kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
David Cage

David De Gruttola, känd under sin pseudonym David Cage, född 9 juni 1969 i Mulhouse, är en fransk datorspelsutvecklare och musiker. Han är chef för spelstudion Quantic Dream, som han själv hade grundat år 1997. Han spelar fortfarande en viktig roll i företaget och för utvecklingen av företagets spel; eftersom han är VD, finansdirektör, ledande speldesigner, projektledare, regissör och manusförfattare. Han är dessutom en professionell musiker, och har skapat företaget Totem Interactive år 1993, ett företag som fokuserar på musik och ljudproduktion. Han arbetade som frilansmusiker och skapade soundtracks till flera TV-, film- och videospelsprojekt.

Som speldesigner har han utformat spelen Omikron: The Nomad Soul (1999), Fahrenheit (2005), Heavy Rain (2010), Beyond: Two Souls (2013) och Detroit: Become Human (2018).

David Cage har blivit känd i spelbranschen för sin unika syn på branschen, med sina kontroversiella uttalanden om att aldrig lämna någon oberörd. Han har fått många kritiker som beskriver honom som rätt så självisk, men andra personer beskriver honom som en visionär i spelbranschen, en man som har kreativa idéer och en tydlig vision om vart man ska gå i branschen genom att fokusera på ett mer moget utseende.

Externa länkar 
 

Födda 1969
Män
Levande personer
Franska datorspelsutvecklare
Franska musiker
At the Arena ov Aion – Live Apostasy

At the Arena ov Aion – Live Apostasy är det första livealbumet med det polska blackened death metal-bandet Behemoth. Det släpptes 10 oktober 2008 via Regain Records. Albumet spelades in live på La Loco i Paris, Frankrike 17 februari 2008 under European Apostasy-turnén. Skivan mixades av Tue Madsen i Antfarm Studio, Danmark, i juni och i Soundsgreat Studio, Polen, under april och maj 2008. Albumet mastrades i Cutting Room Studios, Stockholm i juli samma år. Albumet gavs också ut i en digipack-utgåva med en bonus-cd samt som en box av metall med ytterligare två bonuslåtar, spår 18 och 19.

Mottagande 
I magasinet "Chronicles of Chaos" fick albumet betyg 9 av 10.

Låtlista 
 Rome 64 C.E. 01:34  
 Slaying The Prophets Ov Isa 03:39  
 Antichristian Phenomenon 04:13
 Demigod 03:35
 From The Pagan Vastlands 03:56
 Conquer All 04:17 
 Prometherion 03:14 
 Drum Solo 01:14  
 Slaves Shall Serve 03:08 
 As Above So Below 05:46 
 At The Left Hand Ov God 04:57
 Summoning Ov The Ancient Gods 05:23 
 Christgrinding Avenue 04:04 
 Christians To The Lions 03:16 
 Sculpting The Throne Ov Seth 04:55 
 Decade Of Therion 02:47 
 Chant For Eschaton 2000 05:28 
 I Got Erection (Turbonegro-cover) 03:44 
 Pure Evil & Hate 03:08

Musiker 
 Adam "Nergal" Darski – sång, gitarr, synthesizer
 Tomasz "Orion" Wróblewski – bas, sång
 Zbigniew Robert "Inferno" Promiński – trummor, percussion

Sessionsmusiker 
 Patryk Dominik "Seth" Sztyber – gitarr, sång

Övriga medverkande 
 Tomasz Danilowicz – cover-koncept
 Graal – coverdesign
 Bjorn Engelmann – mastering
 Tue Madsen – mixing
 Agnieszka Krysiuk – live-fotografering
 Daniel Falk – live-fotografering
 Martn Darksoul – live-fotografering
 Shelley Jambresic – live-fotografering
 Stephane Buriez – inspelning
 Tomasz Krajewski – text till From the Pagan Vastlands
 Krzysztof Azarewicz – texter

Källor 
 At the Arena ov Aion – Live Apostasys webbsida på Behemoths officiella webbplats
 At the Arena ov Aion – Live Apostasy på Encyclopaedia Metallum

Referenser 

Musikalbum 2008
Album av Behemoth
Livealbum
Teddy Gummerus

Edvard Anders Johannes ”Teddy” Gummerus, född 27 november 1939 i Stockholm, död 7 augusti 1999 i Grangärde, Dalarnas län, var en svensk författare, kulturjournalist och litteraturkritiker.

