kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hjortsberga, Södertälje kommun

Hjortsberga säteri  är beläget i Vårdinge socken, Södertälje kommun i Stockholms län. Fastigheten bestod 2010 av 590 hektar åker och 330 hektar skog. Huvudbyggnaden till Hjortsberga gård brann ned till grunden i februari 2012. En ny huvudbyggnad uppfördes i 1700-tals stil.

Historia
Hjortsberga ligger nära sjön Julans norra strand. Namnet Hjortsberga (hiorsbiærgh) förekommer första gången i ett bytesbrev 1334, där Erik i Hjortsberga återfinns som vittne. I ägarelängderna finns Lovisin, Gripenwaldt, Uggla, Ulfsparre med flera. År 1750 sålde kammarherren Carl Hildebrandsson Uggla säteriet till landshövdingen Olof Benjamin Ehrencreutz. Denne vidarebefordrade gården sedermera till brodern Johan. När han avled övertog änkan säteriet. Catharina Ehrencreutz lät uppföra en mangårdsbyggnad 1765 efter ritningar av C. Wijnblad. En våning till byggdes senare, men hela byggnaden brann ned 1856. I dess ställe uppfördes en av flyglarna. Ehrencreutz dotter gifte sig med en Silfversparre. År 1846 sålde ättlingar gården till brukspatronen Carl Oskar Wester, som i sin tur sålde vidare till kapten Carl Knutsson Leijonhufvud 1853.
Hjortsberga säteri ägs numera (2013) av familjen Printzsköld, som tills nyligen ägde Krusenhofs gods i Kvillinge socken, Norrköpings kommun, Östergötland. På gården fanns en stor trädgård, kvarn, kalkugn, bränneri med mera.

Källor 
 Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige, 3. Stockholm 1862

Noter

Externa länkar 
 Om Vårdinges historia

Herrgårdar i Södermanland
Södertälje kommun
Lager 157

Lager 157 är en svensk butikskedja som säljer bas- och modeprodukter.

Bakgrund 
Lager 157 är ett denim- och basicföretag som grundades 1999 av entreprenören Stefan Palm. Huvudkontoret finns alltjämt i Gällstad utanför Ulricehamn där Stefan Palm fortsatt äger och leder verksamheten. Företaget bedriver utveckling och handel av främst konfektion med fokus på denim, basic, trainingwear, sneakers och outdoor till hela familjen. 2019 firade företaget 20-årsjubileum och nådde drygt 1 miljard i omsättning. Kedjan har närmare 50 butiker samt E-handel i Sverige, Finland och Norge. Siffrorna 157 kommer från länsväg 157 som går förbi där den första butiken i Gällstad ligger. Siffrorna 1, 5 och 7 återkommer även på flera sätt i företagets marknadsföring.

Källor

Externa länkar 

Svenska butikskedjor
PBU

PBU kan avse:

Partialbråksuppdelning
Psykisk barn- och ungdomsvård, se barn- och ungdomspsykiatri
Pylades

Pylades är i grekisk mytologi son till kung Strofios av Fokis och Anaxibia samt kusinen Orestes trogne vän och vapenbroder. Sedan Orestes fritagits av erinyerna från sin blodskuld, gifte sig Pylades med dennes syster Elektra och levde med henne i Fokis.

Källor 
 Robin Hard, The Routledge Encyclopedia of Greek Mythology, 2008, p. 708
 

Personer i grekisk mytologi
Stuppington

Stuppington är en by som ligger i närheten av Canterbury i Kent i England. Området ingår administrativt i distriktet City of Canterbury.

Externa länkar 

Orter i Kent
Fondisjön

Fondisjön (italienska: Lago di Fondi) är en bräckt sjö omkring 90 km sydöst om Rom i provinsen Latina, Lazio, Italien. 

Insjöar i Italien
Heikki Kirjavainen

Heikki Antero Kirjavainen, född 4 april 1945 i Helsingfors, död 11 januari 2000 i Gunnareds församling i Göteborg, var en sverigefinsk journalist och politiker.

