kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nikolaj Voznesenskij

Nikolaj Voznesenskij, född 1903, död 30 september 1950, var ekonom och ledamot i den sovjetiska politbyrån och vice premiärminister. Voznesenskij var chef för planbyrån Gosplan och tänkt som Stalins efterträdare som premiärminister. Han utrensades 1949 och avrättades 1950. Enligt vissa uppgifter skulle han inte ha arkebuserats den 1 oktober utan senare genom alternativt frusit ihjäl på flaket på en fängelselastbil i Ural eller fått en köttkrok genom nacken

Anledningen till utrensning skulle kunna vara bland annat att Voznesenskij undanhöll rapporter att produktiviteten i landen inte uppfyllde planen (Montefiore) och att Voznesenskij företrädde en rysk-nationalistisk ideologi (Robert Service, Stalin s 536: "För honom är georgier och armenier, men även ukrainare, inga riktiga människor" - Stalin till Mikojan). Berijas fiendskap och att Voznesenskij var Andrej Zjdanovs protegé samtidigt som Zjdanov inte lyckat få bukt med Tito inom Kominform bidrog också.

Källor

Ryska kommunister
Sovjetiska politiker
Personer som blivit avrättade av Sovjetunionen
Födda 1903
Avlidna 1950
Män
Personer från Tula oblast
Francesco Salviati

Francesco Salviati (egentligen Francesco de' Rossi), född 1510 i Florens, död 1563 i Rom, var en italiensk målare under manierismen. Han verkade i huvudsak i Florens, men han utförde även verk i Rom. I sistnämnda stad finns målningar av Salviati i bland annat Oratorio di San Giovanni Decollato, Santa Maria dell'Anima, Palazzo della Cancelleria, Palazzo Sacchetti och Palazzo Farnese. Bland hans lärjungar märks Giuseppe Porta, känd som il Salviatino.

Källor

Externa länkar

Personer från Florens
Florentinska målare
Manieristiska målare
Födda 1510
Avlidna 1563
Män
Sovjetunionens statliga pris

Sovjetunionens statliga pris (ryska: Госуда́рственная пре́мия СССР), tidigare kallat Statliga Stalinpriset (Государственная Сталинская премия) eller bara Stalinpriset, var en statlig utmärkelse i Sovjetunionen som tilldelades till sovjetiska medborgare för prestationer inom konst, litteratur, musik och vetenskap. Stalinpriset inrättades 1939 och ersatte till viss del Leninpriset som upphörde att delas ut 1934.

Priset inrättades 1939 som Statliga Stalinpriset till Josef Stalins 60-årsdag och delades ut under det namnet mellan 1941 och 1954. Den 1 februari 1940 infördes också fyra penningspremier om vardera 100 000 rubel. År 1956 återupprättades Leninpriset som till viss del ersatte Stalinpriset. Priset ändrade  1966 namn till Sovjetunionens statliga pris och efter Sovjetunionens upplösning ersattes priset i sin tur av Ryska federationens statspris (Государственная Премия Российской Федерации).

Stalin själv som var mycket intresserad av kulturfrågor hade stor inverkan på vem som skulle belönas.  Priset var i flera klasser och innebar, förutom prestige, en stor ekonomisk belöning.

Några kända vinnare av Stalinpriset
 Dmitrij Sjostakovitj, tonsättare
 Ljubov Orlova, skådespelare
 Tichon Chrennikov, tonsättare
 Sergej Prokofjev, tonsättare
 Aram Chatjaturjan, tonsättare
 Dmitrij Kabalevskij, tonsättare
 Michail Sjolochov, författare
 George Formby, brittisk komiker och skådespelare
 Sergej Eisenstein, filmregissör
 Alexander Fadejev, författare
 Micheil Tjiaureli, filmregissör
 Andrej Vysjinskij, åklagare under Moskvarättegångarna
 Emil Gilels, pianist
 Lina Stern, biokemist
 Viktor Tichomirov, elektronik- och vapenkonstruktör
 Michail Kosjkin, konstruktör, skapare av stridsvagnen T-34
 Michail Gurevitj för MiG-flygplanen
 Artem Mikoyan för MiG-flygplanen
 Léon Theremin för avlyssningsutrustning för spionverksamhet
 Sergej Muromtsev (bakteriolog) för specialutrustning för spridning av pestbakterier 
 Nikolaj Virta, författare
 Alexander Bereznjak, ingenjör, för utvecklingen av kryssningsroboten Ch-22 Burja
 Jakub Kolas, vitrysk poet.
 Aleksej Ekimov, fysiker

Noter

Se även 
 Leninpriset
 Lenins fredspris

Kultur i Sovjetunionen
Kulturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1939

os:Сталины преми
Ushuaia

Ushuaia är en stad i södra Argentina och en av världens sydligast belägna städer. Staden, som är huvudstad i den argentinska provinsen Eldslandet, ligger på Eldslandets sydkust vid Beaglekanalen i en bergig omgivning. 2001 bodde här 45 430 invånare.

Andra städer som kan anses som sydligast belägna är Puerto Williams i Chile, som ligger på en sydligare breddgrad men är betydligt mindre, eller Punta Arenas i Chile som ligger lite längre norrut men är betydligt större än Ushuaia. Dessutom finns det små bosättningar söder om Puerto Williams som exempelvis de argentinska baserna på Antarktis men ingen av dem har fler än 100 invånare.

Britterna gav staden dess namn baserat på det namn ursprungsbefolkningen hade för området. Under nästan halva 1900-talet bestod staden mest av ett fängelse för några av Argentinas värsta brottslingar. Argentina ville använda Tierra del Fuego (Eldslandet) på samma sätt som britterna använde Australien, det vill säga som ett stort fångläger långt bort från hemlandet. Fångarna blev därmed nybyggare och byggde upp staden runt fängelset med eget hugget virke. De byggde också en järnväg från skogen till kolonin som fortfarande är världens sydligaste järnväg och används av turister som Tren del Fin del Mundo (Tåget till världens ände).

Externa länkar

  Ushuaia kommun (officiell webbplats)

Orter i Eldslandet (argentinsk provins)
Orter grundade 1884
AS Cannes

Association Sportive de Cannes är en fransk sportklubb från Cannes, Frankrike grundad 4 augusti 1902. Den har aktivitet i flera sporter.

Fotboll
Fotbollssektionen grundades 1909. Laget spelar sina hemmamatcherna spelas på Stade Pierre de Coubertin. De nådde sina största framgångar tidigt i den franska fotbollens historia. De tog vann Coupe de France 1932 och tog silver i mästerskapet 1932/1933. De höll sig kvar i högsta serien till 1949. De spelade åter i högsta division 1965/1966, men åkte ur direkt. De återvände sedan till högsta serien 1987/1988 och stannade, medan undantag för en säsong kvar där tills de kom sist säsongen 1997/1998. Under denna perioden spelade flera blivande franska storspelare som Zinedine Zidane och Patrick Vieira med klubben. Även Johnny "Bråttom" Ekström spelade för klubben under perioden och de deltog i Uefacupen två gånger (1991/1992 och 1994/1995). Efter att klubben åkte ur högstaserien har de haft svårigheter att återvända till eliten. Klubben fick p.g.a. ekonomiska problem börja om i seriesystemet 2014.

Handboll
Handbollssektionen gick 2016 samman med Mandelieu La Napoule handball. Den har liksom fotbollsektionen ofta legat snäppet under eliten.

Volleyboll
Volleybollsektionen bildades 1942. Den är (2023) det mest framgångsrika franska herrlaget med 10 titlar. På europeisk nivå har de vunnit cupvinnarecupen 1998/1999 (numera kallad CEV Cup) och CEV Cup premiärupplagan 1980/1981 (tävlingen kallas numera CEV Challenge Cup).

Referenser
 (fotboll)
 (handboll)
 (volleyboll)

Externa länkar 
 Official website
Sony Ericsson T610

Sony Ericsson T610 är en mobiltelefon tillverkad av Sony Ericsson. Den lanserades 2003 och blev, trots ljudproblem på de första exemplaren, en välbehövlig succé för Sony Ericsson. En av nycklarna till telefonens framgång var dess sparsmakade design som lockade många köpare. Andra starka sidor var möjligheten att ta mms-bilder, bluetooth, samt det faktum att skärmen kunde visa ovanligt många färger.

Funktioner
CIF-kamera
Bluetooth
IR
T9-inmatning
Sms/mms
Stöd för Java-program/spel
WAP

Källor

T610
Astrid Björkman

Astrid Carola Björkman, född 9 januari 1886 i Oskarshamn, död 20 januari 1967 i Uppsala, var en svensk läkare och pionjär som  Sveriges första kvinnliga överläkare och sjukhuschef. 

Hon var dotter till apotekaren Karl Björkman och Matty Egerström och kusin till brokonstruktören Axel Björkman.

Björkman tog studentexamen i Stockholm 1904 och blev medicine licentiat 1917. Hon var biträdande läkare vid Uppsala epidemisjukhus 1912, vid Säters hospital 1917, t.f. andre underläkare vid Uddevalla lasarett 1918, läkare vid Borgholms lasarett 1918–1919, t.f.  biträdande läkare och e.o. hospitalsläkare vid Lunds hospital 1919–1927, hospitalsläkare av 1 kl vid Helsingborgs hospital 1927–1930, t.f. överläkare vid Källshagens sjukhus 1930, överläkare av 1 kl och sjukhuschef där 1931–1936 och vid Restads sjukhus i Vänersborg 1936–1951. 

Astrid Björkman var Sveriges första kvinnliga överläkare och sjukhuschef. Hon erhöll guldmedaljen Illis quorum i åttonde storleken 1945. Björkman är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor

Noter 

Svenska psykiatrer
Svensk kvinnohistoria
Mottagare av Illis Quorum
Svenska läkare under 1900-talet
Personer från Oskarshamn
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1886
Avlidna 1967
Kvinnor
Peter Wallenberg (född 1959)

Peter Åke Wallenberg, född 8 maj 1959, är en svensk näringslivsperson. 

Wallenberg, som har smeknamnet Poker, är yngste son till Peter Wallenberg och Suzanne Fleming, född Grevillius, samt bror till Jacob Wallenberg. Han har efter en internationell studentexamen vid American School Leysin i Schweiz studerat vid University of Denver, där han blev Bachelor of science and business administration med inriktning på hotellverksamhet. 

Han är styrelseordförande i Knut och Alice Wallenbergs Stiftelse, Marianne och Marcus Wallenbergs Stiftelse, Berit Wallenbergs Stiftelse, Tekn. dr Marcus Wallenbergs Stiftelse för utbildning i internationellt industriellt företagande, Marcus Wallenbergs Stiftelse för internationellt vetenskapligt samarbete, Ekon. dr Peter Wallenbergs Stiftelse för ekonomi och teknik, Stiftelsen för ekonomisk historisk forskning inom bank och företagande, Ekon. dr Peter Wallenbergs Stiftelse för entreprenörskap och affärsmannaskap
samt Wallenberg Foundations AB.

Därutöver är han engagerad inom bland annat verkstadsindustrin, private equity och hotellbranschen som styrelseledamot i Atlas Copco, Scania och EQT samt styrelseordförande för Grand Hôtel i Stockholm. Innan han utsågs till styrelseordförande var han under åren 1994–2006 verkställande direktör för Grand Hôtel.

Wallenberg är vidare racerförare och ordförande i Kungliga Automobilklubben. 2012 grundade han PWR Racing tillsammans med Daniel Haglöf. 2017 tog han initiativet till Poker Racing for Charity som stöttar välgörenhetsorganisationer.

Den 2 juli 2008 var han värd för Sommar i Sveriges Radio P1.

Utmärkelser och ledamotskap 

 Ledamot av Kungl. Ingenjörsvetenskapsakademiens avdelning för utbildning och forskning (2015)
 Ledamot av Gastronomiska Akademien (2016)
 Hedersdoktor vid Linköpings universitet (2019)
 Hedersledamot av Kungl. Ingenjörsvetenskapsakademien (2019)

Referenser 

Svenska racerförare
Peter Wallenberg (född 1959)
Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Sommarvärdar 2008
Swedish GT Series-förare
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter i Handelshögskolan i Stockholms direktion
Ledamöter i Handelshögskoleföreningen
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Alumner från University of Denver
Personer från Djursholm
Födda 1959
Levande personer
Män
Praktklerodendrum

Praktklerodendrum (Clerodendrum ×speciosum) är en trädgårdshybrid inom släktet Clerodendrum och familjen kransblommiga växter, mellan brokklerodendrum och glansklerodendrum.

Den liknar brokklerodendrum, men har ljusare röda blommor och lavendelrosa foder.

Synonymer
Clerodendrum delectum hort. ?
Clerodendrum thomsoniae 'Delectum'

Odling
Placeras mycket ljust, men skyddas mot stark sol under vår och sommar. Jorden bör hållas jämnt fuktig, vintertid något torrare. Näring ges en gång i veckan under tillväxtperioden. Vintertid är en temperatur mellan 10 och 15°C lagom, växten tappar då en del blad. På våren beskärs plantan hårt. Den växer ganska snabbt och nya skott kan kortas in på sommaren för att främja blomningen. Våren är också rätt tid för omplantering. Angrepp av spinnkvalster är vanligt.

Förökas enklast med stamsticklingar på våren. Varje stickling bör ha fyra till sex blad och sättes fler i samma kruka fås snabbare en tät krukväxt.

Externa länkar

Kransblommiga växter
Pr Växtindex
Krukväxter
Kajsa Isakson

Kajsa Isakson, född 4 augusti 1970, är en svensk regissör och manusförfattare. Hon har varit verksam som konstnärlig ledare för teater Salieri, och avslutade vid
utgången av 2020 sitt femåriga åtagande som konstnärlig ledare för Folkteatern Gävleborg.

Biografi
Kajsa Isakson arbetar främst som regissör och manusförfattare, men ägnar sig också åt ljudkonst, koreografi och radioteater. Isakson debuterade även som författare 2005 med romanen Min Ella, för vilken hon fick Svensk Biblioteksförenings Nils Holgersson-plakett. Hon har skrivit och regisserat för bland annat, Dramaten, Stockholms Stadsteater, Riksteatern, ljudkonstellationen Tingaling och Radioteatern. Hon har också varit konstnärlig ledare för Folkteatern Gävleborg och Teater Salieri.

År 2013 Regisserade Isakson Nationalteaterns Kåldolmar och Kalsipper för Parkteatern. Stockholm. Med över 40 000 besökare var uppsättningen en publikfavorit och återkom till Parkteatern 2014.

År 2019 och 2020 hade Den sårade Divan, i regi av Kajsa Isaksson, premiär på Hudiksvalls Teater samt på Dramaten i Stockholm. Pjäsen är en dramatisering av Karin Johannissons essä med samma namn. Dramatiseringen gjordes av Kajsa Isakson och Emma Broström. Uppsättningen var ett samarbete mellan Folkteatern Gävleborg och Dramaten.

År 2020 regisserade Kajsa Isakson Above All This som spelades på Folkteatern Gävleborg och Östgötateatern.  Above All This är skriven av Frida Modén Treichls tillsammans med Kajsa Isakson. I föreställningen möter vi musikalartisten Frida Modén Treichl i en berörande teaterkonsert om en barndomsdröm, en ADHD-diagnos och två stora musikaliska förebilder. Above All This är ett nära musikaliskt porträtt genom Frida Modén Treichls egen resa i musiken, kärleken och livet.

Kajsa Isakson var 2022 aktuell med "I mörkret" av Jörgen Hjerdt, som hon regisserade tillsammans med Åsa Kalmér på Källarbyn i Stockholm. En teateruppsättning om tillit som utspelas i mörker. På svenska med medverkade skådespelare Nadia Mirmiran och Richard Forsgren och på ukrainska med Kateryna Kisten och Olesia Vlasova. 

Kajsa Isakson har även arbetat på Unga Klara, där hon regisserat Skuggfåglarna av Naomi Wallace, Stockholms stadsteater där hon regisserat Utrota varenda jävel av Sven Lindqvist och Den smala vägen av Frida Stéenhoff och Riksteatern där hon regisserade En är ilsken, en är rädd, en gör allt för att bli sedd av Emma Broström. Pjäsen blev uttagen till Barnteaterbiennalen Bibu 2010. Kajsa Isakson har regisserat och koreograferat Den goda människan från Sezuan av Bertolt Brecht som spelades våren 2010 på Dalateatern. 2015 utnämndes hon till konstnärlig ledare vid Folkteatern i Gävleborg.

Teater

Regi (ej komplett)

Källor

Noter

Externa länkar
 Kajsa Isakson på Kulturhuset Stadsteatern

Svenska dramatiker
Svenskspråkiga dramatiker
Svenska teaterregissörer
Kvinnor
Födda 1970
Levande personer
Storytelling

Storytelling är en amerikansk dramakomedifilm från 2001 regisserad av Todd Solondz, som även skrivit filmens manus.

Om filmen
Musiken till filmen gjordes av den skotska musikgruppen Belle & Sebastian samt av den amerikanske kompositören Nathan Larson.

