kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Matthew Tegenkamp

Matthew Tegenkamp, född 19 januari 1982 i Lee's Summit i Missouri, är en amerikansk friidrottare som tävlar i medeldistanslöpning.

Tegenkamp stora genombrott kom när han deltog vid VM i Osaka 2007 och blev fyra på 5 000 meter på tiden 13.46,78. Han deltog även vid Olympiska sommarspelen 2008 där han tog sig vidare till finalen och slutade på en trettonde plats på tiden 13.33,13.

Han deltog vid IAAF World Athletics Final 2008 i Stuttgart där han slutade trea på 3 000 meter på tiden 8.03,56.

Personliga rekord 
 1 500 meter - 3.34,25
 1 mile - 3.56,38
 3 000 meter - 7.34,98
 5 000 meter - 13.04,90

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Amerikanska medeldistanslöpare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Wisconsin Badgers
Alumner från University of Wisconsin–Madison
Personer från Lee's Summit
Födda 1982
Levande personer
Män
Andra Manson

Nation:  

Andra Manson, född den 30 april 1984, är en amerikansk friidrottare som tävlar i höjdhopp.

Mansons genombrott kom när han 2002 blev världsmästare för juniorer när han klarade 2,31. Hans första internationella mästerskap som senior var inomhus-VM 2008 där han blev bronsmedaljör efter att ha klarat 2,30.

Manson deltog vid Olympiska sommarspelen 2008 men misslyckades med att kvalificera sig till finalhoppningen.

Manson är 1,96 cm lång och väger 75 kg.

Personliga rekord 
 Höjdhopp utomhus - 2,35 meter (4 april 2009 i Austin)
 Höjdhopp inomhus - 2,33 meter (10 februari 2007 i Fayetteville)

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Noter

Födda 1984
Män
Amerikanska höjdhoppare
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Pygmalion (film)

Pygmalion är en brittisk romantisk dramakomedifilm från 1938 i regi av Anthony Asquith och Leslie Howard. Filmen är baserad på George Bernard Shaws pjäs Pygmalion från 1913. I huvudrollerna ses Leslie Howard och Wendy Hiller.

Handling 
Fonetikern Henry Higgins träffar blomsterflickan Eliza Doolittle som pratar en extrem cockneydialekt. Higgins slår vad med sin vän överste Pickering att han kan lära henne tala och uppföra sig som en adelsdam på ett halvår.

Mot Shaws uttryckliga vilja ändrade manusförfattarna slutet på filmen.

Om filmen 
Filmen blev en ekonomisk succé och hade stor framgång hos kritikerna. Den vann en Oscar för bästa manus och nominerades i tre andra kategorier. Filmen kom senare att ligga till grund för musikalen My Fair Lady (1956) och filmen My Fair Lady (1964).

Rollista 

 Leslie Howard - Professor Henry Higgins
 Wendy Hiller - Eliza Doolittle
 Wilfrid Lawson - Alfred Doolittle
 Marie Lohr - Mrs. Higgins
 Scott Sunderland - Överste George Pickering
 Jean Cadell - Mrs. Pearce
 David Tree - Freddy Eynsford-Hill
 Everley Gregg - Mrs. Eynsford-Hill
 Leueen MacGrath - Clara Eynsford-Hill
 Esme Percy - Greve Aristid Karpathy
 Violet Vanbrugh - Ambassadress
 Iris Hoey -  Ysabel, Social Reporter
 Viola Tree - Perfide, Social Reporter 
 Irene Browne - Hertiginnan 
 Kate Cutler - The Grand Old Lady
 Cathleen Nesbitt - äldre dam
 O.B. Clarence - Mr. Birchwood, prästen
 Wally Patch - den första åskådaren 
 H.F. Maltby - den andra åskådaren 
 Ivor Barnard - den sarkastiske åskådaren
 Cecil Trouncer - den första polisen
 Stephen Murray - den andra polisen
 Eileen Beldon - Mrs Higgins husa
 Frank Atkinson - Taxichaufför 
Ej krediterade
 Leo Genn - Prinsen 
 Moyna MacGill - en kvinnlig åskådare
 Patrick Macnee - statist
 Anthony Quayle - Elizas frisör

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2007.

