kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Walden (bok)

Walden (även Skogsliv vid Walden) (först publicerad 1854 som Walden; or, Life in the woods) är en bok av författaren Henry David Thoreau.

Verket är en redogörelse från hans drygt tvååriga vistelse i en stuga vid tjärnen Walden Pond, belägen nära Concord, Massachusetts. Under den tiden var han helt självförsörjande, och levde enbart av den mat han själv frambringade i form av fiske och odlingar. Han underströk vikten av frågor som självtillit, enkelt leverne och närhet till naturen.

Thoreaus projekt var inspirerat av transcendentalistisk filosofi, och vistelsen var inte tänkt som en fullständig distansering från civilisationen. Det var mer som en sorts litterär kupp där isoleringen kunde få honom att nå en mer objektiv bild av samhället snarare än att leva ett eremitliv.

Den första svenska utgåvan av Walden, med titeln "Skogsliv vid Walden" kom 1924 i en översättning av Frans G. Bengtsson. Det är dock en avkortad version där fyra hela kapitel saknas och liksaså en rad avsnitt från flera av de övriga kapitlen. En oavkortad svensk utgåva kom 2006 där översättningen är gjord av Peter Handberg med efterord av Steven Hartman och Henrik Otterberg.

Innehåll 
I bokens kapitel 18 beskrivs bland annat den livsstilsförenkling som Thoreau tillämpade. Genom att minska behovet av materiella ting behövde han inte lägga mycket tid alls på att skaffa sig detta, vilket i sin tur gav mer tid till att fokusera på det han tyckte var viktigt. 

De målande beskrivningarna av tjärnen, den omkringliggande naturen och djurlivet, vilka Thoreau visade stor vördnad inför, får också mycket utrymme i boken.
 
Samhällskritiken syftar till den dåtida moderna västerländska kulturens konsumtion och materialistiska förhållningssätt. Även åverkan på och distanseringen från naturen. De spetsfundiga intentionerna kan tyckas vara att väcka en medvetenhet om hur människor lever sina liv, ur materiella och andra aspekter. Och att en mer betänksam livsstil med mindre förbrukning och utgifter skulle kunna sublimera ens tillvaro.

Se även 
 Heimo Korth (född ca 1950-tal)
 Richard Proenneke (1916–2003)
 Robinson Crusoe – roman från 1719 av Daniel Defoe
 Walden två – roman från 1948 av B.F. Skinner

Referenser

Externa länkar 

Litteratur 1854
Andorra i olympiska vinterspelen 1980

Andorra deltog i olympiska vinterspelen 1980 med en trupp bestående av tre män.

Resultat

Störtlopp herrar
Carlos Font - 35  
Miguel Font - 39  
Patrick Toussaint - DNF 

Storslalom herrar
Carlos Font - 42  
Patrick Toussaint - 45  
Miguel Font - DNF 

Slalom herrar
Carlos Font - 30  
Patrick Toussaint - DNF 
Miguel Font - DNF

Källor
SR/Olympic Sports

1980 i Andorra
1980
Nationer i olympiska vinterspelen 1980
Andorra i olympiska vinterspelen 1984

Andorra deltog i olympiska vinterspelen 1984. Andorras trupp bestod av 2 män.

Resultat

Störtlopp herrar
Albert Llovera - 48  
Jordi Torres - 50 

Storslalom herrar
Jordi Torres - DNF  
Albert Llovera - DNF

Slalom herrar
Albert Llovera - DNF  
Jordi Torres - DNF

Källor
SR/Olympic Sports

1984 i Andorra
1984
Nationer i olympiska vinterspelen 1984
Andorra i olympiska vinterspelen 1988

Andorra deltog i olympiska vinterspelen 1988. Andorras trupp bestod av 2 män och 2 kvinnor.

Resultat

Super-G herrar
Nahum Orobitg - 38  
Gerard Escoda - DNF  

Storslalom herrar
Gerard Escoda - DNF  
 
Slalom herrar
Gerard Escoda - DNF  

Super-G damer
Claudina Rossel - 38  
Sandra Grau - 40  

Storslalom damer
Sandra Grau - 26  
Claudina Rossel - DNF  

Slalom damer
Sandra Grau - 23

Källor
SR/Olympic Sports

1988 i Andorra
1988
Nationer i olympiska vinterspelen 1988
Andorra i olympiska vinterspelen 1992

Andorra deltog i olympiska vinterspelen 1992. Andorras trupp bestod av 4 män och 1 kvinnor.

Resultat

Super-G herrar
Ramon Rossell - 47  
Gerard Escoda - DNF   
Nahum Orobitg - DNF   
Victor Gómez - DNF   

Storslalom herrar
Gerard Escoda - 36  
Nahum Orobitg - 38  
Ramon Rossell - DNF    
Victor Gómez - DNF   
 
Slalom herrar
Gerard Escoda - 32  
Nahum Orobitg - DNF  
Ramon Rossell - DNF  

Super-G damer
Vicky Grau - 37 

Storslalom damer
Vicky Grau - DNF  

Slalom damer
Vicky Grau - DNF

Källor
SR/Olympic Sports

1992 i Andorra
1992
Nationer i olympiska vinterspelen 1992
Andorra i olympiska vinterspelen 1994

Andorra deltog i olympiska vinterspelen 1994. Andorras trupp bestod av 4 män och 2 kvinnor.

Resultat

Super-G herrar
Victor Gómez - 43  
Gerard Escoda - 44  
Ramon Rossell - 46  
Santi López - DNF   

Storslalom herrar
Gerard Escoda - DNF   
Victor Gómez - DNF   

Slalom herrar
Gerard Escoda - DNF   

Kombinerad herrar
Gerard Escoda - DNF    

Super-G damer
Gerard Escoda - DNF   

Storslalom damer
Vicky Grau - DNF     
Caroline Poussier - DNF    

Slalom damer
Caroline Poussier - 24  
Vicky Grau - DNF

Källor
SR/Olympic Sports

1994 i Andorra
1994
Nationer i olympiska vinterspelen 1994
Andorra i olympiska vinterspelen 2006

Andorra deltog i olympiska vinterspelen 2006. Andorras trupp bestod av 4 män och 2 kvinnor.

Resultat

Störtlopp herrar 
Alex Antor - 39  
Roger Vidosa - 50  

Super-G herrar 
Alex Antor - DNF   

Slalom herrar 
Roger Vidosa - 27  
Alex Antor - DNF   

Kombinerad herrar
Roger Vidosa - DNF   
Alex Antor - DNF

15 km herrar 
Francesc Soulié - 71  

50 km herrar
Francesc Soulié - DNF  

15+15 km herrar 
Francesc Soulié - DNF

Källor
SR/Olympic Sports

2006 i Andorra
2006
Nationer i olympiska vinterspelen 2006
Full City

Full City är ett Panama-registrerat bulkfartyg byggt på Hakodate Dockyard Co. Ltd. i Hakodate på Hokkaidō i Japan 1995. Fartyget opereras för närvarande av Cosco, ett kinesiskt rederi. Full City uppmärksammandes för en grundstötning vid Såstein söder om Langesund den 31 juli 2009 som medförde omfattande oljeutsläpp

Grundstötningen vid Såstein 2009
Full City grundstötte efter att skeppet slet sig när det låg förankrat utanför Såstein. En lotsbåt observerade fartyget i drift. Klockan 00:40 kom anmälan till "Hovedredningssentralen".

Läckt olja hittades utanför Jomfruland utanför Kragerø vid Bamble. Norska Kustverket uppskattade mängden utsläppt olja till mellan 50 och 200 ton. Oljan var enligt Kustverket av typen IF 180. Längre söderut hittades även tunn oljefilm och några oljeklumpar.

Efter att fartyget bärgats fördes det till Göteborg den 13-15 september 2009 där hon lades upp i Cityvarvets stora flytdocka för besiktning och efterföljande reparation och återgick i trafik 2010.

