kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sture Nordholm

Sture Nordholm, född 1944, är en svensk kemist.

Nordholm doktorerade 1972 och utnämndes 1987 till professor i fysikalisk kemi vid Göteborgs universitet. Han invaldes 1987 som ledamot av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg och 1999 av Vetenskapsakademien.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
Sture Nordholms webbsida vid Göteborgs universitet

Svenska professorer i fysikalisk kemi
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Män
Födda 1944
Levande personer
Pleven (region)

¨

Pleven oblast (bulgariska: Област Плевен) är en av 28 regioner (oblast) med 244 209 invånare (2017) och omfattar 4 333,54 km². Regionen är belägen i norra Bulgarien med Donau som gräns mot Rumänien. Den största staden i regionen har samma namn som regionen, Pleven.

Administrativ indelning av Pleven oblast 
Pleven är indelat i 11 kommuner:

Belene
Cherven Bryag
Gulyantsi
Dolni Dabnik
Dolna Mitropoliya
Iskar
Knezja
Levski
Nikopol
Pleven
Pordim

Referenser

Externa länkar 

Bulgariens oblast
Christer Wiklund (zoolog)

Thure Christer Wiklund, född den 6 mars 1945, är en svensk zoolog. 

Wiklund disputerade 1975 vid Stockholms universitet och utnämndes 1998 till professor i ekologisk zoologi vid samma lärosäte, där han numera är emeritus. Hans forskning är inriktad på fjärilars evolutionära ekologi, såsom deras partnerval, fortplantning, energetik och värdväxtval. Han invaldes 1999 som ledamot av Vetenskapsakademien. Sedan 2014 är Wiklund hedersmedlem i Royal Entomological Society.

Källor

Tryckt litteratur  

 Övriga publikationer

Fotnoter

Externa länkar 
Christer Wiklund på Kungliga Vetenskapsakademiens webbplats
Christer Wiklund på Stockholms universitets webbplats

Lepidopterister
Svenska professorer i ekologisk zoologi
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Alumner från Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Zoologer under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Födda 1945
Levande personer
Män
Arne V. Johansson

Arne V. Johansson, född 1953, är en svensk ingenjör och teknisk forskare inom mekanik.

Johansson blev 1977 civilingenjör i teknisk fysik vid Kungliga Tekniska Högskolan (KTH) där han också doktorerade 1983. Han blev 1984 docent och fick 1986 en tjänst som extra professor i mekanik, särskilt turbulent flöde med energirelaterade tillämpningar. 1991 utnämndes han till ordinarie professor i mekanik vid KTH.

Hans forskningområde är turbulensforskning och han lät under 1990-talet för ändamålet uppföra en forskningsvindtunnel med omfattande modern mätutrustning.

Johansson invaldes 1999 som ledamot av Vetenskapsakademien och är verksam inom ämnesrådet för naturvetenskap och teknikvetenskap vid Vetenskapsrådet, för närvarande (2010) som detta ämnesråds huvudsekreterare.

Johansson är för närvarande (2010) vice ordförande i universitetsstyrelsen på KTH.

Källor

Tryckt litteratur

Fotnoter

Externa länkar 

Svenska professorer i mekanik
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1953
Levande personer
Thomas Edlund

Thomas Bernhard Edlund, född 31 juli 1951, är en svensk professor emeritus i molekylär genetik vid Umeå universitet. 

Han disputerade vid Umeå universitet 1980 med en avhandling om kopplingen mellan mekanismer för penicillinresistens och mångfaldigande av DNA i kolibakterier. Edlund utnämndes 1988 till professor i molekylär genetik vid Umeå universitet. Han är medförfattare till en forskningsartikel publicerad i Nature 1994, om Insulin-promotor-factor 1 (IPF-1), som citerats (2021) ungefär 2 000 gånger.

Thomas Edlund och hustrun prof. Helena Edlund grundade 2001 bioteknikföretaget Betagenon, som inriktats på att utveckla läkemedel mot cancer, typ 2-diabetes och dyslipidemi.

Utmärkelser 
 1992 – Göran Gustafssonpriset i molekylär biologi.
2000 – Axel Hirschs pris.
2000 – Invald i Kungliga Vetenskapsakademien med nummer 1457, i klassen för biologiska vetenskaper.
 2014 – Makarna Edlund tilldelades Baltics samverkanspris med entreprenörskapsinriktning.

