kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Blåvingeklerodendrum

Blåvingeklerodendrum (Rotheca myricoides) är en växt i  familjen kransblommiga växter. Arten är ursprungligen från tropiska Uganda och Zimbabwe och odlas som krukväxt i Sverige. Den har tidigare förts till klerodendrumsläktet (Clerodendrum).

Blåvingeklerodendrum är en slingerväxt, med ovala och klargröna, som kan få rankor på upp till fyra meter i sitt vilda tillstånd i naturen, men hos krukväxter blir de oftast inte mer än ett par meter. Blommorna har ett mycket speciellt utseende och liknar små blåvioletta fjärilar, och sitter samlade i ganska glesa samlingar. Blomman håller sig någon vecka, medan de blå foderbladen sitter kvar flera veckor därefter. 

Den som sett fjärilen blåvinge förstår precis var blomman fått sitt svenska namn ifrån.

Odling
Denna växt är förhållandevis ny som krukväxt, och försöksledare Hartmut K. Schiissler startade en provodling på Lantbruksuniversitetet i Alnarp i början av 1980-talet, därefter har den tagits upp av en del krukväxtodlare. Det är nästan alltid sorten 'Ugandense' som odlas. Ugandense betyder från Uganda. 
Blåvingeklerodendrum trivs bäst på en mycket ljus plats men bör skyddas mot direkt sol under vår och sommar. Jorden bör hållas jämnt fuktig utan att vara direkt blöt, medan en upptorkning mellan vattningarna är att rekommendera under vintertiden då en mindre mängd vatten förbrukas då. Den bör duschas så ofta som möjligt med ljummet, kalkfattigt vatten under sommarhalvåret. Tillskott av krukväxtnäring kan ges en gång i veckan under vår och sommar, medan ingen näring tillförs under vintern. Normal rumstemperatur, det vill säga runt 20°C, är en lämplig temperatur året om. Under den mörkaste delen av året, oktober till februari är en temperatur på 10-15°C lämpligast. En del blad faller av under vintern, men det kommer åter nya till våren. På våren när plantan börjar växa igen är det bra att beskära den ganska ordentligt. I februari, mars är det också tid för omplantering. Unga plantor kräver ofta omplantering varje år, medan äldre exemplar i regel klarar sig längre innan behov av omplantering uppstår. Spinnkvalster är det skadedjur som vanligast angriper denna växt.
Blåvingeklerodendrum förökas enklast med stam- eller toppsticklingar, men jorden bör hålla en temperatur på cirka 25°C för bästa och snabbaste rotningsresultat. Säljs i växtbutiker framför allt under vår och sommar.

Synonymer
Clerodendrum myricoides (Hochst.) R. Br. ex Vatke 
Clerodendrum ugandense Prain
Cyclonema myricoides (Hochst.) Hochst. 
Rotheca myricoides subsp. austromonticola (Verdc.) Verdc.
Siphonanthus myricoides (Hochst.) Hiern 
Spironema myricoides Hochst.

Externa länkar

Garden Plant Conservation

Krukväxter
Kransblommiga växter
Bl Växtindex
Erica Patzek

Erica Maria Regina Rosalie Patzek, född den 12 juli 1911 i Deutsch-Wilmersdorf, död den 30 juli 2007 i Berlin, var 1934–1943 hustru till Sigvard Bernadotte. 

Erica Patzek var dotter till köpmannen Anton Patzek och Maria Anna, född Lala.  Den 8 mars 1934 gifte hon sig med dåvarande hertigen av Uppland, prins Sigvard. Vigseln ägde rum i Caxton Hall i London och vittnen var brudens bror Georg Patzek och en advokat Gordon. Sigvard blev av med alla kungliga privilegier vid giftermålet och Anton Patzek fick hjälpa dem ekonomiskt. Det var för övrigt ungefär vid denna tid Sigvard Bernadotte började med sin silverdesign.

