kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fugliestenen 2

Fugliestenen 2 är en runsten av granit som står i Toftegårdens hage vid Fuglie kyrka i Trelleborgs kommun. Ludvig Wimmer upptäckte stenen 1876 på sin första runologiska resa. Stenen låg då bland andra stenar på Toftegården i Fuglie. En lokal sägen berättar att stenen ursprungligen stått på "Torstens kulle", vilket onekligen stämmer bra överens med runristningens innehåll.

Inskriften lyder translittererad:
 ati : risþi : stin : þasi : aft : þurstin : sun : sin

Transkribering till normaliserad fornvästnordiska:
Atti reisti stein þenna ept Þorstein, son sinn.

Översättning till modern svenska:
Atte reste sten denna efter Torsten, son sin.

Se även
Fugliestenen 1
Lista över Skånes runinskrifter

Källor 
Enoksen, Lars Magnar, Skånska runstenar (Lund 1999)

Källor

Externa länkar

Skånes runinskrifter
Trelleborgs kommun
Skånes förhistoria
Butyllitium

Butyllitium, n-butyllitium (förkortas BuLi), CH3(CH2)3Li är en organisk litiumförening och mycket kraftig bas med stor användning inom organisk syntes. Den saluförs som olika lösningar i alkaner, till exempel 2,0 M i hexan. Butyllitium framställs genom reaktion mellan 1-klorbutan eller 1-brombutan och metalliskt litium.

Egenskaper 
Ämnet är ett fast pulver som fattar eld i luft. För alla praktiska tillämpningar användas lösningar av ämnet i alkaner som kan fås med koncentrationer upp till 10 M. Lösningar av BuLi är färglösa, men eftersom en β-eliminationsreaktion äger rum vid rumstemperatur, varvid 1-buten bildas och LiH faller ut. Dessa lösningar antar en gul färg.

 C4H9Li → LiH + CH3CH2CH=CH2

Reaktioner 
BuLi kan agera bas och metallera ett stort antal svaga syror. Den kan utföra metall-halogenutbyte med vissa organiska jodider och bromider så att litium tar halogenens plats i föreningen. BuLi är användbart i transmetalleringsreaktioner där litium kan inta den plats där en annan metall sitter i en metallorganisk förening. BuLi kan även agera nukleofil och addera till karbonylföreningar analogt med grignardreaktioner till exempel addition till aldehyder och ketoner. Tetrahydrofuran (THF) är ett ofta använt lösningsmedel för reaktioner med BuLi trots att det inte är stabilt tillsammans med den starka basen. Detta är en bidragande orsak till att dessa reaktioner ofta utförs kallt.

Baser
Reagenser i organisk kemi
Litiumföreningar
Centreringsdorn

En centreringsdorn är ett verktyg som används för att underlätta då man byter koppling på en bil. Funktionen är att den centrerar lamellen som sitter mellan tryckplattan och svänghjulet, så att växellådan kan monteras utan problem. Om man byter koppling utan att ha någon centreringsdorn kan man hjälpligt centrera lamellen med hjälp av en skruvmejsel eller liknande, men får då räkna med en del arbete med att få lådans ingående axel att hamna rätt i både lamell och svänghjul.

Verktyg
Kopplinh
Kerstin Keen

Kerstin Margareta Keen, född Nilsson 1 september 1939 i Helgesta församling i Södermanlands län, är en svensk historiker, utbildningschef och politiker för Folkpartiet.

Keen är dotter till ingenjören Edvin Nilsson och lågstadieläraren Margareta Nilsson, född Lundin. Hon blev filosofie kandidat 1962, filosofie magister 1963 och tog lärarexamen 1964 samt verkade därefter vid olika skolor i Göteborg. Hon doktorerade i historia 1975 på en avhandling om kontakter mellan Europa och södra Afrika – Two decades of Basotho development 1830-1850.

