kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Elisabeth Charlotta av Pfalz

Ej att förväxla med: Elisabeth Charlotte av Pfalz (1652–1722)

Elisabeth Charlotta av Pfalz, född 1597, död 1660, var genom äktenskapet med Georg Vilhelm av Brandenburg kurfurstinna av Brandenburg och hertiginna av Preussen.

Biografi
Hon var dotter till kurfurst Fredrik IV av Pfalz-Simmern och Louise Juliana av Oranien och tillhörde därmed Pfalz-Simmerngrenen av huset Wittelsbach. Hon gifte sig med Georg Vilhelm av Brandenburg 1616. 

Brandenburg drabbades hårt under trettioåriga kriget. Hennes bror Fredrik V av Pfalz blev berömd som "vinterkungen" av Böhmen, efter vilkens avsättning 1618 utbröt trettioåriga kriget. Hon stödde Brandenburgs anslutning i kriget mot Österrike och motarbetade Habsburg-sympatisörerna.  När Gustav II Adolf oväntat och hotande närmade sig huvudstaden, sände maken ut henne som medlare för att välkomna kungen, medan han höll ett nödråd med sina ministrar.   Efter Plundringen av Magdeburg, när den svenska armén återigen hotade Brandenburgs gränser och han tvekade om att tillåta den passera en gränsflod, sände Georg Vilhelm återigen Elisabeth Charlotta med hovdamer till den svenska kungen för att förebygga eventuella anfall mot Brandenburg.    

Elisabeth Charlotta beskrivs inte närmare som person i vare sig positiva eller negativa termer. Hon gav en årlig donation till kollegiet i Joachimsthal. 

Hennes make avled 1640 och efterträddes av hennes son. Hon bosatte sig då formellt i sitt änkesäte Crossen. Hon hade ett ovanligt nära förhållande med sin son och utövade inflytande över honom under hans regeringstid som Fredrik Vilhelm I av Brandenburg.

Referenser

Noter

Externa länkar

Kvinnor
Födda 1597
Avlidna 1660
Huset Hohenzollern
Tyska kurfurstinnor
Tyska markgrevinnor
Huset Wittelsbach
Räntabilitet på totalt kapital

Räntabilitet på totalt kapital, även kallat "räntabilitet på tillgångar" är ett nyckeltal för företag som utgör ett mått på avkastningen på de totala tillgångarna. Här bortser man alltså från hur företaget är finansierat, till skillnad mot måttet räntabilitet på eget kapital.

Räntabiliteten på totalt kapital kan analyseras genom att man för in balansomslutningen som en förklarande faktor:

Räntabilitet på totalt kapital = (Rörelseresultat + Finansiella intäkter) ÷ Totalt kapital

Ett bra sätt att analysera räntabilitet på totalt kapital är genom en klassisk du Pont-analys, där räntabiliteten beräknas som  vinstmarginalen multiplicerad med kapitalets omsättningshastighet. Den är dessutom ofta enkel att tillämpa eftersom årsredovisningen normalt innehåller all behövlig data.

Referenser 

Ekonomiska nyckeltal
Anna av Preussen (1576–1625)

Anna av Preussen (), född 3 juli 1576 i Königsberg i Preussen, död 30 augusti 1625 i Berlin i Brandenburg, var en kurfurstinna av Brandenburg och hertiginna av Preussen genom giftermålet med Johan Sigismund som ägde rum 1594. Hon var dotter till hertig Albrekt Fredrik och hans fru Maria Eleonora.

Biografi

Kurfurstinna 

Anna gifte sig den 30 oktober 1594 med kurfurst Johan Sigismund. Äktenskapet arrangerades för att utöka Brandenburgs territorier; Anna var arvtagare till Preussen, och även till Kleve, Jülich och Berg, Mark och Ravensberg. Genom henne kom en del av dessa områden under Brandenburg efter jülichska tronföljdskriget. 

