kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sjurygg

Sjurygg (Cyclopterus lumpus) är en fisk i familjen sjuryggsfiskar och enda arten i släktet Cyclopterus. Hanen kallas traditionellt för stenbit; kommersiellt benämns numera även honan – traditionellt kallad kvabbso – stenbit idag, då dess rom marknadsförs som stenbitsrom.

Utbredning 
Sjuryggen lever i kustnära områden i Atlanten och närliggande innanhav, från Biscayabukten och Atlantkusten norrut, över södra Grönland och runt Island till Vita havet, Hudson Bay och Bottenviken.

Utseende 
Färgen är blågrå på ovansidan och röd eller grön på undersidan. Färgerna hos hanen blir kraftigare under lekperioden med rödaktiga sidor, buk och fenor.

Bukfenorna och bukpartiet mellan dem är omvandlade till en stor sugskiva som främst hanen använder då han vaktar äggen. Hos äldre fiskar täcks ryggfenan av en kraftig hudkam. Honan kan bli 70 cm och väga ca 7 kg. Hanen kan bli 40 cm och väga ca 3 kg.

Ekologi 
Sjuryggens ekologi är till stor del okänd. Man tror att den lever pelagiskt på djupt vatten utanför lektiden, men ingenting säkert är känt. Den leker under vinter till vår, då honan lägger upp till 300 000 ägg i högar på bottnen. Äggen, som först är röda men snart byter färg till grönt, vaktas av hanen. De kläcks efter 7–8 veckor. Den huvudsakliga födan består av kräftdjur, maneter och maskar.

Sjuryggen och människan

Kommersiellt värde 
Sjuryggen fiskas främst för rommen, som saluförs som stenbitsrom. Som matfisk föredras hanen, på grund av dess fastare kött. I Norge används den i kommersiell laxodling eftersom den äter upp laxlus (Lepeophtheirus salmonis)

Namn
Traditionellt kallas hanen för stenbit och honan kvabbso. Kommersiellt kallas idag även honan för stenbit då dess rom säljs som stenbitsrom. Lokalt i Bohuslän har honan även kallats rånka.

Se även 
 Stenbit

Referenser

Externa länkar 

 Läs om sjurygg och andra fisk och skaldjur i hav och insjöar.

 Om sjurygg på Fiskbasen
 

Kindpansrade fiskar
Matfiskar
Massor av sport

Massor av sport var ett frågesportprogram med sportfrågor i SVT under perioden 3 april-28 augusti 1997 . Programmet leddes av Lasse Granqvist. De tävlande var uppdelade i två lag. Man fick bland annat se bilder från olika sportevenemang och de tävlande skulle sedan berätta vad de såg för att få poäng.

Referenser

Fotnoter 

Sport i Sveriges Television
TV-året 1997
Plön

Plön är en stad i Kreis Plön i förbundslandet Schleswig-Holstein i norra Tyskland. Folkmängden uppgår till cirka  invånare.

Plön ligger mellan två insjöar och erhöll stadsrättigheter 1236. Det forna slottet var efter 1622 residens för den hertigliga linjen Holstein-Plön, som utslocknade på manssidan 1761 med hertig Friedrich Karl.

1892 anlades här en biologisk station av Otto Zacharias för att tillgodose behovet av studier kring de då nyuppmärksammade sötvattensplanktonen, det var den första sötvattensbiologiska forskningsstationen i Tyskland. Efter Zacharias död 1917 övertogs stationen av Kaiser Wilhelm Gesellschaft under ledning av August Thienemann.

Sevärdheter
 Plöns slott

Vänorter
Staden Plön har följande vänorter:

  Ksour-Essaf i Tunisien (sedan 1969)
  Plau am See, i Tyskland (sedan 1990)

Källor

Se även 
Wagrien

Kommuner och städer i Kreis Plön
Stadshagen (tunnelbanestation)

Stadshagen är en station inom Stockholms tunnelbana i stadsdelen Stadshagen i Stockholms innerstad.