Därefter var Keen forskarassistent och universitetslektor 1976–1983 vid Göteborgs universitet, varefter hon var utbildningschef i Volvokoncernen 1983–1991. Under åren 1991–1994 var hon en av sex regionchefer i det nybildade Skolverket. Från 1994 till 1998 var hon VD för Högskolan för lärarutbildning och kommunikation vid Högskolan i Jönköping.

Hon var riksdagsledamot för Göteborgs kommuns valkrets 1986–1988. Hösten 1986 ersatte hon Björn Molin, som lämnade riksdagen efter att ha blivit utnämnd till landshövding i Hallands län. I riksdagen var hon suppleant i utbildningsutskottet och engagerade sig främst i utbildnings- och kulturpolitik.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Personer verksamma vid Högskolan i Jönköping
Personer från Helgesta socken
Födda 1939
Levande personer
Kvinnor
Blackmore (olika betydelser)

Blackmore kan avse:

 Blackmore (efternamn) – ett efternamn samt personer med namnet

Geogrtafi

Australien 

 Blackmore River – ett vattendrag i Northern Territory

Kanada

 Blackmore Bogan – ett vattendrag i New Brunswick
 Blackmore Island – en ö i Ontario

Storbritannien

 Blackmore, Hook End and Wyatts Green – en civil parish i Brentwood i Essex i England
 Blackmore – en ort i Essex, England
 Blackmore, Shropshire – en ort i Shropshire (distrikt), Shropshire, England

Se även
 Blackmore Creek – flera
 Blackmore End – flera
 Blackmore Lake – flera
Timo Bernhard

Timo Bernhard, född den 24 februari 1981 i Homburg, Tyskland, är en tysk racerförare.

Racingkarriär
Bernhard gjorde sin debut i American Le Mans Series redan som tjugoåring 2001, och där körde han sedan under åtta raka säsonger, samt vann LMP2 2007 och 2008, samt GT-klassen 2004. Under 2007 var han tillsammans med Romain Dumas dominant i totalracen, där de oftast slog LMP1-bilarna från Audi. Han vann även tillsammans med Dumas och Emmanuel Collard Sebring 12-timmars totalt för Penske och Porsche 2008. 2009 tävlade Bernhard i Rolex Sports Car Series med Dumas och Penske efter att Porsche dragit tillbaka sitt fabriksstöd för ALMS-satsningen. Han fick även chansen i Le Mans 24-timmars med Audis fabriksstall Joest Racing tillsammans med Dumas ännu en gång. Just nu kör han LMP1 i FIA World Endurance Championship i Porsches fabriksteam med 919 Hybrid. Han har (tillsammans med sina stallkamrater) vunnit 24h of Le Mans 2017 + 6 hours of Nurburgring m.fl.

Externa länkar

Nytt Rekord 2018 på Nürburgring. Video med Timo Bernhard som kör varvet på 5:19.55.

Födda 1981
Tyska racerförare
Le Mans 24-timmarsvinnare
FIA WEC-förare
American Le Mans Series-förare
Rolex Sports Car Series-förare
Män
Levande personer
Personer från Homburg, Saarland
Henrik Nilsson (fotbollsspelare född 1972)

Lars Henrik Nilsson, född 25 juli 1972, är en svensk före detta fotbollsspelare från Skåne.

Nilsson slog igenom i Malmö FF i början av 90-talet och tillhörde samma framgångsrika MFF-generation som Patrik Andersson, Anders Andersson med flera. Han var uttagen till Sveriges fotbollslandslag i OS 1992. Nilsson, från början en hårt arbetande och passningssäker mittfältare, spelade senare under karriären mittback där han vägde upp bristande fysik med ett säkert positionsspel.

Efter säsongen 2004 avslutade han sin fotbollskarriär.

Källor 

Landslagsstatistik på svenskfotboll.se

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Malmö FF
Fotbollsspelare i IFK Hässleholm
Fotbollsspelare i Landskrona BoIS
Spelare i Superettan
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Sverige
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1992
Födda 1972
Levande personer
Män
Personer från Tomelilla kommun
Svenska idrottare under 1900-talet
Åsa Schwarz

Åsa Schwarz Ahlin, född 8 februari 1973, är en svensk författare bosatt i Stockholm. Hon skriver främst i genrerna thrillers, skräck, mysticism och chick lit.

