kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Smaragdstrupe

Smaragdstrupe (Abeillia abeillei) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende och läte 
Smaragdstrupen är en mycket liten kolibri med kort näbb. Den känns bäst igen på den lilla storleken, en stor vit fläck bakom ögat och rätt fylligt kvittrande läte.

Utbredning och systematik 
Smaragdstrupen förekommer i Centralamerika. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Abeillia abeillei abeillei - förekommer i bergsområden i sydöstra Mexiko till norra Honduras
 Abeillia abeillei aurea - förekommer i bergsområden i södra Honduras och norra Nicaragua

Levnadssätt 
Smaragdstrupen är en ovanlig fågel i fuktiga städsegröna eller tall- och ekskogar i höglänta områden. Den födosöker vanligen lågt, vanligen i blommor utmed vägrenar eller skogskanter. Flykten är vanligen snabb och svår att följa.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till mellan 20 000 och 50 000 vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga art- och släktesnamn hedrar Grégoire Abeillé (död 1848), fransk läkare, ornitolog och samlare av specimen.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Fläckkolibri

Fläckkolibri (Adelomyia melanogenys) är en sydamerikansk fågel i familjen kolibrier.

Utseende och läte 
Fläckkolibrin är en liten brunaktig kolibri med tydlig svart kind och ett ljusbeige ögonbrynsstreck. Strupen är fläckad i varierande grad. Ryggen är grön och stjärten mörk med beigefärgade hörn. Ansiktsteckningen påminner om eremiter i Phaethornis, men kombinationen av litet utseende, rak mörk näbb och tvärt avskuren stjärt är unik.

Utbredning och systematik 
Arten är det enda i släktet Adelomyia. Den förekommer i Sydamerika och delas in i åtta underarter med följande utbredning:
 melanogenys-gruppen
 Adelomyia melanogenys cervina – västra och centrala Anderna i Colombia
 Adelomyia melanogenys sabinae – östra Andernas västsluttning i Colombia (Santander och Boyacá)
 Adelomyia melanogenys melanogenys – Anderna i Venezuela och Andernas östsluttning från Colombia till norra Peru
 Adelomyia melanogenys connectens – södra Colombia (övre Magdalenadalen i Huila)
 Adelomyia melanogenys debellardiana – bergsområde Serranía de Perijá på gränsen mellan Colombia och Venezuela
 Adelomyia melanogenys aeneosticta– bergsområden i centrala och norra Venezuela
 Adelomyia melanogenys chlorospila – Anderna i sydöstra Peru (Amazonas till Cuzco)
 Adelomyia melanogenys maculata – Andernas västsluttning i sydvästra Colombia, Ecuador och norra Peru
 Adelomyia melanogenys inornata – Anderna i sydöstra Peru (Puno), Bolivia och nordvästra Argentina (Jujuy och Salta)

Underarten inornata inkluderas ibland i chlorospila.

Levnadssätt 
Fläckkolibrin förekommer på 1000 till 3000 meters höjd i skog eller skogsbryn. Där födosäker den lågt. Den kan också besöka fågelmatningar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Bilder

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Purpurglansrygg

Purpurglansrygg (Aglaeactis aliciae) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende och läte 
Purpurglansrygg är en stor (12–13 cm) kolibri med huvudsakligen brun fjäderdräkt. Den är jordbrun på huvud och mantel, glänsande ametistfärgad på nedre delen av manteln och övergumpen, medan övre stjärttäckarna är guldgröna. Undersidan är mestadels mörkbrun, förutom vitt på tygel, strupe och övre delen av bröstet. Stjärten är bronsfärgad med vit spets. Honan liknar hanen men glansen på ovansidan är tillbakabildad eller syns inte alls. Lätet är ett tunt och ljust "tsuit tsEEt tsuit tsEEt tsuew".

Utbredning och status 
Fågeln förekommer i Andernas östsluttning i norra Peru (La Libertad och Ancash). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Purpurglansryggen har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 1 000–2 500 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Fågeln är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Alice Robinson, fru till en W. Robinson, en amerikansk upptäcktsresande som samlade in typexemplaret.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Magentaglansrygg

Magentaglansrygg (Aglaeactis castelnaudii) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Arten delas in i två underarter:
 A. c. regalis – förekommer i Anderna i centrala Peru (Huánuco, Pasco och Junín)
 A. c. castelnaudii – förekommer i Anderna i södra Peru (Huancavelica, Ayacucho, Apurimac och Cuzco)

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Regnbågsglansrygg

Regnbågsglansrygg (Aglaeactis cupripennis) är en fågel i familjen kolibrier

Utseende 
Regnbågsglansrygg är en stor och mörkbrun kolibri med nedre delen av ryggen och övergumpen glänsande i lila och guld. Liksom andra glansryggar har den en relativt kort näbb för att vara en kolibri.

Utbredning och systematik 
Regnbågsglansryggen förekommer i Anderna från Colombia till södra Peru. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Aglaeactis cupripennis cupripennis – förekommer från Colombia till Ecuador och centrala Peru
 Aglaeactis cupripennis caumatonota – förekommer i södra centrala Peru (Junín, Apurimac, Ayacucho och Cuzco)

Levnadssätt 
Regnbågsglansryggen hittas i höga bergstrakter, på halvtorra bergsryggar och i molnskog.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Nalle Puh – En hjärtlig dag

Nalle Puh – En hjärtlig dag (engelska: Winnie the Pooh: A Valentine for You) är en 30 minuter lång amerikansk tecknad film från 1999, producerad av Walt Disney Television Animation.

Nalle Puh – En hjärtlig dag var sista gången Paul Winchell spelade Tigers röst innan han gick i pension 2000.

Handling 
Puh och hans vänner har inte sett Christoffer Robin på några dagar. När de så småningom hittar honom är han djupt försjunken i att skriva kort till sin flickvän. Uggla förklarar att ett bett från en kärleksfluga har gjort Christoffer Robin förälskad i en flicka. Vännerna känner sig försummade, så de ger sig djupt in i mörka skogen i jakt på ytterligare en kärleksfluga som de tror ska kunna "bota" Christoffer Robin.

Originalröster 
Jim Cummings - Nalle Puh, Tiger (sång)
John Fiedler - Nasse
Paul Winchell - Tiger (tal)
Ken Sansom - Kanin
Peter Cullen - I-or
Andre Stojka - Uggla
Michael Gough - Sorken
Brady Bluhm - Christoffer Robin
David Warner - Berättare

Svenska röster 
Guy de la Berg - Nalle Puh
Michael Blomqvist - Nasse
Rolf Lydahl - Tiger
Charlie Elvegård - Kanin
Bengt Skogholt - I-or
Gunnar Uddén - Uggla
Hans Lindgren - Sorken
Anton Nyman - Christoffer Robin
Ingemar Carlehed - Berättare

Externa länkar 

Amerikanska animerade filmer
Disneyfilmer
Filmer 1999
Animerade filmer 1999
Animerade musikalfilmer
Malakitglansrygg

Malakitglansrygg (Aglaeactis pamela) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Malakitglansryggen förekommer i Anderna i västra Bolivia (La Paz och Cochabamba). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Bolivia
Venezuelasylf

Venezuelasylf (Aglaiocercus berlepschi) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Venezuelasylfen är en praktfull kolibri med hos hanen mycket förlängda yttre stjärtpennor. Det syns tydligt i kroppslängden, där hanen är 22 cm lång (varav stjärten 14-15 cm) och honan endast 9,5–11 cm. 

Hanen har kort svart näbb, grönglänsande ovansida med mörkare grönglittrande hjässa. Undersidan är bronsgrön med lysande blått på strupen. De extremt långa och breda yttre stjärtpennorna är djupt violetta innerst och blå längst ut, medan de kortare mittersta pennorna är gröna. 

Honan är grönglänsande ovan med blå hjässa. På undersidan är den vit på strupe, bröst och buk, på flankerna grön. Den något kluvna stjärten är grön och mycket kortare än hanens. 

Arten är mycket lik grönstjärtad sylf, men nominatformen och underarten margarethae av denna art har blått på hjässan och gröna spetsar på stjärtpennorna hos hanen, medan honan är kanelbrun under. Underarten caudatus har helblå stjärt och saknar blått på strupen.