Den enda kungliga släkting som Erica Patzek träffade under äktenskapet var svägerskan sedermera drottning Ingrid av Danmark. År 1939 avled Erica Patzeks far i Sonnenberg i norra Tyskland. Fyra år efter det skilde sig makarna "utan för mycket bråk", som Sigvard Bernadotte skriver i sina memoarer. Äktenskapet var barnlöst.

Patzek avled i Berlin 2007 vid 96 års ålder. På gravstenen står namnet Erica Bernadotte.

Noter

Personer i Tyskland under 1900-talet
Födda 1911
Kvinnor
Avlidna 2007
Erica
Expedition 14

Expedition 14 var den 14:e expeditionen till den Internationella rymdstationen (ISS).
Två besättningsmedlemmar (Michael López-Alegría och Michail Tiurin) skickades upp från Kosmodromen i Bajkonur, den 18 september 2006 ombord Sojuz TMA-9. De anslöt då till Thomas A. Reiter som anlänt den 6 juli 2006 med STS-121, då tillhörande Expedition 13. Den 9 december ersatte Sunita Williams Reiter som den tredje besättningsmedlemmen. López-Alegría och Tiurin återvände till Jorden den 21 april 2007. Reiter landade i december 2006 med STS-116 medan Williams kvarstannade och ingick i Expedition 15 och landade den 22 juni 2007 med STS-117.

Besättning

(#) antal rymdfärder som varje besättningsmedlem avklarat, inklusive detta uppdrag.

Därutöver stod följande redo att ta över om det skulle behövas: 
Peggy Whitson, kommendör - 
Jurij Malentjenko, flygingenjör - 
Clayton Anderson, flygingenjör -

Uppdrag
Williams blev den 16 april 2007 den första som sprungit ett maratonlopp i rymden, då hon på löpband (utom tävlan) deltog i Boston Marathon.

Rekord för amerikanska astronauter
När López-Alegría landade den 21 april 2007 blev han den amerikanske astronaut som dittills varit längst i rymden under ett uppdrag (215 dagar). Han hade även amerikanskt rekord i antal rymdpromenader (10  stycken) och även längst tid på rymdpromenad (totalt 58 timmar och 18 minuter). Det längsta uppdraget någon varit i rymden på var den ryske kosmonauten Valerij Poljakov, med 437 dagar ombord på Mir 1994–1995.

Rekord för kvinnliga astronauter 
När Sunita Williams landade med STS-117 blev hon den kvinna som dittills varit längst i rymden. Med 195 dagar i rymden passerade hon därmed Shannon Lucids tidigare rekord på 188 dagar från 1996. Williams innehade även rekordet för rymdpromenader utförda av en kvinna, med fyra rymdpromenader på sammanlagt 29 timmar och 17 minuter.

Källor

Externa länkar
Expedition 14 (på engelska)
Expedition 14 ISS News Site (på engelska)

Internationella rymdstationen
Rymdfartsåret 2006
Rymdfartsåret 2007
2006 i Kazakstan
2006 i Ryssland
Livelihood

Livelihood bildades i Sollentuna 2001 av Isabel Sandblom (sång), Johanna Kalén (bas), Björn Bonnevier (gitarr), Hans Gauffin (klaviatur) och Martin Bonnevier (trummor).Musiken kan beskrivas som roots-reggae med texter på både svenska och engelska.

Historia
I april 2002 spelades Livelihoods första demo in som innehöll tre låtar. Trummisen Martin Bonnevier hoppade av bandet hösten 2002 och ersattes med John Brolin. Strax därefter tillkom ytterligare två medlemmar – percussionspelarna Oskar Stjärne och Magnus Angehed. Med denna banduppsättning spelades ytterligare två demos in 2003 och 2004. Under denna period bestod Livelihood (förutom grunduppsättningen) av en lös uppsättning musiker som tillfälligt "gästade" under spelningar. Bandet hade bland annat fyra olika körtjejer som turades om att uppträda på spelningar.  Livelihood bestod därför oftast av mellan 8 och 11 personer på scen samtidigt. Sommaren 2004 tillkom gitarristen Steve Nilsson och bandet uppträdde på Öland Roots och Uppsala Reggae Festival. Under 2005 stabiliserades banduppsättningen med tre nya medlemmar: Jonas Liljedahl (melodika), Daniel Plastrougi (trombon, kör) och Caroline Odén (kör). Med denna sättning började de spela in sitt debutalbum Escapizm, som släpptes i november 2006 på det Göteborgsbaserade skivbolaget SwingKids. 2006 var ett framgångsrikt år och bandet gjorde många spelningar runtom i landet som ofta uppmärksammades i pressen. Under sommaren 2006 gjordes även spelningar i Tyskland, Danmark och Finland. Steve Nilsson lämnade bandet på hösten 2006 och strax därefter började bandet skriva nytt material till sitt kommande album "Escapizm". Låtarna utgjordes av delar av det material som Livelihood producerat under åren 2002 - 2006. I  februari byggde bandet upp en tillfällig replokal i en sommarstuga utanför Järna där de skrev nytt material till den kommande skivan. Hösten 2007 släpptes Livelihoods andra album "Sagans sånger". Till skillnad från debuten "Escapizm", där låtarna sjöngs på svenska, engelska och sanskrit, finns det på  "Sagans sånger" enbart låtar med svenska texter. Skivan resulterade i en nominering till bästa artist inom kategorin rytm i Manifestgalan 2008. 2008 meddelade Livelihood via sin hemsida att de gjort ett uppehåll. 2010 gjorde bandet en oväntad comeback i och med att de släppte singeln "vi hör samman".

Kuriosa 
Livelihood förekommer i boken Jamaica- Sverige tur och retur: berättelsen om svensk reggae av Kristian Lönner.

Diskografi
Album
 2006 – Escapizm
 2007 – Sagans sånger

EP
 2004 – Demo 2004

Referenser

Noter 

Svenska reggaegrupper
Spasmolytikum

Spasmolytikum, eller antispasmolytikum, är ett samlingsnamn för kramp-/spasmlösande mediciner och örter. Dessa kramper beror oftast på mindre okontrollerade muskelsammandragningar i vissa organ. Effekten av spasmolytika är att de förebygger dessa kramper, särskilt i magsäck, inälvor och urinblåsan.

Antikolinergika
Frederic John Walker

Frederic John Walker, CB, DSO fyra gånger, född 3 juni 1896, död 9 juli 1944, var en officer i brittiska Royal Navy känd för sina framgångar mot ubåtar under slaget om Atlanten under andra världskriget. Han gick under smeknamnet Johnnie Walker efter den kända whiskyn.

1941 fick Walker befälet över 36:e eskortgruppen som var baserad i Liverpool och vars uppgift främst var att eskortera fartygskonvojer till och från Gibraltar. När gruppen eskorterade konvojen HG76 (32 skepp) i december 1941 sänktes fem ubåtar (fyra av Walkers grupp) och man förlorade ett eskorthangarfartyg, en jagare och två handelsskepp. Detta beskrivs ibland som den första allierade segern under slaget om Atlanten.

1942 fick Walker befälet över 2:a supportgruppen som hade till uppgift att jaga ubåtar utan att vara bunden till en konvoj. I juni 1942 sänktes 3 ubåtar, i juli 2 stycken och i november ytterligare 2. 

När han återkom till Liverpool fick han informationen att hans son Timothy, som saknats sedan augusti 1943, hade omkommit då ubåten som han tjänstgjorde på sänkts i Medelhavet.

Under slutet av 1943 och början av 1944 sänktes ytterligare 8 ubåtar och man förlorade bara en eskortslup vars hela besättning kunde räddas. När gruppen återvände till Liverpool möttes de av jublande folkmassor och Walker befordrades till kommendör med tre års retroaktivitet och som sådan eskorterade han en konvoj till Sovjetunionen där tre ubåtar sänktes. Under invasionen av Normandie såg ubåtsjaktgrupperna och allierat flyg till att inga ubåtar kunde attackera landsättningsstyrkorna.

Walker drabbades av en blodpropp i hjärnan och dog två dagar senare på Royal Navys sjukhus i Seaforth, Merseyside. Hans död sägs ha berott på överarbete och utmattning.

Källor
Frederic John Walker på engelskspråkiga Wikipedia

Personer i Storbritannien under andra världskriget
Män
Födda 1896
Avlidna 1944
Gravsatta till sjöss
Deltagare i landstigningen i Normandie
Personer från Plymouth
Expedition 13

Expedition 13 var den 13:e expeditionen till den Internationella rymdstationen (ISS).
Två besättningsmedlemmar (Pavel Vinogradov och Jeffrey N. Williams) skickades upp i mars 2006 ombord Sojuz TMA-8. I juli anslöt Thomas A. Reiter och det var då första gången sedan 2003 som besättningen ombord ISS bestod av 3 personer. Den 28 september återvände Vinogradov och Williams till Jorden medan Reiter kvarstod från expeditionen, även som en del av Expedition 14.

Besättning

(#) antal rymdfärder som varje besättningsmedlem avklarat, inklusive detta uppdrag.

I reservbesättningen ingick:
Michael Fincke, kommendör - 
Fjodor Jurtjichin, flygingenjör - 
Léopold Eyharts, flygingenjör - ESA 

Internationella rymdstationen
Rymdfartsåret 2006
Rymdfartsåret 2007
2006 i Kazakstan
2006 i Ryssland
Ruka

Ruka är ett av Finlands största skidcentrum. Ruka ligger i Kuusamo kommun i Norra Österbotten, omkring 25 km norr om tätorten Kuusamo. Toppen är 493 meter över havet. Totalt finns det 29 backar och 19 liftar. Ruka är även ett centrum för vandring. I Rukas närhet ligger Oulanka nationalpark.

Ruka var värd för VM i freestyleskidåkning 2005.

Befolkningsutveckling

Källor

Externa länkar

Skidcentrumets webbplats

Vintersportorter i Finland
Kuusamo
Tätorter i Finland
Theory of knowledge

Theory of Knowledge eller ToK, är ett ämne som gymnasieelever på programmet International Baccalaureate läser. Grunden ligger i epistemologi, kunskapsteori, och handlar mycket om vad som är kunskap, vilka metoder man kan använda för att uppnå kunskap, och vad man kan ta för sanning.

Externa länkar
IBO

Se även
Epistemologi
 The International Baccalaureate

Utbildning inom filosofi
Sekundärutbildning
Frankrikes Grand Prix 1974

Frankrikes Grand Prix 1974 var det nionde av 15 lopp ingående i formel 1-VM 1974. Detta var det första F1-loppet som kördes på Dijon-Prenois-banan.

Resultat
 Ronnie Peterson, Lotus-Ford, 9 poäng 
 Niki Lauda, Ferrari, 6 
 Clay Regazzoni, Ferrari, 4
 Jody Scheckter, Tyrrell-Ford, 3 
 Jacky Ickx, Lotus-Ford, 2 
 Denny Hulme, McLaren-Ford, 1 
 Mike Hailwood, McLaren-Ford
 Patrick Depailler, Tyrrell-Ford
 Arturo Merzario, Williams (Iso Marlboro-Ford) 
 Jean-Pierre Beltoise, BRM
 Vittorio Brambilla, March-Ford
 Jean-Pierre Jarier, Shadow-Ford 
 Graham Hill, Hill (Lola-Ford)
 François Migault, BRM
 Guy Edwards, Hill (Lola-Ford) 
 John Watson, John Goldie Racing (Brabham-Ford)

Förare som bröt loppet
 Emerson Fittipaldi, McLaren-Ford (varv 27, motor) 
 Carlos Reutemann, Brabham-Ford (24, hantering)
 Jochen Mass, Surtees-Ford (4, koppling) 
 Tom Pryce, Shadow-Ford (1, kollision)
 Henri Pescarolo, BRM (1, koppling)
 James Hunt, Hesketh-Ford (0, kollision)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Vern Schuppan, Ensign-Ford
 Rikky von Opel, Brabham-Ford 
 Carlos Pace, John Goldie Racing (Brabham-Ford) 
 Jean-Pierre Jabouille, Williams (Iso Marlboro-Ford) 
 Hans-Joachim Stuck, March-Ford 
 José Dolhem, Surtees-Ford 
 Leo Kinnunen, AAW Racing Team (Surtees-Ford) 
 Gérard Larrousse, Scuderia Finotto (Brabham-Ford)

Noteringar
 José Dolhem och Jean-Pierre Jabouille gjorde F1-debut.
 Jody Scheckters första snabbaste varv.

VM-ställning

Källor 

1974 i Frankrike
Frankrikes Grand Prix
Oulanka nationalpark

Oulanka nationalpark (fi. Oulangan kansallispuisto) är en nationalpark i området Koillismaa i nordöstra Finland, i Kuusamo och Salla kommuner nära polcirkeln och Ruka.

Nationalparken etablerades 1956. Den utvidgades 1982 och 1989 och har nu en yta på 290 km².

Oulanka är en av de mest besökta nationalparkerna i Finland. En av landets mest kända vandringsleder, den 80 kilometer långa Björnrundan (fi. Karhunkierros) som märktes ut i terrängen 1936–37 går genom nationalparken.

I en mindre sjö (Rytilampi) i nationalparken hittades 2006 en isolerad population av småspigg (Pungitius pungitius). Fisken når här en längd av upp till 11 cm.

Källor

Externa länkar
Oulanka nationalpark på utinaturen.fi

Nationalparker i Finland
Kuusamos natur
Salla
Naturskyddsområden bildade 1956
Konjugation (bakteriell)

Genom konjugation kan en plasmid överföras från en bakterie till en annan. Donatorcellen bildar på sin yta en pilus, ett ytterst tunt rör som ansluts till den andra bakterien. En direkt förbindelse mellan de två cellernas cytoplasma har uppstått. Genom pilus förs en kopia av plasmid-DNA, eller i vissa fall kromosomalt DNA, över till mottagaren. Utbytet är inte jämbördigt mellan donatorn och recipienten, och är inte anknutet till förökning.

Den främmande genetiska information som kommit in i mottagarcellen blir en del av dess genom bara om den ansluts till bakteriekromosomen via rekombination, eller om den självständigt kan replikera sig som plasmid. 

Bakterier kan uppta genmaterial även genom transduktion och transformation.

Molekylärbiologi
Metin Tekin

Metin Tekin, född 1964 i Izmit, är en turkisk före detta professionell fotbollsspelare som spelade 34 landskamper för det turkiska landslaget. Mellan 1982 och 1997 spelade Tekin 341 ligamatcher och gjorde 77 ligamål för Beşiktaş JK.

Externa länkar

Födda 1964
Turkiska fotbollsspelare
Män
Levande personer
Fotbollsspelare i Beşiktaş JK
Päijänne nationalpark

Päijänne nationalpark är en nationalpark som inrättades 1993 vid södra delen av insjön Päijänne i södra Finland. Ytan är 14 km².

Nationalparken ligger inom kommunerna Padasjoki, Asikkala och Sysmä. Kärnområdet i nationalparken är Kelvenneåsen, som löper i syd-nordlig riktning, är åtta kilometer lång och 50–800 meter bred. De skyddade lagunsjöar som bildas av åsen är populära båtutflyktsplatser.

Källor

Nationalparker i Finland
Naturskyddsområden bildade 1993
Padasjokis natur
Asikkalas natur
Sysmäs natur
Urho Kekkonens nationalpark

Urho Kekkonens nationalpark (finska: Urho Kekkosen kansallispuisto) är en nationalpark i nordöstra Finland i Lappland. Den etablerades 1983 och täcker en yta på 2 550 km², vilket gör den till ett av Finlands största naturskyddade områden. 

