kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Abhinanda (musikalbum)

Abhinanda är Abhinandas andra studioalbum, utgivet av Desperate Fight Records 1996. I Belgien utgavs skivan av Genet Records.

Låtlista 
 "Illumination" - 2:15
 "Fascistproof Armour" - 3:11
 "City of Hope" - 4:03
 "Still the 17th Century" - 2:22
 "Despertar" - 3:11 (Kristofer Steen)
 "All of Us" - 2:00
 "Emptiness" - 4:21
 "Monster" - 2:45
 "Le Sacre De Sang" - 2:41
 "Let's March!" - 2:52
 "Untitled" - 2:42 (dolt spår)

Referenser 

Musikalbum 1996
Album av Abhinanda
Album utgivna på Desperate Fight Records
The Rumble

The Rumble är Abhinandas tredje och sista studioalbum, utgivet av Desperate Fight Records 1999. I Spanien utgavs skivan av Locomotive Music.

Låtlista 
 "Junior"
 "Highway Tonight"
 "The Rumble"
 "Easy Digestion"
 "Showdown"
 "No 1"
 "Centipede"
 "The Preacher"
 "Take It Away"
 "Shuffle the Deck"
 "La Musica Continua"

Referenser 

Musikalbum 1999
Album av Abhinanda
Album utgivna på Desperate Fight Records
Björn Sandmark

Björn Erik Sandmark, född 2 september 1960 i Fjällbacka, är en svensk teaterchef.

Biografi 
Björn Sandmark är utbildad ämneslärare i svenska och engelska och var under en period doktorand i litteraturvetenskap vid Göteborgs universitet. Han var lektor i skandinavistik vid Universität Erlangen-Nürnberg i Tyskland 1988–1992. Sandmark har även varit lärare vid Strömstads gymnasium, rektor för Tyska skolan i Göteborg och Alströmergymnasiet i Alingsås samt utbildningschef i Mölndals kommun 2001–2008. Han var chef för Göteborgs stads kulturförvaltning 2008–2014 och är VD och teaterchef för Göteborgs stadsteater sedan 2014.

Sandmark var medlem av redaktionen och senare av styrelsen för tidskriften Ord&Bild 1992–2002 och kulturskribent i främst Göteborgs-Posten och Expressen 1992–2008. Han är lektör för Albert Bonniers Förlag sedan 1995. 

Han är sedan 2013 gift med författaren Ann-Marie Ljungberg.

Utmärkelser 
Sandmark tilldelades Karin Gierows pris från Svenska Akademien för kulturjournalistik 2008.

Bibliografi 
Det andra Tyskland, Studiekamraten, 1995
Tyska frågor?, Carlssons förlag, 1998
Alpskugga. Dikter, Carlssons förlag, 2001  
Vägen till Mitteleuropa, Staka bokförlag, 2005  
Minnen från Fjällbacka skärgård (med Rune Johnsson), Warne, 2006
Jag är en annan, Några nedslag i Erik Lindegrens extatiska diktning, Korpen,  2014
Sceningång, Tre år vid Göteborgs Stadsteater, Korpen 2017 (red)
Paracastextilierna i Göteborg. Vem äger det globala kulturarvet? med Ann-Marie Ljungberg, Korpen, 2019

Tidskriftsartiklar 
Intighetens rum. Om Peter Handke. Marginal nr 2

Sönderfallets fenomenologi. Om Till Damaskus. Marginal nr 4

Den utestängda debatten om kärnkraften. Moderna Tider nr 96

Allt förgängligt är bara en bild. Ord&Bild 1/00

Översättningar  
Josef Haslinger Ord&Bild 4,5/93
Wolf Lepenies Ord&Bild 2/92
Theodor W Adorno Ord&Bild 6/93
Robert Menasse Ord&Bild 2/96
Jutta Ditfurth, Ord&Bild 4/95
Iris Radisch, Ord&Bild 4/95
Ingeborg Bachmann, Ord&Bild 4/95
Paul Celan Expressen 23/1 1999
Herta Müller, DN 10/10 2009
 Theodor W Adorno, Bonniers konsthall, 2013
Zinnie Harris, How to Hold Your Breath, pjäs 2016
Wolf Lepenies, Följderna av en oerhörd händelse, Korpen, 2019
Paul Celan:
Vallmo och minne, med Eva Ström, Faethon, 2020
Från tröskel till tröskel, med Eva Ström, Faethon, 2020
Språkgaller med Mikael van Reis, Faethon, 2020
Ingenmansrosen med Mikael van Reis, Faethon, 2020

