kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
William Fairbairn

Sir William Fairbairn, 1:e baronet av Ardwick, född 1789 i Kelso i Skottland, död 1874, var en brittisk ingenjör och konstruktör av järn- och stålbyggnader.

William Fairbairn var uppväxt på en bondgård, och visade tidigt intresse för teknik. Han tog lärlingsplats hos en kvarnbyggare i Newcastle, där han blev bekant med George Stephenson. 1813 flyttade Fairbairn till Manchester för att jobba tillsammans med Adam Parkinson och Thomas Hewes. 1817 startade han en firma tillsammans med James Lillie för tillverkning av kvarnmaskiner. 

Fairbairn som var en föregångare med att bygga broar och fartyg i järnplåt. Det första ångfartyget i järn som byggdes under Fairbairns ledning sjösattes 1831. 1835 påbörjade han nybyggnaden av ett fartyg i Millwall nära London. 1847- 1849 var han verksam tillsammans med Robert Stephenson  med konstruktionen av Britanniabron över Menaisundet till Anglesey. Fairbairn jämförde ett fartygs skrov i sjögång med en flytande brokonstruktion  och beräknade materialets grovlek i fartyg efter den principen. Fairbairn utgav ett flertal skrifter med praktiska erfarenheter och vetenskapliga undersökningar av järn som byggnadsmaterial i fartyg och brobyggnad, samt flera andra skriftliga verk i ämnet järn och stål. Fairbairn var medlem av Royal Society i London och en av grundläggarna av British Association for the Advancement of Science.

Publikationer 

 
 

 
 

 Experiments to determine the effect of impact, vibratory action, and long continued changes of load on wrought iron girders, (1864) Philosophical Transactions of the Royal Society, London vol. 154, p311

 The Life of Sir William Fairbairn, Bart., (ed. W. Pole, 1877)

Källor

Noter

Brittiska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Födda 1789
Avlidna 1874
Män
Ledamöter av Royal Society
Baronetvärdiga personer
Lobotomy

Lobotomy var ett svenskt death metal-band bildat 1990 i Kista - en förort till Stockholm. Efter tre fullängdsalbum och två EP-skivor valde bandet att lägga ner verksamheten år 2001 på grund av bristande intresse från Daniel Strachal för att han jobbade med andra projekt inom musikbranschen för tillfället och ville koncentrera sig mer på detta, samt att Lars Jelleryd som hade bidragit med mest material genom åren tillsammans med Strachal, slutade år 2000.

Medlemmar 
Senaste medlemmar
 Daniel Strachal – trummor (1990–2000)
 Patric Carsana – basgitarr (1990–2000)
 Etienne Belmar – sologitarr (1994–2000)
 Max Collin – sång (1994–2000)
 Jakob Leczinsky – gitarr (2000)

Tidigare medlemmar
Leif "Leffe" Cuzner – basgitarr (1990; död 2006)
 Lars Jelleryd – gitarr (1990–2000), sång (1990–1994)
 Fredrik Ekstrand – gitarr (1990–1992)
 Jonas Andersson – (1990)

Diskografi 
Demo
1990 – When Death Draws Near
1992 – Against the Gods
1993 – Nailed in Misery

Studioalbum
 1995 – Lobotomy
 1997 – Kill
 1999 – Born in Hell

EP
 1993 – Hymn (7" vinyl)
 2000 – Holy Shit 

Samlingsalbum
 1995 – Against The Gods / Nailed In Misery (demo-samling)

Referenser

Externa länkar 

Officiell webbplats
Lobotomy på Encyclopaedia Metallum

Svenska death metal-grupper
Svenska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1990
Istrorumäner

Istrorumäner (, även kallade čiribirci eller čići), är en folkgrupp och etnisk minoritet i nordöstra Istrien i Kroatien. Istrorumänerna är valaker och talar ett romanskt språk kallat istrorumänska som är besläktat med rumänskan. Den istrorumänsktalande befolkningen, som idag är assimilerad och välintegrerad i det kroatiska samhället, uppgår till cirka ettusen personer.

Historia 
Istrorumänerna bebor idag flera byar längs med bergskedjan Ćićarija och Učka i nordöstra Istrien. De första valakerna (dagens istrorumäner) tros ha anlänt till Istrien och nordvästra Kroatien i slutet av 1300-talet. I samband med att osmanernas framryckningar på Balkanhalvön under 1400-1500-talet växte antalet valaker som sökte sig till kungariket Kroatien, då en del av Habsburgska riket.

Språk och kultur 
Istrorumänerna språk och kultur är kanske bäst bevarad i byn Žejane (istrorumänska: Jeiăn) i Istriens inland. Byn har ca 140 invånare.

Se även 
Vlaker

Referenser

Fotnoter 

Etniska grupper i Europa
Istrien
Etniska grupper i Kroatien
Relationer mellan Kroatien och Rumänien
Damernas 30 kilometer i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2002

24 februari 2002

Larissa Lazutina hade den bästa tiden i mål - men hon diskvalificerades för doping. Istället blev det en sekundstrid mellan italienskorna Gabriella Paruzzi och Stefania Belmondo om guldet, där den förstnämnda vann. Även bronskampen var jämn mellan Bente Skari och Anita Moen.

Medaljörer

Resultat 

Fem åkare bröt loppet: Marina Pestrekova, Ukraina, Anna Carin Olofsson, Sverige, Ulrika Persson, Sverige, Satu Salonen, Finland och Manuela Henkel, Tyskland.
Två åkare diskvalificerades i efterhand för doping: Larisa Lazutina, Ryssland (1.29.09,0) och Olga Danilova, Ryssland (1.33.44,1).

Referenser

Längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2002
Linda Pettersson Bratt

Linda Pettersson Bratt, född den 27 april 1972 på Alnön och uppvuxen i Sundsvall, är en svensk jazz- och vissångerska. Hon är sedan 1994 frilansande artist.

Diskografi i urval
2004 – Who Are You? (Touché Music)
2004 – From Time to Time med Peter Gullin (Dragon)
2005 – Light & Shade (Nocturne)
2007 – Some Really Nice Songs We Really Like (med gitarristen Krister Jonsson) (Kopasetic Productions KOPACD018)
2009 – Från det förgångna (med South of Sweden Orchestra) (Ve Leen Music VLMCD001)
2010 – Remembering (LPB Productions)
2010 – Sunrise on the Moon med Ewan Svensson Trio (Dragon)

Svenska vissångare
Svenska jazzsångare
Kvinnor
Levande personer
Födda 1972
Personer från Alnön
Nils Täpp

Nils Nisse Täpp, född 27 oktober 1917 i Malung, död 23 oktober 2000, var en svensk längdskidåkare som nådde sina största framgångar under slutet av 1940-talet och början av 1950-talet. Han vann två medaljer i 4 x 10 kilometer stafett vid Olympiska vinterspelen, guld 1948 och brons 1952. Han vann även ett guld på 4 x 10 kilometer stafett i VM 1950 i Lake Placid. År 1946 blev han svensk mästare på 15 km och 1949 i Stafett 3 x 10 km. Han tävlade för Sågmyra IF och Östersunds SK.

Källor

Svenska längdåkare
Män
Födda 1917
Avlidna 2000
Svenska olympiska guldmedaljörer
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1948
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1948 från Sverige
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Sverige
Personer från Malungs socken
Stamväg 52

Stamväg 52 är en av Finlands huvudvägar. Den utgår från Ekenäs i Raseborg och slutar i Jockis.

Sträckning och vägstandard 
Vägen går i två landskap, Nyland och Egentliga Finland. Den börjar i korsningen med riksväg 25 i Ekenäs tätort och passerar sedan, i tur och ordning, orterna Tenala (utanför), Bjärnå (utanför), Salo (genom),  Somero (utanför) för att slutligen sluta i korsningen med riksväg 10 i Jockis. Stamväg 52 är 111 kilometer lång. 
  
