kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Braunvieh

Brun alpboskap (tyska Braunvieh) är en grupp schweiziska och tyska nötkreatursraser, av vilka Schwyzer, Eringer, Allgäuer och Murnau-Wedenfelser är de viktigaste.

Braunvieh som importerades till Förenta staterna under 1800-talet, är grunden för den moderna aveln av Braunvieh. Sedan 1960-talet har amerikanska kor Brown-Swiss korsats tillbaka in i Braunvieh i  Europa. Braunvieh förekommer förutom i Schweiz framför allt i vissa delar av Österrike och södra Tyskland.

Korna är vanligtvis av olika nyanser av brunt till gråbrunt med ljusare fläckar och en svart mule i ett ljust fält. Deras horn är ljusa med svarta spetsar. 

Braunvieh är kända för sin höga mjölkkapacitet och köttkvalitet. De är också mycket fogliga och lätta att arbeta med. 

I Schweiz förekommer avel av Braunvieh med liten inblandning av blod från den amerikanska Brown-Swiss och de går under benämningen OBV – Original Braunvieh.

Källor 

Nötkreatursraser
Husdjursraser från Schweiz
Husdjursraser från Tyskland
Husdjursraser från Österrike
Bathymasteridae

Bathymasteridae är en familj i underordningen tånglakelika fiskar (Zoarcoidei). Det finns sju arter fördelade på tre släkten som lever i norra Stilla havet ned till 150 meters djup.

De har långsträckt kropp och långa rygg- respektive analfenor. Bukfenorna är runda och stjärtfenan är avrundad. Dessa fiskar saknar simblåsa och den största arten, Bathymaster signatus, blir 38 cm lång.

Arter 
 Bathymaster caeruleofasciatus  
 Bathymaster derjugini
 Bathymaster leurolepis  
 Bathymaster signatus
 Rathbunella alleni   
 Rathbunella hypoplecta
 Ronquilus jordani

Externa länkar 

 Fishbase (en.)

Abborrartade fiskar
Zoarcoidei
Kulla kyrka, Ulvsby

Kulla kyrka är en träkyrka i den finländska staden Ulvsby i Kulla.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan byggdes mellan åren 1766-67. År 1878 förnyades kyrkan efter ritningar av C.J. von Heideken. Kyrkan rymmer cirka 450 personer.

Inventarier
Orgeln är gjord av Jens Alexander Zachariassen från Nystad 1896. Orgeln har 11 stämmor. Altartavlan är målad av P. Högberg år 1796 och kyrktornets tre klockor är från 1766, 1767 och 1793.

Externa länkar

 Finskspråkig information om kyrkan

Kulla
Kyrkobyggnader i Satakunta
Vanderydsvattnet

Vanderydsvattnet (eller Kobergssjön) är en sjö i Lagmansereds och Upphärads socknar i Trollhättans kommun, Ale-Skövde socken i Lilla Edets kommun och Hålanda socken i Ale kommun i Västergötland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön gränsar till vildmarksområdet Risveden och avvattnas av vattendraget Slumpån.

Vanderydvattnet är en av Västergötlands största sjöar. Norra delen av sjön ligger i Trollhättans kommun, sydöstra delen i Ale kommun och sydvästra delen i Lilla Edets kommun.

Vid norra delen av sjön ligger Kobergs slott.

Per Osbeck, lärjunge till Carl von Linné, föddes på torpet Oset som ligger precis öster om sjön.

Delavrinningsområde 
Vanderydsvattnet ingår i delavrinningsområde (645277-129895) som SMHI kallar för Utloppet av Vanderydsvattnet. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 3 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Slumpån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (57 %). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  %.

Se även 
 Lista över insjöar i Trollhättans kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Göta älvs avrinningsområde
Insjöar i Västergötland
Insjöar i Ale kommun
Insjöar i Lilla Edets kommun
Insjöar i Trollhättans kommun
Insjöar i Sverige om minst 10 kvadratkilometer
Luvia kyrka

Luvia kyrka () är en kyrkobyggnad i den finländska kommunen Luvia i landskapet Satakunta.

Kyrkan är en korskyrka av röd sandsten och byggdes mellan åren 1908 och 1910 efter ritningar av arkitekt Josef Stenbäck. Byggnaden är i nationalromantisk stil med influenser från jugendarkitektur. Kyrkans orgel är byggd av Kangasala orgelbyggeri 1968. Altartavlan är från 1912 och målad av Ilmari Launis.

Referenser

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Satakunta
Luvia
Byggnader ritade av Josef Stenbäck
Kyrkobyggnader i Åbo ärkestift
Eisenberg, Thüringen

Eisenberg är en stad i förbundslandet Thüringen i Tyskland och huvudort i distriktet (Landkreis) Saale-Holzland.

Staden ingår i förvaltningsgemenskapen Eisenberg tillsammans med kommunerna Gösen, Hainspitz, Mertendorf, Petersberg och Rauschwitz.

En boplats fanns redan under stenåldern i området där staden ligger. 1217 grundades ett kloster i orten som 1274 fick stadsrättigheter. 1485 kommer staden till furstehuset Wettin (sidogren Ernestiner). Mellan 1681 och 1707 var Eisenberg residensstad i hertigdömet Sachsen-Eisenberg och efteråt del av hertigdömet Sachsen-Altenburg.

Bilder

Källor

Kommuner och städer i Saale-Holzland-Kreis
Trafikregler

Trafikregler är de lagar och regler för hur man skall bete sig i trafik av ett visst slag, så att den skall bli så säker som möjligt. Trafikreglerna är ofta internationellt anpassade.

Regelverk 
För olika trafikslag gäller olika regelverk:
Järnvägsstyrelsens trafikföreskrifter som gäller reglerna för järnvägstrafik i Sverige och är anpassade till den europeiska standarden ERTMS European Railway Traffic Management System.
Sjövägsreglerna som gäller alla fartyg på världens hav och våra insjöar och utges av sjöfartsverket. Följer de internationella reglerna.
Bestämmelser för civil luftfart i Sverige som utges av luftfartsstyrelsen. Hänvisar i hög grad till internationella bestämmelser.
Vägtrafikförordningen som beskrives nedan.

Vägtrafikregler 

För vägtrafik åsyftas hur man skall styra landgående motorfordon samt hur gående och cyklister skall förhålla sig till den. Varje land sätter sina trafikregler. Den som bryter mot dem och stoppas av polis får böta, vid grövre brott även fängelse.

Vissa regler förekommer i de flesta länder, till exempel förbud mot rattfylleri. Däremot kan högsta tillåtna promillehalten, liksom straffen för den som åker dit, variera.

Historia
Fram till slutet av 1800-talet fanns enklare regler för dåtidens trafik, främst häst och vagn, till exempel påbjöds antingen högertrafik eller vänstertrafik.

Med bilarna blev trafikreglerna allt viktigare då hastigheterna ökade, särskilt efter att massbilismen slagit igenom.

Regler
Hunters sjukdom

Hunters sjukdom är en ärftlig sjukdom och tillhör sjukdomsgruppen mukopolysackaridoser (MPS-sjukdomar). Den är en av de sällsynta ämnesomsättningssjukdomar, som beror på en brist på olika så kallade lysosomala enzymer (ämnen som deltar i nedbrytningen av olika substanser i kroppen). Sjukdomen beskrevs första gången 1917 av den kanadensiske professorn Charles Hunter. MPS-sjukdomarna har hittills betecknats med namnet på det saknade enzymet eller med siffror, eller också med namn efter den läkare som först beskrev sjukdomen, som till exempel Hunter. Numera övergår man alltmer till att benämna sjukdomarna med sifferbeteckningarna, till exempel MPS II, eller med namnet på enzymbristen.

Förutom Hunters sjukdom finns ytterligare fem kända MPS-sjukdomar. I Socialstyrelsens kunskapsdatabas om små och mindre kända handikappgrupper finns förutom detta informationsmaterial också material om Hurlers, Maroteaux-Lamys, Morquis, Sanfilippos, Scheies och Slys sjukdomar.

Förekomst 
1 per 150 000 till 1 per 100 000 pojkar föds med Hunters sjukdom (engelska siffror). Enligt en något osäker skattning finns det en person per 2 miljoner invånare i Sverige som har sjukdomen, det vill säga totalt fem till sex personer i landet.

Orsak till sjukdomen 
Hunters sjukdom orsakas av en förändring (mutation) av ett arvsanlag (gen) som kodar för enzymet iduronatsulfatas. Detta enzym deltar i nedbrytningen av kroppens mukopolysackarider (kallas även glukosaminoglykaner), det vill säga ämnen som bland annat innehåller långa kolhydratkedjor och ingår som komponenter i kroppens olika vävnader. Nedbrytningen sker normalt i cellernas lysosomer (små funktionsenheter i cellerna). Vid Hunters sjukdom saknas iduronatsulfatas, och mukopolysackariderna ansamlas i stället i cellerna och ger upphov till en fortskridande skada på olika vävnader och organ i kroppen.

Behandling 
Den enda tillgängliga behandlingen är idursulfas (Elaprase) som ersätter kroppens iduronatsulfatas. Denna behandling är mycket dyr, och flera landsting har beslutat att inte subventionera medlet. Dock har flera överklaganden gett resultat, då man menar att man ska behandla en dödlig sjukdom när den har en så uppenbar bot.

Externa länkar 
Socialstyrelsens information om Hunters sjukdom

Genetiska sjukdomar
Ämnesomsättningssjukdomar
Antoine Bournonville

Antoine Bournonville, född 1760 i Lyon, död 1843, var en fransk dansör, aktiv i Sverige och Danmark. Han anses ha lanserat baletten i Sverige. Han var bror till Julie Alix de la Fay och far till August Bournonville.

Biografi 
Bournonville var son till skådespelarna Louis-Amable Bournonville och Jeanne Evrard, född som tvilling med sin bror Guillame. Han blev elev hos Jean-Georges Noverre vid nio års ålder och uppträdde under denne i Wien, Paris och London innan han kallades till Sverige.

Sverige
Bournonville kallades till Sverige av Gustav III år 1782 för att utbilda den första generationen av inhemska svenska dansare. I Sverige hade det funnits en hovbalett sedan 1638, då Antoine de Beaulieu inkallats till drottning Kristinas hov, men ingen inhemsk yrkesklass. 

Bournonville var förste dansör på Operan fram till 1792. Som hans främsta inhemska danspartner i Sverige nämns Charlotte Slottsberg. Han såg själv en talang i Slottsberg och gav henne år 1784 en roll i Les Meunieres Provencaux, något som beskrivs som början på hennes verkliga storhetstid som dansare, då hon kom att utvecklas och anstränga sig i artistiskt avseende. Hon ska ha varit förälskad i Bournonvilles skönhet, något som en gång fick hertig Karl att skrika åt Bournonville.   

Det sades om honom: "Hans yttre framställde bilden af en sannskyldig Apollo. Dertill egde han i alla slag af teaterdans en utomordentlig virtuositet, hvilken han använde med den finaste smak." Gustav III blev en gång så entusiastisk över hans dans och skönhet att han ropade åt honom att lösa upp sitt hår för att få se det fladdra under piruetten. Han uppträdde även som skådespelare, sångare och balettkoreograf. 

Han skrev baletterna Les Meuniers provençaux (1785) och  Les Pêcheurs (1789).

Danmark
Han flyttade 1792 till Danmark, där han anställdes efter ett gästuppträdande. Hans favorit danspartner i Danmark var Marie Christine Björn. Han var dansmästare vid kungliga danska baletten 1816-1823. Han efterträdde därvid Vincenzo Galeotti, som hade fått klagomål 1816 på att han "slog gossarna med knytnäven i ansiktet" och behandlade flickorna som om de vore flickor "på en helt annan inrättning".

Privatliv
Han gifte sig med dansaren Mariane Jenssen, och sedan med sin svenska hushållerska Lovisa Sundberg, som blev mor till August Bournonville. Han hade barn med dansaren Karen Olsen.

Se även 
 Louis Gallodier
 Louis Frossard

Källor
 Svensk Uppslagsbok. 1947 års utgåva
 Lars Löfgren: Svensk teater

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

Bild 
 http://www.bournonville.com/bournonville46mainFrame.html#3 (Som han såg ut under sin karriär som aktiv dansare)

Födda 1760
Teater i Danmark under 1700-talet
Svenska balettdansörer
Franska balettdansörer
Män
Tvillingar
Personer under gustavianska tiden
Avlidna 1843
Franska balettdansare under 1700-talet
Svenska balettdansare under 1700-talet
Teater i Danmark under 1800-talet
Kränkning

Kränkning innebär att frånta någon eller något dess värde, genom att överträda en etablerad gräns. Handlingen innebär ofta någon form av förnedring, skymf eller förödmjukelse.

Kränka är en avledning av det svenska ordet krank, 'sjuk' eller 'dålig'. Ordets ursprung är den germanska stammen kranka-, 'krokig'. Kränkning har flera närliggande betydelser såsom att förolämpa, vanära, våldföra sig på eller att bryta mot (till exempel en bestämmelse).

Att kränka någon är att behandla en person nedsättande i ord eller handling, eller att göra ingrepp i dennes rättigheter eller frihet. Synonymer är förödmjuka, skymfa och såra. Kränkning kan vara en brottslig handling. Att förtala eller förolämpa någon kan vara ärekränkning, och andra typer av kränkande handlingar kan vara brottsliga till exempel enligt de olika lagarna mot diskriminering. En äldre betydelse av ordet är att ha samlag med en kvinna på ett vanärande sätt, såsom utanför äktenskapet eller med våld.

I skadeståndsrätt är kränkning sådan ideell personskada som inte är sveda och värk eller lyte och men, men som utgör grund för kränkningsersättning.

Kränkning kan vara att inte respektera en bestämmelse, överenskommelse eller avtal. 

Inom folkrätten kallas det kränkning när ett lands militär korsar ett annat lands gräns på ett otillåtet sätt, det vill säga utan föregående tillstånd eller i strid med reglerna om oskadlig genomfart. Alla länder anses folkrättsligt skyldiga att skydda sina gränser och avvisa kränkningar, vid behov med våld.

I takt med att begreppet i det allmänna språkbruket utvidgats har det mött kritik. I en regeringspromemoria skrev Justitiedepartementet 2007 att begreppet utvidgats till att omfatta situationer där någon "blir upprörd på egna eller närståendes vägnar" och att denna utvidgning understöds av media. En stor mängd situationer har börjat anses som kränkande, från en känsla att ha blivit orättvist behandlad av en myndighet till missnöjdhet med den service man erhåller från offentliga eller privata institutioner. Sådana händelser uppfattas då som angrepp på den enskildes självkänsla.

Ur ett legalt perspektiv konstaterade Justitiedepartementet att det var önskvärt att skadestånd för kränkning endast skulle komma i fråga vid allvarliga kränkningar eftersom det annars skulle kunna uppmuntra till processer om "bagateller".

Se även
Förolämpning
Hatbrott
Mänskliga rättigheter
Ubåtskränkningar i Sverige

Referenser

Internationell rätt
Sociologi
Eisenberg

Eisenberg kan syfta på:

 Sachsen-Eisenberg – ett före detta hertigdöme i Thüringen

Geografi

Polen 

 Żelazna Góra, ort, Ermland-Masuriens vojvodskap, Powiat braniewski,

Tjeckien 

 Ruda (ort i Tjeckien, Vysočina),

Tyskland 

 Eisenberg, Thüringen – stad, Thüringen, 
 Eisenberg, Bayern – kommun, Bayern, Schwaben, 
 Eisenberg (Pfalz) – stad, Rheinland-Pfalz,
Tekla Torbrink

Tekla Jenny Linnea Torbrink, född 23 augusti 1901 i Hälleberga församling, Kalmar län, död 20 november 1994 i Kalmar, var en svensk riksdagspolitiker (s).

Torbrink, till yrket barnavårdsarbetare, var som politiker ledamot av riksdagens andra kammare 1949-1968 i Kalmar läns valkrets. Hon var även nämndeman och landstingsledamot.

Referenser 
Tidens kalender 1959, almanack och uppslagsbok. Stockholm: Tidens förlag, 1958, sid. 213. 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Svenska nämndemän
Kvinnor
Födda 1901
Avlidna 1994
Personer från Hälleberga socken
Svenska landstingspolitiker
Svenska politiker under 1900-talet
Penicillium

Penicillium (av latinets penicillus, "pensel") även kallat penselmögel, är ett artrikt släkte med sporsäcksvampar (Ascomycota). Den största delen av spridningen sker med hjälp av fruktkroppar, så kallade kondier som hos penicillium sitter samman i rader vilket ger dem ett penselliknande utseende.

Flera arter av dessa mögelsvampar används vid osttillverkning som Penicillium camemberti och Penicillium candida som används vid tillverkning av Camembert- och Brieostar, Penicillium glaucum som används vid tillverkning av Gorgonzola, och  Penicillium roqueforti som används vid tillverkning av Roquefortost, dansk grönmögelost och även Gorgonzola. 

Penicillium chrysogenum används för att producera antibiotikan penicillin.

Arter (urval och i bokstavsordning)
 Penicillium bilaiae
 Penicillium brevicompactum, flera synonymer, bland annat Penicillium stoloniferum
 Penicillium camemberti
 Penicillium candida
 Penicillium chrysogenum, syn. Penicillium notatum
 Penicillium commune
 Penicillium glaucum
 Penicillium lacussarmientei
 Penicillium marneffei
 Penicillium purpurogenum
 Penicillium roqueforti
 Penicillium stoloniferum
 Penicillium verrucosum
 Penicillium viridicatum 
 Penicillium vulpinum

Källor 

Sporsäcksvampar
Yngve Hamrin

Rickard Yngve Hamrin (i riksdagen kallad Hamrin i Jönköping), född 16 oktober 1907 i Jönköping, död där 25 augusti 1969, var en svensk publicist och politiker (folkpartist). 

Yngve Hamrin var son till Josef och Beda Hamrin, bror till Carl-Olof Hamrin och Agne Hamrin, samt brorson till Felix Hamrin.

Yngve Hamrin blev filosofie kandidat vid Lunds universitet 1930 och började samma år som medarbetare på sin familjens tidning Jönköpings-Posten, och var redaktionssekreterare från 1931 samt chefredaktör  1935–69. 
Han var också aktiv i nykterhetsrörelsen samt i Svenska alliansmissionen, i vars styrelse han blev ledamot 1951.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren för Jönköpings läns valkrets från 1953 till sin död 1969. I riksdagen satt han bland annat i konstitutionsutskottet som suppleant 1953–63 och som ledamot 1964–69. Han var flitigt engagerad i bland annat konstitutionella, religiösa och sociala frågor. Bland de frågor han ägnade sig åt kan nämnas alkoholpolitik samt boxningens skadeverkningar.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 157
Publicistklubbens matrikel 1936

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet
Svenska publicister
Yngve
Politiker från Jönköping
Födda 1907
Avlidna 1969
Män
Journalister från Jönköping
Toni Rhodin

Toni Benjamin Rhodin, född 19 februari 1955 i Stockholm, är en svensk skådespelare, cirkusartist, dramatiker och författare.

Biografi
Rhodin är uppväxt i teatermiljön. Hans farfar var den legendariske nöjesprofilen Brazil Jack, men hans far, Teddy Rhodin, var premiärdansör vid Stockholmsoperan. Toni Rhodin utexaminerades från Scenskolan i Malmö 1977.

Toni Rhodin är verksam som skådespelare, sångare, dramatiker och författare. Han har varit engagerad på Malmö stadsteater, Helsingborgs stadsteater, Nöjesteatern, Södra Teatern i Malmö och Ystadsoperan. Han har skrivit och producerat egna föreställningar, bland annat tre sommarspel för Pildammsteatern i Malmö.

Åren 1982-1991 verkade Toni Rhodin som clown på Cirkus Brazil Jack tillsammans med sina kusiner, Trolle Rhodins barn. Även senare återkom han till cirkusen med gästspel. 1987 medverkade han i Eva Rydbergs show Vassegoa, som turnerade i Sverige, Norge, Finland och Danmark. Under 1990-talet och framåt satte han tillsammans med Sven Bornemark upp ett flertal varietéföreställningar, som de turnerade med i södra Sverige, bland annat i sällskap av Bröderna Lagerståhl.  1994-1998 turnerade han med tältshowen Rhodin & Bornemark. Samarbetet med Eva Rydberg har fortsatt i ett flertal uppsättningar. Bland annat i Den tappre soldaten Bom på Fredriksdalsteatern i Helsingborg och Änglar med glorian på sné på Nöjesteatern.

I TV har han medverkat i Sveriges Televisions serie Torsten och Greta (1983). 

Rhodin framträder även som föreläsare om sin farfar Brazil Jack och familjens cirkushistoria. Detta tema är något som också återkommer i hans romantrilogi om "cirkusfamiljen Mundi" genom decennierna. Första boken, Rex Mundivalsen (2013), belönades med Bokcirklars stora läsarpris som Årets debutant 2013. Denna följdes av Stickspår (2014) och Chica Boom (2015). I samarbete med sonen Robin Rhodin och med illustrationer av Per Åhlin utgavs år 2016 barnboken Sommarbarn - en musiksaga, inspirerad av gårdsmiljön i Viktor Rydbergs dikt Tomten.  

Toni Rhodin var bisittare under två radioprogram/podcasten snedtänkt av Kalle Lind, där de samtalade om cirkusar i allmänhet och Tonis farfar Brazil Jack i synnerhet.

Bibliografi
2013 – Rex Mundivalsen, Kira förlag 
2014 – Stickspår, Kira förlag 
2015 – Chica Boom, Kira förlag 
2016 – Sommarbarn – en musiksaga (med Robin Rhodin och Per Åhlin), Kira förlag 
2017 – Vinterbarn - en musiksaga (med Robin Rhodin och Per Åhlin), Kira förlag

Teater

Roller (ej komplett)

Noter

Svenska cirkusartister
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska författare under 2000-talet
Svenska dramatiker
Malmöbor
Författare från Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Födda 1955
Levande personer
Män
Cirkusartister under 1900-talet
Cirkusartister under 2000-talet
OGAE Second Chance Contest

OGAE Second Chance Contest är en årligen återkommande internationell musiktävling. Tävlingen arrangeras av OGAE (Organisation Générale des Amateurs d'Eurovision), en internationell fanklubb till Eurovision Song Contest.

Tävlingen 
Tävlingsbidragen är melodier som redan tävlat i de nationella uttagningarna inför Eurovision Song Contest, men inte vinnarna (i Sveriges fall Melodifestivalen). Varje nationell underförening utser sin representant som skickas till den internationella finalen. I Sverige utses representanten av OGAE Sweden (Melodifestivalklubben). Precis som i Eurovision Song Contest så är det förra årets vinnarland som arrangerar tävlingen. I Sverige arrangeras tävlingen av Melodifestivalklubben som hittills gjort det i Stockholm, Göteborg, Farsta, Växjö, Örebro och Östersund. Tävlingen ges varje år ut på DVD till OGAE-medlemmarna och omröstningen publiceras även på internet och vissa år har den även visats via webb-TV.

Tävlingen har arrangerats årligen sedan 1987 och sedan 2003 sker dessutom retrotävlingar varje år; 2003 gjordes en omröstning om 1986 års bidrag, 2004 om 1985 osv. Sverige är det mest framgångsrika landet med sina arton vinster och tretton andraplaceringar.

Vinnare

Second Chance Contest 

* Två bidrag slutade på samma poängantal i toppen, men Sverige vann tack vare fler tolvpoängare
** Detta år deltog endast Sverige, Nederländerna, Storbritannien och Norge och varje land skickade två bidrag vardera.

Second Chance Retro

Antal segrar 

Kursiv - Landet vann Second Chance Retro

Se även 
 OGAE Song Contest

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Melodifestivalklubben

Återkommande evenemang med premiär 1987
Eurovision Song Contest
Musiktävlingar
Intertotocupen 1996

Intertotocupen 1996 var 1996 års upplaga av Intertotocupen  ("Tipscupen"). Finalerna vanns av Silkeborg IF (Danmark), Guingamp (Frankrike) och Karlsruher SC (Tyskland). Alla tre lagen gick vidare till Uefacupen 1996/1997.

Gruppspel
Gruppspelet bestod av 12 grupper om 5 lag i varje grupp. Lagen möter varje lag en gång, vilket ger fyra matcher per lag - varav två hemmamatcher och två bortamatcher. Vinnaren i varje grupp gick vidare till semifinalerna.

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Grupp 5

Grupp 6

Grupp 7

Grupp 8

Grupp 9

Grupp 10

Grupp 11

Grupp 12

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler

Finaler

De tre vinnarna gick vidare till Uefacupen 1996/1997.

Se även 
 Uefa Champions League 1996/1997
 Uefacupen 1996/1997

Referenser

Webbkällor 

1996
Fotbollssäsongen 1996
1996 i Europa
Trifon Ivanov

Trifon Marinov Ivanov, (bulgariska Трифон Маринов Иванов) född 27 juli 1965 i Veliko Tărnovo, död 13 februari 2016 i Samovodene i regionen Veliko Tărnovo, var en bulgarisk professionell fotbollsspelare (försvarare) som spelade 76 matcher för det bulgariska landslaget mellan 1988 och 1998 samt deltog i två VM-turneringar (VM 1994 och VM 1998) och en EM-turnering (EM 1996). 1996 blev han utsedd till Bulgariens bästa fotbollsspelare.

Han representerade klubbarna FC Etar, CSKA Sofia, Betis, Neuchâtel Xamax, Rapid Wien, Austria Wien och Floridsdorfer AC.

Ivanov avled den 13 februari 2016 av en hjärtinfarkt.

Källor

Bulgariska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Etar 1924 Veliko Tarnovo
Fotbollsspelare i CSKA Sofia
Spelare i Real Betis
Spelare i Neuchâtel Xamax FC
Spelare i Rapid Wien
Fotbollsspelare i FK Austria Wien
Spelare i La Liga
Spelare i Österreichische Fußball-Bundesliga
Spelare i Schweiziska superligan
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1996
Födda 1965
Avlidna 2016
Män