Konsekvenser av utsläppet
Redan första dagen tvingades Viltförvaltningen i Bambke avliva 120 fåglar . Med tiden förbjöds avskjutning av nedsmudsade fåglar varefter ambitionen istället var att försöka fånga och tvätta fåglarna.  Tre av arterna som drabbades av oljeutsläppet, tobisgrissla, skrattmås och fisktärna, var rödlistade i Norge och betraktades alltså som hotade. I delar av utsläppsområdet var så mucket som två tredjedelar av fågelbeståndet drabbat. En av de fågelarter som drabbades hårdast var ejder. Det uppskattades att 90% av de oljeskadade fåglarna var ejdrar. 

På grund av de topografiska förhållandena på platsen där stora delar av stränder och havsbotten består av rullsten tror vissa att det kan ta så mycket som 10-15 år innan alla skadeverkningar är borta.

Norska Kystverket bedömde att kostnaderna för sanering och bärgning kunde uppgå till så mycket som 200 miljoner norska kroner.. Andra bedömningar talar om så mycket som 500 miljoner.

Piratattack 2011
5 maj 2011 mottog NATO:s anti-piratstyrka i Indiska Oceanen ett nödanrop från Hull City som var under attack från pirater. Amerikanska flottenheter i form av hangarfartyget Carl Vinson och kryssaren Bunker Hill samt den turkiska fregatten Giresun sattes in för att avvärja attacken. Full City lokaliserades av ett spaningsflygplan från Indiens flotta. Giresun lade till vid Full City varvid den kinesiska besättningen fanns vara i besittning av sitt fartyg fortfarande. Bunker Hill fångade in en båt som bedömdes framföras av pirater.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 
 Norska Kystverket Oil spill recovery - MV “Full City” – 050809, informationssida på engelska

Lastfartyg
Fartygsolyckor
Sjöolyckor 2009
2009 i Norge
Marmorerad mullvadssalamander

Marmorerad mullvadssalamander  (Ambystoma opacum) är ett stjärtgroddjur i familjen mullvadssalamandrar som lever i Nordamerika.

Utseende 
Den marmorerade mullvadssalamandern är svart eller mörkbrun med vita eller ljusgrå tvärband över hela ovansidan. Hanarna är mindre, och har silvervita band, speciellt under lektiden. Honans tvärband är gråare. Längden varierar mellan 9 och 13 cm. Den har giftkörtlar på svansen som försvar mot fiender.

Utbredning 
Arten finns i östra USA från New Hampshire till norra Florida med västgräns från Michigansjön till östra Texas.

Vanor 
Salamandern tycks föredra äldre lövskog, även om den också har påträffats i tallskog. Närhet till vatten, och gärna fuktig terräng, tycks vara av stor betydelse. Arten är nattaktiv, och gömmer sig under dagen under förna och kvistar. De vuxna djuren äter maskar, insekter, sniglar och snäckor. Larverna äter först djurplankton, men övergår senare till att fånga små kräftdjur (men större än djurplankton), insekter och deras larver, sniglar, maskar och salamanderlarver (även av den egna arten). Själv utgör marmorerad mullvadssalamandern föda åt många djur, som ormar, ugglor, näbbmöss, vesslor, tvättbjörn och skunk.

Fortplantning 
Leken sker på hösten, och är ovanlig på så sätt att den inte sker i vatten, utan på bottnen av tillfälliga, uttorkade vattensamlingar (som diken, dammar eller pölar), som kommer att fyllas igen av höstregnen. Hanen rör sig i cirklar runt honan, innan nan avsätter en spermatofor på marken, som honan tar upp med sin kloak om hon är intresserad. Honan lägger mellan 50 och 100 ägg på marken,  och stannar hos dem och håller dem fuktiga tills regnet kommer. Uteblir detta, kan äggen övervintra under milda vintrar och utvecklas igen när vårregnen kommer. Larvens utveckling är starkt beroende av latituden; i söder kan den förvandlas efter bara 2 månader, medan det i norra delen av utbredningsområdet kan ta 8 till 9 månader. Den fullbildade salamandern blir könsmogen efter ungefär 15 månader.

