kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Erik Olsson (filosof)

Erik J. Olsson, född 1964, är en svensk professor i teoretisk filosofi vid Lunds universitet. Hans huvudsakliga intresseområde är kunskaps- och vetenskapsteori. Han disputerade i teoretisk filosofi i Uppsala 1997 med en avhandling om koherensbegreppet efter studier i teoretisk filosofi, lingvistik, matematik och datavetenskap.

Forskning 
Olsson är mest känd för sin kritik av koherensteorin för kunskap och sitt försvar av en reliabilistisk kunskapsanalys. I sin senare forskning har Olsson studerat internetanvändning från ett kunskapsteoretiskt perspektiv. Exempelvis har han undersökt i vilken mån Googles PageRank-algoritm ger uttryck för ”massans visdom”. I sina artiklar om filterbubblor i sökmaskiner har han argumenterat att filterbubblor kan vara självförvållade (”self-imposed”), dels genom att man tenderar att uppmärksamma de sökresultat som är i linje med den egna ideologin, dels genom att valet av specifik sökterm kan vara ideologiskt laddat. Hans senare forskning tar upp problem för den akademiska friheten i Sverige och Sydafrika.

Bevakning av akademisk frihet 
Olsson och Magnus Zetterholm grundade 2015 insamlingsstiftelsen Academic Rights Watch, som på sin webbplats bevakar den akademiska friheten i Sverige genom att dokumentera fall där forskares och lärares rättigheter överträtts i relation till UNESCO Recommendation for the Status of Higher-Education Teaching Personnel (1997). Olsson har i ett stort antal debattinlägg i dagspressen försvarat akademiska principer, inte minst yttrandefrihet och meritokratisk anställning. Olsson menar att svensk akademisk kultur ibland feminiseras på sätt som strider mot grundläggande meritokratiska principer. Bland Olssons meddebattörer märks Mats Alvesson, Alexander Bard, Ann Heberlein och Inger Enkvist.

Utmärkelser, ledamotskap och priser
 Ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund (LVSL, 2007)
 Ledamot av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund (LVSL, 2018)
 Ledamot av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund (LVSL, 2019)

Bibliografi (urval) 
The Epistemology of Keith Lehrer (Red, Kluwer, 2003).

Against Coherence: Truth, Probability, and Justification (Oxford University Press, 2005).

Knowledge and Inquiry: Essays on the Pragmatism of Isaac Levi (Red, Cambridge University Press, 2006).

Belief Revision Meets Philosophy of Science (Erik J Olsson och Sebastian Enqvist, Red, Springer Verlag, 2011).

Referenser

Erik Olsson, filosofiska institutionen
Libris: Olsson, Erik J.

Svenska filosofer under 2000-talet
Svenska professorer i teoretisk filosofi
Födda 1964
Män
Levande personer
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Stroszek - Balladen om Bruno S.

Stroszek - Balladen om Bruno S., tysk originaltitel: Stroszek, är en tysk film från 1977 i regi av Werner Herzog. Den filmades i Berlin, North Carolina, samt i två städer i Wisconsin.

Handling 
Bruno Stroszek (Bruno S.) är en gatusångare i Berlin, frigiven från fängelset. Han beger sig till en bar där han lär känna Eva (Eva Mattes), som är en prostituerad kvinna. Bruno känner att han inte passar in i samhället, och flyttar då med Eva till Amerika, där han hört att alla är rika. Han inser snart att Amerika inte är så rikt som han hade trott, och den "amerikanska drömmen" blir snart en mardröm.

Externa länkar
 
 

Filmer 1977
Filmer i regi av Werner Herzog
Tyska dramafilmer
Wisconsin på film
Fremont Troll

Fremont Troll, även The Troll, Aurora Bridge Troll och Troll Under the Bridge, är en skulptur i stadsdelen Fremont i Seattle i delstaten Washington i USA.

Fremont Troll föreställer ett troll, som håller en Volkswagen Bubbla i sin hand. Trollet är placerat under bron George Washington Memorial Bridge som även kallas för Aurora Bridge. 

Trollet kan ses i filmen 10 orsaker att hata dig.

Skulpturer i Washington (delstat)
Troll
Landmärken i Seattle
Skulpturer med motiv från nordisk folktro
Skulpturer 1990
Rota (stad)

Rota är en stad med cirka 27 000 invånare och ligger i regionen Andalusien i Spanien. Rota ligger utefter kusten Costa de la Luz.

Amerikansk militärbas 
I Rota finns det en amerikansk marinbas som inhyser flera tusen amerikanska militärer. Militärbasen bidrar starkt till Rotas starka välfärdsutveckling jämfört med andra småstäder i regionen. En annan följd av militärbasen är att staden Rota har väldigt mycket fler poliser per capita än vad andra spanska städer har.

Referenser

Externa länkar 
rota.com.es

Indelningar i Andalusien
Orter i Andalusien
Let Me Know

"Let Me Know", (engelska "låt mig få veta") kan syfta på:

 Let Me Know (Kiss-låt) – en låt från 1974 av Kiss
 Let Me Know (sång av Róisín Murphy) – en låt från 2007 av Róisín Murphy
 Let Me Know (Tamar Braxton-låt) – en låt från 2014 av Tamar Braxton
Kuchino-shima

Kuchino-shima, "Kuchinön") är en ö bland Tokaraöarna i nordvästra Stilla havet och tillhör Japan.

Geografi
Kuchino-shima ligger cirka 10 kilometer nordöst om huvudön Nakano-shima och är den nordligaste ön i ögruppen. 

Ön är av vulkaniskt ursprung och har en areal om ca 13,3 km² med en längd på ca 7 km och ca 3 km bred. Klimatet är subtropiskt. Den högsta höjden är vulkanen Mae-dake på cirka 682 m ö.h. på öns östra del samt vulkanen Yoko-dake på ca 502 meter. 

Befolkningen uppgår till ca 160 invånare där de flesta bor i huvudorten Kuchinoshima och öns andra ort Nishinohama som båda ligger på öns norra del. Förvaltningsmässigt tillhör ön Toshima-mura  som är en del i Kagoshima prefekturen.

Ön kan bara nås med fartyg då den saknar flygplats, det finns regelbundna färjeförbindelse med staden Kagoshima på fastlandet. Restiden är ca 6 timmar.

Historia
Det är osäkert när Tokaraöarna upptäcktes, de första dokumenterade omnämnandena finns i boken Nihonshoki från 720-talet.

Öarna utgjorde fram till 1624 en del i det oberoende kungadöme, Kungariket Ryukyu.

1609 invaderades Ryūkyūriket av den japanska Satsumaklanen under den dåvarande Daimyo som då kontrollerade större delen av södra Japan. Öarna införlivades i Satsumariket kring 1624.

1879 under Meijirestaurationen införlivades sedan Satsumariket i Japan, och öarna blev först del i länet Ōsumi no Kuni (Ōsumi provinsen) och senare del i Kagoshima prefekturen.

Under andra världskriget ockuperades området våren 1945 av USA som förvaltade öarna fram till 1953 då de återlämnades till Japan.

Källor

Externa länkar
 Tokaraöarnas förvaltning och Bilder från Kuchino-shima

Japans öar
WP:Projekt Japan
Isis Gee

Tamara Diane Wimer, känd som Tamara Gee och tidigare Isis Gee, född 11 oktober 1972 i Seattle, USA, är en amerikansk/polsk sångerska och låtskrivare.

Isis Gee träffade sin polske man Adam i USA, och till slut fick kärleken henne att flytta till Europa och Polen.

Eurovision Song Contest 
Hon representerade Polen i Eurovision Song Contest 2008 i Belgrad, Serbien. Isis Gee framförde sin låt "For Life" i den första av de två semifinalerna, och tog sig därifrån vidare till finalen den 24 maj. I finalen slutade hon på en 24:e plats av 25 deltagande.

Diskografi 
Album
2002: Phantom Suite
2008: Hidden Treasure
2009: Christmas Angel

Singlar
2007: Hidden Tresure
2007: What You See
2008: For Life
2008: Fate
2008: Christmas Angel

Källor

Födda 1972
Polska sångare under 2000-talet
Artister som representerat Polen i Eurovision Song Contest
Kvinnor
Levande personer
Deltagare i Eurovision Song Contest 2008
Slagklocka

Slagklocka är en klocka på vilken en hammare slår för att markera tiden och slagklockan ingår sålunda i ett tornur, med eller utan urtavla. De kan finnas både i kyrktorn och i andra torn och byggnader, såsom rådhus, stadshus, universitet, vissa monumentala kontor etc. Slagklockor som används för att markera timmarna kallas även timklocka och slagklockor som används för att markera kvartar kallas kvartsklocka.

Slagklockan har liksom tornuret sin historiska bakgrund i klostren, där böner och munkars och nunnors dagliga arbete reglerades genom fasta tider. Det spred sig sedan vidare till vanliga kyrkor och till andra offentliga byggnader. Kyrkklockan har också sin historiska bakgrund i klostren i södra Italien (se Kyrkklockans historia) eftersom munkarna som arbetade på fälten behövde sammankallas vid regelbundna böner etc.

I vissa kyrkor kan kyrkklockor användas både som slagklockor för tornuret och traditionellt för klockringning, det senare innebär svängning av hela klockan med kläpp. Det gäller till exempel i Kölnerdomen, där två av kyrkklockorna både kan ringas och också används som slagklockor.

En av de kändaste slagklockorna i världen är Big Ben i London. I Sverige är den större timklockan och de övriga slagklockorna i Stockholms stadshus kända slagklockor. De spelar bland annat Sankt Örjansvisan (denna visa spelas vanligen vid heltimme) och timslagen med den stora klockan hörs varje dag klockan 12 i radio.

Se även
Ur
Kyrkklockans historia
Klocka
Big Ben

Referenser

Externa länkar
Youtube-länk: Klockslag vid tolvslaget  under nyårsnatten i Kölnerdomen. Strax efter börjar ringningen med domens största klocka Sankt Petersglocke.

Klockor
Rautasjaure

Rautasjaure, nordsamiska Rávttasjávri, är en fjällsjö söder om Torne träsk i Kiruna kommun i Lappland som ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Rautasjaure ligger i  Natura 2000-område.

Sjön ligger i en djup dalgång, omgärdad av fjäll som sträcker sig omkring 1 000 meter över sjöns yta. Längst i öster har Rautasjaure sitt utlopp via Rautas älv, som där bildar stora sel med svaga stömmar.

Namnets förled kommer av det samiska ordet ráktas som är en sorts dragrem som använts i samiska åkdon.

Jámikasuolu, vilket betyder "de dödas ö", är en ö i Rautasjaure där samer tidigare begravde sina döda.

Delavrinningsområde 
Rautasjaure ingår i delavrinningsområde (755847-164794) som SMHI kallar för Utloppet av Rautasjaure. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 28 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Rautasälven (Rautasätno) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (22 procent) och kalfjäll (58 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
Rautas älv
Rautas

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Torneälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Kiruna kommun
Insjöar i Sverige om minst 10 kvadratkilometer
Guldbaggar

Guldbaggar (Cetoniidae) är en familj av skalbaggar och ingår i överfamiljen Scarabaeoidea. Vissa auktoriteter behandlar guldbaggar som underfamiljen Cetoniinae inom familjen bladhorningar. Enligt Catalogue of Life omfattar familjen Cetoniidae över 4 300 arter, och de flesta förekommer i varmare områden, särskilt Afrika. Släktet Cetonia är familjens typsläkte.

Utseende och anatomi 
Genom sin lilla kullriga kropp samt sina ovan platta täckvingar, som lämnar bakkroppens spets obetäckt, skiljer sig familjen från övriga bladhorningar. I Afrika finns en mängd guldbaggar som strålar av praktfulla, metallglänsande färger och ibland når betydande storlek, som de väldiga goliatbaggarna.

En del guldbaggar, däribland de i Sverige förekommande arterna gräsgrön guldbagge (Cetonia aurata) och olivgrön guldbagge (Potosia cuprea), utmärker sig genom att kunna flyga med slutna täckvingar, i stället för som hos andra skalbaggar, med täckvingarna utspärrade åt sidorna. Det beror på att täckvingarnas kant på yttersidan nära basen är försedd med en utskärning, genom vilken flygvingarna kan fällas ut.

Larverna är stora och tjocka, till färgen vitaktiga, med gulbrunt, starkare kitinpansrat huvud.

Ekologi 
Till sitt levnadssätt är guldbaggarna blombesökare, som i hetaste solgasset flyger omkring, men vid mulen väderlek sitter trögt stilla på den blomma eller blomsamling på vilken de slagit sig ner. De äter företrädesvis frömjölet och ståndarna, men även kronbladen. Dock lockas de, liksom så många andra insekter, även av utsipprande trädsaft, och vissa tycks till och med uteslutande hämta sin näring därifrån. Larverna lever i multnande trä, några även bland multnande stackmaterial i myrstackar. När dessa skalbaggar känner sig hotade avsöndrar de från bakdelen en gulvit illaluktande vätska som försvar.

Släkten inom Cetoniidae 
Följande lista i alfabetisk ordning följer Catalogue of Life:

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Bladhorningar
Handklocka

Handklockor och andra småklockor är klockor som används i olika kulturer runt om i världen, bland annat religiöst. I romersk-katolska kyrkan används handklockor i mässan (se nedan).

Stämning. Likhet med koskällor

Handklockor är ofta ostämda (till skillnad från större klockor, till exempel kyrkklockor). Detta i likhet med de handklockor utan svängda former som kallas koskällor och skällor, som används till exempel på kor som igenkänningstecken. Klotrunda (sfäriska) klockor finns också till exempel som katthalsband.

Bilder

Mindre klockor i kyrkorummet inom katolicismen
Se även artikeln Primklocka

I katolska kyrkan och av högkyrkliga lutheraner och anglikaner används små handklockor (flera småklockor ihopkopplade med varandra i ett kors) i kyrkorummet: så kallade primklockor i samband med gudstjänstens början och slut och vid nattvarden och används ibland /har använts i kyrkliga processioner i kyrkan och annorstädes. I vissa kyrkor används en så kallad angelusklocka i vilken man klämtar nio slag (tre grupper om tre slag), liksom Sanctusklockor eller nattvardsklockor  (offerklockor).

Dessa små klockor rings ofta av kyrkvaktmästaren eller av annan personal vid mässan. Vid nattvarden rings i dem när prästen håller upp nattvardsbrödet (latin: hostia), det ögonblick som är känt som förvandlingen. Detsamma sker när nattvardskalken har hållits upp (se närmare om detta under katolicism) efter att orden om välsignelse har utsagts och om att vinet och brödet har förvandlats (övergått till) Kristi kropp och blod (se närmare under transsubstantiation), eller, i en annan alternativ reformationslära, att Jesus är kroppsligen närvarande, och att det prästen håller upp är Kristus själv.

Se även
Koskälla
Klocka

Klockor
European Open

European Open var en professionell rankingturnering i snooker mellan åren 1989-1997 och 2001-2004. Före 1989 hade det inte spelats några rankingturneringar utanför Storbritannien, men Biljard- och snookerförbundet tyckte att sporten behövde spridas, och instiftade därför European Open.

Turneringen försvann efter 1997, men de följande säsongerna spelades det ändå rankingturneringar utanför Storbritannien: German Open, Irish Open och Malta Grand Prix. År 2001 återuppstod European Open, och den spelades under detta namn under tre säsonger, innan den bytte namn till Malta Cup.

Efter säsongen 2006/2007 och fram till säsongen 2009/2010 spelades det inte någon rankingturnering alls i Europa utanför Storbritannien, men år 2011 återkom German Masters i kalendern.

Vinnare

Snookerturneringar
Premium

Premium kan avse:

 Premium Publishing – ett bokförlag.
 Premium (bensin) – en tidigare beteckning på oktantal för bensin
 Renault Premium – lastbil
 Premium Rush –  en amerikansk långfilm från 2012
 Premium – andra steget i en affärsmodell, se Freemium
Kristet forum (tidning)

Kristet forum var en "tidskrift för kristendom och samhälle" som under åren 1954 - 1987 gavs ut av Fria Kristliga Studentrörelsen (FKS) i samarbete med Frikyrkliga Studieförbundet. FKS uppgick 1971 i Kristna studentrörelsen i Sverige (KRISS) som tillsammans med förbundet för Kristen Humanism och Samhällssyn (KHS) fortsatte utgivningen.

Frikyrklig ungdom (1923 - 1953) ska ha varit en föregångare till Kristet forum.

Externa länkar 
Evangelisches Zentralarchiv in Berlin

Svenska tidningar
Oljebaggar

Oljebaggar (Meloidae) är en familj tillhörande underordningen allätarbaggar bland skalbaggarna. Ungefär 2 500 arter över hela världen är kända. I Europa finns 210 arter eller underarter. I Sverige finns endast arterna bibagge och spansk fluga samt 3 arter av majbaggar.

Arterna känns igen på det nedböjda, från den smalare halsskölden avsnörda huvudet, på täckvingarna, som vid basen är mycket bredare än halsskölden, samt på tarsernas i två olika hälfter kluvna klor. Hudskelettet är vanligen ganska mjukt. Skalbaggarna innehåller skarpt retande ämnen som kan framkalla blåsor på människohuden och därigenom fått medicinsk användning (se Spansk fluga).

Larvernas utveckling 

Oljebaggarnas utveckling består i en i det närmaste likartad hypermetamorfos. Ur de i jorden lagda äggen kommer små livligt rörliga larver med stort, kitinpansrat huvud, försett med pannspröt, ögon och starka, böjda och spetsiga käkar. Mellankroppen bär 3 par långa, i spetsen med 3 klor utrustade ben. Bakkroppen har borstlika bihang i spetsen. 

Till exempel vandrar de larver som hör till släktet majbaggar till blommor, där de avvaktar ankomsten av något bi som larven bestiger för att med sina långa, trekloiga ben hålla sig fast vid håren på mellankroppens ryggsida. Innan man visste var de små djuren som satt på biet kom från kallades det bilus. Men larverna ska inte förväxlas med den verkliga bilusen, som tillhör underordningen tvåvingar. Till följd av sin trekloighet kallades den nykläckta larven också Triungulus. Detta Triungulus-stadium tycks vara gemensamt för alla arter i familjen, för att de kan själva förflytta sig eller låta förflytta sig till den plats, där larven finner sin blivande föda. 

Larven bärs av biet till dess bo och när biet lägger sitt ägg på honungen glider larven ner på ägget och genomborrat det med sina spetsiga käkar för att suga ut dess innehåll. När detta skett ömsar larven hud och får ett nytt utseende. Den blir kortare och tjockare, med korta enkloiga ben samt utan ögon och svansborst. I detta stadium äter den av honungen, tills den blir fullväxt, men genomgår, innan den förpuppas, ett skenpuppstadium (pseudochrysallid), ur vilket ett sista larvstadium som liknar de tidigare framgår för att slutligen förvandlas till puppa och imago.

Källor

Externa länkar
Tjörbostaden

Tjörbostaden var ett mindre bostadsområde i stadsdelen Lunden i Göteborg.

Namnet Tjörbostaden kom av August Kristensson, som var inflyttad från Tjörn i slutet av 1870-talet och slog sig ner strax söder om Östra kyrkogården, vid Danska vägen. Till Tjörbostaden räknades området från Östra kyrkogården, längs Danska Vägen till Tåns kyrkogård. Här bodde mest så kallade "Pålare," som var anställda i kommunen med liten ersättning samt småhantverkare och handlare.

I Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning den 12 juli 1889, kunde man i en tidningsartikel om Tjörbostaden läsa att "...i allmänhet saknas aflopp hvadan dikena stå delvis fulla med jäsande orenlighet. som nu under den tryckande hettan sprider en vådlig stank. Afträdeskistorna äro i allmänhet dåliga, och att döma af utseendet är man ej så noga med hemtningen, hvilket naturligtvis också förorsakar olägenheter för den mängd personer som här bor. På sina ställen begagnas samma lådor både till latrin och sopor".

Husen i området blev med tiden mycket skamfilade, och det sista av dem revs 1955. Bland fastigheterna fanns i slutet av 1800-talet: "Pinhökarns hus", "Ostebondens", "Friseras hus", "Kaptenshusen", "Laggebråten", Flåarns hus", "Kryparns hus", "Bruna huset", "Stora och Lilla Stenbergs", Smén Hedbergs hus", "Timmerhuset", "Kungens", "Sjömanshuset", "Lilla Carléns" med flera. De primitiva gatorna lystes hjälpligt upp av fotogenlyktor, som en före detta målare putsade, tände och släckte.

Referenser
Kronologiska Anteckningar rörande Göteborg, (andra utökade upplagan) Carl Gustaf Prytz, Wald. Zachrissons Boktryckeri, Göteborg 1898, s.151
Örgryte genom tiderna, del I & II (Faksimile 1986), Fritz Stenström, 1924 & 1925, Bohusläningens Boktryckeri 1986 s. 116
Örgryte i flydda dar, Sören Skarback, Tre Böcker Förlag, Göteborg 1993, , s. 154

Områden i Göteborgs kommun
Lunden
Majbaggar

Majbaggar (Meloe) är ett släkte i familjen oljebaggar.

Kännetecken
Släktet innefattar klumpiga och tröga, svartblå metallskimrande skalbaggar med stor bakkropp. Täckvingarna är mycket korta, i spetsen smala och vitt åtskilda. Flygvingar saknas. De fyra i Sverige förekommande arterna är 10 till 30 millimeter långa, de äggstinna honorna är betydligt större än hanarna.

Levnadssätt
Honorna ses på våren och försommaren då de kryper långsamt omkring på marken för att här och där gräva hålor där de lägger ägg i stort antal, mellan 2 000 och 10 000 stycken. Om de oroas, utsöndrar de vid benens ledgångar en skarp gulaktig vätska som innehåller giftet kantaridin. När äggen kläckts kryper larverna upp i blommor och väntar på nektarsökande bin. De hakar fast på biet och följer det till boet där de lever på det solitära biets förråd av nektar och pollen. Larvutvecklingen är hypermetamorfos vilket innebär att de har flera sinsemellan väldigt olika larvstadium och en puppliknande skenpuppa före det sista larvstadiet.

Arter i Sverige
I Sverige har det funnits 4 arter men en av dessa anses numera vara utdöd. Ytterligare 2 är rödlistade.

svart majbagge (Meloe proscarabaeus) Sårbar 
violett majbagge (Meloe violaceus)
brokig majbagge (Meloe variegatus) Nationellt utdöd
korthalsad majbagge (Meloe brevicollis) Akut hotad

Källor

Externa länkar 

Oljebaggar
Oxhultasjön

Oxhultasjön är en sjö som ligger utanför Hishult på vägen mot Laholm i Laholms kommun i Halland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Smedjeån. Vid provfiske har bland annat abborre, braxen, gers och gädda fångats i sjön.

Oxhultasjön är också känt för sin orörda natur med ett rikt fågelliv, man kan bland annat beskåda tranor och gäss.

Oxhultasjön har varit en riktig klassiker förr om åren då den är belägen mitt i ett riktigt köldhål, isen lägger sig därför extremt tidigt. På 60-, 70- och 80-talet hölls där en rad pimpeltävlingar med stor framgång. För att fiska i sjön krävs inget fiskekort, men då markägarna är oense på fiskekortsfrågan avråds från fiske.

Historia
Oxhultasjön har en lång historia inte minst med tanke på den medeltida sätesgården Sjöboholm slottsruin som man finner på en udde i den norra delen av sjön. Idag återstår dock bara ruiner av sätesgården.

När Halland var danskt bröt man också järnmalm i Oxhultasjön, detta har delvis gjort bygden till Danmarks järnbäraland under den tiden.

Anknytande orter
Hishult är orten man främst kopplar till sjön, men också Våxtorps socken har en andel av sjöns sydvästra sida, det så kallade Ekenäs-näset.

Delavrinningsområde 
Oxhultasjön ingår i delavrinningsområde (625889-134315) som SMHI kallar för Utloppet av Oxhultasjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 3 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Smedjeån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (56 %), jordbruk (11 %) och sankmarker (11 %). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  %.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Braxen
 Gärs
 Gädda
 Mört

Se även 
 Lista över insjöar i Laholms kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Lagans avrinningsområde
Insjöar i Halland
Insjöar i Laholms kommun
Insjöar i Sverige om minst en kvadratkilometer