Kjell Uppling

Kjell Erik Anders Uppling, född 22 maj 1950 i Njurunda församling, är en svensk tidigare fotbollsmålvakt. Han växte upp i Luleå och spelade först i IFK Luleå i allsvenskan 1971, och därefter i göteborgska Gais mellan 1972 och 1982, då han avslutade sin karriär på grund av ihållande skadeproblem. Uppling var initiativtagare till ungdomsturneringen Gothia Cup.

Biografi 
Uppling föddes i Njurunda församling i Västernorrlands län, men familjen flyttade redan 1952 till Luleå.

IFK Luleå 
Han inledde sin fotbollskarriär i IFK Luleå, och lät redan som 15-åring höra om sig i Dagens Nyheter, då Luleå i maj 1965 blev utslagna i semifinalen i tidningens fotbollsskolcup efter att ha förlorat mot Söderhamn på straffar. Innan han ens fyllt 18 år debuterade han säsongen 1968 i IFK Luleås A-lag i division II Norrland. Samma år togs han för första gången ut i svenska juniorlandslaget. I september 1968 uppgavs både AIK och Djurgårdens IF vara intresserade av att värva Uppling, och i november samma år rapporterades han som klar för Djurgården till sommaren 1969, som ersättare för Ronney Pettersson som förväntades sluta inom något år. Uppling ångrade sig dock och skrev bara någon vecka senare på ett nytt kontrakt för Luleå över säsongen 1970. I december tilldelades han Norrländska Socialdemokratens guldmedalj för årets bästa idrottsinsats i Norrbotten, ett pris som han delade med simmaren Ingrid Gustavsson.

Säsongen 1969 började bra för Uppling och Luleå, med bara ett insläppt mål på de åtta första matcherna och serieledning i norrtvåan. IFK tappade dock farten under seriens gång, och slutade till sist på en sjätte plats i norrtvåan. 1970 debuterade Uppling i svenska U-landslaget. Luleå vann norrtvåan och lyckades kvalificera sig för allsvenskan genom en avgörande 2–1-seger mot Sandvikens IF i kvalserien. Uppling utsågs 1970 till "Norrlands bäste fotbollsspelare".

I Luleås första allsvenska match, mot Örgryte IS på Nya Ullevi den 12 april 1971, vann klubben, med Uppling i målet, med 3–2 inför  åskådare. Luleå inledde serien bra, och Uppling i målet fick ofta beröm som en av lagets bäste spelare. Han fortsatte tas ut i U-landslaget, och ansågs vara intressant för A-landslaget. Trots att Uppling allt som oftast storspelade började dock Luleå sladda i den allsvenska tabellen, och i slutet av augusti låg man sist.

Gais 
När det i oktober stod klart att Luleå skulle åka ur allsvenskan meddelade Uppling att han gärna ville fortsätta spela allsvenskt och att han, eftersom hans kontrakt var på väg att löpa ut, var tillgänglig för andra klubbar. Göteborgsklubben Gais, som gick upp i allsvenskan samtidigt som Luleå åkte ur, nämndes tidigt som ett möjligt alternativ, då Uppling även hade uttryckt att han gärna ville studera på lärarhögskola, vilket fanns i Göteborg. Gais hade även haft målvaktsbekymmer sedan Leif Andersson slutat 1969: Danske Benno Larsen hade gjort succé under sina nio matcher för klubben i division II under hösten 1971, men fick inte fortsätta i allsvenskan, då inga utländska spelare vid den här tiden fick spela i högsta serien. I december 1971 blev så Uppling klar för Göteborgsklubben, efter hårda förhandlingar med Luleå.

I sin första allsvenska match med Gais, i april 1972, tvingades Uppling släppa in tre mål när Gais i premiären förlorade mot Åtvidabergs FF hemma på Ullevi med 0–3, men Uppling ansågs inte kunna lastas för resultatet i ett skadedrabbat Gais. Gais, med ett läckande försvar och en lättsinnig offensiv, gav under säsongen inte Uppling mycket ro och klarade sig kvar i allsvenskan med ett nödrop, då man först i sista omgången gick om Halmstads BK på bättre målskillnad. Uppling tilldelades detta år Hedersmakrillen som klubbens bäste spelare.

1973 gick det bättre för Gais, och Uppling var en av nyckelspelarna när klubben tog en tiondeplacering i en jämn serie, bara fem poäng från medaljplats. Han tilldelades 1973 GT:s Kristallkula som Västsveriges bäste fotbollsspelare. Under vintern fick Uppling dock ett diskbråck i ryggen, som ytterligare förvärrades under våren 1974, och han kunde bara spela fyra seriematcher för Gais under säsongen. Klubben lyckades ändå, med Kjell Spångberg och Glenn Sevestedt som ersättare för Uppling, sensationellt ta en fjärdeplats och därmed brons i allsvenskan 1974. Även 1975 var Uppling skadedrabbad. Han var borta hela våren, och kunde bara spela sju allsvenska matcher sammanlagt under säsongen. Gais slutade näst sist och åkte ur efter en tavla av Uppling i sista matchen mot AIK. Malmö hade just gjort 3–2 mot Halmstad, vilket innebar att Gais, om man höll 1–1 mot AIK, skulle klara sig kvar. Uppling tittade jublande upp mot resultattavlan som visade Malmös mål, och strax därpå fick Christer Andersson i AIK på ett tamt skott som en ouppmärksam Uppling tappade in.

1976 spelade Gais således i division II, och Uppling inledde återigen säsongen skadad. Efter en dålig Gaissäsong räddades kontraktet i tvåan under hösten, då Uppling kunde komma tillbaka och spela sju matcher. 1977 var Uppling äntligen skadefri och återtog sin plats som förstemålvakt, men ett ekonomiskt pressat Gais som skakades av inre strider var aldrig nära att gå upp i allsvenskan igen. 1979 höll klubben till och med på att åka ur tvåan, och i den direkt avgörande matchen för att klara kontraktet, borta mot Norrby IF, bröt Uppling armen efter bara sju minuter. Han ersattes i målet av utespelaren Jan Sällström, som mot alla odds höll nollan, och Gais klarade sig kvar. 1980 var man i stället riktigt nära att gå upp i allsvenskan igen, men snuvades på mållinjen av Örgryte IS. Året därpå åkte ett spelarflyktat Gais ur division II, och efter degraderingen valdes Uppling, ännu aktiv, till ny fotbollsansvarig i Gais. Han bestämde sig efter säsongen för att sluta, men skulle ändå komma att spela nio matcher till för Gais i division III 1982. Han hade emellertid fortfarande ryggproblem och konkurrerades under säsongen ut av den 17-årige Sören Järelöv.

Utanför fotbollsplanen 
Uppling var initiativtagare till ungdomsturneringen Gothia Cup. Han var 1974 anställd av Gais kansli då han diskuterade med några vänner som anordnade handbollsturneringen Partille Cup, och tyckte att en liknande turnering borde finnas även inom fotbollen. Gais ledning var först tveksam till idén, men då BK Häcken gick med i satsningen blev den av. Uppling arbetade under ett år ensam med turneringen, men under våren 1975, då den första Gothia Cup skulle spelas, var de tre anställda. Efter sin aktiva karriär satt han 1982–1985 i Gais styrelse.

I det civila arbetade Uppling som försäkringsmäklare.

Karriärstatistik

Källor

Noter 

Män
Svenska fotbollsmålvakter
Fotbollsspelare i IFK Luleå
Fotbollsspelare i Gais
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 1950
Levande personer