kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ekhjärtknäppare

Ekhjärtknäppare (Cardiophorus gramineus) är en art i insektsordningen skalbaggar som tillhör familjen knäppare.

Kännetecken
Ekhjärtknäpparen har svarta täckvingar och ljust röd halssköld. De yttre kanterna på halsskölden är sett ovanifrån något rundade från huvudet till täckvingarna och halssköldens bakre hörn är spetsiga. Bakkroppen är jämnbred med halsskölden till den sista tredjedelen, varefter efter den gradvis smalnar av till en trubbig spets. Kroppslängden är 8 till 10 millimeter. Liksom andra knäppare har ekhjärtknäpparen förmågan att vända sig rätt om den hamnar på rygg.

Utbredning
Ekhjärtknäpparen finns i Europa. I Sverige är den en mycket sällsynt art som endast har hittats på ett fåtal lokaler i Småland och på Öland.

Status
I Sverige är ekhjärtknäpparen klassad som akut hotad av Artdatabanken och den är fridlyst i hela landet sedan år 2000. I Småland gjordes det senaste fyndet 1977 och på Öland år 2002. Det största hotet mot arten är bristen på lämpliga gamla träd i landskapet. 

De närmaste platser där arten är funnen utanför Sverige är England och Tyskland. I England har dock inte några fynd av arten gjorts på hela 1900-talet. I Tyskland, särskilt i de södra delarna, anges den däremot som ganska allmän.

Levnadssätt
Ekhjärtknäpparen finns på gamla träd, i Sverige på ekar men i Tyskland även på tall, i soliga lägen. Larven lever inne i trädstammar och det är troligt att den liksom många andra knäpparlarver är ett rovdjur som äter andra insektslarver. Som andra skalbaggar har ekhjärtknäpparen fullständig förvandling och den fullbildade insekten, imago, kläcks ur puppan på hösten och övervintrar sedan i håligheter i trädet. På våren kommer de fram och i Sverige har de tidigaste observationerna av arten gjorts i maj.

Referenser

Knäppare
Insekter i palearktiska regionen
Fanérlaminatträ

Fanerlaminatträ eller LVL (förkortning av engelskans Laminated Veneer Lumber) är skivor eller balkar tillverkade genom limning av tunna lager av faner av trä. I motsats till den mer vanliga plywood-skivan läggs fanerskivorna vid tillverkning av LVL med fibrerna i samma riktning. Detta ger LVL helt andra hållfasthets- och krympningsegenskaper än plywood.
Det vanligaste är att LVL används till balkar eller stag då drag- och tryckhållfastheten är störst i fiberriktningen. Det är möjligt att tillverka mycket långa, böjda eller helt runda balkar. Skivor av LVL tenderar att krympa anisotropiskt och i värsta fall slå sig eftersom fibrerna ligger i samma riktning. Då limrester och liknande ofta är synliga används LVL främst dolt bakom innertak eller paneler samt under golv.

I Sverige säljs mycket LVL under produktnamnet Kerto, som produceras av Metsä Wood i Finland.

Se även
Träfiberskiva
Limträ
KL-trä
Plywood

Trä
Snickeri
Byggnadsmaterial
Träbyggnad
Oktogonen

Oktogonen är en stiftelse för vinstdelning som styrs av Svenska Handelsbankens personal.

Oktogonen bildades 1973 genom att Svenska Handelsbanken gjorde en avsättning till stiftelsen på 10 miljoner kronor. Initiativtagare var den då nytillträdde VDn Jan Wallander. Idag är Oktogonen Handelsbankens näst största (cirka 10 %) ägare av aktierna. 
 
Vid tilldelningen av andelar till personalen behandlas alla anställda lika oavsett lön och befattning.

