kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thomas Sunnegårdh

Thomas Sunnegårdh, född 11 juli 1949, är en svensk operasångare (tenor).

Sunnegårdh är utbildad vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm (pianoklassen,utexaminerad musikdirektör) och Operahögskolan i Stockholm. Debuten skedde 1982 i Benjamin Brittens Albert Herring på Kungliga Operan.
 Andra roller som han gjort vid samma teater är:Titelrollerna i Siddharta, Taverner och Fra Diavolo, Don Ottavio i Don Giovanni, Tamino i Trollflöjten, Gustaf III i Maskeradbalen, Flamand i Capriccio, Erik i Den flygande holländaren, Titelrollerna i Lohengrin och Tannhäuser, Tristan i Tristan och Isolde, Loge i Rhenguldet , Paul i Die tote Stadt och Herodes i Salome.

Har även sjungit på Göteborgsoperan och i ett flertal storstäder; Köpenhamn, Helsingfors, Berlin, München, Köln, Frankfurt, Stuttgart, Düsseldorf, Wien, Paris, Bordeaux, Bryssel, London, Moskva, Tokyo och San Francisco.

Hans far var sångpedagogen och kyrkomusikern Arne Sunnegårdh och hans halvsyster är sopranen Erika Sunnegårdh.

Priser och utmärkelser
1986 – Jussi Björlingstipendiet

Diskografi
Händel, George Frideric, Belshazzar : oratorio in three acts. Concentus musicus. Dir. Nikolaus Harnoncourt. Teldec 0630-10275-2. Svensk mediedatabas. 
Paul i Korngold, Die tote Stadt. Kungliga hovkapellet. Dir Leif Segerstam. Naxos 8.660060-1. Svensk mediedatabas. 
Wagner, Froh i Das Rheingold. Cleveland Orchestra. Dir. Christoph von Dohnányi. Decca 443 690-2. Svensk mediedatabas.
Wagner, Titelrollen i Lohengrin. Med MariAnne Häggander, Berit Lindholm. Kungliga hovkapellet. Dir. Siegfried Köhler. House of Opera CD82063. 
Nine Swedish composers. Caprice CAP 1121. Svensk mediedatabas.
Lindblad, Josephson, Choir music. Dir. Anders Eby. Proprius/Music Sveciae : PRCD 9116/MSCD 517. Svensk mediedatabas.
Gaudeat Upsalia. Joculatores Upsalienses m.fl. Uppsala domkyrkokör. Dir. Rudolf Löfgren. Arr lps-14. Svensk mediedatabas.
Högkomikern sandon i Blomdahl, Karl-Birger, Aniara. Med Lena Hoel, Björn Haugan, Erik Saedén, Jerker Arvidson m.fl. The Swedish Radio Symphony Orchestra. Dir. Stig Westerberg. Caprice CAP 2016. (2 LP). Svensk mediedatabas.

Svenska operasångare under 1900-talet
Födda 1949
Män
Levande personer
Mara Scherzinger

Mara Scherzinger, född 23 september 1989, tysk skådespelerska. Hon är mest känd för rollen som Anna Peterson i TV-serien Blue Water High, men har också varit med i den tyska filmen Liebe und Verlangen som Torchy.

Externa länkar 

Födda 1989
Tyska skådespelare under 2000-talet
Kvinnor
Levande personer
MariAnne Häggander

MariAnne Häggander, född 23 oktober 1951, är en svensk operasångare (sopran) och hovsångare.

Häggander studerade i Göteborg på Musikkonservatoriet och Statens Scenskola mellan 1970 och 1978. Sånglärare var Ingalill Linden. Hon anställdes vid Kungliga Operan i Stockholm 1978 och debuterade som Micaëla i Carmen och Cherubin i Figaros bröllop arbetade där fram till 2004 då hon gick i pension. 

