kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
El-Sakakini

El-Sakakini (), är ett mindre distrikt i östra delen av centrala Kairo, Egypten som gränsar till distrikten Daher och Abbassia.

El-Sakakini var ursprungligen en del av distriktet Daher, men fick namn av en välbärgad och känd familj med ursprung från Syrien, vars överhuvud greve Gabriel Habib Sakakini Pascha (1841-1923) hade låtit bygga ett palats och en kyrka i området 1897.

Berömda innevånare
 Palestinas forne president Yasser Arafat var uppväxt i Sakakini på 1930-talet.

Referenser

Kairos distrikt
Naoko Fukazu

Naoko Fukazu, (född 1944) var en japansk före detta bordtennisspelare och världsmästare i singel och lag. Hon var även asiatisk mästare i Dubbel, mixed dubbel och lag.

Fukazus största merit är singeltiteln i VM 1965 då hon vann över Lin Huiching i finalen. Huiching kom sedan att vinna singeltiteln sex år senare i Nagoya.

Fukazu spelade spelade bara två VM 1965 och 1967. Hon vann under dessa sju medaljer två guld, fyra silver och ett brons.

Meriter 
Bordtennis VM
 1965 i Ljubljana
 1:a plats singel
 3:e plats mixed dubbel (med Kei Konaka)
 2:a plats med det japanska laget
 1967 i Stockholm
 2:a plats singel
 2:a plats dubbel (med Noriko Yamanaka)
 2:a plats mixed dubbel (med Koji Kimura)
 1:a plats med det japanska laget

 Asiatiska mästerskapen TTFA/ATTU
 1964 i Seoul
 1:a plats dubbel (med Masako Seki)
 1:a plats mixed dubbel (med Ken Konaka)
 1:a plats med det japanska laget

 Asian Games
 1966 i Bangkok
 1:a plats singel
 1:a plats dubbel 
 1:a plats mixed dubbel 
 1:a plats med det japanska laget

Källor 
 Naoko Fukazu i ITTFs - Databank
 Svenska Bordtennisförbundets webbplats

Externa länkar 
 ITTF.com

Japanska bordtennisspelare
Världsmästare i bordtennis
Asiatisk mästare i bordtennis
Kvinnor
Födda 1944
Levande personer
WP:Projekt Japan
Willem Marinus van Rossum

Willem Marinus van Rossum, född den 3 september 1854 i Zwolle i Nederländerna, död den 30 augusti 1932 i Maastricht, var en romersk-katolsk kardinal.

van Rossum blev 1874 redemptorist och senare professor i dogmatik vid ordens högskola i Witten i Nederländerna, kallades 1894 till Rom, användes där i olika uppdrag och utnämndes 1909 till kardinal. Han blev medlem av flera kardinalkongregationer och ordförande i påvliga kommissionen för bibelstudier samt deltog i arbetet på den nyreviderade kyrkolagen ("Codex juris canonici"), som framlades 1917 (gällde från maj 1918). 

Sedan det mest omfattande av alla kyrkodepartementen, Congregatio de propaganda fide, efter kardinal Gottis död, 1916, omorganiserats under kardinal Serafinis ledning 1917, så att den orientaliska delen lösgjorts till en särskild kongregation med påven själv som prefekt, blev van Rossum vid Serafìnis död (1918) den latinska (västerländska) propagandans chef. Under honom lydde sålunda bland andra Sveriges katoliker. 

Som ett led i den efter Världskriget växande katolska ultramontanismen företog van Rossum hösten 1923 en resa genom alla de nordiska länderna, även Island, varvid han bland annat i Helsingfors vigde sin landsman Buckx till den förste biskopen över Finlands katolska kyrka (den första romersk-katolska biskopsvigningen i Norden efter reformationen). Den hyllning, som van Rossum under resan mötte, även från några icke-katoliker, kom honom av allt att döma att missuppfatta det religiösa läget i Norden. 
Genom en skrift, som han efter återresan utgav på Nederländska (Aan mijne katoliche landgenoten) och i ett par tyskaupplagor med olika titlar (bland annat Die religiöse läge der katholiken in den nordischen ländern, 1924), spred han inte bara en rad uppenbart felaktiga detaljuppgifter, utan en totalbild, som fick först Finlands, sedan Sveriges (1924) och slutligen Norges (1925) evangeliska prästerskap att genom pressen, även i Tyskland, framlägga protester mot hans framställning. 

