kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Större kortvinge

Större kortvinge (Heinrichia calligyna) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Större kortvinge är en långbent flugsnapparliknande fågel. Hanen är mestadels mörkblå, med svartare ansikte. Honan uppvisar en diagnostisk vit suddig fläck mellan ögat och näbben. Fjäderdräkten i övrigt skiljer sig åt geografiskt, med rostrött på strupe och bröst i sydost och norr, men bara på strupen i centrala delen av utbredningsområdet. Ungfåglarna är brunblå med ljust streckning på bröstet. Sången består av en långsam, trastlik melankolisk melodi som består av flera darrande toner.

Utbredning och systematik 
Större kortvinge förekommer enbart på Sulawesi i Indonesien. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 calligyna-gruppen
 Heinrichia calligyna calligyna – förekommer på berget Mount Latimojong (södra centrala Sulawesi)
 Heinrichia calligyna picta – förekommer i bergsområdena i Mekonga Berg (sydöstra Sulawesi)
 Heinrichia calligyna simplex – förekommer i bergsområdena i Tentolo-Matinan (nordöstra halvön på Sulawesi)

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN simplex som den egna arten "minahassakortvinge".

Familjetillhörighet 
Större kortvinge ansågs fram tills nyligen liksom bland andra stenskvättor, rödstjärtar och buskskvättor vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Större kortvinge är en skygg, marklevande fågel som bebor undervegetation i bergsskogar. Den ses på eller nära marken, vanligen nära steniga forsar.

Status 
IUCN bedömer hotstatus för underartsgrupperna, eller arterna, var för sig: calligyna inklusive picta som livskraftig och simplex som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga släktesnamn hedrar Gerhardt "Gerd" Hermann Heinrich (1896-1984), en polsk-tysk fältentomolog, zoolog och samlare av specimen.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Sulawesi
Karthalaflugsnappare

Karthalaflugsnappare (Humblotia flavirostris) är en utrotningshotad fågel i familjen flugsnappare som förekommer på en enda ö i Indiska oceanen.

Utseende och läten 
Karthalaflugsnapparen är en liten (14 cm), streckad flugsnappare med mörk hjässa. Ovansidan är brunaktig med vita kanter på armtäckarna. Hjässan är kraftigt streckad och verkar mörk i fält. Undersidan är beigefärgad i botten, kraftigt täckt med mörkbruna streck. Den är orangegul på ben och näbb. Lätet beskrivs som en mjuk men vass drill.

Utbredning, systematik och status 
Karthalaflugsnapparen placeras som enda art i släktet Humblotia. Fågeln förekommer enbart på ön Grande Comore i Komorerna. Där har dess levnadsmiljö minskat i både kvalitet och omfång. Arten kan möjligen anpassa sig till dessa förändringar, men levnadsmiljön fortsätter att vara hotad och är otillräckligt skyddad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför karthalaflugsnapparen som sårbar. Världspopulationen uppskattas till mellan 6 000 och 15 000 vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga släktesnamn tillika dess engelska trivialnamn Humblot's Flycatcher hedrar en Henry Joseph Léon Humblot (1852-1914), fransman bosatt på Grande Comore 1889-1896 och samlare av specimen. Karthala är namnet på den vulkan som bildar högsta punkten på ön Grande Comore.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Grande Comore
Nimbaflugsnappare

Nimbaflugsnappare (Melaenornis annamarulae) är en tätting i familjen flugsnappare som förekommer i Västafrika.

Utseende 
Nimbaflugnsapparen är en 19–22 cm lång mörkt blågrå flugsnappare. Den är något ljusare på strupen, flankerna och buken, medan hand- och armpennor är svarta och stjärten svartaktig. Ögat är mörkbrunt, näbben svart liksom benen. Den skiljer sig från gulögd flugsnappare genom större storlek och mörkt öga.

Utbredning och systematik 
Fågeln lever i fuktiga skogar från östra Sierra Leone till Liberia och södra Elfenbenskusten. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Nimbaflugsnapparen har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 6 000–15 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Fågeln är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som starkt hotad (EN).