Anna beskrivs som intelligensmässigt överlägsen maken, temperamentsfull och viljestark, dock inte som vacker. Hon rapporteras ha kastat tallrikar och glas på maken under konflikter. Hon skötte själv förhandlingarna för att få kontroll över sina arvområden och framlade saken för kejsaren 1612. Då maken blev kalvinist kom hon att representera lutheranerna. Hon ogillade starkt makens konvertering och gjorde klart att hon inte motsatte sig offentliga protester mot den.

Senare liv 

Hon fortsatte att spela en inflytelserik roll under sonens regeringstid. Hon motarbetade Habsburg och arbetade för att hennes eget arvland Preussen borde överlåtas till hennes yngre son Johan Sigismund snarare än hennes äldre. Hon fortsatte stödja lutheranerna i Berlin under sin sons regeringstid och motarbetade hans religionspolitik genom att uppmuntra ett lutherskt hovparti och lutherska missionärer i Berlin.  

Hon arrangerade 1620 äktenskapet mellan dottern Maria Eleonora och Gustav II Adolf av Sverige mot sonens vilja. Hon följde med Maria Eleonora till Sverige, och stannade kvar där under de första åren av äktenskapet.

Galleri

Referenser 

Huset Hohenzollern
Födda 1576
Avlidna 1625
Kvinnor
Tyska kurfurstinnor
Tyska markgrevinnor
Ullstein

Ullstein kan syfta på:

 Ullstein-Verlag, tyskt förlag, grundat av Leopold Ullstein
 Ullstein Bücher
 Ullsteinhaus
 Ullsteinstraße, gata och tunnelbanestation i Berlin

Efternamn 
 Franz Ullstein, "R. G. Waldeck" (1868–1945), tysk förläggare, son till Leopold Ullstein
 Hans Ullstein (1859–1935), tysk förläggare, son till Leopold Ullstein
 Heinz Ullstein (1893–1973), tysk skådespelare, regissör och ansvarig utgivare
 Hermann Ullstein (1875–1943), tysk förläggare, son till Leopold Ullstein
 Karl Ullstein (1893–1964), tysk förläggare, son till Hans Ullstein
 Leopold Ullstein (1826–1899), tysk-judisk publicist
 Louis-Ferdinand Ullstein (1863–1933), tysk förläggare, son till Leopold Ullstein
 Rudolf Ullstein (1874–1964),tysk förläggare, son till Leopold Ullstein
 Ferdinand Eduard Ullstein (1862–1912), tysk papperstillverkare (Papiergroßhandlung H.H. Ullstein, i Leipzig); brorson till Leopold Ullstein

Se även 
 Ulstein, norsk kommun
 Ullsten, svenskt efternamn

Judiska efternamn
Jiddisch-efternamn
Tyska efternamn
Judiska släkter
Tyska släkter
First National Bank of Montgomery mot Jerome Daly

First National Bank of Montgomery vs Jerome Daly (Credit River Case) är ett unikt rättsfall i USA och förmodligen i världen. Advokaten Jerome Daly ställdes mot Federal Reserve och vann. Rättegången ägde rum i december 1968. Domen har inte gett upphov till något prejudikat, men debatten om fallet pågår fortfarande.

Rättsfallet i korthet 

Jermome Daly stod inför en utmätningsprocess för att han slutat betala på sitt bostadslån på 14 000 dollar. Han blev den 7 december 1968 kallad till rättegång i Minnesota för utmätningsprocessen där han försvarade sig själv. Rättegången började med att en representant från banken frågade ut Daly angående dennes betalningsförsummelser. Sedan tog Daly, som själv var advokat, över scenen och berättade att han trodde att banken inte hade haft några pengar att låna ut till honom, utan att de skapats av bokföringsposter. Som bevis kallade han sitt enda vittne, Mr. Morgan, som var managern på banken. Han fick denne att erkänna att banken inte hade de pengar som de lånade ut innan lånet beviljades, istället skapades pengarna ur tomma intet i själva bokföringsögonblicket. Mr. Morgan erkände dessutom att detta var praxis i hans bank, liksom i bankverksamhet överhuvudtaget. Då domaren Martin V. Mahoney fick höra detta sade han: "det låter som bedrägeri", varvid den övriga juryn nickade. Juryn bestämde sedan enhälligt att banken inte kunde ha några anspråk på Daly. Daly vann således rättegången men banken överklagade dagen efter och juryns dom annullerades.

Varför ämnet är känsligt 

Det som gör ämnet känsligt är att ett prejudikat skulle innebära att den amerikanska bankverksamheten måste förändras i grunden, vilket skulle få globala följder. Det fraktionella banksystemet skulle behöva avskaffas, vilket är kärnan i dagens bankverksamhet i USA såväl som i nästan resten av världen.

Dokumenten i fallet 

 https://web.archive.org/web/20091002101309/http://www.lawlibrary.state.mn.us/CreditRiver/CreditRiver.html (alla dokument)
 https://web.archive.org/web/20090915200705/http://www.citizensoftheamericanconstitution.org/Other%20Info/first_national_bank_of_montgomer.htm (själva utfallet)

Amerikanska rättsfall
1968 i USA
USA:s ekonomiska historia
Penningreform
Juridikåret 1968
Tre Profiler

Tre Profiler var en svensk sång- och musikgrupp startad av Gösta Enar, vars namn tillkom i samband med gruppens TV-debut i oktober 1968 med Åse Kleveland.

Gruppen medverkade i en rad TV- och radioprogram och spelade in singelskivor och LP-skivor med bland annat Evabritt Strandberg och Lars-Erik Berenett, livekonsert med Suzanne Brenning som gäst och konstellationen Gösta Enar, Ole Moe, Marianne Kock. Gösta Enar har även gjort en egen LP. De har gjort omfattande turnéer i Sverige: 120 folkparker (med Lill-Babs) och 240 framträdanden för Rikskonserter och även sjungit utomlands, bland annat för FN som fältartister i Israel och Egypten. I juli 1972 tilldelades gruppen TSO:s (Teatersällskapets Orden) kulturstipendium.

Historik 
Till en början bestod gruppen av Gösta Enar, Bernt Berglund och Bengt Nilsson. Under hösten 1970 slutade Bengt Nilsson och Bert Vennerholm började. Denna sättning nådde 1971 Svensktoppen med "En kväll i juni". Efter 1973 bestod gruppen av olika konstellationer med Thomas Utbult, Ole Moe och Marianne Kock.

1980 trappade Gösta Enar ner sitt sjungande och började på Stora Teatern som planeringschef. Efter sju år blev han chef för den konstnärliga delen i Linköpings nya konserthus, där han stannade i 4 år. Därefter följde 3 år som chef för Musik i Dalarna och sen 13 år som programchef på Skansen, Stockholm. Under hela tiden har han upprätthållit sin sång, om än i mindre omfattning.

Bernt Berglund köpte och drev under några år ett sågverk i Dala-Järna. Bert Vennerholm återgick som universitetslärare i psykologi vid Göteborgs universitet.

Referenser 

Upplösta svenska musikgrupper
Helmer Gustavson (runolog)

Helmer Olof Gustavson, folkbokförd Gustafsson, född 23 mars 1938 i Valdemarsvik, död 21 september 2018 i Stockholm, var en svensk runolog som under mer än 30 år var verksam på Runverket vid Riksantikvarieämbetet som runexpert. Han var son till kemisten Helmer Gustavson. 

Gustavsons huvudsakliga arbetsuppgifter var arbetet med redigering, komplettering och utgivning av Gotlands runinskrifter i serien Sveriges runinskrifter samt vetenskaplig undersökning och dokumentation av nyfunna runinskrifter. Hans forskning omfattade också dalrunor och runkalendrar. Gustavson bidrog även till publiceringen av de nyaste bevisen för att Kensingtonstenen är en förfalskning.

