kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fritjof Kjellberg

Anton Fritjof Kjellberg, född 28 augusti 1901 i Uppsala, död 15 november 1980 i Nacka, var en svensk pianist och musikpedagog.

Fritjof Kjellberg var son till Lennart Kjellberg. Efter att ha avlagt studentexamen i Uppsala 1920, studerade han i pianistklassen vid Musikkonservatoriet i Stockholm och därefter för Georg Bertram och Leonid Kreutzer i Berlin. Som pianist debuterade han med en egen konsert i Köpenhamn 1924 och i Stockholm 1925. Efter att 1930 som solist i Stockholms konsertförening ha framfört Edvin Kallstenius pianokonsert verkade han som främjare av modern svensk tonkonst. Bland annat medverkade han som solist i Musikfrämjandets instruktiva musikserier och företog turnéer såväl i Sverige som i övriga Norden. Han framträdde även i radio både som solist och ackompanjatör. Kjellberg verkade även som musikpedagog. 1926 utexaminerades han som musiklärare från Richard Anderssons musikskola, där han 1931 blev överlärare. 1934 erhöll han samma befattning vid Lundholms Musikinstitut i Stockholm. När Svenska pianolärareförbundet bildades 1937, blev Kjellberg dess sekreterare, och 1943 blev han förbundets ordförande. 1942 blev han ordförande i Sveriges musikpedagogers riksförbund. Kjellberg är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor 
 
 Kjellberg, Anton Fritjof på SvenskaGravar.se

Svenska pianister under 1900-talet
Svenska musikpedagoger
Svenska musiker under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Musiker från Uppsala
Lärare från Uppsala
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1901
Avlidna 1980
Män
Etylbutanoat

Etylbutanoat,  även känt som etylbutyrat, eller smöreter, är en ester med formeln C6H12O2. Ämnet kan framställas genom en kondensationsreaktion mellan etanol och butansyra. Det är lösligt i propylenglykol, paraffinolja och fotogen.

På grund av etylbutanoatets doft och smak, som liknar ananas, används det ofta som smakförstärkare i bearbetade apelsinjuicer. Det förekommer också naturligt i många frukter, om än i lägre koncentrationer.

Framställning
Etylbutanoat kan syntetiseras genom att reagera etanol med smörsyra. Detta är en kondensationsreaktion, vilket innebär att vatten produceras i reaktionen som en biprodukt. Etylbutanoat från naturliga källor kan särskiljas från syntetiskt etylbutanoat genom stabil isotopkvotanalys (SIRA).

Användning
Etylbutanoat används ofta som konstgjorda smakämnen som liknar apelsinjuice och används därför i nästan alla apelsinjuicer som säljs, även i de som säljs som "färska" eller "koncentrerade". Det används också i alkoholhaltiga drycker (t.ex. martinis, daiquiris etc.), som lösningsmedel i parfymprodukter och som mjukgörare för cellulosa.

Etylbutanoat är en av de vanligaste kemikalierna som används i smaker och dofter. Den kan användas i en mängd olika smaker som apelsin (vanligast), körsbär, ananas, mango, guava, bubbelgum, persika, aprikos, fikon och plommon. I industriell användning är det också en av de billigaste kemikalierna, vilket bara ökar dess popularitet.

Egenskaper

Identifikatorer
PubChem 7762
EG-nummer 203-306-4

Se även
 Smörsyra

Referenser

Noter

Externa länkar

 MSDS sheet
 Sorption of ethyl butyrate and octanal constituents of orange essence by polymeric adsorbents 
 Biosynthesis of ethyl butyrate using immobilized lipase: a statistical approach 

Etylestrar
Butanoater
Lösningsmedel
Aromer
Mjukgörare
Bill Dickens

Bill "The Buddha" Dickens, född 1958, är en amerikansk basist som spelat tillsammans med Pat Metheny, George Michael, Joe Zawinul, Janet Jackson, Grover Washington Jr., Chaka Khan, Mary J. Blige, Freddie Hubbard, Al Di Meola, Dennis Chambers, Steve Morse, Randy Newman, The Hooters samt ett flertal andra.

Böcker 
 Bass Beyond Limits: Advanced Solo and Groove Concepts, Alfred Publishing Co., Inc., 1998, 
 Funk Bass and Beyond, Alfred Publishing Co., Inc., 2003,

Video
The Bill Dickens Collection (DVD), Warner Bros. Publications, 2003

Källor 

Amerikanska musiker
Amerikanska basister
Födda 1958
Levande personer
Män
Näsudden

Näsudden är en halvö på södra Gotland. Näsudden utgör större delen av Näs socken.