Biografi
Schwarz gick på Östra Real på Östermalm i Stockholm och därefter på Påhlmans handelsinstitut. 1993–1996 studerade hon vid Stockholms universitet och tog en kandidatexamen i företagsekonomi och data- och systemvetenskap. Hon blev konsult och startade Information Security Services 1996. Från 1998 till 2005 arbetade hon som IT-säkerhetskonsult, försäljare och marknadsförare på bolaget Dagaz (som hon var med och grundade), som sedermera såldes till IT-säkerhetsföretaget Nexus. 2008 började hon som IT-säkerhetskonsult på Cybercom, och sedan 2013 på Knowit. Schwarz är kolumnist i Computer Sweden.

I april 2011 gifte hon sig; hon har två barn.

Författarskap
Åsa Schwarz debuterade som författare 2005 med Och fjättra Lilith i kedjor, där figuren Lilit medverkar. Det blev den första delen i Demontrilogin, där Schwarz andra bok, Stigma 2006 också ingår, samt en ännu outgiven bok.

Schwarz nästa serie började med Nefilim 2009, där en av huvudpersonerna var miljöaktivisten Nova Barakel. Barakel återkom senare i En död ängel 2011. Under arbetet med Nefilim skapade Schwarz en Facebook-profil för Barakel som "en medveten lek med fiktion kontra verklighet och spännande att göra boken som en Facebookthriller", något som lurade ett 50-tal journalister.

Hennes femte bok, Lust 2013, är en fristående bok. Hon är översatt till 17 språk. Enligt Schwarz är Sverige det land där hon säljer minst antal böcker.

Bibliografi 
Och fjättra Lilith i kedjor, Kalla Kulor Förlag: Stockholm, 2005. 
Stigma, Kalla Kulor Förlag: Stockholm, 2006. 
Nefilim, (NL, "Nefilim-De tweede zondvloed") Telegram Bokförlag: Stockholm 2009. 
En död ängel, (NL "Gebroken engel") Telegram Bokförlag: Stockholm 2011. 
Lust, Mix Förlag: Stockholm 2013. 
De 7 nycklarna, Hoi Förlag: Stockholm 2017. 
Dockfabriken (tillsammans med Lena Karlin), Norstedts: Stockholm 2020,

Källor

Externa länkar 

 Schwarz webbplats

Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Svenska skräckförfattare
Födda 1973
Kvinnor
Levande personer
Ron Fellows

Ron Fellows, född den 28 september 1959 i Windsor, Kanada, är en kanadensisk racerförare.

Racingkarriär
Fellows inledde sin tävlingskarriär i gokart som 24-åring, innan han gjorde sin professionella debut 1986 i Player's GM Challenge. Fellows körde därefter sportvagnar, och blev kländ som förare av en Chevrolet Corvette i ALMS i början av 2000-talet, och han vann flera racerbanetävlingar i NASCAR Nationwide Series, bland annat den våta tävlingen i Montréal 2008, vilket var NASCAR:s första race på en blöt bana någonsin. Han har även vunnit Daytona 24-timmars under sin långa karriär.

Referenser 

Födda 1959
Kanadensiska racerförare
NASCAR-förare
American Le Mans Series-förare
Rolex Sports Car Series-förare
Män
Levande personer
Dvärgpärlemorfjäril

Dvärgpärlemorfjäril (Boloria improba) är en art i insektsordningen fjärilar som tillhör familjen praktfjärilar.

Kännetecken
Dvärgpärlemorfjärilen har en vingbredd på 26 till 36 millimeter. Den är den minsta pärlemorfjärilen i Sverige. Honan är något större än hanen, men i färg och teckning är de ganska lika. Ovansidan på vingarna är gulgrå med en rödgul nyans närmare ytterkanterna. Den rödgula färgen är mer utbredd på bakvingarna än på framvingarna och bakvingarna har även en ljusare fläck vid framkanten. Vingmönstret liknar närmast det hos den större arten Friggas pärlemorfjäril, men är otydligt och gråsvart. På undersidan av vingarna finns en ljus kilformad fläck och ett ljusare brunaktigt tvärband.

Utbredning
Dvärgpärlemorfjärilen finns i norra Skandinavien, Sibirien och Nordamerika. I Sverige finns den på spridda platser i fjälltrakterna norr om Kebnekaise. En isolerad population finns också på fjället Tjäksa längre söderut.

Status
I Sverige är dvärgpärlemorfjärilen klassad som sårbar. Det största hotet mot arten är dess begränsade utbredning och därmed känslighet för habitatförlust. Ogynnsam påverkan på dvärgpärlemorfjärilens livsmiljöer är alltför hårt bete av renar och på vissa håll, som i Abisko nationalpark, slitage genom alltför intensiv turism. Som många andra av fjällvärldens arter är det också troligt att den globala uppvärmningen kan komma att påverka arten negativt. Dvärgpärlemorfjärilen är rödlistad också i Norge som sällsynt och i Finland som missgynnad.

Levnadssätt
Dvärgpärlemorfjärilens levnadssätt är främst studerat i Nordamerika, medan dess levnadssätt i Gamla världen är mindre känt. Dess habitat är arktisk och alpin tundra där det växer dvärgvide, nätvide eller islandsvide. Området ska helst ha en viss fuktighet, och nederbörden bör vara tillräcklig för att det inte ska uppstå allt för långa perioder av barmark under vintern. Den undviker dock de allra nederbördsrikaste områdena, eftersom där också ofta är dåligt med sol. I Sverige finns dvärgpärlemorfjärilen främst på mellan 800 och 1100 meters höjd, men i Norge har den hittats på ner till 500 meters höjd.

Fortplantning
Dvärgpärlemorfjärilens flygtid är omkring tre till fyra veckor på sommaren, i Sverige oftast från mitten av juli till början av augusti. Eftersom arten endast är aktiv när det är soligt har vädret en avgörande betydelse för fortplantningen. Hanarna söker då efter honor genom att flyga lågt över marken. Efter parningen lägger honan äggen ett och ett på värdväxtens stjälkar. När larverna kläcks kryper de upp och börjar äta av bladen. Utvecklingen från ägg till imago är två år och båda övervintringarna sker som larv. Särskilt under den första övervintringen är den känslig för uttorkning, vilket är en risk om övervintringsområdet under längre tid är utan ett skyddande snötäcke.

Referenser

Praktfjärilar
Masters 1977

Masters 1977 var den tredje upplagan av den professionella inbjudningsturneringen i snooker. Den spelades 7 - 11 februari 1977, och för andra året i rad i New London Theatre i London, England. Tävlingen vanns av walesaren Doug Mountjoy, trots att denne blivit professionell bara ett par månader tidigare, och spelade sin första professionella turnering. På sin väg mot titeln besegrade han fyra världsmästare: John Pulman, Fred Davis, Alex Higgins och Ray Reardon. Den spännande finalen avgjordes på sista rosa i sista framet.

Resultat 

1977 i Storbritannien
1977
Snookersäsongen 1976/1977
American Le Mans Series 2006

American Le Mans Series 2006 kördes i fyra klasser på tio banor.

LMP1
Audi vann titeln och alla race, medan Rinaldo Capello och Allan McNish dominerade förarmästerskapet.

Delsegrare

Slutställning

LMP2
Sascha Maassen och Lucas Luhr vann titeln.

Delsegrare

Slutställning

GT1
Olivier Beretta och Oliver Gavin vann GT1-titekln för Chevrolet.

Delsegrare

Slutställning

GT2

Delsegrare

Slutställning

Säsonger

American Le Mans Series-säsonger
Motorsportevenemang 2006
Torkel Lindahl

Torkel Rudolf Nestor Lindahl, född 4 juni 1943 i Gällivare, död 4 januari 2020 i Hamburgsund, var en svensk segelmakare och politiker (folkpartist).

Lindahl, som var son till en rektor och en sjuksköterska, började som segelmakare 1970 och har även varit företagare i Singapore. 

Han var riksdagsledamot för Bohusläns valkrets 1974–1982. I riksdagen var han bland annat ledamot i konstitutionsutskottet 1976–1982. Han engagerade sig främst i fiske- och sjöfartsfrågor samt i konstitutionell politik.

Källor 
 Enkammarriksdagen 1971–1993/94. Ledamöter och valkretsar, band 2 (Sveriges riksdag 1996), s. 137

Noter 

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Män
Födda 1943
Avlidna 2020
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Gällivare socken
Leif Olsson (politiker)

Leif Elof Hildemar Olsson, född 24 mars 1932 i Brastads församling, är en svensk banktjänsteman och politiker (folkpartist).

Leif Olsson, som kom från en bondefamilj, fullföljde utbildning vid Göteborgs handelsgymnasium 1951 och var bankkamrer vid Föreningsbankens kontor i Brastad 1971-1991. Han var ledamot av Stångenäs landskommuns kommunalfullmäktige 1958-1970 och efter kommunsammanslagningen i Lysekils kommuns kommunfullmäktige 1971-1985, åren 1973-1985 även som ledamot i kommunstyrelsen.

Han var riksdagsledamot för Bohusläns valkrets 1985-1991. I riksdagen var han bland annat ledamot i bostadsutskottet 1988-1989 och i skatteutskottet 1989-1991. Han engagerade sig främst i skattepolitik och fiskefrågor.

Källor 
 Enkammarriksdagen 1971-1993/94. Ledamöter och valkretsar, band 2 (Sveriges riksdag 1996), s. 142

Externa länkar 

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Män
Födda 1932
Levande personer
Personer från Brastads socken
Kerstin Sandborg

Kerstin Irene Sandborg, född Svensson 20 maj 1931 i Ljungs församling i Göteborgs och Bohus län, död 6 augusti 2005 i Sofia församling i Jönköping, var en svensk rektor och politiker (folkpartist). Hon var dotter till agronomen och riksdagsmannen Waldemar Svensson.

Kerstin Sandborg var riksdagsersättare i perioder 1980–1981 och därefter riksdagsledamot för Bohusläns valkrets 1981–1982. I riksdagen var hon bland annat suppleant i jordbruksutskottet 1981–1982. Hon engagerade sig främst i försäkringsfrågor samt alkohol- och narkotikapolitik.

Efter riksdagstiden var hon rektor för Liljeholmens folkhögskola 1983–1990 och därefter för Södra Vätterbygdens folkhögskola. Vid sin död 2005 var hon verksam som ombudsman för Folkpartiet i Jönköpings län.

Referenser 
 Enkammarriksdagen 1971-1993/94. Ledamöter och valkretsar, band 2 (Sveriges riksdag 1996), s. 144-145

Noter 

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Personer från Ljungs socken, Bohuslän
Födda 1931
Avlidna 2005
Kvinnor
Snookerns världsranking 1977/1978

Snookerns världsranking 1977/1978 var den professionella snookerrankingen för säsongen 1977/1978. Poängen baserades på resultaten från de tre senaste världsmästerskapen.

Snookerns världsranking
Snookersäsongen 1977/1978
Amhara

Amhara (ibland Amara) kan syfta på:

 Amhara (region) – en region i Etiopien
 Amhara (folk) – en folkgrupp i Etiopien
 Amhariska – det inhemska namnet på språket
Cookies 'N' Beans

Cookies n Beans är en svensk countrygrupp.

Historik
Gruppen bildades 2003 av medlemmarna Frida Öhrn, Linda Ström och Charlotte Centervall. 2007 släppte de coveralbumet Tales from a Trailor Trash Soul som innehöll deras favoritlåtar. 2008 vann de svenska countrymästerskapen i genren "Alternativ country". Hösten 2009 medverkade de på en hyllningsskiva till Leonard Cohen, Cohen - the Scandinavian Report, med låten "First We Take Manhattan".

Gruppen deltog i Melodifestivalen 2009 med bidraget "What If", skriven av Amir Aly, Robin Abrahamsson och Maciel Numhauser. De deltog i den andra deltävlingen i Skellefteå den 14 februari 2009 och kom där på femte plats. De deltog även i Melodifestivalen 2013 med bidraget "Burning Flags", skriven av Fredrik Kempe. I den första deltävlingen i Karlskrona den 2 februari 2013 fick de tillräckligt många röster för att gå vidare till Andra chansen, där de sedermera slutade på en sjundeplats.

Den 9 mars 2010 var hela gruppen med i säsongspremiären av Så ska det låta i SVT1. 
Den 24 mars samma år släpptes deras andra album Beg, Borrow and Steal. De var även förband åt Kris Kristofferson i Göteborg 9 juli 2010.

Gruppens fjärde album The First Steps släpptes den 13 mars 2013.

Diskografi

Album 
 2007 – Tales from a Trailor Trash Soul
 2010 – Beg, Borrow and Steal
 2012 – Go Tell the World
 2013 – The First Steps

Singlar

Referenser

Externa länkar  

 Cookies 'N' Beans officiella webbplats
 Cookies 'N' Beans på Facebook
 Cookies 'N' Beans på myspace
 What If på Sverigetopplistan
 First We Take Manhattan på Sverigetopplistan
 Burning Flags på Sverigetopplistan

Svenska countrygrupper
Svenska triogrupper
Deltagare i Melodifestivalen 2009
Deltagare i Melodifestivalen 2013
Musikgrupper bildade 2003
Gambela Hizboch

Gambela Hizboch (ofta används kortformerna Gambela eller Gambella för regionen, amhariska: ጋምቤላ) är en av elva regioner (kililoch) i västra Etiopien, bildad 1996 när den nya, etniskt baserade federala indelningen av landet infördes. Den administrativa huvudorten och enda större staden är Gambela. Regionen hade en folkmängd på 306 916 invånare vid folkräkningen 2007 på en yta av 25 802 km². Gambela utgör nuernas traditionella hemland.

Regionen ligger i Etiopiens västra hörn, mellan Barofloden och Akobofloden.

De största etniska grupperna i regionen är nuer (46,65 %), anuak (21,17 %) och amharer (8,42 %).

Administrativ indelning
Regionen är indelad i fyra zoner:
Agnewak
Itang
Mezhenger
Nuwer
Dessa zoner är i sin tur indelade i totalt tretton distrikt (wereda).

Källor

Etiopiens regioner och privilegierade städer
Gambela

Gambela (amhariska: ጋምቤላ, även Gambella) är regionhuvudstad i Gambela Hizboch i Etiopien. Staden ligger i Agnewakzonen och utgör där ett eget distrikt (wereda) som beräknades ha 54 580 invånare 2011 på en yta av 15,58 km². Gambela ligger vid Barofloden, som är ett biflöde till Sobat och senare till Vita Nilen. Den är Etiopiens enda farbara flod. Staden var en viktig hamnstad fram till 1990-talet då inbördeskrigen i Sudan och Etiopien avbröt handeln.

Källor

Orter i Gambela Hizboch
Gambela (olika betydelser)

Gambela eller Gambella kan syfta på:

 Gambela Hizboch – en av nio regioner (kililoch) i västra Etiopien
 Gambela Zuria – ett distrikt i Etiopien
 Gambela – regionhuvudstad i Gambela Hizboch
 Gambela Airport –  en flygplats söder om Gambela, Etiopien
 Gambela Wildlife Reserve –  ett viltreservat i Etiopien
Svenska narkotikapolisföreningen

Svenska narkotikapolisföreningen är en svensk ideell utbildningsförening och privat lobbyorganisation bildad 1987.

Organisationens ändamål är att främja sådan utbildning och forskning om narkotikaproblem som kan vara till gagn för medlemmars verksamhet inom rättsväsendet.

Syfte 
SNPF skall verka för att överbrygga hinder mellan olika verksamhetsgrenar inom rättsväsendet, öka förståelsen för faran med droger och förstärka kampen mot narkotikabrottslighet.

Som organisation tror föreningen på en bibehållen restriktiv hållning till narkotika.

Målgrupp 
Föreningen vänder sig till polismän, tulltjänstemän, kustbevakare, åklagare, kriminalvårdare samt personal från Statens kriminaltekniska laboratorium (SKL).

Organisation 
Föreningen är inte en del av polismyndigheten.

SNPF är en rikstäckande organisation som idag är världens tredje största sammanslutning för narkotikabekämpare med 2700 medlemmar.

Föreningens förste ordförande och grundare var Thomas Cederquist, Länskriminalpolisen i Göteborg. Hedersordförande är förre Rikspolischefen Carl G Persson.

Referenser

Externa länkar 

Intresseorganisationer i Sverige
Rättsväsen
Nikolaj von Essen

Nikolaj Ottovitj von Essen (Николай Оттович фон Эссен) född 11 december (23 december enligt gregoriansk kalender) 1861 i Sankt Petersburg (i dåv. Ryska riket), död 7 maj (20 maj enligt gregoriansk kalender) 1915 i Tallinn (i lunginflammation), var en rysk (balttysk) sjömilitär och amiral, befälhavare över Baltiska flottan från 1909 fram till sin död 1915.

von Essen utmärkte sig under Rysk-japanska kriget som fartygschef på slagskeppet Sevastopol. Han var kritisk mot krigets genomförande och den ryska ledningen, i synnerhet Wilhelm Vithöft. I konfliktens efterdyningar gjorde von Essen snabb karriär. Tillsammans med sin stabschef Aleksandr Koltjak utformade von Essen en offensiv och relativt lyckad doktrin som förverkligades det första krigsåret av Första världskriget. Han anses vara en av de mer dugliga ryska sjömilitärerna under kriget även om den ryska ledningen ville använda flottan mer försiktigt och defensivt för skydd av i första hand Finska viken och Sankt Petersburg.

Mest känd i Sverige är von Essen för sin intention att vid krigsutbrottet 1914 med vapenmakt blockera den svenska flottan. Hans bedömning var felaktigt att Sverige skulle sluta upp på Tysklands sida och inkomna rapporter kunde tydas som om svenska och tyska sjöstyrkor ämnade förenas. Den 9 augusti (8 dagar efter krigsutbrottet) avseglade hans eskader från Helsingfors med riktning mot Fårösund, Gotland. Den ryska ledningen återkallade dock eskadern innan den nådde fram. En säkerhetspolitiskt mycket farlig akt avvärjdes därmed.

Källor 
 Gihl, Torsten och Ahnlund, Nils (1951). Den svenska utrikespolitikens historia. 4, 1914-1919. 
 Leche, Hakon (1990). Krigshoten mot Sverige under första världskriget i Militärhistorisk tidskrift.
 Halpern, Paul G. (1994) A naval history of world war I. 
 Flodin, Matz (2005). Flottans underrättelsetjänst 1887-1914 i Årsbok Marinmuseum
 Åselius, Gunnar (2017). Den ryska Östersjöflottan och Sverige i Sverige och första världskriget : maritima perspektiv

Ryska amiraler
Ryska militärer under 1800-talet
Ryska militärer under 1900-talet
Personer i rysk-japanska kriget
Personer i Ryssland under första världskriget
Balttyskar
Personer från Sankt Petersburg
Nikolaj
Födda 1861
Avlidna 1915
Män