kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lars Kristiansson

Lars Olof Gunnar Kristiansson, född 24 maj 1934 i Göteborg, död 1983, var en svensk informatiker och professor.

Lars Kristiansson, som var son till Gunnar Kristiansson, tog civilingenjörsexamen 1957 vid Chalmers tekniska högskola och blev teknologie licentiat där 1961. Kristiansson började arbeta som ingenjör vid Saab 1961 för att 1963 bli lärare vid Militärhögskolan. År 1965 blev han universitetslektor i teletransmissionsteori vid Kungliga Tekniska högskolan och 1976 återkom han till Chalmers tekniska högskola som professor i informationsteori med datakommunikation.

Mot slutet av 1970-talet diskuterade Kristiansson informationssamhällets framväxt. I Författaren nr 5, 1980, lär det finnas ett referat från ett seminarium i Göteborg där han deltog. På hans dödsbädd filmade Jösta Hagelbäck och Erik Östling en intervju med honom, Illustrerat samtal med professor Lars Kristiansson. Filmen blev 123 minuter lång och hade premiär 1985. 

Lars Kristiansson var initiativtagare till radiodokumentären Ett barn för framtiden, en framtidsvision om mikrodatorer, som i Berlin tilldelades Prix Futura 79 som bästa radiodokumentär. I dokumentären medverkar Tom Engström, Åke Blomström, Samuel Trygger, Hans Edelskog och Thomas Hellberg.

Skrifter 
 Signalteori (1970), tillsammans med Lars H. Zetterberg
 Analysis and experiments with a model of a local neuron population (1977), tillsammans med Lars H. Zetterberg och Kåre Mossberg
 Bits - informationssamhället : om samhällseffekter av en ny teknik (1981)
 Blir datorn mänsklig? (1982), tillsammans med Herbert Simon, Margaret Boden; skrift nr. 15 i serien Källa från Forskningsrådsnämnden (FRN)
 Datorer, modeller, verklighet (1982)

Bilder

Källor 
 Vem är vem, supplementet (1968), s. 754 http://runeberg.org/vemarvem/norr68/0778.html

Födda 1934
Avlidna 1983
Svenska professorer i datavetenskap
Svenska författare
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Män
Personer med anknytning till Saab
Sonangol

Sonangol (Sociedade Nacional de Combustíveis de Angola) är ett statsägt angolanskt olje- och gasföretag. Med en omsättning på 17 miljarder USA-dollar var det 2007 Afrikas näst största företag. Företaget skapades 1976 genom att det portugisiska oljeföretaget ANGOL i samband med landets självständighet nationaliserades. Efter Angolas självständighet kom flera av oljebolagen som varit aktiva i landet att lämna landet och Sonangol köpte då upp deras verksamhet.

I december 2009 vann Sonangol en upphandling om att få utvinna olja i Qaiyarah och Najmah i Ninawa-provinsen i norra Irak.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats 

Angolanska petroleumbolag
Företag bildade 1976
Petroleumbolag med statligt ägande
Nikolaus av Flüe

Nikolaus av Flüe, även benämnd Broder Klaus, född 1417 i Sachseln, Schweiz, död 21 mars 1487 i Flüeli-Ranft, Schweiz, var en schweizisk eremit och mystiker. Nikolaus av Flüe vördas som helgon inom Romersk-katolska kyrkan. Hans minnesdag firas den 21 mars. Nikolaus av Flüe är Schweiz nationalhelgon.

Biografi
Nikolaus var son till en bonde. 1444 gifte han sig med Dorothea Wyss, och paret fick med tiden tio barn. Nikolaus tjänstgjorde i kantonen Unterwaldens armé och utsågs till domare i Obwalden. När han var femtio år gammal, lämnade han sin familj, med dess tillstånd, för att tillbringa resten av sitt liv, nitton år, som eremit i Ranft. Många människor kom till honom för att få råd i olika frågor.

Se även
Beato Niccolò de Rupe

Källor
 Farmer, David Hugh, The Oxford Dictionary of Saints. 3rd ed. Oxford: Oxford University Press 1992. 
 The Book of Saints: A Dictionary of Servants of God. 6th ed. London: Cassell 1994.

Externa länkar

Födda 1417
Avlidna 1487
Män
Mystiker inom kristendomen
Schweiziska helgon
Walhalla
Sonny

Sonny är ett förnamn med amerikanskt ursprung, och används i amerikanskspråkig kultur. Namnet är ett mansnamn.

Namnsdag: 9 februari (1986-1992). Sonny har ingen namnsdag.

Den 31 december 2008 fanns det 3202 män och 56 kvinnor med namnet Sonny i Sverige.

Personer vid namn Sonny
Sonny Anderson, brasiliansk fotbollsspelare
Sonny Bono, amerikansk artist och politiker
Sonny Johnson, svensk skådespelare 
Sonny Liston, amerikansk boxare
Sonny Peterson, svensk musikdirektör och sångpedagog
Sonny Rollins, amerikansk saxofonist

Se även
 Sonny & Cher
 Y-namn

Externa länkar
SCB:s namnstatistik

Mansnamn
Sør-Spitsbergen nationalpark

Sør-Spitsbergen nationalpark är Norges största nationalpark och täcker den södra delen av Spetsbergen i Svalbard söder om Bellsund och Van Keulenfjorden. Parken omfattar Wedel Jarlsberg Land, Torell Land, Dunöarna och Sørkapp Land samt kuststräckorna runt dessa. Den inrättades den 1 juni 1973 och täcker ett område på 13 286 km² varav 5 029 km² land och 8 257 km² vatten.

Geografi, landskap och geologi 
Landskapet består av spetsiga, alpina bergsformationer, kustslätter och isglaciärer. Inlandsområdena har stora glaciärsystem och landytan är i stor utsträckning täckt av evig is.

Längs västkusten består berggrunden av kaledonska, omvandlade bergarter och här finns de högsta och mest alpina bergsformationerna i nationalparken. Hornsund är den dominerande fjorden, näst efter Van Keulenfjorden i norr som utgör parkens gräns. Längre österut finner man efterkaledonska sedimentära bergarter och bergen i denna del är inte lika vilda och dramatiska som på västkusten.

I söder på Sørkapp Land ligger Hornsundtind (1 431 m ö.h.) som är Sør-Spitsbergens högsta berg.

Flora och fauna 
Västkusten har det mest fruktsamma klimatet och är bland ögruppens mest produktiva områden botaniskt sett. Här finns många värmeälskande växter. Östkusten har kallare klimat och mindre vegetation i sitt landskap, som präglas av morän och glaciärområden.

Hornsund är ett viktigt habitat för isbjörn. 

Det finns en rad fågelberg längs kusten och på öarna med häcknings- och övervintringsområden för änder och speciellt ejder. Det finns även tretåig mås, stormfågel och alkor.

Östkusten längs Barents hav har några av Svalbards största havsfågelkolonier.

Kulturminnen 
I Gåshamna har man grävt ut en valfångstanläggning från 1600-talet och i Recherchefjorden i norr har norska och ryska arkeologer gjort utgrävningar. Det finns också kulturminnen från övervintringsfångst, turism, forskning och från andra världskriget.

Nationalparker i Norge
Svalbard
Naturskyddsområden bildade 1973
Hooking

Hooking är en teknik inom programmering när man påverkar ett körbart programs beteende utan att handgripligen ha tillgång till programmets källkod. I vardagligt bruk brukar detta handla om att påverka olika applikationers beteende med yttre medel, som när anropar funktioner till Win32 api för att ändra inställningar eller beteende på skrivbordet eller operativsystemets funktioner. Termen innefattar även skadlig kod, som är en regeltyp av detta. Rootkit och andra otyg kan implementera fällor i kodsnuttar som får den aktuella stackpekaren att hoppa till andra segment och köra skadlig kod.

Användningsområden

Automatisering 
Hooking kan användas för att automatisera uppgifter som annars fått göras manuellt. Med officiella eller tredjeparts verktyg kan man automatisera vanliga rutiner i ett värdprogram för att spara tid och åstadkomma effektivitet. Ett exempel på detta är de s.k. makroverktyg som finns att ladda hem från internet som kan programmera ett visst beteende. Det bör noteras eftersom pekarens rörelser är timade kan de vara avsynkroniserade med den faktiska speeden, när pekaren klickar på internet ikonen tror makrot att webbläsaren öppnats fast det tar tre sekunder längre och det kan få fatala följder.

Utveckling 
Hooking är ett centralt beteende inom modern programmering. Utan möjlighet att hooka till värddatorns apier skulle varje programmerare få skriva om alla gränssnittsinteraktioner för hand. De flesta moderna programspråk innehåller antingen klasser eller länkhuvuden som med funktioner som innehåller hookar så att programmet kan påverka värdsystemet för att presentera och interagera med användaren.

Programmering
Sabotageprogram
Satsen om största och minsta värde

Satsen om största och minsta värde, ibland kallad Weierstrass sats, är en sats inom matematisk analys enligt vilken varje funktion som är kontinuerlig  på ett slutet och begränsat intervall antar sitt största respektive minsta värde minst en gång vardera.

Mer formellt uttryckt, om funktion  är kontinuerlig på intervallet  så finns tal  och  i  så att
 för alla .

Detta kan generaliseras till att en kontinuerlig funktion som avbildar ett kompakt rum på en delmängd till de reella talen antar sitt största respektive minsta värde.

Bevis

Funktioner från  till 
Nedan följer ett bevis för att funktionen antar sitt största värde. Beviset för att minsta värdet antas är analogt, använd funktionen  istället för .

Låt  vara en kontinuerlig funktion på intervallet .

Antag att  inte är en uppåt begränsad funktion. Då finns för varje naturligt tal , enligt den Arkimediska egenskapen,  ett   i  så att . Detta definierar en talföljd  Då  är begränsad ger Bolzano-Weierstrass sats att det finns en konvergent delföljd  till  med gränsvärde .  ligger i  eftersom intervallet är slutet.  är kontinuerlig, så  konvergerar till . Men  för varje , vilket ger att följden  divergerar. Detta ger en motsägelse. Alltså är  uppåt begränsad på .

Då  är uppåt begränsad på  finns det, enligt supremumegenskapen, ett  så att  för alla  i . Ta nu talet , som inte är en övre gräns för . Det finns då alltså tal  i  så att . Definiera en talföljd  med detta. Vi får nu att:

vilket ger att  konvergerar mot . Enligt Bolzano-Weierstrass sats finns en delföljd  som konvergerar till något tal , som måste ligga i  då intervallet är slutet. Då  konvergerar till  måste även  konvergera till . Men eftersom  är kontinuerlig konvergerar  till . Alltså antar  sitt största värde  i .

Funktioner från kompakta rum till 
Låt  vara en kontinuerlig funktion från ett kompakt rum  till någon delmängd av de reella talen.  är kontinuerlig, så den avbildar kompakta mängder på kompakta mängder. De kompakta mängderna i  är de slutna och begränsade mängderna. Därmed finns supremum och infimum,  och , för  och det måste finnas  och  i  så att  och , annars är inte mängden sluten.

Exempel
Följande exempel visar att mängden måste vara både sluten och begränsad:
 på  är inte uppåt begränsad.
 på  är uppåt begränsad men antar aldrig sitt supremum som är 1.
 på  är inte uppåt begränsad.
 på  antar aldrig sitt supremum som är 1.

Referenser

Satser inom analys

de:Stetigkeit#Satz vom Minimum und Maximum
Weierstrass sats

Weierstrass sats kan syfta på flera matematiska satser uppkallade efter Karl Weierstrass:
Bolzano-Weierstrass sats om begränsade talföljder.
Satsen om största och minsta värde kallas även Weierstrass sats.
Stone-Weierstrass sats om approximation av kontinuerliga funktioner.
Weierstrass majorantsats om likformigt konvergenta funktionsserier.
Lars Benzelstierna (biskop)

Lars Benzelstierna, född den 19 april 1719 i Starbo, Norrbärke socken i Dalarna, död den 18 februari 1800 i Västerås, var en svensk professor och biskop.

Biografi
Lars Benzelstierna var son till Lars Benzelstierna och biskop Swedbergs och Sara Behms (släkten Behm) dotter Hedvig Swedenborg som var syster till Emanuel Swedenborg. Efter studier i Uppsala och Lund blev Benzelstierna 1738 promoverad till filosofie magister vid det sistnämnda universitetet och där anställd som docent 1741 och som adjunkt i teologi 1743. Han prästvigdes 1741.

År 1746 flyttades han till Uppsala där han blev professor i grekiska, men övertog redan 1747 en teologisk professur, varmed han också blev kyrkoherde i Danmarks församling. 1759 utnämndes han till biskop i Västerås stift, där han verkade över 40 år. Han var samtidigt biskop för Serafimerorden.

Från 1755 bevistade han de flesta riksdagarna under århundradet. Han utnämndes av Gustav III till en av kronprins Gustav Adolfs faddrar vid dennes dop den 10 november 1778 och fick vid drottningens kyrktagning den 27 december 1778 mottaga Gustav III:s faddertecken. Trots att han var van vid frihetstidens partistyrelse, gjorde han i allmänhet Gustav III till viljes och blev därför ordensbiskop 1785. Som sådan efterträdde han sin måg, Carl Edvard Taube när dottern Catharina Eleonora blev änka.

Han skildras som en stilla och försiktig man och som mycket nitisk i sitt arbete.  Under sina visitationsresor besökte han samtliga av stiftets församlingar ett flertal gånger.

Benzelstierna var gift med Elisabeth Maria, dotter till överstelöjtnant Albrekt Schönström och Ulrica Adlersten. Han var kommendör av Nordstjärneorden. En dotter var gift med sin släkting Jakob von Engeström som var misstänkt för delaktighet i mordet på Gustaf III år 1792, och som därför dömdes förlustig sitt adelskap.

Se även 
Lista över biskopar i Västerås stift

Källor

 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 1

Vidare läsning 
 

Prästeståndets riksdagsledamöter
Biskopar i Västerås stift
Ordensbiskopar
Svenska professorer i grekiska
Svenska professorer i teologi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Bureätten
Personer från Norrbärke socken
Födda 1719
Avlidna 1800
Män
Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Gustav III:s faddertecken
Lars
Lista över filmer med Helan och Halvan

Nedanstående är ett försök att redovisa en så komplett förteckning som möjligt över samtliga filmer i vilka Stan Laurel och Oliver Hardy båda samtidigt medverkar, i de flesta fall som sin klassiska duo ”Helan och Halvan”, men också i några tidiga fall i andra roller.

Utöver nedanstående medverkade såväl Laurel som Hardy även i ett stort antal stumfilmer (och Hardy även i ett par enstaka ljudfilmer) var för sig. Dessa ingår inte i listan, vilket heller inte journalfilmer, privata filmer och liknande inspelningar av duon gör.

Stumfilmer
Med undantag för The Lucky Dog (producerad av G.M. "Broncho Billy" Anderson), där duon har andra roller, producerades samtliga Helan och Halvans stumfilmer av Hal Roach. Filmerna distribuerades till och med slutet av 1927 av Pathé samt därefter av Metro-Goldwyn-Mayer.

Samtliga duons stumfilmer är kortfilmer.

Ljudfilmer
Nedanstående filmer är kortfilmer om ej annat angives. De är likaså producerade av Hal Roach och distribuerade av Metro-Goldwyn-Mayer om ej annat angives.

Se även
Helan & Halvan (film, 2018)

Referenser

Noter

Källförteckning
 Aleksander Kwiatowski: Helan och Halvan-filmografi utarbetad för Svenska filminstitutets filmklubb (odaterad)
 Svensk Filmdatabas
 Annie McGarry: Laurel & Hardy (Leicester 1992)
 Myggans nöjeslexikon, band 8 (Höganäs 1991)
 Kommentarhäften till spridda DVD-utgåvor i serien The Lost Films of Stan Laurel and Oliver Hardy (Image Entertainment)

Helan och Halvan
Kronologiska listor
Tanumsnäset

Tanumsnäset eller Havstenssundshalvön finns i Tanums kommun, Bohuslän, Västra Götalands län.  Halvön utgör det mest västliga fastlandsområdet i Tanums kommun. Den sträcker sig från Sannäsfjordens inre del och Edsviken och sträcker sig mot nordväst. I sydväst mot Väderöfjorden, vid Tjurpannan, finns ingen skyddande arkipelag, därför är kusten här kraftigt exponerad.

Geologi
Landskapet består av bergpartier med kraftigt uppsprucken granit med mellanliggande dalar. Halvön är bildad genom inlandsisens urgröpningar i de två mest markanta spricksystemen i norra Bohuslän, det i nordnordväst-sydsydostlig riktning samt det i nord-sydlig riktning. Urgröpningarna är nu utfyllda av havet.

Längst i väster, exempelvis vid Gullbringa, finns inslag av gnejs. En rombporfyrgång, som sträcker sig från Strömstads skärgård ner mot Smögen, tvärar över halvön i nord-sydlig riktning.

Dalbottnarna består av marina avlagringar. Områden med snäckskalsgrus förekommer.

Biologi
Stora delar av dalbottnarna är uppodlade. Vid bergsfötterna är för kusttrakten vanliga arter förekommande: vildkaprifol, hagtorn, liguster, slån, brakved, olvon och nypon. Inslaget av lövträd är stort. På många ställen förekommer rara kalkgynnade örter.

På bergshöjderna och på exponerade ställen mot Väderöfjorden finns hed- och hällmarksbiotoper dominerade av risvegetation som ljungoch odon samt enstaka enar. 

På de exponerade stränderna mot sydväst, bland annat vid Tjurpannan, kan man finna de sällsynta örterna strandvial, ostronört och strandvallmo.

Befolkning
Troligen har området varit befolkat tidigt. I området finns flera fornborgar. Flera av gårdsnamnen innehåller delen röd (röjning) vilket antyder uppodling kring medeltidens inledning.

I nuvarande Havstenssund namnges en gård Sonaberg på slutet av 1100-talet.

En stor del av befolkningen på Tanumsnäset är idag bosatt på landsbygd. Två orter: Edsvik och Havstenssund samt de små byarna Viken och Gullbringa har mer koncentrerad befolkning.

I området finns många sommarhus samt campingplatser.

Se även
Tanums socken

Referenser
 Länsstyrelsen i Gbg & Bous län; Natur i Göteborgs och Bohus län. Norra och mellersta delen. Del 1, Uddevalla 1979

Öar i Tanums kommun
Halvöar i Sverige
Johannes Mejer

Johannes Mejer, född i oktober 1606 i Husum, Slesvig, död där i juni 1674, var en dansk kartograf.

Fadern, som var präst, dog redan 1617 och efterlämnade modern med sex barn i svåra förhållanden. Mejer placerades hos en morbror, som var häradsfogde, och tvingades vakta kreatur för att göra nytta. Senare kom han till Köpenhamn, där en farbror var präst, och där han började studera matematik och astrologi.

Efter freden 1629 förefaller han ha varit bosatt i Husum och ha försörjt sig på undervisning och liknande; men samtidigt försökte han bli erkänd som "matematiker" i 1600-talets bemärkelse; han var på samma gång astrolog, kalenderutgivare och kartograf. Från 1640 utgav han årligen en mycket använd almanacka och från mitten av 1630-talet ritade han en del uppmärksammade kartor. Förhållandena i de slesvigska marsklanden, särskilt jordarnas stora värde och lätta överskådlighet samt de kostbara invallningar, som skyddet av dessa krävde, hade redan före Mejers tid framkallat en empirisk geodesi, som han inte bara tillägnade sig, utan även utvecklade. 

Åren 1640-41 kartlade han Åbenrå amt och Slistrømmen, 1642 fick han av kung Kristian IV i uppdrag att kartlägga Jyllands västkust från Varde till Elbe, och senare utsträcktes detta värv först till Slesvig-Holstein, därpå till hela riket.

År 1647 utnämndes han till kunglig kartograf, 1650 insände han till kungen en utmärkt karta över Danmark, som ännu finns bevarad på Det Kongelige Bibliotek, och 1652 utgav han tillsammans med Caspar Danckwerth Landesbeschreibung der zwei Herzogthumer Schleswig und Holstein, ett för sin tid högst förtjänstfullt verk. Åren 1654-55 kartlades Jylland, 1655-58 utarbetades Skånebogen, och han förberedde utgivningen av en "nordisk atlas" i sju band, omfattande hela Norden och Arktis. Detta projekt stoppades dock av kriget mot Sverige och endast en del av hans utkast finns bevarade.

Mejer hade mycket stor förmåga till att med små medel, utan tekniska hjälpmedel, på en mycket kort tid leverera en för dåtida krav utmärkt karta över ett område. De utgjorde ett stort framsteg för sin tid och hans kartor över Slesvig-Holstein, den enda som utkom i tryck, avlöstes först 150 år senare av nya och bättre.

Källor

Noter

Externa länkar
 

Danska kartografer
Danska matematiker
Personer i Danmark under 1600-talet
Födda 1606
Avlidna 1674
Män
Salmonsens
Lista över olympiska medaljörer i handboll

Detta är en lista över alla vinnare såväl som alla andra- och tredjeplacerade lag i handbolltävlingarna i de olympiska sommarspelen, fördelade på herrar och damer. Slutligen har de olika nationerna sammanställts.

Tävlingar 

Först vid de olympiska sommarspelen 1936 blev handboll en del av det officiella tävlingsprogrammet. Efter andra världskriget, då de olympiska spelen ställdes in två gånger, försvann idrotten under sex år från det olympiska programmet. Vid de olympiska sommarspelen 1972 i München togs handboll återigen med i det olympiska programmet. Sedan 1976 finns det även en tävling för damer.

Bland herrarna har det hittills hållits fjorton tävlingar och bland damerna tolv tävlingar med medaljutdelning. Totalt 26 guldmedaljer har hittills delats ut till handbollsspelare i de olympiska spelen.

Damer

Herrar

Nationsrankning 
Ej längre existerande stater är kursiverade.

Referenser 
 IHF:s officiella webbplats
 IOK:s officiella webbplats

handboll
Tjurpannan

Tjurpannan är ett kustområde på Tanumsnäset i Tanums socken i Tanums kommun i Bohuslän.  Tjurpannan ligger på Tanumsnäsets sydvästra del.
I sydväst vetter området mot Väderöfjorden utan skyddande arkipelag. Eftersom platsen saknar skyddande ytterskärgård är platsen mycket väderexponerad. Det utsatta läget har format ett öppet landskap.

Väster om Tjurpannan ligger ön Ulsholmen och i sydväst finns fyren Väcker.

Området ingår i EU-nätverket Natura 2000 och förvaltas av Västkuststiftelsen.

Reservatet kommer att i stort sett direkt ansluta till de södra delarna av Sveriges första marina nationalpark: Kosterhavets nationalpark.

Sjöfart
Tjurpannan är en av den svenska kustens mest fruktade passager vid dåligt väder. Många fartyg har förlist i området. Under slutet av 1800-talet och fram till mitten av 1900-talet diskuterades att anlägga Edsvikskanalen för att göra passagen säkrare. Kanalen blev dock inte verklighet. De andra två mest riskfyllda passagerna längs Bohuskusten – Sotefjorden och Islandsberg – fick sina inomskärspassager.

Geologi
Landskapet består av bergspartier av kraftigt uppsprucken granit med mellanliggande dalar. Bergshöjderna är renspolade från sediment. På många ställen finns stora områden med pegmatit. 

Kustlinjen utgörs av branta klippstränder, vikar med block och grovt grus samt i skyddade lägen sandstränder.

Biologi
Vid bergsfötterna är för kusttrakten vanliga arter förekommande: vildkaprifol, hagtorn, liguster, slån, brakved, olvon och nypon. Inslaget av lövträd är stort. På många ställen förekommer rara kalkgynnade örter.

På bergshöjderna och på exponerade ställen mot Väderöfjorden finns hed- och hällmarksbiotoper dominerade av risvegetation som ljung och odon samt enstaka enar. Landskapstypen är delvis skapad genom bete. Igenväxning sker i delar av området.

På de exponerade stränderna finns de sällsynta örterna strandvial, ostronört och strandvallmo.

Källor 

Länsstyrelsen i Gbg & Bous län; Natur i Göteborgs och Bohus län. Norra och mellersta delen. Del 1, Uddevalla 1979
Sörensson, Reiners; Skeppsbrott, Uddevalla 1992

Externa länkar
Tjurpanneområdet, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Mustagumbuberget

Mustagumbuberget är ett mindre berg i Örträsks socken i sydligaste delen av Lycksele kommun, nära gränsen till Åsele och Bjurholms kommuner. Kring södra delen av berget och ett område söder därom har inrättats ett naturreservat.

Namnet kommer troligen från finskans musta kumpu, som betyder svart kulle. Det närbelägna Örträsk togs upp som nybygge av skogsfinnar omkring 1676 och enligt obekräftade uppgifter ska dessa ha haft åkrar, rior och lador på berget. Idag är området närmast att betrakta som ödemark.

Berget och ett område runt det finns upptaget på Naturvårdsverkets förteckning över statliga skogar som är värda att skydda. 

Vid bergets fot ligger Mustagumbusjön.

Referenser

Naturreservatet Mustagumbuberget Länsstyrelsen i Västerbottens län

Noter

Naturreservat i Bjurholms kommun
Naturskyddsområden bildade 2017
Naturreservat i Lycksele kommun
Berg i Lappland