kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
M/S Eckerö

M/S Eckerö är en färja som trafikerar linjen Eckerö–Grisslehamn av Eckerölinjen.

Färjan byggdes 1979 av Aalborg Værft A/S i Ålborg i Danmark som M/S  Jens Kofoed för trafiken mellan Rönne och Köpenhamn respektive Ystad. Sedan 2009 seglar färjan under svensk flagg. Färjan M/S Povl Anker är systerfartyg till M/S Eckerö.

2006 sattes fartyget, som av de nya ägarna Rederi AB Eckerö (Eckerölinjen) fått namnet M/S Eckerö, in på rutten Eckerö–Grisslehamn. Från och med 1 januari 2009 har fartyget genomgått en omflaggningsprocess till svensk flagg istället för tidigare åländsk, för att även fortsättningsvis kunna sälja snus ombord.  Vidare ändras hemmahamnen till Grisslehamn istället för Berghamn, Eckerö.

Däckplan 
Däck 3: Bildäck
Däck 4: Bildäck
Däck 5: Reception och taxfreebutik
Däck 6: Bufférestaurang, À la carte-restaurang, kafeteria och lekrum
Däck 7: Grillrestaurang och bar
Däck 8: Konferensrum och soldäcksbar

Se även 

Eckerölinjens hemsida - Nya M/S Eckerö

Källor 

Passagerarfartyg
Fartyg sjösatta 1979
Fartyg i Östersjön
Fartyg byggda i Danmark
Eckerö
Armando Paredes

Armando "Armandito" Paredes (född 4 september 1985 i Guayaquil, Ecuador) är en professionell ecuadoriansk fotbollsspelare. Han är mittfältare i Club Sport Emelec och i landslaget. Paredes ses som en av de största talangerna i Ecuador.

Referenser 

Ecuadorianska fotbollsspelare
Personer från Guayaquil
Födda 1985
Män
Levande personer
Spelare i LDU Loja
Spelare i Barcelona SC
Spelare i CS Emelec
Spelare i CD El Nacional
Ecuadorianska landslagsspelare i fotboll
Praktbaggar

Praktbaggar (Buprestidae) är en familj i ordningen skalbaggar.

Hithörande arter har en ganska långsträckt, svagt kullrig, bakåt avsmalnande kroppsform, med bred halssköld, som är fast och nästan orörligt ansluten till täckvingarnas bas. Huvudet är till ögonen insänkt i halsskölden, med lodrätt ställd panna och korta, sågade pannspröt. Kroppens skal är fast och hårt och har ofta metallglänsande färger. Larverna, som utmärker sig genom en mycket bred och platt mellankropp, men lång och smal bakkropp, lever vanligen i trädstammar och rötter. Ofta påträffar man vuxna praktbaggar i hett solsken. Andra arter vistas i blommor och livnär sig av frömjöl.

Familjen omfattar omkring 15 000 arter i cirka 450 släkten. De flesta lever i tropiska delar av världen och där hittas också de mest praktfulla arterna. En av de största är den 6 till 7 centimeter långa sydamerikanska arten, Euchroma gigantea. Dess täckvingar skiftar i metalliska röda och grön nyanser och arten har av indianer trätts upp på trådar och använts som benprydnader. Till Sveriges fauna hör ett 30-tal arter.

Systematik 
Systematiken som rör familjen praktbaggar är omstridd, men de flesta taxonomer indelar den i fem eller sex nu levande underfamiljer, där ett par senare kan komma att upphöjas till egna familjer. Det förekommer dock system med upp till och med 14 underfamiljer.