Utbredning och systematik 
Fågeln lever i bergsområdena Sucre och Monagas i nordöstra Venezuela. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Internationella naturvårdsunionen (IUCN) kategoriserar arten som starkt hotad.

Namn 
Sylf betecknar ett andeväsen som förknippas med luften. Den kvinnliga motsvarigheten kallas sylfid. Inom vissa neopaganistiska religioner eller liknande anses sylfider/sylfer vara en av fyra grupper av elementarväsen. Sylferna representerar då luften. Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den tyske ornitologen Hans von Berlepsch (1850-1915).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Venezuela
Violettstjärtad sylf

Violettstjärtad sylf (Aglaiocercus coelestis) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Hane violettstjärtad sylf är en mestadels smaragdgrön kolibri med blågrön strupe och en mycket lång och kluven stjärt glänsande i lila och blått. Honan är mycket annorlunda men ändå karakteristisk med orangefärgad buk och vitt bröst.

Utbredning och systematik 
Arten delas in i två underarter med följande utbredning:
 A. c. coelestis – västra sidan av Anderna i Colombia och norra Ecuador
 A. c. aethereus – i Anderna i sydvästra Ecuador

Levnadssätt 
Violettstjärtad sylf hittas i bergstrakter på mellan 900 och 2000 meters höjd, i förberg och den subtropiska zonen. Den ses vanligen födosöka lågt i skogar eller skogsbryn, men kan också besöka kolibrimatningar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Grönstjärtad sylf

Grönstjärtad sylf (Aglaiocercus kingii) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Hane grönstjärtad sylf är mestadels smaragdgrön med blågrön strupe och en mycket lång kluven stjärt. Honan är mycket annorlunda, med kortare stjärt, fläckad strupe, beigefärgad buk och ett kort och vitt mustaschstreck.

Utbredning och systematik 
Arten delas in i sex underarter med följande utbredning:
 A. k. kingii – östra delarna av Anderna i Colombia
 A. k. margarethae – bergsområden i norra centrala samt kustnära Venezuela
 A. k. caudatus – Anderna i norra Colombia och västra Venezuela
 A. k. emmae – centrala och västra Anderna i Colombia samt nordvästra Ecuador
 A. k. mocoa – centrala delarna av Anderna i södra Colombia till Ecuador och norra Peru
 A. k. smaragdinus – östra delarna av Anderna i Peru och området Yungas i västra Bolivia

Levnadssätt 
Grönstjärtad sylf hittas i bergstrakter på mellan 1200 och 2500 meters höjd, i förberg och den subtropiska zonen. Den ses inne i molnskog och i dess kanter, men har också noterats besöka kolibrimatningar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Philip Parker King (1791-1856), konteramiral i brittiska Royal Navy och samlare av specimen.

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Blåbröstad smaragd

Blåbröstad smaragd (Polyerata amabilis) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende och läte 
Hane blåbröstad smaragd har glittrande lilablått bröst, grönt på rygg och hjässa, ljusare gråaktig buk och mörk stjärt. Honan är mer dämpad i färgerna, med fläckat bröst och rosa längst in på undre näbbhalvan. Arten är i stort sett identisk med costaricasmaragden, men överlappar inte i utbredning.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från nordöstra Nicaragua till Colombia och Ecuador (väster om Anderna). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Amazilia, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Den har därför flyttats till släktet Polyerata.

Levnadssätt 
Blåbröstad smaragd hittas i skogsbryn eller buskig ungskog. Där ses den relativt lågt ner.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv miljon till fem miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Amaziliasmaragd

Amaziliasmaragd (Amazilis amazilia) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Amaziliasmaragden är en grön och kastanjebrun kolibri med svartspetsad röd näbb. I större delen av utbredningsområden har den grön strupe, vitt bröst och kastanjebrunt på buk och stjärt. I söder är dock det vita på bröstet begränsad eller frånvarande och strupen är blå eller blå grön. Längst i norr är stjärten mestadels grön och i Anderna i södra Ecuador är undersidan mestadels vit med endast begränsat med kastanjebrunt.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i nordvästra Sydamerika, framförallt i Peru. Arten delas in i fem underarter, som i sin tur delas upp i tre underartsgrupper:
 dumerilii-gruppen
 Amazilis amazilia dumerilii – förekommer utmed de lågt liggande sluttningarna som vetter åt Stilla havet, från Ecuador till norra Peru, och vid de östra sluttningarna i Zamoraflodens dalgång.
 Amazilis amazilia azuay – förekommer i sydvästra Ecuador (Río Jubones i Azuay och norra Loja)
 Amazilis amazilia alticola – förekommer i Anderna i södra Ecuador
 leucophaea – förekommer i nordvästra Peru
 Amazilis amazilia amazilia – förekommer vid torra kuststräckor i västra Peru.
 Amazilis amazilia caeruleigularis – lägre bergsområden i sydvästra Peru (Nazcadalen i Ica)

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Amazilia, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Den har därför flyttats till ett eget släkte, Amazilis.

Levnadssätt 
Amaziliasmaragden är en vanlig fågel i torra skogs- och buskmarker. Den är mer sparsam eller frånvarande i fuktigare områden.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Beryllsmaragd

Beryllsmaragd (Saucerottia beryllina) är en centralamerikansk fågel i familjen kolibrier.

Utseende och läten 
Beryllsmaragden är en 8–10 cm lång mörkgrön kolibri med något böjd rödaktig näbb. Stjärten är rostfärgad med lilasvarta övre stjärttäckare. Vingarna är rosttonade och buken grå. Sången beskrivs som en rytmisk serie med gnissliga ljud, medan lätet är ett kort och strävt ”trrrrk”.

Utbredning och systematik 
Arten delas in i fem underarter med följande utbredning:
 beryllina-gruppen
 viola – nordvästra Mexiko (Sonora till Guerrero)
 beryllina – östra och centrala Mexiko (Veracruz till centrala Oaxaca
 devillei-gruppen
 lichtensteini – bergssluttningar i södra Mexiko (västra Chiapas)
 sumichrasti – kustnära bergsområden i södra Mexiko (i centrala och södra Chiapas)
 devillei – på höglandet från Guatemala till Honduras

Tillfälligt har den påträffats i USA.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Amazilia, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Den har därför flyttats till släktet Saucerottia.

Levnadssätt 
Beryllsmaragden hittas i rätt täta ek- eller tall- och ekskogar, tropiska lövskogar, skogsbryn och törnbuskmarker. Fågeln födosöker efter nektar på alla nivåer och ses ofta tillsammans med andra kolibrier vid blommande träd. Den tar också insekter. Beryllsmaragden häckar huvudsakligen mellan juni och oktober. Den är stannfågel utom allra längst i norr.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen två miljoner vuxna individer.

Namn 
På svenska har arten även kallats beryllkolibri.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Mangrovesmaragd

Mangrovesmaragd (Amazilia boucardi) är en fågel i familjen kolibrier. Den är endemisk för Costa Rica. Arten är upptagen på IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som starkt hotad.

Utseende och läte 
Mangrovesmaragden är en medelstor (9,5 cm), brons- och grönfärgad kolibri. Hanen är ljusgrön på hjässa och ovansida med bronsfärgad ton på övergumpen och bronsgrön stjärt. Undertill är den turkosgrön på strupe och bröst, medan resten av undersidan är vitaktig med ljusgröna fläckar på bröstet och kroppssidorna. Näbben är mörk med rödaktig undre näbbhalva. Honan liknar hanen med mestadels vit undersida och viss mängd gröna fläckar på strupen och sidorna. Lätet beskrivs som ett mjukt "djt" och ett snabbt fallande kvitter.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer lokalt längs Costa Ricas västkust (från Nicoyaviken till Dulceviken). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Mangrovesmaragden placeras traditionellt i släktet Amazilia. Genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Dock har inte mangrovesmaragden testats genetiskt, varför den tentativt hålls kvar i Amazilia i väntan på närmare studier.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar franske naturforskaren Adolphe Boucard (1839–1904) som samlade in typexemplaret.

Status 
IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Costa Rica
Kortnäbbad smaragd

Kortnäbbad smaragd (Chrysuronia brevirostris) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende och läte 
Kortnäbbad smaragd är en liten kolibri med kort och svart näbb och helt vit undersida. Hanens sång består av en hård och skallrande drill.

Utbredning och systematik
Kortnäbad smaragd förekommer i norra Sydamerika. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Chrysuronia brevirostris brevirostris – förekommer i östra Venezuela, Guyana, Surinam och allra nordligaste Brasilien (Roraima)
 Chrysuronia brevirostris chionopectus – förekommer på Trinidad
 Chrysuronia brevirostris orienticola – förekommer i kustnära områden i Franska Guyana

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Amazilia, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Den har därför flyttats till släktet Chrysuronia.

Levnadssätt 
Kortnäbbad smaragd hittas i savann, torra skogar och miljöer påverkade av människan. Likt andra kolibrier ses den ryttla vid blommor. Hanen sjunger från exponerade grenar under trädtaket.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Vitbröstad safir

Vitbröstad safir (Chlorestes candida) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Vitbröstad safir är en liten och rätt färglös tvåfärgad kolibri, där könen har liknande dräkt med grön ovansida och vit undersida. Längst in på näbben är den rödaktig, men det kan vara svårt att se. Stjärten är grönaktig med ett svagt sotfärgat band nära spetsen, men saknar de tydliga vita stjärthörnen hos andra små kolibrier, som hona rubinkolibri. Jämfört med liknande azurkronad smaragd är den mindre med helvit undersida.

Utbredning och systematik
Arten delas in i tre underarter med följande utbredning:
 genini – förekommer i sydöstra Mexiko
 pacifica – förekommer från sydöstra Mexiko (Chiapas) till södra Guatemala
 candida – förekommer från sydöstra Mexiko (Yucatánhalvön) till Belize och Nicaragua

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Amazilia, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Vitbröstad safir har därför flyttats till släktet Chlorestes.

Levnadssätt 
Vitbröstad safir hittas i fuktiga låglandsskogar, beskogade flodbanker och plantage. Vintertid förekommer den ofta vid våtmarker.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av avskogning, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 500 000 till fem miljoner vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Kastanjebukig smaragd

Kastanjebukig smaragd (Saucerottia castaneiventris) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i östra Andernas västsluttning i norra centrala Colombia. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet ’’Amazilia’’, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Den har därför flyttats tillsammans med flera andra centralamerikanska arter till släktet Saucerottia. BirdLife International och IUCN har dock valt att istället expandera släktet Amazilia till att även omfatta Saucerottia.

Status 
Fågeln är sällsynt och utbredningen fragmenterad. Fram till 2019 listades den som starkt hotad av IUCN, men nya uppgifter visar att den är vanligare än man tidigare trott, varför den nedgraderats till hotnivån nära hotad. Världspopulationen uppskattas till mellan 10 000 och 20 000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Colombia
Vitbukig smaragd

Vitbukig smaragd (Elliotomyia chionogaster) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Vitbukig smaragd är en medelstor kolibri med grön ovansida, vit undersida och skäraktig undre näbbhalva. Den skiljs från snarlika cuzcosmaragden genom att vitt sträcker sig längre ner på undersidan av stjärten och färgen på näbben.

Utbredning och systematik 
Arten delas in i två underarter med följande utbredning:
 Elliotomyia chionogaster chionogaster – förekommer i norra och centrala Peru
 Elliotomyia chionogaster hypoleuca – förekommer från sydöstra Peru till Bolivia, Paraguay, nordvästra Argentina och Mato Grosso i Brasilien

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Amazilia, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Den har därför flyttats till det nyligen beskrivna släktet Elliotomyia tillsammans med närbesläktade cuzcosmaragden. BirdLife International och IUCN har dock valt att istället expandera släktet Amazilia till att även omfatta Elliotomyia.

Levnadssätt 
Vitbukig smaragd hittas i bergstrakter på medelhög till hög höjd. Den ses kring skogsbryn och buskiga öppna områden, öppnare än cuzcosmaragden.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen