kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vitbukig kutia

Vitbukig kutia (Cutia nipalensis) är en asiatisk fågel i familjen fnittertrastar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Vitbukig kutia är en 17–19 cm lång, satt och kortstjärtad fnittertrast med grå hjässa, mörk ögonmask, kastanjebrun ovansida och kraftig svart bandning på flankerna. Honan är streckad eller fläckad på manteln.

Utbredning och systematik 
Vitbukig kutia delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Cutia nipalensis nipalensis – Nepal till östra Assam, västra Myanmar, södra Sichuan och nordvästra Yunnan
 Cutia nipalensis melanchima – östra Myanmar till södra Yunnan, nordvästra Thailand, norra Laos och nordvästra Tonkin
 Cutia nipalensis cervinicrissa – höglänta områden på Malackahalvön (södra Perak till södra Selangor)

Tidigare behandlades vietnamesisk kutia (Cutia legalleni) som underart till vitbukig kutia, då med det svenska trivialnamnet enbart kutia.

Levnadssätt 
Vitbukig kutia hittas i städsegrön lövskog, där den föredrar mossrika områden med mycket epifyter. Den kan också ses i blandad ek- och tallskog. I Indien påträffas den på 1200–2800 meters höjd, 1200–1500 meter i Sydostasien och upp till 3000 meter i Kina. Den lever av insekter, insektslarver, sniglar, frön och bär. Den födosöker rätt långsamt utmed trädstammar och grenar som en nötväcka. Utanför häckningstid ses den i grupper med upp till tolv fåglar och kan även deltaga i artblandade flockar.

Häckning 
Fågeln häckar i april och maj i Bhutan, maj och juni i Nepal och mars–juni i Sydostasien. Den bygger ett öppet skålformat bo av tallbarr och mossa som placeras på en tallgren längst in mot stammen, mellan tre och 3,5 meter ovan mark. Ibland har bon påträffats upp till 20 meter upp i ett lövträd.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som sparsam till lokalt förekommande.

Namn 
Kutia och släktesnamnet Cutia kommer från nepalesiskans Khutya för arten.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fnittertrastar
Fåglar i orientaliska regionen
Svartkindad fnittertrast

Svartkindad fnittertrast (Trochalopteron affine) är en asiatisk fågel i familjen fnittertrastar inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Svartkindad fnittertrast är en rätt stor (24–26 cm) och mörkbrun fnittertrast. Den känns igen på svartbrunt huvud, vitt mustaschstreck och vit halsfläck och rostbrun, något fjällig kropp. Vingarna är färgade i grått och olivgult. Sången består av upprepade, gälla och rätt snabba fraser. Bland lätena hörs ett ihållande rasslande ljud.

Utbredning och systematik 
Svartkindad fnittertrast delas in i sex underarter med följande utbredning:
 Trochalopteron affine affine – bergstrakter i västra och centrala Nepal
 Trochalopteron affine bethelae – Himalaya från östra Nepal till östra Bhutan och sydöstra Tibet
 Trochalopteron affine oustaleti – södra Kina (nordvästra Yunnan) till nordöstra Assam och nordöstra Myanmar
 Trochalopteron affine muliense – sydvästra Kina (Yangtzedalen i sydöstra Qinghai och nordvästra Yunnan)
 Trochalopteron affine blythii – bergstrakter i väst-centrala Kina (norra Sichuan i Moupinregionen)
 Trochalopteron affine saturatum – norra Tonkin (Fan Si Pan-bergen)

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderas arterna i Trochalopteron i Garrulax, men genetiska studier har visat att de är närmare släkt med exempelvis prakttimalior (Liocichla) och sångtimalior (Leiothrix).

Levnadssätt 
Svartkindad fnittertrast förekommer i bergsbelägen skog och höglänta buskmarker med en, rhododendron och bambu på mellan 1705 och 3660 meters höjd. Den påträffas i par eller små flockar. Fågeln lever mestadels av insekter, som skalbaggar, men även bär och frukt som smultron och paradisäpplen. Den häckar mellan april och augusti och placerar sitt skålformade bo i en buske, en till 2,5 m ovan mark, vari den lägger två till tre blå, något fläckade ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig till mycket vanlig, dock ovanlig i Kina.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fnittertrastar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Vitstrupig fnittertrast

Vitstrupig fnittertrast (Pterorhinus albogularis) är en asiatisk fågel i familjen fnittertrastar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Vistrupig fnittertrast är en rätt stor (28-30,5 cm) och brun fnittertrast med karakteristiskt vitt på strupen och övre delen av bröstet. Undersidan i övrigt är rostorange och stjärten har breda vita spetsar. Bland lätena hörs tunna och gälla visslingar, men även mjukare "chrrrr".

