kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gabriele Hinzmann

Gabriele Hinzmann, född den 31 maj 1947 i Schwerin, Tyskland, är en östtysk friidrottare inom diskuskastning.

Hon tog OS-brons i diskuskastning vid friidrottstävlingarna 1976 i Montréal.

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Externa länkar

Sports-reference.com 

Östtyska diskuskastare
Östtyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Östtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Östtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1976
Kvinnor
Födda 1947
Levande personer
Personer från Schwerin
Henninger

Henninger är ett tyskt ölmärke och tidigare bryggeri i Frankfurt am Main. Henninger köptes 2001 av Binding och ingår sedan 2002 i Radeberger Gruppe.

Henninger grundades 1655.

Externa länkar 

 MyHenninger.de 

Tyska bryggerier
Schottky (olika betydelser)

Schottky är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Ernst Max Schottky (1888–1915), tysk botaniker
 Friedrich Schottky (1851–1935), tysk matematiker
 Walter Schottky (1886–1976), tysk fysiker

Se även 
 Schottkydiod, uppkallad efter Walter Schottky
Spjutkastning för damer i friidrott vid olympiska sommarspelen 1976

Damernas spjutkastning vid olympiska sommarspelen 1976 i Montréal avgjordes den 23-24 juli.

Medaljörer

Resultat

Final

Referenser
 Resultat

Friidrott vid olympiska sommarspelen 1976
Marion Becker

Marion Becker, född den 21 januari 1950 i Hamburg, är en tysk tidigare friidrottare inom spjutkastning.

Hon tog OS-silver i spjutkastning vid friidrottstävlingarna 1976 i Montréal.

Referenser

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Externa länkar
Sports-reference.com 

Västtyska friidrottare
Västtyska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Rumänien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Västtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1976
Kvinnor
Födda 1950
Levande personer
Idrottare från Hamburg
Skugga-Baldur

Skugga-Baldur är en kortroman från 2003 av den isländske författaren Sjón. Handlingen utspelar sig i Reykjavik 1883, när en gåtfull flicka med Downs syndrom anländer med båt. Flickan tas om hand av en man men ogillas av den lokala pastorn, som utestänger henne från kyrkan på grund av hennes märkliga ljud och språk. Boken erhöll Nordiska rådets litteraturpris. Den gavs ut på svenska 2005 i översättning av Anna Gunnarsdotter Grönberg genom Alfabeta Bokförlag.

Mottagande

Stefan Spjut skrev i Svenska Dagbladet att han haft reservationer gällande författarens tidigare böcker, då han menat att de delvis verkat i en surrealistisk tradition som av brist på mod vägrar ta någonting på allvar. Spjut fortsatte: "Skugga-Baldur är däremot ett betydligt stramare och skönare verk, och man får hoppas att Sjón fortsätter på den vägen. Boken börjar som en kärv och naturlyrisk prosadikt, som far omkring över vidderna och besjunger norrskenet, men sedan bläddrar den plötsligt fram en frodig och moderniserad folksaga, som går över svek och ynkedom och mynnar ut i kärlek och sublim vedergällning. Här blommar Ovidius i jökelgruset, det kan jag lova, fjärran blodshämndens bilor."

Boken tilldelades Nordiska rådets litteraturpris 2005. Motiveringen löd: "Skugga-Baldur balanserar skickligt på gränsen mellan poesi och prosa. Romanen väver samman motiv från isländska folksägner, romantisk berättarkonst och en fascinerande historia, där nutidens etiska frågor framträder."

Källor

Externa länkar
 Skugga-Baldur på det svenska förlagets hemsida

1883 i fiktion
Böcker tilldelade Nordiska rådets litteraturpris
Isländska romaner
Isländskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 2003
Södermanlands runinskrifter 234

Runinskrift Sö 234 är den norra av de tre runstenar som står vid Trollsta mellangård i Sorunda socken på Södertörn. De andra är Sö 232 och Sö 233.

Samtliga tre stenar uppges i en förteckning från 1600-talet stå "i Trolsta gärde" och de bör således ha tillhört samma gård. Även denna sten hittades under 1800-talets andra hälft. Några personer hade då uppgett för runforskaren Gustaf Upmark, att en runsten låg "under förstugugolvet i ett fähus". När huset byggdes tyckte man att det var alltför besvärligt att flytta stenen och man valde istället att tippa omkull den med inskriften nedåt. 

År 1920 revs fähuset varmed runstenen frilades och restes i trädgården. Den står nu cirka tre meter från vägen jämte de två andra trollstastenarna. Dess nedre del är skadad, bland annat med ett borrhål. Vad namnen beträffar så kan det finnas ett släktband mellan stenarnas personer, möjligen tre generationer som brukat samma gård.

Inskrift 
Translitteration: × ormkaiR × auk × iuk(a)iR × a(u)k × if[r]s[t]a[in × þai]R -aist[u] at ·: kuna faþur : sin 

Normalisering: OrmgæiRR ok IogæiRR ok Iufurstæinn(?) þæiR [r]æistu at Gunna, faður sinn.

Nusvenska: Ormger och Joger och Juversten de reste (stenen) efter Gunne, sin fader.

Se även 
Lista över Södermanlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källa

Noter 

Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Nynäshamns kommun
Sorunda
Femkamp för damer i friidrott vid olympiska sommarspelen 1976

Damernas femkamp vid olympiska sommarspelen 1976 i Montréal avgjordes den 25-26 juli.

Medaljörer

Resultat

Referenser

Friidrott vid olympiska sommarspelen 1976
Ernst Schottky

Ernst Max Schottky, född 1888, död 1915, var en tysk botaniker, son till matematikern Friedrich Schottky, bror till fysikern Walter Schottky.

Bibliografi 
 Die Eichen des extratropischen Ostasiens, 1912

Källor 
 

Födda 1888
Avlidna 1915
Tyska botaniker under 1900-talet
Personer i Tyskland under första världskriget
Personer som stupat i strid under första världskriget
Män
Christine Laser

Christine Laser, född den 19 mars 1951 i Mattstedt, Tyskland, är en östtysk friidrottare inom mångkamp.

Hon tog OS-silver i femkamp vid friidrottstävlingarna 1976 i Montréal.

Referenser

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Externa länkar
Sports-reference.com 

Östtyska mångkampare
Östtyska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Östtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Östtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Östtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1980
Kvinnor
Födda 1951
Levande personer
Siegrun Siegl

Siegrun Siegl, född den 29 oktober 1954 i Apolda, Östtyskland, är en östtysk friidrottare inom mångkamp.

Hon tog OS-guld i femkamp vid friidrottstävlingarna 1976 i Montréal.  Hon satte 19 maj samma år världsrekord i längdhopp med 6,99 i Dresden.

Referenser

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Externa länkar
Sports-reference.com 

Östtyska längdhoppare
Östtyska mångkampare
Östtyska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Östtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Östtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1980
Kvinnor
Födda 1954
Levande personer
Personer från Apolda
Charles Malherbe

Charles Théodore Malherbe, född den 21 april 1853 i Paris, död där den 8 oktober 1911, var en fransk musikskribent och arkivarie.

Malherbe medverkade som skribent i olika musiktidskrifter samt författade även större verk som L'oeuvre dramatique de R. Wagner (1886) och Précis d'histoire de l'opéra comique (1887), båda i samarbete med Albert Soubies. Tillsammans med Camille Saint-Saëns utgav han en samlingsutgåva av Jean-Philippe Rameaus verk. Från 1899 var Malherbe arkivarie vid Parisoperan.

Källor
 Tobias Norlind: Allmänt musiklexikon, band 2 (Stockholm 1916), sidan 606.

Externa länkar
 
 

Franska musikhistoriker
Franska arkivarier
Franska klassiska kompositörer
Franska musiker under 1800-talet
Franska musiker under 1900-talet
Musiker från Paris
Födda 1853
Avlidna 1911
Män
Walter Schottky

Walter Schottky, född den 23 juli 1886 i Zürich, död den 4 mars 1976 i Forchheim, var en tysk fysiker och elektrotekniker, son till matematikern Friedrich Schottky, bror till botanikern Ernst Schottky.

