kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Folkhemmet i Hofors-Torsåker

Folkhemmet i Hofors-Torsåker är ett lokalt politiskt parti i Hofors kommun. Partiet startades ett halvår före valet 2002 av Pär Åslund, Bror Sundin och Kent Olsson. Partiet tog 2 av kommunfullmäktiges 31 mandat i detta val, platser som besattes av Pär Åslund och Bror Sundin.

I 2006 års val tog partiet 4 mandat och blev näst största parti i fullmäktige där Åslund och Sundin fick sällskap av Kent Olsson och Mikael Larsson. Partiets framgång bidrog till att socialdemokraterna för första gången förlorade sin egen majoritet i kommunfullmäktige. En debatt om påstådd främlingsfientlighet hos partiets första ersättare till kommunfullmäktige, Anitha Näsström, fick dock de fyra borgerliga partierna att ta avstånd från Folkhemmet och därigenom garantera att socialdemokraterna med stöd endera av vänsterpartiet eller något eller några av de borgerliga partierna kommer att kunna styra kommunen ytterligare fyra år. Detta ledde till en kraftig debatt på Arbetarbladets insändarsidor.

Valresultat

Se även
 Lista över politiska partier i Sverige

Externa länkar
 Valresultat i val till Hofors kommunfullmäktige 2002 och 2006

Politiska partier bildade 2002
Lokala politiska partier i Sverige
Hofors kommun
Watskeburt

Watskeburt?! är en hiphop-låt av gruppen De Jeugd van Tegenwoordig (på svenska Dagens ungdom) från Amsterdam och var en stor hit i Amsterdam sommaren 2005. Sången rönte även stora framgångar i andra delar av Nederländerna och även Belgien och kan laddas ned gratis från gruppens webbplats. Videon kan även ses på Youtube. Watskeburt är slang och betyder ungefär "Vad händer?". 

Det finns dessutom en remix med citat av den belgiske politikern Elio di Rupo. Den kan laddas ned från Studio Brussels webbplats.

Den brittiske dj:en Pete Tong spelade den här låten i sin radioshow 23 januari, och efter det bestämde sig De Jeugd van Tegenwoordig:s agent för att släppa sången i Storbritannien och Tyskland. Det gjorde den till den första holländska sång som släppts i Storbritannien oöversatt.

Externa länkar
Gruppens webbplats
Låttext

Kultur i Nederländerna
Philipin

Philipin, svenskt bilmärke, grundat 1945 av Gunnar Philipson. 

1937 köptes före detta AB J.V. Svensons Motorfabriks fabriklokaler i Augustendal, Nacka, upp av försäljningsbolaget Philipsons Automobil AB,  för att göras till monteringsenhet för bilmärkena Chrysler, Dodge, och Plymouth. Under mellankrigstiden såldes det tyska småbilsmärket DKW i Sverige av Philipssons, och när kriget väl tog slut blev inte försäljningen av DKW lika lönsam som förut. Då det ansågs högst undvikligt att åka mot fiasko som tillverkare av billiga småbilar efter krigsslutet bestämde sig Philipsson att starta egen biltillverkning. 

Den 10 januari 1946 skrev Dagens Nyheter att den nya svenska folkbilens startserie skulle bli 5 000 enheter och att tillverkningen skulle starta inom kort. Själva bilen skulle utrustas med framhjulsdrift, stålkaross, fyra säten, och en tvåcylindrig 700 cc tvåtaktsmotor, byggd av Albin. Projektet Philipin lades ner då en annan ny svensk bil - Saab, behövde återförsäljare och var modernare och mer utvecklad än Philipin. Den absoluta dödsstöten för Philipin kom när 8 000 Saab 92:or blev beställda av Philipssons. 

Av Philipin byggdes det endast en trämodell utan motor som ytligt sett såg ut som en färdig bil. Den finns bevarad än idag. 