Källor

Externa länkar 

Födda 1951
Levande personer
Män
Svenska professorer i molekylär genetik
Personer verksamma vid Umeå universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Svenska forskare under 1900-talet
Svenska forskare under 2000-talet
Ernst Gäumann

Ernst Albert Gäumann, född den 6 oktober 1893 i Lyss, kantonen Bern, död den 5 december 1963 i Zürich, var en schweizisk botaniker.

Gäumann var professor i botanik vid Eidgenössische Technische Hochschule Zürich. Han invaldes 1947 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Noter

Schweiziska professorer i botanik
Personer verksamma vid ETH Zürich
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Botaniker under 1900-talet
Schweiziska forskare under 1900-talet
Födda 1893
Avlidna 1963
Män
Ibook G4

Ibook G4, i kommersiellt bruk skrivet iBook G4, var en dator i Apples produktutbud. Ibook G4 drevs av Motorolas G4-processor och fanns i två storlekar: med 12 respektive 14 tums platt bildskärm, dock med samma pixelupplösning. Båda modellerna var utrustade med portar som USB, Firewire, 10/100 ethernet samt VGA- och S-video-utmatning för bildskärmsdubblering på extern bildskärm (adapter krävs för S-video). Ibook G4 var en dator mer inriktad på konsumenter än professionella användare till skillnad från den mer välutrustade Powerbook. Ibook G4 som produktnamn och dator upphörde att existera i maj 2006 och ersattes av Macbook, nu med processor från Intel.

Historia 
Mot slutet av år 2003 blev Ibook G4 den sista i Apples utbud att få G4-processorn. Därefter fick datorn bättre prestanda fram till sommaren 2005 då sista revisionen släpptes. Tidigt år 2006 kom den ersättande datorn Macbook som avlöste Ibook.

Se även 
Powerbook
Apple

Apple-hårdvara
en:IBook#iBook G4
Christer Boucht

Christer Boucht, född den 4 mars 1911 i Vasa, död där den 21 maj 2009, var en finlandssvensk advokat, äventyrsresenär och författare. Han deltog som ung reservofficer i både vinterkriget och fortsättningskriget. År 1966 deltog han i den första finländska expeditionen som på skidor och med hundspann korsade den grönländska isen. Ledare för expeditionen var Erik Pihkala och Christer Boucht var andre man, de övriga i expeditionen var Eero Varonen, Viljo Haapala och Peter Boucht. 

Christer Boucht gav ut tio reseskildringar under åren 1968–1995 om sina polarfärder i norra Kanada och på Grönland. I några av sina böcker har han även skildrat erfarenheterna från krigsåren. Han var under många år aktiv medlem i det finländska arktiska sällskapet och blev år 2002 hedersmedlem i sällskapet.

Boucht grundade sin egen advokatbyrå 1941. Sin yrkeskarriär avslutade Christer Boucht år 2000, då han med sina 89 år var landets äldsta aktivt verkande advokat.

Christer Boucht verkade också som politiker. Han satt med i Vasa stadsfullmäktige under åren 1947–1990 och i stadsstyrelsen 1958–1962. Medlem i Folktinget var han 1951–1988. Han arkiv finns hos Svenska litteratursällskapet i Finland.

Böcker på svenska
1968 – Grönland tvärs
1970 – Turkiska marschen
1973 – Letar efter lycka
1975 – Från Hovrättsbacken till Klippiga bergen. 
1976 – På knaggliga stigar. 
1977 – Ett arktiskt äventyr.  
1978 – Skidtur över Grönland
1979 – Klondike hägrar. 
1981 – Guldgrävarna i Klondike. 
1982 – Färder och irrfärder.  
1985 – Nordlandets män. 
1987 – Island. 
1988 – Frostbitet. 
1992 – Antarktis: Ögonblicksbilder från kontinenten kring Sydpolen.  
1993 – Jag reste till Antarktis
1995 – Från Paradiset till främsta linjen: Minnen från seklets första hälft. 
1996 – Öppna vidder: Arktiska äventyr under 30 år.   
1997 – Vind och snöstorm
2001 – Vapengömmare: Inför ockupationshotet 1944. 
2004 – Med utsikt från Paradiset.

Källor

Externa länkar
 Svenska litteratursällskapet i Finland: författarporträtt om Christer Boucht
Christer Bouchts arkiv
 

Finlandssvenska författare
Finlandssvenska upptäcktsresande
Reseskildrare
Finländska jurister
Författare från Vasa
Födda 1911
Avlidna 2009
Män
Finländska upptäcktsresande
Scandinavia-Japan Sasakawa Foundation

Scandinavia-Japan Sasakawa Foundation (SJSF) är en stiftelse som har som mål att utveckla de vänskapliga relationerna mellan de fem nordiska länderna och Japan. Stiftelsen beviljar bidrag och stipendier till organisationer, institutioner och enskilda individer i Sverige, Norge, Danmark, Finland och Island och i Japan. Syftet är att främja forskning, utveckling och utbildning främst inom områdena medicin, humaniora, samhälls- och naturvetenskap samt teknologi.

Idag förvaltar SJSF tillgångar motsvarande cirka 280 MSEK. Under perioden 1986 – 2009 har stiftelsen delat ut nära 5 000 stipendier och bidrag – till en summa av 210 MSEK – till mottagare i de nordiska länderna och Japan. Huvuddelen av de svenska anslagen har gått till institutioner och större utbytesprojekt, men även individuella stipendier för studier, forskning eller kontaktresor förekommer. Den årliga anslagssumman uppgår till omkring 1 MSEK vardera i de fem nordiska länderna och Japan.

Stiftelsen Scandinavia-Japan Foundation har sitt säte i Stockholm och lyder under svensk lag och tillsyn.  Styrelsen består av femton personer varav tre är japaner medan övriga ledamöter representerar de nordiska länderna. Styrelsens ordförande är sedan 2006 ambassadör Magnus Vahlquist.

Historik 
Stiftelsen Scandinavia-Japan Foundation (SJSF) etablerades 1984, genom en donation från Nippon Foundation på initiativ av Yohei Sasakawa. Donationen och dess syften presenterades via officiella diplomatiska kanaler för vart och ett av de nordiska länderna. Förutsättningen för donationen var att den skulle välkomnas av respektive regering, men i övrigt fanns inga villkor uppställda utom att medlen ska användas just till ett vänskapligt utbyte mellan de berörda länderna. Till stiftelsens förste ordförande utsågs den svenske ambassadören och FN-medlaren för fred i Mellanöstern, Gunnar Jarring.
    
Flera bilaterala stiftelser av motsvarande karaktär etablerades under denna period, exempelvis i Storbritannien, Frankrike och USA.

Referenser

Externa länkar 
 Scandinavia-Japan Sasakawa Foundation webbplats
 Great Britain Sasakawa Foundation webbplats
 United States-Japan Foundation webbplats
 Fondation Franco-Japonaise Sasakawa webbplats

 

Välgörenhet
Stiftelser i Sverige
Organisationer bildade 1984
Frey Björlingson

Frey Ulf Canutus Björlingson, född 30 augusti 1913 i Eksjö, död 26 november 2009 i Uppsala domkyrkoförsamling, var en svensk jurist och Uppsalas siste borgmästare.

Frey Björlingson var son till postmästaren och fotografen Knut Björlingson. Björlingson blev filosofie kandidat 1933, filosofie magister 1934 och juris kandidat 1938. Han var anställd vid Riksbanken 1934–1935, genomförde tingstjänstgöring 1938–1941, blev fiskal i Svea hovrätt 1943 och i Hovrätten för Västra Sverige 1948 samt assessor 1950, tingsdomare vid Hallands södra domsaga 1952 och tillförordnad revisionssekreterare 1954. Åren 1955–1966 var han häradshövding i Njudungs domsaga, blev 1966 borgmästare i Uppsala rådhusrätt och var 1971–1980 lagman i Uppsala tingsrätt.

Efter sin pensionering skrev Björlingson boken Kvinnorna och rättvisan, där han analyserar brottmål som 1815–1838 avdömts av Uppsala kämnärsrätt – då lägsta instans inom stadens rättsväsende – och där kvinnor var tilltalade. Boken ger en bakgrundsteckning av den då gällande lagstiftningen med dess religiöst betingade moralbegrepp och rigorösa straffbestämmelser samt av de fattiga kvinnornas utsatta läge men kommenterar även de enskilda rättsfallen.

Björlingson blev riddare av Nordstjärneorden 1955 och kommendör av samma orden 1968. Han är begraven på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor

Noter 

Uppsalas borgmästare
Svenska häradshövdingar
Kommendörer av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1900-talet
Personer från Eksjö
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1913
Avlidna 2009
Män
Internationella Klubben i Stockholm

Internationella Klubben i Stockholm bildades den 8 december 1924. På den tiden fanns det få klubbar av samma typ som de välkända klubbarna i London som till exempel Carlton Club, the Caledonian Club, the Savile Club eller the East India Club och man hade dessa som förebild vid starten. Klubben hade då lokaler på Hamngatan 8 i Stockholm. Kungahuset var representerat i klubben genom hertigen av Närke (prins Carl) och hertigen av Gästrikland (prins Lennart). Klubben skulle vara opolitisk och ändamålet skulle vara att verka för kulturellt och ideellt utbyte mellan olika nationer. Detta gäller även idag.

Externa länkar

Organisationer i Sverige
Organisationer bildade 1924
Sam Wagstaff

Samuel Jones Wagstaff Jr., född 4 november 1921 i New York, död 14 januari 1987 i New York, var en amerikansk museiföreståndare och konstsamlare. Wagstaff sålde sin fotografiska samling till J. Paul Getty Museum för 5 miljoner dollar år 1985.

Män
Födda 1921
Avlidna 1987
Amerikanska kuratorer
Dorje Tseten

Dorje Tseten, född i december 1926, död 6 juli 2013, var en tibetansk-kinesisk kommunistisk politiker.

1948 studerade han vid Pekinguniversitetet och blev där rekryterad till kommunistpartiets ledning för att handlägga tibetanska ärenden. Han gjorde senare en karriär i den tibetanska akademin för samhällsvetenskaper i Lhasa.

Mellan 1983 och 1985 var han talman i den Folkkongressen i den autonoma regionen Tibet. 1986 till 2000 var han generaldirektör för China Tibetology Research Center, där han främst forskade i Tibets historia.

Referenser 

Födda 1926
Personer från Tibet
Kinesiska kommunister
Män
WP:Projekt Kina
Avlidna 2013
Reflexiv rätt

Reflexiv rätt är en rättsform vid sidan av rättsstatens rätt och välfärdsstatens rätt. Den reflexiva rätten handlar om att tvinga fram en procedur och en beslutsprocess, genom vilken konsensus kan nås. Begreppet lanserades på 1980-talet av Gunther Tebner. Det finns embryon till den i den svenska lagstiftningen, till exempel i MBL.

Referenser

Rättsvetenskap
Bengbulan

Bengbulan är en svensk dramafilm från 1996 i regi av Suzanne Osten efter manus av Nils Gredeby och Suzanne Osten. Den hade svensk premiär 18 november 1996.

Handling 
Det är en extremt het sommar. Carmen är 12 år och den enda som ska stanna kvar i stan hela sommarlovet. I bristen på lekkamrater börjar Carmen umgås med de yngre barnen Anders (9 år) och Kersti (7 år). Men kvar i stan finns även Bengt-Olof/Bengan som de kallar Bengbulan, en vuxen mobbare med lätt kognitiv funktionsvariation som gör allt för att plåga de tre barnen. Samtidigt verkar han något bekymrad av att inte få vara med och leka. Mitt i alltihopa sjunker Carmens mamma ner i en djup depression och hennes syster har inte tid, hon har sitt sommarjobb på Drottningholms slott att tänka på. De tre barnen är utlämnade åt sitt öde: Handskas med Bengbulan på egen hand, eller rymma hemifrån?

Om filmen 
Bengbulan var tänkt att visas från 11 år, men Statens biografbyrå ansåg att den var för skrämmande för barn och den fick 15-årsgräns. Suzanne Osten överklagade och ansåg att filmen borde vara tillåten för yngre barn då den tar upp viktiga teman och berättar hur verkligheten kan se ut för många barn. Hon tyckte att det fungerade mycket bra att visa den från 7 år. Filmen testvisades för skolelever i 10-årsåldern, men visningen gav inget tydligt stöd för att den ansågs skrämmande. Åldersgränsen sänktes därefter till 11 år.

Inspelningen skedde under juli och augusti 1995. Framför allt utspelar sig den i Mälarhöjden i Stockholm. Filmen bygger till viss del på Ostens roman Papperspappan från 1994. Bildinspirationen kommer från fotografen Sally Manns böcker om sina barn.

Rollista 
Emelie Ekenborn – Carmen
Simon Norrthon – Bengt-Olof, 'Bengbulan'
Erik Gustafson – Anders
Lena Klingvall – Kersti
Malin Ek – Sofia, Carmens mamma
Cilla Thorell – Dafne, Carmens syster
Sylvia Rauan – Sonja, Anders mamma
Lars Hansson – Bengt-Erik, Bengbulans pappa

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2015.

Referenser

Externa länkar 
 Bengbulan på Internet Movie Database

Svenska familjefilmer
Filmer 1996
Svenskspråkiga filmer
Svenska dramafilmer
Stockholm på film
Filmer i regi av Suzanne Osten
Svenska filmer baserade på romaner
Svenska 1990-talsfilmer
Molson Indy Montréal 2005

Molson Indy Montréal 2005 var den tionde deltävlingen i Champ Car 2005. Racet kördes den 28 augusti på Circuit Gilles Villeneuve i centrala Montréal. Oriol Servià tog sin första och enda seger i Champ Car, sedan Timo Glock beordrats att släppa förbi honom, efter att ha genat i den sista chikanen när han försvarade sin ledning. Glock slutade tvåa, med Justin Wilson på tredje plats, samtidigt som Sébastien Bourdais bevakade sin mästerskapsledning med en fjärdeplats.

Slutresultat

2005 i Kanada
Montréal
2005
First Lego League

FIRST Lego League eller FLL är en tävling där barn mellan 10 och 16 år bygger och tävlar med LEGO Mindstorms-robotar. Tävlingen har flera moment: teknik, innovation och marknadsföring. Många lag formas på skolor, men vem som helst kan forma ett lag. Tävlingen har ett nytt tema varje år, där uppdraget släpps i september. I november hålls regionfinaler runt om i Skandianvien och i december hålls Skandinavien-finalen.

Utförande
När en skola har anmälts till FIRST Lego League skickas en byggsats till en robot och en bana för roboten till skolan. När banan har satts ihop byggs roboten och programmeras på en dator av ett lag. Laget ska samtidigt skriva en dagbok och lösa det teoretiska uppdraget. När tävlingen genomförs ska laget presentera sin lösning för domarna, visa dagboken och köra roboten på en bana. Dock kan en robot som har fungerat bra när den har byggts misslyckas, p.g.a ljusförhållande eller ojämnheter på banan. Det finns inget facit i FIRST Lego League. Lagen kan arbeta fritt, använda sin uppfinningsrikedom och kreativitet och själv välja hur mycket tid och arbete de skall lägga i projektet. Lagen får  på sig att skapa och fördigställa projektet.  möts alla lag i hela Skandinavien i sina lokala FLL-turneringar för att tävla om de bästa lösningarna.

Lista över teman
Tävlingens tema styr hur robotuppdraget ser ut, vilka innovationer lagen jobbar med och hur de marknadsför sig. FLL-teman genom åren:
 SOS Sydpolen (2000) (första året med FLL i Skandinavien – ej samma tema som i den internationella tävlingen)
 Nordpolen smälter (2001)
 City Sights (2002)
 Mission Mars (2003)
 No Limits (2004)
 Ocean Odyssey (2005)
 Nano Quest (2006)
 Power Puzzle (2007)
 Climate Connections (2008)
 Smart Move (2009)
 Body Forward (2010)
 Food Factor (2011)
 Senior Solutions (2012)
 Nature's Fury (2013)
 World Class - Learning Unleashed (2014)
 Trash Trek (2015)
 Animal Allies (2016)
 Hydro Dynamics (2017)
 In To Orbit (2018)

Se även 
 Lego
 Robot
 Lego Technic - tekniklego
 Lego Mindstorms - robotlego

Referenser

Externa länkar
 First Lego Leagues nordiska webbplats
 sverigesradio.se - Leksaker ska öka intresset för teknik, Länsstyrelserna i Jämtland och Västernorrland tillsammans med Mittuniversitetet

Lego
Robotik
Hurricane Relief 400 2005

Hurricane Relief 400 2005 var den elfte deltävlingen i Champ Car 2005. Racet kördes den 24 september på Las Vegas Motor Speedway. Sébastien Bourdais säkrade i stort sett sin andra raka titel, genom ännu en seger. Han behövde bara delta i endera av de två sista tävlingarna för att få tillräckligt med poäng för att ta hem totalsegern. Oriol Servià slutade tvåa, medan Jimmy Vasser blev trea. Det var den sista Champ Car-tävlingen som kördes på en superoval.

Slutresultat

2005 i USA
Las Vegas
2005
Laust B. Pedersen

Laust Børsting Pedersen, född 1945 i Balling, Danmark, är en dansk geofysiker som är professor i fasta jordens fysik vid Uppsala universitet. Han invaldes 1992 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Källor

Tryckt litteratur

Externa länkar 

Danska geofysiker
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1945
Levande personer
Truls Arwidsson

Truls Arwidsson (Arnwidsson, Troilius Arvidi) född i november 1660 i Västervik, död 7 juni 1712 i Stockholm, var en svensk kopparstickare.

Arwidsson var först student i Uppsala och gjorde sig känd som en skicklig student i både europeiska och orientaliska språk. Efter en studieresa till Holland blev han anställd som gravör vid antikvitetsarkivet i Stockholm och har utfört illustrationer för ett antal arkeologiska verk. Bland hans porträtt märks främst ett av Johannes Messenius. Arwidsson finns representerad vid bland annat Uppsala universitetsbibliotek och Nationalmuseum i Stockholm.

Källor
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Noter

Representerade vid Nationalmuseum
Män
Födda 1660
Avlidna 1712
Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek
Svenska grafiker under 1700-talet
Vitalij Goldanskij

Vitalij Iosifovitj Goldanskij (ryska: Виталий Иосифович Гольданский), född 18 juni 1923 i Vitebsk, Sovjetunionen, död 14 januari 2001 i Moskva, var en rysk kärnfysiker, som var professor i kemisk fysik och chef för NN Semenovs institut för kemisk fysik vid Ryska vetenskapsakademien. Han invaldes 1992 som utländsk ledamot av svenska Kungliga Vetenskapsakademien.

Biografi
Goldanskij växte upp i Leningrad, där han började sina studier, men avbrutna av belägringen under andra världskriget, där han var soldat. Under kriget fortsatte han sina studier i Kazan och Moskva och efter kriget studerade han vid Semyonovinstitutet, där han doktorerade 1947 (om kemisk katalys). Från 1952 till 1961 arbetade han vid Lebedevinstitutet som samarbetspartner till Vladimir Iosifovich Veksler. Därefter var han återigen vid Semyonov Institute of Chemical Physics, där han blev laboratoriechef, 1974 avdelningschef och från 1988 till 1994 direktör. Han undervisade också vid Moskva Institute of Physics and Technology (MIPT) som professor och vid Lomonosov-universitetet.

Vetenskapligt arbete
Goldanskij arbetade inledningsvis med fysikalisk kemi och kemi vid höga temperaturer och kärnkemi, senare vände han sig till experimentell elementarpartikelfysik vid acceleratorn i Dubna och experimentell kärnfysik. Han behandlade också kemiska reaktioner vid mycket låga temperaturer (där tunneleffekter blir signifikanta) och kemi av positroner. Slutligen behandlade han livets framväxt och orsakerna till kiralitet i biologin.

År 1960 förutspådde han ett nukleärt sönderfall med två proton- eller neutronemissioner, vilket bekräftades experimentellt 2002. Han förutspådde också 1967 tillsammans med Larkin en nukleär Josephson-effekt (överföring av ett Cooper-par nukleoner mellan supraflytande kärnor i kärnreaktioner), vilket också senare bekräftades experimentellt.

Han bestämde protonernas elektriska polariserbarhet (1960) och studerade fotoproduktionen av pioner och Tjerenkovstrålning från skurar av kosmisk höghöjdsstrålning i atmosfären. År 1964 upptäckte han möjligheten till polymerisation med chockvågor.

Utmärkelser och hedersbetygelser

Goldanskij var ordförande för den ryska Pugwash-kommittén från 1987 till 2001. Från 1984 till 1987 var han vice ordförande för International Union of Pure and Applied Physics (IUPAP).

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Гольданский, Виталий Иосифович Eintrag bei der Russischen Akademie der Wissenschaften
 Photo

Ryska fysiker
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Leopoldina
Ledamöter av American Academy of Arts and Sciences
Män
Födda 1923
Avlidna 2001
Personer från Vitsebsk
Ivar Arwidsson

Ivar Arwidsson, född 30 oktober 1873 i Stockholms stad, död 1936, var en svensk zoolog. Han var son till kartografen Thorsten Arwidsson.

Arwidsson blev filosofie doktor i Uppsala 1907. Åren 1905–1921 var han fiskeriassistent, sedan 1921 konservator vid Zoologiska museet i Uppsala. År 1923 blev han docent. År 1899 deltog han i Nathorsts expedition till Grönland. Bland Arwidssons skrifter märks Studien über die skandinavischen und arktischen Maldaniden (1906), Die Maldaniden och Strömmingsfiske (1913).

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska zoologer under 1900-talet
Män
Födda 1873
Avlidna 1936
Svensk uppslagsbok
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Forskare från Stockholm