Rollista (urval)
Selma Blair – Vi
Leo Fitzpatrick – Marcus
Robert Wisdom – Mr. Scott
Maria Thayer – Amy 
Angela Goethals – Elli
Paul Giamatti – Toby Oxman 
Franka Potente – Tobys förläggare 
Mary Lynn Rajskub – Melinda
Julie Hagerty — Fern Livingston

Se även
Storytelling (soundtrack)

Externa länkar
 

Filmer 2001
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska komedifilmer
Filmer från New Line Cinema
Auf Wiedersehen, Pet

Auf Wiedersehen, Pet är en populär brittisk TV-serie (drama-komedi) om sju resande brittiska byggnadsarbetare på äventyr i olika länder. TV- serien skapades av Frank Roddam och skrevs främst av Dick Clement och Ian La Frenais. De två första omgångarna av serien sändes i brittisk TV 1983 och 1986 och visades i svensk TV under namnet Öl, kvinnor och tegel. Serien kom tillbaka 2002 med sex nyinspelade avsnitt, med den svenska titeln Vi ses i Arizona. Den fjärde och sista omgången visades på BBC 2004 och i svensk TV med namnet Vi ses i Havanna.

I rollerna 
Dennis Patterson - Tim Healy
Neville Hope - Kevin Whately
Leonard "Oz" Osbourn - Jimmy Nail
Barry Taylor - Timothy Spall
Wayne Winston Norris - Gary Holton
Albert Moxey - Christopher Fairbanks
Brian "Bomber" Busbridge - Pat Roach

Säsong 1 
I den första serien från 1983 flyr arbetarna från arbetslösheten i England och tar arbete i Västtyskland. Trots olikheterna mellan personerna utvecklas ett starkt kamratskap och de upplever många komiska episoder.

Säsong 2 
I uppföljaren från 1986 hamnar gruppen i Spanien, där de renoverar en skum affärsmans villa och själva blir misstänkta som brottslingar.

Säsong 3 
Serie 3 från 2002 börjar med att en korrumperad politiker (spelad av Bill Nighy) lejer arbetslaget för att demontera en bro i Middlesbrough. Meningen är att bron skall säljas utomlands, men politikern försöker lura arbetarna på deras andel. Situationen räddas då en indian från Arizona köper bron för att gynna sin stams casino. Seriens signaturmelodi "Why Aye, Man" skrevs och framfördes av Mark Knopfler och Jimmy Nail.

Säsong 4 
I den avslutande serien från 2004 är arbetslaget på Kuba och arbetar för den brittiska ambassadens räkning. Neville blir rekryterad som brittisk spion och Oz blir förälskad i en kubansk balettdansös.

Externa länkar
Auf Wiedersehen, Pet på Internet Movie Database

Brittiska TV-serier från 1980-talet
TV-seriestarter 1983
TV-serieavslutningar 2004
Brittiska TV-serier från 2000-talet
The Pain

The Pain var ett punkband från Nacka, Sverige. Bandet fanns mellan åren 1977 och 1979 och var ett av de tidigaste svenska punkbanden, enligt många ansedda som det första.

Bandet satsade på en internationell karriär med spelningar i England under sent sjuttiotal tyvärr utan den framgång som förtjänades.

Medlemmar
 Staffan Holmberg, även kallad Spiv Åland - Sång
 Håkan Uppgren - Gitarr
 Håkan (Hocky) Rudberg - Bas
 Stefan "Stejmo" Hjelm - Trummor
 Jan (Janne) Oldeus - Gitarr The Ant
 Jan (Janne) Andersson - Gitarr
 Manager

Diskografi
 1979 - HH - Man in the Front - Steppin Stone - Body Snatchers (EP)
 1979 - Next Time Ego - Why Complain? (Singel)
 1981 - Churchyard - Ambulance (Kassett)
 2015 - My head is burnin - 4 Stitches  (Singel)

Externa länkar
 

Musikgrupper bildade 1977
Musikgrupper upplösta 1979
Upplösta svenska punkband
Joakim Fagervall

Joakim Åke Stefan Fagervall, född 11 januari 1969 i Kiruna, är en svensk ishockeytränare.

Fagervall tränade Malmö Redhawks fram till 2022-01-17 

Han blev uppsagd som tränare för Björklöven 11 november 2008, av dåvarande sportchefen Mikael Andersson som själv övertog tränarsysslan. 23 november 2009 var Fagervall tillbaka som huvudtränare för Björklöven. Han ersatte då Kari Eloranta som i stället blev assisterande tränare. 

I oktober 2010 ersatte han Alexander Beliavski som huvudtränare för Molot-Prikamie Perm i ryska VHL. Han blev då den första svensk som ensam varit huvudtränare för ett ryskt lag. Han slutade dock redan vid årsskiftet 2010-2011 och återvände hem till Sverige. Där började han träna Tingsryds AIF fram till 2012. Sen tränade han Västerås Hockey i Hockeyallsvenskan 2012-2014.

Den 9 april 2014, efter två säsonger som huvudtränare för Västerås Hockey, undertecknade Fagervall ett tvåårskontrakt som huvudtränare för Luleå Hockey. 

24 januari 2017 stod det klart att Fagervall återigen skulle ta över ansvaret som huvudtränare för IF Björklöven.

Han är kusin till vinnaren av Idol 2006, Markus Fagervall.

Tränaruppdrag 
 Bodens IK 1999-2000
 IK Oskarshamn 2001-2004
 Växjö Lakers 2004-2006
 IF Björklöven 2006-2008, 2009-2010
 Molot-Prikamie Perm 2010
 Tingsryds AIF 2011-2012
 Västerås Hockey 2012-2013
 Luleå Hockey 2014-2016
 IF Björklöven 2017-2019
 Malmö Redhawks 2020-2022
 Djurgårdens IF 2022-2022
 Bodens HF 2023-

Referenser

Externa länkar 

Svenska ishockeytränare
Tornedalingar
Män
Levande personer
Födda 1969
Personer från Kiruna
Ishockeytränare i Luleå HF
Tremänningsregementen

Tremänningsregementen eller tremänningar kallades en del av de reservtrupper som sattes upp under stora nordiska kriget.

Under Karl XII:s ledning mobiliserades vid krigsutbrottet 1700 de av Karl XI omorganiserade regementena. Systemet byggde på att skattebetalare ensamma eller tillsammans avlönade en soldat (det ständiga knektehållet). Det blev dock genast nödvändigt att utöka armén för att kunna kvarlämna tillräckligt stor styrka i hemlandet. Tre rote- och rusthållare fick slå sig samman för att uppsätta ännu en soldat förutom den ordinarie. Dessa extra knektar bildade på så sätt så kallade tremänningsregementen för såväl infanteriet som kavalleriet.

1702 befalldes bildandet av femmänningar och undantagsvis av fyrmänningar. Rusthållen svarade för legoavtal och utrustning och anskaffade dessutom för soldaten en klippare. Soldaten och hästen skulle växelvis underhållas av de rotar eller rusthåll som ansvarade för honom. Dessa trupper fördes snart utom landet och gick förlorade. Efter 1709 nyuppsattes de till största delen samt därefter ytterligare en eller två gånger. Efter freden upplöstes de.

Källor
"tre-männing" i Svenska Akademiens ordbok (SAOB), läst 29 augusti 2023

Sveriges militärhistoria
Metallstrejken 1945

Metallstrejken 1945 eller verkstadsstrejken var en strejk som pågick februari till juni 1945 och omfattade 120 000 verkstadsarbetare.

Fler arbetsdagar gick förlorade än under storstrejken 1909. Konflikten slutade med att arbetstagarsidan accepterade samma lönetillägg som övriga fackförbund erhållit utan strejk.

Vid denna tidpunkt var det kommunistiska inflytandet över Svenska metallindustriarbetareförbundet som störst, vilket var starkt bidragande till strejken. Socialdemokraterna intensifierade efter strejken sina ansträngningar för att minska det kommunistiska inflytandet i svensk fackföreningsrörelse.

Referenser

Vidare läsning 
 
  - Artikel som jämför storstrejken 1909, metallstrejken 1945 och storkonflikten 1980.

1945 i Sverige
Arbetskonflikter 1945
Arbetskonflikter i Sverige
The Sims: Bustin' Out

The Sims: Bustin' Out är ett konsolspel från 2003 till PlayStation 2, Xbox, Nintendo GameCube, Game Boy Advance och N-Gage baserat på det bästsäljande datorspelet The Sims.

Se även 
 The Sims (konsol)
 The Urbz: Sims in the City

Playstation 2-spel
Xbox-spel
Nintendo Gamecube-spel
Game Boy Advance-spel
The Sims
N-Gage-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge