kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Amritsarmassakern

Amritsarmassakern var en massaker som ägde rum i den indiska staden Amritsar 13 april 1919. En stor grupp fredliga demonstranter hade samlats i Jallianwala Bagh garden i staden. Brittiske generalen Reginald Dyer gav order åt sina soldater att skjuta mot folkmassan. Eldgivningen pågick tills soldaterna fick slut på ammunition. Över 1000 personer kan ha dödats och skadats men siffrorna skiljer sig mellan olika källor. Officiella källor hos den brittiska militären uppger att det dog 379 och skadades 1100. Sjukhus och andra civila institutioner ifrågasätter det låga dödstalet och hävdar att 1526 dog.

Reginald Dyer fick öknamnet "Slaktaren i Amritsar" och stödet för Mahatma Gandhis frihetskamp ökade.

Referenser

Noter

Källor
 Allt om Historia nr 5 2009

Massakrer i Indien
Brittiska Indien
Brittisk-indiska armén
1919 i Indien
Don't Look Away

Don't Look Away är debut studioalbumet från Kate Voegele.

Original låtlistan
Chicago (3:57)
I Get It (3:36)
Only Fooling Myself (3:34)
Top of the World (4:02)
One Way or Another (3:45)
It's Only Life (4:08)
Might Have Been (3:48)
Facing Up (4:11)
No Good (4:13)
Devil in Me (4:21)
I Won't Disagree (3:53)
Wish You Were (4:47)
Kindly Unspoken (4:06)

Relanseringen
Chicago (3:57)
I Get It (3:36)
Only Fooling Myself (3:34)
Top of the World (4:02)
One Way or Another (3:45)
It's Only Life (4:08)
Might Have Been (3:48)
Facing Up (4:11)
No Good (4:13)
Devil in Me (4:21)
I Won't Disagree (3:53)
Wish You Were (4:47)
Kindly Unspoken (4:06)
I Get It (Bonus akustisk låt)* (4:02)
Only Fooling Myself (Bonus akustisk låt)* (4:17)
Wish You Were (Bonus akustisk låt)* (4:41)

 Bonuslåtarna fanns när man köpte skivan via Target

Itunes
Chicago (3:57)
I Get It (3:36)
Only Fooling Myself (3:34)
Top of the World (4:02)
One Way or Another (3:45)
It's Only Life (4:08)
Might Have Been (3:48)
Facing Up (4:11)
No Good (4:13)
Devil in Me (4:21)
I Won't Disagree (3:53)
Wish You Were (4:47)
Kindly Unspoken (4:06)
Hallelujah* (4:54)

 Bonuslåtarna fanns bara på Itunes Store

Deluxe version
Chicago (3:57)
I Get It (3:36)
Only Fooling Myself (3:34)
Top of the World (4:02)
One Way or Another (3:45)
It's Only Life (4:08)
Might Have Been (3:48)
Facing Up (4:11)
No Good (4:13)
Devil in Me (4:21)
I Won't Disagree (3:53)
Wish You Were (4:47)
Kindly Unspoken (4:06)
You Can't Break a Broken Heart (3:38)
It's Only Life (Akustisk) (4:30)
Facing Up (Akustisk) (4:10)
Devil in Me (Akustisk) (5:20)

Officiella singlar
"Only Fooling Myself"
"You Can't Break a Broken Heart"

Andra rankinglistade låtar
"Kindly Unspoken"
"No Good"
"Wish You Were"
"Hallelujah"

Ranking
Albumet debuterade på plats #68 och nådde som bäst plats #27 på Billboard 200.
Den 9 mars, 2008, hamnade Kate Voegeles album på plats #8 på iTunes Top Albums Chart.

Musikalbum 2007
Nikolaj Losskij

Nikoláj Onúfrievitj Lósskij, född 6 december 1870 i Kreslavka, Kejsardömet Ryssland (nu Krāslava, Lettland) och uppvuxen i Dagda i Lettgallen, död 24 januari 1965 i Paris, var en rysk religionsfilosof och en av grundarna av intuitionismen, som behandlar filosofiska frågor i samband med en kristen världssyn. Han förjagades från Sovjetunionen 1922 tillsammans med flera andra filosofer och bodde under mellankrigstiden i Tjeckoslovakien.

Några av hans viktigaste verk 
 Intuitionismens grunder (1906)
 Den fria viljan (1927)
 Gud och Guds rike som värdegrund (1931)
 Känslomässig, intellektuell och mystisk intuition (1938)
 Dostojevskij och hans kristna världsåskådning (1945)

Källor 
 

Avlidna 1965
Födda 1870
Ryska filosofer
Män
Eslövs folkhögskola

Eslövs folkhögskola är en folkhögskola som funnits i Eslöv sedan 1902. Innan dess hette skolan Eslöfs Praktiska skola och grundades 1897. Skolans huvudman är en religiöst och politiskt obunden garantiförening som fastställer skolans mål och inriktning, samt har det övergripande ekonomiska ansvaret.

Eslövs folkhögskola erbjuder allmän kurs på grund- och gymnasienivå samt en högskoleförberedande linje med inriktningen beteendevetenskap. Skolans yrkesförberedande utbildningar omfattar en behandlingspedagogsutbildning, en fotbollstränarutbildning i samverkan med Skånes fotbollsförbund och sedan över 30 år en tvåårig fritidsledarutbildning. 

I Multihuset, som invigdes 2021, finns Yellow Brick Studio, en blackbox för event, ensemblerum och ateljé. Här vistas musikallinjen, som varje år skapar en ny musikal i samarbete med Lovewell Institute for the Creative Arts, låtskrivarlinjen, samt Yellow Brick Academy, ett fördjupningsår för låtskrivare och musikproducenter.

Eslövs folkhögskola bedriver SFI-kurser i Eslöv, Lund och Malmö samt den samhällsstödjande kursen Studiemotiverande folkhögskolekurs (SMF).

Skolan har ett internat med plats för ungefär 75 deltagare.

Grundtviggymnasiet
Eslövs folkhögskola var den första folkhögskolan i Sverige att driva en fristående gymnasieskola, Grundtviggymnasiet, som bär folkhögskoleidéns upphovsman N. F. S. Grundtvigs namn. Gymnasieskolan hade riksintag och erbjöd samhällsvetenskapsprogram med inriktningarna samhällsvetenskap och beteendevetenskap samt ett estetiskt program med inriktning teater. Denna verksamhets bedrivs inte längre på skolan.

Externa länkar 
Eslövs folkhögskolas webbplats
Yellow Brick studios webbplats

Svenska folkhögskolor knutna till religiöst och politiskt obundna ideella föreningar
Utbildning i Eslöv
Utbildningsinstitutioner bildade 1897
Internatskolor i Sverige
Andreas Kalsenius

Andreas Kalsenius, född 1 november 1688 i Söderbärkes prästgård i Dalarna, död 24 december 1750 i Västerås, var en svensk biskop av Västerås stift, överhovpredikant, pastor primarius, donator och teolog.

Biografi 

Andreas Kalsenius föräldrar var prosten och kyrkoherden Olof Kalsenius och Anna Rudbeck, dotter till biskopen Nils Rudbeckius. Vid nio års ålder sändes Kalsenius till universitetet i Uppsala, där han till en början idkade sina studier under ledning av ett par äldre kamrater, båda blivande biskopar, nämligen halvbrodern Nils Barchius och Andreas Olavi Rhyzelius.

Promoverad till filosofie magister 1713 och prästvigd 1716, kallades han sistnämnda år till huspredikant hos riksrådet greve Gustaf Cronhjelm och befordrades till pastor vid Dalregementet samt bevistade såsom sådan kampanjen i Norge 1718. Från nämnda kår sökte och erhöll han 1720 transport såsom andre pastor vid livdrabanterna och utnämndes 1722 till extra ordinarie hovpredikant. Den personliga beröring som han genom det sistnämnda kallet kom med kung Fredrik I, påskyndade hans befordringar. 1725 förordnades han till preses i hovkonsistorium och blev 1728 efter halvbrodern Barchius kungens överhovpredikant, 1730 pastor primarius vid Storkyrkan i Stockholm efter Erik Alstrin och ordförande i stadskonsistorium samt 1733 biskop i Västerås. 

Redan tre år förut hade han nämnts till teologie doktor av universitetet i Greifswald. Hans avundsmän påstod att det inte var Kalsenius utmärkthet som präst utan helt andra meriter som framkallade denna hastiga lycka, nämligen hans egenskap av säker skytt och glad deltagare i kungens jaktpartier och ännu mer hans eftergivenhet för kungens passion beträffande Hedvig Taube. Av andra framställes han dock som både en samvetsgrann och aktningsvärd man. Hans lärdom och nit som stiftsstyresman har inte ens hans ovänner sökt förneka. 

Mot Uppsala universitet visade han en stor frikostighet, då han där inrättade den teologiska profession för "teologiska prenotioner och theologia polemica", som ännu bär hans namn, den kalsenianska professuren. För detta ändamål skänkte han till akademiens disposition Sätra brunn i Västmanland och 20 000 daler k:mt, det senare dock med förbehåll av underhåll åt några fattiga. Västerås gymnasium förärades hans vackra och dyrbara myntsamling. Vid riksdagarna tillhörde han Hattpartiet. 

Gift med Elisabeth Le Moine.

Se även 
Lista över biskopar i Västerås stift

Källor

Externa länkar 

Prästeståndets riksdagsledamöter
Biskopar i Västerås stift
Svenska överhovpredikanter
Hattpartiet
Alumner från Uppsala universitet
Personer från Söderbärke socken
Födda 1688
Avlidna 1750
Män
Sätra hälsobrunn
Darwinius

Darwinius är ett utdött primatsläkte, med en enda känd art, Darwinius masillae. Upptäckten av arten gjordes tack vare ett 47 miljoner år gammalt fossil (kallat Ida) som undersöktes av ett forskarlag kring den norska paleontologen Jørn H. Hurum. Undersökningens resultat presenterades den 19 maj 2009 i New York. Fossilet anses vara mycket viktigt för förståelsen av primaternas tidiga utveckling, och kastar ljus över människans koppling till resten av djurriket. Särskilt anses fossilet ge mer kunskap om uppkomsten av de båda underordningarna av primaterna, Strepsirrhini och Haplorrhini. Andra forskare kommenterade fyndets betydelse avvaktande kritiskt. 

Djurets skelett är till 95 procent fullständigt och cirka 60 centimeter långt. Det levde under den geologiska epoken eocen. Fossilet hittades redan 1983 i Messels gruva i Tyskland av en amatörarkeolog. Den ägdes några år av en privat samlare som var ovetande om fyndets betydelse. Via en affärsman kom den sedan (enligt vissa uppgifter för en miljon dollar) till universitetet i Oslo. Jørn H. Hurum gav fossilet namnet Ida efter sin dotter och har föreslagit namnet Darwinius masillae för den nya arten.

Den andra delen av fossilet som bara visar djurets avtryck förvaras sedan 1980-talet i ett museum i delstaten Wyoming i USA. I fossilets käke hittades främst mjölktänder samt några permanenta tänder. Därför antas att djuret var cirka ett år gammalt. I magsäcken hittades rester av olika växtdelar. På grund av de väl utvecklade händer och fötter antas att arten klättrade i växtligheten.

Referenser

Externa länkar 

 Complete Primate Skeleton from the Middle Eocene of Messel in Germany: Morphology and Paleobiology utgåva på PLoS ONE
 Revealing the Link
 Avbildning av fossilet

Förhistoriska primater
Övergångsformer
Primates
Roadracing-VM 1950

Roadracing-VM 1950 var andra gången som FIM arrangerade världsmästerskap i roadracing. Mästerskapen kördes över 6 Grand Prixer i 5 länder i klasserna 500cc, 350cc, 250cc, 125cc och Sidvagnar 600cc. Säsongen inleddes 10 juni med Isle of Man TT och avslutades med Nationernas Grand Prix i Italien den 10 september.

1950 års Grand Prix-kalender

Poängberäkning 
Poängberäkningen ändrades från debutåret. De sex främsta i varje race fick poäng enligt tabellen nedan. Poäng för snabbaste varv delades inte längre ut. De fyra bästa resultaten räknades i mästerskapen för 500cc och 350cc, de tre bästa för övriga klasser.

Slutställning

Resultat 500-klassen

Resultat 350-klassen

Resultat 250-klassen

Resultat 125-klassen

Källor

 http://www.motogp.com/en/Results+Statistics/1950
 http://racingmemo.free.fr/MOTO-GP-1950.htm

Roadracingsäsonger
Motorsportevenemang 1950
Hermann Stieve

Hermann Stieve, född 22 maj 1886 i München, död 5 september 1952 i Berlin, var en tysk professor i anatomi och histologi.

Stieve bidrog signifikant till kunskapen kring de manliga och kvinnliga könsorganen. Han bedrev bland annat forskning på organ från fångar som avrättats i de tyska koncentrationslägren under andra världskriget. Därtill undersökte han hur ångest och rädsla påverkade könskörtlarnas, i synnerhet äggstockarnas, funktion hos dödsdömda kvinnor. Stieve invaldes 1940 som utländsk ledamot nummer 799 av Kungliga Vetenskapsakademien. 

Hermann Stieve var son till historieprofessorn Felix Stieve, och bror till historikern och diplomaten Friedrich Stieve.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 

Födda 1886
Avlidna 1952
Män
Personer från München
Tyska professorer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Jesse Speight

Jesse Speight, född 22 september 1795 i Greene County, North Carolina, död 1 maj 1847 i Columbus, Mississippi, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten North Carolinas fjärde distrikt i USA:s representanthus 1829-1837. Han representerade sedan Mississippi i USA:s senat från 4 mars 1845 fram till sin död.

Speight inledde sin politiska karriär som delstatspolitiker i North Carolina. Han var 1820 talman i North Carolina House of Commons, som underhuset i delstatens lagstiftande församling hette på den tiden. Han var sedan ledamot av delstatens senat 1823-1827.

Speight efterträdde 1829 John Heritage Bryan i USA:s representanthus. Han omvaldes tre gånger och efterträddes 1837 av Charles Biddle Shepard.

Speight flyttade sedan till Plymouth, Mississippi och var ledamot av Mississippis senat 1841-1844, därav talman 1842-1843. Han efterträdde 1845 John Henderson i USA:s senat. Speight avled två år senare i ämbetet. Hans grav finns på Friendship Cemetery i Columbus, Mississippi.

Källor

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från North Carolina
Ledamöter av USA:s senat från Mississippi
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Greene County, North Carolina
Födda 1795
Avlidna 1847
Män
Kontantmetoden

Kontantmetoden syftar på en förenklad metod att bokföra för mindre företag eller föreningar.

Om räkenskaperna inte avslutas med en årsredovisning och om nettoomsättningen normalt uppgår till högst 3 miljoner kronor får bokföring ske enligt kontantmetoden.  Kontantmetoden får användas om företaget endast har ett mindre antal fakturor och dessa inte uppgår till avsevärda belopp. 

Kontantmetoden innebär att man får vänta med att bokföra affärshändelsen tills betalning sker. Varje faktura bokförs därför bara en gång till skillnad från faktureringsmetoden där fakturan bokförs dels när den tagits emot eller skickats ut och dels när den betalats. 

Vid bokslutet ska obetalda kund- och leverantörsfakturor bokföras så att räkenskapsårets resultat och företagets balansräkning kan beräknas.

Fotnoter

Skatterätt
Bokföring
Ken Calvert

Kenneth Stanton "Ken" Calvert, född 8 juni 1953 i Corona, Kalifornien, är en amerikansk republikansk politiker från södra Kalifornien. Han är ledamot av USA:s representanthus sedan 1993.

Calvert gick i skola i Corona High School i Corona. Han studerade sedan vid Chaffey College i Rancho Cucamonga och vid San Diego State University i San Diego. Han deltog i Victor Veyseys kampanjer i 1970 och 1972 års kongressval. Han var sedan verksam som affärsman. Han förlorade i republikanernas primärval inför kongressvalet 1982 mot Al McCandless.

Calvert vann knappt mot demokraten Mark A. Takano i kongressvalet 1992. Han har omvalts åtta gånger.

Externa länkar
Officiell webbplats
Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s representanthus från Kalifornien
Personer från Corona, Kalifornien
Födda 1953
Levande personer
Män
Alumner från San Diego State University
Ed Royce

Edward Randall "Ed" Royce, född 12 oktober 1951 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk republikansk politiker från södra Kalifornien. Han har varit ledamot av USA:s representanthus sedan 1993.

Royce gick i skola i Katella High School i Anaheim. Han utexaminerades 1977 från California State University. Han var sedan verksam som affärsman. Han var ledamot av delstatens senat 1983-1993.

Kongressledamoten William E. Dannemeyer kandiderade utan framgång i republikanernas primärval inför senatsvalet 1992. Royce vann kongressvalet och efterträdde Dannemeyer i representanthuset i januari 1993. Han är abortmotståndare och vill förbjuda flaggbränning. Han är emot samkönat äktenskap och emot adoptionsrätt för samkönade par. Han förespråkar bönestunder i offentliga skolor.

Den 8 januari 2018, meddelade Royce att han kommer att gå i pension från kongressen i slutet av hans nuvarande mandatperiod och inte kandidera för omval i 2018.

Royce är katolik. Ed och Marie Royce bor i Fullerton.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Födda 1951
Ledamöter av USA:s representanthus från Kalifornien
Män
Levande personer
Personer från Los Angeles
Ismaïl Sghyr

Ismaïl Sghyr (), född den 16 mars 1972 i Taroudannt i Marocko, är en fransk före detta friidrottare som tävlade i medel- och långdistanslöpning.

Sghyr började sin karriär i Marocko som han representerade fram till och med 2001.

Hans första internationella mästerskapsfinal var vid VM i Göteborg 1995 där han blev fyra på 5 000 meter. Han var även i final vid Olympiska sommarspelen 1996 där han blev elva. Under 1997 vann han guld på 5 000 meter vid medelhavsspelen. Samma år blev han även fyra vid VM i Aten på 5 000 meter. Dessutom blev han bronsmedaljör vid inomhus-VM på 3 000 meter. 

Vid VM i Sevilla 1999 valde han att springa på den längre distansen 10 000 meter och han slutade där på en femtonde plats. Vid VM 2001 i Edmonton var han tillbaka på den kortare distansen och denna gång blev han femma. Bättre gick det vid EM 2002 då han slutade som silvermedaljör på 5 000 meter. 

Vid både VM 2003 och vid Olympiska sommarspelen 2004 var han i final på 10 000 meter där han slutade tia respektive åtta.

Personliga rekord 
 5 000 meter - 12.58,83
 10 000 meter - 27.12,39

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1972
Marockanska medeldistanslöpare
Marockanska långdistanslöpare
Franska medeldistanslöpare
Franska långdistanslöpare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Marocko
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tad Hilgenbrink

Tad M. Hilgenbrink, född 9 oktober 1981 i Quincy, Illinois, är en amerikansk skådespelare.

Han är mest känd för sin roll som Matt Stifler i filmen American Pie – Band Camp.

Filmografi

2004 -  It's All Relative 
2005 -  American Pie – Band Camp 
2006 -  The Curiosity of Chance 
2007 -  Epic Movie 
2007 -  Sherman's Way
2007 -  Grave Situations
2008 -  Amusement
2008 -  H2O Extreme (pre-production)
2008 -  Disaster Movie
2008 -  Lost Boys: The Tribe
2009 - '' the hills run red

Externa länkar

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Illinois
Personer från Quincy, Illinois
Födda 1981
Levande personer
Män
José Ríos

José Rios, född den 15 mars 1974, är en spansk friidrottare som tävlar i långdistanslöpning.

Rios deltog vid Olympiska sommarspelen 2000 på 10 000 meter och slutade då på en artonde plats. Vid VM 2001 var han i final på 10 000 meter och blev sexa. Bättre gick det vid EM 2002 i München då han blev bronsmedaljör efter att ha sprungit på 27.48,29.

Han bytte gren till maraton inför Olympiska sommarspelen 2004 där han blev 27:a. Han deltog även vid VM 2005 där han emellertid bröt tävlingen. Vid VM 2007 blev han 17:e och vid Olympiska sommarspelen 2008 kom han in på plats 72.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1974
Spanska långdistanslöpare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Spanien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Spanien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Spanien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Artur Kohutek

Artur Kohutek, född den 1 maj 1971, är en polsk före detta friidrottare som tävlade i häcklöpning.

Kohuteks främsta merit är att han blev bronsmedaljör vid EM i München 2002 på 110 meter häck. Tiden den gången blev 13,32. Han har även två gånger varit i semifinal vid ett världsmästerskap både vid VM 1997 och vid VM 2001.

Personligt rekord 
 110 meter häck - 13,27

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Noter

Födda 1971
Polska häcklöpare
Män
Levande personer
Retarder

Retarder är en hjälpbroms som kompletterar ordinarie friktionsbaserade bromssystem på tunga fordon, t.ex. lastbilar, bussar och spårbundna fordon.
 
Ett trafiksäkerhetsproblem med friktionsbaserade ordinarie bromssystem är att de kan drabbas av "fading" (bromsverkan avtar snabbt) när de används intensivt under en längre period, t.ex. om en buss körs i en lång brant nedförsbacke. Ett ekonomiskt problem är att friktionsbromsar så som "hjulbromsar" (trumbromsar, skivbromsar) slits ut och måste ges kostsamt underhåll. Av dessa skäl är många tunga fordon försedda med ett kompletterande hjälpbromssystem som inte är friktionsbaserat. 

Retardern är en typ av hjälpbroms, medan avgasbroms är en annan typ av hjälpbroms. Båda dessa typer av hjälpbromssystem verkar - till skillnad från huvudbromssystemet - enbart på drivhjul, dvs inte på styrhjul, löphjul eller stödhjul. Detta kan på mycket halt väglag så som glattis medföra sladdrisk (jämför med att i personbil göra en handbromssladd). Därför bör retardern vid landsvägskörning på svår halka vara helt avstängd eller inställd på låg effekt.

Manövrering
Retardern kan styras av ett handreglage på instrumentpanelen eller av bromspedalen. Scania fick på 90-talet patent på retardersystem integrerade med bromspedalen och införde dessutom automatisk "downhill speed control".

Konstruktion
Det finns dels hydrauliska och dels elektromagnetiska retardersystem.

Hydraulisk 
Den på lastbilar vanligt förekommande hydrauliska retardern är placerad längst bak på fordonets växellåda, och består av bland annat ett pumphjul och ett turbinhjul. När man ansätter retardern trycks olja in, med hjälp av tryckluft, i retarderhuset och pumphjulet gör att oljan rör på sig och pressas sedermera mot turbinhjulet. Turbinhjulet kan inte rotera, vilket orsakar en fördröjning av oljeflödet och pumphjulet bromsar fordonet. När oljan bromsar upp pumphjulet i retarderhuset uppstår en ansenlig mängd värme, som kyls bort med hjälp av en värmeväxlare kopplad till motorns kylsystem. 

Intarder är en slitagefri hydrodynamisk broms för lastbilar och bussar, vars funktionsätt mycket liknar en retarder. Den är utvecklad av ZF, och kallas ibland också för "sekundär retarder". Namnet intarder är en sammandragning av integrerad retarder.

Elektromagnetisk 
Ett exempel på elektromagnetisk retarder är så kallad telmabroms.

Referenser 

Bromssystem
Fordonsteknik
Fordonsdynamik
Motorteknik
Manuel Marín

Manuel Marín González, född 21 oktober 1949 i Ciudad Real, Kastilien-La Mancha, död 4 december 2017 i Madrid, var en spansk politiker som var EU-kommissionär 1986–1999.

Marín var utbildad jurist och var sedan 1974 medlem i Spanska socialistiska arbetarpartiet (PSOE). Han var ledamot av Cortes Generales (parlamentet) underhus, Deputeradekongressen, från 1977 och var framför allt aktiv i utrikesutskottet där han var PSOE:s talesperson. Efter socialisternas valseger 1982 utnämndes Marín till statssekreterare med ansvar för relationerna till Europeiska gemenskapen (EG) och var i denna egenskap chefsförhandlare i Spaniens medlemsförhandlingar med EG.

Den 1 januari 1986 blev Spanien och Portugal medlemmar av EG och Marín och Abel Matutes blev Spaniens första kommissionärer (fram till 2004 hade de fem stora medlemsländerna två kommissionärer). Marín var under sin tid som kommissionär i Jacques Delors tre kommissioner samt i Santer-kommissionen även vice ordförande. I Delors första kommission (1985–1989) ansvarade Marín för sociala frågor, sysselsättning och utbildning och under hans tid på denna post introducerades Erasmusprogrammet, ett utbytesprogrammet för universitetsstudenter. I Delors andra kommission (1989–1993) var han bistånd- och fiskekommissionär och i Delors tredje kommission (1993–1995) samt i kommissionen Santer (1995–1999) var Marín ansvarig för bistånd och externa relationer med Medelhavsländer, Mellanöstern och Latinamerika.

När Santer-kommissionens tvingades avgå i mars 1999 efter en korruptionsskandal utnämndes Marín till ordförande i den interimskommission, Marín-kommissionen, som verkade fram till kommissionen Prodi var på plats i november samma år. Efter tiden som EU-kommissionär återvände Marín till spansk politik, blev 2000 åter invald i deputeradekongressen och var från 2004 kammarens talman.

Källor

Noter

Externa länkar 

EU-kommissionärer
Spanska politiker under 1900-talet
Spanska politiker under 2000-talet
Personer från Ciudad Real
Alumner från College of Europe
Födda 1949
Avlidna 2017
Män