kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stor rönnspirea

Stor rönnspirea (Sorbaria kirilowii ) är en art i familjen rosväxter och förekommer från sydvästra till nordöstra Kina.

Synonymer
Sorbaria arborea C.K.Schneider
Sorbaria arborea var. dubia (C.K.Schneider) C.Y.Wu
Sorbaria arborea var. glabrata Rehder 
Sorbaria arborea var. subtomentosa Rehder
Sorbaria assurgens Vilmorin & Bois 
Sorbaria sorbifolia var. dubia C.K.Schneider
Sorbaria sorbifolia var. kirilowii (Regel & Tiling) Ito
Spiraea arborea (C.K.Schneider) Bean
Spiraea arborea var. glabrata (Rehder) Bean
Spiraea assurgens (Vilmorin & Bois) Bean
Spiraea dubia Steudel
Spiraea kirilowii Regel & Tiling

Rosväxter
St Växtindex
Ndoffane

Ndoffane (alternativt Ndofane eller N'dofan) är en stad i Senegal. Den ligger i regionen Kaolack och hade 12 898 invånare vid folkräkningen 2013.

Källor

Orter i Senegal
Nioro du Rip

Nioro du Rip (eller bara Nioro) är en stad i västra Senegal. Den ligger i regionen Kaolack, 27 kilometer från gränsen mot Gambia, och hade 20 784 invånare vid folkräkningen 2013.

Källor

Orter i Senegal
Blup Blup

Blup Blup (även Lublub, tidigare Garnot-ön) är en ö bland Le Maire-öarna som tillhör Papua Nya Guinea i västra Stilla havet.

Geografi
Blup Blup utgör en del av East Sepik-provinsen och ligger endast cirka 30 km nordöst om Nya Guinea.

Den obebodda ön är av vulkaniskt ursprung och har en area om ca 3,5 km². Den högsta höjden är på cirka 400 meter över havet. Strax utanför kusten ca 200 meter sydväst ligger kobben "Mut Mut" där det finns en automatiserad väder- och geodesistation.

Historia
Den förste europé att sikta Le Maire-öarna var troligen den spanska kaptenen Ortiz de Retes 1545, men detta föll i glömska och ön siktades igen år 1616 av holländarna Willem Schouten och Jacob Le Maire under deras expedition i Stilla havet.

Under den tyska kolonialtiden tillhörde området Tyska Nya Guinea.

Externa länkar
 Volcanolive.com –  Om Blup Blup

Papua Nya Guineas öar
Melanesien
Lista över Greklands kulturministrar

Detta är en lista över Greklands kulturministrar. Posten har funnits sedan september 1971 under olika namn.

Referenser

Källor
Nils Tesch

Nils Erik Martin Tesch [te:ʃ], född 14 april 1907 i Malmö, död 10 december 1975 i Lovö i Ekerö kommun, var en svensk arkitekt.

Liv och verk
Föräldrar var apotekare Hjalmar Tesch och Harriet, född Evald-Larsen (1882-1915). Nils Tesch utbildade sig till arkitekt vid Kungliga Tekniska Högskolan 1930 och vid Arkitekturskolan KKH åren 1932-1934. Därefter hade han anställningar hos bland andra Paul Hedqvist. År 1936 öppnade han eget kontor. Han var 1934-45 kompanjon med Lars Magnus Giertz. Sin bakgrund som funktionalist förenade han med traditionalismen till en egen stilriktning. Tillsammans med Peter Celsing utförde han tävlingar och vissa projekt som Rotundan på Kungliga Operan i Stockholm. Ett av hans sena arbeten är  Näringsdepartementets hus i stadsdelen Norrmalm i Stockholm som anses ha mycket stort kulturhistoriskt värde och som ingår i Stadsmuseets Norrmalmsinventering. Tesch blev ledamot av Akademien för de fria konsterna 1960.

Nils Tesch var gift första gången 1931–44 med Aino Neovius (1911-) från Finland och andra gången från den 3 december 1951 med Kajsa Björner (1917–1971). Han var svärfar till Carl Fredrik Reuterswärd.

