kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jace Everett

Jace Everett, född 27 maj 1972 i Evansville, Indiana, är en amerikansk countrysångare. Han blev internationellt känd när hans sång "Bad Things" 2008 började användas i vinjetten till tv-serien True Blood.

Diskografi
Album

 

Singlar
2005 – "That's the Kind of Love I'm In"
2005 – "Bad Things"
2006 – "Nowhere in the Neighborhood"
2006 – "Everything I Want"
2011 – "Good Times"

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
Jace Everett på allmusic.com
Diskografi på Discogs
Jace Everett på swedishcharts.com

Amerikanska countrysångare
Amerikanska musiker under 2000-talet
Musiker från Indiana
Personer från Evansville
Födda 1972
Levande personer
Män
Bonnefontaine

Bonnefontaine kan syfta på:

Geografi

Frankrike 

 Bonnefontaine, Jura, departementet Jura i regionen Bourgogne-Franche-Comté,

Schweiz 

 Bonnefontaine, Fribourg, ort,
Martin Kampmann

Martin Kampmann, född 17 april 1982 i Århus, är en dansk före detta MMA-utövare som tävlade i organisationen Ultimate Fighting Championship (UFC) i welterviktsklassen. Kampmann har under karriären bland annat besegrat Thales Leites, Jorge Rivera och Carlos Condit. Han är före detta mellanviktsmästare i Cage Warriors.

Kampmann började träna Submission wrestling 2000 och gick under tre år nio MMA-matcher som amatör och vann åtta av dessa. Han gick sin första professionella match i februari 2003. Efter att ha vunnit nio av sina tio första matcher som proffs kontrakterades Kampmann av UFC och debuterade i organisationen på UFC Fight Night 6 den 17 augusti 2006. Kampmann vann sina fyra första matcher i UFC innan han förlorade mot Nate Marquardt på UFC 88 den 6 september 2008. Efter matchen beslutade sig Kampmann för att sluta tävla i mellanviktsklassen och gå ner till weltervikt.

Den 12 juni 2010 gick Kampmann sin tionde match i UFC då han besegrade Paulo Thiago på UFC 115. I januari 2016 meddelade Kampmann att han avslutade sin MMA-karriär.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Martin Kampmann på Sherdog.com

Danska utövare av mixed martial arts
Idrottare från Århus
Män
Födda 1982
Levande personer
Posieux

Posieux är en ort i kommunen Hauterive i kantonen Fribourg, Schweiz. Posieux var tidigare en egen kommun, men den 1 januari 2001 bildades kommunen Hauterive genom en sammanslagning av Posieux och Ecuvillens.

Orter i Fribourg (kanton)
Tidigare kommuner i Fribourg
Delley-Portalban

Delley-Portalban är en kommun i distriktet Broye i kantonen Fribourg, Schweiz. Kommunen skapades den 1 januari 2005 genom sammanslagningen av de tidigare kommunerna Delley och Portalban. Delley-Portalban hade  invånare ().

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Fribourg
Jacob Berggren

Jacob Berggren, född 11 mars 1790 och död 1868, var en svensk präst och reseskildrare.

Biografi
Berggren föddes i Krokstads socken som son till hovrättskommissarien Anders Berggren och Johanna von Ahlefelt. Efter att ha tagit en filosofie kandidatexamen i Uppsala 1815 och samma år han ingått som extraordinarie amanuens vid Kungliga biblioteket och extraordinarie kanslist i kanslistyrelsen, lät Berggren prästviga sig 1818 och avgick som legationspredikant till svenska beskickningen i Konstantinopel. I augusti 1820 gav han sig därifrån iväg på en resa till Syrien, Egypten och Palestina. 1822 lämnade han tjänsten i Konstantinopel.

Åren 1825 och 1827 företog han nya resor i det inre av Ryssland, under vilken resa han i Sankt Petersburg började utgivningen Guide Français-Arabe vulgaire, senare omarbetad och utgiven av professor Carl Johan Tornberg 1844. Samtidigt utgavs i Sverige Berggrens Resor i Europa och Österländerna (3 band, 1826-28), vilka senare blivit översatta till flera europeiska språk. Bland hans övriga arbeten märks några arbeten om Josefus och Filon och deras förhållande till evangelierna. 1853 utkom det på tyska författade verket, tryckt i Leipzig, "Flawius Josephus Wegweiser und irrführer der Pilger im alten und neuen Jerusalem"
1828 erhöll han Skällviks regala pastorat i Linköping, där han dog som kyrkoherde. 1844 blev Berggren teologie doktor.