Vägsträckan mellan Ekenäs och Somero är normal tvåfältig väg som håller god standard.
Vägsträckan mellan Somero och Jockis är däremot smal och håller mindre god standard.

Anslutande vägar 
Vägen ansluter till:
Regionalvägarna med nummer: 111, 182, 186, 110, 280 och 282
Riksvägarna med nummer: 1 och 10 Historik  

1938 döptes vägsträckan mellan Ekenäs och Salo till stamväg 52. Då var den en smal och krokig grusväg. Under 1960-talet utfördes den första ombyggnaden av vägen mellan Salo och dåvarande Nylands länsgräns (nuvarande Nylands landskapsgräns). I slutet på 1970-talet ombyggdes den resterande vägsträckan mellan Nylands länsgräns och korsningen med nuvarande riksväg 25 i Ekenäs. Under 1960-talet byggdes en helt ny väg (regionalväg 240) mellan Salo och Somero. Från Somero till Jockis fanns det dessförinnan en smal och krokig landsväg som inte förbättrades. 1996 gjordes i Finland en reform av sina vägnummer och härvid fick stamväg 52 sin nuvarande vägsträckning. 

 Ordförklaring 
Närmaste sverigesvenska motsvarigheten till termen stamväg är primär länsväg''.

Referenser 
  Webbplats om Stamväg 52

Externa länkar 

Huvudvägar i Finland
Julian Byng, 1:e viscount Byng av Vimy

Julian Hedworth George Byng, 1:e viscount Byng av Vimy, född 11 september 1862 och död 6 juni 1935, var en engelsk militär.

Byng inträdde vid kavalleriet 1883 och deltog som major i boerkriget 1899-1902, blev generalmajor 1909, generallöjtnant 1916 och general 1917. Vid första världskrigets utbrott blev Byng chef för 3:e armékåren vid Dardanellerna (Suvia). I maj 1916 blev han chef för kanadensiska armékåren och vann som sådan slaget vid Vimy 9 april 1917 och blev i juni samma år chef för 3:e armén. Förlänad baronvärdighet för sina förtjänster under kriget (han blev viscount 1928) tog Byng avsked 1919 och var 1921-1926 generalguvernör i Kanada samt utnämndes 1928 till polischef i London.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Brittiska generaler
Kanadas generalguvernörer
Födda 1862
Avlidna 1935
Män
Svensk uppslagsbok
Storofficerare av Hederslegionen
Deltagare i slaget vid Somme
Jost Bürgi

Jost (Joost eller Jobst) Bürgi (latin:Burgius), född 28 februari 1552 i Lichtensteig i kantonen Sankt Gallen, död 31 januari 1632 i Kassel, var en schweizisk urmakare och matematiker.

Bürgi var hovurmakare hos lantgreven Vilhelm IV av Hessen-Kassel 1579, och konstruerade förutom klockor även astronomiska instrument och deltog själv vid observationerna vid observatoriet i Kassel.

Jost Bürgi har fått kratern Byrgius på månen och asteroiden 2481 Bürgi uppkallade efter sig.

Referenser 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Noter

Externa länkar 

Schweiziska urmakare
Schweiziska matematiker
Födda 1552
Avlidna 1632
Män
Svensk uppslagsbok
Superserien 2010

Superserien  2010 var Sveriges högsta division i amerikansk fotboll för herrar säsongen 2010. Serien spelades 8 maj–4 september 2010 och vanns av Carlstad Crusaders. Lagen möttes i dubbelmöten hemma och borta. Vinst gav 2 poäng, oavgjort 1 poäng och förlust 0 poäng.

De fyra bäst placerade lagen gick vidare till slutspel. SM-slutspelet spelades 11 september–19 september och även där segrade Carlstad Crusaders.

De två sämst placerade lagen fick kvala mot lag från division 1 om två platser i nästa års serie.