Underfamiljer 
 Agrilinae
 Buprestinae
 Chrysochroinae
 Galbellinae
 Julodinae
 Parathyreinae †
 Polycestinae

Arter i Sverige (urval) 
 Alpraktbagge
 Askpraktbagge
 Asppraktbagge
 Barrpraktbagge
 Björkpraktbagge
 Bredhornad smalpraktbagge
 Bronspraktbagge
 Fyrprickig praktbagge
 Gulfläckig praktbagge
 Jättepraktbagge
 Olivgrön smalpraktbagge
 Rospraktbagge
 Rönnpraktbagge
 Silverfläckig smalpraktbagge
 Tvåfläckig smalpraktbagge
 Tvåfärgad smalpraktbagge
 Åttafläckig praktbagge

Källor

Externa länkar
Kölner Haie

Kölner Haie (Kölner EC) är en ishockeyklubb från Köln i Tyskland. Klubben spelar sina hemmamatcher i Kölnarena.

Kölner Haie skapades 1972 då ishockeysektionen bröt sig ur från Kölner EK. 1994 var man med och grundade den tyska ishockeyligan DEL. Man har sedan 1973 spelat i den tyska högstaligan och har blivit mästare åtta gånger.

Kända spelare 
 Patrik Carnbäck
 Ivan Ciernik
 Tomas Forslund
 Rikard Franzén
 Anders Huusko
 Udo Kiessling
 Uwe Krupp
 Erich Kühnhackl
 Kjell-Rune Milton
 Hardy Nilsson
 Jeremy Roenick
 Daniel Rudslätt
 Johan Åkerman
 Jozef Stümpel
 Ray Whitney
 Douglas Murray

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Ishockeyklubbar i Tyskland
Sportklubbar bildade 1972
Sport i Köln
Sportklubbar i Nordrhein-Westfalen
CS Emelec

Club Sport Emelec är en professionell fotbollsklubb baserad i Guayaquil, Ecuador. Klubben grundades den 28 april 1929 och är en av de mest framgångsrika klubbarna i Ecuador. De har vunnit det nationella mästerskapet 14 gånger: 1957, 1961, 1965, 1972, 1979, 1988, 1993, 1994, 2001, 2002, 2013, 2014, 2015 & 2017.

Club Sport Emelec har flera smeknamn, som "El Bombillo", "El Ballet Azul","Los Eléctricos", "Los Millonarios" och "Los Extraterrestres".

Arena

Club Sport Emelec spelar sina hemmamatcher på Estadio George Capwell, en arena som rymmer 28.000 åskådare.

Bedrifter

 Ecuadorianska mästerskapet: (11) 1957, 1961, 1965, 1972, 1979, 1988, 1993, 1994, 2001, 2002, 2013, 2014, 2015, 2017
 Copa Merconorte-finalister: December 2001
 Högsta FIFA-ranking: #28 (December 2001)
 Är första Ecuadorianska klubben att sälja en spelare (Ivan Kaviedes) till ett lag i italienska Serie A.

Nuvarande spelartrupp
Uppdaterad: 24 mars 2014

Kända spelare

Externa länkar

Emelec, mycket fakta (på spanska)

Fotbollsklubbar i Ecuador
Sportklubbar bildade 1929
Sport i Guayaquil
Deep Space Network

Deep Space Network (DSN) är ett internationellt nätverk av radioantenner som assisterar rymdfarkoster och radio- och radarastronomiobservationer av solsystemet och universum. Nätverket assisterar också vissa satelliter kring jorden. DSN är en del av NASA Jet Propulsion Laboratory.

Allmän information
DSN består för närvarande av tre kommunikationsfaciliteter placerade ungefär 120 grader ifrån varandra i:

Goldstone Deep Space Communications Complex, utanför Barstow, Kalifornien i USA;
Madrid Deep Space Communication Complex, 60 km utanför Madrid i Spanien och
Canberra Deep Space Communication Complex, 40 km sydväst om Canberra i Australien.

Denna strategiska placering tillåter observation dygnet runt och gör DSN till det största och känsligaste kommunikationssystemet i världen. Antennerna och dataöverföringssystemet gör det möjligt att:

Inhämta telemetridata från rymdfarkoster.
Sända kommandon till rymdfarkoster.
Hålla ordning på rymdfarkosters hastighet och position.
Utföra interferometri med mycket lång baslinje.
Mäta variationer i radiovågor.
Samla forskningsdata
Övervaka och kontrollera prestandan hos nätverket.

