kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Neon Judgement

The Neon Judgement är ett belgiskt new wave-band, bestående av Dirk Da Davo (Dirk Timmermans) och TB Frank (Frank Vloeberghs). Bandet bildades i Leuven 1980 och utgav samma år singeln "Factory Walk".

Tillsammans med band som Front 242, Deutsch-Amerikanische Freundschaft och Nitzer Ebb utgjorde The Neon Judgement på 1980-talet EBM-scenen.

Diskografi

Studioalbum
 1986 - Mafu Cage
Awful Day
The Man
He's Gonna Drop
Be Nice To Me
Rise (I Hope One Day)
1958
Voodoo Nipplefield
Dead Friend's Body

Bonusspår på CD-utgåvan
Tomorrow In The Papers
Antoine
TV Treated
The Man (Remix)

 1988 - Horny as Hell
Billy Tcherno And Pretty Petrouchka
Sultan Of Sex
Horny As Hell
The Bad Luck
Trashy Lady
The Sea
Hot Sally
I Stood In Between
STLG
Miss Brown

 1989 - Blood and Thunder
Facing Pictures
1313
Damned I Love You
Games Of Love
Don't Wish Me Luck
This City
Ritual Of Earth
Le Suicide Du Beau Serge

Bonusspår på CD-utgåvan
Conditioned Reflex
No Truth To Tell

Minialbum/EP
 1981 - Suffering
Factory Walk 
Sweet Revenge 
Harem 
The Machine 
Army Green (WO III) 
Schyzophrenic Freddy

 1982 - Cockeril Sombre
Please, Release Me, Let Me Go-Go
Too Cold Too Breathe
The Fashion Party
1 Jump Ahead

 1983 - MBIH!
I Wish I Could
Let's Get Born
Tomorrow In The Papers
Brain Dance
Sister Sue
See That!

Samlingsalbum
 1984 - The Neon Judgement - '81- '84
The Fashion Party
Concrete (It Feels So Strong)
Too Cold To Breathe
One Jump Ahead
Nion
TV Treated
Please, Release Me, Let Me Go-Go
I Must Be On My Own
Factory Walk
Concrete (N.Y., Stoney Wall Doll)

 1987 - The First Judgements
The Fashion Party
Concrete (It Feels So Strong)
Too Cold To Breathe
Nion
TV Treated
Please, Release Me, Let Me Go-Go
I Must Be On My Own
Factory Walk
Concrete (N.Y., Stoney Wall Doll)
I Wish I Could
Let's Get Born
Tomorrow In The Papers
Brain Dance
Sister Sue
See That!

Singlar
 1980 - "Factory Walk"/"Sweet Revenge"
 1981 - "Concrete"

Externa länkar
 Officiell webbplats
Diskografi på Discogs

Musikgrupper bildade 1980
Musikgrupper inom EBM
Belgiska rockgrupper
Melissa Morrison-Howard

Melissa Morrison-Howard, född den 9 juli 1971 i Mooresville, North Carolina är en amerikansk före detta friidrottare som tävlade i häcklöpning, 60 respektive 100 meter häck.

Morrison-Howards första internationella mästerskap var VM inomhus 1997 där hon slutade på femte plats på 60 meter häck med tiden 7,88. Samma år deltog hon vid utomhus-VM i Aten på 100 meter häck men blev då utslagen redan i kvalet. Under 1998 noterade hon sitt personliga rekord inomhus när hon sprang på 7,83.

Hon deltog vid Olympiska sommarspelen 2000 i Sydney och slutade på en tredje plats med tiden 12,76. Nästa internationella framgång hade hon vid VM inomhus 2003 i Birmingham då hon slutade trea på 60 meter häck. Hennes sista internationella mästerskap var Olympiska sommarspelen 2004 i Aten där hon i finalen noterade sitt personliga rekord 12,56. Detta till trots slutade hon återigen på en tredje plats.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1971
Kvinnor
Amerikanska häcklöpare
Olympiska bronsmedaljörer 2000
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Franska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Levande personer
Anders Peter Westerberg

Anders Peter Westerberg ( i riksdagen kallad Westerberg i Falköping), född 30 november 1828 i Hjo stadsförsamling, Skaraborgs län, död 13 juni 1909 i Falköpings stadsförsamling, Skaraborgs län, var en svensk läkare och riksdagsman.

