kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Takyon

En takyon är en hypotetisk partikel vars absolut lägsta hastighet är ljushastigheten (c). Den kan aldrig färdas långsammare än ljushastigheten på grund av sin imaginära massa. Dess speciella egenskaper beskrevs första gången av den tyska fysikern Arnold Sommerfeld (1868–1951) som annars är känd för att bland annat ha introducerat finstrukturkonstanten i kvantmekaniken.

Etymologi 
Namnet takyon är taget från grekiskan (, takhyónion, av , takhýs, snabb) och betyder ungefär "en som är snabb".

Egenskaper 
En speciell egenhet hos takyoner är att deras energi ökar, när deras hastighet minskar. Även det motsatta gäller: när energin minskar, ökar deras hastighet. Och precis som vanlig materia har takyonen en antipartikel, nämligen antitakyonen.

Man har letat efter belägg för att takyoner skulle existera i den kosmiska strålningen, utan framgång.

Takyoner dyker upp i många olika former i bland annat strängteori, men anses idag vara en partikel som har alltför otroliga egenskaper och för hög instabilitet för att existera annat än som matematiskt koncept.

Källor 
 http://scienceworld.wolfram.com/physics/Tachyon.html

Externa länkar 

Hypotetiska elementarpartiklar
Strängteori
Tidsresor
Cleveland Barons (1937–1973)

Cleveland Barons var ett ishockeylag i American Hockey League mellan 1937 och 1973. Det fanns även ett Cleveland Barons i NHL mellan 1976 och 1978, som gick ihop med Minnesota North Stars, och därmed upplöstes.

Upplösta ishockeyklubbar i USA
Sport i Cleveland
Sportklubbar bildade 1937
Sportklubbar upplösta 1973
Ishockeyklubbar i Ohio
AHL-lag
Att tycka om

Att tycka om är ett musikalbum utgivet 1975 av den svenska gruppen Gimmicks på skivbolaget Polydor.

Spellista 
 Sången Lär Ha Vingar (2:45)
 Farväl Tegelstensgränd (3:08)
 Kärlek Kan Jag Ge Dig (3:30)
 Greta Garbo (2:52)
 Du Är En Dröm Som Blivit Sann (3:08)
 Minns Du Den Tiden (3:02)
 Sjung Min Sång (3:58)
 Just Sån't Får En Att Bli Sur (3:20)
 En Annorlunda Värld (3:20)
 Ge Värmen Tillbaka (3:15)
 En Dag Utan Dig (3:22)
 Nya Vintervalsen (3:00)

Gruppmedlemmar 
 Anita Strandell
 Diana Nuñez
 Kåre Ström
 Mats Westman
 Stefan Möller
 Nils Sylvén
 Valdemar Hajer

Referenser

Svenska musikalbum
Musikalbum 1975
Hela köret

Hela Köret var ett motorprogram som sändes i SVT under 2005. Programledare var Jonas Leksell och reporter var Olle Garp. Programmet handlade om motorfordon och trafik och var främst riktat till ungdomar. Inslagen i programmet hade i regel en ungdomskoppling, t.ex. kunde det handla om mopeder, radiostyrda bilar, folkrace eller att ta körkort.

Ett återkommande inslag var en realityserie där tittarna fick följa ett antal ungdomar i deras körkortsutbildning. Inslaget kallades De lämpade och det fanns ett tävlingsmoment där priset var en svart sportbil. Domare för tävlingen var trafiklärarna Jeanette Jedbäck Hindenburg och Jean Gergi.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Hela köret på Svensk mediedatabas

Svenska barnprogram på TV
Tony Skopac

Tony Skopac, född 1968 i Vancouver, Kanada, är en kanadensisk ishockeyspelare huvudsakligen verksam i Sverige i elitserien och division 1. Han hade sin storhetstid under 1990-talet och har spelat forward i alla de fyra stockholmsklubbarna AIK, Djurgården, Hammarby och Huddinge.