Status 
Den marmorerade mullvadssalamandern betraktas som livskraftig ("LC") och populationen är stabil. Dock betraktas habitatförlust till följd av skogsavverkning och utdikning som hot. Farhågor finns också för att de minskande habitaten skall leda till skadlig inavel.

Referenser

Externa länkar 

Mullvadssalamandrar
Groddjur i nearktiska regionen
Såstein

Såstein är två mindre öar i Langesundsbukta i Bamble kommun i Norge. 31 juli 2009 gick fartyget Full City på grund vid ön och orsakade ett större oljeutsläpp.

Källor 

Bamble kommun
Öar i Vestfold og Telemark
Staffan Stockenberg

Staffan Stockenberg, född 14 september 1931 i Sundbyberg, Sverige, död 20 maj 2019, var en svensk tennisspelare aktiv på nationell elitnivå under 1950-talet Ett sekel av svensk tennis 1896-1996 utgiven av Kungliga Lawn-tennisklubben vid dess 100-årsjubileum (1996). (). 

Stockenberg tillhörde skiktet strax under den översta svenska eliten under 1950-talet företrädd av spelare som Lennart Bergelin, Sven Davidson, Torsten Johansson, senare också Ulf Schmidt. Stockenberg vann ett svenskt mästerskap i herrsingel utomhus (1954) och en dubbeltitel (1950 tillsammans med Nils Rohlsson).   

Som junior nådde Stockenberg betydande framgångar och vann två säsonger i följd juniorsingeltiteln i Wimbledonmästerskapen (1948-49)Svenska Tennisförbundet 100 år. 2006. Redaktör Björn Hellberg (). Han vann fem gånger svenska juniormästerskapstiteln (1945-49).   

Stockenberg deltog i det svenska Davis Cup-laget 1953 och 1955. Han spelade två matcher, båda gångerna mot ett italienskt lag. Han båda förlorade matcherna, 1953 mot Giuseppe Merlo och 1955 mot Fausto Gardini, den senare matchen gällde europafinal i Milano. Italien vann det mötet med 4-1 i matcher.  Staffan Stockenberg,  DC-profil. 

Stockenberg växte upp i Djursholm dit hans tennisintresserade familj flyttat 1940 . Som framgångsrik junior var Stockenberg regelbundet inbjuden att spela tennis med kung Gustaf V och efter 1950 med kung Gustaf VI Adolf.

Stockenbergs spelstil kännetecknades av ett säkert baslinjespel, men hans serve och volley var inte av samma klass.

Källor 

Svenska tennisspelare
Personer från Sundbyberg
Födda 1931
Avlidna 2019
Män
Lanzarotes flygplats

Lanzarotes flygplats  (); även kallad Arrecifes flygplats, är en flygplats på den spanska ön Lanzarote.

Flygplatser i Kanarieöarna
Ferrari 801

Ferrari 801 är en formel 1-bil, tillverkad av den italienska biltillverkaren Ferrari 1957.

Bakgrund
Gianni Lancia hade överlämnat D50-bilarna till Scuderia Ferrari i mitten av säsongen 1955, sedan den krassa ekonomiska verkligheten tvingat Scuderia Lancia att lägga ned verksamheten. Stora delar av personalen, inklusive konstruktören Vittorio Jano, följde med över till Ferrari. Ferrari valde att ge upp den olycksaliga Squalo-modellen och satsa på Lancia-bilen istället. Ferrari 801 blev den sista utvecklingen av D50-modellen.

Utveckling
Ferrari hade infört en rad förändringar redan under 1956 som omvandlade bilen från en Lancia till en Ferrari. När Ferrari 801 introducerades till säsongen 1957 hade V8-motorns cylindermått ändrats så att den var kortslagig, som alla Ferrari-motorer. Bilen hade övertagit hela fronten, inklusive hjulupphängningen, från Supersqualon och den nya karossen hade slutligen berövats alla spår av Janos typiska bränsletankar placerade mellan hjulaxlarna.