Källor

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter

Vidare läsning 
 

Män
Födda 1790
Avlidna 1868
Svenska präster under 1800-talet
Svenska reseskildrare
Nicolaus Bergius

Nicolaus Bergius, född 4 december 1658 och död 5 april 1706, var en svensk superintendent.

Bergius föddes i Reval som son till pastorn där Olaus Bergius och hans hustru Vendla Rylander. Han blev filosofie magister i Giessen 1684, och anställdes därefter 1687 som predikant vid franska lutherska församlingen i Stockholm, som hade sin kyrka i det så kallade Wrangelska huset. I samma hus, där Bergius även hade sin bostad, bodde en änka efter Christoff Delphicus zu Dohna, vars brorsdotter, fröken  Christiana Oxenstierna, visade Bergius stort deltagande under en iråkad sinnessjukdom och slutligen i hemlighet gifte sig med honom. Händelsen väckte stor förbittring hos brudens förnäma släktingar, och anklagades inför hovrätten då hustrun gift sig utan sin förmyndares tillstånd. När hustrun några år därefter dog, vägrade hennes anhöriga henne en plats i familjens gravkor och yrkade på att hon skulle begravas i tysthet.

1700 utnämndes Bergius till pastor i Narva och superintendent i Ingermanland. Följande år gjordes han till generalsuperintendent i Livland och prokansler i Pernau (nuv. Pärnu, Estland).

Bergius fick kungligt uppdrag att ta reda på så mycket som möjligt om "moskoviternas religion", det vill säga den rysk-ortodoxa kyrkan. Resultaten av hans undersökningar finns publicerade i den ca 350 sidor tjocka avhandlingen Exercitatio Historico-Theologica de statu ecclesiae et religionis Moscoviticae, Stockholm 1704.

Källor

Vidare läsning

Externa länkar

Män
Födda 1658
Avlidna 1706
Biskopar i Svenska kyrkan
Herman Rechberger

Herman Rechberger, född 14 februari 1947 i Linz i Österrike, död 11 januari 2022, var en österrikisk-finländsk kompositör.

Rechberger studerade i Linz till grafiker och kom 1970 till Finland, där han fick medborgarskap 1974. I Finland studerade han vid Sibelius-Akademin och avlade såväl diplom i gitarrspel som diplom i komposition 1976. På 1990-talet blev han intresserad av orientalisk musik och studerade arabisk musik i Tunisien. Han har sammanställt sina kunskaper i boken The rhythm in Arabic music. Efter detta fascinerades han av afrikansk musik och studerade även detta i Afrika, om vilket han skrev boken Rhythm in African music.

Rechberger har skrivit fem operor, fem symfonier och kring 200 andra verk för varierande uppsättningar.

Källor

Uppslagsverk

Noter

Finländska kompositörer under 1900-talet
Män
Födda 1947
Avlidna 2022
Personer från Linz
New Georgia

New Georgia är den största ön i Västprovinsen av Salomonöarna. På ön talas 10 olika språk.

Historia 
Under andra världskriget utkämpades slaget om New Georgia här när USA landsteg på ön och närliggande öar den 30 juni 1943. New Georgia säkrades av amerikanska styrkor den 23 augusti efter veckor av svåra och blodiga djungelstrider. Strider på närliggande öar fortsatte tills oktober 1943.

Flera betydelsefulla sjöslag mellan krigsfartyg från USA:s flotta och dess allierade och Kejserliga japanska flottan utspelades i vattnen nära New Georgia, som till exempel slaget vid Kula Gulf 1943.

Munda, den japanska basen på New Georgia var det huvudsakliga målet för anfallet på ön. Den här basen invaderades inte förrän den 5 augusti 1943. Den japanska flottbasen vid Bairoko Harbor, 13 km norr om Munda erövrades inte förrän den 25 augusti.

Geografi 
Ön är belägen i ögruppen New Georgia Islands, en arkipelag som inkluderar de flesta av de större öarna i provinsen. New Georgia är 72 km lång och bildar södra gränsen till New Georgia Sound; Kolombangara ligger rakt över Kula Gulf i väst, Vangunu ligger i öster och Rendova i söder över Blanche Channel.

Ön har kuperad terräng och är kraftigt skogbevuxen.

