kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Flundre, Väne och Bjärke domsagas valkrets

Flundre, Väne och Bjärke domsagas valkrets var vid riksdagsvalen till andra kammaren 1866–1908 en egen valkrets med ett mandat. Valkretsen, som omfattade Flundre, Väne och Bjärke härader, avskaffades vid införandet av proportionellt valsystem i valet 1911 och området kom istället att ingå i den nybildade Älvsborgs läns mellersta valkrets.

Riksdagsmän 
 John Ericsson, lmp 1869–1875 (1867–1875)
 Carl Ericson, lmp (1876–1878)
 Gustaf Andersson (1879–1880)
 Anders Lennart Lewin (1881–1885)
 Johan Dahlgren (1886–första riksmötet 1887)
 Carl Johansson, lmp 1887, nya lmp 1888–1893 (andra riksmötet 1887–1893)
 Axel Carlsson, nya lmp 1894, lmp 1895–1900 (1894–1900)
 Ludvig Johansson, lmp (1901–1905)
 Otto Silfverschiöld, lmp (1906–1908)
 Gustaf Strömberg, s (1909–1911)

Valresultat

1887 I 

Valet ägde rum den 22 april 1887. Valdeltagandet var 21,1% vid valet av elektorerna som sedan valde riksdagsmannen.

1887 II 

Valet ägde rum den 20 september 1887. Valdeltagandet var 9,6% vid valet av elektorerna som sedan valde riksdagsmannen.

1890 

Valet ägde rum den 9 september 1890. Valdeltagandet var 15,8% vid valet av elektorerna som sedan valde riksdagsmannen.

1893 

Valet ägde rum den 5 september 1893. Valdeltagandet var 18,2% vid valet av elektorerna som sedan valde riksdagsmannen.

1896 

Valet ägde rum den 25 augusti 1896. Valdeltagandet var 13,6% vid valet av 40 elektorer som sedan valde riksdagsmannen. 1 deltog dock inte.

1899 

Valet ägde rum den 16 augusti 1899. Valdeltagandet var 8,1% vid valet av 41 elektorer som sedan valde riksdagsmannen. 1 deltog dock inte.

1902 

Valet ägde rum den 1 september 1902. Valdeltagandet var 15,1% vid valet av 40 elektorer som sedan valde riksdagsmannen. 1 deltog dock inte.

1905 

Valet ägde rum den 17 september 1905. Valdeltagandet var 70,1%.

1908 

Valet ägde rum den 6 september 1908. Valdeltagandet var 68,7%.

Källor 
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1990), band 4, s. 183–185
 Kungliga biblioteket: Svenska dagstidningar 
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1885-1887
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1888-1890
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1891-1893
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1894-1896
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1897-1899
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1900-1902
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1903-1905
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1906-1908

Historiska valkretsar i Älvsborgs län
Karin Thunberg

Karin Thunberg, född 18 november 1949 på Tjurkö i Blekinge, är en svensk journalist och författare. Hon har varit verksam på Svenska Dagbladet sedan 1980. Här har hon bland mycket annat arbetat på Idagsidan där hon i flera år hade Marianne Fredriksson som chef. 

Hon har tillsammans med Lotta Insulander-Lindh skrivit boken I lagens famn (1996). Hon har även skrivit Mellan köksfönstret och evigheten: om kärlek, vänskap och arbete (2006), Mellan köksfönstret och evigheten (2007, Brombergs),  En dag ska jag berätta om mamma (2008, Brombergs) och Osynligt sjuk : medan livet passerar (2019, Brombergs) tillsammans med Karin Alvtegen. Hon är författare till pjäsen Lyckans kor. 

Hon fick ett journaliststipendium på 30 000 kronor ur stipendiefonden Albert Bonniers hundraårsminne 1994, och tilldelades Guldpennan 2002. År 2015 tilldelades hon tidningen Journalistens pris "Årets stilist". Motiveringen löd: "För att hon med reportage och intervjuer under en omfattande karriär brutit ny stilistisk mark för många journalister. Kunskap och närhet till stoffet växer fram ur personligt tilltal, trogen återgivning av mänskliga röster och omsorg om detaljen i ordval och meningsbyggnad.".

Referenser

Externa länkar

Karin Thunberg på Libris.

Födda 1949
Författare från Blekinge
Kvinnor
Levande personer
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska journalister under 2000-talet
Svenskspråkiga författare
Vinnare av Stora journalistpriset
Vetenskapsåret 1735



Händelser

Carl von Linné publicerar Systema Naturae.
Leonard Euler löser Baselproblemet som formulerades av Pietro Mengoli 1644.
Georg Brandt upptäcker kobolt i vismuthaltiga malmer.

