kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Afrikansk pygmémus

Afrikansk pygmémus eller afrikansk dvärgmus kan syfta på två arter av möss:

 Afrikansk pygmémus – en art i familjen råttdjur och en av världens minsta gnagare, se Mus musculoides
 Afrikansk pygmémus/afrikansk dvärgmus – en däggdjursart, se Mus minutoides
John F. Carroll

John F. Carroll, född 1932, död 1969, var en amerikansk man som med sin längd 264 cm är den tredje längsta dokumenterade människan någonsin. Han led av gigantism, vilket orsakas av onormalt stor ökning av tillväxthormon.

John F. Carroll föddes i Buffalo och är även känd som Buffalo Giant i medicinsk litteratur. Han började växa i snabb takt vid 16 års ålder ända fram till sin död.

Referenser

Noter

Externa länkar
the tallestman.com The tallest man in Buffalo

Se även
Lista över långa personer

Amerikaner
Födda 1932
Avlidna 1969
Män
Rodney Howard-Browne

Rodney Howard-Browne, född 1961 i Sydafrika, är en karismatisk kristen predikant och evangelist. Howard-Browne hävdar att han fick ett gudomligt tilltal som barn att ge sitt liv åt mission. 

När han predikade i New York 1999 utbröt väckelse. Han har sedan fortsatt att resa runt i Nordamerika och predika och var en av predikanterna som inspirerade till Torontovälsignelsen.

Howard-Browne är pastor i församlingen The River i Tampa, Florida som han grundade 1996 tillsammans med sin fru Adonica. Församlingen driver bibelskolan River Bible Institute.

Källor

Sydafrikanska präster
Födda 1961
Levande personer
Män
Kristna karismatiker
Projekt 1171 Tapir

Projekt 1171 Tapir (ryska: Тапир, NATO-rapporteringsnamn: Alligator-klass) är en klass av landstigningsfartyg byggda för Sovjetunionens flotta under 1960- och 1970-talen.

Historia
Projekt 1171 började konstrueras 1959 tillsammans med ett liknande fartyg för civil sjötrafik (Projekt 1173). För effektivitetens skull samordnades bägge fartygstyperna under Projekt 1171 vilket ledde till en kompromiss som egentligen var för långsam för flottans behov och för olönsam för civil trafik. Detta ledde till att handelsministeriet drog sig ur projektet helt, men flottan beställde 15 fartyg 14 februari 1962.

Totalt byggdes 14 fartyg i fyra något olika utföranden (det femtonde fartyget Nikolaj Golubkov påbörjades, men slutfördes aldrig). Samtliga fartyg lades i malpåse efter Sovjetunionens fall 1991. Några återaktiverades senare under 1990-talet medan andra gick till skrotning.

Idag är Orsk och Saratov (f.d. Voronezjskij komsomolets) i tjänst i Svartahavsflottan. Orsk rustades upp 2007 och fick bland annat modernare elektronik. Båda deltog i operationer under kriget i Georgien, bland annat en landstigning i Gonio nära Batumi.

Donetskij sjachter är i tjänst i Östersjöflottan, men är ombyggd till transportfartyg och har inte längre någon landstigningsförmåga.

De flesta andra är skrotade utom Krymnskij komsomolets som sjönk 2002 medan hon låg avrustad och Krasnaja Presnja som sjönk 1995 under bogsering till Alang i Indien för skrotning. Ilja Azarov fördes över till Ukrainas flotta 1992 där hon fick namnet Rivine. Hon är idag avrustad och väntar på skrotning.

Versioner
Projekt 1171.1
De fyra första fartygen (Komsomolets-serien) är byggda efter de ursprungliga ritningarna. De har en dubbel 57 mm luftvärnskanon på en plattform precis framför bryggan och två stycken KE26-kranar med kapacitet på 5 ton på fördäck.
Projekt 1171.2
Följande två fartyg, Sergej Lazo och Orsk, är identiska med tidigare med undantag av att de bara har en kraftigare KE29-kran med kapacitet på 7,5 ton.
Projekt 1171.3
Efterföljande sex fartyg har större ändringar. Den viktigaste är större utrymmen för soldater ombord vilket ökade kapaciteten från 320 till 440 man (från två till tre kompanier). De saknar luftvärn och har i stället Grad-M raketartilleri framför bryggan för att kunna ge kraftigare eldunderstöd under landstigningen.
Projekt 1171.4
De två sista fartygen Nikolaj Vilkov och Nikolaj Filtjenkov återfick sin luftvärnsförmåga, både i form av den ursprungliga ZIF-31B och av två stycken dubbla 25 mm luftvärnspjäser akter om skorstenen.

Skepp i bruk

Källor

Övriga källor

Externa länkar

Sovjetiska örlogsfartyg
Landstigningsfartyg
Shalimar

Shalimar (hindi: शालीमार) är en indisk-amerikansk film från 1978 regisserad av Krishna Shah. I USA släpptes filmen först under namnet The Deadly Thief och senare som Raiders of the Sacred Stone. Huvudrollerna spelas av Dharmendra, Zeenat Aman, Shammi Kapoor och Prem Nath. Tre amerikanska skådespelare är också med i filmen: Sir Rex Harrison, John Saxon och Sylvia Miles. Jayamalini har också ett dansnummer. Den var den sista gången Mohammed Rafis röst användes på Shammi Kapoor.

Filmen var en samproduktion mellan USA och Indien. Eftersom båda indier och amerikaner medverkar i filmen spelades vissa scener in på både hindi och engelska för att sedan dubbas.

Handling
När Sir John Locksley (Rex Harrison), miljonär och en av världens främsta juveltjuvar, får veta att han snart ska dö, bestämmer han att hans värdefullaste ägodel, Shalimarrubinen, ska övergå till en värdig efterträdare. Så han bjuder in han sina bästa juveltjuvsrivaler till sin ö för att låta dem delta i en dödlig tävling. De måste visa sina skickligheter genom att anta sitt farligaste uppdrag någonsin - att stjäla Lockleys ovärderliga juvel. Belöningen är hög, men priset för ett misslyckande döden.

Versioner

Filmen var en samproduktion mellan USA och Indien. Eftersom båda indier och amerikaner medverkar i filmen spelades vissa scener in på både hindi och engelska för att sedan dubbas. Kader Khan till exempel dubbade Rex Harrison.

Den amerikanska versionen av filmen skiljer sig från den indiska på flera sätt. Många delar av filmen togs bort, speciellt musik- och dansscenerna. Den amerikanska versionen varar därför bara 90 minuter istället för 149. 

I USA släpptes filmen först under namnet The Deadly Thief. Efter Jakten på den försvunna skattens stora succé 1981 (på engelska Raiders of the Lost Ark) släpptes filmen igen under titeln Raiders of the Sacred Stone och med ett nytt omslag.

På den amerikanska DVD:n finns också en 3D-version av filmen.

Rollista (i urval) 
Dharmendra -  S.S. Kumar
Zeenat Aman -  Sheila Enders
Rex Harrison -  Sir John Locksley
John Saxon -  Colonel Columbus
Sylvia Miles -  Countess Rasmussen
O.P. Ralhan -  K.P.W. Iyengar (Romeo)
Shammi Kapoor -  Dr. Bukhari
Prem Nath -  Raja Bahadur Singh
Shreeram Lagoo -  Tolaram
Aruna Irani -  Dance Teacher
Clyde Chai-Fa -  Dogro
M.B. Shetty -  Tribal Chief

Soundtrack

Nomineringar
Filmfare:
Bästa musik: R.D. Burman
Bästa manliga playbacksångare: Kishore Kumar för sången "Hum Bewafa Harghiz Na the"
Bästa kvinnliga playbacksångare: Usha Uthup för sången "One Two Cha ChaCha"

Trivia
Det amerikanska bandet Secret Chiefs 3 har  covrat flera sånger från Shalimars soundtrack:
Mera Pyar Shalimar (Second Grand Constitution and Bylaws - 1998)
Romantic Theme, under namnet The Rose Garden of Mystery (Second Grand Constitution and Bylaws - 1998)
Title Music (Shalimar) under namnet Blaze of the Grail (Book M - 2001)

Referenser

Filmer 1978
Indiska actionfilmer
Indiska äventyrsfilmer
Folkomröstningen om EG-medlemskap i Danmark 1972

Folkomröstningen om EG-medlemskap i Danmark 1972 hölls i Danmark den 2 oktober 1972, där 63,4 % sa ja till danskt medlemskap i Europeiska ekonomiska gemenskapen (EEG) och övriga Europeiska gemenskaperna (EG), och 36,6 % röstade mot. Valdeltagandet uppräknades till 90,1 % eller 90,4 % beroende på källa. Beslutet att Danmark skulle gå med i EEG togs den 11 oktober samma år, och Danmark gick med den 1 januari 1973.

Bakgrund
Enligt sektion 20 av Danmarks grundlag, måste varje lag som inskränker den danska statens suveränitet (som ett EEG-medlemskap) antas av det danska parlamentet med minst 5/6 av medlemmarna som röstar för en sådan lag. Om en majoritet röstar för, men inte med minst en majoritet på 5/6, och statsmakterna regeringen vill fortsätta driva frågan, kan den bli föremål för folkomröstning, och det var det som hände i Danmark 1972.

Källor

Fotnoter

1972 i Danmark
Europeiska gemenskaperna under 1970-talet
Folkomröstningar 1972
Folkomröstningar i Danmark
Danmark
Bonaventura Peeters

Bonaventura Peeters, född 23 juli 1614, död 25 juli 1652, var en flamländsk marinmålare.

Peeters behandlade med förkärlek storm och skeppsbrott men arbetade även i Jan van Goyens stil. Tillsammans med sin bror Gillis Peeters (1613-1653) ledde han en verkstad först i Antwerpen, sedan i Hoboken. I verkstaden utbildades deras yngre syskon, Jan Peeters (1624-1680) och Catharina Peeters, samt deras barn, av vilka Gillis son Bonaventura Peeters d.y. blev den mest betydande. Syskonens konstverk är alla närbesläktade i stil.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1937.

Marinmålare
Flamländska målare
Födda 1614
Avlidna 1652
Män
Svensk uppslagsbok
Handboll vid olympiska sommarspelen 1976

I Handbollsturneringen vid olympiska sommarspelen 1976 spelades både som herr- och damturneringar, varvid damklassen gjorde debut på det olympiska programmet. I herrklassen vann Sovjet och även i damklassen vann Sovjet.

Den 26 juli sprang en kroatisk nationalist in på spelplanen under herrarnas match mellan Jugoslavien och Västtyskland och brände upp den jugoslaviska flaggan.

Medaljfördelning

Grupper

Herrar
Herrarnas turnering innehöll elva lag i två grupper.

Grupp A:

 

Grupp B:

Damer

Damernas turnering innehöll sex lag i en grupp.

Medaljtabell

Deltagande nationer 
Varje kvalificerat lag fick skicka 14 spelare och alla var tillåtna att delta. Fem länder deltog i både herr- och damturneringen. Japan hade bara 12 spelare i såväl herr- som damlaget. Bara fem manliga reserver deltog inte (en från Danmark, två från Ungern, och en från Tjeckoslovakien).

Totalt 230(*) handbollsspelare (148 herrar och 82 damer) från 12 nationer (herrar från 11 nationer - damer från 6 nationer) deltog i turneringen:

  (28) (herrar:14 damer:14)
  (13) (herrar:13 damer:0)
  (13) (herrar:13 damer:0)
  (14) (herrar:0 damer:14)
  (14) (herrar:14 damer:0)
  (26) (herrar:12 damer:14)
  (24) (herrar:12 damer:12)
  (14) (herrar:14 damer:0)
  (28) (herrar:14 damer:14)
  (28) (herrar:14 damer:14)
  (14) (herrar:14 damer:0)
  (14) (herrar:14 damer:0)
(*) Notera: Endast spelare som spelat minst en match är räknade.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
Officiell olympisk rapport
 IOK:s medaljdatabas

Handboll vid olympiska sommarspelen 1976
Olympiska sommarspelen 1976
Klapp och klang (olika betydelser)

Klapp och klang kan syfta på: 

 Klapp och klang – en barnlek
 Klapp och klang (musikalbum) – ett musikalbum från 1969 av Ulla Wiklund
 Klapp och klang (radioprogram) – ett radioprogram i Sveriges Radio
 Klapp & Klang – en tidigare supporterklubb till ishockeyklubben HV71 i Jönköpings kommun
Saarfördraget

Saarfördraget eller Luxemburgfördraget (tyska: Vertrag von Luxemburg) är ett avtal som Västtyskland och Frankrike skrev på och gällde Saarlands återförande till Västtyskland. Fördraget skrevs på i Luxemburg den 27 oktober 1956 av utrikesministrarna Heinrich von Brentano (Västtyskland) och Christian Pineau (Frankrike), efter en folkomröstning den 23 oktober 1955 där majoriteten röstade emot Saarstadgan.

Efter att Saarlands lantdag förklarat att uppgå i Västtyskland, införlivades Saarland den 1 januari 1957. Båda parter gick med på att införa en ekonomisk övergångsperiod fram till 1959, där Saarland stod under fransk kontroll.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Saarfördraget 

1956 i Luxemburg
Politikåret 1956
Relationer mellan Frankrike och Västtyskland
Saarlands historia
Efterspel till andra världskriget
Fördrag
Randy Clark

Randy Clark är en amerikansk predikant och evangelist.

Clark blev involverad i Vineyard-rörelsen 1984 efter att ha träffat John Wimber. Han var pastor för en Vineyard-församling i södra S:t Louis när han träffade Rodney Howard-Browne 1993. Han blev inspirerad och blev 1994 inbjuden att predika i Toronto av John Arnott, pastor i Toronto Airport Vineyard Church. Det ledde till starten av Torontovälsignelsen.

Clark började under 1980-talet att intressera sig för Kenneth Hagins framgångsteologi och åkte på konferens i Tulsa, Oklahoma. Han tog till sig en hel del, men det dröjde till 2001 innan han beslöt sig för att lämna Vineyard.

Källor

Män
Födelseår saknas
Levande personer
Vineyard
Kristna personligheter i USA
Mythbusters, säsong 1 (2003)

Den här artikeln innehåller en lista över avsnitten i första säsongen av Mythbusters.

Överblick

Avsnitt 1 – "Magisk kula, Exploderande toalett, Vem blir blötast?"
Premiär: 23 september 2003

Magisk kula 
Denna myt testade sannolikheten med magiska kulor som kunde användas för ett lönnmord utan att lämna bevis, som användes som en intrig eller på annat sätt som nämns i flera filmer, som till exempel Most Wanted och Tre dagar för Condor. En efterfrågan av information från CIA blev avvisad. På grund av mytens inkludering i många konspirationsteorier i lönnmordet av John F. Kennedy, valde de att använda ett Carcano-gevär liknande mordvapnet för testet.

Exploderande toalett 
Detta experiment introducerade officiellt krockdockan Buster.

Vem blir blötast?

Avsnitt 2 – "Mobiltelefonsdestruktion, Silikonbröst, CD-ROM-förstörelse"
Premiär: 3 oktober 2003

Mobiltelefonsdestruktion

Silikonbröst

CD-ROM-förstörelse

Avsnitt 3 – "Tegelstenstunnan, Urinera på strömskenan, Ålplånbok"
Premiär: 10 oktober 2003

Tegelstenstunnan

Urinera på strömskenan

Ålplånbok

Avsnitt 4 – "Pennyfallet, Galenskap med mikrovågsugn, Tandfyllningar och radiosignaler"
Premiär: 17 oktober 2003

Pennyfallet

Galenskap med mikrovågsugn 
Trots teasers mitt i avsnittet vägrade Mythbusters-gänget att mikra en levande pudel, och på grund av det kunde inte testa myten om att en mikrovågsugn kan torka en blöt hund.

Tandfyllningar och radiosignaler

Avsnitt 5 – "Fallande hammare, Levande begravd, Cola"
Premiär: 24 oktober 2003

Fallande hammare

101 användningar av cola 
Cola är bra till att...

(Mythbusters-gänget testade också om cola kunde skada billack om det inte rengjordes på 24 timmar. Fosforsyran användes för jämförelse, och det hade ingen effekt, men fosforsyran åt igenom lacken och gjorde fläcken vitare.)

Levande begravd

Avsnitt 6 – "Åsknedslag i tungpiercingen, Trädkanonen, Besegra alkoholmätaren"
Premiär: 11 november 2003

Åsknedslag i tungpiercingen

Trädkanonen

Besegra alkoholmätaren

Avsnitt 7 – "Stinkande bil, Tvättbjörnsraketen"
Premiär: 5 december 2003

Stinkande bil 
Färska grislik placerades inuti en 1987 Chevrolet Corvette, som sedan blev förseglats med tejp och placerad inuti en container i två månader.

Om en ruttnande kropp lämnas kvar i en bil långt nog...

Tvättbjörnsraketen

Avsnitt 8 – "Flykten från Alcatraz, Kvackande anka, Regeldekektor"
Premiär: 12 december 2003

Flykten från Alcatraz

Kan en ankas kvack eka? 
Denna myt kom ursprungligen från listor av "slumpmässiga fakta" som distribuerades runt på Internet.

Regeldetektorer och hjärntvättschip

Se även
 Lista över avsnitt av Mythbusters

Referenser

Externa länkar
 Officiell sida för Mythbusters

Mythbusters
Schweigger

Schweigger är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 August Friedrich Schweigger
 Friedrich Christian Lorenz Schweigger
 Johann Schweigger
 Karl Ernst Theodor Schweigger

Tyska efternamn
Mike Bickle

Mike Bickle är en amerikansk evangelikal predikant. Han är mest känd som ledare för International House of Prayer, även känt som IHOP eller IHOP-KC.

Efter att ha varit pastor i olika församlingar i S:t Louis, flyttade Bickle till Kansas City, Kansas för att 1982 grunda Kansas City Fellowship, numera känt som Metro Christian Fellowship. Församlingen gick med i Vineyard-rörelsen 1990, men lämnade sedan rörelsen 1996. Församlingen var under den perioden hem för de så kallade Kansasprofeterna.

Bickle lämnade församlingen 1999 för att starta International House of Prayer. Metro Christian Fellowship hade då hela 3 000 medlemmar.

Källor

Män
Födda 1955
Levande personer
Kristna personligheter i USA
Vineyard
Celldweller

Celldweller är ett Detroit-baserat electro rock-projekt som skapades av multi-instrumentalisten Klayton, vars riktiga namn är Scott Albert.

Scott Albert har tidigare varit låtskrivare för Circle of Dust, Argyle Park, Angeldust, och flera andra. 
Celldwellers musik klassas som electro rock eller bara rent av en blandning av rock och trancemusik.

Diskografi 
Studioalbum
2003 - Celldweller
2008 - Soundtrack for the Voices in My Head Vol. 1
2012 - Wish Upon a Blackstar
2012 - Soundtrack for the Voices in My Head Vol. 2
2013 - Soundtrack for the Voices in My Head Vol. 3
2014 - End of an Empire

Remixalbum
2011 - The Complete Cellout Vol. 12012 - Remixed Upon a BlackstarLivealbum
2012 - Live Upon a BlackstarSamlingsalbum
2004 - The Beta Cessions2009 - I Believe You Remixes2009 - Under My Feet Remixes2009 - Fadeaway Remixes2011 - Louder Than Words Remixes2011 - So Long Sentiment Remixes2011 - Eon Remixes2012 - I Can't Wait Remixes2012 - The Best It's Gonna Get Remixes2014 - Gift For You / The Lucky One / Tainted Remixes2014 - Demo Vault Vol. 012014 - Demo Vault Vol. 02''

Externa länkar

Officiell webbplats

Amerikanska elektroniska musikgrupper
Zabarella

Zabarella är ett italienskt efternamn, som burits av bland andra:

 Alessandro Sanminiatelli Zabarella (1840–1910), kardinal och latinsk patriark av Konstantinopel 
 Francesco Zabarella (1360–1417), kardinal och ärkebiskop av Florens
 Jacopo Zabarella (1533–1589), professor vid universitetet i Padua

Italienska efternamn
Francesco Zabarella

Francesco Zabarella, född 1360 i Piove di Sacco, död 1417, var en italiensk prelat och skriftställare.

 
Zabarella  var 1390-1410 juris professor i sin födelsestad. Därunder kom han att få stor kyrkohistorisk betydelse, då han och andra ansedda kanonister i Padua och Bologna anslöt sig till den medlande teori i fråga om kyrkans reformation, som utvecklats i Paris och som menade, att påven visserligen hade plenitudo potestatis, men att konsiliet dock i nödfall stode över påven. 

Zabarella med flera uttalade sig för, att i tidens kyrkliga nöd kardinalerna måtte sammankalla ett konsilium. Så kom det första reformatoriska kyrkomötet i Pisa till stånd. När Padua 1410 kom under Venedig, flyttade Zabarella till Florens, valdes av denna stads invånare till ärkebiskop samt utnämndes 1411 av påven Johannes XXIII till kardinal och sändebud hos kejsar Sigismund. 

Zabarella deltog i Konstanzkonsiliet, särskilt i processen mot Hus och arbetet för påveschismens hävande, och dog därunder av överansträngning. Bland hans arbeten kan nämnas Commentarii in Decretales et Clementinas (6 folioband), Acta in conciliis Pisano et Constantiensi, De felicitate och De schismate (3 band, länge placerad på index).

Källor 
 

Födda 1360
Avlidna 1417
Italienska kanonister
Italienska kardinaler
Italienska ärkebiskopar
Medeltida teologer
Alumner från Bolognas universitet
Alumner från Florens universitet
Personer från provinsen Padova
Män
John Paul Jackson

John Paul Jackson, född 30 juli 1950, död 18 februari 2015, var en amerikansk evangelikal och karismatisk predikant och teolog. Han var en tidigare medlem av de så kallade Kansasprofeterna.

Han var bunden till Streams Ministries, som han grundade 1993, och hans predikningar handlade oftast om profeterande och då i synnerhet genom att tyda drömmar och visioner. Jackson var med i ledningen av Anaheim Vineyard i Anaheim tillsammans med John Wimber under 1980-talet, och sedan i Metro Christian Fellowship i Kansas City, Kansas tillsammans med Mike Bickle.

Jackson startade en hel del utbildningar och seminarier, han skrev böcker och var även med i TV-program tillsammans med andra kristna förkunnare, som till exempel Benny Hinn och Sid Roth. 2013–2014 hade han sitt eget TV-program, Dreams & Mysteries, på Daystar. 2003 gick 13 000 studenter i hela världen hans kurser.

Källor

Män
Födda 1950
Avlidna 2015
Kristna personligheter i USA
Vineyard
Australider

Australider var en av de så kallade geografiska människoraserna som man förr indelade mänskligheten i. Benämningen anses numera föråldrad och används ej då den är rasistisk, och de anatomiska skillnaderna mellan etniska grupper är så små och otydliga att de inte kan utgöra grund för att betrakta grupperna som skilda raser.

Australider fanns främst i Australien, Nya Guinea och andra delar av Oceanien. Till den australida gruppen hörde folkslag som exempelvis Australiens aboriginer, papuaner, melanesier och negrito. I vissa sammanhang ansågs negrito utgöra en egen grupp.

Historia 

Australiderna brukade ibland räknas som en undergrupp till den negrida rasen och kallades då oceaniska negrider, bland annat på grund av liknande skallform och mörk hudfärg. Dock ansågs sambandet mellan de afrikanska och oceaniska negriderna vara dunkelt och andra undersökningar tydde på att de bör uppfattas som två skilda grupper. Bland annat skilde lockigt hår och rik hårväxt dem från den negrida rasen. Dessutom kunde den mörka hudfärgen vara resultat av en parallell utveckling och behövde inte bero på nära släktskap med afrikanska folk. Till slut ansåg man att de oceaniska negriderna var så pass olika de tre övriga huvudraserna (negroider, europider, mongolider) att man förde dem till en egen rasgrupp, den australida.

Folkgruppen har även omnämnts som australnegrer, en äldre och felaktig benämning på australiderna som i dag anses vara rasistisk.

Se även 
 Aboriginer
 Kapoider
 Malajiska rasen
 Mongolider
 Människoraser
 Neger
 Rasism
 Svart (hudfärg)
 Vit (hudfärg)

Källor

Antropologi
Rasbiologi
Charles Péguy

Charles Pierre Péguy, född 7 januari 1873 i Orléans, död 4 september 1914, var en fransk författare.

Biografi 
Péguy avbröt lysande studier vid École normale supérieure för att under Dreyfusaffären ägna hela sin tid åt politisk och litterär propaganda. Under svåra ekonomiska förhållanden grundade han först en boklåda, sedan 1900 tidskriften Les cahiers de la quinzaine, i vilken han lanserade författare som Georges Sorel och Marcel Proust, vid sidan om långa och ofta tungrodda, men alltid slagfärdigt överraskande och starkt personliga dagspolemiker. Hans boklåda och senare distributionslokalen för Les cahiers kom att bli den märkvärdigaste "litterära salong" Paris hade sett, mötesplats efter Henri Bergsons föreläsningar i det närbelägna Collège de France. På den akademiska ungdomen som han mobiliserade, ofta till gatukravaller, utövande han en fascinerande verkan som senare genom Les cahiers spreds i allt vidare kretsar för att efter hans död bilda en epok i Frankrikes andliga liv, omgivande honom med en legendgloria.

Péguy delade länge sin nära vän Jean Jaurès politiska åsikter och hans humana och demokratiska socialism. Den kompromiss, i vilken Dreyfusstriden rann ut i, föraktade han dock, liksom regeringen Combes sekterism och parlamentariska kompromiss. Péguy började i takt med att konflikterna med Tyskland ökades dras mot nationalismen, och drogs samtidigt till en religiös mysticism, koncentrerad kring Jeanne d’Arcs gestalt. Han besjöng henne i ett versifierat drama, Le mystère de la charité de Jeanne d'Arc (3 band, 1910). Han gjorde också en ensam pilgrimsfärd till Chartres för sitt sjuka barn. Efter att ha mobiliserats vid första världskrigets utbrott 1914 stupade han i slaget vid Marne.

Hans poem Portalen till hoppets mysterium är översatt till svenska och utgivet på förlaget Catholica.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1937.

Franska förläggare
Franska författare
Franska journalister
Födda 1873
Avlidna 1914
Män
Alumner från École normale supérieure
Shadwell

Shadwell kan syfta på:

Shadwell, Gloucestershire - en ort i Gloucestershire, England
Shadwell, London, England
Shadwell (station) – järnvägs- och tunnelbanestation i London
Shadwell, Norfolk - en ort i Norfolk, England
Shadwell, Virginia, USA
Shadwell, West Yorkshire - en ort och civil parish i Leeds, West Yorkshire, England
Thomas Shadwell (1642–1692), brittisk dramatiker och poet