kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Barmen

Barmen är en stadsdel i Wuppertal.

Barmen grundades som stad 1808. 1930 slog den samman med ett flertal andra mindre städer bland annat Elberfeld för att bilda Wuppertal. 

I Barmen grundade Friedrich Bayer tillsammans med färgarmästaren Johann Friedrich Weskott företaget Bayer AG 1863 som Friedr. Bayer & Co. Ett annat känt företag som grundats i Barmen är Vorwerk.

I Barmen skrev Friedrich Engels den 15 mars 1845 förordet till Den arbetande klassens läge i England.

På bekännelsesynoden i Barmen 1934 framlade Karl Barth en teologisk deklaration, Barmendeklarationen.

Mellan Elberfeld och Barmen går Wuppertals hängbana, en hängande monorail.

Källor

Externa länkar 

Wuppertal
Friedrich Bayer

Friedrich Bayer, född 6 juni 1825 i Barmen-Wichlinghausen (idag i Wuppertal), död 6 maj 1880 i Würzburg, grundare av Bayer AG

Friedrich Bayer tillsammans med färgarmästaren Johann Friedrich Weskott företaget Bayer AG 1863 som Friedr. Bayer & Co.

Personer inom Tysklands näringsliv under 1800-talet
Bayer AG
Födda 1825
Avlidna 1880
Män
Carl Duisberg

Carl Duisberg, född 29 september 1861 i Barmen, död 19 mars 1935 i Leverkusen, tysk kemist och chef för Bayer AG.

1884 började Carl Duisberg vid Bayer som kemist och han var med och skapade en internationell storkoncern genom banbrytande utvecklingsarbete.

Han var uppfinnare av fler viktiga tjärfärgämnen och från 1912 chef för Elbenfeber Farbenfabriken (Leverkusen), och blev 1925 förste ordförande i Reichsverband der Deutschen Industri.

Duisberg var drivande i skapandet av IG Farben som Bayer AG gick upp år 1925.

Litteratur 
Carl Duisberg: Meine Lebenserinnerungen. Reclam, Leipzig 1933
Alfred Stock: Carl Duisberg : 29. 9. 1861 - 19. 3. 1935. Märkische Druckanstalt, Berlin 1935
Hans Joachim Flechtner: Carl Duisberg: eine Biographie. Econ-Verlag, Düsseldorf 1981.

Noter

Externa länkar 
Biografi
Leverkusen who's who

Tyska kemister under 1900-talet
Personer inom Tysklands näringsliv under 1900-talet
Bayer AG
Män
Födda 1861
Avlidna 1935
Sega Mega Drive Collection

Sega Mega Drive Collection är en samling spel till Playstation Portable och Playstation 2. Spelen som ingår i samlingen är 28 stycken spel ursprungligen utgivna till Sega Mega Drive. Inkluderade i spelsamlingen är även 5 stycken upplåsbara klassiska arkadspel från Sega (vilka dessa är skiljer sig åt mellan PS2- och PSP-versionerna). PSP-versionen är spelbar på Playstation Vita genom Playstation Network.

Lista över spel 
 Alex Kidd in the Enchanted Castle
 Altered Beast
 Bonanza Bros.
 Columns
 Comix Zone
 Decap Attack
 Ecco the Dolphin
 Ecco: The Tides of Time
 Ecco Jr.
 Flicky
 Gain Ground
 Golden Axe
 Golden Axe II
 Golden Axe III
 Kid Chameleon
 Phantasy Star II
 Phantasy Star III
 Phantasy Star IV
 Ristar
 Shadow Dancer: The Secret of Shinobi (Inte tillgänglig i PAL-versionen)
 Shinobi III: Return of the Ninja Master
 Sonic the Hedgehog
 Sonic the Hedgehog 2
 Super Thunder Blade
 Sword of Vermilion
 Vectorman
 Vectorman 2
 Virtua Fighter 2

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Lista med recensioner av Sega Mega Drive Collection

Playstation 2-spel
Datorspelssamlingar
Datorspel 2006
Playstation Portable-spel
Sega Mega Drive
Reclam-Verlag

Reclam är ett bokförlag i Tyskland

Reclam är känt för sina pocketböcker vars omslag är gula. Förlaget räknar sitt ursprung till 1828, då det grundlades av Anton Philipp Reclam.