Pristagare
Copleymedaljen: Inget pris utdelades.

Födda
23 september - Clas Bjerkander (död 1795), svensk naturforskare.

Avlidna
27 september - Peter Artedi (född 1705), svensk naturforskare.
Eilhard Mitscherlich

Eilhard Mitscherlich, född 7 januari 1794 i Neuende, numera en stadsdel i Wilhelmshaven, död 28 augusti 1863 i Berlin, var en tysk kemist. Han var brorson till Christoph Wilhelm Mitscherlich samt far till Alexander Mitscherlich och Clara Wiedemann.

Mitscherlich studerade först historia och därefter orientaliska språk. Samtidigt studerade han även kemi och fysik. Efter 1818, då han kom till Berlin, vände han sig mer uteslutande till den kemiska forskningen och upptäckte 1819 isomorfin, vilket ådrog honom Jöns Jacob Berzelius uppmärksamhet under dennes vistelse i Berlin (1819). Han följde Berzelius till Stockholm och arbetade där till 1821 på hans laboratorium. Han återkom till Berlin 1821 och utnämndes där samma år till professor i kemi efter Martin Heinrich Klaproth. 

Upptäckten av isomorfin hade en för kemin och mineralogin genomgripande betydelse. År 1821 följde hans upptäckt av dimorfin, och 1823 fann han, att kristaller, som inte tillhör det reguljära systemet, vid upphettning utvidgar sig olikformigt i olika riktningar. I facktidskrifter publicerade han en mängd värdefulla avhandlingar i oorganisk, organisk och analytisk kemi. Mot slutet av sin levnad studerade han med förkärlek geologi, speciellt de vulkaniska bildningarna (postumt arbete på detta område 1865). Han utgav även en för sin tid förträfflig lärobok i kemi, Lehrbuch der Chemie (1829-35; fjärde upplagan 1840-48). Hans Gesammelte Schriften utkom 1896. Han invaldes som utländsk ledamot nummer 247 av Kungliga Vetenskapsakademien 1823 och tilldelades Royal Medal 1829. År 1894 restes honom ett minnesmärke bredvid Berlins universitet (av Carl Ferdinand Hartzer).

Källor

Tyska mineraloger
Tyska professorer i kemi
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Mottagare av Royal Medal
Kemister under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Wilhelmshaven
Födda 1794
Avlidna 1863
Män
Ugglan
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Alumner från Stockholms universitet
Alumner från Göttingens universitet
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Dragkamp vid olympiska sommarspelen 1900

Dragkamp var en gren vid de olympiska sommarspelen 1900. Endast två nationer var anmälda, Frankrike och USA. Sverige och Danmark efteranmälde ett kombinationslag. Dragkampen sammanföll tidsmässigt med finalen i släggkastning, vilket ledde till att USA drog sig ur tävlingen. Det svensk-danska kombinationslaget mötte därför Frankrike direkt i final.

Tävlingsformat och resultat 
Det lag som blev bäst av tre matcher skulle vinna. Kombinationslaget vann de första två och förklarades som segrare.

Medaljer 
Eftersom det bara var två deltagande lag delades det inte ut någon bronsmedalj. Sverige och Danmark delade guldet, och Frankrike fick silver. Medaljen var Sveriges första OS-guld.

Externa länkar 
  Visar en bild på den svensk-danska laguppställningen.

Källor 
 
 

Dragkamp
Dragkamp vid olympiska sommarspelen
Jean-André Deluc

Jean-André Deluc, född 8 februari 1727 i Genève, död 7 november 1817 i Windsor, var en schweizisk naturforskare.

Deluc utnämndes 1798 till professor i filosofi och geologi i Göttingen, men vistades aldrig där, utan uppehöll sig mestadels i London och Berlin. Han författade flera värdefulla arbeten, bland annat Recherches sur les modifications de l’atmosphère (1772–84), Lettres physiques et morales sur l’histoire de la terre et de l'homme (1778–80), Lettres à Blumenbach sur l'histoire physique de la terre (1798) och Introduction à la physique terrestre etc. (1803). Han var även den, som fulländade konstruktionen av den 80-gradiga termometern. Han tilldelades tillsammans med James Rennell Copleymedaljen 1791.

Källor

Noter

Schweiziska geologer
Schweiziska meteorologer
Schweiziska professorer
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Mottagare av Copleymedaljen
Födda 1727
Avlidna 1817
Män
Ugglan
Personer från Genève
Ledamöter av Royal Society
Anders Collberg

Anders Collberg, född 1802 i Stockholm, död 1834 var en svensk skådespelare.

Collberg uppträdde första gången på Kungliga Teatern den 15 mars 1831 och gjorde succé som Rudolf i Korsfararne av Joseph Martin Kraus. Collberg var en mycket uppburen och populär aktör, främst i Stockholm. Sin största framgång hade han inom tragedin med roller som Appius i Leopolds sorgespel Virginia, som Seid i Voltaires Mahomet och som Varner i Trettio år av en spelares levnad. 

Anders Collberg blev ett av de första offren för koleraepidemin och avled i Jönköping, efter att ha smittats under ett gästspel i Göteborg. Epidemin kom att döda 600 jönköpingsbor, ungefär var sjunde invånare.  Det finns ett gjutjärnskors till minne av honom på Slottskyrkogården i Jönköping.

När Collberg en kort tid låg på lit de parade ska en beundrarinna ha klippt av liket en hårlock. Hon kom därmed att ofrivilligt bli offer för samma sjukdom som sin idol, och tillika bidra till att sprida farsoten.

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska skådespelare under 1800-talet
Födda 1802
Avlidna 1834
Män
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Slottskyrkogården
Fábio Pereira da Silva

Fábio Pereira da Silva, född 9 juli 1990 i Petrópolis i Rio de Janeiro, är en brasiliansk fotbollsspelare som spelar för Grêmio. Hans tvillingbror, Rafael, är även fotbollsspelare och spelar för Botafogo.

Klubbkarriär
Fábios fotbollskarriär började i Fluminense. Fábio och hans bror Rafael upptäcktes av United redan 2005 under en ungdomsturnering. I januari 2008 anslöt Fábio till Uniteds a-trupp. 

Fábio gjorde sin ligadebut för Manchester United den 16 augusti 2009 i första matchen säsongen 2009/10 hemma mot Birmingham City. Han gjorde även sitt första debutmål mot Wigan Athletic den 26 februari 2011. Den 2 juli 2012 blev det officiellt att Fabio lånas ut till londonklubben Queens Park Rangers under säsongen 2012/2013. 

Den 31 januari 2014 blev det officiellt att Fabio säljs till den walesiska klubben Cardiff City. 

I januari 2023 återvände Fábio till Brasilien och skrev på ett tvåårskontrakt med Grêmio.

Landslagskarriär
År 2007 representerade Fábio Brasiliens U17-landslag i FIFA U-17 World Cup. Han har även spelat för Brasiliens A-landslag.

Källor

Noter

Brasilianska fotbollsspelare
Brasilianska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Manchester United FC
Spelare i Queens Park Rangers FC
Spelare i Cardiff City FC
Spelare i Middlesbrough FC
Spelare i FC Nantes Atlantique
Spelare i Grêmio FBPA
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Ligue 1
Spelare i Campeonato Brasileiro Série A
Personer från Rio de Janeiro (delstat)
Födda 1990
Levande personer
Män
Tvillingar
Diplomatiskt erkännande

Diplomatiskt erkännande (eller internationellt erkännande) är en folkrättslig procedur stater emellan. Erkännandet kan gälla stater eller regeringar.

För stater innebär erkännandet en bekräftelse av deras suveränitet. Varje stat avgör själv vilka andra stater den erkänner och enligt vilka principer det kan ske. Den internationellt etablerade principen är att en stat kan erkännas om den har ett avgränsat territorium, en fast befolkning, och en regering som kontrollerar territoriet. Erkännandet åtföljs oftast av att diplomatiska förbindelser upprättas.

Man skiljer på erkännande de facto och erkännande de jure. Ett de facto-erkännande innebär att en stat som tycks uppfylla de uppställda kriterierna erkänns tills vidare, men att erkännandet kan återkallas om förhållandena visar sig instabila. Ett de jure-erkännande är definitivt och kan inte återkallas.

Praktiska tillämpningar
När det internationella samfundet erkände Bosnien och Hercegovina 1992 gjordes ett betydelsefullt avsteg från principen om kontroll över det egna territoriet. De stater som erkänt Kosovo, Palestina och Sahariska arabiska demokratiska republiken i Västsahara har frångått samma princip.

Erkännandet av en stat innebär även erkännandet av dess gränser. När en stat ockuperar en annan stats territorium har visserligen kontroll upprättats, men annekteringar medför vanligen inget erkännande. Samma princip tillämpas när en stat eller grupp av stater med militär makt bidrar till att upprätta satellitstater eller utbrytarstater inom andra staters territorium. Exempel på detta är Turkiets stöd till Nordcypern; Armeniens stöd till Nagorno-Karabach och Rysslands stöd till Abchazien, Sydossetien och Transnistrien. Serbien har hävdat att detta även gäller NATO:s stöd till Kosovo.

Erkännande av regeringar
Erkännande av regeringar sker mer undantagsvis. Detta kan bli aktuellt efter inbördeskrig, statskupper, folkresningar eller om en regim håller sig kvar på ett icke-konstitutionellt sätt, till exempel om internationella valobservatörer ifrågasätter ett valresultat. Om den nya regimen då inte erkänns återkallas de diplomatiska förbindelserna. Det händer även att mellanstatliga organisationer, som Samväldet eller Afrikanska unionen under begränsad tid eller tills vidare utesluter stater vars regimer anses illegitima.

Se även
 Diplomatisk immunitet
 Lista över stater som saknar fullt internationellt erkännande
 Kosovos politiska status
 Taiwans politiska status

Källor
 Nationalencyklopedin
 Encyclopædia Britannica
 Landguiden (Utrikespolitiska Institutet)

Internationell politik
Internationell rätt
Erkännande (olika betydelser)

Erkännande kan syfta på:

 Erkännande –  inom juridiken att en person medger en omständighet som är ofördelaktig för honom
 Diplomatiskt erkännande –  en folkrättslig procedur stater emellan
 Erkännande (upphovsrätt) – i upphovsrättslagen en bekräftelse som upphovsrättsinnehavarens upphovsman eller författare till ett arbete
Bekännelse

En bekännelse är ett uttalande – av en person eller en grupp – som medger ett faktum som personen eller gruppen skulle föredra förblev okänt. Termen förutsätter att den som uttalar bekännelsen tillhandahåller information som den tror att mottagaren inte redan känner till. Det är ofta förknippat med ett medgivande av något som är moraliskt eller juridiskt fel.

Det finns flera typer av bekännelser av fel som får konsekvenser utöver det sociala. Ett erkännande inom juridiken får straffrättsliga följder. Konsekvenserna av en syndabekännelse i en religiös kontext varierar stort beroende på trossystem och är ofta en ritual i vilken den troende erkänner tankar eller handlingar som anses vara en synd eller moraliskt fel inom den troendes religion. I vissar relitioner är syndabekännelsen en muntlig kommunikation med en annan persion, till exempel bikt.

På ett sätt är en bekännelse ett medgivande av att ha gjort något fel, avsiktligt eller inte. Bekännande texter tillhandahåller ofta information av en privat natur som tidigare inte var tillgängligt. Det en syndare berättare för en präst under bikten, dokumenten kriminella undertecknar för att erkänna vad de har gjort, en självbiografi i vilken författaren medger misstag, är alla exempel på bekännande texter.

Alla bekännelser är inte medgivanden av fel. En kärleksförklaring anses ofta positiv både för den som bekänner sin kärlek och för mottagaren av bekännelsen. Det är ett vanligt tema i litteraturen.

Socialisering 
Under Kulturrevolutionen, på de våldamma offentliga möten (på engelska kallade struggle sessionsen) där människor anklagades för att vara klassfiender, spelade offentliga bekännelser (och andra metoder av social kontroll som involverar självkritik) en roll.

Se även 
 Syndabekännelse – ett begrepp inom religion, till exempel kristen teologi.
 Trosbekännelse – uttryck för den personliga eller kollektiva tron i en religion
 Konfessionalisering
 Konfessionalism
 Bekännelse – inom juridiken att en person medger en omständighet som är ofördelaktig för honom, se erkännande eller medgivande
 Ritualen med bekännelser vid tillkännagivandet av Sveriges regering

Källor 

Kommunikation
Sociologi
Arcos de Valdevez

Arcos de Valdevez är en portugisisk stad/kommun i Viana do Castelo, i region Norr och underregionen Minho-Lima, med cirka 2 200 invånare. Staden grundades 1515.

Kommunen har en yta av 445 89 km² och 24 761 invånare (2001), och är indelad i 51 freguesias. Kommunen gränsar i norr till Monção, i nordöst till Melgaço, i öster till Spanien, i söder till Ponte da Barca, i sydväst och i väst till Ponte de Lima och i väster till Paredes de Coura.

Befolkning

Freguesías
Arcos de Valdevez indelas i följande freguesias:

Byggnader 
Igreja da Lapa (kyrka)
Igreja Matriz ("Storkyrkan")
Igreja do Espirito Santo ("Den helige andes kyrka")

Källa och fotnoter

Externa länkar
Site oficial da Câmara Municipal de Arcos de Valdevez 

Orter i Portugal
Ptwp
Maria Grip

Anna Maria Grip, född 20 augusti 1965 i Stockholm, är en svensk skådespelare.

Hon är utbildad på teaterhögskola i Malmö. Sedan 2001 arbetar hon som pedagog på Vardagens dramatik AB i Stockholm. Som skådespelare har hon arbetat vid bland annat Stockholms stadsteater, Örebro länsteater och Västanå teater samt i TV- och filmproduktion.

Hon är dotter till fotbollsspelaren Roland Grip.

Filmografi
 – Anita
 – Eva-Britt
 – Mignon Karlsson
 – Eva-Britt
 – Camilla
 – Sofia
 – Heidi Lindmark
 – modern
 – kvinnlig läkare
 – Sabinas mor
 – systrarnas mor
 – sjuksköterska

Referenser 

Födda 1965
Svenska skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Vetenskapsåret 1700



Händelser

Allmänt
11 juli - Den preussiska vetenskapsakademin grundas med Gottfried Wilhelm Leibniz som ordförande. 
Okänt datum - Joseph de Tournefort publicerar sitt botaniska verk Institutiones rei herbariae, där han är en av de första att göra en distinktion mellan art och släkte.
Okänt datum - Bernardino Ramazzini gör ett systematiskt studium av kopplingar mellan åkommor och sysselsättningar i sitt verk De Morbis Artificum Diatriba, exempelvis behandlas hälsofaror med kemikalier, damm, konstiga arbetsställningar och repetitiva och kraftiga rörelser.
Okänt datum -  Nicolas Andry publicerar De la génération des vers dans les corps de l'homme, en pionjärtext inom parasitologi.

Födda
8 februari - Daniel Bernoulli (död 1782), schweizisk matematiker.
7 maj - Gerard van Swieten (död 1772), österrikisk läkare.
10 juni - Ewald Georg von Kleist (död 1748), tysk fysiker.
20 juli - Henri-Louis Duhamel du Monceau (död 1782), fransk naturforskare.
19 november - Jean-Antoine Nollet (död 1770), fransk fysiker
28 november - Nathaniel Bliss (död 1764), engelsk astronom.
William Braikenridge (död 1762), matematiker.
Samuel Mikovíny (död 1750), ungersk matematiker och ingenjör.

Avlidna
17 maj - Adam Adamandy Kochański (född 1631), polsk matematiker.
22 maj - Louis Jolliet (född 1645), fransk-kanadensisk upptäcktsresande.
1 juni - Willem ten Rhijne (född 1647), holländsk botaniker.
Kamalakara (född 1616), indisk astronom och matematiker.
John Worlidge (född 1640), brittisk jordbruksforskare.

Källor

Fotnoter
Kurt Elimä

Kurt Sigvard Elimä, född 24 augusti 1939 i Narken i Korpilombolo församling, är en svensk före detta backhoppare.

Elimä blev svensk mästare i backhoppning 1963–1965, 1967 och 1969.

Han slutade sjua i de individuella tävlingarna i liten backe vid olympiska spelen 1964 i Innsbruck. 

Elimäs bästa placering i internationella tävlingar är en fjärde placering i Bischofshofen i Österrike 1966. 

1969 fick han Stora Grabbars Märke.

Biografi  
Elimä växte upp med 12 syskon, varav han var den näst äldsta. Hans bror Lennart Elimä var även han en duktig backhoppare.

Han började sin karriär i Koskullskulle, ett samhälle utanför Gällivare, och tävlade för KAIF (Koskullskulle AIF). Han var aktiv i föreningen under flera år efter att han avslutat sin aktiva karriär. 

Han bor nu i Malmberget.

Källor 
sok.se - Kurt Elimä
FIS: statistik

Svenska backhoppare
Svenska mästare i backhoppning
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1964
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1968
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1964 från Sverige
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1968 från Sverige
Tornedalingar
Personer från Korpilombolo socken
Födda 1939
Män
Levande personer
Foreigner (olika betydelser)

Foreigner kan syfta på: 

 Foreigner – ett amerikansk/brittiskt rockband bildat 1976
 Foreigner (musikalbum) – ett musikalbum av Foreigner
 The Foreigner – en amerikansk actionfilm från 2003
 The Foreigner (film 2016) – en engelsk actionfilm av Martin Campbell från 2017
 Foreigner (Cat Stevens-album) – ett musikalbum av Cat Stevens fråsn 1973
Lars Olsson

Lars Olsson kan syfta på:

Lars Olsson (fl. 1600-talet), skulptör
Lars Olsson i Groröd (1759–1832), talman i bondeståndet
Liss Lars Olsson (1812–1876), riksdagsman i bondeståndet
Lars Olsson Smith (1836–1913), industriman, kallad "Brännvinskungen"
Smeds Lars Olsson (1857–1911), riksdagsman
Lars Olsson (1867–1955), lantbrukare i Åkarp
Lars Olsson i Vallsta (1869–1945), riksdagsman och kommunalpolitiker i Arbrå
Lars Gunnar Ohlsson (1905–1982), borgmästare i Helsingborgs stad
Lars Olsson (född 1929), handbollsspelare i Majornas IK
Lars Olson (född 1932), längdskidåkare
Lars Olsson (1938–2023), fotbollsspelare i Gais och handbollsspelare i Redbergslids IK
Lars Olsson (född 1938), serieskapare
Lars Olson (född 1942), läkare
Lars Olsson (född 1944), alpin skidåkare
Lars Olsson (född 1946), kommunalråd i Hässleholms kommun
Lars "Knatten" Olsson (född 1947), bandyspelare

Se även
 Laurentius Olai
The Hunting Party

The Hunting Party, (även känd som Spring Break in Bosnia) är en amerikansk långfilm från 2006 i stilen svart humor. Filmen är baserad på en artikel av Scott Anderson och är regisserad och skriven av Richard Shepard för de amerikanska filmbolagen The Weinstein Company och Inter Media med Richard Gere, Terrence Howard, Jesse Eisenberg, James Brolin, Ljubomir Kerekeš, Kristina Krepela och Diane Kruger.

Handling 
Under Bosnienkriget 1992 beger sig journalisten Simon Hunt och hans kameraman och vän Duck dit för att försöka få en story. Men allt går inte som det ska och Hunt förlorar sin fattning under en direktsändning. Detta leder till att hans karriär är slut, samtidigt som Duck blir befordrad och får ett jobb på en kanal hos nyhetsankaret Franklin Harris. Det har gått flera år och Duck och Harris bestämmer sig för att ta flyget till Bosnien, där de ska rapportera från ett fredsavtal. Väl i Bosnien råkar Duck stöta på Simon och den nyexaminerade och unga journalisten Benjamin. Simon berättar för Duck att det finns en krigsförbrytare vid namn Radoslav Bogdanovic som gömmer sig i Celebici i Republika Srpska nära gränsen vid Montenegro.

Filmer 2007
Serbiska äventyrsfilmer
Serbiska komedifilmer
Serbiska dramafilmer
Serbiska thrillerfilmer
Engelskspråkiga filmer
Bosniskspråkiga filmer
Jugoslaviska krigen på film
Filmer från The Weinstein Company
Bosnien och Hercegovina på film
Anti-krigsfilmer
Belgrad på film
Inside Man

Inside Man är en amerikansk thriller från 2006 i regi av Spike Lee och skriven av Russell Gewirtz. I huvudrollerna ses Denzel Washington som Keith Frazier, en polisdetektiv som får i uppdraget, tillsammans med sin partner Bill Mitchell (Chiwetel Ejiofor) att haffa en grupp rånare, ledd av Dalton Russell, spelad av Clive Owen som tagit en grupp personer som gisslan på Manhattan Trust.

Karaktärer 
Keith Frazier (Denzel Washington): En liten polis som tillsammans med sin lilla partner Bill Mitchell får uppdraget att fånga bankrånaren och ledaren av en grupp bankrånare, Dalton Russell efter att han och ett gäng bankrånare tar en grupp personer som gisslan och hotar med att döda dem.
Dalton Russell (Clive Owen): En smart rånare och ledaren av en grupp unga bankrånare. I slutet av filmen visar det sig att Russell hjälpt Frazier med ett problem angående hans privatliv.
Madeleine White (Jodie Foster): En affärskvinna som blir anlitad av Frazier för att försöka förhandla med rånarna.

Filmer 2006
Amerikanska kuppfilmer
New York på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Universal Studios