kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wellington Phoenix FC

Wellington Phoenix FC är en proffsklubb i fotboll från Wellington i Nya Zeeland. Klubben spelar i den australiensiska och nyzeeländska proffsligan A-League sedan 2007. Den ersatte den tidigare nyzeeländska klubben New Zealand Knights FC. Det är den enda klubben från Nya Zeeland i A-League och är i dagsläget Nya Zeelands enda professionella fotbollsklubb.

Externa länkar 
 Wellington Phoenix officiella hemsida

Källor 

Fotbollsklubbar i Nya Zeeland
Sportklubbar bildade 2007
Sport i Wellington
North Queensland Fury FC

North Queensland Fury FC var en proffsklubb i fotboll från Townsville i Australien. Klubben spelade i den australiensiska proffsligan A-League mellan 2009 och 2011. Den 1 mars 2011 upplöstes klubben på grund av ekonomiska problem.

Externa länkar 
 North Queensland Fury officiella hemsida

Källor 

Fotbollsklubbar i Australien
Sportklubbar bildade 2008
Sportklubbar upplösta 2011
Sportklubbar i Queensland
Nazinon

Nazinon (under kolonisationen även kallad Röda Volta) är en västafrikansk flod som flyter genom Burkina Faso och Ghana, där den möter Nakambe, den längsta av de tre Voltafloderna. Nazinon är omkring 320 kilometer lång, och tar sin början nära Ouagadougou.

Referenser

Externa länkar 
 Hydrologisk information om Nazinon

Vattendrag i Burkina Faso
Vattendrag i Ghana
Voltas avrinningsområde
Rumon Gamba

Rumon Gamba, född 24 november 1972 i Storbritannien, är en brittisk dirigent.

Rumon Gamba studerade vid Royal Academy of Music och vann 1990 en seger i BBC:s tävling för unga dirigenter. Han har bland annat haft återkommande uppdrag för Münchens filharmoniker, NDR:s orkester i Hamburg, Belgiska nationalorkestern, Göteborgs symfoniker och Berlins radiosymfoniker. Rumon Gamba har även gästspelat i USA, Kanada, Australien, Nya Zeeland, Kina och Japan. Han har lett New York Filharmonins ungdomskonserter liksom barnkonserterna i Royal Albert Hall. Han var chefsdirigent för Norrlandsoperan 2009–15.

År 2002 valdes han in i Royal Academy of Music.

Externa länkar
Om Rumon Gamba

Män
Födda 1972
Levande personer
Brittiska dirigenter
Gold Coast United FC

Gold Coast United FC var en proffsklubb i fotboll från Robina, Gold Coast i Australien. Klubben spelade i den australiensiska proffsligan A-League mellan 2009 och 2012.

Externa länkar 
 Gold Coast Uniteds officiella hemsida

Källor 

Fotbollsklubbar i Australien
Sportklubbar bildade 2008
Sportklubbar i Queensland
Kriminalunderrättelsetjänsten

Kriminalunderrättelsetjänsten (KUT) är verksamhetsgren inom polisen och därmed ingen egen myndighet som bedriver underrättelsetjänst. Formerna för Kriminalunderrättelsetjänsten återfinns i Polisens underrättelsemodell (PUM). Målet med en underrättelseverksamhet är att förse polisen med kunskap som kan omsättas i operativ verksamhet. I Polismyndigheten bedrivs kriminalunderrättelsetjänst på nationell, regional och lokal nivå. Syftet med kriminalunderrättelsetjänst är att avslöja om brott har ägt rum, pågår eller kan komma att begås. Även Kriminalvården, Tullverket, Ekobrottsmyndigheten och Skattebrottsenheten bedriver kriminalunderrättelseverksamhet.

