kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ninna Swaab

Ninna Swaab, folkbokförd som Ninna Ingrid Stumpe, även kallad Stumpe Swaab och Slöör-Swaab, född 26 juni 1940 i Köpenhamn, är en svensk dressyrryttare. 

Hon tävlade med hästen Casanova och vann Svenska mästerskapen i dressyr  1966, 1967, 1968 och 1969, totalt fyra gånger. Vid de svenska mästerskapen 1965 kom hon på andra plats, och 1970 och 1072 på tredje plats. Vid olympiska sommarspelen 1972 ingick Swaab i det svenska dressyrlaget som tog bronsmedaljer. Individuellt slutade hon på en tiondeplats.

Ninna Swaab var 1961–1970 gift med ryttmästaren och företagsledaren Filip Slöör (1908–1979) och 1972–1983 med John Swaab, som tävlade i dressyr för Nederländerna.

Referenser

Noter

Källor
 

Svenska dressyrryttare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1972
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1972
Födda 1940
Levande personer
Kvinnor
Idrottare från Köpenhamn
Projekt 58

Projekt 58 eller Kynda-klass var sovjetiska flottans första klass av fyra moderna robotkryssare. Klassens primära uppgift var ytstrid med sina P-35 Progress sjömålsrobotar. Fartygen visade sig senare ha hög tyngdpunkt vilket påverkade sjöegenskaperna negativt, detta gjorde att den större Berkut-klassen utvecklades men kryssarna av Kynda-klass var i tjänst till efter Sovjetunionens fall.

Fartyg 
Fartygen beställdes 1956 och kölsträcktes 1960–1961. Alla fyra skepp byggdes av Zjdanovvarvet i Leningrad. Ursprungligen klassificerades fartygen som jagare och fick traditionella jagarenamn, de omklassificerades som robotkryssare och döptes om i september 1962.

Groznyj
Kölsträckt den 23 februari 1960
Sjösatt den 26 mars 1961
Levererad den 30 december 1962,
Tjänstgjorde i östersjöflottan
Skrotad 1991

Admiral Fokin
Kölsträckt som Steregusjtjij den 5 oktober 1960
Sjösatt den 19 november 1961
Levererad 1964,
Tjänstgjorde i stilla havsflottan
Skrotad 1993

Admiral Golovko
Kölsträckt som Doblestnji den 20 april 1960,
Sjösatt den 18 juli 1962
Omdöpt den 31 oktober 1962 efter Arsenij Golovko
Levererad 1964.
Från 1995 till 1997 tjänstgjorde hon som flaggskepp för svarta havsflottan, innan hon togs ur tjänst och ströks 2002.

Varjag
Kölsträckt som Soobrazitelnij den 13 oktober 1961
Sjösatt den 7 april 1963
Levererad 1965
Tjänstgjorde i stilla havsflottan
Tagen ur tjänst 1990

Källor

Externa länkar 

Sovjetiska kryssare under kalla kriget
August Eiebakke

August Eiebakke, född 25 juni 1867, död 21 juni 1938, var en norsk konstnär.

Eiebakke utförde uppmärksammande religiösa bilder men hämtade främst sina motiv från vardagslivet. Han var en av det tidiga 1900-talets främsta folklivsskildrare inom norskt måleri. Eiebakke är rikt representerad på Nationalgalleriet, Oslo.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 

Norska genremålare
Norska målare under 1800-talet
Norska målare under 1900-talet
Personer från Askims kommun
Födda 1867
Avlidna 1938
Män
Häxprocessen i Liechtenstein

Häxprocessen i Liechtenstein var en häxprocess som utspelade sig i Liechtenstein mellan 1679 och 1680. Den ledde till omkring 100 avrättningar.

Under den första häxprocessen i Liechtenstein 1648-1651 avrättades omkring 100 personer. Det är dock endast processen 1679-80 man har några detaljer kring. Häxprocessen inleddes 1679 av fogden Dr Romaricus Whipper Herkelsberg i Vaduz. Liechtenstein hade vid denna tid ett rykte om att vara ett "häxland". Samtidigt hade landets monark svåra ekonomiska problem, som lindrades då man under häxprocessen kunde konfiskera de dömdas egendom. De avrättade tycks ha varit av ganska jämn könsfördelning.     

Slutet på processen inträffade efter Maria Eberlin von Plankens flykt från fängelset i slottet i Vaduz. Prästen Valentin von Kriss vor Ort räddade en kvinna från bålet och infann sig sedan i Innsbruck, där han med flera flyktingar vädjade till kejsaren om att häxprocessen sköttes med olagliga medel. Kejsaren tillsatte en kommission, och år 1682 ogiltigförklarades häxprocessen i Liechtenstein och förbjöd ytterligare häxprocesser där. Processen ledde till en fejd mellan anhöriga till anklagare och offer som hade verkningar till in på 1900-talet.

Referenser

 https://web.archive.org/web/20110929054609/http://www.historicum.net/themen/hexenforschung/lexikon/alphabethisch/h-o/art/Liechtenstein/html/artikel/1621/ca/0c5767b5f2b99f9e9df52a22344cc690/
 Seger, Otto: Der letzte Akt im Drama der Hexenprozesse in der Grafschaft Vaduz und der Herrschaft Schellenberg. In: Otto Seger, Peter Putzer: Hexenprozesse in Liechtenstein und das Salzburger Rechtsgutachten von 1682. St. Johann i. P.- Wien 1987 (= Schriften des Instituts für Historische Kriminologie 2), S. 47-114. 
 Tschaikner, Manfred: "Der Teufel und die Hexen müssen aus dem Land ...". Frühneuzeitliche Hexenverfolgungen in Liechtenstein. In: Jahrbuch des Historischen Vereins für das Fürstentum Liechtenstein 96 (1998), S. 1-197.  
 Ders.: Die Feldkircher Jesuiten, das nächtliche Landleben und die Hexenverfolgungen. In: Montfort 51 (1999), S. 337-339.

Häxprocesser i Europa
1679 i Europa
1680-talet
Liechtensteins historia
Maud von Rosen

Maud Florence Ella von Rosen, född 24 december 1925 i Stockholm, är en svensk dressyrryttarinna. Hon är dotterdotter till Clarence von Rosen.

Hon blev olympisk bronsmedaljör i München 1972. Hon har vunnit Svenska mästerskapen i dressyr 1972.

Externa länkar
 SOK Maud von Rosen

Källor

Svenska dressyrryttare
Svenska mästare i dressyr
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1972
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1972
Födda 1925
Levande personer
Kvinnor
Idrottare från Stockholm
Amos Lee

Amos Lee, ursprungligen Ryan Anthony Massaro, född 20 juni 1977 i Philadelphia i Pennsylvania, är en amerikansk singer-songwriter och gitarrist. 

Han har bland annat turnerat tillsammans med Bob Dylan, Elvis Costello, Norah Jones, Paul Simon, Merle Haggard, John Prine, Dave Matthews Band och Adele.

Diskografi

Studioalbum 
 (Blue Note Records)
 (Blue Note Records)
 (Blue Note Records)
 (Blue Note Records)
 (Blue Note Records)
 (John Varvatos Records/Republic Records)
 (Dualtone Music Group)

Livealbum 
 (Artists Den Records)
 (Amos Lee with The Colorado Symphony) (ATO Records)

Referenser

Externa länkar 

Födda 1977
Män
Levande personer
Musiker från Pennsylvania
Amerikanska folksångare
Amerikanska folkgitarrister
Amerikanska jazzgitarrister
Amerikanska rocksångare
Personer från Philadelphia
Mats Hummels

Mats Hummels, född 16 december 1988 i  Bergisch Gladbach, är en tysk fotbollsspelare som spelar för Borussia Dortmund. Han spelar även för det tyska landslaget.

Karriär 
Hummels spelade i Bayern München från sju års ålder och kom upp i A-truppen. Lite speltid gjorde att han flyttade till Dortmund där han blivit en tongivande spelare och tillsammans med Neven Subotić bildar de ett av ligans bästa mittbacksförsvar. 2011 blev han tysk mästare med klubben. Hummels kan spela både som balansspelare på mittfältet och mittback. 

I U21-landslaget spelade han EM-finalen 2009 i Malmö då Tyskland vann turneringen för första gången. Hummels är en av flera U21-spelare som sedan kunnat etablera sig i A-landslaget. Hummels debuterade 2010 för Tyskland. 2012 blev han ordinarie som mittback i EM-slutspelet när Tyskland nådde EM-semifinal 2012.

Hummels var ordinarie i det tyska VM-laget i Brasilien 2014. Han gjorde mål i VM-debuten mot Portugal när han nickade in 2–0. Han nickade även in segermålet i kvartsfinalen mot Frankrike för sitt Tyskland där matchen slutade 1-0. Han blev världsmästare med Tyskland i VM 2014 i Brasilien.

