kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jemenstenskvätta

Jemenstenskvätta (Oenanthe bottae) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar. Den inkluderade tidigare höglandsstenskvättan (O. frenata) som underart och BirdLife Sverige gör det fortfarande, med svenska namnet svartpannad stenskvätta på den sammanslagna arten. Denna artikel behandlar bottae i begränsad mening.

Kännetecken 
Jemenstenskvätta är en stor (17-18 cm) och långbent stenskvätta som ofta står påfallande upprätt. Den har ett kraftigt vitt ögonbrynsstreck och ett brett mörkt ögonstreck. Stjärten är nästan helt svart eller brunsvart med vitt endast på yttre stjärtpennornas bas. Vidare är eden gråbrun på hjässa och ovansida, vit i ansiktet och på strupen samt orange eller sandbrun på bröst och flanker. Liknande höglandsstenskvättan, tidigare behandlad som underart, är mörkare ovan, med kanelorange på nedre halssidorna, bröstet och flankerna men beigevitt på bukens mitt.

Utbredning och systematik 
Jemenstenskvättan hittas i höglänta områden på sydvästra Arabiska halvön (Mecka till Jemen). Tidigare inkluderades höglandsstenskvätta (O. frenata) i arten, men urskildes 2016 som egen art av BirdLife International, 2022 av tongivande eBird/Clements och 2023 av International Ornithological Congress. Svenska BirdLife Sverige behåller dem dock ännu som en och samma art, med trivialnamnet svartpannad stenskvätta.

Längre tillbaka har arten behandlats som samma art som isabellastenskvätta (O. isabellina) och framför allt sahelstenskvätta (O. heuglinii), men den senare skiljer sig i både storlek, utseende, beteende och levnadsmiljö.

Familjetillhörighget 
Stenskvättorna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Fågeln förekommer i höglänta gräsmarker, steniga eller klippiga sluttningar, lavslätter samt kring jordbruksområden. Den är ofta lätt att komma nära inpå livet och ses sitta på staket, klippblock och buskar. Den födosöker på marken, men information om dess föda saknas. Arten häckar från februari till juni i Etiopien, medan vuxna fåglar med föda till ungar har noterats på Arabiska halvön.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Den beskrivs som ofta vanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Paolo Emilio Botta (1802-1870), italiensk läkare, naturforskare och arkeolog tillika diplomat verksam i Egypten, Arabien och Persien 1830-1846.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Arquettes-en-Val

Arquettes-en-Val är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Lagrasse som ligger i arrondissementet Carcassonne. År  hade Arquettes-en-Val  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Arquettes-en-Val

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Finschstenskvätta

Finschstenskvätta (Oenanthe finschii) är en tätting i familjen flugsnappare. Den förekommer i karga högplatåer och bergssluttningar i västra Asien, med bara ett fåtal fynd i Europa. Namnet hedrar tyske ornitologen Otto Finsch. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läten 
Finschstenskvättan är med en längd på 15–16 centimeter något större än medelhavsstenskvätta och nunnestenskvätta som den i övrigt liknar med hos hanen svart strupe, svarta vingar, ljus rygg och de för släktet oftast karakteristiska vita stjärtsidorna. Denna art har dock har större huvud samt grövre näbb och ben. Vidare är ryggen hos hanen helt vit, stjärten har ett jämnbrett svart ändband och inte vit med svarta hörn och i flykten syns att de svarta vingpennorna är rätt ljusa. Det svarta på strupen når också längre ner och flyter ihop med vingen. 

Honan är övervägande brungrå och smutsvit utan medelhavs- och nunnestenskvättans varmare toner och till skillnad från hona sorgstenskvätta kontrastfattiga armtäckare.

Finschstenskvättan lockar med ett kort "tsit". Sången består av klara, korta och varierade toner med inslag av visslingar och elektriska läten och liknar mer rubinnäktergal än medelhavsstenskvätta.

Utbredning och systematik 
Finschstenskvätta delas in i två underarter med följande utbredning:
 Oenanthe finschii finschii – förekommer från Turkiet till Israel, norra Arabiska halvön och södra Iran, vintertid till Cypern och Egypten
 Oenanthe finschii barnesi – förekommer från östra Turkiet till östra Kaukasus, norra Iran, Afghanistan och västra Pakistan

Den har även setts tillfälligt i Grekland och Bulgarien. Fågeln är kortflyttare och övervintrar jämfört med många av sina släktingar på högre och svalare nivåer.

Familjetillhörighet 
Stenskvättorna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Ekologi 
Finschstenskvättan häckar i karg och stenig terräng på bergssluttningar och högslätter med låg växtlighet. Den är skygg och rastlös men aggressiv mot andra stenskvättor i reviret. Den äter mest insekter, men också växtdelar. Fågeln bygger sitt bo i en skreva eller ett hål i en klippa.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågeln är uppkallad efter tyska zoologen Otto Finsch.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Sahelstenskvätta

Sahelstenskvätta (Oenanthe heuglinii) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Sahelstenskvättan är en brunaktig stenskvätta med rödbrunt bröst. Noterbart är vitt ögonbrynsstreck, mörk ögonmask och ljus strupe. Stjärten är mestadels svart med vit stjärtrot och övergump. Arten är mycket lik svartpannad stenskvätta, men dessa överlappar knappt i utbredningsområde. Sahelstenskvättan är vidare mindre och mörkare med mindre färgglad ljus strupe. Sången består av en lång och komplex blandning av olika ljud, ibland avgiven i sångflykt.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Mauretanien till Mali, Kamerun, Sudan, Etiopien och nordvästra Kenya. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Stenskvättorna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Sahelstenskvättan hittas i kortvuxen gräsmark, odlingsbygd och öppen savann, ofta i steniga miljöer.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Sahel är ett halvtorrt område direkt söder om Sahara. Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Theodor von Heuglin (1824-1876), tysk upptäcktsresande och ornitolog verksam i Sudan, Abessinien och Somaliland.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Artigues, Aude

Artigues är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Axat som ligger i arrondissementet Limoux. År  hade Artigues  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Artigues

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Vitkronad stenskvätta

Vitkronad stenskvätta (Oenanthe leucopyga) är en tätting i familjen flugsnappare. Den förekommer i ökenartade områden i norra Afrika och delar av Mellanöstern. Fågeln är en mycket sällsynt gäst i Europa, med det nordligaste fyndet i Danmark. Beståndet anses vara livskraftigt.

Kännetecken

Utseende 
Vitkronad stenskvätta är en relativt stor stenskvätta som med sin kroppslängd på 17-18,5 centimeter är jämförbar i storlek med den i övrigt rätt lika arten svart stenskvätta. Likt denna är den i huvudsak med vit övergump och övervägande vit stjärt. Vitkronad stenskvätta är dock slankare, med smalare näbb samt längre vingar och stjärt.
 
Karakteristisk hos adulta fåglar är den svarta hjässan, men den anläggs inte förrän vid ett års ålder. Vidare är den mycket vit på stjärten med endast en svart mitt linje och små svarta ytterhörn, en egenskap den endast delar med munkstenskvättan (svart stenskvätta har ett brett svart ändband). Vitkronad stenskvätta har också till skillnad från svart stenskvätta helmörka vingar i flykten.

Läten 
Sången är stark med visselljud och härmningar av andra arter. Andra läten är ett sprucket bizz, ett hest tschrä och ett gällt hiit.

Utbredning och systematik 

Vitkronad stenskvätta delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Oenanthe leucopyga aegra – förekommer i steniga öknar från Mauretanien till Tunisien
 Oenanthe leucopyga leucopyga – förekommer i steniga öknar i Mali till Tchad, Sudan, Eritrea och Etiopien
 Oenanthe leucopyga ernesti – förekommer i öknar i Egypten (Döda havet), Saudiarabien, Irak och sydvästra Iran

Underarten aegra inkluderas ofta i nominatformen.

Arten har påträffats vid flera tillfällen i Europa, med fynd från ett antal länder som Italien, Frankrike, Nederländerna, Storbritannien, Spanien och Grekland. Det nordligaste fyndet gjordes när en individ upptäcktes 30 juni 2010 i Saltbækvig på Själland, Danmark.

Familjetillhörighet 
Stenskvättorna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Ekologi 
Vitkronad stenskvätta är en utpräglad ökenfågel som förekommer i områden utan någon som helst växtlighet. Den trivs i bergsöken och i raviner, på stenslätter och ibland invid hus i oaser. Fågeln bygger sitt bo i en klippskreva eller hål. Arten lever av insekter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som mycket vanlig i rätt miljö, dock sällsynt i delar av Tunisien.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Arzens

Arzens är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Montréal som ligger i arrondissementet Carcassonne. År  hade Arzens  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Arzens

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Svart stenskvätta

Svart stenskvätta (Oenanthe leucura) är en tätting som liksom övriga stenskvättor numera förs till familjen flugsnappare från att tidigare behandlats som små trastar. Den förekommer i nordvästra Afrika samt på Iberiska halvön. Arten är fåtalig och minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende 
Svart stenskvätta är en relativt stor stenskvätta, 16–18 centimeter lång. Hanen är helsvart med undantag av vit undergump och huvudsakligen vit stjärt. Den liknande arten vitkronad stenskvätta som delar utbredning med svart stenskvätta i Nordafrika har vanligtvis vit krona, dock inte ungfåglar. Dessa har dock enbart svart i mitten av stjärten, medan svart stenskvätta har den för de flesta stenskvättor typiska T-teckningen på stjärten. Hona svart stenskvätta liknar hanen men är mörkbrun snarare än svart.

Läten 
Svarta stenskvättans sång består av kvittriga och rätt djupa, trastlika strofer. Bland läten hörs visslande "pyup", smackande "tjett-tjett" och rullande "tjerrr".

Utbredning och systematik 
Svart stenskvätta förekommer på Iberiska halvön och i nordvästra Afrika. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Oenanthe leucura leucura – förekommer i Spanien och Portugal
 Oenanthe leucura riggenbachi – förekommer i nordvästra Afrika

Svart stenskvätta är i huvudsak stannfågel och mycket sällsynt utanför sitt utbredningsområde med endast enstaka fynd. Exempelvis gjordes första fyndet i Frankrike först i maj 2017. Det föreligger också ett fynd från Italien 2009 och ett från Niedersachsen i Tyskland 1976.

Familjetillhörighet 
Stenskvättorna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Ekologi 

Svart stenskvätta trivs i klippigt och torrt landskap med klippväggar och stenblock. Den ses i raviner, steniga sluttningar, havsklippor och ruiner i områden med spridda träd eller i halvöken. Häckningsperioden är januari till juni i Nordafrika, från mitten av februari i Spanien och från mitten av april i Pyrenéerna. Tre till fem ägg läggs i en grässkål placerad under en sten eller tuva eller i ett hål i en klippa. Fågeln lever främst av insekter, men också av små ödlor.

Status 
Artens uppskattade världspopulation är förhållandevis liten, endast knappt 70 000 vuxna individer. I Europa tros det häcka 6 500–6 900 par, ett bestånd som dessutom verkar minska i storlek. Internationella naturvårdsunionen IUCN bedömer dock att den inte är hotad eftersom den har ett relativt stort utbredningsområde och att nedgången i Europa är relativt långsam. Följaktligen placerar de arten i kategorin livskraftig. De minskande antalen i Europa kopplas till hårda vintrar och avskogning liksom sämre utbud av gamla byggnader och av människan skapade grottor som fungerat som skydd för svart stenskvätta mot predatorer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Giovanni Vincenzo Gravina

Giovanni Vincenzo Gravina, född 20 januari 1664, död 6 januari 1718, var en italiensk filosof och rättslärd.

Gravina, som var en av grundarna av Arkadiernas akademi, beskyddade och lät utbilda Pietro Metastasio. Han behandlade i filosofisk anda naturrättsliga och rättshistoriska problem i verk som Origines juris civilis och De Romano imperio. Gravina intresserade sig även för estetiska problem med verk som Della ragione poetica och Della tragedia. Gravinas Opere italiane e latine utgavs i fyra band 1756-1758 med biografi av A. Sergio.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Italienska jurister
Italienska filosofer
Födda 1664
Avlidna 1718
Män
Svensk uppslagsbok
Aunat

Aunat är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Belcaire som ligger i arrondissementet Limoux. År  hade Aunat  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Aunat

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Berberstenskvätta

Berberstenskvätta (Oenanthe moesta) är en tätting som numera placeras i familjen flugsnappare.  Den förekommer i Nordafrika och västra Asien. Beståndet anses vara livskraftigt.

Kännetecken

Utseende 
Berberstenskvättan är en medelstor stenskvätta med en kroppslängd på 14,5–16 centimeter. Den liknar ytligt kurdstenskvättan med sin rödbruna över- och undergump sam thos hanen mörka vingar, svart strupe och ljusare hätta och nacke. Berberstenskvättan är dock något större samt har längre näbb och ben. Karakteristiskt är att de mörka vingtäckarna är vitbrämade. Vidare är hos hanen ryggen mörkgrå och stjärtens svarta ändband är brett med rödbrun stjärtbas och rostbeige övergump (alltså utan inslag av vitt). Honan är omisskännlig och unik bland stenskvättorna med ett rödbrunt huvud. Den har likt hanen även ett ljust stråk på vingen.

Läten 
Berberstenskvättans sång är rätt annorlunda för en stenskvätta, med en lågmäld och förhållandevis djup röst, utan klar struktur och karakteristiskt darrande röst. Lätet yttrat vid oro är ett kort prritt som upprepas.

Utbredning och systematik 
Berberstenskvättan förekommer i Afrika norr om Sahara samt vidare österut till västra Mellanöstern. Den behandlas som monotypisk eller delas in i två underarter:
 Oenanthe moesta moesta – nordvästra Mauretanien till Marocko och kusten i nordvästra Egypten
 Oenanthe moesta brooksbanki – förekommer från södra Syrien till Jordanien, nordvästra Saudiarabien (dock ej bekräftad) och sydvästra Irak (där den dock inte observerats sedan 1920-talet)

Arten har även häckat i Israel.

Familjetillhörighet 
Stenskvättorna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Berberstenskvättan påträffas på låglänta torra hedar eller i karg, stenig halvöken, ibland i lågvuxen vegetation och tamarisk. Den undviker således ren öken. Den tillbringar mycket tid på marken och ses ofta pumpa uppåt med stjärten och sedan sänka den sakta, likt svart stenskvätta. Fågeln lever liksom övriga arter i släktet av insekter. Den bygger sitt bo i ett hål i marken, ofta ett gammalt gnagarhål.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats, men beskrivs som lokalt vanlig i Tunisien men mycket sällsynt i Israel.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Auriac, Aude

Auriac är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Mouthoumet som ligger i arrondissementet Carcassonne. År  hade Auriac  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Auriac

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Kaptermitskvätta

Kaptermitskvätta (Myrmecocichla monticola) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Kaptermitskvättan är en medelstor skvätta med varierande utseende, men alltid diagonistiskt vit övergump och vita yttre stjärtpennor hos båda könen. Hanen har både grå och svarta former med vita skuldror och svarta vingar. Den grå formen har ofta grå hjässa. Honan är sotbrun. Miombotermitskvättan liknar mörk hane kaptermitskvätta, men har svart stjärt och övergump samt återfinns i mer skogsartade biotoper.

Utbredning och systematik 
Kaptermitskvätta delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Myrmecocichla monticola albipileata – förekommer i kustnära områden i Angola (Benguela)
 Myrmecocichla monticola nigricauda – förekommer i Angola (högländer Huambo och i södra Cuanza Sul)
 Myrmecocichla monticola atmorii – förekommer i norra Namibia (i söder till Damaraland)
 Myrmecocichla monticola monticola – förekommer i södra Namibia, Sydafrika (österut till Limpopoprovinsen och västra KwaZulu-Natal), Lesotho och västra Swaziland

Tidigare placerades arten i släktet Oenanthe men DNA-studier visar den är en del av Myrmecocichla.

Familjetillhörighet 
Termitskvättorna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Kaptermitskvättan hittas i bergstrakter i öppen buskmark, steniga områden på plan mark och kring stenbyggnader. Där ses den i par eller smågrupper sittande på utsprång för att falla ner till marken för att födosöka.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Somaliastenskvätta

Somaliastenskvätta (Oenanthe phillipsi) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar. Den förekommer som namnet avslöjar i Somalia, men även i sydöstra Etiopien. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Somaliastenskvättan är en udda och distinkt tecknad stenskvätta med mörkt på strupen. Hjässan är grå hos båda könen, men strupen och bröstet är svart hos hanen och grått hos honan. Stjärten uppvisar det för släktet typiska T-formade stjärtmönstret i svart och vitt. Arten liknar flera andra stenskvättor, men skiljer sig på mörkt bröst och grått på hjässa och rygg. Bland lätena hörs visslingar och korta "tik".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i sydöstra Etiopien samt i norra och centrala Somalia, i syd till cirka 4° N. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Stenskvättorna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra buskskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Somaliastenskvättan hittas på öppen och stenig mark, i halvöken, iöppen törnbuskmark och i gräsmarker. I norra Somalia ses den huvudsakligen på mellan 600 och 1200 meters höjd, i norr ner till 190 meter. Födan består av insekter, som gräshoppor, skalbaggar, myror, bönsyrsor och deras larver. Den födosöker genom att spana från en sittplats för att göra utfall mot marken.

Häckning 
Fågeln häckar mellan april och juni. Den bygger ett bo av gräs och djurhår som placeras på marken under en sten, en buske eller en fallen gren. Däri lägger den tre till fyra turkosblå ägg med rödbruna fläckar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Ethelbert Lort Phillips (1857–1944), engelsk samlare av specimen och storviltsjägare i Östafrika 1885–1895

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen