Annerstads socken

Annerstads socken i Småland ingick i Sunnerbo härad i Finnveden, ingår sedan 1971 i Ljungby kommun och motsvarar från 2016 Annerstads distrikt i Kronobergs län.

Socknens areal är 138,00 kvadratkilometer, varav land 120,51. År 2000 fanns här 599 invånare. Småorten Skeen samt kyrkbyn Annerstad med sockenkyrkan Annerstads kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Annerstads socken har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Annerstads församling och för de borgerliga frågorna till Annerstads landskommun. Landskommunen utökades 1952 för att sedan 1971 uppgå i Ljungby kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Annerstad, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som Sunnerbo härad. De indelta soldaterna tillhörde Kronobergs regemente, Ljungby kompani och Smålands grenadjärkår Sunnerbo kompani.

Geografi
Annerstads socken ligger söder och sydost om Bolmen och sjön Kösen. Socken är en delvis kuperad mossrik skogsbygd. Tämligen jämn mark men med betydande höjder oc några större sjöar och jordmånen någorlunda god. Socknens areral var 24414 tunnland med gamla ytmått och hade 34 och 3/8 mantal. Svensk uppslagsbok anger att omkring 10 % av arealen var åkermark på 1950-talet och 51% var skogsmark

Historia 
Ett ålfiske vid Skeens beläget efter Bolmens utlopp är känt från  1100-talet. Nydala Kloster ägde då fiskerättigheterna efter att ha köpt eller fått rättigheterna av dåvarande konungen Knut Eriksson.  Skeen nämns i flera av Sveriges äldsta bevarade pergamentbrev på grund av sitt rika fiske.  1326 skänker Bo Polen till Gudhem och Nydala kloster en skogslott i Näs som ligger i Annerstad för uppförande av byggnader till fisket i Skeen. 1381 byter lagmannen i Uppland Karl Ulfsson en gård i Näs, 3 gårdar i Romborna, en i Litlathorp (nu Lillarp) och 2 i Öggiathorp (nu Öjarp) allt i Annerstad mot klostrets egendom på Selaön i Mälaren. 1402 skänker Erland Kure en gård i Skeen till Nydala kloster. Kanatorp numera Kannarp omnämns redan på 1300-talet. Annerstads socken tros ha rötter till elvahundratalet. 1371 skrivs ortens namn Anderstadha. 1371 är herr Jakob kyrkoherde och efter honom nämns herr Håkan som kyrkoherde 1383 och 1400.

Piksborg 
Bland sevärdheterna finns resterna av medeltidsborgen Piksborg. Borgen brändes 1434, under Engelbrektsupproret och idag minner bara vallarna och borgkullen om borgen. En utgrävningen 1908 resulterade i rika fynd. En del av dessa finns på  Smålands museum i Växjö. Fyndfattigdomen vid utgrävningar av medeltida borgar är ett vanligt fenomen i Småland. Borgarna har lämnats i god ordning och inte bränts ner bebodda. Piksborg har däremot givit ett  rikt fyndmaterial. Undersökningen 1908 av cirka  m² gav över  fynd, varav hela 390 mynt.

Kungaborgen Piksborg kom till under 1360-talet och existerade i nästan hundra år. Piksborg läge i Annerstad socken vid sjön Bolmens sydspets var strategiskt. Piksborg lämningar utgör en fyrsidig delvis konstgjord borgkulle omgiven av en lägre vall. Borgkullen omges av grav och på landsidan ytterligare en vallgrav. Borgen hade fler anläggningar på andra mindre holmar vid borgområdet. Vid anläggandet av Bolmen Halmstad järnväg skadades området för förborgen. Husgrunder finns inte kvar av borgen bara en källargrop. Piksborg var en träborg. 1908 års undersökning var i det närmaste total. Myntfynden har daterat borgens användningstid. Fynden innehåller förarbeten och restprodukter från metallbearbetning. Metallproduktionen har inte bara täckt borgens behov utan skett för ett omland. Piksborgs relation med omlandet i varuproduktionen, handeln och kontroll kan diskuteras.