Polisens underrättelsemodell 
Polisens underrättelsemodell (PUM) tar upp tre olika områden; ledning och styrning, kriminalunderrättelseverksamhet och operativ verksamhet. Modellen innebär till exempel att all ledning och styrning av operativ verksamhet ska ske i operativa ledningsgrupper på lokal, regional och nationell nivå. I dessa grupper ska man behandla såväl kriminalunderrättelsearbetet som planlagt arbete i linjen och andra planlagda insatser. Modellen betonar att alla anställda inom polisen har ansvar för att bedriva kriminalunderrättelsearbete och dokumentera detta. Kriminalunderrättelsetjänsten ska i första hand bearbeta och analysera informationen. Informationsinhämtningen ska koncentreras kring problem som prioriterats av den operativa ledningsgruppen.

Underrättelseledd polisverksamhet 
Underrättelseledd polisverksamhet är en modell för ledning och styrning av all planlagd operativ polisverksamhet där beslut om inriktning, prioritering och genomförande baseras på underrättelser och annan relevant kunskap.

Noter

Polisväsendet i Sverige
Svenska underrättelseorgan
Underrättelseverksamhet
Brottsbekämpning
Martti Korhonen

Martti Allan Korhonen, född 27 februari 1953 Uleåborg, är en finsk politiker. Han representerar partiet Vänsterförbundet som han också var partiledare för mellan 2006 och 2009. Korhonen är sedan 1991 invald i Finlands riksdag och var 1999–2003 region- och kommunminister i Regeringen Lipponen II. I maj 2011 blev han ordförande i riksdagens miljöutskott.

Externa länkar 
 Riksdagen: Martti Korhonen / Vänsterförbundets riksdagsgrupp

Födda 1953
Ledamöter av Finlands riksdag för Vänsterförbundet
Finlands ministrar
Vänsterförbundets partiledare
Män
Levande personer
Personer från Uleåborg
Hall Caine

Sir Thomas Henry Hall Caine, mer känd som Hall Caine, född 14 maj 1853 i Runcorn i Cheshire, död 31 augusti 1931 på Greeba Castle på Isle of Man, var en brittisk författare.

Caine växte upp på ön Isle of Man, utbildades till arkitekt och verkade som sådan i Liverpool, varpå han kom till London och ägnade sig åt journalistik. Caine var god vän med Dante Gabriel Rossetti, och utgav 1881 Recollection of Rossetti och började därefter skriva romaner, vilket han fortsatte med fram till slutet av sitt liv. Redan med de två första, The shadow of a crime 1885 (Skuggan av ett brott 1898, översättare okänd), och A son of Hagar 1887, (Hagars son 1898, översättare okänd), gjorde han en stor försäljningssuccé, men bedömdes inte lika välvilligt av kritiken. Sårad av recensionerna, bestämde han sig för att utnämna läsarna till sina enda domare för sitt fortsatte sitt författarskap med en rad romaner i sensationell och melodramatisk stil såsom romanerna The Deemster 1887 (Ett lifs historia översättning Mauritz Boheman 1898), The Bondman 1890 (Röde Jason översättning Hildegard Tamm 1899), The Manxman 1894 (Manxmannen, översättning Hanny Flygare, 1898). Bland hans senare arbeten märks The eternal city 1901 (Den eviga staden översättning G-e 1901), The prodigal son 1904 (Den förlorade sonen översättning Louise Arosenius 1904), och The woman Thou gavest me 1913 (Kvinnan som du gav mig översättning Mathilda Drangel 1913).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Externa länkar 

Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1853
Avlidna 1931
Män
Svensk uppslagsbok
Dante Gabriel Rossetti
Melbourne City FC

Melbourne City FC (mellan 2010 och 2014 hette klubben Melbourne Heart FC) är en proffsklubb i fotboll från Melbourne i Australien. Klubben spelar i den australiensiska proffsligan A-League sedan 2010.

Damer

Damlaget spelar i den australiensiska proffsligan A-League sedan säsongen 2015/2016, man har vunnit grundserien två gånger och slutspelet fyra gånger. Under sin första säsongen i W-League vann man både grundserien och slutspelet obesegrade, i grundserien vann man alla matcher.

Källor

Externa länkar 
 Melbourne City officiella hemsida

 
Fotbollsklubbar i Australien
Sport i Melbourne
Sportklubbar bildade 2009
Sportklubbar i New South Wales
Edward Caird

Edward Caird, född 23 mars 1835 och död 1 november 1908, var en brittisk filosof.

Caird var professor i moralfilosofi i Glasgow, och blev senare master vid Balliol College i Oxford. Han var tillsammans med Thomas Hill Green, F.H. Bradley och Bernard Bosanquet representant för den engelska nyhegelianismen. Cairds kritiska framställning av den kanstka filosofin (The critical philosophy of Immanuel Kant, 2 band, 1889) har ansetts som det mest betydande arbetet om Kant på det engelska språket. I The evolution of religion (2 band, 1893) försökte Caird visa, att religionen utgör ett väsentligt moment av medevetandet. Andra historisk-filosofiska skrifter av honom är Religion and social philosoph of Comte (1885) och Evolution of theology in the Greek philosophers (1904).

Källor

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Noter

Brittiska filosofer
Alumner från Balliol College, Oxford
Alumner från University of Glasgow
Födda 1835
Avlidna 1908
Män
Ledamöter av Royal Society of Edinburgh
New Zealand Knights FC

New Zealand Knights FC var en proffsklubb i fotboll från Auckland i Nya Zeeland. Klubben spelade i den australiensiska och nyzeeländska proffsligan A-League från det att ligan startades upp 2005 till 2007. Klubben var under den tiden den enda från Nya Zeeland. Klubben ersattes av den nyzeeländska klubben Wellington Phoenix.

Källor 

Upplösta fotbollsklubbar i Nya Zeeland
Sportklubbar bildade 1999
Sportklubbar upplösta 2007
Hang Cool Teddy Bear

Hang Cool Teddy Bear är rocksångaren Meat Loafs elfte studioalbum, utgivet 2010.

Albumet är Meat Loafs fjärde studioalbum helt utan låtar av Jim Steinman. Det producerades av Rob Cavallo, som tidigare bland annat arbetat med Green Day. Bland gästartister på skivan finns Brian May, Steve Vai, Jack Black, Hugh Laurie och Justin Hawkins.

Albumet blev som bäst 4:a på UK Albums Chart och 27:a på Billboard 200.

Låtlista
"Peace on Earth" - 6:38
"Living on the Outside" - 5:03
"Los Angeloser" - 4:09
"If I Can't Have You" - 5:00
"Love Is Not Real/Next Time You Stab Me in the Back" - 7:33
"Like a Rose" - 3:16
"Did You Ever Love Somebody" - 4:02
"Song of Madness" - 5:30
"Running Away from Me" - 3:54
"Let's Be in Love" - 5:11
"If It Rains" - 3:56
"Elvis in Vegas" - 6:01

Musikalbum 2010
Album av Meat Loaf
Album producerade av Rob Cavallo
Sydney Rovers FC

Sydney Rovers FC är en proffsklubb i fotboll från Sydney i Australien. Klubben kommer att spela i den australiensiska proffsligan A-League från och med 2011. Klubben är den senaste som blivit godkänd för spel i A-League. Vilken arena som skall bli klubbens hemmaarena är inte klart.

Källor 

Fotbollsklubbar i Australien
Sport i Sydney
Sportklubbar bildade 2009
Sportklubbar i New South Wales
John Elliot Cairnes

John Elliot Cairnes, född 26 december 1823 och död 8 juli 1875, var en brittisk nationalekonom.

Cairnes blev professor i Dublin 1856, i Galway 1859 och i London 1866. Han lämnade på grund av sjuklighet professuren 1872. Cairnes The slave power (1862), i vilken han bekämpade slaveriet, väckte stort uppseende och bidrog kraftigt till att stärka nordstaternas ställning hos den engelska opinionen. I sitt huvudarbete, Some leading principles of political economy (1874), närmast avsett som en kritisk kommentar till hans lärofader John Stuart Mills Principles of political economy har Cairnes bland annat utvecklat den klassiska lönefondsteorin, dock under stark påverkan från Nassau William Senior.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Brittiska nationalekonomer
Födda 1823
Avlidna 1875
Män
Svensk uppslagsbok
Carl Fredrik Lindahl (industriman)

Carl Fredrik Lindahl, född den 28 juli 1807 i Hallstahammar, Svedvi socken, Västmanlands län, död den 29 april 1873 i Gävle, Gävleborgs län
, var en svensk industriman.

Lindahl var intelligent och läraktig, men skolundervisningen var dålig. Fadern, som var smed, flyttade till Karlslunds egendom utanför Örebro och där lärde sig Carl Fredrik att skriva och hjälpte sin far i arbetet genom att föra anteckningar över arbetet. Mellan tio och femton års ålder arbetade han med slägga och bälgstång. Därefter arbetade han ett år i en kvarn, men återvände sedan till sin far och följde i hans yrke. 

Fadern arrenderade ett manufakturverk, men på grund av stigande ålder och sjukdom tvingades han lämna detta och byggde en liten bostad med klensmedja. Carl Fredrik var hans medhjälpare och sedan fadern avlidit år 1827 fick han ensam försörja sig, modern och mindre syskon.

Sommaren 1829 for han till Stockholm och genomgick en kurs i hovslagning och hästfotens vanliga sjukdomar vid veterinärinrättningen. På hösten samma år övertog han smidesverkstaden i Karlslund, där han började bygga nya hammarställningar. Han diversifierade tillverkningarna, sysslade med mekaniska arbeten och tillverkade åkerbruksredskap så framgångsrikt att han för en plogmodell erhöll ett pris på 200 riksdaler av Lantbruksakademien.

Sedan han år 1831 gift sig, flyttade han ett par år senare till Motala, där han, först anställd som arbetare vid fil- och hopsättningsverkstaden, efter endast nio månader antogs till förman vid samma verkstad. Han fick då tillfälle att utvidga sitt bokliga vetande genom undervisning i bland annat matematik.

Hans nästa plats var som verkmästare vid Forsbacka bruk, där han vistades i tio år eller åren 1837—1847. Under hans sista anställningsår där påbörjades byggandet av hans egen mekaniska verkstad i Gävle, vilken invigdes i januari 1848. Redan hösten samma år utvidgades anläggningen i samarbete med mekanikern David Runer. Han hade inget eget kapital, men han fick krediter. Han uppfann ett ankaruppfordringsspel, som han fick patent på år 1841.

Källor

Noter 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Födda 1807
Avlidna 1873
Män
Personer från Hallstahammar
Carl Victor Heljestrand

Carl Victor Heljestrand, född 31 januari 1816 i Eskilstuna, död där 29 juli 1861, var en svensk industriman. Han var son till Olof Heljestrand och farfars bror till Mjolner Heljestrand.

Han började arbeta på sin fars verkstad redan som tolvåring. När fadern dog 1837 togs verkstaden över av den äldre sonen Nils Fredrik. Carl Viktor arbetade kvar fram till 1843. Han fick erbjudande om att resa till Sheffield och arbeta på en fabrik, där för att lära sig mer om stålindustrin. 1845 lämnade han England och reste till Belgien och Tyskland, innan han återvände till Eskilstuna.

Han hyrde en liten lokal och började lära arbetarna att tillverka saxar och bordsgafflar. Hösten 1849 fick han hyra ett större sliphus. Han investerade tillsammans med flera andra i C. O. Öberg & Co för att anlägga en filfabrik. Heljestrand avled 29 juli 1861 i lungsot. Han vilar i familjegraven på Klosterkyrkogården i Eskilstuna.