Kirjavainen hade studerat statsvetenskap vid Helsingfors och Tammerfors universitet. År 1975 kom han till Sverige och blev först redaktionssekreterare på Finn Sanomat i Göteborg och därefter 1982 utlandskorrespondent för Nordisk Presstjänst. Han gjorde karriär inom journalistiken, men var även verksam inom föreningsväsendet. Åren 1987-1994 var han ordförande för Finngötar. Han var även redaktör för RSKL:s tidning för Göteborgs-Bohus-avdelningen, Bohusgöta. Inom RSKL innehade han centrala poster, och ingick i regeringens integrationsråd. Kirjavainen påverkade utformningen av RSKL:s sverigefinska minoritetspolitiska krav på ett avgörande sätt under 1980-90-talen.
Kirjavainen nedlade också arbete inom EBLUL och SWEBLUL.

Han är begravd på Fridhems kyrkogård.

Källor 

 Jouni Korkiasaari & Kari Tarkiainen, Suomalaiset Ruotsissa. Migrationsinstitutet: Åbo 2000

Födda 1945
Avlidna 2000
Svenska journalister under 1900-talet
Sverigefinländare
Män
Politiker från Helsingfors
Journalister från Helsingfors
Christian Reif

Christian Reif, född den 24 oktober 1984 i Speyer, är en tysk friidrottare som tävlar i längdhopp.

Reifs genombrott kom vid VM 2007 i Osaka där han i kvaltävlingen noterade ett nytt personligt rekord på 8,19 meter. Väl i finalen lyckades han inte lika bra hans 7,95 meter räckte bara till en nionde plats. Han deltog varken vid Olympiska sommarspelen 2008 eller vid VM 2009. 

Däremot deltog han vid EM 2010 då han fick till ett jättehopp på 8,47 meter i godkänd vind. Hoppet som inte bara var personligt rekord var även mästerskapsrekord och han slog därmed Robert Emmiyan mästerskapsrekord från 1986.

Personliga rekord 
 Längdhopp - 8,47 meter från 2010

Källor 

 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1984
Tyska längdhoppare
Europamästare i längdhopp
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Tyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Retrospektivt minne

Retrospektivt minne eller episodiskt minne innebär förmågan att minnas saker som man har upplevt i det förflutna, till exempel en händelse. Det kan ses som den vanligaste formen av minne. En lämplig kontrast är prospektivt minne som handlar om att komma ihåg framtida planerade eller förväntade händelser, som att komma ihåg ett möte eller att en viss person kommer att dyka upp på någon plats under dagen.

Se även 
 Prospektivt minne

Källor

Referenser 

Minne
Finn Sanomat

Finn Sanomat var en politiskt obunden sverigefinsk tidning.
 
Tidningen startades i december 1974 i Göteborg och utkom fem gånger i veckan. I Göteborgsregionen fanns då 50 000 finska invandrare. År 1978 började tidningen erhålla presstöd, men i början av 1982 försattes tidningen i konkurs. Icke desto mindre övertogs Finn Sanomat (svenska: Finnbladet) av redaktionen och fortsatte fram till början av 1985. Då utkom den en dag i veckan.

Källor
 Den svenska pressens historia, IV. Bland andra massmedier (efter 1945). Red: Karl Erik Gustafsson & Per Rydén. Ekerlids förlag: Stockholm 2002

Finskspråkiga tidningar
Tidningar startade 1974
Tidningar nedlagda 1985
Media i Göteborg
Abraham Hirsch

Abraham (Abram) Hirsch, född 16 augusti 1815 i Stockholm, död 23 februari 1900 i Stockholm, var en svensk musikförläggare. 

Han var son till köpmannen Isaak David Hirsch och Juliana Lazarus. Sedan 1848 var han gift med Paulina Meyerson. Redan vid unga år anställdes Abram Hirsch vid Östergrenska musikhandeln i Stockholm. År 1830 köptes verksamheten å hans vägnar. Han förenade ett bibliotek, instrumenthandel och förlag med denna. Hans söner Ivar och Otto Hirsch övertog sedermera verksamheten 1880–1884. 

Hirsch utgav verk av kompositörer som Adolf Fredrik Lindblad, Jacob Axel Josephson, Isidor Dannström, Ivar Hallström, Gunnar Wennerberg (Gluntarne),  August Söderman och  Emil Sjögren.

Abraham Hirsch deltog i grundandet av Svenska bokförläggareföreningen 1843. Tillsammans med A.J. Seelig grundade han bokhandelsspeditionsfirman Seelig & Co. Han medverkade också till bildandet av Musikaliska konstföreningen 1859. 

Hirsch satt även i Stockholms stadsfullmäktige och var ekonomidirektör vid Aftonbladet 1869–1876.

