kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gibson Melody Maker

Gibson Melody Maker introducerades 1959 av Gibson och är en solid elgitarr. Modellen tillverkades åren 1959-1971. Den finns i många varianter, t,ex den tolvsträngade modellen Gibson Melody Maker 12 från 1967.

Kända svenska musiker som använder Melody Maker är Ulf Lundell  och Per Gessle .

"Melody Maker Joan Jett Signature" är ännu en modell av Gibsons gitarrer och denna är en kopia av rockmusikern Joan Jetts gitarr.

Referenser

Se även
Gibson Brands

Melody Maker
Hur mycket jag än tar finns alltid lite kvar

Hur mycket jag än tar finns alltid lite kvar är ett album från 2006 av den svenska popgruppen Raymond & Maria.

Låtlista
Dikter på fel sätt
Storstadskvinnor faller ner och dör
Jag läste om någon som stal en bil
Hur andra människor bor
Väntar
Kärlek 1
Du letar i bilen
Någonting på NK
Varför ska vi göra allt igen
Prins Carl Philip

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter 

Musikalbum 2006
Svenskspråkiga musikalbum
Svenska musikalbum
Vilrum

Vilrum är ett rum som finns på arbetsplatser och som är försett med någon form av säng för att personalen skall kunna ha möjlighet till vila. 

Det är i Sverige lag på Arbetsmiljöverkets föreskrifter om arbetsplatsens utformning ska följas. Genom Arbetsmiljöverkets föreskrifter innebär detta att det på arbetsplatser skall finnas eller vara lätt att ställa i ordning en lämplig viloplats för tillfällig vila vid behov, för till exempel illamående eller huvudvärk. Reglerna gäller främst litet större arbetsplatser och inte där endast några få arbetstagare sysselsätts samtidigt. Det kan finnas regler om hur ett vilrum skall utformas. På större arbetsplatser skall viloplatsen finnas i ett särskilt vilrum, alltså ett rum som i praktiken enbart är avsett för detta .

Referenser

Arbetsmiljö
Folkhälsa
The Plastic Pals

The Plastic Pals är ett rockband från Stockholm. Bandets musik har rötter i amerikansk rock. De framträder regelbundet i Sverige och Europa. De har givit ut tre album. Den senaste, Turn the Tide (2013), spelades in i Studio The White Lodge i Ludwigsburg i Tyskland, och producerades av Chris Cacavas.

Bandets gitarrist, sångare och låtskrivare, Håkan Soold, har varit med i band som Guds Barn, Dom Dummaste, Global Infantilists och Piglet. Han och The Plastic Pals medverkar också som kompband på Lars Clevemans album Voice in My Head.

Medlemmar
Bengt Alm (bas, bakgrundssång)
Anders Sahlin (gitarr, bakgrundssång)
Håkan Soold (sång, gitarr)
Olov Öqvist (trummor)

Diskografi

Externa länkar
The Plastic Pals webbplats
The Plastic Pals på Twitter
The Plastic Pals på Facebook
Presskit

Svenska pop- och rockgrupper
En enda gång

En enda gång är ett studioalbum från 1992 av Kikki Danielsson & Roosarna. Spåren "En enda gång", "Kvällens sista dans" och "Natt efter natt" testades på Svensktoppen, men bara "En enda gång" lyckades att ta sig in på listan, och låg där i en vecka på tionde plats den 29 mars 1992 .

Låtlista

Sida A

Sida B

Referenser 

 Information i Svensk mediedatabas.
 Information i Svensk mediedatabas.

Externa länkar

Album av Roosarna
Musikalbum 1992
Flerspråkiga musikalbum
Gibson Les Paul Junior

Gibson Les Paul Junior introducerades av Gibson 1954 och är en solid elgitarr. Modellen tillverkades under 1954-1963. Den finns i några varianter. T.ex. Gibson Les Paul jr Double Cutaway från 1958.
Gibson har under 1990-talet tillverkat 2 modeller med namnen the '57 Les Paul jr. Historic Collection och the '60 Les Paul jr. Historic Collection. Gibson lanserade modellen, riktad till nybörjare med ett betydligt lägre pris, mer simpel konstruktion och färre kosmetiska detaljer. Till skillnad från de flesta modellerna Gibson producerar använder Les Paul Juniors ofta P90-mikrofoner, teknologi som ansågs föråldrad och var billigare att producera. Kroppen skiljer sig till viss grad från den traditionella Les Paul-formeln. Kroppen, likt den av en Gibson SG är konstruerad av en bit solid mahogny, och lönntoppen som finns på en traditionell Les Paul utelämnades för att minska kostnaden. År 1958 omdesignades modellen till en så kallad "doublecut", med två Cutaways, likt en Fender Stratocaster eller den framtida Gibson SG. I moderna tider har Les Paul Juniors tillverkats i både traditionell singlecut och doublecut konfigurationer.

Se även
Gibson Brands

Les Paul Junior
Palaeontology

Palaeontology är en vetenskaplig tidskrift inom paleontologi som ges ut av The Palaeontological Association.

Externa länkar 
Palaeontological Associations hemsida
Tidskriftens hemsida

Tidskrifter inom paleontologi
Ove Bring

Ove Bring, född 25 augusti 1943 i Stockholm, är professor emeritus i internationell rätt. Han har tidigare arbetat som sakkunnig, departementsråd och folkrättsrådgivare på Utrikesdepartementet och som professor i folkrätt vid Uppsala universitet, Stockholms universitet och Försvarshögskolan. Mellan 1999 och 2017 var han ledamot av Permanenta skiljedomstolen i Haag.

Ove Bring blev jur.kand. 1968 och anställdes 1976 vid Utrikesdepartementet. Han blev juris doktor vid Stockholms universitet 1979 och docent 1983 samt var folkrättsrådgivare åt Utrikesdepartementet 1987–1993. Ove Bring utnämndes 1993 till professor i folkrätt vid Uppsala universitet. Han är tillsammans med advokat Percy Bratt kursföreståndare i kursen Praktisk europaprocess (15 hp) vid Stockholms universitet. 

Bring har författat ett flertal böcker och artiklar inom folkrätt och är flitigt anlitad som kommentator av svenska nyhetsmedier. Bland hans böcker märks “Neutralitetens uppgång och fall” (2008), “De mänskliga rättigheternas väg” (2011) , “Parthenonsyndromet. Kampen om kulturskatterna” (2015) och “Kvinnor och kungar – om krig och fred” (2017). Hans specialområden är bland annat folkrätt och säkerhetspolitik, FN-stadgans folkrätt, fredsbevarande och fredsframtvingande operationer, internationell humanitär rätt i väpnade konflikter och nedrustningsrätt.

2012 tilldelades han H.M. Konungens medalj av 8:e storleken i Serafimerordens band för ”engagerande och framgångsrika insatser inom rättsvetenskapen, särskilt områdena internationell rätt och mänskliga rättigheter”.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Webbkällor

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Ove Bring i LIBRIS, 79 poster.
 Intervju med Ove Bring om boken "De mänskliga rättigheternas väg - genom historien och litteraturen" Utbildningsradion.

Födda 1943
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Levande personer
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Män
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Svenska professorer i folkrätt
Svenska professorer i internationell rätt
Journal of Paleontology

Journal of Paleontology är en vetenskaplig tidskrift som ges ut av The Paleontological Society.

Tidskrifter inom paleontologi
Journal of Systematic Palaeontology

Journal of Systematic Palaeontology är en direkt uppföljare av "The Bulletin of the Natural History Museum, London: Geology Series". Det är en relativt ny tidskrift som kom ut med sitt första nummer 2003 och fokuserar på systematisk paleontologi.

Tidskrifter inom paleontologi
Tidskrifter startade 2003
Åbo–Toijala-banan

|}
|}
Åbo–Toijala-banan är en bansträckning som tillhör det finländska bannätet och som löper från Toijala till Åbo. Banans längd uppgår till 131 kilometer och den färdigställdes 1876. Banan elektrifierades år 2000. Persontågen mellan Åbo och Tammerfors trafikerar denna bana.

