kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Paul Heaton

Paul Heaton, född 9 maj 1962 i Birkenhead, Merseyside, är en brittisk musiker och sångare.

Heaton grundade 1983 bandet The Housemartins. Housemartins, vars basist var Norman Cook, senare känd som Fatboy Slim, släppte två fullängdsskivor och ett antal singlar. Bandets avvecklades 1988. 

Heaton gick vidare och bildade gruppen The Beautiful South 1988. Bandet hade stora framgångar i hemlandet, med hitlåtar som "Song for Whoever", "A Little Time" och "Perfect 10". Januari 2007 tillkännagav bandet att de splittras. 

2001 gav Heaton ut soloalbumet Fat Chance, dock under namnet Biscuit Boy aka Crackerman. Ett andra soloalbum, The Cross Eyed Rambler, gavs ut 2008.

Heaton har gjort sig känd för sin karaktäristiska ljusa sångröst men framförallt för sina kompositioner där han ofta blandar lättsamma arrangemang och medryckande melodier med svarta eller ironiska låttexter, ofta med humoristiska undertoner.

Diskografi
 (som Biscuit Boy aka Crackerman), med sången Mitch

 (2010)
 (2012)
 (2014) med Jacqui Abbott
 (2015) med Jacqui Abbott
 med Jacqui Abbott

Externa länkar
 Officiell webbplats

Brittiska musiker
Födda 1962
Män
Levande personer
Panha Shabviz 2061

Panha Shabviz 2061 är en helikopter producerad i Iran, och används i Irans flygvapen. Panha Shabviz 2061 är en modifierad, olicensierad kopia av den amerikanska helikoptern Bell 206.

Se även
 Panha 2091
 IAMI Shafaq
 Saeqeh 80

Helikoptrar
Irans militär
Lägerbål

Ett lägerbål är en aktivitet som huvudsakligen bedrivs inom scoutrörelsen. Ett lägerbål består huvudsakligen av allsång, kring en lägereld. Lägerbålet leds av minst en lägerbålsledare, ofta utrustad med gitarr. Resten av gruppen sjunger med och kan aktiveras även på andra sätt (se innehåll). Sångböcker kan användas, men vanligast är att man lär sig sångerna från mun till mun.

Förekomst
Ett vanligt lägerbål hålls utomhus, kring en öppen eld, i skymningen eller när det har blivit mörkt. Som namnet antyder är man troligtvis på sommarläger eller hajk. Men det är relativt vanligt att även inomhus på kortare övernattningar ha lägerbål, då kanske kring stearinljus eller en eldstad.

Begreppet lägerbål används framförallt inom friluftsliv och lägerverksamhet - till exempel Friluftsfrämjandet, Scouting och konfirmationsläger.

Innehåll
Vad ett lägerbål innehåller skiftar en hel del beroende på arrangör, sammanhang och ålder hos deltagarna. Några exempel på komponenter är:
 speciell öppningsceremoni. Kan vara en berättelse eller medryckande ramsa.
 sånger och visor, anpassade för åldersgruppen.
 ramsor där publiken delas in i grupper och på lägerbålsledarens kommando sjunger sin bit i en sång.
 sånger utan "text". Istället rytmer och meningslösa ord, eller ord tagna ur sammanhang. Kan vara av formen Call and Response.
 rörelsesånger där deltagarna gör rörelser samtidigt som man sjunger. Olika rörelsesånger har olika grader av rörelse: vissa utföres sittande, andra stående på samma plats, andra kräver att man förflyttar sig också.
 lägerbålsframträdanden. Grupper av deltagare har övat in en sketch eller sång som de framför inför resten som då utgör publik.
 man kan värma något ät- eller drickbart på elden och sedan konsumera det, till exempel bananer med choklad, marshmallows eller chokladdryck.
 som avslutning kan man övergå till stillsammare låtar, kanske en bön.