Station ligger på T-bana 3, den så kallade blå linjen, mellan Fridhemsplan och Västra skogen. Stationen ligger i berget under S:t Göransgatan mellan Kellgrensgatan och Mariedalsvägen. Stationen öppnades 31 augusti 1975 och avståndet från blå linjens ändstation Kungsträdgården i Stockholm är 3,0 kilometer. Den konstnärliga utsmyckningen är gjord av Lasse Lindqvist; sex tavlor med idrottsbilder målade på veckad plåt.

Inför tunnelbaneutbyggnaderna under 1970-talet så fungerade Stadshagens framtida stationsrum som en plats där man kunde genomföra olika experiment gällande tekniker och metoder (till exempel dränering, armering och sprutbetong) i de nya "Grottstationerna".

Galleri

Referenser

Externa länkar
Statistik - Stadshagen

Stockholms tunnelbanestationer
Stadshagen
Järnvägsstationer invigda 1975
1975 i Sverige
Byggnader och anläggningar på Kungsholmen
Stenbit

Stenbit kan åsyfta:

 Stenbit – fisk i familjen sjuryggar, se sjurygg
 Stenbitsrom – rom från fiskarten sjurygg
 Stenbit – dialektalt namn för bäcköring, se öring 
 Stenbit – synonym för fisken nissöga

Se även  
 Stenbittjärn
Moraharpa

Moraharpa har i modern tid blivit ett namn på den äldsta kända formen av nyckelharpa i Sverige. Ett instrument med ursprungligen en melodisträng och två bordunsträngar. Instrumentet är ett borduninstrument.  

Det namngivande instrumentet kom från Zorns gård i Älvdalen (idag på Zornmuseet i Dalarna). 

Moraharpan har i jämförelse med den moderna nyckelharpan en råare ton. Man har två bordunsträngar som man spelar på med stråken samtidigt som man spelar på melodisträngen. I gruppen Hedningarnas efterföljd har flera numer ett antal nycklar försedda med mer än ett löv. Då förvandlas en bordunsträng till mixtursträng alternativt melodisträng.  Idag ser vi både kromatiska och diatoniska moraharpor. Leif Eriksson i Dalarna är den mest kände moraharpbyggaren, han var en av dem som började bygga de första rekonstruktionerna av instrumentet på 1970/80-talet.

Anders Norudde från gruppen Hedningarna är den mest kände spelmannen som använder sig av moraharpan i stor utsträckning liksom andra musiker som trakterar instrumentet, exempelvis Niklas Roswall, Magnus Holmström, Niklas Rimmerfors, Per Runberg, Göran Kunstbergs och Urban Turban.

Referenser

Stränginstrument
Harald Pettersson (musiker)

Harald Pettersson, född 1954, död 2019, var en svensk musiker/folkmusiker 

Harald Pettersson spelade vevlira, piano, dragspel samt folkmusikinstrument såsom säckpipor av olika slag (svensk och fransk), stråkharpa, sälgflöjt samt härjedalspipa. Pettersson arbetade med musiker och han spelade vevlira och även säckpipa på gruppen Nordmans studioskivor under 90-talet. Han spelade även med Lure, Raun, Johan Hedin, Alban Faust, Anders Rosén med flera. Han arbetade även som teatermusiker på Dramaten samt medverkatdesom musiker på ett flertal skivor, bland andra med den egna gruppen Lure. Pettersson gick bort i cancer 2019. Han fick tre döttrar och en son.

Teater

Roller
 1990 – Spelman i Amorina av Carl Jonas Love Almqvist, regi Peter Stormare, Dramaten

Svenska musiker
Födda 1954
Avlidna 2019
Män
Bobo Håkansson

Gösta Robert ”Bobo” Håkansson, född 3 maj 1963 i Stockholm, är en svensk före detta barnröstskådespelare. Han har dubbat svenska versioner av tecknade filmer. Hans mor var schlagersångerskan Marion Sundh-Håkansson och hon hjälpte dessutom till att skaffa barnröster till dubbning. Han var med på flera skiv- och filminspelningar i barnkören Österskärsbarnen, som också leddes av modern. Bland annat hade han och brodern små talroller i Astrid Lindgrens På rymmen med Pippi Långstrump.

Rollista dubbning i urval
Tjuren Ferdinand - Ferdinand (1970 års dubbning)
Aristocats - Berlioz (1970)
Snobben, kom hem! - Lille Karl (1972)
Robin Hood - Toby (1973)
Jan Långbens Olympiska spel - Junior
Vindens krigare - Asbel (1988)

Referenser 

Svenska röstskådespelare
Födda 1963
Män
Levande personer
Mats Åhlfeldt

Mats Erik Åhlfeldt, född 23 september 1963 i Brännkyrka församling, Stockholm, är en svensk barnskådespelare och röstskådespelare som har dubbat svenska versioner av tecknade filmer. Han förekom också tidigt på vita duken, i filmen Ministern från 1970.

Rollista (i urval) 
1970 – Aristocats (svensk röst till Toulouse)
1970 – Ministern (Mats-Peter)
1972 – Snobben, kom hem! (svensk röst till Linus)
1973 – Robin Hood (svensk röst till Hoppsan)
1981 – Pelle Svanslös (röst till Pelle Svanslös)

Referenser

Webbkällor 
 
 

Födda 1963
Svenska skådespelare
Män
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Verein Deutscher Ingenieure

Verein Deutscher Ingenieure (VDI) är en tysk förening för ingenjörer och naturvetare.

Referenser 
 VDI:s webbplats

Organisationer i Tyskland
Saint Christopher-Nevis-Anguilla

Saint Christopher-Nevis-Anguilla var en brittisk kronkoloni belägen i Västindien. Den blev senare en provins i den kortlivade västindiska federationen år 1958. När brittiska öarnas regionala federation kollapsade år 1962 så blev Saint Christopher-Nevis-Anguilla involverat i flera försökt av drivkrafter för en annan union i den karibiska regionen.

År 1967 fick territoriet Saint Christopher-Nevis-Anguilla fullt självstyre. År 1971 blev ön Anguilla efter rigoröst sökt självständighet separerat och år 1980 blev separationen från federationen Saint Kitts och Nevis formellt accepterad. Den återstående staten blev självständigt som landet Saint Christopher och Nevis år 1983 och Anguilla är fortfarande idag ett av Storbritanniens utomeuropeiska territorier.

Saint Kitts och Nevis historia
Anguillas historia
Tidigare brittiska besittningar
Stater och territorier bildade 1958
Stater och territorier upplösta 1983
Nordamerika under 1900-talet
Historiska monarkier
Historiska länder och riken i Karibien
Valdemar av Slesvig

Valdemar, född 1158, död 16 juli 1236, dansk prelat.

Valdemar var utomäktenskaplig son till kung Knut V av Danmark, men föddes först efter mordet på denne (1157). Valdemar uppfostrades vid kung Valdemar den stores hov. Efter studier i Paris blev han omkring 1180 biskop i Slesvig (inrättade 1189 Guldholm kloster) samt ett par år därefter ståthållare på Sønderjylland. År 1188 ökades hans makt därigenom, att dithmarskarna ställde sig under hans biskopsstol; men då hans kusin Valdemar (senare Valdemar Sejr) snart därefter blev hertig över Sönderjylland och utsikterna att bli kung i Danmark därigenom förmörkades, lät han välja sig till ärkebiskop i Bremen 1191. Kung Knut VI hindrade honom emellertid från att tillträda detta ämbete, och Valdemar slöt sig då till hans fiender i Nordtyskland samt flydde till Norge 1192, där han till hjälp erhöll en stor flotta, med vilken han 1193 vände tillbaka till Sönderjylland.