Karriär
1999/2000 Haninge HC, Division 1
1997/1998 Huddinge IK, Division 1
1996/1997 Huddinge IK, Division 1
1995/1996 Hammarby IF, Division 1
1994/1995 AIK, Elitserien
1993/1994 Hammarby IF, Division 1
1992/1993 Djurgårdens IF, Elitserien
1991/1992 Hammarby IF, Division 1
1990/1991 Hammarby IF, Division 1
1989/1990 Husums IF, Division 1 
1988/1989 Hammarby IF, Division 1

Källor 
Krönikan "Vad hände sedan?", 26 oktober 2006, Modo Hockey juniorer
Eurohockey.net

Externa länkar 
Bilder på Skopac i Hammarbydress
Bild på Skopac i Djurgårdsdress

Kanadensiska ishockeyspelare
Män
Födda 1968
Levande personer
Spelare i Huddinge IK
Spelare i Hammarby Hockey
Spelare i Djurgården Hockey
Spelare i AIK Ishockey
Idrottare från Vancouver
Kanske en Casanova

Kanske en Casanova (original: Casanova's Big Night ) är en amerikansk äventyrskomedi från 1954.

Rollista 
Bob Hope - Pippo Popolino
Joan Fontaine - Francesca Bruni
Audrey Dalton - Elena Di Gambetta
Basil Rathbone - Lucio, berättare
Hugh Marlowe - Stefano Di Gambetta
Arnold Moss - Doge
John Carradine - Foressi
John Hoyt - Maggiorin
Hope Emerson - Hertiginnan av Castelbello
Robert Hutton - Raphael, hertig av Castelbello
Lon Chaney Jr - Emo mördaren
Raymond Burr - Bragadin
Frieda Inescort - Signora Di Gambetta
Primo Carnera - Corfa
Frank Puglia - Carabaccio
Paul Cavanagh - Alberto Di Gambetta
Vincent Price - Casanova (cameoroll)

Externa länkar
 

Amerikanska komedifilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska filmer 1954
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Norman Z. McLeod
Anders Fredrik Regnell

Anders Fredrik Regnell, född 8 juni 1807 i Stockholm, död 12 september 1884 i Caldas i Brasilien, var en svensk läkare och mecenat.

Biografi

Studier och flytt till Rio de Janeiro 
Regnell blev student i Uppsala 1824, där grundlade ett livslångt intresse för botaniken. År 1830 avlade han förberedande examen för inskrivning i medicinska fakulteten, blev 1835 medicine kandidat och 1836 medicine licentiat samt promoverades 1837 till medicine doktor. Under sin studietid hade han bl.a. ett år varit prosektor hos Anders Retzius i Stockholm samt två gånger haft förordnande som koleraläkare. Åren 1836-38 var han anställd som underkirurg och 1838-39 som underläkare vid Serafimerlasarettet i Stockholm samt deltog som uppbördsläkare vid korvetten Jarramas expedition till Medelhavet 1839-40. Regnells dåliga hälsa - han led av allvarlig lungsjukdom - tvingade honom emellertid att söka bot i ett varmare klimat. På hösten 1840 lämnade han Sverige för att aldrig mer återvända. Han reste till Brasilien, legitimerade sig i Rio de Janeiro på ett utmärkt sätt inför den medicinska fakulteten där och flyttade sedan till den då obetydliga köpingen Caldas i provinsen Minas Gerais, där han kom att tillbringa återstoden av sitt liv. Där fick Regnell snart högt anseende som läkare och grundlade en avsevärd förmögenhet.

