kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Telefon (film)

Telefon är en amerikansk spionfilm från 1977 i regi av Don Siegel, med Charles Bronson, Donald Pleasence och Lee Remick.

Handling 
En rysk agent (Charles Bronson) får i uppdrag att förhindra en förrädare från att väcka alla "sovande" ryska agenter som är stationerade i USA och som har i uppdrag att spränga olika amerikanska militära mål. Till hjälp får han en kvinnlig amerikansk agent som ska hålla ögonen på honom. Om de båda inte lyckas stoppa förrädaren kommer USA att anfalla Sovjet vilket kommer att leda till kärnvapenkrig.

Medverkande i urval 
 Charles Bronson – Major Grigori Borzov
 Lee Remick – Barbara
 Donald Pleasence – Nikolai Dalchimsky
 Tyne Daly – Dorothy Putterman
 Sheree North – Marie Wills

Om filmen 
För att väcka agenterna används en dikt av Robert Frost, "Stopping by Woods on a Snowy Evening".

Se även 
 Den nakna pistolen – en parodifilm som innehåller många referenser till Telefon

Externa länkar 

Amerikanska actionfilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska filmer 1977
Ryssland på film
USA på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Don Siegel
Filmer från United Artists
Migen Memelli

Migen Memelli, född 25 april, 1980 i Korçë, är en albansk före detta fotbollsspelare och senare tränare. Han är sedan 2021 huvudtränare i Skënderbeu.

Klubbkarriär
Memelli har spelat för norska SK Brann, där han bland annat gjorde hattrick i 3–3-matchen mot Åtvidabergs FF i kvalet till UEFA-cupen augusti 2006.
Memelli kom till Gais för provspel i mars 2007. Han spelade matchen mot IF Elfsborg där han gjorde ett mål och passade dessutom på att bli utvisad. Han skrev på ett treårskontrakt men lyckades aldrig göra mål för Gais i Allsvenskan.
I juli 2008 blev Memelli utlånad till den albanska klubben KF Tirana.

Säsongen 2012/2013 vann Memelli skytteligan i Kategoria Superiore då han under säsongen gjorde 19 mål för Flamurtari Vlorë.

Tränarkarriär
Den 3 februari 2021 presenterades Memelli som ny huvudtränare i Skënderbeu.

Källor

Spelarprofil på Gais webbplats

Noter

Albanska fotbollsspelare
Albanska landslagsspelare i fotboll
Albanska fotbollstränare
Spelare i Skënderbeu Korçë
Spelare i KS Teuta Durrës
Spelare i KS Elbasani
Spelare i KF Laci
Spelare i SK Brann
Fotbollsspelare i Gais
Spelare i KF Tirana
Spelare i Flamurtari Vlorë
Spelare i Al-Faisaly FC
Spelare i Al-Taawoun FC
Spelare i KF Partizani
Spelare i KS Kastrioti
Spelare i Kategoria Superiore
Spelare i Tippeligaen
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Saudi Professional League
Tränare i KF Laçi
Tränare i Skënderbeu Korçë
Födda 1980
Levande personer
Män
Personer från Korça
Hårstjärnor

Hårstjärnor (Comatulida) är en ordning i klassen sjöliljor, som i sin tur tillhör stammen tagghudingar. De indelas i två underordningar, ungefär 14 familjer och 90 släkten. Ordningen innehåller totalt fler än 500 arter.

Hårstjärnor har en radiärsymmetrisk kroppsbyggnad. En central kroppsskiva innehåller djurets inre organ och är fäste för de många fjäderliknande armarna. Från kroppsskivan utgår även de utskott, så kallade cirrer, som djuret använder för att hålla sig fast vid ett underlag. Med armarna fångar hårstjärnorna olika slags små vattenlevande organismer och andra ätbara organiska partiklar som havsströmmarna för med sig. En hårstjärna kan förflytta sig genom att använda sina armar att simma med. Fortplantningen sker antingen genom att hanarna och honorna inom ett område samtidigt släpper ut spermier respektive ägg i vattnet, eller genom att hanarna släpper ut spermier i vattnet medan äggen är fästade på honornas armar. Den nykläckta larven lever planktoniskt och driver omkring med havsströmmarna i några dagar innan den söker sig mot botten, där den fäster sig vid ett underlag och utvecklas till en fullvuxen individ.

Källor
Delar av denna artikel är baserad på en översättning från tyska Wikipedia.

Noter

Externa länkar

Sjöliljor
Ármann Björnsson

Ármann Smári Björnsson, född 7 januari 1981, är en isländsk före detta fotbollsspelare. Han har bland annat spelat för Hartlepool United och SK Brann i norska Tippeligaen.

Meriter

Island 
Isländska högstaligan: 2004, 2005 and 2006
Isländska ligacupen: 2004

Källor

Isländska fotbollsspelare
Isländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Lillestrøm SK
Spelare i Valur Fotboll
Spelare i SK Brann
Spelare i FH Hafnarfjarðar
Spelare i Hartlepool United FC
Spelare i ÍA Akraness
Spelare i Úrvalsdeild
Spelare i Tippeligaen
Spelare i English Football League
Födda 1981
Levande personer
Män
Gold (album av Ryan Adams)

Gold är sångaren Ryan Adams andra soloalbum. Det gavs ut i september 2001.

Låtlista
Låtar där inget annat anges är skrivna av Ryan Adams.

"New York, New York" - 3:47 
"Firecracker" - 2:48 
"Answering Bell" - 3:02 
"La Cienega Just Smiled" - 4:59 
"The Rescue Blues" - 3:36 
"Somehow, Someday" - 4:23 
"When the Stars Go Blue" - 3:31 
"Nobody Girl" (Adams, Ethan Johns) - 9:39 
"Sylvia Plath" (Adams, Richard Causon) - 4:08 
"Enemy Fire" (Adams, Gillian Welch) - 4:04 
"Gonna Make You Love Me" - 2:34 
"Wild Flowers" - 4:55 
"Harder Now That It's Over" (Adams, Chris Stills) - 4:31 
"Touch, Feel & Lose" (Adams, David Rawlings) - 4:13 
"Tina Toledo's Street Walkin' Blues" (Adams, Ethan Johns) - 6:04 
"Goodnight, Hollywood Blvd" (Adams, Richard Causon) - 3:23

Musikalbum 2001
Album av Ryan Adams
Sébastien Hinault

Sébastien Hinault, född 11 februari 1974 i Saint Brieuc, är en fransk professionell tävlingscyklist. Hinault studerade idrott i Strasbourg innan han blev professionell 1997 med GAN, som 1998 bytte namn till Crédit Agricole, där han fortsatt cykla tills stallet lade ned efter säsongen 2008. När stallet lade ned gick han över till Ag2r-La Mondiale. Hinault har slutfört Tour de France tio gånger fram till och med 2012. 

År 2003 tog Hinault sin första proffsseger när han vann den fjärde etappen på Polen runt. Under 2004 blev han fyra sammanlagt på Tyskland runt. Under året slutade Hinault trea i de franska tävlingarna Classic Haribo och Tour de Vendée. Året därpå vann han etapp 2 av Circuit Franco-Belge. Tidigare under säsongen vann han uppvisningsloppet Camors före Nicolas Jalabert.

Under säsongen 2006 vann Hinault etapp 8 av Tour de Langkawi, etapp 4 av Tour de Picardie och etapp 4 av Tour du Limousin.

Hinault vann etapp 3 av tävlingen La Tropicale Amissa Bongo i Gabon framför norrmannen Martin Vestby och den finländska cyklisten Jussi Veikkanen under säsongen 2007.

I augusti 2008 vann Hinault den tredje etappen av Tour du Limousin. Dagen därpå stod det klart att Hinault var segraren i det franska etapploppet. I september vann han etapp 10 av Vuelta a España.

