kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Puhs film om Heffaklumpen

Puhs film om Heffaklumpen () är en amerikansk animerad film från 2005, producerad av Walt Disney Pictures. I huvudrollen syns Nalle Puh. Den hade premiär på bio den 4 februari det året i Polen och Island.

Handling 
En morgon blir vännerna i Sjumilaskogen väckta av ett mystiskt ljud. Kanin förklarar att det bara kan vara den fasliga heffaklumpen som ligger bakom. Vännerna bestämmer sig för att göra en heffaklumpsexpedition för att fånga monstret. Alla får följa med, utom Ru som Kanin anser vara för liten. Ru bestämmer sig dock för att själv ge sig ut på en egen expedition för att visa de andra att han inte är för liten.

Röster
 Nalle Puh - Guy de la Berg
 Nasse - Michael Blomqvist
 Kanin - Charlie Elvegård
 Tiger - Rolf Lydahl
 Ru - Linus Hallström
 Kängu - Ayla Kabaca
 Ior - Bengt Skogholt
 Heffa - Filip Hallqvist
 Heffas mamma - Beatrice Järås

Om filmen 
 Filmen fick uppföljaren Puhs Heffaklump Halloween som gavs ut direkt på DVD den 19 oktober samma år.

Källor

Externa länkar 

Amerikanska animerade filmer
Amerikanska filmer 2005
Disneys långfilmer
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 2005
Animerade musikalfilmer
Filmer från Walt Disney Pictures
Nalle Puh-filmer
Wilhelm II av Braunschweig-Wolfenbüttel

Wilhelm II "den yngre" av Braunschweig-Wolfenbüttel, Wilhelm "der Jüngere", född 1425/1426, död 7 juli 1503, begravd i St Blasius i Münden. Han var hertig av Braunschweig-Wolfenbüttel-Calenberg 1482-1495. Son till hertig Wilhelm I av Braunschweig-Wolfenbüttel (död 1482) och Cecilia av Brandenburg (död 1449).

Biografi
Furst Wilhelm II efterträdde fadern 1482 jämte sin bror Fredrik och blev 1483 även hertig av Göttingen. Då Fredrik visade sig vara sinnessjuk satte Wilhelm denne i förvar i Münden 1485, och Fredrik dog där utan arvingar 1495.

Wilhelm överlät styret av furstendömet Braunschweig-Wolfenbüttel åt sönerna redan 1491. Vid Fredriks död 1495 delade Wilhelm samma år upp sin fars arv mellan sina egna söner Henrik och Erik.

Äktenskap och barn
Wilhelm gifte sig 7 maj 1454 med Elisabeth av Stolberg (död 1520/1522). Paret fick följande barn:

Anna (1459/1460-1520), gift 1488 med lantgreve Wilhelm I av Hessen (1466-1515)
Henrik I av Braunschweig-Wolfenbüttel (1463-1514), hertig till Braunschweig-Lüneburg, furste av Braunschweig-Wolfenbüttel
Erik I (1470-1540), hertig till Braunschweig-Lüneburg, furste av Calenberg-Göttingen

Referenser 

Meyers Konversationslexikon, Band 3, s. 363

Personer i Tyskland under 1400-talet
Hertigar av Braunschweig
Huset Welf
Födda 1420-talet
Avlidna 1503
Män
Sulley Muntari

Suleyman Ali "Sulley" Muntari, född 27 augusti 1984, är en ghanansk före detta fotbollsspelare.

Klubbkarriär

AC Milan 
Söndagen den 19 februari 2012 gjorde Sulley sin debutmatch mot Cesana. Han avlossade sitt första skott i Milan tröjan i den 3:e minuten, 17 minuter senare gjorde han sitt första mål. Efter en frispark som togs av Milans mittback Thiago Silva som sköts rakt på Cesanamålvakten som släppte en retur som Sulley slog in i nätmaskorna. Matchen slutade 3-1 till Milan och han blev matchhjälte. 
 
I matchen mot Juventus gjorde Sulley ett mål, men domaren såg inte att bollen hade passerat över mållinjen. Juventusmålvakten Buffon tog upp bollen och spelet fortsatte. Detta är en situation som har diskuterats mycket i efterhand.

Deportivo La Coruña
Den 22 februari 2018 värvades Muntari av spanska Deportivo La Coruña, där han skrev på ett kontrakt fram till slutet av säsongen 2017/2018. Dagen efter debuterade Muntari i La Liga i en 0–0-match mot Espanyol, där han blev inbytt i den 82:a minuten mot Pedro Mosquera.

Albacete
Den 31 januari 2019 värvades Muntari av Albacete, där han skrev på ett kontrakt över resten av säsongen 2018/2019.

Referenser

Noter

Ghananska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Liberty Professionals
Spelare i Udinese Calcio
Spelare i Portsmouth FC
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i Sunderland AFC
Spelare i AC Milan
Spelare i Al-Ittihad (Saudiarabien)
Spelare i Pescara Calcio
Spelare i RC Deportivo de La Coruña
Spelare i Albacete Balompié
Spelare i Serie A
Spelare i Premier League
Spelare i Saudi Professional League
Spelare i La Liga
Spelare i Segunda División
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2008
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2012
Spelare i VM i fotboll 2014
Födda 1984
Levande personer
Män
Strandängens idrottsplats

Strandängens idrottsplats är en idrottsplats i Örsjö tätort, vid Örsjösjön, som ägs, sköts och används av Örsjö IF. På idrottsplatsen finns det förutom en gräsplan även en grusplan, parkering, Örsjö IF:s klubbhus med omklädningsrum och kiosk, samt en badplats i anslutning till idrottsplatsen. Strandängens idrottsplats invigdes 1951.

Sportanläggningar i Nybro kommun
Sportanläggningar invigda 1951
1951 i Sverige
Wilhelm I av Braunschweig-Wolfenbüttel

Wilhelm I "den segerrike" av Braunschweig-Lüneburg-Wolfenbüttel, även kallad Wilhelm "den äldre" (på tyska Wilhelm "der Siegreiche" och Wilhelm "der Ältere"), född 1392, död 25 juli 1482 i Braunschweig, och begravd i Braunschweigs katedral. Han var hertig av Braunschweig-Lüneburg 1416-1482 samt regerande furste av Lüneburg och senare av Wolfenbüttel. Son till hertig Henrik den milde av Braunschweig-Lüneburg (död 1416) och Sofia av Pommern (död 1400/1406).

Biografi 
Hertig Wilhelm av Braunschweig-Lüneburg tillhörde det mellersta huset Braunschweig, en linje som grundats av hans far. Wilhelm delade efter faderns död 1416 upp de welfiska godsen mellan sig och yngre brodern Henrik. Fram till 1428 var Wilhelm furste av Lüneburg, men detta år bytte bröderna furstendöme med farbrodern Bernhard i Braunschweig. Bernhard grundade därmed det mellersta huset Lüneburg, det senare huset Hannover. Vid bytet 1428 tillföll även Kalenberg Braunschweigs nya herrar. Strax efter delade Wilhelm med brodern Henrik varvid Wilhelm erhöll Kalenberg och Henrik Wolfenbüttel. Till Wilhelm avträdde Otto "den enögde" linjen Göttingens besittningar, och 1473 ärvde Wilhelm brodern Henrik. Vid sin egen död 1482 efterträddes Wilhelm I av sönerna Wilhelm II och Fredrik.

Furstendömena Braunschweig och Lüneburg hade uppstått vid delningarna av hertigdömet Braunschweig-Lüneburg 1267 och 1269. Riksrättsligt förblev dock hertigdömet odelat varför alla furstar förde titeln hertig av (eller till) Braunschweig-Lüneburg. Då förhållandet till stadsbefolkningen i Braunschweig blev alltmer spänt flyttade linjen Braunschweig 1432 sitt säte till Wolfenbüttel, vars ort byggdes ut som residensstad. Wolfenbüttel gav namn åt detta delfurstendöme. Först vid mitten av 1700-talet förlades sätet återigen till Braunschweig.

Äktenskap och barn
Wilhelm I gifte sig första gången i nuvarande Berlin 30 maj 1423 med Cecilia av Brandenburg (död 1449). Paret fick följande barn:
Wilhelm II av Braunschweig-Wolfenbüttel (1425/1426-1503), hertig av Braunschweig-Wolfenbüttel
Fredrik II av Braunschweig-Wolfenbüttel (död 6 mars 1495), hertig av Braunschweig-Calenberg 1482

Wilhelm I gifte om sig 1466 med Mathilda av Holstein-Schauenburg (död 1468). Paret fick följande barn:
Otto (1468-1471)

Därtill hade Wilhelm I med en Cecilia en illegitim dotter Sofia som blev nunna i Marienau.

Referenser 

Notæ Sancti Blasii
Meyers Konversationslexikon, Band 3, s. 363

Personer i Tyskland under 1400-talet
Hertigar av Braunschweig
Huset Welf
Födda 1392
Avlidna 1482
Män
Michael Berryman

Michael Berryman, född 4 september 1948 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare.

Berryman har gjort filmer inom andra genrer också men är mest känd som skräckfilmsskådis och särskilt då som Pluto i The Hills Have Eyes (1977). Han hade även en roll i dramat Gökboet (1975) baserad på Ken Keseys roman.

Det är inte så svårt att känna igen Berryman på grund av hans speciella utseende. Han saknar nämligen hår, tänder, naglar och svettkörtlar på grund av ektodermal dysplasi, en ovanlig medicinsk åkomma.

Filmografi (urval)

Externa länkar 

 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1948
Män
Levande personer
Skådespelare från Los Angeles
Henrik den milde av Braunschweig-Lüneburg

Henrik II "den milde" av Braunschweig-Lüneburg, tyska Heinrich "der Milde", född 1364/1365, död i Ülzen 14 oktober 1416, begravd i Braunschweig. Han var hertig av Braunschweig-Lüneburg 1373-1416, medregent av Lüneburg 1388-1409 och ensam furste av Lüneburg 1409-1416. Yngre son till hertig Magnus II av Braunschweig-Lüneburg (stupad 1373) och Katharina av Anhalt-Bernburg (död 1390).

Biografi
Hertig Henrik efterträdde jämte sina äldre bröder Fredrik och Bernhard den 1373 stupade fadern. Vid Winsen an der Aller besegrade bröderna 1388 hertigarna av Sachsen, och genom erövringen av Lüneburg sattes punkt för det lüneburgska arvsföljdkriget. Äldste brodern Fredrik satte sig då i Braunschweig medan Henrik och Bernhard gemensamt styrde Lüneburg.

Då Fredrik mördades i Fritzlar 1400 av greven av Waldeck övertog Henrik och Bernhard gemensamt styret av hela Braunschweig-Wolfenbüttel och Lüneburg. Vid en delning mellan de två 1409 uppstod de mellersta linjerna Braunschweig och Lüneburg. Braunschweig tillföll Bernhard och Henrik erhöll Lüneburg. 

Henrik avled 1416. Hans söner bytte Lüneburg mot Bernhards Braunschweig 1428.

Äktenskap och barn
Henrik gifte sig första gången 11 november 1388 med Sofia av Pommern (död 1400/1406), till följd av det kontrakt som upprättats redan 31 juli 1386. Paret fick följande barn:
Katarina (död 1442), gift med kurfurst Fredrik I av Sachsen (död 1428)
Wilhelm I av Braunschweig-Wolfenbüttel (död 1482), hertig av Braunschweig-Wolfenbüttel

Henrik gifte om sig i Kassel 30 januari 1409 med Margareta av Hessen (1389-1446). Paret fick följande barn:
Henrik (1411-1473), hertig av Braunschweig-Wolfenbüttel

Referenser

Meyers Konversationslexikon, Band 3, s.363

Personer i Tyskland under 1400-talet
Hertigar av Braunschweig
Huset Welf
Avlidna 1416
Män
Födda okänt år
Keimo Hirvonen

Keimo Hirvonen, född 1959, är en finsk trummis som har arbetat med många av Finlands rock- och jazzstjärnor, bland annat J. Karjalainen, Rinneradio, Räkä Malmi, Hector, Pekka Pohjola och Hasse Walli.

Karriären 
Hirvonen föddes 1959 och började karriären som trummis för new agepionjären Maukka Perusjätkä i slutet av 1970-talet. Efter ett par plattor med Perusjätkä, spelade han trummor på Hanoi Rocks första singel I Want You / Kill City Kills år 1981. Därefter arbetade han bl.a. med Pave Majanen och Pete Malmi. Vid samma tid började han samarbetet med blues/country/rockstjärnan J.Karjalainen, som skulle bli ett långt sådant. 

Under början av 1980-talet blev Hirvonen ett känt namn också i jazzkretsar, då han arbetade med artister som Pekka Pohjola, Sakari Kuosmanen och de experimentella jazzkollektiven Instinct och The Bullworkers. Jazzen fortsatte in på nittiotalet med de legendariska jazzgrupperna Rinneradio och Cool Sheiks. Sedan blev det igen rock med Ismo Alanko och den dystra rockikonen Hector. 

I mitten av nittiotalet tog han igen upp samarbetet med J. Karjalainen, då han blev medlem i Karjalainens band Electric Sauna. I dag har han varit stadig medlem i bandet i över tio år och gett ut fem studioskivor.

Hirvonens viktigaste band 

Maukka Perusjätkä Ja Sota Apatiaa Vastaan
Maukka Perusjätkä
Hanoi Rocks
Pave’s Mistakes
Pete Malmi
Hasse Walli
J. Karjalainen Ja Mustat Lasit
Pekka Pohjola
Sakari Kuosmanen
Instinct
The Bullworkers
Rinneradio
The Cool Sheiks
Ismo Alanko
Hector
Dave Lindholm
Kirka
Riki Sorsa
J. Karjalainen Electric Sauna

Diskografi

Album i urval

Säpinää (Maukka Perusjätkä Ja Sota Apatiaa Vastaan, 1979)
Ennen Kolmatta Maailmansotaa (Maukka Perusjätkä,  1980)
Pave’s Mistakes (Pave’s Mistakes, 1980)
Koiranpennut (Maukka Perusjätkä, 1981)
Pete Malmi (Pete Malmi, 1981)
Hasse Walli (Hasse Walli, 1981)
J. Karjalainen Ja Mustat Lasit  (J. Karjalainen Ja Mustat Lasit, 1981)
Sounds Afro (Hasse Walli, 1982
Hefty Load (Hefty Load, 1983)
Jokamies (Pekka Pohjola, 1983)
Space Waltz (Pekka Pohjola, 1983)
Sakari Kuosmanen (Sakari Kuosmanen, 1985)
Ihana Elämä (Sakari Kuosmanen, 1986)
Flight Of The Angel (Pekka Pohjola, 1986)
Instinct (Instinct, 1986)
The Eternal Loop (Instinct, 1988)
The Bullworkers’ Club Jam Sessions (The Bullworkers, 1990
Dance And Visions (Rinneradio, 1990)
The Cool Sheiks (The Cool Sheiks, 1990)
Kun Suomi Putos Puusta (Ismo Alanko, 1990)
Yhtenä Iltana (Hector, 1991)
Ensilumi Tulee Kuudelta (Hector, 1992)
Kissatanssit (Dave Lindholm, 1992)
Moovin’ At The Groovin’ Victor’s (The Cool Sheiks, 1993)
Matkan Varrelta (Radio-orkesteri Putkimiehet, 1993)
Serve Cool (The Cool Sheiks, 1995)
J. Karjalainen Electric Sauna (J. Karjalainen Electric Sauna, 1996)
Laura Häkkisen silmät (J. Karjalainen Electric Sauna, 1998)
Electric picnic (J. Karjalainen Electric Sauna, 1999)
Marjaniemessä (J. Karjalainen Electric Sauna , 2001)
Valtatie (J. Karjalainen Electric Sauna , 2002)

Finländska trummisar
Födda 1959
Män
Levande personer
Musiker från Helsingfors
Nemanja Vidić

Nemanja Vidić (serbiska: Немања Видић), född den 21 oktober 1981 i Titovo Užice, Jugoslavien (nuvarande Serbien), är en serbisk före detta fotbollsspelare.

Klubbkarriär
Vidić kom till Premier League-laget Manchester United 2006 från ryska Spartak Moskva för en övergångssumma på ungefär 9,2 miljoner pund. Han spelade mellan  och 2014 spelade som försvarare för United. Den 5 mars 2014 bekräftades att Nemanja Vidić från och med säsongen 2014/2015 spelade för Inter Milan. Vidić, känd för sin hårda spelstil och sitt dominanta huvudspel, har tidigare även spelat för Röda stjärnan (Crvena Zvezda). Vidic gjorde sin sista hemmamatch för Manchester United den 6 maj 2014 och lämnade under sommaren klubben efter åtta säsonger. Den 29 januari 2016 meddelade Nemanja Vidić att han lägger skorna på hyllan efter de senaste säsongernas skador, detta efter en 14 år lång karriär.

Landslagskarriär
Vidić debuterade för Serbien och Montenegros landslag den 12 oktober 2002 mot Italien i kvalspelet till EM 2004. I juni 2006 skadade Vidić sitt vänstra knä och missade på grund av det fotbolls-VM 2006. Efter VM hade Serbien fått ett självständigt landslag som Vidić valde att representera. Han var med i Serbiens trupp vid fotbolls-VM 2010. Den 24 oktober 2011 meddelade Vidić att han slutade i landslaget.

Meriter

I klubblag
  Manchester United FC
 Premier League (5): 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2010/2011, 2012/2013
 UEFA Champions League: 2007/2008
 Engelska Ligacupen (3): 2005/06, 2008/09, 2009/10
 Community Shield (5): 2007, 2008, 2010, 2011, 2013
 VM för klubblag: 2008

Individuellt
Årets idrottare i SD Crvena Zvezda: 2002
Bästa serbiska spelare utomlands (4): 2005 (Spartak Moskva), 2007, 2008, 2010 (Manchester United)
Bästa serbiska fotbollsspelare (2): 2005, 2008
Uttagen i Årets elva i Premier League (4): 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2010–11
Årets spelare i Premier League (2): 2008–09, 2010–11
Sir Matt Busby Player of the Year (1): 2008–09
 Spelarnas val Årets spelare i Premier League (1): 2008–09
Uttagen i Årets lag (European Sport Magazines) (3): 2006–07, 2008–09, 2010–11
 Uttagen i FIFA FIFPro World XI (2): 2008–09, 2010–11

Källor 

Serbiska fotbollsspelare
Serbiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Röda Stjärnan
Spelare i FK Spartak Moskva
Spelare i Manchester United FC
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i Premjer-Liga
Spelare i Premier League
Spelare i Serie A
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i VM i fotboll 2010
Födda 1981
Levande personer
Män
Serbiska idrottare under 2000-talet
Personer från Užice
Sophia av Braunschweig-Lüneburg

Sophia av Braunschweig-Lüneburg, född omkring 1358, död 1416, hertiginna av Sachsen-Lauenburg. Dotter till hertig Magnus II av Braunschweig-Lüneburg (stupad 1373) och Katharina av Anhalt-Bernburg (död 1390).

Sophia gifte sig 8 april 1373 med hertig Erik IV av Sachsen-Lauenburg (1354-1412). Paret fick följande barn:

Erik V av Sachsen-Lauenburg (död 1436), hertig av Sachsen-Lauenburg
Johan IV av Sachsen-Lauenburg (dödad 1414), hertig av Sachsen-Lauenburg
Albrecht av Sachsen-Lauenburg (dödad 1421), kanik i Hildesheim
Magnus av Sachsen-Lauenburg (död 1452), biskop av Hildesheim och Kammin
Bernhard II av Sachsen-Lauenburg (död 1463), hertig av Sachsen-Lauenburg
Otto av Sachsen-Lauenburg (död före 1431)
Agnes av Sachsen-Lauenburg (död före 1415), gift med greve Albrekt II av Holstein (död 1403)
Agnes av Sachsen-Lauenburg (död cirka 1435), gift med hertig Wartislav VIII av Pommern (1373-1415)
Katharina av Sachsen-Lauenburg (död tidigast 1448), gift 1. med furst Johann VII av Mecklenburg-Werle (död 1414), gift 2. med hertig Johan IV av Mecklenburg (död 1422)
Sophie av Sachsen-Lauenburg (död 1462), gift med hertig Wartislav IX av Pommern (död 1457)

