kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Blekduva

Blekduva (Leptotila pallida) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Blekduvan är en medelstor rätt enfärgad duva. Den är mest lik ljuspannad duva, men är tydligt mörkare och varmare brun ovan som kontrasterar med den vitaktiga undersidan. Lätet är ett mörkt, enkelt "hoo".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i det tropiska låglandet i västra Colombia och västra Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Blekduvan hittas i skogsområden. Liksom andra Leptotila-duvor ses den vanligen på marken eller skräms upp från undervegetationen. Den ses oftast när den promenerar utmed vägar eller stigar, eller flyger kvickt förbi.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Gråhuvad duva

Gråhuvad duva (Leptotila plumbeiceps) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende 
Gråhuvad duva är en 25 cm lång duva. Den har grått på huvud och hals, den senare med purpurglans. Pannan och strupen är vitaktig. Resten av ovansidan är olivbrun, medan undersidan är skäraktig, mot buken vit. Stjärten är brett vitspetsad. Näbben är svart och benen röda. Unga fåglar saknar det gråa på huvudet och har beigefärgade kanter på ryggfjädrarna.

Utbredning och systematik 
Gråhuvad duva delas in i två underarter med följande utbredning:
 Leptotila plumbeiceps plumbeiceps – sydöstra Mexiko till västra Costa Rica och västra Colombia
 Leptotila plumbeiceps notia – västra Panama

Underarten notia inkluderas ibland i plumbeiceps.

Tidigare behandlades panamaduvan (L. battyi) utgöra en underart till gråhuvad duva, och vissa gör det fortfarande.

Levnadssätt 
Gråhuvad duva bebor skogar, uppvuxen ungskog och kakaoplantage. Den ses vanligen enstaka eller i par, födosökande på marken efter frukt, frön och små ryggradslösa djur. Fågeln häckar i ett bo av kvistar i ett träd. Den lägger två vita ägg som ruvas i 14 dagar. Efter ytterligare 15 dagar är ungarna flygga.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Tryckta källor

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Gråpannad duva

Gråpannad duva (Leptotila rufaxilla) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Gråpannad duva är en stor brunaktig duva med skära ben och ljusgrå panna. I flykten syns likt hos ljuspannad duva vita stjärthörn, dock mindre utbrett. Den skiljer sig i övrigt från denna art genom rött bar hud kring ögat, ej blå, och mer kontrasterande grå panna. Sången består av sorgsamma "hoop" som upprepas var femte till tionde sekund, framför allt på morgonen.

Utbredning och systematik 
Gråpannad duva förekommer i stora delar av norra och östra Sydamerika. Den delas in i sex underarter med följande utbredning:
 Leptotila rufaxilla rufaxilla – förekommer i Venezuela, Guyanaregionen och norra Brasilien (från Rio Madeira till norra Maranhão)
 Leptotila rufaxilla pallidipectus – förekommer i tropiska östra Colombia och angränsande västra Venezuela
 Leptotila rufaxilla dubusi – förekommer i sydöstra Colombia och östra Ecuador och på platåberg i Venezuela och Brasilien
 Leptotila rufaxilla hellmayri – förekommer i nordöstra Venezuela (Paria-halvön) och på Trinidad
 Leptotila rufaxilla bahiae – förekommer i centrala Brasilien (från södra Mato Grosso till Bahia)
 Leptotila rufaxilla reichenbachii – förekommer i Brasilien (från Mato Grosso till Espírito Santo), Paraguay och nordöstra Argentina

Levnadssätt 
Gråpannad duva hittas i en rad olika miljöer, som skogsbryn, tät ungskog och undervegetation i högväxt skog. Där lever den på marken och är ofta svår att få syn på, men kan ibland komma fram på stigar i början och slutet av dagen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Grenadaduva

Grenadaduva (Leptotila wellsi) är en utrotningshotad duva som enbart förekommer på en enda ö i Västindien.

Utseende 
Grenadaduvan är en medelstor tvåfärgad knubbig duva med en kroppslängd på 31 centimeter. Ovansidan är brun med vit panna och vita bröstfjädrar som sträcker sig runt axeln. Undersidan är vit med brunrosa bröst, vingarna är enhetligt mörka, stjärten vitspetsad och ögat blekt. Både ben, fötter och ett bart område runt ögat är rosaaktiga. I flykten syns att undersidan av vingen är kanelfärgad. Lätet är ett sorgsamt fallande hoooo som upprepas var sjunde eller åttonde sekund.

Utbredning och status 
Grenadaduvan förekommer enbart i torra buskmarker i södra Grenada (södra Små Antillerna). Populationen uppskattas till endast 160 individer. Den minskar dessutom i antal till följd av habitatförlust och fragmentering, i sin tur orsakat av orkaner, eldsvådor, predation från invasiva arter och avverkning till förmån för turism, bostäder, industri och vägbyggen. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som akut hotad. Sedan 2008 finns en plan för att akut stoppa den negativa trenden och istället genom skydd och återställande av dess levnadsmiljö öka beståndet i fyra delpopulationer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar John Grant Wells, samlare av specimen boende på Grenada 1886-1902.

I kulturen 
Grenadaduvan är Grenadas nationalfågel.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Wongaduva

Wongaduva (Leucosarcia melanoleuca) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Wongaduvan är en stor duva med kraftiga skäraktiga ben. Bakifrån är den mestadels stålgrå med enfärgat grått på vingar, rygg och stjärt. Framifrån suns dock vit buk och ett tydligt vitt V på bröstet. Lätet som ofta hörs på håll är ett ljudligt hoande, upprepat ungefär två gånger i sekunden.

Utbredning och systematik 
Wongaduvan förekommer i kustnära skogar i östra Australien (från centrala Queensland till sydöstra Victoria). Den placeras som enda art i släktet Leucosarcia.

Levnadssätt 
Wongaduvan hittas i regnskog. Där ses den oftast födosöka på marken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Perukduva

Perukduva (Lopholaimus antarcticus) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende 
Perukduvan är en stor och kraftig duva med en unik vågig huvudtofs, nästan som en liten frisyr. Fjäderdräkten är närmast helt grå, med mörkare vingpennor. Stjärten är mörkgrå med ett brett ljusare band.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i kustområden i östra Australien, från Kap Yorkhalvön till södra New South Wales. Den placeras som enda art i släktet Lopholaimus.

Levnadssätt 
Perukduvan förekommer i regnskog. Den ses oftast födosöka efter frukt högt upp i trädtaket eller flygande högt i flock över andra miljöer.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Smalnäbbad gökduva

Smalnäbbad gökduva (Macropygia amboinensis) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Smalnäbbad gökduva är en stor och långstjärtad duva. Den är generellt brun, med ljusare på huvud och undersida, medan ovansidan är mörkare rostbrun. Hanen uppvisar begränsad tvärbandning på bröstet och en ljus glänsande fläck på halsen. Honans hals är tydligt tvärbandad. Jämfört med svartnäbbad gökduva är den tydligt större och ljusare undertill, utan tvärband på stjärten. Den är likaså större än stillahavsgökduvan, utan fläckar på bröstet, men mindre än större gökduva och olikt den arten brun undertill. Lätet är ett ihållande "whop-whop-whop-whop".

Utbredning och systematik
Smalnäbbad gökduva har ett stort utbredningsområde från östra Indonesien österut genom Nya Guinea med kringliggande öar. Den delas in i tolv underarter med följande utbredning:
 Macropygia amboinensis amboinensis – centrala Moluckerna (Buru, Seram, Ambon och Seram Laut)
 Macropygia amboinensis keyensis – Kaiöarna (sydöstra Moluckerna)
 Macropygia amboinensis maforensis – Numfor (Geelvink Bay utanför norra Nya Guinea); populationen på närliggande Biak och Yapen är troligen denna underart
 Macropygia amboinensis griseinucha – Meos Num Island (Geelvink Bay utanför norra Nya Guinea)
 Macropygia amboinensis kerstingi – norra Nya Guinea (Mamberano till Astrolabe Bay) och ön Yapen
 Macropygia amboinensis meeki – Manam (utanför nordöstra Nya Guinea)
 Macropygia amboinensis admiralitatis – Amiralitetsöarna
 Macropygia amboinensis hueskeri – Lavongai (Bismarckarkipelagen)
 Macropygia amboinensis carteretia – Bismarckarkipelagen (utom Amiralitetsöarna och Lavongai) samt Lihiröarna
 Macropygia amboinensis goldiei – södra Nya Guineas kusttrakter (Meraukeregionen till Milneviken)
 Macropygia amboinensis cinereiceps – D'Entrecasteaux-öarna
 Macropygia amboinensis cunctata – Louisiaderna