Externa länkar 
 
 
 
 

Filmer 1938
Engelskspråkiga filmer
Brittiska dramakomedifilmer
Brittiska filmer baserade på pjäser
Brittiska romantiska dramafilmer
London på film
Filmer baserade på verk av George Bernard Shaw
Gustaf Silfverstolpe

Carl Fredrik Gustaf Silfverstolpe (i riksdagen kallad Silfverstolpe i Näs), född 5 juli 1815 i Norrköping, död 23 februari 1895 i Stockholm, var en svensk godsägare och politiker. Han var son till kyrkoherden och riksdagsmannen Gustaf Abraham Silverstolpe och svärson i andra giftet till kyrkoherden och riksdagsmannen Ture Wensjoe.

Gustaf Silfverstolpe var riksdagsledamot i andra kammaren för Mellersta Roslags domsagas valkrets 1873–1875. Han är begravd på Rö kyrkogård.

Källor 
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 265
 Carl Fredrik Gustaf Silverstolpe på Gravar.se

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Svenska godsägare under 1800-talet
Politiker från Norrköping
Gustaf
Födda 1815
Avlidna 1895
Män
Ture Wensjoe

Ture Wensjoe, född den 1 april 1801 i Torslanda socken, Göteborgs stift, död den 6 oktober 1865 i Stockholm, var en svensk kyrkoherde i Klara församling från 1857 till sin död 1865 och politiker. Han var svärfar till godsägaren och riksdagsmannen Gustaf Silfverstolpe.

Ture Wensjoe företrädde prästeståndet i Skara stift vid ståndsriksdagen 1853/54 samt det i Stockholm vid riksdagarna 1856/58-1862/63.

Referenser
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 265

Noter

Externa länkar 
 

Prästeståndets riksdagsledamöter
Födda 1801
Avlidna 1865
Män
Kyrkoherdar i Stockholm
Personer från Torslanda socken
Johan Stjernstedt

Johan Lars Wilhelm Stjernstedt (i riksdagen kallad Stjernstedt i Tisslinge), född 25 juli 1865 på Risberga säteri i Östuna socken, död där 7 november 1947, var en svensk friherre, lantbrukare och politiker. Han var son till friherren och riksdagsmannen August Stjernstedt av släkten Stjernstedt och far till friherren och riksdagsmannen Lennart Stiernstedt.

Johan Stjernstedt var lantbruksbiträde på Risberga 1884-1895 och ägnade sig därefter åt lantbruksstudier i Storbritannien 1894-1895. 1896-1899 var han lantbruksbiträde på Högantorps gård. Därefter arrenderade han 1899-1904 Risberga och därefter 1904-1926 Tisslinge. Från 1909 var han förvaltare på Risberga och 1902-1916 nämndeman i Långhundra härad. Från 1905 var han ordförande i Östuna sockens kommunalnämnd och stämma, samt VD för Knivsta mejeriförening och ordförande i dess styrelse 1910-1924. Stjernstedt var även ledamot av Stockholms läns veterinärstyrelse 1910-1928 och från 1928 styrelsens ordföranade. 1912-1916 och från 1919 var Stjernstedt landstingsman i Stockholms län. Därtill var han från 1912 ledamot av styrelsen för Löwenströmska lasarettet, från 1913 ordförande i Stockholms läns västra hushållningsgille, ledamot av Stockholms läns hushållningssällskaps förvaltningsutskott från 1914, ledamot av "Venngarnkommissionen" 1914 och från 1916 ledamot av styrelsen för statens alkoholistanstalt vid Venngarn. Från 1916 var han tillförordnad domänintendent i Stockholms län och från 1927 även i Uppsala län. Johan Stjernstet mottog 1928 Hushållningssällskapets guldmedalj.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren för Stockholms läns norra valkrets 1921.

