kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tjerenkovstrålning

Tjerenkovstrålning är ett fenomen som uppstår när en laddad partikel rör sig fortare än ljushastigheten i det material som partikeln rör sig genom. 

Fenomenet har fått sitt namn efter den ryske fysikern Pavel Tjerenkov som gjorde upptäckten år 1934. Det förklarades tre år senare av Ilja Frank och Igor Tamm. För detta fick de tre fysikerna dela på Nobelpriset i fysik 1958.

Ljusets hastighet i vakuum är den högsta hastighet en partikel kan röra sig med enligt relativitetsteorin. I genomskinliga material (glas, vatten med mera) rör sig ljuset betydligt långsammare än i vakuum, och det blir då möjligt för en partikel att röra sig fortare än ljuset. När detta händer utsänds så kallad tjerenkovstrålning, eller tjerenkovljus. 

I vattenbassängerna på kärnkraftverk kan man se ett blått tjerenkovljus komma från laddade partiklar som rör sig fortare genom vattnet än vad ljuset gör. Anledningen till ljusbangen är att den laddade partikeln polariserar de omgivande molekylerna. Dessa deexciteras därefter snabbt, varvid en koherent vågfront av ljus avges. Bildandet av tjerenkovstrålning kan jämföras med bildandet av den ljudkon som uppkommer bakom till exempel flygplan eller gevärskulor vid överljudshastighet.

I CERN, en europeisk forskningsanläggning för främst partikelfysik, används tjerenkovstrålningen för att - tillsammans med stora mängder andra data - avgöra olika egenskaper hos partiklar.

Referenser 

Partikelfysik
Relativitetsteori
Föreningen för Minnesotamodellen i Sverige

Föreningen för Minnesotamodellen i Sverige (FFMS) är en frivillig företagsammanslutning som bildades 1992 med mål att verka för hög kvalitet på behandlingar utförda med tolvstegsmetoden. Medlemskap för behandlingsföretag beviljas bara om företaget uppfyller vissa krav på utbildad personal och allmän professionalitet. Föreningen verkar också för forskning och kritisk granskning av olika ingående behandlingsmoment för att förbättra behandlingsutkomsten. Föreningen saknar hemsida. Annan verksamhet verkar vara ganska lågmäld.

Se även
Minnesotamodellen

Externa länkar
Föreningen för Minnesotamodellen i Sverige

Behandlingshem i Sverige
Intresseorganisationer i Sverige
Emotions Anonymous

Emotions Anonymous eller EA är en gemenskap som tillämpar AA:s tolvstegsprogram på olika emotionella problem. I EA:s första steg anges "Vi erkände att vi var maktlösa inför våra känslor...." Det innebär att EA skiljer sig från andra tolvstegsprogram genom att gruppen inte definierat ett gemensamt specifikt problem, som delas av alla i gruppen (såsom alkoholproblem för AA, narkotikaproblem för NA, matproblem för OA etc.)

Externa länkar 
 Svenska Emotions Anonymous

Tolvstegsprogram
IFK Tidaholm

IFK Tidaholm, bildad 1907 som Göta BK, är en idrottsförening i Tidaholm. Klubben bedrev en gång i tiden bland annat ishockey 1950-1977 och handboll 1941-1972 i föreningen, men detta dog så småningom ut och kvar finns nu bara fotbollssektionen. Sportgymnastik bedrevs från starten och fram till åren kring 1930. Från starten och fram till ungefär 1950 bedrivs även friidrott, där klubbens mest framgångsrike var Eric Backman som tog fyra OS-medaljer 1920.

På 1940-talet spelade IFK två säsonger i division två, den näst högsta serien. Säsongen 1944/45 blev det en fjärdeplats. Serien vanns av Tidaholms G&IF som fick spela allsvenskt kval mot Jönköping.
Säsongen efter blev IFK nia och åkte ur serien, med samma poäng som åttan Karlstad BK. Så nära nytt kontrakt var det. TG&IF blev tvåa den här säsongen. På 40-talet spelades det alltså fyra derbyn i Tidaholm i fotbollens näst högsta serie.   

2006 spelade IFK Tidaholm i division III, högre hade man inte lyckats de närmast föregående åren, utan istället huserat i mitten av division 4 norra.
 
Inför 2010 års säsong tappade IFK en av sina bästa spelare, anfallaren Dennis Bergström, till Tibro AIK i division 3. Dessutom drabbades man av en stor spelarflykt till kringliggande klubbar och truppen tunnades ut.

Externa länkar
 IFK Tidaholm

Fotbollsklubbar i Sverige
Upplösta friidrottsklubbar i Sverige
Upplösta gymnastikklubbar i Sverige
Upplösta handbollsklubbar i Sverige
Upplösta ishockeyklubbar i Sverige
Sport i Tidaholm
Sportklubbar bildade 1907
Rating

Rating kan avse:
 Rating (ekonomi) – mått på kreditvärdighet
 Rating – begrepp för antalet TV-tittare per kanal eller per TV-program, se Tittarsiffror
 Elo-rating – inom schack, och många datorspel, för att ranka spelares relativa styrka

Se även:
 Ratingen – stad i Nordrhein-Westfalen, Tyskland.
Siv Strömquist

Siv Ingegerd Strömquist, född 18 september 1942 i Norsjö församling, är en svensk språkvetare och författare till flera språkböcker, främst inriktade på skrivteori och skrivkonst. Hon är filosofie doktor och docent vid Institutionen för nordiska språk, Uppsala universitet, samt bosatt i Uppsala.

Strömquist medarbetade från 1994 till 2012 som skribent i Svenska Dagbladets språkspalt. Hon har också skrivit i Upsala Nya Tidnings språklåda. År 1995 belönades hon och Jan Svensson med Erik Wellanders språkvårdspris på 15 000 kronor vardera. Samma år tilldelades hon Uppsala universitets pedagogiska pris. Hennes forskningsområden är dels skrivprocess, textbildning, språkriktighet och kommunikation, dels dramatext.

Hon valdes 1990 till ordförande i Språkvårdssamfundet i Uppsala och efterträddes 1996 av Olle Josephson. I sin bok Språkfrågor har Siv Strömquist samlat de språkspalter som hon skrivit i Svenska Dagbladet mellan 1994 och 2000, och i boken Vart är vart på väg? och andra språkfrågor i tiden återfinns språkspalter från åren 2001 till 2011. Böckerna behandlar bland annat frågor om ords betydelse, typografi och satskonstruktioner. Hennes böcker återfinns ofta i litteraturlistor vid landets lärosäten.

Strömquist har varit redaktör för flera språkböcker, bland annat om språksociologi. Hon har också varit med och arbetat med de nationella proven i svenska, som utarbetas vid Uppsala universitet. År 1999 tilldelades Siv Strömquist Svenska Akademiens pris för framstående förtjänster inom svensk språkforskning och språkvård.

Bibliografi i urval
 Skrivprocessen i teori och praktik (1988)
 Tal och samtal (1992)
 Talarskolan. Talprocessen. Teori och tillämpning (1998)
 Konsten att tala och skriva (1994, 7 uppl 2021)
 Språkfrågor (2000)
 Skrivboken. Skrivprocess, skrivråd och skrivstrategier (1989, 8 uppl. 2019)
 Svenska på scen. Språk och språkanvändning i svensk dramatext från tre sekler (2004)
 Inte bara repliker. Scenanvisningar och annan metatext i svensk dramatik under tre sekler (2006)
 Uppsatshandboken. Råd och regler för utformningen av examensarbeten och vetenskapliga uppsatser (1998, 7 uppl. 2019)
 Vart är vart på väg? Och andra språkfrågor i tiden (Norstedts, 2011)
 Skiljeteckensboken: Skiljetecken, skrivtecken och typografiska grepp (Morfem 2013, 2 uppl. 2019)

Priser och utmärkelser
1995 – Erik Wellanders språkvårdspris
1995 – Uppsala universitets pedagogiska pris
1999 – Svenska Akademiens pris för framstående förtjänster inom svensk språkforskning och språkvård
2014 – Disapriset 
2015  –  Läromedelsförfattarpriset Lärkan
2016  – Lars Salvius-priset

Se även
 Språkvård
 Språkvetenskap
 Metaroman

Referenser

Noter

Svenska lingvister
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Språkvård
Personer från Norsjö socken
Födda 1942
Levande personer
Kvinnor
Dogcart

Dogcart (av engelska dog 'hund' och cart 'kärra') är en typ av hästvagn. Den är lätt och dras av enbart en häst. Dogcarten har fått sitt namn då den designades för att köra jakthundar till de populära jaktritterna som godsherrar och adelsmän ofta sysselsatte sig med under 1800-talet, när vagnen även hade sin guldperiod. Under tidigt 1900-tal var nästan alla tvåhjuliga hästkärror i Sverige någon variant av typen dogcart och denna vagnstyp nämns ofta i Arthur Conan Doyles böcker om Sherlock Holmes.

Utseende 
En dogcart har två stora hjul och är öppen (utan tak eller väggar för passagerarna) och avsedd för 2 eller möjligen 4 passagerare. Under kuskbocken finns ett särskilt ventilerat utrymme för till exempel jakthundar eller bagage. 

Det fanns även fyrhjulig dogcarts som då kallades dos-á-dos eller Game cart. På dessa vagnar fanns även en plattform där ägarens hästskötare ofta stod, beredd att hoppa ner om hästarna behövde något. 

I Indien kallades dessa vagnar även för "tumtum", troligtvis från ordet tandem, då dessa vagnar även kunde köras med två hästar i tandem, dvs två hästar på rad istället för två hästar jämte varandra. I brittisk slang kallades även vagnen för "bounder". 

Dogcarten är ganska högställd och var svår att köra och kunde lätt välta eller tippa om den kördes för fort genom en kurva.

Se även 
 Gigg
 Hästvagn
 Hästfordon
 Phaetonvagn

Källor 
 Om olika hästvagnar

Hästfordon
Nürnbergkonventionen

Nürnbergkonventionen eller hellre Nürnbergkodexen innehåller principer som ska följas vid experiment som involverar människor. Ingen stat har gjort den till lag, och det är inte en konvention i vanlig mening. Kodexen togs fram i anslutning till Nürnbergrättegångarna och Läkarrättegången där mot bland andra Karl Brandt. De tio punkterna i konventionen är:
 Individens frivilliga samtycke är absolut nödvändigt. Detta innebär att individen ska ha laglig kapacitet att ge sitt samtycke, ska därmed ha rätten att använda sig av sitt fria val utan några som helst påtryckningar, vilseledning eller andra former av påverkan; individen ska ha tillräcklig kunskap och förståelse i sakfrågan för att kunna ge sitt informerade samtycke. Detta innebär att individen ska ha tillgång till all känd kunskap och kända risker som det kan medföra att delta i experimentet. Ansvaret för att deltagarens samtycke är informerat och fullgott vilar på den som initierar experimentet.
 Experimentet skall ge resultat av nytta för samhället och vara noga planerat.
 Experimentet skall baseras på resultaten av experiment på djur och på etablerad medicinsk kunskap.
 Experimentet skall vara upplagt för att förhindra onödiga fysiska och mentala plågor och skador.
 Inga experiment skall utföras om anledning finns att tro att död eller skador som ger men för livet kan inträffa.
 Riskerna får aldrig vara större än den potentiella nyttan för mänskligheten
 Noggranna förberedelser skall vara gjorda för att undvika även osannolika risker.
 Experimentet skall genomföras av endast vetenskapligt kvalificerade personer.
 Under utförandet av experimentet skall individen ha möjlighet avbryta experimentet.
 Experimentledaren måste avbryta experimentet omedelbart om risker för försökspersonens hälsa föreligger

Se även 
Experiment på människor i Nazityskland

Referenser

Anmärkningar

Noter 

Internationella konventioner
Benedict Vilakazi

Benedict Vilakazi, född 9 augusti 1982, är en sydafrikansk fotbollsspelare, mittfältare.

Vilakazi är en av de kortaste seniorspelarna med längden 165 centimeter. Han spelar för den sydafrikanska klubben Black Leopards och har spelat i det sydafrikanska landslaget. Han deltog i afrikanska mästerskapen år 2006 med Sydafrika.

2005 blev han anklagad för sex med minderårig. Det blev rättegång med en, för honom, friande dom.

Han var nära en övergång till den svenska klubben Djurgårdens IF inför Allsvenskan 2005 men det blev aldrig en övergång.

Säsongen 2007-2008 spelade han i danska Ålborg BK.

Externa länkar 
 Vilakazis klubb Orlando Pirates hemsida
 Vilakazi tränar med Djurgården (dif.se, 2005-01-18)
 Spelarprofil hos Ålborg BK:s hemsida
 Antal seriematcher säsongen 2007-2008

Referenser

Sydafrikanska fotbollsspelare
Födda 1982
Män
Spelare i Orlando Pirates FC
Spelare i Ålborg BK
Levande personer
Familjebostäder

Familjebostäder kan syfta på:

 AB Familjebostäder – ett kommunalt bostadsföretag i Stockholm som grundades i mars 1936
 Familjebostäder i Göteborg – äger och förvaltar hyreslägenheter i Göteborg
Lindegren

Lindegren är ett svenskt efternamn. Den 31 december 2013 var 713 personer med efternamnet Lindegren bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Lindegren

Agi Lindegren (1858–1927), arkitekt, tecknare och etsare
Amalia Lindegren (1814–1891), konstnär
Axel Lindegren (1860–1933), arkitekt
Carl Lindegren (1770–1815), författare
 Erik Lindegren, flera personer
 Erik Lindegren (1910–1968), författare
 Erik Lindegren (bokkonstnär) (1919–1996), kalligraf och grafisk formgivare
 Erik Lindegren (kusk) (född 1973), travtränare och travkusk
Helena Lindegren, skådespelare
Jan Lindegren (född 1949), historiker, professor
Johan Lindegren (1842–1908), kantor, koralboksutgivare, musikteoretiker
Karin Lindegren (1924–2012), museiman
 Lars Lindegren (1802–1863), läkare
Lennart Lindegren (född 1950), astronom, professor
Lorentz Walentin Lindegren (1837–1916), civilingenjör
 Ola Lindegren  (1945–2008), skådespelare och teaterregissör
Soffi Lindegrén (1863–1943), operasångerska
Sten Lindegren (1906–1989), arkitekt
Yngve Lindegren (1912–1990), fotbollsspelare
Yrjö Lindegren (1900–1952), finländsk arkitekt

Se även 
 Lindegren (adelsätt) (1600-talet), svensk adelsätt, utslocknad med den först adlade  
 Lindegren Orgelbyggeri AB
 Erik Lindegren-priset, litteraturpris
 Lindgren, efternamn

Källor

Svenska efternamn
Cykliska modellen

Cykliska modellen är ett antal olika kosmologisk modeller som har det gemensamt att universum pulserar, det vill säga genomgår upprepade big bangs och big crunches om vartannat. Modellen lades ursprungligen fram på 1930-talet av bland annat Richard Tolman utan att nå framgång.

I modifierad form har 1930-talsmodellen lanserats igen på 2000-talet, men också denna gång har de observationsbevis som förts fram fått andra förklaringar.

Referenser 

Kosmologi
Apollonia (Bulgarien)

Apollonia var under antiken en milesisk koloni vid svartahavskusten i dåvarande Thrakien, nu Bulgarien. I dag heter staden Sozopol.

Historia
Staden grundades någon gång på 500-talet f.Kr. och fick först namnet Antheia men bytte snart till Apollonia efter Apollotemplet i staden som hade en stor staty av guden Apollon. Statyn fördes senare till Rom av Lucullus. Apollonia var även känt som Apollonia Pontica.

Referenser 

Bulgariens historia
Grekiska städer under antiken
Istros

Istros (även Histria) var under antiken en grekisk koloni vid Donaus mynning ut i Svarta havet. Den grundades någon gång på 600-talet f.Kr. av nybyggare från Miletos som ville handla med geterna som bebodde området.

Historiska hellenska stater
Tidigare besittningar
Kamerundelfin

Kamerundelfin (Sousa teuszii) är en art i familjen delfiner som förekommer vid kustlinjer av västra Afrika.

Kamerundelfin tillhör släktet Sousa som består av ett okänt antal arter. Å andra sidan är fastställd att kamerundelfin utgör en självständig art som skiljer sig från sina släktingar i Sydostasien.

Utbredning och habitat 

Arten förekommer längs kusten av västra Afrika från Västsahara i norr till Kamerun i syd. Särskilt ofta hittas arten framför Mauretaniens kustlinje. Delfinen finns även i kustnära delar av angränsande floder, till exempel i Niger. Den vistas alltid i närheten av kusten och simmar inte längre ut än 1 till 2 km, troligtvis för att undvika kontakt med fiender som späckhuggare. Habitatet utgörs bland annat av mangrove och områden med bräckigt vatten.

Kännetecken 

Arten skiljer sig från deltadelfin genom olikartad färgsättning, antalet kotor och tänder. Den har en grå grundfärg som med tiden blir mörkare och på undersidan förekommer några ljusa fläckar. Kamerundelfin har även de för släktet typiska knölar (jämföra det engelska namnet: Atlantic Humpbacked Dolphin) och den kännetecknande långa nosen. Knölarna finns precis bakom ryggfenan och direkt framför stjärtfenan. Kroppslängden ligger mellan 2 och 2,5 meter och vikten mellan 100 och 150 kilogram.

Levnadssätt 

Individerna lever ensam eller i små grupper med upp till tio individer och ungdjur kan bilda grupper med 20 till 25 individer. Äldre delfiner lever oftast ensamma. Födan utgörs främst av sardiner och multfiskar (Mugilidae). De drivs mot strandlinjen där delfinen har lätt att fälla de. Dessutom äter arten bläckfiskar och kräftdjur.

Kamerundelfin och människor 

I Mauretanien utnyttjar fiskare delfinens jaktmetod och därför står arten under skydd. De slår med redskap på vattnet och sedan driver delfinerna ett stim fiskar mot fiskarens nät. Delfinerna belönas med en del av fångsten.

Även i andra regioner är jakten på delfinen ovanlig. Ett hot är obevakade fiskenät där delfinerna fastnar och drunknar. Dessutom förorenas havet med avloppsvatten och mangrove omvandlas ofta till odlingsmark. I tät bebodda regioner blev arten sällsynt. IUCN listar kamerundelfin som sårbar (vulnerable).

Referenser

Noter

Delfiner
Tygeldelfin

Tygeldefin eller fläckig delfin (Stenella frontalis) är en delfinart som förekommer i varma regioner av Atlanten i samma vatten som flasknosdelfin.

Systematik
Tygeldefinen beskrevs taxonomiskt 1829 av Georges Cuvier. Eftersom det finns stora variationer inom arten har olika auktoriteter behandlat den olika genom åren. Idag behandlas den som en monotypisk art men studier indikerar att den stora och fläckiga varianten av tygeldelfin, som förekommer vid Florida, bör klassas som en underart.

Utseende
Tygeldelfinens färg förändras med ålder. Som kalv är den grå medan subadult har mörka fläckar på magen, vita fläckar på kroppssidan och ryggen medan stjärtfenan brukar vara mörkgrå. Som adult har den en närmast svart kropp med vita fläckar.

