kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
James B. Sheffield Olympic Skating Rink

James B. Sheffield Olympic Skating Rink är en konstfrusen isbana för hastighetsåkning på skridskor i Lake Placid. Här avgjordes hastighetsåkning på skridskor vid 1932 och 1980. Vid 1932 års spel spelades sex av tolv ishockeymatcher här. Under tiden mellan de båda spleen, spelade Lake Placid High School amerikansk fotboll här.

Rinken, belägen vid Lake Placid High School, byggdes som skridskobana för spelen 1932. Hör hölls även invignings- och avslutningsceremonierna, och platsen var även start och målgång för längdskidåkarna och slädhundsracet (demonstrationssport), samt några ishockeymatcher. Tribune, med plats för 7 500 åskådare, revs efter spelen.

Två veckor efter 1932 års spel, hölsl världsmästerskapen på samma år. Åren efter spleen användes banan för andra grenar, men inga internationella skridskolopp.

När Lake Placid i oktober 1974 tilldelades olympiska vinterspelen 1980, började man bygga en konstfrusen bana som öppnades sent på hösten 1977, och de första större internationella tävlingarna var sprintvärldsmästerskapen för damer samma säsong.

Under 1980 års spel, då Eric Heiden från USA vann fem guldmedaljer, noterade han världsrekord på 10 000 meter med tiden 14.28,13.

1989 hölls damernas världsmästerskap här i hastighetsåkning på skridskor.

Källor

 Officiell rapport från olympiska vinterspelen 1932. pp. 147-50.
 Officiell rapport från olympiska vinterspelen 1980. Volume 1. pp. 43-7.

Fotnoter

Externa länkar
 Whiteface Lake Placid - Public Ice Skating

Olympiastadion
Sportanläggningar i delstaten New York
Sportanläggningar invigda 1932
Ernst Casparsson

Ernst Casparsson, född 15 november 1886 i Krokek, död 7 september 1973 i Kolmården, var en svensk ryttare.

Han blev olympisk guldmedaljör i Stockholm 1912.

Externa länkar
 SOK Ernst Casparsson

Svenska fälttävlansryttare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1912
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1912
Födda 1886
Avlidna 1973
Män
Personer från Krokeks socken
Eisstadion Badrutts Park

Eisstadion Badrutts Park är en utomhusarena i Sankt Moritz, Schweiz. Det var här man spelade ishockey samt tävlade i hastighetsåkning på skridskor och konståkning, samt höll invignings- och avslutningsceremonierna vid olympiska vinterspelen 1928 och 1948.

Källor

Fotnoter

Olympiastadion
Sportanläggningar i Schweiz
Sport i Sankt Moritz
Sensationalism

Sensationalism är en form av redaktionell partiskhet inom massmedia där händelser och teman i nyheter överdrivs för att få fler läsare eller tittare. Sensationalism kan omfatta rapportering av frågor och händelser som är av ringa betydelse och inte påverkar samhället i stort, samt en rapportering av nyheter med stort nyhetsvärde där vinklingen sker på ett sensationellt och trivialt sätt. Det förekommer ofta kritik mot kvällstidningar om att de, för att öka sin lösnummerförsäljning, använder sig av sensationalism.

Tidningar som förlitar sig på sensationalism kallas (nedsättande) för den gula pressen.

Se även 
 Fejknyheter
 Klickbete

Referenser 

Medievetenskap
Journalistik
Stade Olympique de Chamonix

Stade Olympique de Chamonix är en ridsportarnena i Chamonix, Frankrike. Här hölls invignings- och avslutningsceremonierna vid olympiska vinterspelen 1924 samt längdskidåkning, curling, konståkning, ishockey, militärpatrull, och längdskidmomentet vid de nordiska kombinationstävlingarna, och hastighetsåkning på skridskor. Arenan tar 45 000 åskådare.

Källor

Officiell rapport från olympiska vinterspelen 1924. pp. 645, 648-50.

Fotnoter

Olympiastadion
Sportanläggningar i Frankrike
Sport i Chamonix
Jan Brøgger

Jan Christian Brøgger, född den 13 januari 1936 i Paris, död den 28 februari 2006, var en norsk psykolog och socialantropolog, son till författaren Waldemar Christoffer Brøgger.

Brøgger tog examen som Cand.psychol. 1961 och blev dr.philos. 1970. Universitetsstipendiat vid universitetet i Bergen var han från 1964 till 1969, och konservator vid universitetet i Oslos etnografiska museum från 1969 till 1974. Han arbetade vid universitetet i Addis Abeba från 1970 till 1971. Brøgger blev professor i socialantropologi vid universitetet i Trondheim 1975. Han bedrev fältstudier i Italien, Etiopien, Sudan, Portugal, Malaysia och Brasilien.

Bibliografi 

 1968 Forelesninger i psykologi
 1975 Maktmennesket
 1976 Roller og rollespill
 1977 Shamanism and Social Structure Among the Sidamo
 1977 Frihetens banemenn 
 1977 Reviderte Harald Schjelderups Innføring i psykologi tillsammans med sin kollega Ivar Bjørgen
 1986 Belief and Experience Among the Sidamo. A Case Study Towards an Anthropology of Knowledge
 1993 Kulturforståelse En nøkkel til vår internasjonale samtid
 1993 Synd, makt og frihet i Norge
 1995 Forsvarstale for mannen
 1999 Psykologisk antropologi
 2002 Epidemier en natur- og kulturhistorie
 2003 Hekseprosess: Bjugn-saken i et juridisk og kulturhistorisk perspektiv (tillsammans med advokaten Christian Wiig)
 2004 Folk uten land: europeiske skjebner
 2005 Jordnær og visjonær. Johan B. Holte og Norsk Hydro

Källor 
 

Födda 1936
Avlidna 2006
Alumner från universitetet i Oslo
Alumner från Cornell University
Norska psykologer
Norska antropologer
Norska professorer
Socialantropologer
Män
Forskare från Paris
Vapenrock m/1847

Vapenrock m/1847 var en vapenrock som användes inom försvarsmakten (dåvarande krigsmakten).

Utseende 
Denna vapenrock är av mörkblått kläde och med svart foder. Den har en enradig knapprad om åtta knappar samt är försedd med en öppen snedskuren ståndkrage med broderi.

Användning 
Denna uniform bars av musikdirektörer samt av auditörer.

Referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011 

Modell äldre för övriga armén
Stade Lesdiguières

Stade Lesdiguières är en idrottsarena i Grenoble, Frankrike. Arenan tar 12 00 åskådare, och här spelar rugby union-klubben FC Grenoble. 

Arenan har upp till fem ståplatsläktare, den största  är sydliga Tribune Présidentielle. På östsidan ligger Tribune Tennis, som kallas så eftersom en tennisklubb ligger bredvid, och den är arenans äna ståplatsläktare som saknar tak. På norra sidan finns Tribune Nord och Tribune Alberto, som ligger bredvid varandra.

När fotbollsmatcher spelades här åren 1998-2008, blev Tribune Alberto populär bland bortaklackarna, medan hemmafansen till Grenoble Foot 38 stod vid Tribune Finet. 2008 flyttade fotbollen till Stade des Alpes och Lesdiguieres blev en ren rugbyarena.

Här spelades en match mellan Frankrike och Fiji vid  VM i rugby 1991.

Nya Zeeland har också spelat en match här, den 4 september 1981 mot ett franskt lag, och förlorade med 16-18 vilket blev enda gången Nya Zeeland fick stryk under sin Frankrike-turné 1981.

Källor

Fotnoter

Olympiastadion
Sportanläggningar i Frankrike
Sportanläggningar invigda 1968
Sport i Grenoble
Nagano Olympic Stadium

Nagano Olympic Stadium är en basebollarena i Nagano, Japan. Här hölls även invignings- och avslutningsceremonierna vid olympiska vinterspelen 1998.  Arenan tar 35 000 åskådare.

Arenan används som målgång vid årliga Nagano Olympic Commemorative Marathon.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Minami Nagano Sports Parks webbplats

Olympiastadion
Sportanläggningar i Japan
Sport i Nagano
WP:Projekt Japan
Makomanai Open Stadium

Makomanai Open Stadium är en fotbollsarena i Sapporo, Japan. Här hölls även invignings- och avslutningsceremonierna vid olympiska vinterspelen 1972 samt skridskoloppen.  Arenan tar 30 000 åskådare.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Stadioninformation 

Olympiastadion
Sportanläggningar i Japan
Sportanläggningar invigda 1971
Sport i Sapporo
WP:Projekt Japan
Vapenrock m/1852

Vapenrock m/1852 var en vapenrock som användes inom krigsmakten (nuvarande försvarsmakten).

Utseende 
Denna vapenrock är av mellanblått kläde och har två knapprader om sex (för officerare sju) knappar vardera samt är försedd med en ståndkrage. Kragen samt ärmuppslagen är försedda med ett knapphål med en silver- respektive vitt galon. På axlarna bars epåletter vilka var silverfärgade för officerare och underofficerare samt vita för manskap. Dessa är försedda med konungens (då Oscar I) namnchiffer.

Användning 
Denna uniform bars enbart av Livgardet till häst (K 1). Den ersattes med vapenrock m/1879 och är mycket lik den för Jämtlands hästjägarkår (K 8) framtagna vapenrock m/1856.

Fotografier

Referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Stockholm 2011 

Modell äldre för Kavalleriet
Vapenrock m/1856

Vapenrock m/1856 var en vapenrock som användes inom försvarsmakten (dåvarande krigsmakten).

Utseende 
Denna vapenrock är av mörkgrönt kläde och har två knapprader om sex (för officerare sju) knappar vardera samt är försedd med en ståndkrage. Kragen samt ärmuppslagen är försedda med ett knapphål med en ljusblå galon.

Användning 
Denna uniform bars enbart av Jämtlands hästjägarkår (K 8). Denna vapenrock bygger på den för Livgardet till häst (K 1) framtagna vapenrock m/1852.

Fotografier

Referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011 

Modell äldre för Kavalleriet
Jacka m/1859

Jacka m/1859 var ett livplagg ingående i fältuniform m/1859 och  användes inom försvarsmakten (dåvarande krigsmakten).

Utseende 
Denna fältjacka är av mörkgrönt kläde och med svart foder. Den har en enradig knapprad om åtta knappar. På bröstet är den försedd med svarta redgarnssnören som avslutas med en tofs. Om halsen läggs en svart redgarnskorg med två långa tofsar som fästes vid båda axlarna. Samma jacka bärs av såväl officerare som underofficerare och manskap, dock med skillnaden att manskapet saknar snören och tofsar på bröstet.

Användning 
Denna fältjacka bars enbart av Värmlands fältjägarregemente (I26) senare Värmlands fältjägarkår.

Fotografier

Referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011 

Uniform m/1859
Stanozolol

Stanozolol är en syntetisk anabolisk steroid utvunnen ur Dihydrotestosteron (DHT). 

Sprintern Ben Johnson tog Stanozolol.

Referenser 

Anabola steroider
Frack m/1867

Frack m/1867 var en uniformsfrack som användes inom försvarsmakten (dåvarande krigsmakten).

Utseende 
Denna frack är av svart kläde och med svart foder. Den har en enradig knapprad om åtta knappar samt är försedd med en öppen snedskuren ståndkrage med broderi.

Användning 
Denna uniform bars av musikdirektörer och auditörer med en vit väst som ett alternativ till vapenrock m/1847 vid stor- och liten parad.

Referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011 

Modell äldre för övriga armén
Dolma m/1872

Dolma m/1872 var en dolma som användes inom försvarsmakten (dåvarande krigsmakten).

Utseende 
Dolman är av mörkblått kläde med svart foder. Ståndkragen igenhäktas nedtill och är i regementets färg vilken också återkommer på underströmningen nederst på ärmarna, höjden varierar mellan 4 och 4,5 cm. Dolman är försedd med tre knapprader om 10 knappar vardera. Dessa tre knapprader förbinds med dubbla grövre fyrkantsnören vilka är i guld (för K3 - silver) längst ut på dessa anbringas en tofs i vardera ände. Dolmans gradbeteckning bärs på kragen i form av stjärnor, för kompaniofficerare (underlöjtnant, löjtnant och kapten) en stjärna, för regementesofficerare (major, överstelöjtnant och överste) en guldgalon kring kragen samt för major, en stjärna, för överstelöjtnant, två stjärnor och slutligen för överste tre stjärnor.

Användning 
Dolma m/1872 bars av husarregementenas officerare som ett alternativ till dolma m/1870 och var såg i princip likadan ut som dolma m/1895 så när som på några få detaljer (se ovan).

Referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011 

Modell äldre för Kavalleriet
We Own the Night Tour

We Own the Night Tour är den tredje konsertturnén av det amerikanska bandet Selena Gomez & the Scene. Turnén marknadsför bandets tredje studioalbum, When the Sun Goes Down. Turnén besökte över 50 städer i Nordamerika under 2011. "We Own the Night Tour" fortsatte 2012 med konserter i Sydamerika.

Bakgrund 
Turnén tillkännagavs den 25 mars 2011 av Hollywood Records. Med nästan 30 shower, så kommer turnén att besöka USA och Kanada under sommaren 2011. Tillkännagivandet kom i samband vid releasen av bandets singel, "Who Says". Frontkvinnan Selena Gomez avslöjade att bandet kommer att framföra en tribute till Britney Spears. Sånger som kommer att inkluderas är "...Baby One More Time" och "Toxic". Gomez förklarar vidare att Britney Spears' Dream Within a Dream Tour var den första konserten som hon gick på. 

För att introducera turnén, förklarade Gomez
"Jag är väldigt exalterad att åka ut på min första stora turné. Jag är mer nervös än någonsin eftersom jag känner att det kommer att vara en del förväntningar. [...] Jag är så exalterad att se mina fantastiska fans på turné. Vi jobbar på en bra produktion och låtlista, inkluderande några cover överraskningar. Jag vill se till att alla har en rolig tid. [...] Jag tror att hela den här turnén så kommer jag att försöka mitt bästa att vara så kreativ som möjligt," förklarar hon. "Så, det kommer att vara en produktion, det kommer att finnas videos, effekter, dansare, en massa glitter... Jag vill bara få det att kännas som en rave."

Förband 
 Christina Grimmie (Nordamerika)
 Allstar Weekend (Nordamerika, utvalda datum)
 Shawn Desman (Kanada)
 Big Time Rush (Paso Robles)

Låtlista 
"A Year Without Rain" 
"Hit the Lights"
"Summer's Not Hot"
"Round & Round"
"The Way I Loved You"
"We Own the Night"
"Love You Like a Love Song"
"Spotlight"
"Bang Bang Bang"
"When the Sun Goes Down"
"Intuition"
"Falling Down"
"Super Bass" (Nicki Minaj cover)
"Rock God"
"Middle Of Nowhere"
"My Dilemma"
"Off the Chain"
Britney Spears Medley: (innehåller element av "Chris Cox Megamix")
"...Baby One More Time"
"(You Drive Me) Crazy"
"I'm a Slave 4 U"
"Oops!... I Did It Again"
"Toxic"
"Hold It Against Me"
"Whiplash"
"Tell Me Something I Don't Know"
"Naturally"
Extranummer:
"Who Says"
"Magic"

Turnédatum 

Festivaler och andra övriga framträdanden
Den här konserten var en del av Orange County Fair
Den här konserten var en del av California Mid-State Fair
Den här konserten var en del av Maryland State Fair
Den här konserten var en del av Great New York State Fair
Den här konserten var en del av Colorado State Fair
Den här konserten var en del av Oregon State Fair
Den här konserten var en del av Puyallup Fair
Den här konserten var en del av KDND's Jingle Ball
Den här konserten var en del av Phooson
Den här konserten var en del av KMVQ-FM's Triple Ho Show
Den här konserten var en del av WBBM-FM's SoBe Lifewater Jingle Bash
Den här konserten var en del av KISS FM's Jingle Bell Bash

Källor 

 Selena Gomez and the Scene Announce First Headlining Tour

Externa länkar 
 Selena Gomez & the Scene's Officiella hemsida

Konsertturnéer 2011
Théâtre des Cérémonies

Théâtre des Cérémonies var en tillfällig arena i Albertville, Frankrike. Den byggdes för invignings- och avslutningsceremonierna vid olympiska vinterspelen 1992, och efter spelen revs denna cirkelformade arena som rymde 35 000 åskådare. Delar av arenan transporterades till Barcelona och användes vid olympiska sommarspelen 1992. Under sin existens var anläggningen den dittills största tillfälliga arenan av sitt slag som byggts.

Se även
 Pyeongchangs Olympiastadion, en liknande anläggning uppförd till olympiska vinterspelen 2018

Källor

Officiell rapport från olympiska vinterspelen 1992. sid. 86–87.  &

Externa länkar
: Bilder från IOK om olympiska vinterspelen 1992. Inklusive bilder från "Théâtre des Cérémonies".

Olympiastadion
Vintersportanläggningar i Frankrike
Sportanläggningar invigda 1992
Nedlagda sportanläggningar
Ej längre existerande byggnader
Sport i Albertville
Tchad i olympiska spelen

Tchad medverkade i olympiska spelen första gången 1964 i Tokyo. Man har därefter medverkat i samtliga olympiska sommarspel, med undantag för de 1976 och 1980. Tchad har aldrig medverkat i de olympiska vinterspelen. Tchad har aldrig vunnit någon olympisk medalj.

Medaljer

Medaljer efter sommarspel

Externa länkar
Tyska kyrkan, Malmö

Tyska kyrkan i Malmö ligger på Marietorps allé i stadsdelen Fridhem. Kyrkan invigdes september 1931 och är plats för den tyska evangeliska församling som grundades i staden 8 december 1920.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Deutschsprachige Gemeinde in Südschweden

Kyrkobyggnader i Malmö
Kyrkobyggnader invigda 1931
Relationer mellan Sverige och Tyskland
1931 i Sverige
Grisbuktsinvasionen

Grisbuktsinvasionen var ett misslyckat försök att invadera Kuba av CIA-tränade exilkubaner. Dessa trupper landsattes i Grisbukten och stred under tre dagar tills de besegrades av Kubas armé och milistrupper.

Händelseförlopp 
Den 17 april 1961 försökte en styrka, bestående av 1 500 exilkubaner, invadera Kuba för att störta Castroregimen, genom att landstiga vid Grisbukten. Invasionsförsöket var ett fiasko, och styrkan besegrades av Castros trupper efter tre dagar. 100 exilkubaner hade dödats, och de resterande 1400 fängslats. Främsta skälet till att de blev besegrade låg i att de väntade hjälp från USA i form av bombplan. Bombplanen hade blivit nedrustade för att se ut som civila flygplan, detta gav dem ett bra kamouflage.

Bombplanen misslyckades med att förstöra alla Kubas flygplan. Senare försök med plan som skulle bomba resterande plan på Kuba misslyckades också, då planen istället blev nedskjutna av Castros trupper. Amerikanska staten backade till en början från inblandning men köpte sedan tillbaks exilkubanerna ur Castros händer.

Invasionsstyrkan hade rekryterats bland kubanska Castro-motståndare som levde i exil i framförallt Florida. Där utrustades, tränades och finansierades den av amerikanska CIA.

Efterspel
De soldater som inte dog i aktionen blev tillbakaskickade till USA efter att USA skickat över bistånd i form av barnmat och mediciner till ett värde av 53 miljoner dollar.
Forskning av Irving Janis har föreslagit att fenomenet grupptänkande i stor utsträckning drabbade de inblandade inför invasionen och att detta bidrog till att hela aktionen misslyckades som den gjorde.

Referenser

Externa länkar

1961 i Kuba
Relationer mellan Kuba och USA
Krigsåret 1961
Élaine (skulptur)

Élaine är namnet på två skulpturer av Liss Eriksson.

Den ena Élaine-skulpturen visar en kraftigt byggd modell liggande knäböjande och den andra samma modell i en liknande kroppsställning, fastän sittande. Liss Eriksson har också bearbetat den första skissen från 1948 långt tidigare till skulpturen Oskuld 1953.

Liss Eriksson gjorde den första skissen 1948 i Paris av den svenska modellen Solveig Vedin, som tidigare arbetat som modell på Konstakademien. Élaine I färdigställdes först 1975.

Lokaler för skulpturer på Élaine-temat
Élaine I, utanför biblioteket i Sunne 
Élaine I, i Boulognerskogen i Skövde  (tidigare utanför Skövde Kulturhus)
Élaine I, utanför vårdcentralen på Kronoparken i Karlstad 
Élaine II, utanför tidigare SAF-huset utanför Blasieholmsgatan 5 Blasieholmen i Stockholm 
Élaine II, utanför Höglandssjukhuset i Eksjö
Oskuld, i Västertorps skulpturpark, Skidvägen i Västertorp i Stockholm 
Oskuld, i Norrköping

Se även
 La Pucelle, en variant av Élaine på Lidingö.

Bilder

Källor
Konstvägar i Skaraborg, Samverkan Skaraborg, Falköping 2007

Broschyren Kulturstråk i Skövde centrum, Skövde kommun med flera

Noter

                          

 
Skulpturer av Liss Eriksson
Skulpturer i Sunne kommun
Skulpturer i Skövde kommun
Skulpturer i Karlstads kommun
Skulpturer på Norrmalm
Skulpturer i Västertorps skulpturpark
Skulpturer i Eksjö kommun
Skulpturer i Norrköpings kommun
Skulpturer 1948
Lake Placid Equestrian Stadium

Lake Placid Equestrian Stadium är en ridsportanläggning i Lake Placid. Förutom ridsport hölls här även invigningsceremonin vid olympiska vinterspelen 1980. Arenan tar 30 000 åskådare.

Källor

Officiell rapport från olympiska vinterspelen 1980. Volume 1. pp. 78-81.

Fotnoter

Olympiastadion
Sportanläggningar i delstaten New York
Skara–Kinnekulle–Vänerns Järnväg

Skara–Kinnekulle–Vänerns Järnväg, SKWJ, var en smalspårig järnväg mellan Skara och Vänern vid Kinnekulle i Skaraborgs län. Järnvägen mellan Skara och Lundsbrunn finns kvar som en museijärnväg.

Historia
Kinnekulle hade stora tillgångar av kalk och det började bli en turistattraktion i slutet på 1800-talet. En av banorna mot Kinnekulle planerades från Skara som sedan 1874 hade en järnvägsanslutning till Västra stambanan med Lidköping–Skara–Stenstorps Järnväg (LSSJ). Skara–Kinnekulle–Vänerns Järnvägsaktiebolag bildades 1886 med ett aktiekapital på 342 000 kr. Järnvägen fick koncession samma år och bolaget erhöll ett statslån på 324 000 kr. Den smalspåriga banan invigdes den 14 december 1887 med en byggtid av mindre än ett år. Banan utgick från stationen vid LSSJ i Skara där SKWJ fick utöka bangården. SKWJ byggde lokstall med vändskivor i Skara och Gössäter. Banan var 30 km lång och hade kostat 675 000 kr att bygga. Sträckan Gössäter–Hönsäters hamn trafikerades endast av godståg förutom under 1897/98 då passagerare från Kinnekulle–Lidköpings järnväg (KiLJ) anslöt för vidare färd till och från Mariestad med Mariestad–Kinnekulle Järnväg (MKJ) i Gössäter innan viadukten över SKWJ var färdigbyggd 1898.

Efter att ha börjat bygga från Göteborg till Skara undersökte VGJ hur att komma vidare till Mariestad. Det ena alternativet var att gå in i blivande Skara–Timmersdala Järnväg (STJ) och det andra var att köpa SKWJ. VGJ valde det senare alternativet och SKWJ såldes till VGJ för 434 361 kr. Bolaget SKWJ upphörde och personal och fordon ingick i VGJ från den 1 januari 1904. VGJ köptes sedan av Svenska staten 1948 och blev en del av Statens Järnvägars (SJ) organisation.

För att undvika rundgång i Skara fick VGJ tillstånd att bygga om f.d. SKWJ. SKWJ hade kommit in från nordväst men efter ombyggnaden norr om Skara anslöt den till infarten för STJ från nordost. Ombyggnaden var färdig 1912.

Delen Hönsäters hamn–Gössäter blev nedlagd 1954 och revs 1955 men Hönsäters hamn fick en förbindelse med den till normalspår ombyggda banan Kinnekulle–Lidköpings järnväg (KiLJ). All trafik upphörde mellan Gössäter och Götene 1970 och persontrafiken upphörde samma år mellan Götene och Skara. Godstrafiken mellan Skara och Götene fortsatte fram till 1984. Delen Lundsbrunn–Gössäter revs 1985. Delen mellan Skara och Lundsbrunn finns kvar som en museijärnväg, Skara–Lundsbrunns Järnvägar. Banvallen Lundsbrunn–Götene–Gössäter vidare till Hönsäters hamn verkar till större delen vara bevarad.

Referenser

Vidare läsning

Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
Historiska järnvägslinjer i Sverige
Järnvägslinjer med spårvidden 891 mm i Sverige
Kwasi Wiredu

Kwasi Wiredu, född i Kumasi i dåvarande Guldkusten 1931, död januari 2022, var en framträdande afrikansk filosof. Han har publicerat inom områdena logik, epistemologi och afrikansk filosofi.

Wiredu studerade filosofi vid Gahans universitet, där han tog bachelorexamen 1958 och vid Oxfords universitet där han tog en B.Phil. 1960. Han undervisade vid Ghanas universitet från 1961 till 1984, med avbrott för perioder som gästforskare i andra länder, och har varit verksam vid University of South Florida i Tampa.

Bibliografi (ett urval)
Philosophy and an African Culture (1980: Cambridge, Cambridge University Press)  (för denna fick han 1982 års Ghana National Book Award)
Cultural Universals and Particulars: An African Perspective (1996: Bloomington, Indiana University Press) 
Person and Community: Ghanaian Philosophical Studies [edd] Wiredu & Kwame Gyekye (1992: New York, Council for Research in Values and Philosophy) 
A Companion to African Philosophy (2003: Oxford, Blackwell)

Källor 

Ghananska filosofer
Filosofer under 1900-talet
Personer i Ghana under 1900-talet
Personer från Kumasi
Födda 1931
Avlidna 2022
Män
Alumner från University College, Oxford