Källor

Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Födda 1816
Avlidna 1861
Män
Näringslivspersoner från Eskilstuna
David Runer

David Runer, född 25 juni 1813 i Ovansjö socken i Gästrikland, död 30 augusti 1888 i Gävle, var en svensk industriman.

Runer gick i skola i Gävle, men fick redan vid tretton års ålder plats på ett kronofogdekontor, där han var till 1830. På fritiden ägnade han sig åt snickeri, vilket gav honom en liten inkomst. Han fick senare anställning som bokhållare på Hammarby bruk, där han stannade till 1833. Då han inte hade några studier bakom sig hade han ingen framtid där. Då hans far dött och efterlämnat en liten förmögenhet, började Runer på Filipstads bergsskola. Där fick han undervisning av skolans överlärare och senare bergmästaren och hovintendenten Frans Adolf von Schéele, som uppmanade honom att börja vid Teknologiska institutet i Stockholm, vilket han gjorde i augusti 1834.

Arvet tog slut och Runer arbetade hela dagarna och långt in på nätterna. Institutsdirektionen uppmärksammade hans belägenhet och flit och tilldelade honom ett stipendium på 18 skilling per dag. År 1836 tog han examen från institutet, men stannade kvar där en tid för att ägna sig åt det rent praktiska maskinarbetet. Därefter blev han 1837 anställd på Motala mekaniska verkstad. Året efter skaffade bergmästaren von Scheele honom plats som inspektor och verkmästare på Lyreds masugn och gjuteri i Gunnarskogs socken vid norska gränsen. 

Under den tiden inträffade en stor hungersnöd i Värmland och särskilt i den fattiga trakten. Redan nästa år erbjöds han arbete som verkmästare vid gjuteriet i valsverket och smedjorna vid Nyköpings Mekaniska Verkstad, men strax efter att han börjat där gick ägarna i konkurs. 

Genom en vän fick han anställning vid Strömsbacka bruk i norra Hälsingland. Han fick där i uppdrag att bygga dammar, rostugnar, masugnar med mera vid flera bruk. En vändpunkt blev när han lärde känna ägaren till Österby bruk, baron Per Adolf Tamm, som hjälpte honom.  

År 1848 fick Runer ett anbud från sin gamle vän i Carl Fredrik Lindahl i Motala, som börjat anlägga gjuteri och mekanisk verkstad i Gävle, att inträda som bolagsman där. Han var dock tvungen att erlägga en summa av 12 000 riksdaler; en summa som var omöjlig för honom att skaffa. Han fick därför tacka nej till anbudet. Baron Tamm, som av andra hört om Runers situation, hjälpte honom och han erhöll den nödvändiga summan utan borgen. I december 1848 inträdde Runer såsom bolagsman med Lindahl i Lindahl & Runers mekaniska verkstad, och dessa båda ungdomsvänner arbetade med största enighet tillsammans ända till Lindahls död 1873. 

I Gävle hade Runer flera kommunala befattningar och han var stadsfullmäktig där i tolv år.

Se även 
 Gavleverken

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Svenska kommunalpolitiker
Födda 1813
Avlidna 1888
Män
Personer från Ovansjö socken
Edward Albrekt Ollman

Edward Albrekt Ollman, ingenjör född 18 augusti 1813 i Varberg, Halland, död 27 november 1901 i Stockholm, Hedvig Eleonora församling var en svensk industriman. 

Ollman var son till kapten och kommendanten vid Varbergs fästning Adam Gustaf Ollman. Han var elev vid Motala mekaniska verkstad 1831-1834 och därefter ångfartygsmaskinist 1834-1838. Han praktiserade vid olika företag i England 1839-1840 och blev därefter verkmästare vid Nyköpings Mekaniska Verkstad 1841-1843, vid Motala mekaniska verkstads avdelning i Norrköping 1843-1846 och 1846-1856 vid verkstaden i Motala. 1852 deltog han vid grundandet av Norrköpings Bomullsväfveri där han var en betydande aktietecknare och hade planer på att ta över verksamheten där. 1856 företog han en resa till England för att studera textilindustrin där och 1857 bodde han på Gryt i Norrköping där fabriksledningen planerade att anlägga ett spinneri. 1858 erbjöds han i stället posten som överingenjör och föreståndare för Bergsunds mekaniska verkstad, en post han innehade till 1874. Fram till 1897 var han även ledamot av bolagsstyrelsen. Ollman var även ledamot av styrelsen för Teknologiska institutet 1867-1891, ledamot av kommittén angående lönereglering för mynt- och kontrollverken 1875 och ledamot av Stockholms stadsfullmäktige och drätselnämnd 1875-1879. Han blev 1876 ledamot av Kungliga Lantbruksakademien. Ollman ansågs i stor utsträckning ha bidragit till Bergsunds mekaniska verkstads utveckling .

Källor 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Svenska ingenjörer under 1800-talet
Födda 1800-talet
Avlidna 1901
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Personer från Varberg
Ledamöter av Lantbruksakademien
Eric Nordevall

Eric Nordevall, Eric Nordewall och Erik Nordwall kan syfta på:

 Eric Nordevall (1836) – en svensk hjulångare på Göta kanal byggd 1836-37
 Eric Nordevall II – en nybyggd replika, sjösatt 2009

Personer
 Eric Nordewall (1753−1835),  en svensk bergsmekaniker och vattenbyggnadsingenjör
Hugh Cairns, 1:e earl Cairns

Hugh McCalmont Cairns, 1:e earl Cairns, född 27 december 1819 och död 2 april 1885, var en brittisk domare och politiker.

Cairns föddes och uppfostrades på Irland, och invaldes 1852 i underhuset som konservativ representant för Belfast. Han blev 1852 solicitor-general, 1866 attorney general i Derbys sista ministär, och blev 1868 engelsk lordkansler i Benjamin Disraelis kortvariga regering och samtidigt medlem av överhuset, där han vid Derbys frånfälle 1869 blev det konservativa partiets ledare. 1874-80 fungerade han på nytt som lordkansler i Diraelis ministär. Efter dennes död 1881 väntade Cairns vänner, att han skulle bli det konservativa partiets ledare. Hans vacklande hälsa i förening med andra omständigheter att han avböjde. Cairns adlades som baron Cairns 1868 och upphöjdes till vicomte Garmoyle och earl Cairns 1878.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Noter

Brittiska politiker
Storbritanniens lordkanslerer
Födda 1819
Avlidna 1885
Män
Alumner från Trinity College, Dublin
Cabinet Office

Cabinet Office är ett regeringsdepartement i Storbritannien med huvuduppgift är att understödja premiärministern och den inre kretsen av regeringen, The Cabinet.

Bakgrund
Cabinet Office inrättades 1916 och var en efterföljare till Committee of Imperial Defence. Huvudkontoret är beläget vid 70 Whitehall i närheten av Downing Street.

I Camerons koalitionsregering, som tillträde i maj 2010, var bland annat Nick Clegg (Deputy Prime Minister) och Francis Maude (Minister for the Cabinet Office, Paymaster General) placerade vid Cabinet Office. Ytterligare två biträdande ministrar, minister of state, tjänstgör vid Cabinet Office. Antalet tjänstemän uppgår till drygt tiotusen personer och den högsta chefstjänstemannen innehar titeln Cabinet Secretary.

