kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Louis I av Bourbon

Louis av Bourbon-Condé (Louis I, prins av Condé), född 7 maj 1530 och död 13 mars 1569, var hugenottledare och general, grundare av huset Condé, en yngre gren av huset Bourbon.

Biografi
Han var femte son till Charles de Bourbon, hertig av Vendôme och yngre bror till Anton av Bourbon som gifte sig med drottning Johanna III av Navarra; deras son, Condés brorson, blev Henrik IV av Frankrike.

Genom sitt giftermål med Éléonor de Roye av släkten Montmorency 1551 närmade han sig ätten Guises rivaler.

Som general i den franska armén slogs Condé vid slaget vid Metz 1552, när Frans av Guise framgångsrik försvarade staden mot kejsar Karl V, och åter igen i slaget vid Saint-Quentin 1557. Efter hans omvändelse till protestantismen, blev han inblandad i konspirationen i Amboise 1560, en sammansvärjning av hugenotter och medlemmar av huset Bourbon där målet var att föra bort den tonårige kung Frans II och ta makten från huset Guise, ledarna för det katolska partiet. Sammansvärjningen misslyckades och ledde till att många hugenotter massakrerades.

Condé ledde hugenotterna i religionskrigen och tillfångatogs i Dreux 1562. Frans av Guise blev mördad i Orléans och drottningen fruktade att kriget skulle bli långvarigt så hon förhandlade fram en fredsöverenskommelse. Condé förhandlade fram freden i Amboise med det romersk-katolska partiet 1563, där hugenotterna uppnådde viss religiös tolerans.

Efter att kriget bröt ut igen 1567 ledde Condé försvaret i Saint-Denis och lyckades trots underlägsna trupper hålla fienden stången. Den 1568 slutna freden bröts nästan genast och Condé besegrades och blev fången i slaget vid Jarnac 1569. Han mördades kort därefter.

Hans son Henri I av Bourbon, prins av Condé, blev också hugenottgeneral.

Barn 
 Henri I av Bourbon, prins av Condé
 Charles av Bourbon-Condé, greve av Soissons
 François av Bourbon, prins av Conti

Referenser 
 
 Encyclopaedia Britannica 1911: Condé, Louis de Bourbon, Prince de"

Noter

Externa länkar 
 

Huset Bourbon-Condé
Franska prinsar
Personer i Frankrike under 1500-talet
Födda 1530
Avlidna 1569
Män
Personer under hugenottkrigen
How to Save a Life

How to Save a Life är ett album från 2005 av det amerikanska rockbandet The Fray.

Låtlista
"She Is" – 3:56
"Over My Head (Cable Car)" – 3:58
"How to Save a Life" – 4:21
"All at Once" – 3:47
"Fall Away" – 4:23
"Heaven Forbid" – 3:59
"Look After You" – 4:26
"Hundred" – 4:13
"Vienna" – 3:51
"Dead Wrong" – 3:05
"Little House" – 2:30
"Trust Me" – 3:22

Musikalbum 2005
Album av The Fray
Album utgivna på Epic Records
Amerikanska debutalbum
How to Save a Life (sång)

How to Save a Life är den första singeln från albumet med samma namn av det amerikanska rockbandet The Fray.

Singeln blev en succé i Sverige under 2007 och spelades flitigt på radio. Den gick in på en 19:e plats på Trackslistan 3 mars 2007 och låg veckan efter på 18:e plats men bättre blev det inte. År 2010 listades How to Save a Life som nummer 54 på Rhapsodys lista över decenniets 100 bästa låtar.

Låten blev känd genom att först vara med i Grey's Anatomy-avsnittet "Superstition" 19 mars 2006 och drygt en månad senare spelas i slutet av Scrubs-avsnittet "My Lunch" (säsong 5, avsnitt 20).

Låtens text syftar enligt bandet på den tid som en av bandmedlemmarna arbetade på ett psykhem för ungdomar. En av hans patienter begick självmord, och lämnade bandmedlemmen i förvirring.

Källor 

Musiksinglar 2007
Kungslänk

Kungslänk eller kejsarlänk är en typ av kedja som är uppbyggd av cirkulära metallringar. Tekniken ger en tung och kompakt kedja som för det mesta används i smycken.

Se även
Ringväv

Externa länkar
Bildserie som visar hur en kungslänk är uppbyggd. (engelska)

Smycken
Thibaut I av Navarra

Thibaut I av Navarra, Thibaut IV av Champagne, "den postume" (även Theobaldo, Thibault), född 30 maj 1201 i Troyes, död 14 juli 1253 i Pamplona, var greve av Champagne från sin födsel, och kung av Navarra från 1234, samt fransk trubadur.

Biografi

Thibaut var son till Thibaut III av Champagne och Blanka av Navarra, dotter till kung Sancho VI av Navarra. Fadern avled strax innan han föddes, varför han ärvde grevskapet Champagne direkt vid födseln. Hans mor regerade fram tills att han blev myndig 1222. 

I sin tids politiska oroligheter spelade Thibaut en ganska tvetydig roll. Under Ludvig IX :s minderårighet deltog han i högadelns fejder mot regentskapet, men förmåddes av Ludvig VIII:s änka, drottning Blanche av Kastilien, för vilken han hyste en obesvarad kärlek och som var föremål för flertalet av hans dikter, att svika sina bundsförvanter. Det ryktades att Ludvig VIII hade giftmördats av Thibaut, för kärleken till drottning Blanche. Han skrev flera kärleksdikter till Blanche, som bevarats och blev stilbildande för den höviska litteraturen.

1234 ärvde han kungariket Navarra av sin morbror Sancho VII av Navarra, och blev därmed den förste av huset Champagne på kungarikets tron.  

Likt många andra riddare på den tiden blev han sedermera religiös, lät bränna kättare, besjöng den Heliga jungfrun och drog ut på korståg till Palestina (1239-1240). Från denna tid kommer en korsfararvisa som syftade till att få adeln i Europa att sluta upp vid hans trupper i Heliga landet. Dikten utmärker sig från tidigare agitationsvisor för korstågen, genom att ta upp svårigheterna med att leva i äktenskap som korsriddare, och rädslan för att hustrun skall vara otrogen.

Som diktare var Thibaut en förmedlare mellan södra och norra Frankrikes trubadurdiktning. Hans författarskap är den rikligaste från epokens höviska litteratur, med 32 manuskript och 79 dikter som har honom angiven som upphovsman. Av dessa torde åtminstone 50 dikter vara autentiska. Större delen utgörs av kärleksdikter, och några handlar om korstågen.

Thibaut gifte sig första gången när han var 19 år, med Gertrude, dotter till Albert av Metz. Han skilde sig från henne två år senare, eftersom äktenskapet inte givit några barn. Agnes de Beaujeu blev strax därefter hans andra hustru. Hon avled i barnsäng 1231. Han förlovade sig då med Yolande de Dreux, dotter till hertigen av Bretagne, Pierre Mauclerc, men drottning Blanche gick emellan, och han tvingades slå upp förlovningen. Hans tredje hustru var Marguérite de Bourbon. Två av hans söner efterträdde honom efter varandra som kungar av Navarra, Thibaut II av Navarra och Henrik I av Navarra.

Källor

Sven Ulric Palme, "Greve Thibaut de Champagne, konung av Navarra - korstågens sångare", Medeltid: Närbilder från fyra världsdelar, Sveriges radio Stockholm 1968

Födda 1201
Avlidna 1253
Franska grevar
Navarras regenter
Franskspråkiga författare
Franska författare under 1200-talet
Korsfarare
Män
Personer från Troyes
Olena Zubrylova

Olena Zubrilova (ukrainska: Олена Миколаївна Зубрилова, Olena Mykolajivna Zubrylova; vitryska: Алена Зубрылава, Alena Zubrylava) född 25 februari 1973 i Sjostka, Ukrainska SSR, Sovjetunionen, är en tidigare vitrysk skidskytt. Zubrilova började tävla 1991 som skidskytt för Ukraina och bytte 2002 nationalitet till Vitryssland. Efter OS 2006 valde Zubrilova att avsluta sin aktiva karriär och ingår nu i tränarstaben för det vitryska landslaget.

Världscupen 
Zubrilova är en av de mest framgångsrika kvinnorna i världscupen med totalt 21 världscupssegrar. Två gånger slutade hon tvåa i den totala världscupen (åren 1998/1999 och 1999/2000) båda gångerna efter Magdalena Forsberg.

Mästerskapsmeriter 
Zubrilova ställde upp i tre olympiska spel (1998, 2002 och 2006) men misslyckades med att nå en riktig fullträff. Som bäst blev det en fjärde plats som en del av det vitryska stafettlaget 2006 och individuellt en femteplats från 2006 i sprint.

Mer framgångsrik var Zubrylova när det gällde världsmästerskap där hon totalt vann tre guld, fyra silver och sju brons.

Källor
 Fakta på IBU:s webbplats

Födda 1973
Ukrainska skidskyttar
Belarusiska skidskyttar
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Ukraina
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 1994
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Ukraina
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2002
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Vitryssland
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2006
Kvinnor
Personer från Sumy oblast
Levande personer
Världsmästare i skidskytte
Sjötorpasjön

Sjötorpasjön är en grund, näringsrik slättsjö på Falbygden sydväst om Falköping. Sjön ligger på gränsen mellan socknarna Gökhem och Marka och till viss del även Göteve, alla i Vilske härad. Sjön är en del av det stora mossmarkskomplexet Mönarpa mossar, vilket omfattar 38 kvadratkilometer. Sjöns främsta tillflöde är Markabäcken i norr. Sjön avvattnas åt söder av Bragnumsån, som är Götevegrenen av ån Lidan.

Ett äldre namn på Sjötorpasjön är Kommehav med varianterna Kammehav (skrivet Kammehaff år 1560) och Kamsjön (skrivet Kambsön år 1472). Ortnamnsforskaren Ivar Lundahl menar att det är åskammarna runt Sjötorpasjön som gett namnet.

Sjön sänktes närmare en meter år 1892 och ytterligare en sänkning om 0,4 m skedde år 1933.

På västra sidan av sjön finns ett fågeltorn. Häckande fåglar är bland andra skäggdopping, gräsand, knölsvan, sothöna, knipa och sångsvan. Sjön är också en god sträckfågellokal och har kontinuerligt bevakats av Falbygdens Fågelklubb sedan slutet av 1950-talet.

Galleri

Se även 
 Lista över insjöar i Falköpings kommun

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 

Insjöar i Göta älvs avrinningsområde
Insjöar i Västergötland
Insjöar i Falköpings kommun
Lidans avrinningsområde
Nguyễn Huệ

Nguyễn Huệ (Han Tu: 阮惠), född 1752 i Binh Dinh, död 1792 i Phu Xuan, var en vietnamesisk general och en kejsare av Tay Son-dynastin. Han var en begåvad general och den som förenade Vietnam efter mer än 300 år avdelning av ätterna Nguyen och Trinh.

Referenser

Vietnamesiska generaler
Födda 1752
Avlidna 1792
Män
Vietnamesiska kejsare
Hjalmar Petre

Hjalmar Petre, född 30 september 1832 i Ovansjö socken, Gävleborgs län, död 2 november 1898 i Stockholm, disponent och politiker.

Petre var 1851–52 elev vid Falu bergsskola och var 1853–78 disponent vid Hoforsverken i Gävleborgs län. Dessa kallades allmänt för Petre-verken. Han ivrade för folkbildningen inom Ovansjö socken och inom länet samt invaldes 1865 i Lantbruksakademien. I riksdagen var han ledamot av andra kammaren 1876–1878 för Ovansjö, Torsåkers och Årsunda samt Hedesunda och Österfärnebo tingslags valkrets. Petre gav också stora bidrag till socknarna i området. Större bidrag till Järbo sockens i Gästrikland första kapell och senare kyrka, och 1000 Riksdaler till deras kapellpastor i årlig lön från 1861 samt 18000 Riksdaler till två skolhus i Åsens område i Ovansjö socken tillika 2 000 Riksdaler till lärarnas löner samma år.

Källor

Litteratur
 Svenskt porträttgalleri XXV:2 Riksdagens första och andra kammare (1905), sid. 308
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 167

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Ledamöter av Lantbruksakademien
Svenska politiker under 1800-talet
Personer från Ovansjö socken
Födda 1832
Avlidna 1898
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Simone Grotzkyj

Simone Grotzkyj, född den 28 september 1988 i Pesaro, Italien är en motorcykelförare inom roadracing. Han tävlade från 2006 till 2012 i världsmästerskapen i Grand Prix Roadracing i klasserna 125GP, 250GP och Moto3.

Roadracingkarriär 
Grotzkyj gjorde VM-debut i 125-klassen 2006 och tog sina första poäng 2007, dock utan större framgångar. 2008 hade han ingen styrning tills Manuel Poggiali avslutade sin karriär och Grotzkyj fick hoppa in i 250GP för Campatella Racing. Nästa tillfälle i VM-sammanhang kom 2010 då han fick hoppa in i 125GP för Fontana Racing på en Aprilia från fjärde omgången. Han kom på 19:e plats i VM. 2011 fortsatte Grotzkyj i 125GP på Aprilia, men för teamet Phonica Racing och kom på 16:e plats i VM. Till 2012 ersattes 125GP av Moto3 och Grotzkyj började säsongen i samma team som 2011 även om det bytt namn till Ambrogio Next Racing. Han hade tagit en poäng efter halva säsongen och ersattes av Álex Márquez. Grotzkyj körde Superstock 1000 2013 och 2014.

Grotskyj var så vitt känt den förste som ofrivilligt testade skinnställtillverkaren Daineses airbag för motorcykelåkare. Det skedde under träningen inför Valencias MotoGP 2007.

Referenser

  
  

Födda 1988
Levande personer
Italienska roadracingförare
Moto3-förare
250GP-förare
125GP-förare
Män
Personer från Pesaro
Soul Calibur II

är ett slagsmålsspel utvecklat av Namco 2003. Namco valde att släppa spelet till de tre (dåvarande) bästsäljande konsolerna: GameCube, Playstation 2 och Xbox.

Handling 
Detta spel utspelar sig fyra år efter det första spelet (Soulcalibur). 
Året är 1591 och spelaren ska än en gång finna det heliga svärdet Soulcalibur. Detta behövs för att kunna vinna duellen över det onda svärdet Soul Edge.

Skillnader mellan de olika versionerna 
Spelet ser nästan likadant ut till de tre olika konsolerna, men där finns några skillnader. En av skillnaderna är att en av karaktärerna i spelet varierar beroende på om man har spelet till GameCube, Playstation 2 eller Xbox. Namco valde att lägga in en karaktär som kändes speciell för just den konsolen man spelade spelet på. Här är vilken karaktär man har beroende på vilken konsol man spelar på:
 GameCube: Link (från The Legend of Zelda)
 Playstation 2: Heihachi Mishima (från Tekken)
 Xbox: Spawn (från serietidningen med samma namn)

Externa länkar 
 Soulcalibur'seriens webbplats
 Soulcalibur II på Soulcalibur Wikia
 

Arkadspel
Nintendo Gamecube-spel
Playstation 2-spel
Playstation 3-spel
Playstation Network-spel
Xbox-spel
Fightingspel
Crossover-datorspel
Datorspel 2002
1500-talet i fiktion
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
WP:Projekt Japan
Pol Espargaró

Pol Espargaró, född 10 juni 1991 i staden Granollers utanför Barcelona är en katalansk (spansk) roadracingförare. Världsmästare i Moto2 säsongen 2013. Bror till roadracingföraren Aleix Espargaró.

Roadracingkarriär
Som 16-åring hade Espargaró säsongen 2007 överraskande stora framgångar i 125GP med en tredjeplats i Portugals GP och en fjärdeplats på Jerez och slutade säsongen på en niondeplats i VM. Roadracing-VM 2008 körde han vidare i 125GP, men nu för Derbis fabriksteam. Espargaró blev fyra i VM 2009 och trea 2010. Från 2011 körde han i Moto2-klassen. Säsongen 2012 tog Espargaró fyra GP-segrar och blev tvåa i VM efter Marc Márquez. Säsongen 2013 drog Scott Redding tidigt ifrån i VM-tabellen, men Espargaró började ta in försprånget under andra halvan av säsongen. När Redding bröt handleden på träningen inför Australiens GP och Espargaró vann racet var han i VM-ledning med två Grand Prix kvar och han säkrade VM-titeln med segern i Japan. Roadracing-VM 2014 gick Espargaró upp i MotoGP där han körde en Yamaha YZR M1 för Tech 3. Han blev sexa i VM och "Rookie of the Year" (årets nykomling). 2015 stannade utvecklingen upp och han blev nia i VM. Tillsammans med Katsuyuki Nakasuga och stallkamraten Bradley Smith vann Espargaró Suzuka 8-timmars för Yamaha 2015. Espargaró fortsatte hos Tech 3 säsongen 2016. Resultaten förbättrades igen, men han nådde inte någon pallplats. Espargaró kom på 8:e plats i VM sin sista säsong för Tech 3. Han försvarade också sin seger i Suzuka 8-timmars. 2016 med Nakasuga och Alex Lowes. Säsongen 2017 körde Espargaró KTM:s nya MotoGP-motorcykel. Det blev mest utvecklingsarbetet med den nya motorcykeln med en nionde plats i Australiens GP som bästa placering och en total 17:e plats i VM-tabellen. Espargaró fortsatte hos KTM Roadracing-VM 2018. Resultaten förbättrades inte jämfört med 2017, men i säsongens sista Grand Prix, i Valencia, blev han trea. Det var både Espargarós och KTM:s första pallplats i MotoGP. Totalt blev det en 14:e plats i VM. Espargaró fortsätter hos KTM Roadracing-VM 2019 med Johann Zarco som ny stallkamrat.

VM-säsonger

Framskjutna placeringar 
Uppdaterad till 2020-11-16.

Referenser 
 Arkivlänk

Externa länkar 

Födda 1991
Levande personer
Spanska roadracingförare
MotoGP-förare
Moto2-förare
125GP-förare
Världsmästare i roadracing
Män
Espargaró, Pol
Personer från Granollers
Enduranceförare
Sköropuntia

Sköropuntia (Opuntia fragilis) är en suckulent växt inom släktet opuntior (Opuntia) och familjen kaktusväxter. Arten förekommer naturligt i Kanada och östra USA och den art med den nordligaste utbredningar av alla kaktusar. Sköropuntia är härdig i södra Sverige om den skyddas mot vinterväta.

Sköropuntia är en låg, mattbildande, suckulent buske som blir 2–10 cm hög. Stammarna är indelade i mörkt gröna, cylindriska till något tillplattade segment som lätt lossnar. Areolerna har vit ull och 3-8 taggar, som kan bli 8–25 mm långa. Taggarna är grå med bruna spetsar, de är raka och nål-lika. Areolerna bär också bruna glochider.
Arten blommar sällan eller aldrig i naturen, men då de förekommer är de ljust gula, ibland med röd bas. Ståndarna kan vara vita eller röda. Pistillen är vit med grönt märke. Frukterna utvecklas sällan, men är 1–3 cm långa, torra och utan taggar.

Arten sprids främst genom att ledsegmenten lossnar och rotar sig på ny plats.

Hybrider
Några hybrider kan med fördel odlas i svenska trädgårdar. De är vanligen mycket mer blomvilliga än arten:

Opuntia × columbiana 'Claude Arno' - lågväxande planta med rosaröda blommor. Möjligen identisk med  'Georg Sydow'.

Opuntia × columbiana 'Smithwick' - upphittad av Claude Barr, nära staden Smithwick i South Dakota. Den är mycket härdig och blommar rikligt med gula blommor som har röda ståndare.

Referenser

Webbkällor
Flora of North America. 2008. 'eFloras. Missouri Botanical Garden, St. Louis, MO & Harvard University Herbaria, Cambridge, MA. 2010 mars 10 .

Kaktusväxter
Sk Växtindex
Växter i Nordamerika
Ohridavtalet

Ohridavtalet är ett ramavtal som undertecknades den 13 augusti 2001 av Makedoniens president Boris Trajkovski, etniska makedonska och etniska albanska politiska ledare ingående i den makedoniska regeringen samt företrädare för EU och USA. Avtalet framförhandlades i staden Ohrid med EU:s och USA:s hjälp och avslutade den väpnade konflikten i Makedonien. Överenskommelsen påkallade genomförande av konstitutionella och lagstiftnings- ändringar, som grund för förbättrade medborgerlig rättighet för minoritetsgrupper i landet, i synnerhet för den albanska befolkningen.

Referenser

Externa länkar 
 Ohridavtalet från Council of Europe

Freder
Nordmakedoniens historia
2001 i Makedonien
Politikåret 2001
Grillfängerier

Grillfängerier är en prosaskrift av Gustaf Fröding. Det är en av de två skrifter som han gav ut 1898, den andra var Om livsnomader. Verken ansluter sig till två tidigare diktsamlingar, Nytt och gammalt från 1897 och Gralstänk från 1898. Fröding sökte i de bägge skrifterna ett alternativ till den kristna dualismen.

Verket har formen av en broschyr i två delar;
Heidenstam
Om härstamning. Djurtyper i människotyper. Om jag-medvetenhet, en spekulativ nyck. Tillägg till artikeln »Heidenstam» i föregående häfte.

Utgivare var Upsala Nya Tidning.

Se även

Referenser

Svenskspråkig litteratur
Skönlitteratur 1898
Verk av Gustaf Fröding
Opuntieae

Opuntieae är en tribus växt inom underfamiljen Opuntioideae och familjen kaktusväxter. Opuntieae innehåller sju släkten och förekommer spridda över hela den Amerikanska kontinenten.

Släkten
Brasiliopuntia
Consolea
Miqueliopuntia
Nopalea
Opuntia
Tacinga
Tunilla

Kaktusväxter
Op Växtindex
Dora Bakoyannis

Dora Bakoyannis (), född 6 maj 1954 i Aten, Grekland, är en grekisk politiker, fram till år 2010 medlem i Νέα Δημοκρατία (Nea Dimokratia). Hon var borgmästare i Aten 2003–2006 och Greklands utrikesminister från 15 februari 2006 till 6 oktober 2009.

Externa länkar 

 Demokratiska alliansen
 Officiell webbplats

Födda 1954
Greklands utrikesministrar
Greklands kulturministrar
Kvinnor
Levande personer
Anders Pers

Anders Pers (i riksdagen kallad Pers i Västerås), född 24 februari 1860 i Mora, död 23 augusti 1951 i Västerås, var en svensk publicist och politiker (Folkpartiet). Han var far till Anders Yngve Pers och farfar till Anders H. Pers.

Biografi 
Anders Pers, som kom från en bondesläkt, var småskollärare 1877-1882 och folkskollärare 1884-1886, varefter han var förvaltare på ett lantbruk i Kila 1887-1901. Han ägnade sig därefter helt åt journalistik och politik.

Pers var ägare och ansvarig utgivare för Vestmanlands Läns Tidning 1898-1948 och var också tidningens huvudredaktör 1908-1948. Under hans ledning utvecklades tidningen till en av de ledande utanför storstäderna, likaså en av de tydligaste pressrösterna mot nazismen under andra världskriget. Det var också tack vare en artikel i denna tidning, författad av Pers, som Vasaloppet kom till (första Vasaloppet hölls den 19 mars 1922).

Pers var också politiskt aktiv liberal, först i Frisinnade landsföreningen, under den liberala splittringsperioden i Sveriges liberala parti och från 1935 i det återförenade Folkpartiet. I Västerås var han ledamot i stadsfullmäktige 1905-1906 och 1913-1938, och han var också ledamot i Västmanlands läns landsting 1911-1927.

Pers var riksdagsledamot i första kammaren 1911-1927 för Kopparbergs läns valkrets. I riksdagen tillhörde han först Frisinnade landsföreningens riksdagsgrupp Liberala samlingspartiet, därefter Sveriges liberala partis riksdagsgrupp Liberala riksdagspartiet. Han var bland annat ledamot i statsutskottet 1915-1919 och 1927 och engagerade sig inte minst i socialpolitiska frågor. Som enskild riksdagsledamot drev han också kravet på återinförande av majoritetsval i enmansvalkretsar. Anders Pers var också flitigt anlitad i olika statliga utredningar.

Pers var även aktiv som hembygdsförfattare. Bland hans verk märks Rull Mats, människor och natur i min hembygd (1922), Bälter Sven Ersson (1925), Mora sockens äldsta skattelängder (1926), samt Vestmanlands Läns Tidning 1831-1931 (1931). Han var även ordförande i Svenska tidningsutgivareföreningens styrelse 1920-24.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 84

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala riksdagspartiet
Personer i Liberalerna och Folkpartiet
Svenska publicister
Västeråsare
Personer från Mora socken
Födda 1860
Avlidna 1951
Män
Ugglan
Francisco Espoz y Mina

Francisco Espoz y Mina, född 17 juni 1781 i Navarra, död 24 december 1836 i Barcelona, var en spansk gerillaledare och general.

Biografi 
Francisco Espoz y Mina inträdde vid Napoleons invasion i Spanien (1808) i sin brorsons gerillaband och framstod, sedan denne blivit tillfångatagen (1809), själv som en framstående ledare för gerillan. 

Han deltog 1814 med framgång i det engelsk-spanska fälttåget i Frankrike under hertigen av Wellington. I september samma år inlät han sig jämte sin brorson på ett misslyckat försök att återställa 1812 års författning och nödgades söka skydd i Frankrike. 

Han återvände 1820 och ledde 1822 som de konstitutionellas generalissimus den av oerhörda grymheter på ömse sidor kännetecknade striden mot det absolutistiska partiets "trosarmé", som han trängde över på franskt område. 1823 organiserade han motståndet mot den i Spanien inryckande franska armén, men nödgades 2 november dagtinga i Pamplona med marskalk Moncey.

Han begav sig därefter till England, där han på spanska skrev sina memoarer (5 band 1825). 1830 företog han en misslyckad resning i Navarra, och 1834–35 stred han som befälhavare över den kungliga nordarmén med ringa framgång mot karlisterna. Han blev generalkapten över Katalonien i oktober 1835.

Källor 

 

Spanska generaler
Personer i Napoleonkrigen
Födda 1781
Avlidna 1836
Män
Ugglan
Personer från provinsen Navarra