kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hans Theobald Holm

Hans Theobald Holm, född 31 januari 1877 i Kristiania (nuvarande Oslo), död 20 januari 1964, var en norsk-svensk ingenjör och företagsledare.

Holm tog studentexamen 1896 och utexaminerades som maskiningenjör vid Christiania tekniske skole 1900. Han var verksam som turbinkonstruktör vid Kværner Br. i Oslo 1900–1903, som chefskonstruktör vid Karlstads Mekaniska Werkstad i Kristinehamn 1904–1905, som överingenjör och platschef där 1906–1915 och som dess verkställande direktör 1915–1919. Han var därefter disponent och VD för AB Bofors 1920–1932. Han rekryterades därefter som vd 
till L.M. Ericsson av Marcus Wallenberg med anledning av företagets stora problem efter Kreugerkraschen. Holm saknade erfarenhet från telekommunikationsbranschen, men hade erfarenhet av företagsledning och rationalisering. Beslut om att rekrytera honom togs av L.M. Ericssons styrelse 16 september 1932, vilket innebar att Johan Grönberg tvingades bort, och Holm tillträdde på posten i början av 1933. Han stannade som vd till oktober 1942, då han gick i pension.

Källor

Noter

Norska ingenjörer under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer med anknytning till Bofors
Personer med anknytning till Ericsson
Födda 1877
Avlidna 1964
Män
Näringslivspersoner från Oslo
Ingenjörer från Oslo
Hans Holm

Hans Holm kan avse någon av följande:

Hans Theobald Holm (1877–1964), svensk industriman
Hans Holm (konstnär) (1933–1971), svensk konstnär
Hans Holm (född 1941), svensk journalist, chefredaktör och platschef för Västerviks Tidning till 2008
Hans Holm, svensk journalist, chefredaktör för Post- och Inrikes Tidningar från 1980-talet och in på 2000-talet.

Se även
Hannes Holm (född 1962), svensk regissör, skådespelare och manusförfattare.

Källor
Mecillinam

Mecillinam eller amdinocillin är en kemisk förening med formeln C15H23N3O3S. Ämnet är ett penicillinantibiotikum med utökat spektrum av amidinopenicillinklassen som binder specifikt till penicillinbindande protein 2 (PBP2), och anses endast vara aktivt mot gramnegativa bakterier. Det används främst vid behandling av urinvägsinfektioner och har även använts för att behandla tyfoid- och paratyfusfeber. Eftersom mecillinam har mycket låg oral biotillgänglighet, har en oralt aktiv prodrog, pivmecillinam, utvecklats.

Medicinsk användning
Mecillinam används vid behandling av infektioner på grund av känsliga gramnegativa bakterier, särskilt urinvägsinfektioner som oftast orsakas av Escherichia coli. Mecillinam är aktivt mot de flesta patogena gramnegativa bakterier, förutom Pseudomonas aeruginosa och vissa arter av Proteus. Flera studier har också funnit att det är lika effektivt som andra antibiotika för att behandla Staphylococcus saprophyticus-infektion, även om det är grampositivt, möjligen för att mecillinam når mycket höga koncentrationer i urinen.

Världsomspännande resistens mot mecillinam hos bakterier som orsakar urinvägsinfektion har varit mycket låg sedan dess introduktion. En studie från 2003 utförd i 16 europeiska länder och Kanada fann resistens mellan 1,2 procent (Escherichia coli) till 5,2 procent (Proteus mirabilis). En annan stor studie utförd i Europa och Brasilien gav liknande resultat och visade att 96 procent av E. coli-stammarna, till exempel, var känsliga för mecillinam.

Säkerhet
Biverkningsprofilen för mecillinam liknar den för andra penicilliner. Dess vanligaste biverkningar är hudutslag och gastrointestinala besvär, såsom illamående och kräkningar.

Historik
Med kodnamnet FL 1060 utvecklades mecillinam av det danska läkemedelsföretaget Leo Farmaceutiska produkter (numera LEO Pharma). Det beskrevs första gången i den vetenskapliga litteraturen i en artikel från 1972.

Identifikatorer
ATC-kod J01CA11
PubChem 36273
DrugBank DB01163

Se även
 Pivmecillinam

Referenser

Noter

Externa länkar

 https://www.fass.se/LIF/product?userType=0&nplId=19771216000013. Hämtad 2023-01-24.
 https://lakartidningen.se/klinik-och-vetenskap-1/kommentar/2020/08/pivmecillinam-ett-osakert-alternativ-vid-pyelonefrit/. Hämtad 2023-01-24.