Hon inledde sin internationella karriär som Elisabetta i Don Carlos i Nyslott 1979. Det stora genombrottet internationellt kom 1981 då hon gjorde Eva i Mästersångarna i Nürnberg i Bayreuth. Hon har även framträtt i bland annat San Francisco, Bryssel, Paris och Wien.

Repertoaren omfattade de flesta lyriska sopranroller och även de lyriskdramatiska inom Wagner- och Straussrepertoaren, exempelvis Sieglinde i Valkyrian, Elsa i Lohengrin, fältmarskalkinnan i Rosenkavaljeren och titelrollen i Arabella. Vid sidan om verksamheten som operasångare sjöng hon också en mängd konserter med stora orkesterverk liksom kammarmusik och romansrepertoar.

Häggander utnämndes till hovsångare 1990 och utsågs till professor i sång från 2004 då hon anställdes vid Högskolan för scen och musik vid Göteborgs universitet.

Priser och utmärkelser
1984 – Svenska Dagbladets operapris
1990 – Hovsångare

Diskografi (urval)
Alfvén, Hugo, 24 songs. Marianne Häggander, Piano: Lars Roos. Bluebell ABCD 027. Svensk mediedatabas.
 Walter, Bruno, Karg-Elert, Sigfrid, Mahler, Gustav. Lieder. Piano: Lars Roos. Bluebell of Sweden Bell 180. Svensk mediedatabas.
Mahler, The complete Symphonies von Gustav Mahler. Dirigent Hans Vonk, Hartmut Haenchen und Jascha Horenstein. Brilliant Classics 99549.
Sjögren, Emil, Sånger. Vol. 1. Marianne Häggander med flera. Artemis. Musica Sveciae ARTE CD 7125. MSCD 515. Svensk mediedatabas.
Sibelius, Jean, Jungfrun i tornet. Opera. Gothenburg Symphony Orchestra, dirigent Neeme Järvi. BIS CD 250. Svensk mediedatabas.
Sibelius, Jean, The orchestral songs. BIS CD 270. Svensk mediedatabas.
Wagner, Rhenguldet. Dirigent James Levine. DVD. DG 073 036-9. Även som CD.
Och över jorden fred. Bluebell of sweden : Bell 157. Svensk mediedatabas.
Wagner, R., Die Meistersinger von Nürnberg. VHS. Philips 070 430-3. Svensk mediedatabas.
Wagner, R., Parsifal. VHS. Philips 070 430-3. Svensk mediedatabas.
Wagner, R., Götterdämmerung. VHS. Philips 070 430-3. Svensk medidatabas.
Grieg, Peer Gynt. San Francisco Symphony Orchestra. Dirigent Herbert Blomstedt. Läst 8 januari 2013.
Henze, Hans Werner, Der Prinz Von Homburg. Bayrerisches Staatsorchester. Dirigent Wolfgaang Sawallisch. DVD. Arthaus.

Källor
 Sørensen, Inger, Operalexikonet, sidan 251, Forum, 1993, .

Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska sopraner
Födda 1951
Svenska hovsångare
Kvinnor
Levande personer
Bågskytte vid olympiska sommarspelen 1980

Bågskytte vid olympiska sommarspelen 1980 höll i Trade Unions Olympic Sports Centre (distriktet Krylatskoye, Moskva). Bågskyttetävlingarna höll på mellan 30 juli och 2 augusti. Herrar och damer tävlade båda i individuella klasser. Samma system som vid olympiska sommarspelen 1976 hölls. För första gången i den olympiska bågskyttehistorien fick den vinnande damen bättre poäng än den vinnande herren.

Resultat

Medaljtabell

Resultat

Herrar

Damer

1980
Olympiska sommarspelen
Sporter vid olympiska sommarspelen 1980
Tidavad

Tidavad är en småort i Mariestads kommun och kyrkby i Tidavads socken belägen omkring 1,5 mil söder om Mariestad och 2,5 mil norr om Skövde. Ån Tidan rinner invid samhället.

