kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Asif Ali Zardari

Asif Ali Zardari (urdu:  آصف علی زرداری, sindhi: آصف علي زرداري), född 26 juli 1955 i Karachi, och före detta Pakistans president.  

Han är änkling efter den tidigare premiärministern Benazir Bhutto, som han gifte sig med 18 december 1987. De fick tre barn: Bilawal, Bakhtwar och Aseefa. Han var miljöminister under makans andra regeringstid. Efter Benazir Bhuttos död blev han vice ordförande för Pakistans folkparti.

Asif återinsatte år 2009 efter påtryckningar den tidigare sparkade Iftikhar Chaudhry som chef för Pakistans högsta domstol.

Han har suttit i fängelse i totalt 11 år, anklagad för mord och korruption. Studerat i University of Sialkot och tagit examen i jordbruksutveckling.

Bakgrund
I mars 1997 valdes Zardari till senaten trots att han satt i fängelset i Karachi. I december samma år flögs han till Islamabad under stor säkerhetsbevakning för att sväras in som senator. 

I januari 1998 lät The New York Times publicera en rapport över Zardaris storskaliga korruption och missbruk av offentliga finanser. I ett separat fall 1998 dömdes Zardari och 18 andra för stämpling till mord på Murtaza Bhutto. 

År 1999 var Zardaris finansiella historik ämne för en fallstudie i en amerikansk senatsrapport om sårbarheter i bankväsendet. I juli samma år dömdes han för korruption i Pakistan efter att Schweiz regering lämnat över dokument till pakistanska myndigheter gällande penningtvätt. Samma år blev han inlagd på sjukhus efter ett påstått självmordsförsök. Själv menade Zardari att han utsatts för ett mordförsök av polisen.

Se även 
 Pakistans historia

Källor

Externa länkar

Födda 1955
Pakistans presidenter
Män
Levande personer
Personer från Karachi
Svartringlad pärlemorfjäril

Svartringlad pärlemorfjäril (Boloria eunomia) är en orange fjäril med brunsvarta oregelbundna linjer och fläckar. Den lever i våtmarker, till exempel torvmossar, och flyger i juni-juli. Svartringlad pärlemorfjäril finns framför allt i norra Europa, norra Asien samt Alaska och Kanada.

Utseende 

Vingspannet varierar mellan 29 och 40 millimeter. Flera beskrivna underarter förekommer inom utbredningsområdet och utseendet mellan dessa kan skilja sig från varandra, främst vad gäller färgnyanser och hur skarpa eller diffusa vingarnas teckningar är. Honan är ibland mörkare på ovansidan än hanen, men i övrigt är de ganska lika varandra. Ovansidan är orange. Tvärs över vingarna, främst framvingen, finns oregelbundna brunsvarta linjer. Mot ytterkanterna finns ett band av runda brunsvarta fläckar och närmast ytterkanterna en tandad samt en rakare brunsvart linje. Framvingens undersida är ljusare orange med strödda brunsvarta fläckar. Bakvingens undersida är mönstrad med fält i rödorange, gult och vitt samt svartbruna linjer runt en del av fälten. Tvärs över bakvingen närmare ytterkanten finns ett band av små vita fläckar inringade med brunsvart.

Larven är ljusbrun med smala ljusare och mörkare längsgående linjer. Den är försedd med gulbruna taggar och blir upp till 20 millimeter lång.

Levnadssätt 
Denna fjäril, liksom alla andra fjärilar, genomgår under sitt liv fyra olika stadier; ägg, larv, puppa och fullvuxen (imago). En sådan förvandling kallas för fullständig metamorfos.

Flygtiden, den period när fjärilen är fullvuxen, infaller i juni-juli. Under flygtiden parar sig fjärilarna och honan lägger äggen. Ur ägget kläcks larven. Värdväxter, de växter larven lever på och äter av, är varierande beroende på var fjärilen lever. Några värdväxter som har rapporterats är bland annat odon, ormrot, rosling och arter i violsläktet och videsläktet. 

Larverna växer inte färdigt den första sommaren, utan övervintrar. De fortsätter att äta på våren och i slutet av maj eller början av juni förpuppas de. Efter 2-3 veckor kläcks den fullbildade fjärilen ur puppan och en ny flygtid börjar.

Habitat 
Fjärilens habitat, den miljö den lever i, är våtmarker så som myrar och torvmossar.

