kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ervasteby

Ervasteby är en by och före detta gård i Motala socken, Motala kommun, Östergötlands län.

Ervasteby ligger vid vägen mellan Motala och Borensberg. Riksväg 34 och väg 1098 korsar här varandra. Åt nordost finns den 332 m höga radio- och TV-masten Ervastebymasten.

Historia
Ervasteby omnämns 13 mars 1405 då Magnus Hidhinson och Waste i Arwastabygd omtalas i en handling. Platsens namn kommer av mansnamnet 'Arvast' följt av 'bygd'. Arvast är en yngre form av fornsvenska Ar(n)fast, vilket betyder örn respektive fast.   

Av den första lantmäterikartan från 1600-talet framgår att det endast fanns en enda gård i Ervasteby. När storskifte gjordes omkring 1780 var Ervasteby en by med tre gårdar. Därtill kom fyra torp och ett antal backstugor.   

Elva arbetare från Motala Verkstad bildade ett bolag som 1869 köpte gården 1/3 mantal Ervasteby, benämnd Nergården, i dåvarande Motala landskommun. Gården styckades upp i elva lotter som fördelades på de nio arbetare som då fortfarande var intresserade. 

Verkstaden, som vid denna tid tillhörde Sveriges största industriföretag, beviljade från 1870-talet förmånliga lån till arbetare som önskade skaffa sig en egen bostad. Priset för hela egendomen var nästan 16.000 kr att avbetalas på sju år. De bäst betalda arbetarna tjänade högst 450 kr per år. 

Småbruksegnahemmen i Ervasteby var sannolikt bland de allra första i Sverige och på så sätt en föregångare till egnahemsrörelsen. Troligen kom de elva Motala Verkstadsarbetarnas initiativ i Ervasteby att tjäna som förebild för de arbetare från Motala Verkstad som 1887 köpte Kulla gård i grannsocknen Kristberg för att stycka upp den i småbruksegnahem.

Källor
Svenskt Diplomatarium från och med 1401. Första delen åren 1401-1407. Stockholm 1875-1884
Det hände i Motala del 4 1974

Orter i Motala kommun
Internationell molnatlas

Internationell molnatlas är ett referensverk för moln utgiven av World Meteorological Organization (WMO). Atlasen innehåller definition av olika typer av moln samt metoder för observation av moln.

Den första versionen av atlasen gavs ut redan 1896 med Hugo Hildebrand Hildebrandsson, Albert Riggenbach och Léon Teisserenc de Bort som redaktörer. Den gavs ut på engelska, tyska och franska.

1956 gav WMO ut en ny version av atlasen, dels en fullständig, mycket omfattande, version och dels en förkortad atlas för den stora mängden väderobservatörer. En svensk översättning av den kortare atlasen gavs ut 1961 och i ny upplaga 1970. En tredje svensk version av den förkortade varianten med smärre definitionsskillnader gavs ut 1975.

Den senaste engelska versionen är den sjunde och gavs ut 1995 i två band. De senaste utgåvorna på franska och spanska är från 1993.

Referenser

Tryckta källor
 
 

Moln
Facklitteratur
E-Center

E-center är ett köpcentrum i Söderhamn i Hälsingland. Fram till 2013 har det byggts ut för att behålla platsen som Hälsinglands största köpcentrum. Köpcentret öppnades 25 mars 1993 och har fått sitt namn eftersom det ligger i anslutning till E4:an.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Köpcentrum i Gävleborgs län
Byggnader och anläggningar i Söderhamn
Danmarks ambassad i Stockholm

Danmarks ambassad i Stockholm (även Danska ambassaden) är Danmarks beskickning i Sverige. Ambassadör sedan 2022 är Kristina Miskowiak Beckvard.  Ambassaden upprättades 1722. Diplomatkoden på beskickningens bilar är BD.

En av ambassadens bilar brandbombades under 14 januari 2005. Det lokala så kallade nätverket "Global intifada" tog på sig skulden.

Fastighet
Ambassaden är sedan 1953 belägen i Danmarks hus på Jakobs Torg 1 i Stockholms innerstad. Historiskt har ambassaden även huserat i Utrikesministerhotellet på Blasieholmen. Senare på Villagatan 1 (till 1904), Adelswärdska huset (1907-12), Burmanska huset (1913-23), Hellstrandska huset 1924, Villagatan 21 (1925-29), Valhallavägen 70 (1930-44) och Karlavägen 14A (1945-52).

Beskickningschefer

Se även 
 Personer i Sverige födda i Danmark
 Sveriges ambassad i Köpenhamn
 Nordens diplomatiska beskickningar

Referenser

Externa länkar
Ambassadens hemsida

Relationer mellan Danmark och Sverige
Ambassader i Stockholm
Bildanden 1722
Leocadie Gerlach

Vilhelmine Leocadie Theresia Gerlach, som ogift Bergnéhr, och i ett upplöst äktenskap Fossum, född 26 januari 1826 i Stockholm, död 13 september 1919, var en dansk, ursprungligen svensk, operasångerska (mezzosopran).

Gerlach föddes i Sverige som dotter till officeren Carl Bergnehr och Charlotta Vilhelmina Christina Philp. Hon debuterade hon som mezzosopran på Mindre teatern i Stockholm den 24 februari 1844. Kompositören och sångaren Isidor Dannström rådde henne att studera i Paris, men på vägen dit anställdes hon i stället vid Det Kongelige Teater i Köpenhamn, där hon undervisades av Henrik Rung och gjorde succé vid sin debut 1845. Hon blev fast anställd 1848, och studerade sedan i London under Manuel Patricio Rodríguez García. När hon återvände till Danmark blev hon Danmarks främsta operaprimadonna.

Under de första åren efter debuten gjorde hon roller som Romeo i Bellinis I Capuleti e i Montecchi, Rosina i Barberaren i Sevilla, Adalgisa och titelrollen i Norma. Under 1850-talet och senare framträdde hon bland annat som Donna Anna i Don Juan, Cherubin och Susanna i Figaros bröllop, Marie i Regementets dotter och titelpartier som Lucia di Lammermoor, Fidelio och Lucrezia Borgia.

Gerlach utnämndes hon till hovsångerska 1858. Hon uppträdde sista gången 1866 och var sedan sånglärare vid Köpenhamnoperan.

Hon gifte sig med assistenten E.C. Fossum 1852, skilde sig 1857 och gifte sig med sångaren Carl Ludvig Gerlach. Hon var syster till den kända svenska skådespelerskan Zelma Hedin.

Referenser 

 Leocadie Gerlach (1826–1919) Gerlach, Vilhelmine Leocadie Theresia, Kvinfo NYT (danskt kvinnobiografiskt lexikon), (danska) läst 6 mars 2011.

Svenska mezzosopraner
Mezzosopraner
Danska operasångare under 1800-talet
Svenska operasångare under 1800-talet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Sångare från Stockholm
Födda 1826
Avlidna 1919
Kvinnor
Belgiens ambassad i Stockholm

Belgiens ambassad i Stockholm (även Belgiska ambassaden) är Belgiens beskickning i Sverige. 
Ambassadör sedan 2021 är Carl Peeters. Ambassaden upprättades 1837. Diplomatkoden på beskickningens bilar är AN.

Lokaler och ambassadörsresidens
Sedan 2005 Ambassaden är belägen i en fastighet på Kungsbroplan 2 i Stockholms innerstad.

Mellan 1925 och 2005 var ambassaden belägen på Villagatan 13, där verksamheten vid utflyttningen stämdes av hyresvärden i en dispyt över renoveringskostnader.
Ambassaden åberopade då diplomatisk immunitet, varför ärendet drogs upp i hovrätten som avslog detta och hänvisade tillbaka till tingsrätten.

Dessförinnan huserade man på  Floragatan (1910–1919) och Blasieholmstorg 11 (1837–1908).

Den belgiske ambassadörens residens var tidigare Villa Josephson i Diplomatstaden, men fastigheten såldes år 2015 till Stefan Persson.

Beskickningschefer

Referenser

Externa länkar
Ambassadens hemsida

Relationer mellan Belgien och Sverige
Ambassader i Stockholm
Bildanden 1837
Kgalema Motlanthe

Kgalema Petrus Motlanthe , född 19 juli 1949 i Alexandria, Johannesburg, är en sydafrikansk politiker för partiet African National Congress (ANC). Han var tillförordnad president i Sydafrika efter att Thabo Mbeki avgick med omedelbar verkan den 22 september 2008 och till den 9 maj 2009. Därefter var han Sydafrikas vicepresident fram till 2014.

Motlanthe var Sydafrikas första tswanatalande president. Han föddes i kåkstaden Alexandria i Johannesburg av föräldrar från Bela-Bela i nuvarande Limpopoprovinsen som den yngsta av 13 barn. 1977 dömdes han till tio års internering på Robben Island. Efter apartheidregimens fall arbetade han med att bygga upp ANC i Gauteng. 1997 valdes han till partiets generalsekreterare under president Mbeki.

Han är den första sydafrikanska regeringschefen som är född efter apartheidregimens makttillträde 1948.

Externa länkar 
Official profile at the presidency site
"ANC Policy won't change"
Who is Kgalema Motlanthe?
Kgalema Motlanthe at Who's Who Southern Africa

Sydafrikas presidenter
Födda 1949
Sydafrikanska politiker under 1900-talet
Män
Sidor som innehåller IPA
Levande personer
Sydafrikanska politiker under 2000-talet
Asim Ferhatović Hase-stadion

Asim Ferhatović Hase-stadion är en idrottsarena i Sarajevo, hemmaplan för FK Sarajevo. Stadion hette tidigare Koševostadion. Namnet ändrades i juli 2004 efter en känd fotbollsspelare, Asim Ferhatović, efter hans död 1987.

Stadions kapacitet är 34 630.

Stadion öppnades 1947.

Stadion var värd för de Olympiska vinterspelen 1984. Den är en av två hemmaarenor för Bosnien och Hercegovinas herrlandslag i fotboll.

Källhänvisningar

Externa länkar 
 

Olympiastadion
Olympiska vinterspelen 1984
Arenor i Bosnien och Hercegovina
Sportanläggningar i Bosnien och Hercegovina
Sportanläggningar invigda 1947
Svenska riskkapitalföreningen

Svenska riskkapitalföreningen (SVCA från Swedish Private Equity & Venture Capital Association.) är en svensk intresseorganisation för aktörer som arbetar inom riskkapitalbranschen. SVCA grundades av Lars Lindgren 1985.

Föreningen har som uppgift att verka för en fungerande kapitalmarknad inom riskkapitalmarknaden. Vd är Isabella de Feudis.

Referenser

Externa länkar
 Svenska Riskkapitalföreningen

Intresseorganisationer i Sverige
Riskkapitalbolag
Australisk terrier

Australisk terrier är en hundras från Australien. Som namnet anger är den en terrier.

Historia 
Australisk terrier har sitt ursprung i olika terrier som brittiska immigranter förde med sig från hemlandet under 1800-talet. Man kan inte säga att den australiska terriern härstammar från särskilda terrierraser eftersom rasbildningen inte var färdig. En allmän typ som ligger till grund för flera terrierraser kallades Old English Broken-haired Terrier eller Old English Black and Tan Terrier. Hundarnas främsta uppgift var som gårdshundar för att hålla efter skadedjur.

1872 visades inhemska strävhåriga terrier på hundutställning i Mellbourne och 1889 bildades en rasklubb för Australian Rough-Coated Terrier. 1897 slogs rasstandarden fast.

Egenskaper 
Numera är den främst sällskapshund. Rasen är energisk utomhus men lugn inne. Det är en pigg, glad och barnkär hund.

Utseende 
Hundens färg kan vara blå, stålblå, mörkt gråblå, gulbrun, enfärgat sandfärgad eller röd. Vikten för vuxna hannar ligger vid 6,5 kilogram och mankhöjden är cirka 25 centimeter.

Källor 
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, 
 Australian Terrier, Meet the Breeds, American Kennel Club (AKC) (läst 2012-06-28)
 Australisk terrier, Hundrasguiden, Svenska Kennelklubben (SKK) (läst 2012-06-28)

Externa länkar

Rasspecifik Avelsstrategi (RAS), Aussieklubben 

Terrier
Hundraser från Australien
Charles Fredericks

Charles DeForest Fredericks, född 11 december 1823 i New York, död 25 maj 1894 i Woodbridge Township, New Jersey, var en innovativ amerikansk fotograf.

Fredericks lärde sig fotografikonsten av Jeremia Gurney i New York, medan han arbetade för Edward Anthony. På förslag av sin bror seglade Fredericks år 1843 till Angostura, nuvarande Ciudad Bolívar i Venezuela. Hans resa tog honom till Pará, Montevideo och Buenos Aires. Han åtnjöt stor framgång i Sydamerika, och stannade där fram till någon gång på 1850-talet.

Efter en kort period i Charleston, South Carolina, flyttade Fredericks till Paris. Där blev han den förste fotografen som tog porträtt i naturlig storlek, vilka kolorerades med pastell av konstnärer.

Vid sin återkomst till New York, anslöt han sig åter till Jeremia Gurney. Det är dock osäkert om han var en kompanjon eller en anställd. År 1854 hade han utvecklat en tidig metod för att förstora fotografier. Året därpå avslutades samarbetet med Gurney.

Under senare delen av 1850-talet drev Fredericks en studio i Havanna, Kuba. Han fick utmärkelser för sina fotografiska olje- och vattenfärger. Under 1860-talet deltog han i en studio på Broadway. Någon gång i början av 1860-talet fotograferade Fredericks John Wilkes Booth (president Abraham Lincolns mördare).

Fredericks slutade fotografera 1889, och han dog fem år senare.

''Denna artikel är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia

Födda 1823
Avlidna 1894
Amerikanska fotografer under 1800-talet
Män
Rysslands ambassad i Stockholm

Rysslands ambassad i Stockholm (även Ryska ambassaden) är den Ryska federationens beskickning i Sverige. Nuvarande (2023) ambassadör är Viktor Tatarintsev. Diplomatkoden på beskickningens bilar är DL.

Ryssland har ytterligare en diplomatisk representation i Sverige, nämligen Rysslands generalkonsulat i Göteborg. Den ligger vid Sankt Sigfrids plan.

Historik
 
Sverige har haft diplomatiska förbindelser med olika ryska statsbildningar sedan 1722; först med det ryska kejsardömet, åren 1924–1991 med Sovjetunionen och därefter med Ryska federationen.

Den första sovjetiske ambassadören i Sverige blev i praktiken Vatslav Vorovskij som representerade bolsjevikregeringen 1917–1919 i Stockholm, även om Sverige då officiellt inte hade erkänt Sovjetryssland. Mest känd är Aleksandra Kollontaj, som var världens första kvinnliga ambassadör och Sovjetunionens beskickningschef i Stockholm under åren 1930–1945. En av de sista sovjetiska ambassadörerna var Boris Pankin 1982–1990.

Sovjetunionen gav ursprungligen sina beskickningschefer rang och befogenhet som minister eller envoyé. var först 1943 som Sovjetunionens högsta sovjet beslöt att de skulle få den högsta rangen enligt det system som antogs vid Wienkongressen 1815, nämligen som ”extraordinär och plenipotentiär ambassadör”, en titel som Kollontaj således bar under sina sista år i diplomatisk tjänst.

Fastigheter

 
Från 1810 till 1836 hyrdes Villa Beylon i Solna socken av den ryske ambassadören Peter van Suchtelen. Mellan 1936 och 1971 låg ambassaden på Villagatan 17. Ambassadörens residens låg 2019 i en hyrd villa vid Askrikefjärden på Lidingö.

Nuvarande ambassadbyggnad är sedan 1972 belägen i fastigheten Elisabetsberg 8 vid Gjörwellsgatan 31 i Marieberg på Kungsholmen i Stockholm. På platsen låg tidigare bland annat Mariebergs porslinsfabrik, Mariebergs ammunitionsfabrik och kaserner för Trängbataljonen och Fälttelegrafkåren. Den ryske arkitekten Anatolij Poljanskij utformade de ursprungliga skisserna, vilka sedan omarbetades till svenska förhållanden 1965 av Folke Löfström och Lennart Billgren. Byggnaden är grönmärkt av Stadsmuseet i Stockholm, vilket innebär att den anses ”särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt”. På samma tomt ligger mot Wivalliusgatan 3–5 en bostadslänga för ambassadens personal som uppfördes samtidigt med ambassadbyggnaden. Även den ritades av Billgren.

Ambassadens avdelningar 
På ambassaden finns även en konsulär avdelningen företrädd av konsuläre chefen Denis Karmalskij (), samt militärattachéns kontor med militärattaché överste Nikolaj Alesjtjenko () och biträdande militärattaché major Aleksandr Kotlubej ().

Beskickningschefer

Beskickningschefer under Ryska federationen

Bilder

Se även
 Personer i Sverige födda i Ryssland
 Sveriges ambassad i Moskva

Referenser

Externa länkar
Ambassadens webbplats

Relationer mellan Ryssland och Sverige
Ambassader i Stockholm
Catalina

För den romerske politikern, se Catilina.

Catalina kan avse: 

 Consolidated PBY Catalina – ett amerikanskt flygplan
 Catalina – en amerikansk porrskådespelare
 Pontiac Catalina

Geografi

Kanada 

 Catalina, Newfoundland, ort, Newfoundland och Labrador,

Mexiko 

 Catalina, Veracruz, ort, Las Vigas de Ramírez,

USA 

 Catalina, Arizona, ort, Pima County, 
 Santa Catalina Island,  ö utanför Kaliforniens kust

Se även
 Isla Catalina

Robotskapade Kanadaförgreningar
Robotskapade Mexikoförgreningar
Robotskapade USAförgreningar
Pineapple Army

Pineapple Army ("パイナップルARMY") är en manga från 1980-talet om en före detta legosoldat som tränar "vanliga" människor i stridsteknik, skriven av Kazuya Kudo och tecknad av Naoki Urasawa.

Serier 
Serien är episodisk med mer eller mindre fristående avsnitt. Samlades i tio volymer utgivna av Shogakukan 1986–88.

Handlingen 
Den f.d. legosoldaten Jed Goshi är japansk-amerikan och jobbar åt CDF (Civilian Defence Force) som instruktör. Hans jobb är att träna "vanliga människor" i stridstekniker avsedda för självförsvar. Hans klienter har nästan alltid råkat i konflikt med olika mäktiga kriminella personer och/eller grupper och behöver hjälp. Ett av Jeds absoluta villkor är att han själv inte får bli personligt involverad, vilket han ofelbart blir i varje episod. Vanligt är att han får flashbacks till sin tid i Vietnam eller som legosoldat jorden runt.

Utgivning 
En volym gavs ut 1990 i USA av Viz CommunicationsSerien gick i Sverige i Cobra. (1990-1991)

Mangaserier
Naoki Urasawa
Seinen
Johannes Rövenstrunck

Johannes Rövenstrunck, född 12 juni 1949 i Bad Buchau, är en tysk kompositör, musikteoretiker och essä-författare.

Biografi 
Johannes Rövenstrunck är son till kompositören Bernhard Rövenstrunck. Under åren 1969 till 1974 studerade han komposition och piano i Berlin. Mellan 1974 och 1985 arbetade han huvudsakligen som jazzpianist men på senare år har han koncentrerat sig på komposition.

Verk 
Rövenstruncks musikaliska tonspråk sträcker sig från modalitet till tolvtonsteknik. Allt är tillåtet och ingenting är förbjudet.

Piano 
 10 sonater
 En egen samling preludier och etyder
 6 stora dikter
 Miniatyrer (en fullständig fritonal pianoskola)
 2 sviter
 otaliga mindre kompositioner

Musikteater 
 „Die Zauberlehrlinge“ (en satirisk musikteater över ett eget libretto)
 "Satiricon" (en satirisk musikteater)

Kammarmusik 
 3 donater för cello och piano
 3 kammarkonserter för olika besättningar
 2 stråkkvartetter
 2 liedercykler för olika besättningar

Konserter 
 3 pianokonserter (med stor orkester)
 Dubbelkonsert för cello, piano och orkester

Orkester 
 Sinfonia Catalana
 154 Shakespeare-sonetter i översättning av Karl Kraus

Folkmusikbearbetningar 
 20 brasilianska folkvisor för två pianon
 58 katalanska folkvisor för pianosolo

Scarlatti-projekt 
Rövenstruncks passion för bortglömd eller underskattad musik mynnade ut i ett Scarlatti-projekt, där han bl.a. sammanställt 555 sonater och gett ut en bok om dessa, vilken också finns tillgänglig för nedladdning på tonsättarens hemsida.

Skrifter
Till skrifterna hör bl.a. „Die dodekatonische Musik“.

I slutet av 2007 startade Johannes Rövenstrunck online-satirtidskriften "Der rote Punkt", där han står för merparten av materialet.

Externa länkar 
 Tonsättarens webbplats
 Förlagets webbplats
 Online-satirtidskriften "Der rote Punkt"

Tyska klassiska kompositörer
Tyska musiker
Tyska pianister
Rovenstrunck, Johannes
Män
Levande personer
Pontus Tunander

Pontus Esbjörn Ingemar Tunander, född 5 november 1957 i Sundsvalls Gustav Adolfs församling, död 24 oktober 2011 i Vittskövle i Degeberga församling i Skåne, var en svensk konservator, målare och författare. Tunander var från 2007 gift med konstnären Ragna Weegar. Han var son till Ingemar och Britt Tunander samt halvbror till Love Arbén och Ola Tunander.

När fadern 1969 blev chef för Malmö museum flyttade Tunander med sin familj till Skåne. Han genomgick därefter Önnestads naturbruksgymnasium och sedan Konservatorsakademin i Köpenhamn och utbildade sig där till målerikonservator. Som sådan restaurerade han tavlor och väggmålerier samt dekorationsmålade och förgyllde. Han bedrev studier i lasurmåleri och äggtemperamålning på en sommarakademi i Österrike. Tunander blev med åren expert på färg- och ytbehandlingsmetoder och skrev en rad böcker i ämnet. Han förgyllde och dekorationsmålade privathem och slott, bland annat Vittskövle slott, samt undervisade i ämnet på Åland och i Finland.

Bibliografi

Tunander, Pontus: Måsvinge, (2018) Fri Press. Samlade haiku 1976 - 2009-

Referenser

Externa länkar
 Bokrecension.se

Födda 1957
Avlidna 2011
Män
Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Konstnärer från Sundsvall
Författare från Sundsvall
Författare från Medelpad
Lista över olympiska medaljörer i tennis

Det här är en lista över olympiska medaljörer i tennis från 1896 till 2020.

Nuvarande program

Damsingel

Herrsingel

Damdubbel

Herrdubbel

Mixeddubbel

Borttagna grenar

Damsingel inomhus

Herrsingel inomhus

Herrdubbel inomhus

Mixeddubbel inomhus

Referenser

Källor 
 Internationella Olympiska Kommitténs resultat

Tennis vid olympiska sommarspelen
Tennis
Njasvizj

Njasvizj (, även : Nesvizj)  är en stad i Minsk oblast i Belarus. Staden är administrativt centrum i distriktet Njasvizj rajon och har 15 434 invånare.

Orten omnämns första gången 1223. År 1582 påbörjades Njasvizj slott som idag räknas som världsarv. Den 13 mars 1706 sammandrabbade ryska och svenska trupper här i slaget vid Nieśwież.

I staden föddes den berömde geologen Ignacy Domeyko (1802–1889).

Referenser 

 
Städer i Minsk voblast
Medhjälp till mord

Medhjälp till mord kan avse:

 Medhjälp till mord – behandlas i Sverige tillsammans med medhjälp till andra brott i Brottsbalken, se Medhjälp till brott 
 Medhjälp till mord (USA) – en juridisk doktrin som tillämpas i vissa jurisdiktioner, främst i vissa delstater i USA
Klášterec nad Ohří

Klášterec nad Ohří (tyska: Klösterle an der Eger) är en stad i regionen Ústí nad Labem i nordvästra Tjeckien. Staden är belägen cirka 320 meter över havet. Ytan uppgår till 53,8 kvadratkilometer, och staden hade 14 730 invånare i början av 2016. 

Klášterec nad Ohří är belägen på slättlandet vid floden Ohře vilken separerar Erzgebirge från Doupovbergen. Platsen omnämndes första gången i ett dokument från 1352. Staden är en känd spastad.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Städer i Ústí nad Labem (region)
Orter i Böhmen
Russian Government Cup 2003

Russian Government Cup 2003 spelades 10-14 december 2003 i Krasnogorsk i Ryssland. Turneringen vanns av Sverige. Ett ryskt andralandslag, det svenska ungdomslandslaget samt ryska klubblaget HK Zorkij deltog som utfyllnadslag.

Matcher
10 december 2003: Ryssland II-Sverige 6-4 Krasnogorsk, Ryssland
10 december 2003: Finland-Norge 5-1 Krasnogorsk, Ryssland
10 december 2003: Ryssland-Sverige U 2-2 Krasnogorsk, Ryssland
10 december 2003: Sverige-HK Zorkij 1-2 Krasnogorsk, Ryssland
10 december 2003: Sverige U-Ryssland II 1-1 Krasnogorsk, Ryssland
10 december 2003: Norge-Ryssland 2-7 Krasnogorsk, Ryssland
11 december 2003: Finland-Ryssland 0-6 Krasnogorsk, Ryssland
11 december 2003: Norge-Sverige 0-8 Krasnogorsk, Ryssland
11 december 2003: HK Zorkij-Ryssland II 1-2 Krasnogorsk, Ryssland
11 december 2003: Sverige U-Norge 10-0 Krasnogorsk, Ryssland
11 december 2003: Ryssland-HK Zorkij 6-3 Krasnogorsk, Ryssland
11 december 2003: Ryssland II-Finland 6-3 Krasnogorsk, Ryssland
11 december 2003: Sverige-Sverige U 4-1 Krasnogorsk, Ryssland
12 december 2003: HK Zorkij-Norge 5-3 Krasnogorsk, Ryssland
12 december 2003: Finland-Sverige U 2-5 Krasnogorsk, Ryssland
12 december 2003: Norge-Ryssland II 1-7 Krasnogorsk, Ryssland
12 december 2003: Sverige-Finland 4-1 Krasnogorsk, Ryssland
12 december 2003: Ryssland II-Ryssland 0-8 Krasnogorsk, Ryssland
12 december 2003: Sverige U-HK Zorkij 3-2 Krasnogorsk, Ryssland
12 december 2003: Ryssland II-Sverige 3-3 Krasnogorsk, Ryssland

Sluttabell

Slutspel

Match om femte pris
13 december 2003: HK Zorkij -  5-3 Krasnogorsk, Ryssland

Semifinaler
13 december 2003: -2 - -U 7-2 Krasnogorsk, Ryssland
13 december 2003:  -  5-7 Krasnogorsk, Ryssland

Match om tredje pris
13 december 2003:  - -U 3-2 Krasnogorsk, Ryssland

Final
14 december 2003:  - -2 5-1 Krasnogorsk, Ryssland

Externa länkar
 Bandysidan - Russian Government Cup 2003

Källor

2003 i Ryssland
Bandysäsongen 2003/2004
2003
Sport i Krasnogorsk