kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Midnight at the Lost and Found

Midnight at the Lost and Found är ett musikalbum med rocksångaren Meat Loaf från 1983. Det räknas som ett av hans svagare, även om titelspåret nått viss popularitet.

Efter hans två inledande album, dundersuccén Bat Out of Hell och uppföljaren Dead Ringer, fick Meat Loaf nu klara sig utan Jim Steinman som låtskrivare. De båda hade en dispyt som skulle leda till domstol och som inte löstes förrän flera år senare. Istället presenteras ett hopplock av olika låtskrivare, bland annat bidrar Meat Loaf själv till flera av låtarna (under sitt riktiga namn, Marvin Lee Aday).

Albumet nådde som bäst en sjundeplats på albumlistan i Storbritannien, medan det floppade helt i USA. "Midnight at the Lost and Found" och "Razor's Edge" släpptes som singlar, med föga framgång.

Låtlista

Sida 1
 "Razor's Edge" (Marvin Lee Aday/Steve Buslowe/Paul Christie/Mark Doyle) – 4:07
 "Midnight at the Lost and Found" (Marvin Lee Aday/Steve Buslowe/Paul Christie/Danny Peyronel) – 3:29
 "Wolf at Your Door" (Marvin Lee Aday/Steve Buslowe) – 4:05
 "Keep Driving" (Marvin Lee Aday/Paul Christie/Paul Jacobs) – 3:30
 "The Promised Land" (Chuck Berry) – 2:46

Sida 2
 "You Can Never Be Too Sure About the Girl" (Marvin Lee Aday/Steve Buslowe) – 4:27
 "Priscilla" (Sarah Durkee/Paul Jacobs) – 3:32
 "Don't You Look at Me Like That" (Marshall Styler) – 3:27
 "If You Really Want To" (George Meyer/Ted Neely) – 3:37
 "Fallen Angel" (Dick Wagner) – 3:33

Medverkande
Musiker
Meat Loaf – sång
Mark Doyle – gitarr, piano, basgitarr
Rick Derringer – gitarr, basgitarr
Tom Edmonds – gitarr
Gary Rossington – gitarr
Steve Buslowe – basgitarr
Paul Jacobs – piano, synthesizer
Dave Lebolt – synthesizer
Max Weinberg – trummor
Dale Krantz Rossington – sång
Chuck Kirkpatrick – sång
John Sambataro – sång

Produktion
Tom Dowd – musikproducent
Tom Edwards – ljudtekniker
Josh Abbey, Bobby Scott Cohen, John Davenport, Neil Davidson, Ben King – assisterande ljudtekniker
John Berg – omslagsdesign
Victor Skrebneski, Don Hunstein – foto

Externa länkar
Midnight at the Lost and Found på AllMusic
Midnight at the Lost and Found på Discogs

Musikalbum 1983
Album av Meat Loaf
The Bends

The Bends är det andra albumet med det brittiska bandet Radiohead. Skivan spelades in med John Leckie och Radiohead som producenter och släpptes 13 mars 1995. The Bends var en fortsättning på bandets kommersiella genombrott efter hitlåten Creep från debutalbumet Pablo Honey.

Titelnamnet är en engelskspråkig benämning på dykarsjuka.

Låtlista 
All musik skriven av Radiohead.

 "Planet Telex" - 4:19
 "The Bends" - 4:04
 "High and Dry" - 4:20
 "Fake Plastic Trees" - 4:51
 "Bones" - 3:08
 "(Nice Dream)" - 3:54
 "Just" - 3:54
 "My Iron Lung" - 4:37
 "Bullet Proof... I Wish I Was" - 3:29
 "Black Star" - 4:07
 "Sulk" - 3:43
 "Street Spirit (Fade Out)" - 4:12

Album av Radiohead
Musikalbum 1995
Album utgivna på Parlophone
Kid A

Kid A är ett studioalbum av det brittiska alternativa rockbandet Radiohead, utgivet i oktober 2000.

Låtlista

Referenser 

Album av Radiohead
Musikalbum 2000
Neil Simon

Marvin Neil Simon, född 4 juli 1927 i stadsdelen Bronx i New York, död 26 augusti 2018 på Manhattan i New York, var en amerikansk dramatiker, manusförfattare och författare. Simon skrev över 30 pjäser och nästan lika många filmmanus, främst adaptationer av egna pjäser. Han mottog flera Oscars- och Tony-nomineringar under sin karriär.

Bland Neil Simons pjäser för teater (vilka även filmats) märks komedierna Barfota i parken (1963), Omaka par (1965) och Sunshine Boys (1972), och de mer allvarliga, självbiografiska Brighton Beach Memoirs (1983) och Polarna på Camp Biloxi (1985).

Han skrev även musikaler i samverkan med andra, såsom Sweet Charity (1966), Ungkarlslyan (1968) och They're Playing Our Song (1978).

I den populära pjäsen The Good Doctor (1977) bearbetade Simon en rad noveller av Anton Tjechov till en helaftonsföreställning av sketcher och vaudevillescener. Den har spelats flitigt i Sverige, oftast med titeln Nysningen som syftar på pjäsens första scen. 2003 gavs den på Stockholms stadsteater i regi av Johan Wahlström med Robert Gustafsson, Rolf Skoglund, Olof Thunberg och Yvonne Lombard.

Pjäser (på svenska) 
 Det omaka paret: en ny komedi (The odd couple) (otryckt översättning av Torsten Ehrenmark för Intiman 1965)
 Barfota i parken (Barefoot in the park) (otryckt översättning av Marianne Höök för Vasateatern 1965)
 Ungkarlslyan (Promises, Promises) (otryckt översättning av Stig Bergendorff för Sandrew 1969)
 Plaza svit: en ny komedi (Plaza suite) (otryckt översättning av Per Gerhard, för Vasateatern 1969)
 Vågar vi älska?: en ny komedi (Chapter two) (otryckt översättning av Per Gerhard för Vasateatern 1980)
 Omaka par [kvinnoversion] (otryckt översättning av Brasse Brännström, Magnus Härenstam, bearbetning Lars Amble för Helsingborgs stadsteater 1991)
 Broadway nästa! (Broadway bound) (otryckt översättning av Bengt Anderberg för Kungliga Dramatiska Teatern 1991)
 Yonkers tur och retur (Lost in Yonkers) (otryckt översättning av Per Erik Wahlund för Kungliga Dramatiska Teatern 1993)
 Solskenspojkarna (The Sunshine Boys) (otryckt översättning av Hans Alfredson för Intiman 1995)
 Skvaller (Rumours) (otryckt översättning av Edward af Sillén för Uppsala stadsteater 2015)

Filmmanus i urval 

 Barfota i parken (1967) †
 Omaka par (1968) †
 Sweet Charity (1969) †
 Osmak till tusen (1970)
 Plaza svit (1971) †
 Hjärtekrossaren (1972)
 The Sunshine Boys (1975) †
 Släpp deckarna loss, det är mord (1976)
 Sa jag adjö när jag kom? (1977)
 Snacka om deckare, alltså! (1978)
 California Suite (1978) †
 Andra gången gillt (1979) †
 Har inte vi setts förut? (1980)
 Jag borde vara stjärna (1982) †
 Polarna på Camp Biloxi  (1988) †
 Blondinen som alltid sa ja (1991)
 Lost in Yonkers (1993) †
 Omaka par II (1998)

† Manus av Simon, baserat på hans pjäs med samma namn.

Källor

Noter

Externa länkar 

 
 
  

Amerikanska dramatiker
Amerikanska manusförfattare
Alumner från University of Denver
Personer från Bronx
Födda 1927
Avlidna 2018
Män
Mikroklin

Mikroklin är ett betydande bergartsbildande silikatmineral med den kemiska sammansättningen KAlSi3O8. Mikroklin tillhör gruppen kalifältspater och är bland annat vanligt förekommande i granit och andra magmatiska bergarter.

Prismorna hos mikroklin bildar vinklar på knappt 90° vilket givit mineralet dess namn (grekiska: mikro, "liten", klina, "luta"). Mineralet är färglöst, vitt, grått, rosa, gult, rött, grönt; glasglans; hårdhet 6–6,5; relativ densitet 2,6; ojämnt till mussligt brott.

Kemiskt har mikroklin samma sammansättning som ortoklas men hör till det triklina kristallsystemet. Eftersom mikroklin är kemiskt likt ortoklas kan de två mineralen bara åtskiljas genom en optisk undersökning. I ett polariserande mikroskop uppvisar mikroklin små, multipla tvillingbildningar som är resultatet av en karaktäristisk gallerliknande struktur.

Amazonsten eller amazonit är en vacker grön variant av mikroklin. Amazonit har inget att göra med Amazonas, utan det var spanska utforskare som blandade ihop mineralet med ett annat mineral från denna region. Anortoklas är en annan variant av mikroklin som är isomorf blandning av KAlSi3O8 och NaAlSi3O8 där natriumaluminiumsilikatet dominerar.

Se även 
 Lista över mineral
 Kaliummineral
 Aluminiummineral
 Silikatmineral
 Tektosilikat

Silikatmineral
Gloria Stuart

Gloria Frances Stuart, född Stewart 4 juli 1910 i Santa Monica, Kalifornien, död 26 september 2010 i Brentwood, Contra Costa County, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare.

Stuart var stjärna i en rad Hollywood-filmer under 1930-talet efter en del scenerfarenhet. Sedan hon dragit sig tillbaka från filmerna i mitten av 1940-talet ägnade hon sig åt att måla och framträdde med en populär one-woman show i bland annat New York 1961.

Stuart gjorde comeback under 1970-talet i flera TV-filmer. En av hennes mest kända roller kom på äldre dagar; som den 100-åriga överlevande kvinnan som berättar om sin historia i filmen Titanic, för vilken hon nominerades för en Oscar. Hon var den äldsta kvinna som Oscarsnominerats och hon var även den första Oscarsnominerade som sedermera fyllde 100 år.

I sitt andra äktenskap var hon gift med manusförfattaren Arthur Sheekman, från 1934 fram till makens död 1978. Gloria Stuart avled den 26 september 2010, vid 100 års ålder.

Filmografi i urval 

 Överraskade av natten (1932)
 Den osynlige mannen (1933)
 Alle man på däck (1934)
 Gold Diggers 1936 (1935)
 Fången på hajarnas ö (1936)
 Miss America (1938)
 De tre musketörerna (1939)
 Goebbels och kvinnorna (1944)
 The Whistler (1944)
 Flood! (1976; TV-film)
 Berusad av framgång (1982)
 Shootsown (1988; TV-film)
 Titanic (1997)
 The Million Dollar Hotel (2000)
 Land of Plenty (2004)

Externa länkar 
 
 Gloria Stuart
 Dödsannons - LA Times (Engelska)

Födda 1910
Avlidna 2010
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Kvinnor
Hundraåringar
Personer från Santa Monica
Styrkors

Ett styrkors () är en vanligt förekommande lösning på inmatningsenheter, som till exempel handkontroller till TV-spel. Styrkorset är en kompakt variant av joysticken. Företaget Nintendo tog patent på styrkorset redan då de tillverkade sina första Game & Watch-spel, och det utvecklades av Gunpei Yokoi. Troligtvis är det därför som bland annat Sega och Sony oftast har ett kors med rund bottenplatta alternativt fyra små knappar som bildar ett styrkors.

Källor

Fotnoter

Datorspelsteknik
Inenheter
Kors
Mitsubishi 3000GT

Mitsubishi 3000GT, även kallad Mitsubishi GTO, är en sportbil som producerades av japanska Mitsubishi Motors som kan jämföras med sina kontemporärer Toyota Supra, Nissan GT-R och Nissan 300ZX.

Referenser

3000
Framhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Rover 3500

Rover 3500 är en bilmodell, tillverkad i två generationer mellan 1967 och 1987. Gemensamt för bilarna var att de använde Rovers V8-motor i aluminium. Motorn hade konstruerats av Buick och senare sålts till Rover.

Rover P6 3500 (1967-76)
Se huvudartikel under Rover P6.

Rover SD1 3500 (1976-87)
Se huvudartikel under Rover SD1.
 
3500
Bakhjulsdrivna fordon
Juan Román Riquelme

Juan Román Riquelme, född 24 juni 1978, är en argentinsk före detta fotbollsspelare.

Riquelme spelade främst som offensiv mittfältare.

Karriär 
Hans uppväxt var starkt präglad av fattigdom och han var ett av åtta syskon. Väl i Argentina visade såväl Boca Juniors som CA River Plate intresse för den talangfulle mittfältaren. 1995 gick han till Boca Juniors för 800 000 dollar.

Boca Juniors
Den 11 november debuterade Riquelme för sitt nya lag.
Fram till 2002 vann han titlar 3 gånger med sitt lag, 2 gånger Copa Libertadores och Interkontinentala cupen.

Villarreal CF
Efter en misslyckad säsong i Barcelona 2002–2003 lånades Riquelme ut till Villarreal CF sommaren 2003 på obestämd tid. 2006 innebar både en enorm framgång och ett nesligt misslyckande. Villareal hade avancerat förbi Manchester United i gruppspelet och sedan slagit ut Inter i kvartsfinalen Champions League. I semifinalens retur mot Arsenal (Arsenal vann hemma med 1-0) fick Villarreal en straff i slutminuterna vid ställningen 0-0. Riquelme kunde ha utjämnat till 1-1 totalt, men den tyske målvakten Jens Lehmann gjorde en underbar läsning och räddning av straffen. Villarreal missade därmed definitivt Champions League-finalen. Riquelme blev aldrig riktigt sig själv igen efter straffmissen och 2007 återvände han till Boca Juniors.

Hans spel började dock fungerade igen och i Boca Juniors hade han en nyckelroll då laget vann finalen i Copa Libertadores 2007, med två mål i finalen av Riquelme.

Landslaget

Riquelme debuterade i det argentinska landslaget 1997 och har spelat över 50 landskamper.

Riquelme var med i det argentinska landslag som tog OS-guld i Peking 2008, men bojkottade landslaget så länge Diego Maradona var kvar som tränare.

Referenser

Födda 1978
Argentinska fotbollsspelare
Argentinska landslagsspelare i fotboll
Män
Levande personer
Fotbollsspelare i CA Boca Juniors
Spelare i Argentinos Juniors
Fotbollsspelare i FC Barcelona
Spelare i Villarreal CF
Spelare i Copa América 1999
Spelare i Copa América 2007
Spelare i Fifa Confederations Cup 2005
Spelare i VM i fotboll 2006
Argentinska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Argentina
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2008
Personer från Buenos Aires
Parakonodont

Parakonodonterna var en djurgrupp som levde under kambrium. Huruvida parakonodonterna och konodonterna är nära släkt är omdebatterat. Man har ännu inte hittat någon fossiliserad kropp efter en parakonodont. Man vet därför inte vad det var för djur eller hur det såg ut. Det som finns bevarat är små mikrofossil vilka många forskare har tolkat som tänder, antingen till någon form av mask eller till en fiskliknande varelse. Tidigare trodde man att parakonodonterna och konodonterna var nära släkt.

Kambrisk fauna
Förhistoriska djur
Reskontra

Reskontra (jämför italienska riscontro, som betyder möte, kontroll, granskning, jämförelse) är ett begrepp inom bokföring i företag, offentlig förvaltning och andra organisationer. En reskontra kan betraktas som en specifikation till och åskådliggörande av konto i företrädesvis balansräkningen. 

Exempelvis specificeras normalt kontona "kundfordringar" respektive "leverantörsskulder" vars reskontror då kallas kundreskontra respektive leverantörsreskontra. Det finns sökmöjligheter exempelvis per kund respektive leverantör, eller per period. Där specificeras de transaktioner (exempelvis fakturor, betalningar och kundförluster) som är summerade på huvudkontona. Andra vanliga reskontror kan avse finansiella instrument, investeringar, utlägg, projektreskontra, arbetsorderreskontra eller lager.  

Begreppet används även för den funktion i företaget som handhar den löpande redovisningen mot respektive konto.

Företagsekonomi
Håkon den unge

Håkon den unge, Håkon Håkonsson den yngre, född i Bergen 10 november 1232, död i Tønsberg 30 april eller 5 maj 1257, begravd i Sankt Hallvards kyrka i Oslo, norsk medkung 1240-1257. Son till kung Håkon Håkonsson (1204-1263) och Margareta Skulesdotter (död 1270).

Norske tronarvingen Håkon "den unge" fick kungatitel 1240 vid hertig Skules uppror. Håkon gifte sig i Oslo 1251 med Birger jarls dotter Rikissa. Deras ende son Sverre (1252-1261) blev efter Håkons tidiga död 1257 norsk tronarvinge, men Sverre dog redan som barn, före farfadern.

Norges regenter
Personer i Norge under 1200-talet
Födda 1232
Avlidna 1257
Män
Korskyrkan, Västerås

Korskyrkan är en kyrkolokal på Karlfeldtsgatan 3 i Västerås, tillhörande Baptistförsamlingen Filadelfia, Västerås - en baptistförsamling med drygt 300 medlemmar som tillhör samfundet Evangeliska Frikyrkan. Församlingen grundades 1935 och har sedan 1967 sin kyrkolokal på nuvarande plats.  Man ser som sin uppgift att hjälpa människor till ett liv med  Jesus.
 
Förutom gudstjänster och hemgrupper bedriver församlingen ett omfattande barn- och ungdomsarbete, ett internationellt arbete och ett arbete med att på olika sätt göra evangeliet  känt lokalt.

Tro
 
I fråga om trosuppfattning bekänner sig Korskyrkan till en baptistisk och karismatisk kristendom, är en del av frikyrkorörelsen och har en evangelikal bibelsyn.
 
Ett av de särdrag som utmärker baptistförsamlingar är att man inte har några bekännelsedokument utöver Nya Testamentet i Bibeln, som i sig självt anses som en tillräcklig beskrivning av tron. I likhet med övriga församlingar inom  Evangeliska Frikyrkan har Korskyrkan dock valt att ansluta sig till den s.k. Lausannedeklarationen för sin evangeliserande verksamhet.
 
Korskyrkan är en baptistförsamling som i dopfrågan enbart tillämpar och undervisar så kallade troendedop.

Internationellt arbete
 
Församlingen understöder flera missionärer, som bl.a. arbetar med hälsovård, teologisk utbildning och evangelisation i Sydostasien, Centralasien och arabvärlden.
 
Dessutom är församlingen bidragsgivare till hjälporganisationen Bröd Till Bröder och underhåller fadderbarn bl.a. i Paraguay.

Barn- och ungdomsarbete
 
Korskyrkans barn- och ungdomsarbete omfattar:  
 Söndagsskola (4-12 år)
 "Café Kids" (7-10 år)
 "På Spaning" (konfirmationsundervisning)
 "Online" (tonår)
 "Fredagsklubben" (10-12 år)
 Olika läger (oftast i samarbete med andra församlingar). 
 
I sina lokaler driver församlingen även förskolan Pärlan med två avdelningar och plats för drygt 30 barn.

Övrigt lokalt arbete
Församlingsbladet "Kontakt med Korskyrkan" kommer ut tre gånger om året med en upplaga på 2500 exemplar och delas ut till alla hushåll i stadsdelen.

Korskyrkans föreståndare
 Linné Eriksson (1935-38)
 C. H. Uppman (1938-40)
 Mauritz Svensson-Gagnerud (1941-48)
 Karl-Gustav Johansson (1948-57)
 Karl-Erik Mattsson (1958-62)
 Eric Svensson (1962-69)
 Nils Nilsson (1969-76)
 Görgen Palm (1976-80)
 Bernt Axelsson (1980-89)
 Bengt Freed (1991-2000)
 Rikard Eugénzon (2000-2007)
 Björn Strömvall (2008-2019)

Källor 
 Församlingens årsberättelse 2005
 Församlingens webbplats
 "Mål och vägar för baptistförsamlingen Filadelfia i Korskyrkan" (1995)

Svenska EFK-församlingar
Kyrkobyggnader i Västerås
Kyrkobyggnader invigda 1967
1967 i Sverige
Kirill Kondrasjin

Kirill Petrovitj Kondrasjin (ryska: Кири́лл Петро́вич Кондра́шин), född 6 mars 1914, död 7 februari 1981, var en framstående rysk dirigent. Han var ledare för Moskvas Filharmoniker mellan 1960 och 1975, då han flydde från Sovjetunionen till Nederländerna, där han arbetade som dirigent för Concertgebouworkest och turnerade. Kondrasjin uruppförde Dmitrij Sjostakovitjs symfoni no. 4, symfoni no.13 "Babij Jar" och hans andra violinkonsert.

Källor 

Ryska dirigenter
Födda 1914
Avlidna 1981
Män
Personer från Moskva
Absolut gehör

Absolut gehör, (på engelska, absolute eller perfect pitch), är ett ovanligt fenomen som innebär förmågan att uppfatta och ange exakta tonhöjder utan en referenston.

De flesta människor har förmågan att uppfatta intervall mellan olika toner, vilket kallas relativt gehör, men kan inte känna igen en viss ton utan att ha något att relatera till. En person med absolut gehör kan däremot direkt identifiera en ton utan en referenston, och ibland även sjunga en viss given ton. Personer med absolut gehör kan också exempelvis identifiera toner från icke-musikaliska ljud, som från en tvättmaskin, en fläkt eller en bil. 

Absolut gehör är ovanligt, men den faktiska förekomsten av absolut gehör är inte känd. Den antagna prevalensen på mindre än 1 av 10 000 personer rapporteras mycket, men stöds inte av evidens. En granskning från 2019 av mer nyliga och internationella studier indikerar en prevalens på minst 4% bland musikstudenter.

Trots många studier finns ingen accepterad förklaring till fenomenet. Man har länge trott att absolut gehör är medfött och att det inte kan tränas upp, men studier har bland annat visat att förekomsten av absolut gehör hos människor som talar tonspråk som modersmål, där personens tonhöjd påverkar meningen, eller som har fått musikträning före sex års ålder, är vanligare än annars. Det finns också studier där vissa av deltagarna, men inte alla, utvecklade absolut gehör efter några veckors träning. Studier har också visat att spädbarn sannolikt har absolut gehör, vilket i så fall skulle innebära att de flesta människor istället tränar upp relativt gehör eftersom det praktiskt fungerar bättre i tillvaron. Man har också lyckats uppvisa absolut gehör hos djur. En del personer med absolut gehör kan ha ett musikaliskt färgseende där vissa toner upplevs som färgintryck (synestesi), men detta förekommer även bland personer med endast relativt gehör.

Källor
 Fagius, Jan: Hemisfärernas musik, Bo Ejeby Förlag 2001
 Nationalencyklopedin

Externa länkar 
 University of California Absolute Pitch Study. Information om absolut gehör och ett test man kan göra på nätet.

Gehörslära
Chris Pine

Chris Pine, född 26 augusti 1980 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare. Han har medverkat bland annat i Just My Luck (2006) och En prinsessas dagbok 2 - kungligt uppdrag. 2009 porträtterade han kapten James T. Kirk i filmen Star Trek, han repriserade rollen i Star Trek Into Darkness (2013) och Star Trek Beyond (2016).

Familj 
Hans morföräldrar är Anne Gwynne och Max M. Gilford. Hans föräldrar är Robert Pine och Gwynne Gilford. Hans syster är Katie Pine.

Filmografi

Referenser 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1980
Skådespelare från Los Angeles
Levande personer
Titan Quest

Titan Quest är ett actionrollspel i stil med Diablo-spelen som utspelar sig i en mytologisk värld fylld av monster. Spelet släpptes 26 juni 2006 i USA och 30 juni samma år i Sverige.

Handling
Handlingen utspelar sig i antikens Grekland där de mäktiga titanerna har brutit sig ut ur sitt fängelse och släpper nu lös horder av monster som du som hjälte ska slå ihjäl.
Handlingen leder dig sakta men säkert mot ditt slutgiltiga mål, att besegra titanerna en gång för alla.

Gameplay
En sak som skiljer detta spel från många andra är loot-systemet. Istället för att ett föremål slumpas fram efter man dödat ett monster, så tappar monstret det som det hade på sig. Spelet går ut på att man skall klara s.k. huvuduppdrag, men samtidigt finns det mindre sidouppdrag att klara på vägen.

Expansioner
 2007 – Titan Quest: Immortal Throne
 2017 – Titan Quest: Ragnarök
 2019 – Titan Quest: Atlantis
 2021 – Titan Quest: Eternal Embers

Externa länkar
Officiell webbplats

Windows-spel
Datorspel 2006
Action-datorrollspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
IOS-spel
Android-spel
Datorrollspel
Rödbo församling

Rödbo församling var en församling i Göteborgs stift  i Göteborgs kommun. Församlingen uppgick 2010 i Tuve-Säve församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung och har även kallats Kungälvs landsförsamling.

Församlingen var från omkring 1640 till 1974 annexförsamling i pastoratet Kungälv, Rödbo och Ytterby.  Från 1974 till 1979 annexförsamling i pastoratet Säve, Björlanda, Torslanda och Rödbo. Från 1979 till 2010 annexförsamling i pastoratet Säve och Rödbo. Församlingen uppgick 2010 i Tuve-Säve församling.

Kyrkor 
Från 1500-talet fram till 1974 hade församlingen haft gemensam församlingskyrka med Kungälv (Kungälvs kyrka), såsom stadens landsförsamling. Församlingskyrka var från 1974 det tidigare begravningskapellet Rödbo kyrka.

Areal
Rödbo församling omfattade den 1 januari 1976 en areal av 18,7 kvadratkilometer, varav 17,8 kvadratkilometer land.

Se även
Rödbo socken

Källor

Fotnoter

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Historiska församlingar i Göteborg