kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thorsten Arwidsson (botaniker)

Thorsten Arwidsson, född 11 mars 1904 i Uppsala, död 23 december 1948 i Stockholm, var en svensk botaniker, specialiserad på mykologi och fykologi. Han var son till Ivar Arwidsson.

Efter studentexamen i Uppsala 1922 blev han 1930 filosofie kandidat och 1935 filosofie licentiat vid Uppsala universitet. Arwidsson blev 1936 extraordinarie assistent vid Riksmuseets botaniska avdelning där han främst tjänstgjorde vid kryptogamavdelningen. Arwidsson författade ett sjuttiotal mindre skrifter om Nordens växtvärld och intresserade sig främst för kärlväxter som havsalger, svampar och mossor. Från 1937 var han sekreterare i Svenska fjällklubben.

År 1943 tog han doktorsgraden efter att ha försvararat dissertationen Studien über die Gefässplanzen in den Hochgebirgen der Pite Lappmark.

Bibliogafi 
 1936. Über einige auf der Gattung Empetrum vorkommende Pilze. Svensk Botanisk Tidskrift 30: 401–418
 1936. Meeresalgen aus Vestagder und Rogaland
 1940. Einige parasitische Pilze aus Juan Fernández (Juan Fernández-öarna) und des Osterinsel (Påskön). Svensk Botanisk Tidskrift 34: 293–300.
 1943. Studien über die Gefässpflanzen in den Hochgebirgen der Pite Lappmark. Acta Phytogeographica Suecica 1–274.
 1945. Secotium agaricoides (Czern.) Holl. i Sverige. Svensk Botanisk Tidskrift 39: 137–140.
 1946. Geaster floriformis Vittad. funnen i Sverige. Svensk Botanisk Tidskrift 40: 214–216.
 1946. Om Svenska Laboulbeniacéfynd. Svensk Botanisk Tidskrift 40: 307–309.

Källor 

 

Svenska mykologer
Svenska fykologer
Födda 1904
Avlidna 1948
Män
Fykologi

Fykologi, eller fukologi, av grekiska phykos, “sjögräs” och logia, “lära”, är läran om alger. Fykologin är en gren av vetenskapen som ofta ses som en underdisciplin till botaniken.

Algerna är viktiga primärproducenter och är eukaryota organismer som utvinner energi ur ljus genom fotosyntes, lever vanligen i vatten och är inte fanerogamer. De flesta alger använder klorofyll för fotosyntesen. De är släktskapsmässigt (fylogenetiskt) vitt åtskilda och alltså inte en taxonomisk grupp. Till algerna räknas många olika organismer, från mycket små och enkla encelliga till stora och komplexa flercelliga organismer, till exempel brunalger som kan bli 60 meter långa och väga 300 kg.

Fykologin innefattar även studiet av prokaryota organismer, cyanobakterier, som förr felaktigt kallades ”blågröna alger”. Ett antal mikroskopiska alger är symbionter i lavar och räknas också till fykologins område.

En person utbildad inom området fykologi kallas algolog eller (mindre vanligt) fykolog.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Algae: The World's Most Important "Plants" Videolektion med Russell Chapman (2006)
Seaweed Site
ANSP Phycology Section
Partibidrag

Ej att förväxla med de bidrag i Sverige som kallas partistöd som stat, landsting och kommuner delar ut till stöd för politisk verksamhet

Partibidrag kallas de bidrag och donationer som politiska partier får av privatpersoner, organisationer och företag för att driva sin verksamhet.

Partibidrag i Sverige 
Enligt lagen om insyn i finansiering av partier (2014:105) måste partier som ställer upp i Europaparlamentsvalet och riksdagsvalet, eller har mandat där, eller får statligt partistöd, redovisa intäkter större än ett halvt prisbasbelopp (vid lagens införande ca 22 000 kr) för att få fortsatt statligt partistöd. Då ett partis riksorganisation och dess landstings- och kommunföreningar utgör olika juridiska personer upptäcktes dock snabbt att man kunde kringgå den genom att låta lokalorganisationerna ta emot hemliga pengar som sedan kunde slussas vidare till partiet på riksnivå. En lagändring för att stoppa detta kryphål väntas fattas innan valet 2018.

Bakgrund 
Moderaterna förespråkade en frivillig modell, där namn på de privatpersoner som skänker mer än 20 000 kronor om året till partiet offentliggörs, medan en majoritet av partierna efterlyste lagstiftning. Sverige hade upprepade gånger kritiserats av Europarådets organ för korruptionsövervakning (Greco) för bristen på lagstiftning på området.

I april 2012 bytte moderaterna ståndpunkt i frågan om partibidrag och uttryckte en önskan att en ny lag skulle vara på plats före riksdagsvalet 2014. Samtidigt efterlyste de en debatt kring politiska partiers skattebefriade lotterier och kollektivanslutningar.

2015, när alla partier hade rapporterat in sina bidrag till Kammarkollegiet, framgick att Moderaterna och Sverigedemokraterna var de partier som fått in mest bidrag. Båda partierna uppgav att pengarna i huvudsak var interna bidrag från partiernas egna lokalavdelningar och länsförbund, vilket väckte frågor om givare hade valt att ge större gåvor via lokala och regionala förbund för att slippa offentliggöras. Socialdemokraterna ville då att även lokalavdelningar och länsförbund skulle omfattas av tvånget att redovisa sina intäkter.

Fotnoter

Anmärkningslista

Referenser 

Partiväsen
Pauline Brice-Thézan

Pauline Brice-Thézan, född 1843, död 1893, var en haitisk liberal och politiskt aktiv.   

Hon var syster till general Broussais Brice som alltid ska ha rådfrågat henne vid viktiga beslut. Hon fängslades 1868 på order av president Salnave som gisslan på grund av broderns agerande under inbördeskriget. I fängelset fick hon kontakt med hustrun till Pierre Nord Alexis, en av de ledande rebellerna, och då hon frigavs tack vare sina kontakter lyckades hon hjälpa denna att fly ur fängelset. Salnave utfärdade en arresteringsorder, men hon sökte förklädd skydd på franska konsulatet. Hon tog sig därefter ut från Port-au-Prince förklädd. År 1879 lyckades Brice-Thézan rädda exilliberalen Boyer Bazelais familj. Den 22 september 1883 utbröt upplopp mot liberalerna och Brice-Thézan utsattes för hotelser. Hon tvingades fly till Jamaica, där hon avled. Hon var mor till Alice Garoute, en av Haitis mest framstående kvinnorättskämpar.

Referenser 

 https://web.archive.org/web/20111203052052/http://www.haiticulture.ch/Pauline_Brice-Thezan.html

Kvinnor
Födda 1843
Avlidna 1893
Personer i Haiti under 1800-talet
Fresenius (olika betydelser)

Fresenius är ett efternamn, som burits av bland andra:

 August Wilhelm Fresenius (1896–1971), tysk evangelisk teolog
 Georg Fresenius (1808–1866), tysk läkare och botaniker
 Heinrich Fresenius (1847–1920), tysk kemist
 Johann Philipp Fresenius (1705–1761), tysk evangelisk teolog
 Remigius Fresenius (1818–1897), tysk kemist
 Richard Fresenius (1844–1903), tysk målare
 Theodor Wilhelm Fresenius (1856–1936), tysk kemist
 Wilhelm Fresenius (1913–2004), tysk kemist

Efternamn
St. John's Dog

St. John's Dog är en utdöd hundras från Kanada. Den var en mindre variant av newfoundlandshunden och uppkallad efter Newfoundland och Labradors huvudstad St. John's. Den var även omtalad som Black Water Dog och Labrador Dog. St. John's Dog ingår i härstamningen för alla retriever, i synnerhet labrador retriever som den var väldigt lik, förutom att St. John's Dog även fanns i en långhårig variant.

St. John's Dog var en framstående vattenapportör som förutom vid jakt på andfåglar även användes av fiskare för att apportera redskap och simma med tampar när båtarna skulle lägga till. Under 1700- och 1800-talen exporterades många St. John's Dog till Storbritannien som extrainkomst för fiskare och fraktskeppare. 1885 infördes höga skatter på hundar i Newfoundland och det instiftades förbud mot att inneha hundar på öarna i provinsen, vilket ledde till att rasen decimerades och så småningom försvann helt.

Tillsammans med newfoundlandshunden är St. John's Dog den enda arktiska hundrasen som inte varit av spetstyp. Deras anfäder måste alltså ha kommit till Nordamerika med europeiska emigranter. De raser som brukar nämnas är braquehunden Saint Hubert's Dog (d.v.s. förfadern till blodhunden, Chien de Saint-Hubert, tidigare engelsk blodhund) samt svarta vallhundar kallade coalies.