Näs kyrka ligger på uddens norra del; söder härom följer gårdarna Lingsarve, Båtels, Gans, Sigvards, Skåls, stora och lilla Siglavs, Levide, Olsvenne, Sigvards och Olsvänne.

Näsudden var den första platsen i Sverige där vindkraftverk prövades på allvar. På 1970-talet började Vattenfall utveckla och forska kring vindkraft. 1979 identifierades Södra Gotland som ett lämpligt område för vindkraft. En prototyp till ett vindkraftverk – Näsudden I – började byggas för att öka kunskapen om vindkraft. 1983 togs Näsudden I i drift och mätning på och utvärdering av aggregatet ingick som en del av ett statligt finansierat vetenskaplig arbete. Detta lade grunden till mycket av den kompetens inom vindkraft som finns idag. 1989 hade prototypen Näsudden I tjänat ut och Näsudden II beställdes.
 
Under 1990-talet växte Näsudden ut till en stor vindkraftpark och är idag (2010) Sveriges vindkrafttätaste område. Här finns idag omkring 100 vindkraftverk, varav Vattenfall äger åtta. 2004 invigdes Sveriges hittills största landbaserade vindkraftverk, Olsvenne 2. 2007, den 9 januari, stannade Näsudden II. Under sin livstid hade vindkraftverket slagit rekord i elproduktion med 61,4 GWh på  i drift. 2008, den 12 april, inbjöds grannarna för att ta ett sista farväl av Näsudden II.

På Näsudden finns även en 120 meter hög mast som bestyckats med givare för bland annat temperatur, vindriktning och vindhastighet på flera nivåer. Uppdatering sker varje minut. Alla data är tillgängliga för envar.  På Gotland finns totalt (år 2009) 156 vindkraftverk som under år 2009 producerade drygt  el. Det motsvarar förnybar hushållsel till drygt 37 000 hem.

Näsudden är ett av de ställen som vem som helst kan besöka och studera vindkraftverk i drift.

Näsudden har också betydande naturvärden. Uddens kust domineras av betade strandängar. I närheten av Skålsgårdarna finns ett större bestånd av jordkastanj. Nordost om gårdarna finns i en fårhage finns även ett stort bestånd av kransborre. I västsydväst ligger Bodudd, som är sammanvuxen med de tidigare skären Lillgrunn och Storgrunn. Här förekommer ovanligare arter som rödmire, nattglim, jungfrukam, glansveronika och sommarkynne och på reveln ut mot Lillgrunn finns krassing, fältkrassing och ljungsnärja samt ute på Storgrunns saltängar glasört, saltört, saltnarv och baltisk strandmalört. Området utgör fågelskyddsområde. Näsuddens sydöstra delar fram till Skallådern utgör ett natura 2000-område med samma namn som udden. Området utgörs till största delen av betade strandängar.

Noter  

Vindkraftverk i Sverige
Gotlands geografi
Halvöar i Sverige
Alla helgons blodiga natt 6

Alla helgons blodiga natt 6 (original: Halloween: The Curse of Michael Myers) är en amerikansk skräckfilm/slasher från 1995 och den sjätte filmen i Halloween-serien om seriemördaren Michael Myers. Skådespelaren Donald Pleasence dog innan filmen hann filmas klart helt.

Handling 
För sex år sedan, på alla helgons natt, försvann Michael och hans systerdotter Jamie spårlöst. De flesta tror att de dödats, men sanningen ligger på en annan nivå. Michael och Jamie har gömts undan av någon som vill beskydda och kontrollera ondskan själv, men ondska kan aldrig kontrolleras. I deras hemstad Haddonfield har halloweenfirande varit förbjudet i ett antal år, nu vill traktens ungdomar att det återinförs.

Om filmen 
Det finns en version av filmen som kallas The Producer's Cut och som innehåller bortklippta scener som bland annat ett alternativt slut. Denna version har sålts som en bootleg på bland annat Ebay. The Producer's Cut går numera att köpa officiellt på Blu-ray.

Externa länkar

Halloween (film)
Amerikanska filmer 1995
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Filmer från Miramax Films
Halloween: Resurrection

Halloween: Resurrection är en amerikansk skräckfilm/slasher från 2002 i regi av Rick Rosenthal, med Jamie Lee Curtis, Brad Loree, Busta Rhymes och Bianca Kajlich i rollerna. Filmen är den åttonde filmen i Halloween-serien.

Handling
Freddie Harris är mannen bakom Dangertainment.com, ett företag som tar dokusåporna till en helt ny nivå. Han hyr in sex modiga tonåringar som bevakade med videokameror ska "överleva" en natt i ett övergivet hus. Men det är inte vilken natt som helst, utan under Halloween. Och det är heller inte vilket hus som helst, utan seriemördaren Michael Myers barndomshem.

Men när de äventyrslystna ungdomarna väl blir inlåsta lägger sig snart deras förväntansfulla munterhet som en klump i magen. Huset är långt ifrån övergivet. Han är tillbaka, ondskan har slutligen hittat hem!

Rollista

Om filmen
Detta är den sista filmen i den ursprungliga serien, efter denna film gjorde Rob Zombie en reboot.

Externa länkar

Halloween (film)
Amerikanska filmer 2002
Filmer i regi av Rick Rosenthal
Amerikanska skräckfilmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Engelskspråkiga filmer
Magnus Hjorth

Magnus Hjorth (Ola Magnus Hjorth), född 26 september 1983 i Laholm, är en svensk jazzpianist. Han är verksam i Köpenhamn där han sommaren 2009 avslutade sin musikerutbildning på Rytmisk Musikkonservatorium. Han har studerat för bland andra Thomas Clausen, Jacob Christoffersen, Nikolaj Hess, Jørgen Emborg och Maggi Olin.

Som barn spelade Magnus Hjorth trombon och fiol, men övergick i tolvårsåldern till piano. Han har medverkat på flera skivinspelningar, bland annat med den egna trion Magnus Hjorth Trio som också består av dansken Lasse Mørck (bas) och norrmannen Snorre Kirk (trummor). Trions skiva Loco Motif (2007) recenserades på jazztidningen Orkesterjournalens webbplats, där skribenten Per Wiken avslutade recensionen med denna karaktärisering: "Musik med nerv av tre samspelta musikanter, som utstrålar kraft och självförtroende och som, vilket framgått, ställer vissa krav på den alerte lyssnaren. Att slödigga duger inte här."

Magnus Hjorth har även samarbetat med den danska sångerskan Malene Mortensen i Malene Mortensen Group och medverkar på ett par av hennes skivor.

Diskografi

Magnus Hjorth Trio
 Loco Motif (2007)
 Old, New, Borrowed, Blue (2009)
 Gershwin. With Strings (2011)
 Blue Interval (2013)
People Are Machines
 People Are Machines (2006)
 Suite For The Seven Mountains (2007) 
 Live Getxo (2007)
 Fractal (2011)

Malene Mortensen Band
 Malene (2007)
 Agony and Extacy (2009)

Ikenaga/Hjorth/Eldh
 Someday. Live in Japan (2010)
 Plastic Moon (2011)

Phronesis
 Organic Warfare (2007)

Danish Radio Big Band feat. Chris Potter
 Rumination (2010)

Monday Night Big Band
 Monday Night Big Band & Anders Larson (2010)

Mads La Cour Im Beruf
 Grandpa' Left You Nothing" (2010)

Sidsel Storm
 Nothing In between (2012)

Referenser

Svenska jazzpianister
Personer från Laholm
Födda 1983
Levande personer
Män
Midori

Midori kan syfta på:

 Midori Gotō –  en japansk-amerikansk violinist som uppträder under artistnamnet Midori
 Midori Ito (1969–) –  en japansk före detta konståkare
 Midori, Gunma – en stad i Japan
 Midori (likör) – en ljusgrön likör med melonsmak tillverkad av Suntory
 Midori (operativsystem) – kodnamnet för ett operativsystem utvecklat av Microsoft
 Midori (musikgrupp) – ett japanskt jazz-punk fusion band
 Midori (webbläsare) – en webbläsare baserad på renderingsmotorn WebKit
 Midori-ike – en sjö i Antarktis
Kustsamer

Kustsamer eller sjösamer (i äldre litteratur: sjölappar) är samer som lever i kustmiljö och försörjer sig på fiske och jakt. Ordet sjösamer används vanligen om samer som lever i Norge, från den nordligaste delen av Nordland fylke och upp till Varangerhalvön. Det finns även sjösamer inom skoltsamiskt område strax söder om Varangerfjorden.