Källor

Noter

Litteratur 
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 268

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmanna- och borgarpartiet
Svenska friherrar
Personer från Östuna socken
Domänintendenter
Födda 1865
Avlidna 1947
Män
Johan
August Stjernstedt (1828–1909)

Edvard August Stjernstedt, född den 2 mars 1828 på Risberga, Östuna socken, Stockholms län, död den 26 januari 1909 på Risberga, var en svensk friherre, politiker, underlöjtnant, godsägare och tecknare. 

Han var son till löjtnanten Lars Wilhelm Stjernstedt av släkten Stjernstedt och Fredrika Lovisa von Hofsten och från 1863 gift med Charlotta Therresed Nyberg (1842–1932) och fick med henne flera barn, bland andra friherren och riksdagsmannen Johan Stjernstedt samt friherren och direktören Gordon Stiernstedt. Han var därmed farfar till bland andra friherren och riksdagsmannen Lennart Stiernstedt och ämbetsmannen och författaren Jan Stiernstedt samt farbror till Sophie Stjernstedt. Efter officersexamen 1846 blev han följande år underlöjtnant men han tog avsked redan 1850 för att istället studera vid Ultuna lantbruksinstitut 1849–1851. Han var därefter verksam med skötseln av familjegodset Risberga säteri. August Stjernstedt var riksdagsledamot för ridderskapet och adeln vid ståndsriksdagen 1856/58. Vid sidan av sitt arbete var han verksam som konstnär och har efterlämnat bland annat porträtteckningar.

Källor 
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 268
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 266, Allhems Förlag, Malmö. 
 Sveriges dödbok 1901–2009
 Adelskalendern (1923)
 , Band 33 (2007–2011), sid 455]

Noter 

Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Svenska friherrar
Födda 1828
Avlidna 1909
Män
Personer från Östuna socken
August
Mesechiteae

Mesechiteae är en tribus i familjen oleanderväxter och underfamiljen Apocynoideae. Det innehåller fem amerikanska släkten:

Allomarkgrafia
Forsteronia
Bägarrankesläktet (Mandevilla) (Macrosiphonia, Telosiphonia)
Mesechites
Tintinnabularia

Referenser

Tryckt källor
André O. Simões, Mary E. Endress, Timotheüs van der Niet, Luiza S. Kinoshita and Elena Conti (2004) Tribal and intergeneric relationships of Mesechiteae (Apocynoideae, Apocynaceae): evidence from three noncoding plastid DNA regions and morphology American Journal of Botany 91:1409-1418.

Oleanderväxter
Nelsonfloden

Nelsonfloden (engelska Nelson River, franska fleuve Nelson) är en flod i Manitoba i Kanada. Den 650 km långa floden är Winnipegsjöns avlopp till Hudson Bay. Den sammanlagda fallhöjden är 216 meter, vilken fördelas på många forsar. Medelflödet vid mynningen är 2 800 m³ och avrinningsområdets yta är  km². Större bifloder är Saskatchewan River och Red River of the North.

Källor 
 Nordisk familjebok (1913), "Nelson"
 Nordisk familjebok (1916), "Saskatchewan"
 Nationalencyklopedin, NE.se, "Nelson River" (kräver inloggning), läst 2008-12-23

Noter 

Vattendrag i Manitoba
Nelsonflodens avrinningsområde
Nils Wilhelm Stråle af Ekna

Nils Wilhelm Stråle af Ekna, född 16 april 1787 i Jakob och Johannes församling, Stockholm, död 6 januari 1853 i Adolf Fredriks församling, Stockholm, var en svensk jurist (bland annat justitieråd) och politiker. Han var far till riksdagsledamöterna Wilhelm Stråle af Ekna och Holdo Stråle af Ekna.