Beta-laktamantibiotika
Azepaner
Helig kyss

Den heliga kyssen är en traditionell kristen hälsning. Uttrycket kommer från Nya Testamentet, där det förekommer fem gånger. Inom traditionella kristna kyrkor benämns kyssen fredskyss eller fridskyss.

Den heliga kyssen förekommer i: 
 Romarbrevet 16:16 – "Hälsa varandra med en helig kyss" (grekiska: ἀσπάσασθε ἀλλήλους ἐν φιλήματι ἁγίῳ).
 Första Korinthierbrevet 16:20 – "Hälsa varandra med en helig kyss" (grekiska: ἀσπάσασθε ἀλλήλους ἐν φιλήματι ἁγίῳ).
 Andra Korinthierbrevet 13:12 – "Hälsa varandra med en helig kyss" (grekiska: ἀσπάσασθε ἀλλήλους ἐν ἁγίῳ φιλήματι).
 Första Thessalonikerbrevet 5:26 – "Hälsa alla bröderna med en helig kyss" (grekiska: ἀσπάσασθε τοὺς ἀδελφοὺς πάντας ἐν φιλήματι ἁγίῳ).
 Första Petrusbrevet 5:14 – "Hälsa varandra med kärlekens kyss" (grekiska: ἀσπάσασθε ἀλλήλους ἐν φιλήματι ἀγάπης).

Kristna liturgier och riter
Triumph Acclaim

Triumph Acclaim är en personbil, tillverkad av den brittiska biltillverkaren Triumph mellan 1981 och 1984.

1979 slöt British Leyland ett samarbetsavtal med japanska Honda. Första resultatet blev Triumph Acclaim, som baserades på Honda Civic. Bilen producerades i den gamla Morrisfabriken i Cowley. Acclaim-modellen blev den sista bilen med namnet Triumph och den ersattes 1984 av Rover 200, baserad på nästa generation Civic.

Referenser

Externa länkar 
Austin Rover Online 

Acclaim
Framhjulsdrivna fordon
Sundskär

Sundskär är en 1,5 kilometer lång ö 3,5 sjömil sydöst om Kapellskär i Norrtälje kommun.

Sundskär har varit bebott sedan 1500-talet. År 1628 fanns här två gårdar. Den ena ägdes av Mårten Hansson och den andra av Erik Månsson. År 1668 hade antalet gårdar ökat till fem. Den första kartan över Sundskär ritades av Johan Werving år 1709. Den kartan var dock mycket enkel och torftig på detaljer. En mer detaljerad karta är storskifteskartan från 1792. På den syns den gamla byn i mitten av ön, väster om den välskyddade hamnviken Storkobbsfladen. Under 1800-talet grundade Storkobbsfladen upp och torkade ut och bebyggelsen flyttade till öns norra och västra sida. Det innebar möjlighet till utvecklat jordbruk och i slutet av 1800-talet bodde 77 personer i 9 gårdar. Utöver jordbruk och fiske var bondeseglation en viktig inkomstkälla. Johan Norman byggde sin första fraktbåt här på Sundskär innan han flyttade till Blidö. Flera piggeskutor byggdes på ön men på 1920-talet upphörde fraktfarten på grund av minskad lönsamhet. De som fortsatte övergick i stället till spritsmuggling.

På 1930-talet bedrevs fortfarande jordbruk, men sedan mitten av 1900-talet har ön börjat växa igen. De inre delarna är i stort sett oframkomliga med undantag för ett fåtal stigar.

Ön gjordes riksbekant av den moderate politikern Gösta Bohman vars fru Gunnel hade sin sommarstuga på Sundskär. Gösta Bohman gav bland annat ut en bok om ön med titeln Sundskär – En övärld i havsbandet. Inför valet 1979 blev Bohmans torrdass på Sundskär en del i valdebatten som en symbol för överbyråkratisering. Gösta Bohman ville tömma dasset själv på Sundskär och menade att så gjorts av gammal hävd i skärgården medan Norrtälje kommun hänvisade till sina föreskrifter. En annan bok som också handlar om Sundskär är biografin Kerstin på skäret – Den sista Sundskärsbon av Björn och Sirkka Frändegård.

Sundskär saknar både elektricitet och reguljär båtförbindelse. Numera saknas också fast telefoni eftersom Telia har dragit in kopparnätet.