Externa länkar
Officiell webbplats

Telekommunikation
Rymdfart
Kalmar länstrafik

Kalmar länstrafik ansvarar för kollektivtrafiken i Kalmar län. 

Kalmar länstrafik bildades 1980, då som ett aktiebolag (under namnet Kalmar Läns Trafik AB) ägt till 50% av landstinget och till 50% av länets kommuner. Kalmar länstrafik ombildades 2012 till förvaltning inom Region Kalmar län. Förvaltningen har sitt huvudkontor och sin trafikledning i Högsby. 

Kalmar länstrafik bytte från och med 1 januari 2019 logotyp i och med den nya regionbildningen i Kalmar län.

Operatörer 
Från augusti 2017 används Scania-bussar i landsbygdstrafik och Setra-bussar på Öland. Skoltrafik och stadstrafik i Västervik och Oskarshamn körs med Scania-bussar. I Kalmars stadstrafik används Mercedes-Benz. Scania Mercedes-Benz & Setra för skoltrafiken i södra Kalmar län.

Landsbygdstrafik
Kalmar länstrafik har flera linjer i landsbygdstrafiken runt om i Kalmar län. Här nedan visas de linjer som går över kommungränser i länet. Det finns även linjer för närtrafik, industriturer och linjelagd skolskjuts.

Tågtrafik

Kalmar Länstrafik ansvarar även för tågtrafik i länet.

Kalmar länstrafiks biljetter och periodkort gäller endast inom Kalmar län. 
På Öresundstågen och SJ:s Kust till Kust-tåg (Kalmar - Alvesta - Köpenhamn/Göteborg) gäller inte Kalmar länstrafiks biljetter över länsgräns.

Sedan december 2013 går Krösatågen mellan Karlskrona och Emmaboda. Sedan 2014 går även en linje mellan Emmaboda och Kalmar centralstation.

Kalmar tätort
Tätortstrafiken i Kalmar består av sju linjer.

Oskarshamns tätort

Västerviks tätort

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Tidtabeller

Transport i Kalmar län
Trafikhuvudmän
Företag bildade 1980
Företag i Högsby kommun
Nybro–Sävsjöströms Järnväg

Nybro–Sävsjöströms Järnväg (NSJ) var en normalspårig järnväg mellan Nybro i Kalmar län och Sävsjöström i Kronobergs län som öppnades för trafik 14 oktober 1876.

Historia
Nybro–Sävsjöströms Järnvägsaktiebolag påbörjade byggandet av banan 1874 och den utgick från Nybro station vid Kalmar järnväg mellan Kalmar och Emmaboda. Den var färdigbyggd till Sävsjöström 1876. Den bokförda byggkostnaden 1909 var 789 000 kr.

Till följd av ekonomiska problem ombildades företaget 1888 till Nybro–Sävsjöströms nya Järnvägsaktiebolag. Bolaget köptes upp av Kalmar nya järnvägsaktiebolag (KJ) 1909 och trafikerades därefter under namnet Kalmar Järnväg.  När Sävsjöström–Nässjö Järnväg, som också kom att trafikeras av Kalmar järnväg, var färdig 1914 blev samlingsnamnet Kalmar järnvägar. Banan blev därefter en del av en 50 km genare sträckning norrut från Kalmar.

Järnvägen byggdes för att få bättre godstransport inom området. Lokala industrispår byggdes i Orrefors och Skogstorp, och järnvägsbolaget hade ett sidospår norr om Målerås till en torvtäkt. Målerås var från början en lastplats i skogen och orten växte fram runt lastplatsen. Det var också vanligt med lastning utmed linjen. Vid Målerås anslöt 1899 Kosta–Lessebo Järnväg.