Namn 
Alexander Forbes-Watson som beskrev arten 1970 ger arten det vetenskapliga namnet annamerulae efter sin fru, Anna Marula Forbes-Watson (1941-2006). Nimba är en bergskedja på gränsen mellan Elfenbenskusten och Guinea.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Gulögd flugsnappare

Gulögd flugsnappare (Melaenornis ardesiacus) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gulögd flugsnappare är en helsvart slank flugsnappare med lång stjärt och unikt ljusgult öga. Bland lätena hörs låga skrockande toner och ljusa tunna visslingar, medan sången är en spretig komplex ramsa av ljusa toner.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergsområden från östra Kongo-Kinshasa till Rwanda, Burundi och sydvästra Uganda. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Gulögd flugsnappare hittas i bergsskogar, utmed skogsbryn och i gläntor. Ensamma fåglar ses sitta på exponerade platser, ibland rätt lågt.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Svart flugsnappare

Svart flugsnappare (Melaenornis edolioides) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Svart flugsnappare är en slank och långstjärtad helsvart flugsnappare med mörka ögon. Den är mycket lik drongoflugsnapparen, men överlappar knappt i utbredningsområde och saknar dennas glänsande dräkt. Den skiljer sig från drongor genom tunnare näbb och mörkbrunt öga, från vissa svarta nålfåglar (Campephagidae) eller busktörnskator, men är mer upprätt och sitter still mycket längre stunder. Arten är inte särskilt ljudlig, men har en vacker sång bestående av olika drillar, visslingar och mer väsande ljud med långa pauser mellan fraserna.

Utbredning och systematik 
Svart flugsnappare delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Melaenornis edolioides edolioides – savann från Senegal och Gambia till Mali, Sierra Leone och Kamerun
 Melaenornis edolioides lugubris – östra Kamerun till västra Etiopien, nordväst Kongo-Kinshasa, Uganda, västra Kenya och Tanzania
 Melaenornis edolioides schistaceus – Eritrea, östra Etiopien och norra Kenya (Moyale)

Levnadssätt 
Svart flugsnappare hittas i savann, skogslandskap och jordbruksbygd. Den ses enstaka eller i par sittande på exponerade grenar, ibland rätt lågt.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Drongoflugsnappare

Drongoflugsnappare (Melaenornis pammelaina) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Drongoflugsnapparen är en slank och glansigt svart flugsnappare med upprätt hållning, mörkbruna ögon och en tvärt avskuren rak stjärt. Honorna är mindre glansiga än hanarna och ungfåglarna är brunfläckiga. Arten är mycket lik klykstjärtad drongo, därav namnet, som den också härmar. Denna har dock röda ögon och just kluven stjärt. Svart flugsnappare har matt fjäderdräkt snarare än glansig. Lätet är ett tretonigt "tseeep-tsoo-tsoo".

Utbredning och systematik 
Drongoflugsnappare förekommer i östra och södra Afrika. Arten delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Melaenornis pammelaina ater – sydöstra Botswana till Malawi, östra Zimbabwe, Moçambique, östra Sydafrika
 Melaenornis pammelaina pammelaina – södra Tanzania, sydöstra Malawi och Moçambique (norr om floden Save)
 Melaenornis pammelaina diabolicus – södra Angola, norra Namibia och nordvästra Botswana
 Melaenornis pammelaina tropicalis – Demokratiska republiken Kongo till Uganda, Rwanda, Kenya och västra Tanzania
 Melaenornis pammelaina poliogynus – Angola, Capriviremsan, Zimbabwe, nordvästra Malawi och sydvästra Tanzania

Underarterna ater, poliogynus och tropicalis inkluderas ofta i nominatformen.

Levnadssätt 
Drongoflugsnapparen hittas i skogslandskap, savann, skogsbryn och parker. Där ses den enstaka, i par eller i smågrupper, ofta även i artblandade kringvandrande flockar. Fågeln sitter på grenar varifrån den gör utfall mot insekter antingen i luften eller på marken.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Miombostentrast

Miombostentrast (Monticola angolensis) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar. Den förekommer i öppen skog i delar av södra Afrika. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Miombostentrasten är en vackert färgad stentrast med kraftigt skilda dräkter mellan könen. Hanen har grått på huvud och rygg, medan undersidan är rostfärgad. Honan är istället brun med kraftigt fjällat utseende på huvud och rygg, med istället mestadels vit undersida. Fågeln liknar stentrasten som flyttar till Afrika, men saknar stentrastens vita rygg och honan har begränsat med eller saknar helt fjäll undertill. Sången består av melodiska darrande visslingar.

Utbredning och systematik 
Miombostentrasten förekommer i södra Afrika. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Monticola angolensis angolensis – Angola till södra Kongo-Kinshasa, Rwanda, Zambia och Tanzania
 Monticola angolensis hylophilus – södra Zambia, Zimbabwe, västra Malawi och västra Moçambique

Familjetillhörighet 
Stentrastarna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra stenskvättor, rödstjärtar och buskskvättor vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 

Miombo är swahili för trädsläktet Brachystegia som omfattar ett stort antal arter, vilka bildar en öppen skog eller ett savannlandskap i södra Centralafrika. Miombo är också en beteckning för denna vegetationstyp som dominerar inom stora delar av området.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Vitpannad stentrast

Vitpannad stentrast (Monticola brevipes) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Vitpannad stentrast är en liten och kompakt stentrast med korta ben. Hanen har grå rygg och diagnostiskt pärlgrå hjässa. Den har vidare ett ljusare ögonbrynsstreck, vilket ger en tvåtonad effekt på huvudet. Honan skiljer sig från andra stenstrastar genom den satta kroppsbyggnaden och vit strupe inramad av mörkare fläckar. Hane vaktstentrast har mer upprätt hållning med mer enfärgad blågrått på huvudet, men även vidare ner på bröstet. Kapstentrasten är mycket större och har brun rygg.

Utbredning och systematik 
Vitpannad stentrast delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Monticola brevipes brevipes – från Angola till Namibia, Botswana och västra Sydafrika
 Monticola brevipes pretoriae – sydöstra Botswana, centrala Sydafrika (österut från Norra Kapprovinsen) och Swaziland

Familjetillhörighet 
Stentrastarna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra stenskvättor, rödstjärtar och buskskvättor vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Vitpannad stentrast bebor klippiga områden i torra buskmarker. Där ses den i par eller lösa grupper, ofta sittande synligt i toppen på buskar, på telefonledningar och stolpar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Blåstrupig stentrast

Blåstrupig stentrast (Monticola cinclorhyncha) är en asiatisk tätting som numera placeras i familjen flugsnappare.

Kännetecken

Utseende 
Blåstrupig stentrast är en rätt liten stentrast med en kroppslängd på 18-19,5 cm. Hanen är lik vitstrupig stentrast med blå hjässa, blåsvart mantel, rödbrunfärgad undersida och övergump samt vit fläck på vingen. Denna art har dock blå strupe, svartaktig tygel samt är mer roströd än kastanjebrun under och på övergumpen. Honan har enfärgad olivbrun ovansida, ej bandad som hona vitstrupig stentrast samt mindre tydligt avgränsat vitt på strupe och bröst.

Läte  
Sången är en klar strof som i engelsk litteratur återges "rit-prileee-prileer", ibland längre och hårdare. Lätet är vasst, stigande "peri-peri" och varningslätet ett högljutt "goink".

Utbredning och systematik 
Blåstrupig stentrast häckar i östra Afghanistan samt i västra och centrala Himalaya österut till Arunachal Pradesh. Vintertid flyttar den till södra Indien, framför allt Västra Ghats, men ses också öster om Madhya Pradesh. Tillfälligt har den påträffats i sydvästra Myanmar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Stentrastarna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra stenskvättor, rödstjärtar och buskskvättor vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Blåstrupig stentrast häckar i torr och öppen ek- och tallskog, framför allt med tät undervegetation. Den lever av insekter, små ödlor, sniglar, maskar, grodor, bär och frön. Fågeln häckar mellan april och augusti, huvudsakligen i maj-juni, och lägger troligen två kullar. Arten är en flyttfågel som lämnar häckningsområdet i oktober och återkommer i april.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som mycket vanlig i Pakistan och generellt vanlig i hela Himalaya.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Vaktstentrast

Vaktstentrast (Monticola explorator) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar. Den förekommer i sydligaste Afrika.

Utseende 
Vaktstentrasten är en medelstor utdragen stentrast med långa ben och upprätt hållning. Hanen har enfärgat blågrått på huvudet och ner på bröstet, medan ryggen är grå. Resten av undersidan är den rödorange, liksom på sidorna av den i övrigt mörka stjärten. Honan skiljs från andra stentrastar i området på formen, ljusbeige på strupe och bröst samt urvattnad undersida som saknar beigefärgade toner. Hane vitpannad stentrast är mer kompakt. Dess huvud är också tvåfärgat i blågrått och pärlvitt som stannar strax under strupen. Hane kapstentrast är mycket större och har brun rygg.

Utbredning och systematik 
Vaktstentrasten är begränsad till sydligaste Afrika. Den delas vanligen in i två underarter med följande utbredning:
 Monticola explorator explorator – förekommer i lågland från KwaZulu-Natal till Transvaal och Västra Kapprovinsen
  Monticola explorator tenebriformis – förekommer i Swaziland (Lebombobergen) och övervintrar norrut till södra Moçambique

Familjetillhörighet 
Stentrastarna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra stenskvättor, rödstjärtar och buskskvättor vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Vaktstentrasten hittas i höglänta gräsmarker och på hedar. Där föredrar den klippiga områden, men är inte begränsad till den. Fågeln kan ses sitta på byggnader, klippblock och staket, iakttagande insekter som den kvickt hoppar ner för att jaga ikapp.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som nära hotad (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Vitstrupig stentrast

Vitstrupig stentrast (Monticola gularis) är en asiatisk tätting som numera placeras i familjen flugsnappare.

Kännetecken

Utseende 
Vitstrupig stentrast är en rätt liten (18-19,5 cm) och karakteristisk stentrast. Hanen har blått på hjässa och nacke, blåsvart mantel, kastanjebrunt på tygel, övergump och undersida samt vitt dels på strupe och övre delen av bröstet, dels en fläck på vingen. Utanför häckningstid har fjädrarna på ovansidan gråvita spetsar.

Läten 
Sången består av en serie långa, flöjtlika och lätt melankoliska toner, uppblandat med en eller två mer komplexa ringande fraser samt korta, upprepade "chat-at-at". Bland lätena hörs ett på engelska återgett "queck-quack", ett vasst "tack-tack" och i flykte ett tunt "tsip".

Utbredning och systematik 
Vitstrupig stentrast häckar från sydöstra Sibirien till nordöstra Kina och Korea. Vintertid flyttar den till Sydostasien samt södra och sydöstra Kina. Tillfälligt har den observerats i Singapore, Malaysia och Hong Kong. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Stentrastarna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra stenskvättor, rödstjärtar och buskskvättor vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Vitstrupig stentrast är en insektsätande fågel som häckar i öppen bergsbelägen blandskog. Vintertid i Sydostasien ses den i öppna skogar, plantage och ungskog upp till 1220 meters höjd. Fågeln häckar mellan maj och juli och lägger två kullar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Aigues-Vives, Aude

Aigues-Vives är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Peyriac-Minervois som ligger i arrondissementet Carcassonne. År  hade Aigues-Vives  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Aigues-Vives

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Kastanjebukig stentrast

Kastanjebukig stentrast (Monticola rufiventris) är en asiatisk bergslevande fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Kännetecken

Utseende 
Kastanjebukig stentrast är en relativt stor (23 cm) blå och kastanjebrun stentrast. Hanen är koboltblå på ovansidan, mörkblå i ansiktet och på strupen och kastanjebrun under. Utanför häckningstid är fjädrarna på manteln och skapularerna gråbrunspetsade. Till skillnad från blåtrast av underarten philippensis (som har rostfärgad undersida) är den mörkare i färgerna och saknar dennas bandning på undersidan. Honan är gråbrun och skiljer sig från andra stentrastar genom sin stora beigevita fläck bakom örontäckarna, tydlig beigevit ögonring och enhetligt fjällig undertill på beige botten.

Läten 
Den kastanjebukiga stentrastens sång består av en fyllig serie korta visslande fraser som på engelska återges "twew-twi-er tre-twi teedle-desh". Bland lätena hörs ett vasst "quach" ett gällt och tunt "stick" och som varningsläte ett djupt och raspigt "churr".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Pakistan till sydöstra Tibet, sydvästra Kina, Myanmar, norra Laos och norra Vietnam. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Stentrastarna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra stenskvättor, rödstjärtar och buskskvättor vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Kastanjebukig stentrast häckar i öppen löv- eller barrskog med klippiga hällar på mellan 1200 och 2440 meters höjd. Den lever huvudsakligen av insekter som harkrankar och cikador som slås ihjäl mot en gren innan de sväljs. Fågeln häckar mellan mars och juli i Himalaya, i april i Myanmar och mellan april och maj i sydöstra Kina. Boet placeras i en klippskreva eller på en avsats. Den lägger endast en kull med tre till sex glansigt blekrosa eller gräddvita ägg med rödaktiga fläckar. Arten är stannfågel eller höjdledsflyttare.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ganska eller lokalt vanlig.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen