kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Himalayasnöhöna

Himalayasnöhöna (Tetraogallus himalayensis) är en asiatisk fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar.

Utseende 
Himalayasnöhönan är en stor (54-72 cm) snöhöna. På halsen syns kastanjefärgade band. Bröstet är vitt och kontrasterar med den grå undersidan, med kastanjebruna streck på flankerna. I flykten syns ordentligt med vitt i handpennorna, men lite i armpennorna, samt att övergumpen är grå.

Läten 
Himalayasnöhönan är en ljudlig fågel. Bland lätena hörs ett accelererande kacklande ljud och en vissling som i engelsk litteratur återges "curlee wi wi".

Utbredning och systematik 
Himalayasnöhöna delas oftast in i sex underarter:
 Tetraogallus himalayensis sauricus – förekommer i Tarbagataibergen i östra Kazakstan och västra Kina
 Tetraogallus himalayensis sewerzowi – förekommer i Tien Shanbergen i västra Kina och östra Kazakstan
 Tetraogallus himalayensis incognitus – förekommer i bergen i södra Tadzjikistan och norra Afghanistan
 Tetraogallus himalayensis himalayensis – förekommer från östra Afghanistan till nordvästra Indien och Nepal
 Tetraogallus himalayensis grombczewskii – förekommer i norra Tibet och södra Xinjiang
 Tetraogallus himalayensis koslowi – förekommer i sydvästra Xinjiang, norra Qinghai och sydvästra Gansu i sydvästra Kina.

Vissa inkluderar sauricus i sewerzowi.

Under 1960- och 70-talet infördes ett antal himalayasnöhöns till Nevada, USA från Hunza i Pakistan och har etablerat en population i Ruby Mountains.

Levnadssätt 
Himalayasnöhönan återfinns på öppna bergssluttningar från precis nedanför trädgränsen upp till snögränsen, på ungefär mellan 2500 och 6000 meters höjd. Små flockar flyger nedåt på morgonen för att systematiskt födosöka sig uppför under dagen, huvudsakligen efter frön och annan vegetabilisk föda. I en uppskrapad grop i marken lägger de fem till tio ägg som enbart ruvas av honan. Hanen hjälper dock till med att föda upp ungarna.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling som inte tros vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i palearktiska regionen
Tibetsnöhöna

Tibetsnöhöna (Tetraogallus tibetanus) är en bergslevande asiatisk fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar.

Utseende 
Tibetsnöhöna är en stor och kraftig hönsfågel, men med sin kroppslängd på 51 centimeter tydligt mindre än himalayasnöhöna (T. himalayensis) som den delvis delar utbredningsområde med. Den kännetecknas av vita örontäckare och strupe, svart band på bröstet och vit buk med svarta flankstreck. I flykten syns förhållandevis lite vitt på handpennorna, men desto mer på armpennorna (omvänt hos himalayasnöhönan). Övergumpen är vidare kastanjefärgad, ej grå.

Läten 
Tibetsnöhöna är en ljudlig fågel. Bland lätena hörs ett accelererande bubblande ljud, en vissling och ett storspovslikt "cur lee".

Utbredning och systematik 
Tibetsnöhöna delas numera vanligtvis in i sex underarter med följande utbredning:
 Tetraogallus tibetanus tschimensis – Kunlun- och Altun Shan-bergen i norra Tibet och nordvästra Kina
 Tetraogallus tibetanus tibetanus – östra Afghanistan till västra tibetanska platån och norra Indien
 Tetraogallus tibetanus aquilonifer – norra Nepal till norra Bhutan, nordöstra Indien och sydvästra Kina
 Tetraogallus tibetanus yunnanensis – norra Yunnan i sydcentrala Kina
 Tetraogallus tibetanus henrici – östra Tibet och västra Sichuan i centrala Kina
 Tetraogallus tibetanus przewalskii – Qinghai, norra Sichuan och västra Gansu i nordcentrala China.

Underarten tschimensis inkluderas ibland i nominatformen och yunnanensis i aquilonifer.

Levnadssätt 
Tibetsnöhöna förekommer i högt belägna steniga och klippiga sluttningar samt på alpängar. Den födosöker aktivt på marken i par eller småflockar, på jakt efter skott och rötter. När den störs springer den uppför eller flyger iväg långt nerför. Fågeln häckar på marken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Taxonomi och namn 
Tibetsnöhönan beskrevs vetenskapligt 1854 av John Gould. Den har på svenska även kallats ’'tibetansk snöhöna''.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Brunstrupig kungshöna

Brunstrupig kungshöna (Tetraophasis obscurus) är en fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar. Den förekommer endast i bergstrakter i Kina. Arten minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende och läten 
Kungshöns är stora rätt fasanlika hönsfåglar med rätt långa, vitspetsade stjärtar. Denna art har rostfärgad strupe, vitaktig buk och är mattare gråbrun ovan än systerarten gulstrupig kungshöna (Tetraophasis szechenyii). Den senare har ljusare strupe, rostfärgade istället för vita spetsar på buk- och flankfjädrar samt blågrå istället för beigegrå på rygg och övergump. Lätet är en högljud blandning av bubblande, gutturala, skrovliga och raspande läten. Kroppslängden är 47–48 cm.

Utbredning och systematik 
Brunstrupig kungshöna förekommer i bergstrakter på östra tibetanska platån i östra Qinghai, centrala Gansu samt norra och västra Sichuan. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Fågeln hittas i blandskog, i snårmarker med rhododendron och en samt på alpängar mellan 3000 och 4100 meters höjd. Den lever av löv, blommor, frön och rötter. Dess häckningsbiologi är dåligt känd, men rapporteras placera sina bon både på marken och i träd. Olikt gulstrupig kungshöna häckar den inte kooperativt.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal på grund av habitatdegradering, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ganska vanlig.

Namn 
Brunstrupiga kungshönans vetenskapliga artnamn obscurus betyder "mörk" eller "sotfärgad".

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i palearktiska regionen
WP:Projekt Kina
Endemiska fågelarter i Kina
Gulstrupig kungshöna

Gulstrupig kungshöna (Tetraophasis szechenyii) är en asiatisk fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar.

Utseende och läte 
Gulstrupig kungshöna är en stor (64 cm), gråbrun hönsfågel med vitspetsad stjärt, beigefärgad bandning tvärs över skapularer och vingar och ostreckad mantel. Strupen är orangebeige. Den liknar närbesläktade brunstrupig kungshöna (Tetraophasis obscurus) men skiljer sig genom ljusare strupe, rostfärgade istället för vita spetsar på buk- och flankfjädrar samt blågrå istället för beigegrå på rygg och övergump. Lätet är ett högljutt, upprepat två- eller tretonigt kacklande.

Utbredning och systematik 
Gulstrupig kungshöna förekommer i bergstrakter i östra Tibet och sydvästra Kina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Den är nära släkt med och har tidvis betraktats som samma art som brunstrupig kungshöna.

Levnadssätt 
Gulstrupig kungshöna återfinns i subalpina skogar och buskmarker på 3300-4600 meters höjd. Fågeln lever av rötter, rotknölar, mossor, små frukter och gröna löv, men har även setts äta ris och majs i närheten av kloster i sydöstra Tibet. Parning har observerats i andra halvan av mars, äggläggning från mitten av mars till slutet av maj och ruvning från början av april till mitten av juni.

Status och hot 
Gulstrupig kungshöna har ett stort utbredningsområde. Dess populationstrend är osäker, men den anses inte hotad och kategoriseras som livskraftig av internationella naturvårdsunionen IUCN. Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som lokalt inte ovanlig, i kinesiska delen av utbredningsområdet vida spridd, dock ovanlig och mycket sällsynt och lokalt förekommande i Indien.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Béla Graf Széchenyi von Sárvár-Felsővidék (1837-1908), ungersk upptäcktsresande och samlare av specimen i Centralasien    1877-1880 (Tetraophasis).

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Gråbukig tragopan

Gråbukig tragopan (Tragopan blythii) är en hotad bergslevande asiatisk fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar. Den förekommer i östra delarna av Himalaya i nordöstra Indien, Kina, Burma och möjligen i Bhutan. IUCN kategoriserar den som sårbar.

Kännetecken

Utseende 
Gråbukig tragopan är en typisk tragopan med tydlig storleksskillnad mellan könen (hane 65-70 cm, hona 58-59 cm). Hanen har unik kombination av sandgrått på nedre delen av bröstet och buken med otydliga vitare fläckar, rött på bröst, hals och nacke samt vanligen gul bar hud i ansiktet (vissa mer orange eller till och med röda). Östliga underarten molesworthi, endast känd från tre exemplar, har smalare område med rött på bröstet samt mer enfärgad undersida.

