kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Husmorsfilm

Husmorsfilm var en form av infomercials, reklamfilm blandade med underhållning, som visades på vardagseftermiddagarna på biograferna i Sverige från 1950-talets början till mitten av 1970-talet.

Historik 
Filmerna är förmodligen unika för de nordiska länderna. Filmerna visades utan någon inträdesavgift under dagtid på biograferna på ett par hundra tätorter i landet. Till en början var reklamfilmen i sig tillräcklig men den utökades snart med underhållning och kompletterades med varuprov. De tidiga filmerna hade en mästrande ton för att få husmödrarna att handla på ett för företagen effektivt sätt, det vill säga i snabbköp och planerad storhandling. Senare blev filmerna glättigare och gick mot livsstilsprogram som koncentrerade sig på enskilda produkter.

En av de första husmorsfilmerna anses vara Fru Plotter och Fru Planér från 1951. Filmen ingick i en föreställning tillsammans med sex andra kortfilmer, modevisning från NK och uppträdanden med Margareta Kjellberg. Föreställningen genomfördes vid 500 tillfällen och besöktes av 200 000 kvinnor. Filmen producerades av Ica-kuriren med hjälp av bland andra Elsa Lindström och Bengt Davidson, som året efter startade filmbolaget Husmors Filmer AB. Bolaget  producerade sedan ungefär två husmorsfilmer per år mellan åren 1952 och 1976.

I husmorsfilmerna framträdde flera av dåtidens aktuella underhållare och skådespelare, till exempel Karl Gerhard, Evert Taube, Martin Ljung, Lill-Babs, Bert-Åke Varg, Inga Gill, Isa Quensel och Carl-Gustaf Lindstedt. I den sista av Husmors filmer AB:s filmer från våren 1976 medverkade bland andra Lasse Åberg, Birgitta Andersson och Pekka Langer.

Varje film var uppbyggd av ett antal kortare avsnitt som i huvudsak behandlade fyra områden:

* Hemmets olika delar som matkultur, inredning, byggande och bohag.

* Aktiviteter i hemmet som tekniker för städning och matlagning, eller familjesamvaron och fritidssysslor.

* Familjemedlemmarnas kläder, hälsa och utseende men också deras inbördes relationer, eller familjens gäster och umgängesregler

* Som ett överordnat tema fanns en ideologi om att meningen med ett hem är att skapa och upprätthålla ”de tre t:na”: trevnad, trygghet och tillväxt.

I Norge producerades de flesta husmorsfilmerna av Informasjonsfilm A/S, som också inspirerades av och samarbetade med Husmors Film AB. Filmerna initierades av tvåltillverkaren Lilleborg fabrikker och matfettsproducenten Margarincentralen. Den sista filmen i Norge gjordes 1972 och Informasjonsfilm övergick till att spela in informationsfilmer om den norska oljeindustrin.

Lista över filmer

Källor 
</small>

 Husmors Filmer AB på Svensk Filmdatabas

Fotnoter

Vidare läsning

Externa länkar
 Husmors filmer på Filmarkivet.se
 Affisch med Carl-Gustaf Lindstedt

Reklam
Filmgenrer
Jacob Johan Gyllenborg

Jacob Johan Gyllenborg, född 27 april 1721, död 3 december 1788, var en svensk greve, jurist och landshövding. Han blev lagman i Kalmar län 1750 och i Upplands län 1750 samt fick landshövdings titel 1762. Gyllenborg var landshövding i Stockholms län åren 1770-1788.

Jacob Johan Gyllenborg var son till riksrådet greve Johan Gyllenborg (1682-1752) och Margaretha Eleonora von Beijer, dotter till överstelöjtnanten Joachim Christian Beyer. Margareta Eleonora von Beijer var dotterdotter till Erik Dahlbergh. Hans farfar var Jakob Gyllenborg (1648-1701), före adlandet Wollimhaus, statsman och vitterhetsidkare samt riksdagsledamot, lantmarskalk, kungligt råd och landshövding i Uppland åren 1689–1695. Hans farbröder var Olof Gyllenborg (1676-1737), ämbetsman och poet, Carl Gyllenborg (1679-1746), ämbetsman, diplomat, politiker och författare, och Fredrik Gyllenborg (1698-1759), president och politiker. Han var äldre bror till Gustaf Fredrik Gyllenborg (1731-1808), som var författare och ledamot av Svenska akademien. Han var kusin till statsmannen Henning Adolf Gyllenborg (1713-1775).