Den har fått sitt namn efter den förutvarande presidenten och statsministern Urho Kekkonen. Naturen växlar mellan kalfjäll, trädfri tundra, myrar och vidsträckta skogsmarker. Renskötsel och jakt har långa traditioner i området, och renskötsel är än idag nationalparkens främsta näringsgren.

Invid nationalparken ligger byn och turistcentret Saariselkä. Saariselkä är även namnet på det lågfjällsområde som till stor del ligger inom nationalparken.

I området närmast informationscentret och i nationalparkens västra del finns kortare och längre markerade vandringsleder, med ödestugor och annan service. De östra delarna mer eller mindre genuin ödemark, också här med ödestugor, och med vandringsleder till Korvatunturinmurusta och kring älven Nuortti.

Källor

Noter

Externa länkar
 
 Forststyrelsen: Urho Kekkonens nationalpark

Nationalparker i Finland
Naturskyddsområden bildade 1983
Sevärdheter i Enare
Urho Kekkonen
Savukoski
Sodankylä
Plattityd

Plattityd, ett intetsägande påstående, som ibland är en kliché. Det är i allmänhet inte falsifierbart. Ett (fingerat) exempel från politiken skulle kunna vara: ”Vårt parti värnar om pensionärernas bästa.” Det är en plattityd, eftersom man har svårt att tänka sig motsatsen, exempelvis att ett annat parti skulle framföra att man inte värnar om pensionärernas bästa. Denna typ av plattityd är vanlig, men inte alltid lätt att omedelbart genomskåda.

Plattityder är vanligt i offentligheten, bland annat i politik och sport.

Exempel på plattityder
Allt kan hända i hockey
Ta vara på din tid
Kärleken är blind
Allt är relativt
Bollen är rund
Följ ditt hjärta

Se även
Groda (citat)
Kliché
Floskel

Stilistik
Glasörtskaktus

Glasörtskaktus (Hatiora salicornioides) är en epifytisk art av kaktus östra Brasilien.

Extremt mångformig. Buskiga plantor till 100 cm med upprätt till hängande grenar. Stamsegment djupt gröna 1,5-5 cm långa, klubbformade, varje segment delar sig i ytterligare 2-6 segment, vilket ger en mycket buskig planta.
Areoler mycket små, men korta borst. Blommorna kommer i kortskottens spetsar, de är klocklika och gula till orangegula, 1-2 cm vida. Frukterna är vita, halvt genomskinliga. 
Arten kan troligen delas in i underarter, men än så länge har botanisterna inte kunnat enats om ett system.

Odling
Lättodlad krukväxt som skall placeras i ljust under hela året, men skyddas mot stark sol. Jorden bör vara väldränerad, gärna med inblandning av leca eller orkidébark. Riklig vattning under vår och sommar, mer sparsamt vintertid. Ge kvävefattig gödning i små doser. Övervintras svalt under november-mars. Temperaturen bör ligga på 10-15°C. Utan sval vintervila blommar inte kaktusen. Blommar vanligen i början av året, ibland igen på hösten.