Westerberg var fördelningsläkare i Fältläkarkårens reserv. I riksdagen var han ledamot av andra kammaren.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Svenska militärläkare
Födda 1828
Avlidna 1909
Män
Personer från Hjo
Wilhelm Wester

Wilhelm Reinhold Wester, född 26 april 1830 i Harbo församling, Västmanlands län, död 28 mars 1900 i Ängelholm, var en svensk jurist och politiker.

Wester blev student i Uppsala 1848 samt avlade examen till rättegångsverken 1852 och kameralexamen samma år. Han blev extra ordinarie kanslist i Justitierevisionsexpeditionen samma år, auskultant i Skånska hovrätten 1853, vice häradshövding 1857, var tillförordnad domhavande tidvis 1855–1877, adjungerad ledamot i Skånska hovrätten 1861 samt häradshövding i Södra Åsbo och Bjäre domsaga från 1877.

Wester var ledamot i styrelsen och kontorschef vid Skånes Enskilda Banks kontor i Ångelholm från 1878. Han var ordförande i Ängelholms stadsfullmäktige 1891–1899. Wester var vald ledamot av riksdagens andra kammare för Halmstad och Ängelholm 1890–1896, ledamot i Lagutskottet 1891–1893 och ledamot i särskilt utskott 1892 urtima.

Wilhelm Wester var son till Marcus Wester, som var ägare till Viby säteri, och bror till Philip Wester. Han var far till författaren och rösträttskvinnan Ellen Wester och till advokaten och politikern Carl Wester.

Källor

Noter 

Svenska häradshövdingar
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Svenska kommunalpolitiker
Svenska jurister under 1800-talet
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Svenska politiker under 1800-talet
Personer från Harbo socken
Födda 1830
Avlidna 1900
Män
Robert Hoffman

Robert James Hoffman III, född 21 september 1980 i Gainesville, Florida, är en amerikansk skådespelare, dansare och koreograf.

Filmografi

Externa länkar

Födda 1980
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Personer från Gainesville, Florida
Carter Jenkins

Carter Mark Jenkins, född 4 september 1991 i Tampa i Florida, är en amerikansk skådespelare. Han är mest känd för att ha haft roller i filmerna Aliens in the Attic (2009), Valentine's Day (2010) och Struck by Lightning (2012). Han har även medverkat i TV-serierna Surface (2005–2006), Viva Laughlin (2007) och Famous in Love (2017–2018).

Filmografi (urval) 
 Aliens in the Attic
 CSI: Miami
 Scrubs
 Viva Laughlin
 Bad News Bears
 Unfabulous
 Valentine's Day
 After We Fell
 After Ever Happy
 After Everything

Externa länkar

Födda 1991
Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Bondeupproren i Finland 1438

Bondeupproren i Finland 1438 var en bland många reaktioner i Europa på agrarkrisen och nästintill konfiskatorisk beskattning. 

Det sena 1300-talet och början av 1400-talet var en period av många bondeuppror och social oro. De finska bönderna hade likartade problem som bönderna i övriga delar av Europa. Agrarkrisen gav i kombination med ökat skatteuttag upphov till en ohållbar situation. 

Ett bondeuppror bröt ut i övre Satakunta 1438, men det förekom även oroligheter i Tavastland och Karelen. Bönderna vägrade att betala skatt och hänvisade till de löften om skattelindring som de hade fått 1435. Bonden David från Vesilax ledde bönderna i Satakunta, och i Karelen hette ledaren Filpus. Upproret riktade sig i Satakunta främst mot de lokala häradsdomarna, riksrådet Bengt Lydekensson och Jöns Turesson till Vik. Fyra fogdar på Viks gård i Nokia fick sätta livet till. Även i Tavastland var bönderna missnöjda med den lokale domaren, Olof Tavast, från Porkala gård i Lampis. Mycket litet är känt om upproret. De enda kända striden utkämpades i Vik, i nuvarande Nokia. 