Svenska staten köpte bolaget 1938 och det drevs som ett statligt bolag fram till 1 juli 1940 då driften införlivades i dåvarande Statens Järnvägar. NSJ som en del av KJ var ett av fyra järnvägsbolag som köptes av staten innan 1939 års riksdagsbeslut om förstatligandet av järnvägarna.

Efter att Statens Järnvägar elektrifierade Kalmar–Alvesta 1955 förlorade linjen allt mer trafikunderlag och det gjordes inga ytterligare investeringar. Godstrafiken mellan Orrefors och Sävsjöström upphörde 1983, all persontrafik mellan Nybro och Sävsjöström upphörde 1985 och godstrafiken mellan Orrefors och Nybro upphörde 1986. Rälsen mellan Orrefors och Sävsjöström togs bort 1989. Den kvarvarande spårstumpen i Orrefors revs 1991.

Nutid
Idag används några km av banan i Nybro fortfarande som industrispår, banvallen efter industrispåret mellan Nybro och Orrefors är iordningställd av Nybro kommun som rid- och cykelväg som fortsätter till Målerås. Mellan Målerås och Sävsjöström är större delen av banvallen enskilda vägar.

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar
 Banans historia

Historiska järnvägslinjer i Sverige
Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
Järnvägslinjer öppnade 1876
Lusigny-sur-Barse

Lusigny-sur-Barse är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Lusigny-sur-Barse som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Lusigny-sur-Barse  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Lusigny-sur-Barse

Referens: INSEE

Galleri

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Orter i Champagne-Ardenne
Kommuner i Aube
Ville Peltonen

Ville Sakari Peltonen, född 24 maj 1973 i Vanda, Finland, är en finländsk före detta ishockeyspelare. "Pelti", som han även kallas, är en 180 cm lång och 84 kg tung vänsterforward med nummer 16 på tröjan. På fritiden spelar han tennis. Tillsammans med Saku Koivu och Jere Lehtinen utgjorde han den så kallade "Knatte, Fnatte och Tjatte-kedjan" i VM 1995 under J-VM 1993 i Sverige, OS 1994 i Norge och VM 1995 i Sverige, i den sistnämnda turneringen tog Finland guld. Han har ofta figurerat som lagkapten för det finska landslaget i VM-sammanhang. Han är gift och har tre barn.

Ville Peltonen har spelat för HIFK och Jokerit i finländska SM-liiga och San Jose Sharks, Nashville Predators och Florida Panthers i NHL. I Elitserien har han spelat för Frölunda HC och i schweiziska Nationalliga A har han spelat för HC Lugano där han spelade ihop med två andra finländska spelare, Petteri Nummelin och Jukka Hentunen. 2009–10 spelade Peltonen för Dinamo Minsk i KHL.

Peltonen har också spelat för Kansas City Blades och Milwaukee Admirals i IHL och Kentucky Thoroughblades i AHL. I mars 2014 meddelade Peltonen officiellt att han avslutar sin karriär som spelare. Han spelade sin sista match när hans klubb HIFK blev utslaget i åttondelsfinal.

Landslagsmeriter
VM 1994 Silver
VM 1995 Guld
OS 1998 Brons
VM 1998 Silver
VM 1999 Silver
VM 2000 Brons
World Cup 2004 Silver
OS 2006 Silver
OS 2010 Brons

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Ville Peltonen - nhl.com
Eliteprospects
Peltonen slutar (Engelska)

Finländska ishockeyspelare
Födda 1973
Män
Levande personer
Spelare i San Jose Sharks
Spelare i Nashville Predators
Spelare i Florida Panthers
Världsmästare i ishockey
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Finland
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Finland
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Finland
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Finland
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1994
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1998
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2010
Olympiska bronsmedaljörer 1994
Olympiska bronsmedaljörer 1998
Olympiska bronsmedaljörer 2010
Olympiska silvermedaljörer 2006
Finländska olympiska bronsmedaljörer
Finländska olympiska silvermedaljörer
Personer från Vanda
Spelare i Kansas City Blades
Finländska idrottare under 1900-talet
Finländska idrottare under 2000-talet
Spelare valda i NHL Entry Draft 1993
Spelare valda av San Jose Sharks i NHL Entry Draft
Lob (krater)

Lob är en krater på Uranus måne Puck. Lob är en av tre kratrar man namngivit. De andra två är Bogle och Butz.

