kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jim Jefferies

Jim Jefferies, egentligen Geoffery James Nugent, född 14 february 1977 i Sydney är en australisk ståuppkomiker som framförallt är verksam i USA. Han kallade sig ursprungligen Jim Jeffries, men tog sig namnet Jim Jefferies för att slippa förväxlas med en annan medlem av förbundet Screen Actors Guild som hade ett namn snarlikt hans.

Biografi
Jim Jefferies föddes i Sydney i Australien och gick gymnasiet på St Ives High School där. Han fick internationell uppmärksamhet första gången efter att ha attackerats på scenen i Manchester i England. Han har fått ytterligare uppmärksamhet i USA efter att ha fått göra ett entimmesuppträdande på tevekanalen HBO som kallades I swear to God.

Jim Jefferies har uppträtt på de flesta större komedifestivaler och varit med i nationell TV och radio även i England.

Han bodde i norra London i åtta år och flyttade sedan till Venice Beach i Los Angeles.

DVD
Contraband – 10 november 2008 (UK Home Video)
I Swear to God –  13 oktober 2009 (US Home Video)
Alcoholocaust – 8 november 2010 (Comedy Central UK DVD)

Referenser

Externa länkar
Jim Jefferies webbsida

Australiska komiker
Personer från Sydney
Födda 1977
Levande personer
Män
Tierney

Tierney är ett irländskt efternamn med ursprung i iriska, som burits av bland andra:

 Chris Tierney
 Gene Tierney
 Harry Tierney
 John F. Tierney
 Kieran Tierney
 Lawrence Tierney
 Maura Tierney

Irländska efternamn
Tiersch

Tiersch är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Claudia Tiersch (född 1967), tysk antikhistoriker
 Gunther Tiersch (född 1954), tysk meteorolog och olympisk guldmedaljör
 Otto Tiersch (1838–1892), tysk musikolog

Se även 

 Thiersch

Tyska efternamn
Otto Tiersch

Otto Tiersch, född den 1 september 1838 i Kalbsrieth, död den 1 november 1892 i Berlin, var en tysk musikteoretiker.

Tiersch, som var musiklärare i Berlin, sökte i sina skrifter göra Helmholtz upptäckter angående hörselförnimmelserna fruktbärande för harmoniläran och uppställde ett eget harmonisystem, som dock inte innebar något synnerligt framsteg utöver Moritz Hauptmanns ståndpunkt. 

Bland Tierschs arbeten kan framhållas System und Methode der Harmonielehre (1868), Allgemeine Musiklehre (1885; tillsammans med Ludwig Erk) och Rhytmik, Dynamik und Phrasierungslehre (1886).

Källor

Noter 

Tyska musikpedagoger
Tyska musikteoretiker
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Tyska författare under 1800-talet
Personer från Thüringen
Födda 1838
Avlidna 1892
Män
Ugglan
La Défense (station)

La Défense är en station för Paris metro, Paris pendeltåg (RER) och Transilien lokaltåg. Stationen ligger vid Grande Arche-byggnaden i La Défense, som är ett stort kontorsdistrikt i västra Paris. I anslutning till stationen finns även spårvagn på linje 2.

Fotogalleri

Metro

Paris tunnelbanestationer
Järnvägsstationer i Paris
Järnvägsstationer invigda 1992
1992 i Frankrike
Antoine Manassès de Pas, markis de Feuquières

Antoine Manassès de Pas, markis de Feuquières, född 16 april 1648, död 27 januari 1711, var en fransk militär. Han var son till Isaac de Pas, markis de Feuquières.