Gustavson deltog under sin tid på Riksantikvarieämbetet dessutom aktivt i arbetet med framtagandet av en hänsynsparagraf för ortnamn i Kulturmiljölagen. Han var under ett antal år chef för den enhet som var Runverkets och ortnamnsfrågornas organisatoriska hemvist. Gustavson efterträddes som chef för Runverket av Marit Åhlén. År 2016 utnämndes han till hedersdoktor vid Uppsala universitets språkvetenskapliga fakultet.

Helmer Gustavsons publicering är omfattande, mestadels bestående av vetenskapliga artiklar om nyfunna runinskrifter, till största delen publicerade i Fornvännen.

Bibliografi i urval

Källor

Externa länkar
Helmer Gustavson i Libris
Fornvännen årgång 1906-2005, sökbar fulltext

Svenska runologer
Födda 1938
Avlidna 2018
Män
Personer från Valdemarsvik
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Volvo LV4

Volvo LV4 är en lastbil, tillverkad av den svenska biltillverkaren Volvo mellan 1928 och 1930.

Historik
Volvo introducerade sin första lastbil, LV Typ 1, i början av 1928. Lastbilen delade många komponenter med personbilarna ÖV4 och PV4, bland annat drivlinan, men hade ett kraftigare chassi som byggdes med två olika hjulbaser: 3,3 och 3,7 m. Trots att den lilla fyrcylindriga sidventilsmotorn var i klenaste laget blev lastbilen en försäljningssuccé, till skillnad från personbilarna.

Efter en första serie om 500 st Typ 1-bilar presenterades den kraftigare LV Typ 2 redan hösten 1928. Många komponenter hade förstärkts för att bättre passa en lastbil och spårvidden hade breddats.

Motorer

Källor
Volvo - Lastbilarna igår och idag av Christer Olsson, 1987.

Noter

Externa länkar
www.volvo.com - Historik

LV4
Bakhjulsdrivna fordon
Volvo LV60

Volvo LV60 är en lastbil, tillverkad av den svenska biltillverkaren Volvo mellan 1929 och 1932.

Historik
Volvo hade snart insett att företagets första fyrcylindriga sidventilsmotor var alltför liten och tog därför fram en kraftigare sexcylindrig motor för sina person- och lastbilar. Den nya lastbilen LV60 presenterades sommaren 1929. Bortsett från den större motorn och en fyrväxlad växellåda var den identisk med företrädaren LV Typ 2.

Motorer

Källor
Volvo - Lastbilarna igår och idag av Christer Olsson, 1987.

Noter

Externa länkar

www.volvo.com - Historik

LV60
Bakhjulsdrivna fordon
Volvo LV76

Volvo LV76 är en lastbil, tillverkad av den svenska biltillverkaren Volvo mellan 1934 och 1940.

Historik
1934 introducerade Volvo sin lätta LV76-serie. Bilen fanns i tre utföranden: LV76 med en lastvikt på 1 ton, LV77 med en lastvikt på 1,25 ton och LV78 med en lastvikt på 1,5 ton. 1935 moderniserades bilen med en strömlinjeformad kylarmaskering och den större EC-motorn.

1936 kompletterades programmet med den kraftiga LV79.

Motorer

Källor
Volvo - Lastbilarna igår och idag av Christer Olsson, 1987.

Noter

Externa länkar

www.volvo.com - Historik

LV76
Bakhjulsdrivna fordon
Volvo LV101

Volvo LV101, eller Spetsnosen, är en lastbil, tillverkad av den svenska biltillverkaren Volvo mellan 1938 och 1950.

Historik
1938 presenterade Volvo sin lätta lastbil "Spetsnosen" samtidigt med personvagnsmodellen PV800. De två modellerna delade motor, kylarmaskering och motorhuv. Den minsta modellen LV101 var mekaniskt nästan identisk med personvagnen, medan den större LV102 var av lastbilstyp.

1940 kompletterades programmet med den kraftiga LV110/111/112, med tre olika hjulbaser.

Efter andra världskriget uppdaterades modellserien till L201/202, med den något starkare ED-motorn.

Motorer

Källor
Volvo - Lastbilarna igår och idag av Christer Olsson, 1987.

Noter

Externa länkar

www.volvo.com - Historik

LV101
Bakhjulsdrivna fordon
Volvo L340

Volvo L340 är en lastbil, tillverkad av den svenska biltillverkaren Volvo mellan 1950 och 1956.

Historik
L340-modellen, som presenterades 1950, var en uppdatering av företrädaren L201/202. Mekaniken var densamma, men bilen fick en modernare front i stil med ”Suggan”, PV831/832.

Motorer

Källor
Volvo - Lastbilarna igår och idag av Christer Olsson, 1987.

Noter

Externa länkar

www.volvo.com - Historik

L340
Bakhjulsdrivna fordon
Volvo LV71

Volvo LV71 är en lastbil, tillverkad av den svenska biltillverkaren Volvo mellan 1932 och 1935.

Historik
Våren 1932 introducerades LV71-serien. Bilen byggdes med två olika hjulbaser: 3,4 och 4,1 m. Den fanns i två viktklasser: LV71 och LV72 med en lastvikt på 2,5 ton samt LV73 och LV74 med en lastvikt på 3 ton.

LV71-serien omfattade även Volvos första frambyggda lastbil, LV75. Här hade hytten flyttats framåt så att föraren satt bredvid motorn istället för växellådan som på en normalbyggd bil. Fördelen är att lasten fördelas bättre mellan fram- och bakaxel, med lägre axeltryck bak som följd.

Motorer

Bilder

Källor
Volvo - Lastbilarna igår och idag av Christer Olsson, 1987.

Noter

Externa länkar
www.volvo.com - Historik

LV71
Bakhjulsdrivna fordon
Rt

Rt eller RT kan syfta på:

 RT (TV-kanal) – en rysk nyhetskanal ägd av den ryska staten, grundad 2005
 RT – ett ärendehanteringssystem skrivet i perl, se Request Tracker
 RT 90 – ett rikstäckande rätvinkligt plant koordinatnät, det referenssystem som allmänna svenska kartor baseras på
  Rt – när rundradiosändningar eller annan radiotrafik av någon anledning avbryts med viss varaktighet och tystnad inträder, se Radiotystnad
 Radio Times – en brittisk tv-tidning
Volvo LV81

Volvo LV81 är en lastbil, tillverkad av den svenska biltillverkaren Volvo mellan 1935 och 1940.

Historik
Volvo presenterade en ny medelstor lastbil 1935. Bilen fanns i två utföranden: den mindre LV80-serien, som hade sidventilsmotor och den kraftigare LV90-serien, med toppventilmotor. Till skillnad mot de äldre lastbilarna hade motor och hytt flyttats framåt, så att motorn monterades ovanför framaxeln och inte bakom som tidigare. På så sätt fördelades lasten bättre mellan fram- och bakaxel, med lägre axeltryck bak som följd.

I LV90-serien ersattes den äldre DC-motorn redan efter ett år av den större FC-motorn. Bägge varianterna fanns även i Hesselmanutförande.

Motorer

Källor
Volvo - Lastbilarna igår och idag av Christer Olsson, 1987.

Noter

Externa länkar

www.volvo.com - Historik

LV81
Bakhjulsdrivna fordon
Volvo LV120

Volvo LV120, eller Rundnosen, är en lastbil, tillverkad av den svenska biltillverkaren Volvo mellan 1939 och 1954.

Historik
”Rundnosen” presenterades hösten 1939, i samband med andra världskrigets utbrott. Bilen fanns från början i tre utföranden. Den minsta LV120-serien hade samma sidventilsmotor som Spetsnosen. Den större LV125-serien och den kraftigaste LV130-serien fick toppventilmotor från företrädaren LV90. Under kriget utrustades många av bilarna med gengasaggregat. 1944 tillkom LV140-serien med den stora FE-motorn.

