kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Abraham Thauvonius

Abraham Thauvonius, född 1622 i Halikko, död 27 januari 1679 i Viborg, var en finländsk biskop. 

Thauvonius antecknades som student i Åbo 1639, promoverades i Dorpat 1647 till filosofie magister samt utnämndes 1649 till physices och botanices professor vid Kungliga Akademien i Åbo. Thauvonius blev 1659 teologie professor och promoverades 1665 till teologie doktor. Efter att sedan 1667 ha varit superintendent i Narva intog han 1672 biskopsstolen i Viborg. 

Som professor i botanik företog Thauvonius ofta, åtföljd av ett stort antal studerande, botaniska exkursioner och förberedde sålunda en på iakttagelse grundad naturforskning. Men som naturvetenskaplig författare är han rent spekulativ. En av honom 1650 utgiven avhandling De forma behandlar formen som den inre orsak (grund), som bestämmer en naturkropps tillvaro och framträdelsesätt. I en senare avhandling, De anima in genere (1652), vilken kan betraktas som en fortsättning av den föregående, undersöker han själen som "grundbestämningen till fortsatt verksamhet i en organiserad naturkropp" och betraktar själen som vegetativ, sensitiv eller rationell.

Källor

 

Biskopar i Viborgs stift
Födda 1622
Avlidna 1679
Män
Personer i Finland under 1600-talet
Personer från Halikko
Finländska professorer i botanik
Abraham Häggbladh

Abraham Häggbladh, född 1 januari 1789 i Vasa, död 20 mars 1848 i Stockholm, var en svensk militär och topograf.

Häggbladh blev 1807 student i Åbo, överflyttade 1812 till Sverige och blev 1813 underlöjtnant vid Ingenjörkårens fältmätningsbrigad, i vilken egenskap han 1813-14 tjänstgjorde vid den mot Norge uppställda armékåren. År 1845 blev han överstelöjtnant vid Topografiska kåren.

Av Häggbladhs arbeten kan särskilt nämnas de av honom och Carl Gustaf Spens utförda basmätningarna på Vänern och Vättern samt hans noggranna astronomiska ortbestämningar inom nästan alla Sveriges landskap. Han var ledamot av Krigsvetenskapsakademien och Vetenskapsakademien.

Källor

Svenska militärer under 1800-talet
Svenska topografer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Sverigefinlandssvenskar
Personer från Vasa
Födda 1789
Avlidna 1848
Män
Ugglan
Saxhorn

Saxhorn är trots namnet egentligen ingen saxofon, det har ventiler.

Historik 
Adolphe Sax, som också uppfann rörbladsinstrumentet saxofon, satte ventiler på signalhornet för att få fler toner.

Bleckblåsinstrument
Andrej Andrejevitj Markov

Andrej Andrejevitj Markov (ryska: Андре́й Андре́евич Ма́рков), född 14 juni 1856, död 20 juli 1922, var en rysk matematiker verksam i Sankt Petersburg. Han är mest känd för sitt arbete inom stokastiska processer. Hans arbete blev senare känt som Markovkedjor.

Tillsammans med sin yngre bror, Vladimir Andrejevitj Markov (1871–1897), bevisade han Markovs olikhet. Även Markovs son (Andrej Andrejevitj Markov d.y., 1903–1979) är en uppmärksammad matematiker som bidragit till bland annat teorin kring rekursiva funktioner.

Biografi 
Andrej Andrejevitj Markov föddes i Rjazan. Hans föräldrar var Andrej Grigorjevitj Markov och dennes första fru, Nadezjda Petrovna Markova. I början av 1860-talet flyttade Andrej Grigorjevitj till Sankt Petersburg för att bli kapitalförvaltare åt prinsessan Jekaterina Aleksandrovna Valvatieva

1866 började Markov skolan och redan under den tidiga skolgången blev han engagerad i matematik av högre nivå. Som 17-åring informerade han Viktor Bunjakovskij, Korkin och Jegor Ivanovitj Zolotarjov om en tillsynes ny metod för att lösa linjära ordinära differential ekvationer. Detta ledde till att han blev inbjuden till de så kallade "Korkinlördagarna", där Korkins studenter regelbundet träffades. 1874 gick han ur skolan och började studera vid fysik- och matematik-fakulteten vid Sankt Petersburgs universitet.