Tyska bokförlag
Henry Cantwell Wallace

Henry Cantwell Wallace, född 11 maj 1866 i Rock Island, Illinois, USA, död 25 oktober 1924 i Washington, D.C., var en amerikansk politiker, bondeledare, lantbrukare och lantbruksjournalist. 

Han studerade vid Iowa State College, var han sedan arbetade som professor i mejerivetenskap. Han var chefredaktör för Wallaces Farmer 1916-1921 efter fadern Henrys (fadern var känd som Uncle Henry) död och långvarig ordförande för Cornbelt Meat Producers Association. Han var också med om att grunda 4H-klubbar i Iowa. Han tjänstgjorde som USA:s jordbruksminister 1921-1924 under presidenterna Warren G. Harding och Calvin Coolidge. Han avled i ämbetet. Hans grav finns på Woodland Cemetery i Des Moines. Hans bok, Our Debt and Duty to the Farmer, utkom postumt.

Han var far till Henry A. Wallace som tjänstgjorde som jordbruksminister och vicepresident under Franklin D. Roosevelt och handelsminister under Harry S. Truman.

Källor
engelskspråkiga wikipedias artikel Henry Cantwell Wallace, läst 9 februari 2007
Political Graveyard

Noter

Externa länkar
Wallaces Farmer

USA:s jordbruksministrar
Amerikanska journalister
Alumner från Iowa State University
Födda 1866
Avlidna 1924
Män
Monica Ali

Monica Ali, född den 20 oktober 1967, är en brittisk författare.  

Ali föddes i Bangladesh. Hennes föräldrar är från England och Bangladesh. Hon kom till England när hon var tre år. Senare studerade hon vid universitetet i Oxford. Ali debuterade som författare 2003 med romanen Brick Lane som  blev en stor framgång och hyllades av kritiker. Den nominerades till Man Booker Prize och blev senare filmatiserad. År 2003 utnämndes hon i litteraturtidskriften Granta som en av de tjugo bästa unga romanförfattarna.

Författarskap
Alis romaner utspelar sig alla i samtiden och skildrar förhållandet mellan geografi, identitet och mänskliga relationer.

Hon är mest känd för romanen Brick Lane som handlar om Nazneen, en ung kvinna från Bangladesh som hamnar i London, hos en dubbelt så gammal man genom ett arrangerat äktenskap. Boken behandlar hur Nazneen långsamt låter sig integreras i en för henne helt främmande miljö. Monica Ali vill visa att integration är möjlig även om hindren är många.

Bibliografi
Brick Lane (2003) (översatt till svenska, Brick Lane, av Ann Björkhem 2003)
Alentejo Blue (2006) (översatt till svenska, Sommaren i Mamarrosa, av Niclas Hval 2008)
In the Kitchen (2009) (översatt till svenska, I köket, av Moa-Lisa Björk 2011)
Untold Story (2011) (översatt till svenska, Den okända historien, av Moa-Lisa Björk 2012)

Referenser

Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Författare från Indiska halvön
Kvinnor
Födda 1967
Levande personer
Personer från Dhaka
Alumner från Wadham College, Oxford
Jaktledare

Jaktledare var en yrkeskategori i svenska flygvapnet vanligen förkortad JAL, var den taktiska chefen som ledde luftförsvarets strid i en luftförsvarssektor. Sedan 1999 benämns tjänsten flygstridsledare.

Radiojaktledare 
Stridsledare med kartbordet i luftförsvarscentralen som underlag. Radiojaktledaren kunde inte själv se de egna jaktplanen eller målen på en radarskärm utan var tvungen att förlita sig på information på kartbordet som rapporterats in via telefon från radarstationer och luftförsvarsgruppcentraler, detta gjorde att informationen om planens läge kunde vara upp till flera minuter gammal. Denna tjänst förekom främst under STRIL 50.

Radarjaktledare 
Stridsledare som följer målen och egna flygplanens rörelser på radarskärmen, genom radiokontakt eller med styrdatasändningar till egna jaktplan leder han dom mot målet. Tjänstgjorde i radargruppcentraler, luftförsvarscentraler eller radarstationer.

Trådjaktledare
Trådjaktledare ansvarade för att via trådburen kommunikation ge startorder till jaktplan som stod i beredskap på flygbaserna. Trådjaktledarna tjänstgjorde i luftförsvarscentraler.

Arbetsgång
Oidentifierat/okänt/fientligt flygföretag upptäcks av spaningsradar eller luftbevakningen och rapporteras in till sektorns luftförsvarscentral.
Jaktledare Jal fattar beslut om insats, antingen med jaktplan eller luftvärn.
Vid insats med jaktflyg ger trådjaktledare Tråjal startorder till lämpligt antal jaktplan som står i beredskap. 
Samtidigt ger biträdande jaktledare bijal ledningsuppdraget till chefsradarjaktledaren crrjal, som antingen sitter i samma anläggning (lfc typ 1) eller i en radargruppcentral.
Crrjal fördelar ledningsuppdraget till en av sina radarjaktledare rrjal.
Rrjal tar kontakt med jaktplanen när de väl är luftburna och leder jakten till kontakt med målet.

Annan betydelse 
Termen jaktledare används även inom jakten på vilt. En jaktledare leder och organiserar jakten i ett jaktlag eller en jaktklubb.

Se även 
Stridsledning och luftbevakning
STRIL 50
STRIL 60

Referenser

Tryckta källor

Stridsledning och luftbevakning
STS-76

STS-76 var ett av NASAs rymdfärjeuppdrag till den ryska rymdstationen Mir. Uppdraget flögs med rymdfärjan Atlantis. Det var det 76:e rymdfärjeuppdraget och det 16:e uppdraget för Atlantis. STS-76 var också det tredje uppdraget med dockning med Mir under Shuttle-Mir-programmet.

Uppdraget medförde astronauten Shannon Lucid till laboratoriet. STS-76 sköts upp 22 mars 1996 klockan 03:13 EST från Kennedy Space Centers startramp 39B. Uppdraget varade i nio dagar och landade 31 mars 1996 på Edwards Air Force Base i Kalifornien. Landningen skedde på landningsbana 22 klockan 05:28 PST. STS-76 kretsade kring Jorden uppskattningsvis 145 gånger och färdades cirka 6,1 miljoner km (3,8 miljoner miles) innan den återinträdde i jordens atmosfär.

STS-76 förde med sig en enskild Spacehab-modul tillsammans med Lucid. Lucid ersatte NASA:s astronaut Norman Thagard.

Flygdag 6 utförde Linda Godwin och Michael Clifford USA:s första rymdpromenad kring två dockade rymdfarkoster, från två olika länder.

Referenser

Externa länkar 

Rymdfarkoster
Rymdfärjeprogrammet
Mir
1996 i USA
Rymdfartsåret 1996
Stig Sundqvist

Stig "Vittjärv" Sundqvist, född den 19 juli 1922 i Boden, död den 3 augusti 2011 i Jönköping., svensk fotbollsspelare, vänsterytter, allsvensk i IFK Norrköping 1949-50, VM-bronsmedaljör 1950 och elva gånger landslagsman. Efter VM-turneringen blev han professionell i den italienska klubben AS Roma, där han spelade i två säsonger fram till 1952.