Historia
Tidavads kyrka härrör antagligen från andra halvan av 1100-talet, och byggdes ut under 1700-talet. Ortens namn är belagt 1421 och betyder 'vadstället vid Tidan'.

Samhället
I Tidavad finns en skola, en förskola och den lokala idrottsföreningen Tidavads IF.

Källor 

Orter i Mariestads kommun
Småorter i Sverige
Triumph 2000

Triumph 2000/2500 är en personbil, tillverkad av den brittiska biltillverkaren Triumph mellan 1963 och 1977.

Bakgrund 
Standard-Triumph hade börjat arbeta med en efterträdare till Standard Vanguard i slutet av femtiotalet. De första skisserna byggde vidare på idéerna från Triumph Herald med separat ram och transaxel. Företaget saknade resurser att själva ta fram en ny bil, men sedan Leyland Motors kommit in som ägare 1961 tog projektet fart. Leyland beslutade att märket Standard skulle få somna in och den nya bilen blev en Triumph.

Planeringen började om från början och den nya bilen fick självbärande kaross, ritad av Giovanni Michelotti och individuell hjulupphängning med skruvfjädrar runt om. Den enda del som övertogs från företrädaren var den sexcylindriga motorn som suttit i de sista Vanguard-bilarna.

Triumph 2000 kom under hela sin livstid att konkurrera främst med Rovers P6-modell. Situationen blev riktigt komplicerad när Leyland köpte även Rover 1966. På sjuttiotalet drog Rover det längsta strået när British Leyland beslutade att efterträdaren till de två modellerna skulle säljas under Rover-namnet.

Mk I 
Triumph 2000 introducerades på London Motor Show 1963. Två år senare kom en kombi-version med kaross från Carbodies. 1968 kompletterades programmet av 2.5 PI, med insprutningsmotorn från TR5:an.

Produktionen uppgick till 129 674 exemplar.

Mk II 
1969 kom den ansiktslyftna Mark II-modellen. Michelotti hade ritat om front och akter så de förebådade den kommande GT-vagnen Stag. Insprutningsmotorn drabbades av dåligt rykte på grund av problem med tillförlitligheten och därför kompletterades programmet 1974 av 2500 TC med tvåförgasarmotor. 1975 försvann PI-modellen och ersattes av 2500 S, med en starkare version av TC-motorn. Den hade bland annat större hjul och krängningshämmare från Stag-modellen.

Produktionen uppgick till 194 978 exemplar.

Motor 
Den sexcylindriga stötstångsmotorn hade utvecklats av Standard-Triumph i slutet av femtiotalet och användes redan i den sista versionen av Standard Vanguard. 

2000
Bakhjulsdrivna fordon
Groove metal

Groove metal, även kalla ”neo-thrash”, ”post-thrash” och ”halv-thrash”, är en musikstil som baserar sig på så kallade ”grooves” eller ”groove patterns”. I "Groove metal" är det typiskt att sångaren använder sig av ett tungt omedoliöst skrikande som kan jämföras med ett svagare growl som inte används med strupen. Även att det är höga toner på skriket. Phil Anselmo var en av de första att använda den "grooviga-", "råa-" och "högtoniga-" skriket. 

Groove metal är metal som bygger på komplex rytmik som ligger i både anslag, dämpningar, bends och legatospel på både gitarr och bas. Trumspelet är i regel inspirerat av trummisar som Lars Ulrich (Metallica), men bygger mer på synkoper och taktarter som är ovanliga i metal, även rytmiska illusioner används.

Musikalisk orientering 

Ofta orienterar sig groove metal-band runt blues-skalor och jazz, då det är lättare att hitta ett ”groove pattern” i de skalorna. Vanligt är också att groove metal-gitarrister inspireras av countryartister, men istället för att spela med slidehylsa så ersätter man det med vad Pantera-gitarristen Dimebag Darrell kallade för ”hickbends” och hammerons.

