kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Schauspielhaus Graz

Schauspielhaus Graz i Graz är en av Österrikes mest välrenommerade teatrar.

1774-1776 uppfördes en teaterbyggnad intill stadsborgen efter ritningar av barockbyggmästaren Josef Hueber. Vid jul 1823 utbröt en eldsvåda som förstörde teatern nästan helt och hållet. Två år senare invigdes en ny teaterbyggnad ritad av hovarkitekten Peter von Nobile i klassicismens stil. På denna tid spelades alla genrer av dramatisk konst på teatern: skådespel, baletter, operor. Här började och avslutade också Johann Nestroy sin karriär som skådespelare och dramatiker på 1800-talet. 

Från teaterns balkong tillkännagavs 1918 den österrikiska monarkins slut och republikens födelse. Med anledning av detta byttes namnet på platsen framför teatern från Franzensplatz till Freiheitsplatz. 

1954-1964 byggdes teatern om och till. En teknisk förnyelse av scentekniken skedde 1999 och 2000.

Externa länkar 
 Schauspielhaus Graz

Byggnader och anläggningar i Graz
Teatrar i Österrike
Slottet Eggenberg

Slottet Eggenberg ligger i utkanten av staden Graz i Österrike.

Slottet har anor från medeltiden. Mellan 1525 och 1556 uppfördes det nuvarande slottet av Johann Ulrich von Eggenberg som då var ståthållare för inre Österrike. Vem som ritade slottet är omtvistat: antingen Pietro de Pomis eller Laurenz van der Sype. 

Slottets arkitektur har förebilder i slotten El Escorial i Madrid och Alcázar i Toledo. Byggd kring en innergård följer den ett astronomiskt tema: Slottets sidor vetter åt de fyra väderstrecken. På varje våning finns det 31 rum. 12 praktsalar på vardera sida – 12 med ljusa dörrar och 12 med mörka dörrar – symboliserar dygnets timmar. I festsalen (planetsalen) tematiseras de 7 veckodagarna och de 12 tolv månaderna. De fyra tornen symboliserar de fyra årstiderna. Dessutom har slottet 365 fönster. 

Slottet omges av en park i engelsk stil.

Slottet är idag i delstatens ägo och förvaltas av landsmuseet Joanneum. Slottet är öppet för allmänheten. Förutom guidningar genom praktsalarna finns det flera museer att besöka:
 den fornhistoriska samlingen (med Strettweg-vagnen som främsta föremål)
 den provinsialromerska samlingen med antikkabinettet
 myntsamlingen
 konstsamlingen ”Alte Gallerie” med tavlor och skulpturer från romansk tid till senbarock.
Även parken är öppen för allmänheten.

Externa länkar 
 
 Landsmuseet Joanneums webbsida om slottet Eggenberg
 graztourismus.at om slottet Eggenberg

Byggnader och anläggningar i Graz
Parker i engelsk stil
Museer i Graz
Eggenberg
Världsarv i Österrike
Basilikan Mariatrost

Basilikan Mariatrost i Graz (Österrike) är en vallfartskyrka i förbundslandet Steiermark. Kyrkan ligger i utkanten av staden på Purberget.

Pilgrimsorten har en händelserik historia. På 1100-talet påstods att korsfarare hade tagit med sig hem ett stycke av det heliga korset som placerades i ett litet kapell på Purberget. Efterhand kom allt fler pilgrimer till platsen som kallades ”Heiliges Kreuz zum Landestrost”. Slutligen inrättades ett pastorat. 1480 ödelades hela orten med den lilla kyrkan av ungerska trupper. 

Det tog över 200 år innan vallfartstraditionen togs upp igen. 1666 tog friherre von Willersdorf en mariaskulptur med sig till Mariatrost och byggde ett litet kapell. Planerna på att bygga en kyrka omintetgjordes på grund av hans död. 1708 beslöt den nya ägaren Franz Caspar Canduzzi att bygga en kyrka och ett kloster. 1714 började bygget och ca 30 år senare stod kyrkan klart. Klostret upplöstes 1996, men kyrkan är fortfarande en av de viktigaste vallfartskyrkorna i Steiermark.

Kyrkan ritades av Andreas Stengg och hans son Johann Georg Stengg i högbarock stil. De två tornen och den stora kupolen dominerar dess utseende. Bland de högbarocka inventarierna utmärker sig högaltaret och predikstolen. Praktfulla fresker av Lukas von Schram och Johan Baptist Scheidt täcker taket och de övre sidoväggarna.

Externa länkar
 Församlingens webbplats

Byggnader och anläggningar i Graz
Mariatrost
Romersk-katolska pilgrimsorter i Österrike
Renáta Tomanová

Renáta Tomanová, född 9 december 1954, är en tidigare professionell tennisspelare från Tjeckien (född i dåvarande Tjeckoslovakien).

Som singelspelare är Tomanová främst känd för sina två singelfinaler i Grand Slam-turneringarna Australiska öppna och Franska öppna. Båda finalerna nådde hon säsongen 1976. Australiska öppna förlorade hon mot australiskan Evonne Goolagong (2–6, 2–6) och senare på våren Franska öppna mot brittiskan Sue Barker (2–6, 6–0, 2–6). Hon nådde också finalen i grusturneringen Italienska öppna 1977, men förlorade mot amerikanskan Janet Newberry.
 
I dubbel nådde Tomanová första gången en GS-final 1976 i Australiska öppna. Hon spelade tillsammans med Lesley Turner Bowrey. Paret förlorade finalmatchen mot Evonne Goolagong och Helen Gourlay Cawley. Två år senare, 1978, vann hon slutligen dubbeltiteln i Australiska öppna, den gången tillsammans med Betsy Nagelsen genom finalseger över Naoko Sato och Pam Whytcross (7–5, 6–2).

Renáta Tomanová tränades av den tjeckiska förra storspelaren Vera Sukova och utvecklades till en kraftfull stilren spelare. Under stora delar av sin karriär kom hon att stå i skuggan av landsmaninnan Martina Navratilova.

Tomanová deltog i det tjeckiska Fed Cup-laget 1975 och 1978-81. Hon spelade totalt 27 matcher av vilka hon vann 20. Hon besegrade i Fed Cup-sammanhang bland andra spelare som Helen Gourlay Cawley, Virginia Wade och svenskan Mimmi Wikstedt.

Grand Slam-titlar
Australiska öppna
Dubbel – 1978

Referenser

Noter

Tjeckiska tennisspelare
Födda 1954
Kvinnor
Levande personer
David Lloyd

David Lloyd, född 1950 i Enfield Town i London, är en brittisk serietecknare.  Han började teckna serier i slutet av 1970-talet för Halls of Horror, TV Comic och flera olika titlar av Marvel UK. Lloyd är mest känd för att ha tecknat V for Vendetta (först publicerad 1982) efter manus av Alan Moore.

Referenser 

Brittiska serieskapare
Födda 1950
Män
Levande personer
Urhundenvinnare
Fuzion Frenzy

Fuzion Frenzy (2001) är titeln på ett spel utvecklat av Blitz Games till Xbox. Spelet innehåller 45 stycken minispel. Spelet har en uppföljare som heter Fuzion Frenzy 2 till Xbox 360.

Xbox-spel
Datorspelssamlingar
Datorspel 2001
Fuzion Frenzy 2

Fuzion Frenzy 2 (2007) är titeln på ett spel utvecklat av Hudson Soft till Xbox 360. Spelet är en uppföljare till en av lanseringstitlarna för Xbox kallad Fuzion Frenzy.

Xbox 360-spel
Datorspel 2007
John Key

John Phillip Key, född 9 augusti 1961 i Auckland, är en nyzeeländsk politiker. Han var partiledare för Nya Zeelands nationella parti 2006–2016 och Nya Zeelands premiärminister från 2008 till 2016. Han avgick som premiärminister, på egen begäran, den 12 december 2016.

John Key valdes in i Nya Zeelands parlament 2002 som partiets representant för valkretsen Helensville i nordvästra Auckland. År 2004 valdes han till partiets finanstalesman och efterträdde sedan Don Brash som partiledare och oppositionsledare 2006.

Privatliv 

Key föddes i Auckland och hans föräldrar hette George Key och Ruth Key (född Lazar). Hans alkoholiserade far, som ursprungligen kom från Storbritannien, avled i en hjärtinfarkt 1967.

Han gick på Burnside High School, och tog en Bachelor of Commerce-examen i redovisning vid University of Canterbury 1981. Han har även läst kurser på Harvard University, även om han inte tog någon examen där.

Key träffade sin hustru Bronagh när de gick på Burnside High School. De gifte sig 1984 och har två barn; Stephie och Max.

Karriär före den politiska 
Han fick sitt första arbete 1982, som revisor på McCulloch Menzies, och blev sedan projektledare på klädföretaget Lane Walker i Christchurch under två år. Key började arbeta som valutahandlare på Elders Finance in Wellington, och fick en chefsposition där två år senare, och flyttade 1988 till Bankers Trust i Auckland.

År 1995 blev han chef för den asiatiska valutahandeln i Singapore för Merrill Lynch. Samma år befordrades han till företagets internationella chef för valutahandel i London. Vissa medarbetare kallade honom "den leende lönnmördaren" eftersom han bibehöll sin vanliga munterhet under tiden han avskedade dussintals (vissa säger hundratals) anställda efter stora förluster i samband med den Ryska finanskrisen 1998. Han var medlem av Foreign Exchange Committee i New York Federal Reserve Bank mellan 1999 och 2001.

Referenser 
Den här artikeln är, helt eller delvis, översatt från engelskspråkiga Wikipedia

Externa länkar 

 
 Nya Zeelands premiärminister, officiell webbplats official website
Profile på New Zealand National Partys webbplats
Profile på Parliament of New Zealands webbplats
Releases and speeches på Beehives webbplats
 The New Zealand Herald med: John Key–the unauthorised biography

Nya Zeelands premiärministrar
Nyzeeländska partiledare
Födda 1961
Män
Levande personer
Nyzeeländska politiker under 1900-talet
Nyzeeländska politiker under 2000-talet
Personer från Auckland
Alumner från University of Canterbury
Blitz Games

Blitz Games är ett dotterföretag till Blitz Games Studios som utvecklar spel. Blitz Game Studios hette vid starten bara Blitz Games men efterhand att företaget växte delades spelutvecklingen upp i flera företag. Blitz Games tillverkar (och har tillverkat) främst familjespel till Playstation 2, Playstation 3, Xbox 360 och PC. Företaget grundades 1990 och ligger i Warwickshire, England.

Externa länkar
Blitz Games

Brittiska datorspelsföretag
Företag bildade 1990
Hardboiled

Hardboiled är en amerikansk tecknad serie skriven av Frank Miller och tecknad av Geof Darrow. Utgavs ursprungligen som en limited series i tre delar av Dark Horse Comics 1990-1992. 1993 utkom delarna samlade som en serieroman om 128 sidor (). Vid tiden för publiceringen ansågs den vara den mest våldsamma serien som någonsin författats.

Amerikanska seriealbum
Seriealbum 1993
Harri Olli

i skidflygning

Harri Juhani Olli, född 15 januari 1985 i Rovaniemi, är en finsk före detta backhoppare. Hans hemförening är Ounasvaaran Hiihtoseura (Ounasvaaran Skidföräning).

Karriär 
Harri Olli debuterade internationellt i Kontinentalcupen säsongen 2001/2002 med en trettioförsta plats i Lahtis 15 december 2001.
Hans bästa placering i världscupen är första platsen, en placering han fick i flygbacken i Oberstdorf i Tyskland den 15 februari 2009. 29 november 2002 deltog Olli i sin första Världscuptävling i Kuusamo. Knappa året senare tok han sina första världscup-poäng i samma backen, då han blev nummer 25. Olli erövrade ett junior-VM-brons i normalbacke från VM-tävlingarna i Sollefteå 2003. 

24 februari 2007 vann Harri Olli VM-silver i stora backen i Sapporo. Han var bara 0,2 poäng efter schweizaren Simon Ammann. Harri Olli har en silvermedalj från VM i skidflygning i Oberstdorf 2008 och en bronsmedalj från VM i Planica 2010, båda medaljer i laghoppning.

Säsongen 2010/2011 misslyckades Olli att kvalificera sig till Världscuptävlingen i Kuusamo och visade domarna fingret. Han blev då avstängd från deltagande i Världscupen som straff för sitt osportsliga uppträdande. 2011 misslyckades han i Världscupen efter karanäntiden samtidigt som Ollis personliga tränare avslutade samarbetet med Olli. Olli beslöt då att avsluta karriären.

Privatliv 
Harri Olli har studerat matematik vid universitetet i Rovaniemi. Ollis livsstil har givit honom smeknamnet "nya Matti Nykänen".

Externa länkar 

  
 Skispriner.de - Nyheter om Harri Olli 
 Bekutschi.com - Ollis persönlicher Trainer tritt zurück 

Finländska backhoppare
Födda 1985
Män
Levande personer
Idrottare från Rovaniemi
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Finland
Silvio Fauner

Silvio Fauner född 1 november 1968 är en före detta italiensk längdskidåkare. 

Fauner hade sin storhetstid under mitten av 1990-talet då han bland annat vann 50 km vid VM i Thunder Bay 1995. Vidare var Fauner slutman i det italienska landslag som spurtslog Norge i stafetten vid OS i Lillehammer 1994.Denna bragd gjorde att stafettlaget var med och bar fram den olympiska elden vid invigningsceremonin vid OS i Turin 2006.

Övriga meriter

Världscupen
1995 - trea i totalcupen
tre segrar
18 pallplatser på 140 starter

Externa länkar
  

Italienska längdåkare
Födda 1968
Män
Levande personer
Olympiska guldmedaljörer 1994
Olympiska silvermedaljörer 1992
Olympiska silvermedaljörer 1998
Olympiska bronsmedaljörer 1994
Olympiska bronsmedaljörer 1998
Italienska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Italien
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1992
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Italien
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1994
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Italien
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1998
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Italien
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2002
Världsmästare i längdåkning
Tlacopán

Den historiska staden Tlacopán (Nahuatl Blommande växt på platt jord), nutida Tacuba är en arkeologisk plats i centrala Mexiko belägen i dagens Mexico City.

Historia 
Tlacopán grundades troligen på 1200-talet av Tepanekerfolket en grupp Mexicaindianer.

År 1428 ingick Tlacopán ett förbund med grannstäderna Tenochtitlán och Texcoco vilket lade grunden till Aztekerriket. Staden växte dock aldrig till en betydande stad i riket trots sin lojalitet mot Aztekerna.

År 1521 förstördes staden av de spanska conquistadorerna under ledning av Hernán Cortés.

Staden 
Tlacopán låg på den västra stranden av Texcocosjön i Mexikodalen och förbands med Tenochtitlán genom en damm. 
Idag återstår i stort inget från den tidigare staden.

Moderna Tacuba förblev en egen stad fram till slutet på 1900-talet då det införlivades som del i delegaciones (stadsdel) Miguel Hidalgo i Mexico City.

Externa länkar
 om Tlacopán

Mexikos historia
Mexico City
Aztekerna
Fornminnen i Mexiko
Karelen (olika betydelser)

Karelen kan syfta på:

 Karelen – ett kulturgeografiskt område i sydöstra Fennoskandia
 Karelens historia – för det kulturella och geopolitiska området Karelen inom nuvarande Finland och nordvästra Ryssland
 Karelens lagsaga – sannolikt en egen lagsaga från 1578
 Karelska näset – ett näs mellan Ladoga och Finska viken, i Leningrad oblas
 Historiska benämningar på de områden i sydöstra Finland som förlorades till Ryssland vid Freden i Nystad 1721 och Freden i Åbo 1743: Svenska Karelen eller Finska Karelen; se Viborgs och Nyslotts län, Kymmenegårds och Nyslotts län samt Finlands gränsförändringar.
 Geografisk benämning på den svenska besittningen Kexholms län samt Viborgska guvernementet (även Gamla Finland eller Ryska Finland) inom Ryska kejsardömet.

Finland
 Karelen (historiskt landskap i Finland) –  ett historiskt landskap i Finland
 Västkarelen– kallas även svenska Karelen eller finska Karelen, se Karelen
 Karelens län – ett län i östra Finland 1634–1641, se Finlands län
 Savolax och Karelens län – ett svenskt län i Finland 1775–1809
 Norra Karelens län – ett län i Finland 1960–1997
 Södra Karelen – ett nuvarande landskapsförbund, ursprungligen i Södra Finlands län 1998–
 Norra Karelen – ett nuvarande landskapsförbund i östra Finland 1998–

Ryssland/Sovjetunionen 
 Karelska republiken – en delrepublik i västra Ryssland 1991–
 Östkarelen – den östra delen av Karelen även Fjärrkarelen
 Vita Karelen  – norra delen av Östkarelen, även Vitahavskarelen
 Olonets-Karelen – sydöstra delen av Östkarelen, även enbart Olonets eller Aunus efter staden Olonets 
 Ladogakarelen – nordost om Ladogasjön
 Karelska näset – sydvästra delen av Östkarelen
 Karelska ASSR – en autonom republik i Sovjetunionen åren 1923-1940 och 1956-1991
 Karelsk-finska socialistiska sovjetrepubliken – en sovjetrepublik Karelsk-finska SSR, en delstat i Sovjetunionen 1940–1956

Se även
Norra Karelen (olika betydelser)
 Gamla Finland
Olof G. Tandberg

Olof Gudbrand Tandberg, född 7 januari 1932 i Hedvig Eleonora församling, är en svensk ämbetsman och författare. Han har särskilt engagerat sig i frågan om etniska minoriteters rättigheter.

Tandberg blev filosofie kandidat vid Stockholms högskola 1957, filosofie magister 1958 och filosofie licentiat 1965. Han var anställd vid Sveriges radios utlandsavdelning 1960-1961, var pressekreterare vid Nämnden för internationellt bistånd 1961-1962 och departementssekreterare vid Utbildningsdepartementet och generalsekreterare vid Svenska Unescorådet 1962-1970. Han var därefter utlandssekreterare vid Kungliga Vetenskapsakademien 1970-1997.

Tandberg grundade 1966 Svenska kommittén för mänskliga rättigheter och har skrivit flera böcker om etniska minoriteter.

Tandberg tilldelades Årets Hedersutmärkelse vid Kurdgalan 2007 som anordnades av Kurdistans regionala regering (KRG). Tandberg har som opinionsbildare i kurdfrågan författat böcker om kurdernas situation.

Tandberg var tidigare även ordförande i Svensk-norska föreningen.

Olof G. Tandberg är son till John Tandberg och Cecilia, född Böös.

Bibliografi i urval 
 Sydafrika, 1960, Utrikespolitiska institutet (småskrift).
 Rasfrågan i Sydafrika, 1963, Utrikespolitiska institutet (småskrift).
 Sydafrika och FN, 1965, Utrikespolitiska institutet (småskrift).
 Det glömda kriget: rapport från irakiska Kurdistan, tillsammans med Selahaddin Rastgeldi, 1967, Svenska kurdkommittén och Natur & Kultur.
 Brun mans Afrika: indiernas roll i Afrikas ekonomiska utveckling, 1968, Natur & Kultur.
 Jordens förtryckta: etniska minoriteter i världen, tillsammans med Anders Küng, 1970, Aldus/Bonniers.
 Lina Jonn: en berättelse om en fotografisk pionjär och hennes ateljé, 2003, Bokförlaget Atlantis. (Lina Jonn var Olof G. Tandbergs farmor.)
 ABC om Kurdistan: en personlig redovisning, med foto av Georg Kristiansen, 2008, Apec.

Källor 

Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Födda 1932
Levande personer
Män
Ämbetsmän från Stockholm
Författare från Stockholm
Tant Ellens dansskola

Tant Ellens dansskola, tecknad serie av Ellen Bergman och Rune Andréasson bestående av 60 avsnitt med rörelseövningar demonstrerade av figurerna Tofsen och Flätan, många gånger med en nalle som bifigur. Serien publicerades i Göteborgs-Postens lördagsbilaga under åren 1950-1951.

Avsnitten

1. Gubben i lådan
2. Katten
3. Saxen
4. Blomman
5. Bollen
6. Hoppetossan
7. Storken
8. Fjärilen
9. Karusellen
10. Älvan
11. Ljuset
12. Kattungen
13. Cirkushästen
14. Kaffetanten
15. Näbben
16. Vindsnurran
17. [?]
18. Larven
19. Flugan
20. Feen
21. Käppen
22. Vaggvisan
23. Stenstöten
24. Gummisnodden
25. Sköldpaddan
26. Blygubben
27. Slungbollskastaren
28. Pilträdet
29. Grodan
30. Folkdansen
31. Lokomotivet
32. Sjögräset
33. Klockan
34. Vågen
35. Pajasen
36. Tvätterskan
37. Indianen
38. Lindansösen
39. Bryggan
40. Brasan
41. Sprattelgubben
42. Spagettin
43. Masken
44. Rosetten
45. Skomakaren
46. Glasstruten
47. Propellern
48. Snöflingan
49. Båten
50. Svampen
51. Gungan
52. Fåtöljen
53. Julkorten
54. Tomteblosset
55. Pepparkaksgubben
56. Ljuset
57. Skidhopparen
58. Skridskodansösen
59. Spargrisen
60. Stjärnfallet

Övrigt
Serien hade en föregångare i form av en fotoserie skapad av Ellen Bergman (Ellen Bergman-arkivet, Göteborgs Stadsmuseum).
"Tant Ellen" förekom även som figur i Rune Andréassons Åsnan Kal från Slottsskogen #194-195, juni 1949.
I #49, Båten, förekommer en båt med namnet Eva, sannolikt tillägnad Ellen Bergmans dotter Eva.

Externa länkar

Serieåret 1950
Serieåret 1951
Svenska serier
Brick Lane

Brick Lane är en gata och område i Londons East End. De flesta husen på gatan är byggda i tegel och gatan är bitvis stenlagd. Området var tidigare känt för tillverkning av kakel och tegel. Numera är området kring Brick Lane känt som Banglatown och för sina många artister, konstnärer och matställen. Sedan slutet av 1990-talet har flera av Londons mest kända nattklubbar funnits på Brick Lane, i synnerhet 93 Feet East och The Vibe Bar, som båda två finns på det gamla bryggeriområdet The Old Truman Brewery. Old Truman Brewery rymmer numera dessutom kontor och en inomhusmarknad.

Referenser

Externa länkar

Visit Brick Lane, turistsida.
Neighbourhood website
Brick Lane restaurants.
Brick Lane through the last two hundred years

Stadsdelar i London
Gator i London
Imrali

Imrali (turkiska: İmralı) är en fängelseö i Marmarasjön i nordvästra Turkiet.

På ön finns för närvarande ett fängelse med maximal säkerhet vars ende fånge är den kurdiske PKK-ledaren Abdullah Öcalan.  Sedan 2009 finns även ett antal andra fångar på ön.

Ön erövrades först av det Osmanska riket, som fick kontroll över Marmarasjön och skar av bysanternas förbindelse med Bursa.

Fram till det Grek-turkiska kriget (1919-1922) fanns det tre grekiska byar på ön. Befolkningen odlades druvor, framställde vin och silke samt bedrev fiske. När ön blev turkisk 1923 var den obebodd fram till 1935, då ett halvöppet fängelse byggdes på ön. Fångarna tilläts tjäna pengar genom att arbeta inom jordbruk och fiske. När Abdullah Öcalan fångades 1999 sändes de övriga fångarna till andra fängelser och öns fängelse omklassificerades till högsta säkerhetsklassen. Det finns även en militärbas och området kring ön är en förbjuden zon.

Fångar på öns fängelse 
Tre politiker avrättades på ön 1961:
 Adnan Menderes, premiärminister
 Fatin Rüştü Zorlu, utrikesminister 
 Hasan Polatkan, finansminister

Källor

Noter

Turkiets öar
Lennart Persson (programledare)

Bengt Lennart Persson, född 6 februari 1954 i Skillingmark i västra Värmland, är en svensk journalist och programledare, känd från bland annat Gomorron Sverige, Nyhetsmorgon och Debatt, samt Sveriges Radio. Han är ihop med politikern Nyamko Sabuni sedan 2013.

Biografi
Lennart Persson, som är uppvuxen i Skillingmark och Arvika, studerade journalistik i Göteborg 1976–1978 och har även studerat statsvetenskap och informationsteknik. Han började sin journalistiska bana på Värmlands Folkblad 1975 under Sven Johanssons mentorskap och har sedan arbetat inom Sveriges Radio (Radio Dalarna, Radio Jämtland och Radio Göteborg mellan 1978 och 1996), Sveriges Television och TV4 (mellan 1996 och 2001), bland annat som programledare för Gomorron Sverige och Nyhetsmorgon. Persson har även lett program på TV4 Göteborg. Mellan september 2001 och juni 2006 ledde han totalt 174 program av Debatt i SVT. Från september 2006 till 2008 ledde han Veckans Debatt i Axess TV.

Den 1 oktober 2008 blev Persson nyhetsankare på Aktuellt i Sveriges Television, där han efterträdde Jarl Alfredius.

Sedan 2014 arbetar Persson även som moderator vid konferenser och event, bland annat under politikerveckan i Almedalen. Han är tillsammans med politikern Nyamko Sabuni sedan hösten 2013.

Referenser

Externa länkar
Lennart Perssons hemsida

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska TV-programledare
Personer från Skillingmarks socken
Födda 1954
Levande personer
Män
Björneborgs rådhus

Rådhuset i Björneborg, Finland stod klart 1841 och är ritat av arkitekt Carl Ludvig Engel. Byggnaden är ett typiskt nyklassicistiskt rådhus. Fram till år 1961 var rådhuset också Björneborgs stadshus. Numera fungerar Junneliuska palatset som stadshus.

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Björneborg
Noesis

Noesis är en svensk tidskrift startad 1995 och organ för Idéhistoriska föreningen vid Stockholms universitet. Redaktör är för närvarande (2007) Andreas Hellerstedt.

Externa länkar
Webbplats

Svenska tidskrifter
Wahlströms djurböcker för ungdom

Djurböcker för ungdom var en bokserie i stort format som utgavs av B. Wahlströms bokförlag 1930-1966. Under åren 1967-1978 kallades serien för De bästa djurböckerna 1979-1982 hette serien helt enkelt Wahlströms djurböcker Böckerna är illustrerade med svart/vita teckningar.

Förteckning

Referenser

Bokserier
B. Wahlströms bokförlag
Ungdomslitteratur
Projekt Kvinnliga huvudpersoner