Referenser

Noter

Övriga källor 
Björn Sandmark blir ny kulturchef Vårt Göteborg 28 februari 2008
https://web.archive.org/web/20140222015945/http://www.adlibris.com/se/bok/vagen-till-mitteleuropa-essaer-om-centraleuropa-9789197320436
http://www.svd.se/kultur/litteratur/vardefull-introduktion-till-den-centraleuropeiska-livsfilosofin_31527.svd
https://web.archive.org/web/20140202214921/http://www.svenskaakademien.se/information/pressinformation/2013/karin-gierows-pris

Externa länkar
Björn Sandmark bloggar
Björn Sandmarks tidigare blogg

Män
Födda 1960
Levande personer
Svenska kulturjournalister
Svenska författare under 1900-talet
Svenska teaterchefer
Mottagare av Karin Gierows pris
Personer från Kville socken
Europamästerskapet i basket för damer 1956

Europamästerskapet i basket för damer 1956 spelades i Prag, Tjeckoslovakien och var den femte EM-basketturneringen som avgjordes för damer. Turneringen spelades mellan den 2 och 10 juni 1956 och totalt deltog 16 lag i turneringen där Sovjetunionen blev Europamästare före Ungern och hemmanationen Tjeckoslovakien, det var Sovjetunionens fjärde raka EM-guld.

Kvalificerade länder

  (som arrangör)

Första gruppspelet

Spelsystem
De 16 lagen som var med i EM spelade i fyra grupper om fyra lag i varje där alla lagen mötte alla en gång i sin grupp, de matcherna spelades mellan den 2 och 4 juni 1956. Därefter gick sen de två bästa lagen i varje grupp vidare till andra gruppspelet, medan de två sista lagen spelade placeringsmatcher om platserna 9 till 16, dessa matcher spelades mellan den 5 och 8 juni 1956. Från andra gruppspelet gick sen de två bästa lagen i varje grupp till semifinalspelet, medan de två sista lagen i varje grupp spelade placeringsmatcher om platserna fem till åtta. Samtliga slutspels- och placeringsmatcher spelades den 9 och 10 juni 1956.

Seger i en match gav två poäng och förlust gav en poäng, oavsett om matchen avgjordes efter ordinarie tid eller efter förlängning (5 min).

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Placeringsrundan

Grupp A

Grupp B

Andra gruppspelet

Grupp A

Grupp B

Placeringsmatcher

Plats 13-16

Plats 9-12

Plats 5-8

Slutspel

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Slutplaceringar

Se även
 Europamästerskapet i basket för damer

Externa länkar
 Basket-EM 1956 på fiba archive 
 Basket-EM 1956 på fibaeurope.com 
 Basket-EM 1956 på todor66.com 

Internationella baskettävlingar i Tjeckoslovakien
1956 i Tjeckoslovakien
Sportåret 1956
Sportevenemang i Prag
1956
Prag under 1900-talet
Pfuhl

Pfuhl är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Albert Pfuhl (1929–2005), tysk politiker
 Ernst Pfuhl (1876–1940), tysk arkeolog
 Johannes Pfuhl (1846–1914), tysk bildhuggare

Tyska efternamn
Shawpriset

Shawpriset är ett vetenskapspris som utdelas årligen och belönar viktiga vetenskapliga insatser inom astronomi, biologi, medicin och matematik. Priset får sitt namn från Sir Run Run Shaw (邵逸夫), en mediemogul i Hongkong och livslång filantrop. Priset hittills (2011) delats ut 25 gånger till 43 individer. Fem nobelpristagare har först fått Shawpriset.

Källor 

Vetenskapspriser
Priser och utmärkelser instiftade 2002
The New Zealand Herald

The New Zealand Herald är en daglig nyhetstidning som publiceras i Auckland, Nya Zeeland och som ägs av APN News & Media. Tidningen har den största upplagan i Nya Zeeland med en topp på över 200 000 exemplar under 2006 men som minskade till 187 129 i juni 2008. Trots namnet är dess främsta utgivningsområde regionen Auckland. Den utges också mycket till den norra delen av Nordön, däribland Northland, Waikato och King Country.

Referenser

Externa länkar
 The New Zealand Herald (officiell webbplats)

Nyzeeländska dagstidningar
Engelskspråkiga dagstidningar
Dagstidningar startade 1863
Kung Fu Panda 2

Kung Fu Panda 2 är en amerikansk animerad dramakomedifilm (3D-film) från 2011, regisserad av Jennifer Yuh Nelson, producerad av DreamWorks och distribuerad av Paramount Pictures. Filmen är uppföljaren till 2008 års Kung Fu Panda.

Handling 
Pos drömmar har slagit in. Nu är han den legendariska Drakkrigaren, som beskyddar Fredens Dal tillsammans med de andra kung fu-hjältarna, De fruktade fem: Mästare Tigrinnan, Mästare Tranan, Mästare Syrsan, Mästare Viper och Mästare Apan. När en ny fiende dyker upp måste Po och De fruktade fem beskydda hela Kina och rädda Kung Fun.

Röstskådespelare i original
 Jack Black - Po
 Angelina Jolie - Tigrinnan
 Dustin Hoffman - Shifu
 Gary Oldman - Lord Shen
 Seth Rogen - Syrsan
 Lucy Liu - Viper
 David Cross - Tranan
 Jackie Chan - Apan
 James Hong - Herr Ping
 Michelle Yeoh - Sierskan
 Danny McBride - Vargbossen
 Dennis Haysbert - Stormande oxen	
 Jean-Claude Van Damme - Krokodilen
 Victor Garber - Dundrande noshörningen
 Fred Tatasciore - Pappa Panda 
 Lauren Tom - Får
 Conrad Vernon - Vildsvin
 Jeremy Shipp - Dumpling Bunny
 Liam Knight - Po som liten

Svenska röster 
 Lawrence Mackrory - Po
 Anneli Heed - Tigrinnan
 Claes Ljungmark - Mäster Shifu
 Thomas Hanzon - Lord Shen
 Hasse Brontén - Syrsan
 Josephine Bornebusch - Viper
 Jakob Stadell - Tranan
 Janne Westerlund - Apan
 Calle Carlswärd - Herr Ping
 Marie Richardson - Sierskan
 Jan Åström - Vargbossen
 Max Lorentz - Stormande oxen
 Christian Fex - Dundrande noshörningen

Källor 
http://en.wikipedia.org/wiki/Kung_Fu_Panda_2
http://www.sf.se/filmer/film/47000383/Kung-Fu-Panda-2-sv-tal

Externa länkar 
Officiell webbplats
Filmen hos Internet Movie Database
Filmen hos Moviezine

Amerikanska filmer 2011
Amerikanska datoranimerade filmer
Amerikanska kampsportsfilmer
Amerikanska actionkomedifilmer
Kung fu-filmer
Engelskspråkiga filmer
Filmmusik av Hans Zimmer
Animerade filmer 2011
IMAX-filmer
Långfilmer från DreamWorks Animation
Amerikanska uppföljarfilmer
Johannes Pfuhl

Johannes Pfuhl, född den 20 februari 1846 i Löwenberg i Schlesien, död den 3 maj 1914 i Baden-Baden, var en tysk skulptör. Han var far till Ernst Pfuhl.

Pfuhl utbildade sig 1861-65 vid Preussiska konstakademien i Berlin för Hermann Schievelbein. Bland hans arbeten märks en staty över Stein i Nassau 1872, greve Eberhard zu Stolberg-Wernigerodes staty i Landshut 1879 samt ett ryttarmonument över kejsar Vilhelm I, med Bismarck och Moltke som bifigurer, i Görlitz 1893. De flesta av hans verk är  försvunna eller förstörda.