Botaniska studier 
Regnell ägnade sig även åt botaniska studier och skapade betydande samlingar av växter, vilka han efter hand sände till europeiska, främst nordiska museer. På samma gång studerade han även Brasiliens djurvärld och geologiska förhållanden samt utförde mot slutet av sin levnad under flera år noggranna meteorologiska iakttagelser. Han avstod från att själv bearbeta sina samlingar eftersom han saknade tillgång till litteratur, men detta utfördes i stället av en rad europeiska botaniker. Regnell donerade efterhand även stora summor till olika vetenskapliga institutioner i hemlandet. Sin kvarlåtenskap testamenterade han, med undantag av några legat, till Uppsala universitet, bland vars donatorer Regnell, näst Gustav II Adolf, är den främste. I Uppsala uppkallades den nya byggnaden för de fysiologiska och patologiska anstalterna, Regnellianum, vilken tillkom med hans stöd, efter honom.

Utmärkelser 
Bland hans utmärkelser kan nämnas att han blev hedersledamot av Vetenskapssocieteten i Uppsala (1865), Svenska läkarsällskapet (samma år), Uppsala läkarförening (1871) och Vetenskaps- och vitterhetssamhället i Göteborg (1878), invaldes 1870 i Vetenskapsakademien och kreerades 1877 till filosofie hedersdoktor vid Uppsala universitets jubelfest. Den 6 mars 1885 firade nämnda universitet en fest till hans minne, varvid den av rektor utfärdade inbjudningsskriften var en filosofisk avhandling "Om fosterlandskärleken". År 1903 uppfördes ett gravmonument över Regnell i Caldas.

En minnesvård över Regnell finns på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor

Vidare läsning

Svenska läkare under 1800-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Födda 1807
Avlidna 1884
Män
Läkare från Stockholm
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Huntsvillefängelset

Huntsvillefängelset (Huntsville Unit, Texas State Penitentiary at Huntsville), beläget i Huntsville, är Texas äldsta fängelse och alla avrättningar (2013) i Texas sker i detta fängelse.

Mellan åren 1928 och 1965 hade Huntsville egna dödsceller för manliga interner men dessa flyttades 1965 till det närliggande Ellis Unit. På grund av många rymningar flyttades det till Polunsky Unit 1999.

Dödsceller för kvinnliga interner finns på Mountain View Unit, i Gatesville.

Huntsvillefängelset är också känt som Mur-fängelset (engelska Walls Unit) för sina höga tegelmurar runt fängelset. Förutom att ha själva avrättningsfaciliteterna inom fängelsets murar används fängelset primärt för acklimatisering av interner som snart skall friges.

Översättning

Källor

Externa länkar
  Huntsvillefängelset - Texas Department of Criminal Justice

Fängelser i Texas
Byggnader invigda under 1800-talet
Arkitekturåret 1849
Huntsville, Texas
Dödsstraff i USA
Mats Benesch

Mats Olof Benesch, ursprungligen Andersson, född 2 februari 1966 i Strömsund, är en svensk journalist som för närvarande arbetar på Sveriges Television.

Benesch inledde sin mediakarriär på Napa Radio, Ayia Napa, Cypern. Sedan inledningen på 1990-talet har Benesch arbetat på Sveriges Radio, TV4, TV8 och sedan 2002 på Sveriges Television. På SVT har han bland annat arbetat som researcher och redaktör för Gomorron Sverige och programledare för Rapport. Sedan hösten 2007 är Benesch programledare för Eftersnack ABC , en regional talshow över Stockholms och Uppsala län.
Benesch återvände 2010 till Gomorron Sverige där han blev redaktör för programmets förmiddagssatsning.

Källor

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska TV-programledare
Svenska radioprogramledare
Födda 1966
Män
Levande personer
Personer från Ströms socken
Svenska journalister under 2000-talet
Music is What We Like to Play

Music is what we like to play, musikalbum utgivet 1974 av den svenska gruppen Gimmicks.

Låtlista
All Together Now
All Day Music
Who's Shaking Your Jelly Roll ?
Fine Way To Go
Cold Hands Mama
Alta Mira
Mama's Pancakes
Slippin' Into Darkness 
Should 've Known Better
Silver Gorilla
Light

Medverkande 
Leif Carlquist 
Anita Strandell
Diana Nuñez
Urban Hansson
Kåre Ström
Billy Gezon
Mats Westman
Frank Andersson
Stefan Möller  mfl.