Tabell

Färgkoder:

Matchresultat

Slutspel

Semifinaler

SM-final

Kval till Superserien 2011

Källor 

2010
Sport i Sverige 2010
Fargo

Fargo kan avse:

 Fargo – NATO-namn på stridsflyget Mikojan-Gurevitj MiG-9
 Fargo – en rollfigur i TV-serien Eureka

Bilar 
 Fargo (lastbil) – ett lastbilsmärke av Chrysler
 Isuzu Fargo – en minibussmodell 1980–2001 tillverkad av Isuzu

Filmer och TV-serier
 Fargo (film) – en film från 1996 av Joel och Ethan Coen
 Fargo (TV-serie) – TV-serie från 2014 inspirerad av ovanstående film
 Fargo (film, 1952) – en film från 1952 regisserad av Lewis D. Collins

Geografi 
 Fargo, Arkansas, USA
 Fargo, Kalifornien, USA
 Fargo, Georgia, USA
 Fargo, North Dakota, USA, den mest befolkade amerikanska orten med det namnet.
 Fargo, Oklahoma, USA
 Fargo Lake – en sjö i Ontario
 Fargo (vattendrag) –  ett vattendrag i Djibouti

Personer
 Donna Fargo (1945–), en amerikansk countrysångerska och låtskrivare

Se även
 Wells Fargo – en amerikansk bank
 Fargoo Creek – ett vattendrag i Western Australia
Danskt-Svenskt Författarsällskap

Danskt-Svenskt Författarsällskap (danska: Dansk-Svensk Forfatterselskab) grundades 1995 och samlar cirka 170 professionella översättare och författare från båda sidor av Öresund. Sällskapets mål är att främja kunskapen om det andra landets litteratur, både den historiska och den samtida.

I styrelsen för 2009/2010 satt bland andra Jenny Berthelius och Bengt Liljenberg.

Utgivningar

Externa länkar
Sällskapets webbplats

Danska litterära sällskap
Föreningar i Danmark
Föreningar i Sverige
Svenska författarsällskap
Otto Kalkar

Karl Otto Herman Tryde Kalkar, född den 4 juni 1837, död den 6 januari 1926, var en dansk präst och språkforskare, son till Christian Andreas Hermann Kalkar.

Kalkar var 1866–1884 seminarielärare och 1886–1898 kyrkoherde nära Roskilde. 1881 började han utgiva Ordbog til det ældre danske sprog (1300–1700), ett verk, som avslutades 1907 i fyra band. 1918 kom ett supplement.

Källor

Tryckta källor

Danska präster
Danska lingvister
Födda 1837
Avlidna 1926
Män
Christian Kalkar

Christian Andreas Herman Kalkar, född den 27 november 1803 i Stockholm, där hans far var rabbin, död den 2 februari 1886, var en dansk teolog, far till Otto Kalkar.

Kalkar blev 1819 student i Köpenhamn, lät döpa sig 1823 och avlade teologisk kandidatexamen 1826. Året därefter blev han adjunkt, 1834 överlärare vid Odense lärda skola och 1836 teologie doktor samt utnämndes 1843 till kyrkoherde i Gladsakse, nära Köpenhamn. 1868 tog han avsked och bosatte sig i Köpenhamn.

Kalkar ledde 1845-1847 arbetet på en ny översättning av Bibeln, men ägnade sig senare företrädesvis åt studiet av missionens historia och var 1861-73 ordförande i danska missionssällskapet. Åren 1871-1880 var Kalkar redaktör av Theologisk tidsskrift, i vilken han offentliggjorde en mängd avhandlingar och granskningar.

Bibliografi (i urval)
 Stemmer fra den danske kirkes reformationstid (1836)
 Danmarks indre forhold i ældre tider (1841), en samling aktstycken
 Danmarks historie i reformationstiden (1845), en samling aktstycken
 Den evangeliske missions historie (1857, 3:e uppl. 1872)
 Den katholske missions historie (1862)
 Den kristelige mission blandt hedningerne (1879), omarbetning av de båda föregående
 Missionen blandt jöderne (1868)
 Israel og kirken (1882), omarbetning av den föregående
 Livsbilleder af Guds riges historie (3 samlingar, 1856-83)

Källor 

 

Präster i Danska folkkyrkan
Danska präster under 1800-talet
Präster från Stockholm
Födda 1803
Avlidna 1886
Män
Ugglan
Lärare från Stockholm
Prachuap Khiri Khan (provins)

Prachuap Khiri Khan, (thai:  ประจวบคีรีขันธ์) är en provins (changwat) i västra Thailand. Provinsen hade år 2006 494 299 invånare på en areal av 6 367,6 km². Provinshuvudstaden är Prachuap Khiri Khan. Staden ligger där Thailand är som smalast och ligger alldeles intill Thailandviken och är därför ett väldigt populärt turistmål.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad 8 distrikt (amphoe). Distrikten är i sin tur indelade i 48 subdistrikt (tambon) och 388 byar (muban). Det mest kända distriktet är Hua Hin.

Thailands provinser
Verner Tallqvist

Josef Verner Tallqvist, född 29 juni 1862 i Kyrkslätt, död 8 maj 1960 i Helsingfors, var en finländsk nationalekonom; bror till Knut Tallqvist och kusin till Theodor Tallqvist.

Tallqvist blev 1886 filosofie doktor och docent i statistik samt 1900 docent i nationalekonomi och statistik vid Helsingfors universitet, förestod 1919-24 med små avbrott professuren i nationalekonomi och utnämndes till e.o. professor 1922. Hans licentiatavhandling Recherches statistiques sur la tendance à une moindre fécondité des mariages (1886) var ett grundläggande arbete på området. Han författade vidare bland annat Bidrag till belysande af det svenska myntets historia i Finland sedan år 1808 och En blick på Finlands banks utlåningspolitik sedan år 1868 (bägge i Finska Vetenskapssocietetens "Bidrag", 1900), Antika grundvalar för teorierna om kreditens ekonomiska natur (1914), Merkantilistiska banksedelteorier (i Åbo Akademis "Acta humaniora" 1920), De stora vågrörelserna i prisens historia (Ekonomiska samfundets tidskrift 1920-23) och I valutafrågan (1924). Han tillhörde från 1899 under en lång följd av år, med undantag av de tider han vistats utrikes, styrelsen för Ekonomiska samfundet i Finland. Han bedrev 1902-12, så när som på två år, forskning i Italien, Paris och London rörande moralidéernas utveckling.

Källor
 

Finländska nationalekonomer
Finländska statistiker
Finländska professorer
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Personer från Kyrkslätt
Födda 1862
Avlidna 1960
Män
Ugglan
Museiföreningen Östra Skånes Järnvägar

Museiföreningen Östra Skånes Järnvägar, mfÖSJ är en ideell förening som verkar för bevarande av järnvägshistoria kring Kristianstad och nordöstra Skåne. 

Museiföreningen Östra Skånes Järnvägar, MfÖSJ, bildades 1972 och verkar för att bevara och levandegöra järnvägsminnen från nordöstra Skåne. Föreningen har ingen egen järnväg, utan samverkar med Regionmuseet i Kristianstad kring järnvägsmuseet i Kristianstad, där man på Kristianstad Södra visar upp rullande materiel, dvs historiska elektrolok, ånglok, diesellok, lokomotorer, motorvagnar, person- och godsvagnar. På Kristianstad Södra, Järnvägsmuseet finns en museibyggnad i vilken lok och vagnar visas tillsammans med utställning av andra järnvägsföremål. På bangården finns uppställt historiska vagnar. 

2018 blev föreningen av med sitt trafiktillstånd, men sommaren 2023 fick man tillbaka det och man kunde åter köra museitrafik från Kristianstad till Åhus och Hässleholm.

Fordon 
Föreningen och Järnvägsmuéet disponerar tillsammans följande fordon:

 9 ånglok, varav två normalspåriga tenderlok och fem tanklok, tre smalspåriga (med olika spårvidd) tanklok. 
 1 normalspårigt elektrolok. 
 9 lokomotorer/diesellok, varav sju normalspåriga och två smalspåriga. Två normalspåriga lokomotorer fungerar, och används vid växling.
10 motorvagnar, varav fyra fungerar. 
 12 personvagnar, varav 9 normalspåriga och tre smalspåriga.
10 godsvagnar
10 tjänstefordon

Därutöver finns ett flertal fordon på smalspåret som finns invid museet av typen tippvagnar, koltrallor mm.

Källor

Externa länkar 
mfÖSJs hemsida
Järnvägsmuseets hemsida vid Regionmuseet i Kristianstad
MfÖSJs Facebooksida

Föreningar i Sverige
Järnvägsföreningar
Museijärnvägar i Sverige
Kristianstads kommun
Peter Andreas Jensen

Peter Andreas Jensen, född den 22 december 1812 i Bergen, död den 15 juni 1867 i Kristiania, var en norsk präst och författare.

Jensen blev student 1831 och tog teologisk examen 1836.

Efter någon tids lärarverksamhet gick han vidare till församlingstjänst, först 1843-48 i Lindås, därefter i Aker, och utnämndes 1849 till lärare i kateketik vid det praktisk-teologiska seminariet.

1859 blev han stiftsprost (domprost) i Kristiania stift och kyrkoherde i Vor frelsers församling i Kristiania.

Jensens förnämsta skrifter är Et snes digtninger (1838), Blade af min mappe (1849), Dramatiske digtninger (1852), Kongens magt (1853), Freidighed i Herren, hundrede nye psalmer (1855), En erindring (1857) och Kirkeaaret, en julegave til menigheden (1861).

Som dramatiker var Jensen starkt påverkad av Öhlenschläger; större självständighet lade han i dagen som tillfällighetstalare och psalmdiktare.

I norska folkskolans historia vann han ett ansett namn genom sina läroböcker i religion - en biblisk historia utkom i 11 upplagor - och i synnerhet genom sin innehållsrika Læsebog for folkeskolen og folkehjemmet (1863; 6 upplagor).

Källor
 

Födda 1812
Avlidna 1867
Norska präster under 1800-talet
Norska författare under 1800-talet
Norskspråkiga poeter
Norskspråkiga dramatiker
Norska dramatiker
Norska poeter
Män
Riddare av Carl XIII:s orden
Ugglan
Präster från Bergen
Författare från Bergen
Heinrich Bürkel

Heinrich Bürkel, född 29 maj 1802, död 10 juni 1869, var en tysk konstnär.

Bürkel skildrade under påverkan av nederländska genremålare Alpernas befolkning. Prov på hans konst finns i Berlin- och Münchenmuseerna.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Externa länkar 
 

Tyska genremålare
Tyska målare under 1800-talet
Födda 1802
Avlidna 1869
Män
Svensk uppslagsbok
Annika Svenbro

Ulla Annika Elisabet Svenbro, född 10 juli 1946 i Landskrona, är en svensk skulptör, målare, tecknare och grafiker. Hon är syster till författaren Jesper Svenbro.

Bakgrund och arbete
Annika Svenbro är dotter till komministern i Landskrona  Werner Svenbro och fil. mag. Ulla Holmkvist. Hon växte upp i Landskrona, men flyttade senare till Lund, där hon avlade filosofie kandidatexamen 1970 och psykologexamen 1973 samt även utbildade sig till förskollärare. Studier i kroki och måleri för Rolf Wilhelmsson och Jacques Zadig på anrika Ungdomens hus i Malmö i slutet på 1970-talet blev starten för hennes konstnärsbana och hon studerade sedan bland annat grafik för Bertil Lundberg på Målarskolan Forum i Malmö 1980–85. Efter att mest ha ägnat sig åt grafik under 1980-talet började hon att utforska mer av teckning och måleri och utveckla ett växande intresse för det tredimensionella rummet och fokusera alltmer på skulptur och installationer. Hon är medlem av Konstnärsgruppen Aura. Svenbros konst befinner sig i verklighetens gränsland. Vissa motiv är återkommande i hennes konst såsom draperier, röda band eller rep.

Annika Svenbro har medverkat i separat- och samlingsutställningar på bland andra Lunds konsthall, Krognoshuset, Lunds domkyrka, Kulturen i Lund, Malmö konsthall, Borås konstmuseum, Virserums Konsthall, Göteborgs konstmuseum, Skulpturens hus i Stockholm och Wanås slott. 

Hon är representerad på bland andra Moderna museet, Göteborgs konstmuseum, Skissernas museum, Norrköpings konstmuseum, Malmö konstmuseum och Borås konstmuseum.

Offentliga arbeten i urval
2001 – Sub Luna, Stadsbiblioteket i Eslöv
2001 – Topo, eller Ögat, digitalskärm i mur, Lilla varvsgatan 2 i Malmö, i samarbete med landskapsarkitekt Håkan Lundberg
1999 – Husiegård i Malmö
1997 – Geologihuset, Frescati, Stockholms universitet
1994 – Ladugårdsmarkens dagcenter i Lund

Bibliografi

Källor
Annika Svenbro på konstnärlexikonett Amanda

Noter

Externa länkar
Annika Svenbros webbplats

Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska tecknare under 2000-talet
Födda 1946
Kvinnor
Levande personer
Konstnärer från Landskrona
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska grafiker under 2000-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Henning Jensen

Henning Jensen kan syfta på flera personer, bland andra:

 Henning Jensen (författare) - dansk författare.
 Henning Jensen (skådespelare) – dansk skådespelare.
 Henning Jensen (fotbollsspelare) – dansk fotbollsspelare.
 Henning Munk Jensen – dansk fotbollsspelare.
 Henning Jensen (arkitekt) - dansk arkitekt
Pol Pots leende

Pol Pots leende är en bok av journalisten och biståndsarbetaren Peter Fröberg Idling om Kambodja, röda khmererna, Pol Pot och svenska intellektuellas kontakter med Demokratiska Kampuchea. Mottagandet av boken var överlag positivt. Den är utgiven i 10 länder inklusive Norge, Danmark, Nederländerna, Italien, Polen, Tyskland och Ryssland.

Pol Pots leende nominerades till Dagens Nyheters kulturpris 2007, 2010 till det polska Kapuscinskipriset och 2011 till det schweiziska Jan Michalski-priset. Svenska Dagbladet prisade boken som en imponerande tonträff som till fullo utnyttjade litteraturmediets förmåga att levandegöra det obegripliga. Dagens Nyheter kallade den nyskapande journalistik.

Boken innehåller skönlitterära skildringar av Pol Pots liv, liksom återgivna intervjuer och en närstudie av den svenska vänskapsföreningen för Demokratiska Kampuchea. Dess frontfigur Jan Myrdal avböjde intervju med författaren.

Rättegång mot flera av de ansvariga ledarna pågår vid Internationella domstolen i Kambodja.

Referenser

Externa länkar 
 

Svenskspråkig facklitteratur
Kambodja i fiktion
Tenderlok

Ett tenderlok är ett ånglok som bär sitt förråd av bränsle och vatten i en tender, en efterföljande fast kopplad vagn till lokomotivet. Denna typ av lok användes företrädesvis på längre färdsträckor där det var glesare mellan depåer av till exempel kol och vatten. 

Snälltåg är en typ av tåg som ofta drogs av större tenderlok för att kunna avverka längre sträckor utan tidsödande stopp för byte av lok eller påfyllning av bränsle. 

På svenska järnvägar användes ofta tenderlok med prefixet F för att beteckna vilken typ av lok det handlade om.

Referenser

Övriga källor 
  Järnväg.net om lokens historia

Se även
Tanklok
Tender
Snälltåg

Ånglok efter typ