I början av 1900-talet fanns mellan Varanger och Tromsø levande sjösamiska dialekter som närmast var släkt med enaresamiska och skoltsamiska. Även vid andra delar av den norska kusten har det funnits sjösamiska dialekter, bland annat i Tana, Porsanger, Vesterålen och Tysfjord, men de har dött ut. Söder om Malangen ska det för mycket länge sedan ha funnits sjösamer som helt assimilerats bland de norska bönderna.

Kustsamer vid Bottenhavet? 
Den amerikanske arkeologen Noel D. Broadbent menar att det även längs Bottenhavets kust fanns en kustsamisk befolkning under järnåldern. Han har grävt ut en mängd tomtningar längs kusten och menar att de är lämningar från hyddor som kustsamerna använde i samband med jakt på säl. Ett av bevisen för detta menar han är den björngrav som hittats i en av tomtningarna på Bjuröklubb i Västerbotten. Björngravar anses vara en typiskt samisk lämning.

Se även 
 Kväner
 Norrlands historia
 Sápmi

Källor

Externa länkar 
 Sjösamisk kultur i Nordnorge 
 Ett försvunnet folk träder fram

Samer
Stream

Stream kan avse:

Streaming – uppspelande av ljud- och videofiler på mottagarens dator eller mobiltelefon
Stream (spelkonsol) –  en spelkonsol från Nintendo
Kick-Ass

Kick-Ass kan syfta på:
 Kick-Ass (tecknad serie) – en tecknad serie från Marvel Comics från 2008
 Kick-Ass (film) – en film från 2010 baserad på Marvel Comics tecknade serie.
 Kick Ass (sång) – en sång av Mika
 Kick Ass (musikalbum) – ett musikalbum av punkgruppen Rövsvett
Bombus sonorus

Bombus sonorus (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus) som finns i Nordamerika.

Beskrivning 
Arten har övervägande svart huvud, gul mellankropp utom ett svart band mellan vingfästena samt gul bakkropp med svart bakkroppsspets..

Ekologi 
Bombus sonorus har en mycket lång flygperiod: De övervintrande drottningarna kommer fram redan i början av januari, arbetarna i slutet av februari och hanarna i början av juni. I början av december upplöses kolonierna och alla djuren dör utom de nya, befruktade drottningarna som bildar nya kolonier tidigt nästa år. Arten samlar nektar och pollen från ett flertal växtfamiljer, främst från familjerna korgblommiga, kransblommiga och strävbladiga växter, potatisväxter och ärtväxter.

Utbredning 
Bombus sonorus finns från Kalifornien i USA till Baja California Sur och Puebla i Mexiko, samt österut till sydvästra Texas.  Den har även påträffats i Guatemala och så långt österut som New Jersey (1927).

Taxonomi 
Taxonet är omdebatterat; Vissa forskare betraktar det som en underart av dess nära släkting Bombus pennsylvanicus. En DNA-undersökning från 2014 stödjer R. W. Thorp et al:s ståndpunkt, med det undantaget att en population i sydöstra Mexiko (i delstaten Chiapas) skulle vara en god art. En undersökning publicerad 2019, där ett antal forskare gått igenom tidigare publicerad data och prover, har en delvis avvikande åsikt än undersökningen från 2014. Forskarna anser inte att det finns fullt stöd för åsikten att Bombus pensylvanicus och Bombus sonorus skulle vara identiska, men anser att mer forskning behövs innan det går att slutgiltigt fastställa humlans taxonomiska status. Även IUCN rekommenderar att mer forskning utförs på området.

Källor

Externa länkar 

Humlor
Bombus
Codex Atlanticus

Codex Atlanticus (italienska: Codice Atlantico) är en samling med de flesta av Leonardo da Vincis originalteckningar i bokform. Samlingen är den största enskilda samlingen av da Vincis verk och omfattar de flesta ritningar tecknade av da Vinci mellan åren 1478 och 1518. Verket förvaras idag i Pinacoteca Ambrosiana på Ambrosianska biblioteket i Milano. Många delar och teckningar av Leonardos Codex Atlanticus är tillägnade hans forskning under hans vistelser vid Comosjön i Lierna, inklusive Fiumelatte och bergsgrottorna.

Boken
Codex Atlanticus är en samling om cirka 1750 teckningar samlade på 1119 tecknade ark i storlek 65 x 44 cm. Bilderna tar upp varierande ämnen som matematik, geometri, astronomi, botanik, zoologi och teknologi. Teckningar är sammanställda i tolv läderinbundna volymer.