Se även
Lägereld

Externa länkar
Lägerbålssånger, hos Hällans scoutkår
Scoutsånger, hos Janne Petersson

Friluftsliv
Scouting
Sång
Bergs kyrka, Småland

Bergs kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Aneboda-Asa-Bergs församling  i Växjö stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes efter ritningar av Per Axel Nyström vid  Överintendentsämbetet. Arbetet påbörjades  1830 då grunden till den nya kyrkan lades ungefär 2,5 kilometer från den gamla 1200-talskyrkans plats. 
Byggnaden är en tidstypisk  nyklassicistisk kyrka. Kyrkan byggdes av sten som spritputsades och vitkalkades. Det rymliga långhuset avslutas med en rak kor vägg med bakomliggande sakristia i öster. Sakristian är byggd med två våningar. Tornet i väster avslutas med en lanternin försedd med tornur. Kyrkan invigdes 1835 av biskop Esaias Tegnér.

Inventarier 
Triumfkrucifix  från  1200-talet.
Altartavlan, som föreställer Kristi förklaring, målades 1881 av Ludvig Frid.Den är en kopia av Fredric Westins altartavla i Sankt Jacobs kyrka, Stockholm. Altaruppsatsen kompletterades 1967 med åtta mindre tavlor av David Ralson.
Altarring med svarvade balusterdockor.
Predikstol, rundformad prydd med förgyllda symboler. Ljudtaket tillkom 1939.
Sluten bänkinredning.
Orgelläktare med utsvängt mittstycke.

Orgel
1748 byggde Lars Solberg, Norra Sandsjö en orgel med 7 stämmor.
1838 byggde Johan Magnus Blomqvist en orgel med tolv stämmor.
1945 byggde Mårtenssons orgelfabrik en orgel med pneumatiska sleiflådor. Fasaden är bibehållen från 1838 års orgel.
1955 omdisponerades orgeln av samma firma.
1988 renoverade J. Künkels Orgelverkstad orgeln, som då fick mekanisk traktur och registratur till de ursprungliga sleiflådorna.

Referenser

Noter

Tryckta källor
Kyrkobyggnader 1760-1860 Del 2 Småland och Öland  .Utgiven av Riksantikvarieämbetet  och Kungl vitterhets historie och antikvitets akademin. Förlag: Almqvist & Wiksell International , Stockholm 1993 
 Våra kyrkor, s. 304, Västervik 1990, 
.   Kyrkobyggnader i Kronobergs län.

Webbkällor
Bergs kyrka

 

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader i Växjö kommun
Kyrkobyggnader invigda 1835
Orgeldispositioner
1835 i Sverige
Löpskift

Löpskift är en del av en förbandsmurad tegelmur som uteslutande består av så kallade löpstenar eller löpare. Löpskift förekommer till exempel i förbandstyperna kryssförband, blockförband, holländskt förband, amerikanskt förband och löpförband.

Byggteknik
Löpsten

Löpsten, även löpare, är en sten (vanligen av tegel) som är lagd längs med murlivet i ett förband, d.v.s. med ena löpytan utåt.

Se även
Murförband
Koppsten

Referenser

Noter

Källor

Byggteknik
Murförband
Wallisön

"Uvea" omdirigerar hit. För det anatomiska begreppet, se druvhinna.

Wallis, eller Uvea, (polynesiska: ʻUvea; franska: île Wallis) är en ö i Wallis- och Futunaöarna i Stilla havet.

Geografi 
Wallis är huvudön i ögruppen och ligger cirka 4 000 kilometer från Sydney.

Ön har en yta på cirka 96 kvadratkilometer och omges av ett rev med cirka 20 småöar i lagunen innanför. Den högsta höjden är den utslocknade vulkanen Mont Loka med cirka 130 meter över havet.

Det finns många insjöar som ofta är cirkelrunda på grund av sitt vulkaniska ursprung, de största sjöarna är Lano Kikila (i den östra delen) och Lano Lalolalo (i den västra delen).

Befolkningen uppgår till omkring 10 000 invånare. Huvudort är Mata-Utu med cirka 1 200 invånare.

Förvaltningsmässigt är Wallis uppdelad i tre distrikt:
 Hihifo: västra delen, huvudort Vaitupu och övriga större orterna Alele, Malae, Tufuone och Vailala
 Hahake: centrala delen, huvudort Mata-Utu och övriga större orterna Ahoa, Akaaka, Falaleu, Haafuasia och Liku
 Mu'a: södra delen, huvudort Mala'efo'ou och övriga större orterna Gahi, Halalo, Haatofo, Kolopopo, Lavegahau, Teesi, Tepa, Utufua och Vaimalau. I distriktet finns även två arkeologiska områden Talietumu och Tonga Toto.