Stig Sundqvist är sannolikt den spelare, som har gjort den snabbaste karriären någonsin i svensk fotbollshistoria.
I maj 1949 värvades han från division IV-klubben Vittjärvs IK till IFK Norrköping. Dagen efter det att han provspelat för klubben debuterade han i Allsvenskan och tre veckor senare blev han uttagen till Sveriges landslag i en match mot Ungern.

Inför VM i Brasilien 1950, gjorde han succé i det Presslag, som i maj 1950 slog det svenska landslaget med 3-1. Hans inlägg från kortlinjen till vänsterinnern "Nacka" Skoglund resulterade i två mål. Insatsen fick till följd att han togs ut till VM-truppen. 
I VM-turneringen spelade han i samtliga Sveriges matcher och gjorde tre mål, tillsammans med Calle Palmér, flest i det svenska laget. Med extraordinär snabbhet och utmärkt teknik förenade han en intelligent speluppfattning. 

Då Stig Sundqvist återvände till Sverige från Roma var han, enligt den tidens regler, proffsförklarad och fick inte spela i Allsvenskan. Han blev profilstark spelande tränare för GIF Sundsvall under åren 1955-58. Han verkade därefter som tränare i Njurundaklubbarna (strax söder om Sundsvall) Essviks AIF och Svartviks IF (källa: Sundsvalls tidning). Han flyttade därefter söderut till Jönköpings Södra IF,  som han förde upp i Allsvenskan 1969.

Källor 
 Sveriges Radio, intervju med Stig Sundqvist
 Rekordmagasinet 1949-1950.
 Expressen 19 maj 1950.

Svenska fotbollsspelare
Spelare i AS Roma
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Spelare i VM i fotboll 1950
Födda 1922
Män
Avlidna 2011
Svenska landslagsspelare i fotboll
Idrottare från Boden
Svenska idrottare under 1900-talet
Gaggia

Gaggia S.p.A är en tillverkare av hushållsapparater i Milano i Italien. Gaggia tillverkar för både privathushåll och kaféer, bland annat espressomaskiner.

Maskiner för hemmabruk 
Gaggia grundades av Achille Gaggia i slutet av 1940-talet. Sedan 1977 producerar Gaggia espressomaskiner ägnade för hemmabruk med små yttermått och snabba uppvärmningstider.

Nästan alla av Gaggias moderna hemmamaskiner använder en stor del gemensamma delar såsom samma portafilterfattning, grupp, kokare och vibrationspump. Någonting som de billigaste maskinerna däremot saknar är en s.k. trevägsventil som minimerar kaffestänk och spill när portafiltret tas bort efter extraheringen (bryggningen).

Externa länkar 
 Gaggia

Italienska företag
Företag bildade 1977
Caribou County

Caribou County är ett administrativt område i delstaten Idaho, USA, med 6 963 invånare (2010). Den administrativa huvudorten (county seat) är Soda Springs.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 4 658 km². 4 574 km² av den arean är land och 84 km² är vatten.

Angränsande countyn  
 Bonneville County - nord
 Lincoln County, Wyoming - öst
 Bear Lake County - syd
 Franklin County - syd
 Bannock County - väst
 Bingham County - nordväst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1919
STS-37

STS-37 var den trettionionde flygningen i det amerikanska rymdfärjeprogrammet och åttonde i ordningen för rymdfärjan Atlantis. Den sköts upp från Pad 39B vid Kennedy Space Center i Florida den 5 april 1991. Efter nästan sex dagar i omloppsbana runt jorden återinträdde rymdfärjan i jordens atmosfär och landade vid Edwards Air Force Base i Kalifornien.

Se även 
 Rymdforskning

Referenser

Externa länkar 

Rymdfarkoster
Rymdfärjeprogrammet
1991 i USA
Rymdfartsåret 1991
STS-79

STS-70 var en flygning i det amerikanska rymdfärjeprogrammet med rymdfärjan Atlantis. Flygningen gick till den ryska rymdstationen Mir. Den sköts upp från Pad 39A vid Kennedy Space Center i Florida den 16 september 1996. Efter drygt tio dagar i omloppsbana runt jorden återinträdde rymdfärjan i jordens atmosfär och landade vid Kennedy Space Center.

Flygningens mål var att leverera utrustning och förnödenheter till rymdstationen, detta gjorde man med hjälp av en Spacehabmodul placerad i rymdfärjans lastrum.

Besättning 
William F. Readdy
Terrence W. Wilcutt
Thomas D. Akers
John E. Blaha
Jay Apt
Carl E. Walz
Shannon W. Lucid

Väckningar 
Under Geminiprogrammet började NASA spela musik för besättningar och sedan Apollo 15 har man varje "morgon" väckt besättningen med ett musikstycke, särskilt utvalt antingen för en enskild astronaut eller för de förhållanden som råder.
Under flygningen spelade man även upp en hälsning från artisten eller från anställda vi olika NASA-center

Se även 
 Rymdforskning

Referenser

Externa länkar 

Rymdfarkoster
Rymdfärjeprogrammet
Mir
1996 i USA
Rymdfartsåret 1996
Kallsup

En kallsup är när man oavsiktligt andas in vatten. Det kan kännas obehagligt och efterföljs ofta av  hostningar.

Ordet kallsup i denna bemärkelse är belagt i svenska språket sedan 1880.

Andra betydelser 
Fram till 1800-talet avsåg kallsup en snaps som serverades kall, det vill säga inte i kaffe eller annan varm dryck.

Se även 
 Drunkning

Referenser 

Vatten
Clifford Olson

Robert Clifford Olson, född 1 januari 1940 i Vancouver, död 30 september 2011 i Laval i Québec, var en kanadensisk seriemördare som mördade elva barn (åtta flickor och tre pojkar) från november 1980 till juli 1981. Clifford Olson ägnade hela sitt liv åt brott. Morden kallas ibland för Olsonmorden.

Offer
 Christine Weller, 12 år
 Colleen Marian Daignault, 13 år
 Daryn Todd Johnsrude, 16 år
 Sandra Wolfsteiner, 16 år
 Ada Anita Court, 13 år
 Simon Partington, 9 år 
 Judy Kozma, 14 år
 Raymond King II, 15 år 
 Sigrun Arnd, 18 år 
 Terri Lyn Carson, 15 år
 Louise Chartrand, 17 år

Referenser 

Kanadensiska seriemördare
Födda 1940
Avlidna 2011
Män
Personer från Vancouver
Ödesgudinnor

Ödesgudinnor kan syfta på:

 Moirerna – ödesgudinnor i den grekiska mytologin
 Nornor – ödesgudinnor i nordisk mytologi
Vlada Rosljakova

Vlada Rosljakova, född 8 juli 1987 i Omsk, Ryssland, är en rysk fotomodell. Hon började sin karriär säsongen sommaren 2005. Hennes första modevisning var för Yohji Yamamoto. Hon har även setts som modell i en Miss Sixty reklam. Hon är god vän med modellkollegan Sasja Pivovarova, även hon ryska.

Referenser

Externa länkar 
 Inofficiell webbplats

Födda 1987
Ryska fotomodeller
Kvinnor
Personer från Omsk
Levande personer
Den lilla sjöjungfrun II – Havets hemlighet

Den lilla sjöjungfrun II – Havets hemlighet () är en amerikansk animerad film producerad av Walt Disney Pictures 2000 och den första uppföljaren till Den lilla sjöjungfrun från 1989. Filmen släpptes direkt till video i DVD-region 1 den 19 september 2000.

Handling 
Filmen utspelas flera år efter den första filmen.

Ariel har blivit människa och är nu gift med sin prins Eric och tillsammans har de dottern Melody. På Melodys dop dyker Ursulas lika elaka syster Morgana upp, påminner alla om hennes närvaro och vill hämnas sin döda syster på dem.

Hon vill ta hämnd på Ariel, efter att hon förgjorde hennes egen syster. Hon är nära att kidnappa Melody, men de lyckas undvika det och får istället en varning. Efter det, sätts en stor, bred mur över hela stranden, för att stänga allt ont ute, men det har två nackdelar. Ariel längtar ut till havet, sina systrar och sin far, och Melody har en lika stor kärlek till havet som Ariel hade till land.

På Melodys tolvårsdag ska hon få en extra "present", fastän hon ser det som en hemsk mardröm, som bara blir värre. Hon ska bland annat dansa med världens "sötaste" kille, de andra tjejerna hatar henne och hon är nervös. Allt blir en katastrof, och Melody hittar ett halsband med sitt namn, som kastats ut i vattnet vid Melodys ettårs-dag, innan muren kom upp. Ariel försöker undvika det men måste erkänna, men innan hon hinner säga ett ord är Melody borta. Hon har rymt ut till havet.

Trots den propra krabban Sebastians varningar ger hon sig ut på havet och träffar sjöhäxan Ursulas onda syster, som förvandlar Melody till en sjöjungfru.

Svenska röster 
 Melody - Natalie Famili
 Ariel - Myrra Malmberg
 Morgana - Evabritt Strandberg
 Sebastian - Anders Öjebo
 Pingvinen Frack - Kalle Selander
 Valrossen Späck - Fredrik Berling
 Underström - Jan Åström
 Hadan og Juden - Steve Kratz
 Eric - Thomas Hanzon
 Måsart - Per Eggers
 Kung Triton - Ingemar Carlehed
 Blunder - Johan Svensson
 Grimsby - Gunnar Uddén
 Louis - Roger Storm
 Carlotta - Monica Forsberg

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Amerikanska animerade filmer
Amerikanska filmer 2000
Amerikanska familjefilmer
Disneys långfilmer
Direkt till video-uppföljarfilmer
H.C. Andersen-filmatiseringar
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 2000
Amerikanska uppföljarfilmer
Animerade musikalfilmer
Sjöjungfrur på film
May Nilsson

May Nilsson, född 5 maj 1921, död 7 november 2009, var en svensk utförsskidåkare. Hon upptäcktes 1936 vid Skidfrämjandets skidskola i Storlien. Hon tog totalt 8 individuella SM-titlar, alla i slalom, 1939-41, 1943, 1945-48. Åren 1942 och 1944 segrade hennes syster Britt Nilsson. Deras bror Åke Nilsson tog fyra SM-guld. 

May Nilsson tog VM-brons i slalom för damer vid världsmästerskapen i alpin skidsport 1939 i Zakopane i Polen. Hon blev även fransk mästare i slalom 1956.

Nilsson flyttade till Frankrike omkring 1948 och gifte sig med den franske utförsåkaren Maurice Lafforgue, född 1913 i Luchon, Frankrike, död 1970. Han var också utförsåkare med två VM-silvermedaljer från Chamonix, 1937 (störtlopp och kombination)

Deras tvilling-döttrar Brigitte Duvillard-Lafforgue och Ingrid Lafforgue, födda 1948-11-05 i Luchon, hade också stora framgångar i skidbackarna:

Brigitte: 7 segrar i WC. 40 placeringar i topp-tio i World Cup. 8:a i storslalom i Sapporo-OS 1972.

Ingrid: 7 segrar i WC. 31 placeringar i topp-tio i Worl Cup. VM-Silver i storslalom och guld i slalom

Brigitte gifte sig med den kände franske utförsåkaren Henri Duvillard och slog sig ner i Megève i södra Frankrike. De fick i sin tur två döttrar som också blev professionella utförsåkare och deltagare i World Cup och VM. De är Kristina Duvillard, född 1975-11-22, i Megève, Frankrike och Julie Duvillard född 1978-04-16 i Megève, Frankrike.

Referenser

Noter

Allmänna källor
 Dödsannons 

Födda 1921
Avlidna 2009
Svenska alpina skidåkare
Kvinnor
Idrottare från Stockholm
Svenska mästare i alpin skidsport
Svenska idrottare under 1900-talet
George du Maurier

George Louis Palmella Busson du Maurier, född 6 mars 1834 i Paris, död 8 oktober 1896 i Hampstead, London, var en brittisk tecknare och författare. Han var far till skådespelaren Gerald du Maurier.

Du Maurier studerade konst i Paris och flyttade till Antwerpen i Belgien där han senare förlorade synförmågan på sitt vänstra öga. Han gick hos en ögonläkare i Düsseldorf i Tyskland där han träffade sin blivande fru, Emma Wightwick. Han följde med henne till London där han gifte sig med henne 1863.

1865 blev han medlem i den grupp som gav ut den satiriska tidningen Punch, där han ritade två teckningar i veckan som var karikatyrer ur socitetslivet och prerafaeliternas konstinriktning. Hans mest berömda teckning, True Humility, var ursprunget till ett brittiskt ordspråk.

På grund av sin allt mer försämrade synförmåga, drog sig du Maurier tillbaka från Punch 1891 och bosatte sig i Hampstead där han skrev tre romaner, varav den sista gavs ut postumt.

Hans andra roman, Trilby, en berättelse om den fattige konstnärsmodellen Trilby O'Ferrall som omvandlades till diva av det fiktiva elaka musikgeniet och hypnotisören Svengali, nådde enorma framgångar. Tvålar, sånger, danser, tandkräm och en stad i USA namngavs efter hjälten, och en typ av smalbrättad hatt som bars under produktionen av en dramatisering av romanen i London kallas ibland för trilby. Handlingen inspirerade Gaston Leroux till Fantomen på Operan 1910 och de otaliga verk som går att härleda till den. Även om du Maurier inledningsvis var förbryllad över framgången så blev han till slut trött på den ständiga uppmärksamheten kring romanen.

George du Maurier var nära vän med författaren Henry James. Deras vänskap återgavs i David Lodges Author, Author.

Han var far till Gerald du Maurier och farfar till Daphne du Maurier. Han var även far till Sylvia Llewelyn-Davies och därigenom morfar till de pojkar som gav sir James Barrie inspirationen till Peter Pan.

Han begravdes på Saint Johns kyrkogård i Hampsteads församling i London.

Romaner
Peter Ibbetson - 1891
Trilby - 1894 (svensk översättning Trilby:  roman ur konstnärslifvet, 1895)
The Martian - 1897

Referenser

Externa länkar

Brittiska författare
Brittiska konstnärer
Författare från Paris
Konstnärer från Paris
Födda 1834
Avlidna 1896
Män
Tuna gård, Vimmerby kommun

Tuna gård (eller Tuna säteri) är en herrgård i Tuna socken i Vimmerby kommun i Småland. 

Huvudbyggnaden är av trä och uppförd 1863. Flygelbyggnaderna är uppförda under 1760-talet. Tuna gård är ett välbevarat exempel på en gårdsanläggning, som byggts enligt sin tids främsta jordbruks- och byggnadstekniska kunnande.

Historia
Tuna gård i Vimmerby kommun nämns första gången omkring 1300 då ett jordbyte sker mellan kung Birger Magnusson och Torgils Knutsson. Den drogs förmodligen in till kronan på 1500-talet av Gustav Vasa. 1610 fick överste Peder Michelsson Tuna gård och flera andra som förläning av Karl IX. Peder Michelsson adlades till Hammarskjöld. Gården har sedan dess varit i släktens ägo. Gården ägs och drivs idag av Åke Hammarskjöld.

Tuna kyrka uppfördes 1892–1893 efter ritningar av församlingens patronus, arkitekten och sedermera statsrådet Hugo Hammarskjöld.

Externa länkar
 Tuna i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Tuna i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Byggnader och anläggningar i Vimmerby kommun
Herrgårdar i Småland
Hammarskjöld