kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Helig kungsfiskare

Helig kungsfiskare (Todiramphus sanctus) är en fågel i familjen kungsfiskare inom ordningen praktfåglar.

Utbredning och systematik 
Helig kungsfiskare delas in i sju underarter där sanctus, vagans, canacorum och macmillani utgör distinkta monotypiska grupper medan övriga utgör den polytypiska gruppen vitiensis:
 T. s. sanctus – häckar från Australien till Salomonöarna. Övervintrar norrut till Nya Guinea.
 T. s. vagans – förekommer i Nya Zeeland och på öarna Norfolk, Lord Howe och Kermadec
 T. s. canacorum – förekommer på Nya Kaledonien och Île des Pins
 T. s. macmillani – förekommer i Loyautéöarna
 vitiensis-gruppen
 T. s. vitiensis – förekommer på Fiji (på öarna Ngau, Ovalau, Koro, Viti Levu, Vanua Levu och Taveuni)
 T. s. eximius – förekommer på Fiji (på öarna Kadavu, Ono och Vanua Kula) 
 T. s. regina – förekommer på ön Futuna i Wallis- och Futunaöarna.

Gruppen vitiensis har tidigare av vissa förts som underarter till halsbandskungsfiskare (Todiramphus chloris). Andra behandlar även samoakungsfiskare (Todiramphus recurvirostris) som tillhörande helig kungsfiskare.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kungsfiskare
Fåglar i oceaniska regionen
Fåglar i australiska regionen
Vitbrynad kungsfiskare

Vitbrynad kungsfiskare (Todiramphus tutus) är en fågel i familjen kungsfiskare inom ordningen praktfåglar.

Utseende 
Vitbrynad kungsfiskare är en 22 cm lång medlem av familjen. Båda könen hos nominatformen (se nedan) har vit panna och vitt ögonbrynsstreck, grönsvart ögonmask, grönblått på hjässa, rygg, cingar och stjärt samt vitt i ett halsband och på undersidan. Näbben har svart övre näbbhalva, ljusgul till elfenbensvit nedre näbbhalva med mörk tuggyta och spets. Ögonirisen är mörkbrun medan fötterna är svarta.

Underarten atiu har huvudsakligen vit hjässa med grön streckning och en grön fläck mer begränsat till den centrala delen. Hos underarten mauke har de vita delarna i fjäderdräkten en beigefärgad anstrykning.

Utbredning och systematik 
Vitbrynad kungsfiskare förekommer på öar i Stilla havet och delas in i tre underarter:
 Todiramphus tutus tutus – förekommer i Borabora, Maupiti, Raiatea, Huahine, Tahaa och Tahiti
 Todiramphus tutus atiu – förekommer på Atiuön (östra Cooköarna)
 Todiramphus tutus mauke – förekommer på Maukeön (östra Cooköarna)

Vissa behandlar mangaiakungsfiskare (Todiramphus ruficollaris) som en underart till vitbrynad kungsfiskare.

Status och hot 
Vitbrynad kungsfiskare har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Kungsfiskare
Fåglar i oceaniska regionen
Tahitikungsfiskare

Tahitikungsfiskare (Todiramphus veneratus) är en fågel i familjen kungsfiskare inom ordningen praktfåglar.

Utbredning och systematik 
Tahitikungsfiskare förekommer i Franska Polynesien och delas in i två underarter med följande utbredning:
 Todiramphus veneratus veneratus – förekommer på Tahiti 
 Todiramphus veneratus youngi – förekommer på Moorea 

Sedan 2014 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN underarten youngi som en egen art, "mooreakungsfiskare".

Status 
IUCN bedömer hotstatus för underarterna (eller arterna) var för sig, veneratus som nära hotad och youngi som sårbar.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Kungsfiskare
Fåglar i oceaniska regionen
Endemiska fågelarter på Sällskapsöarna
Rostpannad kungsfiskare

Rostpannad kungsfiskare (Todiramphus winchelli) är en skogslevande, hotad fågel i familjen kungsfiskare som förekommer i Filippinerna.

Utseende och läte 
Rostpannad kungsfiskare är en medelstor (25 cm) kungsfiskare. Hanen har en kraftig, svartaktig näbb med ljust längst in på undre näbbhalvan. Undersidan är vit, ovansidan blåglansigt svartaktig, på hjässa och övergump lysande blå. På huvudet syns en stor tygelfläck och rostfärgad halskrage. Honan liknar hanen men har beigeorange anstrykning på bröst och flanker. De olika underarterna skiljer sig i mängden beige på undersidan och blå på ovansidan. Lätet består av en dalande och avtagande snabb serie med korta klara visslingar, vanligen yttrad tidiga morgnar.

Utbredning och systematik 
Rostpannad kungsfiskare förekommer i Filippinerna och delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Todiramphus winchelli nigrorum – förekommer på Bohol, Cebu, Negros, Samar, Siquijor, Leyte, Biliran
 Todiramphus winchelli nesydrionetes – förekommer i centrala Filippinerna (Romblon, Sibuyan och Tablas)
 Todiramphus winchelli mindanensis – förekommer på Mindanao (södra Filippinerna)
 Todiramphus winchelli winchelli – förekommer på Basilan (södra Filippinerna)
 Todiramphus winchelli alfredi – förekommer i Suluarkipelagen (Bongao, Jolo, Papahag och Tawitawi)

Status och hot 
Rostpannad kungsfiskare har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Newton Horace Winchell (1839–1914), amerikansk geolog och arkeolog.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Kungsfiskare
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Rödbrun markblåkråka

Rödbrun markblåkråka (Atelornis crossleyi) är en fågel i den lilla familjen markblåkråkor som enbart förekommer på Madagaskar.

Utseende och läten 
Rödbrun markblåkråka är en rundhuvad, trastliknade fågel som tillbringar sin tid mest på marken. Den är orangeröd på huvud och bröst, på ovansidan grönbrun med en ljusblå fläck på vingknogen. En svartaktig, böjd fläck på övre delen av bröstet är märkt med korta och vertikala vita streck. Den är mörkgrå på både näbb och ben. Fågeln sjunger från en sittplats en till tre meter ovan mark , ett rätt ljust och något tvåstavigt "do-op".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i regnskog på centrala och nordöstra Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett rätt litet utbredningsområde och tros minska i antal. IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga släktesnamn hedrar Alfred Crossley (1829-1888), brittisk taxidermist och samlare av specimen på bland annat Madagaskar 1870-1873.

Noter

Externa länkar 

Markblåkråkor
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Blåpannad markblåkråka

Blåpannad markblåkråka (Atelornis pittoides) är en fågel i familjen markblåkråkor inom ordningen praktfåglar.

Utseende och läten 
Blåpannad markblåkråka är en färgglad, knubbig och långbent fågel med en kroppslängd på 25–29 cm. Båda könen är mycket karakteristiska, med koboltblått huvud, svart ögonmask och ett smalt vitt ögonbrynsstreck kantat i bakre ändan av vitprickiga svarta fjädrar. Hjässfrjädrarna är brunkantade och sparsamt vitfläckiga, medan strupen är vit med blå kanter. 

Ovansidan är bronsgrön, stjärten likaså bortsett från himmelsblå yttre stjärtpennor. Handpennorna är mörlbruna med en smal blåvit fläck på handpennetäckarna som syns väl i flykten. Ett rostrött band i nacken sträcker sig nedåt för att forma ett andra bröstband som kantar det blå. Undersidan är vit rostorange flanker. Sången består av ett snabbt bwuup som upprepas långsamt.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i regnskog på Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Blåpannad markblåkråka hittas i regnskog och närliggande buskmarker, där den födosöker i undervegetationen. När den hotas springer den undan eller flyger bara korta sträckor för att sedan snart landa igen. Jämfört med andra markblåkråkor är den lättare att komma nära och mindre skygg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, en population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Markblåkråkor
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Tjocknäbbad markblåkråka

Tjocknäbbad markblåkråka (Brachypteracias leptosomus) är en fågel i familjen markblåkråkor inom ordningen praktfåglar som enbart förekommer på Madagaskar.

Utseende och läte 
Tjocknäbbad markblåkråka är en kraftig trädlevande fågel med en kroppslängd på 38 centimeter. Den har stort huvud och en kraftig näbb. Ovansidan är grönbrun, purpurglänsande i nacken, och små vita spetsar på vingtäckarna. I ansiktet syns ett blekt, böjt och kort ögonbrynsstreck. 

Den rätt långa stjärten har vitspetsade yttre stjärtpennorna. Undertill är den blekare, med vitfläckigt brun strupe och örontäckare ovanför ett brett vitt bröstband. Nedre delen av bröstet och buken är mörkbrunt bandad.

Lätet utgörs av ett enstavigt ljud som kan bokstaveras bopp, som upprepas en gång i sekunden i långa serier, ofta tidig morgon och kväll.

Utbredning och systematik 
Arten förekommer i tät regnskog på centrala och nordöstra Madagaskar,  från skogsområdet Daraina i norr till Andohahela i syd. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Tjocknäbbad markblåkråka lever ett mycket tillbakadraget liv i orörd regnskog. Den föredrar skog med mörka och fuktiga områden med mossig vegetation och djup förna. 

Denna fågel är minst marklevande av markblåkråkorna och tillbringar mycket tid stillasittande två till 15 meter ovan mark på en vågrät gren spanande efter byten. Där kan den sitta orörlig i långa perioder. Den lever till 90% av ryggradslösa djur, men också små ryggradsdjur. 

Arten häckar i trädhål eller bland epifytrötter, ofta på 20 meters höjd. Om den misslyckas med häckningen verkar den kunna häcka igen relativt kvickt.

Status och hot 
Fågeln har en liten världspopulation på endast 7.800-19.600 vuxna individer. Den tros dessutom minska i antal till följd av habitatförstörelse, i framtiden prognosticerat ännu kraftigare på grund av klimatförändringar. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som sårbar.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Markblåkråkor
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Långstjärtad markblåkråka

Långstjärtad markblåkråka (Uratelornis chimaera) är en fågel i familjen markblåkråkor inom ordningen praktfåglar. Den placeras som enda art i släktet Uratelornis.

Utbredning, status och hot

Fågelns utbredningsområde är nästan ökenartade områden på sydvästra Madagaskar. IUCN kategoriserar arten som sårbar och den hotas av att dess naturliga livsmiljö genomgår långtgående förändringar. De torra taggbuskskogar som den lever i skyddas inte av Madagaskars politiska ledning, så den miljö som denna fågelart behöver förstörs av svedjebruk, koltillverkning och skogsavverkning. Fågeln utsätts också för direkt jakt av Madagaskars ursprungsbefolkning.

Levnadssätt
Långstjärtad markblåkråka äter huvudsakligen ryggradslösa djur, bland annat myror, skalbaggar, fjärilar och maskar. Den finner maten genom att söka i djupa multnande lövhögar eller genom att vänta uppmärksamt på ett tillfälle. Dess vingar är ganska svaga, så denna markblåkråka förflyttar sig vanligen genom att springa på marken med sina starka ben.

Den lever monogamt och försvarar ett revir under häckningssäsången från oktober till februari. Den gräver en tunnel i sand. I tunnelns ände gör den en utvidgad kammare där den bygger själva fågelboet av löv och jordiga pellets. I boet läggs två till fyra ägg. Efter att ungarna blivit flygga fortsätter de att leva tillsammans med sina föräldrar till nästa februari, då de sprider sig vida omkring i busklandskapet.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Markblåkråkor
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Knölnäshornsfågel

Knölnäshornsfågel (Rhyticeros cassidix) är en fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende 
Knölnäshornsfågeln är en stor (70–80 cm) näshornsfågel med vit stjärt och hög kask. Hanen är djupt roströd på hjässa och nacke, ljusare rost- eller gräddfärgad på huvudsidor och hals och svart på vingar och kropp. Näbben är gul med roten skårad i orange och brunt och den tillskrynklade kasken röd. Den har vidare ljusblå bar hud runt ögat och stor bar strupsäck i ljusblått, mörkblått och svart. Honan är mindre med svart på huvud och hals, mindre gulfärgad kask och mindre svart band över strupsäcken.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på öarna Sulawesi, Lembeh, Togian, Muna och Butung. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Knölnäshornsfågeln placerades tidigare i släktet Aceros, men genetiska studier visar att den står närmare arterna i Rhyticeros och förs numera dit.

Status och hot 
Knölnäshornsfågeln har ett stort utbredningsområde och beskrevs så sent som 2007 som lokalt mycket vanlig. Sentida studier visar dock att den minskar mycket kraftigt i antal på grund av jakt, skogsavverkning, bränder och expansion av guldgruvor. Fågeln är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Sundanäshornsfågel

Sundanäshornsfågel (Rhabdotorrhinus corrugatus) är en fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende 
Sundanäshornsfågeln är en stor (65–70 cm) näshornsfågel med ljus stjärt. Hanen är svart på hjässa, kropp och vingar, medan den är vit på halsen och övre delen av bröstet. Stjärten är vit, dock svart vid roten. De vita områdena är ofta anstrykna av gulockra till rödbrunt från fågelns putsolja. Näbben är gul, längst in röd med skåror på övre näbbhalvan. Kasken är rödfärgad och tillskrynklad, blå bar hud syns runt ögat och den uppblåsbara strupsäcken är gulaktig. Honan är mindre än hanen med helsvart från huvud till bröst. Kasken är vidare mindre och gul och strupsäcken blåfärgad.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Malackahalvön, Sumatra och Borneo. Den behandlas numera vanligen som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare placerades arten i släktet Aceros men den och dess närmaste släktingar lyfts numera ut till Rhabdotorrhinus efter genetiska studier.

Status och hot 
Skårnäbbad näshornsfågel har ett stort utbredningsområde, men kräver stora områden med ostörd skog i ett område där skogsavverkningen är intensiv. Detta tros påverka dess bestånd negativt, förvärrat av ett hårt jakttryck. Fågeln är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som starkt hotad (EN). Beståndets storlek har inte uppskattats, men den beskrivs som överallt ovanlig.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Brunkronad näshornsfågel

Brunkronad näshornsfågel (Rhabdotorrhinus leucocephalus) är en fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i södra Filippinerna (Camiguin, Dinagat och Mindanao). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Brunkronad näshornsfågel tros minska relativt kraftigt till följd av habitatförlust. Den utsätts också för jakt och fångst för vidare försäljning inom burfågelhandeln. Beståndet är sannolikt litet och den tros vara bunden till ursprunglig skog. IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Bildgalleri

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Rosthalsad näshornsfågel

Rosthalsad näshornsfågel (Aceros nipalensis) är en hotad asiatisk fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende och läten 
Rosthalsad näshornsfågel är en stor (90–100 cm) medlem av familjen. I flykten syns vit stjärtspets och vitspetsade i övrigt svarta vingar. Den ljusgula näbb med en rad vertikala mörka skåror på övre näbbhalvan och nästan ingen kask. Hanen har rostfärgat huvud och undersida, och runt ögat syns blå bar hud och strupsäcken är röd. Honan är istället svart på huvud och undertill, med något mindre färgglad bar hud runt ögat. Lätet beskrivs som skällande "kup" eller "kok".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från foten av Himalaya till sydvästra Kina och norra Sydostasien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Rosthalsad näshornsfågel minskar kraftigt i antal till följd av skogsavverkning och jakt. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser den vara hotad och placerar den i kategorin sårbar. Världspopulationen uppskattas till mellan 7 000 och 10 000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Panaynäshornsfågel

Panaynäshornsfågel (Rhabdotorrhinus waldeni) är en akut utrotningshotad fågel i familjen näshornsfåglar som förekommer i Filippinerna.

Utseende och läten 
Panaynäshornsfågeln är en medelstor (60–65 cm), skogslevande näshornsfågel. Hanen är roströd på huvud, hals och övre delen av bröstet. Resten av fjäderdräkten är svartaktig med grönglansig ovansida. Näbben är röd med en stor kask och i ansiktet syns orangefärgad bar ögonring och strupsäck. Den svarta stjärten har ett brett och vitt centralt band. Honan har ett liknande utseende, dock svart huvud, blåtonat vit ögonring och strupsäck, mindre kask och svart undersida. Lätet består av en högljudd och djup kacklande drill.

Utbredning och systematik 
Panaynäshornsfågeln förekommer i centrala Filippinerna (Panay, Guimaras och Negros). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare placerades arten i släktet Aceros men den och dess närmaste släktingar lyfts numera ut till Rhabdotorrhinus efter genetiska studier.

Status 
Panaynäshornsfågel har en liten och kraftigt fragmenterad världspopulation på uppskattningsvis mellan 1000 och 2500 vuxna individer. En kombination av skogsavverkning och jakt har gjort att den minskat mycket kraftigt i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som akut hotad, men noterar att effektiva bevarandeåtgärder på Panay erbjuder hopp om att artens drastiska försvinnande kan stoppas.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Arthur Hay, 9:e markisen av Tweeddale (1824-1878, 1862-76 känd som Vicomte Walden), överste i British Army och naturforskare.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Brun näshornsfågel

Brun näshornsfågel (Anorrhinus austeni) är en asiatisk fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende 
Brun näshornsfågel är en medelstor (60–75 cm), brun näshornsfågel med en kraftig, gulaktig näbb. Hanen är vit på kind, strupe och övre delen av bröstet medan resten av undersidan är rostbrun. I flykten syns vita stjärtspetsar (utom på de centrala stjärtpennorna) och vitt längst ut på vingen. Honan är enfärgat brun. Närbesläktade tenasserimnäshornsfågeln, som tidigare inkorporerade austeni, skiljer sig genom orangebrunt på nedre delen av ansiktet och strupen hos hanen och hos honan svart näbb och gråare undersida.

Utbredning och systematik  
Fågeln förekommer från Assam, Myanmar och sydvästra Kina till Thailand och Indokina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Brun näshornsfågel har troligen en rätt liten världspopulation och tros dessutom minska till följd av habitatförlust och jakt. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Henry Haversham Godwin-Austen (1834-1923), överstelöjtjant och utforskare i British Army som också gav namn åt berget K2, Mount Godwin Austen.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Kinas fauna
WP:Projekt Kina
Plymnäshornsfågel

Plymnäshornsfågel (Anorrhinus galeritus) är en fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende och läte 
Plymnäshornsfågeln är en medelstor näshornsfågel med mörkbrun fjäderdräkt och brett svartspetsad gråbrun stjärt. Den har bar blå hud runt ögat och på strupen. Hanen har svart näbb med en liten kask ovanpå, medan honans näbb är mestadels gul. Från flockar hörs en vittljudande kör av ljusa stigande och kluckande ljud.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i södra Myanmar, på Malackahalvön, Sumatra, Borneo och ön Pinang. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Plymnäshornsfågeln har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal på grund av skogsavverkning i dess levnadsmiljö. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Tenasserimnäshornsfågel

Tenasserimnäshornsfågel (Anorrhinus tickelli) är en fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende och läte 
Tenasserimnäshornsfågeln är en medelstor (60–65 cm) medlem av familjen med övervägande brun fjäderdräkt. Undersidan är rödbrun, ovansidan mörkare brun. Hanen har rostfärgade kinder och strupe samt ljusgul näbb. Honan är mörkare under med sotbrun näbb. Lätet består av sorgsamma skriande visslingar, i serier av två till fyra under en till två sekunder. Även längre serien med skrin kan höras, ibland tvåstavigt: "kee-yo..kee-yo..kee-yo..".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i södra Myanmar och sydöstra Thailand. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Arten hittas i både städsegrön och lövfällande bergsskogar, framför allt i områden med relativt höga och tätt växande träd, från förberg upp till 1500 meters höjd. Födan är dåligt känd, men den har noterats äta fikon. Fågeln häckar kooperativt i grupper, i Burma noterat februari–april. Boet är i ett trädhål 3,5–8 meter upp. Vid ett bo noterades åtminstone fem olika hanar komma med föda.

Status och hot 
Tenasserimnäshornsfågeln har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Samuel Richard Tickell (1811-1875), överste i British Army i Indien, Nepal och Burma samt fältornitolog och konstnär.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen