kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Estadio Municipal de San Felipe

Estadio Municipal San Felipe är en fotbollsarena i San Felipe i regionen Valparaíso i Chile och är Unión San Felipes hemmaplan. Arenan tar 10 000 åskådare vid fullsatt och används i stort sett enbart av Unión San Felipe som spelar nästan alla sina hemmamatcher på arenan. När det är större matcher, såsom matcherna i Copa Sudamericana och Copa Libertadores, så flyttas matcherna till andra spelplatser. Under Copa Sudamericana 2010 spelade Unión San Felipe sina hemmamatcher på Estadio Santa Laura-Universidad SEK i Santiago. Arenan stod färdig 1958, två år efter att Unión San Felipe grundades.

Sportanläggningar i Chile
Sportanläggningar invigda 1958
Senescens

Senescens kan referera till organismens åldrande men även till åldrande av celler och organ i kroppen. I fråga om en cell handlar det exempelvis om en avtagande förmåga att föröka sig med tiden. Varje cell är programmerad för ett visst antal celldelningar, och därefter slutar den delas. Cellen hamnar då i ett stillestånd som antingen följs av celldöd, så kallad apoptos, eller så kvarstår cellerna i kroppen i ett stadium som på engelska kallas just "senescence".

Se även 
 Åldrande
 Cellbiologi

Åldrande
Bussolyckan i Qafa e Vishës

Bussolyckan i Qafa e Vishës inträffade den 21 maj 2012 klockan 16:30 (CET) nära staden Himara vid Qafa e Vishës, omkring 220 kilometer söder om Albaniens huvudstad Tirana, då en buss med 45 passagerare störtade 80 meter ut från en klippa. De flesta av offren var studenter vid Aleksandër Xhuvani-universitetet i Elbasan. Studenterna var vid olyckan på väg från Elbasan till Saranda. 13 personer avled till följd av olyckan, och över 20 personer skadades.

Olycka 
Bussen störtade ner i en 80-meter djup ravin, enligt polisens taleskvinna Klejda Plangarica, och att en polisutredning pågick. Ambulanser och räddningshelikoptrar skickades för att hjälpa sårade och föra dem till sjukhus då man fruktade att skadorna kunde bli värre. 

Himaras borgmästare, Gjergj Goro, deklarerade att alla, tillsammans med invånarna, gjorde allt i sin makt för att rädda skadade. I en intervju med Top Channel underströk han att utredningsgruppen vidtar nödvändiga åtgärder för att ta reda på vad som orsakade olyckan och meddelade att delar av den olycksdrabbade vägen redan reparerats, dock ligger de 13 offrens kroppar fortfarande låg kvar.

Reaktioner 
Albaniens president, Bamir Topi, som besökte Tiranas militärsjukhus dit många av de skadade förts, uttryckte sina kondoleanser till de drabbades anhöriga. Albaniens premiärminister, Sali Berisha, skickade sina kondoleanser till offren från Nato-mötet i Chicago.

Albaniens regering beslutade efter order av Sali Berisha för att utlysa landssorg den 22 maj med flaggor på halvstång och med det statliga TV-bolaget Radio Televizioni Shqiptar som skulle sända klassisk musik. Regeringen meddelade även att man kommer att stå för alla begravningskostnader.

Även Kosovos utrikesminister Enver Hoxhaj, presidenten Atifete Jahjaga, talmannen Jakup Krasniqi och premiärministern Hashim Thaçi uttryckte sina kondoleanser.

Under samma dag som landssorgen utlysts deltog även landets representant i Eurovision Song Contest 2012, Rona Nishliu i den första semifinalen av tävlingen. På grund av olyckan fick Radio Televizioni Shqiptar dispens för att inte sända semifinalen, och därmed röstade Albanien enbart genom juryröster i tävlingen.

Referenser 

2012 i Albanien
Qafa e Vishes
Olyckor i Albanien
Qafa e Vishes
Herrestads säteri

Herrestads säteri kan syfta på:

Herrestad, Kärda – ett säteri i Kärda socken, Jönköpings län
Herrestad, Marbäck – gods och säteri i Marbäcks socken, Jönköpings län
Herresta, Strängnäs kommun (även kallat Herrestad) – ett gods och säteri i Toresunds socken, Strängnäs kommun
Herrestad, Marbäck

Herrestad är ett gods och säteri i Marbäcks socken i Aneby kommun.

Herrestad med en areal av 190 hektar utgjorde tillsammans med Bordsjö och Katrineholm ett fideikomisskomplex i Jönköpings län på sammanlagt 6 000 hektar mark. Det samlades av Gustaf Trolle-Bonde som 1826 köpte Herrestad och ägdes senare av hans sonson Carl Bonde.

Herrestad tillhörde tidigare släkten Pistol, Anders Gustavsson Pistol, som förekommer i Karolinerna var bosatt här.

Källor 

 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 1163.

Byggnader och anläggningar i Aneby kommun
herrgårdar i Småland
HMS Implacable (R86)

HMS Implacable var ett hangarfartyg av Implacable-klass i brittiska Royal Navy.

Historia
Fartyget sjösattes vid Fairfields skeppsvarv vid Clydeside tre månader efter hennes systerfartyg  och var tydligt avsedd för brittiska Stillahavsflottan. Hennes första befälhavare var kapten Lachlan Mackintosh från Mackintosh, men han ersattes av kapten Charles Hughes-Hallett före avgång till Fjärran Östern.

Efter hon togs i tjänst genomförde hon anfall på det tyska slagskeppet Tirpitz i slutet av 1944. Den 27 november 1944 bombade Fairey Barracuda-plan från hangarfartyget två norska fartyg som transporterade allierade krigsfångar, dödade 2 571 man ombord på Rigel, en av de största katastroferna till havs någonsin. Fartygen misstogs för att vara tyska trupptransporter.

Implacable anlöpte Sydney den 8 maj 1945 (Segerdagen). Hon anslöt sig till brittiska Stillahavsflottans hangarfartygseskader som ersättning för , som skulle återgå till Storbritannien för en större ombyggnation.

Andra typer av flygplan som Implacable opererade var Fairey Firefly, Supermarine Seafire och Grumman Avenger.

Hennes första operation som en del av brittiska Stillahavsflottan var emot japanska flygfält på Truk i Karolinerna.

Fartyget förblev i Stilla havet efter krigsslutet och blev flaggskepp för sir Philip Vian när han tog över som viceamiral i Stillahavsflottan under en tid. Hon återvände till Storbritannien i tid för segerparaden.

Flygförband ombord
30 Naval Fighter Wing: 800 NAS, 801 NAS (1943-1945)
8th Carrier Air Group:  801 NAS, 828 NAS, 880 NAS, 1771 NAS (1945-framåt)
I mars 1945 fanns följande 81 flygplan ombord: 48 Seafires, 21 Avengers och 12 Fireflies.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Maritimequest HMS Implacable bildgalleri 

Implacable-klass
Fartyg byggda i Skottland
Fartyg sjösatta 1942
Brittiska hangarfartyg under andra världskriget
Brittiska hangarfartyg under kalla kriget
HMS Implacable

HMS Implacable kan avse:

Implacable, sjösatt 1795 som det franska skeppet Duguay-Trouin, var en 74-kanoners linjeskepp. Erövrades av britterna den 3 november 1805, namnändrad till Implacable. Borrades i sank 1949 som det näst äldsta skeppet i flottan (efter Victory). 
Implacable, var ett slagskepp av Formidable-klass sjösatt 1899. Tjänstgjorde under första världskriget och deltog i strid vid Dardanellerna. Hon såldes för skrotning 1921.
Implacable (R86), sjösatt 1942, var typfartyget i Implacable-klassen. Deltog under andra världskriget och skrotades 1954.
Oranienburger Strasse station