Tekniska data

Tävlingsresultat

Formel 1-VM 1957
801-modellen var aldrig konkurrenskraftig nog att matcha Maseratis och Vanwalls bilar under säsongen 1957. Luigi Musso lyckades ta två andraplatser under året, i Frankrikes Grand Prix och Storbritanniens Grand Prix. Mike Hawthorn tog en andraplats i Tysklands Grand Prix.

I förarmästerskapet slutade Musso på tredje plats, följd av Hawthorn på fjärde plats.

Källor
Ferrari, av Hans Tanner och Doug Nye, 1984.

Noter

Externa länkar
 barchetta.cc 
 ultimatecarpage.com om Ferrari 801. 

801
Historiska tävlingsbilar
Bakhjulsdrivna fordon
Armando Emílio Guebuza-bron

Armando Emílio Guebuza-bron är Moçambiques största bro, uppkallad efter och invigd (den 1 augusti 2009) av landets dåvarande president, Armando Guebuza.

Bron är 4,9 kilometer lång och därmed en av Afrikas längsta. 2 370 meter av den sträcker sig över floden Zambezi. Byggplanerna tog form på 1950-talet men arbetet med att bygga bron påbörjades först 1977, två år efter att Moçambique blivit självständigt. Brobyggeriet övergavs dock snart på grund av inbördeskriget och återupptogs först den 13 mars 2006.

Genom bron knyts landet bättre ihop. Tidigare har färjeköerna ofta varit kilometerlånga.

Källor 
Mozambique: Zambezi Bridge to Be Named After Guebuza allAfrica, 2 juli 2009
Nyöppnad bro förenar Moçambique Svenska Dagbladet, 1 augusti 2009

Broar i Moçambique
Broar invigda 2009
2009 i Moçambique
Broar över Zambezi
Jardín de Cactus

Jardín de Cactus är en kaktuspark på ön Lanzarote och ligger vid utkanten Guatiza. Här finns över tio tusen olika kaktusar. Parken är uppbyggd som en amfiteater. 

Botaniska trädgårdar i Spanien
Parker i Kanarieöarna
Andorra i olympiska spelen

Andorra deltog för första gången i olympiska spelen år 1976. De har deltagit i samtliga spel sedan dess.

Andorra har aldrig vunnit någon medalj i vare sig vinter- eller sommarspelen. De tävlar vanligtvis i simning, friidrott, skytte och gymnastik vid sommarspelen och alpin skidåkning och längdskidåkning vid vinterspelen.

Landet har varit representerade av Comité Olímpic Andorrà sedan 1976.

Medaljer

Medaljer efter sommarspel

Medaljer efter vinterspelen

Källor 
 SR/Olympic Sports

Andorra i olympiska spelen
Italien i olympiska vinterspelen 1988

Italien deltog i olympiska vinterspelen 1988. Italiens trupp bestod av 58 idrottare, 42 var män och 16 var kvinnor.

Medaljer

Guld 
 
 Storslalom herrar: Alberto Tomba
 Slalom herrar: Alberto Tomba

Silver 
 
 50 km herrar: Maurilio De Zolt

Brons 
 
 20 km herrar: Johann Passler
 Stafett herrar: Werner Kiem, Gottlieb Taschler, Johann Passler och Andreas Zingerle

Källor 
 SR/Olympic Sports

1988 i Italien
1988
Nationer i olympiska vinterspelen 1988
Birger Folke

Birger Kjell Herbert Folke, född 3 mars 1936 i Tranås, död 17 september 2020 i Västerleds distrikt i Stockholm, var en svensk expertkommentator för tennis på TV-kanalen Eurosport.

Birger Folke var under 1960-talet framgångsrik som svensk tennisspelare  med åtta svenska mästerskapstitlar bland meriterna. En av titlarna var i herrdubbel, övriga i mixed dubbel. Säsongen 1961 vann han herrdubbeltiteln inomhus tillsammans med Christer Holm. Fyra av mixed dubbeltitlarna vann han 1966, 1967 och 1968 tillsammans med dåvarande svenska ettan bland damer, Christina Sandberg.Svenska Tennisförbundet 100 år. 2006. Redaktör Björn Hellberg () 
Folke vann 1965 premiärupplagan av elitserien i tennis inomhus tillsammans med klubbkamrater i Ullevi Tennisklubb. Ullevi Tennisklubb Han var under perioden 1961–1967 styrelseledamot i klubben. 