Teddy Gummerus var son till Edvard Robert Gummerus (1905–91) och sonson till Herman Gummerus (1877–1948). Han hade även en bror, Robert Gregorius Gummerus (1935–1993), som bland annat var verksam som lärare i svenska för invandrare och sammanställde ett svensk-italienskt ficklexikon.

Gummerus bodde under stora delar av sin barndom i Dalarna. Familjen flyttade till Lövbergets fäbod söder om Björbo i början på 1940-talet. Som vuxen flyttade Gummerus för gott till Grangärde finnmark. I romanen Sorgmanteln skildrar han Grangärdetrakten och människor i en nästan ödelagd finnmarksby.

Gummerus själv var elev vid Brunnsviks folkhögskola samt studerade därefter konsthistoria vid universitetet i Neapel. Han var en flitig kåsör och debattör i framför allt lokala tidningar i Dalarna och frilansade som journalist för bland annat konsttidskriften Paletten under flera år. 

Gummerus var verksam som kritiker i bland annat tidningen Arbetet. Han debuterade 1977 med Romanen om Jorg och gjorde sig därefter med olika romaner känd som en subtil psykologisk realist med ett av kännetecken varande hans omsorgsfulla lyriska prosastil med en förmåga att avlocka en trivial vardag dess märkvärdigheter.  

Teddy Gummerus gifte sig 1962 med Barbro Elisabeth Englund (1940–2006), som tog efternamnet Gummerus. Även Barbro Gummerus debuterade som författare 1977 och paret levde tillsammans i en gammal skola i byn Lövkullen i Grangärde Finnmark. De fick tillsammans en dotter, Anna Elisabeth Ulrika Gummerus (1973–). 

1998 drabbades Teddy Gummerus av cancer i matstrupen, och han avled på Falu lasarett.


Bibliografi

Skönlitteratur
 Allmäntillstånd, dikter, Höglund förlag, 1985, 
 Archimedes på rymmen, Rabén & Sjögren, 1979, 
 Archimedes på spåret, Rabén & Sjögren, 1980, 
 Den röda fjärilen, Brombergs, 1987, 
 Fem brev från byn, Höglund förlag, 1991, 
 Lunch med Marco Polos mamma – berättelser om sällsamma måltider, Carlsson förlag, 1995, 
 Min begränsnings bild är ofrihet – en studie i Fritz Sjöströms visdiktning, Dahlberg förlag, 1988, 
 Nago, roman, Rabén & Sjögren, 1978, 
 Romanen om Amos, Rabén & Sjögren, 1977, 
 Romanen om Jorg, Rabén & Sjögren, 1977, 
 Sorgmanteln, roman, LT, 1989,

Samproduktioner
 Nilsson, Göran & Gummerus, Teddy: Ur ett landskap. 1981.
 Rydberg, Svante & Gummerus, Teddy: Inre landskap. Förord av Bengt Emil Johnson. Höglunds förlag, Grängesberg, 1992.

Priser och utmärkelser
1988 – Dan Andersson-priset

Källor
 Sveriges dödbok 1901–2009. Sveriges Släktforskarförbund
 Alex.se
 Dalalitteraturen (Hans Furuland presenterar Gummerus)
 Hågård, Siv: Röster i Dalarna: En bok för alla. Avesta, 2000. 
 Nationalencyklopedin

Svenskspråkiga författare
Svenska författare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Journalister från Stockholm
Födda 1939
Avlidna 1999
Män
Författare från Stockholm
Författare från Dalarna
Partido Ecologista Verde

Partido Ecologista de Chile (PECH) är ett ekologiskt politiskt parti i Chile, bildat 2002. Partiet blev officiellt 21 januari 2008. Det är det första partiet med tydlig ekologisk ideologi i Chile och landets första officiella medlemmen i Globala gröna (Internationell samarbetsorganisation för gröna partier). Partiet deltog i kommunvalen 2008 i allians med Partido Regionalista de los Independientes (PRI) och vann ett fåtal mandat. I presidentvalet i Chile 2009 stödde partiet Marco Enríquez-Ominami.

Politiska partier i Chile
Gröna partier
Politiska partier bildade 2008
Anders Holm

För gästgivaren och politikern på 1800-talet, se Anders Reinhold Holm, för den danska författaren se Anders Wilhelm Holm.

Anders Holm, född 29 april 1751 i Falköping, död 14 augusti 1824 i Stockholm, var en svensk målare.