Utbredning och systematik 
Vitstrupig fnittertrast behandlas antingen som monotypisk eller delas in i tre underarter med följande utbredning:
 whistleri – Kashmir till Pakistan och nordvästra Indien (Uttar Pradesh)
 albogularis – Himalaya (västra Nepal till östra Bhutan)
 eous – sydvästra Kina (Qinghai, södra Shaanxi, södra Sichuan, norra Yunnan) till nordvästra Tonkin i Vietnam

Den är nära släkt med rostkronad fnittertrast (P. ruficeps) på Taiwan som tidigare har behandlats som underart till vitstrupig fnittertrast.

Släktestillhörighet 
Vitstrupig fnittertrast placeras traditionellt i det stora fnittertrastsläktet Garrulax, men den taxonomiska auktoriteten Clements et al lyfte ut den och ett antal andra arter till släktet Ianthocincla efter DNA-studier. Senare studier visar att Garrulax består av flera, äldre utvecklingslinjer, även inom Ianthocincla. Författarna till studien rekommenderar därför att släktet delas upp ytterligare, på så sätt att vitstrupig fnittertrast med släktingar lyfts ut till det egna släktet Pterorhinus. Idag följer tongivande International Ornithological Congress och även Clements et al dessa rekommendationer.

Levnadssätt 
Vitstrupig fnittertrast hittas i löv- och blandskog samt i öppnare ungskog på mellan 1200 och 3800 meters höjd. Den är flocklevande, till och med under häckningssäsongen, och ses ofta i grupper om sex till 15 individer. Fågeln lever huvudsakligen av insekter, men kan också ta bär och frön vintetid. Den häckar mellan mars och juli. Arten är stannfågel, till viss del även höjdledsflyttare.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som sällsynt, lokalt förekommande och möjligen även utdöd i Pakistan, vanlig och vida spridd i Nepal, mycket vanlig i Bhutan, frekvent förekommande till mycket sällsynt i Indien, ganska vanlig till lokalt vanlig i Kina och lokalt ovanlig i Vietnam.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Fnittertrastar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Brun fnittertrast

Brun fnittertrast (Trochalopteron austeni) är en bergslevande asiatisk fågel i familjen fnittertrastar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Brun fnittertrast är en medelstor (24 cm) varmt brun fnittertrast med vitfjällig undersida. Det rödbruna huvudet är fläckat och streckat i beige. Stjärten är vitspetsad bortsett från de centrala stjärtfjädrarna. Sången består av ljudliga och klara muntra fraser.

Utbredning och systematik 
Brun fnittertrast delas in i två underarter med följande utbredning:
 Trochalopteron austeni austeni – förekommer i bergsskogar i södra Assam, Indien (söder om Brahmaputra).
 Trochalopteron austeni victoriae – förekommer i västra Myanmar (berget Nat Ma Taung).

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderas arterna i Trochalopteron i Garrulax, men genetiska studier har visat att de är närmare släkt med exempelvis prakttimalior (Liocichla) och sångtimalior (Leiothrix).

Levnadssätt 
Arten förekommer i städsegrön lövskog, inklusive ek- och rhododendronskogar, men även ungskog, skogsbryn, bambustånd och buskage i odlingsbygd, på mellan 1800 och 3000 meters höjd. Den ses i par eller små familjegrupperingar, på jakt efter insekter och frön, oftast på marken men också lågt i vegetationen, och ter sig då skygg och tillbakadragen. Fågeln häckar mellan april och augusti. Arten är stannfågel.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal på grund av habitatförstörelse och fragmentering, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som mycket vanlig i Myanmar till sällsynt i Assam.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Henry Haversham Godwin-Austen (1834–1923), överstelöjtnant och utforskare i British Army som också gav namn åt berget K2, Mount Godwin Austen.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Fnittertrastar
Fåglar i orientaliska regionen
Vitprickig fnittertrast

Vitprickig fnittertrast (Ianthocincla bieti) är en hotad tätting i familjen fnittertrastar endemisk för Kina.

Utseende och läte 
Vitprickig fnittertrast är en drygt 25 cm lång, varmbrun fnittertrast. Karakateristiskt är en vit fläck i ansiktet samt svartvit fläckning på ovansidan och vingtäckarna. Vidare är den svartbrun på strupe och även på övre delen av bröstet som är vitfläckat. Liknande bandad fnittertrast (Ianthocincla lunulata) är beigebandad på ovansida och vingtäckare och blekare under. Sången är en ljudlig och klar, dalande och stigande serie toner som upprepas två till tre gånger.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergstrakter i södra Kina (sydvästra Sichuan och nordvästra Yunnan). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Vitprickig fnittertrast placeras traditionellt i det stora fnittertrastsläktet Garrulax, men tongivande Clements et al lyfter ut den och ett antal andra arter till släktet Ianthocincla efter DNA-studier. Senare studier bekräftar att Garrulax består av flera, äldre klader, varför denna linje följs här.

Levnadssätt 
Vitprickiga fnittertrastens preferenser vad gäller biotop och höjdläge är dåligt kända. Den verkar huvudsakligen förekomma i ostörd skog, med inslag av både gran, ädelgran och rhododendron, framför allt där det finns en tät undervegetation av bambu. Den ses i den övre tempererade och subalpina zonen från 2500 till 4270 meters höjd, möjligen så högt som 4570 meter. Födan består av ryggradslösa djur och frukt. Dess häckningsbiologi är okänd.

Status och hot 
Vitprickig fnittertrast har en liten och fragmenterad population på endast högst 10.000 vuxna individer. Den minskar dessutom i antal på grund av skogsavverkning och omvandling av dess levnadsmiljö till jordbruksmarker. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som sårbar.

Namn 
Dess vetenskapliga namn är en hyllning till den franska missionären i Kina Félix Biet (1838-1901). På svenska har den även kallats fläckryggad fnittertrast och bietfnittertrast.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Fnittertrastar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Endemiska fågelarter i Kina
Nilgirifnittertrast

Ej att förväxla med fågelarten nilgiritrast (Zoothera neilgherriensis).

Nilgirifnittertrast (Montecincla cachinnans) är en starkt utrotningshotad fågel i familjen fnittertrastar som enbart förekommer i ett litet område i sydvästra Indien.

Utseende 
Nilgirifnittertrasten är en liten (20,5 cm) fnittertrast med matt bronsbrun ovansida och roströd undersida. På huvudet syns ett tydligt vitt ögonbrynsstreck, grå hjässa, svart haklapp och rostfärgade örontäckare. Den är mycket lik banasurafnittertrasten som tidigare behandlades som underart till nilgirifnittertrasten, men denna skiljer sig på smutsvita örontäckare istället för roströda, grått på bröst och halssidor med mörk streckning centralt (ostreckat rostorange hos nilgirifnittertrasten), ljusare rostrött på buken och hos honan kortare vinge och stjärt.

Utbredning och systematik 
Fågeln har sitt utbredningsområde i sydvästra i Indien i Nilgiribergen. Tidigare behandlades banasurafnittertrasten (Montecincla jerdoni) som en underart till nilgirifnittertrast men urskiljs numera oftast som egen art efter studier.

Släktestillhörighet 
Nilgirifnittertrasten och ytterligare tre nära släktingar, alla förekommande i södra Indien, inkluderades tidigare i Trochalopteron eller i Garrulax när den förra inkluderades i den senare. Genetiska studier har dock visat att arterna i släktet står närmare exempelvis prakttimalior (Liocichla) och sångtimalior (Leiothrix) och lyfts därför numera vanligen ut till det nyskapade släktet Montecincla.

Status 
Nilgirifnittertrasten har ett mycket litet och fragmenterat utbredningsområde. Den tros också minska kraftigt i antal till följd av omvandling av dess levnadsmiljö till plantage, jordbruksmark och bosättningar. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som starkt hotad. Världspopulationen uppskattas bestå av högst 10.000 vuxna individer.

Namn 
Nilgiri är namnet på en bergskedja i sydvästra Indien.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fnittertrastar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indien
Gråsidig fnittertrast

Gråsidig fnittertrast (Pterorhinus caerulatus) är en fågel i familjen fnittertrastar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Gråsidig fnittertrast är en rätt stor (27–29 cm) medlem av familjen. Den är varmbrun ovan och vitaktig under med grå flanker och svart ansikte. Runt ögat syns blå bar hud och på hjässan svart fjällning.

Utbredning och systematik 
Gråsidig fnittertrast delas in i fem underarter med följande utbredning:
 caerulatus – östra Himalaya
 subcaerulatus – Meghalaya och södra Assam i nordöstra Indien
 livingstoni – östra Assam och nordvästra Myanmar
 kaurensis – östra Myanmar och västra Yunnan (sydvästra Kina)
 latifrons – nordöstra Myanmar och näraliggande södra Kina (nordvästra Yunnan)

Släktestillhörighet 
Gråsidig fnittertrast placeras traditionellt i det stora fnittertrastsläktet Garrulax, men den taxonomiska auktoriteten Clements et al lyfte ut den och ett antal andra arter till släktet Ianthocincla efter DNA-studier. Senare studier visar att Garrulax består av flera, äldre utvecklingslinjer, även inom Ianthocincla. Författarna till studien rekommenderar därför att släktet delas upp ytterligare, på så sätt att gråsidig fnittertrast med släktingar lyfts ut till det egna släktet Pterorhinus. Idag följer tongivande International Ornithological Congress och även Clements et al dessa rekommendationer.

Levnadssätt 
Gråsidig fnittertrast hittas i tät undervegetation i städsegrön lövskog, ibland även i tallskog. Den påträffas påp mellan 1065 och 2745 meters höjd i Indien, i Bhutan mellan 1600 och 2400 meter över havet. Födan består av bär, frön och andra vegetabilier som den födosöker efter lågt i buskage och på marken. Utanför häckningstid ses den i smågrupper med mellan tre och 15 fåglar, ibland även med andra arter som rosthakad fnittertrast.

Häckning 
Fågeln häckar mellan april och juli. Den bygger ett stort och kompakt skålformat bo av bambublad, gräs, kvistar och annat material. I boet som placeras i en buske eller ett träd mellan en och fyra meter ovan mark lägger den två till tre ägg. Boparasitism från rödvingad skatgök har rapporterats.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse och fragmentering, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Tryckta källor 
 
 del Hoyo, J., Elliot, A., & Christie D. (eds). (2007). Handbook of the Birds of the World. Volume 12: Picathartes to Tits and Chickadees. Lynx Edicions.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fnittertrastar
Fåglar i orientaliska regionen
Skallig timalia

Skallig timalia (Melanocichla calva) är en fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar. Den förekommer endast i bergsområden på nordöstra Borneo. Arten minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende 
Skallig timalia är en stor (25,5–27 cm) medlem av familjen. Den har ett mycket karakteristiskt utseende, med brunaktigt till gulaktigt bart huvud, röd näbb och glansigt svartaktig till gråsvart fjäderdräkt. Även i ansiktet syns bar hud, runt ögat i blågrått till violett och bakom ögat blåvitt.

Utbredning och systematik 
Skallig timalia förekommer i höglänta områden på nordöstra Borneo där den är stannfågel på 800 till 1800 meters höjd. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktskap 
Fågeln placeras traditionellt i fnittertrastsläktet Garrulax och kallades på svenska tidigare nakenhuvad fnittertrast. Genetiska studier visar dock förvånande nog att den, tillsammans med dess nära släkting svarttimalia, istället är nära släkt med sabeltimaliorna i Pomatorhinus i familjen timalior och alltså bör byta inte bara släktesnamn utan också familjetillhörighet. Numera lyfts de båda arterna ut i Melanocichla och placeras i Timaliidae.

Levnadssätt 
Skallig timalia hittas i städsegrön lövskog, skogsbryn och ungskog. Den rör sig i små ljudliga grupper, vanligen lågt i vegetationen, på jakt efter insekter, spindlar och ibland frön. Den ses inte flyga några längre sträckor utan glider från ställe till ställe.

Häckning 
Arten häckar oktober–april. Den bygger ett voluminöst skålformat bo av växtfibrer och löv som placeras i en trädklyka cirka 2,5 meter ovan mark. Däri lägger den två ägg.

Status och hot 
Arten har ett begränsat utbredningsområde och tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Taxonomi och namn 
Skallig timalia beskrevs taxonomiskt som art av Sharpe 1888. Dess vetenskapliga artnamn calva betyder just "skallig". På svenska har den tidigare kallats nakenhuvad fnittertrast, men har blivit tilldelat ett nytt trivialnamn för att bättre återspegla dess släktskap.

Referenser

Externa länkar

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Borneo
Kinesisk sångfnittertrast

Kinesisk sångfnittertrast (Garrulax canorus) är en östasiatisk fågel i familjen fnittertrastar inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Kinesisk sångfnittertrast är medelstor (21-24 cm), rätt enfärgat brun fnittertrast. Karakteristiskt är en tydlig vit ögonring och ett vitt streck bakom ögat. Ovansidan är oliv- eller gråbrun med brunstreckat beige hjässa och nacke och mörkbruna vingpennor. Även stjärten är mörkbrun, med olivfärgade band och stjärtbas. Undersidan är gulbrun med grå buk. Hanens sång är fyllig, rätt ljus och varierande, innehållande både upprepade fraser och härmningar.

Utbredning och systematik 
Kinesisk sångfnittertrast förekommer i södra Kina och delas in i två underarter med följande utbredning:
 Garrulax canorus canorus – centrala östra och sydöstra Kina till norra Laos och centrala Vietnam; införd till Taiwan (där den hybridiserar med taiwanesisk sångfnittertrast) samt Hawaiiöarna
 Garrulax canorus owstoni – bergstrakter på ön Hainan 

Tidigare behandlades kinesisk och taiwanesisk sångfnittertrast (Garrulax taewanus) som en och samma art, sångfnittertrast (G. canorus), och vissa gör det fortfarande. Genetiska studier visar dock att de skiljdes åt för 1,5 miljoner år sedan.

Levnadssätt 
Kinesisk sångfnittertrast hittas i buskmarker, öppen skog, bambustånd, vass, högt gräs och trädgårdar på upp till 1800 meters höjd. Födan består av insekter, men även frukt, frön och ibland majs eller annan säd. Den födosöker på marken enstaka, i par eller i små grupper. Arten är stannfågel.

Häckning 
Fågeln häckar från mars till augusti. Den bygger ett stort skålformat bo av löv, gräs, ormbunkar, klätterväxter och rötter. Boet placeras i gräs, en buske eller ett litet träd upp till två meter upp från marken, vari den lägger två till fem ägg.

Status och hot 
Artens populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig. Den beskrivs som relativt vanlig.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fnittertrastar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Rostkindad fnittertrast

Rostkindad fnittertrast (Garrulax castanotis) är en fågel i familjen fnittertrastar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Rostkindad fnittertrast är en rätt stor (28–30,5 cm) och grå fnittertrast. Fjäderdräkten är enhetligt grå, på stjärten mörkare. Den är svart på ansikte, strupe och övre delen av bröstet. På sidan av huvudet syns en rost- till kastanjebrun fläck som gett arten dess namn. Hos fåglar i Laos (underarten varennei) är fläcken vit i bakkant och därför dessutom mindre.

Levnadssätt 
Rostkindad fnittertrast är stannfågel i städsegrön lövskog på 400–1700 meters höjd. Den ses vanligen i grupper om tio fåglar eller mer, ofta i artblandade flockar. Den födosöker på marken efter insekter bland torra löv, men kan också röra sig högre upp i träden.

Utbredning och systematik 
Rostkindad fnittertrast delas in i två underarter med följande utbredning:
 Garrulax castanotis castanotis – förekommer på ön Hainan (södra Kina)
 Garrulax castanotis varennei – förekommer i nordöstra och centrala Laos (provinserna Chiang Khwang och Thakkek)

Tidigare behandlades den som underart till grå fnittertrast och vissa gör det fortfarande.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som lokalt vanlig i hela utbredningsområdet.

Referenser

Tryckta källor 
 Del Hoyo, J, A Elliott, and D Christie, eds. 2007. Handbook of the Birds of the World. Volume 12: Picathartes to Tits and Chickadees. Barcelona: Lynx Edicions.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Fnittertrastar
Fåglar i orientaliska regionen