Ej längre existerande svenska biltillverkare
Ej längre existerande svenska fordonstillverkare
Företag bildade 1945
Plakat

Plakat kan syfta på:

Sverige 
 Plakat (anslag) – ett offentligt anslag
 Barnamordsplakatet – en lag från 1778
 Konventikelplakatet – en svensk förordning från 1726 som förbjöd bönemöten i hemmen
 Produktplakatet –  en förordning från 1724 som stadgade att utländska varor som kom till Sverige endast fick fraktas med svenska fartyg
 Minnestavla – skrifttavla används som minnesmärke
 Plakatfärg – en färgstark, täckande vattenfärg

Internationellt 
 Das Plakat – en tysk tidskrift 1910–1921
 Plākat Forest – en skog i Indien

Se även 
Banderoll (plakat) – en större duk, ofta i textilmaterial, med en text
Tarmben

Tarmben (latin: os ilium) är, i skelettet hos fyrfotadjur, ett parigt oregelbundet ben som hos människor utgör den laterala, övre delen av bäckenet (pelvis).  Den benkant som man kan känna på sidan av kroppen strax nedanför midjan är överkanten av tarmbenet.

Tarmbenet hos människan består av två delar: En nedre "kropp", corpus ossis ilii, och en övre "vinge", ala ossis ilii. Gränsen mellan dessa två delar finns markerad på tarmbenets insida som åsen linea arcuata och på benets utsida i form av höftledsgropens (acetabulum) kant.

Corpus 
Corpus utgör knappt två femtedelar av höftledsgropen. 

Delar av dess utsida utgör en del av höftledsgropens månformade ledyta, facies lunata. 

Corpus insida utgör den delen av lilla bäckenets vägg där några av m. obturatorius internus fibrer har sitt fäste. 

Corpus övergång i sina motsvarigheter på sittbenet (os ischii) och blygdbenet (os pubis) finns knappt synlig i höftledsgropen som tunna linjer.

Ala 
Ala utgör den övre del av tarmben som avgränsar stora bäckenet lateralt. Upptill avgränsas ala av höftbenskammen (crista iliaca) som syns tydligt genom huden hos de flesta människor. Den nedre gränsen markeras av höftledsgropens övre kant.

Dess utsida, dorsum ilii, är baktill riktad lateralt bakåt och framtill lateralt nedåt. Utsidan är konvex framtill och konkav baktill. Utsidan korsas av tre konvexa åsar: linea glutea posterior, anterior och inferior där sätesmusklerna har sina ursprung.

Insidans främre del avgränsas upptill av höftbenskammen och nedtill av linea arcuata och utgörs till större delen av en stor, slät och konkav yta kallad fossa iliaca vars djupaste del kan vara så tunn att den nästan är genomskinligt. Insidans bakre del består av två delar: Den nedre delen utgörs av höftbenets ledyta i sakroiliakaleden (art. sacroiliaca) kallad facies auricularis. Den övre, skrovliga delen kallas tuberositas iliaca och utgör fäste för flera sakroiliakaligament och m. erector spinae samt m. multifidus.

Referenser 
 Gray's Anatomy - 6c. The Bones of the Lower Extremity. 1. The Hip Bone
 Rörelseapparatens anatomi, Finn Bojsen-Møller, Liber,

Se även 
 Människans anatomi
Skelettet
bäckenet
Höften

he:אגן#כסל
Rockoff

Rockoff är en musikfestival som har anordnats i Mariehamn varje sommar sedan 1997, med undantag 2020 då coronaviruset satte stopp. Arrangör är Mariepark Ab som ägs av Dennis Jansson. Till och med 2002 höll festivalen till på torget i Mariehamn. 2003 flyttade den till Mariepark. Sedan 2007 hålls festivalen åter på torget, med ett undantag 2009 då festivalen var tillbaka i Mariepark.