Källor 

 

Tyska skulptörer
Skulptörer under 1800-talet
Tyska konstnärer under 1800-talet
Personer från Lwówek Śląski
Födda 1846
Avlidna 1914
Män
Ugglan
4 Page Letter

"4 Page Letter" är en låt framförd av den amerikanska R&B-sångerskan Aaliyah, komponerad av Timbaland och Missy Elliot för Aaliyahs andra studioalbum One in a Million (1996). 

"4 Page Letter" handlar om framföraren som är för blyg för att våga ta kontakt med sitt kärleksintresse. Istället skriver hon ett kärleksbrev som blir fyra sidor långt. Balladen spelades in vid Pyramid Studios i New York och innehåller bakgrundssång av Elliot. Låten gavs ut som den fjärde singeln från Aaliyahs album den 11 mars 1997. Spåret blev snabbt ännu en hit för sångerskan på R&B-marknaden med en 12:e plats på USA:s Hot R&B/Hip-Hop Songs. På Billboard Hot 100 klättrade "4 Page Letter" dessvärre aldrig upp över topp-femtio. I marknadsföringssyfte uppträdde Aaliyah med låten vid både Superfest Concert i San Diego och Summer Jam 1997 i New York. 

Singelns b-sida, "Death of a Playa", komponerades av Timbaland, Aaliyah och hennes bror Rashad Haughton som även medverkar som gästartist. Den flöjt-drivna låten kom senare att även tjäna som b-sida till "Hot Like Fire" och "The One I Gave My Heart To". "Death of a Playa" gavs aldrig ut som ett albumspår på One in a Million.

Musikvideon till singeln regisserades av Daniel Pearl och Aaliyahs bror Rashad Haughton.

Format och innehållsförteckningar
 Brittisk CD-singel
"4 Page Letter" (Radio Edit) 	3:34 	
"One In A Million" (Timbaland Remix Featuring Ginuwine)   5:06 	
"One In A Million" (Nitebreed Mongoloid Dub) 	9:52 	
"One In A Million" (Nitebreed Bootleg Mix) 	7:13

 Amerikansk CD-singel
"4 Page Letter" (Radio Edit)   3:34
"4 Page Letter" (Timbaland's Main Mix) 4:37
"4 Page Letter" (Quiet Storm Mix) 4:33
"Death of a Playa" (featuring Rashad)  4:53

Listor

Referenser

Noter

Musiksinglar 1997
Låtar av Aaliyah
Lyxtelegram

Lyxtelegram var en särskild form av telegram använd vid gratulation eller kondoleans. Under åren 1912 till 1977 fanns möjlighet att via Telegrafverket, sedermera namnändrat till Televerket, få telegram utskrivna på en speciellt utformad blankett. Behållningen av denna verksamhet tillföll Nationalföreningen mot tuberkulos. Lyxtelegram kom att utgöra en kulturell företeelse då blanketternas bilder ofta skapades av kända konstnärer. Drygt 100 olika blanketter förekom. Totalt sändes mer än 140 miljoner  lyxtelegram, och Nationalföreningen mot tuberkulos fick in 53 miljoner kronor. Initiativtagaren till lyxtelegrammen var grosshandlare Gustaf Hagberg i Göteborg.

I lyxtelegrams adressdel ingår alltid den taxerade tjänsteanmärkningen = Lx nn =, där nn var lyxblankettens identifikationsnummer.

För motiven kunde Telegrafverket (senare Televerket) utlysa prisbelönta tävlingar för intresserade konstnärer.

Historia
Idén till lyxtelegram kom från grosshandlare Gustaf Hagberg i Göteborg 1911. Genom en landsomfattande tävling valdes tre motiv ut, bland annat ett motiv med lilla riksvapnet av konstnären Agnes Sutthoff som användes till lyxblankett Lx1.