Utbredning 
Den svartringlade pärlemorfjärilen förekommer lokalt i Europa, framför allt i bergsområden som Alperna och Pyrenéerna samt i norr. Utbredningsområdet fortsätter österut genom Kaukasus och västra och södra Sibirien till området kring Amur. I Nordamerika finns den i stora delar av Kanada, i Alaska samt delar av norra USA och i Klippiga bergen. 

I Norden förekommer den i Sverige från Svealand och norrut, i östra halvan av Norge samt i hela Finland.

Systematik 
Ibland placeras denna art i släktet Proclossiana, men oftare anges detta som ett undersläkte till Boloria.

Källor

Externa länkar  

Praktfjärilar
FK Ljubic Prnjavor

FK Ljubic Prjnavor (ibland bara FK Ljubic) är en fotbollsklubb i Bosnien Hercegovina i staden Prnjavor. Laget spelar i andra ligan i Bosnien Hercegovina.

Laget grundades år 1946 och brukar kallas "de blåa".

Lagets stadium heter Borik och kan ta emot ca 5000 åskådare. Men man planerar att bygga en ny stadium inom den närmaste framtiden.

Laget var mycket nära att gå upp till Bosniens högsta liga Premier Liga när man kom tvåa i serien säsong 06/07.

l
l
Baltic Sail

Baltic Sail är en organisation som bildades år 1996. Idag 2020 finns den i sju länder kring Östersjön, däribland Sverige. Baltic Sail organiserar över 280 olika segelfartyg och segelbåtar som i juli och augusti seglar runt och besöker olika städer: Klaipeda, Gdansk, Karlskrona, Rostock (Hanse Sail), Åbo, Tallinn, Riga, Stettin och Nysted.

Målet med regattan är att bevara det maritima arvet kring de stora segelskeppen runt det Baltiska havet och samtidigt skapa en turistattraktion kring traditionell segling. Vissa av fartygen erbjuder rundturer, och flera av dem har barservering ombord. Baltic Sail attraherar sammanlagt hundratusentals besökare i de städer som besöks.

Besök i Sverige 
Den festival som besöks i Sverige är Karlskrona skärgårdsfest.

Externa länkar 
Sail Karlskrona
Baltic Sail info

Segling
Segelfartyg
Sjöhistoria
Organisationer bildade 1996
Internationella organisationer
Prydlig pärlemorfjäril

Prydlig pärlemorfjäril (Boloria euphrosyne) är en orange fjäril med ett mönster av brunsvarta fläckar. Den flyger i början av sommaren, i maj och juni. Fjärilslarverna lever på och äter violer.

Utseende 
Vingbredden varierar mellan 31 och 45 millimeter. Hanen och honan är lika varandra. Ovansidan är orange med ett stort antal brunsvarta fläckar mer eller mindre ordnade i ränder och band. På undersidan är framvingen blekare orange med brunsvarta fläckar och i framhörnet ljusare bruna och gulaktiga små fält. Bakvingens undersida är mönstrad med fält i rödbrunt, gult och orange och där finns också enstaka brunsvarta fläckar. Längs ytterkanten finns vita fläckar. Det finns även två större vita fläckar, en mitt på bakvingen och en närmast kroppen.

Larven är svart och taggig och taggarna på ryggen är gula. Den blir upp till 25 millimeter lång.

Levnadssätt 
Denna fjäril, liksom alla andra fjärilar, genomgår under sitt liv fyra olika stadier; ägg, larv, puppa och fullvuxen (imago). En sådan förvandling kallas för fullständig metamorfos.

Flygtiden, den period när fjärilen är fullvuxen, infaller i maj och juni. Under flygtiden parar sig fjärilarna och honan lägger äggen på eller i närheten av larvens värdväxter. Ur ägget kläcks larven. Värdväxter, de växter larven lever på och äter av, är framför allt olika arter i violsläktet men även odon och skvattram har rapporterats.

Larven äter och växer en del innan den övervintrar. När den vaknar tidigt på våren fortsätter den att äta under en till två månader och därefter förpuppas den. Efter ungefär två veckor kläcks den fullbildade fjärilen ur puppan och en ny flygtid börjar.

Habitat 
Den prydliga pärlemorfjärilens habitat, den omgivning den lever i, kan vara varierande slag av miljöer men där ska finnas gräs och annan lågväxande vegetation.

Utbredning 
Denna fjärils utbredningsområde är i stort sett hela Europa utom Island och österut genom Kaukasus, Uralbergen och Sibirien till Amurområdet och Kamtjatka.

Systematik 
Ibland placeras denna art i släktet Clossiana, men oftare anges detta som ett undersläkte till Boloria.

Fjärilens artepitet är euphrosyne och den är uppkallad efter en av de tre chariterna i grekisk mytologi, Eufrosyne.

Källor

Externa länkar 
Moths and Butterflies of Europe and North Africa Bilder på larv, puppa och fullvuxna prydliga pärlemorfjärilar

Praktfjärilar
Burpojken

Burpojken (originaltitel Murphy's boy) är en bok av Torey Hayden, från 1983 som utkom i svensk översättning 1984.

Boken handlar om en pojke som heter Kevin som inte har talat någonting alls på flera år. Han är rädd för allting och kryper under bordet med stolarna omkring sig så att det blir en bur. Han ska snart fylla 16, så Hayden kommer som en sista hjälp för att se om hon kan få honom att tala, vilket också lyckas.

Källor

Externa länkar
 Torey Haydens webbplats

Amerikansk litteratur
Dokumentär litteratur
Litteratur 1983
Brunfläckig pärlemorfjäril

Brunfläckig pärlemorfjäril (Boloria selene) är en orange fjäril med brunsvarta fläckar vars larver äter violblad. Denna fjäril förekommer i stora delar av Europa, Asien och Nordamerika.

Utseende 

Vingspannet varierar mellan 34 och 44 millimeter. Hanen och honan ser i stort sett likadana ut. Ovansidan är orange med brunsvarta fläckar. Mot kroppen är fläckarna oregelbundna och bildar taggiga band. Mot ytterkanterna är fläckarna runda och längst ut vid ytterkanterna är de v-formade och når den brunsvarta ytterkanten, så att orange fläckar bildas däremellan. Undersidan av framvingen är något ljusare orange med strödda oregelbundna brunsvarta fläckar. I framhörnet är framvingen ljusgul och ljusare brun. Undersidan av bakvingen är mönstrad med gula, orange, bruna och vita fält. Längs ytterkanten på bakvingens undersida finns sju vita fläckar.

Larven är gråsvart med mycket ljust bruna taggar. Den blir upp till 20 millimeter lång.

Levnadssätt 
Denna fjäril, liksom alla andra fjärilar, genomgår under sitt liv fyra olika stadier; ägg, larv, puppa och fullvuxen (imago). En sådan förvandling kallas för fullständig metamorfos.

Flygtiden, den period när fjärilen är fullvuxen, infaller i juni och juli. Ibland hinner en andra generation utvecklas och den flyger i augusti. Under flygtiden parar sig fjärilarna och honan lägger äggen på violblad. Ur ägget kläcks larven. Värdväxter, de växter larven lever på och äter av, är olika arter i violsläktet. Antingen förpuppas larven när den vuxit färdigt, och ur puppan kläcks då i augusti den andra generationens fullbildade fjärilar, eller så slutar larven äta innan den vuxit färdigt och övervintrar. När violbladen åter växer fram på våren fortsätter den att äta tills den är färdigvuxen, förpuppas därefter och puppan kläcks i juni och flygtiden börjar.

Habitat 
Fjärilens habitat, den miljö den lever i, är fuktig ängsmark och kärrmark, öppen skogsmark eller bergssluttningar.

Utbredning 
Den brunfläckiga pärlemorfjärilen finns i norra och centrala Europa och österut genom Sibirien och Kazakstan till Altaj och östra Amurområdet. I Nordamerika finns den i stora delar av Kanada, i Alaska, i norra USA samt i Klippiga bergen. Den förekommer i hela Norden utom på Island och i fjällen i Sverige och Norge.

Systematik 
Ibland placeras denna art i släktet Clossiana, men oftare anges detta som ett undersläkte till Boloria.

Artnamnet selene kan syfta på både månen eller mångudinnan Selene.

Källor

Externa länkar 

Praktfjärilar
Solrosskogen

Solrosskogen (originaltitel The Sunflower Forest) är en roman av Torey Hayden, från 1984 som handlar om den 17-åriga Lesley vars mamma har suttit i koncentrationsläger under andra världskriget. Boken utkom i svensk översättning 1985.

Källor

Externa länkar
 Torey Haydens webbplats

Amerikansk skönlitteratur
Skönlitteratur 1985
Arktisk pärlemorfjäril

Arktisk pärlemorfjäril (Boloria chariclea) är en brunorange fjäril som förekommer norr om polcirkeln i Europa och Asien, på Grönland och i hela Kanada och delar av USA i Nordamerika.

Utseende 

Vingspannet varierar mellan 35 och 43 millimeter. Hanen och honan är ganska lika varandra och färgerna kan variera beroende på var i utbredningsområdet fjärilen lever. Men i huvudsak är ovansidan orange med många mörkbruna fläckar mestadels ordnade i band. Närmast kroppen är både framvingen och bakvingen mörkbrun. Undersidan av framvingen är ljusare orange med några mindre mörkbruna fläckar samt ljusare bruna och gulvita fläckar i framhörnet. Bakvingens undersida är mönstrad med fält i olika bruna, rödbruna och gulvita nyanser. Tvärs över bakvingen finns ett oregelbundet vitt band.

Den fullväxta larven är gråsvart och taggig.

Levnadssätt 
Denna fjäril, liksom alla andra fjärilar, genomgår under sitt liv fyra olika stadier; ägg, larv, puppa och fullvuxen (imago). En sådan förvandling kallas för fullständig metamorfos.

Flygtiden, den period när fjärilen är fullvuxen, infaller någon gång mellan maj och augusti, senare under denna tid längre norrut eller på högre höjder. Under flygtiden parar sig fjärilarna och honan lägger äggen. Ur ägget kläcks larven. Värdväxter, de växter larven lever på och äter av, är bland annat fjällsippa, kantljung, olika arter i videsläktet och violsläktet.

Larven övervintrar, i kyligare delar av Nordamerika två vintrar varav den andra som fullväxt. Härefter förpuppas larven och efter en eller ett par veckor kläcks den fullbildade fjärilen och en ny flygtid börjar.

Habitat 
Fjärilens habitat, den miljö den lever i, varierar. Den förekommer dels på kyliga, steniga hedar, dels i skogsområden och på myrar.

Utbredning 
Den arktiska pärlemorfjärilens utbredningsområde är norr om polcirkeln i Europa och Asien ända österut till Tjuktjerhalvön. Utbredningen i Nordamerika är i stora delar av Kanada, några av USA:s nordligaste delstater samt i Klippiga bergen.

Den förekommer i Norden, förutom på Grönland, bara i de nordligaste fjälltrakterna, från Troms fylke i Norge, Padjelanta och Torne träsk i Sverige och från Pallastunturi i Muonio i Finland och vidare norrut till Kolahalvön.

Systematik 
Ibland placeras denna art i släktet Clossiana, men oftare anges detta som ett undersläkte till Boloria.

Det råder diskussioner kring antalet underarter och huruvida en eller flera underarter som förekommer i Nordamerika egentligen borde utgöra en egen art.

Källor

Externa länkar 

Praktfjärilar
Klaga månde Elektra

Klaga månde Elektra (originaltitel: Mourning Becomes Electra) är en teaterpjäs-trilogi av Eugene O'Neill, första gången uppsatt den 26 oktober 1931 i New York. Pjäsen filmatiserades 1947 av Dudley Nichols, och blev även opera – Mourning Becomes Electra – 1967 tonsatt av Marvin David Levy med världspremiär på Metropolitan i New York.

Handling 
Pjäsen förflyttar den antika sagan om Orestes, Agamemnons son, till amerikanska inbördeskriget. Agamemnon är nu general Mannon; Klytaimnestra är hans andra hustru Christine; Orestes är hans son Orin; Elektra är hans dotter Lavinia.

Likt en grekisk tragedi innehåller pjäsen kärlek, otrohet, hämnd och mord. Pjäsen kan tolkas ur ett freudianskt perspektiv, med oidipuskomplex och elektrakomplex.

Om pjästrilogin 
Klaga månde Elektra består av de tre delpjäserna Hemkomsten, De jagade och De fördömda. Temat är detsamma som hos de tre pjäserna i Orestien-trilogin – Agamemnon, Gravoffret och Eumeniderna – av Aiskylos. De tre pjäserna spelas aldrig separat, utan hela Elektratrilogin brukar alltid sättas upp som en enda pjäs. Varje delpjäs består av 4–5 akter.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

1931 i Sverige
Teateråret 1931
Kultur i New York
Amerikanska teaterpjäser
Litteratur 1931
Litteratur baserad på grekisk-romersk mytologi
Att se röster

Att se röster : En resa in i de dövas värld (originaltitel Seeing voices) är en bok skriven av Oliver Sacks. Den handlar huvudsakligen om teckenspråk och dövhet och skildras växlingsvis ur ett historiskt, vetenskapligt och psykologiskt perspektiv.

Externa länkar

Dokumentär litteratur
Teckenspråk
Anders Andersö

Anders Johan Andersö, ursprungligen Andersson, känd under signaturen Tecknar-Anders, född 22 mars 1930 i Genvalla, Frösö socken, är en svensk tecknare och journalist. Han har genom sina skämtteckningar och kåserier under flera decennier kommenterat aktuella händelser inom sport och politik, främst i Svenska Dagbladet.

Verksamhet
Andersö utbildade sig på Berghs reklamskola 1948–1949, och började sedan sin yrkesbana på Länstidningen i Östersund. Han flyttade 1951 till Aftonposten i Göteborg, och kom till Svenska Dagbladet 1957, där han var fast anställd till 2002. Därefter har Andersö frilansat, och han tecknade bland annat omslagen för tidskriften Svensk Linje 1965–2010.

Han har också givit ut ett stort antal böcker med teckningar och kåserier. Hans årsböcker Anders Långsjal (1960–1964), och därefter Tecknar-Anders bästa, utkom fram till 1995.

Utmärkelser
 1988 – Årets sportjournalist
 1994 – Sveriges Olympiska Kommittés medalj
 1995 – Stora journalistpriset
 2004 – Konungens medalj

Källor
Andersö, Anders J i Vem är det 2001 och Vem är det 2007
Anders Andersö på Satirarkivet

Externa länkar
 tecknaranders.se
 
 Tomas Junglander: "Anders Andersö – tecknare och krönikör"

Födda 1930
Svenska illustratörer under 1900-talet
Svenska skämttecknare
Svenska journalister under 1900-talet
Sommarvärdar 1982
Män
Levande personer
Personer från Frösö socken
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska tecknare under 2000-talet
Sail Karlskrona

Sail Karlskrona, i folkmun "Sailet" är ett arrangemang med maritimt tema i Karlskrona som ingår i Baltic Sail. Baltic Sail är en regatta med i huvudsak segelfartyg som arrangeras under juli och augusti varje år och som besöker sju olika städer i fem olika länder kring Östersjön. I Sverige besöks förutom Sail Karlskrona Halmstads Marinfestival av Baltic Sail. År 2008 arrangerades Sail Karlskrona 31 juli-3 augusti.
Sail Karlskrona var under åren 1980, 1983, 1988 och 1992 en del av den stora regattan Tall ships race . Under 90-talet var Sailet en del av regattan Baltic Traditional.

Se även 
 Halmstads Marinfestival
 Baltic Sail

Externa länkar och källor 
 Sail Karlskrona
 Baltic Sail info
 Baltic Sail på Halmstad & Co:s webbplats
 Halmstads Marinfestival

Sjöfart
Segling
National Rainbow Coalition

National Rainbow Coalition (NARC, "Nationella regnbågskoalitionen") var ett politiskt parti i Kenya, bildat inför de allmänna valen 2002 genom samgående mellan National Alliance Party of Kenya och Liberaldemokratiska partiet. Partiledare var Charity Ngilu.

I valen den 27 december 2002 vann koalitionen en jordskredsseger över det tidigare regeringspartiet Kanu. Narc erövrade 56,1 % av rösterna i parlamentsvalet och 125 av 212 mandat i parlamentet. 
Regnbågskoalitionens presidentkandidat Mwai Kibaki fick 62 procent av rösterna och svors den 30 december 2002 in som Kenyas tredje president.

2005 sprack partiet i tre delar, efter en folkomröstning om ny grundlag där Kibaki och liberaldemokraternas ledare Raila Odinga stått på var sin sida.
De liberaldemokratiska ministrarna sparkades ur regeringen och bildade istället Orange Democratic Movement (ODM). 
Kibaki och hans anhängare bildade ett nytt parti, NARC-Kenya.
Charity Ngilu fortsatte att leda det ursprungliga Narc men när hon deklarerade att detta parti backade upp Odingas presidentkandidatur fick hon sparken som folkhälsominister.

I parlamentsvalet i december 2007 fick NARC tre mandat.

I det stormiga valet av talman, den 15 januari 2008, tillhörde Narc den parlamentariska majoritet som utsåg Kenneth Marende till talman.

Historiska politiska partier i Kenya
Politiska partier bildade 2002
Politiska partier upplösta 2005
Stein Erik Lunde

Stein Erik Lunde, född 22 november 1953, är en norsk lärare och författare. Han har utgivit en rad böcker, både för barn, ungdom och vuxna, inom flera genrer.

Stein Erik Lunde bor i Tønsberg i Vestfold.

Priser och utmärkelser 
1998 – Bragepriset för Eggg
1998 – Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur för Eggg
2004 – Vestfolds litteraturpris
2008 – Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur för Eg kan ikkje sove no
2014 – Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur för Dra krakken bortåt glaset. Ei bok om Alf Prøysen

Bibliografi (utgivet på svenska) 
2000 – Äggg, översättning Barbro Lagergren

Norska författare
Norskspråkiga författare
Födda 1953
Män
Levande personer
Agrippa (månkrater)

Agrippa är en nedslagskrater på månen som är lokaliserad till den sydöstra gränsen av Mare Vaporum. Den är lokaliserad till norr om kratern Godin, och den oregelbundna kraterformationen Tempel ligger strax öster om den. I norr och nordöst går långa djupa kanaler tillhörandes Rima Ariadaeus längst en kurs mot öst-sydöst, tills de når den västra gränsen av Mare Tranquillitatis. Kratern är uppkallad efter den grekiska astronomen Agrippa som verkade under 000-talet f.Kr..

Agrippas kraterrand har en ovanlig form, vilken påminner om en sköld med en avrundad sydlig kraterrand och en kantigare form på den norra halvan. Insidan är något ojämn, med en central upphöjning i kraterns mittpunkt.
 Agrippa är 46 kilometer i diameter och 3,1 kilometer djup. Kratern är från den Eratosthenianska-perioden, vilken varade från 3,2 till 1,1 miljarder år sedan.

Satellitkratrar
På månkartor är dessa objekt genom konvention identifierade genom att placera ut bokstaven på den sida av kraterns mittpunkt som är närmast kratern Agrippa.

Se även 
Lista över månens kratrar

Källor 
Artikeln är, helt eller delvis, en översättning från engelskspråkiga Wikipedia.

Kratrar på månen
Östergötlands runinskrifter 46

Runinskrift Ög 46 är en runsten som jämte Ög 47 och Ög 48 står på Ströbo äng vid Vilhelmsbergsbäcken i Herrstaberg, Kvillinge socken och Norrköpings kommun, Bråbo härad i Östergötland.

Stenen 
Materialet är granit med partier av insprängd flinta. På den stora, nästan kvadratiska stenen finns en drakslinga där rundjurets huvud tycks vara ristat i profil. Innanför slingan som löper i en båge utmed stenens ytterkanter, finns ett kristet och rikt ornerat kors i Ringerikestil.
 
De runor som ingår är normalrunor av samma typ som användes under 1000-talets andra hälft. En stungen i-runa ingår.

Inskriften 

Samnordisk runtextdatabas tolkar dock uibarn (Víbœrn) som en stavningsvariant av Vibjörn (Vibiorn). Troligen rör det sig om samma person som även låtit resa Ög 233 efter en annan broder. Troligen rör det sig även om samme ristare i båda fallen.

Historia
Ög 46, samt Ög 47 och Ög 48, upptäcktes på 1800-talet och låg då omkullfallna vid den gamla landsvägsbron Stenbro, femtio meter sydost om deras nuvarande placeringar vid Koppargatan (gamla landsvägen) i norra Norrköping, dit de flyttades 1946. Samtliga tre stenar är att betrakta som gamla brostenar och förutom att markera broläget har de även gett upphov till ortnamnet Stenbro.

Se även
Alfabetisk lista över runstenar
Lista över Östergötlands runinskrifter

Källor 

Östergötlands runinskrifter
Runinskrifter i Norrköpings kommun
Airy (månkrater)

Airy är en nedslagskrater på månen som är lokaliserad till de södra högländerna. Den utgör den sydligaste kratern i en kedja av kratrar som består av kratrarna Vogel, Argelander samt Airy. Lite längre till söder ligger kratern Donati. Kraterranden på Airy är sliten och är månghörnad. I söder och norr är kraterranden trasig. Kratergolvet är ojämnt och en central upphöjning.

Kratern namngavs 1935 efter den brittiska astronomen George Biddell Airy av International Astronomical Union (IAU).

Satellitkratrar
På månkartor är dessa objekt genom konvention identifierade genom att placera ut bokstaven på den sida av kraterns mittpunkt som är närmast kratern Airy.

Se även 
 Lista över månens kratrar
 Airy
 Airy-0

Källor 
Artikeln är, helt eller delvis, en översättning från engelskspråkiga Wikipedia.

Referenser 

Kratrar på månen