Verk i urval

 Villa Wehtje, Djursholm, 1939
 Solna läroverk, 1947
 Nitrolackfabriken i Liljeholmen, 1943–1944 
 Ångpannecentralen, Beckers färgfabrik, 1945
 Spredfabriken i Liljeholmen, 1951–1953
 Östra Mölna radhusområde, Lidingö, 1954, byggt under 1960-talet
 Operakällarens tillbyggnad tillsammans med Peter Celsing, 1956-1960
 Villa Smith i Mölna, Lidingö, 1959
 Huvudkontor för Rederi AB Rex, Strandvägen 23, Stockholm 1959-1961
 Villa Axelsberg, Lovön, 1960-talet
 Stortorgets julmarknads marknadsbodar, 1961
 Örebro länsmuseum, 1963
 Tomaskyrkan, Västerås, 1965, byggd 1970
 Näringsdepartementets hus, Stockholm, 1969-1971

Bilder

Referenser

Noter

Källor

Nationalencyklopedin på internet (prenumerant). Uppslagsord : Nils Tesch

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Malmö
Mottagare av Prins Eugen-medaljen
Födda 1907
Avlidna 1975
Män
Ledamöter av Konstakademien
Koil

Koil (även Keul, tidigare Deblois-ön ) är en ö bland Le Maire-öarna som tillhör Papua Nya Guinea i västra Stilla havet.

Geografi
Koil utgör en del av East Sepik-provinsen och ligger endast cirka 40 km nordöst om Nya Guinea och cirka 15 km sydöst om huvudön Vokeo. Dess geografiska koordinater är .

Ön är en korallö och har en area om ca 2 km². Den högsta höjden är på cirka 90 m ö.h. Befolkningen uppgår till ca 700 invånare fördelad på små byar längs kusten.

Historia
Le Maire-öarna upptäcktes troligen redan 1545 av spanske kapten Ortiz de Retes men föll i glömska och upptäcktes igen 1616 av nederländske Willem Schouten och Jacob Le Maire under deras expedition i Stilla havet.

Under den tyska kolonialtiden tillhörde området Tyska Nya Guinea.

Externa länkar
 om Koil, längre ned på sidan
 om Koils historia

Papua Nya Guineas öar
Melanesien
Syrianska IF Kerburan

Syrianska IF Kerburan - som i folkmun endast kallas för "Syrianska IF" - är en fotbollsförening från Västerås som bildades år 1977. Laget spelar sina matcher på Wenströmska IP på Vallby i Västerås. Mellan åren 2008-2016 spelade man dock sina hemmamatcher på den större Iver Arena innan man valde att flytta hem till Vallby igen inför säsongen 2017.

Syrianska är det lag som innehar publikrekordet på Iver Arena då man besegrade lokalkonkurrenten Västerås SK med 2-1 inför 6 441 åskådare den 5 september 2010.

Namnet "Kerburan" är den syrianska by i Turabdin som de flesta syrianer i Västerås härstammade från under 1970-talet. 1977 skapades Syrianska Kulturföreningen (SKF). Fotbollen var då en sektion inom kulturföreningen och laget hette Kerburan SK. De första två åren spelade man i de lokala korpserierna innan man 1979 för första gången registrerades för seriespel. Inför säsongen 1993 ändrade man det gamla namnet Kerburan SK till dagens Syrianska IF Kerburan. Därmed blev man också en renodlad idrottsförening.

Lagets första säsong i Division 1 Norra spelades 2009 och det var första gången man låg så högt i seriesammanhang. Tränaren var meriterade Edmond Lutaj som tränade laget även 2007.

Säsongen 2023 spelar Syrianska IF Kerburan i division 4 Västmanland.

Tidigare resultat

Källor
Syrianska IF - officiell webbplats
Syrianska IF på Svenskafans.com

Noter

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1977
Liten rönnspirea

Liten rönnspirea (Sorbaria grandiflora) är en art i familjen rosväxter och förekommer från östra Sibirien till Amur.

Synonymer 
Spiraea grandiflora Sweet 

Rosväxter
Li Växtindex
Theodor Höijer

Carl Theodor Höijer, född 20 februari 1843 i Helsingfors, död där 31 oktober 1910, var en finländsk arkitekt.