Vid universitetet undervisades han av bland annat Julijan Sochotski (differentialkalkyl, algebra), Konstantin Posse (analytisk geometri), Jegor Zolotarjov (integralkalkyl), Pafnutij Tjebysjov (talteori, sannolikhetslära), Aleksandr Korkin (ordinära och partiella differentialekvationer), Michail Okatov (mekanik), Osip Somov (mekanik) och Nikolaj Budajev (högre geometri).

April, 1880, försvarade han sin masters uppsats, "Om binära kvadratiska former med positiv determinant", vilken stöddes av Aleksandr Korkin och Jegor Zolotarjov. 

Fem år senare, i januari 1885, följde hans doktorsavhandling "Om några tillämpningar av kontinuerliga algebraiska bråk".

Från 1880 till 1905 undervisade han i differential- och integralkalkyl, sannolikhetslära och differenskalkyl.

Ett år efter Andrej Andrejevitj försvarat sin doktorsavhandling blev han utnämnd till tillförordnad professor (1886). 1894 blev han befordrad till ordinarie professor vid St Petersburgs universitet. Elva år senare, 1905, gick han i pension. Han fortsatte dock att undervisa inom differenskalkyl fram till sin död 1922.

Företeelser uppkallade efter Markov
 Gauss-Markovvillkoren, att estimeringsfelen har väntevärde 0, ändlig varians och är okorrelerade
Gauss–Markovs sats, att minstakvadratmetoden ger den linjär väntevärdesriktiga estimatorn med minst varians om Gauss-Markov-villkoren gäller
 Markovegenskapen, att utvecklingen av en stokastisk process bara beror på dess nuvarande tillstånd
 Markovmodell, en typ av stokastisk process som uppfyller Markovegenskapen 
 Markovkedja, som är tidsdiskret
 Markovprocess, som är tidskontinuerlig

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Män
Födda 1856
Avlidna 1922
Ryska matematiker
Personer från Rjazan
Alumner från Sankt Petersburgs universitet
Smålands Konstarkiv

Smålands Konstarkiv är en privatägd konstinstitution i Värnamo.

Smålands Konstnärsförbund öppnade 1964 Smålands Konstarkiv i Värnamo som ett konstnärsdrivet konstgalleri. Från 1986 drivs verksamheten i stiftelseform med Värnamo kommun, Jönköpings läns landsting, Regionförbundet Södra Småland och Smålands Konstnärsförbund som huvudmän. Konstarkivet har en permanent samling av Smålandsanknuten nutidskonst och driver utställningsverksamhet.

Konstarkivet har tidigare varit inhyst i den restaurerade industribyggnaden Knäppfabriken, och har från april 2011 flyttat in i konsthallen  Vandalorum.

Externa länkar
Smålands Konstarkivs webbplats

Privata konsthallar i Sverige
Kultur i Värnamo
Gustav Simon (Gauleiter)

Gustav Johannes Simon, född 2 augusti 1900 i Malstatt-Burbach (i dag en del av Saarbrücken), Saarland, Tyskland, död 18 december 1945 i Paderborn, Nordrhein-Westfalen, Tyskland, var en tysk nazistisk politiker. Han var Gauleiter för Gau Moselland samt chef för civilförvaltningen i det av Nazityskland ockuperade Luxemburg från 1940 till 1944.

Simon inträdde redan 1925 i NSDAP. Han var Obergruppenführer i Nationalsozialistisches Kraftfahrkorps (NSKK).

Omständigheterna kring Simons död är oklara, men förmodligen begick han självmord i december 1945.

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Födda 1900
Avlidna 1945
Män
Personer från Saarbrücken
Politiker i Nazityskland
Politiker som begått självmord
Medlemmar i NSKK
Landskrona konsthall

Landskrona konsthall är en kommunägd konsthall i Landskrona.

Landskrona konsthall uppfördes som en konstindustriell utställningslokal i samband med Landskrona stads 550-årsjubileum 1963. Byggnaden ritades av Sten Samuelson och Fritz Jaenecke och är ett renodlat exempel på en svensk modernistisk efterkrigsarkitektur.

Kaptensgårdens skulpturpark
Vid konsthallen finns sedan 1997 en permanent skulptursamling, Kaptensgårdens skulpturpark, med ett 20-tal skulpturer av bland andra Ulla Viotti, Bertil Herlow Svensson, Claes Hake, Staffan Nihlén, Lena Lervik, Jan Janczak, Bie Norling, Lone Larsen och Pål Svensson.

Bildgalleri från skulpturparken

Externa länkar
Landskronas konsthalls webbplats

Kommunala konsthallar i Sverige
Skulpturparker i Sverige
Byggnader och anläggningar i Landskrona
Kultur i Landskrona
Trimi Makolli

Ljeutrim "Trimi" Makolli, född 2 januari 1992 i Stockholm, är en svensk fotbollsspelare (anfallare) som spelar för Nacka FC.

Han har även spelat 11 landskamper och gjort 2 mål för Sveriges U17-landslag. Makolli har också spelat för Hammarby Futsal i Svenska Futsalligan.

Karriär
Makolli flyttades upp till Djurgårdens A-lag inför säsongen 2009. Han deltog i många försäsongsmatcher och även träningslägret i Portugal inför allsvenskan 2009. Debuten (som inhoppare) i Allsvenskan skedde den 24 april 2009 i hemmamötet med Brommapojkarna på Stadion i allsvenskans femte omgång. Inhoppet mot BP blev hans enda framträdande i Allsvenskan 2009. Under säsongen 2010 blev det inget framträdande alls i Allsvenskan. I mitten av februari 2011 kom Makolli överens med Djurgården om en förlängning av kontraktet med tre år. I augusti 2011 gjorde Trimi sin andra allsvenska match någonsin, även denna gången som inhoppare och fick därmed fortfarande kämpa vidare för en eventuell debut i startelvan. Efter säsongerna 2009, 2010 och 2011 hade Makolli spelat sammanlagt 2 allsvenska matcher, varav bägge som inhoppare.

2014 gick Makolli till Valsta Syrianska. Året därefter gick han till IFK Österåker. Makolli missade hela säsongen 2015 på grund av en stressfraktur i smalbenet. Säsongen 2016 gjorde han 27 mål på 22 matcher och hjälpte klubben att bli uppflyttade till Division 3.

Inför säsongen 2017 gick Makolli till IFK Stocksund. Han gjorde 45 mål på 57 matcher under tre säsonger i klubben. Inför säsongen 2020 återvände Makolli till IFK Österåker. Den 30 december 2020 blev han klar för spel i FC Stockholm.

I augusti 2023 gick Makolli till division 2-klubben Nacka FC.

Seriematcher / mål
 2012: –
 2011: 1 / 0
 2010: 0 / 0
 2009: 1 / 0

Landskamper / mål
 2009: 4 / 1 (U17/92) 
 2008: 7 / 1 (P16/92)

Källor

Trimi Makolli på lagstatistik.se

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska futsalspelare
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Spelare i Vasalunds IF
Spelare i IK Frej
Spelare i Valsta Syrianska IK
Spelare i IFK Stocksund
Spelare i FC Stockholm Internazionale
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1992
Levande personer
Män
Idrottare från Stockholm
Sveriges Teatermuseum

Sveriges Teatermuseum var ett svenskt museum för svensk scenkonst, beläget i Gäddviken i Nacka. Museet upphörde i maj 2011 som självständigt museum och uppgick i Musik- och teatermuseet under Statens musikverk. 2013 stängde Musik- och teatermuseet för ombyggnad och renovering samt bytte namn till Scenkonstmuseet, vilket invigdes 11 februari 2017.

Historia
Sveriges Teatermuseum har sitt ursprung i Drottningholms teatermuseum. "Stiftelsen Drottningholms teatermuseum", som grundades 1922 av teaterforskaren Agne Beijer, fungerade sedan 1945 som en stiftelse med statsbidrag.

Stiftelsen hade två verksamhetsområden: musei-, biblioteks- och arkivverksamhet (Sveriges Teatermuseum) samt föreställningsverksamhet på Drottningholms slottsteater, vilka var för sig har bedrivits självständigt under stiftelsens nämnd.

År 2010 slogs museet samman med Musikmuseet och Marionettmuseet till Musik- och teatermuseet i Musikmuseets lokaler på Sibyllegatan 2 i Stockholm. Huvudsakliga delen av arkiv och bibliotek överfördes samtidigt till det nybildade Musik- och teaterbiblioteket på Torsgatan 19, medan vissa delar kvarstannade i museets tidigare lokaler i Gäddviken.

Arkiv och bibliotek
I museet samlades material och handlingar (arkiv, bibliotek, fototek) såsom bland annat rollböcker och rollistor över äldre och nuvarande svenska skådespelare (från olika teaterarkiv runt om i landet), fotoarkiv med rollporträtt och fotografier från uppsättningar, även originalmanus (regimanus), med mera, från svenska uppsättningar (från både Dramaten, Stockholms stadsteater, Riksteatern, Kungliga Operan och från de flesta av landets största teatrar), samlingar av programblad och teateraffischer, enskilda personarkiv över äldre skådespelare, regissörer och andra scenkonstnärer, en mängd scenkläder från berömda uppsättningar, scenografi- och kostymskisser, tecknade rollporträtt, masker, med flera föremål, samt ett omfattande bibliotek för speciallitteratur inom teater, opera och dans.

Teatermuseet hade i lokalerna i Gäddviken även utställningsmontrar, en museisal, läsesal med forskarrum samt magasin för de teater-, opera- och danshistoriska samlingarna.

Chefer
 Inga Lewenhaupt 1998–2006
 Peter Gripewall 2006–09

Källor

Noter

Litteratur 
Lewenhaupt, Inga 2005: Sveriges Teatermuseum  – ett okänt "fyndställe" för många musikforskare | Dokumenterat nr. 36. Bulletin från Statens musilbibliotek

Externa länkar
Scenkonstmuseets webbplats
Statens musikverks webbplats

Museer invigda 1922
Ej längre existerande museer i Stockholm
Museer nedlagda 2011
Svenska teatermuseer
Kartering

Kartering är olika metoder för insamling av data som ska ligga till grund för framställning av kartor.

Metoderna kan vara fältmätning, bildtolkning, geodetiska och fotogrammetriska metoder.

Man brukar skilja på begreppen storskalig och småskalig kartering. Med storskalig kartering menas inmätning av objekt i stor skala, det vill säga skalområdet 1:400 till ungefär 1:10 000, varifrån man kan börja benämna karteringen småskalig. Gränsen är flytande för var man lägger brytpunkten.

Begreppet kartering har använts i svenskan sedan 1600-talet.

Källor

Externa länkar 
 Kartografiska sällskapet

Kartografi
Fältmätning

Fältmätning innebär en detaljerad uppmätning av ett landområde till exempel vid kartering och utarbetande av kartor. Fältmätning är ett ämne inom lantmäteri.

Se även 
 Geodetisk mätning

Källor 
 Nationalencyklopedin

Externa länkar 
 Lantmäteriet, svensk myndighet för fastighetsbildning och geografisk information.

Kartografi
Lantmäteri
Geografisk forskning
Familjen Björck (film)

Familjen Björck är en svensk komedifilm från 1940 i regi av Anders Henrikson. Filmversionen har sin förlaga i radioserien med samma namn, som var populär och gick i svensk radio 1936–1943.

Handling 
Familjen Björck är en vanlig medelklassfamilj med två barn, Greta och Ville. Lyckan hotas på två sätt: Greta föredrar Börje Schack istället för den välartade Bertil. Den fala fru Holten försöker snärja ingenjör Björck. Men genom Villes ingripande återställs ordningen.

Om filmen 
Familjen Björck regisserades av Anders Henrikson och manus skrevs av Ragnar Hyltén-Cavallius (efter Alice Svensks sketcher och material från radioserien). Huvudrollerna som Herr och Fru Björck spelades av det vid tiden mycket kända skådespelarparet Olof och Frida Winnerstrand (verksamma under flera år på Dramaten), som även spelade samma roller i radioversionen.

Filmen premiärvisades den 20 januari 1940 på biograf Royal i Eskilstuna. Filmen spelades in vid Sandrew-ateljéerna i Stockholm mellan den 16 november 1939 och den 2 januari 1940 med exteriörer från Skansen i Stockholm av Ernst Westerberg.

Familjen Björck sägs bo på "Sveagatan" (i både radio- och filmversionen) men huset som panoreras och zoomas in av filmkameran i filmens intro är dock ett av husen och lägenheterna på Strandvägen i Stockholm (sett från Djurgården och Djurgårdsbron).

Filmmusiken komponerades av Thore Ehrling med spår som "Björcks vals" (instrumental) och "Vår egen lyckas smed" (sång Carl-Axel Hallgren).

I Danmark fick filmen titeln Hvad Fatter gør -- er ikke altid det rigtige. I december 1941 kortades filmen ner med nära 500 meter och bytte samtidigt titel till Ville, alla tiders kille för att passa som matinéprogram.

Familjen Björck har visats vid ett flertal tillfällen i SVT, bland annat 1996, 2004 och i maj 2022.

Rollista i urval 

Olof Winnerstrand – Gösta Björck, ingenjör 
Frida Winnerstrand – Karin Björck, hans hustru 
Birgitta Arman – Greta Björck, deras dotter 
Åke Johansson – Ville Björck, deras son 
Margit Manstad – fru Astrid Holten 
Carin Swensson – Hulda, familjen Björcks hembiträde 
Gull Natorp – tant Inga 
Carl-Axel Hallgren – Bertil Fogman 
Ulf Westman – Börje Schack 
Carl-Gunnar Wingård – direktör Karlgren, Bertils morbror 
Anna-Lisa Baude – fröken Widén, Björcks sekreterare 
Artur Rolén – revisor Edvin Holten, Astrid man 
Julie Bernby – fröken Engström, sekreterare 
Viran Rydkvist – dam på hundutställning 
Harry Roeck-Hansen – Algot, en vän till Astrid Holten
Gerda Björne – Irma, tant Ingas väninna

Musik i filmen 
"Sjungom studentens lyckliga dag (Studentsång)", kompositör Prins Gustaf, text Herman Sätherberg, instrumental
"Björcks vals", kompositör Thore Ehrling och Eskil Eckert-Lundin, instrumental, dans Olof Winnerstrand och Frida Winnerstrand
"Vår egen lyckas smed", kompositör Thore Ehrling och Curt Sandegren, text Fritz Gustaf, sång Carl-Axel Hallgren

Källor 
 
 Bioannons i Dagens Nyheter, 29 januari 1940, sid. 23

Filmer 1940
Svenska komedifilmer
Björck
Filmer i regi av Anders Henrikson
Svenska filmer baserade på radioprogram
Filmer från Terrafilm
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
McMullen County

McMullen County är ett administrativt område i delstaten Texas, USA, med 707 invånare (2010). Den administrativa huvudorten (county seat) är Tilden.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 2 960 km². 2 883 km² av den arean är land och 78 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Atascosa County - norr  
 Live Oak County - öster  
 Duval County - söder  
 Webb County - sydväst  
 La Salle County - väster  
 Frio County - nordväst

Källor
Reeves County

Reeves County är ett administrativt område i delstaten Texas, USA, med 13 783 invånare (2010). Den administrativa huvudorten (county seat) är Pecos.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 6 843 km². 6 827 km² av den arean är land och 16 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Eddy County, New Mexico - norr  
  Loving County - nordost  
  Ward County - öster  
 Pecos County - sydost  
  Jeff Davis County - sydväst  
 Culberson County - väster

Källor
Refugio County

Refugio County är ett administrativt område i delstaten Texas, USA, med 7 383 invånare (2010). Den administrativa huvudorten (county seat) är Refugio.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 2 121 km². 1 994 km² av den arean är land och 127 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Victoria County - norr
 Calhoun County - nordost
 Aransas County - sydost
 San Patricio County - söder
 Bee County - väster
 Goliad County - nordväst

Orter 
 Austwell
 Bayside
 Refugio (huvudort)
 Tivoli
 Woodsboro

Källor
Sannerudskyrkan

Sannerudskyrkan är en kyrka som ligger i samhället Kil i Kils kommun. Församlingen är ansluten till Equmeniakyrkan. 13 - 14 oktober 1979 invigdes nuvarande kyrkobyggnad som gemensam helgedom för Stora Kils baptist- och missionsförsamling. Kyrkan ritades av Janne Feldt.

Orgel
1981 byggdes en orgel av Hans Heinrich i Finland. Den är mekanisk och har ett tonomfång på 56/30.

Källor

Externa länkar
 Sannerudskyrkans webbplats

Svenska equmeniaförsamlingar
Kyrkobyggnader i Kils kommun
Kyrkobyggnader invigda 1979
1979 i Sverige
Jerome Biffle

Nation:  

Jerome Cousins Biffle, född 20 mars 1928 i Denver i Colorado, död 4 september 2002 i Denver,  var en amerikansk friidrottare som främst tävlade i längdhopp.

Biffles talang för friidrott upptäcktes då han gick på Denver East High School, där han rönte framgångar i kortdistanslöpning och olika hoppgrenar. Den mångsidige Biffle gick så vidare med att studera vid University of Denver 1949. Han var mycket framgångsrik inom studentfriidrotten och vann otaliga stora studenttävlingar i längdhopp, såsom Drake Relays och NCAA 1950.

1951 tjänstgjorde Biffle i den amerikanska armén och deltog därför enbart i mindre tävlingar.

1952 var han dock tillbaka. Hans våsäsong stördes av en skada, men han blev trots denna trea i det amerikanska mästerskapet och tvåa i de amerikanska uttagningarna till Helsingfors-OS efter Meredith Gourdine. 

Väl på plats i Helsingfors visade det sig Biffle skulle dra det längsta strået. Favorit inför finalen var landsmannen George Brown, som varit världsetta i längdhopp både 1951 och 1952 (och som också var det 1953). Denne fick dock övertramp i samtliga sina finalhopp, varför tävlingen kom att bli en tvekamp mellan Biffle och Gourdine. I sitt tredje hopp kunde Biffle avgöra till sin fördel med ett hopp på 7,57. Han vann därmed med fyra centimeter över landsmannen, som också noterat sitt bästa resultat i tredje omgången. Trea blev ungraren Ödön Földessy med 7,30. Svenske Karl-Erik Israelsson blev för övrigt sjua med resultatet 7,10.

Biffles personliga rekord var 7,81, satt 1950.

Efter längdhoppskarriären arbetade Biffle både som tränare och som rådgivare på högskolenivå i Denver. Han avled 2002 i pulmonell fibros.

Externa länkar
Jerome Biffle på sports-reference.com

Idrottare från Denver
Amerikanska längdhoppare
Olympiska guldmedaljörer 1952
Födda 1928
Avlidna 2002
Män
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1952
Alumner från University of Denver
Denver Pioneers
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Christian Christensen (friidrottare)

Christian August Christensen "C", född 6 augusti 1876 i Köpenhamn, död 5 december 1956, var en dansk friidrottare. Han var medlem i Københavns Idræts Forening och klubbens ordförande 1903-1905 och 1916-1918. 

Den 13 september 1896 var Christensen två minuter från världsrekordet på 100 km gång med tiden 11:39.45, vilket var dansk rekord i 60 år. Året efter 8 augusti 1997 satte han världsrekord i Köpenhamn på 50 km gång med 5:33.54, men redan en vecka efter förbättrade han sitt eget rekord med nästan tre och en halv minut till 5:30.26. Rekorden fick han bara behålla knappt en månad. 
Han satte i perioden 1894-1897 sju danska rekord i gång. 
  
Christensen började helhjärtat med medeldistanslöpning i 1898 och blev danska mästare på 1 mile 1899. 
Han vann i Sverige Dicksonpokalen 1899 och 1900. 
Han deltog i Olympiska sommarspelen 1900 i Paris och blev nummer fem på 1 500 meter med tiden 4.09,8, resultatet var det år den tionde bästa tiden i världen. På 800 meter, blev han nummer fem i semifinalen och nådde icke finalen, men vann ett handikappslopp på 800 meter. 
I 1903 sprang han 10 000 meter på 35.56,2 som var den 18:e bästa tiden i världen det året.

Källor 
 DAF i tal Christian Christensen profil (sammanblandade med sprintern och hopparen Carl Georg Christensen)
 De Wael, Herman. Herman's Full Olympians: "Athletics 1900"..
 
"KIF 100 AAR - Københavns Idrætsforening 24. oktober 1992". Udgivet i anledning af Københavns Idræts Forenings 100 års jubilæum 24.oktober 1992. Sats: PE offset & reklame A/S, 6800 Varde. Tryk: Richard Larsen.
Dansk Sportsleksikon udgivet i samarbejde med Dansk Idræts-Forbund. Redaktion Axel Lundqvist Andersen og Jørgen Budtz-Jørgensen. Bind 1 og 2. Standard-forlaget 1944

Danska medeldistanslöpare
Vinnare av Dicksonpokalen
Födda 1876
Avlidna 1956
Män
Idrottare från Köpenhamn
Greg Bell

För politikern se Greg Bell (politiker).

Nation:  

Gregory Curtis Bell, född 7 november 1930 i Terre Haute i Indiana, är en tidigare amerikansk friidrottare, med sina största framgångar i längdhopp. 

Bell fick sitt genombrott när han som förstaårsstudent vann det amerikanska mästerskapet (AAU) i längdhopp 1955. Året efter var han den odiskutabelt bäste i världen. Han vann de amerikanska studentmästerskapen (NCAA) och hoppade 8,09, ett resultat som dittills endast överträffats av Jesse Owens.

Vid sommar-OS i Melbourne samma år vann han (den av svåra yttre förhållanden präglade) längdhoppstävlingen med resultatet 7,83 (olympiskt rekord). Tvåa blev landsmannen John Bennett på 7,68, medan bronsmedaljen gick till finländaren Jorma Valkama med ett hopp på 7,48.

Efter OS-guldet fortsatte Bell sin längdhoppskarriär ett par år och vann NCAA även 1957 samt det amerikanska inomhusmästerskapet 1958.

Bell har efter idrottskarriären arbetat som tandläkare.

Externa länkar 
 Greg Bell på sports-reference.com

Amerikanska längdhoppare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1956
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Personer från Terre Haute
Födda 1930
Levande personer
Män