Honan har gråbrun undersida, även här med otydliga vitare fläckar, lik både hona satyrtragopan (T. satyra) och prakttragopan (T. temminckii), men skiljer sig från båda genom gulaktig ögonring och blekare, gråare buk, från den senare dessutom med otydligare fläckning.

Läte 
Hanens revirläte är ett ljudligt och klagande "ohh ohhah ohaah ohaaah ohaaaha ohaaaha ohaaaha".

Utbredning och systematik 
Gråbukig tragopan delas in i två underarter med följande utbredning:
 Tragopan blythii blythii – förekommer i Himalaya i nordöstra Indien till sydvästra Kina och angränsande Myanmar
 Tragopan blythii molesworthi – förekommer i östra Himalaya (östra Bhutan, intilliggande Tibet och nordöstra Indien i Arunachal Pradesh)

Levnadssätt 
Gråbukig tragopan bebor subtropiska och tempererade städsegröna ek- och rhododendronskogar, gärna med tät undervegetation och rika på bambu och bräkenväxter i brant eller klippig terräng. De flesta fynden har gjorts på mellan 1800 och 2400 meters höjd, men den har observerats ner till 1400 meter vintertid och sommartid upp till 3300 meter. Födan är dåligt känd, men tros bestå av knoppar, frön, frukt och bär. Häckningssäsongen verkar vara från början av april till mitten av maj.

Status och hot 
Denna art har en liten världspopulation på uppskattat maximalt 10 000 vuxna individer spridda i ett mycket fragmenterat utbredningsområde. Den minskar dessutom i antal på grund av jakt och skogsavverkning. Internationella naturvårdsunione IUCN kategoriserar därför arten som sårbar.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den engelske zoologen Edward Blyth (1810–1873). Tragopan är en romersk mytisk fågeln med horn och blått huvud som nämns av Plinius och Pomponius.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Fujiantragopan

Fujiantragopan (Tragopan caboti) är en hönsfågel i familjen fasanfåglar som är endemisk för Kina. Den är fåtalig och minskar i antal, så pass att den är upptagen på IUCN:s rödlista för hotade arter, kategoriserad som sårbar.

Utseende och läten 
Fujiantragopanen är en 50–61 cm, distinkt fläckad tragopan. Hanen är omisskännlig, med djupt rödbrun och kraftigt beigefläckad ovansida och halmgul undersida. Det svartaktiga huvudet är mycket praktfullt med bar orange hud i ansiktet, lysande blå och röda uppblåsta flikar, blå "horn", guldgula hjässidor och orangeröda halssidor.

Honan är mindre, med mörkt rostbrun ovansida och gråare undersida täckt av små, vita sparrar. Hona prakttragopan har större och mer ovalfärgade fläckar undertill, tydligare pilspetsteckningar ovan och blå hud kring ögat.

Revirlätet består av en snabb, upprepad serie med fem till 25 toner som varar i två till åtta sekunder, avtagande i både tonhöjd och volym.

Utbredning och systematik 
Fujiantragopan förekommer i sydöstra Kina i skogsområden på mellan 600 och 1800 meter över havet. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Tragopan caboti caboti – förekommer i lägre bergsskogar i sydöstra Kina
 Tragopan caboti guangxiensis – förekommer i nordöstra Guangxi, i sydöstra Kina

Levnadssätt 
Fujiantragopanen hittas i subtropiska städsegröna lövskogar och blandskogar på mellan 600 och 1800 meters höjd, men även i öppna områden ovan trädgränsen. Utbredningen sammanfaller med trädet Daphniphyllum macropodum som den ofta tar nattkvist i och vars blad och frukter den lever av. Olikt många andra tragopaner rör den sig inte till lägre liggande områden vintertid. Arten häckar i stora träd nära bergsryggar på mellan 2,4 och 10 meter ovan mark. Den föredrar lövskog för häckning, men sedan 1990 har allt fler bon hittats i barrskog. Fågeln häckar mellan mars och maj, med en blandning av monogamt och polygamt häckningsbeteende.

Status och hot 
Fujiantragopanen har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av omvandling av dess levnadsmiljö till barrskogsplantage och hårt jakttryck. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Samuel Cabot (1815-1885), amerikansk läkare och kurator i ornitologi för Boston Society of Natural History. Tidigare kallades den cabottragopan även på svenska, men tilldelades 2023 ett mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Kina
WP:Projekt Kina
Västlig tragopan

Västlig tragopan (Tragopan melanocephalus) är en mycket skygg asiatisk hönsfågel i familjen fasanfåglar. Fågeln förekommer i bergstrakter från norra Pakistan till nordvästra Indien. Den är fåtalig och minskar i antal på grund av habitatförlust. IUCN kategoriserar den som sårbar.

Kännetecken

Utseende 
Västlig tragopan är en typisk tragopan med stor storleksskillnad mellan könen (hanen 68-73 cm, honan 60 cm). Hanen har orange strupe, röd nacke tillika röd bar hud i ansiktet samt svartaktig undersida översållad av vita prickar. Honan är övervägande gråbrun. Liknande satyrtragopanen (T. satyra) som den överlappar med i ett litet område i sydost har den blå bar hud i ansiktet samt röd grundfärg på undersidan, medan honan har rödbrun anstrykning, framför allt på undersidan.

Läte 
Revirlätet är ett nasalt ylande som i engelsk litteratur återges som "khuwaah", upprepat sju till 15 gånger. När den upprörs hörs ett abrupt "waa waa waa".

Utbredning och systematik 
Västlig tragopan förekommer lokalt i nordvästra Himalaya från norra Pakistan (distriktet Indus–Kohistan) till nordvästra Indien österut till Uttarakhand (Garhwal), möjligen även vidare österut till Kumaon och angränsande sydvästra Tibet. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Under häckningstid (april till juni) bebor västlig tragopan ostörda tempererade barr- och lövskogar från 2400 till 3600 meters höjd. Vintertid rör den sig mycket lokalt till gräs- och buskrika raviner med mindre snötäcke på lägre höjd (1750-3000 meter över havet). Mycket litet är känt om både dess föda och häckningsbiologi, bland annat på grund av att den är mycket skygg och vaksam. Den tros dock vara huvudsakligen vegetarian och ett bo med sex ägg har hittats, tre meter upp i ett trädhål.

Status och hot 
Västlig tragopan har en liten och fragmenterad population på endast uppskattningsvis 3 300 vuxna individer. Den minskar också i antal till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som sårbar. På senare tid har den dock upptäckts på ett antal nya lokaler, vilket tyder på att världspopulationen är större än man tidigare trott.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Satyrtragopan

Satyrtragopan (Tragopan satyra) är en asiatisk fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar. Fågeln förekommer i skogar från norra Indien och Nepal till Tibet. Arten är fåtalig och listas av IUCN som nära hotad.

Utseende och läte 
Satyrtragopanen är en relativt stor tragopan där hanen uppnår en kroppslängd på 67–72 cm och honan 57,5 cm. Hanen är röd undertill med svartkantade vita fläckar. Ovansidan är olivbrun och i ansiktet syns blåfärgad bar hud, mindre utbrett än hos prakttragopanen (Tragopan temminckii). Honan är brun med vita fläckar, med rostfärgad anstrykning på undersidan.

Lätet är ett nasalt och ylande "gwaaahh".

Utbredning och systematik 
Satyrtragopanen förekommer i ek- och rhododendronskogar från norra Indien till Nepal och sydöstra Tibet. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. En studie av artens mitokondrie-DNA pekar på att den är närmast släkt med gråbukig tragopan (Tragopan blythii).

Levnadssätt  
I Indien förekommer arten i ursprunglig, bergsbelägen lövskog mellan 2 400 och 4 250 meters höjd. Undersökning av spillning insamlad på hösten visade på små fragment av löv och kvarts, men också gräs och rotdelar samt en insektsvinge. Hanen ropar vid gryning mellan mars och juni, och tros stanna med honan endast fram till äggläggning. Dess exakta rörelser efter häckningen är inte kända, men det hävdas att den rör sig 1000 till 2000 meter nedåt i höjdled.

Status och hot 
Ävem om denna art anses vara minst hotad av tragopanerna tros den ha en liten världspopulation på högst 15 000 vuxna individer. Den är också utsatt för jakt och påverkas av skogsavverkning. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som nära hotad.

Namn 
Fågeln är uppkallad efter satyrer, hornprydda skogslevande naturväsen, hälften människor och hälften häst eller bock.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Prakttragopan

Prakttragopan (Tragopan temminckii) är en bergslevande asiatisk fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar.

Kännetecken

Utseende 
Prakttragopan är en rödfärgad tragopan, lik satyrtragopanen med blå bar hud i ansiktet och rödfärgad undersida hos hanen. Prakttragopanen är dock även röd på ryggen, den bara ansiktshuden mer utbredd och undersidan är fläckad med grå prickar, inte svartinramade vita. Den gråbruna honan är tydligt vitfläckad under. Kroppsstorleken är 64 cm hos hanen, 58 cm hos honan.

Läten 
Hanens spelläte består av en serie med sex till nio klagande, nästan kusliga toner som gradvis ökar i längd och volym och avslutas med ett märkligt, nasalt ljud.

Utbredning och systematik 
Den förekommer i bergstrakter från nordöstra Indien till centrala Kina, norra Myanmar och nordvästra Tonkin. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. En genetisk studie visar att den är närmast släkt med fujiantragopanen (Tragopan caboti).

Levnadssätt 
Prakttragopanen hittas i bergsbelägen tät städsegrön skog som domineras av rönn och olvon. Den lever av vegetabilier som blommor, blad, gräs, ormbunkar, bambuskott, mossa, bär och frön. Fågeln lägger tre till fem fint brunprickiga beigefärgade ägg, med inledning i början av maj. Den antas vara monogam, men en kinesisk studie visar på att hälften av hanarna kan vara polygama.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Den verkar minska i antal till följd av äggsamlare, jakt och habitatförstörelse, dock inte tillräckligt snabbt för att betraktas som hotad. Världspopulationen uppskattas till över 100.000 och arten beskrivs som vida spridd och vanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den holländske zoologen och aristokraten Coenraad Jacob Temminck (1778-1858). Tidigare kallades den temmincktragopan även på svenska, men tilldelades 2023 ett mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté. Tragopan är en romersk mytisk fågeln med horn och blått huvud som nämns av Plinius och Pomponius.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Större präriehöna

Större präriehöna (Tympanuchus cupido) är en hotad nordamerikansk hönsfågel i familjen fasanfåglar.

Utseende och läten 
Större präriehöna är en knubbig, brunbandad hönsfågel med en kroppslängd på 43 cm. Gula hudflikar formar ögonbryn. Dessa blåses upp under spelet, då hanen även reser de förlängda halsfjädrarna och exponerar uppblåsta gula strupsäckar. Mindre präriehöna är lik men är som namnet avslöjar mindre, men också ljusare och har istället purpurröda strupsäckar. Spellätet skiljer sig också, ett ljust bubblande ljud snarare än större präriehönans hoande.

Utbredning och systematik 
Större präriehöna delas in i tre underarter, varav en utdöd, med följande utbredning:
 Tympanuchus cupido pinnatus – förekommer i södra och centrala Kanada, nordöstra Oklahoma och nord-centrala Tennessee
 Tympanuchus cupido cupido – förekom tidigare i nordöstra USA, utrotades ca 1932
 Tympanuchus cupido attwateri – förekommer i kustnära sydöstra Texas

De tre arterna präriehöns i Tympanuchus står mycket nära varandra genetiskt. Det tyder på att de antingen utvecklades i isolering under pleistocen och att sedermera hybridisering fördunklar de genetiska skillnaderna, eller att den ursprungliga arten utvecklades mycket senare. Större präriehöna hybridiserar rätt utbrett med spetsstjärtad präriehöna där utbredningsområdena möts. På Manitoulin Island i Ontario kan hela fem till 25% av populationen utgöra hybrider.

Nominatformen cupido har i genetiska studier visat sig vara mest avvikande av alla taxon i Tympanuchus. Dessa resultat har dock ännu inte lett till några taxonomiska förändringar.

Släktskap 
Präriehönsen placerades tidigare tillsammans med järpar, orrar, ripor och tjädrar i den egna familjen skogshöns (Tetraonidae). Genetiska studier visar dock att de utgör en del av familjen Phasianidae. Där utgör de en klad närmast släkt med kalkoner (Meleagris) och dessa två tillsammans med koklassfasan (Pucrasia macrolopha). Präriehönsen står närmast järparna i Dendragapus.

Status 
Större präriehöna har minskat i antal under lång tid och försvunnit från områden där den tidigare varit vanlig. Fram till 2020 kategoriserade Internationella naturvårdsunionen IUCN arten som sårbar, men har därefter nedgraderat arten till den lägre hotnivån nära hotad, vilket innebär att den inte längre anses vara utrotningshotad. Världspopulationen uppskattas till 360.000 vuxna individer.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i nearktiska regionen