed utsatt armhålorna för tryck. Reflexen är en del av förklaringen till att många människor upplever ökad täppthet när de ligger ner.

Referenser 
 www.swwashingtonallergy.com
 The physiology of the nose, Widdicombe JG. i  Clinics in Chest Medicine. Juni 1986 s 159-70

Reflexer
Catherine Cesarsky

Catherine Jeanne Cesarsky, född 24 februari 1943 i Ambazac, är en fransk astronom boende i Tyskland, känd för forskningsinsatser inom flera områden av astrofysiken. Cesarsky är utbildad i fysik vid Buenos Aires universitet och tog sedan sin Ph.D. 1971 vid Harvard University. Hon inledde därefter sin akademiska karriär vid California Institute of Technology.

Hon var chef för Europeiska sydobservatoriet 1999 till 2007 och var ordförande för Internationella astronomiska unionen 2006 till 2009.

Cesarsky är invald i flera vetenskapsakademier, bland annat som Foreign Associate i National Academy of Sciences i USA och utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien (2005) och Royal Society i London.

Utmärkelser etc
 Mottagare av 1998 COSPAR Space Sciences Award.
 Chevalier de l'Ordre National du Mérite (1989)
 Chevalier de la Légion d'Honneur (1994)
 Officier de l'Ordre national du Mérite (1999).
 Officier de la Légion d'Honneur (2004).
 Commandeur de l'Ordre national du Mérite
 Commandeur de la Légion d'Honneur (2011)
 Medlem av French Academy des Sciences
 Medlem av Academia Europaea
 Medlem av International Academy of Astronautics
 Foreign Associate of the National Academy of Sciences of the United States of America
 Foreign Member of the Royal Swedish Academy of Sciences
 Foreign Member of the Royal Society of London
 Prix Jules Janssen of the French Astronomical Society
 2010 Doctorate Honoris Causa University of Geneva

Källor 

Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Kvinnor
Födda 1943
Levande personer
Officerare av Hederslegionen
Ledamöter av Academia Europaea
Personer från Haute-Vienne
Alumner från Harvard University
Franska astronomer under 1900-talet
Franska astronomer under 2000-talet
The Elephant Song

The Elephant Song är en sång skriven av Roger Woddis,  Gregor Frenkel-Frank och Hans van Hemert. Kamahl spelade 1975 in sången, som blev en stor hit. Den blev också en hymn för Världsnaturfonden.

1976 sjöng Pierre Isacsson in en svensk version  Elefantsången. Även Jan Sparring sjöng en andlig version tillsammans med gruppen Norlins på albumet På samma spår 1976. Den hette där Tack för allt du ger.

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Om sången

Engelskspråkiga sånger
Sånger 1975
Miljösånger
Djursånger
Argentina i olympiska spelen

Argentina deltog första gången i de olympiska spelen 1900 i Paris. De debuterade i de olympiska vinterspelen 1928 i Sankt Moritz.

De argentinska idrottarna har vunnit 77 medaljer i olympiska sommarspelen, mestadels i boxning. Argentina har ännu inte vunnit några medaljer i olympiska vinterspelen.

Argentinas nationella olympiska kommitté skapades 1923.

Medaljer

Medaljer i sommarspelen

Medaljer efter vinterspelen

Medaljer efter sporter

Källor 
 
 
 "Argentine gold medals won at Olympic Games", Xinhua, July 9, 2008
  Olympics Picture site

Argentina i olympiska spelen
Mark Eyskens

Marc Maria Frans (Mark), Vicomte Eyskens, född 29 april 1933 i Leuven, är en belgisk ekonom och kristdemokratisk politiker.
 
Mark Eyskens är son till Gaston Eyskens, och var minister i flera belgiska regeringar. Han blev premiärminister 6 april 1981. Hans regering kollapsade dock redan 17 december samma år, på grund av oenighet kring finansiering av Valloniens krisdrabbade stålindustri. Eyskens förblev belgisk parlamentsledamot till 2003.

Mark Eykens är son till Gaston Eyskens, som också var belgisk premiärminister, i tre omgångar.

Källor

Externa länkar 
Mark Eyskens webbplats

Belgiens regeringschefer
Belgiens finansministrar
Belgiens utrikesministrar
Belgiska kristdemokrater
Födda 1933
Levande personer
Män
Bermuda i olympiska spelen

Bermuda deltog första gången i olympiska spelen 1936, och har skickat idrottare till varje olympiskt sommarspel sedan dess, med undantag för spelen 1980 då de var en del av den USA-ledda bojkotten. Bermuda deltog i samtliga vinterspel mellan 1992 och 2018.

Vid olympiska sommarspelen 1976 tog Bermuda sin första medalj, genom Clarence Hill som tog ett brons i boxningens tungvikt. Detta gjorde Bermuda till den tävlande med minst befolkning att vinna en medalj i olympiska sommarspelen, ett rekord som höll sig fram till 2021 då Alessandra Perilli från San Marino tog brons i trap. Under året tog dock Flora Duffy guld i damernas triathlon och Bermuda blev då nationen med minst befolkning att vinna ett guld i olympiska sommarspelen.

Den nationella olympiska kommittén av Bermuda skapades 1935 och erkändes av Internationella olympiska kommittén 1936.

Medaljer

Lista över medaljer

Medaljer efter sommarspel

Medaljer efter vinterspel

Medaljer efter sporter

Källor

Noter
Al-Daih

al-Daih (arabiska: الديه) är en by i norra Bahrain. Den ligger öster om Budaiya, och väster om huvudstaden Manama. Byn är övervägande shiamuslimsk.

Källor 

Orter i Huvudstadsguvernementet
Orter i Norra guvernementet
Clarence Hill

Clarence Hill, född 26 juni 1951, är en före detta bermudisk boxare. Vid olympiska sommarspelen 1976 vann han Bermudas enda medalj i olympiska spelen, genom sitt brons i tungvikten.

Olympiska spelen 

Vann över Parviz Badpa (Iran) KO-3
Vann över Rudy Gauwe (Belgien) 5-0
Förlorade Mircea Simon (Rumänien) 0-5

Tidigare karriär
Hill blev proffs 1980 och har lyckats bra i tungvikt. Hans mest uppmärksammade match var ett enhälligt beslut om förlust mot dåvarande obesegrad Tony Tubbs 1982, en kamp där Hill hade nere Tubbs i första omgången, men inte kunnat kontrollera matchen. Hill pensionerad år 1986 med ett proffs register på 17-3-1.

Källor
 

Bermudiska boxare
Födda 1951
Levande personer
Män
Bermudiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Bermuda
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 1976
Caspar Bartholin den äldre

Caspar Bartholin (ursprungligen Bertelsen), född 1585 i Malmö, död 1629, var en dansk professor, stamfader till släkten Bartholin.

Bartholin blev student i Köpenhamn 1602, och vistades med anslag från domkapitlet i Lund 1603-11 vid ett flertal olika europeiska universitet. Han studerade först filosofi och teologi, men efter 1607 även medicin och blev 1610 medicine doktor i Basel. Han återvände därefter till Köpenhamn och blev 1611 professor i latin och 1613 medicine professor. Efter en svår sjukdom 1623 övergick han på nytt till teologin, och övertog 1624 en professur i detta ämne. Som teolog var han starkt påverkad av Johann Arndt.

Bartholin hade sin största betydelse genom sina filosofiska handböcker, vilka bidrog till att rädda vetenskapen från skolastikens herravälde och ordna det vetenskapliga materialet i en överskådligare form. Bland hans främsta verk märks en handbok i anatomin, utgiven första gången 1611, och som utkom i flera upplagor under de kommande 100 åren, redigerade av hans son Thomas Bartholin och sonson Caspar Bartholin den yngre.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939
 

Danska klassiska filologer
Danska anatomer
Danska filosofer
Danska professorer i medicin
Danska professorer i teologi
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Personer i Danmark under 1600-talet
Födda 1585
Avlidna 1629
Män
Svensk uppslagsbok
Läkare från Malmö
Professorer i latin
Alumner från Köpenhamns universitet
Edmond Leburton

Edmond Jules Isidore Leburton, född 18 april 1915 i Waremme väster om Liège, död 18 juni 1997 i Waremme, var en belgisk politiker (socialist).

Biografi
Han satt i parlamentet från 1946 till 1981 och var Belgiens premiärminister från januari 1973 till april 1974. Han var parlamentets talman 1977 till 1979.

Källor 

Belgiens regeringschefer
Belgiska socialister
Män
Födda 1915
Avlidna 1997
Storkorset av Leopold II:s orden
Europeiska socialdemokratiska regeringschefer
Paul Vanden Boeynants

Paul Emile François Henri Vanden Boeynants, född 22 maj 1919 i Forest i Brysselregionen, död 9 januari 2001, var en belgisk politiker (kristdemokrat). Han hade en bakgrund som affärsman inom köttindustrin och var Belgiens premiärminister i två omgångar, dels 1966-1968 och dels 1978-1979.

1986 fälldes Vanden Boeynants för förskingring och skattebrott, och dömdes till tre års villkorlig dom. Han togs till nåder inom politiken i början av 1990-talet.

14 januari 1989 kidnappades Vanden Boeynants av ett kriminellt gäng lett av Patrick Haemers som via en notis i tidningen Le Soir krävde 30 miljoner belgiska franc i lösen. Efter att en lösesumma av okänd storlek överlämnats släpptes han 13 februari 1989, fysiskt oskadd. Förövarna greps och Haemers begick senare självmord i fängelset medan två andra gängmedlemmar lyckades rymma från fängelset i Saint-Gilles 1993.

Källor 

Flamländare
Belgiens regeringschefer
Belgiska kristdemokrater
Personer inom Belgiens näringsliv
Födda 1919
Avlidna 2001
Män
Storkorset av Leopold II:s orden
Sandhamns kapell

Sandhamns kapell är en kyrkobyggnad på ön Sandön i Stockholms stift. Det tillhör Djurö, Möja och Nämdö församling. Kapellet ägs och förvaltas av Sandhamns kapellstiftelse och är beläget vid foten av lotsutkiken på Sandöns högsta punkt i Sandhamn.

Kyrkobyggnaden
Sedan mitten av 1700-talet har gudstjänster regelbundet firats på Sandön. Under lång tid var gudstjänsterna förlagda i tullhuset. Omkring 1912 uppfördes en klockstapel utanför tullhuset som användes för att larma och för att ringa in till gudstjänst. 1921 bildades Sandhamns kapellstiftelse och två år senare sattes planerna på ett kyrkbygge i verket. Ritningar på ett kapell utfördes av arkitekt Gustaf Odel och överlämnades till kapellstiftelsen som gåva. Kapellet uppfördes 1934 under ledning av byggmästare Petrus Carlsson och invigdes Heliga Trefaldighets dag 1935 av ärkebiskop Erling Eidem.

Kapellet är byggt av vitmålat trä och består av långhus med vapenhus i väster och sakristia i norr. Taket är belagt med skiffer.

Intill kapellet står en klockstapel uppförd 1936 efter ritningar av Gustaf Odel. Kyrkklockan är gjuten samma år av Bergholtz klockgjuteri. 1975 installerades elektrisk ringning.

Inventarier
 Dopfunten av grönpatinerad brons är skulpterad av Alice Nordin. Tillsammans med ett dopfat i silver skänktes funten 1945 av föreningen Sandhamns Vänner.
 Altartavlan från 1939 har motivet Kristi förklaring och är en kopia av en välkänd målning från Rafael.
 1941 fick kapellet två votivskepp i gåva.
 Predikstolen har på ena fältet en framställning av Tron, Hoppet och Kärleken. På andra fältet är lagens tavlor avbildade.

Orgel
1951 fick kapellet sin första orgel på fyra stämmor byggd av musikdirektör Gustaf Kruse och kantor Gunnar Guhrén. En basstämma (Subbas 16') tillkom i början 1980-talet. 2019 var denna orgel i mycket dåligt skick och ersattes av en orgel från 1956, byggd av orgelbyggaren Einar Berg. Även denna orgel har fem stämmor.

Tidigare användes ett harmonium i kyrkan.
1951 fick kapellet sin första orgel på fyra stämmor byggd av musikdirektör Gustaf Kruse, Råsunda och kantor Gunnar Guhrén, Österhaninge. Orgeln var mekanisk. En basstämma (Subbas 16') tillkom 1981. 

2019 var den tidigare orgel i mycket dåligt skick och ersattes av en orgel från 1956, byggd av orgelbyggaren Einar Berg. Även denna orgel har fem stämmor.

Bilder

Referenser

Tryckta källor
 Kyrkor kring Stockholm, sidorna 109 - 110, Stig Haglund (red.) & Rolf Arensberg (ill.), Förlaget Kulturkonst 1981
 Våra kyrkor, sidan 715, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Webbkällor
 Djurö, Möja och Nämdö församling informerar
 Sandhamns kapell, Stockholm 2008, © Stockholms stift, Text: Susanna Detthoff, Foto: Mattias Ek

Vidare läsning

Kyrkobyggnader i Stockholms stift
Kyrkobyggnader i Värmdö kommun
Stockholms skärgård
Kapell i Sverige
Kyrkobyggnader invigda 1935
1935 i Sverige
Boxning vid olympiska sommarspelen 1976

Boxningen vid olympiska sommarspelen 1976 i Montréal innehöll 11 grenar.

Medaljtabell

Medaljfördelning

Källor
 Result från Amateur Boxing
Xynthia

Orkanen Xynthia, oväder som drog in från Biscayabukten över Frankrike månadsskiftet februari/mars 2010. Orkanen orsakade stor förödelse och minst ett 60-tal omkomna. Orkanen resulterade senare i snöoväder och kaos i Sverige.

 

Orkaner
Naturkatastrofer 2010
Bolivia i olympiska spelen

Bolivia deltog första gången i olympiska spelen 1936. Landet har skickat idrottare sedan 1964, med undantag för 1980 då de deltog i den USA-ledda bojkotten. Bolivia har även deltagit i flera olympiska vinterspel sedan 1956.

Bolivia har inte tagit någon medalj i olympiska spelen och de är det enda sydamerikanska landet utan medaljer.

Landets nationella olympiska kommitté grundades 1932 och erkändes av IOK 1936.

Medaljer

Medaljer efter sommarspel

Medaljer efter vinterspelen

Källor
Blekholmsterrassen

Se Blekholmsstranden för parken som också kallas Blekholmsterrassen.
Blekholmsterrassen är en gata genom området Blekholmen på Norrmalm i centrala Stockholm. Den går mellan Klarabergsviadukten och Kungsbron.

Gatan anlades på 1990-talet och löper ovanför Blekholmstunneln.

Bebyggelsen på gatans västra sida utgörs av fem punkthus i en stil som väl harmoniserar med den funktionalistiska bebyggelsen på Kungsholmssidan av Klara sjö. På den östra sidan ligger åtta kontorshus, som ingår i komplexet Klara Strand.  Mellan det fjärde och femte kontorshuset ligger Blekholmstorget.

Referenser

Externa länkar

Gator och torg på Norrmalm