Öns flygplats Wallis Island Airport (flygplatskod "WLS") har kapacitet för lokaltrafik och är belägen i Hihifo-distriktet.

Historia 
Wallis beboddes troligen av polynesier redan på 1000-talet f.Kr. och var del i det tonganska imperiet.

På Wallisön grundades Uveariket (ett av tre lokala kungadömen) i början på 1400-talet.

Den första europeiska kontakten genomfördes av Samuel Wallis den 16 augusti 1767 under en resa där han även som förste europé besökte Tahiti.

Den 5 april 1887 blev Wallis ett franskt protektorat. Den 5 mars 1888 skapades protektoratet Wallis et Futuna.

Externa länkar 
 karta över Wallis
 bilder på Wallis
 Franska förvaltningen om Wallis

Wallis- och Futunaöarna
Oceaniens geografi
Ljusspår

Se även artikeln Elljusspår för ljusspår i mer allmänt känd innebörd (att användas dagtid, belyst med "gatlyktor"). Nedanstående artikel gäller icke-elektriska ljusspår, främst i scoutsammanhang.

I scout- och friluftssammanhang är ett ljusspår en kortare kvälls- eller nattrunda, utstakad av ljuspunkter i form av till exempel fotogenlampor eller värmeljus.

Syfte 
Syftet är ofta att personerna som går spåret skall reflektera över något, vilket kan presenteras med saker eller korta texter vid ljuspunkterna. Man kan också låta bli att styra deltagarnas reflektioner och bara satsa på att designa ljuspunkterna snyggt, till exempel med hjälp av hål i konservburkar som bildar mönster genom vilket ljuset strålar ut över omgivningen eller färgade papper på fotogenlampor. 

Själva förflyttningen kan också vara en del av syftet med ljusspåret (till exempel från lägerbål till sovplats), men nästan lika ofta läggs ljusspåret i en runda så att man kommer tillbaka till startpunkten.

Belysning 
Det går att använda elektriska ljuskällor som ficklampor, men det är mindre vanligt än fotogenlampor och värmeljus. Belysningen får dock inte vara för kraftig, den skall vara ett riktmärke så att man hittar nästa punkt i spåret, och kan läsa eventuell text där. Men man behöver nog ha anpassat sin syn till mörkerseende för att se ordentligt. Om belysningen är till för att lysa upp hela stigen (jämför gatubelysning) blir det snarare ett elljusspår.

Se även 
 Elljusspår
 Reflexspår

Scouting
Friluftsliv
Reflexspår

Ett reflexspår liknar ett ljusspår, men istället för lampor längs spåret finns det bara reflexer och personerna som går längs spåret måste lysa med någon form av lampa (till exempel en ficklampa) för att hitta.

Se även 
Ljusspår

Källor 

Friluftsliv
Erik Eriksson (författare)

Karl Erik Eriksson, född 21 augusti 1937 i Stockholm, död 2 februari 2021 i Grisslehamn, var en svensk journalist, TV-producent och författare.

Erik Eriksson var son till konstnären Magda Svanbom (1911–1996). Han utbildade sig till folkskollärare och arbetade som lärare i Stockholm 1961–1965. Från 1965 var han verksam som frilansjournalist och från 1968 som redaktör för tidskriften Kommentar. Han arbetade även vid Aftonbladets utrikesredaktion 1969 och 1970–1971 och rapporterade då från Vietnam. Han skrev ett fyrtiotal böcker, bland annat en romanserie om en släkt i Grisslehamn.

Från 1969 producerade Erik Eriksson TV-dokumentärer för TRU, bland andra serien Vi kallar dom u-länder.

År 1972 anställdes han av TV1. Han var inledningsvis reporter vid samhällsmagasinet Fokus och senare 1974–1975 chef för detta. Detta program ersattes 1976 av Studio S, för vilken redaktion Erik Eriksson var medarbetare 1976–1979 och chef 1980–1981. Under åren 1981–1983 arbetade Eriksson för Stockholms-Tidningen. Han var senare medarbetare vid samhällsprogrammet 20:00. Erik Eriksson lämnade Sveriges Television 1996.

Bibliografi 

 Dagbok från Nordvietnam 1969
 Här är Nordvietnam! 1970
 Folket som segrade 1975
 Farsan och jag 1984
 Efter regntiden 1985
 Råttornas vinter 1986 (filmatiserades 1988)
 Den sista hösten 1987
 Allting har hänt 1989
 Fågelsommar 1990
 Mordviken 1990
 Rosenmolnet 1991
 Kärlekens tid 1992
 Marias hämnd 1992
 Längtan kom 1993
 En vanlig historia 1994
 Min mördares barndom 1995
 Vårt hjärta dog i New York 1999
 Lägerhästarnas natt 1997
 Stålborgen 1998
 Station underjorden 1998
 Du ska bort 2000
 Oktoberhavet 2001
 Hämnarnas höst 2002
 Grekiska gudar och hjältar 2002
 Järnskuggan 2003
 Till salu 2004
 Flickan från Moldavien 2004
 Atlantflygaren Charles Lindbergh 2005
 Det brinnande havet 2006
 Den blå stranden 2007
 Den sista stormen 2008
 Jag såg kärleken och döden 2008
 De svarta molnens tid 2009
 Men fåglarna sjunger om natten 2012
 Skriver med blod 2013
 Eldens tid och isens dagar 2014

Priser och utmärkelser i urval
 Bokjuryn kategori 14-19 år 1997
 Aniara-priset 2009

Källor 
Om Erik Eriksson i Vem är det, Svensk biografisk handbok, 1993

Noter

Svenskspråkiga författare
Svenska författare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska TV-producenter
Svenska lärare under 1900-talet
Personer inom Sveriges Television
Journalister från Stockholm
Lärare från Stockholm
Författare från Stockholm
Födda 1937
Avlidna 2021
Män
Kenji Mizoguchi

Kenji Mizoguchi , född den 16 maj 1898 och död den 24 augusti 1956, var en japansk filmregissör och manusförfattare. För en svensk publik är han mest känd genom filmen Ugetsu monogatari (Sagor om en blek mystisk måne efter regnet), som vann regins Silverlejon vid Filmfestivalen i Venedig 1953 och har rankats som en av 1900-talets 100 bästa filmer.

Karriär 
Mizoguchi hade bedrivit tecknings- och måleristudier i Akasaka och fick 1916 under två år anställning som reklamtecknare vid en tidning i Kobe. Arbetslös sökte han sig till Tokyo och erbjöds 1920 en skådespelarroll av regissören Wakayama Osamu och fortsatte som regiassistent åt Ona Tadashi. 1922 debuterade han själv som regissör hos filmbolaget Nikkatsu med Ai ni Yomigaeru Hi ("Dagen då kärleken återvände"). Filmen drog på sig skarp kritik av den japanska censuren för sin socialistiska tendens. Ett sådant socialt engagemang kan följas i många av hans tidigaste filmer. Inspiration kan spåras från amerikanska 25-öresromaner och Arsène Lupin-äventyr. Mizoguchis "En sånglärarinnas passion" från 1926 är den första som når Europa och blev en av få japanska stumfilmer som introducerades i väst.

Stig Björkman skrev en essä om Mizoguchi i filmtidskriften Chaplin (1965).

Filmografi (urval) 
Mizoguchis hann göra 86 filmer. Urval och svenska titlar från Chaplin (1965) 
 1936 Syskonen i Gion (祇園の姉妹 Gion no kyodai)
 1936 Naniwas klagodikt (浪華悲歌 Naniwa hika eller Naniwa erejī)
 1939 Sagor om blommande prästkragar (残菊物語 Zangiku monogatari)
 1941 De 47 Ronin (元禄忠臣蔵 Genroku chushingura)
 1946 Fem kvinnor kring Utamaro (歌麿をめぐる五人の女 Utamaro o meguru gonin no onna)
 1951 Fröken Oyu (お遊さま Oyū-sama)
 1952 O-Haru (西鶴一代女 Saikaku ichidai onna)
 1953 Musikerna från Gion (祇園囃子 Gion bayashi)
 1953 Sagor om en blek mystisk måne efter regnet (雨月物語 Ugetsu monogatari)
 1954 En kvinna man talar om (噂の女 Uwasa no onna)
 1954 Fogden Sansho (山椒大夫 Sanshō dayū)
 1954 De korsfästa älskande (近松物語 Chikamatsu monogatari)
 1955 En ny historia om klanen Taira (新平家物語 Shin Heike monogatari)
 1955 Kejsarinnan Yang (楊貴妃 Yōkihi/Yang Kwei-Fei)
 1956 Skammens gata (赤線地帯 Akasen chitai)

Noter och referenser

Externa länkar 

 
 

Japanska filmregissörer
Japanska manusförfattare
Japanska stumfilmsregissörer
Personer från Tokyo
Män
Födda 1898
Avlidna 1956
WP:Projekt Japan
Dennis Boskailo

Dennis Boskailo, född 5 januari 1988 i Sverige, är en svensk fotbollsspelare (försvarare). Han har Köping FF som moderklubb.

Karriär
Boskailo växte upp i Köping och startade sin fotbollskarriär i Köping FF.

Inför säsongen 2006 skrev Boskailo på ett kontrakt med Djurgårdens IF till och med säsongen 2009. Han hade tröjnummer 24 säsongen 2006. När Elias Storm lämnade Djurgården inför säsongen 2007 tog Boskailo över nummer 4.

Efter att inte ha spelat en enda allsvensk match på en och en halv säsong lånades Boskailo ut i juli 2007 resten av säsongen till superettan-laget IF Sylvia för att få mer speltid och det blev 11 seriematcher matcher från start varav 9 hela matcher och 2 matcher där han byttes ut.

Inför säsongen 2008 lånades han ut till superettanlaget Falkenbergs FF för att fortsätta få mycket speltid, men avbröt utlåningen redan under sommaren efter utebliven speltid för att igen lånas ut till IF Sylvia resten av säsongen 2008.

Den 2 november 2008 skrev Boskailo på för säsongen 2009 med Västerås SK som skulle spela division 1. Efter säsongen 2009 valde Djurgården att inte förlänga kontraktet med Boskailo. Han skrev istället på ett 3-årskontakt med Västeråsklubben Syrianska IF Kerburan. Där stannade han i en säsong innan han skrev på för Juventus IF.

Boskailo återvände senare till sin moderklubb Köping FF och stannade där ett år innan han skrev på ett tvåårskontrakt för Arboga Södra IF.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Dennis Boskailo på Svenska Fotbollförbundets hemsida

Födda 1988
Svenska fotbollsspelare
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Fotbollsspelare i IF Sylvia
Män
Levande personer
Gränslösa kulturföreningen

Gränslösa kulturföreningen är en förening som verkar för att skapa och sprida kultur med ett gränslöst och solidariskt perspektiv. I föreningens programförklaring förklaras det att föreningen ser kulturen som en väg för att skapa ett bättre samhälle. Föreningen bildades 1997 i Skellefteå och har givit ut ett 30-tal skivor med olika artister som Den förlorade generationen och Emanuel Blume.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Intresseföreningar i Sverige
Kulturföreningar
Organisationer bildade 1997
Minnesmetall

En minnesmetall är en metall som kan ändra form vid temperaturväxlingar. Detta betyder att om en bit böjd minnesmetall värms upp så kommer den att räta ut sig igen. Den första minnesmetallen som används var "nitinol", en dyr nickel-titan-legering. Senare har även billigare varianter av minnesmetall tagits fram, såsom exempelvis järn- och kopparlegeringar. Minnesmetaller används i störst utsträckning i medicinska tillämpningar samt inom flygindustrin.

Externa länkar 
KTH-uppsats om minnesmetaller (Word-dokument, 203 kB)

Referenser

Legeringar
Vrak

Vrak kan syfta på:
 
 Skeppsvrak – resterna efter ett skepp som förlist
 Vrak – ett marinarkeologiskt museum i Stockholm
I överförd betydelse:
 Bilvrak – en bil som är i så dåligt skick att den inte går att använda
 Kronvrak – person som fått frisedel från militärtjänst
 Vrak – person som är i mentalt (nervvrak) eller fysiskt mycket dåligt skick
Feuer frei!

Feuer frei! är en singel av bandet Rammstein från albumet Mutter. Låttiteln är en tysk militärterm, som kan översättas till kommandoordet "eld!" eller "fri eldgivning". Låten debuterade live den 16 april 2000, då under namnet "Punk". Låten finns med i ett avsnitt av CSI och i filmen xXx, varifrån flera klipp i musikvideon är tagna ifrån den senare. Bandet är även med i filmen, där de spelar på en nattklubb i Prag.

Låten spelas under nästan varje konsert med Rammstein och under låten brukar flera av bandmedlemmarna ha på sig eldkastande masker. 

Svenska metalbandet Sabaton har även gjort en cover på låten och finns med på Carolus Rex som bonuslåt.

Låtlista

Tyska utgåvan 
 "Feuer frei!" – 3:13
 "Feuer frei! (Rammstein vs. Junkie XL Remix)" – 4:10
 "Feuer frei! (Rammstein Remix 130)" – 3:44
 "Feuer frei! (Rammstein Remix 95)" – 3:34
 "Du hast (A Tribute to Rammstein)" (Cover av Battery) – 4:42
 "Bück dich (A Tribute to Rammstein)" (Cover av Battery) – 3:39

UK Editions

Gul framsida 

 "Feuer frei!" – 3:11
 "Mutter" – 3:40
 "Kokain" – 3:08
 "Feuer frei!" (Musikvideo)
 Intervju (på inspelningen av "Sonne")

Grön framsida 
 "Feuer frei! (Rammstein vs. Junkie XL Remix)" – 4:10
 "Mutter" – 4:33
 "Feuer frei! (Rammstein Remix 95)" – 3:34
 Intervju (på inspelningen av "Ich will")
 Fotogalleri

Orange framsida 
 "Du hast (A Tribute to Rammstein)" (Cover av Battery) – 4:42
 "Bück dich (A Tribute to Rammstein)" (Cover av Battery) – 3:39
 "Feuer frei!" (Musikvideo)
 Intervju (om de tidiga åren av bandet)
 Fotogalleri

Referenser

Noter 

Låtar av Rammstein
Tyska musiksinglar
Musiksinglar 2002
Mexikos Grand Prix 1963

Mexikos Grand Prix 1963 var det nionde av tio lopp ingående i formel 1-VM 1963. Detta var det första F1-loppet som kördes i Mexiko.

Resultat
 Jim Clark, Lotus-Climax, 9 poäng
 Jack Brabham, Brabham-Climax, 6
 Richie Ginther, BRM, 4
 Graham Hill, BRM, 3
 Joakim Bonnier, R R C Walker (Cooper-Climax), 2
 Dan Gurney, Brabham-Climax, 1
 Hap Sharp, Reg Parnell (Lotus-BRM) 
 Jim Hall, BRP (Lotus-BRM) 
 Jo Siffert, Siffert Racing Team (Lotus-BRM) 
 Carel Godin de Beaufort, Ecurie Maarsbergen (Porsche) 
 Moisés Solana, Scuderia Centro Sud (BRM) (varv 57, motor)

Förare som bröt loppet
 Phil Hill, ATS (varv 46, upphängning)
 Lorenzo Bandini, Ferrari (36, tändning)
 Bruce McLaren, Cooper-Climax (30, motor)
 Pedro Rodríguez, Lotus-Climax (26, upphängning)
 Masten Gregory, Reg Parnell (Lola-Climax) (23, upphängning)
 Trevor Taylor, Lotus-Climax (19, motor)
 Giancarlo Baghetti, ATS (12, motor)
 Chris Amon, Reg Parnell (Lotus-BRM) (9, växellåda) 
 Tony Maggs, Cooper-Climax (7, motor)

Förare som diskvalificerades 
 John Surtees, Ferrari (varv 19, knuffades igång i depån)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Frank Dochnal, Frank Dochnal (Cooper-Climax) (olycka)

Noteringar 
 Moisés Solana gjorde F1-debut. 
 Frank Dochnals första och enda F1-framträdande. 
 Detta är det enda F1-loppet med en bil number 13. Den kördes av Moisés Solana.