Källor
 Banförvaltningscentralen. Beskrivning av Finlands bannät 2007 https://web.archive.org/web/20070927082043/http://www.rhk.fi/pa_svenska/bannat/beskrivning_av_finlands_bannat_2/
 

Järnvägslinjer i Finland
Järnvägslinjer öppnade 1876
Transport i Birkaland
Transport i Egentliga Finland
Säbylunds herrgård

Säbylund är en herrgård i Kumla kommun, Närke. Den ligger ett par kilometer norr om Kumla tätort.

Säbylund är en före detta fideikommissegendom. Egendomen är belägen i Kumla socken vid stranden av den på  1800-talet utdikade Mosjön. På fideikommissets tid omfattade egendomen även utgården Sätra och 17 arrendegårdar i Kumla, Hallsbergs, Norrbyås och Vintrosa socknar. Godset hade i början av 1950-talet en totalareal på 1 912 hektar, varav 1 140 hektar åker och 772 hektar skog. 977 hektar tillhörande huvudegendomen.

Historia
Säby nämndes första gången i skrift 1380. En del av gården byttes 1435 till riddaren och lagmannen Bengt Stensson (Natt och Dag). Hans son Måns Bengtsson (Natt och Dag), Engelbrekt Engelbrektssons mördare, kom genom köp och rättegång på 1450-talet i besittning av hela gården. Genom dotterns gifte kom den till Sparreätten, som den tillhörde till 1672. Därefter gick den i arv i flera led och köptes 1768 av Hedvig Margareta de Frietzcky, änka efter majoren Ture Gyllenspetz. Hon gjorde Säbylund, som det nu kallades, till fideikommiss 1786. Från 1822 ägdes godset i mer än hundra år av släkten Lewenhaupt. År 1927 övertogs Säbylund av Carl von Essen, systerson till den siste ägaren Lewenhaupt. När denne avled år 1948, övergick egendomen till systersonen Karl-Gustav Lagerfelt. Fideikommisset upphörde 1970, när Johan Lagerfelt köpte egendomen av sin far. Han sålde den därefter 2017.

Huvudbyggnaden är av trä i två våningar och uppfördes 1781-87 av nämnda fru Hedvig Margareta Gyllenspetz, född de Frietzcky. De två envåningsflyglarna härstammar från samma tid. Huvudbyggnaden inrymmer 27 rum. På Säbylund fanns ett stort bibliotek. Det varsamlat av Claes de Frietzky och Eugène Lewenhaupt.  de Frietzckys bibliotek donerades 2017 till Kungliga biblioteket i Stockholm. Stora delare av det övriga böckerna skingrades samtidigt genom försäljning av firman Centralantikvariatet i Stockholm.

Vid Säbylund fanns förr en hållplats utmed Statsbanan Hallsberg–Örebro, som numera är en del av Godsstråket genom Bergslagen.

Källor

Svenska Län. Örebro läns förvaltning och bebyggelse, del II, s. 776-79.  Bokförlaget Svenska Län AB, Göteborg, 1948.
Bengt G. Söderberg: Slott och herresäten i Sverige: Närke Västmanland, s. 208-219. Allhems förlag, Malmö 1969.

Noter

Litteratur 
Lisbeth Axelsson & Ulla-Carin Ekblom, Säbylund. Berättelsen om en 1700-talsherrgård, Kumla 2016.
 J M Hulth, "Eugène Lewenhaupt". Nordisk tidskrift för bok- ch biblioteksväsen 1937, s. 178–180
Pehr Johansson, "Det stora biblioteket på Säbylund och dess siste ägare." Nerikes Allehanda 11 mars 1927.
"16 000 band i gammalt bibliotek vid Säbylunds fideikomiss" Länsposten 1959, nr 31. 
Gunhild von Strussenfelt, "Minnen och erinringar från Säbylunds fideikommiss." Arte et Marte 1928, s. 34–38.
Fredrik Styrfält, »Säbylund – ett kapitel avslutas.» Arte et Marte nr 2/2017.

1787 i Sverige
Arkitekturåret 1787
Byggnader och anläggningar i Kumla kommun
Herrgårdar i Närke
Avvecklade fideikommiss i Sverige
Förklädd gud

Förklädd gud (opus 24) är en lyrisk svit från 1940 av Lars-Erik Larsson, med text av Hjalmar Gullberg. Sviten hör till Larssons nyromantiskt orienterade produktion och är ett av den svenska klassiska musikens mest kända verk. Både Larsson och Gullberg var vid tiden anställda vid Sveriges Radio, och stycket skrevs för att uppföras i radio.

Uruppförandet ägde rum den 1 april 1940 i Sveriges Radio. Solister var Kerstin Torlind och Hugo Hasslo. Olof Molander var recitatör. Radiokören och Radiotjänsts underhållningsorkester dirigerades av tonsättaren.

Texten är hämtad från Gullbergs diktsamling Kärlek i tjugonde seklet från 1933. Gullbergs idyll tar sin utgångspunkt i ett motiv från antik mytologi om guden Apollon, dömd att uppträda som människa i ett år och tjäna som dräng hos kung Admetos i Thessalien, i Euripides drama Alkestis.

Inspelningar 
 1956-03-10 i Kgl. Musikaliska Akademien. Dirigent: Stig Westerberg, sopran: Elisabeth Söderström, baryton: Erik Sædén, recitation: Lars Ekborg. Radioorkestern och Martin Lidstams vokalensemble. Utgiven 1958 av Swedish Society Discofil, producent: Hans Peter Kempe. SLT 33146.
1973-06-06--08 i Cirkus. Dirigent: Stig Westerberg. Sopran: Catarina Ligendza, baryton: Ingvar Wixell, recitation: Max von Sydow. Sveriges Radios symfoniorkester och Radiokören, körinstudering: Eric Ericson. Utgiven 1974 av EMI på HMV E 061-35149, producent: Tage Olhagen.
 1978-05-07 i Helsingborgs konserthus på kompositörens 70-årsdag. Dirigent: Sten Frykberg. Sopran: Birgit Nordin, baryton: Håkan Hagegård, recitation: Per Jonsson. Helsingborgs symfoniorkester och Helsingborgs konserthuskör. Utgiven 1978 på LP och 1989 på CD av BIS Records. Producent: Wollmar Sandell.
 1987. Dirigent: Stefan Parkman. Sopran: Ann-Christin Löfgren, baryton: Per-Arne Wahlgren, recitation: Stina Ekblad. Uppsala domkyrkas gosskör, Uppsala kammarorkester, Omnibus. Utgiven av Proprius, PROP9987. 
 1995. Dirigent: Petter Sundkvist. Sopran: Karin Ingebäck, baryton: Anders Larsson, recitation: Frej Lindqvist. Svenska Kammarorkestern och Amadei Kammarkör under ledning av John Erik Eleby.  Utgiven 1996 av Naxos.
 2010. Dirigent: Christopher Warren-Green, sopran: Jeanette Köhn, baryton: Thomas Lander, recitation: Sven Wollter. Jönköpings Sinfonietta och Jönköpings kammarkör. Utgiven 1 oktober 2010 av Intim Musik. Engelsk text.

Källor

Noter 

Verk av Lars-Erik Larsson
Verk av Hjalmar Gullberg
Boreas

Boreas kan syfta på:

Boreas (gud) – en grekisk gud för nordanvinden
Boreas (tidskrift) – en nordisk vetenskaplig tidskrift

Geografi

Antarktis 

 Boreas (kulle), 
 Boreas (berg),

Se även 
 Mount Boreas

Robotskapade Antarktisförgreningar
Boreas (tidskrift)

Boreas : an International Journal of Quaternary Research är en nordisk vetenskaplig tidskrift inom kvartärgeologi och angränsande ämnesområden. Den är engelskspråkig och utges sedan 1972.

Externa länkar
Officiel webbplats

Geologi
Geovetenskapliga tidskrifter
Martinair

Martinair är ett nederländskt flygbolag som grundades 1958. Till och med år 2011 flög man flygningar med passagerare för att senare bara flyga frakt. Anropssignalen är Martinair. Idag flyger flygbolaget med en enda Boeing 747-400BCF.

Flotta  
 
 
Martinair har tidigare flugit bl.a.:

 Airbus A310 
 Airbus A320 
 Boeing 737 
 Boeing 747-200  
 Boeing 757 
 Boeing 767 
 Convair CV-440 
 Convair CV-640
 de Havilland Dove
 De Havilland Heron
 Dornier 228
 Douglas DC-3/C-47
 Douglas DC-4
 Douglas DC-6
 Douglas DC-7
 Douglas DC-8
 Douglas DC-9-30
 Embraer EMB 120 Brasilia
 Fokker F28-1000 
 Fokker 70
 Lockheed L-188C Electra
 Douglas DC-9-82 
 McDonnell Douglas DC-10 
 McDonnell Douglas MD-11

Externa länkar 
 
 Officiell webbplats

Referenser 

Nederländska flygbolag
Flygbolag bildade 1958
Overloaded: The Singles Collection

Overloaded: The Singles Collection är ett samlingsalbum av den brittiska popgruppen Sugababes. Det släpps den 13 november 2006. Förutom tretton hitlåtar innehåller albumet även två nya låtar, Easy och Good To Be Gone.

Låtförteckning
 "Freak Like Me" – 3:16
 "Round Round" – 3:57
 "Red Dress" – 3:36
 "In The Middle" – 3:53
 "Stronger" – 4:00
 "Shape" – 4:11
 "Overload" – 4:35
 "Good To Be Gone" – 3:28
 "Caught In A Moment" – 4:23
 "Ugly" – 3:50
 "Easy" – 3:36
 "Too Lost In You" – 3:58
 "Run for Cover" – 3:47
 "Hole In The Head" – 3:38
 "Push the Button" – 3:37

Musikalbum 2006
Samlingsalbum
Album av Sugababes
Liezi

Liezi (kinesiska: 列子, pinyin: Lièzi, "Mäster Lie") är en daoistisk klassiker traditionellt tillskriven den ca 400 f.Kr. verksamme filosofen Lie Yukou, men antagligen tillkommen först åtta hundra år senare, på 400-talet. Liezi blev upptagen som en daoistisk kanonisk skrift under Tangdynastin.

Daoism
Daoismens kanoniska skrifter
Verk om medvetandefilosofi
WP:Projekt Kina
Anthony Dawson

Anthony Dawson, född 18 oktober 1916, död 8 januari 1992, var en brittisk (skotsk) skådespelare.

Han filmdebuterade 1943 i filmen They Met in the Dark och medverkade därefter i flera brittiska filmer innan han flyttade till USA på 1950-talet. Där medverkade han bland annat i Alfred Hitchcocks Slå nollan till polisen (1954). Efter ett tag återvände han till England och medverkade bland annat i Hammers Varulvens förbannelse (1961) och James Bond-filmen Agent 007 med rätt att döda (1962). Han syntes även som siluett i de kommande Bondfilmerna Agent 007 ser rött samt Åskbollen i vilka han spelade Ernst Stavro Blofeld. Från slutet av 1960-talet medverkade han i ett antal italienska filmer, som Hämndens timme, vilket lett till att han ibland förväxlats med regissören Antonio Margheriti som också använde sig av namnet Anthony Dawson som pseudonym.

Källor

Externa länkar 

Födda 1916
Avlidna 1992
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Män
Alumner från Royal Academy of Dramatic Art
John Williams (skådespelare)

John Williams, född 15 april 1903, död 5 maj 1983, var en brittisk skådespelare. Han blev känd bland annat för sin roll som kommissarie Hubbard i Alfred Hitchcocks Slå nollan till polisen.

Filmografi

Teater

Roller

Externa länkar

 

Födda 1903
Avlidna 1983
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Män
Fernando Concha Viaux

Fernando Concha Viaux, född 2 juli 1976 i Malmö, är en svensk artist och sångare 

Concha är utbildad vid Operahögskolan i Stockholm och har varit verksam i många opera-, musikal-, konsert-, tv, reklam, film och operettproduktioner både i Sverige och utomlands. 

Concha är supporter till fotbollslaget Malmö FF och har sjungit in Malmö FF:s officiella klubbhymn, MFF-Hymnen, som spelades in i en ny tappning tillsammans med Malmö symfoniorkester inför invigningen av Malmö FF:s nya hemmaarena Swedbank Stadion 2009. Han sjöng även MFF-hymnen på Malmö FF:s 100-årsjubileum.

Fernando Concha är äldre bror till fotbollsspelaren Matias Concha.

Diskografi 
 Malmö FF:s jubileumsskiva.

Externa länkar 
Officiell webbplats
Concha sjunger Hymnen på invigningsmatchen på Swedbank Stadion

Födda 1976
Svenska tenorer
Män
Levande personer
Musiker från Malmö
Liljan

Liljan kan syfta på:

 Liljan, Bromma, tidigare civilförsvarsanläggning i Stockholm
 Kvarteret Liljan, kvarter i Uppsala, 
 Liljan (Svärdsjö socken, Dalarna), sjö i Svärdsjö socken, Dalarna,  (3,22 km²)
 Liljan (Stora Kopparbergs socken, Dalarna), sjö i Falu kommun,  (1,93 km²)
 Liljan (Åbo), staty av Wäinö Aaltonen

Se även
 Lilja – flera betydelser
 Lilian,  brittiskt kvinnonamn
 Lill-Jansskogen, naturområde i Stockholm, 

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Les Enragés

Les Enragés () var en liten grupp politiska brandtalare, som försvarade de lägre klasserna och uttryckte kraven från de radikala sansculotterna under franska revolutionen. De spelade en aktiv roll i de upplopp som i slutet av maj och början av juni 1793 i Paris ledde till att Gironden uteslöts ur nationalkonventet, vilket gjorde att Berget kunde ta full kontroll.

Les Enragés var inte ett enat parti och det finns endast svaga tecken på att de samarbetade. Deras åsikter kan beskrivas som cyniska, på gränsen till anarkistiska, med en stark misstro mot de flesta politiska organisationer.

Historia 
Den vänsterradikala och antiauktoritära gruppen Les Enragés uppkom för första gången under franska revolutionen. Den 25 juni 1793 utropade de att 

 "Friheten är en chimär när den ena klassen ostraffat kan låta den andra klassen svälta!”

Les Enragés gav samma år ut pamfletterna ”Explosion” av Jean-François Varlet (1764-1832) och ”Manifeste des Enragés” av Jacques Roux (1752-1794), som våldsamt kritiserade staten, kapitalet, kyrkan, varje typ av regering och de auktoritära dragen i revolutionen.

 ”Hur machiavellistisk och monstruös är inte denna revolutionära regering!
 För varje tänkande människa är revolution och regering oförenliga!” 

säger Jean-François Varlet. Till denna anarkistiska gruppering slöt sig också skådespelerskan Claire Lacombe från Marseille med sin betydande revolutionära kvinnoorganisation. Claire föreslog bland annat instiftandet av kvinnliga ”amazonkompanier” till revolutionens försvar. Les Enragés fick också stöd av Theophile Leclerc och hans tidning ”Folkets Vän”. Man ville säkra den individuella friheten för alla genom ekonomisk demokrati.

Les Enragés 1968 
Les Enragés återkom som gruppbeteckning i Majrevoltens Paris. I Strasbourg 1966 (där man tog över studentkåren, använde dess kassa till att ge ut den skandalösa pamfletten "Misären i studentens miljö" och sedan gick under jorden) och i Nanterre 1968 ingick Les Enragés samarbete med Internationale Situationniste.

Se även 
 Franska revolutionen
 Majrevolten
 Maurice Sinet (tecknaren Sine som utgav satirtidskriften L'Enrages)

Vidare läsning 
 Jacobson, Staffan: Anarkismens återkomst. India Däck Bokcafé Förlag, Lund 2006.
 Viénet, René: Enragés and Situationists in the Occupation Movement, France, May '68. Autonomedia, N.Y. 1992.
 Khayati, Mustapha / Les Enragés: Misären i studentens miljö. Övers. Gunnar Sandin. Syndikalistiska Grupprörelsen, Lund 1967.

Källor 
. Där anges bland annat följande källor:

Externa länkar 
 Enragés Nanterre

Franska revolutionen  
1793 i Frankrike
Anarkism
Xiomara Reyes

Xiomara Reyes, född 28 oktober 1973 i Havanna, är en kubansk ballerina. Hon utsågs till prima ballerina vid American Ballet Theatre 2003.

Kubanska ballerinor
Kvinnor
Levande personer
Födda 1973
Fedora

Fedorahatten är en hatt av filt med markerat brätte och längsledes intryckt hattkrön. Filtmaterialet är framställt av ull eller hår från pälsdjur (vanligtvis kanin). Fram till 1950-talet var det vanligt att män i kostym bar en hatt av denna typ. 

Al Capone, Humphrey Bogart, The Clash, Indiana Jones, Freddy Krueger, Scatman John, Rorschach, Mr Walker, Johnny Depp och Michael Jackson är några kända bärare av fedorahattar. Från 1980-talet bidrog Indiana Jones till fedorahattens popularitet. Borsalino är en känd italiensk tillverkare. 

Fedorahatten har sitt namn från Fédora, titeln på en teaterpjäs från 1882 av den franske dramatikern Victorien Sardou.

Bildgalleri

Referenser 

Hattar
Håkan Hagwall

Håkan Rudolf Hagwall, född 3 december 1941 i Stockholm, död 22 november 2020 i Stockholm var en svensk politiker (moderat) och journalist.

Hagwall studerade litteraturhistoria och nordiska språk vid Stockholms universitet med inriktning på läraryrket. Men han kom att ägna sitt yrkesliv åt politik och journalistik. Efter sin fil kand-examen 1969 anställdes han som politisk sekreterare vid Moderata Samlingspartiets riksdagskansli för att efter några år bli sekreterare och talskrivare åt moderatledaren Gösta Bohman. 1975 anställdes Hagwall som ledarskribent i Svenska Dagbladet. 1991 blev han politisk redaktör och chef för ledarredaktionen.  

Hagwall var som politisk journalist särskilt inriktad på svensk inrikespolitik, energipolitik och nordisk politik och kultur. Svenska Dagbladets ledarsida var under Hagwalls chefsperiod starkt engagerad för svenskt EU-medlemskap, men intog en kritisk hållning gentemot EMU-projektet. Detta ledde till en växande kritik gentemot Hagwall och chefredaktören Mats Svegfors från den moderata partiledningens sida. Svegfors lämnade tidningen i februari 2000 och Hagwall i september samma år.

Hagwall arbetade efter det inom ramen för sitt företag Hagwall Ordråd AB som fri skribent, som förlagsredaktör (i Bokförlaget Atlantis) och med undervisning i politisk journalistik (2009).

Hagwall var en flitig författare av och skådespelare i spex vid universitetet, samt därefter inom SHT och Par Bricole.

Källor

Vidare läsning 

 Ann-Cathrine Haglund, Ingrid Erneman, Ann-Marie Petersson, red (2012). Moderat föregångare,inspiratör och förebild - Britt Mogård till minne. Stockholm: Sällskapet för moderata kvinnors historia.  Britt Mogård show av Håkan Hagwall.

Födda 1941
Svenska moderater
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska ledarskribenter
Män
Avlidna 2020
Politiker från Stockholm
Journalister från Stockholm
Skolan mitt i byn

Skolan mitt i byn är det svenska försöket till så kallade community school-rörelsen som varit aktiv i Storbritannien, Tyskland och Kanada.

Tanken bakom detta är att skolan inte ska vara en plats där man bara går till under vissa tidsperioder under dagen, utan att det ska vara ett kunskapscentrum som är integrerat på alla plan i det lokala samhället.

I SOU 1996:143, s. 62 går att läsa

Referenser

Bunar, Nihad (2001)
Skolan mitt i förorten – fyra studier om skola, segregation, integration och multikulturalism Stockholm: Brutus Östlings Bokförlag Symposion, 

Utbildning i Sverige

en:Community school