Lyxtelegram infördes den 16 augusti 1912 och förutom sedvanlig telegrafavgift tillkom en tilläggsavgift på 35 öre för en konstnärligt utsmyckad telegramblankett, inledningsvis med tre olika varianter. En del av avgiften gick till Svenska nationalföreningen mot tuberkulos. Den förste mottagaren av lyxtelegram var kung Gustaf V som fick varianten Lx 1 på lyxblankett. 

1924 skickades  lyxtelegram, 1939 skickades  lyxtelegram och 1943 skickades över 3 miljoner lyxtelegram.

Flest lyxtelegram skickades 1948–1950 då det skickades 5 miljoner lyxtelegram per år. Dåvarande Televerket upphörde med lyxtelegram under våren 1977. Samtidigt införde Postverket tjänsten Postogram. Innan tjänsten upphörde skickades ungefär 1 miljon lyxtelegram per år men tjänsten gick med förlust. Avgiften var då 15 kronor plus 35 öre per ord per telegram, men kostnaden åtminstone 30 kronor per telegram. 

Lyxtelegram återinfördes 1991 av Telia och levererades då med bud. Avgiften var 195 kronor, varav 15 kronor gick till Hjärt-Lungfonden.

När Telia upphörde med tjänsten telegram den 30 april 2002 behölls tjänsten lyxtelegram; dessa skickades med vanlig postgång. Telia har senare upphört med lyxtelegram. Ett företag erbjuder tjänsten lyxtelegram för att försälja konstnärligt utformade gratulationskort som distribueras via postgång.

Lyxblanketter

Källor

Telegrafi
Vickerstyltmal

Vickerstyltmal (Parectopa ononidis) är en fjäril i familjen Styltmalar (Gracillariidae). Den har normalt en vingbredd på 5,5 till 7,5 millimeter. 

Fjärilen förekommer typiskt på ängar nära skogskanten. Den lägger sina ägg på främst rödklöver, men också på puktörne (trots namnet använder den alltså inte till exempel kråkvicker). 

Vickerstyltmal har påträffats i nästan alla länder i Europa. I Norden förekommer vickerstyltmal i ungefär halva Finland, Sverige och Danmark, men nästan inte alls i Norge.

Referenser

Externa länkar 

Fjärilar
Hermann Schievelbein

Friedrich Anton Hermann Schievelbein, född 18 november 1817 i Berlin, död 6 maj 1867 där, var en tysk skulptör.

Hermann Schievelbein studerade vid Preussiska konstakademien i Berlin och blev professor där 1859. Han utförde monumentala och dekorativa bildverk på Schlossbrücke (Athena), i Berlins slott och i Nationalgalleriet i Berlin, samt apostlastatyer utanför Helsingfors domkyrka.

Källor 
 

Födda 1817
Avlidna 1867
Tyska skulptörer
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Berlin
Män
The Need Act

The Need Act (National Emergency Employment Defense Act of 2011) är det reformförslag som lades fram i form av en proposition av den amerikanske kongressmannen Dennis Kucinich, Demokraterna, den 21 september 2011. I propositionen föreslås en historisk penningreform, vilken bland annat avser att göra ett slut på systemet med fraktionella reserver ("fractional reserve banking") liksom en återbetalning av USA:s statsskuld. Förutom dessa mål är syftet med reformen också att möjliggöra investeringar och skapandet av många nya jobb, och tanken är att allt detta skall kunna åstadkommas utan att vare sig öka skatterna eller öka skuldsättningen. Metoden är att sätta Federal Reserve, det vill säga centralbanken, under finansdepartementet och sedan låta trycka och injicera en lämplig mängd nyskapade United States-sedlar, där lagom avser en mängd som inte skapar inflation.

Historisk bakgrund

Under USA:s koloniala era lät vissa delstater sin delstatsregering trycka pengar för direkt cirkulation i ekonomin. Massachusettspundet var ett tidigt exempel och senare även Pennsylvaniapundet. Revolutionskongressen tryckte Continentals för att finansiera det Amerikanska frihetskriget, även om valutan blev kraftigt nedvärderad på grund av massiv förfalskning från Storbritanniens sida. 1961-1962, under det Amerikanska inbördeskriget, lät Abraham Lincoln Kongressen trycka så kallade Greenbacks.