Externa länkar 
Rockoffs webbplats

Musikfestivaler i Finland
Mariehamn
Återkommande evenemang med premiär 1997
Kultur på Åland
The Flamingos

The Flamingos är en amerikansk sånggrupp bildad 1952 i Chicago, Illinois. gruppen räknas som en av de stora tidiga doo wop-grupperna med hits som I Only Have Eyes For You (1959) och Nobody Loves Me Like You (1960).

Gruppen valdes in i Rock and Roll Hall of Fame år 2001.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Terry "Buzzy" Johnson - tenor, gitarr (1956-1963, 2005-idag)
Starling Newsome Jr. - sång (2005-idag)
Stan Prinston - sång (2005-idag)

Originalbesättning
Jacob "Jake" Carey - basstämma, gitarr, basgitarr (1952-1997; död 1997)
Ezekial "Zeke" Carey - tenor, trombon (1952-1956, 1958-1999; död 1999)
Paul Wilson - bariton, mandolin, munspel, trummor (1952-1964; död 1988)
John E. "Johnny" Carter - tenor, gitarr (1952-1956, 1958-1961; död 2009)

Andra medlemmar
Earl Lewis - tenor (1953)
Sollie McElroy - sång (1953-1954; död 1995)
Nathaniel "Nate" Nelson - tenor (1954-1961; död 1984)
Tommy Hunt - tenor, piano (1956-1961, 2001, 2007)
Billy Clarke - tenor (1961-1962, 1972-1975)
Eddie Williams - tenor (1961-1962)
Alan Fontaine - gitarr (1961-1980)
Julian Vaught - saxofon (1961-1970)
Doug McClure - sång (1962-1980)
Sidney Hall - bariton (1966-1971)
J.C. Carey - sång (1969-1980)
Clarence Bassett Jr. - sång (1972-1980)
Frank "Mingo" Ayers - (1972-1980)
Jerome Wilson - sång (1980-1989)
Bennie Cherry - sång (1980-1989)
Archie Satterfiel - sång (1980-1992)
Ron Reace - sång (1990-1999)
Kenny Davis - sång (1990-1995)
King Raymond Green - sång (1995-1999)
Larry Jordan - basstämma (1997-2005)
Ernest "Just Mike" Gilbert - sång (1999-2005))
George Spann - sång (1999-2005)
James Faison - sång (2000-2005)

Diskografi
Hitsinglar (topp 100 på Billboard Hot 100 (US) / US R&B)
1956 - A Kiss From Your Lips (US R&B #12)
1956 - I'll Be Home (US R&B #5)
1959 - I Only Have Eyes For You (US #11, US R&B #3)
1959 - Love Walked In (US #88)
1959 - Lovers Never Say Goodbye (US #52, US R&B #25)
1960 - I Was Such a Fool (To Fall In Love With You) (US #71)
1960 - Mio Amore (US #74, US R&B #27)
1960 - Nobody Loves Me Like You (US #30, US R&B #23)
1961 - Kokomo (US #92)
1961 - Time Was (US #45)
1961 - Your Other Love (US #54	)
1966 - The Boogaloo Party (US #93, US R&B #22)
1969 - Dealin' (Groovin' With Feelin') (US R&B #48)
1970 - Buffalo Soldier (US #86, US R&B #28)

Referenser
 Jay Warner: The Billboard Book Of American Singing Groups. A History 1940–1990. Billboard Books, New York City 1992, , S. 193–198.

Fotnoter

Externa länkar

Officiell webbplats

Rock and Roll Hall of Fame
Amerikanska vokalgrupper
Landeryds kyrkby

Landeryd (frnsv Lannerø, av omtvistad betydelse) är en kyrkby i Landeryds socken söder om Linköping i Östergötland. Byn är belägen i anslutning till Landeryds kyrka.

Kyrkbyns historia 
Byn omfattade ursprungligen fem gårdar; Docketorp, Norrgården, Södergården, Komministergården samt den numera rivna Flygelgården. Nämnas kan också före detta skolhuset Mellangården, församlingshemmet Klockaregården samt gamla ålderdomshemmet Västergården. 

Strax väster om kyrkbyn, på Docketorps forna mark vid Stångån, ligger det före detta Hjulsbrovarvet.

Runsten 
I kyrktornets södra fasadvägg sitter en synlig runsten inmurad. Den har troligtvis haft sin ursprungliga plats nedanför kyrkbacken, väster om kyrkan. Den antas vara från 1000-talet och berättar om en Landerydsbo som hjälpte Knut den store att erövra England.

Externa länkar
Landeryds Hembygdsförenings officiella webbplats

Orter i Linköpings kommun
RWM

RWM är en akronym för Read Write Memory, det vill säga minne som kan både skrivas och läsas och är därmed motsatsen till ROM, Read Only Memory. 

RWM benämns oftast förvirrande för RAM, Random Access Memory. Det vill säga minne där man kan nå alla platser i minnet i godtycklig ordning. RAM-minne kan dock vara både skrivbart och läsbart.

Se även
ROM
RAM

Datorminnen
Bergsnäs

Bergsnäs är en stadsdel i västra utkanten av Växjö med ca 350 invånare där de gamla riksvägarna 23, 25, 27 och 30 möttes och övergick i stadens huvudgata, Storgatan. Stadsdelen avgränsas mot Helgevärma av Helige å. 

Stadsdelen inrymde under 1970-talet Växjös enda porrklubbar, Bonaparte och Club Stick-Inn.

Stadsdelar i Växjö
Tidigare tätorter i Kronobergs län
Paradistrana

Paradistrana (Grus paradisea) är en fågel i familjen tranor som är endemisk för Afrika.

Taxonomi

Traditionellt har paradistranan tillsammans med jungfrutrana placerats i släktet Anthropoides. Analyser av DNA-DNA hybridisering, data från DNA-sekvenser av cytokrom-B och studier av protein indikerar tydligt att de två arterna bör föras till släktet Grus, vilket exempelvis följs av International Ornithological Congress (IOC). Det råder inte konsensus kring denna indelning. Till exempel Clements et al. 2016 istället valt lösningen att behålla dem i Anthropoides men dela upp Grus i tre släkten: Grus, Leucogeranus och Antigone.

Utseende
Paradistranan är en ganska liten och nätt trana med smala brunfärgade ben och en för tranor medellång hals. Den har proportionerligt mycket långa vingar och långa handpennor vilket gör att den stående nästan skrapar handpennorna i marken. Den har ljust blågrå hals, övre och undre vingtäckare och rygg, mörka vingpennor, och svart buk och stjärt. De adulta fåglarna har rödrosa näbb och är vita på hjässan och vid näbbroten medan ungfåglarna har helvitt huvud och en blekare färgad näbb.

Utbredning och biotop
Den största populationen finns i Sydafrika där den främst återfinns i de sydliga och östliga områdena. Den lever också på två mindre områden i norra Namibia och i norra Botswana.

Ekologi

Paradistranan är inte lika bunden till vatten som många andra tranor, dock tillbringar den oftast nätterna på stränder. På dagarna söker den föda på fält och i gräsiga biotoper. Dess årscykel påminner om många andra tranors då de bildar par på våren för att häcka och föder upp sina ungar över sommaren. På hösten samlar de sig i mindre flockar för att på vintern samlas i stora flockar. Den räknas inte som en flyttfågel men de nordligaste häckningsområdena överges under vintern.

Status
Populationen minskade kraftig från och med 1980-talet och idag är arten mycket hotad. På många platser, speciellt i områden där man odlar majs har paradistranan minskat kraftig på grund av omedveten och medveten förgiftning för att tranorna förstör skördarna. Den minskar också på grund av habitatförändringar och man tror att det omkring år 2000 finns mellan 10,000 och 20,000 fåglar kvar i världen.

