kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karl Blind

Karl Blind, född 4 september 1826 i Mannheim, död 21 maj 1907 i Hampstead, var en tysk revolutionsman och publicist, styvfar till Ferdinand Cohen-Blind och Mathilde Blind.

Blind var redan som student i Heidelberg inblandad i oppositionella aktiviteter och häktades 1847, men frigavs efter några månader. År 1848 deltog han livligt i de revolutionära uppträden, för vilka hans fädernesland, Baden, var skådeplatsen. Han var med i den deputation, som i februari skulle förmå storhertigdömets andra kammare att gå det demokratiska partiets krav till mötes, och han ledde i september jämte Gustav Struve den andra republikanska revolutionen i Schwarzwald, kämpade förtvivlat vid stormningen av Staufen, men greps och i mars 1849 dömd till åtta års tukthus. När revolutionen kort därpå utbröt med förnyad styrka, befriades han av upprorsmännen, försökte med en i hast bildad frikår inta Rastatt och begav sig sedan till Karlsruhe, där han uppträdde som ivrig motståndare till den nya regeringens chef, Lorenz Brentano, vilken han anklagade för hemliga förbindelser med det fördrivna furstehuset. 

Tillsammans med Friedrich Jacob Schütz sändes Blind på diplomatiskt uppdrag till Paris för att åt revolutionsregeringarna i Baden och Pfalz utverka franska republikens officiella erkännande. Där invecklades han emellertid i Alexandre Auguste Ledru-Rollins resning till förmån för den romerska republiken, fängslades och hotades med utlämning till preussiska myndigheter, om han ej uppgav sina krav att behandlas som diplomatiskt ombud. Frigiven efter några månaders fängelse, utvisades han av Louis Napoléon, slog sig ned i Bryssel, men måste 1852 undan nya förföljelser söka asyl i England, där han sedermera vistades och utövade en livlig verksamhet som mytologisk och historisk skriftställare, publicist och demokratisk agitator.

Blind trädde i nära förbindelse med Giuseppe Garibaldi, Giuseppe Mazzini och andra revolutionsledare, verkade bland annat för Ungerns och Polens sak och utgav under fransk-tyska kriget 1870–71 en flygskrift till försvar för Tyskland. Han upprätthöll en livlig förbindelse med radikala organisationer i England, särskilt i utrikespolitiska angelägenheter.

Källor
 

Tyska politiker
Födda 1826
Avlidna 1907
Män
Ugglan
Personer från Mannheim
Kari Tapio

Kari Tapio, artistnamn för Kari Tapani Jalkanen, född 22 november 1945 i Suonenjoki, död 7 december 2010 i Esbo, var en finsk schlagerartist.

Tapio var en av kandidaterna till att representera Finland under Eurovision Song Contest 2008, med sången Valaise yö. I finalen kom han på andra plats och Teräsbetoni blev vald som representant för Finland. Kari Tapio avled i en hjärtattack den 7 december 2010, 65 år gammal. Dödsfallet skedde i en taxi på väg hem.

Noter

Externa länkar 
Kari Tapio på Pomus.net 

Finländska schlagersångare
Födda 1945
Avlidna 2010
Män
Personer från Suonenjoki
Lorenz Brentano

Lorenz Brentano, född 4 november 1813 i Mannheim, död 17 september 1891 i Chicago, var en tysk revolutionär, sedermera amerikansk politiker.

Brentano deltog ivrigt i 1848 års revolutionsrörelse som medlem av badensiska andra kammaren och Frankfurtparlamentet. Efter storhertigens flykt blev han i maj 1849 ordförande i Badens provisoriska regering, flydde i juni samma år till Schweiz och 1850 därifrån till USA, där han slog sig ned som farmare i Michigan.

År 1859 blev han advokat i Chicago, var 1860-67 redaktör för den republikanska "Illinois Staatszeitung", invaldes 1862 i delstaten Illinois lagstiftande församling och var 1872-76 amerikansk konsul i Dresden. Han var 1876-79 en av Illinois ledamöter i USA:s representanthus, drog sig sedan tillbaka från det politiska livet och sysslade under sina sista år med historiskt och juridiskt författarskap.

Källor

Tyska politiker
Ledamöter av USA:s representanthus från Illinois
Alumner från Freiburgs universitet
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Födda 1813
Avlidna 1891
Män
Badensiska politiker
Personer från Mannheim
Frank A. Briggs

Frank Arlington Briggs, född 15 september 1858 i Minneapolis, Minnesota, död 9 augusti 1898 i Bismarck, North Dakota, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten North Dakota från 1897 fram till sin död.

Briggs arbetade som journalist och flyttade sedan 1881 till Dakotaterritoriet där han var verksam som fastighetsmäklare.

Briggs efterträdde 1897 Roger Allin som guvernör i North Dakota. Han avled följande år i tuberkulos och efterträddes av Joseph M. Devine.

Briggs gravsattes på Howard Lake Cemetery i Howard Lake, Minnesota.

Källor

Externa länkar

Guvernörer i North Dakota
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Minneapolis
Födda 1858
Avlidna 1898
Män
John S. Cohen

John Sanford Cohen, född 26 februari 1870 i Augusta, Georgia, död 13 maj 1935 i Atlanta, Georgia, var en amerikansk demokratisk politiker och journalist. Han representerade delstaten Georgia i USA:s senat 1932-1933.

Cohen studerade 1885-1886 vid United States Naval Academy och arbetade sedan som journalist i New York. Han var sekreterare åt inrikesministern M. Hoke Smith 1893-1896 och senare krigskorrespondent i spansk-amerikanska kriget. Han var ansvarig utgivare för Atlanta Journal 1917-1935.

Senator William J. Harris avled 1932 i ämbetet och Cohen blev utnämnd till senaten. Han kandiderade inte i det åtföljande fyllnadsvalet och efterträddes i januari 1933 av Richard Russell.

Cohens grav finns på Westview Cemetery i Atlanta.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1870
Avlidna 1935
Amerikanska journalister
Ledamöter av USA:s senat från Georgia
Män
Ferdinand Cohen-Blind

Ferdinand Cohen-Blind, född 25 mars 1844 i Mannheim, död 8 maj 1866 i Berlin, var en tysk attentatsman; styvson till Karl Blind.

Cohen-Blind var son till en bankir Cohen, men upptog efter moderns andra giftermål namnet Blind. 

Han gjorde 7 maj 1866 ett mordförsök mot Otto von Bismarck samt begick natten därpå självmord i fängelset.

Källor
 

Personer i Tyskland under 1800-talet
Födda 1844
Avlidna 1866
Män
Ugglan
Personer från Mannheim
Karl Friedrich Bahrdt

Karl Friedrich Bahrdt, född den 25 augusti 1741 i Bischofswerda i Sachsen, död den 23 april 1792, var en tysk rationalistisk teolog.

Bahrdt, vars far var teolog, blev professor i biblisk filologi i Leipzig men avsattes 1768 på grund av ett osedligt leverne. Likväl blev han, efter att ha varit professor i bibliska antikviteter vid filosofiska fakulteten i Erfurt, 1771 teologisk professor och präst i Giessen, där han "för människans moraliska förbättrings skull" utgav en mönsteröversättning av Bibeln, som förskaffade honom speglosor från Goethe och avsättning från ämbetet.

Likväl blev han generalsuperintendent i Bad Dürkheim, där han upprättade en filantropi, gick därifrån 1779 till Halle, vid vars universitet han samlade många studenter till sina föreläsningar över filologi, filosofi och etik. Han skrev en mängd böcker, där han framställde Kristus som naturvetare och kristendomen som ett moraliskt system, efter vilket han dock själv inte levde i någon större utsträckning.