Källor
 Ing-Marie E-son Thoor: Labradoren, Västerås 1982, 
 Göran Hermelin: Spaniel och retriever, Västerås 1979, 
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, 
 Michael Woods: The Canadian breeds: The Labrador Retriever , Dogs in Canada december 2006, Canadian Kennel Club (CKC)
 Om Labrador Retrieveren fra Retriever håndboken, Norsk Retrieverklubb (läst 2011-11-26)

Hundraser från Kanada
Utdöda hundtyper
Stötande och apporterande hundar
Lars Arvidsson (botaniker)

Lars Arvidsson, född 1949, är en svensk bryolog och lichenolog, verksam vid Göteborgs stadsmuseum.

Källor 

 

Svenska mykologer
Lichenologer
Svenska bryologer
Svenskt museifolk
Svenska botaniker under 1900-talet
Svenska botaniker under 2000-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Svenska forskare under 2000-talet
Födda 1949
Levande personer
Män
Victoire Jean-Baptiste

Victoire Jean-Baptiste, född 1861, död 1923, känd som "La Belle Victoire", var en de facto politiker och affärsidkare på Haiti. Hon var älskarinna och rådgivare till president Florvil Hyppolite. 

Victoire Jean-Baptiste var analfabet och kom ur fattiga förhållanden på landsbygden. Hon omtalas första gången 1877, då hon hade ett kortvarigt men uppmärksammat förhållande med Oswald Durand i Cap-Haitien. Omkring 1886 inledde hon ett förhållande med Tirésias Simon Sam i Cap-Haitien. Hon blev sedan tjänsteflicka hos Geline Hyppolite, hustru till Florvil Hyppolite, och blev älskarinna till deras son Chéry Hyppolite. År 1889 blev Florvil Hyppolite president och hon fick flytta in i presidentpalatset i Port-au-Prince. Efter Cherys död 1893 blev hon under namnet Madame Victoire i praktiken landets första dam. Man noterade att hon visade sig öppet vid offentliga ceremonier vid presidentens sida och att Vatikanens delegation försökte ignorera saken. Enligt den franska konsuln avgjorde hon tillsättandet av poster och ämbeten. Presidenten ska ha krävt att hennes åsikter respekterades och förbjudit någon att motsätta sig dem även i politiska frågor. Trots statens svaga ekonomi fick hon använda statskassan till personliga utgifter, och hon finansierade bland annat ett privat sockerbruk. Det var genom hennes inflytande Tirésias Simon Sam år 1894 utsågs till krigsminister. Vid Hyppolites död 1896 tog hon sin tillflykt till franska legationen. Tirésias Simon Sam blev dock nästa president, och han hade lovat Hippolyte att behandla henne väl. 

Efter presidentens död bosatte hon sig i Cap-Haitien. Hon levde där med Edward Jerome, en mäklare från Martinique, och skötte framgångsrikt den förmögenhet hon hade tillägnat sig. Victoire Jean-Baptiste fick ett mycket dåligt eftermäle i Haitis historia.

Källor
 https://web.archive.org/web/20120423012242/http://www.haiticulture.ch/Victoire_Jean-Baptiste.html

Kvinnor
Födda 1861
Avlidna 1923
Personer i Haiti under 1800-talet
Älskarinnor
Personer inom näringslivet under 1800-talet
Georg Fresenius

Johann Baptist Georg Wolfgang Fresenius, född den 25 september 1808 i Frankfurt am Main, död där den 1 december 1866, var en tysk läkare och botanist, känd för sina arbeten inom fykologins område.

Han studerade medicin vid universiteten i Heidelberg, Würzburg och Giessen. Sin doktorsgrad förvärvade han vid det sistnämnda1829. Därefter slog han sig ned i sin födelsestad, där han arbetade som allmänpraktiserande inom medicinen med botaniken som fritidssysselsättning.

Som student i Heidelberg, och även senare, studerade han botanik med sin vän George Engelmann (1809-1884), som med tiden blev en välrenommerad tysk-amerikansk botanist. Från 1831 var Fresenius kurator för Senckenberg-herbariet och lärare vid Forschungsinstitut Senckenberg. Tillsammans med sin student Anton de Bary (1831–1888) bedrev han mikroskopiska undersökningar av alger och svampar. 

Växtsläktet Fresenia i familjen Asteraceae är uppkallat efter honom.

Källor 
 

Tyska läkare
Tyska botaniker under 1800-talet
Tyska mykologer
Fykologer
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Frankfurt am Main
Födda 1808
Avlidna 1866
Män
Alumner från Giessens universitet
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Tweed Water Spaniel

Tweed Water Spaniel är en utdöd hundras från Skottland. Den var uppkallad efter floden Tweed i Scottish Borders.

Tweed Water Spaniel ingår i härstamningen för retrievrarna, särskilt curly coated retriever. Den var en brittisk motsvarighet till vattenhundarna och liknade irländsk vattenspaniel, men var kraftigare byggd. Den är även omtalad som Tweed Spaniel och Old Water Spaniel. Tweed Water Spaniel var en av flera lokala typer av brittiska vattenspanielar. Det har också funnits en Large Rough Water Dog på Brittiska öarna.

Källor
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, 

Utdöda hundtyper
Stötande och apporterande hundar
Hundraser från Storbritannien
Get None

"Get None" är en R&B-låt framförd av den amerikanska sångerskan Tamar Braxton, komponerad av Jermaine Dupri till Braxtons självbetitlade debutalbum Tamar (2000).

"Get None" är en basdriven upptempo-låt med inspiration från latinsk musik. I refrängen sjunger framföraren; "You can page me all you want but I won't call back, naw naw, you ain't 'gon get none. You can buy me diamond rings, nice trips on the beach but you still won't get none. Stop trynna use cash to get you some ass. Face the facts, nigga you ain't 'gon get none". Billboard Magazine lyfte fram låten som den bästa från skivan och fortsatte med beskrivningen; "Tamar följer stegen efter TLC:s och Destiny's Childs stilettklackar med sin egen självsäkra kvinnliga hymn 'Get None'."

Låten gavs ut som den ledande singeln från Tamar den 5 oktober 1999. Jheryl Busby, chef för DreamWorks R&B-avdelning, förklarade i en intervju att låten definitivt skulle ha stor attraktionskraft på vuxna såväl som unga lyssnare. "Det är ett spår som låter lyssnarna veta att hon kan hålla sig på samma nivå som de jämgamla "it"-tjejerna Brandy, Monica och Aaliyah."  Medan singelns musikvideo släpptes till alla amerikanska musikkanaler blev "Get None" dessvärre aldrig något genombrott för Tamar. Låten misslyckades att ta sig in på Billboard Hot 100 och tog sig inte högre än en 59:e plats på R&B-listan Hot R&B/Hip-Hop Songs. Detta resulterade senare i att DreamWorks sköt upp releasedatumet för Braxtons album till år 2000.

Format och innehållsförteckningar

 Amerikansk CD-singel
 "Get None" (Album Version) [Featuring Amil and Jermaine Dupri] - 3:49 	
 "Get None" (Instrumental) - 3:48 	
 "Get None" (A Cappella) - 3:47 	
 "Don't Cry" - 5:04

 Amerikansk vinyl-singel
 "Get None" (Clean Version) 		
 "Get None" (LP Version) 		
 "Get None" (No Rap Version) 		
 "Get None" (Instrulental Version) 		
 "Get None" (Clean A Cappella Version) 		
 "Get None" (Dirty A Cappella Version)

Listor

Referenser

Noter

Musiksinglar 1999
Låtar av Jermaine Dupri
Låtar framförda av Tamar Braxton
Låtar skrivna av Tamar Braxton
Dannenberg (Elbe)

Dannenberg (Elbe) är en stad i det nordtyska förbundslandet Niedersachsen. Staden ligger i distriktet Lüchow-Dannenberg vid ån Jeetzel, som är en biflod till Elbe. En av stadsdelarna är Streetz.

Staden ingår i kommunalförbundet Samtgemeinde Elbtalaue tillsammans med ytterligare nio kommuner.

Referenser 

 Dannenberg i Nordisk familjebok, 2:a upplagan (1906)

Kommuner och städer i Landkreis Lüchow-Dannenberg
Alejandro Faurlín

Alejandro Damián Faurlín, född 9 augusti 1986, är en argentinsk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för spanska Mallorca.

Karriär
Den 31 januari 2013 meddelade Serie A-klubben Palermo att de lånat Faurlín från Queens Park Rangers, med en option att göra övergången permanent efter säsongen.

Referenser

Noter

Argentinska fotbollsspelare
Spelare i CA Rosario Central
Spelare i Queens Park Rangers FC
Spelare i SSD Palermo
Spelare i Getafe CF
Spelare i CDSC Cruz Azul
Spelare i RCD Mallorca
Spelare i Primera División de Argentina
Spelare i English Football League
Spelare i Premier League
Spelare i Serie A
Spelare i Liga MX
Spelare i Segunda División
Spelare i Segunda División B
Födda 1986
Levande personer
Män
Personer från Rosario
Terje Mærli

Terje Mærli, född den 24 december 1940 i Oslo, är en norsk teaterregissör och dramatiker.

Biografi
Mærli var 1970–1976 regissör vid Oslo Nye Teater, 1976–1986 vid Fjernsynsteatret, och därefter frilans. Han har skrivit komedin Middagsgjesten, uppförd på Oslo Nye Teater 1974, och Orestes kommer, uppförd på Centralteatret 1976, och därutöver en rad bearbetningar för scen och tv. Bland hans tv-filmatiseringar märks särskilt Grenseland (1979), baserad på Sigurd Evensmos romaner, Du kan da ikke bare gå, efter Margaret Johansens roman, som vann Amandapriset som bästa tv-film 1986, Jens Bjørneboes Fugleelskerne (1989) och kriminalserien Aksjemordet 1990.

Av hans scenuppsättningar märks särskilt Henrik Ibsens Peer Gynt (1985) och Vildanden (1995), båda vid Trøndelag Teater, samt Shakespeares Hamlet vid Den Nationale Scene (1987) och David Edgars Speer vid Nationaltheatret (2005). Mærli har dessutom regisserat över tjugo Ibsen-uppsättningar i bland annat Norge, Sverige, Danmark, Tyskland och Japan. Han var chef för Trøndelag Teater mellan 1992 och 1997.

Teater

Regi (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Norska dramatiker
Norska teaterregissörer
Norska teaterchefer
Födda 1940
Levande personer
Män
Personer från Oslo
Personer i Norge under 1900-talet
Epi

Epi eller EPI kan vara en förkortning av eller avse:

Prefixet epi- från grekiskan med betydelsen: på, i, över, efter, framför, före.
 Epimorfi
 Episerver
 Epi, Vanuatu – en ö i Vanuatu
Magne Bleness

Magne Bleness, född den 30 april 1933 i Fana i Bergen, död den 1 december 1992 i Oslo, var en norsk skådespelare och regissör.

Karriär 
Bleness debuterade 1953 på Sommerteatret i Oslo som Lysander i En midsommarnattsdröm. Han var därefter anställd vid Nationaltheatret, 1956–1961 som skådespelare och 1969–1976 som regissör. Han var mellan 1961 och 1969 vid Fjernsynsteatret som skådespelare, och 1976–1980 som regissör. Mellan 1980 och 1990 var han Fjernsynsteatrets chef.

Centrala roller i Bleness skådespeleri är Happy i Arthur Millers En handelsresandes död och Orfeus i Jean Anouilhs Eurydike. Som regissör var han en realistisk människoskildrare som i tv och på Nationaltheatret satte upp starka föreställningar, bland andra Henrik Ibsens Lille Eyolf, Samhällets stöttor och Kongsemnerne, Edward Albees Vem är rädd för Virginia Woolf? och flera Holberg-komedier. Hans uppsättning av Semmelweis på Nationaltheatret 1969 var den första presentationen av Jens Bjørneboe på en norsk scen.

Familj 
Bleness var gift två gånger, första gången 1957–1961 med socionomen Berit Gøril Havrevold, dotter till skådespelarna Olafr och Gøril Havrevold, andra gången 1961 med programredaktören Mette Janson.

Filmografi (urval)

Källor

Externa länkar 

Norska filmregissörer
Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1933
Avlidna 1992
Män
Skådespelare från Bergen
Norska teaterregissörer
Raskens trall

Raskens trall och andra fiolbitar från Småland och Östergötland är ett studioalbum av Pelle Björnlert, Bengt Löfberg och Håkan Andersson, utgivet 1981. Skivan är Björnlerts och Löfbergs andra tillsammans och deras första tillsammans med Andersson. Den har inte återutgivits och finns således endast på LP.

Låtlista 
 "Schottis från Bäckebo efter Karl Knutsson"
 "All världens vals"
 "Raskens trall efter Sven Löfberg" (gånglåt)
 "Polska efter Pelle Fors"
 "Polkett från Tryserum efter Anders Fredrik Andersson"
 "Polska från Ydre efter Spel-Jocke"
 "Polska från Tryserum efter Anders Fredrik Andersson"
 "Polska från Virestad efter Magnus Persson"
 "Skänklåt till speleman från Vikbolandet efter Carl August Månsson"
 "Den enradiga efter Knut Karlsson" (polkett från Bäckebo)
 "Hambo från Bäckebo efter Knut Karlsson"
 "Vals från Norrköpingstrakten efter Yngve Andersson"
 "Polska från Verkebäck efter Anders Petter Duva"
 "Polska från Högsby efter Jonas Stolt"
 "Polska från Skatelöv efter Johan Dahl"
 "Polska från Vetlanda efter Vilhelm Söderkvist"
 "Karl XV:s vals från Torsås efter Vilhelm Andersson"
 "Schottis från Torsås efter Axel Persson"
 "Vals från Älghult efter Albert Johansson"

Medverkande musiker 
 Bengt Löfberg – fiol
 Pelle Björnlert – fiol
 Håkan Andersson – cittra

Referenser 

Svenska debutalbum
Musikalbum 1981
Svenska folkmusikalbum
Album av Pelle Björnlert
Album av Bengt Löfberg
Militära grader i La grande armée

Militära grader och deras gradbeteckningar i Napoleons ”la grande armée” visas nedan. Officerare och högsta underofficersgraden bar gradbeteckningar i form av epåletter, underofficerare och korpraler i form av galoner på ärmarna.

Infanteriet och artilleriet 
Guld eller silver användes som metallfärg beroende på vilken metall som användes i uniformens knappar. Vid guldknappar användes guldepåletter; vid silverknappar silverepåletter. Överstelöjtnantsepåletterna var i motsatt metall mot uniformsknapparna. Majorer och uppåt bar tjockare fransar (buljoner) på epåletterna.

Källor:

Kavalleriet och trängen
 Colonel
 Colonel en second
 Major
 Major en second
 Chef d'escadron
 Capitaine
 Lieutenant 
 Sous-lieutenant
 Adjudant sous-officier
 Adjudant
 Maréchal des logis-chef
 Maréchal des logis
 Brigadier-fourrier
 Brigadier

Läkare och apotekare

Källa:

Tjänsteåldersvinklar
Underofficerare, furirer och korpraler samt meniga soldater bar tjänsteåldersgaloner, Galons d'ancienneté i form av chevroner på övre vänstra ärmen: en chevron efter 10 års tjänst; två efter 15 års tjänst; tre efter 20 års tjänst. Chevronerna var officiellt i rött för alla grader utom för furirer, där de var i metallfärg (guld eller silver) och ersatte den galon som betecknade furirsgraden. Men underofficerare bar dock ofta chevronerna i metallfärg.

Galleri

Referenser

Frankrikes militär
Frankrike
Napoleonkrigen
Hamrin

Hamrin är en tidningsmanna-, politiker- och företagarsläkt. Den härstammar från garvaren och läderhandlaren Carl Gustaf Petersson från Köping. 

I början av 1950-talet hade Folkpartiet samtidigt fyra riksdagsledamöter från familjen Hamrin: syskonen Ruth Hamrin-Thorell från Uppsala och Mac Hamrin från Kalmar, deras svåger Manne Ståhl från Karlstad och deras kusin Yngve Hamrin från Jönköping.

Medlemmar i släkten Hamrin äger Herenco, som fram till 2020 genom Hall Media äger ett flertal tidningar som utges i Småland och Västergötland.

Namnet Hamrin togs av Carl Gustaf Peterssons barn 1887 efter faderns mentor, garvaren och lokalpolitikern Lars Petter Hamrin i Sundsvall.

 Carl Gustaf Petersson, garvare och läderhandlare, gift med Maria Lovisa (1838–98), född Cedergren
Josef Hamrin, chefredaktör och företagsledare
Agne Hamrin, journalist
Harald Hamrin, journalist 
Carl-Olof Hamrin, företagsledare och kommunalpolitiker
Christina Hamrin, journalist, gift med Stig Fredriksson, journalist och VD för Herenco
Lovisa Hamrin, företagsledare
Yngve Hamrin, journalist och politiker
Felix Hamrin, grosshandlare och politiker
Ruth Hamrin-Thorell, journalist och politiker
Jessie Ståhl, gift med Manne Ståhl, journalist och politiker
Mac Hamrin, politiker
Lars Hamrin, politiker
Abdon Efraim Hamrin (1876–1953)
Folke Hamrin, skådespelare

Till en helt annan Hamrinsläkt hör dock skådespelaren Ossian Hamrin (1855–1907) och hans bror lantmätaren Johan Hamrin (1869–1930).

Litteratur
Sverker Oredsson: Familjen Hamrin och Jönköpings-Posten – de första 41 åren, Atlantis 2010

Källor
Anders Johnson: Hamrin, Bonniers 2010,

Noter