Namnet Codex Atlanticus härrör från att ursprungligen var samtliga teckningar samlade i stort format i en enda bok. 

Boken förvaras idag i ett specialkonstruerat och klimatkontrollerat rum.

Historia
Efter da Vincis död år 1519 övertog hans elev Francesco Melzi samlingen, Melzis son Orazio Melzi ärvde samlingen i sin tur men sålde den i delar till olika köpare. Den italienske konstsamlaren Pompeo Leoni lyckades under 1600-talet att åter samla ihop de flesta teckningarna. Efter Leonis död år 1608 försvann samlingen igen tills den kom i greve Galeazzo Arconati ägo många år senare. År 1636 donerade Arconati boken till Ambrosianska biblioteket.

Åren 1968 till 1972 genomgick boken en omfattande restauration på en specialistavdelning i klostret Santa Maria de Grottaferrata i Grottaferrata i mellersta Italien. 

Mellan oktober 2005 och oktober 2006 visades boken för första gången i sin helhet under en utställning tillsammans med De Divina Proportione i Milano.

Referenser

Externa länkar

 Om Codex Atlanticus
 Bilder från utställningen

Leonardo da Vinci
Handskrifter
Historisk litteratur
Litteratur under medeltiden
Lawrence Brainerd

Lawrence Brainerd, född 16 mars 1794 i East Hartford i Connecticut, död 9 maj 1870 i St. Albans i Vermont, var en amerikansk abolitionist, affärsman och politiker. Han representerade delstaten Vermont i USA:s senat 1854–1855.

Brainerd bodde i Troy från 1803 till 1808 och flyttade sedan till St. Albans. Han arbetade först som lärare och blev sedan anställd av ett handelshus. Han gjorde en lång karriär inom handeln samt bank-, sjöfarts- och järnvägsbranscherna. Han aktiverade sig tidigt för avskaffandet av slaveriet. Han bytte 1840 parti från Whigpartiet till abolitionistiska Liberty Party och kandiderade i flera guvernörsval i Vermont. Han gick sedan med i Free Soil Party och representerade det partiet i senaten från oktober 1854 till mars 1855. Han efterträddes som senator av Jacob Collamer.

Efter att ha representerat Free Soil Party i senaten bytte Brainerd 1855 parti till Republikanska partiet och valdes till ordförande för republikanerna i Vermont. Brainerd tog sedan aktivt del i planeringsarbetet inför republikanernas första nomineringskonvent år 1856. Han var en viktig initiativtagare i saken tillsammans med kollegan David Wilmot från Pennsylvania. John C. Frémont blev den första presidentkandidaten i partiets historia.

Brainerd avled 1870 och gravsattes på Greenwood Cemetery i St. Albans. Hans dotter Ann Eliza var gift med järnvägsmagnaten och guvernören i Vermont J. Gregory Smith. Svärsonen Smith grundade Brainerd i Minnesota och valde namnet åt staden efter sin fru Ann Eliza och sin svärfar Lawrence Brainerd.

Noter

Externa länkar

Political Graveyard

Födda 1794
Avlidna 1870
Ledamöter av USA:s senat från Vermont
Amerikanska abolitionister
Män
Feber (olika betydelser)

Feber kan syfta på:

 Feber – förhöjd kroppstemperatur
 Feber (album) – ett musikalbum från 2000 med Coca Carola
 Feber (film) – en italiensk film från 1962 i regi av Michelangelo Antonioni, originaltitel L'eclisse
 Feber (sång) – en sång och en singel av den svenske artisten Olle Ljungström från 2002
 Feber (TV-program) – svenskt ungdomsprogram i SVT från 1998
 Feber (webbplats) – en svensk musiksajt
Samuel Prentiss

Samuel Prentiss, född 31 mars 1782 i Stonington, Connecticut, död 15 januari 1857 i Montpelier, Vermont, var en amerikansk politiker och jurist. Han representerade delstaten Vermont i USA:s senat 1831–1842. Han var bror till John Holmes Prentiss.

Prentiss växte upp i Massachusetts. Han studerade sedan juridik och inledde sin karriär som advokat i Montpelier, Vermont. Han tillträdde 1829 som chefsdomare i Vermonts högsta domstol. Prentiss efterträdde sedan 1831 Dudley Chase som senator för Vermont. Han var motståndare till Andrew Jackson. Under Prentiss första mandatperiod i senaten grundades Whigpartiet. Han gick med i det nya partiet och omvaldes 1837 som whig. Senator Prentiss avgick 1842 för att tillträda en domarbefattning i en federal domstol. Han tjänstgjorde sedan som domare fram till sin död år 1857 och gravsattes på Green Mount Cemetery i Montpelier.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1782
Avlidna 1857
Ledamöter av USA:s senat från Vermont
Amerikanska domare
Män
John Holmes Prentiss

John Holmes Prentiss, född 17 april 1784 i Worcester, Massachusetts, död 26 juni 1861 i Cooperstown, New York, var en amerikansk demokratisk politiker och journalist. Han representerade delstaten New Yorks nittonde distrikt i USA:s representanthus 1837–1841. Brodern Samuel Prentiss representerade Vermont i USA:s senat 1831–1842. Samuel representerade Whigpartiet under den tiden som båda bröderna satt i kongressen.

John Holmes Prentiss flyttade 1808 till Cooperstown, New York och grundade tidningen Freeman's Journal. Han var postmästare i Cooperstown 1833–1837. Prentiss blev invald i representanthuset i kongressvalet 1836 och omvaldes två år senare. Han bestämde sig för att inte ställa upp till omval i kongressvalet 1840 och fortsatte sin journalistiska karriär i stället. Han var dessutom bankdirektör i Cooperstown.

Prentiss avled 1861 och gravsattes på Lakewood Cemetery i Cooperstown.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1784
Avlidna 1861
Amerikanska journalister
Ledamöter av USA:s representanthus från delstaten New York
Personer från Worcester, Massachusetts
Män
Australopithecus sediba

Australopithecus sediba är en fossil förmänniska från Sydafrika. Australopithecus betyder "Sydapa", och artnamnet sediba betyder "källa" på Sesotho-språket som talas i området där fossilen hittades.  A. sediba tillhör den gracila grenen av släktet Australopithecus, till skillnad från de robusta förmänniskor som ibland räknas till Paranthropus.  De första fossilen av arten upptäcktes 2008 i Malapa-grottorna nära Johannesburg i Sydafrika av 9-årige Matthew Berger, son till den kände paleoantropologen Lee Berger.

Arten levde för mellan 1,95 och 1,78 miljoner år sedan.  Den har många gemensamma drag med de närbesläktade men något äldre arterna Australopithecus afarensis och Australopithecus africanus, men sägs vara i vissa drag mer människolik än övriga Australopithecus och skulle kunna vara förfader till släktet Homo, eller en nära kusin. Upptäckarna tolkar arten som en övergångsform mellan Australopithecus och Homo. Tolkningen är i högsta grad underställd debatt i forskarvärlden, men de hittills funna fossilen är ovanligt välbevarade och företer till och med vad upptäckarna hävdar är hudfragment, vilket inte tidigare säkrats av fossila hominider. Därför är förväntningarna högt ställda då fynden jämförs med samtida av Homo habilis.

Referenser

Externa länkar 

Förmänniskor
Australopithecus
Joseph B. Johnson

Joseph Blaine Johnson, född 29 augusti 1893 i Helsingborg, död 25 oktober 1986 i Springfield, Vermont, var en svensk-amerikansk politiker (republikan). Han var den 70:e guvernören i delstaten Vermont 1955–1959.

Johnson flyttade 1902 till USA och utexaminerades 1915 från University of Vermont. Han var ingenjör och arbetade på företaget Bryant Chucking Gear Company. Han avancerade med åren till en chefsposition, företagets general manager. Han var dessutom verksam som bankdirektör i Springfield.

Johnson var ledamot av Vermont House of Representatives, underhuset i delstatens lagstiftande församling, 1945–1947. Han var ledamot av delstatens senat 1947–1951. Han var viceguvernör i Vermont 1951–1955.

Johnson efterträdde 1955 Lee E. Emerson som guvernör. Han efterträddes 1959 av Robert Stafford.

Johnson var kongregationalist och frimurare. Han gravsattes på Summer Hill Cemetery i Springfield.

Referenser

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Farewell Address - Joseph B. Johnsons avskedstal som guvernör den 15 januari 1959 på Vermont State Archives

Viceguvernörer i Vermont
Guvernörer i Vermont
Svenskamerikaner
Amerikanska republikaner
Amerikanska ingenjörer
Personer inom amerikanskt bankväsen
Amerikanska politiker under 1900-talet
Politiker från Helsingborg
Födda 1893
Avlidna 1986
Män