kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
FK Inter Bratislava

FK Inter Bratislava är en slovakisk fotbollsklubb, som spelar sina hemmamatcher i Bratislava.
Klubben gick samman med  FK Senica den 18 juni 2009. Spelare i FK Inter Bratislava fick flytta till andra klubbar. Säsongen 2010/2011 hade laget börjat om i femtedivsiionen, säsongen därpå i fjärdedivisionen.

Historik

Klubben bildades 1940 av Apollo raffinaderiet, vilket senare bytte namn till Slovnaft. Inter blev en av Tjeckoslovakiens starkare klubbar. 1976 hade klubben med en spelare med i det tjeckoslovakiska landslag som vann Europamästerskapet i dåvarande Jugoslavien, Ladislav Jurkemik. Säsongen 2000/2001 tog laget hem den slovakiska "dubbeln".

Tidslinje
 1940 - Bildad som ŠK Apollo Bratislava
 1945 - Omdöpt till TKNB Bratislava
 1948 - Omdöpt till Sokol SNB Bratislava
 1952 - Omdöpt till TJ Cervena Hviezda Bratislava (Röda stjärnan)
 1959 - Kvalificerade för europeiskt cupspel för första gången, Europacupen 1959/1960
 1962 - Sammanslagning med TJ Iskra Slovnaft Bratislava och TJ Slovnaft Bratislava
 1965 - Omdöpt till TJ Internacionál Slovnaft Bratislava
 1986 - Sammanslagning med TJ ZTS Petrzalka och TJ Internacional Slovnaft ZTS Bratislava
 1991 - Omdöpt till AŠK Inter Slovnaft Bratislava
 2004 - Omdöpt till FK Inter Bratislava

Arenor 

Hemmaplan är Velký Strahovský-stadion i Bratislava.

Meriter
 Slovakiska ligan
 Etta (2): 2000, 2001

 Slovenský Pohár (Slovakiska cupen)
 Etta (6): 1984, 1988, 1990, 1995, 2000, 2001

 Tjeckoslovakiska ligan (1945 - 1992)
 Etta (1): 1959

 International Football Cup
 Etta (2): 1963, 1964

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Official website

Fotbollsklubbar i Slovakien
Sportklubbar bildade 1940
Sport i Bratislava
Vinnare av Intertotocupen
Albert Lindström (hästuppfödare)

Albert Julius Lindström, född 7 september 1859 i Göteborg, död 15 april 1939 i Stockholm, var en svensk godsägare, hästuppfödare och överdirektör.  Han var far till äventyraren Eva Dickson.

Lindström växte upp på egendomen Trystorp, Tångeråsa församling, Örebro län, som fadern, grosshandlare Julius Lindström, ägde. Modern hette Amanda Wahlgren. Albert Lindström var lantbrukselev vid Ultuna 1880–1882. Han var sedan bokhållare på Trystorp 1882–1884 och blev delägare och disponent där 1885. Han var också ägare av Ljungs säteri. 1902 blev han ledamot av Lantbruksakademien och 1904 ledamot av stuteriöverstyrelsen, där han avancerade och blev överdirektör och chef 1916. Denna post innehade han fram till 1933.

Albert Lindström var en föregångare inom den svenska hästuppfödningen under de för den varmblodiga aveln vanskliga brytningstiderna efter första världskriget. Genom import av "avelsmaterial" skapade han en större stostam och genomförde planerna på ett statsstuteri samt såg till att totalisatorn återinfördes. Genom detta tog travtävlingarna och kapplöpningarna åter fart och fullblodsaveln fick ett ordentligt uppsving. Lindström fick allmänna svenska lantbruksmötets båda guldmedaljer för den "ädla hästafvelns främjande". Han författade uppsatser i frågor som rörde hästavel.

Han gifte sig 1898 med Maria Broman (1874–1928) som var dotter till kapten G G Broman och Hulda Krook.

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska överdirektörer
Svenska godsägare under 1800-talet
Svenska hästuppfödare
Ledamöter av Lantbruksakademien
Födda 1859
Avlidna 1939
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Näringslivspersoner från Göteborg
Svenska godsägare under 1900-talet
Kenth Gutensparr

Kenth Gutensparr född den 21 september 1958 i Uddevalla, är en svensk sjöofficer (kommendör). 