Referenser 
 https://web.archive.org/web/20080120074212/http://solomonislands.com.sb/newgeorgia.html

Salomonöarnas öar
Wilhelm Alexander Bergstrand

Wilhelm Alexander Bergstrand, född 26 september 1850 och död 2 februari 1891, var en svensk författare och journalist. Han skrev under pseudonymerna Ivar Blå och Marcellus.

Bergstrand föddes i Västerås som son till stadskassören Johan Alexander Bergstrand och hans hustru Fredrica Eleonora Follkjern. Han blev student i Uppsala 1870, och avlade 1873 en juris kandidatexamen, varefter han ägnade sig åt journalistiken. Bergstrand debuterade 1874 i Nya Dagligt Allehanda med den uppseendeväckande artikelserien Den konstitutionella konflikten, vilken i likhet med andra av honom författade artikelserier senare utgavs i bokform (under pseudonymen Ivar Blå). Ännu större uppmärksamhet fick han med sin 1880 under pseudonymen Marcellus utgivna samling Politiska silhuetter, en rad ganska skarpa betraktelser av samtidspolitikens gestalter, främst med udden riktad mot det då härskande Lantmannapartiet. Under samma pseudonym, som han länge lyckades dölja sig bakom, utgav han även Silhuetter, Från 1881 års andra kammare, Det nya statsskickets politiska historia 1882, vilka dock bara utkom i sin första del. Artiklarna blev mycket populära. Han utgav även broschyrerna Den norska konflikten 1882 och Norska riksrättstragedien och unionen 1884. Den förra av dessa, i vilken författaren tämligen oförtäckt uppmanade kungen att med militärmakt ingripa mot Norge, väckte där stor förbittring och dess spridning förbjöds av norska regeringen.

Bergstrand, vars förbindelse med André Oscar Wallenberg ganska tydligt framgår i hans skrifter, blev 1880 styrelseledamot i Stockholms Enskilda Bank, en post han hade fram till sin död. Han hade då även, från Karl Adam Lindströms död 1885 varit huvudredaktör för Nya Dagligt Allehanda, vilken under hans ledning var ett utpräglat konservativt organ, men ändå relativt självständigt sådant.

Wilhelm Alexander Bergstrand var från 1876 första gången gift med grevinnan Alma Hedvig Christina Cronstedt och en andra gång från 1882 med Ida Catharina Christina Grundahl. De tre är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

 Bergstrand, Wilhelm Alexander och Bergstrand, Alma Hedvig Christina samt Bergstrand, Ida Katarina Kristina på SvenskaGravar.se

Män
Födda 1850
Avlidna 1891
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Svenska journalister under 1800-talet
Näringslivspersoner från Västerås
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Journalister från Västerås
Igreja Matriz de Barcelos

Igreja Matriz de Barcelos eller Igreja Matriz de Santa Maria de Barcelos, också känd som Colegiada är en kyrka i Barcelos, Portugal, tillägnad Jungfru Maria.

Plats  
Kyrkan är belägen i Barcelos historiska centrum, intill ruinerna av Paço dos Condes de Barcelos och nära floden Cávado. Utanför huvudfasaden står Pelourinho de Barcelos placerad, vilket är en stolpe av sten där missdådare bands och fick sin bestraffning.

Byggnadsstil
Kyrkan är byggd i en stil som härrör från övergången från romansk stil till gotik.

Historia  

Kyrkan i Barcelos började byggas på 1200-talet och genomgick flera förändringar under århundradena (utbyggnad, delvis rivning och ombyggnader).

Under 1400-talet, ca 1464, omvandlade D. Fernando, andra hertigen av Braganza, och nionde greven av Barcelos, kyrkan till en kollegialkyrka. Under 1500-talet genomgick kyrkan en rad förändringar genom beslut av Diogo de Sousa, ärkebiskop av Braga.

Kyrktornet byggdes i början av 1700-talet och i början av 1900-talet lades ett rosenfönster in i huvudfasaden, huvudskeppet byggdes om, ett par sidokapell byggdes ut, och orgeln flyttades till platsen för det gamla altaret.

Kyrkan

Interiör 

Inuti kyrkan, som består av tre skepp, finns fjorton kakelväggar av blåvitt kakel från 1700-talet. Det fanns fler paneler, men några togs bort under renoveringar som gjordes i början av nittonhundratal.

Inne i kyrkan finns det några skulpturer:
 Jungfru Maria (Nossa Senhora da Assunção) – två skulpturer, varav den senaste är från 1700-talet.
 Senhora da Franqueira – skulptur från mitten av 1400-talet. I denna skulptur bär madonnan Jesusbarnet (träskulptur) i sina armar.
 Stenskulptur från 1300-talet.