Musikalbum 1974
Žemaičių Kalvarija

Žemaičių Kalvarija - är en stad i provinsen Telšiai, regionen Samogitien, Litauen. Staden har 798 invånare (2009).

I stadens kyrka finns ett krucifix och en Mariabild som anses heliga, och som är ett mål för pilgrimsfärder för katoliker från hela Litauen. Varje år i juli hålls en stor kyrkofestival.

Referenser

Externa länkar
 

Orter i Telšiai län
Pilgrimsresor
Jonas val

Jonas val var ett radioprogram som sändes i Sveriges Radio P1 under 2007. Programledare var Jonas Leksell och bisittare var psykologerna Anna Karlstedt och Per Naroskin. Programmet handlade om relationsproblem i människors vardag, till exempel till partners, barn, släktingar eller arbetskamrater.

I varje program ställdes Jonas Leksell inför ett svårt relationsproblem, där han i slutet var tvungen att ta ställning hur han själv skulle ha gått vidare. Till sin hjälp hade han sina bisittare och diverse inbjudna gäster. Intervjuer och diskussioner i studio varvades med reportage där personer med erfarenhet av problemet ifråga fick berätta om sina erfarenheter.

Sista programmet sändes 9 juni 2007 och hade titeln "Säga adjö, slitsamt uppbrott eller starten på något nytt?". Intresserade lyssnare hänvisas istället till det nystartade programmet Tillsammans i P4. 

Program i Sveriges Radio
Radioprogram startade 2007
Radioprogram nedlagda 2007
Dödligt lik

Dödligt lik är en amerikansk thriller från 1951. Först regisserad av John Farrow, sedan omgjord med nya scener regisserade anonymt av Richard Fleischer. Producenten   Howard Hughes bidrog tillsammans med Fleischer till ett nytt manus utan att någon stod med i förtexterna. I de nya scenerna ingick både mer våld och mer inslag av slapstick. Robert Mitchum, Jane Russell, Vincent Price gjorde huvudrollerna. Filmen totalförbjöds i Sverige och fick sin premiär först 1965.

Roller (urval)
Robert Mitchum - Dan Milner
Jane Russell - Lenore Brent
Vincent Price - Mark Cardigan
Tim Holt - Bill Lusk
Charles McGraw - Thompson, berättare
Marjorie Reynolds - Helen Cardigan
Raymond Burr - Nick Ferraro
Leslye Banning - Jennie Stone 
Jim Backus - Myron Winton

Externa länkar
 

Amerikanska thrillerfilmer
Filmer 1951
Molossier

Molossier eller molosser (grekiska: Μολοσσοί) var en grekisk stam som bebodde Epirus under antiken. De hade ett eget kungadöme som gränsade mot Illyrien i norr, mot Chaonien i nordväst och mot det thesprotiska kungadömet i söder. Molossierna tillhörde det Epirotiska förbundet fram tills att de blev annekterade av Rom. Enligt Strabon var molossierna tillsammans med thesprotierna och chaonerna de mest kända av de 14 stammarna som bebodde Epirus. Medlemmarna av det molossiska kungahuset ("Aeacidaerna") såg sig som ättlingar till Akilles son Neoptolemus och Andromake. Båda hade sökt sig till området (Epirus) efter Trojas fall. Deras son hette Molossos och var grundaren av molossierna. Den mest kända av den molossiska dynastin var Pyrrhus, men även Alexander den stores mor Olympias kom från det molossiska kungahuset.

Molossierna var under antiken kända för sina hundar som från början användes av fåraherdarna men som senare även kom att användas av både greker och romare till jakt, i strid, och som vakthund (se molosserhund).

Källor 

Antikens folkslag
Antikens Grekland
H. Bustos Domecq

H. Bustos Domecq är en pseudonym använd för verk skrivna av de argentinska författarna Jorge Luis Borges och Adolfo Bioy Casares. Det första av dessa var Seis problemas para don Isidro Parodi som gavs ut 1942 och utgjordes av parodiska detektivhistorier.

Författarpseudonymer
Argentinska författare under 1900-talet
Twistorteori

Twistorteorin är ett av många förslag som tagits fram till hur kvantgravitation kan uppnås. Teorins grundläggande byggstenar är kausala förlopp och rumtidens händelser.

Roger Penrose som är teorins upphovsman till kom fram till att det vanliga rumtidsperspektivet som användes för att förklara fysiska processer inte är lämpligt vare sig på planckskalan eller större skalor som de för elementarpartiklar. 

Roger Penrose införde därmed ett annat slags rum som han kallade twistorrum. I detta rum använder han sig av twistorer som koordinater. Twistorer är komplicerade och efter 30 år i forskningsfältet är de fortfarande ganska okända, även hos matematiker och fysiker. Twistorer måste både vara i spinn och röra sig i någon riktning. Twistorer var även ämnade att klargöra den roll komplexa tal spelar inom kvantmekaniken.

Twistorrummet är ett 3-dimensionellt komplext projektivt rum . En punkt i detta rum motsvarar en masslös partikels (till exempel en fotons) hela historia i den vanliga rumtiden. Detta kan liknas vid hur en linje i det projektiva planet motsvarar en enda punkt i det duala planet. Ekvationer kan överföras från rumtiden till twistorrummet vilket i vissa fall leder till förenklingar.

Twistorteorin har varit framgångsrik och lett till viktiga resultat i den klassiska allmänna relativitets- och fältteorin, men att den kommer att lösa kvantgravitationens gåtor är inte sannolikt enligt dagens fysiker och matematiker.

Källor 
Smolin, Lee (2003). How far are we from the quantum theory of gravity? arXiv.org e-Print archive
http://universe-review.ca/R15-19-twistor.htm
R. Penrose, F. Hadrovich. Twistor Theory, http://users.ox.ac.uk/~tweb/00006/index.shtml
R. Penrose (2004), The Road to Reality: A Complete Guide to the Laws of the Universe. Random House.  .

Teoretisk fysik
Algebra
Teorier
Gaussiskt heltal

Ett gaussiskt heltal eller gausskt heltal är ett komplext tal  på formen
, där x och y är heltal.

Således är 2+3i, 4-8i och 19 gaussiska heltal. Summor, differenser och produkter av gaussiska heltal är också gaussiska heltal:
 .
Vidare finns en heltalsvärd norm  definierad genom , och en "division med kvot och rest": Om  och  är två gaussiska heltal, och  , så finns två gaussiska heltal  och , sådana att  och . ( kan bildas genom att man var för sig avrundar realdelen och imaginärdelen av det komplexa talet  till närmaste heltal.) De gaussiska heltalen är en euklidisk ring.

Se även 
Gaussiska primtal
Carl Friedrich Gauss
Komplexa tal
Euklides algoritm

Externa länkar 

Algebraiska tal
Cyklotomiska kroppar
Sanshin-kan

Sanshin kan är en stilorganisation och tradition inom Shitō Ryū och har sin huvudorganisation i Sverige med hombu dōjō på Sanshin karateklubb i Stockholm, som är en av Sveriges äldsta karateklubbar. Sanshin Kan utövas idag i Asien, Europa, Amerikas, Mellanöstern och i Afrika. Samtliga klubbar som utövar Sanshin Kan karate är anslutna till organisationen Sanshin Kan International.

Historik 
Traditionen har utövats sedan 1965, i Sverige sedan 1969, av Tamas Weber, sōke och numera med fransmannen Henry Plée (född 1923), de enda två icke japanska 10:e dan i karate. 

Sanshin kan är Webers livsverk med syfte att bevara den traditionella Shitō Ryū-karaten, som han tränat hela livet, men som han känner har blivit urvattnad p.g.a. inre stridigheter inom alltför många organisationer, efter att organisationernas mästare dött samt moderna, kortsiktiga, anpassningar gjorts. Sanshin Kans tradition bygger på arvet efter Tamas Webers läromästare, som bl.a. innefattar Hayashi, Tani Chōjirō, Shōgō Kuniba med flera. Weber har efter Shōgō Kunibas död 1992 samarbetat med fler av Seishinkais tidigare ledande instruktörer från Japan, bl.a. Toshio Kaneta och Minamide.

Initialt tränades Shūkōkai på S:t Eriks karateklubb i en dōjō på Högbergsgatan 49 i Stockholm med ett första besök av Tani med följe 1972. Dōjōn blev strax därefter flyttad till Webers nya lokal för Sanshin på Olofsgatan vid Sveavägen. På 1980- och delar av 1990-talet ansvarade Tamas Weber för Shōgō Kunibas Motobu-ha Seishinkai i Europa och Mellanöstern.

Webers vision är att som President och Chefsinstruktör vidareutveckla vad han kallar ”Shitō Ryū Sanshin-kan International”.

Sedan 2011 finns även en klubb på Södermalm i Stockholm. Mer om Sanshin Kan som stil och dess historia finns på deras webbsida.

Se även 
 Sankūkai
 Kuniba-kai
 Kofukan
 Kaneta-ha

Noter och referenser

Externa länkar 
Sanshin karates svenska facebooksida

Karate
WP:Projekt Japan
Lev Rubinstein

Lev Semjonovitj Rubinstein (, Lev Semjonovitj Rubinsjtejn), född 19 februari 1947 i Moskva, är en rysk poet och bibliotekarie som gjorde sig känd som uppläsare under 1970-talet, när den sovjetiska statsmakten hindrade honom att ge ut sina verk. Rubinstein skrev inför uppläsningarna sina dikter på bibliotekets katalogkort. Det formatet kom sedan att bli ett viktigt element i hans poesi. På svenska finns Tiden går, som består just av en samling sådana kort, tryckta i bokform.

Utgivet på svenska
2001 – Tiden går, ur Det stora kartoteket (översättning Lars Kleberg)
2015 – Ryska dagsedlar (översättning Johan Öberg)
2021 –

Se även
Moskvakonceptualismen

Ryska poeter
Sovjetiska poeter
Ryska bibliotekarier
Författare från Moskva
Födda 1947
Levande personer
Män
Sterne

Sterne kan avse:

 Hedda Sterne (1910–2011), amerikansk konstnär
 Laurence Sterne (1713–1768), engelsk författare

Se även 
 Stern (olika betydelser)
 Sterner
Rise Viktoria

Rise Viktoria, (av institutet skrivet RISE Viktoria) tidigare Viktoriainstitutet och Viktoria Swedish ICT, är ett 1997 grundat svenskt forskningsinstitut inom IT. Det ingår i Rise - Research Institutes of Sweden och ligger Lindholmen Science Park i Göteborg.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Swedish ICT Research
Faller fritt som i en dröm

Faller fritt som i en dröm är en kriminalroman från 2007 av Leif G.W. Persson.

Romanen ingår i en trilogi där detta är den tredje delen efter Perssons tidigare kriminalromaner Mellan sommarens längtan och vinterns köld och En annan tid, ett annat liv. I intrigen ingår välkända poliser från Perssons tidigare böcker. Det börjar med att chefen för Rikskriminalen Lars Martin Johansson börjar titta på Palmeutredningen igen tillsammans med några medarbetare, bland annat Anna Holt och Lisa Mattei, formellt med uppdraget att arkivera och registrera dokument ur utredningen. Även kriminalkommissarie Evert Bäckström medverkar och får förkroppsliga den inkompetente polisen.

I Svenska Dagbladet skrev Magnus Persson i sin recension: "Men inom kriminalfiktionens ramar är det en suggestiv och engagerande final på en trilogi som måste karakteriseras som ett veritabelt kraftprov med få motstycken i detta land." I Värmlands Folkblad ansåg Jonas Brefält att romanen inte riktigt nådde upp till de två tidigare delarna men att intrigen var en intressant exposé över alla blindspår i Palmeutredningen.

Cameo
I boken skriver Persson om TV-programmet Grabbarna på Fagerhult, där han själv medverkade. Kommentarerna om programmet görs genom Evert Bäckströms ögon. Programledarna beskrivs som "tre lönnfeta tevekändisar med jaktintresse" och Jan Guillou pekas ut som "den näst fetaste av Fagerhultarna".

Karaktärer (i urval)
Chef för Rikskriminalpolisen - Lars Martin Johansson
Kommissarie - Anna Holt
Kommissarie - Evert Bäckström
Filisofie Dr./kommissarie - Lisa Mattei
Polisintendent - Claes Waltin
Kommissarie - Jan Lewin
Bo Jarnebring
Kjell Göran Hedberg

Fotnoter

Svenska kriminalromaner
Skönlitteratur 2007
Verk av Leif G.W. Persson
Herman Lamm

Herman Fredrik Lamm, född den 20 april 1853 i Stockholm, död den 13 juli 1928 i Royat i Puy-de-Dôme, Frankrike, var en svensk grosshandlare och politiker. Han var son till Jacques Lamms yngre halvbror och var gift med Elise Sofie Philipson, född 1855 i Norrköping. Han var far till och Martin, Kurt, Olof och Erik Lamm samt bror till Emma Zorn.

Lamm idkade i sin farfars, Salomon Ludvig Lamms, firma grosshandel med manufakturvaror i Stockholm och drev även Brunkebergsmagasinet fram till 1921. Han tog 1900 plats i stadsfullmäktige där han var en flitigt anlitad kraft och var 1909-18 ordförande i drätselnämndens första avdelning. 

Åren 1910-1928 var Lamm riksdagsledamot i första kammaren för Stockholms stads valkrets. Vid invalet räknade han sig som vänstervilde, men 1912 anslöt han sig till det liberala samlingspartiet. Efter den liberala partisprängningen 1923 tillhörde han liberala riksdagspartiet. I riksdagen var han bland annat ledamot av bevillningsutskottet 1911 och statsutskottet 1912-18, 1919 och 1920-25. Han var 1919-28 vice talman i första kammaren, en befattning som från 1921 benämndes förste vice talman. I riksdagen engagerade han sig bland annat i kommunala och ekonomiska frågor. År 1921 avvecklade Lamm sin affärsverksamhet, då han sålde sin stora manufakturaffär Brunkebergmagasinet. 

I huvudstadens kommunala liv gjorde Lamm en betydande insats, framför allt som ordförande i drätselnämndens första avdelning (stadens "finansminister"). I övrigt innehade Lamm ett stort antal förtroendeuppdrag. Sålunda var han överrevisor för Statens Järnvägar 1908-10, ordförande i Börsstyrelsen, i Stockholms handels- och sjöfartsnämnd och i dess köpmannaförening, vice ordförande i Svenska Handelsbankens styrelse samt överrevisor i Vattenfallsstyrelsen, vidare ledamot av olika kommittéer. Ur Stockholms stadsfullmäktige avgick Lamm våren 1923.

Källor 
Svenska Dagbladets årsbok - 1928, red. Erik Rudberg & Edvin Hellblom, Åhlén & Åkerlunds Boktryckeri, Stockholm 1929 s.292
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970, (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 126-127

Noter

Externa länkar

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala riksdagspartiet
Första kammarens vice talmän
Ledamöter av Stockholms stadsfullmäktige
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Födda 1853
Avlidna 1928
Män
Ugglan
Politiker från Stockholm
Näringslivspersoner från Stockholm
Svenska politiker under 1900-talet