Jacob Johan Gyllenborg gifte sig med Antoinette Virginia Gyllenborg, dotter till riksrådet greve Henning Adolf Gyllenborg och hans första hustru Maria Sofia Stierncrona (1716-1749), dotter till friherre Gabriel Stierncrona (1669-1723) och hans hustru Antoinetta Maria Amya (1680-1721).

Jjacob Johan Gyllenborg blev extra kanslist i justitierevisionen 13 december 1738, auskultant i Svea hovrätt i december 1740, kopist i justitierevisionien 28 maj 1742, kanslist 21 juni samma år och aktuarie i Riksarkivet 14 februari 1747 och sekreterare 19 december samma år. Han utnämndes till lagman i Kalmar läns och Ölands lagsaga 21 november 1750 och i Upplands och Stockholms läns lagsaga 19 april 1760. Han var fullmäktig i riksens ständers manufakturkontor från 1750-talet till 1762 och var ledamot av Tullarrendesocieteten fram till 1765 och erhöll avsked 29 juni 1762.

Gyllenborg fick landshövdings "namn, heder och värdighet" 29 juni 1762. Han blev riddare av Nordstjärneorden 23 november 1767 och kommendör av samma orden 30 november 1772.

Bibliografi
 Wägwisare genom Stockholms höfdingedöme: med Kongl. Maij:ts allernådigste privilegio utgifwen år 1772.

Källor

Noter

Externa länkar

 Svenskt biografiskt lexikon, sidorna 420-424.
 Nordisk familjebok, 1909, sidorna 742-752.
 Riksarkivet, Gyllenborg, släkt.
 Riksarkivet, Svenskt biografiskt lexikon, Gyllenborg, släkt, band 17, 1967-1969, sida 524.

Män
Födda 1721
Avlidna 1788
Landshövdingar i Stockholms län
Riddare av Nordstjärneorden
Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Lagmän i Uppland
Lagmän i Kalmar läns och Ölands lagsaga
Söderala landskommun

Söderala landskommun var en tidigare kommun i Gävleborgs län. Kommunkod 1952-1970 var 2113.

Administrativ historik
Söderala landskommun inrättades den 1 januari 1863 i Söderala socken i Hälsingland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft.

Den 1 januari 1950 (enligt beslut den 26 november 1948) överfördes till Söderala landskommun och församling från Söderhamns stad och församling vissa obebodda områden omfattande en areal av 0,03 km², varav allt land.

Vid kommunreformen 1952 bildade den "storkommun" genom sammanläggning med grannkommunen Mo.

1 januari 1971 blev kommunen en del av den nya Söderhamns kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen först Söderala församling och Maråkers bruksförsamling. 1 januari 1896 bildades Ljusne kapellförsamling av Maråkers bruksförsamling och områden ur Söderala församling. 1 januari 1914 bildades Bergviks församling genom utbrytning ur Söderala församling och den 1 januari 1952 tillkom också Mo församling.

Kommunvapnet
Blasonering: Medelst en vågskura delad av silver, vari en framifrån sedd, störtad, blå båt, och blått, vari en lax av silver med röd beväring, därest dylik kan komma till användning.

Detta vapen fastställdes av Kungl. Maj:t den 18 december 1942. Se artikeln om Söderhamns kommunvapen för mer information.

Geografi
Söderala landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 381,22 km², varav 339,16 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1961 omfattade landskommunen samma datum en areal av 393,20 km², varav 348,20 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 71,2 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Referenser

Fotnoter 

Indelningar i Söderhamns kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Gävleborgs län
Bünsowska tjärnen

Bünsowska tjärnen eller med en äldre namnform Bünsowska tjärn är en park i Sundsvall som består av en damm omgiven av pilträd. På platsen fanns tidigare en naturlig tjärn, Västra tjärn. Bünsowska tjärnen skapades 1885 genom att man ledde friskt vatten från Sidsjön till den gamla tjärnen. Bakom vattenledningen stod träpatronen Fredrik Bünsow. Lönnar planterades kring dammen 1909 och på 1930-talet planterades de stora pilar som finns runt dammen.

Vid platsen låg 1756-1907 Linderbergs metallfabrik. Intill tjärnen låg också Fredrik Bünsows Bünsowska villan som förstördes i stadsbranden 1888, men då hade Bünsow sålt villan och byggt Villa Merlo. På Bünsowska villans gamla tomt byggdes senare en flickskola i rött tegel, som numera härbergerar Kyrkans hus. Idag (2011) har Kammarrätten i Sundsvall och Hovrätten för nedre Norrland lokaler vid parken.

Se även
Bünsow
Bünsowska huset

Referenser

Parker i Sundsvall
Carl Johan Gyllenborg

Carl Johan Gyllenborg, född 10 mars 1741 i Stockholm, död 5 april 1811 i Stockholm, var en svensk greve i ätten Gyllenborg, landshövding och jurist.

Biografi
Gyllenborg föddes 1741 i Stockholm. Han var son till riksrådet, greve Henning Adolf Gyllenborg och dennes första hustru Maria Sophia Stierncrona (1716–1749). Gylleborg blev 31 maj 1748 student vid Uppsala universitet.

Han blev extra ordinarie kanslist i Kanslikollegium 1755, auskultant i Kommerskollegium 1758, kanslijunkare 5 december samma år, kammarherre och preses i Nedre borgrätten 29 juni 1763, kammarherre hos drottningen 1764 och var vice landshövding i Stockholms län 1771, 1772 och under sommaren 1778 från 11 juni.

Han blev lagman i Södermanlands lagsaga 27 november 1776. Den 24 maj 1782 blev han vice landshövding i Södermanland i sju veckor och 29 april 1784 i två månader.

Han blev president i Vasa hovrätt 20 maj 1789 och erhöll på begäran avsked 8 oktober 1791. Gyllenborg blev ledamot av Högsta domstolen 19 maj 1800 och president i Kammarrätten 12 juni 1809.

Verksamhet
Gyllenborg orerade på kronprinsens födelsedag 1751, först på Riddarhuset och sedan vid Hovet.

Han var kavaljer vid kongressen i Augsburg 1761 och blev ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien 1772. Han blev ordförande i sällskapet Pro Patria 1798.

Familj

Gyllenborg var från 25 juni 1777 gift med Margaretha af Sandeberg (1757–1831), dotter till direktören vid Ostindiska kompaniet David af Sandeberg och Maria Chambers. De fick tillsammans barnen Henning David Gyllenborg (1778–1779), Sofia Maria Gyllenborg (1779–1783), Carl Johan Gyllenborg (1780–1781), Margareta Gyllenborg (1781–1844) som var gift med kammarherren Melker Axel Falkenberg af Bålby, Carl Johan Gylleborg (1782–1783), Virginia Charlotta Gyllenborg (1784–1805) och sekreteraren Carl Adolf David Gyllenborg (1787–1863).

Carl Johan Gyllenborg var son till riksrådet, greve Henning Adolf Gyllenborg och dennes första hustru Maria Sophia Stierncrona (1716–49), yngre syster till Elisabeth Stierncrona (1714–69) och dotter till friherre Gabriel Stierncrona (1669-1723) och hans hustru Antoinetta Maria Amya (1680–1721), som var bosatta på Åkeshovs slott i Bromma.

Hedersbetygelser
Gyllenborg blev hedersledamot av De fria konsternas sällskap i Leipzig 21 februari 1756.

Han blev underceremonimästare vid Kungl. Maj:ts Orden 23 november 1767 från vilket uppdrag han erhöll avsked och blev riddare av Nordstjärneorden 28 april 1779. Den 1 mars 1805 blev han kommendör av samma orden.

Bibliografi
1751 – Svea Rikes mognande lycka vid hans kongl. höghets Svea Rikes Arf-Furstes, Prins Gustafs sjette Födelsedag d. 13 Jan. 1751, Stockholm.

Referenser

Noter 

Män
Födda 1741
Avlidna 1811
Landshövdingar
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Riddare av Nordstjärneorden
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Bureätten
Lagmän i Södermanland
Kungl. Maj:ts Orden
Bollnäs landskommun

Bollnäs landskommun var en tidigare kommun i Gävleborgs län. Centralort var Bollnäs och kommunkod 1952–1958 var 2119.

Administrativ historik
Bollnäs landskommun inrättades den 1 januari 1863 i Bollnäs socken i Hälsingland  när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. Den 6 juli 1888 inrättades Bollnäs municipalsamhälle inom kommunen. Den 1 januari 1906 bröts sedan municipalsamhället ut ur kommunen för att bilda Bollnäs köping. Den 23 maj 1919 inrättades ett nytt municipalsamhälle, Björkhamre municipalsamhälle, inom kommunen. Den 1 januari 1923 bröts även detta municipalsamhället ut ur kommunen och bildade Björkhamre köping. Den 1 januari 1942 (enligt beslut den 7 mars 1941) lades de båda köpingarna samman för att bilda Bollnäs stad.

Den 1 januari 1948 (enligt beslut den 10 maj 1946) överfördes i kommunalt avseende samt i avseende på fastighetsredovisningen från Bollnäs landskommun och Bollnäs socken till Bollnäs stad området Långnäset med 4 invånare och omfattande en areal av 0,59 km², varav 0,14 km² land.

Kommunen påverkades inte av kommunreformen 1952 men uppgick dock 1 januari 1959 i staden, och landskommunen hade då 10 197 invånare. Bollnäs stad ombildades i sin tur till Bollnäs kommun när enhetlig kommuntyp infördes 1 januari 1971.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Bollnäs församling, som var gemensam med staden.

Kommunvapnet
Blasonering: I fält av silver en på båda benen stående blå trana med hjässa, näbb och ben röda, ovanför en i stammen bjälkvis ställd av sågskuror bildad blå sträng.

Detta vapen fastställdes av Kungl. Maj:t den 15 maj 1952. Se artikeln om Bollnäs kommunvapen för mer information.

Geografi
Bollnäs landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 875,83 km², varav 814,41 km² land.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938–1954

Se även
 Bollnäs församling

Referenser

Fotnoter 

Indelningar i Bollnäs kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Gävleborgs län
Ockelbo landskommun

Ockelbo landskommun var en tidigare kommun i Gävleborgs län. Centralort var Ockelbo och kommunkod 1952–1970 var 2101.

Administrativ historik
Landskommun inrättades den 1 januari 1863 i Ugglebo socken i Gästrikland  när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft under namnet Ugglebo landskommun. 1 juni 1883 namnändrades landskommunen till Ockelbo landskommun.

Den 1 januari 1947 (enligt beslut den 1 juni 1945) överfördes från Ockelbo landskommun och församling till Järbo landskommun och församling den obebodda fastigheten Lenåsen 1:2 omfattande en areal av 0,02 km², varav allt land.

Kommunen förblev opåverkad av kommunreformen 1952. 

Den 1 januari 1971 blev kommunen, tillsammans med Lingbo församling ur den då upplösta Skogs landskommun, en del av den nya Ockelbo kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen församlingarna Ockelbo och Åmot (kapellförsamling under Ockelbo till och med år 1931).

Kommunvapen
Ockelbo landskommun förde inte något vapen.

Geografi
Ockelbo landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 1 061,22 km², varav 998,87 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1958 omfattade landskommunen den 1 januari 1961 en areal av 1 062,67 km², varav 1 001,62 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 47,0 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Se även
 Ockelbo församling

Referenser

Fotnoter 

Indelningar i Ockelbo kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Gävleborgs län
Skogs landskommun, Hälsingland

För landskommunen med detta namn i Ångermanland, se Skogs landskommun, Ångermanland.
Skogs landskommun var en tidigare kommun i Gävleborgs län. Kommunkod 1952-1970 var 2112.

Administrativ historik
Skogs landskommun inrättades den 1 januari 1863 i Skogs socken i Hälsingland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. Kommunen förblev opåverkad av kommunreformen 1952.

År 1971 delades kommunen, då delen som tillhörde Skogs församling fördes till Söderhamns kommun, medan delen Lingbo församling fördes till Ockelbo kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen först endast Skogs församling, men ur denna församling utbröts den 1 maj 1915 Lingbo kapellförsamling, som senare blev annexförsamling.

Kommunvapen
Skogs landskommun förde inte något vapen.

Geografi
Skogs landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 467,87 km², varav 405,47 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1961 omfattade landskommunen samma datum en areal av 461,42 km², varav 404,76 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 40,7 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Se även
 Skogs församling
 Lingbo församling
 Skogs landskommun, Ångermanland

Referenser

Fotnoter 

Indelningar i Ockelbo kommun
Indelningar i Söderhamns kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Gävleborgs län
Zeppelinerhallen

Zeppelinerhallen är en byggnad i Köpenhamn på Islands Brygge. Den rymmer idag SKI - Statens og Kommunernes Indkøbs Service A/S, en verksamhet ägd till 55% av danska Finansministeriet och 45% av Kommunernes Landsforening och viss annan privat verksamhet. 

Byggnaden låg ursprungligen i Tyskland, men monterades ner och flyttades. I Tyskland hade den varit en hall för zeppelinare. I Danmark blev den maskinlager för Dansk Sojakagefabrik (Sojakagen) som sedermera lades ner på grund av protester av de närboende.

Byggnader och anläggningar i Köpenhamn
Amager Vest
Tadzjikistans herrlandslag i bandy

Tadzjikistan skulle debutera i en sanktionerad tävling genom att ställa upp med ett lag i Asiatiska vinterspelen 2011 i Almaty, Kazakstan. Man kom dock inte. När man ställer upp i bandy-VM är ännu oklart då man inte är medlem av Federation of International Bandy ännu.

Referenser 

Bandylandslag
Bandy i Tadzjikistan
Bandy
Thorsvar

Thorsvar (Arnoglossus thori) är en bottenfisk i ordningen plattfiskar som finns i östra Atlanten.

Utseende 
Thorsvaren är en bred plattfisk med en grå-, röd- till brunaktig ögonsida och mörkare fläckar kring sidolinjen samt vid basen av stjärtfenan. Alla fenorna är dessutom mörkfläckiga. Ryggfenans 3 till 4 främsta fenstrålar är svartaktiga hos de vuxna fiskarna; av dessa är den 2:a strålen mycket lång och försedd med en mörk, fransig hinna. Hos ungdjuren är det emellertid bara denna 2:a fenstråle som är mörk. Fiskens längd når upp till 18 cm.

Vanor 
Arten är en bottenfisk som lever på ett djup mellan 15 och 300 m där den livnär sig på ryggradslösa djur och små fiskar. Fortplantningen sker mellan april och juli.

Arten kan bli upp till 10 år gammal.

Utbredning 
Thorsvaren finns i östra Atlanten från Irland via västra Medelhavet till Sierra Leone och Kap Verde.

Referenser 

Plattfiskar
Arnoglossus
Johan Henning Gyllenborg

Johan Henning Gyllenborg, född 2 augusti 1756, död 6 juni 1830. var en svensk landshövding.

Bana
Greve Gyllenborg blev hovjunkare 1767, extraordinarie kanslist i Justitierevisionsexpeditionen någon gång under 1770-talet, kopist 4 april 1775, kanslist 9 maj samma år och protokollssekreterare 9 januari 1779.

Han blev lagman i Blekingska lagsagan 19 mars 1783, förordnades att förestå landshövdingeämbetet i Stockholms län under sin faders sjuklighet samt igen 18 juli till september månads slut. Åter förordnad att förvalta samma arbete 19 juli 1786 till slutet av augusti månad och ytterligare en månad, när fadrens affairer det mäst fordra. Han erhöll avsked på begäran 15 maj 1794.

Gyllenborg, som var framstående expert i ärenden rörande statsverket, tillhörde riddarhuset flitigaste talare i detta ämne. Han var medlem av statsrevisionen 1810–25.

Familj
Johan Henning Gyllenborg var son till landshövdingen Jacob Johan Gyllenborg och grevinnan Antoinetta Virginia Gyllenborg; modern var kusins dotter till fadern och dotter till Henning Adolf Gyllenborg.

Han gifte sig med Albertina von Axelsson, dotter till underståthållaren friherre Axel von Axelsson och Hedvig Catharina Gerdeschöld.

Källor

Män
Födda 1756
Avlidna 1830
Bureätten
Svenska grevar
Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Lagmän i Blekingska lagsagan
Grayson Capps

Grayson Capps, född 17 april 1967 i Opelika i Alabama, är en amerikansk musiker. Capps musik rör sig primärt inom americana- och bluesgenrena och han har beskrivits som New Orleans svar på Tom Waits. Efter att ha spelat i olika band valde Capps att satsa på en solokarriär och 2005 utgavs  debutalbumet If You Knew My Mind. Capps medverkade även i filmen A Love Song for Bobby Long, till vars soundtrack han även bidrog med låtar.

Diskografi 
Studioalbum

Samlingsalbum

Singlar
2006 – "New Orleans Waltz"

Övrigt
1999 – Stavin' Chain (album med Stavin' Chain)
2011 – Grayson Capps & The Lost Cause Minstrels Volume 1 
2011 – Grayson Capps & The Lost Cause Minstrels Volume 2 
2011 – Grayson Capps & The Lost Cause Minstrels Volume 3 
2013 – Willie Sugarcapps (album med Willie Sugarcapps)

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Grayson Capps på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Amerikanska countrysångare
Amerikanska countrygitarrister
Personer från Opelika, Alabama
Födda 1967
Levande personer
Män
Penningmarknadscentralen

Penningmarknadscentralen, PmC, var ett försök att utveckla ett centralt administrativt system för den svenska penningmarknaden. Arbetet bedrevs i projektform av företaget PenningmarknadsCentralen PmC AB som på initiativ av Riksbanken bildades i oktober 1988 med syfte att på ett konkurrensneutralt sätt minimera de administrativa risker och problem som följer av en omfattande handel på penningmarknaden. Projektet finansierades genom att marknadens aktörer (Riksbanken, Riksgäldskontoret, Allmänna Pensionsfonden, Konungariket Sveriges Stadshypotekskassa, försäkringsbolag, banker och fondkommissionsbolag) kontinuerligt försåg företaget med erforderligt kapital. Finansiärerna var också delägare i företaget. Systemet sattes aldrig i produktion utan beslut om företagets avveckling fattades på bolagsstämman den 30 september 1991. Projektet/företaget hade då förbrukat flera hundra miljoner SEK i utvecklingskostnader under drygt tre år.

Ett av syftena med systemet var att öka konkurrensneutraliteten mellan marknadens aktörer då affärsbankerna ansågs ha stora fördelar jämfört med mindre konkurrenter. Finansiellt ansvar för eventuella fel (såväl temporära som permanenta) i avstämningar skulle tas av alla ägare gemensamt med Riksbanken som "lender of last resort".

Till en början skulle systemet endast omfatta statsskuldväxlar men efterhand skulle mindre säkra papper tillföras.

1993 genomfördes ett andra försök att bygga upp Penningmarknadscentralen för att modernisera förvaring och avveckling av bland annat statspapper, som dock även det misslyckades. Under 1993 överfördes istället hanteringen av statspapper till Värdepapperscentralen (VPC) som sedan tidigare hanterat aktier elektroniskt.

En särskild lag infördes om penningmarknadskonton hos Penningmarknadscentralen, Lagen om penningmarknadskonton. Lagen trädde i kraft i maj 1991 och upphävdes i december 1992.

Verkställande direktör för PmC AB under perioden 1988–1991 var Lars Aspling.

Referenser

Svensk finansmarknad
Svenska finansinstitut
Lista över guvernörer i Oregon

Lista över personer som varit guvernör i delstaten Oregon:

Se även
Oregonfördraget
Oregonterritoriet
Demokratiska partiet
Republikanska partiet

Referenser

Externa länkar
 www.oregon.gov/gov

 
Oregon
Erik Adolf af Schenbom

Erik Adolf af Schenbom, född 17 november 1757, död 19 augusti 1811, var en svensk landshövding.

Bana
af Schenbom blev volontär vid Stackelbergska regementet 1 maj 1771, konstituerad fänrik 27 augusti 1772, premiäradjutant 25 september samma år, löjtnant 21 augusti 1778 och kapten 18 maj 1783. Han blev kapten vid Änkedrottningens livregemente 14 december 1783 och major i armén 1789, överstelöjtnant vid samma regemente 21 augusti 1790 och generalintendent vid finska kommissariatet 23 augusti 1792, överste i armén 21 augusti 1796. af Schenbom blev ledamot av allmänna magasinsdirektionen 1803 och generalintendent vid finska armén 1808.

af Schenbom blev landshövding i Stockholms län 2 december 1808 och erhöll på begäran avsked 20 december 1810.

Familj
Erik Adolf af Schenbom var son till rådmannen i Norrköping, överdirektören och brukspatronen Anders Schenbom och Maria Beata Hoffler. Han gifte sig med Hedvig Beata Reutersköld, som var dotter till ryttmästaren Axel Didrik Reutersköld och Eva Anna Vefverstedt.

Hedersbetygelser
af Schenbom blev riddare av Svärdsorden 26 november 1798.

Adlande
af Schenbom adlades 28 maj 1801 och introducerades på Riddarhuset 1802 med nummer 2173. Hans bror Baltasar Schenbom adlades samtidigt och slöt ätten vid sin död 1812.

Källor

Män
Födda 1757
Avlidna 1811
Landshövdingar i Stockholms län
Riddare av Svärdsorden
Svenskt adlade
Personer under gustavianska tiden