Oranienburger Strasse station är en underjordisk station för Berlins pendeltåg (S-bahn) som ligger i Berlin Nord-Süd-Tunnel under gatan Oranienburger Strasse. Stationen invigdes 1936. När Berlin var en delad stad stannade inga tåg på stationen, stationen var då en så kallad spökstation. Linjen förenade olika delar av Västberlin och alla tåg åkte förbi stationen och genom Östberlin utan att stanna. Sedan 1877 går spårvagnstrafik på gatan ovanför stationen. Idag trafikerar linje S1,S2,S25 och S26 stationen.

Bilder 

Oranienburger Strasse station
Järnvägsstationer invigda 1936
Berlin-Mitte
1936 i Tyskland
Leeds United AFC säsongen 1924/1925

Leeds United AFC säsongen 1924/1925 var klubbens första någonsin i division 1 efter att ha vunnit division 2 säsongen innan. I brist på tillgångar hade klubben inte lyckats förstärka laget inför säsongen i någon betydande utsträckning. 
Efter att laget haft en svag vårsäsong så införskaffades dock några spelare, Willis Edwards från Chesterfield FC, Tom Jennings från Raith Rovers FC och Russell Wainscoat från Middlesbrough. Dessa tre skulle komma att få en betydande inverkan på laget på både kort och lång sikt.

Laget blev utslaget redan i första omgången av FA-cupen där det blev förlust borta mot Liverpool FC med 0-3. 

Ledande målskyttar var Jack Swann med 11 mål följt av Percy Whipp med 10.

Sluttabell i ligan 1924/1925
Leeds placering i sluttabellen The Football League, division 1 säsongen 1924/1925.

Spelartruppen 1924/1925
Leeds United spelartrupp säsongen 1924/1925.

Spelarnas ålder (inom parentes) gäller 1 september den aktuella säsongen, dvs vid säsongsinledningen.

Källor
Noter

1924
Fotbollssäsongen 1924/1925 efter lag
1924 i Storbritannien
1925 i Storbritannien
Centerwall

Centerwall eller Centervall är ett svenskt efternamn, som burits av bland andra:

 Anders Fredrik Centerwall
 Charlotte Centervall
 Esaias Centerwall
 Julius Centerwall
 Marie Centerwall
 Otto Centerwall
 Senta Centervall
 Stig Centerwall
 Sture Centerwall

Svenska efternamn
Carl Schuchhardt

Carl Schuchhardt, född den 6 augusti 1859 i Hannover, död den 7 december 1943 i Arolsen, var en tysk arkeolog och  förhistoriker.

Schuchhardt företog 1883–1887 resor i arkeologiskt syfte genom Rumänien, Mindre Asien och Grekland, blev 1889 föreståndare för Kestnermuseet i Hannover och 1908 för den förhistoriska avdelningen av kejserliga museet i Berlin. Bland hans skrifter kan nämnas: Schliemanns Ausgrabungen (1890; 2:a upplagan 1891; "Schliemanns upptäckter", bearbetning av Julius Centerwall, 1891), Die hannoveranischen Bildhauer der Renaissance 1550–1700 (1909), Alterthümer von Pergamon (I, 1913–1914), ett efter mycket stor måttstock anlagt arbete, med bidrag av många andra lärde. Schuchhardt utgav Atlas vorgeschichtlicher Befestigungen in Niedersachsen (1905); han var en av redaktörerna för "Prähistorische Zeitschrift".

Källor

Noter

Tryckta källor 
 

Tyska arkeologer
Klassiska arkeologer
Tyskt museifolk
Arkeologer under 1800-talet
Arkeologer under 1900-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Alumner från Göttingens universitet
Alumner från Leipzigs universitet
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Personer från Hannover
Födda 1859
Avlidna 1943
Män
Ugglan
Schuchhardt

Schuchhardt eller Schuchardt är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Carl Schuchhardt (1859–1943), tysk förhistoriker
 Hugo Schuchardt (1842–1927), tysk romanist
 Walter-Herwig Schuchhardt (1900–1976), tysk klassisk arkeolog

Tyska efternamn
Hugo Schuchardt

Hugo Ernst Mario Schuchardt, född den 4 februari 1842 i Gotha, död den 21 april 1927 i Graz, var en tysk romanist.

Schuchardt studerade i Jena och Bonn, vistades därpå i franska Schweiz och Italien, blev professor 1873 i Halle och 1876 i Graz samt tog 1900 avsked. Han utvecklade ett mycket omfångsrikt och betydande vetenskapligt författarskap, av vars frukter kan nämnas Der Vokalismus des Vulgärlateins (3 band, 1866-68), Ritornell und Terzine (1874), Über Hasdens altrumänische Texte (1880), Kreolische Studien (9 delar, 1882-90), Slawo-deutsches und slawo-italienisches (1885), Über die Laut-gesetze (samma år), Romanisches und keltisches (1886), Baskische Studien (I, 1873), Weltsprache und Weltsprachen (1894), Über den passiven Charakter des Transitivs in den kaukasischen Sprachen (1895), Romanische Etymologien (2 band, 1898-99), Baskisch und romanisch (1906), Die iberische Deklination (1907),  Die Sprache der Saramakkaneger in Surinam (1914) och Zur Kenntnis des baskischen von Sara (1922). I de polemiker, som Första världskriget framkallade, deltog Schuchardt med ströskrifterna Deutsch gegen französisch und englisch (1914; 3:e upplagan 1915) och Aus dem Herzen eines Romanisten (1915). Schuchardt var ledamot av vetenskapsakademien i Wien. Till hans 80-årsdag utgavs festskriften Hugo Schuchardt-brevier. Ein Vademekum der allgemeinen Sprachwissenschaft (1922).

Källor 

 

Tyska romanister
Tyska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer verksamma vid universitetet i Graz
Filologer under 1800-talet
Filologer under 1900-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Gotha
Födda 1842
Avlidna 1927
Män
Ugglan
Drömmen om Thérèse

Drömmen om Thérèse är en svensk opera för arenascen i två akter med musik av Lars Johan Werle. Librettot av Lars Runsten bygger på novellen Pour une nuit d'amour av Emile Zola.

Historia  
Verket skrevs för Stockholmsoperans Rotunda, en arenascen där instrumentalgrupper sitter bakom publiken, där den hade urpremiär den 26 maj 1964. Operan har även uppförts i bland annat München och Edinburgh samt i svensk TV 1988.

Roller 
 Thérèse (mezzosopran)
 Julien (baryton)
 Columbel (tenor)
 Françoise (sopran)
 Två fabriksflickor (sopraner)
 Tre fulla officerare (tenor, baryton respektive bas)
 Gatsoperskan (talroll)
 Främlingen (stum roll, gitarrist)
 Den blinde fiolspelaren (stum roll, violinist)

Handling 
Operan utspelar sig i en fransk småstad på 1800-talet.

Ljudupptagning 
Drömmen om Thérèse. LP. Swedish Society Discofil SLT 33177. 1967.

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Svenskspråkiga operor
Frankrike i fiktion
1800-talet i fiktion
1964 i Sverige
Musikåret 1964
Teateråret 1964
Kultur i Stockholm
Svenska operor
Ewa Westling

Anna Kristina Ewa Westling, född Westring 29 augusti 1944 i Arbrå, är mor till prins Daniel och farmor till prinsessan Estelle och prins Oscar.

Westling är dotter till modellsnickaren Enar Westring (1913–2000), som bland många syskon var bror till skidåkaren Frida Hansdotters morfar, och Nanny Hugg (1916–93). Hon gifte sig 14 maj 1967 med Olle Westling. Paret har förutom Daniel dottern Anna Maria Söderström (född 1970).

Westling var posttjänsteman före sin pensionering.

Referenser

Noter

Källor
Kristianstadsbladet, 2012-02-24, s. 7, "Kungahuset är något bestående".

Personer från Arbrå socken
Födda 1944
Levande personer
Kvinnor
Olle Westling

Olle Gunnar Westling, född 7 januari 1945 i Hanebo församling i Hälsingland, är en svensk socionom och tidigare kommunaltjänsteman. Han är far till prins Daniel av Sverige och farfar till prinsessan Estelle och prins Oscar.

Biografi
Olle Westling, uppvuxen i Acktjära, började efter folkskolan arbeta som bud och butiksbiträde, bland annat i en järnhandel. Han deltog i frivillig FN-tjänst i Gazaremsan 1965–1966. Efter en period som, enligt en arbetskamrat framgångsrik, bilförsäljare fortbildade han sig via folkhögskola och socialhögskola och påbörjade därefter en karriär inom kommunal socialtjänst, vilken så småningom ledde honom till ett antal olika kommunala chefsposter. Då han vid årsskiftet 2008–2009 gick i pension var han chef för äldreomsorgen i Sandvikens kommun.

Olle och Ewa Westling träffade kungaparet vid ett tillfälle på 1980-talet, då kungaparet var på Eriksgata i Ockelbo. I sin egenskap av socialchef i kommunen höll då Olle Westling ett tal för kungaparet, vilket finns bevarat på film.

Familj
Olle Westling är det fjärde barnet av fem till skogsarbetaren Anders Westling, ursprungligen Andersson (1900–1980) och Frida Berta Elisabet Westling, född Borg (1913–1998). Han har skogsfinsk påbrå och beskriver sig som stolt över dessa rötter.

Den 14 maj 1967 gifte sig Olle Westling med Ewa Westring. Paret har två barn – prins Daniel och dottern Anna Maria Westling Söderström (född 1970), som är gift och har två döttrar.

Olle Westling är morbror till den tidigare bandyspelaren, numera bandytränaren, Hans Åström. Han är även kusin till riksspelmannen Hugo Westling då deras fäder var tvillingar.

Referenser

Noter

Källor
 Tommy Schönstedt: "Olle Westlings son blir kunglig" i Expressen 2009-02-27
 Tommy Schönstedt: "Småbusige Olle ska bli pappa till en prins" i Expressen 2010-06-14
 Roland Classon: "Daniel Westling och hans släkt" i Helsingborgs Dagblad 2010-05-17
 Olivia Svensson, Johanna Hellsten: "Föräldrarna har träffat kungaparet tidigare" i Aftonbladet 2010-05-20
Kristianstadsbladet, 2012-02-24, s. 7, "Kungahuset är något bestående".

Personer från Hanebo socken
Födda 1945
Levande personer
Män
Orphée

Orphée är en fransk film från 1950 regisserad av Jean Cocteau.

Den utgör den centrala delen i Cocteaus så kallade Orfiska trilogi som inleds med En poets blod (1930) och avslutas med Orfeus testamente (1960). Handlingen är baserad på den grekiska myten om Orfeus och Eurydike men utspelar sig i samtiden.

Handling
Orphée är en populär poet som hamnat i skuggan av avantgardet på Café de Poètes. Utanför caféet blir den unge poeten Cégeste dödad. Hans beskyddare, kallad Prinsessan, tar med kroppen i en bil och ber Orphée följa med som vittne. Från bilradion hörs märkliga och monotona meddelanden som fascinerar Orphée. I Prinsessans ödsliga hus ser han hur hon återupplivar poeten och försvinner tillsammans med honom genom en spegel. Chauffören Heurtebise tar Orphée, som förälskat sig i Prinsessan, tillbaka hem där hans hustru Eurydike väntar på honom. Orphée ignorerar henne för att i stället lyssna på radiorösten i garaget. Heurtebise varnar för att Eurydike är i fara och strax därefter blir hon dödad av två motorcyklister. Orphée är djupt ångerfull men Heurtebise visar hur han kan följa efter Eurydike genom en spegel. I underjorden ställs de inför en domstol och tillåts återvända till livet under förutsättning att Orphée aldrig mer ser på henne. Tillbaka i livet blir deras tillvaro olycklig då det är svårt att undvika att se på varandra. Eurydike har förstått att Orphée är förälskad i Prinsessan och försöker få honom att se på henne, men misslyckas. Det blir istället av en slump som Orphée får syn på Eurydike i backspegeln under en bilresa och hon försvinner direkt. Därefter blir Orphées hem angripet av vänner till Cégeste som vill veta vad som hänt med den unge poeten. I tumultet blir Orphée träffad av en förlupen pistolkula och dör. Tillbaka i underjorden finner han Prinsessan och svär henne evig kärlek. Men Heurtebise reser tillsammans med Orphée tillbaka i tiden och ändrar händelsernas förlopp. När filmen slutar är Orphée och Eurydike tillbaka och lyckliga i sitt hem som om allt bara varit en dröm.

Specialeffekter
Filmen karaktäriseras av flera återkommande specialeffekter. Bland annat scener som spelas upp baklänges, transparent och negativ fotoexponering, bilder av flytande spegelglas och speglar som krossas av sig själv.

Huvudkaraktärer
Orphée – Jean Marais
Heurtebise – François Périer
Prinsessan/Döden – María Casares
Eurydike – Marie Déa
Aglaonice – Juliette Gréco
Poeten – Roger Blin
Jacques Cégeste – Edouard Dermithe

Inflytande
Filmen influerade bland andra Ingmar Bergman som beskrev den som en "en av de vackraste franska filmerna som någonsin gjorts".

Källor

Externa länkar

Franska filmer 1950
Franska dramafilmer
Franska fantasyfilmer
Franska romantikfilmer
Franskspråkiga filmer
Filmer i regi av Jean Cocteau
Filmer baserade på grekisk-romersk mytologi
Gottlieb August Herrich-Schäffer

Gottlieb August Herrich-Schäffer, född 17 december 1799, död 14 april 1874, var en tysk läkare och entomolog.

Herrich-Schäffer blev känd genom sitt stora fjärilverk Systematische Bearbeitung der Schmetterlinge von Europa (1843–1853, 69 delar med 636 kolorerade och 36 svarta planscher), avsett som revision av och supplement till Jacob Hübners Sammlung europäischer Schmetteringe. Herrich-Schäffer författade även fortsättningen av Georg Wolfgang Franz Panzers Fauna insectorum Germaniæ (häfte 111–190, 1829–1844) och Nomenclator entemologicus (2 band, 1835–1840) med flera.

Källor 
 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 1165.

Tyska entomologer
Tyska läkare under 1800-talet
Personer från Regensburg
Födda 1799
Avlidna 1874
Män
Svensk uppslagsbok
Absolut Art Collection

Absolut Art Collection är en svensk konstsamling.

Absolut Art Collection är en samling konstverk för Absolut Vodka, som började byggas upp av dåvarande AB Vin & Spritcentralen 1986 med ett verk av Andy Warhol och numera omfattar omkring 850 konstverk av 550 konstnärer. Konstsamlingen undantogs från försäljningen av Vin & Sprit AB till Pernod Ricard 2007 efter ett enhälligt riksdagsbeslut, vilket föranletts av en motion av Leif Pagrotsky.

Absolut Art Collection visas på Spritmuseum i Stockholm.

Externa länkar
 Absolut Art Collections webbplats

Källor

Dagens Nyheter, 23 maj 2012, Kultur sidorna 4-5

Konstmuseer och konsthallar i Sverige
Mat- och dryckesmuseer
Svensk konst
Give me Liberty, or give me Death!

Give me Liberty, or give me Death! (svenska: Ge mig frihet, eller ge mig död!) är ett uttryck som Patrick Henry lär ha uttalat i ett tal den 23 mars 1775 i Saint John's Church i Richmond som slutkläm efter att ha yrkat kolonin Virginias utträde ur Storbritannien.

Den exakta ordalydelsen är okänd. Henrys tal trycktes i en bok av William Wirt långt senare men det är en efterhandskonstruktion som inte baserar sig på autentiska källor. Det som historiker är överens om är att Henry med sitt tal bidrog till patriotiska stämningar bland invånarna i Brittiska Amerika som strävade efter självständighet från Storbritannien. Thomas Jefferson och George Washington var på plats bland åhörarna och en knapp månad efter talet utkämpades slagen vid Lexington och Concord.

Efter talet hölls en omröstning där Henrys linje vann knappt, vilket utslag redan i sig påskyndade amerikanska revolutionen.

Noter

Externa länkar
Give me Liberty or give me Death på University of Oklahomas webbplats
Richard Schuman's tolkning av Henrys tal på Colonial Williamsburg Foundations webbplats

Tal (retorik)
Virginias historia
Richmond, Virginia
1775 i Nordamerika
Politikåret 1775
St. John's Episcopal Church

St. John's Episcopal Church kan syfta på:

St. John's Episcopal Church (Hampton, Virginia)
St. John's Episcopal Church (Richmond, Virginia)
Ludwig Herrig

Friedrich Christian Ludwig Herrig, född 12 maj 1812, död 17 januari 1889, var en tysk språkforskare, farbror till Hans Herrig.

Herrig, som var gymnasialprofessor, grundade 1846 tillsammans med Heinrich Viehoff den ansedda tidskriften Archiv für das Studium der neuren Sprachen und Litteraturen och utgav The British classical Authors (1904, fortsatt av Max Förster).

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 1167.

Externa länkar 
 

Tyska lingvister
Tyska gymnasieprofessorer
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Braunschweig
Födda 1812
Avlidna 1889
Män
Svensk uppslagsbok
St. John's Episcopal Church (Richmond, Virginia)

St. John's Episcopal Church är den äldsta bevarade kyrkobyggnaden i Virginias huvudstad Richmond. Byggnaden tillhör Episkopalkyrkan i USA. I sin ursprungliga form blev kyrkan färdig den 10 juni 1741. Kyrkan upptogs till National Register of Historic Places den 15 oktober 1966. Redan fem år tidigare hade kyrkan klassificerats som ett National Historic Landmark.

Ett viktigt politiskt möte gällande Virginias framtid hölls i kyrkan i mars 1775. En av mötesdeltagarna, Patrick Henry, höll ett eldfängt tal som senare har blivit känt som Give me Liberty, or give me Death! Talet påskyndade USA:s självständighet. George Washington, Thomas Jefferson, Richard Henry Lee och Peyton Randolph fanns med bland de övriga mötesdeltagarna. Kyrkan var den enda byggnaden i Richmond som var tillräckligt stor för ett dylikt möte. Med tanke på koloniguvernören Lord Dunmores närvaro i Williamsburg valde man inte att hålla mötet i Virginias dåvarande huvudstad.

Kyrkan tog skada år 1781 då Benedict Arnold, som var på den brittiska sidan i amerikanska revolutionskriget, inhyste sina trupper i kyrkan. Reparationsarbetet inleddes år 1785 under Edmund Randolph.

Två av Virginias guvernörer ligger begravda på kyrkogården St. John's Churchyard: John Page och James Wood.

Referenser

Kyrkobyggnader i USA
Richmond, Virginia
Byggnader och anläggningar i Virginia