Davids uppror ändade i nederlag för beskattarna. Man kom överens om att hålla ett möte i Lembois 1439 för att diskutera skattesänkningar. Biskopen i Åbo, Magnus II (Tavast), medlade i konflikten. Bönderna avgav den 9 januari 1439 en försäkran om framtida lydnad och lade ned sina vapen. David förefaller att ha undkommit till Reval.

David inspirerades av Engelbrektsupproret några år tidigare i Sverige.

Källor 

 https://sok.riksarkivet.se/sbl/Presentation.aspx?id=17292

1438
Finlands historia under svenska tiden
Uppror i Sverige
Finland under 1400-talet
Degree

Degree är ett deodorantmärke från Unilever. Det är den amerikanska versionen av Sure i Storbritannien och Rexona i resten av världen.

Talesman 
Degree Men - Chad Ocho Cinco 
Degree Girl - Ashley Tisdale

Parfym
Varumärken ägda av Unilever
Snöfår

Snöfår kan syfta på:

 Amerikanskt snöfår eller vitt snöfår – en art i släktet får som förekommer i nordvästra Nordamerika
 Sibiriskt snöfår eller asiatiskt snöfår – en art i släktet får som förekommer i nordöstra Sibirien
Kalajoki älv

Kalajoki är en 130 km lång flod i Finland som rinner genom Mellersta Österbotten ner i Bottenviken.

Kalajoki börjar i Reisjärvi, rinner först i nordostlig riktning till Haapajärvi sjö och svänger kraftigt åt nordväst och rinner genom orterna Haapajärvi, Nivala, Ylivieska, Alavieska och Kalajoki. Den största bifloden är Vääräjoki, som sluter an till Kalajoki flod vid dess mynning.

Externa länkar 

Kalajoki älvs avrinningsområde
Vattendrag i Norra Österbotten
Vattendrag i Mellersta Österbotten
Haapajärvi
Nivala
Ylivieska
Alavieska
Kalajoki
Lappvesi

Lappvesi (finska: Lapvesi, senare Lappee) var en kommun i Kymmene län i Södra Karelen.

Kommunen hade en yta av 574,3 km² och hade 1966  invånare. Den 1 januari 1967 anslöts kommunen till Villmanstrand.

Lappvesi har haft ett kapell redan på 1200-talet. Det är osäkert om det var ortodoxt eller katolskt. Lappvesi kyrksocken grundades senast i mitten av 1300-talet. I källorna uppträder Lappvesi första gången 1415.

Källor 

Villmanstrand
Före detta finländska kommuner
Daniel Viklund

Daniel Viklund eller Daniel Wiklund kan syfta på:

Daniel Viklund i Oviken (1877-1966), liberal riksdagsman 
Daniel Viklund (journalist) (1908-1996)
Daniel Wiklund i Bromma (1911-1979), folkpartistisk riksdagsman
Daniel Wiklund (fotbollstränare), fotbollstränare i bl.a. Åtvidabergs FF
John Östling

John Östling (i riksdagen kallad Östling i Ljusdal), född 2 december 1859 i Sveg, död 15 november 1940 i Ljusdal, var en svensk grosshandlare och politiker (liberal). Han var svärson i andra giftet till lantbrukaren och riksdagsmannen John Norén.

John Östling, som var son till en lantbrukare, var handelsman i Glissjöberg i Sveg till 1888 och därefter i Ljusdal till 1923, från 1909 som grosshandlare. Han var också vice ordförande i Ljusdals municipalstämma och i municipalnämnden 1907-1910.

Han var riksdagsledamot i första kammaren för Jämtlands läns valkrets 1914-1917 och tillhörde i riksdagen Frisinnade landsföreningens riksdagsparti Liberala samlingspartiet. I riksdagen var han bland annat suppleant i bankoutskottet 1916-1917. I riksdagen skrev han en egen motion om ersättning till postsparbanken för inlåningsräntans höjning. 

1928 anlade Johan Östling med framsynthet och med stort intresse för det som då var en rätt typisk överklassport, den första grusbelagda tennisbanan i Ljusdal.

Referenser

Litteratur 
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 319

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala samlingspartiet
Personer från Sveg
Födda 1859
Avlidna 1940
Män
Prometafas

Prometafasen är ett stadium i mitosen, den cellulära reproduktionen, vanligtvis det andra steget, om man inte räknar med interfasen, som i själva verket mer är en benämning på cellens normala tillstånd mellan två celldelningar. 

I detta stadium har centriolerna redan placerat sig i motsatta cellpoler även om de fortfarande är förenade av fibrer bildade av cytoskelettets små rör som bildar den mitotiska spindeln. Vid samma tidpunkt upplöses kärnmembranet, kärnan försvinner och kromosomerna fixeras till den mitostiska spindelns fibrer med hjälp av speciella strukturer i centromererna, så kallade kinetokorer.

Källor
 Vigué-Martín, Atlas över människokroppen, Liber AB 2006, 

Cellbiologi

de:Mitose#Prometaphase
Louise av Lorraine

Louise av Lorraine-Vaudemont, född 13 februari 1553, död 2 augusti 1601, drottning av Frankrike genom giftermål med kung Henrik III av Frankrike 1575.

Biografi

Familj och uppväxt 
Louise var dotter till Nicolas, hertig av Mercoeur, en yngre son till hertigen av Lorraine, och Marguerite d'Egmont. Hennes far och styvmor tyckte inte om henne och hon hade en olycklig barndom, hunsad av sin familj.

Bröllop 
Kung Henrik valde själv ut Louise till brud eftersom hon liknade hans kärlek Marie de Clèves. Henrik hade sett henne för första gången då han 1574 hälsade på hennes farbror, som var gift med hans syster, och lagt märke till att Louise påminde om Clèves. Han ville först genomdriva en skilsmässa för Clèves så han kunde gifta sig med henne, men då hon dog, gifte han sig i stället med Louise 1575. Han arrangerade själv äktenskapet mot hovets vilja och skickade sin rådgivare Cheverny för att underrätta hennes familj om hans beslut, och de ska då omedelbart och generat ha bugat och nigit för henne. Äktenskapet orsakade förvåning, eftersom Louise inte ansågs ha tillräcklig status för att bli drottning.

Louise lär ha avgudat Henrik, som tyckte om att skämma bort henne, designa hennes kläder, klä henne och frisera henne: deras bröllop blev uppskjutet från morgonen till kvällen därför att Henrik var upptagen med att frisera hennes hår.

Drottning av Frankrike 
Louise beskrivs som tyst, pliktmedveten, dygdig och mjuk, och hon blev omtyckt av allmänheten som drottning. Hennes svärmor Katarina av Medici fruktade att Louise skulle bli en agent för sin familj vid hovet, men då detta inte visade sig stämma, började Katarina uppskatta sin svärdotters ödmjuka personlighet. 

Kungaparet fick inga barn, vilket gjorde Louise deprimerad och orolig, och hon ägnade sig åt pilgrimsfärder och böner för att lösa barnlösheten. Mellan 1579 och 1586 gjordes flera sådana pilgrimsfärder, framför allt till Chartres.

Louise var en synlig drottning som oftast fanns vid Henriks sida och närvarade vid fester, mottagningar och ceremonier, som då hon lade grundstenen till Pont Neuf 1578. Som drottning var hon dock inte politiskt aktiv, men hon närvarade vid rådsmöten, tog emot ambassadörer i sina egna rum och presiderade vid öppnandet av rådsförsamlingen.

Änkedrottning och död 
Louise befann sig på Château de Chenonceau då Henrik mördades i augusti 1589. Hon fick en chock och levde resten av sitt liv tillbakadraget i vita sorgkläder på slottet Chenonceau, och kallades därför "Den vita drottningen". Henrik hade blivit bannlyst av kyrkan efter kardinal de Guises död. År 1594 krävde hon officiellt vid en ceremoni i Nantes att Henriks namn skulle rehabiliteras.

Louise dog i Moulins, Allier, 1601 och begravdes i franciskanerklostret. 1817 flyttades hennes kvarlevor till klosterkyrkan Saint-Denis, där även hennes make vilar. På hennes gravsten står skrivet att hon även var drottning av Polen, men hennes make förlorade den polska tronen innan äktenskapet ingicks.

Referenser

Externa länkar 

 

Frankrikes drottningar
Huset Valois
Huset Lothringen
Födda 1553
Avlidna 1601
Kvinnor
Jämställdhetsbonus

Jämställdhetsbonus var 2008-2017 en del i den svenska föräldraförsäkringen som syftade till att vårdnadshavare med gemensam vårdnad skulle dela mer lika på föräldradagar. Bonusen infördes av Alliansregeringen och var ett av deras vallöften inför valet 2006. Bonusen gav föräldraparen ekonomiska incitament att dela lika genom att ge en bonus för varje dag som den vårdnadshavare som tagit ut minsta antalet föräldrapenningdagar tog ut en dag.

Reformen gällde barn födda mellan 1 juli 2008 och 1 januari 2017, då lagen upphörde. Endast personer som är vårdnadshavare till barnet kan komma i åtnjutande av jämställdhetsbonus.

Utformning
Jämställdhetsbonusen var en skattefri ersättning som betalades ut till båda vårdnadshavarna för ett barn. Vårdnadshavarna behövde inte vara gifta eller sambor men var tvungna att ha gemensam vårdnad av barnet. Man behövde från och med de förenklade reglerna som infördes 2012 inte ansöka om jämställdhetsbonus utan den betalades automatiskt in på samma konto som föräldrapenningen och betalas ut ett par dagar efter föräldrapenningen. 2008-2011 var bonusen en skattereduktion som den förälder som tog ut flest antal dagar behövde ansöka om året efter att bonusen tjänats in. Det var först när den förälder som tagit ut lägst antal dagar tagit ut föräldrapenning som jämställdhetsbonusen kunde betalas ut.

Av de totalt 480 föräldradagar som hör till varje barn kunde 270 ge jämställdhetsbonus. De dagar som inte kunde ge jämställdhetsbonus var:

 Dubbeldagar (när båda är hemma samtidigt för samma barn)
 De 90 dagarna med lägstanivå
 De första 60 dagarna som är reserverade för vardera föräldern.

Ersättningen betalades ut för de dagar som tas ut av den vårdnadshavare som tagit ut minsta antalet föräldrapenningdagar. 

Exempel:

Vårdnadshavare 1 hade tagit ut 100 dagar. Vårdnadshavare 2 hade tagit ut 140 dagar.
Detta innebär att 40 dagar gav jämställdhetsbonus (Vårdnadshavare 1 har tagit ut 40 dagar mer än de reserverade 60 dagarna.)

Om sedan Vårdnadshavare 1 tog ut ytterligare 50 dagar har:
Vårdnadshavare 1 tagit ut 150 dagar. Vårdnadshavare 2 tagit ut 140 dagar.
Detta innebär att 80 dagar ger jämställdhetsbonus (Vårdnadshavare 2 har tagit ut 80 dagar mer än de reserverade 60 dagarna).

Synpunkter 

Syftet med jämställdhetsbonusen var att förändra människors beteende på så sätt att män skulle lockas ta ut mer föräldraledighet för att stärka kvinnors position i arbetslivet. En negativ konsekvens av detta är att ensamstående föräldrar och vårdnadshavare utan gemensam vårdnad missgynnas i förhållande till föräldrar med gemensam vårdnad eftersom de inte var berättigade till jämställdhetsbonus.

Jämställdhetsbonusens effekter 
Jämställdhetsbonusen minskade skillnaden mellan föräldrarnas uttag av föräldrapenning, visar en studie från IFAU. Skillnaden mellan den förälder som tog ut flest respektive minst antal dagar minskade med tre dagar, givet att föräldrarna tagit ut de (då) 60 öronmärkta föräldradagarna. Forskaren vid IFAU studerar föräldrapar som fick barn just före och efter när bonusen infördes 2008.

Referenser

Socialpolitik
Hanne Boel

Hanne Boel, född 31 augusti 1957 i Köpenhamn, är en dansk popsångerska. Sedan sin debut har hon släppt över tio album.

Bakgrund
På 1980-talet tog hon examen och blev en kvalificerad musiklärare från Det Kongelige Danske Musikkonservatorium. Hon studerade även på Berklee College of Music  i Boston, Massachusetts, USA.

Mellan åren 1981 och 1986 var hon medlem i jazz/rock-bandet Blast. Samma år turnerade hon som doa-sångerska för Sanne Salomonsen och Kasper Winding. Hon släppte sitt första soloalbum Black Wolf 1988. 1994 uppträdde hon för påven Johannes Paulus II och nästan en halv miljon människor i Italien.

År 2000 gick hon samman med Martin Hall och släppte tillsammans med honom albumet Boel & Hall. 2001 deltog hon i firandet när Bob Dylan fyllde 60 år i The Grey Hall i Köpenhamn. Under 2002 återupptog samarbetet med producenten Poul Bruun och under oktober månad släpptes albumet Beware of the Dog. 2005 bestod av ett intensivt turnerande i främst  Danmark och Norge. Även under 2006 turnerade hon en hel del. Under 2006 flyttade hon till Neapel, Italien. Musikmässigt skrev och spelade hon in sånger för albumet Private Eye som sedan släpptes den 26 februari 2007.

Diskografi

 (samlingsalbum)

Externa länkar
Officiell webbplats

Födda 1957
Danska sångare
Danska popsångare
Kvinnor
Levande personer
Sångare från Köpenhamn
Busstrafiken Stockholm-Södertörn

Busstrafiken Stockholm - Södertörn (BSS) var en avdelning inom Järnvägsaktiebolaget Stockholm-Saltsjön (Saltsjöbanan), som 1937 tog över den busstrafik som tidigare bedrivits av Brännkyrka och Södertörns Trafikaktiebolag (BST).

Som en följd av Hörjelöverenskommelsen togs BSS 1969 över av kommunalförbundet KSL och infogades i Trafikaktiebolaget Saltsjöfart (TS), ett dotterbolag till Storstockholms Lokaltrafik (SL).

Linjeförteckning (TS 1970) 

1 Stockholm (Skanstull) - Vendelsö - Handens centrum
2 Stockholm - Trångsund - Handen (Vikingaskolan)
3 Stockholm - Trångsund - Skogås (Drevviksstrand)
3F Farsta centrum - Trångsund
4 Stockholm (- Trångsund) - Ågesta (Svartviksvägen)
5 Stockholm - Handen - Dalarö - Smådalarö
6 Stockholm - Handen - Brandbergen (från sommaren 1970)
8 Stockholm - Handen - Gålö (Skälåker / Västra Bondäng)
9 Stockholm - Handen - Berga
10 Stockholm - Skarpnäck - Flatenbadet - Bollmora centrum - Granängsringen (från sommaren 1970) / Fårdala - Nyfors / Tyresö strand (Gamla Tyresö) / Tyresö - Tyresö Brevik - Ällmora
11 Stockholm - Trångsund - Lissma
12 Stockholm - Trångsund - Norrby
13 Stockholm - Alléplan - Södergården - Bollmora centrum
14 Västerhaninge - Gålö (Västra Bondäng)
16 Stockholm - Alléplan - Pers udde
17 Stockholm - Orhem (Gebers konvalescenthem)
20 Hökarängen - Bollmora centrum
34 Bollmora centrum - Nacka sjukhus

Ej längre existerande svenska bussbolag
Företag bildade 1937
Företag upplösta 1969
Transport i Stockholms län
Yngve Rasmussen

Yngve Sigurd Isidor Rasmussen, född 14 december 1860 i Göteborg, död 19 mars 1923 i Göteborgs Annedals församling, var en svensk arkitekt. Han var bror till konstnären Thorvald Rasmussen och gift med lärarinnan Hedvig "Hedda" Key (syster till Ellen Key).

Liv och verk
Efter studentexamen i Göteborg studerade vid Kungliga Tekniska Högskolan i Stockholm 1882–1886 och vid Kungliga akademien för de fria konsterna 1886–1887. Han återvände sedan till Göteborg där han drev egen verksamhet, tidvis tillsammans med Hans Hedlund. Han undervisade vid Slöjdföreningens skola i Göteborg 1888–1903 och 1909–1919.

Rasmussen var verksam som arkitekt vid flera av landets enskilda järnvägar. Han var känd för att skapa regionalt anpassade stationshus i tidens jugend och nationalromantiska stilar. Han ritade stationshus för bland annat Göteborg-Särö Järnväg, Kil-Fryksdalens järnväg, Göteborg-Borås järnväg och Sävsjöström-Nässjö Järnväg.

Makarna Rasmussen är begravda på Östra kyrkogården i Göteborg.

Verk 

Försäkringsbolaget Sveas hus, Västra Hamngatan 3, Göteborg, tillsammans med Hans Hedlund (bearbetningar av Adolf Emil Melanders ritningar), 1887–1889.
Gerlachska huset, Varberg, 1887–1891, tillsammans med Hans Hedlund, (rivet 1977).
Tomtehuset, Göteborg 1890, tillsammans med Hans Hedlund.
En tegelvilla i Trelleborg 1891, tillsammans med Hans Hedlund.
Wilsonska flygeln i Göteborgs stadsmuseum, 1891.
Ludvig Nobels bostadshus i Baku.
Gravkapellet över John Ericsson (på Filipstads nya kyrkogård) (tillsammans med Hans Hedlund), 1895.
Drottninggatan 6 i Göteborg, komplett ombyggnad av äldre hus
Sockeln till John Ericssons staty vid Kungsportsavenyen i Göteborg, 1899.
Ånässkolan, Falkgatan 8 i stadsdelen Olskroken i Göteborg, 1903.
Villa Vårhäll, Rasmussens privatbostad, Malevik, Kungsbacka, 1903–1906.
Östra realskolan, Stampgatan 13, Göteborg, 1906, sedan 1969 Göteborgs högre samskola.
Vasakyrkan, Göteborg, 1905–1909.
Vasabron, Göteborg, 1906–1907. 
Hindås station, Göteborg-Borås järnväg, 1907.
S:t Matteus kapell, Västra kyrkogården, Göteborg, 1908. Den 28 september 1909 brann byggnaden ner, men byggdes upp igen. 
Hultafors station, Göteborg-Borås järnväg, 1909.
Strand, Ellen Keys villa på Omberg i Östergötland, 1910–1911.
Eds station, Dals-Eds kommun, 1910-1912.
Hagenskolan, Hagens Kapellväg 1 i Göteborg, 1913..
Varshults station vid Sävsjöström-Nässjö Järnväg, 1914.
Korsberga station (då Österkorsberga) vid Sävsjöström-Nässjö Järnväg, 1914.
Sunne stationshus, 1915.
Hagens kapell, Hagens Kapellväg 10, 1917, men kapellet brann ned och byggdes upp och invigdes på nytt den 27 april 1919. Från 1964 Älvsborgs kyrka.

Bildgalleri

Källor

Från Börsen till Park Avenue: Intressanta göteborgsbyggnader uppförda mellan 1850 och 1950, uppställda i kronologisk ordning och avbildade på vykort, Ove Nylén, Haspen Förlag 1988 
 Rasmussen, Yngve Sigurd Isedor på SvenskaGravar.se

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1800-talet
Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Göteborg
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Födda 1860
Avlidna 1923
Män