Källor

Öar i Norrtälje kommuns skärgård
Vidinge

Vidinge kan även syfta på f.d. Vidinge kontrakt i Växjö stift.

Vidinge är en ö i Stockholms norra skärgård, i Norrtälje kommun. Ön är cirka två kilometer lång och ligger fyra sjömil norr om Rödlöga. Vidinge är också namnet på ögruppen med de intilliggande öarna. Ön är låglänt och domineras av den grunda lagunen Storfladen med dess strandängar. Storfladen står i förbindelse med Östersjön i norr och söder via grävda och muddrade kanaler. Över den södra kanalen går en spång som förbinder västra och östra Vidinge.

Vidinge saknar idag fast befolkning, men i äldre tid fanns här upp till 13 gårdar, 1873-1875 bodde 78 personer på ön. Under 1900-talets början avfolkades dock ön och sedan 1941 finns endast sommarboende på ön. Bland kända sommargäster märks John Bauer som bodde på Östergården på Vidinge 1906 och Nils Tirén som bodde i samma gård 1925.

Naturreservat
Delar av östra Vidinge, delar av Österöran samt några mindre, intilliggande holmar ingår i Vidinge naturreservat. Öarna har en typisk utskärgårdsnatur med hällmarker och låg vegetation som ljung, krypen och kråkbär. I skyddade skrevor växer tät lövskog av al, rönn och ask.

Vidingeolyckan
Natten 2-3 mars 1888 överraskades sju ungdomar från Vidinge på väg hem från ett bönemöte på Sundskär av en snöstorm och gick vilse och frös ihjäl på Ådskärsfjärdens is.

Se även
Vidingefjärden
Vidingsöra

Referenser

Noter

Källor
Vidinge Länsstyrelsen i Stockholms län

Externa länkar
Vidinge Skärgårdsstiftelsen

Öar i Norrtälje kommuns skärgård
Världens humorkväll

Världens humorkväll var en insamlingsgala med mål att samla in Världsföräldrar till stöd för Unicefs arbete med att hjälpa barn runt om i världen som lever under svåra förhållanden. Galan direktsändes varje år i TV4 mellan 2003 och 2007, därefter ersattes den av Humorgalan. I programmet deltog kändisar i reportage från områden där Unicef arbetar och innehåll inslag med parodier av tv-produktioner från TV4.

2003 
Världens humorkväll sänds i TV4, 16 maj kl 19.00-22.00, programledarna var Martin Timell och Thomas Petersson under den första timmen, under den andra timmen var Babben Larsson och Hans Fahlén programledare, och under programmet sista timme var Kristian Luuk och Claes Malmberg programledare. I programmet drog man in runt 18 516 världsföräldrar, programmet avslutades med en "nakenchock" då Claes Malmberg sprang naken runt TV4-huset.

2004 
Världens humorkväll sänds i TV4, 28 maj kl 19.00-22.00, programledarna var Martin Timell och Annika Andersson under den första timmen, under den andra timmen var Felix Herngren och Tilde de Paula Eby programledare, och under programmet sista timme var återigen Kristian Luuk och Claes Malmberg programledare. I programmet drog man in 23 516 världsföräldrar, programmet avslutades återigen med en nakenchock då Lihkören sprang nakna runt TV4-huset.

2005 
Världens humorkväll sänds i TV4, 4 maj kl 19.30-22.00, programledarna var Sissela Kyle, Erik Haag, Måns Möller och Martin Timell. I programmet drog man in 25 000 världsföräldrar.

2006 
Världens humorkväll sänds i TV4, 1 maj kl 19.20-22.00, programledarna var Martin Timell och Christine Meltzer samt Kristian Luuk och Emma Wiklund. I programmet drog man in 23 286 världsföräldrar.

2007 
Världens humorkväll sändes i TV4, 7 april kl 19.30-22.00, programledare var Martin Timell. I programmet drog man in 11 500 världsföräldrar.

Källor 

Svenska TV-program
Välgörenhetsorganisationer i Sverige
Isoxazol

Isoxazol är en kemisk förening med formeln C3H3NO. Ämnet är en azol med en syreatom näst intill kväveatomen.

Isoxazoler återfinns i vissa naturliga produkter, såsom ibotensyra. Isoxazoler utgör även grunden för ett flertal läkemedel, inklusive COX-2-inhibitorn valdecoxib (Bextra). Furoxan är en kväveoxiddonator.

Identifikatorer
PubChem 9254

Se även
Oxazol, en analog med kväveatomen på position 3.
Pyrrol, en analog utan syreatomen.
Furan, en analog utan kväveatomen.

Referenser
Röder

Röder eller Norrskärgården är en ögrupp ca 8 sjömil öster om Rödlöga. Ögruppen har fått sitt namn av att berggrunden innehåller röd fältspat.

Röder är kanske mest känt för den by av sjöbodar som finns på Storskäret. Bodarna härstammar från de provisoriska redskaps- och övernattningsbodar som stod här när Röder var ett kronohamnsfiske. När staten sålde ut Röder splittrades fastigheten i ett mycket stort antal andelar eftersom varje andel gav rätt till jakt och fiske. Under den omfattande spritsmugglingen under 1920- och 1930-talen gömdes många liter illegalt införd sprit i bodarna på Röder i väntan på omlastning.

Externa länkar

Öar i Norrtälje kommuns skärgård
Ögrupper i Sverige
Nils Grotenfelt

Nils Gustaf Maximilian Grotenfelt, född 10 januari 1846 i Viborg, död 9 februari 1902 i Helsingfors, var en finländsk agronom; bror till Gösta Grotenfelt.

Grotenfelt blev student 1863 och genomgick Ultuna lantbruksinstitut 1865-67, varefter han övertog skötseln av fädernegodset Järvikylä i Jorois. Där inrättade han en mejeriskola och införde rationella metoder på kreatursskötselns område. För mejerihanteringens befordrande var han en av märkesmännen i Finland. Hans Handbok i mejerihushållningen (1881) kom till allmän användning i undervisningen i de nordiska länderna och Ryssland. År 1886 utgav han Mjölkhushållningens grunder. År 1892 utnämndes han till chef för den nyinrättade Lantbruksstyrelsen och omorganiserade i denna egenskap lantbruksundervisningen. Han invaldes som utländsk ledamot av svenska Lantbruksakademien 1882. Han var en verksam ledamot av flera ståndslantdagar.

Källor
 
 

Ridderskapet och adelns lantdagsledamöter
Finländska agronomer
Ledamöter av Lantbruksakademien
Personer från Viborg, Finland
Födda 1846
Avlidna 1902
Män
Ugglan
Ängskärs skärgård

Ängskärs skärgård är en ögrupp i Norrtälje kommun som ligger ca 5 sjömil sydöst om Rödlöga. Huvudön heter Stora Ängskär och har en för ytterskärgården ovanligt lummig vegetation. Från Ängskärsknuven på Stora Ängskärs norra del får man en god överblick över hela ögruppen.

Öar i Norrtälje kommuns skärgård
Anders Buen

Anders Johnsen Buen, född 24 februari 1864, död 17 juli 1933, var en norsk journalist och politiker.

Buen var ursprungligen typograf, redaktionssekreterare i Social-Demokraten 1898, chefredaktör 1900-1003, redaktör för Ny Tid i Trondheim 1903-1912, för Tröndelag Social-Demokrat 1922-1927. Buen tillhörde Stortinget 1906-1921 som representant för socialdemokraterna, 1913-15 som vicepresident i Odelstinget, 1919-1921 som stortingspresident. Buen var 1915-21 ledare av den socialdemokratiska stortingsgruppen och hade betydande andel i den utveckling, som förde till partiets sprängning 1921.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Norska politiker under 1900-talet
Norska journalister under 1800-talet
Födda 1864
Avlidna 1933
Män
Basim al-Ansar

Basim al-Ansar (arabiska: باسم الانصار), född 1970 i Bagdad, är en irakisk författare och poet. Han har en fil. kand. i handel från Al-Mustansiriya-universitetet i Bagdad, och är sedan 1998 bosatt i Danmark.

al-Ansar har publicerat sin poesi sedan tidigt 1990-tal och gav 1997 ut ett versdrama. Hans första diktsamling kom dock ut först 2007. Han var en av de 39 arabiska författare under 40 år som valdes ut till antologin Beirut 39, huvudprojektet när Beirut var Unescos bokhuvudstad 2009.

Källor

Externa länkar 
 Intervju med al-Ansar (på engelska och arabiska)
 al-Ansars profil på bazART.dk (på danska)

Irakiska författare
Arabiskspråkiga författare
Födda 1970
Män
Levande personer
Irakiska poeter
Gösta Grotenfelt

Karl Gustaf (Gösta) Johannes Grotenfelt, född 3 juli 1855 i Jorois, död 5 maj 1922 i Helsingfors, var en finländsk agronom; bror till Nils Grotenfelt.

Grotenfelt blev student 1873 och filosofie kandidat 1877 samt studerade 1877-79 vid Landbohøjskolen i Köpenhamn. År 1887 blev han inspektör för mejeriskolorna och 1891 t.f. direktor för Mustiala lantbruksinstitut.  Han blev filosofie licentiat 1889 på avhandlingen Saprofyta mikroorganismer i komjölk. Han utnämndes 1901 till professor i lantbruksekonomi och jordbrukslära vid Helsingfors universitet (från 1907 blott i det senare ämnet) och 1904 till föreståndare för agrikulturekonomiska försöksanstalten på Ånäs vid Helsingfors. Han invaldes som utländsk ledamot av svenska Lantbruksakademien 1895.

Bibliografi i urval
Hållbarheten hos helmjölk, grädde, skummjölk och smör (1892)
Landtbruket i Finland (1896)
Det primitiva jordbrukets metoder i Finland under den historiska tiden (akademisk avhandling 1899)
Lärobok i åkerväxtodlingens grunder (1901-02)
Bidrag till kännedom af mjölkhushållningens utveckling i Finland (1906)

Källor

Finländska agronomer
Finländska professorer
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Ledamöter av Lantbruksakademien
Födda 1855
Avlidna 1922
Män
Ugglan
Lantbruksekonomer
Personer från Jorois
Peder Olivarius Bugge

Peder Olivarius Bugge, född den 2 december 1764 i Holt (Nedenes amt), död den 6 december 1849 i Trondhjem, var en norsk biskop, son till Søren Bugge, far till Søren Bruun och Fredrik Moltke Bugge.

Bugge tog 1786 teologisk examen och 1787 magistergraden i Köpenhamn samt blev 1795 teologie doktor i Göttingen och innehade sedan åtskilliga prästerliga befattningar i Norge och Danmark. Åren 1804-42 var han biskop i Trondhjem. 

Bugges förhållande till den världsliga makten var komplicerat. År 1814 stod Bugge Kristian Fredrik mycket nära och närmade sig sedan Karl Johan. Den predikan han höll vid dennes kröning i Trondhjems domkyrka, väckte uppseende till följd av det sätt varpå han tilltalade sina egna landsmän.

Signe Nesselmark skriver i Svensk uppslagsbok: "B. företrädde under olika perioder ömsom en av herrnhutismen påverkad religiositet, ömsom en rationalismen närstående teologi." Den förra framgår av hans 1791 utkomna postilla, som uppskattades av bland andra haugianerna.

Källor

 Svensk uppslagsbok, 1947-1955 års upplaga, Malmö 1955. Band 5, spalt 267.

Norska biskopar
Norska präster under 1700-talet
Norska präster under 1800-talet
Födda 1764
Avlidna 1849
Män
Personer från Tvedestrands kommun
Alumner från Köpenhamns universitet
Niels Bugge

Niels Bugge var en dansk herreman på 1300-talet.

Bugge nämns i visan om Niels Ebbesen som en bland den holsteinske greven Geerts motståndare, men hade tidigare hållit med denne. Han var kanske Niels Ebbesens morbror. Han byggde först Nørre Vosborg vid Ringkøbing och 1345 Hald vid Viborg samt var en av Danmarks rikaste herrar (vilket gav honom öknamnet "kong Bugge").

Han är annars mest bekant genom sitt fientliga förhållande till Valdemar Atterdag. Med denne konung hade han, jämte flera jylländska adelsmän, 1351 två möten på Kalundborg, men det lyckades ej att åstadkomma enighet, och under de fortsatta stridigheterna uthärdade Bugge på Hald en belägring af konungens trupper.

Vid nyårstiden 1359, när han återvände till Jylland från ett förgäves hållet fredsmöte i Slagelse, blev han, tillsammans med Ove Stigsson och Peder Andersson, i närheten af Middelfart öfverfallen av fiskare och slagen till döds med grepar. Stället, där detta skedde, är ännu i dag bevuxet med en mängd röda rumexplantor.

Dessa har ej låtit utrota sig och kallas av allmogen "Bugges blod" eller "Bugges rosor", och invånarna i de tre hus, där gärningsmännen bodde, var ända till 1874 årligen tvungna att erlägga 49 skillingar i blodspenningar ("Bugge-penge"). Konungen friade sig med ed från beskyllningen för delaktighet i mordet.