1946 blev Rundnosen den första Volvo-lastbil som levererades med dieselmotor. LV150-serien hade Volvos förkammardiesel VDA.

Runt 1950 uppdaterades alla varianterna. LV120-serien blev L220-serien med den starkare ED-motorn. LV140-serien blev L230-serien med den förbättrade A6-motorn och LV150-serien blev L245-serien med direktinsprutad VDC-diesel.

Motorer

Källor
Volvo - Lastbilarna igår och idag av Christer Olsson, 1987.

Noter

Externa länkar

www.volvo.com - Historik

LV120
Bakhjulsdrivna fordon
Vallsjärv

Vallsjärv är en by i Överkalix kommun och socken. Byn ligger cirka fem kilometer väster om byn och laxfiskeorten Jockfall, som ligger vid Kalix älv. Vid Vallsjärv ligger en sjö vid namn Valsjärv eller Valsjärvssjön. Sjön är cirka åtta kilometer lång och en och en halv kilometer bred. I Vallsjärv talas överkalixmålet.

Historik om byn
Byn grundades 1773 när nybyggaren Per Persson från Strömsund (f 1744) börjar odla upp ett nybygge i Vallsjärv. Per var gift med Märta Persdotter från Svartbyn (f.1746). Första gången som sjöns och byns namn dyker upp i officiella handlingar är år 1553 när Gustav Vasa upprättar en förteckning över tillgångar som de svenska bönderna måste betala skatt för. Originalnamnet är det finska Vaalajärvi som betyder ungefär sjön i det djupa stället (finska vaalo=djupt ställe och järvi=sjö). Fram till 1960-talet fanns i byn en grundskola, lanthandel och telefonväxel. Den huvudsakliga försörjningen har varit jakt, fiske, jordbruk och skogsbruk.

Fiske
I anslutning till Vallsjärv ligger Valsjärvssjön. I sjön bedrivs sportfiske efter gädda, abborre, sik och lake. Vallsjärvs byaförening säljer fiskekort.

Badplatsen Lillsandudden

På östra sidan om Valsjärvssjön ligger badplatsen Lillsandudden. Badplatsen består av en sandstrand och långgrunt badvatten. Lillsandudden är ett populärt besöksmål för barnfamiljer. Under vintertid är det vanligt att människor besöker platsen för korvgrillning.

Vallsjärvs byaförening

Vallsjärvs byaförening grundades 2009 och verkar för byns intresse, gemenskap och fiskevård. 2009 anordnades den första hemvändardagen i Vallsjärv, med över 200 hemvändare.

Källor

Orter i Överkalix kommun
Tomas Nydahl

Tomas Nydahl, född 21 mars 1968, är en tidigare svensk tennisspelare på ATP-touren. Han var som bäst rankad 72 på världsrankingen. De bästa spelarna som Tomas Nydahl slagit är Thomas Muster, Marcello Rios och Marc Rosset.

Referenser

Noter

Födda 1968
Svenska tennisspelare
Män
Levande personer
Volvo F85

Volvo F84/F85/F86 är en serie lastbilar, tillverkade av den svenska biltillverkaren Volvo mellan 1965 och 1979.

Volvo F84/F85
Volvo hade introducerat den frambyggda Raske Tiptop med tippbar hytt redan 1962. 1965 fick bilen en ny större motor och bytte namn till F85. Mellan 1968 och 1974 såldes även den enklare F84, utan servostyrning och med lägre lastvikt.

1976 uppgraderades bilen till F85S, med större motor och förbättrad förarmiljö med mer komfortabel hytt.

Volvo F86
1964 hade Volvo Viking försetts med den frambyggda hytten från Raske Tiptop. När Volvo införde sitt ”System 8” året därpå bytte bilen namn till F86. Förändringarna var dock större än så och omfattade en ny motor, ny åttaväxlad växellåda och en allmän uppdatering av de flesta komponenterna.

1973 moderniserades modellen med bland annat en ny kylargrill i plast. 1976 förbättrades förarmiljön med en mer komfortabel hytt.