Referenser

Noter

Källor
 Ingold, James L., Vaughin, Jack C., Guttman, Sheldon I & Maxson, Linda R. (1989) Phylogeny of the cranes (Aves: Gruidae) as deduced from DNA-DNA hybridization and albumin micro-complement fixation analyses., The Auk, vol.106, nr.4, sid:596-602
 Krajewski, Carey (1989) Phylogenetic relationship among cranes (Gruiformes: Gruidae) based on DNA hybridization., The Auk, vol.106, nr.4, sid:603-618
 Krajewski, Carey & Fetzner, James W. (1994) Phylogeny of cranes (Gruiformes: Gruidae) based on cytochrome-B DNA sequences., The Auk, vol.111, nr.2, sid:351-365 
 Warmick Tarboton, Peter Hayman, Norman Arlott (1994) Birds of South Africa, 
 Lars Larsson (2001) Birds of the World, CD-rom

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Tranor
Fåglar i etiopiska regionen
Månsten

Månsten eller adular är en ädelsten som är opaliserande blåvit till färgen och brukar slipas till runda former. Månsten är en form av fältspatmineralet ortoklas. Namnet kommer från det blåaktiga skimret i stenen. Skimret är en irisering, som orsakas av en lamellstruktur i halvtransparenta skikt i mineralet.

Förekomst
Fyndorter: Australien, Brasilien, Indien, Madagaskar, Myanmar, Sri Lanka, Tanzania, USA

Se även
Labradorit
Spektrolit

Källor
 Meyers varulexikon, Forum, 1952

Externa länkar 

Ädelstenar
Alicante

Alicante (spanska: [aliˈkante], valencianska:  Alacant [alaˈkant]) är en ort och kommun i regionen Valencia i Spanien. Centrala Alicante har cirka 330 000 invånare. Alicante bildar tillsammans med Elche och fyra andra kommuner ett storstadsområde med cirka 700 000 invånare. Området har snabbt vuxit och är ett populärt turistmål och ett område med många hotell, restauranger och turistanläggningar. Området är även stort inom grönsaker och fruktodlingar bland annat på grund av det geografiska läget och det gynnsamma klimatet.

Alicante ligger vid kustremsan Costa Blanca och är känt för sina milsvida vita stränder. Staden har två fotbollslag, som heter Alicante CF och Hércules CF, där det sistnämnda är det mest framgångsrika och spelade säsongen 2010-2011 i den spanska förstaligan, primera division, men numera i den nationella andraligan, segunda division.

Historia 
Alicante grundlades år 324 f.Kr. av grekerna som kallade staden för Akra Leuke. Ur detta ord kommer arabiskans al-Laqant (اللَّقَنْت) som gett oss ”Alicante”. År 201 f.Kr. blev staden erövrad av romarna som valde att kalla staden Lucentum. Hannibal ska ha släppt lös sina berömda elefanter här. Mellan 718 och 1249 styrdes staden av morerna. Staden blev återupprättad år 1247 och ingick då i kungariket Kastilien och år 1305 i kungariket Aragonien. År 1490 fick Alicante stadsrättigheter.

Demografi 
Kommunens folkmängd uppgick till 334 678 invånare i början av 2012, varav 326 803 invånare bodde i centralorten. Detta gör den till den näst folkrikaste kommunen i Valenciaregionen. Omkring 15 % av invånarna är födda utanför Spanien, dessa kommer främst från Argentina, Ecuador och Colombia samt Uruguay.

Källor

Externa länkar
Skytteanska priset

Skytteanska priset, som med sina 500 000 kronor i pris är ett av de största och mest prestigefyllda inom statsvetenskapen i världen, instiftades 1994 av Skytteanska stiftelsen att årligen delas ut till den forskare som enligt stiftelsens mening lämnat det viktigaste bidraget till den statsvetenskapliga forskningen.

Prispengarna kommer från den donation till en professur i vältalighet och statskunskap vid Uppsala universitet, som riksrådet Johan Skytte gjorde år 1622 och som brukar betraktas som världens äldsta, alltjämt bevarade professur i statsvetenskap.