Vid de nordiska katolikernas vallfarter till Rom under "det heliga året" 1925 och vid kanonisationen av motreformationens organisatör i Tyskland, Canisius, spelade van Rossum en roll.

Källor  

 

Nederländska kardinaler
Män
Födda 1854
Avlidna 1932
Personer från Zwolle
Sveriges ambassad i Rom

Sveriges ambassad i Rom är Sveriges diplomatiska beskickning i Italien som är belägen i landets huvudstad Rom. Beskickningen består av en ambassad, ett antal svenskar utsända av Utrikesdepartementet (UD) och lokalanställda. Ambassadör sedan 2020 är Jan Björklund. Ambassaden är sedan 23 oktober 2019 åter belägen vid piazza Rio de Janeiro 3i nordöstra Rom. Ambassaden i Rom täcker även sidoackrediteringslandet San Marino. Dessutom ansvarar ambassaden för Sveriges relationer till de FN-organ som har säte i Rom – FAO, WFP och IFAD.

Fastigheter

Ambassadkansli
Ambassadbyggnaden är belägen vid piazza Rio de Janeiro 3. Den svenska legationen i Rom är enligt Statens fastighetsverk Sveriges äldsta beskickning. På 1400-talet skickades en svensk ut för att bevaka Sveriges intressen, då till kurian.

Residens
Ambassadörens residens ligger i en byggnad uppförd 1896 efter ritningar av arkitekt Luigi Rolland på Via di Villa Patrizi 5. Fastigheten är 1 500 kvadratmeter stor och ligger i en muromgärdad trädgård. Svenska staten köpte fastigheten 1922, och arkitekten Ragnar Hjorth fick i uppdrag att planera en ombyggnad som dock ej genomfördes. Byggnaden har renoverats och byggts om i flera omgångar.

Beskickningschefer

Se även
Italiens ambassad i Stockholm

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Rom
Ambassader i Rom
Relationer mellan Italien och Sverige
José Ballivián (provins)

José Ballivián är en provins i departementet Beni i Bolivia. Den administrativa huvudorten är Reyes.

Se även 
 Bolivias provinser 

Bolivias provinser
Mamoré (provins)

Mamoré är en provins i departementet Beni i Bolivia. Den administrativa huvudorten är San Joaquín.

Se även 
 Bolivias provinser 

Bolivias provinser
Marbán (provins)

Marbán är en provins i departementet Beni i Bolivia. Den administrativa huvudorten är Loreto.

Se även 
 Bolivias provinser 

Bolivias provinser
Cercado (provins i Beni)

Cercado är en provins i departementet Beni i Bolivia. Den administrativa huvudorten är Trinidad.

Se även 
 Bolivias provinser 

Bolivias provinser
Theobald Mathew

Theobald Mathew, kallad Father Mathew, född den 10 oktober 1790, död den 8 december 1856, var en irländsk nykterhetspredikant.

Mathew ingick 1807 i det romersk-katolska seminariet i Maynooth och prästvigdes 1814. Han stiftade det första nykterhetssällskapet i Cork 1838 och verkade på oupphörliga resor i sitt hemland för nykterhetssaken samt åstadkom en väldig, men övergående rörelse i sinnena. Mathew besökte även England (1844) och Amerika (1849 1851).

Källor 
 

Irländska präster
Personer inom nykterhetsrörelser i Irland
Präster under 1800-talet
Personer på Irland under 1800-talet
Födda 1790
Avlidna 1856
Män
Ugglan
Moxos (provins)

Moxos är en provins i departementet Beni i Bolivia. Den administrativa huvudorten är San Ignacio de Moxos.

Se även 
 Bolivias provinser 

Bolivias provinser
Vaca Diéz (provins)

Vaca Diéz är en provins i departementet Beni i Bolivia. Den administrativa huvudorten är Riberalta.

Se även 
 Bolivias provinser 

Bolivias provinser
Yacuma (provins)

Yacuma är en provins i departementet Beni i Bolivia. Den administrativa huvudorten är Santa Ana del Yacuma.

Se även 
 Bolivias provinser 

Bolivias provinser
Roger Westberg

Roger Westberg, född 12 juni 1959, är en svensk skådespelare, regissör, manusförfattare och teaterpedagog. Han är sedan 2007 teaterchef på Boulevardteatern. 

Westberg utbildade sig 1975–1976 på Skara Skolscen och 1977–1980 på Mim-linjen. Hans främsta inspiratörer som lärare har varit professor Stanislaw Brosowski (mim), Keith Johnstone (improvisation), Philippe Gaulier (clown), Carlo Boso (commedia dell arte). 

Åren 1983–1995 var han konstnärlig ledare på Teater Pero tillsammans med Peter Engkvist. Detta lyckosamma samarbete ledde bland annat fram till att man erhöll Regeringens Barn- och Ungdomsteaterpris på 100 000 kronor.
 
Åren 1988–1989 var Westberg med i sjutimmarsföreställningen Den stora vreden i regi av Peter Oskarson på Folkteatern i Gävleborg.

Från 1995 har Roger Westberg lett sin egen ensemble i bland annat komedi- och folkbildningsprojektet De Komprimerade Pjäserna. Detta var en trilogi om fyra pjäser:
 William Shakespeares samlade verk – 37 pjäser på 97 minuter
 Världens bästa böcker – 86 böcker på 98 minuter  
 Bibeln - Guds samlade verk på 99 minuter
 Sveriges historia – 1000 år på 100 minuter

Bland andra produktioner märks Dr. Knup och Mr Crazy Hat eller den 3:e gästen (på Nybropaviljongen) I väntan på Godot (regi Judith Hollander) med Anders Alnemark och Per Ragnar samt Stenar i fickan (regi Ian McElhinney) med Anders Alnemark. Roger Westberg och Alnemark spelade dessutom under många år ett par hundra föreställningar tillsammans i Keith Johnstones uppsättning av Robinson Crusoe.

Under 2010 har han även arbetat på Maximteatern som skådespelare i Alice i underlandet där han spelar alla roller förutom Alice, som spelades av Amy Diamond.

Westberg har regisserat ett tjugotal pjäser.

Källor

Externa länkar
Mimprogrammet på stdh

Svenska skådespelare
Svenska teaterregissörer
Födda 1959
Män
Levande personer
Svenska teaterpedagoger
Franz Delitzsch

Franz Julius Delitzsch, född den 23 februari 1813, död den 4 mars 1890, var en tysk teolog. Han var far till Friedrich Delitzsch.

Delitzsch, som var professor i Gamla Testamentet i Leipzig från 1867, företrädde en modifierad luthersk ortodoxi, verkade för judemissionen och grundade 1886 i Leipzig Institutum judaicum (efter honom kallat Delitzschianum). Delitzsch utgav en mängd tidigare mycket lästa kommentarer över olika bibelböcker.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 

Tyska professorer i teologi
Bibelforskare
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1813
Avlidna 1890
Män
Svensk uppslagsbok
Yazdegerd I

Yazdegerd I var en persisk kung av den sassanidiska ätten. Han regerade mellan 399 och 420.

Yazdegerds efterträdde sin farbror Bahram IV. Hans regeringstid var en lugn tid utåt men fylld av strider med den inhemska adeln, vars makt Yazdegerd förgäves försökte bryta.

Se även 
 Iran
 Lista över persiska storkungar

Referenser 

Sasanidiska dynastin
Män
Födda okänt år
Avlidna 421
Personer i Iran under 300-talet
Personer i Iran under 400-talet
Louis Thomas McFadden

Louis Thomas McFadden, född 25 juli 1876 i Bradford County i Pennsylvania, död 1 oktober 1936 i New York, var en bankman från Pennsylvania som sedermera blev republikansk politiker. Han är främst känd för sin kritik av Federal Reserve.

Kritiken mot Federal Reserve 
McFadden var känd som en stark kritiker av Federal Reserve. Han menade att centralbanken skapades och opererades av europeiska bankintressen som konspirerade för att kontrollera USA ekonomiskt. Den 10 juni 1932 höll han ett 25 minuter långt tal inför Representanthuset där han anklagade Federal Reserve för att medvetet ha skapat Den stora depressionen. Han menade också att Wall Streets bankirer finansierade bolsjevikernas revolution i Ryssland genom Federal Reserve-bankerna och genom de europeiska banker som de samarbetade med.

Referenser

Externa länkar
 Flaherty, Edward, Ph.D. The Legendary Tirade of Louis T. McFadden — Artikel som kritiserar McFaddens tal mot Federal Reserve.
 The Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från Pennsylvania
Personer från Bradford County, Pennsylvania
Födda 1876
Avlidna 1936
Män
David Latasa

David Latasa Lasa, född 14 februari 1974 i Pamplona, är en spansk tävlingscyklist.

David Latasa började sin professionella karriär under året 1998 med Banesto-laget. Året därpå vann han en etapp i Tour de l'Avenir, där han slutade på andra plats totalt bakom Unai Osa. Etappsegern blev hans enda professionella seger under karriären. 

År 2003 blev han kontrakterad med Kelme, som bytte namn till Comunidad Valenciana inför säsongen 2004. Latasa vann bergstävlingen i Baskien runt år 2005.

David Latasa var en av de cyklister som blev namngivna i Operación Puerto-skandalen, men blev sedan friad från anklagelserna.

Efter problemen under säsongen 2006 fick inte Latasa några erbjudanden från andra stall. Efter nio år som professionell cyklist bestämde sig David Latasa för att avsluta sin karriär under året 2007.

Meriter 
 1999
 1:a, etapp 8, Tour de l'Avenir
 2:a, Tour de l'Avenir

 2003
 3:a, Setmana Catalana de Ciclisme

 2004
 3:a, Prueba Villafranca de Ordizia
 4:a, Katalonien runt

 2005
 1:a, bergstävlingen Baskien runt

 2006
 3:a, Prueba Villafranca de Ordizia

Källor

Levande personer
Män
Födda 1974
Spanska tävlingscyklister
Personer från Pamplona
Friedrich Delitzsch

Friedrich Delitzsch, född 3 september 1850, död 19 december 1922, var en tysk teolog och filolog. Han var son till Franz Delitzsch.

Delitzsch blev professor i semitiska språk och assyriologi i Leipzig 1877, i Breslau 1893 och i Berlin 1899. Delitzsch främsta vetenskapliga betydelse låg i hans noggranna filologiska genomarbetande av de babylonisk-assyriska texterna. Såväl hans babylonisk-assyriska som sumeriska lexikon och grammatikor har varit grundläggande för den assyriologiska språkforskningen. 

För en bredare allmänhet väckte Delitzsch uppmärksamhet genom sina 1902-1905 hållna föredrag om Babylon och Bibel, i vilka han försökte framhäva den babyloniska kulturens och religionens stora betydelse för och inflytande på den israelitiska. I ett senare arbete, Die grosse Täuschung (2 band, 1920-1921), gjorde Delitzsch ett mycket uppmärksammat angrepp mot Gamla Testamentet som kristen uppenbarelsebok och sökte påvisa dess lägre religiösa och etiska ställning i jämförelse med Nya Testamentet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar
 

Tyska teologer
Bibelforskare
Tyska orientalister
Tyska assyriologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Personer verksamma vid universitetet i Wrocław
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer i Tyskland under 1900-talet
Födda 1850
Avlidna 1922
Män
Svensk uppslagsbok
Alumner från Leipzigs universitet
Swan Songs B-Sides EP

Swan Songs B-Sides EP är en EP av Hollywood Undead, som släpptes den 23 juni 2009, och består av 4 B-sidor som spelades in under Swan Songs-sessionen, men inte kom med på albumet.

Dessa fyra låtar var tidigare tillgängliga som bonusspår på olika utgåvor av albumet. "The Loss" släpptes på Indie Store-utgåvan och "The Natives" släpptes på Smartpunk-utgåvan, medan både "Pain" och "Knife Called Lust" släpptes på UK och japanska utgåvorna av albumet. "Pain" fanns även med på Itunes-utgåvan.

Låtlista

Medverkande
Hollywood Undead
Charlie Scene - sång, sologitarr
J-Dog – keyboard, synthesizer, kompgitarr, sång, skrik
Deuce - sång
Da Kurlzz – trummor, slagverk, skrik, sång
Funny Man – sång
Johnny 3 Tears – sång

Produktion
Prouktion, mixing, och mastering av Danny Lohner och Don Gilmore

EP-skivor 2009
Musikalbum 2008
Album av Hollywood Undead
Francesco Solimena

Francesco Solimena, född den 4 oktober 1657 i Nocera, död den 3 april 1747 i Neapel, var en italiensk målare av neapolitanska skolan. 

Solimena, som var Luca Giordanos vän och reskamrat, bildade sig under sina resor – han var den neapolitanska skolans mest utpräglade eklektiker – ett eget maner, som av hans samtid skattades högre, än  eftervärlden ansett att det förtjänade. Han har utfört altartavlan i Schloss Belvederes kapell.

Hans tavlor, som är mycket spridda i södra Italien och av vilka några även rönt äran att upptagas i Louvregalleriet, i Dresdens och Wiens museer och så vidare, ådagalägger, att den grundligt skolade artisten var i besittning av en ganska högt uppdriven teknik, men att hans figurer är tämligen själlösa och andefattiga.

Källor 

 

Neapolitanska målare
Italienska barockmålare
Italienska målare under 1600-talet
Italienska målare under 1700-talet
Personer från Nocera Inferiore
Födda 1657
Avlidna 1747
Män
Ugglan
Van Rossum

van Rossumär ett nederländst efternamn, som burits av bland andra:

 Frédéric van Rossum
 Guido van Rossum
 Willem Marinus van Rossum
El-Manial

El-Manial (även Al-Manial ) är en stadsdel på Rhoda-ön i Nilen och utgör en del av distriktet (kism) Gamla Kairo, Egypten, enbart några kilometer söder om stadens centrum. Området består i stort sett enbart av två landmärken, El-Minials palats och dess museum.

Prins Mohamed Alis palats
El-Manyals palats och egendom byggdes för Prins Mohammed Ali Tewfik mellan 1899 och 1929 som var prins Muhammad Ali kung Farouks kusin och Abbas II av Egypten yngre bror. Palatset gavs som gåva till den egyptiska staten 1955.

El-Manyal Palats museum
Egendomen består av sex byggnader. En av dessa byggnader är ett museum där kung Farouks jakttroféer finns till beskådande tillsammans med prinsens bostad, möblemang samt familjeregaler. Palatset innefattar dessutom samlingar av manuskript, mattor, textilier, mässingsarbeten och kristall. Bland dessa finns ett bord gjort av elefantöron samt en silverservis bestående av 1 000 delar.

På en del av det ursprungliga området har man byggt ett fem-stjärnigt hotell.

Se även

Referenser

Kairos distrikt
Museer i Egypten
Sevärdheter i Kairo
Unigrid

Unigrid AB var ett svenskt IT-företag. IT-avdelningen hos Statens Järnvägar (SJ-Data) blev Unigrid AB när Statens Järnvägar bolagiserades den 1 januari 2001. Unigrid med 250 anställda  ägdes av Svenska staten genom AB Swedcarrier och såldes redan i juli 2001 till norska EDB Business Partners AS helägda dotterbolag EDB Teamco AS  och Cap Gemini Ernst & Young AB  för 218 miljoner SEK. EDB köpte driftavdelningen med omkring 100 anställda för 117 miljoner NOK. Cap Gemini Ernst & Young AB köpte systemutveckling och underhåll av lösningar för resor, transport och logistik.

Källor

Ej längre existerande svenska företag
Svenska IT-företag
Företag bildade 2001
Företag upplösta 2001
Katarina Bengtsdotter (abbedissa)

Katarina Bengtsdotter, död 1457, var en svensk nunna. Hon var abbedissa i Vadstena kloster från 1452 till 1456.

Katarina Bengtsdotter utsågs till ämbetet sedan hennes företrädare hade avsatts av kung Karl Knutsson (Bonde). Under sin ämbetstid tvingades hon ta itu med den bannlysning som klostret drabbades av 1453, då föreståndaren för klostrets moderhus i Rom hade ådragit sig påvens vrede av okänd orsak. Hon gick 1454 med på att ta emot kungens dotter Birgitta som novis under ett provår. 

År 1455 stod hon värd för den ceremoni då kungens dotter Birgitta under stora högtidligheter och i närvaro av hovet vigdes till nunna vid åtta års ålder tillsammans med fyra andra flickor. Birgitta ska inte ha sörjt utan full av iver att avsäga sig världen ha slitit sig från faderns armar och skyndat till abbedissan.

Katarina tvingades avgå från ämbetet på grund av en obotlig sjukdom 1456 och avled året därpå.

Referenser 
 Historiskt bibliotek utgifvet af Carl Silfverstolpe
 Vadstena klosters minnesbok [microform : Diarium vazstenense (1918)]

Noter

Vidare läsning 
 Syster Patricia, OSsS 2003: ”Vadstena klosters abbedissor”. I: Beskow, Per & Annette Landen (red.) Birgitta av Vadstena. Pilgrim och profet 1303–1373. Natur och Kultur, Stockholm. S. 297–314.

Svenska medeltida abbedissor
Personer i Sverige under 1400-talet
Födda okänt år
Avlidna 1457
Kvinnor
Katarina Ulfsdotter (abbedissa)

Katarina Ulfsdotter, eller Ulvsdotter, död 15 januari 1461, var en svensk nunna. Hon var abbedissa i Vadstena kloster 1456–1457. 

Katarina Ulfsdotter kom från Västergötland och inträdde i klostret år 1409. Vid valet till abbedissa år 1456 valdes Cecilia Petersdotter från Steninge (död 1465), till ämbetet. Cecilia hade dock blivit vald mot sin vilja, och efter att hon hade vägrat att inneha ämbetet trots både hot och övertalningsförsök och hållit sig gömd i klostret i flera timmar, var man tvungen att hålla ett nytt val. Katarina Ulfsdotter segrade i nyvalet. Hennes tillträde ifrågasattes av munkarnas konfessor på grund av hennes höga ålder, och valet var därför oavgjort några dagar. Han övertalades snart att dra tillbaka sin invändning och godkänna valet. Hon vigdes till abbedissa av biskop Nikolaus i Linköping 21 januari. Under sin tid som abbedissa begravde hon sin bror, Otto Ulfsson, som testamenterade egendom till klostret, och agerade också som hans testamentsexekutor. Hon avgick frivilligt på grund av ålder.

Litteratur 
 Syster Patricia, OSsS 2003: ”Vadstena klosters abbedissor”. I: Beskow, Per & Annette Landen (red.) Birgitta av Vadstena. Pilgrim och profet 1303–1373. Natur och Kultur, Stockholm. S. 297–314.

