kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Willie Wilkens

Nation:  

Leo (Willie) Wilkens, född den 25 november 1893 i Malmö, död den 4 januari 1967 i Greenwich i USA, var en svensk roddare. Han tävlade för Malmö roddklubb.

Willie Wilkens deltog i de olympiska sommarspelen i Stockholm 1912 som styrman i två klasser - inriggad fyra med styrman och åtta med styrman. Silverbesättningen i inriggad fyra med styrman bestod utöver Wilkens av Ture Rosvall, Conrad Brunkman, Herman Dahlbäck och William Bruhn-Möller. Den svenska besättningen bestod av roddare från klubbar både i Malmö och Helsingborg men tävlade under OS för Roddklubben af 1912. Laget hade en engelsk tränare i Mr James "Jack" Farell. Farell hade anlitats av Svenska Olympiska Roddkommittén ett år tidigare för att sätta samman och träna lag inför OS. Guldmedaljen tog den danska båten från "Nykjøbings paa Falster" hand om med god marginal. Möjligen påverkades det svenska resultatet av att roddarna några timmar tidigare även hade deltagit i ett lopp för åtta med styrman där man åstadkom en femteplacering.

Referenser

Noter

Källor 
 Sveriges olympiska kommitté Läst 2011-08-17
 Malmö roddklubb om sina olympier Läst 2011-08-17
 Sports Reference Läst 2011-08-17
 Bergvall, Erik, ed (1913), Officiell redogörelse för Olympiska spelen i Stockholm 1912

Svenska roddare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Olympiska silvermedaljörer 1912
Svenska olympiska silvermedaljörer
Tävlande i rodd vid olympiska sommarspelen 1912
Födda 1893
Avlidna 1967
Män
Idrottare från Malmö
Så gå vi runt om ett enerissnår

Så gå vi runt om ett enerissnår eller Så gå vi runt om en enebärabuske () är en sång och danslek, med många alternativa titlar. Den är baserad på en ramsa som utkom i England under 1840-talet, och om man bortser från att den engelska versionen handlade om mullbärsträd istället för enerissnår så är det en i stort sett ordagrann översättning. I Sånglekar från Nääs kallas den De små tvätterskorna. I förordet till den första av de två sångsamlingarna som sammanställdes vid slöjdeseminariet på Nääs slott noteras att många av sånglekarna är efterhärmning av de äldres sysselsättningar och att författaren till förordet ser sånglekarna som en kunskapskälla om gångna släkters seder och bruk.

Inspelningar
En tidig inspelning på svenska gjordes av Egon Kjerrman 1975 på julalbumet Jul med Egon.

Övrigt
Sången används också som hejaramsa i supportersammanhang. Supportrarna sjunger då "Så göra vi när vi krossa [motståndarlagets namn]", följt av den veckodag och tid på dygnet matchen spelas.

Källor

Fotnoter

Danslekar
Engelska sånger
Engelskspråkiga sånger
Sierra Torrida

Sierra Torrida (originaltitel: Two Mules for Sister Sara) är en amerikansk-mexikansk westernfilm från 1970 i regi av Don Siegel. Handlingen tilldrar sig under den franska invasionen av Mexiko 1862. Quentin Tarantino använde två musikstycken från filmen i Django Unchained från 2012.

Medverkande 
 Shirley MacLaine som Sara 
 Clint Eastwood som Hogan 
 Manuel Fábregas som Överste Beltrán
 Alberto Morin som General LeClaire 
 Armando Silvestre som amerikan 1
 John Kelly som amerikan 2
 Enrique Lucero som amerikan 3 
 David Estuardo som Juan 
 Ada Carrasco som Juans mor 
 Pancho Córdova som Juans far 
 José Chávez som Horacio
 José Ángel Espinoza som fransk officer
 Rosa Furman som Saras vän

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska westernfilmer
Amerikanska filmer 1970
1862 på film
Mexiko på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Don Siegel
Filmmusik av Ennio Morricone
Barfotavisan

Barfotavisan är en sommarsång skriven av Mats Paulson, och inspelad av honom samt utgiven 1974 på albumet Barfota 1974. Den låg också på Svensktoppen i sex veckor under perioden 15 december 1974-19 januari 1975, med åttondeplats som högsta placering.

Mats Paulson har uppgivit att upprinnelsen till Barfotavisan kommer ur en textrad i sången Blåsippor ("Nu får vi gå utan strumpor och skor").

Källor

Svenska sånger
Svensktoppsmelodier 1974
Svensktoppsmelodier 1975
Sånger 1974
Sommarsånger
Svenskspråkiga sånger
Torsten Kumfeldt

Nation:  

Karl Torsten Kumfeldt, född den 4 januari 1886 i Örebro, död den 2 maj 1966 i Stockholm, var en svensk direktör, simmare och vattenpolospelare.

Torsten Kumfeldt var son till stenhuggerifabrikören V. Gustafsson och Anna Lindh. Efter att ha utbildat sig vid tekniska högskolan i Darmstadt (examen 1907) arbetade han en period vid ett arkitektkontor innan han 1909 inträdde i den av fadern och dennes bror grundade firman Bröderna Gustafssons stenhuggeri AB, vars verkställande direktör och styrelseordförande han blev 1931. Han var också ledamot av styrelsen för Stenindustrins forskningsinstitut och ordförande samt sedermera  hedersledamot i Sveriges stenindustriförbund.

Vid sidan av sitt yrke var Kumfeldt en aktiv simmare som deltog i tre olympiska sommarspel 1908-1920. Som vattenpolospelare tog han tre olympiska medaljer. Han var också engagerad i Svenska Livräddningssällskapet och erhöll under sitt liv ett flertal simnings- respektive livräddningsrelaterade utmärkelser samt blev riddare av Vasaorden. Han var även frimurare samt medlem av Coldinuorden.

Källor
 Vem är vem inom handel och industri? 1944-45 (Örebro 1944),  sidan 289.
 Vem är det – Svensk biografisk handbok 1963 (Stockholm 1962) sidan 590.

Noter

Externa länkar 
 

Personer inom Sveriges näringsliv
Svenska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1908
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1912
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1908
Olympiska silvermedaljörer 1912
Olympiska bronsmedaljörer 1920
Svenska vattenpolospelare
Idrottare från Örebro
Riddare av Vasaorden
Födda 1886
Avlidna 1966
Män
Vilhelm Andersson

Nation:  

Cletus Vilhelm Andersson, född 11 mars 1891 i Storkyrkoförsamlingen i Stockholm, död 21 september 1933 i Matteus församling i Stockholm, var en svensk simmare, vattenpolospelare och disponent.

Anderson deltog i fyra olympiska sommarspel 1908-1924. Sina största framgångar nådda han som vattenpolospelare där han tog han två olympiska medaljer 1912 och 1920.

Realskoleexamen togs vid Kungsholmens högre allmänna läroverk 1908. Utanför idrottandet arbetade Andersson som affärsman i Stockholm 1909—1917 och i Göteborg 1917—20. Han var redaktör för Idrottsbladet 1921—1924 och disponent i Aktiebolaget Vitkopia 1925—1933.

Andersson var son till tandläkaren Cletus Andersson (1851—1911) och Ida Backholm (född 1865). Han gifte sig 1919 med en Sonja Dahlgren (född 1898). Han jordfästes och gravsattes på Norra begravningsplatsen i Stockholm den 26 september 1933.

Källor

Noter 

Svenska vattenpolospelare
Svenska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Sverige
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1912
Olympiska bronsmedaljörer 1920
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1912
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1920
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1924
Idrottare från Stockholm
Födda 1891
Avlidna 1933
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Svenska idrottare under 1900-talet
Jag tror på sommaren

Jag tror på sommaren är en sommarsång skriven av Stig Olin, och inspelad av sonen Mats Olin samt utgiven på singel 1967. Mats Olins version blev en hit på Svensktoppen i 12 veckor under perioden 21 maj till 6 augusti 1967.

Sången skrevs till sista sändningen för höstsäsongen av Frukostklubben den 21 december 1966 på uppdrag av producenten Bertil Perrolf, och Stig Olin sjöng den i programmet tillsammans med hustrun Britta Holmberg och barnen Mats och Lena. Mats sjöng den 1967 i Hylands hörna.

Källor

Musiksinglar 1967
Sommarsånger
Svenska sånger
Svensktoppsmelodier 1967
Singlar utgivna på Polar Music
Sånger 1966
Svenskspråkiga sånger
Erik Bergqvist (vattenpolospelare)

Nation:  

Erik Gustaf "Stora Berka/ Berka" Bergqvist, född 20 juni 1891 i Adolf Fredriks församling i Stockholm, död 17 februari 1954 i Kungsholms församling i Stockholm, var en svensk simmare och vattenpolospelare, som deltog i två olympiska sommarspel där han tog två olympiska medaljer vid 1912 i Stockholm och 1920 i Antwerpen. 

Erik Bergqvist var även världsmästare vattenpolo tillsammans med sitt lag, vilka turnerade i England och i stort sett var helt obesegrade. 

Erik Bergqvist var under första världskriget placerad ute i skärgården i en specialenhet som ett tag kallades för "MarinInfanterigruppen". Han iscensatte inköp av marinflyg från olika länder tillsammans med den grupp av vänner för med bas i släktens ägandes Norrpadaarkipelagen som var helt privatägd med hela den norra skärgården som  testplats. Erik Bergqvist var även grundare och delägare till Tipstjänst som skapades av honom tillsammans med bl.a. vännerna Sam Zuckerman och Max Gumpel. Erik Bergqvist var även med som amatörboxare i EM och tog brons. Erik Bergqvist var även fotbollsmålvakt för AIK och var med sin väldiga kroppshydda "en man vilken klädde på sig målburen och sparkade sönder fotbollarna med sina 48½ i skostorlek" enligt Dagens Nyheters sportredaktion, Rit Ola gjorde teckningen.

Källor 
 
 Släktföreningen för familjen Bergqvist arkiv

Noter

Externa länkar  
 

Svenska vattenpolospelare
Svenska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1912
Olympiska bronsmedaljörer 1920
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1912
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1920
Idrottare från Stockholm
Födda 1891
Avlidna 1954
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Common Monetary Area

Common Monetary Area (CMA) är en valutaunion mellan Sydafrika, Lesotho och Swaziland. Den är knuten till Sydafrikanska tullunionen, och startades i juli 1986.

Se även 
 Afrikanska monetära unionen

Källor

Fotnoter

Lesothos ekonomi
Organisationer bildade 1986
Swazilands ekonomi
Sydafrikas ekonomi
Valutaunioner
Presbyterian Church in the United States of America

Presbyterian Church in the United States of America (PCUSA) var ett reformert trossamfund, bildat 1789 i  Philadelphia, USA under ledning av John Witherspoon.

Den andra stora väckelsen i början av 1800-talet berörde många människor runt Cumberland River i Tennessee. Äldstekåren där var positiva till väckelsen och såg sig föranledd att ordinera präster utan formell utbildning, för att kunna betjäna de många människor som sökte sig till församlingarna i området. Dessa fick även avge ett modifierat prästlöfte i vilket man bara lovade att följa Westminsterbekännelsen, i den mån den överensstämde med Bibeln. Detta fick den överordnade regionala Kentuckysynoden att vidta disciplinära åtgärder. Man beslutade att upplösa det lokala äldsterådet i Cumberland och avskeda en rad av dess pastorer.
1810 samlades flera av de uteslutna och bildade ett eget, fristående Cumberlandråd som efter snabb tillväxt 1813 uppgraderades till en egen synod och slutligen 1829 till en egen kyrka, Cumberland Presbyterian Church.

Externa länkar
 PCUSA Changes to the Westminster Confession
 Presbyterianism in Kansas
 The Reunion of the Old and New-School Presbyterian Churches

Tidigare presbyterianska trossamfund
Religiösa organisationer bildade 1789
Protestantiska samfund i USA
Hugo Sällström

Hugo Sällström, född 15 december 1870 i Stockholm, död 19 februari 1951 i Stockholm, var en svensk seglare, som seglade för KSSS i Stockholm. Han blev olympisk silvermedaljör i Stockholm 1912.

Externa länkar
 SOK Hugo Sällström Läst 2011-08-18

Svenska seglare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1912
Födda 1870
Avlidna 1951
Män
Idrottare från Stockholm
Curt Schilling

Curtis Montague "Curt" Schilling, född den 14 november 1966 i Anchorage i Alaska, är en amerikansk före detta professionell basebollspelare som spelade 20 säsonger i Major League Baseball (MLB) 1988–2007. Schilling var högerhänt pitcher.

Klubbarna som Schilling representerade i MLB var Baltimore Orioles (1988–1990), Houston Astros (1991), Philadelphia Phillies (1992–2000), Arizona Diamondbacks (2000–2003) och Boston Red Sox (2004–2007). Han var under sin MLB-karriär 216–146 (216 vinster och 146 förluster) med en earned run average (ERA) på 3,46 och 3 116 strikeouts på 569 matcher, varav 436 starter.

Schilling var en av de mest framgångsrika pitchers i sin generation. Han var med och ledde Philadelphia Phillies till World Series 1993 och vann samma mästerskap 2001 med Arizona Diamondbacks samt 2004 och 2007 med Boston Red Sox. Han togs ut till MLB:s all star-match sex gånger. Han utsågs till mest värdefulla spelare (MVP) i finalen i National League (NLCS) 1993 och till MVP i World Series 2001 (tillsammans med Randy Johnson). Både 2001 och 2002 utsågs han av tidningen The Sporting News till bästa pitcher i National League. Han är en av få pitchers att uppnå 3 000 strikeouts i MLB:s grundserie.

Efter karriären har Schilling arbetat som TV-kommentator för ESPN. Han fick dock sparken därifrån i april 2016 efter en olämplig kommentar på sociala medier. Över huvud taget har Schilling efter spelarkarriären genom sina starkt konservativa politiska åsikter och kritiserade inlägg på sociala medier blivit en kontroversiell person, vilket även negativt påverkat hans chanser att väljas in i National Baseball Hall of Fame. Efter att i januari 2021 för nionde gången inte blivit inröstad framförde Schilling den unika begäran att tas bort från valsedeln till 2022 års val, då han hade sin sista chans att bli invald. Hans begäran nekades och han fanns med på valsedeln även 2022, men hans andel av rösterna sjönk kraftigt och han blev därmed inte invald eftersom man inte får vara med på valsedeln i mer än tio år.

I februari 2013 avslöjade Schilling att han uppmuntrats att dopa sig av en Red Sox-anställd när han var skadad 2008. Han ville dock inte avslöja personens identitet.

I februari 2014 tillkännagav Schilling att han hade cancer och han opererades en vecka senare. I slutet av juni samma år meddelade han att cancern hade remitterat.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

Amerikanska basebollspelare
Idrottare från Anchorage
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare i Baltimore Orioles
Spelare i Houston Astros
Spelare i Philadelphia Phillies
Spelare i Arizona Diamondbacks
Spelare i Boston Red Sox
Födda 1966
Levande personer
Män
Böda kyrka

Böda kyrka i Böda socken i Borgholms kommun på Öland tillhör Nordölands församling i Växjö stift.

Historik 
Kyrkan uppfördes ursprungligen som  absidkyrka på 1100-talet för att på 1200-talet byggas om till försvarskyrka och 1240 förses med korsarm mot norr. Vilket år kyrkan ursprungligen byggdes är okänt, men enligt Bödamissalet, en mässbok från 1300-talet rekonstruerad från remsor i pärmryggar till Gustav Vasas räkenskaper, skedde invigningen den 17 oktober. På 1500-talet byggdes en sakristia i nordost, vilken ersattes av en ny sakristia i sydost år 1700 innan en stor ombyggnad av hela kyrkan utfördes efter ritningar av arkitekten Gustaf af Sillén 1802–1803, då den fick sitt nuvarande utseende. Ovanvåningen som gjort kyrkan till en fästning revs, liksom valven. Till den medeltida kyrkan lades även ett torn i väster och en sakristia i öster. Mindre exteriöra förändringar utfördes 1942 och interiöra 1951.

Kyrkobyggnaden 
Kyrkan består av ett enskeppigt nästan kvadratiskt långhus med altarabsid i öster, med tillbyggd sakristia i öster samt torn i väster. Kyrkan är byggd av putsat murverk, gult exteriört och vitt interiört, med stora rundbågiga fönster. Kyrkan täcks av ett sadeltak täckt med kopparplåt. Tornets toppas av en lanternin och är försett med storklocka gjuten av S Ch Grönwall 1831 och lillklocka gjuten av Joh G Liljedahl 1850. Innertaket är av trä, i långhuset i form av tunnvalv.

Av den medeltida kyrkan finns kvar murverk från 1200-talet i sydväst, från 1250-talet i sydost och från 1300-talet i norr och nordost, samt kyrkorummets proportioner och nordportalen.

Inventarier 
 Kyrkans dopfunt av röd kalksten är från 1655 och tillverkad av bildhuggaren Jordan Hansson. 
 Altaruppsatsen är gjord av Jonas Berggren 1756 och den innefattade altartavlan är målad av Ivan Hoflund 1913. 
 Altarkrucifixet av Christian Berg införskaffades 1958.
 Votivskepp. Modell av briggen Saga byggd av kapten C A Aspegren,Figeholm. Gåva till kyrkan 29 juli 1943.
 Läktaren tillkom vid Silléns ombyggnation 1802–1803, då även den nytillverkade predikstolen av Anders Högström sattes upp.

Orgel
1811 inköptes en 8-stämmig orgel från Kristdala kyrka, tillverkad av Jonas Wistenius 1741, tillsammans med några läktarpannåer av Magnus Wikander från 1753.
1912 byggde Olof Hammarberg, Göteborg, en orgel med 12 stämmor.
1966 tillverkade Västbo Orgelbyggeri ett nytt helmekaniskt orgelverk med 15 stämmor fördelade på två manualer och pedal.

Nuvarande disposition:

Bilder

Källor 

Ölands kyrkor  av Ragnhild Boström. Svenska fornminnesplatser nr 53. Utgiven av Riksantikvarieämbetet 1982.Tryckt av Risbergs Tryckeri AB,Udevalla.
 
Öland Fornborgar, väderkvarnar, kyrkor och slott. Aron Borelius. Håkan Ohlssons förlag. Ö 6986/110

 Ölands kulturarv

Kyrkskeppen berättar. Om Sjöfart och Historia  på Öland av Anders Nilsson 1980. LT:s Förlag Stockholm.

Vidare läsning

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader i Borgholms kommun
Orgeldispositioner
Gunnar B. Stickler

Gunnar B. Stickler, född den 13 juni 1925, död den 4 november 2010, var en tyskfödd amerikansk pediatriker, mest känd för sitt arbete med Sticklers syndrom.

Gunnar B. Stickler föddes 1925 i Peterskirchen, Tyskland. Stickler studerade medicin vid universiteten i Wien,  Erlangen och München och tog läkarexamen 1949. Emigrerade 1951 till USA. Under de första åren ägnade han sig bland annat åt cancerstudier vid Roswell Park Cancer Institute i Buffalo, New York. 1958 blev  Stickler anställd vid Mayokliniken där han arbetade i 32 år. Stickler hade även flera viktiga uppdrag inom barnhälsovården. 1965 beskrev Stickler och hans kollegor ärftlig progressiv artro-oftalmopati vilket senare kom att kallas Sticklers syndrom. 1969 blev Stickler professor i pediatrik och har författat eller medförfattat över 200 vetenskapliga artiklar. Bland annat om öroninflammation, cykliska kräkningar och föräldrars oro för sina barns hälsa. I slutet av 1980-talet började Stickler arbeta med stödgruppen Stickler Involved People.

Se även 
Stickler Involved People

Referenser 

Amerikanska barnläkare
Födda 1925
Avlidna 2010
Män
Theodor Nauman

Theodor Nauman, född 7 december 1885 i Stockholm, död 6 februari 1947 i Stockholm, var en svensk vattenpolospelare. 

Han blev olympisk bronsmedaljör 1920.

Externa länkar
SOKs Theodor Nauman

Svenska vattenpolospelare
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1920
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Sverige
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1920
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1924
Idrottare från Stockholm
Födda 1885
Avlidna 1947
Män
Kölskinnbaggar

Kölskinnbaggar (Acanthosomatidae) är en familj inom insektsordningen halvvingar som hör till gruppen skinnbaggar. Kölskinnbaggar hör till samma överfamilj som  bärfisar (familjen Pentatomidae) och påminner om dessa till utseendet, men de båda familjerna kan skiljas åt på att kölskinnbaggarnas tarser har två leder medan bärfisar som tillhör familjen Pentatomidae har tarser med tre leder. Det finns cirka 200 kända arter av kölskinnbaggar världen över. 

I Sverige förekommer åtta arter av kölskinnbaggar. Dessa är hagtornsbärfis, brokig enbärfis, jolsterbärfis, större björkbärfis, trybärfis, blåbärsbärfis, bukprickig björkbärfis och mindre björkbärfis. Storleken varierar mellan 9 och 17 millimeter. De hittas på växtlighet som ris, buskar och träd.

Referenser

Externa länkar 

Halvvingar
Skinnbaggar
École nationale de l'aviation civile

École nationale de l'aviation civile (ENAC) är en fransk Grande École i Toulouse som bland annat utexaminerar flygingenjörer, piloter och flygledare. ENAC invigdes 1949. Dess motto är "referensen inom flyg". Skolan är grundande medlem av France AEROTECH.

Universitetet har ett Stiftelser. Kandidaterna är representerade inom ENAC Alumni Association.

Bibliografi 
 Nicolas Tenoux (MS EAGTA ENAC 2007), 6 months in the life of an Airline pilot: Daily life secrets …, 2020, Amazon, 77p., (), p. 10

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats  
 Online Executive Advanced Master Airline Management 
 
Universitet och högskolor i Frankrike
Grandes écoles
Utbildningsinstitutioner bildade 1949
Franskt flygväsen
Tekniska universitet och högskolor
Institut polytechnique des sciences avancées

Institut polytechnique des sciences avancées (IPSA) är en privat fransk högskola som utexaminerar flygingenjörer. Den invigdes 1961. Dess motto är "luft, rymd, IPSA". Universitetet räknar bland sina studenter de franska synkroniserade simmare Charlotte och Laura Tremble (klass 2025).

Historia 
Institut polytechnique des sciences appliquées skapades 1961 av Michel Cazin, Maurice Pradier och Paul Lefort, tre ingenjörer som kom från flygsektorn och bosatte sig i Paris. 2001 ändrades namnet till Institut polytechnique des sciences avancées. 2007 öppnade det ett dotterbolag i Toulouse, skyddat från den viktiga flygindustrin i området.

Den franska regeringen erkände titeln "Expert i teknik för flyg- och rymdsystem" till skolans utexaminerade 2005, och 2011 bemyndigade Commission des titres d'ingénieur institutet att tilldela titeln ingenjör. De första utexaminerade från denna ingenjör avslutade sina studier i slutet av läsåret 2013-2014. Skolan erbjuder en tvåårig förberedande cykel och en treårig avancerad cykel med specialisering i: "Telekommunikationssystem", "Ombordbaserad datoranvändning", "Elektromekaniska system", "Mekanik och strukturer" och "Energi och framdrivning". Studenterna lämnar skolan med den officiella titeln "Expert en ingénierie des systèmes aéronautiques et spatiaux".

Sedan 2017 har skolan även erbjudit en kandidatexamen i flygteknik och en sommarskola.

Kända alumn 
 Éric Boullier (1999), chef för McLaren Formel 1-team
 Julien Simon-Chautemps (2002), tävlingsingenjör för Sauber Formel 1-team

Bibliografi 
 Nicolas Tenoux (IPSA 2007), 6 mois dans la vie d’un Pilote de ligne: Les secrets du quotidien..., 2020, Amazon, 51p., (), p. 10
 Nicolas Tenoux (IPSA 2007), 6 months in the life of an Airline pilot: Daily life secrets …, 2020, Amazon, 77p., (), p. 10
 Le futur de l'avion : Les prochains défis de l’industrie aéronautique, Ivry-sur-Seine, FYP Éditions, 2020, 160 p. ()

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats  
 IPSA Alumni 

 

Universitet och högskolor i Frankrike
Grandes écoles
Utbildningsinstitutioner bildade 1961
Franskt flygväsen
Lyon
Tekniska universitet och högskolor
Tomasmässa

Tomasmässa är en alternativ form av gudstjänst inom den evangelisk-lutherska kyrkan. Avsikten är att erbjuda en annorlunda gudstjänst som det är lättare att delta i. Namnet syftar på aposteln Tomas, som tvivlade på Jesu uppståndelse.

Tomasmässan skiljer sig från den vanliga gudstjänsten främst genom det mer mångsidiga eller experimentella musikvalet, strävan efter större växelverkan med deltagarna och att gudstjänsten ofta ordnas med stora insatser av frivilliga.

Den första tomasmässan hölls i Mikael Agricola kyrka i Helsingfors den 10 april 1988. Tomasmässor firas numera regelbundet på flera orter i Finland och också i Danmark, Island, Norge, Sverige och Tyskland.

Externa länkar 
 Tomasmässor i Mikael Agricolakyrkan

Gudstjänst