Folke var under en period (1968) kapten för det svenska Davis Cup-laget. Under senare år fungerade Folke som expertkommentator i TV.

Källor 

Svenska tennisspelare
Svenska sportkommentatorer
Födda 1936
Avlidna 2020
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Italien i olympiska vinterspelen 1992

Italien deltog i olympiska vinterspelen 1992. Italiens trupp bestod av 107 idrottare, 79 var män och 28 var kvinnor. Totalt vann de 14 medaljer (4, guld, 6 silver och 4 bronsmedaljer). alpinisten Alberto Tomba var landets fanbärare vid invigningsceremonien.

Medaljer

Guld 

Storslalom herrar: Alberto Tomba
Kombinerad herrar: Josef Polig
Super-G damer: Deborah Compagnoni

30 km damer: Stefania Belmondo

Silver 

10 km herrar: Marco Albarello
50 km herrar: Maurilio De Zolt
4x10 km damer: Giuseppe Puliè, Marco Albarello, Giorgio Vanzetta och Silvio Fauner
5+10 km damer: Stefania Belmondo

Slalom herrar: Alberto Tomba
Kombinerad herrar: Gianfranco Martin

Brons 

Dubbel: Hansjörg Raffl och Norbert Huber

10+15 km herrar: Giorgio Vanzetta
50 km herrar: Giorgio Vanzetta
4x10 km damer: Bice Vanzetta, Manuela Di Centa, Gabriella Paruzzi och Stefania Belmondo

Källor 
SR/Olympic Sports

1992 i Italien
1992
Nationer i olympiska vinterspelen 1992
Jiyai Shin

Jiyai Shin eller Ji-Yai Shin, född 28 april 1988, är en sydkoreansk professionell golfspelare, som spelar på LPGA Tour och LPGA of Korea Tour. Hon vann år 2007 10 av 19 tävlingar på KLPGA-touren, och vann tre av tio tävlingar på LPGA-touren som icke-medlem, inklusive Women's British Open och ADT Championship.

Sydkoreanska golfspelare
Kvinnor
Födda 1988
Levande personer
WP:Projekt Korea
DC vs. Marvel

DC vs. Marvel är en serie i fyra delar, utgiven av Marvel och DC Comics 1996. Även utgiven som ett album med alla delarna tillsammans.
Serien är ritad av Dan Jurgens och Claudio Castellini och skriven av Ron Marz och Peter David.

Story 

Marvel och DC Comics, personifierade till två bröder, blir medvetna om varandras existens. Sedan utmanar de varandra, och de två universumen börjar kämpa i en rad olika dueller, det förlorande universumet kommer att upphöra att existera.
11 strider tar sin början. I fem av dem fick fans rösta på vem de tyckte skulle vinna. Sedan skapar bröderna ett alternativt universum Amalgam-universumet, där alternativa superhjältar skapas, såsom Dark Claw som är en fusion av Wolverine och Batman. Till slut lyckas dock de båda universumen delas upp igen och återgå till det normala.

Strider 
Strider som utkämpas:

Vinnaren är skriven med fet stil

 Aquaman vs. Namor
 Elektra vs. Catwoman 
 Flash vs. Quicksilver
 Robin vs. Jubilee
 Silver Surfer vs. Green Lantern 
 Thor vs. Captain Marvel
 Shadowcat vs. Starfire

Striderna som fansen röstade fram vinnarna i:

 Batman vs. Captain America
 Spider-Man vs. Superboy
 [[Storm (seriefigur)|Storm]] vs. Wonder Woman 
 Wolverine vs. Lobo
 Superman''' vs. Hulk

Övrigt 
 I en omröstning fick Marvel fler röster än DC, men man ville inte låta något universum verka bättre än det andra, därför får man aldrig se att det ena universumet vinna över det andra.

Amerikanska serier
Serieåret 1996
Schweiz i olympiska vinterspelen 1928

Schweiz deltog i olympiska vinterspelen 1928, ett spel som arrangerades i Sankt Moritz, Schweiz. Den schweiziska truppen bestod av 41 idrottare, varav 40 var män och 1 var kvinna.

Medaljer

Brons

Herrarnas turnering: Bibi Torriani, Luzius Rüedi, Anton Morosani, Heini Meng, Arnold Martignoni, Fritz Kraatz, Albert Geromini, Charles Fasel, Louis Dufour, Robert Breiter, Mezzi Andreossi och Giannin Andreossi

Trupp

René Ansermoz 
E. Coppetti 
René Fonjallaz 
Henry Höhnes 
Louis Koch 
André Mollien 
Jean Mollien 
William Pichard 
John Schneiter 
Charles Stoffel
   
Walter Bussmann 
Otto Furrer 
Carlo Gourlaouen 
Alphonse Julen 
Robert Wampfler 
Hans Zeier 
Florian Zogg 
  
Elvira Barbey 
Louis Barbey 
 
Giannin Andreossi 
Mezzi Andreossi 
Robert Breiter 
Louis Dufour 
Charles Fasel 
Albert Geromini 
Fritz Kraatz 
Arnold Martignoni 
Heini Meng 
Anton Morosani 
Luzius Rüedi 
Bibi Torriani 

Hans Eidenbenz 
Stephan Lauener 
Adolf Rubi 
David Zogg 
     
Alexander Berner 
Willy von Eschen 

Ernst Feuz 
   
Sepp Mühlbauer 
Bruno Trojani 
Gérard Vuilleumier

Källor
SR/Olympic Sports

1928 i Schweiz
Nationer i olympiska vinterspelen 1928
1928
Eduard Zeller

Eduard Zeller, född 22 januari 1814 i Kleinbottwar (numera en stadsdel i Steinheim an der Murr), död 19 mars 1908 i Stuttgart, var en tysk teolog och filosof.

Zeller blev privatdocent i Tübingen 1840, professor i teologi 1847 i Bern och i Marburg 1849 samt var professor i filosofi i Heidelberg (1862–1872) och i Berlin (1872–1894). Han invaldes som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien 1907. Zeller utgick från Friedrich Hegels åsikter och är ett av de främsta exemplen på, hur andan inom dennes skola kunde utveckla det historiska sinnet. Men han var aldrig någon trogen hegelian; redan 1862 fordrade han en återgång till Immanuel Kants kritiska forskningsmetod, och han blev den, som införde termen kunskapsteori, liksom han även försökte uppvisa möjligheten av en på erfarenheten grundad metafysik.

Sin största betydelse hade Zeller emellertid som forskare inom filosofins historia. Die Philosophie der Griechen (1844–1852; femte upplagan i sex band 1879–1909; sjätte upplagan i två band, 1919–1920, utgiven av Wilhelm Nestle) är ett klassiskt arbete, som blev epokgörande för uppfattningen av den antika filosofin. Han hade förberett detta arbete genom Platonische Studien (1839) och sammanfattade i korthet dess huvudinnehåll i Grundriss der Geschichte der griechischen Philosophie (1883; nionde upplagan 1908).

Även till den moderna filosofins historia gav han värdefulla bidrag genom Geschichte der deutschen Philosophie seit Leibniz (1872; andra upplagan 1875), David Friedrich Strauss (1874) och Friedrich der grosse als Philosoph (1886). Bland hans många övriga skrifter kan nämnas Vorträge und Abhandlungen (1865, andra upplagan 1875; "Zweite Sammlung" 1877, "Dritte Sammlung" 1884), Kleine Schriften (utgiven av Otto Leuze, tre band, 1910–1911) och Erinnerungen eines neunzigjährigen (1908).

Källor 
 

Tyska professorer i filosofi
Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Personer verksamma vid Berns universitet
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Filosofer under 1800-talet
Teologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1814
Avlidna 1908
Män
Ugglan