Han var son till klockaren Jonas Jansson och Catharina Jönsdotter och gift första gången med Maria Forssén och andra gången från 1811 med Eva Elisabeth Fahgerlund. Holm arbetade först som yrkesmålare och blev efter sin gesälltid styckmästare 1780 och med mästarstycket Atalanta och Hippomenes målarmästare vid Stockholms målarämbete och erhöll burskap i Stockholm 1781. I hans verkstad arbetade 1782 Jonas Åkerström och tillsammans utförde de dekorativa målningar i Stockholm. Han studerade konst för Johan Philip Korn på Konstakademien i slutet av 1770-talet och medverkade i akademiens utställningar 1779-1781, 1807 och 1809-1810 där han prisbelönades för sina modellstudier. Hans konst består av genre-interiörer, modellstudier, landskapsmålningar med hamn- och insjöbilder samt några Stockholmsmotiv i olja eller akvarell. Hans tavlor är ofta målade på papp eller trä. Holm är representerad vid Nationalmuseum, Lunds universitets konstmuseum, Nordiska museet, Norrköpings konstmuseum, Stockholms stadsmuseum och Uppsala universitets porträtt och tavelsamling.

Källor

Svenskt konstnärslexikon del III sid 168, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 217,

Noter

Externa länkar

Svenska genremålare
Svenska landskapsmålare
Svenska målare under 1700-talet
Svenska målare under 1800-talet
Personer från Falköping
Representerade vid Nationalmuseum
Födda 1751
Avlidna 1824
Män
Ugglan
Opéra Bastille

Opéra Bastille () är ett operahus i Paris i Frankrike. Byggnaden är belägen vid Place de la Bastille och invigdes den 13 juli 1989, på tvåhundraårsdagen av stormningen av Bastiljen. Huset ritades av arkitekten Carlos Ott, som vann en arkitekttävling utlyst av Frankrikes dåvarande president François Mitterrand. Byggnationen påbörjades 1984. Det tidigare centralt belägna operahuset Palais Garnier används idag för balettföreställningar. Bland svenska operasångare som på senaste tiden uppträtt på Bastiljoperan märks Katarina Dalayman, Michael Weinius och Nina Stemme.

Operahus i Paris
Quartier des Quinze-Vingts
Drivande hund

Drivande hundar är en grupp av hundraser för jakt på småvilt, rådjur och ibland hjort. Enligt den internationella kennelfederationen Fédération Cynologique Internationales (FCI) indelning utgör de sektion 1, drivande hundar, i grupp 6 drivande hundar, samt sök- och spårhundar. I denna sektion finns jakthundar som används till olika former av jakt där hunden följer doftspår med hjälp av luktsinnet. Alla raser i denna grupp är av typen braquehundar.

I Norden avses med drivande hund oftast specifikt sådana hundar som används till den form av drevjakt där en ensam jägare använder sig av en löshund som med drevskall driver viltet mot skytten. Raser specialiserade på denna sorts jakt är framförallt stövare, drever och tax.

I sektionen drivande hundar ingår även sådana hundar som jagar i koppel (d.v.s. i pack (engelska), inte kopplade) vid parforsjakt, framförallt engelsk rävjakt, bland annat beagle. Coonhounds är drivande hundar som utvecklats i Nordamerika för jakt på tvättbjörn (raccoons) och annat vilt som tar sin tillflykt i träden.

Slutligen ingår blodhunden i sektionen. Ursprungligen en jakthund har den utvecklats till spårhund på människa.

De olika raserna i sektionen kan även, beroende på träning, användas till ledhundsjakt där de istället för att spåra söker med hjälp av vittringen. Begreppet drivande hund används även oegentligt för alla de jakthundar som på engelska kallas scent hounds, på tyska laufhunde och på spanska sabueso. Något motsvarande samlingsbegrepp på svenska som omfattar såväl spårande jakthundar som de som följer vittringen i vinden finns inte. I samlingsbegreppet ingår även viltspårhundar som inte följer doftspår utan blodspår efter skadeskjutet eller trafikskadat vilt.

Se även
 Jaktprov för drivande hund
 Småviltjakt

Källor
 Drivande hundar, Nationalencyklopedin (läst 15 juli 2018)
 Ingemar Alin m.fl: Hundägaren, Bromma 1988, 
 Ivan Swedrup: Våra hundar i färg, Stockholm 1974,

Externa länkar 
 Svenska Stövarklubben
 Svenska Dreverklubben
 Sveriges hundraser, Svenska Kennelklubben (SKK)
Herman Kahn

Herman Kahn, född 15 februari 1922 i Bayonne i New Jersey, död 7 juli 1983 i Chappaqua i Westchester County i New York, var en amerikansk futurolog och matematiker.