Källor 
 Svenska män och kvinnor, 3, Stockholm 1946

Vidare läsning 
 
 

Svenska musikförläggare
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Näringslivspersoner från Stockholm
Födda 1815
Avlidna 1900
Män
Karneval i Venedig

Karneval i Venedig är en folkvisa som särskilt förknippas med texten "Min hatt den har tre kanter". En serie av variationer på temat har komponerats för solotrumpet som uppvisningsstycken som består i virtuosa uppvisningar i spelteknik med dubbel- och trippeltunga och snabba tempi.

Bland de mest kända variationerna finns tonsättningar av Jean-Baptiste Arban, Del Staigers, Herbert L. Clarke för kornett, trumpet och euphonium, av Francisco Tarrega och Johann Kaspar Mertz för klassisk gitarr, och Ignace Gibsone för piano. Även Chopins "Souvenir de Paganini", tillägnade Niccolò Paganini är variationer på detta tema.

Externa länkar
En lista över kompositioner och variationer över detta tema.

Folkvisor
Robert Hermann Tillmanns

Robert Hermann Tillmanns, född 3 oktober 1844 i Elberfeld, död 5 november 1927 i Leipzig, var en tysk kirurg.

Tillmanns blev medicine doktor i Halle an der Saale 1869 och var 1889-1919 professor i kirurgi i Leipzig och överläkare vid barnsjukhusets kirurgiska avdelning. Han utgav bland annat Lehrbuch der allgemeinen und speziellen Chirurgie (två band, 1888-91; I, 11:e upplagan 1913, II, åttonde upplagan 1904) och deltog 1874 i uppsättandet av "Zentralblatt für Chirurgie".

Källor

Tyska kirurger
Tyska professorer
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Personer från Elberfeld
Män
Födda 1844
Avlidna 1927
Ugglan
Thud (brädspel)

Thud är ett brädspel utvecklat av Trevor Truran. Det är inspirerat av Terry Pratchetts böcker om Skivvärlden. Spelet liknar till upplägget de nordiska sällskapsspelen  hnefatafl och tablut från vikingatiden, men har moderniserats för att vara mindre ensidigt.

Målet i thud är att eliminera så många av motståndarens pjäser som möjligt. Deltagarna styr en armé av troll respektive en armé av dvärgar.  Trollen är starka pjäser men färre till antalet. Dvärgpjäserna är betydligt fler, men varje enskild dvärgpjäs är svag och behöver stöd från närliggande pjäser för att kunna hävda sig mot trollens övertag. De två sidorna i spelet har olika rörelseregler, tillika olika attackregler. 

Thuds spelbräde är en oktagonal skiva. Den är uppdelad i mindre fyrkanter, likt ett schackbräde.

Referenser

Brädspel
Strategispel
Den flygande döden

Den flygande döden (orig. Death in the Clouds) är en detektivroman av den brittiska författarinnan Agatha Christie; den utkom i original 1935 och i svensk översättning (av Einar Thermænius) 1937.

Handling 
Mästerdetektiven Hercule Poirot och tio andra personer sitter i en förstaklassavdelning på ett passagerarflygplan på väg från Paris till London. Poirot, som lätt blir flygsjuk, sover under större delen av resan. Bland de andra passagerarna finns en äldre fransyska, kallad "madame Giselle". När de andra passagerarna stiger av hittas Giselle död i sin stol; det visar sig att hon har blivit förgiftad med en sydamerikansk blåsrörspil, indränkt i ormgift.

Poirot, hans vän kommissarie Japp, och den franske polisdetektiven Fournier börjar utreda mordet. De får veta att Giselle var procentare - och att hon använde sig av utpressning för att vara säker på att hennes klienter betalade tillbaka de pengar de var skyldiga...

Filmatiseringar 
En TV-film baserad på boken gjordes 1992, med David Suchet i rollen som Poirot. Flera av personerna i boken saknades i filmen.

Luftfart i skönlitteratur
London i skönlitteratur
Paris i skönlitteratur
Skönlitteratur 1935
Verk av Agatha Christie
Grejsdalen

Grejsdalen är Danmarks största kanjon omgiven av ca 60-70 meter höga skogbeklädda branter nordnordväst om staden Vejle på Jylland. 

Dalen är resterna av en ådal, som nu Grejs å löper igenom innan den slingrar sig samman med Vejle å inne i Vejle. Dalen räknas av somliga till bland de vackraste platserna i Danmark. 

Det finns ett klippframsprång i dalen som räknas som ganska unikt i det att klipphällar som sticker upp ur marken är relativt sällsynta i Danmark. Klipporna består främst av kalksten. Detta material var länge populärt byggmaterial till några av de första stenkyrkorna i Danmark, och är i området bland annat använt till kyrkorna i Hornstrup, Hover och Jelling, samt till den närbelägna kyrkan Grejsdals kyrka. 

Grejsdalen har också sin egen skola vid namn Grejsdals skole.

Danmarks geografi
Natur i Danmark
Vejle kommun
Kanjoner
Agatha Welhouk

Agatha Welhouk, även känd som Agatha Brielle eller Welhouck, född 1637, död 1715, var centralfigur i en uppmärksammad rättsprocess i Nederländerna. Hon var dotter till borgmästaren Geraldo Cornelisz. Welhouck i Delft och Petronella Adriaansdr. Spiering och gifte sig 1670 med prästen Arnold Bornius och 1683 med prästen Hendrik Troye. 

Welhouk är känd för den rättsprocess hon drev mot sin far med anledning av sitt första äktenskap. Hon tackade 1655 ja till ett frieri från en man som fadern inte ville godkänna. Fadern stämde dottern för att ha gift sig mot hans samtycke, och paret fick 1658 separera. Då hon 1661 ertappades med att ha besökt maken utfärdades en husarrest. Hon ifrågasatte fruktlöst husarresten. Fallet ledde till en undersökning om huruvida ett äktenskap som skett utan föräldrars samtycke var lagligt: vid faderns död 1665 förklarade domstolen att hennes vigsel i vilket fall var olaglig eftersom den skett då hon var omyndig, varvid äktenskapet annullerades. 1670 legitimerades hennes äktenskap. 

Fallet Welhouk drog till sig stor uppmärksamhet under sin samtid och påverkade lagstiftningen om föräldrars myndighet över sina barn som referensfall ända fram till 1800-talet.

Källor 
 http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/Welhouck

Personer i Nederländerna under 1600-talet
Födda 1637
Avlidna 1715
Rättsfall
Kvinnor
Maria Petronella Woesthoven

Maria Petronella Woesthoven, född 25 oktober 1760, död 26 januari 1830, var en holländsk poet och feminist. Hon var berömd i sin samtid och mottog flera priser och utmärkelser. Hon var även känd för sitt politiska engagemang.

Hon var medlem i akademin ‘Amsteldamse Dicht- en Letteroefenend Genootschap’ (1786), och ‘Kunst Wordt door Arbeid Verkregen’, vilket var ovanligt för hennes kön. Hon deltog i sammanträdena 1790-94 och var medlem av dess högsta skikt 1793-94; vilket var den högsta position en icke kunglig kvinna hade nått i Nederländerna vid denna tidpunkt. Hon ansågs för samtiden utgöra ett exempel på att även kvinnor kunde bilda sig en politisk uppfattning. År 1787 vann hon en guldmedalj i poesi med sin dikt Amsteldamse’ där hon hyllade frihet, rikedom, religion, hjältemod och civilisation; hon vann silver för ‘Kunstliefde Spaart Geen Vlijt’ (1788), ‘De invloed van een vast geloof aan de voorzienigheid’ (1789). Hon författade Mennonite kristna psalmer för offentlig gudstjänst (1796) och skrev regelbundet poesi för tidningar. Hon korresponderade med sin bror, Johannes Kinker och Pieter Nieuwland och var vän med Johanna Elisabeth van de Velde-Helmcke.

Dotter till militären Johannes Woesthoven. Gift 1785 med notarien Samuel Elter; paret skilde sig 1803 med Woesthoven som den skyldiga parten efter att maken hävdat att hon haft samlag med andra män, men hon fick ändå vårdnaden om sonen, vilket annars inte var vanligt i liknande fall.

Källor 
 http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/WoesthovenM

Nederländska feminister
Nederländska poeter
Nederländska författare under 1700-talet
Nederländska författare under 1800-talet
Födda 1760
Avlidna 1830
Kvinnor
Johann Georg Heine

Johann Georg Heine, född 3 april 1770 i Lauterbach, Schwarzwald, död 7 september 1838 i Scheveningen, var en tysk läkare, ansedd som den tyska ortopedins grundläggare. 

Heine vann som kirurgisk instrumentmakare vid universitetet i Würzburg (sedan 1798) stort erkännande genom sina bandage av alla slag och upprättade sedermera ett ortopediskt institut, vilket snart erhöll stort anseende. För sina förtjänster om ortopedin i Tyskland utnämndes han 1824 till demonstrator i ortopedi och assessor vid medicinska fakulteten i Würzburg. År 1829 inrättade han i Haag ett ortopediskt institut i kombination med sjöbad, men på grund av hans bristande kunskaper om invärtes sjukdomars behandling kom hela anstalten i vanrykte. Anstalten övertogs 1829 av brorsonen Bernhard Heine.

Källor

Tyska ortopeder
Tyska läkare under 1800-talet
Födda 1770
Avlidna 1838
Män
Ugglan
Bernhard Heine

Bernhard Heine,  född 20 augusti 1800 i Schramberg, Schwarzwald, död 31 juli 1846 i Glockenthal vid Thun, var en tysk kirurg; brorson till Johann Georg Heine, kusin till Jacob von Heine.

Heine övertog 1829 ledningen av farbroderns ortopediska anstalt, som genom hans djupa insikter i kirurgi vann ytterligare anseende. År 1830 framlade han för medicinska fakulteten i Würzburg sitt osteotom (ett instrument avsett för öppnande av ryggraden och i allmänhet för alla operationer på ben), vilket vann allmänt erkännande över hela Europa och gav honom det montyonska priset (1835). 

I anslutning till de operationer Heine utförde med detta instrument gjorde han försök på levande djur över benbildningens beroende av benhinnan, försök som för såväl fysiologin som för hela den operativa kirurgin kom att bli av stor betydelse. För dessa arbeten erhöll han 1838 åter det montyonska priset. År 1833 kallades han till honorarie professor och utnämndes några år senare till ordinarie professor i experimentalfysiologi vid universitetet i Würzburg.

Källor

Tyska kirurger
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid Würzburgs universitet
Tyska läkare under 1800-talet
Födda 1800
Avlidna 1846
Män
Ugglan
Vem dödade Palomino Molero?

Vem dödade Palomino Molero? (¿Quién mató a Palomino Molero?) är en roman av den peruanska författaren Mario Vargas Llosa. Den publicerades på originalspråk år 1986 och på svenska i översättning av Jens Nordenhök år 1989.

Handling 
Handlingen i boken börjar med att Palomino Molero hittas mördad. Molero är en ung rekryt vid en närliggande militärförläggning i norra Peru. Vargas Llosa använder sig i Vem dödade Palomino Molero? av mordromanens form för att utforska de mörkare sidorna av människan och korruption och klassfördomar i 1950-talets Peru.

Referenser 

Peru i skönlitteratur
Skönlitteratur 1986
1950-talet i skönlitteratur
Romaner av Mario Vargas Llosa
NetBIOS

NetBIOS (Network Basic Input/Output System) är ett API som tillhandahåller tjänster inom OSI-modellens femte lager, det vill säga sessionsskiktet. NetBIOS utvecklades 1983, och användes tidigt inom de i dag mindre vanligt förekommande IPX/SPX-protokollen. I mer modern kontext används NetBIOS i dag över TCP/IP (NetBIOS over TCP/IP). Ett av de mest praktiska användningsområdena av NetBIOS för den typiska hemanvändaren är möjligheten att kontakta värdnamn över det lokala nätverket, vilket möjliggör för exempelvis "ping garagedator" (i stället för exempelvis "ping 192.168.0.10") att fungera utan vidare konfiguration på någon av värddatorerna. Stöd för NetBIOS ingår bland annat i Microsoft Windows och Mac OS X.

Se även 
 Paketförmedlande nätverk

Källor 
 RFC 1001 – Protocol standard for a NetBIOS service on a TCP/UDP

Nätverksprotokoll
Jakob Heine

Jakob (von) Heine, född 16 april 1800 i Lauterbach, Schwarzwald, död 12 november 1879 i Cannstatt, var en tysk ortoped. Han var far till Carl Wilhelm von Heine. 

Heine studerade ortopedi hos farbrodern Johann Georg Heine, blev 1827 medicine doktor och ledde 1829-1865 i Cannstatt en ortopedisk anstalt, vilken inom kort vann stort anseende. Han var även verksam som vetenskaplig författare, bland annat beskrev han för första gången polio (som även kallats Heine-Medins sjukdom efter honom och Oskar Medin), Beobachtungen über Lähmungszustände der unteren Extremitäten (1840; andra upplagan, Spinale Kinderlähmung, 1860), samt om vissa slag av luxationer, Ueber spontane und congenitale Luxationen (1842).