Han antog nu konunganamn, men blev på ett möte med Knut i augusti samma år tillfångatagen och placerad i strängt fängelse, först på Nordborg och 1198 på Søborg Slot. På drottning Dagmars och påven Innocentius III:s förböner frigavs han 1206 och reste till Rom, där han vid straff av bannlysning skulle stanna, till dess påven skaffat honom ett nytt stift. År 1207 lämnade han likväl Rom utan påvens vetskap, sedan han ännu en gång blivit vald till ärkebiskop i Bremen. Bannlyst, måste han 1209 i Rom ödmjuka sig för påven, men fortsatte detta oaktat även sedermera sina stämplingar mot såväl sin efterträdare på biskopsstolen som mot kung Valdemar Sejr. År 1218 ingick Valdemar i Lockums cistercienserkloster, där bannlysningen upphävdes 1220, men gjorde 1223 efter kungens fångenskap ännu ett försök till hämnd. Sedan detta misslyckats, återvände han till klostret, därifrån 1232 till Citeaux i Frankrike, där han avslutade sitt oroliga liv.

Källor

Personer i Danmark under 1100-talet
Födda 1158
Avlidna 1236
Män
Ugglan
Danska biskopar
Zodiac Vodka

Zodiac Vodka är ett amerikanskt potatis-vodkamärke. Destillerat och tappat i Idaho och gjord på Idaho-potatis och bergsvatten taget från Snake river. Inga smakämnen tillsatta.

Zodiac Vodka finns med 12 olika etiketter, där varje etikett har en symbol representerat från Zodiak.

Externa länkar 
Zodiac Vodkas hemsida

Vodka
Henry Draperkatalogen

Henry Draper Catalogue är en astronomisk katalog med astrometriska och spektroskopiska data över fler än 225 000 av de från jorden sett ljusstarkaste stjärnorna.

Katalogen publicerades första gången mellan 1918 och 1924, med 225 000 stjärnor. Den sammanställdes av Annie Jump Cannon och Antonia Maury med medarbetare vid Harvard College Observatory under handledning av Edward C. Pickering, och namngavs i Henry Drapers ära. Drapers änka skänkte pengarna som finansierade katalogen.

Stjärnorna i katalogen har medelstor apparent magnitud, ner till runt 9m (ungerfär 50 gånger ljussvagare än de dunklaste stjärnor som kan förnimmas med blotta ögat). Stjärnorna ter sig medelljusa, relativt sett, i amatörteleskop, och ljusstarka relativt sett i professionella instrument. Katalogen täcker hela stjärnhimlen och är amnärkningsvärd som det först storskaliga försöket att katalogisera stjärnors spektraltyper. 

År 1949 publicerades en utökning av katalogen till totalt 359 083 stjärnor.

Katalogens konsekvenser

Katalogens tillkomst bäddade för den systematiska studien av stjärnors ljusutstrålning, vilket i sin tur ledde till den korrekta ordningen bland spektralklasserna och slutligen sambandet mellan spektralklass och luminositet som är koordinataxlarna i Hertzsprung-Russelldiagrammet.

HD-nummer används ofta idag för stjärnor som saknar Bayer- eller Flamsteedbeteckning. Stjärnorna som numrerats 1-225300 är från den ursprungliga katalogen och numreras i rektascensionsordning i epoken 1900.0. Stjärnorna 225301-359083 är från 1949 års utökning av katalogen. Beteckningen HDE används enbart för stjärnor i denna senare utökning (Henry Draper catalogue Extension), men även dessa betecknas med HD eftersom numreringen försäkrar att det inte uppstår tvetydigheter.

Källor

 
Stjärnkataloger
Mikrofibriller

Mikrofibriller ger stadga åt växternas cellväggar. Cellulosamolekylens raka konformation stabiliseras genom vätebindningar till sina grannar. Flera sådana skikt på varandra utgör en mikrofibrill, ca 10-20 nm i bredd. Mikrofibriller kan betraktas via mikroskop och de är olösliga i vatten. Mikrofibriller hålls ihop av bland annat hemicellulosa och pektinämnen.