Feuquières utmärkte sig i Frankrikes krig i slutet av 1600-talet och blev 1692 för sitt försvar av Speierbach generallöjtnant men blev oense med François de Neufville, hertig av Villeroi, gick miste om den väntade marskalksstaven, föll i onåd och deltog ej i spanska tronföljdskriget. I stället författade han sina Mémoires de guerre, som under 1700-talet betraktades som en klassisk lärobok i krigskonst.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Män
Födda 1648
Avlidna 1711
Franska generaler
Personer från Paris
Deltagare i slaget vid Blenheim
Deltagare i slaget vid Ramillies
Europamästerskapet i basket för damer 1978

Europamästerskapet i basket för damer 1978 spelades i Konin, Poznań, Toruń och Zielona Góra i Polen och var den 16:e EM-basketturneringen som avgjordes för damer. Turneringen spelades mellan den 20 och 30 maj 1978 och totalt deltog 13 lag i turneringen där Sovjetunionen blev Europamästare före Jugoslavien och Tjeckoslovakien, det var Sovjetunionens 14:e EM-guld. För första gången deltog även det svenska landslaget och blev efter Danmark och Finland det tredje nordiska landet att delta i Basket-EM.

Kvalificerade länder

  (som arrangör)

Gruppspelet

Spelsystem
Av de 13 deltagande lagen som var med i EM stod hemmanationen Polen över det första gruppspelet och var direktkvalificerade för spel om platserna ett till sju, resterande tolv lagen indelade i tre grupper med fyra lag i vardera. Alla lagen mötte alla en gång i sin grupp innan de två bästa lagen i varje grupp gick vidare till spel om plats ett till sju, medan de två sämsta lagen spelade om platserna åtta till tretton. Lagen tog med sig matchresultatet mot laget i sin grupp från första gruppspelet och spelade enbart mot de lagen från de andra grupperna i slutspelsrundan. Seger i en match gav två poäng och förlust gav en poäng.

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Slutspelsrundan

Matcher om plats 8-13

Matcher om plats 1-7

Slutplaceringar

Se även
 Europamästerskapet i basket för damer

Externa länkar
 Basket-EM 1978 på fiba archive 
 Basket-EM 1978 på fibaeurope.com 
 Basket-EM 1978 på todor66.com 

Internationella baskettävlingar i Polen
1978 i Polen
Sportåret 1978
Sport i Poznań
1978
Georges de Feure

Georges de Feure, född 6 september 1868, död 26 november 1943, var en fransk målare och dekoratör.

Feure ägnade sig åt så gott som alla olika delar inom konsthantverk och dekorativ konst och väckte stort uppseende med sin inredning av avdelningen L'art nouveau vid världsutställningen i Paris 1900. Feure, som jämförts med de främsta franska ebenister under 1700-talet, utövade ett stort inflytande på konsthantverket vid sekelskiftet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Noter

Män
Födda 1868
Avlidna 1943
Franska målare
Franska konsthantverkare
Konstnärer från Paris
Riddare av Hederslegionen
Ketchupvampyrerna

Ketchupvampyrerna (Die Ketchup Vampire) är en tecknad tysk TV-serie, producerad 1991-1994. I Sverige sändes den på Barntrean på TV 3. Serien består av 26 avsnitt och handlar om en familj vampyrer som har slutat dricka blod och dricker ketchup och dylikt istället och deras kamp mot de vanliga blodsugande vampyrerna.

Referenser

Externa länkar 
http://www.whodany.com/ketchup2.html 

Tyska animerade TV-serier från 1990-talet
TV-seriestarter 1991
TV-serieavslutningar 1994
Ragnar Sohlman den yngre

Ragnar Voldemar Alexander Rolfsson Sohlman, född 30 april 1931 i Stockholm, död 15 oktober 2007 i Stockholm, var en svensk jurist och generaldirektör.

Sohlman tog jur.kand.-examen i Stockholm 1957 och tjänstgjorde sedan vid Kommerskollegium. Han var bland annat budgetsekreterare vid Finansdepartementet 1959–1967, och kansliråd vid Inrikesdepartementet, departementsråd i Handelsdepartementet och generalsekreterare i Nordiska ministerrådet innan han slutligen blev generaldirektör vid Exportkreditnämnden 1985–1996.