Efter en internationell nominering, varje år senast den 30 november, utarbetas ett förslag av priskommittén med professor skytteanus som ordförande ex officio. Övriga ledamöter i kommittén är för närvarande Sören Holmberg, Göteborg, Daniel Tarschys, Stockholm och Alfio Mastropaolo, Turin, Italien. Priset delas ut vid en högtidlig ceremoni i Uppsala lördagen närmast den 1 oktober, dagen för Johan Skyttes donationsbrev, i allmänhet i närvaro av utbildningsministern, ärkebiskopen, landshövdingen i Uppsala län, Uppsala universitets rektor, landets professorer i statsvetenskap och anställda vid statsvetenskapliga institutionen i Uppsala.

Pristagare
1995 - Robert Dahl, USA, Yale University
1996 - Juan Linz, Spanien och USA, Yale University
1997 - Arend Lijphart, Nederländerna och USA, University of California, San Diego
1998 - Alexander George, USA, Stanford University
1999 - Elinor Ostrom, USA, Indiana University
2000 - Fritz Scharpf, Tyskland, Max Planck Institute, Köln
2001 - Brian Barry, Storbritannien och USA, Columbia University
2002 - Sidney Verba, USA, Harvard University
2003 - Hanna Pitkin, USA, University of California, Berkeley
2004 - Jean Blondel, Frankrike, Storbritannien, Italien, European University Institute (EUI), Florens
2005 - Robert Keohane, USA, Princeton University
2006 - Robert Putnam, USA, Harvard University
2007 - Theda Skocpol, USA, Harvard University
2008 - Rein Taagepera, Estland och USA, University of California, Irvine
2009 - Philippe C. Schmitter, USA, European University Institute (EUI), Florens
2010 - Adam Przeworski, Polen och USA, New York University
2011 - Ronald Inglehart, USA, University of Michigan och Pippa Norris, USA, Harvard University
2012 - Carole Pateman, Storbritannien och USA, University of Californaia
2013 - Robert Axelrod, USA, University of Michigan
2014 - David Collier, USA, University of California, Berkeley
2015 - Francis Fukuyama, USA, Stanford University
2016 - Jon Elster, Norge, Columbia University
2017 - Amartya Sen, USA, Harvard University
2018 - Jane Mansbridge, USA, Harvard University
2019 - Margaret Levi, USA, Stanford University
2020 - Peter J. Katzenstein, USA,  Cornell University
2021 - David D. Laitin, USA, Stanford University
2022 - Robert E. Goodin, Australien, Australian National University

Externa länkar 
 Skytteprisets webbplats

Referenser

Uppsala universitet
Vetenskapspriser i Sverige
Priser och utmärkelser instiftade 1995
La Sarraz

La Sarraz är en ort och kommun i distriktet Morges i kantonen Vaud, Schweiz. Kommunen har  invånare ().

I juni 1928 bildades Congrès Internationaux d'Architecture Moderne (internationella kongressen för modern arkitektur) på slottet La Sarraz (se bild), av en grupp med 28 europeiska arkitekter, organiserad av Le Corbusier, Hélène de Mandrot (slottets ägare), och Sigfried Giedion (förste generalsekreterare).

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats 

Kommuner i Vaud
Orter i Vaud
Network Attached Storage

Network Attached Storage eller NAS är en enhet som fungerar som lagringsenhet när den kopplas till ett nätverk. En typisk NAS kan vara en enkel dator med ett antal hårddiskar ofta i raid och ett eller flera nätverkskort. Ofta kan ett kluster av flera NAS vara sammankopplade i ett SAN för att uppnå en hög grad av redundans. För kommunikation med enheten eller enheterna används typiskt nätverksprotokollen AFP, SMB, NFS eller CIFS. Man använder namnet "NAS-hårddisk" när man menar en hårddisk för direkt nätverksanslutning.

Datorkommunikation
Peter Arvebro

Anders Peter Arvebro, född 15 december 1974 i Fosie församling, Malmöhus län, är en svensk tjänsteman och studentpolitiker, numera verksam som konsult.

Arvebro har varit planeringskoordinator vid Malmö högskola och enhetschef för Högre utbildning och kompetens i Helsingborgs stad. Han var 1999-2000 ordförande för Sveriges Förenade Studentkårer (SFS) och 1997-1998 ordförande för Studentkåren i Växjö.

Fram till kyrkovalet 2005 var Arvebro ledamot av samfällda kyrkofullmäktige i Malmö för Moderaterna. Senare var han ledamot i Tekniska nämnden i Malmö stad, ledamot i VA-Syds styrelse och ledamot i Sydvattens styrelse.

Källor 

Svenska moderater
Personer inom svensk studentkultur
Levande personer
Födda 1974
Män
Scrimshaw

Scrimshaw är en hantverksteknik där man med en nål eller annat vasst föremål gör ett mönster i till exempel valtand, elfenben eller valrossbetar. Mönstret fylls oftast i med oljefärg eller tusch. Motiven utgörs till exempel av havsrelaterade scener som valar, valfångstfartyg, fregatter, briggar men också blombuketter och heraldiska vapen.

Exempel på scrimshaw står att finna från och med det sena 1700-talet, men perioden mellan 1830 och 1850 var teknikens höjdpunkt. 

Från början var det arbetare på valfångstfartyg som fördrev tiden med att mönstra valtänder. Liknande teknik har även använts före valfångstfartygens tid för att utsmycka föremål, men det kallades inte för scrimshaw då.

Metoden är nära besläktad med den gravyr man finner i samisk slöjd. Den största skillnaden är motiven, som i samisk slöjd vanligen inte innehåller bilder, utan olika mönster. En annan skillnad är pigmentet, som i samisk konst traditionellt erhållits från sälgbark.

Källor

Externa länkar 
Scrimshaw-knivar
Scrimshaw i Bohusläns museum och Marinmuseums samlingar

Hantverk
Rake (poker)

Rake, försvenskad stavning rejk, är en term i poker för den del av potten som tas av kasinot som vinst. På online-kasinon tas cirka 5 % av varje pott i rake och på vanliga kasinon runt 10 %. Det finns oftast en övre gräns på hur mycket rake som kan tas från varje pott. En del kasinon har en timavgift istället för rake.

Se även
Rakeback

Poker
Sven Lorens Theorell

Sven Lorens Theorell, född 5 november 1784 i Odensåker, död 15 december 1861 i Stockholm, var en svensk publicist och justitieombudsman.

Biografi
Theorell var son till kyrkoherden Theodor Sven Theorell och Magdalena Holm. Han studerade vid Uppsala universitet, där han tog hovrättsexamen och examen till lantmätare 1808. År 1816 utsågs han till häradshövding och gjorde dessutom karriär i Kammarkollegium samt bistod  bondeståndets representation till riksdagen som advokat.

Han och brodern Johan Peter Theorell grundade 1820 tidningen Stockholms Courier och han hade blivit ett känt namn när han 1841 invaldes i Lagberedningen. Efter ett avbrott som häradshövding i Södra Möre härad, valdes han till justitieombudsman 1848 och omvaldes 1857. Han gick därefter i pension.

Theorell var gift med grevinnan Sofia Wilhelmina von Schwerin. Deras son Axel Gabriel Theorell var en framgångsrik fysiker och uppfinnare. En av hans släktingar var Nobelpristagaren i medicin 1955, Hugo Theorell. Makarna Theorell är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bibliografi

 - 2 volymer.

Redaktör

Översättning

Källor 
Uno Dalén, artikel i Svenska Män och Kvinnor Del 7, Albert Bonniers förlag Stockholm 1954
 Theorell, S.L. på SvenskaGravar.se

Externa länkar 
 

Justitieombudsmän i Sverige
Svenska advokater
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1784
Avlidna 1861
Män
Svenska jurister under 1800-talet
Personer från Odensåkers socken