Underarten hueskeri inkluderas ofta i carteretia

Tidigare behandlades sultangökduva som en del av Macropygia amboinensis. Vissa gör det fortfarande, bland andra internationella naturvårdsunionen IUCN.

Levnadssätt 
Smalnäbbad gökduva hittas från havsnivå till lägre bergstrakter. Den ses enstaka, i par eller i smågrupper i skogsområden och trädgårdar.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig, men inkluderar sultangökduvan i bedömningen.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn amboinensis syftar på Amboina eller Amboyna, ett äldre namn på ön Ambon i Moluckerna.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Rostgökduva

Rostgökduva (Macropygia emiliana) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Den förekommer i Indonesien.

Utseende och läte 
Rostgökduvan är en långstjärtad rostbrun duva med ljusare huvud. Liknande mindre gökduva är just mindre och ljusare på bröstet. Lätet består av en serie hoanden, ofta med ett några toner emellan som dock kan vara svåra att höra på håll.

Utbredning och systematik 
Rostgökduvan delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Macropygia emiliana emiliana – förekommer på Krakatau, Java, Lombok, Sumbawa, Flores samt i Paloeöarna
 Macropygia emiliana megala – förekommer i Kangeanöarna (utanför nordöstra Java)

Fram tills nyligen betraktades barusangökduva (Macropygia modiglianii) och engganogökduva (Macropygia cinnamomea) vara en del av rostgökduva. Tidigare behandlades även taxonet Macropygia tenuirostris borneensis, nu en del av filippingökduva, tillhöra rostgökduva.

Levnadssätt 
Rostgökduvan är en skygg och anspråkslös fågel som bebor skogar i låglänta områden och lägre bergstrakter. Liksom andra gökduvor födosöker den vanligen tystlåtet i skogens nedre skikt.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig, men inkluderar även barusangökduva och engganogökduva i den bedömningen. Den tros minska i antal till följd av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar François Charles Émile Fauqueux-Parzudaki (1829-1899), fransk handlare i specimen, styvson till Charles Parzudaki.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Stillahavsgökduva

Stillahavsgökduva (Macropygia mackinlayi) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Stillahavsgökduva är en mestadels brun duva med liten kropp och lång stjärt. Mörkare vingar kontrasterar med ljusare kropp och huvud. Enfärgat brun stjärt skiljer den från liknande svartnäbbad gökduva som är kraftigt tvärbandad på stjärt och övergump. Jämfört med arter i komplexet kring Macropygia amboinensis har den mycket mörkare huvud och är ljusare under stjärten. Arten hörs ofta med ett gökliknande "coo-koo, coo-koo", ibland liknat vid frasen "let's go, let's go".

Utbredning och systematik 
Stillahavsgökduva delas in i två underarter med följande utbredning:
 Macropygia mackinlayi arossi – förekommer på ön Karkar utanför nordöstra Nya Guinea; i Bismarckarkipelagen i Amiralitetsöarna (Manus, Rambutyo, Nauna, San Miguel och Tong) och på öarna Crown, Long, Tolokiwa, Umboi, Sakar, Watom, Mussau, Emirau, Nissan samt Witu- och Liharöarna; och i Salomonöarna från Buka och Bougainville till Rennell och Makira
 Macropygia mackinlayi mackinlayi – förekommer på Santa Cruzöarna, Banksön och Vanuatu