Tyska hertiginnor
Huset Welf
Avlidna 1416
Kvinnor
Födda 1358
Pokerhandboken

Pokerhandboken är en bok skriven av Dan Glimne som behandlar kortspelet poker. Pokerhandboken har getts ut i tre olika upplagor, 1995 kom den första (), 2002 den andra () och den tredje upplagan gavs ut 2005 (). Boken gavs även ut i norsk översättning 2006.

I Pokerhandboken tar Glimne upp pokerns historia, grundläggande regler samt taktik och strategi i de vanligaste pokerformerna: mörkpoker, stötpoker (Five Card Stud), Sökö, Texas hold'em, Seven Card Stud och Omaha. I boken finns också gott om pokervitsar och citat från berömda pokerspelare.

Pokerhandboken har även legat till grund för en DVD med samma namn, och utgiven 2005.

Poker
Svenskspråkig facklitteratur
Facklitteratur 1995
Marguerite De La Motte

Marguerite De La Motte, född 22 juni 1902 i Duluth, Minnesota, död 10 mars 1950; amerikansk skådespelare.

Hon studerade dans för Anna Pavlova och gjorde filmdebut 1918. Denna lilla brunett vann snart stor popularitet och medverkade i flera filmer mot Douglas Fairbanks där hon spelade föremålet för hans kärlek. Hennes popularitet minskade när ljudfilmen kom, men hon fortsatte att ha en och annan liten roll.

Hon var gift med skådespelaren John Bowers. Hon avled av en blodpropp i hjärnan 47 år gammal.

Filmografi (urval)
Arizona (1918)
Zorros märke (1920)
De tre musketörerna (1921)
In Love With Love (1924)
The Last Frontier (1926)
Broadway Madness' (1927)Mannen med järnmasken (1929)A Woman's Man'' (1934)

Externa länkar
 Marguerite De La Motte

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Personer från Duluth, Minnesota
Födda 1902
Avlidna 1950
Kvinnor
John O'Shea

John Francis O'Shea, född 30 april 1981, är en irländsk före detta fotbollsspelare och numera assisterande tränare i Reading. 

O'Shea bröt igenom säsongen 2002-03 som vänsterback i Manchester United. O'Shea har fått rotera på flertalet olika positioner, framförallt i backlinjen och som defensiv mittfältare. Den 7 juli 2011 skrev John O'Shea på för Sunderland AFC i ett kontrakt som sträcker sig till och med 2015.

O'Shea är också mångfaldig landslagsman för Irland. I november 2009 ådrog han sig en svårläkt benskada som omöjliggjorde fortsatt spel under säsongen 2009-2010.

Externa länkar

John O'Sheas Premier League profil

Irländska fotbollsspelare
Irländska landslagsspelare i fotboll
Irländska fotbollstränare
Spelare i Manchester United FC
Spelare i AFC Bournemouth
Spelare i Royal Antwerp FC
Spelare i Sunderland AFC
Spelare i Reading FC
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Jupiler League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Tränare i Reading FC
Födda 1981
Levande personer
Män
Aston Reymers Rivaler

Aston Reymers Rivaler var en svensk musikgrupp som bildades som en grupp gatumusikanter i Stockholm. De var aktiva 1979–1988.

Historik 
Bandets föregångare, som spelade mer renodlad rockmusik med svenska texter, hette Rockslusk.

Gruppen fick sitt namn 1979, bakgrunden är oklar. Samma år fick de skivkontrakt, och har därefter gett ut ett antal album, varav "I grodornas land" riktar sig till barn. Musiken är en blandning av calypso, svensk progg, folkmusik, reggae och music hall. Texterna är humoristiska och underfundiga, ofta med ett underdog- eller vänsterperspektiv.

Gruppens största försäljningsframgångar är "Godis är gott" – en singel som var del i linje 3-kampanjen i folkomröstningen om kärnkraften 1980, "Stockholms ström" 1981, och "Slå mig med din rytmenpinne" 1983, där M.A. Numminen gästar på sång (låten är en ordagrann översättning av Ian Dury-låten "Hit me with your rhythm stick").

Bandet turnerade flera år i Sverige, Danmark, Norge och Finland och uppträdde 1982 på Roskildefestivalen.

I mitten av 80-talet spelade Anders Åborg med Stig Vig och Zilverzurfarn (båda från Dag Vag) och trummisen Per Erik Gunnarsson Steneroth i bandet Ojj!600. 1984 startade bröderna Magnus och Nils Lind-Maratti bandet Maratti tillsammans med Ulf, Hans och Alar Maratti.

Magnus Lind blev efter solokarriären en anlitad studiomusiker och var under åren 1989–2014 med i Perssons Pack.

Medlemmar
Medlemmar på första musikalbumet Från myggjagare till foträta:

 Mattias Backström (saxofon)
 Alf Bybrant (trumpet)
 Magnus Jansson (basgitarr)
 Peter Jansson (trummor)
 Magnus Lind (dragspel och sång)
 Nils Jöran Lind (durspel)
 Lasse Naumburg (congas)
 Anders Åborg (gitarr och sång)

När Lasse Naumburg slutade ersattes han ett tag av Per Tjernberg, men även han slutade. När Magnus Lind inledde en solokarriär 1982 ersattes han av Wilfredo Stephenson. Anders Åborg slutade efter barnskivan I grodornas land och ersattes då som sångare, gitarrist och huvudkompositör av Björn Greder.

Albumdiskografi
 1980– Från myggjagare till foträta (Musiklaget MLLP 11)
 1980 – Kräål (Musiklaget MLLP 15)
 1981 – Finaste blandning (samling)
 1981 – Tvål
 1983 – Aston!
 1984 – I grodornas land
 1988 – Aston Reymers Rivaler
 1995 – Mästerverk (samling)

Källor
Aston Reymers Rivaler från progg.se | Arkiverad på Internet Archive 14 september 2011
Aston Reymers Rivaler i Svensk mediedatabas

Noter

Externa länkar
Aston Reymers Rivaler på Facebook

Musikgrupper inom proggrörelsen
Svenska reggaegrupper
Musikgrupper från Stockholm
Noir (anime)

Noir (ノワール, Nowāru) är en anime-TV-serie från 2001 i 26 delar. Den handlar om en kvinnlig lönnmördare med ett mystiskt förflutet som bland annat innehåller en speldosa. När hon stöter på en ung flicka som visar sig vara extremt skicklig i stridskonst börjar trådarna till hennes förflutna nystas upp. De slår sig ihop för att tillsammans komma närmare sanningen men allt går inte smärtfritt eftersom det finns krafter som motarbetar dem. Serien utspelar sig till största del i Paris men även i andra delar av världen då paret reser runt mycket för att lösa uppdrag och leta ledtrådar. 

Anime (TV)
John Bowers

John Bowers, född 25 december 1885  i Garrett i Indiana, död 17 november 1936, var en amerikansk skådespelare. 

Han gjorde filmdebut 1916. Denne stilige man medverkade i många filmer, ofta i den romantiska genren, där han spelade mot filmens mest glamorösa skådespelerskor. När ljudfilmen gjorde sitt intåg minskade hans popularitet och han fick svårt att hitta filmroller. Bowers blev alkoholist och tog livet av sig (genom att dränka sig) vid 50 års ålder. Hans självmord och omständigheterna bakom detta utgjorde idén till självmordsscenen i filmen Hollywood (1937) och nyinspelningen En stjärna föds (1954).

Han var en tid gift med Marguerite De La Motte.

Filmografi (urval)

Externa länkar
 John Bowers

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska scenskådespelare
Personer från DeKalb County, Indiana
Födda 1885
Avlidna 1936
Män