Biografi
Kahn arbetade inledningsvis vid Rand Corporation med militär strategi, bland annat angående kärnvapenkrig, och systemteori. Han blev bland annat känd för sin bok On Thermonuclear War (1960), vars titel anspelade på Carl von Clausewitz Om kriget (vars engelska titel är On War).

År 1961 grundade han tankesmedjan Hudson Institute.

År 1976 skrev han en bok med titeln "The next 200 years" som på svenska heter "De närmaste 200 åren". Detta var vid USA:s 200-årsjubileum, och boken är mycket framstegsoptimistisk.

Referenser

Externa länkar

Amerikanska futurologer
Födda 1922
Avlidna 1983
Män
Alumner från California Institute of Technology
Alumner från University of California, Los Angeles
Krasna zemljo

Krasna zemljo (svenska: Vackra land!) är en regional hymn (nationalsång) för landskapet Istrien, i Kroatien. Texten skrevs av Ivan Cukon och musiken komponerades av Matko Brajša Rašan 1912. Sången var länge uppfattade som regionen Istriens egen inofficiella hymn men den folkvalda församlingen i Istriens län proklamerade sången som Istriens officiella nationalhymn den 23 september 2002. Hymnen framförs enbart på kroatiska.

Text
Krasna zemljo, Istro mila
dome roda hrvatskog
Kud se ori pjesan vila,
s Učke tja do mora tvog.

Glas se čuje oko Raše,
čuje Mirna, Draga, Lim
Sve se diže što je naše
za rod gori srcem svim.

Slava tebi Pazin - grade
koj' nam čuvaš rodni kraj
Divne li ste, oj Livade
nek' vas mine tuđi sjaj!

Sva se Istra širom budi
Pula, Buzet, Lošinj, Cres
Svud pomažu dobri ljudi
nauk žari kano krijes.

Externa länkar 
 Istriens län - officiell webbplats om hymnen

Nationalsånger i Europa
Kroatiska sånger
Istrien
Bockholmen

Bockholmen är en ö i inloppet till Stocksundet och Edsviken, mellan kommunerna Solna, Stockholm och Danderyd. Ön är en del av Bergshamra i Solna kommun och ingår i Kungliga nationalstadsparken.

Beskrivning
Mitt på ön finns forntida lämningar i form av två stensättningar med 4,5 respektive 5,5 meter i diameter som härrör från bronsåldern eller järnåldern. Det fanns tidigare två villor på ön, öns kvarvarande villa är en typisk grosshandlarvilla kallad Bockholmenvillan och byggd på 1800-talets slut. Det är en 1½ vånings träbyggnad med en öppen tvåvåningsveranda och lövsågeriutsmyckningar. Huset användes som klubbhus för Solna Båtsällskap under en tid och inrymmer idag en restaurang – Bockholmen Hav & Restaurang. Här serveras skandinavisk mat med inspiration från Medelhavet.

Själva ön når man från på fastlandet via en gångbro och runt ön leder en vandringsstig.

Bockholmen

Bockholmens stensättning

Referenser

Externa länkar

Öar i Stockholms skärgård
Bergshamra
Gudmund Borelius

Carl Olof Gudmund Borelius, född 18 april 1889 i Falun, död 1 oktober 1985 i Danderyd, var en svensk fysiker. Han var son till kontraktsprosten i Ramnäs Carl Aron Borelius (1847–1928) och Gertrud Frank (1856–1942). Han var också bror till Fredrik Borelius och Aron Borelius samt far till Anna Borelius-Brodd

Borelius disputerade vid Lunds universitet 1915 och var professor i fysik vid Kungliga Tekniska Högskolan (KTH) 1922-1955. Hans forskningsområde var fasta tillståndets fysik, särskilt metallers fysik, och han var initiativtagare till KTH:s civilingenjörsprogram i teknisk fysik, som startades 1932.

Han blev ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien 1940 och av Vetenskapsakademien 1942. Han tilldelades 1960 Ingenjörsvetenskapsakademiens stora guldmedalj "för hans forskningsarbeten inom de fasta kropparnas fysik och för hans insatser för undervisningen inom området teknisk fysik vid de tekniska högskolorna" och promoverades 1974 till hedersdoktor vid KTH.. År 1979 tilldelades Borelius Integralorden.

Till Borelius minne delas ut varje år Boreliusmedaljen för särskilt värdefulla personliga insatser för Teknisk Fysik på KTH.

Källor 
Vem är det: Svensk biografisk handbok 1969, red. Sten Lagerström, P. A. Norstedt & Söners Förlag, Stockholm 1968, s. 126.
Historien om KTH Fysik, 2. Borelius och Teknisk Fysik
Noter

Svenska professorer i fysik
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Alumner från Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Hedersdoktorer vid Kungliga Tekniska högskolan
Män
Födda 1889
Avlidna 1985
Personer från Falun
Elisabeth Warling

Maria Elisabeth Warling,född 8 april 1858 i Klara församling, Stockholm, död 25 november 1915 i Hedvig Eleonora församling, var en svensk målare och tecknare.

Biografi 
Elisabeth Warling var dotter till konditorn Viktor Warling och Carin Sjögren. Warling studerade vid Tekniska skolan i Stockholm 1875–1877 och Konstakademien 1877–1883 samt utomlands vid bland annat Académie Colarossi i Paris 1875–1887 efter att hon tilldelats ett stipendium från Konstakademien. Hon medverkade i Konstakademiens Stockholmsutställning 1887, den nordiska utställningen i Köpenamn 1888 och ett flertal av Svenska konstnärernas förenings utställningar i Stockholm från 1890, Sveriges allmänna konstförenings decemberutställning 1911, Föreningen Svenska Konstnärinnor utställningar i Stockholm 1911 och i Lund 1912 samt Baltiska utställningen 1914. En minnesutställning med hennes konst arrangerades av Svenska konstnärernas förening på Konstnärshuset i Stockholm 1916 och i samband med Föreningen Svenska Konstnärinnors utställning på Liljevalchs konsthall 1917 visades en mindre minneskollektion. 

Hennes konst består huvudsakligen av genre- och porträtt målningar utförda i olja, gouache, akvarell eller i blyertsteckningar men hon utförde även i mindre omfattning figurstudier och landskapsskildringar. Tillsammans med akademikamraten Charlotte Wahlström vistades hon några somrar i Arild för att måla landskap. Som illustratör medverkade hon med lustiga karikatyrer i Idun och Anna Wahlenbergs Prinsessans visa 1909. Trots ett omvittnat förfinat färgsinne lyckades hon inte skapa sig ett större namn under sin livstid men några av hennes porträtt blev under hennes verksamma tid uppmärksammade bland annat det över Gerda Kallstenius från 1885 och statsrådet P.J. von Ehrenheim samt några barnkammarsöta genremålningar. Warling är representerad vid bland annat Nationalmuseum, Uppsala universitet, Lunds universitet, Karolinska institutet, Västergötlands museum och Östergötlands museum.

Galleri

Referenser

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 594, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Källor
Lexikonett amanda och Kultur1

Externa länkar
Minnesartikel i tidningen Hertha nr 19 1916

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1858
Avlidna 1915
Kvinnor
Svenska målare under 1800-talet
Konstnärer från Stockholm
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska tecknare under 1800-talet
Erik Björkman (botaniker)

Sven Erik Torsten Björkman, född 20 april 1912 i Eskilstuna, död 8 november 1973 i Stocksund, Danderyd, var en svensk botaniker. Han var professor i skogsbotanik vid Skogshögskolan från 1947. Han blev ledamot av Lantbruksakademien 1956, av Ingenjörsvetenskapsakademien 1962 och av Vetenskapsakademien 1967.

Björkman är begravd på Djursholms begravningsplats.

Källor 
Vem är det: Svensk biografisk handbok 1969, red. Sten Lagerström, P. A. Norstedt & Söners Förlag, Stockholm 1968, s. 107.
 Björkman, Sven Erik Torsten på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska professorer i botanik
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Ledamöter av Kungliga skogs- och lantbruksakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Forskare från Eskilstuna
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Födda 1912
Avlidna 1973
Män
Svenska botaniker under 1900-talet
Viltspårhund

Viltspårhundar (på tyska Schweißhunde, efter att de söker blodspår) är en grupp jakthundar som avlats fram som eftersökshundar. Enligt den internationella kennelfederationen Fédération Cynologique Internationales (FCI) indelning utgör de sektion 2, viltspårhundar, i grupp 6 drivande hundar, samt sök- och spårhundar. I gruppen ingår endast tre hundraser: alpenländische dachsbracke, bayersk viltspårhund och hannoveransk viltspårhund, som alla är braquehundar. De används även till ledhundsjakt på högvilt.

Schweißhunde skall inte förväxlas med schweizerstövare, stövare från Schweiz.