Tygeldelfinen är en kraftig delfin. Som nyfödd mäter den ungefär en meter lång medan en adult delfin kan bli upp emot 2,20-2,50 meter och väga runt 130 kg.

Status och hot
Tygeldelfinen finns med på IUCN:s röda lista för hotade arter. Dessa hot är exempelvis fiskenät och jakt som för andra delfinarter.

Referenser 
Fritt översatt från engelskspråkiga wikipedias artikel Spotted Dophin''

Noter

Delfiner
Kyme

Kyme eller Cumae är den äldsta grekiska kolonin på det italienska fastlandet (Magna Graecia). Cumae grundades cirka 750 f.Kr. och låg väster om nuvarande Neapel, i regionen Kampanien, norr om udden Misenum.

Historia 
Cumae grundlades enligt traditionen omkring 1050 f.Kr., troligen av utvandrare från Kyme på Euboia. Efter att den staden tidigt förfallit gällde emellertid Cumae för att vara en koloni från Chalkis på Euboia eller från Kyme i Mindre Asien. Cumae låg först på ön Ischia, men flyttades sedermera till en höjd på det mittemot liggande fastlandet. Staden kom tidigt till makt och rikedom, och fick en särskild hamnstad i Dikaiarcheia, senare kallat Puteoli. Den hade även en betydande flotta.

Cumae var den äldsta och mest blomstrande bland de grekiska kolonierna i Italien. Under tiden för dess högsta blomstring mellan 700 och 500 f.Kr. utövade det stort inflytande över de kringboende folken. Cumensernas kulturella överläge gentemot sina grannar påverkade dessas religiösa föreställningar och bruk till att bli mer hellensk; i synnerhet utbredde sig Apollondyrkan i regionen från Cumae. Omkring 524 f.Kr. slog Cumae tillbaka ett angrepp av talrika skaror aurunker, daunier och etrusker, och vid pass 20 år senare bistod det latinerna mot de framträngande etruskerna. Cumae försvagades av inre split, men lyckades, med hjälp av trierer sända av Hieron I av Syrakusa i Syrakusa, besegra etruskerna i en stor sjödrabbning år 474 f.Kr. År 421 f.Kr. kom staden i samniternas våld, och 334 f.Kr. blev den ett romerskt municipium med inskränkt medborgarrätt, som dock senare utvidgades. Under Augustus blev Cumae en romersk koloni, men nådde aldrig sin forna glans, utan gick alltmer tillbaka, tills det 1203 förstördes av neapolitanerna. Rester av befästningsmurar och tempelruiner är nu det enda som återstår.

Den cumaeiska sibyllan var en av antikens mest berömda orakel, och ovanpå sibyllans grotta fanns förr ett citadell.

Cumae i kulturen 

T.S. Eliots dikt "Det öde landet" inleds med en dedikation till Ezra Pound, där han citerar Petronius verk "Satyricon", som refererar till sibyllan i Cumae.

Noter

Se även 
 Antikens Grekland

Grekiska städer under antiken
Italiens geografi
Italiens historia
Hör hur västanvinden susar

"Hör hur västanvinden susar", med text och musik av Lars August Lundh, är ett av valborgsmässofirandets traditionella sångnummer.

Ulf Lundells välkända "Öppna landskap" har sitt musikaliska ursprung i "Hör hur västanvinden susar", där Lundell i inledningen helt följer Lundhs tonsättning.

Sången sjöngs ofta i den svenska folkskolan på 1950-talet. Därför kan många 40-talister sjunga den.

Referenser 

Svenska sånger
Svenskspråkiga sånger
Sånger för manskör
Valborgsmässoaftonsånger
Nokia Networks

Nokia Networks är ett globalt telekommunikationsföretag med huvudkontor i Esbo i Huvudstadsregionen i Finland. Företaget är helägt av Nokia och bildades ursprungligen genom en fusion av Siemens AGs COM-division och Nokias Network Business Group och fick då namnet Nokia Siemens Networks (NSN), som senare ändrades till Nokia Solutions and Networks (NSN) efter att Nokia blev ensam ägare. Företaget bedriver verksamhet i alla större regioner i världen och benämns efter 29 april 2014 som Nokia Networks.
 
Företaget presenterades den 19 juni 2006 och påbörjade sin verksamhet den 1 april 2007 . Då de sammanslagna divisionerna under 2006 hade sammanlagda (pro forma-) intäkter på mer än 17 miljarder euro, så förutspås det nya företaget bli en av världens största tillverkare av telekommunikationsutrustning.

Till Nokia Siemens Networks förste verkställande direktör (CEO) valdes Simon Beresford-Wylie,  vicepresident och administrativ chef för Nokia. Peter Schönhofer, ekonomichef (CFO) för Siemens i Österrike, valdes till samma position i Nokia Siemens Networks. Styrelseordförande var Olli-Pekka Kallasvuo, verkställande direktör för Nokia och vice styrelseordförande är Siemens verkställande direktör Klaus Kleinfeld.

Källor
Delar av denna artikel är helt eller delvis baserade på en översättning från norska Wikipedia.

Noter

Externa länkar

Finländska IT-företag
Företag bildade 2006
Abborren, Dalsland

Abborren är en sjö i Färgelanda kommun i Dalsland och ingår i .

Se även 
 Lista över insjöar i Färgelanda kommun

Källor

Externa länkar 
 
 

Insjöar i Örekilsälvens avrinningsområde
Insjöar i Färgelanda kommun
Pakito

Pakito, egentligen Julien Ranouil, född 26 januari 1981 i Bergerac, är en fransk DJ och musikproducent.  Några av hans låtar som slagit stort internationellt är You Wanna Rock, Are you ready, Living On Video (cover av Trans-X:s låt) och Moving On Stereo.

Franska musiker
Män
Födda 1981
Levande personer
Personer från Bergerac
Frans Bertil Wallberg

Frans Bertil Wallberg, född 7 augusti 1862 i Österlöv, Kristianstads län, död 28 april 1935 i Ängelholm, var en svensk arkitekt.

Biografi
Han började sina studier vid Malmö tekniska elementarskola, fortsatte i Berlin vid Bauakademie, gjorde studieresor i Tyskland och Österrike, hade anställning på ritkontor i Berlin och därefter i Stockholm hos Ullrich & Hallquisth. Han verkade  som privatarkitekt i Östersund innan han bosatte sig i Båstad. Han deltog i flera pristävlingar och vann fyra förstapris, bland annat för Östersunds rådhus och för en svensk kyrka jämte församlingshus i Berlin.

Wallbergs främsta verk fram till början av 1900-talet var det nämnda rådhuset i Östersund. Vid tävlingen 1907, där han utgick som segrare, blev hans ritning av fackmän omtalad som något av "det bästa, som af modern svensk arkitektur hittills framkommit". Den monumentala byggnaden (fullbordad 1912) dominerar i stadsbilden på ett verksamt och på samma gång måttfullt sätt; den är hållen i alltigenom svensk karaktär, fast och kraftigt, i väl avvägda, måleriskt grupperade massor, alla detaljer i det yttre liksom i det inre är konstnärligt gediget, omsorgsfullt och karaktärsfullt utarbetade, i stor utsträckning av jämtska arbetare. 

Bland hans övriga självständigt utförda verk är det gamla Jämtlands bibliotek, numera Ahlberghallen i Östersund (ritningar 1910, fullbordat 1912), Tingshus i Strömsund (1910) och i Sundsvall (1913), Jämtlands läns sinnesslöanstalt i Bräcke (1915), Telegrafhus i Ånge (1919), Svenska Handelsbankens hus i Östersund och flera privata byggnader. Ett av hans senare verk är Jämtlands Läns Museum invigt 1930.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1862
Avlidna 1935
Män
Ugglan
Personer från Österslövs socken