Källor

Tyska ortopeder
Tyska läkare under 1800-talet
Födda 1800
Avlidna 1879
Män
Ugglan
Türkisch für Anfänger

Türkisch für Anfänger (tyska för turkiska för nybörjare) är en tysk TV-serie som visades mellan 2006 och 2009. Den skapades av Bora Dağtekin och producerades av Hoffmann och Voges Ent.

Serien kretsar kring styvfamiljen Schneider-Öztürk och deras vardagsliv. Mycket fokus ligger på Lena som har huvudrollen i serien.

Externa länkar 

Tyska TV-serier från 2000-talet
TV-serieavslutningar 2009
TV-seriestarter 2006
Carl Wilhelm von Heine

Carl Wilhelm von Heine, född 26 april 1838 i Cannstatt, död där 9 september 1877, var en tysk kirurg. Han var son till Jakob Heine. 

Heine blev 1865 assistent och docent vid universitetet i Heidelberg, 1868 extra ordinarie professor där och 1869 professor i kirurgi vid universitetet i Innsbruck, där han bland annat författade ett arbete om hospitalsbranden. År 1873 övertog han ledningen av en kirurgisk klinik i Prag, där han genom sin stränga tillämpning av den antiseptiska sårbehandlingen kan sägas ha bildat en vändpunkt.

Källor

Tyska kirurger
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Personer verksamma vid Innsbrucks universitet
Tyska läkare under 1800-talet
Personer från Stuttgart
Födda 1838
Avlidna 1877
Män
Ugglan
Önnestads socken

Önnestads socken i Skåne ingick i Västra Göinge härad, uppgick 1967 i Kristianstads stad och området ingår sedan 1971 i Kristianstads kommun och motsvarar från 2016 Önnestads distrikt.

Socknens areal är 37,39 kvadratkilometer varav 37,32 land. År 2000 fanns här 1 905 invånare. Tätorten Önnestad med sockenkyrkan Önnestads kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Önnestads församling och för de borgerliga frågorna bildades Önnestads landskommun.  Landskommunen uppgick 1952 i Araslövs landskommun och övergick samtidigt till Östra Göinge härad. Araslövs landskommun uppgick 1967 i Kristianstads stad som ombildades 1971 till Kristianstads kommun. Församlingen uppgick 2003 i Araslövs församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Önnestad, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000. 

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Västra Göinge härad. De indelta soldaterna tillhörde Norra skånska infanteriregementet, Västra Göinge och Gärds kompanier och Skånska husarregementet, Sandby skvadron, Sandby kompani.

Geografi
Önnestads socken ligger nordväst om Kristianstad med Nävlingeåsen i sydväst. Socknen är en odlad slättbygd med skog i sydväst.

Fornlämningar
Från stenåldern finns boplatser. Från bronsåldern finns gravhögar och gravrösen. Från järnåldern finns  ett gravfält med resta stenar.

Namnet
Namnet skrevs 1337 Önastathä och kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller ötna(r)stath, 'ödemark'..

Se även
 Önnestads församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Kristianstads kommun
Socknar i Västra Göinge härad
Västra Torups socken

Västra Torups socken i Skåne ingick i Västra Göinge härad, ingår sedan 1974 i Hässleholms kommun och motsvarar från 2016 Västra Torups distrikt.

Socknens areal är 71,21 kvadratkilometer varav 66,85 land. År 2000 fanns här 602 invånare. Kyrkbyn Västra Torup med sockenkyrkan Västra Torups kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. Namnet var före 27 augusti 1926 Torups socken. 
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Torups församling och för de borgerliga frågorna bildades Torups landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Tyringe landskommun som 1974 uppgick i Hässleholms kommun. Församlingen uppgick 2022 i Tyringe församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Västra Torup, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000. 

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Västra Göinge härad. De indelta soldaterna tillhörde Norra skånska infanteriregementet, Västra Göinge kompani och Skånska husarregementet, Livskvadronen.

Geografi
Västra Torups socken ligger väster om Hässleholm. Socknen är en småkuperad sjörik skogsbygd.

Fornlämningar
Från järnåldern finns en domarring och stensättningar.

Namnet
Namnet skrevs 1504 Torderp och kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller mansnamnet Tord och torp, 'nybygge'..

Se även
 Västra Torups församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Västra Torups hembygdsförening

Indelningar i Hässleholms kommun
Socknar i Västra Göinge härad