Borgen har förklarats vara en del av det danska borgbyggande i södra Småland under 1360-talet. Piksborg är belagt första gången 1402. Valdemar Atterdag erövrade Finnveden 1361 och byggde borgar här men uppgiften är omstridd. Atterdag behärskade området under några år (Härenstam 1946:53ff). Abraham Brodersen var herre över Piksborg och hade svärsonen Peter Nilsson (snedbjälke) som fogde på Piksborg  1403-1411. Möjligen fungerade Peter Nilsson som Brodersens ”läntagare” och skötte borgarna i Finnveden i början av 1400-talet.

Annerstad 
Nuvarande kyrkan i Annerstad är den andra och föregångaren var en medeltida stenkyrka troligen från 1100-talet med långhus, kor och absid och fristående klockstapel. Kyrkan brändes av danskarna  i kriget 1563-1570 och återuppbyggdes efter bidrag av kungen Johan III. Nya kyrkan ligger med en tidigare skola, numera församlingshem, och prästgård i sin omedelbara närhet.

På den gamla kyrkans kyrkogård finns äldre gravvårdar av stort värde. Den äldsta graven är från 1500-talet en liggande häll som berättar om den sista katolska prästen i socknen. Två också liggande hällar är daterade till 1600-talet. En liten stående sten från samma tid. Två gravstenar och ett smideskors härrör från 1700-talet. Yrkestitlar på gravvårdar som pappersfabrikanten, handlaren, brukspatron och trotjänarinna berättar om byns och socknens historia. 

Annerstads kyrkby var en stor by och belägen huvudsakligen vid Bolmån. Byn hade garveri, färgeri samt Kronobergs mejeribolags mejeri.

Skeen 
Den mest betydande orten är Skeen, vid samma å, som på 1800-talet hade gästgivargård och poststation. Skeen var viktig i trafiken mellan Växjö och Halmstad med sitt gästgiveri. Resande bjöds måltider och gården höll hästar för resande. 1868 öppnades postkontor i Skeen. Postkontoret anknöts först till gästgiveriet i stathuset. Diligenserna bytte hästar. Under 1880-talet flyttade poststationen till Nygård som låg i andra änden av Skeen. Sommartid på 1880-talet befordrades posten mellan byarna Bolmen och Skeen av ångbåten ”Ebbe” som transporterade gods och resande.

Skeens kvarnhistoria är känd sedan 1381 då Upplands lagman Karl Ulfsson Sparre gav en kvarn till Skeen till Nydala kloster. Kvarnens goda vattentillgång oavsett torka eller frost gjorde att den hade stort omland. Från 1600-talet var kvarnarna tullkvarnar och bönderna malde med kvarntull. Kvarntull innebar att mjölnaren fick säd eller mjöl i ersättning för malningen. Under 1700-talet blev kvarnarna större men samtidigt färre. Vattenkvarnarna försvann när vattenflödet togs över av elproduktion i vattenkraftverk.  Brogårds kvarn som var den sista revs 1951.

Skeens pappersbruk anlagt 1681 var den första industrin i trakten. Det var verksamt i 170 år med vattenkraft som drivkraft. Linnelump var råvara i pappersproduktionen. Grundare var kyrkoherde Johannes Wallinus. Tredje generationens ägare till bruket Lars Lemchen tog över genom köp och giftermål och lät svågern Magnus Norlander arrendera halva bruket. Dessa skickliga mästare i papperstillverkning blev brukets höjdpunkt. Pappersbruket och Norregården låg på Munkholmen. 1805 brann båda byggnaderna ner men var snart uppbyggda igen. Brandrisken gjorde att huvudbyggnaden inte återuppfördes utan en flygelbyggnad som klarat sig undan lågorna utnyttjades istället. Redan 1819 brann pappersbruket åter upp. Det byggdes upp igen på en mindre holme. Bruket upphörde 1851 då linnelumpen inte gick att skaffa fram och cellulosa hade ersatt den.

Häradsskrivaren Olof de Werdier flyttade 1850 till Annerstad, där han förvärvade egendomen Skeen. Han idkade färgerirörelse. Olof de Werdier avled 1863 och då såldes Skeen till Handelsbolaget Holmgren Möller & Co. i Göteborg. 1872 återkom Skeeen i släktens ägo då Olof de Werdiers svärson Frithiof Sandberg, inköpte det.

Miljön i Skeen förändrades 1954 då kraftverket, som utnyttjar en fallhöjd på 9,6 meter stod klart. Den gamla byn fick rivas och alla byggnader dränktes i kraftverksdammen. Den gamla kulturmiljön i Skeen gick förlorad.

Förhistoria

Fornminnesinventeringen år 2000 
Annerstad socken hade efter inventeringen 2000 180 registrerade fornlämningslokaler vilket är 1,5 platser per kvadratkilometer varav 78 % av totala antalet var nya registreringar 2000. Annerstad har fler lämningar registrerade men 180 är alltså klassade som fornlämningar med starkare lagskydd medan de övriga kulturhistoriska lämningarna inte har samma starka lagskydd. I Annerstads socken nyregistrerade ett 25 meter stort och 2,5 meter högt röse (RAÄ nr 69). En boplats påträffades efter ett fynd av en skivskrapa av flinta och flera avslag på en motocrossbana (RAÄ nr 94). I Annerstads hittades också en  rektangulär fångstgrop med kallmurade sidor (RAÄ nr 134). En nyfunnen hällristning vid Marsjö (RAÄ nr 71) har två inristade fotsulor och ett hundratal älvkvarnar, medan Annerstad i övrigt bara har en annan älvkvarnsförekomst. Annerstad krävde betydligt mera tid än de 2,5 kvadratkilometer per anställningsdag som hade beräknats före inventeringen.

Antalet registrerade förhistoriska gravar var  458 varav 57 med noteringen inprickas ej. Av dessa var 399 registrerade på gravfält. Den vanligaste anläggningen var runda högar med 388 gravar. Runda mindre högar är i Finnveden oftast från sen järnålder, Runda röse var 6 stycken och ett röse var ovalt. Det fanns sexton runda fyllda stensättning medan runda övertorvade stensättning var arton. Sammanlagt alltså 34 runda stensättningar. Övertorvade triangulära stensättningar fanns bara en liksom en övertorvad oregelbunden stensättning. Antalet fyllda treuddar var 8 stycken och dessutom tillkom två övertorvade treuddar. alltså totalt tio. Endast en domarring medan antalet resta stenar var elva Slutligen registrerades 6 hällkistor men den hällkistan Stora rör utgick efter en undersökning. Antalet gravar från stenåldern med fem hällkistor registrerade och de sju rösena från bronsåldern är ett normalt antal gravar och det finns flera socknar med fler lämningar av detta slag men antalet järnåldersgravar på gravfält är högt.

Större område av värde för fornminnesvården 
Mellan Annerstads och Angelstads kyrkbyar med Bolmen som avgränsning i väster och sjön Kösen i öster och Bolmån i söder finns värdefulla miljöer med fornlämningar. Vid Haganäs, finns stora områden med röjningsrösen (RAÄ nr 70 och 155). Ett gravfält med en treudd, en järnåldersdös, och ett röse och dessutom resta och kantställda stenar (RAÄ nr 58) ger ytterligare tyngd åt området. Ett ensamliggande röse finns också(RAÄ nr 64). Djurarp, Ularp, Marsjö och Öjarp har omkring tjugo fossila åkrar med röjningsrösen, som också har gravar och älvkvarnar. Omkring tio gravfält från yngre järnålder finns inom området. Hela detta stora fornlämningsområden är värt att bevara. Vid Södragården i Ularp finns intill sjön Kösen ett nyupptäckt område med fossil åkermark, en älvkvarnsförekomst samt en gravgrupp med vardera ett röse, en hög, en rund stensättning och en treudd (Angelstads socken, RAÄ nr 95-97). Höggravfälten i Marsjö, Skeen och Norret kan också verka som exempel på särskilt värdefulla fornlämningslokaler (Annerstads socken, RAÄ nr 110, 102 och 104). Sundranäs har två stora områden med fossil åkermark (Annerstad sn, RAÄ nr 50 och 136) med stenåldersboplats inom ett område (RAÄ nr 135). Vid Norrnäs udde finns en övergiven gårdstomt (RAÄ nr 167). Platsens område med fossil åkermark har diffusa lämningar efter en möjlig  befäst medeltida gård (RAÄ nr 44, 46). Romborna i Annerstads finns ett gravfält med hela 99 högar och en treudd (RAÄ nr 120). Boplatser och fyndplatser återges detaljerat i tabellen nedan.