Se även
 Viltspårprov

Externa länkar
 Svenska Schweisshundklubben
Viltspårhund (olika betydelser)

Viltspårhund kan syfta på olika slags hundar:

 Sektion 2 av hundrasgruppen Drivande hundar samt sök- och spårhundar, se viltspårhund.
 Hundar som meriterat sig på viltspårprov och som därmed är certifierade eftersökshundar.
 Vad som avses med en jakthund, när denna kallas spårhund och som således spårar vilt, till skillnad från sådana som använder vittringen, se löshund, drivande hund och ställande hund.
Torsten Gustafson

Torsten Valdemar Gustafson, född 8 maj 1904 i Falkenberg, död 27 maj 1987 i Lunds domkyrkoförsamling, var en svensk fysiker.

Biografi 
Torsten Gustafson föddes den 8 maj i Falkenberg. Efter sina gymnasiestudier började han studera på Lunds universitet 1922. Redan efter tre terminer blev han 1923 filosofie kandidat, och ett år senare blev han filosofie magister. 1929 blev han filosofie licentiat med sitt arbete om strömningsproblem vid flygplansvingar, och 1934 blev han filosofie doktor med sin doktorsavhandling om Magnuseffekten. 1933 fick han en tjänst som docent i mekanik och matematisk fysik i Lund, 1939 blev han professor i samma ämne, och 1961 övergick han till att vara professor i teoretisk fysik.

Gustafsons forskningsinriktning var först mekanik, och då särskilt strömningsmekanik med tillämpningar inom aerodynamik och oceanografi. Under sin tid som doktorand arbetade han 1930–1934 som assistent i Svenska hydrografisk-biologiska kommissionen. Senare kom han huvudsakligen att ägna sig åt kärnfysik.

Torsten Gustafson var bekant med Tage Erlander och fungerade som Erlanders informelle vetenskapliga rådgivare både under dennes tid som ecklesiastikminister och som statsminister. I denna egenskap hade Gustafson en viktig roll i det förlopp som medförde att Sverige tidigt kom att satsa på kärnforskning, bland annat i form av den 1945 tillsatta Atomkommittén, där Gustafson var ledamot. Han var delegat till Council of CERN i Genève 1953–1964.

Torsten Gustafson var också en mycket god vän med Niels Bohr eftersom de jobbade med varandra under många år och Gustafson hjälpte även Bohr att ta sig över till Sverige under andra världskriget. Bohr och Gustafson skapade även företaget Nordita 1957.

Gustafsson invaldes 1940 som ledamot av Fysiografiska sällskapet i Lund, 1951 som ledamot av Vetenskapssocieteten i Uppsala och 1958 som ledamot av Vetenskapsakademien. Han blev hedersledamot av Hallands nation 1942.

Källor

Noter 

Svenska professorer i mekanik
Svenska professorer i teoretisk fysik
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid CERN
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Hedersledamöter vid Hallands nation
Svenska fysiker under 1900-talet
Födda 1904
Avlidna 1987
Män
Vit natt

En vit natt är en natt då solen befinner sig strax under horisonten, och det därför inte blir totalt mörker. Vita nätter är märkbara ovanför den 55:e breddgraden under midsommar och den 60:e under större delen av sommaren på båda halvkloten.

Andra betydelser 
Vit natt kan också syfta på Notte bianca, ett italienskt begrepp för när en stad håller öppet hela natten.

Det kan också syfta på en natt med mycket snö, som håller plogsvängen igång hela natten.

Vit natt kan vidare syfta på en vaken natt, det vill säga en natt när lyset aldrig släcks.

Det finns också minst en bok med namnet, thrillern ”Vit natt” (2012) av Peter Hammarskjöld och minst två filmer, ”Vit natt” (2007) av Jannik Johansen, med den danska originaltiteln ”Hvid nat” och kortfilmen "Nuit Blanche" (Vit natt) regisserad av Arev Manoukia (2010).

Se även 
Midnattssol

Referenser 

Natt
Vita nätter

Vita nätter kan syfta på:

 Vita nätter (1957) – en film av Luchino Visconi
 Vita nätter (film, 1985) – en amerikansk film från 1985 
 Beck - Vita nätter – en svensk TV-film från 1998
 Vita nätter (novell) – en novell av Fjodor Dostojevskij

Se även
 Vit natt
Cedar Falls

Cedar Falls är en stad i Black Hawk County i delstaten Iowa, USA med 39 260 invånare (2010).

Kända personer från Cedar Falls 
 Marc Andreessen, entreprenör

Källor 

 
Orter i Iowa