Källor

Dansk adel
Födda 1300-talet
Avlidna 1300-talet
Män
Personer i Danmark under 1300-talet
Aletha Solter

Aletha Jauch Solter, född 1945, är en schweizisk/amerikansk utvecklingspsykolog som studerat med Jean Piaget. Hennes specialområden är anknytning, psykiskt trauma, och barnuppfostran.

Vad som särskiljer hennes arbete från andra är att det kombinerar attachment parenting-principer med en förståelse av följderna av stress och trauma. Solter och hennes böcker försöker hjälpa familjer som kämpar med bekymmer såsom sömnbesvär och psykisk ohälsa.

Hennes första bok, The Aware Baby har sålts i över 150 000 exemplar. Andra senare titlar är: Helping Young Children Flourish, Tears and Tantrums Raising Drug-Free Kids, och Attachment Play.

Hon grundade 1990 "The Aware Parenting Institute", som arbetar för att främja och sprida den typ av barnuppfostringsideer som hon står för.

Referenser

Noter

Allmänna källor 
 www.awareparenting.com

Amerikanska psykologer
Levande personer
Schweiziska författare
Amerikanska författare
Kvinnor
Födda 1945
Föräldraskap och fostran
Adolf Grotenfelt

Adolf Grotenfelt, född 5 maj 1828 i Åbo, död 29 december 1892 i Helsingfors, var en finländsk ämbetsman. 

Grotenfelt blev student 1842, filosofie magister 1847 och juris kandidat 1852. Han ägnade sig åt den juridiska tjänstemannabanan och sysselsatte sig därunder särskilt med fängelseväsendet. Han blev 1867 inspektör för fängelserna och 1881 t.f. samt 1888 ordinarie överdirektör för den då inrättade Fångvårdsstyrelsen. Under tiden hade han 1867 blivit assessor och 1870 hovrättsråd i Viborgs hovrätt. Vid Köpenhamns universitets 400-års-fest (1879) promoverades han till juris doktor. Han inlade betydande förtjänster om det finländska fängelseväsendets ombildning efter nyare och humanare principer.

Källor

Finländska ämbetsmän
Födda 1828
Avlidna 1892
Män
Ugglan
Personer från Åbo
Frederik Moltke Bugge

Frederik Moltke Bugge, född den 23 september 1806 i Trondhjem, död den 9 juli 1853 i Bergen, var en norsk filolog och skolman, son till Peter Olivarius Bugge, far till Wilhelm Bugge.

Bugge blev 1833 rektor vid högre elementarläroverket i sin födelsestad, men nödgades 1851 taga avsked från denna befattning. Både som filolog och pedagog utvecklade han en betydande litterär verksamhet. Åren 1836-37 företog han på offentlig bekostnad en resa till Tyskland och Frankrike för att studera skolväsendet, och 1839 utgav han ett särdeles grundligt och pålitligt arbete med titeln Det offentlige skolevæsens forfatning i adskillige tydske stater, tilligemed idéer til en reorganisation af det offentlige skolevæsen i kongeriget Norge. Sedermera var han medlem av en kunglig kommission, som behandlade Norges undervisningsväsen.

Källor

Norska klassiska filologer
Alumner från universitetet i Oslo
Latinister
Norska skolledare
Norska forskare under 1800-talet
Födda 1806
Avlidna 1853
Män
Forskare från Trondheim
Søren Bruun Bugge

Søren Bruun Bugge, född 1798 i Vanse (Lister och Mandals amt), död den 11 december 1886 i Kristiania, var en norsk klassisk filolog, son till Peder Olivarius Bugge.

Bugge var 1820-33 lärare i latin (först som lektor, professor från 1825) vid universitetet i Kristiania och 1833-47 rektor vid samma stads katedralskola.

Bugge blev 1847, sedan han tagit teologisk ämbetsexamen, kyrkoherde i Gran på Hadeland; han blev också prost. År 1878 blev han emeritus och bosatte sig i Kristiania, där han dog. 

Han var ansedd som en mycket skicklig latinare och författade bland annat en latinsk grammatika (1835), som någon tid allmänt användes vid de norska skolorna.

Källor

Noter 

Norska präster under 1800-talet
Norska klassiska filologer
Norska professorer
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Personer från Farsunds kommun
Födda 1798
Avlidna 1886
Män