Bogserbil 959 

1976 levererades 165 stycken F85S 4x4 till Svenska flygvapnet som Bogserbil 959, den ersatte den tidigare Startbil 953 som bogserbil för flygplan på flygflottiljerna.

Motorer

Källor
Volvo - Lastbilarna igår och idag av Christer Olsson, 1987.

Noter

Externa länkar

www.volvo.com - Historik

85
Bakhjulsdrivna fordon
Louis de Duras, 2:e earl av Feversham

Louis de Duras, 2:e earl av Feversham, född år 1641, död den 19 april 1709, var en fransk adelsman som blev upphöjd till earl av Feversham i England under ätten Stuarts regeringstid.

Han föddes i Frankrike som marquis de Blanquefort. Hans far, Guy Aldonce (1605-1665), marquis de Duras och comte de Rozan, härstammade från den framstående ätten Durfort. Hans mor, Elizabeth de la Tour d'Auvergne, var syster till riksmarskalken Turenne. Han hade fem syskon. Hans två bröder Jacques Henri och Guy Aldonce kom båda att bli riksmarskalker. Louis de Duras var hugenott.

År 1663 kom han till England i följe med hertigen av York, och han blev naturaliserad medborgare samma år. Den 19 januari 1673 upphöjdes han till den engelska aristokratin som Baron Duras av Holdenby. Titeln hämtades från en egendom i Northamptonshire han köpt av hertigen av York. År 1676 gifte han sig med Mary, dotter och arvtagerska till sir George Sondes, baron Throwley, viscount Sondes och earl av Feversham.

När hans svärfar dog år 1677 fick han enligt särskild dispens från kungen ärva dennes titlar. Hans hustru dog år 1679. Under Karl II gjorde Feversham militär karriär och sändes även på flera diplomatiska uppdrag i utlandet. Han utsågs till Master of Horse 1679, och innehade även flera prestigefyllda poster vid hovet. Han var bland annat närvarande när kungen på sin dödsbädd försonades med den katolska kyrkan.

Under Jakob II blev Feversham medlem av kungens Privy Council, och år 1685 utsågs han till befälhavare i kampen mot rebellerna ledda av Monmouth. Under denna kampanj utmärkte han sig främst genom den grymhet han visade de besegrade efter slaget vid Sedgemoor. Som belöning för sin seger upphöjdes han till riddare av Strumpebandsorden och överste i livgardet.

Efter den ärorika revolutionen lyckades Feversham med hjälp av änkedrottningen  bli accepterad av den nye kungen, Vilhelm III. Han dog utan arvingar och ligger nu begravd i Westminster Abbey.

Källor

Noter

Personer i England under 1600-talet
Riddare av Strumpebandsorden
Födda 1641
Avlidna 1709
Män
Volvo LV66

Volvo LV66 är en lastbil, tillverkad av den svenska biltillverkaren Volvo mellan 1931 och 1936.

Historik 
Volvo presenterade sin första tunga lastbil 1931. Till skillnad från sina mindre syskon, som använde vissa delar från personbilarna, byggdes LV66-serien med komponenter enbart avsedda för lastbilarna. Detta inkluderade en helt ny motor med toppventiler, en kraftig fyrväxlad växellåda, stålfälgar och hydrauliska fyrhjulsbromsar.

Bilen byggdes till att börja med i två viktklasser: LV68 och LV69 med en lastvikt på 3,25 ton samt LV66 och LV67 med en lastvikt på 3,5 ton. Från 1933 fanns LV66 och LV67 även med boggibakaxel och lastade då 5,25 ton. LV70 med lång hjulbas användes främst som buss. 

Från 1933 såldes bilarna även med Hesselmanmotor.

Motorer

Källor 
Volvo - Lastbilarna igår och idag av Christer Olsson, 1987.

Noter

Externa länkar 

www.volvo.com - Historik

LV66
Bakhjulsdrivna fordon