Karriär
Höijer var en av de ledande finländska arkitekterna under sin tid. Han blev klar med sina arkitekturstudier vid Kungliga konstakademien i Stockholm år 1868. Tillsammans med Frans Anatolius Sjöström, Axel Loenbom och Theodor Decker hade han en arkitektbyrå åren 1872–1876. Efter att byrån avvecklats jobbade han ensam som arkitekt. 

Åren 1872–1876 var Höijer den första läraren i arkitekturritning i Polytekniska institutet (nuvarande Tekniska högskolan, Helsingfors). Han undervisade en andra period 1902–1903.

Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Produktion

Höijers produktion är främst koncentrerad till hans hemstad Helsingfors där han planerade flera affärs- och bostadsbyggnader under slutet av 1800-talet. Många av dem var ritade i nyrenässans. 

Sandudds gamla begravningskapell, 1873
Richardsgatans bibliotek, 1881
Grönqvistska huset på Norra Esplanaden, 1883
Helsingfors huvudbrandstation (Skillnadens brandstation), 1891 
Ateneum, 1887
Hotell Kämp på Norra Esplanaden
Kalevahuset vid Skillnaden
Norrménska huset på Skatudden, 1897, rivet 1960
Villa Ideshem på Tammelund, 1898
Hubers hus på Mannerheimvägen, rivet 1960
Skohas hus på Centralgatan, rivet 1960, ersatts av Korvhuset

Höijer planerade också ombyggnaden av den medeltida brandskadade Helsinge kyrka i nygotisk stil år 1893. I övriga Finland har Höijer ritat bland andra Messuby nya kyrka (1879) och några industribyggnader.

Galleri

Källor

Externa länkar 

 
 
 
 
 

Finlandssvenska tekniker
Finlandssvenska arkitekter
Finländska arkitekter under 1800-talet
Arkitekter från Helsingfors
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Födda 1843
Avlidna 1910
Män
Gustaf Nyström

Karl Gustaf Nyström, född 21 januari 1856 i Helsingfors, död där 30 december 1917, var en finländsk arkitekt, som är känd för flera betydande byggnader i Helsingfors. Han var bror till Alexander Nyström.

Utbildning 
Gustaf Nyström utexaminerades från Polytekniska institutet i Helsingfors 1876 och efter något års praktik på Frans Anatolius Sjöströms byrå, där han bland annat deltog i planeringen av institutets nya byggnad vid Sandvikstorget, erhöll han ett stipendium för studier i Wien, där han 1878–1879 studerade under Heinrich von Ferstel.

Karriär 
Efter återkomsten från Wien verkade Nyström som lärare i byggnadskonstruktion vid institutet 1879–1885, i arkitektur från 1885 till 1895 då han utnämndes till professor. År 1903 blev han rektor för Polytekniska institutet, och efter undervisningsreformen 1908 då institutet blev Tekniska högskolan var han föreståndare för arkitekturavdelningen. Parallellt fungerade han tidvis också som lärare vid Ateneum

Från 1884 invaldes Nyström i Helsingfors stadsfullmäktige och verkade i många år som ordförande i stadsplaneringskommittén. År 1899 var han en av vinnarna i planeringstävlingen för stadsdelen Tölö. Förslaget förverkligades inte, men han var med och planerade den definitiva lösningen tillsammans med den kände arkitekten Lars Sonck. 

Nyström var mycket produktiv och deltog i planeringen av tiotals byggnader i Helsingfors. Han var en av de sista som tillämpade nyrenässans i stor skala i Finland. Han var också intresserad av historiska byggnader och var med och såg till att de dokumenterades ordentligt. I sin undervisning torde han även ha haft sin inverkan på att den uppväxande arkitektkåren hade respekt för gamla material och metoder, och i sista hand också till en del till att utvecklingen tog kurs mot nationalromantiken.

Verk i urval
Gamla Saluhallen vid Salutorget i Helsingfors, 1889
Palmsalen i Kaisaniemi botaniska trädgård, 1889
Statsarkivet, Fredsgatan i Helsingfors, 1890
Ständerhuset, Helsingfors, 1891
Läroverket för gossar och flickor, 1894 (även kallad Brobergska skolan, nuvarande Designmuseet)
Åbo saluhall, 1896
Tull- och packhuset på Skatudden, 1898
Föreningsbankens i Finlands byggnad, Alexandergatan 36B i Helsingfors, 1898
Åbo konstmuseum, 1900
Kajana järnvägsstation, 1904
Flygelbyggnad till Nordenlunds herrgård i Sysmä, 1880

Bildgalleri

Källor

Externa länkar
 

fotografier av Nyströms viktigaste verk i Helsingfors (texterna på finska)
 

Finländska arkitekter under 1800-talet
Personer verksamma vid Tekniska högskolan i Helsingfors
Födda 1856
Avlidna 1917
Män
Arkitekter från Helsingfors
Finländska arkitekter under 1900-talet
Finlandssvenska tekniker
M/S Navigo

Navigo (M/T Navigo) är ett svenskflaggat tankfartyg som ägs av Rederi AB Donsötank. Fartyget är avsett att frakta olja och kemikalier och har sitt främsta verksamhetsområde i Nordsjön och vattnen runt Brittiska öarna.

Fartyget är byggt 1991 av EB Industri og Offshore A/S, Brevik Norge och togs i drift 1992. Navigo är en så kallad dubbelskrovstanker med en lastkapacitet på 19630 m³.

Fartyget är känt från TV-serien Landgång. Landgång skildrar livet ombord på Navigo med tonvikt på fartygets mäss där skeppskocken German Zamudio och programledaren Anne Lundberg huserar.

Referenser

Noter

Externa länkar
donsotank.se - DonsöTank

Svenska fartyg
Tankfartyg
Étienne-Gaspard Robert

Étienne-Gaspard Robert verksam under aristnamnet Étienne Robertson född i 1764 Liège Belgien död 1837, var en belgisk magiker och ballongflygare. 

Robertson reste från land till land och genomförde ballonguppstigningar han marknadsförde sig som professor. 18 juli 1803 genomför han tillsammans med Auguste Lhoëst en flygning mellan Hamburg och Hanoover i en Montgolfiére döpt till L'Entreprenant. Han gör en uppstigning 30 juni 1804 i Sankt Petersburg och 18 augusti 1804 i Riga.   
Därefter besöker han Danmark med sin ballong. 7 september 1806 genomför han en uppstigning i Stockholm han landar efter 4 minuter i Humlegården, därmed blev han den första person som genomfört en flygning i Sverige. Med i ballongen har han ett litet djur som han släpper ner med hjälp av en fallskärm.

Referenser 

Ballongflygare
Belgiska flygpionjärer
Födda 1764
Avlidna 1837
Män
Personer från Liège
Personer i Belgien under 1800-talet
Barnvälsignelse

Barnvälsignelse är en tradition i de kristna församlingar, samfund och kyrkor som utför troendedop i stället för att döpa spädbarn, exempelvis inom Evangeliska frikyrkan, Pingströrelsen och Svenska baptistsamfundet. Syftet är att barnet själv, när det blir äldre, ska kunna ta ett eget beslut om troendedop.

Däremot i Svenska Missionskyrkan förekommer både barndop och barnvälsignelse.

Barnvälsignelsen som ofta sker i församlingens mitt, under söndagens huvudgudstjänst, är en handling som går tillbaka på Jesu handling då man förde barn fram till honom för att han skulle välsigna dem. (Luk 18:15-17)

Barnvälsignelsen är inte jämförbart med bruket att döpa spädbarn, utan är ett sätt att tacka Gud för det nyfödda barnet och önska lycka och välgång för det. Detta utan att ge barnet en religionstillhörighet eller medlemskap i församling.

Se även
 Välsignelse

Pingströrelsen
Kyrklig handling
Sketches of Spain

Sketches of Spain är ett album av Miles Davis, inspelat mellan november 1959 och mars 1960. Davis samarbetade med arrangören och kompositören Gil Evans för att skapa en mix av jazz och spansk folkmusik, inklusive en förlängd version av den andra satsen i Joaquin Rodrigos Concierto de Aranjuez och stycket "Will o' the Wisp" från en balett av Manuel de Falla. 

År 2003 listades Sketches of Spain som nummer 356 på Rolling Stones lista The 500 Greatest Albums of All Time.

Låtlista
Concierto de Aranjuez (Adagio) (Joaquín Rodrigo) – 16:24
Will o' the Wisp (Manuel de Falla) – 3:52
The Pan Piper (Gil Evans) – 3:59
Saeta (Gil Evans) – 5:05
Solea (Gil Evans) – 12:21
Bonusspår på cd-utgåvan från 2000
Song of Our Country (Gil Evans) – 3:23
Concierto de Aranjuez (alternative take; part 1) – 12:04
Concierto de Aranjuez (alternative take; part 2 ending) – 3:33

Medverkande
Miles Davis – trumpet, flageolett, flygelhorn
Gil Evans – arrangemang, dirigent
Danny Bank – basklarinett
Billy Barber – tuba
John Barrows – valthorn
Albert Block – flöjt
Al Block – flöjt, tuba, oboe
James Buffington – valthorn, Fender Rhodes
Eddie Caine – flöjt, flygelhorn
Paul Chambers – bas
Earl Chapin – valthorn
Jimmy Cobb – trummor
Johnny Coles – trumpet
Harold Feldman – klarinett, flöjt, oboe
Bernie Glow – trumpet
Dick Hixon – trombon
Elvin Jones – slagverk
Taft Jordan – trumpet
Jack Knitzer – fagott
Jose Mangual – slagverk
Jimmy McAllister – tuba
Tony Miranda – valthorn
Louis Mucci – trumpet
Romeo Penque – oboe
Janet Putnam – harpa
Frank Rehak – trombon
Ernie Royal – trumpet
Joe Singer – valthorn

Källor

Musikalbum 1960
Album av Miles Davis
Tonhål

Tonhål är hål i blåsinstrument som öppnas eller stängs med klaffar eller direkt med fingrarna. Tonhålens avstånd från tongeneratorn, d.v.s. munstycke eller läppar, avgör tonhöjden.

Se även
Flöjt
Kohorn

Blåsinstrument
Moka

Moka kan avse:

 Mockakaffe – en varietet av kaffesorten Arabica
 Mokabryggare - en typ av kaffebryggare

Geografi

Japan
 Mooka - en stad i Tochigi prefektur, Japan (ibland transkriberat som Moka)

Mauritius 

 River Moka, vattendrag, 
 Moka (distrikt), distrikt, 
 Moka (ort), 

Robotskapade Mauritiusförgreningar
Joseph Tardini

Joseph (Giuseppe) Giacomo Filippo Tardini, född 1817 i Hertigdömet Modena och Reggio, död 20 september 1851, var en italiensk ballongflygare. 

Tardini kom från en välsituerad familj. Han genomförda uppstigningar i Frankrike, Polen och Ryssland innan han kom till Danmark och Sverige. Hans ballong hette Samson och hade tillverkats i St. Petersburg. Tardini gjorde ett flertal ballonguppstigningar med charlierballongen i Sverige 1851. Det är folkfest på Tivoli i Djurgården när Tardini skall flyga med sin ballong Samson, före uppstigandet släpper de ett antal mindre ballonger för att se hur vindarna blåser, medan ballongen fylls med vätgas spelar hela Kungliga Andra Livgardets Musik-corps under ledning av Fredric Sjöberg. Kostnaden för att se uppstigningen var 16 skilling banko. Med på uppstigningen lovade Tardini att medtaga en Herre som dertill anmält sig.

Med på uppstigningen 13 juli 1851 var greve Per Ambjörn Sparre, som därmed blev den första svensk som dokumenterat flög. Efter starten viftade Tardini med en röd vit fana medan ballongen drev iväg mot sydväst. Den steg sedan till en betydande höjd och folkmassan tappade kontakten med den på grund av en frambrytande regnby. Ekipaget landade på en åker i Jakobsberg i Hornstull där en stor mängd folk samlades för att hjälpa till med nedpackandet av ballongen. Tardini och Sparre gör en ny uppstigning redan den 20 juli. Tardinis ballongflygningr var ett stort folknöje i Stockholm sommaren 1851. Bland annat kungafamiljen tillhörde de tusentals som följde flygningarna.

Under hösten 1851 förflyttade Tardini sig till Danmark där han genomförde uppvisningar samtidigt som han gjorde flera färder över Öresund. Han drunknade där vid en uppstigning den 20 september 1851. Det var den första dödsolyckan med ballong i Skandinavien.

Litteratur 
I Postryttaren 2001, årsbok för Postmuseum, finns fler fakta och illustrationer. Björn Sylwan berättar om frimärkstillverkaren P. A. Sparre och hans kontakter med Tardini.

Källor 

Födda 1817
Avlidna 1851
Italienska ingenjörer
Italienska ballongflygare
Män
Association internationale des étudiants en sciences économiques et commerciales

AIESEC (tidigare känt som Association internationale des étudiants en sciences économiques et commerciales) är, enligt egen uppgift, världens största studentorganisation. Organisationen finns i över 100 länder och erbjuder studenter möjligheter att få praktisk arbetslivserfarenhet som komplement till sina studier. AIESEC förser samtidigt företag och organisationer med internationell högkompetent arbetskraft.

På senare år har efterfrågan på kompetenta ledare tillsammans med en stor kunskap inom ledarskap gjort att organisationen även satsar mycket på ledarskapsträning. Ett annat fokusområde är att erbjuda dess medlemmar utmanande och utvecklande arbetsuppgifter så att alla kan få chansen att växa inom organisationen.

I Sverige har AIESEC sju kontor vid sex olika lärosäten. Varje år anordnas 3 nationella konferenser av AIESEC och internationellt anordnas årligen över 300 konferenser med olika innehåll.

Externa länkar 
 AIESEC:s webbplats

Studentorganisationer
Indisk rönnspirea

Indisk rönnspirea (Sorbaria tomentosa) är en art i familjen rosväxter och förekommer östra Afghanistan, Tadzjikistan, Nepal, norra Pakistan och nordvästra Indien.

Två varieteter erkänns:

var. tomentosa. Finns i hel autbredningsområdet.
var. angustifolia. Från östra Afghanistan och norra Pakistan.

Synonymer
var. tomentosa
Basilima lindleyana (Wallich ex Lindley) Kuntze nom. illeg.
Schizonotus tomentosus Lindley Sorbaria lindleyana (Wallich ex Lindley) Maxim. nom. illeg.	Spiraea lindleyana Wallich ex Lindley 	
var. angustifolia (Wenz.) Rahn Schizonotus aitchisonii (Hemsley) SkeelsSorbaria aitchisonii (Hemsley) Hemsley ex Rehder 	Spiraea aitchisonii Hemsley Spiraea sorbifolia var. angustifolia Wenz. 

Källor
Rahn, K. (1989) A survey of the genus Sorbaria (Rosaceae)''. Nordic J. Bot. 8:557–563. 

Rosväxter
In Växtindex
Proud Words on a Dusty Shelf

Proud Words on a Dusty Shelf är Ken Hensleys första soloalbum (under eget namn) från 1973.

Skivan spelades in kort efter att Uriah Heep släppt sin skiva Uriah Heep Live. Hensley spelade själv gitarr, keyboard och sjöng på skivan. Till de musiker som medverkade på skivan hör Uriah Heeps basist Gary Thain och trummis Lee Kerslake. På grund av marknadsföringen av Uriah Heeps skiva Sweet Freedom fanns ingen tid för Hensley att marknadsföra Proud Words on a Dusty Shelf.

Låten "Cold Autumn Sunday" spelas då och då på amerikanska radiostationer, vilket Ken Hensley i flera intervjuer har uttalat sig gillande om.

Låtlista 
Samtliga låtar skrivna av Ken Hensley.

 "When Evening Comes" - 4:37
 "From Time to Time" - 3:37
 "A King Without a Throne" - 3:54
 "Rain" - 3:16
 "Proud Words" - 3:15
 "Fortune" - 5:18
 "Black Hearted Lady" - 3:38
 "Go Down" - 3:11
 "Cold Autumn Sunday" - 5:30
 "The Last Time" - 2:48

Musikalbum 1973
Album av Ken Hensley
Brittiska debutalbum
Pressobryggare

I en pressbryggare (även kallad kaffepress) tillreds kaffe genom att antingen ett speciellt grovmalet kaffe ofta marknadsfört under namn som bistro- eller pressokaffe, eller ett vanligt bryggkaffe placeras i botten på kannan varefter hett vatten (92-96 °C) tillsätts. Kaffet rörs om innan locket placeras på kannan med filtret vilande ovanpå kaffeblandningen. Detta får dra i tre till fem minuter sedan pressas filtret långsamt ned genom kaffet så att sumpen samlas i botten av kannan under filtret. Kaffet är nu färdigt att serveras direkt ur kannan.

Eftersom filtret i en pressobryggare inte är lika finmaskigt som ett vanligt kaffefilter behåller kaffet mer av sin smak och av sina eteriska oljor. 

Köksredskap
Kaffe
Varg-Olle Nygren

Harald Olof Ingemar ”Varg-Olle” Nygren, känd som Varg-Olle Nygren, född 11 november 1929 i Stockholm, död 13 februari 2021 i Ipswich i Storbritannien, var en svensk motorcykelförare. Han avverkade mer än 30 000 tävlingsheat, var internationellt aktiv i sex olika motorcykelgrenar och deltog i fem individuella VM-finaler (sju totalt)  i speedway.

Biografi
Nygren var född och uppväxt på Södermalm i Stockholm  och fick sitt genombrott i speedwayklubben Vargarna, där han debuterade som 17-åring. Han blev snabbt Sveriges mest kända speedwaystjärna och gavs namn från klubben – Varg-Olle. År 1949 vann han för första (och enda)  gången SM i speedway, och han fortsatte sedan som professionell förare till han var 50. 1954 tog han med brons Sveriges första VM-medalj i speedway.

Varg-Olle Nygren var sedan 1963 (alternativt 1966)  bosatt i Storbritannien där han drev en speedwayskola. Under somrarna besökte han dock Täby och Örebro.

Nygren tävlade också framgångsrikt i bilracing  och prövade på det mesta annat som gått på hjul, som motocross, isracing, TT-loppet på Isle of Man och enduro.

Tillsammans med bland andra Ove Fundin (72 år), flerfaldig världsmästare i speedway, samt Posa Serenius (58 år), världsmästare i isracing, körde Nygren (76 år gammal) år 2006 på motorcykel med en sammanlagd sträcka av 1 452 mil på 49 dagar från Seoul i Sydkorea, genom Sibirien, Mongoliet, Kazakstan, Ryssland och Finland till målet utanför Grand Hôtel i Stockholm, där de firade med en flaska champagne. I Mongoliet hade Nygren insjuknat akut och måste läggas in på sjukhus i Ulan Bator under några dagar, men han fortsatte sedan resan efter att ha skrivits ut.

Privat
Olle Nygren hade fyra barn – två döttrar och två söner. Han avled i sviterna av strupcancer och covid-19.

VM-finaler
1953 – London/Wembley – fyra
1954 – London/Wembley – trea
1955 – London/Wembley – åtta
1958 – London/Wembley – sjua
1959 – London/Wembley – fyra

Referenser

Svenska roadracingförare
Svenska speedwayförare
Svenska isracingförare
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenskar i Storbritannien
Personer som avlidit av covid-19
Idrottare från Stockholm
Födda 1929
Avlidna 2021
Män
Valentano

Valentano är en stad och en kommun i provinsen Viterbo i regionen Lazio i centrala Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Capodimonte, Cellere, Farnese, Gradoli, Ischia di Castro, Latera, Piansano och Pitigliano.

Referenser

Externa länkar
 Valentanos officiella webbplats

Kommuner i provinsen Viterbo
Orter i Lazio