Konstruktion 
Om Handelsbanken jämfört med övriga affärsbanker inom bankens verksamhetsområde visar ett bättre resultat (bättre räntabilitet än genomsnittet) ska banken göra en avsättning till Oktogonen. Det är bankens bolagsstämma som bestämmer avsättningens storlek. Merresultatet ska delas mellan aktieägarna och Oktogonen. Om banken sänker eller helt slopar sin utdelning sker dock ingen avsättning. Detta har inträffat vid ett fåtal tillfällen, senast verksamhetsåret 2018. När den anställde uppnått 55 års ålder kan denne välja hur utbetalningen ska ske. Utbetalning kan tas som ett engångsbelopp, eller valfritt fördelat på 2-20 år. Genom att den anställde måste vänta relativt länge på utbetalningen har den hittillsvarande framgångsrika förvaltningen med en positiv värdeutveckling på värdepappersmarknaden inneburit att utbetalda belopp varit ansenliga.
För verksamhetsåret 2009 fick personalstiftelsen 650 miljoner kr från banken.

Källor 

Jan Wallander: Från Vängåvan till Kungsträdgården – Decentralisering – ideal och verklighet, Bonniers 1991
Jan Wallander: Livet som det blev, Bonniers 1997
Jan Wallander: Forskaren som bankdirektör, SNS Förlag, 1998

Externa länkar 
Pressat Oktogonen tvingas sälja aktier i Dagens Industri 2008-11-18

Stiftelser i Sverige
Handelsbankssfären
Bärnsten (färg)

Bärnsten, bärnstensfärgad eller amber (det engelska ordet för bärnsten) används ibland för att beteckna vissa färger mellan gult och orange. Någon färg med namnet bärnsten finns inte bland de ursprungliga HTML-färgerna eller webbfärgerna (X11). I andra källor ges amber färgkoordinaterna i boxen härintill.

Se även
 Färgord

Referenser

Färgord
Frankoliner

Frankoliner kallas ett antal arter i familjen fasanfåglar (Phasianidae). De lever alla i gamla världen, är markbundna men inte flygoförmögna och lever av insekter, växter och frön. Merparten av arterna har en nedåtböjd övre näbbhalva, stjärt med 14 fjädrar och många arters hanar har sporrar på tarsen. 

Tidigare fördes de alla till ett och samma släkte, Francolinus. Ett flertal DNA-studier har senare visat att de inte är varandras närmaste släktingar och delas därför nu in i följande fyra släkten:
 Francolinus i begränsad mening – delas i sin tur ibland ytterligare i Francolinus och Dendroperdix
 Peliperdix 
 Scleroptila 
 Pternistis

De tre första släktena står förhållandevis nära varandra och hör till en grupp fåglar där även djungelhöns (Gallus) och bambuhöns (Bambusicola) ingår. Pternistis å andra sidan är mer släkt med vaktlar (Coturnix), snöhöns (Tetraogallus) och hönsfåglarna i Alectoris.

Ytterligare en art, iturivakteln, betraktades också tidigare vara en frankolin, men står nära stenvakteln (Ptilopachus petrosus) som i sin tur förvånande nog har visat sig vara släkt med den amerikanska familjen tofsvaktlar (Odontophoridae).

Noter

Fasanfåglar
Francolinus

Francolinus är ett släkte med fåglar i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar. Släktet omfattar numera tre arter som alla förekommer i södra Asien:
 Pärlfrankolin (Francolinus pintadeanus)
 Svart frankolin (Francolinus francolinus)
 Droppfläckig frankolin (Francolinus pictus)

Tidigare inkluderades alla frankoliner i Francolinus, men ett flertal DNA-studier visar att de inte är varandras närmaste släktingar och delas därför nu upp i sex släkten: Francolinus i begränsad mening, Peliperdix, Scleroptila, Campocolinus, Ortygornis och Pternistis. Arterna i de fyra första släktena står förhållandevis nära varandra och hör till en grupp fåglar där även djungelhöns (Gallus) och bambuhöns (Bambusicola) ingår. De i Pternistis å andra sidan är mer släkt med vaktlar (Coturnix), snöhöns (Tetraogallus) och hönsfåglarna i Alectoris.

Referenser

Externa länkar

Fasanfåglar
Fågelsläkten
Born in the USA (sång)

Born in the USA är en sång skriven och framförd av Bruce Springsteen, och har med åren blivit en av hans mest berömda låtar. När musikskriften Rolling Stone i november 2004 skulle räkna upp de 500 bästa låtarna genom tiderna hamnade låten på 275:e plats. Låten har efter sin release blivit förknippad med amerikansk patriotism, trots att den egentligen är negativ om Vietnamkriget.

Inspelning 
Låten skrevs ursprungligen 1981 till en film som Paul Schrader tänkte göra. Det visade sig att Bruce Springsteen tänkte använda den till sitt album, och Bruce Springsteen tackade Paul Schrader i texthäftet. Flera heminspelade demoversioner kom senare under året, efter att The River Tour avslutats.

Den 3 januari 1982 spelades en demoversion med akustiskt gitarrsolo in i Bruce Springsteens hem i Colts Neck, New Jersey, inför albumet Nebraska samma år. Akustiska versioner av fler andra låtar som senare kom att ligga på albumet Born in the USA fanns också på denna demoinspelning, som "Working on the Highway" och "Downbound Train".  Dock tyckte Bruce Springsteen och hans manager/producent Jon Landau och andra att låten inte hade rätt melodi till texten, och ansågs inte passa med övrigt material på Nebraska. Då lades det på hyllan. Denna version kom mot slutet av 1990-talet att ligga på samlingsalbumen Tracks och 18 Tracks.

I mars 1982 återupplivade Springsteen låten, med annorlunda melodi och uppbyggnad. En full E Street Band-version spelades också in,, bland annat med Roy Bittans inledande synthesizerriff och vad producenten Chuck Plotkin kallade Max Weinbergs "exploderande trumspel" . Denna version kom 1984 att ligga på albumet Born in the USA .

Släpptes 
Låten släpptes som singel den 30 oktober 1984 och nådde 9:e plats på Billboard Hot 100 och på albumet Born in the USA som släpptes den 4 juni samma år.

Låtlista

7": Columbia / 38-04680 
 "Born in the USA" - 4:39
 "Shut Out the Light" - 3:45

 B-sidan till singeln, "Shut Out the Light", handlar också om Vietnamveteraner.
 Också släppt på CD 1988 (Columbia / 38K-04680-S1)

12": Columbia / 44-05147 
 "Born In The USA" (The Freedom Mix) - 7:07
 "Born In The USA" (Dub) - 7:27
 "Born In The USA" (Radio Mix) - 6:01

 All remixeversioner gjorda av Arthur Baker

Listplaceringar

Källor 

Amerikanska musiksinglar
Geografisånger
Musiksinglar 1984
Singlar utgivna på Columbia Records
Sånger av Bruce Springsteen
Engelskspråkiga sånger
Peliperdix

Peliperdix är ett släkte med fåglar i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar. Släktet omfattar fyra arter som alla förekommer i Afrika:
Coquifrankolin (P. coqui)
Vitstrupig frankolin (P. albogularis)
Saufrankolin (P. schlegelii)
Skogsfrankolin (P. lathami)

Tidigare fördes alla frankoliner till ett och samma släkte, Francolinus. Ett flertal DNA-studier har senare visat att de inte är varandras närmaste släktingar och delas därför nu upp i fyra eller fem släkten: Francolinus i begränsad mening, Dendroperdix (inkluderas ibland i Francolinus), Scleroptila, Peliperdix och Pternistis. Arterna i de fyra första släktena står förhållandevis nära varandra och hör till en grupp fåglar där även djungelhöns (Gallus) och bambuhöns (Bambusicola) ingår. De i Pternistis å andra sidan är mer släkt med vaktlar (Coturnix), snöhöns (Tetraogallus) och hönsfåglarna i Alectoris.

Referenser

Externa länkar

Fasanfåglar
Fågelsläkten
Scleroptila

Scleroptila är ett släkte med fåglar i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar. Det omfattar nio arter: 
Rödvingad frankolin (S. levaillantii)
Halsbandsfrankolin (S. streptophora)
Kwanzafrankolin (S. finschi)
Oranjefrankolin (S. gutturalis)
Gråvingad frankolin (S. afra)
Höglandsfrankolin (S. psilolaema)
Elgonfrankolin (S. elgonensis) 
Miombofrankolin (S. shelleyi)
Zambiafrankolin (S. whytei)

Tidigare fördes alla frankoliner till ett och samma släkte, Francolinus. Ett flertal DNA-studier har senare visat att de inte är varandras närmaste släktingar och delas därför nu upp i fyra eller fem släkten: Francolinus i begränsad mening, Dendroperdix (inkluderas ibland i Francolinus), Scleroptila, Peliperdix och Pternistis. Arterna i de fyra första släktena står förhållandevis nära varandra och hör till en grupp fåglar där även djungelhöns (Gallus) och bambuhöns (Bambusicola) ingår. De i Pternistis å andra sidan är mer släkt med vaktlar (Coturnix), snöhöns (Tetraogallus) och hönsfåglarna i Alectoris.

Referenser

Externa länkar

Fasanfåglar
Fågelsläkten
Pternistis

Pternistis är ett släkte med fåglar i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar. Släktet omfattar ett drygt 20-tal arter som alla förekommer i Afrika:
Kopjesporrhöna (P. hartlaubi)
Rostbukig sporrhöna (P. nobilis)
Kamerunsporrhöna (P. camerunensis)
Etiopiensporrhöna (P. castaneicollis)
"Svartpannad sporrhöna" (P. [c.] atrifrons) – behandlas ibland som egen art
Rostkronad sporrhöna (P. erckelii)
Djiboutisporrhöna (P. ochropectus)
Marockansk sporrhöna (P. bicalcaratus)
Gulnäbbad sporrhöna (P. icterorhynchus)
Ahantasporrhöna (P. ahantensis)
Gråstrimmig sporrhöna (P. griseostriatus)
Fjällig sporrhöna (P. squamatus)
Rödnäbbad sporrhöna (P. adspersus)
Kapsporrhöna (P. capensis)
Natalsporrhöna (P. natalensis)
Bergsporrhöna (P. hildebrandti)
Kikuyusporrhöna (P. jacksoni)
Angolasporrhöna (P. swierstrai)
Sahelsporrhöna (P. clappertoni)
Abaysporrhöna (P. harwoodi)
Svartbent sporrhöna (P. swainsoni)
Gulstrupig sporrhöna (P. leucoscepus)
Victoriasporrhöna (P. rufopictus)
Rödstrupig sporrhöna (P. afer)

Tidigare fördes alla frankoliner till ett och samma släkte, Francolinus. Ett flertal DNA-studier har senare visat att de inte är varandras närmaste släktingar och delas därför nu upp i fyra eller fem släkten: Francolinus i begränsad mening, Dendroperdix (inkluderas ibland i Francolinus), Scleroptila, Peliperdix och Pternistis. Arterna i de fyra första släktena står förhållandevis nära varandra och hör till en grupp fåglar där även djungelhöns (Gallus) och bambuhöns (Bambusicola) ingår. De i Pternistis å andra sidan är mer släkt med vaktlar (Coturnix), snöhöns (Tetraogallus) och hönsfåglarna i Alectoris. Även de svenska trivialnamnen på arterna i släktet har justerats från tidigare frankoliner till sporrhöns (från engelskans spurfowl) för att bättre återspegla släktskapet.

Referenser

Externa länkar

Fasanfåglar
Fågelsläkten
Gripenhielm

Gripenhielm var en svensk friherrlig släkt som tidigare hette Figrelius, befryndad med ätterna Gripendahl och Leijonstierna.

Ätten härstammar från skolrektorn i Skövde, sedermera kyrkoherden i Rappestad i Östergötland Nicolaus Edmundi. Hans hustru Margareta Nilsdotter var dotter till prosten Nicolaus Hemmingi som undertecknade beslutet från Uppsala möte, och sades förr ha varit befryndad med släkten Forelius vilket dock har omkullkastats. Nicolaus Hemmingi blev far till Daniel Figrelius, adlad Leijonstierna, farfar till Nils, adlad Gripendahl, samt far till Brita vars söner upptog moderns släktnamn Figrelius, och den ovan nämnda Margareta som gifte sig med kyrkoherden Nicolaus Edmundi. Deras barn upptog också släktnamnet Figrelius via modern. En av dessa var Sara Edmundi Figrelia som gifte sig med Magnus Nicolai Celsius och blev stammoder till släkten Celsius.

Ett annat barn, Edmund Figrelius, var professor i historia vid universitetet i Uppsala och slutligen häradshövding i Österbotten. Han var först gift med ärkebiskoparna Johannes Canuti Lenaeus dotter och Petrus Kenicius dotterdotter Barbara Lenaea Clo som tillhörde Bureätten. Hans andra äktenskap med Anna Rålamb var barnlöst. Släkten adlades 1660 på namnet Gripenhielm med denne Edmund, som 1673, samma år han ingick sitt andra äktenskap, upphöjdes till friherre med Örneholm som friherreskap och ägde därtill flera andra gods, däribland ett hus med praktfull trädgård på Kungsholmen i Stockholm.

Ätten utslocknade på svärdssidan med ryttmästaren Nils Gripenhielm år 1759.

Betydelsefulla medlemmar 
Emund Gripenhielm, historieprofessor, poet och riksråd
Carl Gripenhielm, kartograf och Lantmäteriets första chef.
Nils Gripenhielm, landshövding över Stora Kopparbergs län
Axel Johan Gripenhielm, landshövding över Västernorrlands län
Edmund Gripenhielm (rector illustris), rector illustris vid Lunds universitet

Källor 
 Svenskt biografiskt lexikon, Stockholm 1964 och 1967
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 2

Svenska friherrliga ätter
Bureätten
Lista över ovanliga asteroider

Alla asteroider ligger inte i asteroidbältet. Många har omloppsbanor som tar dem närmare solen, såsom: Aten-asteroider, Apollo-asteroider, Amor-asteroider. Centaurerna har sina omloppsbanor bland gasjättarna och bland de transneptunska objekten finns det flera undergrupper. Damokloider är en grupp asteroider som har mer kometlika omloppsbanor.

Trots detta finns det vissa asteroider som inte passar in i någon av dessa kategorier, eller vars placering är osäker. Dessutom är damokloiderna som grupp inte helt erkänd.

Listning 
Det här är en lista över ovanliga asteroider, såsom Minor Planet Center definierat. Endast numrerade småplaneter är upptagna i listan.

944 Hidalgo
4587 Rees
5164 Mullo
5201 Ferraz-Mello
5335 Damocles
6130 Hutton
7096 Napier
7604 Kridsadaporn
8373 Stephengould
9767 Midsomer Norton
(14222) 1999 WS1
(15504) 1999 RG33
(18916) 2000 OG44
20461 Dioretsa
(32511) 2001 NX17
37117 Narcissus
(37384) 2001 WU1
(65407) 2002 RP120
(96177) 1984 BC
(101058) 1998 RN3
(101795) 1999 HX2
(102528) 1999 US3
(115916) 2003 WB8
(136620) 1994 JC
(137184) 1999 JG63
(144870) 2004 MA8
(144908) 2004 YH32
(145485) 2005 UN398
(145627) 2006 RY102
(153542) 2001 SS107
(154783) 2004 PA44
(301964) 2000 EJ37
(306173) 2010 NK83
(306918) 2001 UQ11
(307660) 2003 SB220
308306 Dainere        
(308607) 2005 WY3
(310574) 2001 SH262
(316720) 1998 BE7
(317958) 2003 XG
(322713) 2000 KD41
(330759) 2008 SO218
(333948) 1999 XG135
(337074) 1998 HU108
(347449) 2012 TW236
(363076) 2000 PH6
(363135) 2001 QQ199
 365756 ISON
(366343) 1994 LC1
(376764) 1999 XS16
(380199) 2000 YQ29
(380282) 2002 AO148
(393348) 1988 RO1
(393350) 1992 RN1
(402138) 2004 PC97
(402267) 2005 QE166
(405058) 2001 TX16
(408825) 2001 OF84
(415690) 1992 UB
(416286) 2003 PR11
(416595) 2004 NZ899

Källor 
 

 
Ovanliga asteroider
Smaragdgrön

Smaragdgrön är en grön färg som fått sitt namn från ädelstenen smaragd. Flera olika färgpigment har sålts under namnet smaragdgrönt, och den ordagranna engelska översättningen emerald green syftar på ett annat pigment än det svenska smaragdgrönt. 

Någon färg med namnet smaragdgrön finns inte bland de ursprungliga HTML-färgerna eller webbfärgerna (X11). I andra källor ges emerald färgkoordinaterna i boxen härintill.

Referenser

Se även 
 Grön
 Färg
 Färgord

Färgord

en:Shades of green#Emerald
Erik Dahlbergsallén

Erik Dahlbergsallén är en gata i stadsdelen Östermalm i centrala Stockholm, som sträcker sig mellan Valhallavägen och Karlaplan. Infart från Valhallavägen eller Karlaplan är ej möjligt.

Historik
Fram till 1972 var Erik Dahlbergsallén en del av Erik Dahlbergsgatans sträckning söder om Valhallavägen. Från 1910-talet, när kvarteren i omgivningen stadsplanerades, och fram till 1931 hette gatuavsnittet Hjorthagsvägen (ej att förväxla med dagens Hjorthagsvägen i stadsdelen Hjorthagen). I samband med bygget av kvarteret Fältöversten fick gatan sitt nuvarande namn. Den ursprungliga gatunumreringen kvarstår dock. Namnet på gatan kommer från greve och fältmarskalk Erik Dahlbergh (1625-1703).

Bebyggelsen
Den äldre bebyggelsen längs gatans västra sida härstammar från 1910- och 1920-talen. Bland bostadshusen märks fastigheten Djursborg 5, Erik Dahlbergsallén 3 från 1914 som enligt Stadsmuseet i Stockholm bedöms ha "synnerligen höga kulturhistoriska värden". På östra sidan upptas hela gatans sträckning av inköps- och bostadskvarteret Fältöversten som invigdes 1973.

Källor

Externa länkar

Gator och torg på Östermalm
A Different Kind of Love

A Different Kind of Love är en låt med sångerskan Caroline Wennergren. Musiken komponerades av Martin Landh och Joacim Dubbelman, texten skrevs av Sam McCarthy.
Caroline Wennergren medverkade med låten i Melodifestivalen 2005.

Listor

Externa länkar och referenser

A Different Kind of Love på CDON
Information i Svensk mediedatabas.

Musiksinglar 2005
Melodifestivalbidrag 2005
Engelskspråkiga sånger
Nothing at All

Nothing at all är en sång av sångerskan LaGaylia Frazier. Hon medverkade med sången i Melodifestivalen 2005.

Listor

Referenser

Externa länkar 
Framträdandet av låten i Melodifestivalen 2005

Musiksinglar 2005
Melodifestivalbidrag 2005
Engelskspråkiga sånger
Om natten

"Om natten" är en låt av sågerskan Jessica Folcker. Låten finns med på hennes album På svenska. Hon medverkade med låten i den svenska Melodifestivalen 2005, men tog sig inte vidare till varken finalen eller andra chansen.

Listor

Externa länkar och referenser

Låtar av Niklas Edberger
Låtar av Johan Fransson
Låtar av Tim Larsson
Låtar av Tobias Lundgren
Musiksinglar 2005
Melodifestivalbidrag 2005
Engelskspråkiga sånger
Steve Palmqvist

Steve Harald Styrbjörn Gattulf Palmqvist, född 19 mars 1958, död 2022, var en svensk-dansk skådespelare, regissör, sångare (bas) och teaterpedagog.

Utbildning
Palmqvist har studerat klassisk sångteknik för operasångerskan Alice Sterner Lindedahl 1973–1979. Mellan 1979 och 1982 studerade han till skådespelare för bl.a. Inge Waern på Teaterstudion i Stockholm. Senare vidare utbildad för bl.a. Keve Hjelm och Per Myrberg på Teaterhögskolan i Stockholm ("träning för yrkesverksamma skådespelare") 1987–88.

Karriär

Skådespelare
Palmqvist scendebuterade som 15-åring i musikalen Annie get your gun 1973 på Scandinavium. Efter avslutad teaterutbildning har han haft ett 60-tal roller såväl på teater och i musikaler, men även mindre roller i film och TV. Steve Palmqvist har under 2007 och 2008 varit verksam vid Stockholms Stadsteater.

Regissör
Som regissör har Palmqvist iscensatt ca 55 teaterproduktioner, bland annat verk av Valle Inclán, Federico García Lorca, August Strindberg, Pär Lagerkvist och Jean Paul Sartre samt egen dramatik samt även i manuskriptsamarbete med regissören och dramatikern Steen Haugesen i Köpenhamn.

Författarskap
Steve Palmqvist har skrivit 25 manuskript för teater, alla uppförda i Köpenhamn i professionella teaterproduktioner och med teaterelever, samt även varit representerad vid flera internationella teaterfestivaler och gästspel i Frankrike, Spanien, Litauen, Tyskland och Belgien.

Lärare
Palmqvist har varit teaterlärare, bland annat vid Köpenhamns Lärarseminarium 1995–2004, Teaterskolen Teaterbutikken 1995–2000, Den Ny Dramaskole m.fl.

Roller i urval
Frankensteins monster (Mrs. Frankensteins monster, M.A. Larsson 1982–83)
Gerónte (Den lurade Borgaren, bearb. efter J.B. Molière 1984)
Benjamin (Påsk, Strindberg 1974)
Karon (Dante Alighieri,Den gudommelige komedie 2003) 
Thorvald (Ibsen/Hammargren: Ett dockhem, 2001)
Starkad (Dödsengelen , J.Möllgaard 1994)
Francesco Prelati (Gilles & Jeanne, M. Tournier 1987)
The thug "The case of the crusched petunias" (Tennesee Williams 2004)

Iscensättningar i urval
Zigenarballader (García Lorca 1982–83)
Inför lyckta dörrar (J.P. Sartre 1985)
Jesus Christ Superstar (Umeå 1987)
Klara & 2 Herrar (I. Klima 1989)
Gudomliga ord (Valle Inclán, Landskrona 1992 och Köpenhamn 2000)
Opera på Christiansborgs Hofteater- fra fortid til nutid (Köpenhamn 2003)
Sanna kvinnor (A.Ch. Edgren-Leffler 1991)
I tidens Spejl (K. Nottelmann 1996)
Ett år i Paris (S.Bunch 2001)
De röde sko (H.C. Andersen 2004)

Referenser 

Svenska skådespelare
Svenska teaterpedagoger
Födda 1958
Avlidna 2022
Män
Amerika Samoa

Amerika Samoa är Amerikanska Samoas nationalsång. Den är komponerad av Mariota Tiumalu Tuiasosopo och skriven av Napoleon Andrew Tuiteleleapaga. Den blev officiellt nationalsång år 1950.

Text 
Amerika Samoa 
Lo’u Atunu’u pele ‘oe 
Oute tiu I lou igoa 
O ‘oe o lo’u fa’amoemoe 
O ‘oe ole Penina ole Pasefika 
E mo’omia e motu e lima 
E ua ta’uta’ua au aga I fanua 
Ma ou tala mai anamua 
Tutuila ma Manu’a 
Ala mai ia tu I luga 
Tautua ma punou I lou Malo 
Ia manuia ia ulu ola 
Amerika Samoa 
Ole Malo ole sa’olotoga 
(upprepning) 
Tautua ma punou I lou Malo 
Ia manuia ia ulu ola 
Amerika Samoa 
Ole Malo ole sa’olotoga 
Soifua ma ia manuia, 
Teine Samoa

Nationalsånger i Oceanien
Amerikanska Samoa