kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wäinö Wuolijoki

Hugo Robert Wäinö Wuolijoki, född 14 december 1872 i Hauho, död 12 december 1947 i Hauho, var en finländsk politiker och diplomat. Bror till Sulo Wuolijoki.

Han avlade agronomexamen 1896 och blev fil.mag. 1900. Därefter bedrev han studier i Tyskland 1901-03 och blev lärare i kemi vid Helsingfors lantbrukslyceum 1908-17. Därefter ägnade han sig åt jordbruk. 

Inom kooperationen har han på olika poster lagt ned ett oerhört arbete.

Han var riksdagsledamot för socialdemokraterna i Finland 1907-10 och 1919-27 samt var riksdagens talman 1921-22 och 1925. Under mars-augusti 1917 var Wuolijoki senator och chef för livsmedelsexpeditionen i Oskari Tokois senat. I Väinö Tanners regering 1926-27 var han kommunikationsminister. Därefter var han sändebud i Berlin och Wien och från 1933 i Oslo och Haag.

Externa länkar 
 Riksdagsmatrikel
 

Ledamöter av Finlands lantdag för Socialdemokraterna
Ledamöter av Finlands riksdag för Socialdemokraterna
Finlands senatorer
Finlands ministrar
Talmän i Finlands riksdag
Alumner från Helsingfors universitet
Födda 1872
Avlidna 1947
Män
Personer från Tavastehus
Sulo Wuolijoki

Sulo Ilmiö Wuolijoki, född 12 april 1881 i Hauho, död 24 juni 1957 Luopiois, var en finsk advokat, journalist och politiker. Bror till Wäinö Wuolijoki.

Sulo Wuolijoki drogs med i socialdemokraternas verksamhet efter storstrejken 1905 och tillhörde partiets vänsterfalang. Han var gift med Hella Murrik.

Han anses ha åstadkommit kulturhistoriskt värdefulla biografier.

Bibliografi 
 Hämettä ja Hämäläisiä (1945)
 Hämeessä on voimaa (1943)
 Asianajoa ja politiikkaa (1945)
 Kun minä olin asianajajana (1948)
 Yksikamarisen arkielämää, muistelmia nykyisen eduskuntalaitoksen alkuajoilta (1934)
 Torpparivapautus (1939)
 Vaari muistelee (1954)

Källor

Födda 1881
Ledamöter av Finlands lantdag för Socialdemokraterna
Avlidna 1957
Män
Personer från Tavastehus
Le Mans 24-timmars 2004

Le Mans 24-timmars 2004 kördes den 12-13 juni 2004 på Circuit de la Sarthe.

Slutställning

Klassegrare 

2004 i Frankrike
Le Mans 24-timmarsrace
Motorsportevenemang 2004
Newton, New Jersey

Newton är en stad i den amerikanska delstaten New Jersey med en yta av 8 km² och en folkmängd, som uppgår till 8 244 invånare (2000). Newton är administrativ huvudort i Sussex County.

Kända personer födda i Newton 
 Janeane Garofalo, skådespelare, ståuppkomiker och politisk aktivist.
 John W. Griggs, guvernör i New Jersey 1896-1898, USA:s justitieminister 1898-1901.
 Rodman M. Price, kongressledamot 1851-1853, guvernör i New Jersey 1854-1857.

Externa länkar 

 
Orter i New Jersey
Jalmari Ruokokoski

Joel Jalmari (Jali) Ruokokoski, född 16 december 1886 i Sankt Petersburg, död 1 april 1936 i  Helsingfors, var en finländsk målare.

Han var främst känd som porträttmålare och vann sin berömmelse på många utställningar, även i Sverige exempelvis under Baltiska utställningen i Malmö 1914 och Göteborgsutställningen 1923. Han tillhörde den expressionistiska Novembergruppen. 

Ruokokoski finns representerad vid bland annat Moderna museet, Ateneum och Malmö konstmuseum.

Referenser

Externa länkar 
 .
 Åbo konstmuseum.

Representerade vid Ateneum
Representerade vid Moderna museet
Födda 1886
Finländska porträttmålare
Finländare från Sankt Petersburg
Avlidna 1936
Män
Representerade vid Malmö konstmuseum
Östgötalagen

Östgötalagen är en medeltida landskapslag för Östergötland och de småländska länderna Kinda (som också omfattade Ydre härad), Vedbo, Tjust med flera mindre områden samt Öland.

Den bevarade uppteckningen anknyter tydligt till lagmannens muntliga föredrag eller lagsaga och anses tillkommen omkring 1290. Det är högst troligt att denna har äldre förlagor.

Östgötalagen gavs ut i tryck av Hans Samuel Collin och Carl Johan Schlyter 1830. En moderniserad svensk tolkning med kommentarer gavs ut 1933 av Åke Holmbäck och Elias Wessén.

Bibliografi

 
 Även vid Projekt Runeberg:

Vidare läsning

Externa länkar 
 Östgötalagen i Fornsvenska textbanken, Lunds universitet.

Referenser 

Landskapslagar
Östergötlands historia
Rodman M. Price

Rodman M. Price, född 5 mars 1816 i Newton, New Jersey, död 7 juni 1894 i Oakland, New Jersey, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten New Jerseys femte distrikt i USA:s representanthus 1851-1853. Han var guvernör i New Jersey 1854-1857.

Price studerade vid College of New Jersey (numera Princeton University) utan att utexamineras. Han deltog i Mexikanska kriget i USA:s flotta. Han deltog i Kaliforniens konstitutionskonvent 1849. Han lyckades inte bli invald i USA:s kongress från Kalifornien och flyttade sedan tillbaka till New Jersey. Han efterträdde 1851 James G. King som kongressledamot. Han kandiderade till omval i kongressvalet 1852 men förlorade mot whigpartiets kandidat Alexander C.M. Pennington.

Price vann guvernörsvalet i New Jersey 1853 och efterträdde sin partikamrat George F. Fort som guvernör i New Jersey i början av 1854. Det offentliga skolsystemet i New Jersey byggdes upp under hans tid som guvernör. Price etablerade färjeförbindelsen mellan Weehawken och New York.

Price var presbyterian. Hans grav finns på Mahwah Cemetery i Bergen County.

Se även
Lista över guvernörer i New Jersey

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations hemsidor
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från New Jersey
Guvernörer i New Jersey
Personer från Newton, New Jersey
Födda 1816
Avlidna 1894
Alumner från Princeton University
Personer som tjänstgjort i USA:s flotta
Män
Myoictis

Myoictis är ett släkte pungdjur som tillhör familjen rovpungdjur. I sitt yttre liknar de mårddjur eller manguster men de är inte närmare släkt med dessa djurgrupper. Tidigare räknades bara arten Myoictis melas till släktet men numera skiljs mellan upp till fyra arter.

Arterna är:
 Myoictis leucura har ett mindre utbredningsområde på östcentrala Nya Guinea. Den listas av IUCN med kunskapsbrist (DD).
 Myoictis melas hittas på nordvästra Nya Guinea och mindre öar i samma område. Arten är livskraftig (LC).
 Myoictis wallacii eller Myoictis wallacei lever på södra Nya Guinea och på Aruöarna en bit västerut. Den är livskraftig.
 Myoictis wavicus är bara känd från ett litet område på östra Nya Guinea. Arten listas med kunskapsbrist.

Utseende 

Pälsens grundfärg är brun och på individernas rygg finns tre svarta strimmor med gulaktigt eller rödaktigt mellanrum. På det rödbruna huvudet finns en svart strimma över nosen. Främre halsen är ljusröd och buken är gulgrå. Svansen bär rödaktiga hår. Kroppslängden ligger mellan 17 och 25 centimeter och därtill kommer en 15 till 23 centimeter lång svans. Vikten går upp till 200 gram. Honornas pung (marsupium) är inte bra utvecklad och har fyra till sex spenar. Myoictis wavicus är betydlig mindre än de andra arterna.

Ekologi 

Arterna är bara känt från Nya Guinea, Indonesien och mindre öar i närheten. Arten M. walacii förekommer även på Aruöarna. Det är inte mycket känt om arternas levnadssätt. Liksom andra rovpungdjur borde de vara aktiva på natten. Habitatet utgörs främst av regnskog. Födan utgörs delvis av mindre ryggradsdjur som möss och råttor och därför anses de som nyttig av områdets befolkning.

IUCN listar M. melas och M. walacii som livskraftig och de andra två arterna med kunskapsbrist.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 
  D. E. Wilson, D. M. Reeder: Mammal Species of the World. Johns Hopkins University Press, Baltimore 2005. 

Rovpungdjur
Dasyuridae
Prästgården, Skeppsholmen

Prästgården är en byggnad på Skeppsholmen i Stockholm med adress Svensksundsvägen 13, direkt intill uppgången till exercisplatsen framför Moderna museet.

Huset byggdes 1738-1739 som en enplansbyggnad och var ursprungligen ett “skaffhus för arbetsmanskapet”, alltså ett enkelt marketenteri. Det kallades även “Stenkrogen”, förmodligen beroende på att huset hade enkla stengolv. Efter mitten av 1700-talet flyttade sjöreserven in i en del av byggnaden.

Prästgården har förändrats flera gånger av flottans arkitekter Fredrik Blom och Victor Ringheim. Omkring 1840 gjordes byggnaden om till skola och till bostad för bataljonspredikanten, han var samtidigt lärare vid skolan. Sitt nuvarande utseende med två våningsplan och rundbågiga fönster fick Prästgården 1866. På 1920-talet ändrades skolverksamheten till kyrklig verksamhet. I samband med en renovering 1926-1926  blev skolsalen församlingssal medan resten av byggnaden inreddes till bostad för kyrkoherden i dåvarande Skeppsholms församling.

År 1935 blev Prästgården statligt byggnadsminne som förvaltas av Statens fastighetsverk. Nuvarande hyresgäst är Föreningen Svensk Form.

Källor
 Statens Fastighetsverk om Prästhuset
 Informationsskylt på platsen.

Stockholm under 1700-talet
Skeppsholmen
Byggnader ritade av Fredrik Blom
Jude Monye

Jude Monye, född den 16 november 1973, är en nigeriansk före detta friidrottare som tävlade i kortdistanslöpning.

Monye deltog vid två internationella mästerskap. Vid VM 1995 blev han utslagen i semifinalen på 400 meter men ingick i det nigerianska stafettlag över 4 x 400 meter som slutade på tredje plats.

Vid Olympiska sommarspelen 2000 blev han utslagen redan i försöken på 400 meter. Däremot blev han tillsammans med Clement Chukwu, Sunday Bada och Enefiok Udo-Obong silvermedaljörer på 4 x 400 meter.

Personliga rekord 
 400 meter - 45,16

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1973
Nigerianska kortdistanslöpare
Män
Olympiska guldmedaljörer 2000
Nigerianska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Nigeria
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Nigeria
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Levande personer
Sunday Bada

Sunday Bada, född 22 juni 1969 i Kwara, död 12 december 2011 i Lagos, var en nigeriansk friidrottare som tävlade i kortdistanslöpning.

Badas genombrott kom när han blev silvermedaljör på 400 meter vid inomhus-VM i Toronto 1993 med tiden 45,75. Han var även i final vid utomhus VM samma år då han slutade femma på tiden 45,11. Vid inomhus-VM 1995 slutade han åter tvåa denna gång på tiden 46,38. 

Vid utomhus-VM 1995 i Göteborg slutade han åtta på 400 meter däremot blev han bronsmedaljör på 4 x 400 meter. Hans sista stora framgång individuellt kom vid inomhus-VM 1997 då han vann guld på 400 meter på tiden 45,51 vilket var nytt afrikanskt rekord på distansen. 

Både vid VM 1997 och 1999 blev han utslagen innan finalen. Samma sak hände vid Olympiska sommarspelen 2000 där han emellertid blev silvermedaljör i stafett. 

Efter att ha misslyckats vid VM 2001 valde han att avsluta sin aktiva karriär.

Personliga rekord 
 400 meter - 44,63

Källor 

Nigerianska kortdistanslöpare
Världsmästare på 400 meter löpning
Nigerianska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Nigeria
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Nigeria
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Nigeria
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Födda 1969
Avlidna 2011
Män
Indy NXT

Firestone Indy NXT Series, tidigare Firestone Indy Lights är en amerikansk formelbilsserie som körs i anslutning till IndyCar Series och drivs av sanktionsförbundet Indy Racing League.

Historia
Den ursprungliga Indy Lights-series kördes 1986, och gick tillsammans med CART under sina sexton första år. Bland seriens mästare märktes Paul Tracy 1990, Greg Moore 1995, Tony Kanaan 1997, Cristiano da Matta 1998 och Scott Dixon 2000. CART:s finansiella problem gjorde dock att serien lades ned efter 2001. 2002 startade Indy Racing League upp den nya serien Infiniti Pro Series i dess ställe, och den serien utvecklades så småningom till Indy Lights igen, efter att IRL vunnit tillbaka namnrättigheterna till Indynamnet.

Mästare

Externa länkar 
Officiell webbplats

Andra klasser inom bilsporten 

Indy Racing League
Amerikanska racingserier
Lushes & Tramps

Lushes & Tramps, är en musikgrupp från Umeå som senare bytte namn till Lushes

Medlemmar
Olle Dahlström
Rikard Frohm
Peter Furby
Lenni Larsson
Jonas Löfroth
Magnus Nilsson
Micke Ögren

Diskografi
Brewed Live (EP, 1992) Skivbolag: NONS
1. East End / 2. Sans Prelude / 3. Bloody Night / 4. Flashback / 5. I'll Make The Mound / 6. Damn Bitch
GONE(EP,1994) Skivbolag: Plattformen

Svenska musikgrupper
Musikgrupper från Umeå
Noé Hernández

Noé "El Chivo" Hernández Valentín, född 15 mars 1978 i den mexikanska delstaten Chimalhua, död 16 januari 2013 i Chimalhuacán, var en mexikansk friidrottare som tävlade i gång. Hernández deltog vid Olympiska sommarspelen 2000 i Sydney där han blev silvermedaljör på 20 km gång efter Robert Korzeniowski. Han deltog även vid VM i Paris 2003 där han slutade fyra på 20 km gång.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Noter

Födda 1978
Avlidna 2013
Män
Mexikanska gångare
Olympiska silvermedaljörer 2000
Mexikanska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Mexiko
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Mexiko
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Camp Freddy

Camp Freddy är ett amerikanskt band sammansatt av mer eller mindre kända rockmusiker som uppträder vid olika tillställningar. Kärnmedlemmarna är Dave Navarro (gitarr), Billy Morrison (gitarr), Matt Sorum (trummor), Donovan Leitch, Jr. (sång) och Chris Chaney (basgitarr). Varje uppträdande inkluderar dock olika gästspel från respekterade musiker.

Medlemmar
Senaste medlemmar
Dave Navarro – sologitarr (2002–2014)
Matt Sorum – trummor, sång (2002–2014)
Donovan Leitch Jr. – sång (2002–2014)
Billy Morrison – rytmgitarr (2002–2014)
Chris Chaney – basgitarr (2004–2014)

Tidigare medlemmar
Scott Ford – basgitarr (2002–2004)
Scott Weiland – sång (2006–2008; död 2015)
Chester Bennington – sång (2006–2008, 2009, 2010–2012; död 2017)

Bidragande musiker (urval)

Sebastian Bach – sång
Brandon Boyd – sång
Jerry Cantrell – gitarr
Billy Ray Cyrus – sång
Tiffany Darwish – sång
Lana Del Rey – sång
Fred Durst – sång
Sully Erna – sång, gitarr
Ace Frehley – sång, gitarr
Macy Gray – sång
Lemmy Kilmister – sång, basgitarr
Courtney Love – sång
Tom Morello – gitarr
Chino Moreno – sång
Ozzy Osbourne – sång
Franky Perez – sång
Linda Perry – sång
Mike Shinoda – sång, gitarr
Slash – gitarr
Chad Smith – trummor
Corey Taylor – sång
Steven Tyler – sång
Steve Vai – sologitarr
Zakk Wylde – sång, gitarr

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Amerikanska musikgrupper
Beverley Allitt

Beverley Gail Allitt, född 4 oktober 1968, även kallad "Dödsängeln", är en brittisk seriemördare som mellan februari och april 1991 mördade fyra barn och skadade ytterligare fem barn allvarligt på det barnsjukhus i Lincolnshire, England där hon arbetade som sjuksköterska. Hennes första offer var en sju månader gammal pojke vid namn Liam Taylor som mördades 21 februari 1991. Huvudsakligen använde hon sig av injektioner av insulin eller kalium och förorsakade på så sätt hjärtstillestånd hos barnen.

Två andra offer var de för tidigt födda tvillingarna Becky och Katie Phillips. Becky mördades 1 april 1991 med en insulinöverdos. Allitt gav även Katie en överdos av insulin; Katie överlevde men blev åsamkad svåra hjärnskador, förlamning och blindhet. Allitt hade då blivit tillfrågad om att bli gudmor till Katie. Katie Phillips fick 1999 ett rekordhögt skadestånd på 26 miljoner kronor.

Allitt blev diagnostiserad med Münchhausen by proxy, en psykisk sjukdom som innebär på att man söker uppmärksamhet genom att skada andra.

Den 23 maj 1993 dömdes Allitt till 13 gånger livstids fängelse. Hon erkände då fyra mord, tre mordförsök och att ha orsakat svåra skador på ytterligare sex barn.

Källor 
Kvinnorna som mördade andras barn, Expressen 14 oktober 2008
Dödsängelns offer får över 26 miljoner, Aftonbladet 20 Juli 1999
Serial killer nurse Allitt must serve 30 years, Guardian 6 December 2007
Beverley Allitt på Famous criminals
Beverley Allitt på The Biography.com website

Brittiska seriemördare
Födda 1968
Kvinnor
Levande personer
Ligghall

En ligghall är en byggnad med åtminstone tre täckta sidor samt tak, som är avsedd som vind- och väderskydd för utegångsdjur, till exempel hästar, nötkreatur, får, m.m.

Ordet "ligghall" används mest av myndighetspersoner, då uttrycket ursprungligen kommer från lagtexter. Bland lantbrukare används mest uttryck som "vindskydd" och "väderskydd", då det är ovanligt att djuren, och särskilt djur som av naturen är flyktdjur verkligen ligger ner. Syftet med ordalydelsen är dock att visa på ett vind- och väderskydd där underlaget är tillräckligt torrt för att djuren ska kunna ligga ner utan att bli blöta eller smutsa ner sig. Således följer det också ett krav på daglig tillsyn och vid behov byta ut strömaterialet och att avlägsna fekalier.

Djur som hålls ute dygnet runt ska enligt lag kunna söka skydd för väder och vind. När betestillväxt sker (dvs. när dygnsmedeltemperaturen är högre än +5 grader C) kan detta krav tillgodoses av skugga under träd. Övrig tid måste en ligghall finnas tillgänglig. Sedan 2008 kan dock djurhållare som inte vill använda sig av ligghall gå med i ett egenkontrollprogram efter godkännande av tillsynsmyndigheten. Man ska däri kunna visa hur man kan upprätthålla djurskyddet på annat sätt.

Kravet på ligghall har funnits sedan 1989 i Sverige, och har ständigt varit uppe för diskussion mellan djurhållare och olika myndigheter.
Byggnadstyper
Jordbruksbyggnader
Lekebergslagen

Lekebergslagen var en historisk bergslag och en gång ett självständigt härad i Kilsbergen i den västra delen av landskapet Närke, vilket numera är en del av Örebro län. Området avgränsades i söder av Svartån. Lekebergslagen omfattade tre socknar i vardera Örebro och Edsbergs härader, mellan vilka området delades 1872. 

Uppkomsten av området är höljt i historiens dunkel. Det första privilegiebrevet är skrivet av Magnus Eriksson för järnbergslagen är från 7 november 1340 och gäller Västra berget i Närke. Detta omfattar enligt en traditionell uppfattning även Noraskog. Privilegiebrevet innehöll en stadga om bergsfriden där var och en som sökte tillflykt i bergslaget, efter att målsäganden förnöjts och så länge det inte var en mördare eller förrädare, skulle vara fri till liv och egendom.

Åtminstone under 1500-talet fungerade Lekebergslagen som en egen rättskipande enhet med eget häradsting, dock utan fastställd tingsplats. Under 1600-talet fastställdes områdets omfattning av det år 1649 inrättade Bergskollegiet, men det börjar med tiden snarare betraktas som ett eget tingslag inom de angränsande häraderna, snarare än som ett eget härad. Bland områdets många hyttor märks bland annat Garphyttan i Tysslinge socken som med tiden också utvecklades till ett brukssamhälle, samt Mullhyttan i Kvistbro socken.

Socknar 
Lekebergslagen omfattade sex socknar.

I Edsbergs härad:
 Kvistbro
 Knista
 Hidinge

I Örebro härad:
 Kil
 Tysslinge
 Vintrosa

Källor 

Härader i Örebro län
Lekebergs kommun
Örebro kommun
Bergslag i Sverige
Natalja Ivanova

Natalja Ivanova, född den 25 juni 1981, är en rysk friidrottare som tävlar i häcklöpning och kortdistanslöpning.

Ivanova ingick i det ryska stafettlag som blev silvermedaljörer på 4 x 400 meter vid Olympiska sommarspelen 2004. Hon deltog inte i finalen utan bara i semifinalen. 

Hon deltog vid EM 2006 där hon slutade femma på 400 meter häck. Vid samma mästerskap blev hon guldmedaljör i stafetten över 4 x 400 meter. Vid inomhus-EM 2007 blev hon silvermedaljör i stafetten över 4 x 400 meter. Hon tävlade även vid VM 2007 i häcklöpning men blev då utslagen i semifinalen på 400 meter häck.

Personliga rekord 
 200 meter - 22,97
 400 meter - 50,79
 400 meter häck - 54,36

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Noter

Födda 1981
Ryska kortdistanslöpare
Ryska häcklöpare
Kvinnor
Olympiska silvermedaljörer 2004
Ryska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Levande personer
Idrottare från Moskva
Strömaterial

Strömaterial är ett förhållandevis finfördelat material av biomassa som är avsett som golvunderlag vid djurhållning. Syftet är att fånga upp urin och fekalier för att undvika dålig lukt, spridande av hälsovådliga ämnen från dessa samt att ge djuret en bra liggyta.

Vanliga strömaterial är sågspån, flis, torv, jord eller papper, och dessa kan fås i olika grovlekar. Vilket material som väljs beror i första hand på djurslag och hur stor mängd urin och fekalier som ska fångas upp, men även pris kontra skötbarheten av bädden kan väga in hos djurhållaren.

Djurskötsel
Sven T. Kjellberg

Sven Torsten Kjellberg, känd som Sven T. Kjellberg, född 22 juni 1892 i Göteborg, död 1 december 1978 i Lund, var en svensk museiman och tecknare. 

Kjellberg var son till skeppsmäklaren John L. Kjellberg och Lizzie Olsson. Han utbildade sig vid Göteborgs högskola där han blev filosofie kandidat 1915 och filosofie licentiat 1925, samt vid Lunds universitet där han blev filosofie doktor 1943. Licentiatavhandlingen i konsthistoria med titeln Visby medeltida bebyggelse skrev han under handledning av Axel Romdahl.

År 1918 blev han intendent för Västerås museum. Som sådan grundade han 1921 Vallby friluftsmuseum i Västerås. År 1927 blev han intendent vid Göteborgs museums historiska avdelning. Kjellberg var redaktör för Västmanlands fornminnesförenings årsskrift. Han var intendent för Kulturen i Lund 1934–1961.

Han var huvudredaktör för samlingsverket Slott och herresäten i Sverige som utkom 1966 och författare till de tre banden om Skåne. År 1974 utkom hans verk Svenska ostindiska compagnierna 1731-1813.

Som tecknare illustrerade han Pär Lagerkvists Dvärgen 1949 och utförde vinjetter och försättsblad till Kulturens årsböcker. Under resor till Sydeuropa avtecknade han ett flertal kulturhistoriskt intressanta föremål som han senare utgav i boken Iberisk skärva, Reseminnen från Spanien och Portugal 1955.

Han gifte sig 1913 med Brita Matell (1895–1935) och 1937 med Greta Santesson (1898–1999), dotter till advokaten och finansmannen Henrik Santesson.

Sven T. Kjellberg är begravd på Norra kyrkogården i Lund.

Bibliografi (i urval)
 Ronneby byggnadshistoria (1918, tillsammans med Sigurd Erixon)
 Det gamla Västerås (1920)
Fullständig förteckning, se Sven T. Kjellbergs tryckta skrifter 1912-1962. Förteckning upprättad till 70-årsdagen den 22 juni 1962 av Jan Johansson. Lund 1962, 62 sidor.

Källor

Noter

Externa länkar
 

Svenskt museifolk
Svenska konsthistoriker
Svenska illustratörer
Konsthistoriker under 1900-talet
Svenska historiker under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Konstnärer från Göteborg
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1892
Avlidna 1978
Män
Mike Ferguson

Michael A. "Mike" Ferguson, född 22 juni 1970 i Ridgewood, New Jersey, är en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten New Jerseys sjunde distrikt i USA:s representanthus 2001-2009.

Ferguson gick i skola i Delbarton School i Morristown. Han avlade sin grundexamen vid University of Notre Dame och sin master vid Georgetown University.

Kongressledamoten Bob Franks kandiderade utan framgång till USA:s senat i senatsvalet 2000. Ferguson vann kongressvalet för att efterträda Franks i representanthuset. Han omvaldes tre gånger, sista gången mycket knappt mot demokraten Linda Stender i kongressvalet i USA 2006. Han kandiderade inte till omval i kongressvalet i USA 2008. Ferguson efterträddes 2009 som kongressledamot av partikamraten Leonard Lance.

Externa länkar

Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s representanthus från New Jersey
Alumner från University of Notre Dame
Alumner från Georgetown University
Födda 1970
Levande personer
Män
Hedefors

Hedefors är ett brukssamhälle längs med Säveån, mellan Stenkullen och Lerum i Lerums kommun, Västra Götalands län.

Söder om samhället passerar väg E20, och norr om samhället Västra stambanan. Fram till 1986 hade samhället egen järnvägshållplats, men tågstoppet drogs in för att snabba upp restiden för pendeltågstrafiken mellan Göteborg och Alingsås. Närmaste pendeltågsstation finns numera i Stenkullen.

Se även
Lerums socken

Orter i Lerums kommun