Externa länkar 
 Propositionen
 Artikel på Positivemoney.org
 Kucinich förklarar The Need Act på youtube
 Kucinich "faktablad" om The Need Act
 Congressman Dennis Kucinich calls for removal of the Federal Reserve Examiner.com
 International Policy: Its Relationship to the Domestic Economy Huffington Post 9 september 2011
 Flawed 'End The Fed' Bill From Rep. Kucinich Would Give Congress Near Unlimited Power To Print Money

Referenser 

Politik i USA
2011 i USA
Penningreform
Föreslagen federal lagstiftning i USA
Khanzir

Khanzir, pashtuni för "gris", är en gris på djurparken i Kabul i Afghanistan, och sägs vara den enda grisen i landet. Khanzir anlände från Kina 2002 med en annan gris, som senare dog.

Källor

Enskilda däggdjur
Jens Kamp

Jens Kamp, född 11 februari 1845 på Kamp-Hovedgård i Stadil socken på Jylland, död 23 maj 1900 i Köpenhamn, var en dansk folkminnessamlare.

Kamp gick i folkskola och senare på Staby folkhögskola. År 1867 tog han skollärarexamen från Blågård. Som lärare vid olika folkhögskolor 1868–76 (Røgen, Høng, och Marielyst) samlade han stoffet till Danske Folkeminder (1877). Av sina senare samlingar som lärare på Bogø 1876–80 utgav han två band Danske Folkeæventyr (1879–91).  Hans efterlämnade papper, däribland ett påbörjat manuskript till en andra samling av Danske Folkeminder, finns på Dansk Folkemindesamling på Det Kongelige Bibliotek. Från 1891 bodde han i Köpenhamn som pensionerad lärare.

Källor

Danska lärare
Danska folklorister
Personer från Jylland
Födda 1845
Avlidna 1900
Män
DBL
Salmonsens
Gustaf Hagberg

Gustaf Hagberg, född 5 augusti 1882 i Göteborgs Kristine församling, Göteborg, död 9 november 1936 i Göteborgs Vasa församling, Göteborg var en svensk grosshandlare och initiativtagare till lyxtelegrammen.

Hagberg var en av grundarna till Svenska nationalföreningen mot tuberkulos år 1904. Han föreslog Telegrafverket att lyckönskningstelegram skulle skrivas ut på speciellt komponerade blanketter och att den extra avgiften skulle delas mellan Nationalföreningen och Telegrafverket, senare Televerket. Den 16 augusti 1912 avsändes det första lyxtelegrammet. Det blev populärt att sända lyckönskningar och ibland även kondoleanser med telegram och redan år 1913 sändes 280 000 lyxtelegram. Lyxblanketten kostade i början 35 öre, varav Nationalföreningen fick 20 öre och Telegrafverket 15 öre.

Gustaf Hagberg verkade i firman P.A.Hagberg, Fisktorget, Göteborg tillsammans med sin bror. Han var gift två gånger 1) Ebba 1911-1921 och 2) Ingrid Kristina Brink.

Noter 

Män
Födda 1882
Avlidna 1936
Svenska entreprenörer under 1900-talet
Näringslivspersoner från Göteborg
Grosshandlare i Göteborg
Svenska grosshandlare under 1900-talet
Jack Lisowski

Jack Lisowski, född 25 juni 1991, är en engelsk professionell snookerspelare. Han blev proffs 2010, är en vänsterhänt spelare och känd för sin anfallsstil.

Lisowski har nått sex rankingfinaler, men förlorat tre emot Judd Trump, två emot Neil Robertson och en emot Mark Selby. Han har gjort ett maximimum-break på 147 som proffs.

I slutet av 2021 började Lisowski ta hjälp av Peter Ebdon som mentor, vilket Lisowski säger har bidragit till mycket bättre snookerspel.

Titlar

Rankingtitlar

Övriga titlar

Referenser

Noter

Externa länkar 
 WST.tv – Jack Lisowski
 CueTracker.net – Jack Lisowski

Engelska snookerspelare
Födda 1991
Män
Levande personer
Personer från Cheltenham
Urban von Feilitzen

Olof Otto Urban von Feilitzen, född den 23 maj 1834 i Skeda socken i Östergötland, död där den 14 september 1913, var en svensk essayist och kritiker under signaturen Robinson. Han var bror till Carl von Feilitzen, svärson till Adolf Fredrik Lindblad och far till Anna Casparsson.

Biografi
Trots att von Feilitzen redan som barn intresserade sig för humanistiska studier, måste han böja sig för släktens traditioner och bli officer och 1853 utnämndes han till underlöjtnant. Han tog 1885 avsked som kapten. Sedan han 1859 gift sig med Lotten Lindblad, dotter till Adolf Fredrik Lindblad, levde han som lantjunkare på sin egendom Löfvingsborg i Östergötland och delade sin tid mellan militärtjänsten, jordbruket och sina litterära intressen. 

Urban von Feilitzen hade särskild förkärlek för anglosaxisk litteratur. Fransk-tyska kriget och Pariskommunen väckte hans intresse för dagens frågor och medförde ett demokratiskt genombrott hos honom. Först vid 40 års ålder framträdde han som författare under pseudonymen Robinson med en subtil äktenskapsnovell, Erik Werner, och en svårläst men djupsinnig och värdefull avhandling Protestantismens Mariakult, där han vände sig mot befarade överdrifter hos kvinnoemancipationen och med en mängd iakttagelser framhöll olikheten mellan manlig och kvinnlig begåvning. Boken kom att få stor betydelse för Ellen Key, som under lång tid var Urban von Feilitzens förtrogna vän. Många av hans tankar går igen i hennes broschyr Missbrukad kvinnokraft. 

Det var intresset för kvinno- och äktenskapsfrågan, som i första hand förenade Urban von Feilitzen med åttiotalisterna. Auktoritet som åttiotalets främste kritiker vann han genom Ibsen och äktenskapsfrågan (1882). Feilitzen delade Ibsens höga uppfattning av kvinnan och kämpade liksom han för engiftesidén. Ett urval av sina kritiska uppsatser utgav han i Realister och idealister (1885). Hans kritik utmärktes av hög idealitet och rättrådighet, men framställningen är ofta omständlig och tung, präglad av hans autodidaktik.

Bibliografi

 - Utgiven under pseudonymen Robinson.

 - Utgiven under pseudonymen Robinson.

Översättning

Källor 

Svensk uppslagsbok. Malmö 1932

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 

Svenska författare under 1800-talet
Svenska översättare
Översättare från engelska
Svenskspråkiga författare
Svenska journalister under 1800-talet
Personer från Skeda socken
Urban
Födda 1834
Avlidna 1913
Män
Svensk uppslagsbok
John Campbell, 5:e hertig av Argyll

John  Campbell, 5:e hertig av Argyll, född 1723, död 1806, son till John Campbell, 4:e hertig av Argyll. 

Han gjorde en militär karriär, avslutad som fältmarskalk 1796. Han var också parlamentsledamot (MP) 1744-1766. Under senare delen av sitt liv residerade han mestadels på släktgodset Inveraray Castle i Argyllshire , Skottland.

1759 gifte han sig med änkehertiginnan av Hamilton, Elizabeth Douglas-Hamilton (1733-1790), tidigare gift med James Hamilton, 6:e hertig av Hamilton . De fick fem barn, däribland:

 George Campbell, 6:e hertig av Argyll (1768-1839)
 Lady Charlotte Campbell (1775-1861) författarinna m.m., gift 1:o med överste John Campbell
 John Campbell, 7:e hertig av Argyll (1777-1847)

Källor

Materialet till denna artikel är helt eller delvis hämtat från motsvarande artikel i engelskspråkiga Wikipedia

Brittiska hertigar
Brittiska militärer
Brittiska parlamentsledamöter
Födda 1723
Avlidna 1806
Män
Enwp