Källor
 Historiskt bibliotek utgifvet af Carl Silfverstolpe
 Vadstena klosters minnesbok [microform : Diarium vazstenense (1918)]

Svenska medeltida abbedissor
Personer i Sverige under 1400-talet
Födda okänt år
Avlidna 1461
Kvinnor
Nyköpings Mekaniska Verkstad

Nyköpings Mekaniska Verkstad (Nyköpings bruk) bildades 1855 sedan Nyköpings Bruk och Skeppsvarv lagts ner 1845. Tillverkningen bestod främst av ångfartyg, pannor och ugnar. Från 1859 tillverkades lok, hjul och hjulaxlar. 

Företaget såldes 1862 till Högbo AB. När Högbo AB gick i konkurs i mars 1866, trädde Nyköpings stadsfullmäktige in för att se till att innestående kontrakt skulle fullföljas vid verkstaden, om inte annat för att bereda de då 353 personerna som var anställda fortsatt sysselsättning. Under 1867 följde man upp med olika nödhjälparbeten för att hålla verksamheten i gång. Samtidigt pågick avvecklingen av bolaget. 21 april 1869 såldes företaget på auktion och köptes av hovrättsrådet H M Munthe för 141.000 riksdaler. Det hade vid konkursen värderats till 2.964.000 riksdaler. Munthe sålde sedan bolaget vidare till Otto Goldschmidt som representant för Jenny Lind. Hon ägde bolaget i drygt två månader innan det 7 september 1868 såldes vidare till grosshandelsbolaget L. Meyerson. 1 april 1869 såldes bolaget vidare till Motala Mekaniska Verkstad, som kort därefter lade ned verksamheten i Nyköping. Motala Mekaniska Verkstad behöll anläggningen till 1883, då man sålde fastigheterna till olika ändamål. I hörnet av Västra Kvarngatan och Folkungavägen startade till exempel Viktor Svalin mekanisk verkstac och senare från 1929 Bil AB Erik Källander verksamhet. I samma kvarter nere vid Behmbrogatan på den tidigare sockerbrukstomten såldes en fastighet till fabrikör A G Ström som 1888 övergick till Nyköpings Kakelfabriksaktiebolag. 1898 etablerade Bröderna Ljunggren snickerifabrik där och 1916 övertogs lokalerna av Nyköpings Möbleringsaktiebolag.1888 bildades AB Storhusqvarn som fortsatte driften i den gamla kvarnen vid Storhusfallet vars verksamhet fortsatte till 1971. I hamnområdet, där Stora skeppsskjulet legat, kom senare Nordiska Kompaniets verkstäder att uppföras.

År 1858 sjösatte Nyköpings Mekaniska Verkstad Sveriges dittills största handelsfartyg – Ernst Merck. År 1857–1867 var skeppsbyggmästare Göthe Wilhelm Svenson anställd vid företaget, först som konstruktör, sedan chef för ritkontoret och slutligen verkstadschef. 

Det första loket levererades till Söderhamns Järnvägs Aktiebolag 1859. Under åren 1861–1863 levererades fem lok till Statens Järnvägar. År 1865 uteslöts Nyköpings Mekaniska Verkstad från leveranser till SJ på grund av upprepade leveransförseningar. 

Totalt tillverkades åtta lok vid Nyköpings Mekaniska Verkstad:

Noter

Källor
 Per Klang. Sörmlandsbygden 1974
 Nordisk familjebok
 

Nedlagda svenska skeppsvarv
Företag bildade 1855
Svenska loktillverkare
Ej längre existerande svenska verkstadsindustriföretag
Sveriges industrihistoria
Säter, Lycksele kommun

Säter är en by som ligger i Lycksele kommun i Västerbottens inland, i närheten av Björksele.

I byn ligger endast ett fåtal hus, byn är uppbyggd kring en kraftig krok.

Orter i Lycksele kommun