Kenth Gutensparr växte upp i Stockholm. Efter att genomgått Kungliga Sjökrigsskolan har han tjänstgjort ombord på ubåtar 1980–1994, varit fartygschef 1991-1994 och Stf flottiljchef för 1.Ubåtsflottiljen 1999-2000. Han har varit strategisk projektchef för det nordiska ubåtsprojektet VIKING 2001-2002, arbetat som försäljningschef för den tyska ubåtskoncernen HDW 2002-2003. Från 2004-2010 har Kenth Gutensparr haft ledande befattningar vid det militära Högkvarteret, med ansvar för interoperabilitet och svensk förmågeutveckling på den internationella arenan. Sedan 2011 är han militärsakkunnig på Försvarsdepartementet. Han är ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien och av Kungliga Örlogsmannasällskapet.

Referenser

Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Svenska sjöofficerare
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Födda 1958
Levande personer
Män
Militärer från Uddevalla
Saint-François, Guadeloupe

Saint-François är en kommun i det franska utomeuropeiska departementet Guadeloupe i Västindien. År  hade kommunen  invånare.

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Guadeloupe

Referenser 

Kommuner i Guadeloupe
Saint-Louis, Guadeloupe

Saint-Louis är en kommun i det franska utomeuropeiska departementet Guadeloupe i Västindien. År  hade kommunen  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Louis

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Guadeloupe

Referenser 

Kommuner i Guadeloupe
Carl Edvard Sonne

Carl Edvard Sonne,  född den 1 december 1804 i Birkeröd, död den 3 januari 1878, var en dansk grafiker, bror till målaren Jørgen Sonne

Sonne lärde kopparstickarkonsten av sin far, utbildade sig sedan under Toschi i Parma och återvände till Danmark 1847. Han var, skriver Philip Weilbach i Nordisk Familjebok, "en flitig och samvetsgrann, men icke särdeles själfull konstnär". Som hans bästa arbeten nämns Juel och hans hustru efter Juel, Den girige efter Simonsen, Karnevalsscen efter Exner, En liten flicka med en katt efter Marstrand, Abboten och den unga flickan efter Meyer, Slaget vid Fredericia efter brodern J.V. Sonne och Luther på riksdagen i Worms efter Müller.

Källor 

 

Födda 1804
Avlidna 1878

Danska grafiker
Personer i Danmark under 1800-talet
Män
Personer från Själland
The Mortal Instruments: Stad av skuggor

The Mortal Instruments: Stad av skuggor (originaltitel:The Mortal Instruments: City of Bones) är en amerikansk äventyrs-fantasy-action film baserad på boken med samma namn som är skriven av Cassandra Clare. Filmen hade svensk biopremiär den 23 augusti 2013.

Handling 
Efter att Clary Fray, en till synes vanlig tonåring, bevittnar ett mord på en klubb, finner hon att hennes mamma, Jocelyn, har attackeras i sitt hem i New York City och kidnappats av Valentine (en ond skuggjägare) i sin sökning efter De Dödligas bägare. Hon får hjälp av en Skuggjägare som heter Jace och hans vänner hjälper henne med att rädda hennes mamma och på vägen får Clary reda sanningar om sitt förflutna och blodslinje och blir den person som sin mamma fruktade att hon skulle bli. Clary får veta att Skuggjägare är människor som blivit förädlade av änglar (enkelt beskrivit) och krigare som jagar demoner, och att hon även är en Skuggjägare och försöker därmed utnyttja sina krafter för att i tid rädda sin mamma. Med hjälp sina nyfunna gåvor finner Clary De Dödligas bägare som hennes mamma gömt, bara för att bli förrådd och tvingas ge upp den. Hon försöker att rädda sin mamma innan det är för sent, och finner sig själv fångad i en kamp mellan krafter hon knappt förstår.

Rollista

Produktion

Förproduktion 
Den 9 december 2010 tillkännagavs att Lily Collins hade rollbesätts i rollen som Clary Fray. 

Alex Pettyfer erbjöds ursprungligen rollen som Jace Wayland, men tackade nej. Alexander Ludwig, Ed Speleers och Leebo Freeman provspelade för rollen men slutligen gick rollen till Jamie Campbell Bower. Xavier Samuel, Nico Tortorella, Max Irons och Douglas Booth var också i beaktande.

Inspelning 
Inspelningen började den 20 augusti 2012 och pågick fram till den 7 november i Toronto, Kanada, samt i New York, USA.

Soundtrack 
The Mortal Instruments: City of Bones (Original Motion Picture Soundtrack), släpptes den 20 augusti 2013 av Republic Records. Vissa låtar, däribland Lovatos "Heart By Heart" och Caillats "When The Darkness Comes", är speciellt skrivna för City of Bones. Av de 13 låtarna har två tidigare släppts, medan de andra är nya låtar.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 Officiell webbplats

Amerikanska filmer 2013
New York på film
Amerikanska fantasyfilmer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska romantikfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Harald Zwart
IMAX-filmer
HolbyBlue

HolbyBlue är en brittisk polisdramaserie som visades på BBC One 2007-2008. Serien producerades av BBC, Red Planet Pictures och Kudos och var en "spinoff" av dramaserien Holby City. Den första omgången sändes mellan 9 maj och 26 juni 2007. Nästa omgång sändes från 20 mars till 5 juni 2008.

Skådespelare och roller

 Cal Macaninch som John Keenan
 Richard Harrington som DS Luke French
 Kacey Ainsworth som Inspector Jenny Black
 James Hillier som Sergeant Christian Young
 David Sterne som Sergeant Edward "Mac" McFadden
 Chloe Howman som PC Kelly Cooper
 Jimmy Akingbola som Neil Parker
 Joe Jacobs som PC Billy Jackson
 Elaine Glover som PC Lucy Slater
 Kieran O'Brien som PC Robert Clifton

Externa länkar
 HolbyBlue på bbc.co.uk

Brittiska TV-serier från 2000-talet
Kayla Carrera

Kayla Carrera, född 30 juni 1978 i Chicago i Illinois, är en amerikansk porrskådespelare. Efter uppväxten flyttade hon till Los Angeles där hon bodde i fyra år. Hon började medverka i pornografiska filmer år 2007 och vann år 2008 pris för medverkan i bästa gruppsexscen vid AVN Award.

Priser och utmärkelser
 2010 AVN Award - Best Group Sex Scene - 2040

Referenser

Noter

Externa länkar
 

Födda 1978
Levande personer
Amerikanska porrskådespelare
Kvinnor
Skådespelare från Chicago
Karl av Bayern

Karl Theodor Maximilian August av Bayern, född 7 juli 1795 i München, död 16 augusti 1875 i Tegernsee, var en bayersk prins och militär.

Karl var andre son till sedermera kung Maximilian I och Augusta av Hessen-Darmstadt; hans syster Augusta blev mor till drottning Josefina av Sverige. Han fick en rent militär uppfostran och deltog med berömmelse i kriget mot Napoleon 1813-14. Han blev fältmarskalk 1841 och generalinspektör för bayerska armén 1848.

Under tyska enhetskriget 1866 erhöll han befälet över samtliga de sydtyska staternas trupper, men arméns oenhetliga sammansättning och politiska hänsyn försvårade i hög grad en energisk krigföring, och Karl kunde därför inte uträtta mycket. Efter freden lämnade han alla offentliga uppdrag.

Han var gift två gånger, bägge gångerna morganatiskt : 1:a gången 1823 med Sophie Petin, senare friherrinna von Bayrstorff, (1796-1838) och 2:a gången 1859 med Henriette Schöller (1815-1866). Han fick tre döttrar med 1:a frun.

Källor 
 

Födda 1795
Avlidna 1875
Bayerns kungligheter
Tyska fältmarskalkar
Mottagare av Serafimerorden
Män
Lovefool

Lovefool är en poplåt skriven av Peter Svensson och Nina Persson för The Cardigans tredje studioalbum, First Band on the Moon, som släpptes på singel den 14 september 1996 i Storbritannien, och internationellt den 5 oktober 1996. 

Den var albumets huvudsingel, och blev gruppens första internationellt framgångsrika hitsingel. Singeln debuterade på den svenska försäljningslistan den 4 oktober 1996 och kom som högst på 15:e plats.

Singeln toppade listan Billboard Hot 100 Airplay och låg på sex andra Billboardlistor. 1997 fortsatte de internationella framgångar, med topplaceringen #2 på den brittiska singellistan och med framgångar på flera håll i Europa. Singeln toppade också listorna i Nya Zeeland, och belönades med en guldskiva i Australien. 

Den var också med i Baz Luhrmanns Romeo + Juliet två månader efter singelsläppet, och 1999 i filmen Cruel Intentions. Den har också spelats in av flera andra artister, som indiepopbandet The Hush Sound, som spelade den flera gånger på sina konserter. Den spelades också in av punkbandet New Found Glory på albumet From the Screen to Your Stereo Part II och av kanadensiska trumpetaren och sångerskan Bria Skonberg på albumet Fresh.

Bakgrund
Nina Persson skrev sångtexten på en flygplats, då hon väntade på att flygplanet skulle komma. Hon förklarade då att låten hade en "långsam bossa nova-känsla". Hon menade också att "de största hitlåtarna är de som är enklast att skriva".

Källor

Fotnoter

Låtlista
"Lovefool"
"Nasty Sunny Beam"
"Iron Man" (First Try)

Återutgåva 1
"Lovefool" (radioversion)
"Lovefool" (Tee's Club Radio)
"Lovefool" (Tee's Frozen Sun Mix)
"Lovefool" (Puck version)

Återutgåva 2
"Lovefool" (radioversion)
"Sick & Tired" (live)
"Carnival" (live)
"Rise & Shine" (live)

Referenser

Externa länkar
"Lovefool", sångtext

Musiksinglar 1996
Engelskspråkiga sånger
Filmlåtar
Radikal 2

Radikal 2 betyder streck eller lodrätt och är en av sex Kangxi-radikaler (av totalt 214 stycken) som består av ett streck.

I Kangxi-ordboken finns det 21 tecken (av 49030 stycken) som kan hittas under denna radikal.

Radikal 2, i detta fallet känd som 竪 Shù "vertikal", är en av de åtta principerna av Yong, tecknet 永 (永字八法 Yǒngzì Bāfǎ), som är en av grunderna inom kinesisk kalligrafi.

Tecknet kan förekomma i två olika varianter, droppande dagg och hängande nål. När tecknet skrivs så skiljer det sig hur strecket avslutas, droppande dagg avslutas genom att pennan eller penseln lyfts från pappret, medan hängande nål sakta smalnar av till en spets. Droppande tagg används när strecket möter ett annat streck upptill eller nedtill som till exempel 丫, medan hängande nål används när radikalen går rakt igenom de andra strecken, som exempelvis med tecknet 中.

Tecken med radikal 2 
Länkarna i tabellen leder till Wiktionary.

Referenser

Externa länkar 

002
WP:Projekt Kina
Monadnock Building

The Monadnock Building (historiskt namn: Monadnock Block), är en amerikansk skyskrapa på 53 West Jackson Boulevard i Chicago, Illinois. Den norra delen av byggnaden designades av Burnham & Root och byggdes i tegel 1891 och när den södra delen byggdes två år senare hade byggnadstekniken utvecklats. Den andra delen av byggnaden, som  ritades av Holabird & Roche, är en stålbyggnad med fasad i tegel.

Byggnaden registrerades i National Register of Historic Places 1970 och utnämndes till National Historic Landmark som en del av South Dearborn Street – Printing House Row North Historic District 1976.

En stadsdel med flera kända skyskrapor 
Monadnock ingår i the Printing House Row District, tillsammans med bland annat the Manhattan Building, Old Colony Building och Fisher Building, som är några av Chicagos äldsta skyskrapor.

Källhänvisningar 

Skyskrapor i Chicago
Arkitekturåret 1891
Ficks princip

Ficks princip, efter Adolf Fick, bygger på att flödet av blod genom ett organ är lika med dess upptag eller frisättning av en substans (exempelvis syre) dividerat med skillnaden i
koncentration mellan arteriellt och venöst blod för substansen.

Med hjälp av Ficks princip kan man räkna ut blodflödet genom hjärtat genom följande formel:

där CO = blodflödet i hjärtat, Ca = Syrekoncentrationen i arteriellt blod och Cv = Syrekoncentrationen i venöst blod.

Två vanliga användningar av Ficks princip är att mäta hjärtminutvolymen och arbetsprov där man samlar in all utandningsluft i säckar och analyserar dem.

Referenser 

Kardiologi
Anestesi
Angutit Inersimasut GM

Angutit Inersimasut GM, också känt som Coca Cola GM, är den högsta divisionen i grönländsk fotboll. Den spelades första gången 1958 och arrangeras av det grönländska fotbollsförbundet sedan 1971. Den spelas först i lokala turneringar och sedan en slutturnering. Man spelar inte ligaspel utan det är turneringar på någon veckas längd, detta för att minska resekostnaden med tanke på de höga flygpriserna på Grönland. B-67 är den mesta framgångsrika klubben, med fjorton vinster i turneringen. På senare år (skrivet 2012) har det även arbetats för att få med ett grönländskt lag i danska Superligaen.

Lista över mästare

GIF-mästerskapet (1954–1971)
1954–55: Nuuk Idraetslag
1958: GSS Nuuk
1959–60: Nanok-50 Idraetslag
1963–64: Kissaviarsuk-33
1966–67: Kissaviarsuk-33
1967–68: Tupilakken 41
1969: Kissaviarsuk-33
1970: Tupilakken 41

GBU-mästerskapet (från 1971)

1971: Tupilakken 41 (Qaanaaq)
1972: GSS Nuuk (Nuuk)
1973: GSS Nuuk (Nuuk)
1974: Siumut Amerdlok Kunuk (Sisimiut)
1975: GSS Nuuk (Nuuk)
1976: GSS Nuuk (Nuuk)
1977: Nagdlunguaq-48 (Ilulissat)
1978: Nagdlunguaq-48 (Ilulissat)
1979: Christanshåb Idraetsforening 70 (Qasigiannguit)
1980: Nagdlunguaq-48 (Ilulissat)
1981: Nuuk Idraetslag (Nuuk)
1982: Nagdlunguaq-48 (Ilulissat)
1983: Nagdlunguaq-48 (Ilulissat)
1984: Nagdlunguaq-48 (Ilulissat)
1985: Nuuk Idraetslag (Nuuk)
1986: Nuuk Idraetslag (Nuuk)
1987: Kissaviarsuk-33 (Qaqortoq)
1988: Nuuk Idraetslag (Nuuk)
1989: Kagssagssuk (Maniitsoq)
1990: Nuuk Idraetslag (Nuuk)
1991: Kissaviarsuk-33 (Qaqortoq)
1992: Aqigssiaq (Maniitsoq)
1993: B-67 (Nuuk)
1994: B-67 (Nuuk)
1995: Kugsak-45 (Qasigiannguit)
1996: B-67 (Nuuk)
1997: B-67 (Nuuk)
1998: Kissaviarsuk-33 (Qaqortoq)
1999: B-67 (Nuuk)
2000: Nagdlunguaq-48 (Ilulissat)
2001: Nagdlunguaq-48 (Ilulissat)
2002: Kugsak-45 (Qasigiannguit)
2003: Kissaviarsuk-33 (Qaqortoq)
2004: FC Malamuk (Uummannaq)
2005: B-67 (Nuuk)
2006: Nagdlunguaq-48 (Ilulissat)
2007: Nagdlunguaq-48 (Ilulissat)
2008: B-67 (Nuuk)
2009: G-44  (Qeqertarsuaq)
2010: B-67 (Nuuk)
2011: G-44  (Qeqertarsuaq)
2012: B-67 (Nuuk)
2013: B-67 (Nuuk)
2014: B-67 (Nuuk)
2015: B-67 (Nuuk)
2016: B-67 (Nuuk)
2017: Inuit Timersoqatigiiffiat-79 (Qeqertarsuaq)
2018: B-67 (Nuuk)
2019: Nagdlunguaq-48 (Ilulissat)
2020: spelades ej
2021: spelades ej
2022: Nagdlunguaq-48 (Ilulissat)
2023: B-67 (Nuuk)

Källa:

Referenser 

Fotboll på Grönland
Återkommande sportevenemang med premiär 1958
Secret Garden (TV-serie)

Secret Garden (hangul: 시크릿 가든; RR: Sikeurit Gadeun) är en sydkoreansk TV-serie som sändes på SBS från 13 november 2010 till 16 januari 2011. Ha Ji-won, Hyun Bin, Yoon Sang-hyun och Kim Sa-rang i huvudrollerna.

Roller
 Ha Ji Won som Gil Ra Im
 Hyun Bin som Kim Joo Won
 Yoon Sang Hyun som Choi Woo Young / Oska
 Kim Sa-rang som Yoon Seul
 Lee Jong Suk som Han Tae Sun
 Yoo In-na som Im Ah Young
 Lee Philip som Direktör Im Jong Soo
 Kim Ji Sook som Moon Yeon Hong
 Park Joon Geum som Moon Boon Hong
 Kim Sung-oh (김성오) som Sekreterare Kim

Utökade roller
 Choi Yoon So som Kim Hee Won
 Kim Sung Kyum som Moon Chang Soo
 Lee Byung Joon som Park Bong Ho
 Sung Byung Sook som Park Bong Hee
 Yoon Gi Won som Choi Dong Kyu
 Yoo Seo Jin som Lee Ji Hyun
 Kim Gun som Yoo Jong Heon
 Baek Seung Hee som Park Chae Rin
 Kim Dong Gyoon som direktör
 Kim Mi Kyung som pensionat ajumma
 Kim Sung Hoon
 Kang Chan Yang (강찬양)
 Jang Seo Won (장서원)
 Lee Joon-hyuk som sig själv (kame, ep 8)
 Baek Ji-young som sig själv (kame, ep 13)
 Son Ye-jin som sig själv (kame, ep 20)
 Song Yoon Ah som sig själv (kame)
 Beige (베이지) (kame)

Externa länkar
Officiell plats (Koreanska)

Sydkoreanska TV-serier från 2010-talet
TV-program i Seoul Broadcasting System
TV-seriestarter 2010
TV-serieavslutningar 2011
WP:Projekt Korea
Koreanskspråkiga TV-serier
Sydkoreanska dramaserier
Fantasy-TV-serier
Sarakatsani

Sarakatsani är ett grekiskt herdefolk, som traditionellt levt i norra Grekland, samt i Albanien och Bulgarien. Den brittiske kulturantropologen J. Campbell levde och utförde ett fältarbete bland sarakatsani under 1950-talet.

Etniska grupper i Europa
Niels Simonsen

Niels Simonsen, född den 10 december 1807 i Köpenhamn, död den 11 december 1885 på Frederiksberg, var en dansk målare, skulptör och litograf.

han var son till hökaren Simnon Rasmusson och Bolette Nielsdatter och från 1837 gift med Anne Marie Petersen. Efter att han under några år arbetat som målarlärling ändrade han inriktning och studerade konst vid konstakademien 1823-1933 och hos Johan Ludvig Lund, vilken först lät honom arbeta som litograf. Han ägnade sig även åt skulptur, utförde byster och reliefer efter kompositioner av Lund i Kristiansborg. Så beslöt han bli målare och vann popularitet med genren Den girige (1833), som följdes av en figurrik framställning av Införandet av Thorvaldsens Kristusstaty i Fruekirke (1834). Från detta år till 1845 var Simonsen bosatt i München, frånräknat utflykter till Tyrolen, Norditalien och Algeriet, varifrån han med förkärlek hämtade sina ämnen. År 1848 blev han ledamot av akademien, genom Tordenskjolds hakkert i kamp med en svensk fregatt, och 1854 professor vid modellskolan. Efter att ha målat några tavlor från kriget 1848, däribland En bivack (1849, konstmuseet), målade han Trolovning i Herrestad i Skåne (1863), men såväl denna som Flickan, som finner guldhornen (1859) visade, att hans talang kom mera till sin rätt i tavlor med mindre figurer. Även från kriget 1864 målade han flera motiv, varibland Striden vid Sankelmark. Under sina sista år gick han tillbaka till de för honom alltifrån ungdomen kära ämnena från beduin- och sjörövarlivet, men kunde inte tillfredsställa den nyare tidens publik, som krävde strängare natursanning i utförandet. Däremot vann han sina elever genom varm hänförelse för konsten. Han var ledamot av konstakademierna i Stockholm (1866) och München. Simonsen är representerad vid bland annat Statens museum for Kunst, Thorvaldsens Museum, Bornholms Kunstmuseum, Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborgs slott, Nasjonalgalleriet i Oslo och Nationalmuseum i Stockholm.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 152, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Representerade vid Nationalmuseum
Danska historiemålare
Ledamöter av Konstakademien
Danska målare under 1800-talet
Konstnärer från Köpenhamn
Födda 1807
Avlidna 1885
Män
Ugglan
Niels Juel Simonsen

Niels Juel Simonsen, född 16 maj 1846 i Köpenhamn, död där 25 maj 1906, var en dansk operasångare.

Biografi
Simonsen röjde tidigt musikaliskt påbrå (hans far var hovkapellist, hans mor Catharine Simonsen opera- och konsertsångerska). Efter fyra års elevtid vid Det Kongelige Teater i Köpenhamn, med Henrik Rung till läromästare, debuterade Simonsen där 1868 som Hans Heiling och var alltsedan vid denna scen bärande kraft inom barytonfacket. År 1874 utnämndes han till kammarsångare. Eugen Fahlstedt skriver i Nordisk Familjebok: "Hans omfångsrika röst hade af naturen fast och sundt läge, mäktig och på samma gång ovanligt hjärtevinnande klang; sångsättet var energiskt, men kunde i vekare partier utveckla ett säreget behag. Någon mera utbildad sångteknik ernådde han icke, och han tolkade bäst osammansatta stämningar, naiv och omedelbar känsla. I aktionen var han naturlig och fri från öfverdrifter." 

Till hans bästa roller hörde, utom Heiling, "Vilhelm Tell", "Kung Valdemar" i Lange-Müllers Tove, "Marsk Stig" i Peter Heises Drot og marsk, "Agamemnon" i Ifigenia i Aulis, "Orestes" i Ifigenia på Tauris, "Wolfram" i Tannhäuser samt Flygande holländaren. Vidare uppbar han sådana roller som Wagners "Telramund" och "Hans Sachs", Verdis Rigoletto, Germont, Amonasro, Falstaff och "Jago", Gounods "Valentin", "Capulet" och "Mercutio", "Plumkett" i "Martha", "Hamlet", "Lothario" i Mignon, och, trots att han egentligen inte var lagd för det tragiska, lyckades han märkligt nog som "Figaro" i både Mozarts och Rossinis operor, varemot "Don Juan" inte passade honom så väl. För det danska konsertlivet var Sinomsen alltid ett gott stöd, och hans särdeles tilltalande vissång inbragte honom hedersnamnet "Folkets sanger". Han uppträdde 1876 i Stockholm som "Vilhelm Tell" och konserterade ofta i sydsvenska städer.

Källor 
 

Danska operasångare under 1800-talet
Sångare från Köpenhamn
Födda 1846
Avlidna 1906
Män
Ugglan
Mark P. McCahill

Mark P. McCahill, född 7 februari 1956, är en amerikansk programmerare som har varit involverad i att utveckla och popularisera ett antal Internettekniker sedan slutet av 1980-talet. Han ledde utvecklingen av Gopherprotokollet, föregångaren till World Wide Web. Han var också den första att använda frasen "surfa på Internet." Han arbetar 2012 på kontoret för informationsteknologi vid Duke University som arkitekt av 3D-lärande och collaborative software.

Referenser 

Födda 1956
Gopher
Män
Amerikanska programmerare
Levande personer