Synonymer

Cactus lyratus Vellozo
Hariota bambusoides F.A.C.Weber 1898
Hariota bambusoides var. deliculata (Löfgren) Castell. 1940
Hariota salicornioides (Haworth) de Candolle 
Hariota salicornioides f. gracilior (Salm-Dyck ex C.F.Först.) Castell. 
Hariota salicornioides f. strictior (C.F.Först.) Castell. 
Hariota salicornioides f. villigera (K.Schumann) Castell. 
Hariota salicornioides var. bambusoides (F.A.C.Weber) K.Schumann 
Hariota salicornioides var. gracilior (Salm-Dyck ex C.F.Först.) Gürke 
Hariota salicornioides var. gracilis (F.A.C.Weber) K.Schumann 
Hariota salicornioides var. strictior (C.F.Först.) Gürke 
Hariota salicornioides var. villigera (K.Schumann) Backeberg
Hariota villigera K.Schumann 1890
Hatiora bambusoides (F.A.C.Weber) Britton & Rose 1923
Hatiora cylindrica Britton & Rose 1923
Hatiora salicornioides Britton & Rose 
Hatiora salicornioides f. bambusoides (F.A.C.Weber) F.Süpplie 
Hatiora salicornioides f. cylindrica (Britton & Rose) F.Süpplie 
Hatiora salicornioides f. gracilis (F.A.C.Weber) F.Süpplie 
Hatiora salicornioides f. stricta (F.A.C.Weber) F.Süpplie 
Hatiora salicornioides f. villigera (K.Schumann) F.Süpplie 
Hatiora salicornioides var. gracilis (F.A.C.Weber) Backeberg 
Hatiora salicornioides var. stricta (F.A.C.Weber) Backeberg 
Hatiora salicornioides var. villigera (K.Schumann) Backeberg 
Rhipsalis salicornioides Haw. 
Rhipsalis salicornioides var. bambusoides F.A.C.Weber 
Rhipsalis salicornioides var. cylindrica (Britton & Rose) Kimnach 
Rhipsalis salicornioides var. gracilior Salm-Dyck ex C.F.Först. 
Rhipsalis salicornioides var. gracilis F.A.C.Weber 
Rhipsalis salicornioides var. stricta F.A.C.Weber 
Rhipsalis salicornioides var. strictior C.F.Först. 
Rhipsalis salicornioides var. villigera (K.Schumann) Löfgren
Rhipsalis villigera (K.Schumann) Orcutt 1902

Referenser

Webbkällor
Rhipsalis.com - Hatiora salicornioides

Tryckta källor
Anderson, E. F. (2001). The Cactus Family. Timber Press, Portland, Oregon, USA. 

Kaktusväxter
Krukväxter
Gl Växtindex
Växter i Brasilien
Macaroni

Macaroni var en modestil på 1700-talet. Omnämns i sången Yankee Doodle.

Externa länkar 

Modehistoria
Mode under 1700-talet
Koli nationalpark

Koli nationalpark är en nationalpark i östra Finland, till största delen i Lieksa. Den etablerades 1991 och har en yta på 30 km². Nationalparken är känd för sin utsikt från berget Ukko-Koli österut över sjön Pielisjärvi (Pielinen), avbildad på flera kända målningar. Koli nationalpark administreras av det finska skogsforskningsinstitutet Metla.

Den första paragrafen i Lagen om Koli nationalpark lyder:
För att skydda ett representativt fjällområde i Nordkarelen, gamla skogar och organismerna i dessa samt den centrala delen av nationallandskapet Koli, för att underhålla genom svedjebruk danade landskap och växtsamhällen, för miljöforskningen och miljöupplysningen samt för att främja intresset för naturen inrättas såsom ett i lagen om naturskydd (71/23) avsett särskilt naturskyddsområde Koli nationalpark i områden som staten äger i Lieksa stad.

Nationalparken är alltså grundad för att skydda också kulturlandskapet. Delar av nationalparken svedjas periodvis och ängarna används som betesmark.

Externa länkar
 Lag om Koli nationalpark
 Koli på skogsstyrelsens webbplats Utinaturen

Nationalparker i Finland
Lieksas natur
Naturskyddsområden bildade 1991
Svensson, Svensson (bok)

Svensson, Svensson är en bok av Maria-Pia Boëthius som utkom 1979. Den var hennes skönlitterära debut. Maria-Pia Boëthius hade ett förhållande med Ulf Lundell och hon porträtteras i hans roman Jack. Hon ogillade det han skrev om henne och hon skrev romanen Svensson, Svensson som ett svar. Hon skriver även om sin dåvarande arbetsplats, tidningen Expressen.

Svensk skönlitteratur
Skönlitteratur 1979