Ragnar Sohlman var son till ambassadör Rolf R:son Sohlman och Zinaida Jarotskij, och äldre bror till ambassadörerna Staffan Sohlman och Michael Sohlman. Han var åren 1953–1960 gift med TV-profilen Karin Sohlman, född Edström, senare känd som Karin Falck, med vilken han fick barnen Rolf Sohlman 1954 och Anna Sohlman 1957. Han gifte sedan om sig, 1960, med scriptan Birgitta Sohlman, född Blomberg, och fick med henne två barn Maria Sohlman och Sandra Sohlman. Sohlman är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Referenser

Svenska generaldirektörer
Svenska departementsråd
Svenska jurister
Födda 1931
Män
Avlidna 2007
Jurister från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Ragnar
Ludwig Thiersch

Ludwig Thiersch, född den 12 april 1825 i München, död där den 10 maj 1909, var en tysk målare. Han var son till Friedrich Thiersch.

Thiersch, som först studerade i sin hemstad för Ludwig Schwanthaler, Julius Schnorr och Karl Schorn, vistades i Rom 1849–1852, då han begav sig till Aten, där han blev professor vid konstskolan, och återkom till Tyskland 1855. 

Thiersch gjorde sig framför allt känd dels genom ämnen från antiken, dels genom kyrkligt måleri. Han utförde altarmålningar och annat för kyrkor i Wien, Sankt Petersburg, München, London, Paris och Jerusalem. För rådhuset i Aten målade han Paulus predikar i Aten. Thiersch målade även genrebilder från bayerska höglandet.

Källor 

 

Tyska kyrkomålare
Tyska historiemålare
Tyska konstnärer under 1800-talet
Personer från München
Födda 1825
Avlidna 1909
Män
Ugglan
Karl Schorn (konstnär)

Karl Lambert Schorn, född den 16 oktober 1803 i Düsseldorf, död den 7 oktober 1850 i München, var en tysk historiemålare. Han var brorson till Ludwig von Schorn.

Schorn studerade bland annat i Paris 1824–1827 för Gros och Ingres och blev 1847 professor vid konstakademien i München. Han målade historiska tavlor, som prisades för "sund realism i form och färg". Bland hans alster kan nämnas Maria Stuart och Rizzio, Cromwell läser bibeln för sina generaler (museet i Königsberg), Knox disputerar i religionsfrågor med soldater och Syndafloden (båda i Nya pinakoteket i München, den sistnämnda inte fullt avslutad).

Källor 

 

Tyska historiemålare
Tyska professorer
Tyska målare under 1800-talet
Personer från Düsseldorf
Födda 1803
Avlidna 1850
Män
Ugglan
Schorn

Schorn är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Adelheid von Schorn (1841–1916), tysk författare
 Carl Schorn (1818–1900), tysk jurist och politiker
 Henriette von Schorn (1807–1869), tysk författare
 
 Ludwig von Schorn (1793–1842), tysk konsthistoriker
 Theobald Schorn (1866–1913), tysk konstnär
 Wilhelm Eduard Schorn (1806–1857), tysk konsthistoriker

Tyska efternamn
Halmstads församling, Göteborgs stift

Halmstads församling tillhör Göteborgs stift och Halmstads och Laholms kontrakt i Halmstads kommun. Församlingen utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik

2016 återbildades församlingen genom samgående av Martin Luthers församling och S:t Nikolai församling, vari Övraby och Holms församlingar uppgått 2010. Halmstads församling utgör ett eget pastorat.

Kyrkor
 Sankt Nikolai kyrka
Martin Luthers kyrka
Andersbergskyrkan 
Olaus Petri kyrka.
Kärlekens kyrka
Holms kyrka, Halland
Sperlingsholms kyrka
Nissaströms kyrka som geografiskt ligger i Enslövs församling
Se även Övraby kyrkoruin

Man organiserar även förvaltningen av flera kyrkogårdar och Sankta Anna och Sankta Katarina kapell.

