kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Andre Gingrich

Andre Gingrich, född 12 september 1952 i Wien, är en österrikisk etnolog och antropolog. Sedan 1998 är han professor vid institutionen för kultur- och socialantropologi vid universitetet i Wien.

Gingrich invaldes 2007 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Externa länkar 

Österrikiska antropologer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1952
Män
Levande personer
Garp (musikgrupp)

Denna artikel handlar om musikgruppen Garp. Se också ordet Garp och romanen Garp och hans värld.
Garp var en svensk musikgrupp från Skellefteå som skivdebuterade 1994 med EP:n Faller en faller alla på skivbolaget A West Side Fabrications etikett Buffel.  "Hon är så mycket” från debut-EP:n var 1994 två veckor i rad bland de tio mest spelade sångerna i Sveriges Radio P3.

Bandmedlemmar
 Bengt Strömbro - bas
 Mattias Kågström - trummor
 Mårten Lundmark - gitarr
 Henrik Oja - sång

Diskografi
CDS - Faller en faller alla [BUFs 01] A West Side Fabrication 1994
CD - Tillåten från 16 [BUF 02] A West Side Fabrication 1994
CDS - Träden viskar ditt namn [BUFs 09] A West Side Fabrication 1995
CDS - Regn i Massachusetts [BUFs 11] A West Side Fabrication 1995
CD - Opium [BUF 12] A West Side Fabrication 1995

Källor

Svenska musikgrupper
Musik från Skellefteå
Timaios (Platon)

Timaios (grekiska: Τίμαιος) är en dialog av Platon. Den betraktades under antiken och en tid framåt som den främsta av hans dialoger. I verket diskuteras den fysiska världens även Atlantis och människans natur även världssjäl. Dialogen antas vara skriven cirka 360–355 f.Kr. Talarna i dialogen är Sokrates, Timaios från Lokroi, Hermokrates och Kritias.

Handling 
Dialogen utspelar sig dagen efter dialogen Staten har ägt rum. Enligt inledningen till Timaios utgör den en fortsättning på diskussionen som förts i Staten. Dialogen är på många sätt innehållsmässigt en praktisk tillämpning av det vetenskapliga program som skisserats i Staten.

I verket beskrivs ett antal av Platons mest kända idéer. En grundläggande skillnad görs mellan "den eviga världen" och "den fysiska världen". Den fysiska (förnimbara) världen ändras och upplöses. Den är objekt för åsikter och ickerationella uppfattningar och föreställningar. Å andra sidan är den eviga (sanna) världen konstant och oföränderlig. Den kan uppfattas genom förnuftet. En annan tanke som förs fram är att varande och blivande förhåller sig till varandra liksom sanning och föreställning förhåller sig till varandra. Därför kan en beskrivning av den fysiska världen inte innebära mer än en sannolik berättelse. 

Timaios föreslår att eftersom ingenting uppstår eller förändras utan orsak, måste orsaken till universum vara en demiurg eller en gud, en figur som Timaios hänvisar till som fadern och skaparen av universum. Denne skapar världen i sin egenskap som gudomlig hantverkare. Eftersom demiurgen är god vill han eller hon att det ska vara så mycket gott som möjligt i världen. Demiurgen skapar ordning från substans genom att imitera oföränderliga och eviga former (paradigm) ur den eviga och perfekta världen.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

Platons dialoger
Carl Johan Lidbeck

Carl Johan Lidbeck, född 5 mars 1774 och död 28 juli 1817, var en svensk vetenskapsman.

Carl Johan Lidbeck föddes i Lund som son till Erik Gustaf Lidbeck och hans hustru Klara Grape. Sedan han med utmärkt beröm vid Lunds universitet genomgått bergsexamen, antogs han 1793 till auskultant i Bergskollegium och blev året därefter ämnessven i masmästeriet på Jernkontorets stat. 1795–1796 studerade han under direktör Johan Carl Garney masugnsbyggnadskonsten och befordrades sistnämnda år till övermasmästare i södra distriktet. 1803–1805 genomförde Lidbeck för mineralogiska studier en resa genom Danmark, Tyskland, Nederländerna och Frankrike och avlämnade vid sin hemkomst till järnkontoret en Afhandling om brunstens inflytande på tackjärnet, jämte en Berättelse om bergverken i Nassau med flera orter, vilka arbeten av brukssocieteten belönades med en större guldmedalj och en personlig löneförhöjning. Tillsammans med Eric Thomas Svedenstjerna utgav han 1807–1811 Samlingar i bergsvetenskapen och erhöll 1814 brukssocietetens uppdrag att i överensstämmelse med vetenskapens ökande anspråk omarbeta Garneys arbete: Handledning till svenska masmästeriet.

Källor
 

Män
Födda 1774
Avlidna 1817
Svenska ingenjörer under 1800-talet
Personer från Lund
Äntligen söndag!

Äntligen söndag! (Vivement Dimanche!) är François Truffauts 21:a och sista film från 1983. Filmens handling är från Charles Williams roman, Fantasia che les ploucs (The Long Saturday Night). 

Efter filmen, Kvinnan i huset bredvid, ville Truffaut göra en mindre allvarlig film och samtidigt skapa en film noir-atmosfär. Detta grepp har använts tidigare i bland annat Skjut på pianisten. Filminspelningen sattes igång 4 november 1982 i Hyères och det tog endast sju veckor att slutföra den. Truffaut ville medvetet göra filmen i ett snabbt tempo för att lättare skapa känslan av en B-filmsatmosfär. Barbara spelad av Fanny Ardant arbetar som sekreterare i Julien Vercels (Jean-Louis Trintignant) fastighetsbyrå på Rivieran. Julien blir huvudmisstänkt för mord och gömmer sig på sitt kontor medan Barbara under tiden försöker hitta sanningen. 

Filmen släpptes sommaren 1983 och var ganska framgångsrik.

Externa länkar

Filmer 1983
Filmer i regi av François Truffaut
Filmmusik av Georges Delerue
Franska komedifilmer
Franska kriminalfilmer
Franska mysteriefilmer
Franska thrillerfilmer
Franska filmer baserade på romaner
Franskspråkiga filmer
Daniel Wessfeldt

Daniel Kristian Wessfeldt, född 24 april 1957 i Malmö, är en svensk friidrottsagent, manager och före detta guldsmed. 

Wessfeldt, som är licensierad IAAF-agent, är agent för flera av Sveriges största friidrottare som Armand Duplantis, Christian Olsson, Magnus Arvidsson, Jonas Lohse, Johan Wissman, Linus Thörnblad, Alhaji Jeng, Henrik Skoog, Mattias Claesson, Emma Green, Jenny Kallur, Susanna Kallur, Anna Söderberg och Angelica Bengtsson, men också internationella stjärnor som Andreas Thorkildsen, Jaysuma Saidy Ndure, David Oliver, Tommi Evilä, Yelena Isinbaeva, Fabiana Murer  och Ivana Brkljacic samt simmerskan Sarah Sjöström.
 
Han har också ett samarbete med tennisspelaren Jonas Björkman och boxaren Armand Krajnc.

Wessfeldt driver sitt företag från Monte Carlo i Monaco. Företaget har även kontor i Malmö, där Stina Funke sköter den svenska delen av verksamheten.

Referenser

Externa länkar 
Daniel Wessfeldt - Association of Athletics Managers 
Wessfeldt om livet som manager för friidrottsstjärnorna - Aftonbladet 20 juli 2006 

Personer inom sport från Sverige
Män
Födda 1957
Levande personer
Personer från Malmö
Personer i Sverige under 2000-talet
Morden (TV-serie)

Morden är en svensk miniserie i sex delar från 2009 i regi av Anders Engström med Kjell Bergqvist, Cecilia Nilsson, Göran Ragnerstam, Annika Hallin och Jens Hultén i huvudrollerna. Serien, som är en fristående uppföljare till Graven, hade svensk TV-premiär den 4 november 2009 och släpptes på DVD den 3 februari 2010.

Handling 
Ett lik hittas i en blindgång i ett gammalt vattenfyllt schakt ute på Skärsö, en fiktiv gammal militärö i Stockholms skärgård. Fyndet visar sig ha kopplingar till ett tidigare fall för kriminalkommissarie CG Ljung (Kjell Bergqvist).

Inspelningsplatser 
Scenerna i schaktet är inspelade i den lilla Alsgruvan som ligger i Mälby säteri några kilometer söder om Gnesta. Någon länspumpning av denna gruva behövdes inte eftersom en stollgång i gruvans nedre del dränerar gruvan.

Vissa scener ovan jord, bl.a. Ceges löparrunda, är filmade på ön Femöre huvud i Oxelösund.

Exteriörscenerna med teamets båt förtöjd i en hamn med oljecisterner samt bergrumsscenerna är inspelade på Stora Höggarn utanför Lidingö.

Rollista 

Cege − Kjell Bergqvist
Claes − Göran Ragnerstam
Fanny − Annika Hallin
Nina − Cecilia Nilsson
Theo − Jens Hultén
Maria − Amanda Ooms
Sally Lundström − Ellen Jelinek
Mårten − Stefan Sauk
Mork − Johan Hedenberg
Rita − Lotta Tejle
Josef − Sten Elfström
Prästen − Mats Flink
Sandra − Inga-Lill Andersson
Marit − Siw Erixon
Selbring − Per Burell
Kvarnström − Peter Engman
Lennart − Jan Mybrand
Evy − Marie Richardson
Max − Björn Kjellman
Fannys assistent − Karin Bergqvist
Lena Lundström − Nina Fex
David Lundström − Henrik Norlén
Mikael Lundström − Viktor Källander
Sjuksköterska − Nathalie Söderkvist
Jonny, bilhandlare − Kåre Mölder
Major Wistam − Per Graffman
Kapten Lind − Erik Johansson
Kustbevakare − Carl Stjernlöf

Externa länkar
 Morden på SMDB 

Stockholm i fiktion
Stockholms skärgård i fiktion
TV-seriestarter 2009
TV-serieavslutningar 2009
Svenska miniserier från 2000-talet
TV-program i SVT
Erik Eriksson (hydrolog)

Erik Eriksson, född 9 december 1917 i Ströms socken i Jämtland, död 7 december 2019 i Rättvik, var en svensk hydrolog.

Biografi
Erik Eriksson var son till Zacharias och Ingeborg (född Larsson) Eriksson i byn Bredkälen, cirka en mil väster om Strömsund, där föräldrarna var jordbrukare. Han arbetade på hemgården med jord- och skogsbruk fram till 1940. Efter militärtjänsten i beredskapen avlade han agronomexamen på jordbrukslinjen 1949, samt licentiatexamen i ämnet marklära 1952 vid Sveriges lantbruksuniversitet. Han arbetade därefter på meteorologiska institutionen vid Stockholms universitet och disputerade där i meteorologi 1959.

Eriksson var bland annat anställd vid Naturvetenskapliga forskningsrådet innan han 1970 tillträdde tjänsten som professor i hydrologi vid Uppsala universitet, varifrån han  avgick med pension 1982. Han var en av grundarna till konsultföretaget AB Hydroconsult i Uppsala, och verkade i dess styrelse under åren 1972–1998.
 
Eriksson var ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien (invald 1979) och av Kungliga Vetenskapssamhället i Uppsala. Han publicerade ett 70-tal vetenskapliga uppsatser inom ämnena marklära, oceanografi, klimatologi och hydrologi. Eriksson har förutom i Europa rest på bland annat forsknings- och utredningsuppdrag i Sydasien, Afrika och Nordamerika.

Erik Eriksson var en av grundläggarna av forskningsområdet atmosfärskemi, studerade de biogeokemiska kretsloppen, och uppmärksammade redan under 1950-talet den globala uppvärmningen vid forskningsresor till Arktis.

Källor 

Familjesidorna i Upsala Nya Tidning 7 december 2012
"Minnesord: Erik Eriksson" i Östersunds-Posten 1 februari 2020
Kungl. vetenskapsakademien, Matrikel 1991, ISSN 0302-6558, sid. 49.

Noter

Vidare läsning
Erik Eriksson på History of Hydrology Wiki

Externa länkar 
 

Svenska professorer i hydrologi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Alumner från Stockholms universitet
Alumner från Sveriges lantbruksuniversitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer från Ströms socken
Svenska hundraåringar
Män
Födda 1917
Avlidna 2019
XM Satellite Radio Indy 300 2007

XM Satellite Radio Indy 300 2007 var säsongspremiären i IndyCar Series 2007. Racet kördes den 24 mars på Homestead-Miami Speedway. Dan Wheldon inledde säsongen på samma sätt som han gjort på samma bana 2005 och 2006, och vann en klar seger före Scott Dixon. Med Dixons andraplats så tog Chip Ganassi Racing en dubbelseger i säsongsinledningen. 2006 års mästare Sam Hornish Jr. tog tredjeplatsen.

Slutresultat

2007 i USA
Homestead
2007
Adriaen van de Velde

Adriaen van de Velde, född  (döpt den 30 november) 1636 i Amsterdam, död där (begraven den 21 januari) 1672, var en holländsk konstnär.

Adriaen van der Velde tillhörde den bekanta konstnärsfamiljen av de Velde, och var bror till Willem van de Velde den yngre. Hans far undervisade honom först i målning, men i stället för marinmålning, låg Adriaens intresse mer för landskap, och i synnerhet hade han en beundransvärd förmåga att uppliva dessa med djur och figurer, utförda med den mest fulländade smak. Han studerade därefter för Jan Wijnants och senare även figurteckning för Filip Wouwerman. Van de Velde tog även tydliga intryck från Isack van Ostade.

Förutom landskapsmålningar målade van de Velde även redan djurbilder, samt bibliska och mytologiska motiv.

Han finns bland annat företrädd på Hallwylska museet i Stockholm, Göteborgs konstmuseum och tavelsamlingarna på Vanås slott.

Källor

Externa länkar 
 
 

Nederländska målare under 1600-talet
Avlidna 1672
Födda 1636
Män
Konstnärer från Amsterdam
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Instegsjobb

Instegsjobb är ett svenskt arbetsmarknadspolitiskt program som funnits sedan 2007. Systemet syftar till att nyanlända invandrare som erhållit uppehållstillstånd de senaste 36 månaderna snabbt ska komma ut på arbetsmarknaden och lära sig språket. Anställningen är lönesubventionerad till 80 % (dock max 800 kronor per dag) och gäller som längst 24 månader. Eftersom instegsjobb utgör ett särskilt anställningsstöd så ger det inte rätt till arbetslöshetsersättning (a-kasseersättning) vid eventuell arbetslöshet; se 14 § lag (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Ett kriterium för att kunna beviljas instegsjobb är att det sker under pågående SFI-utbildning. När SFI-kurs är avslutad upphör också möjligheten till instegsjobb.

Vidare läsning 
 Olle Frödin & Anders Kjellberg (2019) Anställningsbidragens roll i handeln: En jämförelse med branscherna hotell- och restaurang, städ och bemanning (om instegsjobb, nystartsjobb, lönebidrag, extratjänster m fl stödformer). Stockholm: Handelsrådet. Forskningsrapport 2019:6, 60 sidor.

Externa länkar 
 Instegsjobb – Arbetsförmedlingen. Hämtat 24 maj 2012.

Arbetsmarknad
Regeringen Reinfeldt
Kurt Boström

Kurt Georg Verner Boström, född 25 mars 1932, död 30 november 2012, var en svensk maringeolog och geokemist. År 1962 förordnades han som "research oceanographer" vid Scribbs Institute of Oceanography i San Diego. År 1967 blev han assistant professor i marin geokemi vid University of Miami och befordrades 1972 till professor i samma ämne. 

År 1973 disputerade han vid Stockholms universitet och utnämndes 1974 till professor i ekonomisk geologi, som en av de första professorerna vid den unga  Högskolan i Luleå. År 1977 valdes han som Högskolans förste dekanus. År 1981 blev han professor i mineralogi, petrologi och geokemi vid Stockholms Universitet. Han invaldes 1976 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien och blev 1980 ledamot av Vetenskapsakademien.

Källor 
Kungl. vetenskapsakademien, Matrikel 1991, ISSN 0302-6558, sid. 42.

Noter 

Svenska professorer i mineralogi
Svenska professorer i petrologi
Geokemister
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1932
Avlidna 2012
Män
Honda Grand Prix of Saint Petersburg 2007

Honda Grand Prix of Saint Petersburg var den andra deltävlingen i IndyCar Series 2007. Racet kördes den 1 april på Saint Petersburgs gator. Hélio Castroneves upprepade sin vinst på samma bana 2006, och följdes för andra året i rad i mål av den nya mästerskapsledaren Scott Dixon. På tredje plats slutade Tony Kanaan, medan Marco Andretti höll undan för Dario Franchitti i kampen om fjärde plats.

Slutresultat

2007 i USA
Saint Petersburg
2007
Vojvodinas flagga

Provinsen Vojvodinas flagga antogs den 27 februari 2004 och är baserad på Serbiens flagga. I Serbiens är dock de tre fälten av rött, blått och vitt lika stora, till skillnad från Vovojdinas där det blå är större och dominerar flaggan. Användandet av de tre färgerna visar att provinsen tillhör Serbien.

De tre stjärnsymbolerna representerar: Bačka, Banatet och Srem som är delar av Vojvodina. Flaggans utseende och uppsättningen av stjärnorna påminner mycket om Tennessees flagga.

Regionflaggor i Europa
Vojvodina
Johannes van de Capelle

Johannes (Jan) van de Capelle, född omkring 1624, död 1679, var en holländsk målare.

van de Capelle var verksam i Amsterdam och utbildade sig under inflytande av Johannes Porcellis och Simon de Vlieger till en synnerligen fin och noggrann som marinmålare, som utförde företrädesvis lugna strandbilder, till exempel vid flodmynningar och med för svag bris framglidande fartyg. Cappele, som stod Rembrandt nära, utmärker sig särskilt genom lus- och solverkningar i vattenspegel och vågor. Han har också målat vinterlandskap och efterlämnat en mängd handteckningar. Hans tavlor är relativt sällsynta, men finns företrädd i flera engelska och nederländska gallerier har hans tavlor, liksom de stora museerna i Wien och Berlin. de Capelle finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm med ett verk och han finns även representerad vid 
Koninklijk Museum voor Schone Kunsten i Antwerpen,
Koninklijke Bibliotheek, Teylers Museum och Rijksmuseum.

Källor
 Carl G. Laurin, Konsthistoria, Stockholm 1919
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter

Externa länkar 
 
 
 

Nederländska målare under 1600-talet
Konstnärer från Amsterdam
Födda 1624
Avlidna 1679
Män
Representerade vid Nationalmuseum
William Sharp

William Sharp, född 12 september 1855 i Paisley, död 12 december 1905 i Castello di Maniaci på Sicilien, var en skotsk författare. Han förde som författare en dubbel tillvaro, i det han under sin livstid var känd endast genom en rad poetiska och kritiska skrifter, medan han från 1894 under den väl bevarade pseudonymen Fiona Macleod utgav den ena samlingen efter den andra av berättelser och skisser på poetisk prosa, i vilka han försökte förnya de gamla keltiska traditionerna. 

Under sin ungdom vistades Sharp främst i Skotska högländerna och efter studier vid Glasgows universitet begav han sig 1877 av hälsoskäl till Australien. Efter återkomsten slog han sig ned i London, där han blev god vän med Dante Gabriel Rossetti, och började lämna bidrag till åtskilliga tidningar. År 1885 anställdes han som kritiker i "Glasgow Herald". Han vistades mycket i Frankrike och Italien och genomförde långa resor i USA och Afrika. År 1894 ingick han äktenskap med sin kusin, Elisabeth Amalia Sharp, som hjälpte honom i hans litterära arbeten och medverkade vid sammanställandet av den keltiska antologin Lyra Celtica (1896). 

Sharp redigerade även serien "Canterbury Poets" och utgav andra antologier, som "Sonnets of this Century" (1886) och "American Sonnets" (1889), skrev romaner, som The Sport of Chance (1887) och The Children of Tomorrow (1889), och biografier över Rossetti (1882), Percy Bysshe Shelley (1887), Heinrich Heine (1888), Robert Browning (1890) samt Joseph Severn (1891). Han skrev även själv vers, som föreligger i samlingarna The Human Inheritance (1882), Earth's Voices (1884), Romantic Ballads and Poems of Fantasy (1886), Sospiri di Roma (1891), Flower o'the Vine (1894) och Sospiri d'Italia (1906). Den mest berömda av hans romaner är Silence Farm (1899). Andra arbeten utgivna under hans eget namn är Ecce puella (1896), Madge o' the Pool (1896), Wires in Exile (1898), The Art of the Century (1903), Literary Geography (1904) samt, postumt, Nature and Dream, Old and New Collected Literary Essays. 

Samtidigt publicerade Sharp under pseudonymen Fiona Macleod berättelser och skisser med ämnen ur keltiskt liv, bland annat Pharais, a Romance of the Isles (1894), The Mountain Lovers (1895), The Sin-Eater (1895; Syndätaren), From the Hills of Dreams (1896), The Washer of the Ford and Other Legendary Moralities (1896), Peterkin (1897). År 1897 utkom en samlad upplaga av de kortare berättelserna, inneslutande några nya under titlarna: Spiritual Tales, Barbaric Tales and Tragic Romances. Senare utkom The Dominion of Dreams (1899), The Divine Adventure (1900) och The Winged Destiny (1904) samt efter hans död Where the Forest Murmurs, From the Hills of Dream, The Immortal Hour och The House of Usna.

Bibliografi (på svenska)
 Vind och våg : keltiska sägner (Wind and wave) (översättning Karin Hirn, Wahlström & Widstrand, 1910)
 Syndätaren och andra keltiska sägner (The sin eater) (översättning Karin Hirn, Wahlström & Widstrand, 1915)

Källor

Tryckta källor

Noter 

Skotska författare under 1800-talet
Engelskspråkiga författare
Alumner från University of Glasgow
Personer från Paisley
Födda 1855
Avlidna 1905
Män
Ugglan
Indy Japan 300 2007

Indy Japan 300 2007 var den fjärde deltävlingen i IndyCar Series 2007. Racet kördes den 21 april på Twin Ring Motegi i Japan. Tony Kanaan tog sin första seger för säsongen, medan Dan Wheldon slutade tvåa och tog över mästerskapsledningen, med Kanaan i släptåg. Tidigare mästerskapsledaren Scott Dixon blev fyra bakom Dario Franchitti och hängde på toppduon.

Slutresultat

2007 i Japan
Motegi
2007
Willem van de Velde den yngre

Willem van de Velde den yngre, född 1633 i Leiden, död den 6 april 1707 i London, var en holländsk konstnär.

Willem van de Velde den yngre var son till Willem van de Velde den äldre och bror till Adriaen van der Velde. Han var elev till Simon de Vlieger. Van de Velde trädde senast 1674 i kunglig engelsk tjänst. Han var bland annat kontraktsenligt förpliktad att överföra sin fars teckningr till målningar åt den engelske kungen. I likhet med sin far målade han i första hand marinmotiv.

Källor 
 Holländska mästare i svensk ägo Nationalmusei utställningskatalog nummer 309, 1967
 Carl G. Laurin, Konsthistoria, Stockholm 1919

Noter

Nederländska målare under 1600-talet
Födda 1633
Avlidna 1707
Män
Nederländska målare under 1700-talet
Nicolaes Pieterszoon Berchem

Nicolaes "Claes" Pieterszoon Berchem, född 1 oktober 1620 i Haarlem, död 18 februari 1683 i Amsterdam, var en holländsk konstnär.

Berchem var elev till fadern, Pieter Claeszoon, och enligt traditionen till Jan van Goyen, Claes Corneliszoon Moeyaert med flera. Ham var mestadels bosatt i Haarlem, men också i Amsterdam och tycks även ha gjort en eller två resor till Italien. Han var en starkt produktiv konstnär med stor variationsrikedom i ämnesvalet och fick ett betydande inflytande.

Nicolaes Berchem är en representant för den italieniserande landskapsskola som existerade vid sidan om mer nationellt holländska motiv under den holländska guldåldern. Berchem finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Källor 
 Carl G. Laurin, Konsthistoria, Stockholm 1919

Noter

Externa länkar 
 

Representerade vid Nationalmuseum
Nederländska landskapsmålare
Nederländska målare under 1600-talet
Personer från Haarlem
Födda 1620
Avlidna 1683
Män
Carl Petter Dahlström

Carl Petter Dahlström, född ca 1705, död 4 mars 1794, var en svensk möbelsnickare. Dahlström gesällvandrade 1745–1755 i Nordeuropa och Frankrike, där han i Paris kom i lära hos den tidens främste ebenist Jean-François Oeben. Hos denne lärde sig Dahlström faneringstekniken marqueterie à fleurs eller blomsterintarsia, som var en metod för att möta rokokons krav på fanering av dubbelvälvda kroppar. Mycket tack vare rekommendationer av C.J. Cronstedt blev Dahlström efter hemkomsten till Sverige utnämnd till kunglig ebenist den 19 november 1756. Han finns representerad på Nationalmuseum med en byrå som han tillverkade tillsammans med Lorentz Nordin. Dahlström överlämnade 1769 sina privilegier till Niclas Palmgren och ägnade sig därefter åt restaurangverksamhet.

Källor 

Födda 1705
Avlidna 1794
Svenska möbelsnickare
Män
Willem Claeszoon Heda

Willem Claeszoon Heda, född 14 december 1594, död omkring 1680, var en nederländsk konstnär.

Biografi
Willem Heda var verksam i Haarlem. Hans motivområde var tämligen begränsat; han målade huvudsakligen stilleben med remmare fyllda av rhenvin. Vidare avbildade han silverpokaler och silverskedar.

Med stor skicklighet och i en raffinerad gråtonad färgskala målade han sina måltidsstycken. Ibland förväxlas hans verk med sonens, Gerrit Heda (1642 - 67), som var hans elev och arbetade i samma stil.

Noter

Källor 
 Carl G. Laurin, Konsthistoria, Stockholm 1919

Externa länkar
 
 

Nederländska målare under 1600-talet
Avlidna 1600-talet
Födda 1594
Män