Ensläktet

Ensläktet (Juniperus) är ett växtsläkte av träd och buskar inom familjen cypressväxter. Släktets systematik är omdiskuterad och mellan 50 och 67 arter förs hit. Enar förekommer över hela norra halvklotet; från Arktis till tropiska Afrika i den palearktiska regionen och till Centralamerikas bergskedjor i den nearktiska regionen.

Utseende 
Enar kan variera i storlek från 20-40  meter höga träd till låga vida buskar med låga hängande grenar. De är städsegröna med antingen barr eller fjälliknande blad. Bland arterna finns både enbyggare och tvåbyggare. Honkottarna är mycket karakteristiska med fruktliknande fjäll som smälter samman och bildar en bärliknande struktur som är 4–27 millimeter lång och som innehåller 1-12 hårda frön. Hos några arter är dessa "bär" rödbruna eller orange, men vanligen är de blå. Dessa "bär" (arillus) är ofta aromatiska och används som krydda. Hur lång tid det tar för fröna att mogna varierar mellan arterna, från 6 till 18 månader efter pollinering. Hankottarna påminner om de hos övriga cypressväxter; de har 6-20 fjäll och lämnar vanligen ifrån sig sitt pollen under tidig vår. Det finns dock arter som pollinerar under hösten.

Många enar, däribland kinesisk en J. chinesis och blyerts-en (J. virginiana), har två distinkta typer av blad: unga plantor och en del skott på äldre träd är 5–25 millimeter långa barr, medan bladen på vuxna plantor vanligen är små (2–4 millimeter långa) fjälliknande och överlappande blad. När barr uppträder på äldre träd så är det vanligen på grenar i skugga.

Några arter, däribland en (J. communis) och  himalaja-en (J. squamata) har enbart barr. Dessa barr kan då som hos enen sitta ihop vid basen i små knippen, eller växa ut en och en direkt från grenen.

Enarnas barr är mycket hårda och vassa, vilket kan tjäna till att skilja dem från liknande barr hos cypresser och andra nära besläktade växtsläkten, där barren vanligen är mjuka.

Enar är enda födoväxt för ett antal fjärilslarver, däribland Bucculatrix inusitata och EnfältmätareThera juniperata. Det finns också andra fjärilslarver som kan använda sig av enar, men inte är begränsade till dessa, däribland återfinns  Granbarksstävmal Chionodes electellus, Trebandad stävmal Chionodes viduellus, Streckad enmalmätare Eupithecia pusillata och Tallfly Panolis flammea.

Systematik 
Vilka arter som skall föras till släktet enar är omdiskuterat. Två nyligen utförda studier ger olika resultat, Farjon (2001) omfattar 52 arter medan Adams (2004) omfattar 67 arter. Enarna indelas i ett flertal avdelningar men vilka arter som hör till vilken avdelning är ännu oklart. Enarnas status som en monofyletisk grupp är dock ej ifrågasatt.

 Juniperus sect. Juniperus: Barrenar. Blad hos vuxna individer är barr och är förenade vid basen i grupper om tre.
 Juniperus sect. Juniperus subsect. Juniperus
 Juniperus communis - en
 Juniperus communis ssp. alpina
 Juniperus conferta
 Juniperus rigida
 Juniperus sect. Juniperus subsect. Oxycedrus
 Juniperus brevifolia
 Juniperus cedrus
 Juniperus deltoides
 Juniperus formosana
 Juniperus luchuensis
 Juniperus navicularis
 Juniperus oxycedrus
 Juniperus macrocarpa (J. oxycedrus ssp. macrocarpa)
 Juniperus sect. Juniperus subsect. Caryocedrus
 Juniperus drupacea

 Juniperus sect. Sabina: Fjällenar. Bladen hos vuxna individer är vanligen fjälliknande, som bladen hos cypresser och sitter i motsatta par eller i knippen om tre. Barren hos unga individer sitter ej ihop vid basen. Tills vidare förs även alla andra enar hit, även om detta gör att gruppen blir parafyletisk.
 Arter i palearktiska regionen
 Juniperus chinensis - kinesisk en
 Juniperus chinensis var. sargentii
 Juniperus convallium
 Juniperus excelsa
 Juniperus excelsa ssp. polycarpos
 Juniperus foetidissima
 Juniperus indica
 Juniperus komarovii
 Juniperus phoenicea - fenicisk en
 Juniperus procera - östafrikansk en
 Juniperus procumbens
 Juniperus pseudosabina
 Juniperus recurva
 Juniperus recurva var. coxii
 Juniperus sabina - sävenbom
 Juniperus sabina var. davurica
 Juniperus saltuaria
 Juniperus semiglobosa
 Juniperus squamata - himalaya-en
 Juniperus thurifera
 Juniperus tibetica
 Juniperus wallichiana
 Arter i nearktiska regionen
 Juniperus angosturana
 Juniperus ashei
 Juniperus barbadensis
 Juniperus bermudiana
 Juniperus blancoi
 Juniperus californica
 Juniperus coahuilensis
 Juniperus comitana
 Juniperus deppeana
 Juniperus durangensis
 Juniperus flaccida
 Juniperus gamboana
 Juniperus horizontalis
 Juniperus jaliscana
 Juniperus monosperma
 Juniperus monticola
 Juniperus occidentalis
 Juniperus occidentalis ssp. australis
 Juniperus osteosperma
 Juniperus pinchotii
 Juniperus saltillensis
 Juniperus scopulorum
 Juniperus standleyi
 Juniperus virginiana - blyerts-en
 Juniperus virginiana ssp. silicicola

Användning 
Många av de tidigaste förhistoriska folken bodde i eller i närheten av enskogar som tillhandahöll mat, ved och trä för skydd och verktyg. Många arter, som kinesisk en från Östasien används i stor utsträckning inom trädgårdsarkitektur och hortikultur. Den är också ett populärt bonsaiträd och en symbol för långt liv.

Enbär används vid produktion av gin och genever och vid bryggning av sahtiöl. I köket får de numera ofta krydda vilträtter. Enbär användes även för att krydda öl innan humlet kom i generellt bruk.

Bären och barren är lätt giftiga och kan irritera hud med mera.

Vissa enar är mottagliga för rostsjukdomen Gymnosporangium och kan därmed vara ett problem för odling av äpplen, då äppleträdet är den andra växelvis utnyttjade värden för denna sjukdom.

Dottertaxa till ensläktet, i alfabetisk ordning 

 Juniperus × pfitzeriana
 Juniperus angosturana
 Juniperus arizonica
 Juniperus ashei
 Juniperus barbadensis
 Juniperus bermudiana
 Juniperus blancoi
 Juniperus brevifolia
 Juniperus californica
 Juniperus cedrus
 Juniperus chinensis
 Juniperus coahuilensis
 Juniperus comitana
 Juniperus communis
 Juniperus convallium
 Juniperus deppeana
 Juniperus drupacea
 Juniperus durangensis
 Juniperus excelsa
 Juniperus flaccida
 Juniperus foetidissima
 Juniperus formosana
 Juniperus gamboana
 Juniperus gracilior
 Juniperus horizontalis
 Juniperus indica
 Juniperus jaliscana
 Juniperus komarovii
 Juniperus monosperma
 Juniperus monticola
 Juniperus occidentalis
 Juniperus osteosperma
 Juniperus oxycedrus
 Juniperus phoenicea
 Juniperus pinchotii
 Juniperus pingii
 Juniperus procera
 Juniperus procumbens
 Juniperus przewalskii
 Juniperus pseudosabina
 Juniperus recurva
 Juniperus rigida
 Juniperus sabina
 Juniperus saltillensis
 Juniperus saltuaria
 Juniperus saxicola
 Juniperus scopulorum
 Juniperus semiglobosa
 Juniperus squamata
 Juniperus standleyi
 Juniperus taxifolia
 Juniperus thurifera
 Juniperus tibetica
 Juniperus virginiana

Vidare läsning 
 Adams, R. P. (2004). Junipers of the World: The genus Juniperus. Trafford. 
 Farjon, A. (2001). World Checklist and Bibliography of Conifers. Kew. 
 Farjon, A. (2005). Monograph of Cupressaceae and Sciadopitys. Royal Botanic Gardens, Kew.

Källor 
 Delar av denna artikel är baserade på en översättning från engelska Wikipedias artikel Juniper.

Externa länkar 
 Den virtuella floran

 Junipers of the world (engelska)
 Gymnosperm Database - Juniperus (engelska)
 Arboretum de Villardebelle Foton av vissa arter

 
 
Cypressväxter