kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hermann Hupfeld

Hermann Christian Karl Friedrich Hupfeld, född den 31 mars 1796 i Marburg, död den 24 april 1866 i Halle, var en tysk orientalist och teolog, farfar till Renatus Hupfeld.

Hupfeld blev 1827 professor i österländska språk i Marburg och efterträdde 1843 Gesenius som teologie professor i Halle. Han utgav bland annat Exercitationes æthiopicæ (1825), Ausführliche hebräische Grammatik (1841, ofullbordad), Ueber Begriff und Methode der sogenannten biblischen Einleitung (1844), Kritische Beleuchtung einiger dunklen und missverstandenen Stellen der alttestamentlichen Textgeschichte (1830, 1837), De vera festorum apud hebræos ratione (1851–64), Die Quellen der Genesis (1853) och Die Psalmen, übersetzt und erklärt (1855–62; 2:a upplagan utgiven av Eduard Riehm 1867-71, 3:e upplagan av Nowack 1888).

Källor

Noter

Födda 1796
Avlidna 1866
Tyska orientalister
Bibelforskare
Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Marburg
Män
Fosforit

Fosforit är en kolloidal form av apatit i trådaktig till tät, ofta jordartad form med vit-, gul-, brun- eller gråaktig färg. Den förekommer dels i lagerformade massor av större utsträckning, dels som större eller mindre klumpar i lera eller sand, och ibland som tillfälliga beståndsdelar i andra bergarter. Fosforit är den enda bergartsbildande fosfaten, förmodligen en gång bildad som rester efter djur.

Den största ansamlingen av fosforit finns på havsbotten dit fosforföreningar kommer med nederbörd, damm, glaciär avsmältning (glacial runoff), hydrotermisk vulkanisk aktivitet och deposition av organiskt material. Fosforeningarna omvandlas av mikro- och makroorganismer, såsom kiselalger, fytoplankton och zooplankton, till lösta fosfater. Vissa fiskar tar upp fosfat i tänder och skelett som begravs i sedimentet på havets botten när fiskarna dör.

Förekomst
I klumpform förekommer den i Nassau, vid Amberg i Bayern, i ryska Dnestrområdet, vid Mons i Belgien och på flera platser i Frankrike.

Av stor betydelse är de sedimentära fosforitlagren, som särskilt förekommer i USA (speciellt i Florida och Tennessee) samt i Nordafrika (Tunisien, Algeriet, Marocko och Egypten).

Den största mängden brytvärdig malm finns i Marocko och det av Marocko ockuperade Västsahara.

Till fosforit räknas också sombrerit från den lilla västindiska ön Sombrero. Den är ursprungligen en korallkalk, som är täckt av ett guanolager. Somboriten har uppstått genom att regnvatten, som har sipprat genom guanolaget, har  ersatt kalkstenens karbonat med guanons fosfat. Denna bergart består till 75 % av fosforit och har en gulaktig rödgrå färg.

Användning
Fosforiten är råvara för tillverkning av konstgödning.

Brytning
År 2006 var USA det största produktionslandet och exportören av fosfatgödningsmedel, med 37 procent av exporten. År 2008 bedömdes det finnas 18 gigaton brytvärd fosforitmineral, i första hand som havssediment.

år 2012 var Kina, USA och Marocko största produktionsländer med en produktion av respektive 77 megaton, 29,4 megaton och 2,8 megaton (i den sistnämnda siffran inkluderas 2,5 från det av Marocko ockuperade Västsahara) av en sammanlagd världsproduktion på 195 megaton. Andra länder med väsentlig brytning är Brasilien, Ryssland, Jordanien och Tunisien. Tidigare i historien bröts stora kvantiteter i små öländer som Julön och Nauru, men de fyndigheterna är numer i stort sett uttömda.

Fosforit vid Isfjorden på Svalbard
Adolf Erik Nordenskiöld upptäckte under sin andra Spetsbergenexpedition fosforit vid Isfjorden på västra Spetsbergen. Han tog initiativ till bildande av AB Isfjorden, som han också själv var delägare i, för att exploatera fyndigheten. Det gjordes också vissa förberedelsen genom bland annat byggande av Svenskhuset på platsen 1872. Någon brytning påbörjades dock aldrig.

Se även 
 Fosforproduktionstoppen

Källor

Noter

Fosfater
Michael Grant

Michael Grant, född 4 augusti 1972, är en tungviktsboxare från USA. År 2000 utmanade han Lennox Lewis om dennes WBC, IBF & IBO titlar men besegrades på knock out i rond 2. 

Män
Födda 1972
Amerikanska boxare
Levande personer
Idrottare från Chicago
Donovan Ruddock

Donovan "Razor" Ruddock, född 21 december 1963 i Saint Catherine, Jamaica, är en kanadensisk före detta tungviktsboxare med rötter från Jamaica vars signum var en vänsterkrok/uppercut hybrid, mer känd som "The Smash". Ruddock är främst känd för två matcher år 1991 mot Mike Tyson  – båda slutande med förlust för kanadensaren.

Boxningskarriären 
Ruddock var en av de riktigt lovande unga tungviktarna från slutet på 80-talet. Trots att han förlorade två matcher mot Mike Tyson 1991 ansågs han fortfarande som en möjlig framtida världsmästare. Han mötte Lennox Lewis 1992 i London för att avgöra  vem som skulle få möta segraren av VM-matchen mellan Riddick Bowe och Evander Holyfield. Ruddock blev utslagen i den andra ronden och hans karriär gick därefter utför.  

Män
Födda 1963
Kanadensiska boxare
Levande personer
Jean-Henri Merle d’Aubigné

Jean-Henri Merle d’Aubigné, född den 16 augusti 1794 nära Genève, död där den 21 oktober 1872, var en schweizisk franskspråkig reformert teolog och kyrkohistoriker, en av den schweiziska nypietismens banbrytare.

Merle d’Aubigné kom efter studier och prästerlig verksamhet i Hamburg och Bryssel 1830 åter till Genève. Där hade alltsedan 1810, i motsats till den indifferentism i andliga ting, som då rådde i därvarande statskyrka och kyrkostyrelse, en religiös rörelse uppstått, som gav upphov till en 1817 bildad friförsamling, Nouvelle église. 

Andra, som inte ville skilja sig från landskyrkan, men dock var genomträngda av iver för gammalkyrklig fromhet och rättrogenhetens återupplivande, bildade 1831 ett av präster och lekmän sammansatt sällskap, Société évangélique. För att utbilda fromma och bekännelsetrogna präster upprättade detta sällskap i Genève bredvid därvarande teologiska fakultet en ny så kallad École de théologie.

Vid denna blev Merle d’Aubigné anställd som lärare. Tillika tjänstgjorde han som predikant vid den av nämnda sällskap inrättade gudstjänst i en bönesal (franska oratoire), varav församlingen fick namnet "Oratoireförsamlingen". Då statskyrkostyrelsen förbjöd honom jämte två av hans vänner, som likaledes uppträtt i bönehuset, varje ämbetsförrättning inom kantonens område, gav detta anledning till Oratoireförsamlingens lösslitande från statskyrkan och förening med den förut nämnda Nouvelle église. 

Föreningen skedde 1849, och den sålunda förenade frikyrkan antog namnet Église évangélique. Trots att Merle d’Aubigné var uppriktigt tillgiven sin kyrkas lära och även uttalade sig mot varje inte nödtvungen skilsmässa mellan stat och kyrka, var han dock närmast liberal i avseende på teologiska frågor, bibehöll ständigt tanken på ett närmande mellan alla kristna och ivrade framför allt för praktisk kristendom. 

Bland hans många skrifter kan nämnas i synnerhet Histoire de la réformation en Europe du XVI:e siècle au temps de Luther (5 bd, 1835–53; "Det sextonde århundradets reformationshistoria", 3 band, 1856–63, flera upplagor), Histoire de la réformation en Europe au temps de Calvin (8 band, 1863–78; "Reformationen i Europa på Calvins tid", 1874–79),
The Protector, a Vindication (1848; även på franska: Le protecteur, ou la république d'Angleterre aux jours de Cromwell (Oliver Cromwell), 1849; "Protektorn eller republiken i England på Cromwells tid", 1865) samt Trois siècles de luttes en Écosse (1850; "Trehundraårig strid för kyrklig frihet", 1868).

Källor 

 

 
Födda 1794
Avlidna 1872

Schweiziska teologer
Reformerta teologer
Reformationshistoriker
Schweiziska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Personligheter inom pietismen
Personer i Schweiz under 1800-talet
Personer från Genève
Män
Tony Tucker

Anthony "Tony" Craig Tucker, född 27 december 1958 i Grand Rapids, Michigan, USA, är en amerikansk före detta tungviktsboxare som från maj till augusti 1987 var världsmästare för organisationen IBF. 

Tucker är känd som den boxare som innehaft en tungviktstitel under kortast tid – endast 64  dagar.

Boxningskarriär

Som proffs

Världsmästare 
Efter att Michael Spinks fråntagits sin IBF-titel då han inte följt organisationens order att möta just Tucker som stod på tur som utmanare, blev det därefter Buster Douglas och Tucker som i ett möte dem emellan i maj 1987 gjorde upp om den vakanta titeln. Tucker vann på TKO i rond 10 och kunde nu kalla sig "Världsmästare i tungvikt" - även om han inte var ensam om det.

Tuckers tid på tronen skulle dock bli kortvarig. För endast 64 dagar (rekord) efter segern över Douglas mötte han i Las Vegas det nya, unga stjärnskottet Mike Tyson, som redan innehade WBA- och WBC-bältena, i en match som skulle ena tungviktstiteln. Tucker gjorde en bra match och klarade – likt få andra boxare som mötte Tyson – matchtiden ut men förlorade enhälligt på poäng efter 12 ronder.

Slutet
Tuckers boxningskarriär sträckte sig ända fram till 1998. Sista matchen kom i maj då han 39 år gammal besegrade Billy Wright på KO i den första ronden.

Referenser

Webbkällor
Tucker på Boxrec

Noter

Externa länkar

Män
Födda 1958
Amerikanska boxare
Levande personer
Personer från Grand Rapids, Michigan
Birger Pernow

Johannes Birger Pernow, född 24 juni 1888 i Matteröd, död 12 augusti 1973, var en svensk präst och missionär.

Biografi 
Pernow växte upp i Göinge. Han utbildade sig på Johannelunds missionsinstitut, numera Johannelunds teologiska högskola, och prästvigdes 1914. Han tjänstgjorde som komminister i Åsele församling från 1917 och sedan som pastor i Blasieholmskyrkan i Stockholm från 1923. Han blev missionsdirektor på Svenska Israelsmissionen 1930 och stannade på denna post till 1961.

Han var redaktör för Israelsmissionens tidning Missionstidning för Israel från 1931 och gav ut ett antal böcker. Svenska Israelsmissionen etablererade på 1930-talet en missionsstation i Wien i Österrike med Göte Hedenquist som föreståndare. Efter Anschluss 1938 tog Pernow och Hedenquist verksam del i räddningsarbetet bland offren för de nazistiska judeförföljelserna i Österrike och Tyskland. Uppskattningsvis lyckades de få ut ungefär 3 000 personer från dessa länder, varav 300 kom till Sverige.

Pernow var engagerad internationellt i den ekumeniska rörelsen. Från 1932 styrelseledamot i International Missionary Council’s Committee for the Approach to the Jews (IMCCAJ), mellan 1947 och 1954 också dess ordförande. Efter andra världskriget var han från 1947 medlem av Lutherska världsförbundets flyktingkommitté. Han var också en av initiativtagarna till inrättandet av Svenska teologiska institutet i Jerusalem efter andra världskriget. Institutet, som idag ägs av Svenska kyrkan, ägnar sig bland annat åt dialog mellan judar och kristna.

Pernow blev ledamot av Vasaorden 1947 och kommendör av samma orden 1960.

Birger Pernow var son till hemmansägaren Bengt Persson och Kristina Johansson. Han var gift med Hilda Peterson (1886–1953). De var föräldrar till Bengt Pernow.

Bibliografi i urval
Birger Pernow: Palestina förr och nu, 1935
Birger Pernow och Torsten Ysander: Kan Judafolket räddas?, 1943
Birger Pernomn: 70 år för Israel - Svenska Israelsmissionen 1875-1945, 1945
Birger Pernow: Palestina, judarna och vi, 1948
Birger Pernow: Kyrkan och Israel, 1949
Olle Nystedt och Birger Pernow: För Sions skull, 1950
Birger Pernow: Missionsproblemet Israel, 1950
Birger Pernow: Israel i dag och missionen, 1958
Borger Pernow: Till Bibelns länder - en resehandbok, 1959
Birger Pernow: Trettio år i Israelsmissionens tjänst, Schalom, Stockholm 1973,

Källor
Ulf Carmerud: Refugees or Returnees: European Jews, Palestinian Arabs and the Swedish Theological Institute in Jerusalem around 1948, doktorsavhandling i serien Studia Missionalia Svecana, nr 110, ISSN 1404-9503, Uppsala 2010, 
Svensk uppslagsbok (1935)

Noter

Externa länkar
Ulf Carmesund: Upprörande passivitet hos svenska präster i Dagens Nyheter 27 oktober 2011

Svenska missionärer
Kommendörer av Vasaorden
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Matteröds socken
Födda 1888
Avlidna 1973
Män
Svensk uppslagsbok
Hans von Schubert

Hans Georg Wilhelm von Schubert, född den 12 december 1859 i Dresden, död den 6 maj 1931 i Heidelberg, var en tysk evangelisk teolog. 

von Schubert, som 1891 blev extra ordinarie professor i Strassburg, 1892 ordinarie professor i Kiel och 1906 i Heidelberg, var en av sin tids främsta kyrkohistoriska forskare och författare. Bland hans arbeten kan nämnas Die alte Kirche (1902, i Möllers Lehrbuch der Kirchengeschichte), Grundzüge der Kirchengeschichte (5:e upplagan 1914), Kirchengeschichte Schleswig-Holsteins (I, 1907), viktig även för Sveriges äldsta kyrkohistoria, en rad undersökningar till den lutherska reformationens  och bekännelsebildningens tidigaste historia och till den äldsta formen för germansk kristendom, de senares resultat sammanfattade bland annat i Staat und Kirche in den arianischen Königreichen und im Reiche Chlodwigs (1912). Som föreläsare var von Schubert högt skattad.

Källor 

 

Tyska kyrkohistoriker
Patristiker
Reformationshistoriker
Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid Strasbourgs universitet
Personer verksamma vid Kiels universitet
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Dresden
Födda 1859
Avlidna 1931
Män
Ugglan
Triton på delfin

Triton på delfin (även Triton ridande på en delfin) är en fontänskulptur i Centralbadsparken i Stockholm. Fontänen restes 1923 och är ett verk av skulptören Greta Klemming.

Bronsskulpturen i Centralbadsparkens fontän Triton på delfin är skapad av Greta Klemming, Wilhelm Klemmings dotter, och invigdes 1923. Centralbadet ritades 20 år tidigare av Greta Klemmings far arkitekt Wilhelm Klemming och räknas till hans viktigaste verk. Byggnaden är genomgående komponerad i jugendstilens böljande former och i växtromantikens formideal. Till denna stil ansluter Greta Klemnings triton, som rider på en delfin och blåser i en snäcka, i dammen nedanför simmar karpar och guldfiskar.

Bilder

Källor
 Skulptur Stockholm: Triton på delfin.

Externa länkar

Fontäner i Stockholm
Norrmalm
Filippos Petsalnikos

Filippos Petsalnikos (grekiska: Φίλιππος Πετσάλνικος), född 1 december 1950 i Mavrochóri i Västra Makedonien, död 13 mars 2020 i Aten, var en grekisk politiker som var det grekiska parlamentets talman mellan 2009 och 2012.

Han blev invald i det grekiska parlamentet 1985 som representant för de socialdemokratiska partiet PASOK.

Referenser 

Grekiska politiker under 1900-talet
Män
Födda 1950
Avlidna 2020
Grekiska politiker under 2000-talet
Personer från Västra Makedonien
Leeland

Leeland är ett kristet rockband från Baytown i Texas. Bandet består numera av syskonen Leeland Mooring (sångare, gitarr), Shelly Roberts (bas, kör) och Jack Mooring (piano, kör), samt Mike Smith (trummor) och Casey Moore (gitarr, kör) vilka är vänner till Leeland. Bandet bildades 2004, men sångaren Leeland Mooring hade skrivit låtar tidigare. Ursprungligen ingick Jeremia Wood i bandet, han lämnade det i slutet av 2006, och ersattes av gitarristen Matt Campbell våren 2007. Bandets senaste album är THE GREAT AWAKENING som kom ut 2011.

Diskografi
Sound of melodies (2006)
Opposite way (2008)
Love is on the move (2009)
The great awkening (2011)

Externa länkar
leelandonline.com
http://www.youtube.com/artist/leeland/

Amerikanska kristna musikgrupper
CCM-musiker
Musikgrupper bildade 2004
Carl Henrik Tranchell

Carl Henrik Tranchell kan avse:

 Carl Henrik Tranchell (1753–1822), sekreterare i Svenska Ostindiska Companiet
 Harry Tranchell (1877–1952), svensk industriman
Faaa

Faaa är en kommun strax väster om Papeete på Tahiti, som ingår i Papeetes storstadsområde. I Faaa finns Tahitis flygplats. Faaas borgmästare har under långa perioder varit Oscar Temaru, som också under flera perioder varit president i Franska Polynesien.

Orter i Franska Polynesien
Carl Fredrik Tranchell

Carl Fredrik Tranchell, född 27 maj 1877 i Landskrona, död 8 juli 1979 i Eriksfälts församling i Malmö, var en svensk industriman. Han var son till Carl Tranchell och tvillingbror till Harry Tranchell.

Biografi
Efter studentexamen 1896 studerade Tranchell vid Technische Universität Wien 1896–1900 och vid Technische Universität Berlin 1900–1901. Han var volontär vid sockerfabriker i Tyskland, Ungern och Nederländerna 1901–1902, assistent vid sockerraffinaderiet i Landskrona 1902, meddirektör vid sockerfabrikerna i Landskrona, Säbyholm och Kävlinge 1907, andre direktör i Svenska Sockerfabriks AB 1908, verkställande direktör där 1916–1942. Han var ordförande i styrelsen för Svenska Sockerfabriks AB från 1948.

Tranchell var medlem i Falsterbo GK och ordförande i Svenska Golfförbundet 1942–1945.

Källor

Svenska direktörer
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Landskrona
Tvillingar
Svenska hundraåringar
Födda 1877
Avlidna 1979
Män
Greta Andrén

Greta Ebba Sofia Andrén, född 4 mars 1909 i Marstrand, död där 31 oktober 1971, var en svensk diakonissa och missionär.

Greta Andrén var en av initiativtagarna till Svenska teologiska institutet i Jerusalem.
Hon utbildade sig på gymnasium i Göteborg, bland annat i hebreiska, och därefter under tre år på Bräcke diakoniinstitut i Göteborg. Hon arbetade därefter på Ersta sjukhus i Stockholm, innan hon 1934 tog kontakt med Birger Pernow på Svenska Israelsmissionen för att arbeta på dess missionsstation i Wien i Österrike.

Hon arbetade i Wien under sju år, och medverkade i Svenska Israelsmissionens arbete att hjälpa förföljda judar att lämna landet. Efter andra världskriget deltog hon i uppbyggnaden av Svenska teologiska institutet i Jerusalem. År 1949 reste hon till Israel för att skaffa en byggnad. Israelsmissionen inköpte på hennes inrådan Beit Tabor på Profeternas gata, vilket från 1950 varit institutets lokal. Hon arbetade sedan som husmor på institutet i Jerusalem fram till 1971, varefter hon flyttade tillbaka till Sverige.

Bibliografi i urval
Greta Andrén: Palestinabilder, Israelsmissionens Andelsförenings Bokförlag 1949
Greta Andrén och Johannes Jellinek: Ägande allt - människoöden, Svenska Israelsmissionen, Stockholm, 1959

Källor 
Ulf Carmerud: Refugees or Returnees: European Jews, Palestinian Arabs and the Swedish Theological Institute in Jerusalem around 1948, doktorsavhandling i serien Studia Missionalia Svecana, nr 110, ISSN 1404-9503, Uppsala 2010,

Noter

Vidare läsning 
 

 
Svenska missionärer
Personer från Marstrand
Födda 1909
Avlidna 1971
Kvinnor
Johnny Cash Country Christmas

Johnny Cash Country Christmas är ett julalbum av den amerikanske countrysångaren Johnny Cash, utgivet 1991 på skivmärket Delta. Albumet innehåller 13 traditionella julsånger.

Track listing
"Blue Christmas"
"Silent Night" ("Stille Nacht, heilige Nacht")
"Figgy Pudding"
"Here Was a Man"
"Joy to the World"
"O Little Town of Bethlehem"
"What Child Is This?"
"The First Noel"
"Away in a Manger"
"O Christmas Tree" ("O Tannenbaum")
"O Come All Ye Faithful" ("Adeste Fideles")
"It Came Upon the Midnight Clear"
"Hark! The Herald Angels Sing"

Medverkande
 Johnny Cash - Sång, Gitarr
 June Carter - Sång
 Familjen Carter - Sång
 Jack Hale, Jr. & His Nashville All-Star Band & Singers - Sång, Instrument

Källor

Album av Johnny Cash
Amerikanska julmusikalbum
Julmusikalbum 1991
Engelskspråkiga julmusikalbum
Trio con Tromba

Trio con Tromba var en svensk jazzgrupp bildad 1982 av Jan Allan (trumpet), Bengt Hallberg (piano) och Georg Riedel (bas), som upplöstes i slutet av 1980-talet. 

Namnet betyder 'trio med trumpet', och gruppen spelade ett slags 'kammarjazz'.

Diskografi
1982 – Fusion. LP. Phono Suecia PS 13 - Återutg. på CD 2003.
1984 – Who's Sorry Now? LP. Dragon DRLP 126
1984 – Absolut!. LP. Dragon DRLP 136 
1984 – Django. LP. Four Leaf Clover FLC 5079 - Återutg. på CD 2002.
1985 – Psalmer och Visor. Kören Ad Libitum & Trio con Tromba. LP. Four Leaf Clover FLC 5090
2012 – Trio Con Tromba med Uppsala kammarsolister. Vax Records CD 1033-1036 (tidigare ej utgivna inspelningar från 1982–1987)

Källor
Trio con Tromba i Svensk mediedatabas

Fotnoter

Externa länkar
Trio con Tromba på YouTube
Svenska jazzgrupper
Jacob Bennet

Jacob Erland Fredrik Bennet, född 5 september 1868 i Tävelsås församling, Kronobergs län, död 12 maj 1951 i Örtofta församling, Malmöhus län, var en svensk friherre, officer och godsägare. 

Efter officersexamen 1888 blev Bennet underlöjtnant vid Skånska dragonregementet i Ystad samma år, löjtnant 1896, ryttmästare 1905 och placerades i regementets reserv 1907. Han var ordförande i styrelsen för Skånska lantmännens centralförening, Skånska lantmännens arbetsgivareförening och Skånes betodlares centralförening. Han var ägare av Örtofta och Slättängs gårdar i Örtofta socken och intog en central gestalt inom det skånska jordbrukets ledande organisationer. Han var ordförande i Skånska lantmännens arbetsgivarorganisation 1904–1937 och var ordförande i Svenska lantarbetsgivarföreningen och Skånska betodlares förening samt vice ordförande i Svenska lantmännens riksförbund. Bennet var även ordförande i Lantbruksveckan 1911–1946 och var från 1911 ledamot av Lantbruksakademien.

Bennet var en av initiativtagarna till Landskrona-Kävlinge-Sjöbo Järnväg.

Referenser

Noter

Tryckta källor
Svensk biografisk kalender I. Malmöhus län (Gullberg, Hjalmar - Uggla, Torsten, utg., 1919), sid. 27

Svenska friherrar
Svenska militärer under 1900-talet
Skånska godsägare under 1900-talet
Födda 1868
Avlidna 1951
Män
Personer från Tävelsås socken
Eduard Riehm

Eduard Carl August Riehm, född den 20 december 1830 i Diersburg, död den 5 april 1888 i Giebichenstein, var en tysk teolog. 

Riehm, som blev professor i Heidelberg 1861 och i Halle 1862, var en framstående författare på den gammaltestamentliga forskningens område. Bland hans främsta teologiska arbeten kan nämnas Die Gesetzgebung Mosis im Lande Moab (1854), Der Lehrbegriff des Hebräerbriefs (1858–1859; 2:a upplagan 1867) och Die messianische Weissagung (1875; 2:a upplagan 1885). Åren 1875–1884 utgav han Handwörterbuch des biblischen Altertums (2:a upplagan 1893–1894, av Baethgen).

Källor 

 

Tyska bibelforskare
Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Teologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1830
Avlidna 1888
Män
Ugglan
Jag är Zlatan Ibrahimović

Jag är Zlatan Ibrahimović är fotbollsspelaren Zlatan Ibrahimović självbiografi, skriven av Zlatan tillsammans med journalisten David Lagercrantz. Den gavs ut senhösten 2011 på Albert Bonniers Förlag och såldes på en månad i runt 415 000 exemplar. År 2012 nominerades den till Augustpriset i kategorin årets fackbok.

Innehåll 
I boken berättar Zlatan Ibrahimović om sig själv och sitt liv, barndomen i Rosengård, uppväxten med sin pappa, genombrottet i Malmö FF som 18-åring, tiden som proffs i Nederländerna, Italien och Spanien, landslagskarriären, bland annat. Dessutom skildrar han ingående relationen med sin tränare Pep Guardiola under tiden i Barcelona. Ibrahimovic kritiserar sin förre landslagskamrat Fredrik Ljungberg, som han kallar primadonna och den tidigare sportchefen i Malmö FF Hasse Borg som under Ibrahimović tid i klubben fungerat som en slags mentor. Ibrahimović beskriver i boken att han betraktade Borg som en '"extrafarsa", men att denne bara var intresserad av att klubben skulle tjäna pengar. Även den förre förbundskaptenen i landslaget, Lars Lagerbäck, kritiseras för sin dåliga hantering av "utekvällen i Göteborg", då Ibrahimović, Olof Mellberg och Christian Wilhelmsson hade gått på krogen för att fira Mellbergs födelsedag, under pågående landslagssamling till EM-kvalet. 

I boken hyllar Ibrahimović många som har betytt mycket för honom, dels familjemedlemmar, dels agenten Mino Raiola, vännen Maxwell och den förre tränaren José Mourinho, som han uttrycker stor beundran och respekt för.

Hasse Borg kommenterade boken i januari 2012, men ville inte uttala sig specifikt om vad som hänt och varför Ibrahimović går så hårt åt honom i självbiografin.

Källor 

Självbiografier
Svensk litteratur