Källor 
 

Kratrar på Puck
Peugeot 106

Peugeot 106 var en småbil som uteslutande såldes med halvkombikaross med tre eller fem dörrar. Den introducerades 1991 och föregicks av den uråldriga 104n, som dock hade levt en skuggexistens sina sista modellår och hade slutat tillverkas 1988. Storleksmässigt placerade sig modellen strax under 205-modellen, i samma klass som exempelvis Renault Clio I. Motoralternativen, som var sex till antalet, var på mellan 1,0 och 1,6 liters slagvolym. 

1996 genomgick modellen en mildare ansiktslyftning och fick dessutom ett modellderivat i koncernkollegan Citroëns Saxomodell, som delade både kaross och teknik med 106. Saxo kom också att bli en konkurrent till 106 på många europeiska marknader, men i Sverige togs denna aldrig in. 1998 fick modellen ytterligare intern konkurrens i och med introduktionen av den något större Peugeot 206. Modellerna såldes dock parallellt fram till slutet av 2003, då tillverkningen av 106 slutligen lades ned. I Sverige försvann den dock från marknaden redan 1999, på grund av ett sviktande intresse. Någon ersättare fanns inte förrän till mitten av 2005, då 107-modellen presenterades.

106
Framhjulsdrivna fordon
Hans Hagnell

Hans Hagnell, född 15 december 1919 i Oscar Fredriks församling i Göteborg, död 16 juli 2006 i Engelbrekts församling i Stockholm, var en svensk politiker (socialdemokrat) och nationalekonom. Han var riksdagsledamot (andra kammaren) 1956–1973 och landshövding i Gävleborgs län 1971–1986.

Biografi 
Som 16-åring blev Hans Hagnell aktiv i Sveriges socialdemokratiska ungdomsförbund 1935. Efter ha blivit politices magister vid Göteborgs högskola anställdes han som ekonom på Industrifacket Metall. Hagnell arbetade där åren 1946–1971 bland annat med strukturundersökningar om metallindustrin och andra ekonomiska utredningar. Efter filosofie licentiatexamen i nationalekonomi vid Göteborgs högskola 1948 blev han ledamot av Kooperativa Förbundets förvaltningsråd. Han var sekreterare i en utredning om de statliga företagsformerna. Han var ledamot av Försvarets förvaltningsdirektion 1954–1968.

I 17 år satt Hagnell i riksdagen för socialdemokraterna där arbetsmarknads- och integrationsfrågor kom att ha stor betydelse. Hagnell förhöll sig kritisk till den generösa arbetskraftspolitiken och ansåg att den borde omprövas. Flera gånger vädjade han till politikerna att ändra sina beslut till förmån för svensk arbetskraft. 1968 krävde Hagnell i riksdagen att man skulle stänga de värvningskontor som öppnats utomlands för att locka hit arbetskraft. Efter att lämnat riksdagen och regeringen Palme utnämnt Hagnell till landshövding i Gävleborgs län där han efterträdde Högerpartiets (nuvarande Moderaterna) tidigare partiledare, Jarl Hjalmarson, fortsatte han att vara aktiv i den politiska debatten. Han engagerade sig bland annat i arbetsmarknadsfrågor och var återkommande gäst i Studio S i Sveriges Television.