Historia 
Groove metal uppstod i slutet av 1980-talet. Det första kända groove metal-bandet var post-thrash bandet Exhorder. I slutet på 80-talet började Pantera eftersträva ett tyngre sound, och tog inspiration från Exhorder, och 1990 släppte Pantera sitt album Cowboys from Hell. Med sitt nya tyngre och betydligt "groovigare" sound, kom detta album att bli förebilden för alla framtida grooveband.

Redan i början på 1990-talet började grooven uppmärksammas, men hamnade i skuggan av grungen som då i stort dominerade rocken. Detta ledde till att musiken tog en ny inriktning och blandades med den alternativa rocken. Det blev en sorts blandning mellan grunge och groove metal. Band som Alice in Chains och Soundgarden tog över groovens roll fram tills Panteras Far Beyond Driven.

Felbedömning 

Redan när grooven uppstod började folk blanda ihop uttrycket med ”neo-thrash”, ”post-thrash” och ”halv-thrash”, vilket kanske inte var så konstigt, med tanke på att alla grooveband spelade "post-thrash" under den tidsperioden. Groove metal är alltså inte en låst stil, utan ett thrashband kan spela groove, som Pantera och Exhorder, sedan finns det till exempel sludgeband som spelar groove, som Down eller Superjoint Ritual.

Groove metal-band 

 Black Label Society (långsam groove)
 Damageplan (typiskt groove)
 Down (långsam groove)
 Exhorder (typiskt groove)
 Lamb of God (otypisk groove)
 Machine Head (typiskt groove)
 Pantera (typiskt groove)
 Pro-Pain
 Rebel Meets Rebel (typiskt groove)
 Spiritual Beggars (långsam groove)
 Superjoint Ritual (långsam groove)
 Deathember (typiskt groove)
 Death Destruction (otypisk groove)

Källor 
 "Groove Metal Music Guide", MasterClass 24 oktober 2021.
 "GROOVE METAL, a metal music subgenre", Metal Music Archives.

Undergenrer till metal
Chris Foy

Chris Foy, född 25 januari 1983, är en australisk skådespelare. Han spelar Matt Leyland i Blue Water High.

Källor

Australiska skådespelare under 2000-talet
Födda 1983
Levande personer
Män
Albert Kôersner

Gustaf Albert Kôersner, född den 7 augusti 1872 i Rättviks socken, Kopparbergs län, död den 2 oktober 1929, var en svensk jurist.

Utbildning 
Kôersner tog hovrättsexamen 1894.

Karriär 
Kôersner verkade som advokat i Stockholm 1898–1914, var professor i rättskunskap vid Handelshögskolan i Stockholm 1912–1918, var hovauditör 1912–18 och blev 1918 juris hedersdoktor vid Lunds universitet. Kôersner biträdde upprepade gånger i statsdepartementet vid utredningar och var justitieråd 1918–1929. Koersner var den förste advokaten som blev justitieråd.

Han var en ganska produktiv juridisk författare med verk som Om s.k. handelskutymer och deras fixrande (1913), Om force-majeure-klausuler i köpeavtal (1915), Om moratorium (1923, tillsammans med Nils Rabenius). Kôersner utgav även Moratorium. Lagstiftning om betalningsanstånd (5 band 1915-23).

Familj 
Kôersner var bror till Vilhelm Kôersner.

Utmärkelser
  Kommendör av första klassen av Nordstjärneorden, 6 juni 1921.
  Riddare av Nordstjärneorden, 1914.

Referenser

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska advokater
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Svenska professorer i juridik
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Hedersdoktorer vid Lunds universitet
Personer från Rättviks socken
Födda 1872
Avlidna 1929
Män
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Riddare av Nordstjärneorden
Jochum Sjöwall

Hilding Einar Joachim (Jochum) Sjöwall, född 15 september 1908 i Malmö, död 4 februari 1981, var en svensk jurist  som var justitieråd 1948–1958 samt 1967–1975. Han var den andra advokaten som blev justitieråd.

Sjöwall blev juris kandidat vid Stockholms högskola 1931, genomförde tingstjänstgöring 1931–1933, var advokat i Stockholm 1933–1948, justitieråd 1948–1958, ledamot av lagrådet 1956–1958, och ledamot av Permanenta skiljedomstolen i Haag från 1961, och åter justitieråd från 1967. Under åren 1959–1967 hade han ordförande- och styrelseuppdrag i flera olika företag. Sjöwall är begravd på Gamla kyrkogården i Härnösand.

Utmärkelser 

   Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 6 juni 1958.

Källor

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Svenska advokater
Svenska jurister under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Alumner från Stockholms universitet
Jurister från Malmö
Näringslivspersoner från Malmö
Gravsatta på Härnösands gamla kyrkogård
Födda 1908
Avlidna 1981
Män
Georg Kronlund

Georg Adolf Edvin Kronlund (i riksdagen kallad Kronlund i Haparanda, senare Kronlund i Skara), född 9 maj 1860 i Skövde, Skaraborgs län, död 20 mars 1947 i Stockholm, var en svensk häradshövding och politiker (liberal). 

Georg Kronlund, som var son till en handelsman, blev student i Uppsala 1879, avlade hovrättsexamen vid Uppsala universitet 1884 och gjorde därefter domstolskarriär. Han var bland annat häradshövding i Torneå domsaga i Norrbottens län 1893–1905 och därefter i Skånings, Vilske och Valle domsaga i Skaraborgs län. Han var även ordförande i Nordiska samfundet till bekämpande av det vetenskapliga djurplågeriet under åren 1933–1947.

Kronlund var riksdagsledamot i andra kammaren 1897–1914, åren 1897–1908 för Torneå domsagas valkrets, 1909–1911 för Lidköpings, Skara och Hjo valkrets och 1912–1914 för Skaraborgs läns södra valkrets, och var då bosatt i Skara. Han var till en början partilös, politisk vilde, men efter Frisinnade landsföreningens bildande 1902 anslöt han sig 1903 till dess riksdagsgrupp, Liberala samlingspartiet. Han ingick också i Frisinnade landsföreningens förtroenderåd. I riksdagen var han bland annat ledamot i bankoutskottet 1906–1909, i jordbruksutskottet 1910–1914 med flera särskilda och tillfälliga utskott.

Som riksdagsledamot engagerade sig Kronlund i den så kallade Norrlandsfrågan, och han var också ledamot i den statliga Norrlandskommittén 1901–1904. Han verkade för exploatering av de norrbottniska odlingsbara vidderna och av vattenfallen och gruvorna, varav flera förslag realiserades. Han lade också fram motioner och interpellationer för att uppmärksamma samernas utsatta situation (bland annat föreslog han nödhjälp till "nomadbefolkningen i rikets nordligaste trakter" och åtgärder för "lappbefolkningens vidmakthållande"), och han krävde också åtgärder för att förbättra situationen vid gruvsamhället Kiruna. 

Kronlund var särskilt engagerad i spridandet av svensk kultur i de finsktalande gränsbygderna. Med frikostigt stöd från enskilda bidragsgivare (60 000 kronor), igångsatte han 1899 det som då var världens nordligaste folkhögskola, Tornedalens folkhögskola i Matarengi, Övertorneå församling, omkring 65 kilometer norr om Haparanda. Han inrättade svenska bibliotek i de finskspråkiga socknarna och tog initiativ till ett stort egnahemsföretag i Tornedalen.

Kronlund arbetade också aktivt för ett införande av kvinnlig rösträtt.
Kronlund gifte sig 8 januari 1897 med friherrinnan Ebba Eva Charlotta Åkerhielm, född 6 juni 1870 i Våmb, Skaraborgs län.

Källor
Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1990), band 4, s. 332

Noter

Svenska häradshövdingar
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Skövde
Födda 1860
Avlidna 1947
Män
Ugglan
Gunnar Bomgren

Erik Gunnar Bomgren, född 4 september 1902 i Nora, död 17 november 1985 i Stockholm, var en svensk jurist som var justitieråd mellan 1955 och 1969. Blomgren var Sveriges tredje advokat som blev justitieråd.

Gunnar Bomgren blev juris kandidat 1923. Han genomförde tingstjänstgöring och var anställd vid en advokatbyrå i Göteborg 1928–1935 samt 1942–1945, och var delägare i Philip Lemans advokatbyrå i Göteborg 1946–1955. Han var ordförande i Sveriges advokatsamfund 1951–1955 och var speciallärare vid Handelshögskolan i Stockholm 1938–1942, föreläsare i köp- och sjörätt i Uppsala 1957–1967, justitieråd 1955–1969, och ledamot av Lagrådet 1960–1962. Han blev Juris hedersdoktor vid Uppsala universitet 1959.

Utmärkelser 

   Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 4 juni 1965.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Stjärna på en liberal himmel (om Ingrid Gärde Widemar) 2005

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Svenska advokater
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Födda 1902
Avlidna 1985
Män
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Sjörättsexperter
Personer från Nora
Salinas, Kalifornien

Salinas är en stad i Monterey County i delstaten Kalifornien, USA. Salinas är administrativ huvudort (county seat) i Monterey County. John Steinbeck och Vanessa Hudgens är födda i denna stad. Staden är ett känt semestermål för hollywoodbor.

Källor

Externa länkar 

 
Orter i Kalifornien
Orter grundade 1840
Touringcykel

En långfärdscykel, också kallad touringcykel, är en cykel anpassad för långfärdsresor och cykelturism. Cykeln är stabil och utrustad med skärmar och pakethållare.

Ram och gaffel
En traditionell touringcykel har herram, ofta av stål, vilket ger störst stabilitet. Även tandem- och liggcyklar används vid cykelturism. Ram och framgaffel har fäste för stadiga pakethållare både fram och bak samt oftast Cantilever- eller V-bromsar. Vinklarna är flacka och hjulbasen (avståndet mellan framnav och baknav) lång för att öka stabiliteten. Packningen placeras lågt, mellan hjulaxlarna för att undvika instabilitet vid höga hastigheter. Baktriangeln är lång, dvs avstånd mellan vevparti och baknav stort, för att ge extra fotutrymme vid cykling med stora väskor. Normalt avstånd på långfärdscyklar är 47-50 och över. (Jämför standardavstånd på mountainbikes 40–42 cm.) Gaffeln är utan dämpning och har ett stort försprång (böj nederst, framåt) för att ytterligare öka stabiliteten.

Hjul
Åtminstone bakhjulet har normalt 36 ekrar för att bättre tåla tyngd. Av samma anledning väljer man gärna dubbelbottnade fälgar. 700C (ISO 622) är vanlig dimension men vid längre turer är 26" (ISO 559) att föredra eftersom det är lätt att hitta hållbara reservhjul tack vare att det är en vanlig dimension på nyare stadscyklar och mountainbike.

Däck
Normal däckbredd för långfärdscykling är mellan 30 och 40 mm (1,2–1,5 tum), beroende på vägunderlaget samt packningens och cyklistens vikt. Tjockleken bör ökas vid större påfrestning (sämre väg och mer tyngd). Däcken har en stor slitbana och grovlek varierande med terräng.

Externa länkar 

Cyklar
Herman Billing

Sven Johan Ulrik Herman Billing, född den 16 september 1849 i Önnestads socken,  död den 12 januari 1917, var en svensk jurist. Han var bror till biskopen och riksdagsledamoten Gottfrid Billing och därmed farbror till biskopen Einar Billing.

Billing avlade filosofie kandidatexamen 1872 och juris kandidatexamen 1875, och blev därefter notarie vid Stockholms rådhusrätt 1886 och rådman 1894. Han var därefter sekreterare i åtskilliga lagkommittéer och lagberedningen 1880–1887. Bland annat var han ledamot av bolagskommittén 1888–1890, ledamot av Nya lagberedningen 1891, ledamot av Lagbyrån 1894 och av Stockholms enskilda banks styrelse 1889–1897. Billing var justitieråd 1897–1917. Billing var författare till en rad lagar och lagförslag, bland annat var lagarna om köp och byte och om avtal Billings verk. Han blev juris hedersdoktor i Lund 1900. Billing är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Utmärkelser
  Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 1 december 1906.
  Kommendör av andra graden av Danska Dannebrogorden, senast 1915.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939
 Billing, Sven Johan Ulrik Herman på SvenskaGravar.se

Noter 

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska jurister under 1800-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Kommendörer av Dannebrogorden
Personer från Önnestads socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1849
Avlidna 1917
Män
Svensk uppslagsbok
Skytte vid olympiska sommarspelen

Skytte har varit med vid alla olympiska sommarspel sedan de moderna spelens födelse 1896 utom två gånger: 1904 och 1928.

Herrar 
Vid de första olympiska spelen fanns ett stort antal skyttesporter som varierade från gång till gång utan någon struktur.

Då skytte kom tillbaka 1932 efter ett kort uppehåll, så fanns det endast två grenar. Antalet grenar har sedan ökat fram till 2000-2004 då antalet kommit upp i 17: maxantalet. Olympiska sommarspelen 2008 kommer endast ha femton. Grenar som klassats som "herrars" har faktiskt även varit öppna för damerna innan de började tävla själva. Två damer vann medaljer vid sådana mixade tävlingar: Margaret Murdock, silver i 50m gevär från tre positioner (1976) och Zhang Shan, guld i skeet (1992).

Damer

Nationer 
Notera att följande lista är inkomplett.

Kvalifikationsregler 
Just nu finns det 15 skyttegrenar vid sommar-OS och 390 tävlande får vara med. Kvalifikationen delas in i två delar:

 Ett minimumkvalifikationsresultat (MQS) som skytten ska få vid minst en av International Shooting Sport Federations tävlingar. MQS sätts ganska lågt.
 Ett antal kvotplatser finns i varje gren, vilket gör att den totala summan av alla tävlande blir 390. Kvotplatserna tas av nationella organisationer då en av deras tävlande hamnar högt på en av International Shooting Sport Federations tävlingar.

Varje kvotplats ger nationen rätt att skicka en skytt till den olympiska spelen. Varje nation får dock ha mest två skyttar per olympiskt spel. En skytt som fått en kvotplats får dock lov att tävla i andra grenar också, om MQS uppfylls. Många tävlande kombinerar på detta sätt.
Lagbyrån

Lagbyrån kan avse:
 Lagbyrån (1871)
 Lagbyrån (1895)
Albin Ahlstrand

Göran Albin Ahlstrand (i riksdagen kallad Ahlstrand i Umeå), född 12 juli 1860 i Åseda, död 12 juli 1925 i Färlöv, var en svensk borgmästare och politiker (liberal).

Albin Ahlstrand, som var son till en brukspatron, avlade hovrättsexamen vid Lunds universitet 1884 och gjorde därefter domstolskarriär. Han var auditör vid Västerbottens fältjägarkår (Västerbottens regemente) 1891–1917 och borgmästare i Umeå stad 1892–1914.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren för Umeå, Skellefteå och Piteå valkrets 1903–1911 och tillhörde i riksdagen Frisinnade landsföreningens riksdagsparti Liberala samlingspartiet. I riksdagen var han bland annat suppleant i konstitutionsutskottet 1906–1911. Som riksdagsman engagerade han sig exempelvis för utökad rösträtt och för inrättandet av en hovrätt i Norrland.

Ahlstrand var gift med Anna Lavia Georgina, född Carré 1869 i Stockholm.

Källor 

 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 337

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Umeås borgmästare
Personer från Åseda
Födda 1860
Avlidna 1925
Män