Nils Wilhelm Stråle var riksdagsledamot för ridderskapet och adeln vid ståndsriksdagarna 1809/10, 1812–1844/45 samt 1850/51. Han blev protokollsekreterare 1810, var riddarhuskamrerare 1815–1825, och var under den tiden även expeditionssekreterare och revisionssekreterare samma tid. 1826–1851 var han justitieråd.

Stråle var även medlem i Götiska förbundet från 1813. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Referenser 
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 268
 Götiska förbundet och dess hufvudmän, Rudolf Hjärne, Stockholm 1878

Noter 

Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Politiker från Stockholm
Jurister från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1787
Avlidna 1853
Män
Christopher Tomlinson

Christopher Tomlinson, född den 15 september 1981 i Middlesbrough, är en brittisk friidrottare som tävlar i längdhopp.

Tomlinsons första mästerskapsfinal som senior var vid Samväldesspelen 2002 då han slutade sexa med ett hopp på 7,79. Samma år blev han även sexa vid EM i München då med ett hopp på 7,78.

Vid VM 2003 i Paris slutade han nia efter att ha klarat 7,93. Året efter slutade han sexa vid finalen vid inomhus VM i Budapest. 

En stor framgång var Olympiska sommarspelen 2004 då hans 8,25 räckte till en femte plats, bara sju centimeter från bronsplatsen.

Efter att ha misslyckats med att kvalificera sig för finalomgången vid VM 2005 var han åter i final vid EM 2006 då han slutade på en nionde plats. Vid VM 2007 blev det åter stopp efter kvaltävlingen. 

En stor framgång blev inomhus-VM 2008 då han blev silvermedaljör efter Godfrey Khotso Mokoena med ett hopp på 8,06.

Han deltog även vid Olympiska sommarspelen 2008 men utan att ta sig vidare till finalen.

Personligt rekord 
 Längdhopp - keff

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1981
Brittiska längdhoppare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
José Giovanni

José Giovanni, pseudonym för den franske författaren och filmregissören Joseph Damiani, född 22 juni 1923 i Paris, död 24 april 2004 i Lausanne

Giovanni som var av korsikanskt ursprung skrev bland annat ett antal hårdkokta deckare som baserades på hans egna erfarenheter. Han var i sin ungdom inblandad i organiserad brottslighet och dömdes 1948 till döden för medhjälp till mord men benådades och frisläpptes 1956. Giovannis skrivarbegåvning upptäcktes av författaren Stephen Hecquet, som var hans advokat. Hecquet visade manuskriptet till Giovannis första roman Hålet (Le Trou), som handlade om en flykt från fängelset, för sin vän Roger Nimier. Nimier redigerade sedan boken och såg till att den gavs ut av éditions Gallimard. Giovannis mest berömda roman Classe tous risque utkom 1958 och filmatiserades 1960 av Claude Sautet med Jean-Paul Belmondo och Lino Ventura i huvudrollerna.

Män
Franska författare
Födda 1923
Avlidna 2004
Saskatchewan River

Saskatchewan River (cree: kisiskāciwani-sīpiy, "den snabbt flytande floden"; franska: rivière Saskatchewan) är en 454 kilometer lång flod i Kanada som uppstår genom föreningen av två källfloder: Den 1241 kilometer långa North Saskatchewan River och den 1304 kilometer långa South Saskatchewan River. Den förra upprinner från glaciärer i Klippiga bergen mellan Mount Columbia och Mount Lyell, den senare bildas genom flera källfloder från Klippiga bergen, av vilka den sydligaste rinner upp på gränsen mellan Kanada och Montana. North Saskatchewan upptar bland andra bifloden Battle River och South Saskatchewan floderna Bow River och Red Deer River. Norra och Södra Saskatchewan möts öster om Prince Albert i Saskatchewan. Floden flyter först åt nordost genom en sjörik trakt, därpå åt sydost till Cedar Lake, samt faller ut i Winnipegsjön, sammanlagt 454 km. Denna sjös avlopp, Nelsonfloden, kan betraktas som en fortsättning av Saskatchewan River. Floden är segelbar till Edmonton vid North Saskatchewan, 1243 kilometer från mynningen. Segelbarheten avbryts dock på några ställen genom forsar och fall, av vilka de största är Grand Rapids vid mynningen.

Källor 
 Nordisk familjebok (1916), "Saskatchewan"

Vattendrag i Manitoba
Vattendrag i Saskatchewan
Nelsonflodens avrinningsområde
Michail Teresjtjenko

Michail Ivanovitj Teresjtjenko (ryska: Михаил Иванович Терещенко); ukrainska: Михайло Іванович Терещенко), född 18 mars 1886 i Kiev, Kejsardömet Ryssland, död 1 april 1956 i Monaco, var en ukrainsk politiker, finansman och sockerfabrikant. Han var rysk finansminister och utrikesminister under revolutionsåret 1917.

Teresjtjenko föddes i en rik ukrainsk finansfamilj och studerade vid Kievs och Leipzigs universitet, bland annat nationalekonomi. Efter första världskrigets utbrott tjänstgjorde han i ryska krigsindustrikommissionen. Han började samtidigt knyta kontakter med politiker som konspirerade mot tsar Nikolaj II. Efter februarirevolutionen 1917 utnämndes han till finansminister i den ryska provisoriska regeringen som leddes av furst Georgij Lvov. Han efterträdde Pavel Miljukov som utrikesminister i maj samma år sedan denna tvingats avgå efter en maktkamp med de mera radikala krafterna i regeringen, såsom Aleksandr Kerenskij. Teresjtjenko fortsatte dock Miljukovs utrikespolitik och var pådrivande i att Ryssland skulle fortsätta den impopulära krigspolitiken. Han kvarstod som utrikesminister även efter julioroligheterna när Kerenskij ersatte Lvov som premiärminister. Sedan republiken utropats i september blev han ledamot av det kortlivade välfärdsutskottet. Vid bolsjevikernas oktoberrevolution 1917 blev han jämte flera andra ministrar arresterad i Vinterpalatset och inspärrad i Peter-Paulfästningen. Efter frigivningen 2 mars 1918 flydde han från Petrograd utan pass till Murmankusten, slöt sig under färden till ett par finländare och fick passera för deras betjänt. Med en lappkaravan färdades han och hans sällskap till Petsamo och därifrån till Norge. Han bosatte sig senare i Frankrike och fortsatte därifrån sin kamp mot bolsjevikregimen genom att stödja den vita armén och förespråka militär intervention av västmakterna.

Källor

Noter

Födda 1886
Avlidna 1956
Män
Ryska politiker under 1900-talet
Rysslands finansministrar
Rysslands utrikesministrar
Personer från Kiev
Alumner från Leipzigs universitet
Personer under ryska revolutionen
Perus fotbollslandslag

Perus fotbollslandslag kan avse
Perus herrlandslag i fotboll
Perus damlandslag i fotboll
Tartan (beläggning)

Tartan är en gummibaserad beläggning som används på löpar- och ansatsbanor för friidrott. Första gången materialet användes vid OS var 1968 i Mexico City, där det ersatte det traditionella banunderlaget av kolstybb.

Materialet utvecklades under 1960-talet av 3M (Minnesota Mining and Manufacturing). Företaget var även känt för sin Scotch-tejp, vars skotska namnkoppling bidrog till namngivningen av banbeläggningen (efter tartan).

Första tartanbanan i Sverige anlades 1972 på Stockholms stadion.

Se även
 spikskor

Referenser

Friidrott
Jul nu

Jul nu var en löst sammansatt politisk grupp, verksam i Stockholm 1968, som startades i och med protesterna mot tonårsmässan Teenage fair på Storängsbotten i Stockholm hösten 1968. Gruppen kritiserade vad de ansåg vara julens konsumtionshysteri och det kapitalistiska systemet i stort. Deras slagord var bland andra "Stoppa julterrorn", "Vägra julklappar", "Friställ tomten" och "Fira en kollektiv jul i år". Utöver att protestera och genomföra aktioner producerade de en antijultidskrift och till gruppen hörde även teatergruppen Lymmelteatern som uppträdde på gator och torg. Sista manifestationen som anordnades av Jul nu skedde den 14 december 1968 då en begravningsliknande procession tågade över Hötorget mot Åhléns, stillsamt sjungande Dona Nobis Pacem. Många i gruppen kom att engagera sig i rörelsen Alternativ jul som i februari 1969 blev gruppen Alternativ stad.

Källor
Jenny Leonardz (2008) De vågade vägra julen, SvD, 23 december 2008, Kultur, sid:6-7
Kaj Schueler (2008) Julterrorister med ljus i hand, SvD, 7 december 2008, Kultur

Jul i Sverige
Organisationer bildade 1968
Organisationer upplösta 1969
Politiska organisationer i Sverige
Nerieae

Nerieae är en tribus i familjen oleanderväxter och underfamiljen Apocynoideae. Tidigare fördes släktena till Wrightieae, men bildar numera ett eget tribus. Det innehåller sju släkten:

Oleandersläktet (Nerium)
Strofantsläktet (Strophanthus)
Trattrankesläktet (Beaumontia) 
Ökenstjärnesläktet (Adenium)
Funtumia
Kitabalia
Mascarenhasia

Referenser

Webbkällor
 

Oleanderväxter
Fifa 100

Fifa 100 är en lista sammanställd av Pelé på uppdrag av Fifa inför dess 100-årsjubileum 2004. Listan innehåller de 125 enligt Pelés förmenande bästa då levande fotbollsspelarna.



Listan 

 Spelare som var verksamma vid tidpunkten för tillkännagivandet är skrivna i kursiv stil.
 Spelare som fortfarande är aktiva (29 dec 2022) är skrivna i kursiv stil och markerade med (*).
 Spelare som numera är avlidna (29 dec 2022) är markerade med fet stil.

Se även 
 Fifas världsranking för herrar
 Fifas världsranking för damer

Externa länkar 
 FIFA 100

 
Listor över fotbollsspelare
Pjotr Tjaadajev

Pjotr Jakovlevitj Tjaadajev (ryska: Пётр Яковлевич Чаадаев), född 7 juni (gamla stilen: 27 maj) 1794 i Moskva, död där 26 april (gamla stilen: 14 april) 1856, var en rysk filosof. 

Tjaadajev publicerade åtta Filosofiska brev om Ryssland i Frankrike 1829, vilka cirkulerade i Ryssland som manuskript i många år. Hans arbeten kunde inte publiceras i Ryssland på grund av deras starka kritik mot rysk politik och Rysslands betydelse i världshistorien. Det viktigaste budskapet i Tjaadajevs Filosofiska brev var att Ryssland hade släpat efter de västerländska staterna och inte bidragt med något till världens utveckling. Tjaadajev konstaterade att Ryssland måste starta om på nytt. Han riktade också kritik mot Rysslands intellektuella isolering och sociala underutveckling. När det första (och det enda under Tjaadajevs livstid) av de Filosofiska breven publicerades 1836 i den ryska tidningen Teleskop, var dess redaktör i exil i de nordligaste delarna av Ryssland. Tjaadajevs ofördelaktiga åsikter om Ryssland gjorde att han först bedömdes som galen, och hans nästa arbete hade titeln En galnings försvar (1837). De flesta av Tjaadajevs arbeten har redigerats av hans levnadstecknare, Michail Gersjenzon (två volymer, Moskva, 1913–14), vars utmärka lilla studie av filosofen publicerades i Sankt Petersburg 1908.

Källor

Externa länkar 

Födda 1794
Avlidna 1856
Män
Ryska filosofer
Alumner från Moskvauniversitetet
Personer i Ryssland under 1800-talet
Personer från Moskva
Romantiken
Spårvägens Råsundaanläggning

Spårvägens Råsundaanläggning var en verkstad och serviceanläggning i Råsunda strax norr om Stockholm uppförd kring 1910.  I anslutning till anläggningen byggdes samtidigt de två  kulturhistoriskt värdefulla kvarteren Boken och Björken. Kvarteren hade en stark anknytning till Stockholms Spårvägar och innehöll personalbostäder samt uppfördes med stöd av spårvägsbolagets koncession och stadsplan av hävd. Kvarteren är beläget vid gränsen mellan Solna och Sundbybergs kommuner. Spårvägens verksamhet nedlades 1959 och de sista kvarvarande verkstadsbyggnaderna och spårvagnshallarna revs 1985.

Bakgrund
Kvarteren ligger i utkanten av Råsunda, ett område som i början av 1900-talet bebyggdes av Stockholms Spårvägars dotterbolag Råsunda Förstads AB. Den första förlängningen av spårvägen från Haga Södra till gränsen mot Sundbybergs köping längs dagens Råsundavägen blev färdig 1908. Vid den nya ändstationen uppfördes 1910-1911 reparations- och serviceverkstäder för spårvagnarna. I kvarteret Boken uppfördes personalbostäder åt arbetarna, medan kvarteret Björken bebyggdes av enskilda byggherrar men det kom också till stor del att bebos av spårvägens arbetare. De sista banden till spårvägen tog slut 1959 när trafiken nedlades och husen såldes, verkstaden stod kvar till 1985 på grund av ett mycket långvarigt kommunalt byggnadsförbud med syftet att överta marken som även till viss del forcerat tillstyrktes av Byggnadsstyrelsens länsarkitektfunktion. Efter att Solna kommun övertagit marken uppfördes nuvarande kvarteret Hallen på marken där verkstaden och vagnhallarna tidigare stått. Bostadshusen i kvarteret Boken och Björken är fortfarande bebodda och är ett populärt bostadsområde.

Bebyggelse

Båda kvarteren kännetecknas av en uttrycklig nationalromantisk arkitektur. Byggnaden har tegelfasader med kantiga burspråk, fönster och dörrar avslutas med rund eller stickbågar och fönsterrutorna var uppdelade i smårutor efter förebild från äldre arkitektur. Byggnaderna har också rikt dekorerade med medeltidsinspirerade blinderingar. Boken är ritad av arkitekt A Ljunggren och husen i Björken av Ljunggren tillsammans med Gustaf Hugo Sandberg.

Delar av de äldre stenhusen i kvarteren har varit föremål för bränder, främst på tidigt 1900-tal varför byggnadernas utformning har ändrats över tid. Solna stads bildarkiv innehåller fotografier på hur byggnaden såg ut i historisk tid. Fotografi från tidigt 1900-tal som visar ungefär hur personalbostädernas innergård såg ut när den var nybyggd.

Kulturhistoriskt värde
Kvarteren Björken och Boken utgjorde tillsammans med den forna verkstäder en unik sammanhållen miljö av bostäder och arbetsplatser som är ovanligt i storstäder, dock erbjuder fortfarande bostadskvarteren en unik sammanhållen nationalromantisk miljö och speciellt kvarteret Boken har en mängd tidstypiska detaljer bevarade. Vid en olycklig renovering 1969 byttes dock fönstren ut i kvarteret.

Bilder
Bilder på kvarteret Boken från hösten 2009.

Se även
Kvarteret Spårvagnen

Referenser

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Solna kommun
Historisk spårvagnstrafik i Stockholm