Under sina 15 år som landshövding bodde Hagnell med familj på Gävle slott. Han var son till  Axel Hagnell, bror till Nils Hagnell och kusin till Olle Hagnell och Birgitta Hagnell-Lindén. Han var gift med Catharina Thorsell Hagnell (1923–2007), och fick barnen Marie, Harald, Staffan och Andreas. Hans Hagnell och Catharina Thorsell Hagnell är begravda på Sandsborgskyrkogården i Gamla Enskede, Stockholm.

Bibliografi (urval) 
 Ägandeförhållanden inom verkstadsindustrin omkring åren 1945-1946 (1947)
 Vad vill vi för framtiden? Socialdemokratin och morgondagens samhälle. Material för en idédebatt (1955)
 Ägardemokratin skärskådas (1964)
 Jobben och framtiden. Ta strid för jobben (1979)
 Utslagningen - anledning till samspel mellan banken och Utvecklingsfonden (1980)

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Män
Födda 1919
Avlidna 2006
Politiker från Göteborg
Alumner från Göteborgs universitet
Svenska nationalekonomer
Svenska socialdemokrater
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Landshövdingar i Gävleborgs län
Gravsatta på Sandsborgskyrkogården
Medlemmar av Långarydssläkten
Jättepraktbagge

Jättepraktbaggen (Chalcophora mariana) är den största arten av familjen praktbaggar.

Kännetecken 
Denna 24 till 30 millimeter långa skalbagge är långsmalt oval till kroppsformen och grundfärgen är svart med koppar- och mässingsfärgade längdstrimmor på halssköld och täckvingar.

Utbredning 
Jättepraktbaggen har i Sverige tidigare hittats från Skåne till Hälsingland. De senaste 40 åren har dock arten endast rapporterats från Kalmar län och Östergötlands skärgård. Den finns också i Baltikum, samt i delar av mellersta och södra Europa. 2007 upptäcktes jättepraktbaggen mycket överraskande i Höga Kusten, Västernorrlands län. Senare har man även funnit arten på Hornslandet i Gävleborgs län. Sedan 1993 är det endast på dessa ställen man funnit levande individer av jättepraktbaggen.

Status 
I Sverige är jättepraktbaggen rödlistad. Det största hotet mot arten angavs vara det låga antalet individer i populationerna, samt bristen på död ved i skogarna. Särskilt populationen i Kalmar län är hotad och det är möjligt att den redan är försvunnen. I 2015 års rödlista anges den som starkt hotad.

Levnadssätt 
Jättepraktbaggens habitat är öppen, solig tallskog och som larv lever den främst i död ved av tall, som gamla grova stubbar eller omkullfallna träd och troligen gynnades den förr genom naturliga skogsbränder. Fortplantningen gynnas också av varma somrar. Utvecklingen från ägg till imago tar tre till sex år. De larver som är redo att förpuppa sig gör det på sommaren och de fullbildade skalbaggarna kommer fram i slutet av juli till början av augusti. Jättepraktbaggen kan som vuxen övervintra åtminstone två vintrar, då en individ märkt 2012 återfanns såväl 2013 som 2014.

Referenser

Externa länkar 

Praktbaggar
Hotade arter i svensk flora och fauna
Alonso

Alonso kan syfta på:

 Alicia Alonso, kubansk ballerina och korreograf
 Dámaso Alonso, spansk poet
 Daniella Alonso, amerikansk skådespelare
 Fernando Alonso, spansk racerförare
 Laz Alonso, kubansk-amerikansk skådespelare
 Manuel Alonso, spansk tennisspelare
 Mikel Alonso, spansk (baskisk) fotbollsspelare
 Xabi Alonso, spansk fotbollsspelare
 Alonso Cano, spansk målare
Lista över musikal- och musikteatertermer

Detta är en lista över ord som används i samband med musikaler och angränsande genrer. Eftersom musikalen är en ursprungligen amerikansk teaterform har en mängd engelska uttryck kommit att importeras till Sverige, ofta utbytbara med motsvarande svenska, vilket kan skapa förvirring. Denna lista försöker sammanställa de vanligaste termerna på bägge språken.

 
Listor med anknytning till kultur
Francisco

Francisco kan syfta på:

 Francisco (måne) – en av planeten Uranus månar
 Francisco (krater) – en krater på en av Uranus månar, se Lista över geologiska strukturer på Uranus månar
 Francisco Motors – en billtillverkare i Filippinerna

Geografi

Kuba 

 Amancio (ort i Kuba), Las Tunas, 

Robotskapade Kubaförgreningar
Baades fönster

Baades fönster (eng. Baade's window) är ett område med tämligen liten mängd interstellär materia längs vår synvinkel och kallas ett "fönster" eftersom man kan se långt in i Vintergatans centrum (i verkligheten något "söder" om centrum, i den centrala bulan och bortom denna. Eftersom man kan se så långt in mot centrum är området också bland de stjärntätaste man känner till. Fönstret är beläget kring den klotformiga stjärnhopen NGC 6522 i stjärnbilden Skytten. Namnet är uppkallat efter den tysk-amerikanske astronomen Walter Baade som först insåg dess betydelse.

Baades fönster används för att undersöka avlägsna stjärnor och för att avgöra den interna geometrin hos Vintergatan.

2006 genomförde SWEEPS (Sagittarius Window Eclipsing Extrasolar Planet Search) en astronomisk kartläggning över området, som innefattade 180 000 stjärnor. Kartläggningen genomfördes med transitmetoden för att söka efter exoplaneter och pågick i sju dygn.

Referenser

Externa länkar 
APOD for 12/19/07

Astronomi
Vintergatan
Åttafläckig praktbagge

Åttafläckig praktbagge (Buprestis octoguttata) är en 9 till 15 millimeter lång art i familjen praktbaggar.

Den anses som en av de vackraste praktbaggar som förekommer i Sverige. Baggen är glänsande blå, med 4 gula fläckar på varje täckvingen. Den träffas sällsynt i de sydligare landskapen, solande sig på i dagen framträdande tallrötter.

Externa länkar

Praktbaggar
Bailys pärlor

Bailys pärlor är ett fenomen som uppstår strax före och strax efter en total solförmörkelse. Vad som händer strax före och efter är att solljuset endast tränger fram i månens dalar men hindras av bergen vid den ojämna kanten varvid resultatet blir ett glittrande pärlband av solljus vid månranden. Fenomenet uppmärksammandes 1836 av den brittiske astronomen Francis Baily.

Astronomi
Daniel Lavoie

Daniel Lavoie, född den 17 mars 1949 i Dunrea, Manitoba, Kanada, är en kanadensisk musiker. 

Lavoie som är en franco-manitobain (en person från den fransktalande minoriteten i provinsen Manitoba) växte upp med musiken, redan som barn fick han lära sig att spela piano. Lavoie väckte uppmärksamhet för första gången när han vann en sångtävling i tv-programmet Jeunesse oblige som organiserades av Société Radio-Canada.

Daniel Lavoie sjöng på franska och engelska med två olika grupper, men han karriär började ta fart på allvar efter en turné i Québec år 1970. Efter ytterligare några år hade han också lyckats bli populär i Frankrike efter ett antal framträdanden på Bobino och l'Olympia i Paris. Hans album Nirvana bleue som spelades in 1979 är än idag en av hans största succéer.

Lavoie är mest känd för att ha spelat Frollo i den franska musikalen Notre-Dame de Paris. Han har också skrivit musik till flera filmer, till exempel Ludovic som är en serie med animerade kortfilmer. 

Daniel Lavoie är gift med Louise Dubuc. Paret har tre barn: Matthieu, Gabrielle och Joseph.

Referenser

Noter

Externa länkar
Daniel Lavoie – officiell webbplats

Kanadensiska popsångare
Män
Födda 1949
Levande personer
Musiker från Manitoba