Se även
 Privy Council Office
 Executive Office of the President (ungefärlig motsvarighet i USA)
 Regeringskansliet (ungefärlig motsvarighet i Sverige)
 Rysslands presidentadministration (ungefärlig motsvarighet i Ryssland)

Referenser

Noter

Externa länkar 
Cabinet Offices webbplats

Brittiska departement
Organisationer bildade 1916
Gustaf Myhrman (industriman)

Gustaf Myhrman, född den 20 juli 1780 på Rämmens bruk i Värmland, död den 6 januari 1872 i Stockholm, var en svensk industriman och amatörkonstnär.

Tillsammans med sina tre bröder begav han sig till Lund år 1799, där han snabbt tog kansli- och hovrättsexamen. År 1800 ingick han i kungens kansli, tre år senare i kammarrätten och år 1810 blev han kanslist i hovkanslersexpeditionen. 

Han blev senare kansliråd och utnämndes till riddare av Nordstjärneorden. Under åren 1826 till 1834 var han sekreterare och ombudsman i Jernkontoret, där han organiserade och skötte en pensionsinrättning för kontorets tjänstemän. Hans sista offentliga uppdrag var förordnandet år 1837 till hovkansler. Han lämnade alla sina befattningar år 1838.

Myhrman var nära vän med Erik Gustaf Geijer och var en av stiftarna av Götiska förbundet. Han hjälpte och beskyddade konstnären Johan Niclas Byström under dennes första steg på konstnärsbanan. Han var själv amatörkonstnär och hade starka kulturella intressen; bland hans bevarade verk finns två laveringar från Liljendals bruk och Rämmens 1804, samt en akvarell från 1796.

Han var son till bergsrådet Christopher Myhrman och Anna Maria Tingberg samt bror till Anna Bengt och Eva. Han var gift med Lovisa Gerle.

Källor

Svenskt konstnärslexikon del IV sid 154, Allhems Förlag Malmö. (Konstdelen av artikeln]

Noter 

Personer inom Sveriges näringsliv
Personer från Rämmens socken
Födda 1780
Avlidna 1872
Män
Gustaf
Morfars ängel

Morfars ängel (originaltitel Opas Engel) är en barnbok skriven och illustrerad av Jutta Bauer. Den utgavs första gången i Tyskland 2001.

Boken handlar om en liten pojke som en dag besöker sin morfar på ett hospice. Där berättar pojkens morfar om sitt liv och om sin ständigt återkommande tur.

Tyska barnböcker
Tyskspråkig litteratur
Skönlitteratur 2001
A-League 2005/2006

A-League 2005/06 var 2005/2006 års säsong av A-League som bestod av 8 lag. Detta var första säsongen med A-League som den gemensamma proffsligan i fotboll för Australien och Nya Zeeland.

Lag, städer och arenor

Försäsongsturneringar

Kval till OFC Club Championship 

I maj 2005 hölls kvalet till OFC Club Championship 2005. Alla lagen från Australien deltog, men inte New Zealand Knights. Det vanns av Sydney, vilka även sedan vann Club Championship och fick delta i Världsmästerskapet i fotboll för klubblag 2005 i Tokyo.

Försäsongscupen 

Under juli och augusti 2005 arrangerades en försäsongscup. Intresset var dock svalt då de flesta klubbarna inte ställde upp med sina bästa laguppställningar. Cupen vanns av Central Coast Mariners.

Gruppspel
Grupp A

Grupp B

Slutspel

Grundserien

Poängtabell

Resultattabell

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler
Major

Sydney avancerade till final, Adelaide United gick till den preliminära finalen.

Minor

Central Coast Mariners avancerade till den preliminära finalen.

Preliminär final

Central Coast Mariners avancerade till final.

Grand Final

Statistik

Skytteligan

Publiksiffror 
Tabellen nedan listar de 5 högsta publiksiffrorna under säsongen.

Källor 
 Officiell hemsida
 Ozfootball.net
 Rsssf.com

Referenser

2005 i Australien
2005 i Nya Zeeland
2006 i Australien
2006 i Nya Zeeland
2005/2006
Fotbollssäsongen 2005/2006