kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nadav Kander

Nadav Kander, född december 1961 i Tel Aviv, är en israelisk-brittisk fotograf, känd för porträtt- och landskapsbilder.

Nadav Kander växte upp i Sydafrika och flyttade 1982 till Storbritannien, där han satte upp en fotostudio 1986. Han bor i London med fru och tre barn.

Nadev Kander fick Prix Pictet år 2009 för en serie bilder från Chongqing i Kina.

Litteratur
Nadev Kander: Beauty’s Nothing, Arena Editions 2001, 
Nadav Kander: Night, 2003,

Externa länkar
 Nadav Kanders webbplats
 Porträttsviten Obama's People
 Bildspel Obama's People i The New York Times
 Intervju med Nadav Kander om Obama's People (audio) 
 Intervju med Nadav Kander i BBC (audio)
Brittiska olympier klär av sig i förberedelse för OS i Peking; Nadev Kanders foton för en annonskampanj 2008, The Daily Mail

Fotnoter

Män
Födda 1961
Levande personer
Vinnare av Prix Pictet
Brittiska fotografer
Israeliska fotografer
Universal City, Kalifornien

Universal City är ett företagsområde i San Fernando Valley i Los Angeles County som omfattar den 415 tunnland stora egendomen Universal Studios som är säte för Universal Pictures och som ägs genom NBC Universal och inkluderar temaparken Universal Studios Hollywood. 

På 10 Universal City Plaza ligger sedan 2013 en av NBC:s studios där de bedriver en del av sin produktion. Cirka 70 procent av området är inte inkorporerat i den omgivande staden Los Angeles utan är ett kommunfritt område; den återstående ytan ligger inom Los Angeles stadsgränser.

Universal City är ett kommunfritt område, och undviker på så sätt staden Los Angeles företagsskatter och regler (LA County har ett bygglovskontor på plats för att förenkla byggprocesser).. Los Angeles County Fire Department har en brandstation för området.

Se även
 Music Corporation of America

Referenser

Externa länkar

Los Angeles
Los Angeles County
San Fernando Valley
Universal City, Kalifornien
Förenta nationernas konvention mot tortyr

Konventionen mot tortyr, formellt Konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, antogs i FN:s generalförsamlings resolution 39/46 den 10 december 1984. Konventionen trädde i kraft 26 juni 1987 och hittills har 173 stater ratificerat eller anslutit sig till den.

Historia
Sverige ratificerade konventionen 12 december 1985. År 2002 antogs ett tilläggsprotokoll till konventionen som trädde i kraft 2006. Denna ska bana väg för ett inspektionssystem där oberoende internationella och nationella organ ska kunna besöka fängelseanstalter för att försäkra sig om att ingen tortyr förekommer.

Medlemsstater
Sedan 1984 har 83 stater signerat och totalt 173 anslutit sig till konventionen.

Uppföljning
Konventionens artikel 17 ligger till grund för FN:s kommitté mot tortyr som enligt artikel 20 ska ha rätt att undersöka brott mot konventionen. Flera medlemsstater har reserverat sig mot just artikel 20 och är därmed undantagna kommitténs undersökningsrätt. De länder som ratificerat Tortyrkonventionen måste rapportera vart fjärde år till kommittén om hur man lever upp till konventionens olika artiklar.

Se även
 Mänskliga rättigheter
 FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna
 Fängelsevåldtäkt
 Principen om non-refoulement
 Tortyr

Källor

Externa länkar
Förenta nationernas konvention mot tortyr 
FN-resolutioner
Politikåret 1984
Tortyr
Mänskliga rättigheter
Internationella konventioner
Piratpartiet (Finland)

Piratpartiet (finska Piraattipuolue) är ett registrerat politiskt parti i Finland och är ett systerparti till Piratpartiet i Sverige. Organisationen har över 3 800 medlemmar, och partiordförande är Harri Kivistö från Tammerfors.