Den 10 maj 2016 blev det officiellt att Mats Hummels lämnar Dortmund till sin moderklubb och tyska storlaget Bayern München, efter säsongen 2016, där han skrev på ett 5-årskontrakt.

Efter tre år, med blandad med- och motgång offentliggjordes det den 19 juni 2019 att Hummels skulle återvända till sin tidigare klubb Borussia Dortmund.

Meriter

Borussia Dortmund 
 Bundesliga: 2010/2011, 2011/2012
 Tyska cupen: 2011/2012
 Tyska supercupen: 2013, 2014

Bayern München
 Bundesliga: 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019
 Tyska supercupen: 2016, 2017

Tyskland 
 U21-EM guld: 2009
 VM-Guld: 2014

Källor

Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Bayern München
Spelare i Borussia Dortmund
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Spelare i VM i fotboll 2014
Världsmästare i fotboll
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Personer från Bergisch Gladbach
Födda 1988
Levande personer
Män
Elling Eielsen

Elling Eielsen, född 19 september 1803, död 10 januari 1883, var en norsk väckelsepredikant.

Eielsen uppträdde som kringvandrande botpredikant i haugiansk anda i Norge, Danmark och Sverige, utvandrade 1839 till USA där han 1843 blev prästvigd och några år efteråt bildade det första norsk-lutherska samfundet i Amerika. Hans anhängare kallades ellingianer.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Norska präster under 1800-talet
Födda 1803
Avlidna 1883
Män
Sven Bender

Sven Bender, född 27 april 1989 i Rosenheim i dåvarande Västtyskland, är en tysk före detta fotbollsspelare. Han representerade under sin karriär det tyska landslaget. 

Hans tvillingbror Lars Bender är också en tidigare fotbollsspelare. De spelade tillsammans i både 1860 München och Bayer Leverkusen.

Klubbkarriär
I februari 2016 förlängde Bender sitt kontrakt med Borussia Dortmund till 2021. I juli 2017 värvades Bender av Bayer Leverkusen, där han skrev på ett fyraårskontrakt.

Vid slutet av säsongen 2020/2021 valde båda bröderna Bender att avsluta sina fotbollskarriärer.

Källor

Noter

Tyska fotbollsspelare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i 1860 München
Spelare i Borussia Dortmund
Fotbollsspelare i Bayer Leverkusen
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Tvillingar
Tyska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Tyskland
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2016
Tyska idrottare under 2000-talet
Födda 1989
Levande personer
Män
Personer från Rosenheim
Mil etter mil

"Mil etter mil" är en sång skriven av Kai Eide, och representerade Norge i Eurovision Song Contest 1978 där den sjöngs av Jahn Teigen.

Carsten Klouman dirigerade låten i ett brass-jazzarrangemang, men på skivinspelningen blev tongångarna rockigare, med mer trummor och gitarr, och stråkar, men inget. Låten spelades in både på norska och engelska. Teigen spelade också in den på ryska på albumet Brakara med gruppen Prima Vera; med de flesta gitarrerna bortmixade.

Låten startade som nummer två ut den kvällen, efter Irlands Colm C. T. Wilkinson med "Born to Sing" och före Italiens Ricchi e Poveri med "Questo amore". I omröstningen fick låten 0 poäng, och slutade på 20:e och sista plats.

Listplaceringar

Referenser

Noter

Bidrag till Eurovision Song Contest 1978
Norges bidrag i Eurovision Song Contest
Musiksinglar 1978
Norskspråkiga sånger
Singlar utgivna på RCA Victor
Christine Young

Christine Young är en amerikansk grävande journalist och prisbelönt författare. Hon gav 2005 ut boken A Bitter Brew: Faith, Power and Poison in a Small New England Town, som dokumenterar det största kriminalfallet med arsenikförgiftning i USA:s historia, som inträffade 2003 i en församling i New Sweden, Maine.

Utmärkelser
Young har bland annat mottagit New York State Associated Press Association writing award, Sigma Delta Chi Award for Investigative Reporting, Online News Association's Online Journalism Award och Excellence in Criminal Justice Reporting Award.

Källor 

Amerikanska journalister
Kvinnor
Födelseår saknas
Levande personer
Oliver (sång)

"Oliver" är en sång skriven av Philip Kruse och Anita Skorgan, och representerade Norge i Eurovision Song Contest 1979 där den sjöngs av Anita Skorgan.

Låten spelades även in på engelska ("Oliver"), tyska ("(Tanz mit mir) Oliver"), franska ("Il faut danser") och svenska ("Oliver").

Låten startade som nummer 16 ut den kvällen, efter Sveriges Ted Gärdestad med "Satellit" och före Storbritanniens Black Lace med "Mary Ann". I omröstningen fick låten 57 poäng, och slutade på elfte plats bland 19 tävlande bidrag.

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Bidrag till Eurovision Song Contest 1979
Norges bidrag i Eurovision Song Contest
Musiksinglar 1979
Norskspråkiga sånger
Stora turkiska kriget

Stora turkiska kriget var en serie väpnade konflikter under perioden 1683–1699 mellan å ena sidan osmanska riket och å andra sidan en koalition mellan ett antal europeiska nationer, bland annat Ryssland, Polen, Ungern och Spanien. På det stora hela var kriget en katastrof för osmanerna, som aldrig återhämtade sig som stormakt.

Referenser

Externa länkar
 
 

Krig under 1600-talet
Osmanska krig
Osmanska riket under 1600-talet
Henry Gardinn

Henry Gardinn, död 1605, var en man från Limburg som avrättades för att vara en trollkarl och varulv. 

Gardinn anklagades för att ha förvandlat sig till en varulv tillsammans med två andra män, varav en var Jan Le Loup. Han avlade en bekännelse om att de hade mördat och ätit upp ett barn i vargskepnad. Han dömdes som skyldig och brändes levande på bål. Le Loup lämnade trakten men arresterades 1607 och blev då också avrättad.     

Henry Gardinn användes som förebild för en varulv i seriealbumet Finn och Fiffi.

Se även 
 Gilles Garnier
 Peter Stubbe
 Varulven i Châlons

Referenser

 

Häxprocesser i Europa
Födda 1500-talet
Avlidna 1605
Män
Personer som blivit avrättade för häxeri
Personer som blivit avrättade genom bränning
Personer som blivit avrättade under 1600-talet
Glaucus

Glaucus kan syfta på:

 Glaucus (uggla) – inom grekisk och romersk mytologi Athenas/Minervas symboliska uggla
 Glaucus Marinus – en havsgud i den grekiska mytologin
 Kvarteret Glaucus – ett kvarter vid Skeppsbron, i Gamla stan i centrala Stockholm
 Glaucus 5 – en fastighet i kvarteret Glaucus i Gamla stan i centrala Stockholm

Se även
 Glaucos (soldat) – en mytisk person som förekommer i Illiaden
Casanova (sång)

"Casanova" är en sång skriven av Svein Strugstad och Dag Nordtømme, och representerade Norge i Eurovision Song Contest 1977 där den sjöngs av Anita Skorgan.

Sången är en upptempolåt, där jag-personen beskriver sin make, som för närvarande inte är hemma. Hon är sjunger att han ser sig som en Casanova eller Don Juan-figur, vilket irriterar henne. Han menar att han skulle ut på promenad, men hans kostym och bil är borta, vilket antyder något annat.

Låten startade som nummer 16 ut den kvällen, efter Österrikes Schmetterlinge med " Boom Boom Boomerang" och före Västtysklands Silver Convention med " Telegram". I omröstningen fick låten 18 poäng, och slutade på 14:e plats bland 18 tävlande bidrag.

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Bidrag till Eurovision Song Contest 1977
Musiksinglar 1977
Norges bidrag i Eurovision Song Contest
Norskspråkiga sånger
Singlar utgivna på RCA Victor
Dorothee Elisabeth Tretschlaff

Dorothee Elisabeth Tretschlaff, född 1686, död 17 februari 1701, var en kvinna som avrättades för häxeri. Hon var den sista person som avrättades för häxeri i Brandenburg, och fallet tilldrog sig stor uppmärksamhet och var föremål för debatt i samtiden.

Tretschlaff arbetade som piga. Hon avlämnade ett vittnesmål om att hon hade försvurit sig åt Djävulen och att denne regelbundet kom till henne och hade samlag med henne i pigkammaren i skepnad av en fluga. Hon avrättades genom halshuggning.   

Hennes fall blev föremål för diskussion om hur legitimt ett erkännande som åstadkommits med tortyr var, en debatt som bidrog till att häxförföljelser småningom förbjöds i Preussen.

Referenser

 

Häxprocesser i Tyskland
Födda 1686
Avlidna 1701
Kvinnor
Personer som blivit avrättade för häxeri
Personer som blivit avrättade genom halshuggning
John Beer

John Axel Richard Beer, född 18 januari 1853 i Stockholm, död 1906 i London, var en svensk illustratör, målare och tecknare. Han var bror till konstnären Adolf Beer, far till konstnären Dick Beer, och farfars bror till Gunhild "Puck" Beer och Allan Beer.

John Beer tillbringade från 1869 fem år i USA, där han studerade vid en ritskola. Därefter vistade han ett par år i Sverige, gjorde ett besök i Ryssland och bosatte sig sedan i London. Han gjorde illustrationer för pressen, bland annat till The Graphic, Black and White, Illustrirte Zeitung med flera utländska och även svenska tidningar. Beer är representerad vid bland annat Nationalmuseum.

Bilder

Källor 

Svenska illustratörer
Födda 1853
Avlidna 1906
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Katharina Sommermeyer

Katharina Sommermeyer, född 1678, död 1 april 1698, var en kvinna som brändes på bål för häxeri. Hon var den sista person som avrättades för häxeri i Braunschweig.

Referenser

 

Häxprocesser i Tyskland
Födda 1678
Avlidna 1698
Kvinnor
Personer som blivit avrättade för häxeri
Personer som blivit avrättade genom bränning
Personer som blivit avrättade under 1600-talet
Personer som blivit avrättade av Tyskland
Tanneke Sconyncx

Tanneke Sconyncx, född 1560, död 2 juni 1603, var en kvinna från Gottem i Flandern som anklagades för häxeri. Hennes fall tillhör de mest välkända häxprocesserna i nuvarande Belgien. 

Sconyncx beskrivs som en rik och vacker borgare. Hon arresterades av fogden i staden Denise, som förde fram en anklagelse om häxeri. Hon förnekade anklagelserna, och hävdade att fogden anklagade henne som hämnd för att hon hade avvisat hans sexuella närmanden. Hon avled under tortyr efter att ha torterats dag och natt från den 23 maj till den 2 juni.

Referenser

 

Häxprocesser i Europa
Personer i Spanska Nederländerna under 1500-talet
Personer i Spanska Nederländerna under 1600-talet
Personer inom näringslivet under 1500-talet
Födda 1560
Avlidna 1603
Kvinnor
Martha van Wetteren

Martha van Wetteren, född 1646 i Landegem, död 23 oktober 1684 i Belsele i Flandern, var en kvinna som avrättades för häxeri. Hon var den sista person som avrättades för häxeri i nuvarande Belgien. Hon avrättades genom bränning på bål. 

Martha Wetteren var vid tiden för häxprocessen en gravid änka. Hon var känd för att utföra trollkonster och spådomar mot betalning. Flera vittnen trädde fram och vittnade om hennes trollkonster under rättegången. Avrättningen blev uppskjuten till efter hennes förlossning. Hon avrättades genom bränning på bål.

Referenser

 

Personer som blivit avrättade för häxeri
Personer som blivit avrättade genom bränning
Personer i Spanska Nederländerna under 1600-talet
Häxprocesser i Europa
Personer som blivit avrättade under 1600-talet
Födda 1646
Avlidna 1684
Kvinnor
Glaucilla marginata

Glaucilla marginata är en havslevande art av pelagiska nakensnäckor i familjen Glaucidae och släktet Claucilla.

Beskrivning 

G. marginata är mörkblå, och liknar på många sätt en mindre version av violsnäckan. Den största skillnaden mellan dem är att denna arts cerata (sågtänder på skinnet) är arrangerade i en enda rad, medan violsnäckan har flera rader.

Habitat 

Nakensnäckor är pelagiska, och finns i hav runtom i världen. G. marginata flyter upp och ned på havsytan i tempererade och tropiska hav.

Referenser 

 Bergh, L.S.R. (1860). Om Forekomsten af Neldefiim hos Mollusker. Vidensk. Meddel. Naturh. Foren. Kjöbenhavn, p. 309-331, pl. 8.
 Australian Museum Online sections - sea slug forums

Glaucidae
Francis Willughby

Francis Willughby, född den 22 november 1635, död den 3 juli 1672, var en engelsk zoolog, far till Cassandra Willoughby.

Willughby var en av Linnés mest betydande föregångsmän på det zoologiska området. Särskilt känd blev han som medarbetare åt Rajus, vilken tillskrev honom mycket av den förtjänst, för vilken han själv hedrades. Willughbys minne bevaras genom arbetena Ornithologia (1676) och Historia piscium (1686), båda postuma.

Källor 
 

Engelska biologer
Brittiska iktyologer
Brittiska ornitologer
Födda 1635
Avlidna 1672
Män
Alumner från Trinity College, Cambridge
Michael Toppelius

Michael (Mikael) Toppelius, född 10 augusti 1734 i Uleåborg, död 27 december 1821 i Uleåborg, var en finländsk målare. 

Han var son till tullförvaltaren Christoffer Toppelius och Margareta Lithovius och från 1763 gift med Maria Magdalena von Ocklawits samt far till läkaren Zacharias Topelius och sonson till tullvisitatorn Michael Toppelius samt farfar till skalden Zacharias  Topelius. Han studerade först målning för sin far som vid sidan av sitt arbete var verksam som yrkesmålare, han antogs som lärogosse av hovmålaren Johan Pasch i Stockholm 1751 där han biträdde denne med marmoreringsmålning och förgyllning på predikstolen slottskapellet. Troligen fick han även undervisning vid ritareakademien på Stockholms slott. Topelius återvände därefter till Finland 1753, där han under sex decennier målade företrädesvis altartavlor, predikstolar och dekorativ väggprydnad i kyrkor. Han var mycket produktiv och utförde arbeten i över 40 kyrkor bland annat i Ilmola, Pielavesi och Haukipudas. Han räknades som Finlands Hörberg i fråga om konstnärlig begåvning och hans konst har ett stort intresse för Finlands äldre konsthistoria.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 464, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Externa länkar

Födda 1734
Avlidna 1821
Finländska målare under 1700-talet
Finländska kyrkomålare
Män
Personer från Uleåborg
Finländska målare under 1800-talet
Gravsatta på Uleåborgs begravningsplats
Michael Bartosch

Jan Michael Bartosch, född 10 januari 1965 i Slottsstadens församling, Malmöhus län, är en svensk dirigent.

Biografi
Bartosch studerade violin vid Musikhögskolan i Malmö och dirigering för Jorma Panula och Kjell Ingebretsen vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm.

Michael Bartosch har framträtt som dirigent på Kungliga Operan, Folkoperan, Drottningholmsteatern, Malmö opera och musikteater, Göteborgsoperan, Komische Oper Berlin, Värmlandsoperan, Norrlandsoperan, Confidencen och Vadstena-Akademien,  samt dirigerat Kungliga Filharmonikerna, Svenska Kammarorkestern, Helsingborgs Symfoniorkester, Norrköpings Symfoniorkester, Sveriges Radios symfoniorkester, Göteborgs Symfoniker, Malmö Symfoniorkester, Blåsarsymfonikerna , Östgöta Blåsarsymfoniker och Musica Vitae. Han har även framträtt vid de Internationella festspelen i Baden-Baden, Festspelen i Bergen och vid Nobelprisutdelningen 2009.

Sedan 2008 undervisar Bartosch i dirigering vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm. Han har ett stort intresse för nutida musik och har uruppfört en mängd nya svenska verk. I detta sammanhang har han arbetat med en mängd framstående ensembler för ny musik. De mest kända är Bit 20, Ensemble Modern och Kammarensemblen.

Michael Bartosch är gift med dirigenten Merete Ellegaard och har tidigare ¨från 1990 varit gift med Carin Bartosch Edström. Han är bror till Patrik Bartosch, gitarrist i popgruppen Eggstone.

Priser och utmärkelser 
1995 – Crusellstipendiet
1996 – Andra pris vid Kungliga Operans dirigenttävling

Diskografi 
1999 – Tokfursten, opera av Carl Unander-Scharin
2001 – Ballet music av Ivar Hallström
2001 – Musik av Hilding Rosenberg, Jean Sibelius, Wilhelm Stenhammar och Edvard Grieg
2003 – Concerto for Strings 1 & 2  av Gösta Nystroem
2005 – Musik av Oskar Lindberg
2006 – Från den oföränderliga bryggan av Peter Lindroth

Referenser 

Svenska dirigenter
Födda 1965
Män
Levande personer
Karlsson på taket (olika betydelser)

Karlsson på taket kan syfta på:

Karlsson på taket – en svensk fiktiv figur
Karlsson på taket (2002) – en tecknad film
Karlsson på taket (animerad TV-serie) – en animierad TV-serie från 2002
Erik Carlsson (rallyförare)  – som brukade kallas Carlsson på taket

Se även
Världens bästa Karlsson