kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
John Lönnegren

John Alexander Lönnegren, född 12 december 1878 i Luleå, död 25 februari 1949 i Arboga, var en svensk journalist och affärsman.

Biografi
Lönnegren var son till lektor August Valfrid Lönnegren och Ester Maria Elmstedt. Han studerade vid Uppsala universitet 1897-1902, tog jur.prel.ex. 1897 och blev fil.kand. 1901. Han var därefter lärare vid Nordiska lantbruksskolan i Hagaberg vid Jönköping hos P.J. Rösiö 1902-03. År 1916 blev han fil. dr i Greifswald. 

Lönnegren var anställd vid Svenska Dagbladet i flera år från 1903, varunder han hann med att vara korrespondent i London och Berlin. Åren 1916-19 var han redaktionssekreterare vid Aftonbladet. Han var även utgivare av Svensk Motortidning 1906-07. Han använde signaturerna J.A.L., J.L., Never Mind och Mais.

Under finska inbördeskriget var han engagerad för den vita saken och var medlem i Föreningen Finlands vänner. Han erhöll Frihetskorset av tredje klass 1918.

Lönnegren var även verksam inom näringslivet, bland annat som direktör för AB Edisons Kinetophon 1914 och från 1922 var han att anse som en självständig affärsman. 1924 blev han brasiliansk vicekonsul och från 1931 var han brasiliansk konsul i Stockholm.

Han innehade en del förtroendeuppdrag också, som bland andra styrelseledamot vid DIF och AB Nya Banken.

1940 ställdes Lönnegren under övervakning av Allmänna säkerhetstjänsten (ASK), en föregångare till Säkerhetspolisen (Säpo). Han misstänktes vara en agent åt Abwehr. I december 1944 anhölls han. Lönnegren hade då gett 538 namn på flyktingar som flytt från Tyskland eller av Tyskland ockuperade områden till Abwehr, som sedan gav dem till Gestapo. Han åtalades tillsammans med överinspektören vid Socialstyrelsen Robert Paulson och i en senare rättegång befanns Lönnegren skyldig. Han dömdes 20 juni 1945 av Stockholms rådhusrätt till två års straffarbete för bland annat spioneri för tysk räkning. Lönnegren förklarade sig nöjd med domen.

Referenser

Noter

Källor
 Publicistklubbens porträttmatrikel 1936. Stockholm 1936
 Mannen som slöade till - hur en hög svensk ämbetsman kunde bli spion för nazisterna, utgiven av Ekström & Garay förlag, Lund 2022

Svenska journalister under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Födda 1878
Avlidna 1949
Män
Näringslivspersoner från Luleå
Tyska spioner
Spioner under andra världskriget
Journalister från Luleå
Älvros landskommun

Älvros landskommun var en kommun i Jämtlands län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Älvros socken i Härjedalen när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863. 1952 gick den upp i Svegs landskommun. Området tillhör sedan 1974 Härjedalens kommun.

Kommunvapen
Älvros landskommun förde inte något vapen.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1946

Se även

 Älvros församling

Referenser

Fotnoter

Indelningar i Härjedalens kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Jämtlands län
Rikskommissariat

Rikskommissariat () var Nazitysklands myndigheter och administrativa regioner som upprättades i de ockuperade delarna i östra och norra Europa under andra världskriget. Nio olika rikskommissariat planerades och de skulle sträcka sig från den Engelska kanalen och Norges kust, ända bort till Centralasien och Kina. Trots dessa ambitioner så blev endast 5 av dessa upprättade. Majoriteten av dem skulle ligga i Östeuropa och Sovjetunionen så Tysklands misslyckade invasion var en stor anledning till varför de andra 4 ej blev upprättade.

Rikskommissariaten 
Rikskommissariatet Norge
Rikskommissariatet Nederländerna
Rikskommissariatet Belgien-Nordfrankrike
Rikskommissariatet Ostland
Rikskommissariatet Ukraina 
Rikskommissariatet Don-Volga (realiserades inte)
Rikskommissariatet Moskovien (realiserades inte)
Rikskommissariatet Kaukasien (realiserades inte)
Rikskommissariatet Turkestan (realiserades inte)

Exempel på rikskommissarier 
 Josef Terboven — Rikskommissariatet Norge
 Arthur Seyss-Inquart — Rikskommissariatet Nederländerna
 Josef Grohé — Rikskommissariatet Belgien-Nordfrankrike
 Hinrich Lohse — Rikskommissariatet Ostland
 Erich Koch — Rikskommissariatet Ukraina

Se även 
Generalplan Ost
Lebensraum
Nazitysklands militäradministrerade ockuperade territorier

Källor

Myndigheter i Nazityskland
Andra världskriget
Gas 5

Gas 5 är ett album av den danska gruppen Gasolin' och gavs ut 1975.

Låtlista
"Rabalderstræde" (Larsen-Jönsson/Gasolin'-M.Mogensen) - 4:56
"Fatherless Hill" (Larsen-Gasolin'/Larsen) - 4:15 
"Lonesome Avenue" (Larsen) - 3:25 
"Sjagge" (Pedersen-Gasolin'/Gasolin'-Mogensen) - 3:07 
"Masser af success" (Larsen/Larsen-Mogensen) - 3:33 
"Refrainet er frit" (Gasolin'/Gasoln'-Mogensen) - 4:13 
"Kvinde min" (Larsen/Gasolin'-Mogensen) - 2.42 
"1975" (Larsen/Gasolin'-Mogensen) - 3:32 
"Sct. Emetri" (Larsen-Jönsson/Gasolin'-Mogensen) - 4:43 
"Good Time Charlie" (Gasolin'/Gasolin'-Malone) - 3:59

Medverkande
Franz Beckerlee - gitarr, moog
Kim Larsen - sång, kompgitarr
Sören Berlev - trummor, percussion
Wili Jönsson - bas, keyboard, sång

Dessutom medverkar:
Anne Linnet och Lis Sørensen på "Lonesome Avenue", "Kvinde Min" och "Good Time Charlie"
Rosita Thomas och Etta Cameron på "Good Time Charlie"
Hugo Rasmussen (Röde Hugo) spelar golvbas på "Lonesome Avenue"

Musikalbum 1975
Album av Gasolin'
Album producerade av Roy Thomas Baker
Banff Mountain Film Festival

Banff Mountain Film Festival är en internationell filmfestival för filmer inom området "Mountain film". Festivalen, som räknas som världens största inom sin genre, startade 1976 och hålls årligen i staden Banff i västra Kanada. Festivalen innehåller även en filmtävling som 2009 fick drygt 300 bidrag från 35 länder. Bästa film koras varje år inom följande kategorier: 
Best Film on Climbing, Best Film on Mountain Sports, Best Film on Mountain Environment, Best Film on Mountain Culture, Best Short Mountain Film (15 minutes or less), Best Feature-length Mountain Film (70 minutes or more) och People’s Choice Award.

1986 startades det som nu går under benämningen World Tour. Festival arrangörerna ville nå en bredare publik med filmer som man ansåg skulle öka förståelsen för bergsmiljöer och bergskultur världen över. Man började med att visa ett urval av filmerna i tre städer i Kanada för alla dem som inte hade möjlighet att ta sig till huvudfestivalen i Banff. Idag visas de filmer som gått till final vid huvudfestivalen i över 35 länder vid 520 visningar per år och World Tour besökas av över 200 000 människor (2009).

Externa länkar 
Officiell webbsida

Filmfestivaler i Kanada
Återkommande evenemang med premiär 1976
Evenemang i Alberta
Carl Forsstrand

Carl Wilhelm Forsstrand, född 31 juli 1854 i Stockholm, död 2 december 1928 i Nacka, var en svensk zoolog och författare.

Han var son till hovintendenten Johan Fredrik Forsstrand och Sophie Malmberg. Åren 1863–73 var han elev vid Stockholms Lyceum och tog mogenhetsexamen där. Samma år inskrevs han som student vid Uppsala universitet, där han blev filosofie kandidat 1881, filosofie licentiat 1885 och filosofie doktor 1886 på en zoologisk avhandling. 

Sedermera blev Forsstrand i tur och ordning extra ordinarie amanuens vid Uppsala universitets zoologiska museum och Stockholms högskolas zoologiska institut, tjänstgjorde vid Uppsala universitetsbibliotek (1884–1886) och Kungliga biblioteket (1886–1892) samt var sekreterare vid ståthållareämbetet på Stockholms slott 1890–1892.

Forsstrand deltog även i Adolf Erik Nordenskiölds expedition till Grönland 1883 och företog som Vegastipendiat en forskningsfärd till Bermudas, USA och Kanada 1889.

Han var anställd vid Svenska Dagbladet 1898–1925, redaktör för SvD:s Vinterbloss samt ledamot av Svenska Linnésällskapet från begynnelsen och redigerade 1920–28 Svenska Linnesällskapets årsskrift. Han har även gett ut ett tjugotal publikationer. 

I Statens porträttsamling på Gripsholms slott återfinns en bröstbild i tusch av Forsstrand utförd av Hilding Nyman.

Bibliografi 
A.E. Nordenskiöld och hans forskningsfärder (1901)
Sophie Hagman och hennes samtida (1911)
De tre gracerna (1912)
Konung och adel (1914)
Linné i Stockholm (1915)
Skeppsbroadeln (1916)
Storborgare och stadsmajorer (1918)
Från Slottsbacken till Ladugårdslandet (1921)
Mina Uppsalaminnen (1922)
Vid sjuttio år (1924)
Människor och händelser (Ivar Baarsens förlag 1924)
Mina herrgårdsminnen (1928)

Källor
Publicistklubbens porträttmatrikel 1936. Stockholm 1936

Noter

Externa länkar
 

Svenska författare
Svenska polarforskare (Arktis)
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1854
Avlidna 1928
Män
Freden i Ackergill

Freden i Ackergill undertecknades i orten Ackergill i det skotska grevskapet Caithness den 28 juli 1978 mellan representanter för klanerna Gunn och Keith.

Det var det officiella slutpunkten på en släktfejd sedan striden vid Saint Teas kapell i Ackergill, Caithness år 1478. Enligt legenden skulle man där underteckna en fredsöverenskommelse, men i stället utbröt strid. Enligt överenskommelse skulle en man på en häst komma till tillfället, i stället kom representanter ur klanen Keith med två man på var häst. Detta resulterade i att 24 man slog ihjäl 12 man ur klanen Gunn. 

Namnet Keith har rötter i det walesiska ordet för "skog", och förekommer som ortnamn i East Lothian. Ätten Keith innehade den ärftliga titeln Earl Marischel i Skottland från 1400-talet fram till 1700-talet. I klanen Keith ingår släkten Dickson.

Namnet Gunn är av normandiskt ursprung och syftar på "strid". Trots sin bakgrund blev familjen en av de konkurrerande klanerna i de skotska högländerna. I klanen Gunn ingår släkten Wilson.

Freden 500 år senare undertecknades med en gåspenna doppad i det bläckhorn som fältmarskalken James Keith hade med sig på sina fälttåg. Över 100 deltagande medlemmar av klanerna Keith och Gunn var närvarande, från länder som Kanada, USA, Sydafrika och Sverige. Första "vittnet" som undertecknade fredsdokumentet för klanen Keith var kammarherre James Dickson (under sitt skotska klannamn sir James Ian Keith, Earl of Kintore). Ian Alexander Gunn of Banniskirk undertecknade för klanen Gunns räkning.

Referenser 
 Sven Schånberg, Sällsamheter i Göteborg. Stockholm 1985

Dickson (släkt)
1978 i Storbritannien
John W. Stevenson

John White Stevenson, född 4 maj 1812 i Richmond, Virginia, död 10 augusti 1886 i Covington, Kentucky, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var guvernör i delstaten Kentucky 1867–1871. Han representerade Kentucky i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1857–1861 och sedan i senaten 1871–1877. Han var son till Andrew Stevenson.

Stevenson utexaminerades 1832 från University of Virginia. Han studerade juridik och inledde sin karriär som advokat i Mississippi. Han flyttade 1841 till Kentucky. Han var delegat till Kentuckys konstitutionskonvent år 1849.

Stevenson var elektor för Franklin Pierce i presidentvalet i USA 1852 och elektor för James Buchanan fyra år senare. Stevenson efterträdde 1857 Samuel F. Swope som kongressledamot. Han efterträddes fyra år senare av John W. Menzies.

Stevenson var 1867 viceguvernör i Kentucky. Guvernör John L. Helm avled senare samma år i ämbetet och efterträddes av Stevenson. Han efterträddes i sin tur 1871 i guvernörsämbetet av Preston Leslie.

Stevenson efterträdde 1871 Thomas C. McCreery i USA:s senat. Han ställde inte upp för omval efter en mandatperiod i senaten och efterträddes 1877 av James B. Beck. Efter sin tid i senaten arbetade Stevenson som professor i juridik vid Cincinnati Law School (numera University of Cincinnati College of Law).

Stevenson var anglikan. Han gravsattes på Spring Grove Cemetery i Cincinnati.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations hemsidor
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1812
Avlidna 1886
Viceguvernörer i Kentucky
Guvernörer i Kentucky
Ledamöter av USA:s senat från Kentucky
Ledamöter av USA:s representanthus från Kentucky
Amerikanska professorer
Män
Alumner från University of Virginia
Margaret Bienert

Margaret Hedberg, känd under flicknamnet Margaret Bienert, född 21 juli 1934 i Tyska S:ta Gertruds församling i Stockholm, död 30 januari 2019, var en svensk sångerska.

År 1959 sjöng Margaret Bienert två låtar i filmen Åsa-Nisse jubilerar, "Ut på landet" och "Hula Rock", kompositör och textförfattare Sven Lykke, som dubbning för Yvonne Nygren.

År 1960 gav hon ut en av flera "svarskivor" till "Är du kär i mej ännu Klas-Göran?", som var skriven för Lill-Babs; svaret heter "Klas-Göran återfunnen" ('Det var jag som tog hand om Klas-Göran') (Polydor NH 10896). Här omvandlades originalets melodi från tretakts-vals till fyrtakts-quickstep, med ett vanligt rock-arrangemang utan särskilda effekter, förutom ljudet av Klas-Görans vedsågning vid början.

Hon är representerad med låten "Jag såg mamma kyssa tomten" på 2005 års tredubbla CD Jultoner från förr.

Margaret Bienert var 1954–1956 gift med journalisten Caj Andersson (1927−2018) och 1962 med Bo Eric Gustav Hedberg (1917–1984).

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Margaret Bienert med 78-varvs diskografi på Svensk underhållningsmusik, revyer och film 1900–1960
 Margaret Bienert på Svensk Mediedatabas
 Margaret Bienert på Discogs

Kvinnor
Födda 1934
Avlidna 2019
Svenska sångare under 1900-talet
Sångare från Stockholm
Samuel F. Swope

Samuel Franklin Swope, född 1 mars 1809 i Bourbon County, Kentucky, död 19 april 1865, var en amerikansk politiker. Han representerade delstaten Kentuckys tionde distrikt i USA:s representanthus 1855–1857.

Swope studerade vid Georgetown College i Kentucky. Han studerade sedan juridik och inledde 1830 sin karriär som advokat i Georgetown, Kentucky. Han flyttade 1832 till Falmouth, Kentucky.

Swope gick med i Knownothings och blev invald i representanthuset i kongressvalet 1854. Han bestämde sig för att inte ställa upp till omval i kongressvalet 1856 och bytte parti till Republikanska partiet. Han avled 1865 och gravsattes på Riverside Cemetery i Falmouth.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från Kentucky
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Bourbon County, Kentucky
Födda 1809
Avlidna 1865
Män
Gunnar Aniansson

Erik Axel Gunnar Aniansson, född 31 januari 1924 i Sundby församling, Södermanland, död 2 januari 1984 i Örgryte församling, Göteborg, var en svensk kemist. 

Aniansson avlade civilingenjörsexamen vid Kungliga tekniska högskolan (KTH) 1947 och verkade som forskningsassistent fysikalisk kemi och tillämpad kärnkemi vid KTH 1947−1962. Han blev teknologie doktor och docent vid KTH 1961 och utsågs 1963 till professor i fysikalisk kemi vid Göteborgs universitet. Han var ledamot av Kungl. Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg.

Anianssons forskning behandlade bland annat ytkemiska fenomen, isotopmetoder och växelverkan mellan laddade partiklar och molekyler.

Aniansson var son till agronomen Albert Aniansson och Karin, född Johansson. Han gifte sig 8 november 1949 med Ann-Marie Schärman. Aniansson är gravsatt i minneslunden på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

 Aniansson, Gunnar Erik A. på SvenskaGravar.se

Fotnoter

Svenska professorer i fysikalisk kemi
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Personer från Sundby socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1924
Avlidna 1984
Män
Sportlife Kungälv IBK

Sportlife Kungälv IBK, bildad 1986, är en idrottsförening i Kungälv i Sverige. Klubben har säsongen 2009/2010 413 licensierade spelare . Representationslagen för dam och herr i klubben vandrar uppåt i tabellerna. Säsongen 2008/2009 gick damlaget upp i division 2 i Göteborg. Som nykomlingar lyckades de bra och hamnade på en fjärdeplats, bara några poäng från kvalplatsen till division 1. Herrarna ligger bra till i division 4 för att kunna ta klivet upp i division 2 kommande säsong (på grund av att nuvarande division 1 byter namn till Allsvenskan säsongen 2010/2011).

Klubben har även två veteranlag, två juniorlag och cirka 13 andra ungdomslag för både killar och tjejer. Hemmadressen består av en orange tröja, svarta byxor och svarta strumpor. Hemmaarena är Kastellegårdshallen.

Historik 
Klubben grundades 1986, då med namnet Kungälv Innebandyklubb. Men inför säsongen 2008/2009 bytte man till nuvarande namn Sportlife Kungälv IBK.

Fenixgalan 
Varje år anordnas Fenixgalan i slutet på säsongen. Där delas priser ut till personer i klubben som på något sätt utmärker sig på ett positivt sätt.

Referenser 

Innebandyklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1986
Nordicum-Mediterraneum

Nordicum-Mediterraneum är en årlig "peer reviewed" tidskrift från Akureyris universitet som handlar om medelhavs- och nordiska studier. Tidskriften fokuserar särskilt på historisk, kulturell, ekonomisk, politisk, vetenskaplig, religiös och konstnärlig förhållandet mellan Island och Italien.

Externa länkar 

 Officiell sida
Akademiska tidskrifter

it:Islanda#Arte e cultura
Hållen

Hållen är en liten by, strax öster om Gottne i Örnsköldsviks kommun, Västernorrlands län. Byn ingår som en av flera byar i det som lokalt benämns Gottnebygden. Byn hade cirka 25 invånare (2010). Namnet lär ha kommit sig av att byn ligger mitt på hållet mellan Gottne och Moliden.

Orter i Örnsköldsviks kommun
Ulla-Maija Forsberg

Ulla-Maija Forsberg, tidigare Kulonen, född 2 augusti 1960 i Helsingfors, var tidigare direktör vid Institutet för de inhemska språken och är professor vid finsk-ugriska institutionen vid Helsingfors universitet. Forsberg är även ordförande i Finsk-ugriska sällskapet. Hon har varit huvudredaktör för den finska etymologiska ordboken Suomen sanojen alkuperä.

Ulla-Maija Forsberg är expert på ob-ugriska språk. Hon har forskat inom finsk och finsk-ugrisk etymologi, och bland annat publicerat en bok om det ungerska språkets historia. Sedan 2007 är hon dekanus vid Humanistiska fakulteten vid Helsingfors universitet.

År 2001 utnämndes hon till ledamot av Finska Vetenskapsakademien.

Bibliografi 
 Ulla-Maija Kulonen (toim.): Suomen sanojen alkuperä. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1992–2000.
 Ulla-Maija Kulonen: Sanojen alkuperä ja sen selittäminen. Etymologista leksikografiaa. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1996. .
 Ulla-Maija Kulonen & Irja Seurujärvi-Kari (toim.): Essays on Indigenous Identity and Rights. Helsinki: Yliopistopaino, 1996.
 Ulla-Maija Kulonen, Juha Pentikäinen & Irja Seurujärvi-Kari (toim.): Johdatus saamentutkimukseen. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1994. .
 Ulla-Maija Kulonen (toim.) & Mikko Korhonen: Kielen synty. Porvoo: WSOY, 1993. .
 Ulla-Maija Kulonen: Johdatus unkarin kielen historiaan. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1993. .
 Ulla-Maija Kulonen: The Passive in Ob-Ugrian. Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura, 1989. .

Källor 

Artikeln angav följande källor:
Ulla-Maija Kulonen kotisivut

Externa länkar 
Ulla-Maija Forsberg i 375 humanister 2.6.2015, humanistiska fakulteten vid Helsingfors universitet.

Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska lingvister
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Kvinnor
Födda 1960
Levande personer
Forskare från Helsingfors
Martin Rapp

Martin Rapp, född  1967, svensk radioprogramledare.

Martin Rapp har arbetat på Skärgårdsradion, Megapol, Mix Megapol Vinyl 107 m.fl. Fram till den sista juli 2018 sände Rapp eftermiddagar på Lugna favoriter. När MTG radio valde att lägga ner denna kanal på FM bandet började Martin Rapp sända eftermiddagar på Star FM. Sedan den första oktober 2020 har Rickard Olsson tagit över eftermiddagarna på Star FM och därmed fick Martin sluta. Sedan 1 januari 2022 sänder Rapp eftermiddagar (12:00-18:00) på Lugna Favoriter

Referenser 

Män
Födda 1967
Levande personer
Svenska radioprogramledare
Macaroni and cheese

Macaroni and cheese, kallat macaroni cheese i Storbritannien, och förkortat mac 'n' cheese i delar av USA och Kanada, är en vanlig pastarätt. Rätten avser ofta en kombination av kokta rörmakaroner och en ostsås. Vanligen gratineras den i ugn tills ovansidan får färg och en skorpa, likt en pastagratäng. Det finns även färdigmixer som tillagas i kastrull på spisen eller i mikrovågsugn.

Det går även att använda andra korta pastavarianter. Ostsåsen består ofta i grunden av en béchamelsås med cheddar, men recept kan även innehålla andra ostar som rökt gouda och parmesan samt ströbröd och worcestershiresås. Varianter kan även göras med smältostskivor.

Macaroni and cheese serveras ofta som tillbehör till annan mat, såsom stekt kyckling eller grillat.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Amerikanska maträtter
Pastarätter
Osträtter
Mat och dryck i Kanada
Johann Friedrich August Tischbein

Johann Friedrich August Tischbein, född den 9 mars 1750 i Maastricht, död den 21 juni 1812 i Heidelberg, var en tysk målare. Han var son till Johann Valentin Tischbein och far till Carl Ludwig Wilhelm Tischbein.

Tischbein var lärjunge av farbrodern i Kassel och längre fram hovmålare hos fursten av Waldeck samt blev 1800, som Adam Friedrich Oesers efterträdare, direktör för konstakademien i Leipzig. Han målade lätta och behagliga porträtt.

Källor 

Tyska porträttmålare
Tyska målare under 1700-talet
Personer från Maastricht
Födda 1750
Avlidna 1812
Män
Ugglan
John W. Menzies

John William Menzies, född 12 april 1819 i Bourbon County, Kentucky, död 3 oktober 1897 i Falmouth, Kentucky, var en amerikansk jurist och politiker. Han representerade delstaten Kentuckys tionde distrikt i USA:s representanthus 1861–1863.

Menzies utexaminerades 1840 från University of Virginia. Han studerade juridik och inledde 1841 sin karriär som advokat i Covington, Kentucky.

Han blev invald i representanthuset som unionist i kongressvalet 1860. Han återvände till arbetet som advokat efter en mandatperiod som kongressledamot. Han var delegat till demokraternas konvent inför presidentvalet i USA 1864. Han arbetade som domare 1873–1893.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Amerikanska jurister
Ledamöter av USA:s representanthus från Kentucky
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Bourbon County, Kentucky
Födda 1819
Avlidna 1897
Män
Alumner från University of Virginia