VM-ställning

 

1963 i Mexiko
Mexikos Grand Prix
Hypotetiska imperativ

Hypotetiska imperativ är ett av de två imperativ som Immanuel Kant behandlar i sin filosofi. 

Hypotetiska imperativ har formen "Om du vill uppnå X så utför Y", detta till skillnad från det kategoriska imperativet som har formen "Utför Y". Hypotetiska imperativ är uppmaningar att om man vill uppnå en viss konsekvens måste man utföra en viss handling. Att tillämpa någonting kategoriskt är just att tillämpa det oavsett omständigheter såsom konsekvenser.

Teorier inom logik
Emrik Larsson

Hans Emrik Larsson, född 20 maj 1965 i Mölndal, är en svensk sångare och tonsättare. Bildade under tidigt 1980-tal Stonefunkers tillsammans med bland andra sin bror Torsten Larsson. Emrik Larsson är verksam som soloartist sedan 2003.

Diskografi

M-Rock 
Celebration, album (2021)
Party Zone ft. Hofstone, singel (2018)
America?, singel (2017)
 The Cosmic Phunk Saga Continues, album (2016)
 The Swedish Airborne Phunk Observatory, album (2014)
 Airbourne, album (2010)

Emrik 
 Soul Swedish Man, album (2008)
 Kontrollen, album (2007)
 Lögnhalsen, album (2005)
 Emrik med vänner, EP (2003)

Stonefunkers 

 Outstanding, album (1998)
 Material, album (1995)
 No Problem 94 - Non-believers, Stand Back!, album (1993)
 Harder Than Kryptonite, album (1990)
 Hard As Kryptonite, album (1989)
 Turn it up, singel (1988)

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska pop- och rocksångare
Svenska sångare
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Svenska musiker
Personer från Mölndal
Födda 1965
Levande personer
Män
Norr, Växjö

Norr är en stadsdel i Växjö. Stadsdelen avgränsas av Fagrabäcksvägen i söder, Linnégatan / Sandsbrovägen i väster och Österleden i öster.

Norr bebyggdes från början med arbetarbostäder, men blev under 90-talet upprustat och är nu ett modernt och populärt ställe att bo på.  Det finns en blandning av bostadsrätter, villor och kommunala hyresrätter.

Navet på Norr i Växjö är Kristinatorget. De yngre barnen går i Lillestadskolan, högstadieskolan heter Fagrabäck och tar elever från norr och närliggande landsbygd. Även Teknikum som är en av Växjös största gymnasieskolor ligger på Norr, strax söder om Kristinatorget. Även gymnasieskolan Katedralskolan ligger i området.

Referenser 

  

Stadsdelar i Växjö
Birgitta Haukdal

Birgitta Haukdal Brynjarsdóttir, född 28 juli 1979 i Húsavík, är en isländsk sångerska. Hon representerade Island i Eurovision Song Contest 2003 med låten Open Your Heart. Sedan 1999 är hon sångerska i Írafár.

2003 vann hon den isländska nationella finalen till Eurovision Song Contest 2003 med låten "Segðu mér allt". Inför tävlingen bytte man språk på låten och den fick titeln "Open Your Heart" (öppna ditt hjärta). Efter att ha fått 81 poäng slutade hon på en åttonde plats i finalen av tävlingen. 

2006 ställde hon än en gång upp i Islands uttagning till Eurovision, denna gång med låten "Mynd af þér", med vilken hon slutade på fjärde plats i finalen som vanns av Silvia Night. 2008 hette hennes bidrag, en duett med Magni Ásgeirsson, i den isländska finalen "Núna veit ég". Låten slutade oplacerad i den nationella finalen. 2013 ställde hon upp i Islands uttagning till Eurovision Song Contest 2013 med låten "Meðal andanna". Med låten tog hon sig till finalen den 2 februari 2013.

Referenser 

Isländska popsångare
Kvinnor
Födda 1979
Levande personer
Artister som representerat Island i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 2003
Personer från Húsavík