Schottky studerade från 1904 fysik vid universitetet i Berlin. Han promoverades 1912 under Max Planck på avhandlingen Zur relativtheoretischen Energetik und Dynamik. Han fortsatte studierna vid universitetet i Jena under Max Wien. Hans habilitationsskrift Thermodynamik der seltenen Zustände im Dampfraum (Thermische Ionisierung und thermisches Leuchten) framlades 1920 vid universitetet i Würzburg. Schottky var därefter under åren 1923 till 1927 professor i teoretisk fysik vid universitetet i Rostock. Han lämnade sedan den akademiska världen och övergick till näringslivet, närmare bestämt företaget Siemens & Halske.

Källor

Noter

Externa länkar 

Tyska fysiker
Elektroingenjörer
Tyska professorer
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid Jena universitet
Personer verksamma vid Rostocks universitet
Personer verksamma vid Würzburgs universitet
Personer i Tyskland under 1900-talet
Födda 1886
Avlidna 1976
Män
Personer från Zürich
Church-Turings hypotes

Inom matematik och beräkningsteori innebär Church-Turings hypotes
påståendet att en matematisk funktion är effektivt beräkningsbar om och endast om den kan beräknas med hjälp av en algoritm på en Turingmaskin, d.v.s. om beräkningarna kan utföras med någon annan godtycklig manuell eller mekanisk metod, så kan de också utföras av en sådan maskin. 
Tesen formulerades först av Stephen Kleene 1943 men är uppkallad efter 
Alonzo Church och Alan Turing.
 
Flera försök gjordes under 1920- och 30-talen för att formalisera begreppet beräkningsbarhet:

 Amerikanske matematikern Alonzo Church skapade en metod för att definiera funktioner s.k. lambdakalkyl (λ-kalkyl),
 Brittiske matematikern Alan Turing skapade en teoretisk modell för en maskin, som nu kallas en universell Turingmaskin som kunde utföra beräkningar utifrån olika indata,
 Church skapade tillsammans med matematikern Stephen Kleene och logikern John Barkley Rosser en formell definition av en klass av funktioner vars värden kan beräknas genom rekursion.

Alla tre beräkningsprocesserna (rekursion, λ-kalkyl och Turingmaskinen) visade sig vara likvärdiga - de definierar samma klass av funktioner.
Detta har lett matematiker och datavetare att anamma begreppet beräkningsbarhet som precist karaktäriserat av dessa tre likvärdiga processer - Om någon metod (algoritm) existerar för att utföra en beräkning, så kan samma beräkning också utföras av en Turingmaskin, en rekursivt definierbar funktion eller genom en λ-funktion.

Church-Turing hypotesen har numera en mycket spridd acceptans, men trots detta är den grundläggande premissen bakom hypotesen - idén om vad det innebär för en funktion för att vara effektivt beräkningsbar - något vag och intuitiv, och hypotesen kan därför inte formellt bevisas utan förblir en hypotes.

Referenser 

Matematisk logik
Beräkningsteori

lt:Tiuringo mašina#Tiuringo tezė
Mahalebergens nationalpark

Mahalebergens nationalpark, ligger  i västra Tanzania vid  Tanganyikasjön  128 km söder om Ujiji i distriktet Uvinza och blev nationalpark 1985. Parken har en yta på 4471 km2.

Mahalebergen är kända för att de ger en av Afrikas sista vilda schimpanspopulationer ett hem där cirka 800 individer lever. Berget Nkungwe är 2460 meter högt och är det högsta berget I Mahale. Nkungwe är ett heligt berg för Tongwefolket i området.

Historia
1965 startades ett japanskt forskningsprojekt i Mahale – Kyoto University Ape Expedition to Africa. 1979 etablerades Mahale Mountains Wildlife  Research  Center och 1985 grundades nationalparken.

Djurliv 
Mahale finns djur anpassade till tre olika habitat. I regnskogen finns schimpanser, rödbent solekorre, kvastpiggsvin, sebramangust, blå dykare och sharpes grysbock. Från Savannen kommer djur som lejon, zebror, vårtsvin och giraffer. Arter som kommer från miomboskogen är hästantilop,  sabelantilop och lichtensteins hartebeest.

I Mahale har man hittills hittat 355 fågerlarter.

Säsong 
Torrperioden mellan mitten av maj och mitten av oktober är bäst för att vandra i skogen. Då är det störst chans att se schimpanserna i större grupper. Parken stängd under mars till mitten av maj under de kraftigaste regnen. De lätta regnen i oktober och november innebär inte några problem för att vandra i parken.

Kommunikationer
Man kan ta sig till Mahale med motorbåt från Kigoma på ter, fyra timmar. Alternativt kan man flyga från Arusha, Dar es Salaam eller Kigoma.

Referenser

Externa länkar 
 

Nationalparker i Tanzania
Naturskyddsområden bildade 1985
Hotell Persborg

Hotell Persborg var ett pensionat och hotell invid sjön Siljan i Sjurbergs by två kilometer väster om Rättviks tätort. Hotellet byggdes i början av 1900-talet och köptes tidigt av Hilda Rehnström, majorskan kallad, som utvecklade det till ett internationellt hotell som blev populärt inte minst bland konstnärer.

1979 brann hotellet och på platsen uppfördes en enklare byggnad. Denna senare byggnad brändes ned vid en övning med räddningstjänsten i Rättviks kommun i mars 2013.

Under åren 1894–1953 hade hotellet en egen hållplats (Persborgs hotell, Pbh) på järnvägen som passerar förbi området invid Siljans strand.

Referenser

Byggnader och anläggningar i Rättviks kommun
Historiska hotell i Sverige
Ej längre existerande byggnader i Sverige
Bränder 1979
Dīwāntrilogin

Dīwāntrilogin, även kallad akritcykeln, är en trilogi av Gunnar Ekelöf bestående av diktsviterna Dīwān över Fursten av Emgión (1965), Sagan om Fatumeh (1966) och Vägvisare till underjorden (1967). 

Verket är inspirerat av bysantinsk konst och historia efter en resa till Turkiet och Istanbul som Ekelöf gjorde våren 1965. Dīwān är det persiska ordet för diktsamling.

Böckerna
Dīwān över Fursten av Emgión
huvudartikel: Dīwān över Fursten av Emgión
Skildrar en kurdisk furste under 1000-talet som blir tillfångatagen och torterad.

Sagan om Fatumeh

Har ett liknande tema om fångenskap och förnedring men handlar om en ung orientalisk kvinna.

Vägvisare till underjorden

Enligt Ekelöfs efterskrift "mittvalvet i ruinen Dīwān". Är en mer filosofisk bok som i huvudsak behandlar förhållandet mellan gott och ont. Den anknyter inte bara till de två första delarna av trilogin utan är också en sammanfattning av teman från Ekelöfs hela författarskap.

Källor
Vem var fursten av Emgión? – Om Gunnar Ekelöfs Diwandiktning på Gunnar Ekelöf-sällskapets webbplats
 Carl Olov Sommar Gunnar Ekelöf, Bonniers 1989
 Den svenska litteraturen V. Modernister och arbetardiktare, Bonniers 1989 

Svenska diktsamlingar
Svenskspråkiga diktsamlingar
Gunnar Ekelöf
Tatjana Michailovna av Ryssland

Tatjana Michailovna av Ryssland, född 1636, död 1706, var en rysk storfurstinna, dotter till tsar Mikael I av Ryssland och Eudoxia Streshneva. Hon var syster till tsar Aleksej Michajlovitj.

Hon var en aktiv anhängare av patriariken Nikons kyrkliga reformer. Hon donerade 1691 en helgonrelik till det kloster där Nikon var begravd. Efter sin äldre syster Annas död 1692 hade hon rangen av den äldsta damen vid hovet.

Tatjana hade ett gott förhållande till sin bror tsar Aleksej Michajlovitj. Under sin brorsdotter Sofias regering 1682-1689 hade hon en framskjuten ställning vid hovet, där hon av Sofia placerades före sin svägerska änketsaritsan Natalja rang, och hon ska också ha utövat ett visst politiskt inflytande. Sedan Sofia störtats och Peter den store tagit makten, försökte Tatjana skydda Peters halvsystrar, sina brorsdöttrar, från honom, och ansträngde sig särskilt för Marta Alexejevna av Ryssland, som Peter tvingade i kloster. Detta gjorde att hennes inflytande och inkomster minskades. Hon närvarade vid dopet av Peters son, tronföljaren Alexej.

Källor 
 
 

Födda 1636
Avlidna 1706
Kvinnor
Ryska storfurstinnor
Thomas Vinçotte

Thomas Jules Vinçotte, född 1850 i Borgerhout, död 1925, var en belgisk skulptör.

Vinçotte studerade vid Kungliga Konstakademien i Bryssel, ett år vid École des beaux-arts i Paris och därefter i Florens. Bland hans ungdomsverk är Giotto (Bryssels museum). Georg Nordensvan skriver i Nordisk Familjebok: "Fin känsla, liflighet, elegant formgifning, raffinerad teknisk skicklighet utmärka hans konst, som spänner om stora områden". Vinçotte var professor vid Kungliga Konstakademien i Bryssel. Han utförde allt från monumentalskulptur (gruppen Hästtämjaren, uppställd i Bryssel) till statyer, kirurgen Jan Palfijn i Courtrai, Arneessen i Bryssel, porträttbyster (kung Leopold II, museet i samma stad) och reliefer (gavlar med livliga figurmotiv på kungliga slottet där och på museerna där och i Antwerpen). Catilina (byst i brons) ägs av Nationalgalleriet i Berlin.

Fotogalleri

Se även

 Monument aux pionniers belges au Congo, 1921, Bryssel

Källor

Noter

Tryckta källor
 

Belgiska skulptörer
Belgiska professorer
Skulptörer under 1800-talet
Skulptörer under 1900-talet
Belgiska konstnärer under 1800-talet
Belgiska konstnärer under 1900-talet
Födda 1850
Avlidna 1925
Män
Ugglan
Personer från Borgerhout
Personer från Antwerpen (provins)
Lista över fornlämningar i Oskarshamns kommun (Misterhult, stensättningar)

Lista över fornlämningar i Oskarshamns kommun (Misterhult, stensättningar) är en förteckning av ett urval av de fornlämningar av typen stensättning som finns i Misterhult i Oskarshamns kommun.

|}

Noter
.

 Misterhult
Misterhult
Lista över fornlämningar i Oskarshamns kommun (Misterhult, övriga)

Lista över fornlämningar i Oskarshamns kommun (Misterhult, övriga) är en förteckning av ett urval av de fornlämningar av annan typ än stensättning som finns i Misterhult i Oskarshamns kommun.

|}

Noter
.

 Misterhult
Misterhult
Heinrich Winkler (filolog)

Heinrich Winkler, född den 28 september 1848 i Oppeln, död den 16 oktober 1930 i Breslau, var en tysk språkforskare.

Winkler, som var titulärprofessor i Breslau, sysslade i många skrifter med framför allt de uralaltaiska språken, vilkas samhörighet han ivrigt förfäktade: Uralaltaische Völker und Sprachen (1884), Das Uralaltaische und seine Gruppen (1885), Der uralaltaische Sprachstamm, das Finnische und das Japanische (1909), Samojedisch und Finnisch (i "Finnisch-ugrische Forschungen" XII-XIII, 1912-13) med flera. Nämnas kan även Germanische Casussyntax (1896) och Die Sprache der zweiten Columne der dreisprachigen Inschriften und das Altaische (samma år).

Källor

Externa länkar 

Tyska filologer
Tyska innehavare av professors namn
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Oppeln
Födda 1848
Avlidna 1930
Män
Ugglan
Lushan, Jiujiang

Lushan, tidigare känt som Kuling, är ett distrikt i Jiujiangs stad på prefekturnivå i Jiangxi-provinsen i sydöstra  Kina. Det ligger omkring 110 kilometer norr om provinshuvudstaden Nanchang.

Området har en lång historia som en inhemsk och utländsk turisttattraktion och det 1 474 meter höga berget Lushan är beläget i distriktet, liksom Lushan nationalpark. Området har en betydande bebyggelse i västerländsk stil.

Historia 
Området grundades som en kurort av den brittiske affärsmannen Edward Selby Little 1895, då han lyckades förvärva tomtmarken kring Lushan-berget som han sedan sålde sedan vidare i form av 130 tomter till europeiska och amerikanska affärsmän och diplomater som försökte fly sommarhettan i Shanghai och andra hamnstäder öppna för utlänningar. Little gav området namnet "Kuling", vilket var en ordlek som anspelade på ordet "cooling" och namnet på Lushan-bergets topp, Guling 牯岭.

Området fick en egen utländsk administration, The Kuling Council, och ett stort antal villor i västerländsk still byggdes. Den Svenska skolan i Kina var under en tid förlagd i Kuling. Många framstående västerlänningar i Kina tillbringade sommaren i Lushan och den brittiske författaren Mervyn Peake föddes i staden 1911.

I samband med att Kina enades i slutet på 1920-talet utsattes Kuling Council för påtryckningar att lämna över distriktet till kinesisk administration, vilket också skedde kring årsskiftet 1935-36.

Under 1930-talet blev orten en populär tillflyktsort för ledarna i Kuomintang och den Nationella revolutionära armén använde också området för utbildning och exercis. Chiang Kai-shek tillbringade ofta somrarna i Lushan och det var här som han tog emot den amerikanske generalen George C. Marshall 1946 för att diskutera Kinas roll efter det andra världskriget.

Efter kommunisternas seger i inbördeskriget 1949 tog Lushan över av partieliten och användes ofta som mötesplats för Centralkommittén i Kinas kommunistiska parti. I juli 1959 höll centralkommittén en konferens i Lushan där bland annat Peng Dehuai kritiserade det Stora språnget som ett allvarligt misstag, vilket ledde till att Mao Zedong avsatte honom som försvarsminister.

Under Kulturrevolutionen blev Lushan skådeplats för en annan partistrid under den nionde centralkommitténs andra plenarsession 1970, då Mao utsatte sin tidigare gunstling Chen Boda för hård kritik och avsattes honom från alla sina poster. Detta blev upptakten till den händelsekedja som skulle leda till Lin Biaos fall följande år.

Referenser

Externa länkar 

Kurorter i Kina
WP:Projekt Kina
Solen, min far

Solen, min far (nordsamiska: Beaivi, áhčážan) är ett samiskspråkigt dikt- och bildverk från 1988 av Nils-Aslak Valkeapää. Boken skildrar samernas kulturhistoria, från hällristningar till samtiden. 1990 gavs en skandinavisk översättning ut som växlar mellan svenska, bokmål och nynorska. Den skandinaviska versionen saknar bilder och är på 136 sidor, till skillnad från den samiska på 464 sidor.

Boken vann Nordiska rådets litteraturpris 1991; bedömningskommittén sade bland annat att "Författaren har skapat ett verk som knyter samman dåtid och nutid, dokumentation och fiktion i en form som är oprövad och nyskapande".

Källor

Böcker tilldelade Nordiska rådets litteraturpris
Diktsamlingar
Finländsk skönlitteratur
Samiskspråkig litteratur
Skönlitteratur 1988
Roadracing-VM 1953

Världsmästerskapen i Roadracing 1953 arrangerades  av F.I.M. Säsongen bestod av nio Grand Prix i fem klasser: 500cc, 350cc, 250cc, 125cc och Sidvagnar 500cc. Den inleddes 12 juni med Tourist Trophy på Isle of Man och avslutades med Spaniens Grand Prix den 4 oktober.

Säsongen i sammanfattning
Britten Geoff Duke, världsmästare 1951, hade skrivit på för Gilera och blev åter världsmästare i 500-klassen efter fyra Grand Prix-segrar och en andraplats. Duke var regerande mästare i 350-klassen, men körde inte klassen 1953. Ny världsmästare blev hans landsman Fergus Anderson på Moto Guzzi. De två mindre klasserna, 250 och 125, blev en triumf för tyska NSU. Deras fabriksförare Werner Haas vann bägge klasserna. I 250 före team-kamraten Reg Armstrong.

1953 års Grand Prix-kalender

† Västtysklands Grand Prix bojkottades av samtliga toppförare på grund av brister i säkerheten. Tävlingen räknades inte till världsmästerskapet.

Poängräkning
De sex främsta i varje race fick poäng enligt tabellen nedan. De fyra bästa resultaten räknades i mästerskapen för 125cc, 250cc och sidvagnarna, de fem bästa resultaten räknades för 350cc och 500cc.

Slutställning

500-klassen 

Poäng inom parentes inklusive de strukna resultaten.

350-klassen

250-klassen

125-klassen

Källor 

 http://www.motogp.com/en/Results+Statistics/1953
 http://racingmemo.free.fr/MOTO-GP-1953.htm

Roadracingsäsonger
Motorsportevenemang 1953