kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eyrbyggarnas saga

Eyrbyggarnas saga (isl. Eyrbyggja saga) är en av islänningasagorna. Den handlar om koloniseringen av en del av västra Island.

Handling
Eyrbyggarnas saga handlar om nybyggarna på Eyr, som är en gård på Snæfellsnes på Island. Namnet på sagan är något missvisande eftersom den även handlar om klaner i Þórsnes och Álftafjörður. Den centrala karaktären som skulle ha gett sitt namn till sagan är Snorri Þorgrímsson, mer känd under namnet Snorre gode. Snorre var brorson till hjälten i Gisle Surssons saga, och har även en framträdande roll i Njáls saga och i Laxdalingarnas saga.

Sagan börjar vid tiden för de första bosättningarna på Island, men de flesta av händelserna äger rum vid slutet av 900-talet och början av 1000-talet. Även om den konstnärligt inte går att jämföra med Egil Skallagrimssons saga, Njáls saga och Laxdalingarnas saga, är det en underhållande berättelse. Det finns interna bevis på att författaren kände till Laxdalingarnas saga och Egil Skallagrimssons saga. Den skrevs förhållandevis sent under sagoåldern. Sagans huvudsakliga tema ligger i att följa några viktiga familjers öde, när de bosatte sig på Island, snarare än att fokusera på en enda hjälte.

Sagan har en viss historisk trovärdighet, med undantag för ett fåtal övernaturliga händelser, såsom spökerierna på Fróðá. Spökerierna inträffar efter en völvas död, och de består i huvudsak av syner med djur som stiger upp genom golvet, och döda män som kommer in i huset för att värma sig vid brasan.

Sagan innehåller också flera hänvisningar till koloniseringarna av Grönland och Vinland, det senare benämnt som Vinland det goda. Man nämner också en resa till Stor-Irland eller Hvítramannaland, genomförd av Gudleif Gudlaugsson och hans besättning. Detta land sägs ligga bortom Vinland. Invånarna, som talade iriska, hade tidigare flytt från de framryckande nordmännen. Dessa irländare ville döda eller förslava nordmännen, som dock räddades genom ingripande av en islänning som levde bland dem. De tog den här mannen för att vara Björn Åsbrandsson, som hade förvisats från Island cirka trettio år tidigare.

Manuskript och översättningar
Eyrbyggarnas saga finns bevarad i kopior gjorda efter Vatnshyrna, samt i olika manuskriptfragment. Sagan anses vara skriven under första delen av 1200-talet.

Sagan finns översatt till svenska av Carl Lönnberg, Hjalmar Alving och Åke Ohlmarks (1963).

Se även
Islänningasagor
Sagalitteratur
Islands historia

Referenser

Guðni Jónsson: Íslendinga sögur, band 3, s. VII. Reykjavík 1946.
Åke Ohlmarks: De isländska sagorna, band 2, s. 7-9. Steinsviks bokförlag 1963.

Islänningasagorna
Snurrbocken

Snurrbocken är en gammal svensk folkdans från Uppland och Hälsingland. Dansas till durmelodi i 3/4 takt. Folkdansen påminner om hambopolska, men kavaljeren gör vändningen enbart på vänstra foten varefter paret gör åtta takters springsteg framåt varefter de långsamt vänder sig mot varandra med händerna på sidorna, bugar sig djupt tre gånger, den mellersta bugningen sker dock helt frånvänt från varandra, varefter man vidtar dansen.

Källor

Folkdanser
Svensk folkmusik
Snäcke kanal

Snäcke kanal är en sidokanal till Dalslands kanal och är en förbindelse mellan huvudleden och sjöarna Ånimmen och Ärr. Snäcke kanal har två slussar och runt 300 meter grävd kanal. Den medger en segelled på 18 kilometer.

Kanalen ägs och drivs av Dalslands kanal AB.

Historik
Snäcke kanal anlades 1872–1874 för främst transporter till och från bruksorten Fengersfors. Redan under 1700-talet diskuterades en kanal till Ärr, ett jämfört med andra kanalprojekt i regionen förhållandevis enkelt genomförbart. Samtidigt diskuterades det större projektet Dalslands kanal till Stora Le. Staten ville inte finansiera någondera före beslutet om Dalslands kanal 1863. År 1841 byggdes därför på brukens bekostnad en liten sluss mellan Ånimmen och Ärr, och en hästbana vid Snäcke. Åren 1872–1874 byggdes två nya slussar för att förbinds Ärr med Vänern. Kanalen ska under 1900-talet bland annat ha använts för utskeppning av kvartsit från brott drivna av Forshammars bergverk.

Källor
Om Snäcke kanal på kanaler.arnholm.nu

Dalsland
Kanaler i Sverige
Sobat

Sobat (även Bahr el-asfat) är en flod i Sydsudan i Afrika. Det är den sydligaste av de stora östliga bifloderna till Nilen. 

Sobats största källflod är Baro som rinner upp i västra Etiopien. På gränsen mellan Etiopien och Sydsudan förenas Baro söderifrån med Pibor varifrån den gemensamma floden med namnet Sobat flyter cirka 354 kilometer i nordvästlig riktning och rinner in i Vita Nilen  cirka 20 kilometer söder om staden Malakal .   Flodens totala längd från Baros källor är omkring 740 kilometer.

Under översvämningsperioden i november-december för floden med sig stora mängder vitt sediment som ger Vita Nilen dess namn.

Källor
 Encyclopædia Britannica - Sobat River 
 

Vattendrag i Sydsudan
Nilens avrinningsområde
Götenes framtid

Götenes framtid är ett lokalt politiskt parti i Götene kommun. Partiet bildades 1994 och har ingått i kommunfullmäktige sedan dess. Partiet innehar mandatperioden 2018 - 2022 posterna som Kommunfullmäktiges ordförande, Kommunstyrelsens vice ordförande, samt vice ordförande i Nämnden för service och teknik

Se även
 Lista över politiska partier i Sverige

Referenser 
 Val till kommunfullmäktige i Götene 2018

Externa länkar
 Officiell webbplats

Politiska partier bildade 1991
Lokala politiska partier i Sverige
Götene kommun
Sven Gustafsson Stoltz

Sven Gustafsson Stoltz, född omkring år 1710, död 14 april 1766 i Vadstena församling, Östergötland, var en svensk tapetmakare, konterfejare & kyrkomålare.

Biografi
Sven Gustafsson Stoltz gick i lära hos konstnären Alexander Fox i Göteborg. År 1735 blev han gesäll och 1741 mästare.

Som mästare bosatte han sig 1741 i Vadstena, där han arbetade som konterfejare och kyrkomålare. Han utvecklades här, enligt Bengt Cnattingius, till den främste representanten för den franskt orienterande senbarockmålning, vars mellansvenska ursprung ligger i dekorationerna på Läckö slott.

Bosatt på Slottskvarteret nr 39 och 40 i Vadstena. 

Stoltz avled av lungsot den 14 april 1766 i Vadstena och begravdes 20 april samma år.

Familj
Han gifte sig första gången i Vadstena den 1 november 1741 med Elisabeth Barkhus (Barckhausen) (1715-1758). Hon avlider den 18 maj 1758 i Vadstena och begravs den 23 samma år. Hon blir 43 år gammal.

Barn
Maria Christina, född ca 1751.

Catharina Möller: De gifter sig 1759.

Verk
Stolz utförde målningar på bland annat följande platser i Östergötland:

Gesäller och lärlingar
1764 Liltjedahl (Gesäll)
1764 Anders Henrichsson (Lärling)
1765 Johan Bromander (Gesäll)
1765 Anders Nylander (Lärling)
1765 Samuel Sellroth (Lärling)

Litteratur och källor
Svenskt konstnärslexikon, band 5, sid. 272, Allhems förlag, Malmö 1967
Vadstena (E) AI:2 (1734-1770) Sida: 512, 570

Noter

Svenska kyrkomålare
Svenska målare under 1700-talet
Avlidna 1766
Män
Födda 1710
Personer från Vadstena
Venustiano Carranza

Jesús Carranza länkar hit. För andra betydelser, se Jesús Carranza (olika betydelser) och Venustiano Carranza (olika betydelser)

Venustiano Carranza, född den 29 december 1859, död (mördad) 21 maj 1920, mexikansk politiker och president 1917-1920. Det var under hans tid som Emiliano Zapatas och Pancho Villas folkliga arméer besegrades. Jordreformlagen genomdrevs också samt en avancerad sociallagstiftning trädde i kraft. Han var gift med indianskan Anitana Carranza, men hon dödades strax efter bröllopet. De fick inga barn. 

Venustiano Carranza hade indiansk bakgrund från zapotecstammen. Han blev guvernör i staden Coahulia 1911, och var med och störtade diktatorn Porfirio Díaz under den Mexikanska revolutionen. 1913-14 tog han som konstitutionalisternas ledare del i upproret mot Victoriano Huerta, och utkämpade därefter hårda strider mot Pancho Villa. Sedan denne besegrats, erkändes Carranza samma år som "de facto" president av ett flertal amerikanska stater. 

Hans regering upptogs av slitningar med USA och fortsatta strider mot Emiliano Zapatas upprorstrupper. Sedan Carranza 1917 utfärdade en ny författning, som innebar de mexikanska oljefyndigheternas nationalisering, ökade konflikten med USA, och Carranza tvingades dra tillbaka sin författning. Inför presidentvalet 1919 blandade sig Carranza in i striden och stötte sig då med en av kandidaterna, general Álvaro Obregón, som därvid startade ett uppror. Carranza måste fly och mördades under flykten.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Mexikos presidenter
Mexikanska politiker under 1900-talet
Mördade mexikanska politiker
Födda 1859
Avlidna 1920
Män
Mördade presidenter
Iso-Kalla

Iso-Kalla är en storsjö i Norra Savolax, Finland. Den är en del av Vuoksens vattensystem och består av flera mindre sjöar, som sammanbinds av sund.

Ingående sjöar
De största sjöarna:
 Centralsjön är Kallavesi
 Sjön Suvasvesi är sammanbunden med Kallavesi genom sundet Vehmersalmi i sydost
 Sjöarna Juurusvesi, Muuruvesi och Melavesi är sammanbundna med Kallavesi genom sundet Jännevirta i mellersta delen av Kallavesi
 Sjön Riistavesi är sammanbunden med den södra delen av Melavesi genom sundet Susivirta

Sjöarna har en sammanlagd area på 890 km². Höjden på storsjön är 81,8 m ö.h. Staden Kuopio samt kommunerna Leppävirta och Siilinjärvi ligger vid Iso-Kalla.

Nedslagskratrar
Suvasvesi är till stora delar uppbyggd av två parallella nedslagskratrar.

Referenser 

Iso-Kalla
Kuopios natur
Leppävirtas natur
Nilsiä
Siilinjärvi
Vuoksens avrinningsområde
A Better Tomorrow

A Better Tomorrow (Ying hung boon sik) är en actionfilm från Hongkong 1986. Den kom att ha stort inflytande över filmindustrin i Hongkong, senare även över hela världen.

Filmen regisserades av John Woo, med Chow Yun Fat, Ti Lung och Leslie Cheung i huvudrollerna.
Trots att den filmades med liten budget och var relativt okänd innan den gick upp på bioduken så blev den en enorm succé.
Filmens succé ledde till två uppföljare, A Better Tomorrow 2, också regisserad av John Woo, samt A Better Tomorrow 3, som regisserades av A Better Tomorrows producent Tsui Hark.

Översikt
Filmen skildrar maffiavåld i ett nästan romantiserat sätt.

Den handlar om Ho Tse Sung och Mark Gor (Lung och Yun Fat), två triadmedlemmar i Hongkong.

Rollista
 Ti Lung - Ho Tse Sung 
 Leslie Cheung - Kit Sung 
 Chow Yun Fat - Mark Gor
 Emily Chu - Jackie 
 Waise Lee - Shing 
 Shing Fui-On - Shing's närmaste man
 Kenneth Tsang - Ken

Trivia
 Efter filmen gick tonårspojkar runt i långa rockar, för att imitera Chow Yun Fats utseende i filmen. John Woo uppmärksammar det i uppföljaren A Better Tomorrow 2 där några ungdomar bär liknande kläder.

Externa länkar

Källor

Heroic bloodshed-filmer
Filmer 1986
Actionfilmer från Hongkong
Dramafilmer från Hongkong
Kriminalfilmer från Hongkong
Thrillerfilmer från Hongkong
Hongkong på film
Filmer i regi av John Woo
Engelskspråkiga filmer
Kantonesiskspråkiga filmer
Mandarinspråkiga filmer
WP:Projekt Kina
Twill

Twill (lånord från engelska) är egentligen enbart en synonym till textilbindningen kypert, men har på svenska kommit att bli en allmän beteckning på diverse kraftiga bomullstyger vävda med denna teknik, som bildar diagonala ränder i tyget, exempelvis denim.

En variant är s.k. broken twills (bruten twill), vilket innebär att diagonalränderna systematiskt ändrar riktning så att ett fiskbensliknande mönster uppstår; i dagligt tal ofta förkortat till fiskben (engelska herringbone, som också kan förekomma som svenskt lånord som benämning på detta slags tyg).

Tyger i kypert
Bomullstyger
Ylletyger
Jennifer Morrison

Jennifer Morrison, född 12 april 1979 i Arlington Heights i Chicago, är en amerikansk skådespelare, fotomodell och filmproducent.

Morrison gjorde filmdebut som 15-åring, 1994. Då spelade hon dottern till Richard Geres och Sharon Stones rollfigurer i filmen Det bitterljuva livet. Hon är mest känd för sin roll som Dr. Allison Cameron i TV-serien House.

Morrison är utbildad vid Loyola University i Chicago där hon läste teater vid Steppenwolf Theatre Company. Hon har gästspelat i flera TV-program, bland annat Dawsons Creek och "How I Met Your Mother". I den sistnämnda spelade hon rollfiguren Zoey.

Jennifer spelar huvudrollen i ABC:s serie Once Upon a Time. Serien är baserad på kända sagofigurer och Jennifers karaktär Emma Swan är Snövits och Prins Charmings dotter.

Filmografi
Miraklet i New York - 1994
Stir of Echoes - 1999
Urban Legends: Final Cut - 2000
Girlfever - 2002
Design - 2002
Big Shot: Confessions of a campus bookie - 2002
Nantucket - 2002
Grind - 2003
The Edge - 2003
House - 2004-2012
The sure hand of God - 2004
Sinners needs company - 2004
Surviving Christmas - 2004
Mr & Mrs Smith - 2005
Flourish - 2006
Big Stan - 2007
Table for Three - 2009
Star Trek - 2009
Once Upon a Time (TV-serie)- 2011-
Warrior - 2011
Albion: The Enchanted Stallion - 2016

Externa länkar
 
Officiell webbplats

Kvinnor
Födda 1979
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Levande personer
Boulevard of Broken Dreams

Boulevard of Broken Dreams är en låt med punkrock-gruppen Green Day, från albumet American Idiot (2004). Bandets sångare Billie Joe Armstrong skrev texten.
Den släpptes även som singel 2004 och blev en hit i stora delar av världen. På Trackslistan blev det årets allra största hit.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Musiksinglar 2005
Musikvideor regisserade av Samuel Bayer
Låtar av Green Day
Shelton Benjamin

Shelton Benjamin , född 23 juni 1975, är en amerikansk professional fribrottare och före detta amatörbrottare, känd för sin tid i World Wrestling Entertainment (WWE). Benjamin har en bakgrund i amatörbrottning, bland annat brottning på gymnasiet och på University of Minnesota. Dessutom har Benjamin agerat som assisterande tränare i amatörbrottning. WWE flyttade honom sedan till den viktigaste deltagarlistan och satte honom i en allians med Kurt Angle och Charlie Haas, som kallas Team Angle (och senare World's Greatest Tag Team). Under sin tid på företaget har han vunnit Intercontinental Championship tre gånger, USA Championship en gång och Tag Team Championship två gånger med Haas.

Källor

Födda 1975
Amerikanska fribrottare
Män
Levande personer
Idrottare i Minnesota Golden Gophers
Alumner från University of Minnesota
We Can't Dance

We Can't Dance är ett album av rockgruppen Genesis från 1991. Det spelades in på The Farm i Surrey, England och är producerat av Genesis och Nick Davis. We Can't Dance är gruppens sista studioalbum med Phil Collins som sångare.

Albumet blev #1 på albumlistan i Storbritannien och #4 i USA. "No Son of Mine", "Hold On My Heart", "I Can't Dance" och "Jesus He Knows Me" släpptes som singlar.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Tony Banks, Phil Collins och Mike Rutherford.

"No Son of Mine" - 6:39
"Jesus He Knows Me" - 4:16
"Driving the Last Spike" - 10:08
"I Can't Dance" - 4:01
"Never a Time" - 3:50
"Dreaming While You Sleep" - 7:16
"Tell Me Why" - 4:58
"Living Forever" - 5:41
"Hold on My Heart" - 4:38
"Way of the World" - 5:38
"Since I Lost You" - 4:09
"Fading Lights" - 10:16

Medverkande
Phil Collins - trummor, percussion, sång
Tony Banks - keyboard
Mike Rutherford - gitarr, bas

Album av Genesis
Musikalbum 1991
Album certifierade platina av IFPI Sverige
Edgar Guest

Edgar Guest, Edgar Albert Guest, född 20 augusti 1881 i Birmingham, Storbritannien, död 5 augusti 1959 i Detroit, Michigan, USA. Var en produktiv poet. Han blev naturaliserad amerikansk medborgare när hans familj flyttade till Detroit 1881.

Externa länkar
Edgar Guest på Project Gutenberg

Källor 

Engelskspråkiga poeter
Brittiska poeter
Personer från Birmingham
Födda 1881
Avlidna 1959
Män
Suvasvesi

Suvasvesi är en sjö i Vuoksens vattendrag i Norra Savolax, Finland. Sjön utgör den sydöstra delen av storsjön Iso-Kalla och är sammanbunden med Kallavesi i sin norra del genom sundet Vehmersalmi. Suvasvesi ligger inom kommunerna Leppävirta (i söder), Heinävesi (i sydost), i Tuusniemi (i öster) och staden Kuopio (i norr). Sjön består av två öppna fjärdar, Kuukkarinselkä i norr och Haapaselkä i söder. En grupp öar skiljer åt de två fjärdarna. Allt som allt finns det 688 öar i Suvasvesi. 

Arean på sjön är 234 km². Höjden är 81,8 m ö.h. (varierar mellan 81,13 och 82,23 m ö.h). Den norra fjärden är ovanligt djup, det största djupet är på 89,0 m. Sjön är det östra avrinningsområdet för Kallavesistråten. Den avrinner till sjön Varisvesi (på samma höjd) genom sundet Leppäsalmi och vidare genom Karvio kanal till Kermajärvi. Suvasvesi är även källan i den natursköna Heinävesistråten. Sjön utgör en gräns mot östra och nordöstra Soisalo, Finlands och Europas största insjö-ö.

Nedslagskratrar 
Två nedslagskratrar har identifierats i Suvasvesi. Avståndet mellan kratrarna är ca 9 km. Forskarna har inte ännu kunnat fastställa åldern på de båda kratrarna men man antar att de har bildats samtidigt för antingen 240 ±10 miljoner år (Ma) eller 780 ±10 Ma sedan. De utgör en ytterst ovanlig dubbelnedslagskrater.

Norra Suvasvesi (Kukkarinselkä) 
Fjärden Kuukkarinselkä identifierades år 1994 som den sjätte nedslagskratern i Finland. Geofysikaliska mätningar visade att det fanns avvikelser i den djupaste delen av fjärden. Ett gruvbolag provborrade i sjöbottnet för att hitta kimberlit. Istället för denna diamanthaltiga stenart hittade man en nedslagskrater, Norra Suvasvesi. De geofysikaliska egenskaperna hos kimberlit och nedslagskratrar är mycket liknande. Provborrningen visade att den centrala delen av kratern är täckt av ett 80 m tjockt lager suevit jämte breccia av nedslagsursprung.

Den geofysikaliska avvikelsen i sjön visade sig ha en diameter på bara 0,6 km. Den ringa storleken på avvikelsen beror på att resterna av stenmaterian från nedslaget har, enligt de nyaste forskningsresultaten, sedimenterats i centrumet av kratern. Kraterns totala storlek uppges vara 3,5 km .

Södra Suvasvesi (Haapaselkä) 
Fjärden Haapaselkä liknar fjärden i norr. År 2001 identifierades den som den tionde nedslagskratern i Finland. Flera forskare hittade kornformade tektiter i flyttblock och i berggrunden sydost och öster om fjärden. Flyttblocken innehöll även breccia av nedslagsursprung.

På djupkartorna över sjön ses ett halvcirkelformat djup (maxdjup 33 m). Kratern i Haapaselkä kan även skådas genom magnetiska mätningar. Kratern har en storlek på 3,8 km i diameter .

Referenser

Se även 
:Kategori:Öar i Suvasvesi

Externa länkar 

 Geologiska och mineralogiska termförklaringar
 J. Moilanen: Suvasvesi South (på engelska)

Nedslagskratrar i Finland
Suvasvesi
Vuoksens avrinningsområde
Insjöar i Finland större än 100 kvadratkilometer
Insjöar i Norra Savolax
Heinävesistråten
Bunjevci

Bunjevci är en slavisk folkgrupp som lever främst i östra Kroatien (Slavonien), norra Serbien (Vojvodina) och södra Ungern.

Bunjevci är av kroatisk börd och invandrade till de pannoniska slätterna under medeltiden från Hercegovina och Dalmatien och skapade en säregen kultur, även om de stora dragen återfinns även hos både serber och kroater.
Bunjevci talar en egen dialekt, ikaviska, som skiljer sig från den som kroaterna och serberna i samma områden talar. 
Idag räknar sig dock de flesta bunjevci som kroater oavsett om de bor i Kroatien, Serbien eller Ungern. Precis som många andra kroater är bunjevci katoliker.

Bunjevci ska inte förväxlas med de närbesläktade šokci i samma område, som även de är katoliker och ursprungligen av kroatisk börd.

Några kända bunjevci är Josip Jelačić (ban, politiker och general), Zvonko Bogdan (sångare) och Goran Bunjevčević (fotbollsspelare).

Referenser 

Kroatiska diasporan
Slaver
Grisbackakyrkan

Grisbackakyrkan är en kyrka som tillhör Umeå landsförsamling i Luleå stift och står i stadsdelen Grisbacka i Umeå. Grisbackakyrkan är en samarbetskyrka mellan EFS och Svenska kyrkan.

Historia 
Delar av den nuvarande kyrkan är ursprungligen det missionshus som invigdes år 1936. Grisbackakyrkan invigdes år 1980 av biskop Olaus Brännström och har sedan dess fungerat som en stadsdelskyrka inom Umeå landsförsamling. Kyrktorg och kontor byggdes till 1997. Kyrkorummet renoverades 2008.

En fristående klockstapel är från början av 1980-talet.

Externa länkar 
 Umeå landsförsamling om Grisbackakyrkan

Kyrkobyggnader i Luleå stift
Kyrkobyggnader i Umeå
Samarbetskyrkor
Kyrkobyggnader invigda 1980
1980 i Sverige
Socknare

Socknare var ett svenskt medeltida tjänstemannayrke. Det motsvarar samtidigt åklagare och indrivare. Det fanns biskopssocknare och konungssocknare.

Se även
Bryte

Källor

Historiska yrken
Sverige under medeltiden
Juurusvesi

Juurusvesi är en sjö i Vuoksens vattensystem i Norra Savolax, Finland. Sjön utgör en del av storsjön Iso-Kalla och är sammanbunden med Kallavesi i sin västra del genom sundet Jännevirta. I sin östra del skiljs Juuruvesi åt från sjön Muuruvesi av en rad öar.

Iso-Kalla
Vuoksens avrinningsområde
Nicolas Leblanc

Nicolas Leblanc, född 6 december 1742 i Ivoy le Pré i Cher, Frankrike, död 16 januari 1806, var en fransk kemist och kirurg speciellt känd för utvecklandet av en process för framställning av soda, den så kallade Leblancprocessen.

Biografi
Leblancs största upptäckt var hur man framställer soda (natriumkarbonat) ur koksalt, något som var mycket viktigt för glasframställning.

Han lyckades med detta 1791, efter den franska vetenskapsakademin år 1771 utlyst ett pris för den kemist som kunde framställa natriumkarbonat ur salt. Processen, som efter honom kom att kallas Leblancprocessen, involverade en reaktion mellan natriumklorid och svavelsyra vid höga temperaturer.

Under franska revolutionen beslagtogs hans fabriker, och vid sin död levde han i stor fattigdom.

Noter 

Franska kemister
Födda 1742
Avlidna 1806
Män
Heroic bloodshed

Heroic bloodshed, eller Hong Kong Blood Opera, är en genre av actionfilm som har sitt ursprung i Hongkong, och som är centrerad kring stiliserade actionscener och dramatiska teman som brödraskap, heder och våld. Andra rådande teman är protagonistens frälsning. Termen heroic bloodshed myntades av brittiske fanzineredaktören Rick Baker på det sena 1980-talet, speciellt syftande på stilarna av regissörerna John Woo och Ringo Lam. Den kinesiska titeln på Woos film The Killer är Blodsutgjutelse av två hjältar (Bloodshed of Two Heroes).

Hong Kong Blood Operas är filmer där en sentimental historia flätas samman med balettliknande våld. De här filmerna gjordes populära av regissören John Woo och skådespelare som Chow Yun Fat eller Leslie Cheung.

Amerikanisering 

Då John Woo gick över till den amerikanska marknaden, gjorde han många filmer med samma Blood Opera-stil. Först gjorde han Face/Off. Woo regisserade också Mission: Impossible 2, uppföljaren till Brian De Palmas Mission: Impossible. Många tycker att de filmer som John Woo gjort i USA är sämre än de som han gjorde tidigare i Hong Kong.

Heroic Bloodshed-filmer

Kinesiska 
 A Better Tomorrow (1986)
 A Better Tomorrow II (1987)
 City on Fire (1987)
 The Killer (1989)
 Once a Thief (1991)
 Hard Boiled (1992)
 Peace Hotel (1995)
 Fulltime Killer (2001)

Amerikanska 
 The Replacement Killers
 Face/Off
 Hard Target

Detaljer 
Protagonisterna i dessa filmer är oftast mördare med en strikt etisk kod, vilket i somliga fall leder till att de förråder sin arbetsgivare, eller poliser med samvete, som inte kan korrumperas på något sätt och ofta är modellerade efter detektiven i Hard Boiled.
Duvor är en tradition i Woos filmer och de symboliserar själens renhet. De är särskilt tydliga i The Killer, Hard Boiled, Hard Target, Face/Off och Mission: Impossible 2.
Bossarna i de onda gängen skildras ofta som nästan osårbara, ända tills de dödar protagonisten. Sedan kommer någon annan karaktär in för att ge bossen det han förtjänar.
Karaktärer (särskilt huvud-antagonisten) klär sig ofta i vitt innan en dramatisk strid för att betona blodet från sina skottskador.

Källor

Externa länkar
 Konsten med Heroic Bloodshed

 
Filmgenrer