Referenser

Externa länkar
Halmstads kyrkliga samfällighet

Församlingar i Halmstads kommun
Indelningar i Halmstads kommun
Paul Féval

Paul Henri Corentin Féval, född 30 september 1816, död 8 mars 1887, var en fransk författare.

Féval var efterföljare till Alexandre Dumas den äldre, en färgrik och i grunden fint konstnärlig representant för le roman de cape et d'épée. Han framträdde 1841 i Revue de Paris och utvecklade i nära fyra decennier en radikalt betonad produktivitet utan like. Bland romanerna märks Le loup blanc (1843), Le mystères de Londres (1844, utgiven under pseudonymen Sir Francis Trolopp), Les couteaux d'or (1857), Le bossu (1857), samt Le chevalier Ténèbre (1861). Vid 1870-talets mitt blev han ultramontan och strängt religiös, en process som han utförligt skildrade i Les étapes d'une conversion (1877-82), och ägnades sitt återstående liv dels åt utrensning i sitt äldre författarskap, dels åt historiska skildringar från hemprovinsen Bretagne. Åtskilliga av Févals romaner är översatta till svenska. En av hans söner, Paul Féval den yngre (1860-1933), gjorde sig känd som romanförfattare i faderns stil.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Män
Födda 1816
Avlidna 1887
Franska författare
Personer från Rennes
Svensk uppslagsbok
Dahna

ad-Dahna är en sandöken som sträcker sig i ett långsmalt bågformat område mitt på den Arabiska halvön. Öknen binder samman Saudiarabiens två största öknar, Nafud i norr och Rub al-Khali i söder. Längden är cirka 1 300 kilometer och bredden cirka 48 kilometer och här finns bete för djuren under vinter och vår.

Namnet Dahna är arabiska och betyder en bestämd ökentyp: hårda grusslätter med bälten av röd sand. Det är motsatsen till nafud, som betyder 'höga sanddyner'.

Källor

Externa länkar 

Öknar i Saudiarabien
Wahiba

Sandöknen Wahiba (arabiska Ramlat al-Wahibah), även benämnd Wahiba Sands, är belägen i regionen asch-Scharqiyya i östra Oman. Öknen är cirka 180 kilometer lång och cirka 80 kilometer bred och består till stor del av långsträckta, upp till 100  meter höga sanddyner.

Källor 

Encyclopedia Britannica

Öknar i Oman
Valter Fevrell

Walter (Valter) Fredrik Teodor Fevrell, född 14 januari 1876 i Uppsala, död 2 november 1961 i Stockholm, var en svensk skolman.

Fevrell, som var prästson, studerade vid Uppsala universitet och blev filosofie kandidat 1898, filosofie licentiat 1908 samt disputerade för filosofie doktorsgrad 1909. Han var lärare vid Lundsbergs skola 1900–1901 och 1902–1907 samt undervisade i bland annat psykologi, logik och pedagogik vid flera läroanstalter i Stockholm 1908–1942. Fevrell var 1914–1943 lektor i pedagogik vid Högre lärarinneseminariet. Han var vidare föreståndare för Statens biografbyrå 1911–1914.

Fevrell var föreläsare i psykologi vid Föreningen för norrländsk hembygdsforskning i Härnösand 1915–1921 och styrelseledamot i föreläsningsföreningen för svenska armén och marinen. Han skrev talrika artiklar och föredrag i uppfostrings- och biograffrågor, bland annat vid 11:e Nordiska skolmötet i Kristiania 1920. Fevrell var även verksam inom folkbildningsarbetet.

Valter Fevrell var liksom bröderna Thore  och Emil Fevrell söner till filosofie doktor Theodor Carlson, komminister i Oscars församling i Stockholm, och dennes hustru Emma Febvrel. Han var gift med Ingrid Key-Åberg, som var dotter till Algot Key-Åberg. Han ligger begraven på Norra begravningsplatsen i Solna kommun.

Bibliografi (i urval)
Bidrag till de moderna främmande språkens metodik med särskild hänsyn till de svenska läroverken jämte en inledande historik över språkundervisningens utveckling (akademisk avhandling, 1909)
Uppfostrans idéer genom tiderna (1924)
Psykologien och människolivet (1933)
Kungl. Högre lärarinneseminariet in memoriam (utgivare, 1943)

Utmärkelser 
   Riddare av Nordstjärneorden, 1928

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Noter

Svenska lektorer
Svenska pedagoger
Riddare av Nordstjärneorden
Svenska filosofer under 1900-talet
Forskare från Uppsala
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1876
Avlidna 1961
Män
Svensk uppslagsbok
Ernest-Aimé Feydeau

Ernest-Aimé Feydeau, född 16 mars 1821, död 27 oktober 1873, var en fransk författare. Han var far till Georges Feydeau.

Feydeau debuterade 1858 med romanen Fanny, som utkom 1858 som en del i realismens första genombrott och väckte starkt uppseende för sin frispråkiga moralanalys och upplevde även mängd upplagor. En svensk översättning utgavs 1859. Den uppmärksammade debuten sporrade Feydeau till en rad nya romaner, men ingen kom i närheten av debutromanens popularitet. Vid sidan av sitt romanförfattande framträdde Feydeau som kulturhistoriker, främst beskrivningar från antiken samt reseskildrare (en resa till Algeriet 1862 och en till Tyskland 1872).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Noter

Män
Födda 1821
Avlidna 1873
Franska författare
Augustin Feyen-Perrin

Francois Nicolas Augustin Feyen-Perrin, född 12 april 1826, död 14 oktober 1888, var en fransk målare och grafiker.

Feyen-Perrin skildrade i sin konst företrädesvis bretonska bönder, fiskare och sjömän i en idealiserande och betydligt verklighetsfrämmande stil. Feyen-Perrins tidiga historiemålningar utmärker sig för större djärvhet i motivet än i utförandet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Män
Födda 1826
Avlidna 1888
Franska målare
Franska grafiker
Personer från Meurthe-et-Moselle
Mottagare av Hederslegionen
Zdeněk Fibich

Zdeněk Fibich, född 21 december 1850, död 15 oktober 1900, var en tjeckisk tonsättare.

Fibich utbildade sig i Prag och Leipzig. Han blev 1876 2:e kapellmästare vid nationalteatern i Prag och 1878 kördirigent vid ryska kyrkan där. Fibich ägde huvudsakligen sina rötter i den tyska romantikens tonkonst. Hans verk hade inte en så utpräglat nationellt tjeckisk ton som Bedřich Smetanas eller Antonín Dvořáks. Hans skapande inriktades främst mot operan och melodramen, bland annat operorna Bukovín (1874), Blaník (1881) och Bruden från Messina (1884), den melodramiska scentrilogin Hippodamia, operorna Stormen (1895, efter Shakespeares verk), Hedy (1897), Šárka (1898) samt Arkonas fall (1900). Därjämte skapade han ett flertal ouvertyrer, symfoniska dikter (varibland den poetiskt starkt inspirerade Kväll 1893), tre symfonier, kammarmusik och klaverlyrik (däribland det stora samlingsverket Stimmungen, Eindrücke und Erinnerungen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Tjeckiska kompositörer
Personer i Böhmen under 1800-talet
Födda 1850
Avlidna 1900
Män
Harplinge-Steninge pastorat

Harplinge-Steninge pastorat är ett pastorat i Halmstads och Laholms kontrakt i Göteborgs stift i Halmstads kommun i Hallands län.

Pastoratet var till 2022 ett flerförsamlingspastorat som bestod av följande församlingar:
Harplinge församling
Steninge församling

Församlingarna slogs samman 1 januari 2022 och pastoratet är därefter ett enförsamlingspastorat.
Pastoratskod är 081602.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Indelningar i Halmstads kommun
Pastorat i Göteborgs stift
Johannes Henrik Tauber Fibiger

Johannes Henrik Tauber Fibiger, född 1821, död 1897, var en dansk präst och författare. Han var kusin till Mathilde och Ilia Fibiger och farbror till Johannes Fibiger.

Fibigier var en bildad man, med särskilt intresse för religionsfilosofi. Hans poesi var också av det bildade slaget, och var tänkt som en vidlyftig framställning av människosläktets andliga historia. Det omfattar bland annat en rad bibliska och kyrkohistoriska dramer från hans ungdom, samt från äldre dagar den under pseudonymen Diodoros utgivna Den evige Strid (1878), tre diktverk om den hellenska och den nordiska anden samt Graabroderen (1882), en episk dikt från reformationstiden. Fibiger var fosterfar till poeten Karl Gjellerup.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Män
Födda 1821
Avlidna 1897
Danska poeter
Danska präster
Herz

Herz är ett tyskt och judiskt efternamn, som burits av bland andra:

 Alice Herz-Sommer (1903–2014), tjeckisk pianist
 Cornelius Herz (1845–1898), fransk läkare, elektriker och teknisk entreprenör
 Henri Herz (1803–1888), österrikisk-fransk pianist
 Henriette Herz (1764–1847), tysk författare och salongsvärdinna
 Jakob Herz (1816–1871), tysk läkare
 Max Herz (1856–1919), ungersk arkitekt

Se även 
 Hertz

Tyska efternamn
Jiddisch-efternamn
Erk

Erk kan syfta på:

 Erk – en artist, se Erik Hörstedt
 Erk (namn) – ett namn med namnsdag den 18 maj 1986–1992
Erk (tidning) – uzbekisk tidning

Ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Edmund Frederick Erk (1872–1953), amerikansk politiker
 Fritz Erk (1857–1909), tysk meteorolog 
 Ludwig Erk (1807–1883), tysk folkviseforskare och -samlare
 Sigmund Erk (1895–1939), tysk teknisk fysiker

Se även 
 Erk och Maja

Tyska efternamn
Haldaneeffekten

Haldaneeffekten (efter J.B.S. Haldane) är en effekt som innebär att förhöjt partialtryck av syrgas (pO2) kommer att tränga undan koldioxid från hemoglobin . Högre syrgaskoncentration i blodet kommer alltså att göra att koldioxidtrycket i blodet ökar.

Mekanismen beror på hemoglobinets förmåga att buffra vätejoner . Hemoglobin som har bundit syrgas (HbO2) är en starkare syra än hemoglobin utan syrgas. Den starkare syran binder inte protoner lika hårt. Vid ökande pO2 kommer den ökande koncentrationen fria protoner att förskjuta reaktionen H+ + HCO3− ↔ H2CO3 ↔ CO2 + H2O åt höger och således frigöra CO2 ur blodet. Detta sker alltså i en omgivning med högt syretryck såsom i lungan.

Se även
 Bohreffekten

Referenser

Noter 

Cirkulationsfysiologi
Marsflickan

Marsflickan (originaltitel Podkayne of Mars), är en science fiction-roman av Robert A. Heinlein, utgiven 1963 i USA. I Sverige utgavs den 1986 av DELTA Science fiction, i översättning av Agneta Sneibjerg.

Handling 
Marsflickan handlar om Podkayne Fries, hennes förfärlige lillebror Clark och deras något mystiske farbror som är på väg till Jorden med en mellanlandning på Venus. Vad Podkayne inte visste, var att officiella spioner från tre planeter, plus några osympatiska frilansare, var mycket intresserade av dem.

Källor 

 

Science fiction-böcker
Skönlitteratur 1963
Mars i skönlitteratur
Venus i skönlitteratur
Jorden i skönlitteratur
Engelskspråkig skönlitteratur
Södermanlands runinskrifter 292

Runinskrift Sö 292, även kallad Brötastenen, är en runsten som står i närheten av Bröta i Grödinge socken och Botkyrka kommun, nära sockengränsen till Sorunda på Södertörn.

Stenen 
Stenen, som har en kurvig form, är omkring 250 centimeter hög, 135 centimeter bred och 35 centimeter tjock. Materialet är granit. Runslingan består av en orm som bildar en åtta och i vars övre ögla det finns ett kristet kors. Ristningen är utförd i Ringerikestil.

Inskriften 
Inskriptionen lyder i translitterering:
+ uihmar + (l)et + ra(i)-- + saen + þina + at + iaruta + mah + auk + felha + sin + auk + buþur + ka...a + 

På fornsvenska:
Vigmarr let ræi[sa] stæin þenna at Iarunda/Iarund, mag ok felaga sinn ok broður ... 

Översatt till modern svenska:
Vigmar lät resa denna sten efter Jörunda, sin frände och kamrat, och broder...

Se även 
Lista över Södermanlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor

Vidare läsning 

Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Botkyrka kommun
Grödinge socken
Wilhelm Bäumker

Wilhelm Bäumker, född den 25 oktober 1842 i Elberfeld, död den 3 mars 1905 i Rurich, var en tysk romersk-katolsk teolog och betydande  hymnolog och musikhistoriker.

Bibliografi 

 Palestrina – Ein Beitrag zur kirchenmusealen Reform des 16. Jahrhunderts. 1877
 Orlandus de Lassus, der letzte große Meister der niederländischen Tonschule. 1878
 Zur Geschichte der Tonkunst in Deutschland von den ersten Anfängen bis zur Reformation. 1881
 Niederländische geistliche Lieder aus dem 15. Jahrhundert. 1888
 Das katholische deutsche Kirchenlied in seinen Singweisen. (Band I: 1886, Band II: 1883 (!), Band III: 1891, Band IV: 1911 (efter Bäumkers död utgiven av Joseph Gotzen).

Källor

Noter 

Tyska musikhistoriker
Romersk-katolska teologer
Tyska teologer
Hymnologer
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Elberfeld
Födda 1842
Avlidna 1905
Män
Lista över avsnitt av Svensson, Svensson

Detta är en avsnittsguide till Svensson, Svensson.

Säsong 1

Säsong 2

Säsong 3

Säsong 4 

Svensson, Svensson
Dynamisk kompression (fysiologi)

Dynamisk kompression är ett fenomen som uppstår i luftvägarna vid ansträngd utandning, det vill säga när man andas ut mot förträngda luftvägar. För att kunna andas ut mot den ökade resistensen i luftvägarna när dessa är ihopträngda kommer det krävas ett högre intertorakalt tryck, vilket man uppnår genom att kontrahera de accessoriska andningsmusklerna. 

Detta kommer att ge ett högre tryck i lungorna som fortplantar sig till luftvägarna.

Luften kommer dock att pressas ut genom luftstrupen och munnen, till omgivningen, där trycket är lägre. Därmed skapas en tryckgradient över luftpelaren, från intertorakala trycket till atmosfäriska trycket. Det intertorakala trycket kommer dock att ligga på emot vävnaderna, och vara högre än luftpelarens tryck, åtminstone i de övre delarna av luftvägen. 

Det höga trycket från vävnaderna förmedlas genom luftstrupens väggar och kommer att trycka ihop luftvägen. Den kommer att vara ihopträngd ända tills lufttrycket underifrån överstiger vävnadstrycket, så att den åter öppnas. När detta sker bildas dock tryckgradienten igen, eftersom luft åter kan strömma ut genom munnen. 

Detta leder till ett snabbt omväxlande öppnande och stängande av luftvägarna, som ger upphov till ljuden man hör vid ronki.

Referenser 

Respirationsfysiologi
Koronarsinus

Koronarsinus är ett kort kärl på hjärtats posteriora del som knyter samman de tre koronarvenerna, v. cordis magna/media/parva. Koronarsinus mynnar i höger förmak, precis vid nedre hålvenen.

hjärtat