Levnadssätt 
Stillahavsgökduva hittas i nästan alla typer av skogsmiljöer, inklusive uppväxande skog kring byar och mangroveskogar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Archibald Mackinlay (1850-1924), skotsk upptäcktsresande och naturforskare.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Större gökduva

Större gökduva (Macropygia magna) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på Timor, Wetar och närliggande öar i östra Små Sundaöarna. Fram tills nyligen betraktades tanimbargökduva (M. timorlaoensis) och salayargökduva (M. macassariensis) vara en del av större gökduva.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Svartnäbbad gökduva

Svartnäbbad gökduva (Macropygia nigrirostris) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Nya Guinea, i Bismarckarkipelagen samt i ögruppen D'Entrecasteaux-öarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Röd gökduva

Röd gökduva (Macropygia phasianella) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende 
Röd gökduva är en stor brun duva med lång stjärt. Adilta hanar har grön- och lilafärgad glands på huvud och hals.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i kustnära östra Australien (Kap Yorkhalvön till östra Victoria). Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Macropygia phasianella quinkan – förekommer på Kap Yorkhalvön
 Macropygia phasianella robinsoni – förekommer i Queensland
 Macropygia phasianella phasianella – förekommer i östra och sydöstra Australien

Levnadssätt 
Röd gökduva är en vanlig fågel i regnskog. Den ses födosöka uppe i träden efter frukt och frön, men tillfälligtvis även promnerande på marken.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Mindre gökduva

Mindre gökduva (Macropygia ruficeps) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Den förekommer i Sydöstasien från Burma till Små Sundaöarna.

Utseende och läte 
Mindre gökduva är en liten duva med oproportionerligt lång och bred stjärt. Båda könen har mörkbrunt på rygg och vingar, medan den är orangebrun på huvud och undersida. Honan har en mängd stora svarta fläckar på bröstet som hanen saknar. Lätet består av långa serier med studsande hoande ljud.

Utbredning och systematik 
Mindre gökduva delas in i åtta underarter med följande utbredning:
 Macropygia ruficeps assimilis – södra Myanmar, nordvästra Thailand och sydvästligaste Kina (Yunnan)
 Macropygia ruficeps. engelbachi – nordvästra Vietnam (västra Tonkin) och norra Laos
 Macropygia ruficeps malayana – Malackahalvön
 Macropygia ruficeps simalurensis – Simeulue (utanför Sumatra)
 Macropygia ruficeps sumatrana – Sumatra
 Macropygia ruficeps nana – Borneo och Sibatik
 Macropygia ruficeps ruficeps – Java och Bali
 Macropygia ruficeps orientalis – Lombok, Sumbawa, Komodo, Flores, Sumba, Pantar och Timor

Levnadssätt 
Liksom de flesta gökduvor är denna art skygg och svår att få syn på i undervegetationen i de städsgröna lövskogar den bebor. Födan består av bär och frön. Arten födosöker på marken eller i träd. Flockar ses ofta i jordbruksmarker, framför allt risfält.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Andamangökduva

Andamangökduva (Macropygia rufipennis) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende 
Andamangökduvan är en 40 cm lång duva med en lång och avsmalnad stjärt, slank kropp och litet huvud. Fjäderdräkten är genomgående brun, på ovansidan med rostkantade fjädrar. Hanen har brun bandning över bröst och buk samt ett rostfärgad otecknat huvud. Honan ä svartfläckig på huvud och nacke medan undersidan saknar bandning.

Utbredning och systematik 
Fågeln finns på Andamanerna och Nikobarerna. Arten delas in i två underarter med följande utbredning:
 Macropygia rufipennis andamanica – Andamanerna
 Macropygia rufipennis rufipennis – Nikobarerna

Status och hot 
Fram till 2017 kategoriserade internationella naturvårdsunionen IUCN arten som nära hotad, men populationen betraktas numera som livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Andamanöarna och Nikobarerna
Filippingökduva

Filippingökduva (Macropygia tenuirostris) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Den förekommer i Asien, i Filippinerna samt på norra Borneo.

Utseende och läte 
Filippingökduvan är en mörkbrun duva med lång och bred stjärt. Den är djupt kanelbrun på huvud och undersida, medan ovansidan är mörkgrå med svag purpurglans på nacken. Arten är mörkare, mer långstjärtad och mindre tecknad än andra skogslevande duvor i sitt utbredningsområde. Sången är ett hoande "woo-woop-woo-woo!".

Utbredning och systematik 
Filippingökduva delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Macropygia tenuirostris septentrionalis – Lanyu Island (utanför Taiwan) samt öarna Itbayat, Batan och Sabtang i norra Filippinerna
 Macropygia tenuirostris phaea – Calayan i norra Filippinerna
 Macropygia tenuirostris tenuirostris – Filippinerna
 Macropygia tenuirostris borneensis – norra Borneo

Underarten borneensis fördes tidigare till rostgökduva (M. emiliana). Underarten septentrionalis inkluderas ibland i phaea.

Levnadssätt 
Filippingökduvan är liksom andra gökduvor skygg och tillbakadragen. Den hittas vanligen födosökande i tät växtlighet, ibland vid skogsbryn och på stigkanter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i orientaliska regionen
Bandstjärtad gökduva

Bandstjärtad gökduva (Macropygia unchall) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende 
Bandstjärtad gökduva är en 41 cm lång slank duva med lång, avsmalnad stjärt och rätt litet huvud. Ovansidan inklusive stjärten är rostbrun med mörkbrun tvärbandning. Honan är bandad även på det ljusare huvudet och undersidan. Hanen har en utbredd grön- och lilaglänsande fläck i nacken.

Utbredning och systematik 
Den bandstjärtade gökduvan delas in i tre underarter:
 Macropygia unchall tusalia: förekommer i Himalaya, från Kashmir till Assam, sydvästra Kina och Myanmar.
 Macropygia unchall minor: förekommer i bergen från sydöstra Kina till Vietnam, Laos, norra Thailand och Hainan.
 Macropygia unchall unchall: förekommer i bergen på Malackahalvön, Sumatra, Java, Lombok och Flores.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i orientaliska regionen
Bronsvingad sparvduva

Bronsvingad sparvduva (Metriopelia aymara) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna från södra Peru till nordvästra Argentina och norra Chile. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Glasögonsparvduva

Glasögonsparvduva (Metriopelia ceciliae) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Glasögonsparvduva delas in i tre underarter:
 M. c. ceciliae – förekommer i Anderna i västra Peru
 M. c. obsoleta – förekommer i norra Peru (i övre delarna av Marañóndalen)
 M. c. zimmeri – förekommer i Anderna från sydligaste Peru till Bolivia, nordvästra Argentina och norra Chile

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Franske naturforskaren René Lesson som beskrev arten 1845 hedrade med det vetenskapliga namnet ceciliae sin förstfödda dotter Cécile Estelle Atala Gautrau som avled tidigare samma år.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Svartvingad sparvduva

Svartvingad sparvduva (Metriopelia melanoptera) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende 
Svartvingad sparvduva är en rätt enfärgad medelstor duva. Diagnostiskt är en orange "tår" under ögat och vita skuldror som blixtrar till i flykten. Den är mindre än öronduvan, utan de svarta fläckarna på vingarna.

Utbredning och systematik 
Svartvingad sparvduva delas in i två underarter:
 Metriopelia melanoptera saturatior – förekommer i Anderna i sydvästra Colombia och Ecuador
 Metriopelia melanoptera melanoptera – förekommer i Anderna från Peru till södra Argentina, södra Chile och Tierra del Fuego

Levnadssätt 
Svartvingad sparvduva är en rätt vanlig fågel i Anderna på öppna gräsrika och steniga sluttningar samt vid gölar, boskapsinhägnader och byar i jordbruksområden. Den ses ofta i par eller flockar, ibland tillsammans med andra fröätande fåglar. Fågeln födosöker på marken men kan ofta ses sitta synligt på klippblock. Vid uppflog hörs ett ljudlig skallrande visslande läte.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen