kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Zapata

Zapata kan syfta på:

Personer
Emiliano Zapata, mexikansk revolutionär ledare
Orlando Zapata, kubansk demokratiaktivist

Geografi

Kuba 

 Zapatahalvön

Mexiko 

 Emiliano Zapata (ort i Mexiko, Chihuahua, Coronado), 
 Zapata (kanal), Sinaloa,

USA 

 Zapata County – ett administrativtr område i Texas
 Zapata, Texas – countyhuvudort, Texas, Zapata County,
BC2

BC2 kan syfta på:

 BC2 (liggvagn) – en svensk järnvägsvagn
 BF:BC2 – ett datorspel, se  Battlefield: Bad Company 2
Disapriset

Disapriset har instiftats av Uppsala universitet och Studentbokhandeln i Uppsala för att främja populärvetenskapligt författande och utdelas årligen sedan 2001.  Sedan Studentbokhandelns verksamhet upphört 2019 utdelas priset av Uppsala universitet ensamt.

Priset är uppkallat efter en fornnordisk mytologisk kvinnogestalt, Disa, vars klokhet gjorde henne till drottning.

Disapristagaren skall företrädesvis ha anknytning till Uppsala. Prissumman är 25 000 kronor.

Pristagare
2001 – Staffan Ulfstrand
2002 – Karin Johannisson
2003 – Fredrik Lindström
2004 – Peter Englund
2005 – Ulf Danielsson
2006 – Karin Martinsson, informatör vid Botaniska trädgården, Uppsala
2007 – Tore Frängsmyr
2008 – Lasse Berg
2009 – Pär Holmgren
2010 – Anna Kåver, KBT-psykolog och KBT-psykoterapeut
2011 – Erik Åsard
2012 – Maja Hagerman
2013 – Johan Svedjedal
2014 – Siv Strömquist
2015 – Sara Danius
2016 – Bengt Gustafsson
2017 – Carina Burman
2018 – Li Bennich-Björkman
 2019 – Lars Lambert
 2020 – Karin Hassan Jansson och Jonas Lindström
 2021 – Sofia Näsström
2022 – David Sumpter
2023 – Sofia Häggman

Referenser

Svenska litteraturpriser
Vetenskapspriser i Sverige
Priser och utmärkelser instiftade 2001
Bengt Gustafsson

Bengt Gustafsson kan avse:

 Bengt Gustafsson (militär) (1933–2019), överbefälhavare
 Bengt Gustafsson (astronom) (född 1943), professor i astrofysik vid Uppsala universitet
 Bengt Gustafsson (läkare) (1916–1986), professor i medicin vid Karolinska Institutet
 Bengt Gustafsson (politiker) (född 1960), kommunalråd och kommunstyrelseordförande i Kungälvs kommun, moderat
 Bengt Gustafsson (sångare) (1953–2022), svensk sångare
 Bengt Gustafsson (volleybollspelare) (född 1963), svensk volleybollspelare
 Bengt Gustafsson (ingenjör), svensk ingenjör, Gustaf Dahlénmedaljen 1975

Bengt Gustavsson kan avse:

 Bengt Gustavsson (politiker) (1925–2021), riksdagsledamot och landshövding i Sörmland, socialdemokrat
 Bengt Gustavsson (journalist) (född 1946), chefredaktör för Hänt Extra
 Bengt Gustavsson (fotbollsspelare) (1928–2017), "Julle", fotbollsspelare
 Bengt Gustavsson (Tre Rosor), biskop i Skara på 1400-talet
Arne Mohlin (militär)

Arne Herman Mohlin, född 9 oktober 1909 i Engelbrekts församling, Stockholm, död 2 maj 1992 i Täby församling, Stockholms län, var en svensk officer.

Mohlin blev fänrik i Fortifikationen 1930, löjtnant där 1935, kapten i ingenjörtrupperna 1940, major där 1948, överstelöjtnant 1952, överste 1955, generalmajor 1961 och generallöjtnant 1966. Han var chef för Arméstabens organisationsavdelning 1950–1953, för Göta ingenjörkår (Ing 2) 1954–1957, för Hallands regemente (I 16) 1957–1959, ställföreträdande militärbefälhavare i VI. militärområdet 1959–1961, chef för Arméstaben 1961–1963, militärbefälhavare i VI. militärområdet 1963–1966 och i Övre Norrlands militärområde 1966–1972.

Mohlin var passagerare på passagerarfartyget S/S Hansa och tillsammans med styrmannen Arne Thuresson enda överlevande när denna torpederades 1944. Mohlin blev ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1961. Han är gravsatt i minneslunden på Djursholms begravningsplats.

Utmärkelser 
   Riddare av Svärdsorden, 5 juni 1948.
   Riddare av 1:a klassen av Vasaorden, 6 juni 1952.
   Kommendör av Svärdsorden, 6 juni 1959.
   Kommendör av 1:a klassen av Svärdsorden, 6 juni 1961.
   Kommendör med stora korset av Svärdsorden, 6 juni 1968.

Källor

 Artikel i Gotländska.se

Noter

Män
Födda 1909
Avlidna 1992
Generallöjtnanter i svenska armén
Svenska regementschefer
Svenska fortifikationsofficerare
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Bengt Hultqvist

Bengt Karl Gustaf Hultqvist, född 21 augusti 1927 i Hemmesjö socken i Kronobergs län, död 24 februari 2019 i Kiruna, var en svensk rymdfysiker.

Hultqvist studerade naturvetenskap vid Stockholms högskola och påbörjade därefter forskning vid Rolf Sieverts institution för radiofysik. Han disputerade vid Stockholms universitet i april 1956.

Rolf Sievert var ordförande för den kommitté inom Kungliga Vetenskapsakademien som förberedde ett nytt geofysiskt institut i Kiruna. På hans initiativ rekryterades Hultqvist som den förste föreståndaren för Kiruna geofysiska observatorium, sedermera Institutet för rymdfysik (IRF), vid dess start 1957 och innehade den posten fram till 1994. Han var även professor i geokosmofysik vid Umeå universitet från 1967.

Hultqvist har efter sin pensionering varit en av direktörerna för International Space Science Institute (ISSI) i Bern 1994–1998. Han är en förgrundsgestalt i svensk rymdhistoria, och en av de som starkt drev Vikingprojektet, Sveriges första satellit. Förutom en rik vetenskaplig produktion, huvudsakligen inriktad på magnetosfärfysik och norrskensforskning, har han också skrivit flera populärvetenskapliga verk.

Hultqvist var ledamot av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien sedan 1972 och av Kungliga Vetenskapsakademien sedan 1974. Han promoverades till teknologie hedersdoktor vid Högskolan i Luleå 1993. 2004 tilldelades han Rossbypriset.

Hultqvist har även fått ett observatorium uppkallat efter sig, Bengt Hultqvist Observatory i Kiruna.

2007 blev han hedersmedborgare i Kiruna. Bengt Hultqvist är begravd på Kiruna kyrkogård.

Bibliografi (i urval) 
 Bengt Hultqvist, Rymden, vetenskapen och jag : en memoarbok om svensk rymdforskning under efterkrigstiden. . Stockholm: Vetenskapsakademin, 1997.
 Bengt Hultqvist, Kunskapens väg: från grundforskning till samhällsutveckling. . Kiruna: Institutet för rymdfysik, 2003.

Referenser

Noter

Källor 

Svenska professorer i rymdfysik
Personer verksamma vid Umeå universitet
Alumner från Stockholms universitet
Hedersdoktorer vid Luleå tekniska universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Academia Europaea
Personer från Hemmesjö socken
Födda 1927
Avlidna 2019
Män
Akademiker (Finland)
Pär-Arne Jigenius

Pär-Arne Jigenius, född 22 augusti 1942 i Göteborg, är en svensk journalist, författare, debattör och före detta pressombudsman. Han är son till tullöveruppsyningsman Arne Johansson Jigenius och Aina, född Bremer. Han är sedan 15 juni 1968 gift med civilekonom Elisabeth Riegnell.

Jigenius tog studenten vid Vasa högre allmänna läroverk 1962, blev civilekonom vid Handelshögskolan i Göteborg 1970 och studerade journalistik och statskunskap vid George Washington university i Washington DC. Han blev därefter marknadsanalytiker på AB Volvo 1966-67, medarbetare på Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning 1967, 2:e redaktör och ställföreträdande ansvarig utgivare där 1970-72, redaktionschef på Göteborgs-Tidningen 1972-89 samt ansvarig utgivare där 1973-89. Åren 1990-1993 var Jigenius chefredaktör (ledare, debatt och kultur) och ansvarig utgivare för Göteborgs-Posten. Han var allmänhetens pressombudsman 1993-2000. 

Pär-Arne Jigenius var styrelseledamot i Svenska tidningsutgivarnas förening 1985-93, vid linjenämnden Journalisthögskolan i Göteborg, vid Göteborgs-Postens nya AB 1985-93, i VA-nämnden i Göteborg, i styrelsen för Liseberg AB och i Svenska mässan.

Pär-Arne Jigenius har skrivit böckerna Dagspress och religion (1999) och Ansvarige utgivaren: diktator eller syndabock? (2008). Han använde signaturen Jigg.

Källor 
Vem är det : Svensk biografisk handbok 1999, red. Elisabeth Gafvelin, P. A. Norstedt & Söners Förlag, Stockholm 1998  ISSN 0347-3341 s. 543-544
The Royal Bachelors' Club 1769-1994 : Jubileumsskrift, Royal Bachelors' Club (Göteborg) & Ulf Andersson, Göteborg 1994. "Biografisk matrikel", s. 412

Externa länkar 
 

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska chefredaktörer
Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Personer med anknytning till Volvo
Journalister från Göteborg
Födda 1942
Levande personer
Män
Författare från Göteborg
Ngabö Ngawang Jigme

Ngabö Ngawang Jigme, även känd som Ngapoi Ngawang Jigme, född 1 februari 1910 i Lhasa, Tibet, död 23 december 2009 i Peking, var en tibetansk-kinesisk politiker som spelade en viktig roll under Tibets införlivande i Kina.

Biografi 

Han föddes i en aristokratisk familj i Lhasa och sändes att studera i Storbritannien. 1932 återvände han till Tibet och gick med i den tibetanska armén. 1950 fick han Dalai Lamas uppdrag att förhandla med Kinas regering och han var en av undertecknarna av Sjuttonpunktsöverenskommelsen mellan Kina och Tibet 1951. Han stannade kvar i Tibet efter upproret 1959 och fortsatte att tjäna i viktiga positioner i Folkrepubliken Kinas regering. Han var bland annat som ordförande i den autonoma regionen Tibet åren 1964-1968 och lyckades undvika förföljelse under kulturrevolutionen.

Han höll även poster inom Statsrådet och Nationella Folkkongressen. Jigme avled den 23 december 2009, 99 år gammal (100 enligt deras sätt att räkna).

Källor

  Dödsannons - Xinhua (engelska)
 Biografi från China Vitae
 
 

Kinesiska kommunister
Tibetanska politiker
Män
Födda 1910
Avlidna 2009
WP:Projekt Kina
Personer i Tibet under 1900-talet
San Giovanni Calibita

San Giovanni Calibita är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den helige Johannes Kalabytes. Kyrkan är belägen på Tiberön i Rione Ripa och tillhör församlingen Santa Maria in Campitelli.

Kyrkans historia
Kyrkan utgör sjukhuskyrka för Ospedale San Giovanni Calibita Fatebenefratelli.

Enligt legenden uppfördes kyrkan på den helige Johannes Kalabytes föräldrahem under 800-talet. Johannes föddes i en besutten familj, men han rymde hemifrån och blev vid 12 års ålder munk. Efter sex år återvände han hem som tiggare, men hans utseende var så förändrat att hans föräldrar inte kände igen honom. Han tilläts bo i en liten hydda, på grekiska κᾰλῠ́βη, därav hans tillnamn Kalabytes. Till slut avslöjades hans identitet och han begravdes vid sin död under hyddan. Senare uppfördes således en kyrka på denna plats.

Kyrkan ombyggdes omkring 1640. Francesco Borromini inbjöds att rita en ny fasad; år 1644 lade Martino Longhi den yngre fram sitt förslag. Inget av dessa förslag förverkligades, utan fasaden ritades och fullbordades 1711 av Romano Carapecchia, elev till Carlo Stefano Fontana. Fasadfrisen bär inskriptionen:

Interiören
Den enskeppiga interiören genomgick en genomgripande restaurering från 1736 till 1742; marmordekorationerna är utförda av Romano Carapecchia och freskerna och målningarna av Corrado Giaquinto. Förutom högaltaret har interiören fyra sidokapell, två på vardera sida. Takfresken, ett verk av Corrado Giaquinto, framställer Den helige Johannes av Guds förhärligande. Sjukhuset var tidigare uppkallat efter Johannes av Gud, vars anhängare så småningom grundade Den helige Johannes av Guds barmhärtiga bröder. Denna orden, i folkmun kallad Fatebenefratelli, grundade år 1584 ett sjukhus på Tiberön. Numera heter sjukhuset Ospedale San Giovanni Calibita Fatebenefratelli.

Under högaltaret vördas den helige Johannes Kalabytes reliker. Högaltarmålningen utgörs av Madonnan och Barnet uppenbarar sig för den helige Johannes av Gud, utförd av Andrea Gennaroli år 1640.

I det första sidokapellet på höger hand vördas ikonen Madonna della Lampada. Enligt legenden fanns ikonen tidigare vid Tibern utanför kyrkan och översköljdes av vatten vid en översvämning år 1557; votivljuset fortsatte emellertid att brinna. Ikonen uppbärs av två förgyllda stuckänglar, utförda av Cavalier d'Arpino. Altarmålningen i det andra kapellet till höger utgörs av Giovanni Battista Lenardis Den helige Johannes Kalabytes död.

Det första kapellet på vänster hand är invigt åt Kristi lidande. Det andra kapellet är invigt åt den helige Antonios Eremiten; altarmålningen visar helgonets död och är ett verk av Corrado Giaquinto. I kapitelsalen återfinns målningen Kristi gisslande av Mattia Preti.

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Ripa)
Rione Ripa
Tiberön
Platser med del av helgons kropp
Thorsten Cars

Thorsten Cars, född 17 juli 1930 i Stockholm, är en svensk jurist, domare och författare. Han är sonson till Otto Carlsson och brorson till Hadar Cars.

Han har studerat vid Stockholms universitet, där han blev juris doktor och docent i processrätt. Han har bland annat varit auditör i den svenska FN-bataljonen XVI (Kongo 1962), föredragande hos justitieombudsmannen (JO), byråchef hos riksåklagaren, sakkunnig i justitiedepartementet, chefsrådman vid avdelning 13 i Stockholms tingsrätt, allmänhetens pressombudsman (PO) 1980–1990, hovrättslagman i Svea hovrätt och ordförande i Institutet mot mutor 1978–1997.

Cars är från 1975 gift med filosofie magister Teresa Koperska (född 1941)

Bibliografi 
 Resning i rättegångsmål, akademisk avhandling (1959)
 Mutor och bestickning, En presentation av den nya lagstiftningen (1977–1983)   
 Pressen inför rätta. Tryckfrihetspraxis 1970–1981 (1982, tillsammans med Peter Danowsky)
 Korruption. En översikt över brottsbalkens regler om bestickning och mutbrott samt marknadsföringslagens generalklausul (1990)
 Pressetiken i praktiken. En översikt av PO/PON:s praxis (1991)
 Mutbrott, bestickning och korruptiv marknadsföring. Corruption in Swedish law (1996–2001)
 Lagen om skiljeförfarande. En kommentar (1999)
 Mutbrott och korruptiv marknadsföring. Corruption in Swedish law (2012)

Källor 
 Vem är det 1995, svensk biografisk handbok, sid.204

Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Alumner från Stockholms universitet
Män
Födda 1930
Levande personer
Villiers Engineering

Villiers Engineering Ltd var namnet på en engelsk firma som tillverkade motorcyklar och delar till cyklar. Den låg på Villiers Street i Wolverhampton.

Verksamheten startade i slutet av 1800-talet. 1902 fick man patent på ett frihjul till cyklar. Detta blev en succé. Strax efter andra världskriget tillverkade man 80 000 frihjul i veckan (4 miljoner per år).

1911 började man göra motorer. De första två åren gick det dock trögt med försäljningen, tills man gjorde sin första tvåtaktsmotor. 1956 tillverkades den 2-miljonte Villiers-motorn. 

1936 utrustades ett segelflygplan med en Villiers 250 cc motor på 9 hk, troligen världens motorsvagaste flygplan. 

1957 köpte man upp JA Prestwich Industries Ltd, som tillverkade J.A.P.-motorerna. 1962 gjordes följande uttalande:
Tillsammans tillverkar våra två bolag ett brett utbud av tvåtakts- och fyrtakts bensinmotorer och fyrtakts dieselmotorer, från 1/3 hk till 18 hk. De här motorerna sitter i många av Englands tvåtakts-motorcyklar, scootrar och trehjulingar och i det stora flertalet motorgräsklippare, jordfräsar, betongblandare, generatorer, hissar och pumpar, etcetera.

Under 1960-talet råkade engelsk motorcykelindustri i kris, och diverse sammanslagningar skedde, delvis med statliga bidrag. Villiers slogs 1966 ihop med Norton till Norton-Villiers, som 1974 blev Norton-Villiers-Triumph. Detta bolag upphörde 1978.

Källor

Brittiska motorcykeltillverkare
Ej längre existerande brittiska fordonstillverkare
Företag upplösta 1978
Goldfinger (musikalbum)

Goldfinger är bandet Goldfingers debutalbum som släpptes den 27 februari 1996. Låten "Here In Your Bedroom" fick viss uppmärksamhet i svensk radio och släpptes som singel.

Låtlista
 Mind's Eye - 2:10
 Stay - 2:22
 Here In Your Bedroom - 3:11
 Only A Day - 2:16
 King For A Day - 3:43
 Anxiety - 2:21
 Answers - 2:16
 Anything - 2:52
 Mable - 2:16
 The City With Two Faces - 1:46
 My Girlfriend's Shower Sucks - 1:08
 Miles Away - 1:55
 Nothing To Prove - 2:32
 Pictures - 2:16
 Darrin's Phone Call - 2:31
 Fuck You And Your Cat - 1:15

Album av Goldfinger
Amerikanska debutalbum
Musikalbum 1996
Christina Gyllenhammar

Christina Gyllenhammar, född Engellau 3 augusti 1936, död 7 september 2008, var en svensk socionom som var gift med Pehr G. Gyllenhammar från 1959. Hon var dotter till Volvos tidigare verkställande direktör Gunnar Engellau.

Gyllenhammar utbildade sig till socionom samt var yrkesverksam inom området kvinnor och barn med psykosociala svårigheter. Hon var medgrundare till brottsofferjouren och Kriscentrum för män i Göteborg.

Gyllenhammar tog socionomexamen i Göteborg 1959, utbildade sig i psykosocial arbetsrätt vid S:t Lukasstiftelsen 1983–1986, var kurator vid S:t Jörgens sjukhus 1973–1975 och vid BUP i Göteborg 1975–1977. Dessutom var hon engagerad i Folkpartiet i Göteborg. Hon representerade partiet i sjukvårdsstyrelsen 1980–1985 och i kommunfullmäktige 1982–1985. År 1994 flyttade Christina och Pehr till Storbritannien.

Referenser

Externa länkar
Gyllenhammar, E Christina, socionom, Onsala i Vem är hon / 1988 / s 174 

Kvinnor
Födda 1936
Avlidna 2008
Personer i Liberalerna och Folkpartiet
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Christina
Ansuya

Ansuya Rathor, född 1976 i Ojai i Kalifornien i USA, är en av världens mest kända magdansöser. Hon började dansa orientalisk dans redan som fyraåring tillsammans med sin amerikanska mor Jenaeni, som var grundaren till dansgruppen Yaleil, som betyder natten.

Ansuya är även koreograf, dansinstruktör, skådespelare och modell. Hon har gett ut både instruktionsfilmer och musik i orientalisk dans. Ansuya utmärker sig som dansös genom att vara både karismatisk och full av energi, när hon blandar indiska, spanska och afrikanska rörelser.

Ansuya har varit med på musikvideo, reklamfilm och diverse tv-program. Bland annat har hon haft en återkommande roll i den amerikanska såpan Days of our Lives. Ansuya har under tiden flyttat omkring och bott på Hawaii, i Hollywood och Los Angeles. Därefter flyttade hon till Miami i Florida och träffade musikproducenten Miles Coperland som har hand om dansgruppen Bellydance Superstars. Tillsammans med dem turnerade Ansuya både nationellt och internationellt under en längre period.

Numera bor Ansuya i Naples i Florida och lär ut orientalisk dans. När hon inte undervisar reser hon runt hela världen och håller i olika föredrag och workshops.

Utmärkelser 
Miss Teen Ojai (1989)
Best Troupe (Yaleil), IAMED’s Golden Belly Award (International Academy of Middle Eastern Dance)
Best Cabaret/Oriental Dancer (2001), IAMED’s Golden Belly Award
Best Cabaret/Oriental Dancer (2003), IAMED’s Golden Belly Award 
Best Cabaret/Oriental Dancer (2005), IAMED’s Golden Belly Award 
Best Cabaret/Oriental Dancer (2007), IAMED’s Golden Belly Award

Filmografi 
James Bond - Octopussy
The Magic of Bellydance
All New Hot Belly Dance Combinations with Superstar Ansuya
American Bellydancer (2005)
Bellydance Superstars - Live in Paris at the Folies Bergere (2005)
Lavish Layers with Ansuya
Luscious Layers with Ansuya
Finger Cymbals with Ansuya
Advanced Finger Cymbals with Ansuya (2008)
Hot Combinations with Ansuya
All New Hot Combinations
Bellydance Superstars (2004)
Ansuya - Live at Al Amir
On Fire! (2004)
Belly Dance at It's Best
The Magic of Bellydance

Videografi 
Beck and Sons of Funk

Diskografi 
Luxor Baladna (2004)
Tigi Nigsim Il Amar (2008)
On Fire! (2004)
Belly Dance at It's Best
Bellydance Superstars - volume 1 (2002)
Bellydance Superstars - volume 2 (2004)
Bellydance Superstars - volume 3 (2005)

Externa länkar 
Ansuya
Bellydance Superstars
Bellydance org.
 
Fler bilder på Ansuya

Källor 
Ansuya

Kvinnor
Amerikanska dansare
Födda 1976
Levande personer
Kriscentrum för män

Kriscentrum för män är en organisation, bildad 1997,  som vänder sig till män som har problem med sitt liv. Det kan gälla frågor som:
Har svårigheter i samband med skilsmässa och separation
Har problem med aggressivitet
Har använt våld mot partner/barn eller annan person
Har svårigheter i ditt föräldraskap
Befinner dig i någon form av livskris 

Det som Kriscentrum för män kan erbjuda är samtal (både enskilt och/eller i grupp), rådgivning och krisbearbetning. Arbetet är både förebyggande och när en kris väl har hänt. Organisationen finns på många orter i Sverige, det första började i Göteborg 1986.

Referenser

Externa länkar
Kriscentrums webbplats

Intresseorganisationer i Sverige
Al-Balad

Al-Balad (arabiska: البلد al-balad, "Landet") är den nittionde suran i Koranen med 20 verser (ayah). Suran är som en varning till den som "envist framhärdar i att förneka Våra [Allahs] budskap" (vers 19) och som inte gör sig någon brådska att slå in på den väg som "bär brant uppför" (till Jannah, vers 11). Den handlar även om tålamod och medkänsla bland de troende, muslimerna.

Externa länkar
Al-Balad på svenska (Koranens budskap) samt ljudfil med arabisk recitation

Balad
Michael M. Wood

Michael Melville Wood, född 1947, är en amerikansk diplomat som tjänstgjorde som USA:s ambassadör i Sverige fram till 20 januari 2009. Han tillträdde sitt ämbete när han ackrediterades den 8 juni 2006.

Bakgrund 
Michael Wood tog examen från Yale University och har bl.a. arbetat på medieföretaget Hanley Wood, som han var med och startade 1976.

USA:s ambassadör i Sverige 
Som ambassadör i Sverige har Michael Wood gjort samarbetet med USA och Sverige inom området förnyelsebar energi till sin profilfråga. Han har rest runt till samtliga län och har fört upp en lista på intressanta svenska företag inom branschen, kallad "One Big Thing".

Wood fick lämna sin post som sverigeambassadör efter det att den nyvalde presidenten Barack Obama tillträdde sitt ämbete den 20 januari 2009.. Hans efterträdare på posten var Matthew Barzun.

Person 
Michael Wood är god vän till George W. Bush. Han spelar gärna golf och åker mountainbike.

Han är gift med Judy och har två döttrar samt tre barnbarn. Wood bodde som ambassadör i ambassadens residens i Villa Åkerlund i Diplomatstaden, Stockholm.

Utmärkelser
Den 4 maj 2010 blev Wood tilldelad Nordstjärneorden, då han vid en ceremoni på den svenska ambassaden i Washington blev utnämnd till Kommendör av Stora Korset.

Se även
USA:s ambassad i Stockholm

Referenser

USA:s ambassadörer i Sverige
Män
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Födda 1947
Levande personer
Alumner från Yale University