Fornminnen 
Socknen är rik på fornlämningar från förhistorisk tid. I fornsök finns 341 platser noterade och det finns lämningar från stenålder, bronsålder och järnålder. Flera stora järnåldersgravfält är kända.

Kulturhistoriska lämningar från senare tid

Vägar 
Väghållningsstenar är minnesmärke från äldre tiders vägunderhåll. Fram till 1920-talet ansvarade jordbruksfastigheterna för underhållet av vägar. Gårdarnas väglotters storlek bestämdes fastighetens skattekraft. På 1920-talet övertog vägkassorna uppgiften och väghållningsdistrikt organiserades. Vid första inventeringen av fornlämningar 1950 fanns en trästolpe bevarad i Vrå socken (RAÄ nr 20). Nya fynd vid 2000 års inventering är 8 väghållningsstenar belägna längs en äldre nu övergiven väg på en 1500 meter lång sträcka vid Bolmaryd i Annerstads socken (RAÄ 197-202).  Samma vägsträckning har fler väghållningsstenar registrerade (RAÄ nr 151, 152 m.fl.) och dessutom två så kallade makadamslagningsplatser (RAÄ nr 226 och 235). De senare är stenar som används som stöd då stenar har knackats till makadam med slägga för hand. Dessa stenar har gropar, som utbildats vid denna manuella tillverkning av makadam. I Annerstad finns också en hålväg noterad som fornlämning.

Tjärtillverkning 
Platser där man i äldre tid tillverkade trätjära är vanliga i skogsbygden. Mängden varierar från socken till socken och till exempel har 82 stycken platser registrerats i Västra Torsås socken. Där var alla anläggningar av typen tjärdalar. Mindre anläggningar för rent husbehov av tjära finns i Kronobergs läns västra delar. Dessa kallas för tjärstenar och bestod av antingen en jordfast eller lös större sten som har uthuggna rännor för att leda tjäran ner i ett uppsamlingskärl. Annerstads enda registrerade plats ligger i Byholma och är en övertorvad tjärdal 15 meter lång och 5 meter bred med en ränna 2 dm djup. Fornlämningen ligger på fastigheten Äsenäs (RAÄ 223:1).

Järntillverkning 
Platser där järn har tillverkats i primitiva ugnar hittades också vid inventeringen. De består av slaggvarp och/eller förekomster av slagg. I Annerstads gamla landskommun har Torpa socken flera av dessa platser. Ett exempel  i Torpa ligger intill ett mindre vattenfall i trädgården till Lilla Ränte (RAÄ nr 85). I Annerstad har 4 sådana platser registrerats men uppgifterna är knappa. På en plats i Skäckarp fanns en 12x 5 meter stor slaggförekomst nära ett mindre vattendrag där det legat en kvarn. De andra tre platserna har hämtats från tidigare uppgifter i litteraturen. Järntillverkning har inte varit stor i socknen. Åldern på platserna är osäker och de kan vara förhistoriska eller medeltida.

Namnet
Namnet (1371 Anderstadha), har ett förled som troligen har sitt ursprung i ett mansnamn Andor. Efterledet stad betyder ställe.

Se även
Annerstads församling
Lista över fasta fornminnen i Ljungby kommun (Annerstad)

Referenser

Externa länkar

}
Rotar för Ljungby kompani i Annerstads socken (privat webbplats)
Annerstads hembygdsförening

Socknar i Sunnerbo härad
Indelningar i Ljungby kommun