Se även 
 Fibrill

Cellbiologi
Hipparkoskatalogen

Hipparkos- och Tychokatalogerna (Tycho-1) är huvudresultaten av Europeiska rymdorganisationen ESA:s astrometriska projekt Hipparcos. Satelliten som var i drift i fyra år samlade högkvalitativa data från november 1989 till mars 1993. Hipparkoskatalogen innehåller litet mer än 118 000 stjärnor vars position bestämts med 1 millibågsekunds noggrannhet, medan Tychokatalogen tabulerar fler än 1 050 000 stjärnor.

Katalogerna innehåller stora mängder högkvalitativa astrometriska och fotometriska data. Dessutom finns det bilagor som beskriver variabilitet och dubbla eller flerdubbla stjärnsystem. Katalogerna finns tillgängliga i både tryckt och digital form.

Den totala dataanalysen av de nära 1000 Gib rå satellitdata till de slutliga katalogerna var en långvarig och komplex process som genomfördes av NDAC och FAST-konsortierna, som tillsammans var ansvariga för sammanställningen av Hipparkoskatalogen. Ett fjärde vetenskapligt konsortium, INCA Consortium, ansvarade för sammanställningen av satelliten Hipparcos observationsprogram, där de bästa tillgängliga jordbaserade data för utvalda riktstjärnor samlades för Hipparcos Input Catalogue.

Se även 
 Stjärnkatalog

Externa länkar 
 The Hipparcos Space Astrometry Mission
 ESAs portal

Stjärnkataloger
Systemutvecklingstekniker

Systemutvecklingstekniker (SUTEK) är i den svenska försvarsmakten en värnpliktig tjänst som software designers i utvecklingsprojektet inom taktiskt underrättelse, information, bekämpning och ledning.

Historia 
SUTEK (ursprungligen SuTeK) startade som ett försök i att dra nytta av den högteknologiska kompetens som många av de värnpliktiga befälsrekryterna besatt. Försöket startades av dåvarande Major Carl van Duin hösten 1995. Efter mycket internt motstånd hos övriga officerare beslutade man att efter första året ändå fortsätta verksamheten. Friktionen mellan det nystartade SUTEK och den övriga verksamheten minskade avsevärt under andra året och etablerades därefter som en "riktig" utbildningsgren.

Rekrytering 
Systemutvecklingstekniker (SUTEK) tas ut efter ett speciellt urval en bit in på ordinarie värnpliktstjänst. Efter en skriftlig ansökan via en enkät, genomförs intervjuer med de mest adekvata soldaterna. Efter ytterligare kvalificeringstester selekteras de mest lämpade av dessa. De få som blir utvalda lämnar efter sin grundläggande soldatutbildning (ca 3 månader) sin ordinarie tjänst och förflyttas från Grundutbildningsbataljonen till Utvecklingsenheten.

Utbildning 
Vid utvecklingsenheten så genomförs förstegsutbildning innan de uttagna genomför en nationell utbildning med Sveriges övriga SUTEK. Den nationella utbildningen syftar till att ge grundläggande kompetens i olika programspråk. Utbildningen är fokuserad mot utveckling av funktionsmodell av ledningssystem innefattande underrättelse och informationshämtning. Kompletterande utbildning genomförs inom datakom, PC-Dart och IT-säkerhet. Utbildningen varvas med praktiska systemövningar.

Befattning 
Befattningen innebär, efter utbildningen, modulär applikationsutveckling av funktionsmodeller av ledningssystem samt vid övningar tjänstgöra som operatörer och utbildare på dessa.

Metodik 
Då befattningen innebär tjänst inom ett projekts ramar så erhålls en god insikt i alla projektets ingående delar och därigenom skapas ett brett kontaktnät med projektets alla instanser. Närheten mellan projektledningen (kunden) och soldaterna (utvecklarna) ger en flexibel utveckling i en miljö som annars skulle anses som otillgänglig. Programutvecklingsmetodik som används är den så kallade Extrem programmering (XP) och Utforskande testning.

Militärväsen
Per-Olof Serenius

Per-Olof "Posa" Serenius, född 9 mars 1948 i Hedemora, är en svensk före detta isracingförare med två VM-guld på meritlistan. Han tävlade för SMK Gävle.

Karriär 
Serenius har blivit världsmästare i isracing individuellt två gånger: 1995 och 2002. Titlarna tog han i den i sammanhanget anmärkningsvärda åldern av 47 respektive 54 år. Svensken, som också blev världsmästare i lagtävling tre gånger (1985, 1995, 2002), deltog totalt i 32 VM-finaler där han förutom de två VM-titlarna också har tre andraplatser. Serenius tog så sent som 2012 sitt 22:a SM-guld. I januari 2017 avslutade han karriären med en tävling på hemmaarenan Gävle motorstadion.

Serenius bor i Falun tillsammans med sin hustru men arbetar som brandman för Gävle kommun. 

Serenius är huvudperson i dokumentärfilmen Icy Riders från 2008. 

År 2017 deltog han i den nionde säsongen av TV-programmet Mästarnas mästare.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://web.archive.org/web/20170926135116/http://icespeedwaymovie.com/

Födda 1948
Svenska isracingförare
Män
Levande personer
Personer från Hedemora
Borgforsälven

Borgforsälven (Tvärån) är ett högerbiflöde till Pite älv. Viktigaste källflöde är Kallträskån. Borgforsälvens längd är cirka 35 km, inklusive källflöden cirka 50 km. Flodområdet är cirka 250 km², varav en ovanligt stor procent består av sjöar. Borgforsälven kommer från sjön Stor-Teuger i Älvsbyns kommun, passerar bland annat sjöarna Inre Arvidsträsket och Yttre Arvidsträsket och mynnar slutligen i Piteälven vid Borgfors i Piteå kommun.

Den sista milen före mynningen (förbi byarna Tvärån och Sikfors) rinner älven i stort sett parallellt med Piteälven åt sydsydost och bildar därmed ett långsmalt näs, cirka 1-3 km brett.

Vattendrag i Norrbotten
Vattendrag i Piteå kommun
Vattendrag i Älvsbyns kommun
Piteälvens avrinningsområde
Trevor Immelman

Trevor John Immelman, född 16 december 1979 i Kapstaden, är en sydafrikansk golfspelare. 

Immelman började att spela golf då han var fem år gammal. Han blev professionell 1999 och 2000 spelade han huvudsakligen på andratouren i Europa, Challenge Tour, där han slutade på tionde plats på Order of Merit. Han blev fullvärdig medlem på PGA European Tour 2001 och har placerat sig bland de 20 bästa i penningligan tre gånger. Han har tre segrar på Europatouren och 2004 blev han den förste spelare som vann South African Open två år i rad sedan Gary Players segrar under 1970-talet.

2003 vann han WGC-World Cup för Sydafrika i sällskap med Rory Sabbatini. 2005 ingick han i det internationella lag som förlorade Presidents Cup. Han har spelat allt mer på PGA Tour efter att ha fått en tvåårig dispens för 2006 och 2007 tack vare att han deltog i Presidents Cup. 2006 vann han sin första tävling på PGA-touren i Cialis Western Open, vilket innebar att han hamnade bland de 15 bästa på golfens världsranking. Han placerade sig bland de tio bästa i PGA-tourens penningliga 2006 och utnämndes där samma år till årets nykomling. Han vann penningligan på Sunshine Tour säsongen 2002-2003.

Han vann majortävlingen The Masters Tournament 2008 med tre slag före tvåan Tiger Woods.