På grund av överansträngning lämnade han sin lärarverksamhet och levde efter det som värdshusvärd utanför Halle, med ett års avbrott genom en vistelse som fånge i Magdeburgs fästning, där han skrev romaner och ett stort antal satiriska och polemiska skrifter samt sin självbiografi.

Källor 

 

Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Personer verksamma vid universitetet i Gießen
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer i Tyskland under 1700-talet
Födda 1741
Avlidna 1792
Män
Alumner från Leipzigs universitet
Asio

Asio är ett släkte med ugglor inom familjen Strigidae. Släktet omfattar hornugglorna som karaktäriseras av fjädertofsar på huvudet, vilka påminner om öron.

Utbredning 
Släktet finns representerat över stora delar av världen. Bland annat är jorduggla en av världens mest spridda fågelarter som häckar i Europa, Asien, Nord och Sydamerika, Karibien, Hawaii och på Galápagosöarna. Dess utbredningsområde sträcker sig över alla kontinenter förutom Antarktis och Australien. De populationer av arterna hornuggla och jorduggla som häckar i nordligare regioner är flyttfåglar eller uppträder nomadiskt under dåliga sorkår. De arter som lever i tropikerna är mestadels stannfåglar.

Utseende 
Asio-ugglorna är medelstora ugglor som mäter 30–46 cm på längden och med ett vingspann på 80–103 cm. De är långvingade och har en karaktäristisk platt ansiktscirkel och fjädertofsar på huvudet.

Ekologi 
Dessa ugglor är till största delen nattaktiva, men jordugglan är även skymningsaktiv. Flertalet av arterna häckar på marken, men hornugglan häckar i övergivna grenbon byggda av kråkor, korpar eller skator, och även i bon av olika hökar. De födosöker främst i öppna biotoper som fält och gräsmarker, och tar gnagare, andra mindre däggdjur och en del fågel.

Taxonomi 
Efter genetiska studier omfattar släktet idag vanligen nio nu levande arter:
 Jamaicauggla (Asio grammicus) – tidigare i Pseudoscops
 Hornuggla (Asio otus)
 Afrikansk hornuggla (Asio abyssinicus)
 Madagaskarhornuggla (Asio madagascariensis)
 Strimmig hornuggla (Asio clamator) – tidigare i ’’Pseudoscops eller Rhinoptynx Mörk hornuggla (Asio stygius)
 Jorduggla (Asio flammeus)
 Kapuggla (Asio capensis)
 Skräckuggla (Asio capensis) – tidigare i NesasioTvå fossila arter erkänns idag som hörande till släktet:
 Asio brevipes Ford & Murray, 1967 – sen pliocen från Hagerman, USA
 Santarosaeuggla (Asio priscus) Howard, 1964 – sen pleistocen eller tidig holocen från Santa Rosa Island, USA"Asio" longaevus förs till släktet av Mlíkovský, 1998 men först av andra till släktet Bubo. Den tidigare antagna fossilet "Asio" henrici från sen eocen/tidig oligocen förs idag till tornugglesläktet Selenornis. "Asio" pygmaeus (ofta felstavat pigmaeus) kan inte med säkerhet föras till släktet eftersom typen är försvunnen och kräver därför mer studier av materialet. "Asio" collongensis (mellersta miocen från Vieux-Collonges, Frankrike) placeras numera i släktet Alasio.

 Referenser 
Artikeln är till stora delar översatt från engelskspråkiga wikipedias artikel [Asio], läst 2009-11-03, där följande källor anges:
 Mlíkovský, Jirí (2002): Cenozoic Birds of the World, Part 1: Europe''. Ninox Press, Prague. PDF fulltext

Noter

Externa länkar 

 
Egentliga ugglor
Fågelsläkten
Grinnell, Iowa

Grinnell är en stad i Poweshiek County i den amerikanska delstaten Iowa med en yta av 13 km² och en folkmängd, som uppgår till 9 105 invånare (2000). Orten grundades 1854 av Josiah Bushnell Grinnell. Grinnell är säte för Grinnell College som grundades redan 1846.

Källor

Externa länkar

 
Orter i Iowa
Asio (olika betydelser)

Asio eller ASIO kan syfta på:

Asio ‒ ett släkte med ugglor
 Asio Lake – en sjö i Ontario
 ASIO - en av Australien underrättelsetjänster, se Australian Security Intelligence Organisation
 ASIO -  en standard utvecklad av Steinberg, se Audio Stream Input Output
Winder, Georgia

Winder är en stad i den amerikanska delstaten Georgia med en yta av 29 km² och en folkmängd, som uppgår till 12 451 invånare (2005). Winder är administrativ huvudort i Barrow County.

Kända personer från Winder
Richard Russell, politiker

Källor

Orter i Georgia
Barrow County
Eugenia (jakt)

Eugenia är en jakt byggd på Kimitoön 1997–2000 som kopia av ett fartyg byggt 1879–1880. Originalet var ett av de sista segelfartygen utan hjälpmotor i finska skeppsregistret på 1950-talet. Den moderna Eugenia drivs med talko-krafter av Pro Kimitoö-skutan r.f.

Byggprojektet
Projektet kring kopian började vintern 1997 med ett allmänt möte i Västanfjärd, grundande av föreningen Pro Kimitoö-skutan och fällande av virke. Kölen sträcktes i september invid Sagalunds museum i Kimito. Ett nittiotal företag och föreningar, fjorton myndigheter och stiftelser och mer än sjuttio privatpersoner ställde upp som sponsorer.

Som konstruktör anlitades Bertil Bonns och som skeppsbyggmästare Erik Österberg, ingenjör med båtbyggarutbildning och över 20 års erfarenhet av träbåtsbyggande. Resande av spanter utfördes i huvudsak av Österberg, timmermannen Igor (Igge) Scharin och ett tjugotal elever i en arbetskraftsutbildning som ordnades av arbetskraftsmyndigheterna. Bordläggningsarbetet inleddes sommaren 1998 under ledning av Max Lassén, med erfarenhet från Jacobstads Wapen och slutfördes under hösten. Byggnadsarbetet slutfördes i Västanfjärd, dit Eugenia flyttades vintern 1999. Ett trettiotal talkoaktiva medverkade väsentligt i byggandet. Fartyget sjösattes den 24 juli 1999. Den 4 juni 2000 var Eugenia riggad och klar.

Ursprungliga Eugenia
Den ursprungliga Eugenia byggdes 1879–1880 i Bolax på Hitis av Gustaf Andersson under ledning av skeppsbyggmästare A. Grundström. Anderssons son, Oskar ”Storö-Oskar” Gustafsson, fortsatte som redare och insisterade på att inte installera någon motor. Då Eugenia togs ur skeppsregistret 1953 blev endast två segelfartyg kvar, båda från Åland: skonaren Linden (förebild till kopian Linden) och galeasen Frida.

Eugenia seglade mest inom området mellan Raumo i norr, Mariehamn i väster och Helsingfors i öster. Till stor del kom hon att segla med stenlaster, bland annat fraktade hon sand och sten till bygget av Bengtskärs fyr 1905–1906. Hon förstärktes under en större ombyggnad 1905. Nominell maximilast var 45 ton.

Referenser

Externa länkar

 Eugenias webbplats

Finländska segelfartyg
Fartyg sjösatta 1999
Fartyg byggda i Finland
Grafsnitt i datorseende

Grafsnitt har stor betydelse inom datorseende då det framgångsrikt kan lösa ett stort antal av de problem inom datorseende som kan formuleras som minimeringsproblem. Detta inkluderar problem så som segmentering, utjämning, och att hitta korrespondenser. Dessa minimeringsproblem kan approximeras med hjälp av att man löser maxflödesproblemet (vilket enligt Max-flöde, minsta-snitt ger det minsta snittet i grafen) .

Binära problem, till exempel brusreducering av en binär bild, kan lösas exakt. Övriga problem kan framgångsrikt lösas approximativt av en serie binära problem.

Se även
 Snitt (grafteori)

Referenser
J.E. Besag (1986), On the statistical analysis of dirty pictures (with discussion), Journal of the Royal Statistical Society Series B, 48, 259–302
Yuri Boykov, Vladimir Kolmogorov: An Experimental Comparison of Min-Cut/Max-Flow Algorithms for Energy Minimization in Vision. IEEE Trans. Pattern Anal. Mach. Intell. 26(9): 1124-1137 (2004)
Gareth Funka-Lea, Yuri Boykov, Charles Florin, M. P. Jolly, Romain Moreau-Gobard, R. Ramaraj and D. Rinck (2006), Automatic heart isolation for CT coronary visualization using graph cuts, IEEE International Symposium on Biomedical Imaging, 614–617.
D. Geman and S. Geman (1984), Stochastic relaxation, Gibbs distributions and the Bayesian restoration of images, IEEE Trans. Pattern Anal. Mach. Intell., 6, 721–741.
D.M. Greig, B.T. Porteous and A.H. Seheult (1989), Exact maximum a posteriori estimation for binary images, Journal of the Royal Statistical Society Series B, 51, 271–279.

Noter

Datorseende
Sean Patrick Thomas

Sean Patrick Thomas, född 17 december 1970 i Wilmington, Delaware, är en amerikansk skådespelare.

Filmografi i urval

Referenser

Noter

Externa länkar

Män
Födda 1970
Levande personer
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Wilmington, Delaware
Alumner från University of Virginia
Alumner från New York University Tisch School of the Arts
Anders Knutsson

Per Anders Knutsson, född 30 augusti 1931 i Högalids församling i Stockholm, är en svensk jurist. Han var justitieråd (domare i Högsta domstolen) åren 1975–1998.

Biografi
Anders Knutsson är son till läkaren, professor Folke Knutsson och Ingrid Broberg (omgift Josephson) samt bror till Lars Knutsson, halvbror till Staffan Josephson och farbror till Filippa Knutsson.

Han studerade vid Uppsala universitet och blev filosofie kandidat 1952 och avlade juristexamen 1956. Han tjänstgjorde som tingsnotarie 1956–1959. Han blev fiskal vid Svea hovrätt 1960, var sekreterare i Arbetsdomstolen 1962–1965 och var assessor vid Svea hovrätt 1966. Han var rättssakkunnig i Justitiedepartementet 1966 och blev kansliråd där 1969, departementsråd 1971, tillförordnad rättschef 1973 och var justitieråd 1975–1998.

Anders Knutsson var ordförande för avdelning inom Högsta domstolen från 1988 och blev ordförande för Högsta Domstolen 1992. 

Han var redaktionssekreterare vid Svensk Juristtidning 1966–1967 och redaktör där 1968–1972. Han är från och med årgång 2003 utgivare av tidskriften Nytt Juridiskt Arkiv, avd. I (rättsfall från Högsta domstolen).

Han var vice ordförande Arbetsdomstolen 1974–1975, Allmänna reklamationsnämnden 1970–1975, ordförande varumärkesutredningen 1974–1983, konsumentköpsutredningen 1977–1984, ordförande i nämnden mot etnisk diskriminering från 1986 och radionämnden från 1991.

Anders Knutsson gifte sig 1953 med Gertrud Viksten (född 1929), dotter till överinspektör Carl Viksten och Thérèse, ogift Genberg.

Källor
 Vem är det 2001

Noter

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Svenska jurister under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Alumner från Uppsala universitet
Födda 1931
Levande personer
Män
Kaliumvätekarbonat

Kaliumvätekarbonat eller kaliumbikarbonat är ett salt av kalium och kolsyra med formeln KHCO3.

Egenskaper 
Kaliumvätekarbonat är lösligt i vatten, men inte i etanol. Vattenlösningens pH blir ca 8,6. När kaliumvätekarbonat värms upp över 100 °C sönderfaller det till kaliumkarbonat (K2CO3), vatten och koldioxid.

Framställning 
Kaliumvätekarbonat framställs genom att låta kaliumkarbonat reagera med koldioxid och vatten.
K2CO3 + CO2 + H2O → 2 KHCO3
Visserligen bildas liten del (någon procent) vätekarbonatjoner när kaliumkarbonat löses i vatten.
2K+ HCO3- + OH-
men detta är ingen framställningsmetod. Om vattnet dunstar återbildas kaliumkarbonat.

Användning 
Kaliumbikarbonat används huvudsakligen som en källa till koldioxid i till exempel bakpulver och i pulversläckare.

Det används också som surhetsreglerande medel i till exempel bordsvatten.

Kaliumbikarbonat används också inom jordbruk som ett miljövänligt bekämpningsmedel mot mjöldagg.

Se även 
Kaliumacetat
Natriumvätekarbonat

Källor 

Material Safety Data Sheet Mallinckrodt Baker

Kaliumföreningar
Karbonater
Dunning–Kruger-effekten

Dunning–Kruger-effekten är en felaktig självbild (kognitiv bias) som innebär att den som inte har kunskap också är oförmögen att förstå att han eller hon överskattar sin kunskap och/eller förmåga. Samtidigt tenderar personer med hög kompetens att underskatta sin relativt höga kompetens gentemot andra, vilket leder till antagandet att det som är lätt för den kompetente också är lätt för andra.  och  (Cornell University) sammanfattar: "Den inkompetente har felaktig uppfattning om sig själv, den kompetente om andra." 

En missuppfattning är att folk tror att det handlar om andra. Men att inte känna till omfattningen av sin egen okunnighet är en del av det mänskliga tillståndet. Problemet med det är att man ser det hos andra människor men inte hos sig själv. Det Kruger och Dunning kunde visa på gruppnivå var att de som hade mindre kunskap än genomsnittet visserligen överskattade sin kompetens, men att de snarare bedömde sig ligga nära genomsnittet, trots att de tillhörde den sämsta kvartilen (fjärdedelen). De trodde alltså inte att de kunde slå en expert på fingrarna i dennes eget ämne, men ansåg att de visste ganska mycket, trots att verkligheten snarare visade att de var tydligt okunniga.

Det har länge spekulerats om effekten, men det var först när Justin Kruger och David Dunning, forskare på Cornell University i New York, 1999 genomförde en serie experiment för att testa hypotesen som den blev vetenskapligt belagd. Följande år mottog Dunning och Kruger det satiriska Ig Nobelpriset för sin rapport där de beskrev Dunning–Kruger-effekten.

Se även
 Bluffsyndromet
 Cykelställsfråga
 Fåfänga
 Hanlons rakkniv
 Högmod
 Megalomani
 Narcissism
 Narcissistisk personlighetsstörning
 Peters princip
 Självförmåga
 Storhetsvansinne

Referenser

Externa länkar 

 
 

Socialpsykologi
Kognitiva biaser
Ludwig Blenker

Ludwig ( i USA Louis) Blenker, född 31 juli 1812 i Worms, död 31 oktober 1863 i Rockland County, New York, var en tysk revolutionsman och sedermera amerikansk general.

Blenker inträdde vid 20 års ålder i den bayerska legion, som följde kung Otto till Grekland, tog 1837 avsked som löjtnant och slog sig kort därpå ned som vinhandlare i sin födelsestad. Efter tilldragelserna i februari 1848 blev han överste för borgarbeväpningen i Worms, kastade sig 1849 in i den pfalzisk-badensiska revolutionsrörelsen och fick befälet över upprorsmännen i Pfalz. Efter att ha misslyckats i sitt anfall på det befästa Landau in der Pfalz måste han undan de anryckande preussarna dra sig över till Baden, stred där mot regeringstrupperna, men tvingades kort därefter fly till Schweiz. I september 1849 utvisades han därifrån och emigrerade då till USA.

Vid amerikanska inbördeskrigets utbrott, 1861, blev han överste i nordstaternas armé, vars återtåg han skyddade efter första slaget vid Bull Run. Han befordrades till brigadgeneral och kommenderade en division av Potomacarmén, beordrades sedan till West Virginia och deltog där i slaget vid Cross Keys (1862). Han togs ur tjänst 1863 och avled samma år.

Källor

Noter

Tyska officerare
Amerikanska generaler
Födda 1812
Avlidna 1863
Män
Grekiska militärer
Personer från Worms
Alger (provins)

Alger (arabiska: ولاية الجزائر) är en provins (wilaya) i norra Algeriet. Provinsen har 2 988 145 invånare (2008). Alger är huvudort.

Administrativ indelning  
Provinsen är indelad i 13 distrikt (daïras) och 57 kommuner (baladiyahs).

Externa länkar

Algeriets provinser
Aston Oaks Golf Club

Aston Oaks Golf Club är en amerikansk golfklubb i Ohioflodens dalgång. Klubben grundades 1999 och är designad av Jack Nicklaus Design Group. Golfbanan ligger idag på mark som tidigare tillhört President William Henry Harrison.

Referenser

Externa länkar 
Aston Oaks Golf Club webbplats

Golfklubbar i USA
Sportklubbar bildade 1999
Beatlemania! With the Beatles

Beatlemania! With The Beatles var den engelska popgruppen The Beatles' första LP-album i Kanada. Den innehöll samma låtsammansättning som With The Beatles, som var gruppens andra LP i Europa. Skivorna hade också samma omslagsbild - ett konstnärligt svartvitt foto på de fyra Beatlesmedlemmarna i mörka polotröjor tagna av fotografen Robert Freeman.

Beatlemania! With The Beatles kom ut i mono den 25 november 1963 - endast tre dagar efter att With The Beatles släppts i Europa.

Låtlista 
Låtarna skrivna av Lennon/McCartney, där inget annat namn anges

Sida A 
 It Won't Be Long - 2:13
 All I've Got to Do - 2:04
 All My Loving - 2:09
 Don't Bother Me (George Harrison) - 2:29
 Little Child - 1:48
 Till There Was You (Meredith Willson) - 2:16
 Please Mr. Postman (Robert Bateman/Georgia Dobbins/William Garrett/Freddie Gorman/Brian Holland) - 2:36

Sida B 
 Roll Over Beethoven (Chuck Berry) - 2:47
 Hold Me Tight - 2:32
 You've Really Got a Hold on Me (Smokey Robinson) - 3:02
 I Wanna Be Your Man - 1:58
 Devil In Her Heart (Richard Drapkin) - 2:27
 Not a Second Time - 2:08
 Money (That's What I Want) (Janie Bradford/Berry Gordy) - 2:47

Album av The Beatles
Musikalbum 1963
Bardufoss flygplats

Bardufoss flygplats (norska: Bardufoss lufthavn) är en flygplats i Bardufoss i Målselv kommun i Norge. Flygplatsen är framför allt en militär flygbas för Luftforsvarets 139 Luftvings helikopterskvadron "339 skvadron" (transporthelikoptrar). Den används också för civil flygtrafik.

Norwegian Air Shuttle flyger tre gånger dagligen till Oslo flygplats, Gardermoen. 

Flygplatsen byggdes som militär flygbas 1938. År 1956 startade civila passagerarflygningar från Bardufoss via Bodø (då de två enda flygplatserna med civil trafik i Nord-Norge förutom sjöflyg) till Oslo.

Strax öster om landningsbanan finns på Fossmoen lämningar av en tidigare landningsbana, som var 1.300 meter lång.

Destinationer

Bildgalleri

Externa länkar
Bardufoss flygplats webbplats

Flygplatser i Norge
Flygplatser invigda 1938
Transport i Troms og Finnmark fylke
Målselvs kommun