Under säsongen 2009 slutade Hinault femma på etapp 2 av Étoile de Bessèges bakom Jimmy Casper, Romain Feillu, Alexandre Blain och Anthony Ravard. På Giro d'Italia 2009 slutade fransmannen på femte plats på etapp 11 och 20. Han slutade trea på etapp 3 av Tour du Limousin bakom David Arroyo och Mathieu Perget. I tävlingens slutställning slutade Hinault på fjärde plats bakom Perget, Arroyo och Xavier Florencio. På etapp 21 av Vuelta a España 2009 slutade Hinault på femte plats bakom André Greipel, Daniele Bennati, Borut Bozic och Leonardo Fabio Duque.

Privatliv 
Sébastien Hinault är gift och har tre barn. Han är inte släkt med den femfaldiga vinnaren av Tour de France Bernard Hinault.

Stall 
 GAN (stagiaire) 1996 
 GAN 1997–1998
 Crédit Agricole 1999–2008
 Ag2r-La Mondiale 2009–

Externa länkar
Sébastien Hinault cyclingarchives.com

Referenser

Franska tävlingscyklister
Födda 1974
Män
Levande personer
Personer från Saint-Brieuc
Kronogård fjällurskog

Kronogård fjällurskog är ett naturreservat omkring 10 kilometer nordväst om Kåbdalis i Jokkmokks kommun, vilket etablerades 1987 som ett fjällnära domänreservat av dåvarande Domänverket.

Kronogård fjällurskog ombildades 2000 till naturreservat och är numera också ett Natura 2000-område. Reservatet har en yta på 52 kvadratkilometer, varav 8 kvadratkilometer består vattendrag och våtmarker. Området ligger på mellan 420 och 580 meters höjd över havet. Det förvaltas idag av Länsstyrelsen Norrbotten.

Kronogård har omväxlande skog, sjöar och myrmarker. Det är en del av ett stort dödisområde, som bildades i slutet av istiden och som också innefattar del av Udtja naturreservat västerut. Vissa delar av reservatet är urskog.

Kronogård är också den svenska rymdforskningens vagga. Från 1961 användes Kronogård under tre somrar för uppskjutning av raketer för att undersöka nattlysande moln, ett projekt under vetenskaplig ledning av  Bert Bohlin. Nyttolasten landade med fallskärm i det angränsande Robotbyråns Försöksplats i Norrland. Verksamheten flyttade därefter till Kiruna och Esrange.

Strax utanför reservatsgränsen ligger den mindre insjön Abborrträsket (Vuoskonjaure), där finns en fiskecamp.

Källor
 Broschyren Naturreservat - Kronogård, utgiven av Länsstyrelsen Norrbotten 2010
Om Krongård på Länsstyrelsen Norrbottens webbplats

Naturreservat i Jokkmokks kommun
Natura 2000-områden i Norrbottens län
Rymdfart
Naturskyddsområden bildade 2000
Gunnar A. Olin

Gunnar Arne Olin, , född 30 augusti 1936 i Lund i dåvarande Malmöhus län, är en svensk publicist och rådgivare.

Biografi
Gunnar A. Olin är son till fabrikören Karl Olin och Ebba, ogift Andersson. Han var 1962–1975 gift med Ulla-Maj Laag (född 1940) och är sedan augusti 2022 gift med Karoline Ketola (född 1963). (sambo 1991-2022)

Han har bland annat varit reporter på Kvällsposten. Åren 1964–1969 var han chefredaktör och ansvarig utgivare för Läkartidningen  och belönades med Stora journalistpriset för den genomgripande omgörningen av tidningen. Därefter var Olin med i startandet och i ledningen för nyhetsprogrammet Rapport SVT2. Därefter var han VD och förlagschef på Ingenjörsförlaget AB, kommunikationsdirektör i Södra Skogsägarna AB, chefredaktör för Röster i radio-TV, chef för Sveriges Radios Förlag samt programchef och ställföreträdande programdirektör i SVT1 samt sekreterare i statliga Massmedieutredningen. Senare var Olin senior advisor på ledande konsultföretag där han bland annat arbetade med medie- och krishanteringsfrågor.

Priser och utmärkelser
1966: Stora journalistpriset

Referenser

Födda 1936
Svenska journalister under 1900-talet
Män
Levande personer
Vinnare av Stora journalistpriset
Journalister från Lund
Rodney Heath

Rodney Wilfred Heath, född 15 juni 1884 i Melbourne, död 6 oktober 1936 var en australisk tennisspelare.

Rodney Heath är bekant som mästare i den allra första internationella Australasiatiska mästerskapsturneringen i tennis som spelades 1905 på gräsunderlag på Warehousemen's Cricket Club i Albert Park i Melbourne. I finalen besegrade Heath landsmannen, läkaren Arthur Curtis med siffrorna 4-6 6-3 6-4 6-4. Han upprepade sin seger 1910, då han i finalen besegrade 1907 års mästare, landsmannen Horace Rice (6-4 6-3 6-2).

Heath vann dubbeltiteln i mästerskapen två gånger. Den första dubbeltiteln vann han 1906 tillsammans med Anthony Wilding och den andra 1911 tillsammans med britten Randolph Lycett.

Heath deltog i det australasiatiska Davis Cup-laget 1912 och spelade tre matcher av vilka han vann två. Han deltog i det segrande laget i slutfinalen i 1911 års turnering (spelades i januari 1912) mot USA. Heath besegrade då William Larned med 2-6 6-1 7-5 6-2. Australasien vann mötet och därmed cupen med 4-0 i matcher.

Grand Slam-titlar 
Australasiatiska mästerskapen
Singel - 1905, 1910
Dubbel - 1906, 1911

Referenser

Källor 
Martin Hedges, 1978. The Concise Dictionary of Tennis. Mayflower Books Inc.
Bud Collins, Tennis encyklopedia, 1998, eds. Bud Collins and Zander Hollander. Visible Ink Press ().

Australiska tennisspelare
Idrottare från Melbourne
Födda 1884
Avlidna 1936
Män
Mads Kaggestad

Mads Petter Kaggestad, född 22 februari 1977 i Ringerike, är en pensionerad professionell norsk tävlingscyklist.

Amatörkarriär 
Som amatör cyklade han för Team Krone och med dem vann han Ringerike GP 2002 framför landsmannen Gabriel Rasch och svensken Gustav Larsson.

Proffskarriär 
Kaggestad blev professionell 2003 med det franska stallet Crédit Agricole, där även landsmannen Thor Hushovd cyklade, och tävlade med dem fram till slutet av 2007. 

Som professionell vann Kaggestad inga tävlingar. Hans bästa resultat var en andraplats på Ringerike GP 2003 bakom Jonas Holmkvist och sjätteplatsen i slutställningen på etapploppet Etoile de Bessèges 2006. 

Mads Kaggestad var med i Crédit Agricoles uppställning till Vuelta a España 2006. Han slutade 132:a i tävlingens slutställning.

När han inte fick något nytt kontrakt valde han att pensionera sig från cykelsporten.

Privatliv 
Mads Kaggestad är son till Johan Kaggestad, som har arbetat som TV-kommentator under cykellopp.

Meriter
2002
 Ringerike GP

Stall 
2002 Team Krone (amatör) 
2003-2007 Crédit Agricole

Externa länkar
officiell webbplats

Norska tävlingscyklister
Födda 1977
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Norge
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 2004
Personer från Ringerike kommun
Självreferens

En självreferens är mening, formel eller annat fenomen som refererar till sig självt. Den används i en cirkulär riktning, reflexivt, och förekommer i både naturliga och formella språk. Uttryck som består av självreferenser blir ofta paradoxala.

När någonting både är och refererar till sig själv placerar referensrelationen någonting och vad någonting står för på olika logiska nivåer. Till exempel, när ordet "ord" refererar till sig själv denoterar ordet alla egenskaper ordet, som ord, kan inneha, eller exemplifierar egenskapen 'att vara ett ord'.

Användning 
 Tautologier, eller termer som logiskt definierar sig själva. 
 Argument, eller retorik, som refererar till sig själv utan externa skäl. 
 Autopoiesis, eller logisk organisation vars fysiska uttryck skapar en självgenererande struktur.  
 Ostension, eller definition genom exemplifiering av vad som definieras.
 Reflektion, eller funderingar om det egna uttrycket och som återspeglas i uttrycket.

Exempel

Kultur 
Den belgiska konstnären René Magrittes målning Bildernas opålitlighet (La trahison des images) (1928-29) avbildar en pipa och en text som säger "Detta är inte en pipa" ("Ceci n’est pas une pipe"). Textens mening beror på vad ordet "Detta..." ("Ceci...") refererar till: sig själv, målningen eller bilden av pipan. Om texten refererar till sig själv eller målningen (som den är en del av), så är texten självrefererande. Om den refererar till bilden av pipan så refererar den till bilden av pipan och inte till sig själv.

Se även 
Exemplifiering
Ostension
Reflexivitet

Källor

Noter

Termer inom språkfilosofi
Termer inom logik
Rekursivitet
Grammatik
Lejonströmsbron

Lejonströmsbron är en träbro i Skellefteå som går över Skellefteälven mellan stadsdelarna Sunnanå och Prästbordet, nära Landskyrkan. Bron var färdigbyggd 1737 och är Sveriges äldsta träbro. Med sina 207,5 meter var den också länge Sveriges längsta träbro, tills en 230 meter lång träbro, Strömpilsbron, byggdes mellan Gimonäs och Strömpilen i Umeå 2006. Vikbron, som har fundament av trä och som ligger i Ånge kommun, nämns ibland som den längsta träbron. Den är dock på 133 meter. 

Bron benämndes fram tills Parkbron stod färdig 1913 som Stora bron. Namnet Lejonströmsbron kommer från närheten till Lejonströms såg. 

De första åren fick man betala en broavgift för att passera Lejonströmsbron, enligt följande:
 En gående person – 1 öre
 En ryttare med häst – 3 öre
 Kärra dragen av en häst – 6 öre
 Vagn dragen av flera hästar – 12 öre

1868 införde man hastighetsbegränsning över bron. Om man åkte eller red fortare än en gående kunde man få böta 5 riksdaler. Lejonströmsbron hade en gång i tiden påfarter av trä. Den totala längden var då 314 meter. Lejonströmsbron är sedan 1994 förklarat byggnadsminne.

Striden vid Lejonströmsbron, 1809 års krig

De sista striderna som ägt rum på svensk mark utspelade sig i Norr- och Västerbotten. Detta under Finska kriget, även kallat 1808–09 års krig. Den 15 maj 1809 stod slaget vid Lejonströmsbron. Den ryska armén på  man under general P A Schuvalov ville säkra spannmålslagret vid Landskyrkan, vilket försvarades av omkring 600–800 svenskar under överstelöjtnant J H Furumark. När svenskarna fick alarmerande rapporter om att ryska trupper närmade sig började de att förstöra broarna över Skellefteälven för att fördröja fiendens avancemang. Ryssarna nådde fram till norra älvkanten och inledde genast eldgivning mot de svenska trupperna som var sysselsatta med att rasera bron, de svenska trupperna lyckades förstöra bron så pass mycket att den bara var framkomlig för infanteri. Svenskarna slog till hastig reträtt sedan ryssarna börjat ta sig över den bräckliga isen nedanför bron.

Slutstriderna, som från svensk sida var tänkta att försena ryssarna så att huvudstyrkan skulle hinna dra sig undan mot Umeå, kostade många liv. Syftet med striden nåddes inte heller, eftersom en del av ryska armén hade gått runt den svenska flanken, och fångade de flyende svenskarna vid Yttervik. Överstelöjtnant Furumark, 588 man och hela trossen kapitulerade. Skelleftebygden var sedan ockuperad av ryssarna över sommaren 1809. 

Det sista svenska krigets sista vapenstillestånd ingicks i Frostkåge gästgivaregård norr om Skellefteå den 2 september 1809. Freden undertecknades senare i Fredrikshamn 17 september 1809, där hela Finland fick avträdas till Ryssland. 

Enligt tradition i bygden ska det finnas kulhål i några hus vid Lejonströmsbron som spår av det sista kriget på svensk mark.

Bilder

Referenser

Sevärdheter i Skellefteå kommun
Träbroar i Sverige
Finska kriget
Broar över Skellefteälven
Broar i Skellefteå
Alton Towers

Alton Towers är Englands näst största nöjespark. Den stora parken har inte bara vilda attraktioner utan också storslagna trädgårdar. Parken är uppdelad i olika områden, var och en med sitt eget tema. Det finns stor spridning när det gäller åkattraktioner, allt ifrån påkostade berg- och dalbanor till små barnåkturer.

Åkattraktioner

Berg- och dalbanor 
Air
Beastie
Nemesis
Oblivion
Rita - Queen of Speed
Runaway Mine Train
Spinball Whizzer

Externa länkar 
Officiell webbplats

Nöjesparker i Storbritannien
Byggnader och anläggningar i Staffordshire
Lejontamariner

Lejontamariner eller lejonapor (Leontopithecus) är ett släkte i familjen kloapor. Deras namn har de fått på grund av den manliknande hårväxten runt ansiktet. I släktet finns fyra arter.

Utbredning 

Släktet förekommer uteslutande i sydöstra Brasilien med ett antal på 1 300 primater.

Utseende 

Lejontamariner har en svart eller gulaktig päls som är lång och mjuk. De saknar hår i ansiktet. Namnet syftar på de långa hår de har kring ansiktet och som påminner om lejonets man. Kroppen är 20 till 34 cm lång utan svans och svansens längd ligger mellan 30 och 40 cm. Vikten är 500 till 800 gram.

Levnadssätt 
Arterna i släktet vistas företrädesvis i fuktiga regnskogar där de lever uppe i träden. Som alla andra kloapor är de aktiva på dagen och för att vila uppsöker de hål i träden. De är bra på att klättra, springa och hoppa genom skogen och de kan ibland göra tre meter långa hopp.

Lejontamariner lever i grupper som ofta består av ett föräldrapar och deras ungar från olika år. Flocken har vanligen 3 till 7 medlemmar och i sällsynta fall upp till 16 medlemmar. Främmande hannar är ofta mycket aggressiva mot varandra men om de tillhör samma familj kan de leva tillsammans i könsmogen ålder. Pälsvårdnad och uppdelning av födan är viktig för gruppens sociala sammanhållning. De kommunicerar med olika skrik och avlägsnar sig inte utom synhåll från varandra. Mot främmande djur försvarar sig lejontamariner med skrik och aggressiv ansiktsmimik.

Födan 
Arterna i släktet är allätare som tar både animalisk föda (insekter, spindlar, grodor, ödlor, fågelägg och mindre däggdjur) och vegetabilier (huvudsakligen frukt men även blommor och frön).

Fortplantning 
I varje grupp är det oftast bara den dominanta honan som kan få ungar, men det finns undantag. De flesta ungar föds mellan september och mars. Honan är parningsberedd i två till tre veckor, och efter 125 till 132 dagars dräktighet föds vanligen tvillingar. Ibland består kullen av en unge och ibland av upp till fyra ungar. Nyfödda ungar har redan öppna ögon och päls. Några dagar efter födseln blir hannen huvudansvarig för ungarna men alla andra individer i gruppen hjälper till. Efter tre månader slutar honan att dia. Lejontamariner är könsmogna efter 18 (honor) till 24 (hannar) månader.

Medellivslängden i fångenskap ligger vid drygt 15 år. Den äldsta kända individen blev litet över 28 år gammal.

Hot 

Släktets naturliga fiender är kattdjur, ormar och rovfåglar. Ett större hot är däremot förstörelsen av apornas levnadsområde. Ibland fångas dessa djur illegalt för att säljas på den svarta marknaden. IUCN listar svarthuvad lejontamarin som akut hotad (CR) och de andra tre som starkt hotade (EN).

Arterna 

Släktet bildas av fyra arter:
 Svarthuvad lejontamarin (Leontopithecus caissara)
 Gyllenhuvad lejontamarin (Leontopithecus chrysomelas)
 Svart lejontamarin (Leontopithecus chrysopygus)
 Vanlig lejontamarin (Leontopithecus rosalia)

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 

Kloapor
El-ahrairah

El-ahrairah är en skiva av Bo Hansson, utgiven av Silence Records 1977. Det är producerat av Bo Hansson och Pontus Olsson.

Skivan är likt Sagan om Ringen en musikalisk illustration av en känd bok. I det här fallet är det Den långa flykten av Richard Adams. På engelska heter skivan som bokens originaltitel, Watership Down.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Bo Hansson, om inte annat anges.

"Utvandring" (Bo Hansson/Kenny Håkansson) - 16:35
"Mäster Kanin"
"Femman"
"Hassel"
"General Svartstarr"
"Utvandring forts."
"Patrull" - 1:23
"Skogen" (Bo Hansson/Kenny Håkansson) - 3:39
"Flykt" - 4:10
"Watership Down" - 9:38

Medverkande
Bo Hansson – piano, keyboard, bas, tamburin m.m.
Kenny Håkansson – gitarr, bas
Bo Skoglund – trummor, marackas m.m.
Göran Lagerberg – bas
Tomas Netzler – bas
Sten Bergman – flöjt
Torbjörn Eklund – träflöjter
Fredrik Norén – trummor

Musikalbum 1977
Album av Bo Hansson
Album utgivna på Silence Records
Discovery HD Showcase

Discovery HD Showcase var en TV-kanal som sänder program i HDTV över stora delar av världen, däribland Sverige. Kanalen ägs av Discovery Networks Europe som är en del av Discovery Communications Inc. Kanalen lanserades först i Asien år 2005 och i Sverige hade kanalen premiär 1 november 2006. Kanalens syfte är att kunna visa de program i HDTV-format som producerats av Discovery Channel och dess systerkanaler inom Discovery Networks och Discovery Communications.HDTV- formatet som används är för närvarande 1080i. Discovery HD finns tillgänglig (november 2006) genom Canal Digital och Com Hem sedan 12 december 2006. Kanalens utbud är intiktat på teknik, vetenskap, kultur och natur.

Ägare 
Discovery Communications Inc. är världens ledande media- och underhållningsföretag inom dokumentärområdet. Discovery har utökat från sin första kanal, Discovery Channel som lanserades i USA 1985, till en nuvarande omfattning med verksamhet i över 170 länder och 1,4 miljarder tittare. Discovery Networks International omfattar 17 varumärken som når sammanlagt 670 miljoner tittare. I EMEA når 12 varumärken 173 miljoner tittare i 104 länder med program tillgängliga på 22 språk. Discovery Communications ägandeskap fördelas mellan fyra ägare: Discovery Holding Company (NASDAQ: DISCA, DISCB), Cox Communications, Inc., Advance/Newhouse Communications och John S. Hendricks, företagets grundare och styrelseordförande.

Distribution 
Discovery Communication har flera olika nischade kanaler som sänder digitalt. I Sverige är följande kanaler tillgängliga: Animal Planet, Discovery World, TLC, Discovery Science, ID, Discovery Channel och Discovery HD Showcase. Discoverys kanaler finns på flera plattformar, däribland Com Hem, Canal Digital, Boxer och Tele2. Alla nischkanalerna finns inte hos alla leverantörer. 

Multinationella TV-kanaler
TV-kanaler i USA
Engelskspråkiga TV-kanaler
TV-kanaler och TV-stationer startade 2005
Discovery Channel
Captus Tidning

Captus Tidning var en nättidskrift om politik och kultur som utgavs i 117 nummer 2005–2008 av den borgerligt orienterade svenska tankesmedjan Captus.

Källor

Externa länkar
 officiell webbplats

Liberala tidskrifter
Svenska tidskrifter