Meriter

Majorsegrar 
 2008 The Masters Tournament

Professionella segrar 
 2000 Vodacom Players Championship (Sunshine Tour), Tusker Kenyan Open (Challenge Tour)
 2003 South African Open (European Tour och Sunshine Tour), Dimension Data Pro-Am (Sunshine Tour), WGC-World Cup (i lag med Rory Sabbatini)
 2004 South African Open (European Tour och Sunshine Tour), Deutsche Bank - SAP Open TPC of Europe (European Tour)
 2006 Cialis Western Open (PGA Tour)

Lagtävlingar 
 Eisenhower Trophy 1998
 World Cup 2003 (segrare), 2004
 Presidents Cup 2005

Externa länkar 
 Delvis översatt version från engelskspråkiga Wikipedia
 Profil på European Tour
 Profil på PGA Tour
 Profil på Sunshine Tour

Sydafrikanska golfspelare
Födda 1979
Män
Levande personer
Idrottare från Kapstaden
Kåtorp

Kåtorp kan syfta på:
 Kåtorp, Mörbylånga kommun – en ort i Mörbylånga kommun på Öland
 Kåtorp, Tjörns kommun – en mindre ort på Tjörn i Bohuslän
Instituto Nacional de Técnica Aeroespacial

Instituto Nacional de Técnica Aeroespacial (INTA) är den spanska myndigheten för rymdfart.

Externa länkar

INTA

Rymdstyrelser
Lembaga Penerbangan dan Antariksa Nasional

Lembaga Penerbangan dan Antariksa Nasional (LAPAN) är sedan 1964 den indonesiska myndigheten för rymdfart.

Externa länkar
LAPAN

Rymdstyrelser
Israels rymdstyrelse

Israels rymdstyrelse (på hebreiska:סוכנות החלל הישראלית) är sedan 1983 Israels myndighet för rymdfart.

Externa länkar 
 Israels rymdstyrelse

Rymdstyrelser
Osterholz-Scharmbeck

är en stad i förbundslandet Niedersachsen i Tyskland, med cirka  invånare. Staden är huvudort i Landkreis Osterholz.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Osterholz
Korea Aerospace Research Institute

Korea Aerospace Research Institute (KARI) är sedan 1981 den koreanska myndigheten för rymdfart. Utvecklingen av en egen raketserie kallad Korea Space Launch Vehicle pågår.

Externa länkar
KARI

Rymdstyrelser
Agensi Angkasa Negara

Agensi Angkasa Negara (ANGKASA) är sedan 2002 den malajiska myndigheten för rymdfart. ANGKASA planerar att skicka astronauter till månen 2020.

Referenser 
 "Malaysia has high hopes for moon" Jonathan Kent, BBC News, 28 augusti 2005

Externa länkar 
 ANGKASA

Rymdstyrelser
Subaltern

Subaltern kan syfta på:

Subaltern (litteratur) – ett begrepp i postmodern litteraturkritik
Subaltern (tidskrift) – en kulturtidskrift
Subalternofficer – en äldre benämning på en löjtnant eller fänrik
Space and Upper Atmosphere Research Commission

Space and Upper Atmosphere Research Commission (SUPARCO) är sedan 1961 den pakistanska myndigheten för rymdfart.

Externa länkar
Space and Upper Atmosphere Research Commission (SUPARCO)

Rymdstyrelser
Förberedelsekommittén för bildande av ett Demokratiskt Folkparti

Förberedelsekommittén för bildande av ett Demokratiskt Folkparti, nederländsk politisk rörelse bildad 1947 av medlemmar av det tidigare liberala partiet Frisinnade Demokratiska Förbundet. Kallades även Oud-kommittén efter sin ledare Pieter Oud.
Oud och hans anhängare hade hoppat av det nybildade Arbetarepartiet som man menade blivit alltför dominerat av socialister.

Kommittén upptog förhandlingar med Frihetspartiet och den 24 januari 1948 gick man samman och bildade Folkpartiet för Frihet och Demokrati.

Organisationer bildade 1947
Organisationer upplösta 1948
Historiska politiska partier i Nederländerna
Historiska liberala partier
National Space Organization (Taiwan)

National Space Organization (NSPO) är den taiwanesiska myndigheten för rymdfart.

Externa länkar 
 NSPO

Rymdstyrelser