Exteriör 
 På huvudfasaden finns en portal med fyra valv, som står på åtta små pelare, flankerade av två strävpelare. 
 I altardelen av kyrkan finns också strävpelare.
 På norra sidan finns en portal.

Klassificering  
Kyrkan har klassats som nationalmonument genom dekret 14 425, DG 228, daterat 15 oktober 1927.

Externa länkar
IGESPAR

Barcelos
Ptwp
Kyrkobyggnader i Portugal
Romersk-katolska kyrkobyggnader
Dag Stranneby

Dag Stranneby, född 1955 i Örebro. Professor vid Örebro universitet sedan 1999, enhetschef vid institutionen för Naturvetenskap och Teknik.   

Stranneby blev civilingenjör i elektroteknik vid Chalmers tekniska högskola 1980, teknologie licentiat 1991 i teletransmissionsteori vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH) på ämnet Error correction of corrupted binary coded data, using Neural Networks. Teknologie doktor 1996 i radiosystemteknik vid Kungliga Tekniska högskolan på avhandlingen Power and frequency assignment in HF radio Networks.

Under perioden 1980-1981 forskningsingenjör vid institutionen för talöverföring och musikakustik, KTH, 1981-1986 utvecklingsingenjör vid Bofors AB och Nobel Elektronik AB. Perioden 1986-1995 utvecklingschef vid Svensk Impulsfysik AB och Trienta Communications AB, 1996-1999 sektionschef/teknisk utredare vid Bofors Missiles AB. Undervisar sedan 2015 även på YH-utbildningar i Karlskoga. Han arbetar med egna företag: Ingenjörsbyrån Dag Stranneby AB och Pariception AB.

Hans yrkesmässiga intressen spänner över områdena: Signaler och system, tillämpad elektromagnetisk fältteori, elektrostatiska urladdningar (ESD), modellering och simulering, ljudteknik, samt astronomi. Tilldelades Ångpanneföreningens forskningsstiftelse pris för framstående insatser inom teknisk utbildning 2006.

Dag Stranneby är politiskt aktiv i Moderaterna i Lekebergs kommun. Han deltog aktivt i kommundelningen 1995, då Lekebergs kommun frigjordes från Örebro kommun och är även aktiv i Lekebergsrevyn.

Publikationer 

Digital Signal Processing – DSP & Applications
ESD – elektrostatiska urladdningar
Digital Signal Processing and Applications
Cyfrowe przetwarzanie sygnatow
Lekeberg 10 år – Hur man frigör en kommun
Från Rådlöst till Shakespeare – Lekebergs Revysällskap 10 år

Referenser

Externa länkar 
Dag Stranneby

Svenska professorer i elektroteknik
Personer verksamma vid Örebro universitet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Alumner från Chalmers tekniska högskola
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer med anknytning till Bofors
Födda 1955
Levande personer
Män
Ingenjörer från Örebro
Svenska ingenjörer under 2000-talet
Granucillo de Vidriales

Granucillo är en kommun i Spanien.   Den ligger i provinsen Provincia de Zamora och regionen Kastilien och Leon, i den nordvästra delen av landet. Antalet invånare är .

Kommunen ligger i nordöstra delen av provinsen, inom comarca Benavente och Valles, subcomarca Vidriales, och tillhör valkretsen Benavente.

Kommunen omfattar tätorterna Cunquilla de Vidriales och Grijalbas de Vidriales.

Norr om Granucillo ligger bergen Sierra Carpurias

Historia
I Granucillo de Vidriales finns två stensättningar, i Spanien kallade för dolmen: Las Peñezuelas och El Casetón de los Moros (båda daterade till perioden 3500–3000 f.Kr).

Väster om Granucillo ligger samhället Rosinos de Vidriales med rester av den romerska militärförläggningen Pentavonium.

Norr om Granucillo ligger det förromanska castrot Las Labradas.

Fest/Helgdagar  
San Adrián, 16 juni
Dulce Maria, andra helgen i september.

Personer från orten 
 Justiniano Casas Peláez, fysiker

Källor 

Indelningar i Kastilien och Leon
Orter i Kastilien och Leon
Isabel Lucas

Isabel Lucas, född 29 januari 1985, är en australisk skådespelerska känd bland annat från sin roll som Tasha Andrews i den australiska såpoperan Home and Away (2003–2006). Lucas flyttade till Los Angeles i början av 2008 och har sedan dess varit med i film- och TV-projekt såsom Transformers: Revenge of the Fallen, The Pacific och Daybreakers.

Tidigt liv 
Lucas föddes i Melbourne, Victoria, Australien. Som barn bodde Lucas i Cairns, Queensland. Hon bodde även i Schweiz, Kakadu, and Northern Territory. Hon har en schweizisk mor och en australisk far, och talar tyska och franska, utöver hennes modersmål engelska. Lucas gick på St. Monica's College in Cairns, Queensland, Australien.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 

 

Australiska skådespelare under 2000-talet
Födda 1985
Levande personer
Kvinnor
Personer från Melbourne
Mike Garson

Mike Garson, född 29 juli 1945 i New York, USA, är en amerikansk pianist inom genren avant-garde jazz. 

Garson är känd för sin personliga stil på album som "Aladdin Sane" och "Outside". Han är känd för sitt arbete med artister som David Bowie, Nine Inch Nails, Billy Corgan, Free Flight, Strasse, The Smashing Pumpkins och Annie Clark (St. Vincent).

Män
Levande personer
Amerikanska pianister
Födda 1945
Musiker från New York
José Manuel Balmaceda

José Manuel Balmaceda, född 19 juli 1840, död 18 september 1891, var en chilensk president. Han föddes i den chilenska kuststaden Santo Domingo, i Región de Valparaíso, som den äldste av tolv barn.

Balmaceda verkade från 1882 som inrikesminister för kyrkans skiljande från staten och genomdrev 1884 civiläktenskap. Han var president 1886-91, men råkade i strid med kongressen angående penningkrav. Ett kort inbördeskrig utbröt 1891, där Storbritannien stödde kongressen och militärmakten, på grund av sina stora intressen i salpeterproduktionen. Det slutade med att Blamaceda störtades och begick självmord.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Externa länkar

Födda 1840
Avlidna 1891
Män
Chiles presidenter
Chilenska politiker under 1800-talet
Personer som begått självmord
Linjetaktik

Linjetaktik är en taktik inom sjökrigföring där fartyg formeras i en rak linje för mot akter. Fartygens bredsidor riktas mot fienden och genom att hålla samman linjen försöker man att skada eller sänka motståndarens skepp eller få honom att ge upp. Om motståndarsidan formerar en linje är målet att bryta den eller att försöka omsluta den på två sidor och därmed utsätta den för så kallad dubblerad eld.

Fram till mitten av 1600-talet dominerade den så kallade melee-taktiken (av franskans mêlée, ungefär "strid(svimmel)", av verbet mêler, "blanda") som gick ut på att sjöstrider huvudsakligen utkämpades mellan enskilda fartyg, eller som mest mellan små grupper på runt tre fartyg. Linjetaktiken tillämpades för första gången av Maarten Tromp i sjöslaget vid The Downs 1639. Melee-taktiken fokuserade på att besegra motståndare genom att gå in för närkamp mellan besättningarna, borda och därmed erövra fiendefartyg, medan linjetaktiken var inriktad på att först och främst oskadliggöra eller sänka en motståndare genom eldkraft.

Linjetaktiken kom att dominera samtliga av de större seglande flottorna i Europa och Nordamerika under resten av den tidigmoderna perioden. Den fortsatte att tillämpas även efter att man uppfunnit bepansrade ångfartyg och användes i stor skala för sista gången under första världskriget i slaget vid Jylland 1916.

Referenser
Ericson Wolke, Lars & Hårdstedt, Martin, Svenska sjöslag. Medströms förlag, Stockholm.

Noter

Sjökrigföring
Stepan Balmasjov

Stepan Valerianovitj Balmasjov (), född 1882, död 5 maj 1902, var en rysk revolutionär.

Stepan Balmasjov deltog i hemliga revolutionära föreningar i Charkov och i studentoroligheterna vid Kievs universitet omkring 1902. Stepan Balmasjov mördade, enligt Socialistrevolutionära partiets beslut 28 april, inrikesministern Dmitrij Sipjagin. Stepan Balmasjov avrättades därefter genom hängning.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Externa länkar 

Födda 1882
Avlidna 1902
Män
Bolsjeviker
Personer i Ryssland under 1800-talet
Albariño

Albariño, eller Alvarinho på portugisiska, är en grön vindruva som främst odlas på nordvästra delen av iberiska halvön, i Galicien i Spanien och i norra Portugal. Av de fem DO-områden som finns i Galicien, producerar Rias Baixas de flesta albariño-vinerna som går på export.

Historia 
Albariño-druvan tros vara besläktad med riesling-druvan och ska ha förts till Galicien av tyska munkar på pilgrimsfärd till Santiago de Compostela under 800-talet.
Detta har vid senare DNA-kontroll visat sig inte stämma. Numera är man övertygad om att druvan kommer från området Minho i norra Portugal.

Smak och doft 
Druvan ger torra och friska vitviner med mycket fruktsyra.
Martin Codax Albariño från Rias Baixas har smak av persika, grapefrukt och mycket kallt serverad en smak av sorbet med champagnesmak. Viss lakritssmak kan också förnimmas.
Ett lättdrucket vin som härstammar från Minho i Portugal.

Referenser

Vindruvor
Robertsfors bruk

Robertsfors bruk var ett självförsörjande järnbruk och sedan sågverk vid Rickleån i Robertsfors, Västerbotten. Bruket gav namn till samhället. Det var det största bruket i den västerbottniska bruksindustrin.

Bruksmiljön är av riksintresse för kulturmiljövården.

Historia

Efter tillstånd av regeringen 1751, startade Robertsfors bruk 1758 i utkanten av byn Edfastmark, och elva smeder och arbetare rekryterades från Forsmarks bruk i Uppland som ägdes av John Jennings och som startade bruksverksamheten i Robertsfors. Ägarna uppförde bruket i Norrland eftersom det började bli skogsbrist i trakterna runt järngruvorna söderut. Malmen skeppades dit från Bergslagen och Roslagen

Bruket bestod ursprungligen av fyra gårdar, där de fjorton arbetarna även bodde den första tiden. 1799 fanns det nio arbetarbostäder, och login ingick i lönen. Byn uppkallades efter Robert Finlay som var delägare tillsammans med Jenning. Brukssamhället var centrerat kring Robertsfors herrgård som stod färdig 1788, och sedermera uppfördes en kyrka som med tiden avknoppades från Bygdeå församling och bildade en egen församling, Robertsfors församling. Hela familjerna var involverade i brukssamhället. Barnen arbetade, kvinnorna skötte hushållet och de äldre familjemedlemmarna, och männen i arbetsför ålder arbetade i bruket.

1760 var masugnen färdig, och 1782 var stångjärnssmedjan klar för användning. Vid manufaktursmedjan förädlades bara en liten del av stångjärnet - det mesta exporterades. Vid masugnen tillverkades 200 ton tackjärn per år under brukets första fyra årtionden. 1834 utökades verksamheten med ett sågverk, som sände timret från Sikeå hamn. Fram till allmän skolplikt infördes 1842 arbetade också barn vid bruket. Under åren 1875-1878 byggde arbetarna också en järnväg mellan Robertsfors och Sikeå, vilket var Västerbottens första järnväg. 1897 arbetade omkring 100 personer vid sågverket. 

Vid sidan av bruksverksamheten startade bruksägarna ett storjordbruk för att förse arbetarna med mat, med ett mejeri vilket var Norrlands första. Dessutom hade varje arbetarbostad möjlighet till eget jordbruk. Storjordbruket sysselsatte uppåt 150 personer, med extrapersonal inräknat, under början av 1900-talet. Storjordbruket lades ner 1968.

Masugnen lades ner 1883, medan stångjärnssmedjan var i bruk till 1892. I stället ägnade sig Robertsfors bruk enbart åt sågverket. 1897 köptes företaget av Seth Kempe, som anlade en pappersmassefabrik där 1904. Sågverket lades ned 1936, men under ett årtionde därefter tillverkades sprit. Pappersmassefabriken lades ned 1948.

Källor 
 Västerbottens län: Riksintressen, Robertsfors bruk
 robertsfors.se

Svenska järnbruk
Robertsfors kommun
Riksintressen för kulturmiljövården i Västerbottens län
Johann Jakob Balmer

Johann Jakob Balmer, född 1 maj 1825 och död 12 mars 1898, var en schweizisk matematiker och fysiker.

Balmer blev docent vid universitetet i Basel och lärare vid Töchterschule i samma stad. Balmer har blivit bekant genom den av honom funna lagbundenheten i vätets spektrum, se Balmerserien.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Externa länkar 

Födda 1825
Avlidna 1898
Män
Schweiziska fysiker
Schweiziska matematiker