kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svenska förgylleri- och glasmästeriarbetareförbundet

Svenska förgylleri- och glasmästeriarbetareförbundet var ett svenskt fackförbund inom Landsorganisationen (LO) som bildades 1900. Det upphörde 1913.

Historia
1896 bildades Stockholms guldlistarbetarefackförening, den äldsta bland yrkesgrupperna förgylleriarbetare, guldlistarbetare och glasmästeriarbetare.
1900 samlades en konferens som inkallats på initiativ av Stockholms förgylleriarbetarefackförening och med representanter för två föreningar från Stockholm och en vardera från Göteborg och Norrköping. De beslöt att bilda Svenska förgylleri- och glasmästeriarbetareförbundet som vid starten hade 227 medlemmar. Ordförande blev Paul Magnusson. Ytterligare föreningar tillkom, men förbundet hade under hela sin livstid ekonomiska problem till följd av sitt låga medlemsantal.
1901 utbröt en konflikt om prislistor i Göteborg, som ledde till nederlag för förbundet. Det blev medlem i LO 1901, men tvingades året därpå att lämna p.g.a. dålig ekonomi.
1906 medgav bättre ekonomi åter anslutning till LO. Man  hade då 11 avdelningar med 286 medlemmar.
1913 hade ett flertal misslyckade konflikter lett till att antalet avdelningar minskat kraftigt. Man hade nu endast sju avdelningar och 114 medlemmar. Det var bakgrunden till att förbundskongressen detta år beslöt att upplösa förbundet. De flesta medlemmarna anslöt sig till Svenska träarbetareförbundet.

Referenser

Tryckta källor

Vidare läsning
Kjellberg, Anders (2017) The Membership Development of Swedish Trade Unions and Union Confederations Since the End of the Nineteenth Century (De svenska fackförbundens och centralorganisationernas medlemsutveckling sedan slutet av 1800-talet) (Studies in Social Policy, Industrial Relations, Working Life and Mobility). Research Reports 2017:2 (uppdaterad 2019). Lund: Department of Sociology, Lund University. (om medlemsutvecklingen i bland annat Svenska förgylleri- och glasmästeriarbetareförbundet)

Historiska LO-förbund
Fackliga organisationer bildade 1900
Fackliga organisationer upplösta 1913
Leonard Goldberg (filmproducent)

Leonard J. Goldberg, född 24 januari 1934 i New  York, död 4 december 2019 i Los Angeles, var en amerikansk film- och TV-producent. Han hade fram till sin död ett eget produktionsbolag, Mandy Films. Mellan 1961 och 1969 var han verksam vid ABC, bland annat som programchef. Mellan 1987 och 1989 var han vd för 20th Century Fox.

Leonard Goldberg har en stjärna på Hollywood Walk of Fame på Hollywood Boulevard.

Referenser

Män
Födda 1934
Avlidna 2019
Amerikanska filmproducenter
Alumner från Wharton School
Sveriges kypareförbund

Sveriges kypareförbund var ett svenskt fackförbund inom Landsorganisationen (LO) som bildades 1905. Det upphörde redan 1908.

Bakgrund
Sveriges allmänna kypareförening upphörde 1902 och kyparekåren hade därefter ingen riksorganisation. Men den i Stockholm 1903 bildade Nya kypareföreningen tog 1905 initiativ till en konferens för att bilda ett förbund.

Historia
1905 bildades Sveriges kypareförbund. Till ordförande utsåg Anselm Svensson. Samma år inrättades arbetslöshets- och reshjälpskassa, sjukhjälps- och begravingskassa, pensionsfond och reservfond för konflikter.
1906 tillkom lokalföreningar i Malmö, Uppsala, Norrköping och Göteborg. Förbundet hade nu 547 medlemmar, men kyparekåren var splittrad och många föredrog att vara med i s.k. ganymedföreningar, som var mera kamratföreningar än fackföreningar.
1907 ledde en misslyckad strejk till att Stockholmsavdelningen lades ned. Detta försämrade ytterligare den redan tidigare dåliga ekonomin.
1908 hölls förbundets sista kongress och man beslöt där att upplösa förbundet.
Yrkesgruppen var nu åter utan riksorganisation fram till 1918 då Sverges Hotell- och restaurangpersonals förbund bildades.

Referenser
Kjellberg, Anders (2017) The Membership Development of Swedish Trade Unions and Union Confederations Since the End of the Nineteenth Century (De svenska fackförbundens och centralorganisationernas medlemsutveckling sedan slutet av 1800-talet) (Studies in Social Policy, Industrial Relations, Working Life and Mobility). Research Reports 2017:2 (uppdaterad 2019). Lund: Department of Sociology, Lund University. (om medlemsutveckling mm i bland annat Sveriges kypareförbund)

Tryckta källor

Historiska LO-förbund
Fackliga organisationer bildade 1905
Fackliga organisationer upplösta 1908
Tivolibergets luftvärnsställning

Tivolibergets luftvärnsställning var under andra världskriget ett luftvärnsbatteri som var posterat på Tivoliberget i Bergshamra i Solna. Ställningen var en del av försvaret av Stockholm mot fientligt flyg. En vinterdag 1942 sköt ställningen ner ett tyskt kurirplan på väg från Oslo mot Finland. Händelsen tystades ner av den svenska regeringen.

Luftvärnsställningen
Luftvärnsställningen på Tivoliberget fanns mellan 1939 och 1945. Den bestod av tretton värn, alltså olika betongkonstruktioner till skydd för kanoner, kulsprutor, strålkastare, signalutrustning, befäl och manskap. På Tivoliberget stationerades det 61:e luftvärnsbatteriet tillhörande Östgöta luftvärnsartilleriregementes detachement i Stockholm (A 10S). Varje kanon var bemannad av 20 man. Vid batteriet fanns dessutom befäl, signalister, sjukvårdare, bilförare och ordonnanser. Den totala styrkan utgjordes av 103 man.

Beväpningen bestod av tre 7,5 cm luftvärnskanoner, som kunde beskjuta fientliga flygplan på 5 000 meters avstånd och på 3 000 meters höjd. Kanonen kunde skjuta ca 20 skott i minuten. En projektil vägde 6,5 kg. Förutom de tre kanonerna fanns även en dubbel 8 mm luftvärnskulspruta. Eldberedskapen var två minuter, dag som natt. Av hela denna anläggningen finns idag bara några betongrester efter pjäsplatser och eldledningsplatsen kvar. Området ingår numera i Pipers park.

Nedskjutningen av kurirplanet
Den svenska regeringen tillät att tyska kurirplan fick flyga mellan Norge och Finland genom svenskt luftrum. På samma sätt tillät regeringen brittisk kurirtrafik med flyg mellan Sverige och Storbritannien.

De tyska kurirplanen följde bestämda rutter och en av dessa passerade strax norr om Brunnsviken och Tivoliberget. En vinterdag 1942 närmade sig kurirplanet helt enligt tidtabell, men flög utanför korridoren, alldeles för nära Stockholm. Felnavigeringar hade förekommit tidigare och från luftvärnsställningen avfyrades därför ett varningsskott. Planet fortsatte dock på den felaktiga kursen och nästa skott från batteriet var skarpt och det blev en fullträff. Manskap och befäl jublade, det tyska planet skadades, vinglade fram och kunde nödlanda på Bromma flygplats. En av piloterna hade skadats svårt och behandlades en tid på Karolinska sjukhuset innan han skickades hem.

Händelsen kunde ha fått allvarliga följder för Sverige med risk att bli indraget i kriget. Incidenten behandlades diskret på diplomatisk väg. Pressen hölls utanför och den svenska regeringen såg till att inget publicerades. En officiell dokumentation om nerskjutningen existerar inte.

Referenser

Noter

Webbkällor
 Försvarsutbildarna om Tivoliberget i Bergshamra, läst 2011-05-06

Externa länkar

1942 i Sverige
Solna kommun
Bergshamra
Stockholm under 1900-talet
Krigsåret 1942
Stockholms fasta försvar
Internationella aidskonferensen

Internationella aidskonferensen (International AIDS Conference) är den största årligen återkommande konferensen om någon hälso- eller utvecklingsrelaterad fråga. Konferensen startade i Atlanta, USA, 1985 och hölls därefter varje år till 1994. Därefter har konferensen anordnats vartannat år.

Lista

Internationella konferenser
Återkommande evenemang med premiär 1985
Medicin
Alexander Kandiloros

Alexander Kandiloros, född 8 november 1983 i Stockholm, är svensk entreprenör och jurist med grekiskt ursprung.

Tillsammans med Navid Modiri grundade han 2009 inspirationsnätverket 365 saker du kan göra efter att de två arbetat på Filmkrönikan tillsammans, där Modiri var programledare och Kandiloros programmets sista recensent. Kandiloros har gett ut flera böcker om populärkultur och driver sedan 2011 förlaget Ninja Print som främst ger ut sällskapsspel.

Hans intresse för juridik baseras enligt en intervju på en vilja att slåss för den lilla killen, som visat sig under studietiden då han uppmärksammade lesbiska kvinnors rätt till provbefruktning, förändrade Västtrafiks regelverk att bli mer flexibelt, och var en av juristerna som tog strid mot att Radiotjänst i Kiruna AB började kräva licenspengar från mobil- och datorägare. Han försvarade under samma period framgångsrikt normkritiske Genusfotografen i rätten och anti-rasistiska nätverket Inte rasist men.

Referenser

Svenska entreprenörer
Svenska jurister
Jurister från Stockholm
Män
Födda 1983
Levande personer
Mangrovesnapper

Mangrovesnapper (Lutjanus argentimaculatus) är en fisk i familjen Lutjanidae som finns i Indiska oceanen och Stilla havet.

Beskrivning 
Mangrovesnappern har en långsträckt kropp med en ryggfena med 10 taggstrålar och 13–14 mjukstrålar. Analfenan har samma uppbyggnad med 3 taggstrålar och 7–8 mjukstrålar. Fisken kan bli upp till 150 cm lång och väga uppemot 8,7 kg, även om den vanligtvis blir klart mindre. Kroppen är vanligen grönbrun på ryggen, övergående till en mer rödaktig färg på sidor och buk. Populationer som lever i djupare vatten är mer enhetligt rödaktiga, men med fjäll som är mörka i mitten och vitaktiga längs kanterna, något som ger dem ett nätmönstrat utseende. Ungfiskar har omkring åtta bleka tvärstreck på sidorna, och en eller två blå streck längs kinderna.

Vanor 
Ungfiskarna vistas vanligen bland mangroverötter i flodmynningarnas brackvatten och även i rent sötvatten i vattendragens nedre lopp. De vuxna fiskarna lever bland rev i djupare vatten ned till ungefär 100 m. 

Arten är främst nattaktiv, och lever på kräftdjur och andra fiskar. Den kan bli upp till 39 år gammal.

I åtminstone den varmare delen av utbredningsområdet leker fisken året runt.

Utbredning 
Mangrovesnappern är vanligt förekommande i Indiska oceanen och Stilla havet från Östafrika till Samoaöarna norrut till Ryukyuöarna i Japan, söderut till Australien. Den har också spritts via Suezkanalen till östra Medelhavet utanför Libanon, men är inte vanlig där.

Kommersiell betydelse 
Arten är en uppskattad matfisk och föremål för ett omfattande kommersiellt fiske; under senare delen av 2000-talet har fångsten legat på omkring 12 000 ton årligen. Främsta metoder är fisknät, långrev och trålning. Sportfiske förekommer också.

Referenser 

Abborrartade fiskar
Matfiskar
Sportfiskar
Södra Lundby kyrka

Södra Lundby kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2018 tillhör Varabygdens församling (2002—2018 Vedums församling och tidigare Södra Lundby församling) i Skara stift. Den ligger mellan orterna Larv och Vedum i Vara kommun.

Kyrkobyggnaden
Troligen uppfördes kyrkan på 1200-talet och ersatte en stavkyrka av trä.
1782 byggdes kyrkan ut då östra kortväggen och södra långväggen flyttades och nuvarande tresidiga kor tillkom. 1785 byggdes en sakristia norr om koret. Samma år revs ett senmedeltida vapenhus av trä vid södra sidan och ersattes av ett nytt trävapenhus vid västra kortsidan. 1886 revs vapenhuset av trä och ersattes av nuvarande vapenhus av sten.

En fristående klockstapel, med öppen träkonstruktion, är byggd 1740. Stapelns karnisformade huv är klädd med plåt. I stapeln hänger två kyrkklockor. Lillklockan är gjuten 1582 och inköpt 1823 från Broddetorp. Storklockans ålder är okänd, men har gjutits om 1789 av Nils Billsten i Skara.

Inventarier
 Dopfunten är en liljestensfunt från 1200-talet.
 Predikstolen av ek bär årtalet 1663.
 Altartavlan är från 1715.
 Orgeln är byggd 1955 av Liareds orgelbyggeri.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 
 
 Vara-Essungabygden

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Vara kommun
Kyrkobyggnader invigda under 1200-talet
Edwin Landseer

Sir Edwin Henry Landseer, född 7 mars 1802 i London, död 1 oktober 1873 i samma stad, var en brittisk konstnär som målade i den romantiska stilen. Hans motiv var främst djur och natur, inte minst hundar. Han har gett namn åt hundrasen landseer. Utöver måleri ägnade han sig åt skulptur, bland annat har han formgett de fyra lejonen som omger statyn av amiral Nelson på Trafalgar Square i London.

Galleri

Källor
Edwin Landseer, Nationalencyklopedin (läst 2011-05-06)
Landseer, sir Edwin Henry i Nordisk familjebok (Ugglan)

Engelska konstnärer under 1800-talet
Brittiska målare under 1800-talet
Personer inom hundhållning
Personer från London
Födda 1802
Avlidna 1873
Män
Heliga platser och pilgrimsvägar i Kiibergen

Heliga platser och pilgrimsvägar i Kiibergen är ett världsarv på Kiihalvön i Japan.

Urvalskriterier 
Läget och lederna för detta världsarv valdes utifrån deras historiska och moderna betydelse i religiös pilgrimsvandring. Den uppmärksammades också för sin fusion mellan shintoistisk och buddhistisk tro och en väldokumenterad traditionshistoria över en period på 1 200 år. Naturvyerna på Kiihalvön togs även i beaktande, med sina många bäckar, floder och vattenfall. Formellt nominerades enskilda byggnadsverk härrörande till buddhistiska tempel och shintohelgedomar på samma sätt och inte hela anläggningar. Delar av vandringsleder togs också med. Totalt valde man ut 242 objekt till nomineringen.

Lista över världsarvets platser

Källor 
 ICOMOS (2004). Advisory Body Evaluation. Retrieved on 2009-07-27.
 Agency for Cultural Affairs (2003). Sacred Sites and Pilgrimage Routes in the Kii Mountain Range, and the Cultural Landscapes that Surround Them. Retrieved on 2009-07-27.

Världsarv i Japan
WP:Projekt Japan
Världsarv inskrivna 2004
Emeryson

Emeryson Cars Ltd var en brittisk tillverkare av tävlingsbilar.

Historik
George Emery byggde tävlingsbilar redan på 1930-talet och efter andra världskriget kom även sonen Paul in i verksamheten. Emeryson byggde små formel 3-bilar med 500-kubiksmotorer, bland annat en framhjulsdriven bil. Paul Emery var full av innovativa lösningar men saknade allt som oftast ekonomiska resurser att utveckla sina idéer. I mitten av 1950-talet utvecklade Emery en formel 2-bil som han även körde i grand prix-tävlingar utanför VM. Emerys enda start i formel 1-VM blev på Silverstone .

1960 tog Emeryson över Connaught Engineerings lokaler. Där utvecklade man en F1-bil som såldes till Equipe Nationale Belge. Emeryson byggde även en version för Formel Junior. I slutet av  köpte den amerikanske racerföraren Tony Settember och hans finansiär Hugh Powell in sig i Emeryson för en mer omfattande F1-satsning. Ett år senare lämnade Paul Emery företaget. Settember och Powell drev då verksamheten vidare under namnet Scirocco-Powell.

F1-säsonger

Andra stall

Noter

Källor

Externa länkar
 grandprix.com 
 8w.forix.com 
 500race.org 

Emeryson
Emeryson
Emeryson
Zvartnots internationella flygplats

Zvartnots internationella flygplats  ( Zvart'nots' Mijazgayin Odanavakayan)  är en internationell flygplats belägen nära Zvartnots, 12 kilometer väster om Armeniens huvudstad Jerevan. 

Flygplatsen byggdes år 1961 och är den mest trafikerade flygplatsen i Armenien. Flygplatsen renoverades på 1980-talet då en ny terminalyta lades till den befintliga. År 2004 inleddes nya renoveringar av flygplatser och efter drygt 3 års arbete, år 2007, stod en ny internationell terminal klar till en kostnad av ca 700 Mkr. Den har en kapacitet på 2 miljoner passagerare per år. Ännu en terminal öppnades i september 2011. 

År 2006 reste totalt 1.125.698 personer från flygplatsen, vilket innebar en ökning på 1,3% mot året dessförinnan. 

År 2007 ökade antalet resenärer till 1.387.002 passagerare, en ökning på 23,2% mot år 2006. Året därefter ökade antalet resande till 1,48 miljoner. 

2012 låg antalet resenärer på knappt 1.700.000.

Flygbolag och destinationer

Galleri

Källor

Noter 

Flygplatser invigda 1962
Transport i Jerevan
Flygplatser i Armenien
Byggnader och anläggningar i Jerevan
Scirocco-Powell

Scirocco Powell Racing Cars var en brittisk tillverkare av tävlingsbilar med ett formel 1-stall som tävlade mellan 1963 och 1964.

Historik
Den amerikanske racerföraren Tony Settember och hans finansiär Hugh Powell hade köpt in sig i Emeryson i slutet av . När Paul Emery lämnade företaget ett år senare drev Settember och Powell verksamheten vidare under nytt namn och med en vidareutveckling av Emerysons bil med motor från BRM. 

Efter en misslyckad säsong lades verksamheten ned. Resterna såldes till belgaren André Pilette som tävlade under  under namnet Equipe Scirocco Belge.

F1-säsonger

Noter

Källor

Externa länkar
 grandprix.com 
 8w.forix.com 

Scirocco-Powell
Scirocco-Powell
Scirocco-Powell
Louis Gurlitt

Heinrich Louis Theodor Gurlitt, född 8 mars 1812 i Altona i Holstein, död 19 september 1897 nära Leipzig, var en dansk-tysk målare, bror till Cornelius Gurlitt, far till Cornelius och Fritz Gurlitt.

Gurlitt förde ett rörligt liv och reste som ung i Norge. Han antogs vid Köpenhamns akademi 1831 där han studerade för Christoffer Wilhelm Eckersberg och Johan Ludvig Lund. När det Slesvig-holsteinska kriget bröt ut 1848 valde Gurlitt att flytta till Tyskland för att strida på Schleswig-Holsteins sida. Därefter distanserade han sig från Eckersbergsskolans verklighetsnära naturstudium för att istället närma sig Düsseldorfskolans dramatiska och stämningsbetonade landskapsmåleri. Han bodde i Düsseldorf, München, Dresden och Berlin. 

Han representerar inom det tyska landskapsmåleriet från 1800-talets mitt en rättfram och allvarlig realism med säker teckning och i hans bättre verk en klar och känslig kolorit. Hans landskap från Jylland och Nordtyskland visar hans bästa sidor. Han är representerad i Berlins nationalgalleri, i Dresden, Hamburg med flera städer.

Verk (urval) 
 Självporträtt (1833),  Nationalmuseum.
 Vy från närheten av Esrum (1834), Hamburger Kunsthalle.
 Norskt vattenfall (1835), Museumsberg Flensburg
 Aftonstämning vid Kullen, 1834
 Vy över Kullen i Sverige. Smugglare gömmer sitt gods bland klipporna i månsken (1834), Statens Museum for Kunst. 
 Vinjefjord i Norge (1836), Kunsthalle Kiel
 Landskap med kvarn, Oberbayern (ca 1836), Nationalmuseum
 Møns Klint (1842), Statens Museum for Kunst.
 Landskap nära Himmelbjerget, Jylland (1842), Statens Museum for Kunst
 Marina Piccola, Capri (1844), Nationalmuseum

Galleri

Källor

Noter

Externa länkar 

 

Tyska landskapsmålare
Tyska målare under 1800-talet
Personer från Hamburg
Födda 1812
Avlidna 1897
Män
Ugglan
Representerade vid Nationalmuseum
Air Batumi

Air Batumi var ett flygbolag baserat i Batumi, Georgien. Flygbolaget hade sin bas vid Batumis internationella flygplats. Per den 14 augusti 2010 hade Air Batumi en flotta bestående av två flygplan, en Boeing 737-300 och en Saab 340. Flygbolaget lade ner verksamheten 30 oktober 2012.

Destinationer 
Georgien
Batumi - Batumis internationella flygplats
Tbilisi - Tbilisis internationella flygplats

Iran
Teheran - Teheran Imam Khomeinis internationella flygplats

Referenser 

 Officiell webbplats 

Georgiska flygbolag
Flygbolag bildade 2010
Liquid Swords

Liquid Swords är rapparen Genius/GZAs andra studioalbum som soloartist. Hans första efter hiphopgruppen Wu-Tang Clans genombrott, succédebutalbumet Enter the Wu-Tang (36 Chambers).

Låtlista 
 "Liquid Swords" (4:31)
 "Duel of the Iron Mic" (feat. Inspectah Deck, Masta Killa & Ol' Dirty Bastard) (4:06)
 "Living in the World Today" (feat. Method Man & RZA) (4:23)
 "Gold" (3:57)
 "Cold World" (feat. Inspectah Deck) (5:31)
 "Labels" (2:54)
 "4th Chamber" (feat. Ghostface Killah, Killah Priest & RZA) (4:37)
 "Shadowboxin'" (feat. Method Man) (3:30)
 "Hell's Wind Staff / Killah Hills 10304" (5:09)
 "Investigative Reports" (feat. Raekwon, Ghostface Killah & U-God) (3:50)
 "Swordsman" (3:21)
 "I Gotcha Back" (feat. RZA) (5:01)
 "B.I.B.L.E. (Basic Instructions Before Leaving Earth)" (feat. Killah Priest) (4:33)

Musikalbum 1993
Album av Wu-Tang Clan
Fritz Gurlitt

Friedrich "Fritz" Louis Moritz Anton Gurlitt, född den 3 oktober 1854, död den 8 februari 1893, var en tysk konsthandlare, son till Louis Gurlitt, bror till Cornelius Gurlitt, far till Wolfgang och Manfred Gurlitt. 

Gurlitt, som var verksam i Berlin, stred energiskt för den riktning inom det tyska måleriet, som representerades av Böcklin, Thoma, von Marées, Uhde, och hade sin andel i dess slutliga erkännande.

Källor

Noter

Tyska konsthandlare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Födda 1854
Avlidna 1893
Män
Ugglan
Kajsa Rehnman

Kajsa Rehnman, född 23 april 1968 i Lund, är en svensk TV-producent, medielärare och rektor.
Hon har sedan början av 1990-talet arbetat med ett stort antal TV-produktioner för de flesta svenska TV-kanalerna som SVT, TV3, TV4, TV8 och UR.

Kajsa Rehnman antogs hösten 1990, efter journalistutbildningen i Stockholm, till Sveriges Televisions nysatsning för att utbilda egna bildproducenter. Tanken med kursen var att stärka SVT:s varumärke genom att ha producenter utbildade i samma anda och med liknande grund för yrket. De sex eleverna placerades efter kursen ut på SVT:s olika avdelningar som nyheter, nöje och drama. Kajsa Rehnman placerades på Aktuellt för att stärka nyhetsavdelningen. 

Efter en period rekryterades hon till Strix Television och blev där bildproducent för de flera av TV-produktionsbolagets samhällsprogram som Efterlyst, Ikväll: Robert Aschberg och Stoppa pressarna. Kajsa Rehnman har sedan arbetat för flera olika kanaler och produktionsbolag med just nyhets- och samhällsprogram som sin specialitet.

I början av 2000-talet erbjöds Kajsa Rehnman att ta över TV-produktionsutbildningen på Mediagymnasiet i Nacka. Under 2008 var hon med och startade en liknande utbildning för NTI-gymnasiet i Umeå, en skola hon idag även är rektor för.

I sitt uppdrag som tf rektor har Kajsa Rehnman fått uppmärksamhet för sin satsning på surfplattor i undervisningen, vilket gör NTI-gymnasiet i Umeå en av de första skolor i Sverige som övergår till teknologistödd undervisning.

TV-produktioner i urval 

Aktuellt (SVT)
Rapport (SVT)
Gomorron Sverige (SVT)
Veckans Affärer (TV3)
Efterlyst (TV3)
Stoppa pressarna (TV3)
Ikväll: Robert Aschberg (TV3)
Mänskligt (TV3)
Sportnytt (SVT)
Svart eller vitt (TV4)
O som i Ortmark (TV8)
Ramp (UR)

Referenser

Externa länkar 
 NTI-gymnasiet
 "Gymnasium satsar på läsplattor"
 "Premiär för läsplattan"
 "Läsplatta istället för böcker i skolan"
 "Läsplattor till Umeås gymnasielever"

Svenska TV-producenter
Födda 1968
Kvinnor
Levande personer
Personer från Lund
Otto Dreyer

Otto Dreyer, född den 4 december 1837 i Hamburg, död den 3 maj 1900 i Meiningen, var en tysk teolog.

Dreyer var under nära tre decennier verksam i Gotha och blev därefter 1891 överkyrkoråd i Meiningen. Han tillhörde protestantföreningen och förfäktade i flera arbeten den nyrationalistiska riktningen. Han författade bland annat Undogmatisches christenthum. Betrachtungen eines deutschen Idealisten (1888; 4:e upplagan 1890).

Källor

Noter 

Tyska teologer
Personer i Tyskland under 1800-talet
Födda 1837
Avlidna 1900
Män
Meyers
Personer från Hamburg
Marées

Marées är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Hans von Marées (1837–1887), tysk målare
 Horst de Marées (1896–1988), tysk målare
 George Desmarées (1697–1776),  svensk målare 
 Jorge González von Marées (1900–1962), chilensk politiker

Efternamn
Sofistikerat Svammel

Sofistikerat Svammel var ett svenskt trallpunkband som bildades 1994 i Skellefteå och upplöstes 1996 i och med en spelning på Trästockfestivalen.

Medlemmar 
 Jonas Furberg - sång
 Arvid Backlin - gitarr
 Magnus Hellgren - gitarr
 Fredrik Forsfjäll - bas
 Daniel Wilén - trummor

Diskografi 
 1994 - Nödutgång (Demo)
 1995 - Promo I (Demo)
 1995 - Tre i En vol.2 "Split CD"
 1995 - Rämmel (V/A LP)
 1996 - Promo II

Svenska punkband
Musikgrupper bildade 1994
Musikgrupper upplösta 1996