Domännamnet piraattipuolue.fi registrerades i januari 2008 av Matti Hiltunen som även startade ett diskussionsforum på webbplatsen. I maj samma år grundades partiet i Tammerfors av ungefär 50 medlemmar och i september började samlingen av de 5 000 namnunderskrifter som behövs för att registrera ett politiskt parti i Finland. Partiet intogs i partiregistret 13 augusti 2009.

Valresultat
Partiets mål var att delta i Europaparlamentsvalet 2009, men hann inte, då samlandet av namnunderskrifter dröjde till juni. Piratpartiet deltog i kommunalvalet 2009 i Lovisa med en kandidat, Mikael Böök, utan att få mandat. Nästa mål var riksdagsvalet 2011, där partiet fick 15 103 röster – 0,5 procent – vilket teoretiskt motsvarar ett mandat, men på grund av indelningen i valkretsar inte räcker. I Europaparlamentsvalet 2014 fick partiet 12 355 röster (0,7 procent av alla avlagda röster) och vann därmed inget mandat i Europaparlamentet.

__INGENINNEHÅLLSFÖRTECKNING__

Politiska målsättningar

 Utveckla demokrati, skydda medborgarrättigheter och öka transparensen inom politik
 Befria information och kultur
 Granska patentsystemet
 Öka skyddet av privatliv och uttrycksfrihet
 Införa basinkomst/medborgarlön
 Avskaffa bytet mellan sommar- och vintertid

Ungdomsorganisation
Partiet har en ungdomsorganisation, Piratungdom (finska: Piraattinuoret), som grundades 5 februari 2009 i Helsingfors. Piratungdom har en övre åldersgräns på 28 år. Medlemskap i ungdomsorganisationen är kostnadsfritt.

Noter

Externa länkar
 Svenskspråkig webbplats
 Piratungdoms svenskspråkiga webbplats

Piratpartier
Politiska partier i Finland
Politiska partier bildade 2008
Partier som stöder basinkomst
Lam

Lam kan syfta på:

 Lam –  tillstånd då muskel eller muskelgrupp är satt helt ur funktion, se förlamning
 Lam (namn) – kinesiskt efternamn men även från andra delar av världen
 LAM Mozambique Airlines – flygbolag från Moçambique
 Lam. – auktorsförkortning
 Lam, Bayern – stad i Landkreis Cham i Bayern
Fredrik Eneroth

Fredrik Ture Eneroth, född 20 juli 1782 i Ånimskogs församling, Älvsborgs län, död där 5 maj 1841, var en svensk jurist och politiker. Han var borgmästare i Åmål åren 1807–1826 och var efter det häradshövding i Tössbo och Vedbo härader samt lagman. Han var riksdagsman för borgarståndet i Åmål vid ståndsriksdagen 1817/1818.

Referenser

Noter 

Borgarståndets riksdagsledamöter
Svenska häradshövdingar
Åmåls borgmästare
Födda 1782
Avlidna 1841
Män
Personer från Ånimskogs socken
Ralph Abercromby (meteorolog)

Ralph Abercromby, född 11 februari 1842, död 21 juni 1897, var en skotsk meteorolog.

Abercromby arbetade inom flera grenar av meteorologin och skaffade sig på två delvis för hälsans skull företagna världsomseglingar en icke vanlig meteorologisk erfarenhet från stora delar av jordklotet. På grundvalen av dessa erfarenheter utarbetade han tillsammans med Hugo Hildebrand Hildebrandsson en ny molnklassificering, vilken på den internationella konferensen i Paris 1896 antogs som norm för molnobservationer. Bland Abercrombys skrifter märks: Weather (1887), Seas and Skies in Many Latitudes (1888).

Källor
Svensk Uppslagsbok, Lund 1929

Noter

Brittiska meteorologer
Födda 1842
Avlidna 1897
Män
Svensk uppslagsbok
Aberdeen Proving Grounds

Aberdeen Proving Gounds är ett skjutfält i Maryland, USA som tillhör USA:s armé, beläget 110 kilometer från Washington D. C..

Det har varit USA:s största skjutfält för artilleriförsök, och anlades redan 1917, och hade i slutet på 1920-talet en yta av 14.000 hektar.

Källor 
Svensk Uppslagsbok, Lund 1929

Militära anläggningar i Maryland
Amerikanska militära övningsfält
Hermann Abert

Hermann Josef Abert, född 25 mars 1871, död 13 augusti 1927, var en tysk musikhistoriker. Han var son till tonsättaren Johann Joseph Abert.

Biografi
Abert blev docent i Halle 1902, professor där 1909 i Heidelberg 1919 och i Leipzig 1920, 1923 överflyttad till Berlin. Han är känd genom sin bearbetning av Otto Jahns W. A. Mozart. Abert ansågs förena biografisk exakthet med fin vetenskaplig stilkänsla.

Abert utgav även äldre musik och betydande arbeten inom olika musikhistoriska områden: Die Lehre vom Ethos in der griechischen Musik (1899), Die Musikanschauung des Mittelalters (1905), N. Jomelli als Opernkomponist (1908), Goethe und die Musik (1922) med flera.

Källor

Noter

Tryckta källor 
Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Tyska musikhistoriker
Tyska professorer
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Leipzigs universitet
Alumner från Tübingens universitet
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Födda 1871
Avlidna 1927
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Musikologer under 1900-talet
Abraham a Sancta Clara

Abraham a Sancta Clara (egentligen Ulrich Megerle), född 2 juli 1644, död 1 december 1709, var en augustinermunk och religiös författare. 

Abraham var hovpredikant hos kejsar Leopold I. I sina burleska och egendomligt fantastiska predikningar skildrar Abraham det samtida livet i Wien. Han var en verklig folktalare och åtnjöt stort anseende bland sina samtida. Schiller anses ha tagit hans framställningssätt till mönster för kapucinmunkens predikan i "Wallenstein Lager". Bland hans utgivna verk märks  Judas der Erz-Schelm (1686-1695). Sämtliche Werke utkom 1835-54.

Källor

 Svensk uppslagsbok, Lund 1929
 

Ordensfolk från Österrike
Augustiner
Personer i Österrike under 1600-talet
Födda 1644
Avlidna 1709
Män
Svensk uppslagsbok
Ugglan
Skottskog

Skottskog är en typ av kulturskog med kort (typiskt något tiotal år) omloppstid baserad på skottsättande lövträd, till exempel ask eller björk. Efter huggning sker föryngring genom naturlig tillväxt av skott från stubbarna. Skottskogar har i Sverige använts för produktion av exempelvis brännved, stängselmaterial och foder (hamling). Man kan räkna energiskogsodling som skottskogsbruk, vilket i så fall är den enda form av skottskog som idag har ekonomisk betydelse.

Skottskogsskötsel kallas med ett annat ord lågskogsskötsel.

Referenser

Skog
Skogsbruk
Wolff

Wolff kan avse bland andra:

 Adolf Wolff
 Albert Wolff , flera personer
 Albert Wolff (dirigent) (1884–1970), fransk dirigent och tonsättare
 Albert Wolff (journalist) (1825–1891), tysk-fransk journalist
 Albert Wolff (skulptör) (1814–1892), tysk skulptör
 Amalie Wolff-Malcolmi, tysk skådespelerska
 Andreas Wolff
 Ann Wolff, tidigare Ann Wärff, tysk-svensk glaskonstnär
 Betje Wolff, nederländsk författare
 Carl Gustaf Wolff (1800–1868), finländsk redare och kommerseråd 
 Caspar Friedrich Wolff
 Charlotta Wolff, finlandssvensk historiker och översättare
 Christian von Wolff, tysk filosof och matematiker
 Emil Wolff, tysk skulptör
 Emil von Wolff, tysk lantbrukskemist
 Eugen Wolff
 Freddie Wolff
 Hans Wolff
 Heinrich Wolff
 Henrich Wolff
 Hermann Wolff
 Ingrid Wolff, nederländsk landhockeyspelare
 Jacob Gabriel Wolff, tysk jurist och psalmförfattare
 Johann Wolff
 Jonathan Wolff
 Josh Wolff
 Julius Wolff], flera personer
 Julius Wolff (författare) (1834–1910), tysk skriftställare
 Julius Wolff (medicinare) (1836–1902), tysk kirurg
 Karl Wolff
 Lina Wolff, svensk författare
 Louise Wolff, dansk journalist och programledare
 Ludvig Wolff, svensk läkare
 Martin Wolff, tysk skulptör
 Moritz Wolff, svensk rabbin
 Nat Wolff
 Nils Wolff (adlad Stjernberg), svensk professor
 Pauline Wolff, svensk författare
 Pierre Wolff
 Pius Alexander Wolff, tysk skådespelare
 René Wolff
 Rikard Wolff, svensk skådespelare
 Richard D. Wolff
 Robert Paul Wolff
 Rolf Wolff (1953–2021), professor i företagsekonomi och högskolerektor
 Susie Wolff, skotsk racerförare
 Theodor Wolff
 Toto Wolff, österrikisk racerförare och investerare
 Valentin Wolff
 Wilhelm Wolff

Se även 

 Wolf
 Wolff-Chaikoffs effekt

Tyska efternamn
Rådsförvant

Rådsförvant kan syfta på:

 Rådsförvant – någon som ger råd till, se rådgivare
 Rådsförvant – en person som är medlem i en stads råd, se rådman
Siegmund Jakob Baumgarten

Siegmund Jakob Baumgarten, född den 14 mars 1706 i Wolmirstedt, död den 4 juli 1757 i Halle, var en tysk evangelisk teolog. Han var bror till Alexander Gottlieb Baumgarten.

Baumgarten var dogmatiker av spener-franckeska skolan. Som teologie professor i Halle försökte han använda Wolffs demonstrativa metod på dogmatiken. Han var lärare till Semler.

Källor 
 

Systematiska teologer
Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Tyska teologer under 1700-talet
Personer från Sachsen-Anhalt
Födda 1706
Avlidna 1757
Män
Ugglan
Karl Frenzel (SS-Oberscharführer)

Karl August Wilhelm Frenzel, född 20 augusti 1911 i Zehdenick, död 2 september 1996 i Garbsen, var en tysk SS-Oberscharführer. Han var kommendant för Lager I i förintelselägret Sobibór från augusti 1942 till oktober 1943.

Biografi 
Frenzel medverkade i det övergripande förintelseprogrammet Operation Reinhard och sändes vid dess avslutning till Trieste i norra Italien, där han inom ramen för Sonderabteilung Einsatz R lät deportera judar till bland annat Auschwitz. 

Vid krigsslutet 1945 greps Frenzel av amerikanska soldater och hölls som krigsfånge till november samma år. Han arresterades emellertid 1962 och ställdes inför rätta vid Sobibórrättegången i Hagen 1965–1966. Frenzel dömdes till livstids fängelse för att egenhändigt ha mördat minst 42 judiska fångar samt för medhjälp till mord på minst 150 000 personer.

Efter drygt sexton år i fängelse släpptes Frenzel på grund av en juridisk formsak. År 1985 dömdes han dock åter till livstids fängelse, men domstolen frisläppte honom av hälsoskäl. Karl Frenzel avled den 2 september 1996 på ett ålderdomshem i Garbsen utanför Hannover.

Populärkultur 
I filmen Flykten från Sobibór från 1987 spelas Karl Frenzel av Kurt Raab. I filmen Sobibór från 2018 porträtteras han av Christopher Lambert.

Källor

Noter

Webbkällor 
 Thomas Blatts intervju med Karl Frenzel 1984

Tryckta källor

Externa länkar 

Män
Födda 1911
Avlidna 1996
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Personer från Zehdenick
Personal i Sobibór
Operation Reinhard
SS-Oberscharführer
Staffan Olander

Staffan Olander, född 14 augusti 1951, är en svensk ekonom och f.d. bankdirektör i Sparbanken Finn. Han blev 1973 mästare i TV-programmet Tiotusenkronorsfrågan (Kvitt eller dubbelt) för sina kunskaper om popgruppen The Beatles.

Olander utmanades om mästartiteln i Tiotusenkronorsfrågan (Kvitt eller dubbelt) 1989. Han fick där frågan vem som spelar hammondorgel på Beatleslåten I Wanna Be Your Man från LP:n With The Beatles 1963. På albumets baksida skriver Tony Barrow att det är John Lennon, men 1988 hade historikern Mark Lewisohns bok The Complete Beatles Recording Sessions kommit ut. I denna hävdas att det är gruppens producent George Martin som spelar hammondorgeln. Staffan Olander svarade George Martin och blev underkänd. Men Olander, som sedan 1973 haft goda kontakter med Martin, fick denne att själv kommentera uppgiften. Martin hävdade att han inte varit nöjd med Lennons ursprungliga orgelspel, så han hade själv gjort ett nytt pålägg. Programledaren - etnologen Jan-Öjvind Swahn - kommenterade att George Martin var en livs levande slamkrypare. Staffan Olander fick en ny fråga och blev så småningom för andra gången mästare i Tiotusenkronorsfrågan.

2021 gav Olander, tillsammans med Ulf Clarén, ut boken Staffan & Beatles: popmusiken blev ett livsprojekt.

Källor 

Män
Födda 1951
Levande personer
Svenska TV-personligheter
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
The Beatles
Speck

Speck  är ett efternamn som bland annat bärs av:
 Christa Speck
 Richard Speck
 Zsa Zsa Speck

 Spicks & Specks

Efternamn
Superhjältejul

Superhjältejul var SVT:s julkalender 2009 och är en fortsättning på barnprogrammet Supersnällasilversara och Stålhenrik. För regin står Carl Englén och manuset är skrivit av Jan Vierth, Anders Sparring och Pascale Vallin.

1 november 2022 visade SVT serien i repris och hade samtidigt premiär för versioner av serien dubbade till fyra av Sveriges minoritetsspråk; finska, meänkieli, samiska (nordsamiska) och romani.

Handling 
Supersnällasilversara och Stålhenrik har blivit pensionärer och sitter barnvakt åt sina barnbarn Vega och Nova. De berättar för barnen om sitt livs största äventyr. Varje avsnitt innehåller också ett musiknummer.

Rollista 

 Sara Edwardsson – Supersnällasilversara, Supersurasunksara, Stuntstina
 Henrik Ståhl – Stålhenrik
 Kajsa Halldén – Vega
 Matilda Thofte – Nova
 Eva Rydberg – Gjerta
 Esben Pretzmann – Flemming Flink
 Shebly Niavarani – Ture Tvestjärt
 Malin Cederbladh – Anna Flabet
 Per Burell – Klante Volante
 Inga Onn – Tina Tinnitus
 Frida Röhl – Nina Tinnitus
 Anna Blomberg – Tuss Tinnitus
 Bernard Cauchard – Frigolit Fragile
 Katrin Sundberg – Uni Sax
 Björn Gedda – Järn-Jerry
 Iwa Boman – Olga Hott (egentligen Helga Het)
 Pierre Lindstedt – Hustomten
 Cyndee Peters – ordföranden på barnverket före Gjerta

Video 
Serien utgavs 2010 på DVD av Pan Vision.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
 
 
 

Julkalendrar i Sveriges Television
TV-serieavslutningar 2009
TV-seriestarter 2009
Superhjälte-TV-serier
Svenska TV-serier från 2000-talet
Natriumformiat

Natriumformiat eller natriummetanoat är ett salt av natrium och myrsyra med formeln NaHCO2.

Egenskaper
Natriumformiat är som alla formiater basisk och utsöndrar hydroxidjoner (OH–) när det löses i vatten.

När natriumformiat hettas upp omvandlas det till natriumoxalat (Na2C2O4) och vätgas (H2).

Framställning
Industriellt framställs natriumformiat genom att kolmonoxid (CO) och natriumhydroxid (NaOH) får reagera med varandra under högt tryck och hög temperatur (160 – 210 °C).

För laboratoriebruk framställs det enklare genom att reagera kloroform (CHCl3) med natriumhydroxid löst i alkohol.

En annan metod är att reagera kloralhydrat (CCl3CH(OH)2) med natriumhydroxid löst i vatten.

Fördelen med den metoden är att den kloroform som bildas som restprodukt inte är vattenlöslig och därför lättare kan filtreras bort än natriumklorid.

Användning
Natriumformiat kan användas för att framställa myrsyra (HCOOH).

Det används också för framställning av oxalsyra (C2O2(OH)2) via natriumoxalat (se ovan).

Se även
Ammoniumformiat
Natriumacetat

Källor
Material Safety Data Sheet Iowa State University

Natriumföreningar
Karboxylater
Ezdrummer

Ezdrummer är en samplebaserad trumprogramvara utvecklat av det svenska företaget Toontrack. Ezdrummer är en VST-, AU- och AAX-plugin och dess syfte är att ersätta eller komplettera studioinspelningar av trummor. Ezdrummer har en inbyggd mixer där det går att ställa in olika typer av trummor.

Externa länkar
Ezdrummers webbplats

Källor 

Datorprogram för musikskapande

en:EZdrummer
Black on Both Sides

Black on Both Sides är Mos Defs debutalbum som soloartist. Det släpptes 12 oktober 1999 på Rawkus Records.

Låtlista 

*Medproducent

Amerikanska debutalbum
Musikalbum 1999
Amerikanska hiphopalbum
Don Juan i Soho

Don Juan i Soho (originaltitel: Don Juan in Soho) är en teaterpjäs skriven av Patrick Marber. Det är en modernare omarbetning av Molières pjäs Dom Juan och hade premiär i London 2006.

På svenska 
En svensk uppsättning av denna pjäs sattes år 2007 upp på Stadsteatern i Stockholm, med Björn Kjellman i huvudrollen som "DJ".

Referenser 

2006 i Storbritannien
Teateråret 2006
Kultur i London
Brittiska teaterpjäser
Djurminneslunden Stockholm

Djurminneslunden Stockholm var en djurkyrkogård vid Vinterviksvägen i Gröndal inom Vintervikens östra del. Djurminneslunden började anläggas år 2008 och invigdes den 31 maj 2009 av Ulf Lindahl. 

På djurminneslunden fanns inga enskilda gravar för avlidna husdjur, som exempelvis på Kaknäs djurkyrkogård. Endast professionellt kremerade djur begravdes. Det var inte tillåtet att på egen hand gräva ner aska, eftersom man då riskerade att råka gräva på en plats där aska redan är nedlagd. Föreningen Djurminneslunden skötte området och tog ut en avgift för en plats på minneslunden.

På grund av återkommande vandalisering lades minneslunden ned under 2019 i dåvarande form och Stockholms Stad tog då över ansvaret och driften för minneslunden. Sedan dess har djurminneslunden blivit helt nedlagd och är ej längre aktiv.

Källor
 Djurminneslunden.se
 https://www.svt.se/nyheter/lokalt/stockholm/djurens-sista-viloplats

Gröndal
Djurkyrkogårdar

Aspudden
Lili Ivanova

Lili Ivanova, född 24 april 1939 i Kubrat, är en bulgarisk popmusiker. 

Ivanova slog igenom på 1960-talet. Hon har turnerat flitigt utomlands, framför allt i Ryssland och andra länder i det forna östblocket.

Referenser

Externa länkar 
 Lili Ivanova's official website
 Lili Ivanova fansite
 MySpace
 Tysk webbplats Lili Ivanova
 Lili Ivanova diskografi

Födda 1939
Kvinnor
Levande personer
Bulgariska popsångare
Pseudacris triseriata

Pseudacris triseriata är en groda från Nordamerika som tillhör släktet Pseudacris och familjen lövgrodor.

Utseende 
En liten groda med grå, olivgrön eller brun ovansida med 3 mörka strimmor eller fläckrader längs ryggen, en vit till beige överläpp och ett mörkbrunt streck från ögat längs sidan av huvud och kropp. Buken är vitaktig, vanligtvis med mörka fläckar på strupe och haka. Huden är fuktig och vårtig, och tårna saknar simhud samt har små tådynor. Hanen, som vanligtvis är mindre än honan, har en oparig, mörk kindpåse, som verkar gulaktig när den är utspänd. Längden uppgår till 1,9 – 3,9 cm. Grodynglen är grå eller bruna, med genomskinliga fenor som oftast har mörka prickar. Buken är bronsfärgad och halvgenomskinlig. Längden uppgår som mest till ungefär 3 cm.

Taxonomi 
Viss oenighet råder kring denna arts och vissa angränsande arters taxonomiska status. Vissa forskare valde nyligen (2007) att betrakta taxonen P. triseriata, P. maculata, P. feriarum och P. clarkii som separata arter. Det är emellertid ett beslut som inte alla forskare är ense om, utan de betraktar dem i stället som underarter av P. triseriata.

Utbredning 
Arten finns i sydöstra Kanada och nordöstra USA från södra Ontario och västra New York (delstaten) över Indiana, Ohio och västra Pennsylvania till södra Illinois, västra Kentucky och nordvästra Tennessee.

Vanor 
Pseudacris triseriata lever helst på öppna områden som fuktiga ängar, träskmark, temporära vattensamlingar och i skogsbryn. Den gömmer sig ofta under stockar, stenar, bland vissna löv, nergrävda i lös jord eller i övergivna djurbon, och övervintrar på liknande platser. De flesta individerna dör som yngel eller som nyförvandlade grodor, men vuxna individer har en förväntad livslängd på ungefär 5 år.

Föda och predation 
Vuxna grodor lever av olika ryggradslösa djur, som myror, tvåvingar, fjärilar och dess larver, dvärgstritar och spindlar. Nyförvandlade grodor tar mindre byten som kvalster och hoppstjärtar. Grodynglen är vegetarianer och livnär sig främst på alger. Själv är grodan föda åt smådäggdjur, större fåglar och ormar. Ynglen och de nybildade grodorna kan tjäna som föda åt andra grodor, fiskar, kräftor, sköldpaddor och trollsländelarver.

Fortplantning 
Parning och larvutveckling sker i grunda, ostörda vattensamlingar, vanligtvis temporära, med vegetation i och under vattenytan. Typiska habitat kan vara ängar efter kraftiga regn, diken och tillfälliga vattensamlingar i flodfåror. Leken varar från vårvinter – tidig vår till vår, med en höjdpunkt i april; tidigare i den södra delen av utbredningsområdet, senare i den norra. Honan lägger mellan 500 och 1 500 ägg i geleaktiga klumpar om 20 till 300 ägg vardera, fästa vid översvämmade grässtrån eller kvistar. Äggen kläcks efter 3 till 14 dagar, och grodynglen förvandlas mellan 40 och 90 dagar senare. Grodorna blir könsmogna före 1 års ålder.

Status 
Pseudacris triseriata är klassificerad som livskraftig ("LC") av IUCN, men populationen minskar. Exakt anledning är inte känd, men troliga orsaker är utdikning, nyplantering av skog, torka, föroreningar från jordbruk och svampsjukdomar som chytridiomycos.

Referenser 

Lövgrodor
Pseudacris