kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lasering

Lasering är målning med transparent färg, kallad lasyr eller lasur. Den transparenta färgen har en mindre andel pigment än täckande färg, eller är gjord med laserande pigment, alltså pigment som i sig själva inte är täckande.

Användning 
Inom konstmåleriet används lasering för att modifiera en torkad och kraftig undermålnings färg eller gråskala. Själva målningen kan byggas upp i flera laserande lager. Det är en tidsödande metod, men den skänker en målning ett djup och en lyster som skulle vara svårt att få fram om färgerna blandades direkt i ett enda lager. Lasyren är i dessa fall oftast oljefärg eller akrylfärg, men även gouache och vattenfärg förekommer.

Inom hantverksmåleriet finns två sätt att använda lasyr. Ibland - ofta i utvändigt måleri - vill man låta underlagets egenskaper synas genom färgskiktet och på så sätt skapa vad som kan upplevas som en "levande" yta. Man kan också bygga upp en yta med flera laserande skikt på en täckmålad grund.

Målningstekniker som marmorering (marmorimitation) och grisaille (stuckaturimitation) bygger på lasering i många lager, och detsamma gäller ådring (träimitation) som i äldre måleri ofta helt enkelt kallades lasering. Under det senare 1900-talet började hantverksmåleriet  experimentera med lasering som inte hämtade sina förebilder i andra material utan var betydligt friare i uttryck och färgval.

Pigment för lasyrfärger 
Pigment har olika täckkraft, och i laserande färg är det en fördel om pigmenten i sig själva är laserande. En lärobok i ådring och marmorering från 1989 anger följande pigment som laserande:

Gula och gulbruna pigment: Obränd terra.

Bruna och brunröda pigment: Bränd terra,  brun umbra, bränd umbra och  caput mortuum.

Brunsvarta pigment: Kasselbrunt (Van Dyke-brunt).

Röda och rödvioletta pigment: Krapplack.

Gröna och grågröna pigment: Grön umbra, rå umbra och cyprisk umbra (delvis laserande).

Källor

Se även
 Undermålning
 Chiaroscuro
 Grisaille
 Fernissa

Måleritekniker
Verdacchio

Verdacchio är en typ av gröngrå undermålning med till exempel färgen grönjord. Tekniken sägs vara bra för att få fram naturliga hudtoner. Leonardo da Vinci använde denna teknik när han målade Mona Lisa.

Målarkonst
Skäfthammars socken

Skäfthammars socken i Uppland ingick i Olands härad, ingår sedan 1974 i Östhammars kommun och motsvarar från 2016 Skäfthammars distrikt.

Socknens areal är 43,44 kvadratkilometer varav 41,78 land. År 2000 fanns här 2 710 invånare. Tätorten och bruket Gimo med sockenkyrkan Skäfthammars kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Skäfthammars socken har medeltida ursprung.
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Skäfthammars församling och för de borgerliga frågorna bildades Skäfthammars landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Olands landskommun som upplöstes 1974 då denna del fördes till Östhammars kommun. Församlingen uppgick 2014 i Skäfthammar-Hökhuvuds församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Skäfthammar, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Olands härad. De indelta soldaterna tillhörde Upplands regemente, Olands kompani.

Geografi
Skäfthammars socken ligger sydväst om Östhammar med Olandsån i öster. Socknen har odlingsbygd i öster vid ån och är i övrigt en skogsbygd.

Länsväg 292, i öst-västlig riktning och länsväg 288, i nord-sydlig riktning, samt Dannemora-Hargs Järnväg korsar socknen.

Fornlämningar
Från järnåldern finns sju gravfält. En runsten vid Gimo är funnen.

Namnet
Namnet skrevs 1291 Skieptambri och kommer från två byar med detta namn. Namnet innehåller skäpte (bergutsprång, höjdutsprång) och hammar (stenig höjd, stenbacke) syftande på en höjd vid byarna.

Före 22 oktober 1927 skrevs namnet även som Skäpthammars socken.

Referenser

Se även
Skäfthammars församling
Lista över fasta fornminnen i Östhammars kommun (Skäfthammar)

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse: statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Uppsala län, del 2 Hermes 1949 libris

Externa länkar

Indelningar i Östhammars kommun
Socknar i Olands härad
Skäfthammars församling

Skäfthammars församling var en församling i Hökhuvud, Ekeby och Skäfthammars pastorat i Olands och Frösåkers kontrakt i Uppsala stift i Svenska kyrkan. Församlingen låg i Östhammars kommun i Uppsala län. Församlingen uppgick 2014 i Skäfthammar-Hökhuvuds församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen utgjorde under medeltiden ett eget pastorat för att därefter senast från 1500-talet till 1962 vara annexförsamling i pastoratet Hökhuvud och Skäfthammar. Från 1962 till 1972 var den annexförsamling i pastoratet Ekeby och Skäftshammar. Från 1972 var församlingen annexförsamling i pastoratet Hökhuvud, Skäfthammar och Ekeby.

Församlingen uppgick 2014 i Skäfthammar-Hökhuvuds församling.

Kyrkor 
 Skäfthammars kyrka

Se även 
 Skäfthammars socken

Källor 

Historiska församlingar i Uppsala stift
Indelningar i Östhammars kommun
Fagereds pastorat

Fagereds pastorat var ett pastorat inom Svenska kyrkan i Falkenbergs kontrakt av Göteborgs stift. Pastoratskod: 081504. Pastoratet uppgick 1 januari 2017 i Falkenbergs pastorat.

Pastoratet låg i Falkenbergs kommun och utgjorde en kyrklig samfällighet med medeltida ursprung, och omfattade sedan år 1971 följande församlingar:

 Fagereds församling
 Källsjö församling
 Ullareds församling
 Älvsereds församling

Pastoratet omfattar samhällena Fagered, Fridhemsberg, Källsjö, Lia, Ullared och Älvsered med kringliggande landsbygd och ligger både i landskapet Halland och i Västergötland.

Series Pastorum

Lista över kyrkoherdar i Fagereds pastorat

Lista över komministrar i Fagereds pastorat

Källor

Fotnoter

Tryckta källor

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Göteborgs stifts webbplats

Historiska pastorat i Göteborgs stift
Ullareds kyrka

Ullareds kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Ullareds församling i Göteborgs stift. Den ligger i samhället Ullared i Falkenbergs kommun.

Historia 
En kyrka från 1200-talet föregick dagens kyrka och revs 1828 då denna uppfördes. Vid arkeologiska undersökningar 2002-2003 av resterna efter medeltidskyrkan fann man att dess plan bestod av ett rektangelformat långhus och ett något smalare, rakt avslutat kor med huvudingång genom ett vapenhus på södra sidan av långhuset. Kyrkan var 18 x 9 meter. Dess öde var beseglat 1827 då Kungl. Maj:t beviljade rikskollekt åt en ny kyrka i Ullared.

Kyrkobyggnaden 
På den föregående kyrkans grund uppfördes dagens kyrka 1829. Den är uppförd i vitputsad sten av byggmästare Bengt Larsson från orten efter ritningar utförda av Samuel Enander vid Överintendentsämbetet och invigdes den 8 oktober 1829. Byggnaden är 25 x 13 meter. År 1843 tillkom dekorationsmålningar i taket utförda av Theodor Mohme från Öxnevalla. De är originella med små träd och buskar på rad vid tunnvalvets takfot.

Inventarier 
Cuppan till en dopfunt från 1200-talet huggen i granit vid Funtaliden i Fagereds socken. Den är 50 cm hög, cylindrisk och saknar ornament och uttömningshål. Funten har en dopskål av mässing från 1700-talet. När den nya kyrkan byggdes, togs denna dopfunt bort och användes av en smed till härdning. Den har emellertid reparerats och återförts till kyrkan och står på en nyhuggen fot med fyrkantig fotplatta. 
Då stendopfunten inte fanns på plats, användes en dopfunt av trä från 1700-talet, som fortfarande är bevarad.
Altartavlan är från slutet av 1600-talet eller början av 1700-talet. Theodor Mohme har här lagt till en scen från Golgata. Altaruppsatsen är tillverkad 1841 av Johannes Andersson i Mjöbäck och har ett par kolonner som bär ett rakt överstycke. 
Även predikstolen är tillverkad av Johannes Andersson 1843 och bemålades samma år av Theodor Mohme. Den gamla predikstolen från 1600-talet är numera försvunnen.
Nattvardskärlen är från 1638 och paténen från 1850.
Kyrkkistan inköptes och målades 1837.
Kyrkans golvur är en gåva från 1846 och tornuret skänktes 1952.
Lillklockan är omgjuten 1808 av Anders Öfverström i Göteborg. Storklockan göts 1924 av Ohlssons klockgjuteri i Ystad. Båda har inskription.

Orgelverk 
Den första piporgeln i kyrkan byggdes 1853 av Carl Nilsson och hade ursprungligen nio stämmor på en manual. Den utökades 1884 av samme byggare till tio stämmor. Spelbord med pedal är magasinerade i kyrkans torn, jämte diverse pipmaterial (trä och tenn). Orgelhusets fasad används fortfarande.

År 1934 genomgick orgelverket en omfattande ombyggnad och en pneumatisk tvåmanualig orgel med arton stämmor byggdes av A. Magnusson Orgelbyggeri AB.

Dagens orgel är byggd 1982 av Tostareds Kyrkorgelfabrik och har tjugo stämmor.

Bilder

Referenser

Informationsblad i Ullareds kyrka

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Falkenbergs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1829
1829 i Sverige
Senj

Senj (tyska/ungerska: Zengg) är en kuststad och turistort i Kroatien vid Adriatiska havet mellan Rijeka och Zadar. Staden har 8 132 invånare och ligger i Lika-Senjs län.

Historia 
Senj var befolkad redan under förhistorisk tid. De första bosättarna var illyrerna. En bosättning kallad Attienities på platsen för dagens Senj nämns i ett grekiskt dokument från 300-talet f.Kr.. Romarna kallade senare bosättningen för Senia. Under 600-talet utförde avarerna räder mot staden och samma århundrade anlände kroaterna och bosatte sig i Senj. 1169 grundades ett katolsk stift i staden. 1184 skänkte den ungersk-kroatiska kungen Béla III staden till Tempelherreorden och 1271 hamnade Senj i den kroatiska adelsfamiljen Frankopans ägo. 1558 stod fästningen Nehaj färdig. Denna var tänkt att skydda staden från osmanerna. De många krigen med Osmanska riket varade fram till 1600-talet och många flyktingar i näromliggande områden sökte skydd i Senj. Staden Senj blev ett starkt fäste för uskokerna. Under den österrikiska förvaltningen på 1700-talet utvecklades staden. En väg byggdes till Karlovac. 1873 byggdes en järnväg som länkade Senj till Rijeka.

Se även 

 Podgorje

Orter i Lika-Senjs län
Mariann Andersson

Mariann Andersson, född 1937 i Göteborg, är en svensk journalist och författare, bosatt i Uppsala sedan 1986.

1971 startade hon Alida Bokservice, "Sveriges första feministiska förlag", senare omdöpt till Alida bok. Hon har också arbetat som journalist för TT, Svenska Dagbladet, Göteborgs-Posten och Upsala Nya Tidning.

Bibliografi
Vägen ut eller Det grymma manssamhället (1971, 2002)
Det kvinnliga tänkandets betydelse (1974, 2000)
Ljusets barn i mörkrets våld (1998),

Källhänvisningar

Födda 1937
Svenskspråkiga författare
Svenska journalister under 1900-talet
Författare från Göteborg
Kvinnor
Levande personer
Journalister från Göteborg
Binär matris

En binär matris, eller en noll-ett matris, är en matris vars element bara består av 1:or eller 0:or.

Boolska operatorer
De boolska operatorerna ∧ (och) och ∨ (eller) definieras för vanliga boolska variabler b1 och b2 genom:

b1 ∧ b2 är 1 om både b1 = 1 och b2 = 1, annars 0.
b1 ∨ b2 är 1 om minst en av b1 och b2 är 1, annars 0.

Definition av Boolska operatorer för matriser.
Låt  och  vara binära matriser med lika antal rader och kolonner. Då definieras A ∨ B och A ∧ B som  resp

Exempel 
Vi har två 1-0 matriser A och B.

Om vi väljer att förena A och B (A ∨ B)

Om vi väljer att A och B ska mötas (A ∧ B)

Boolska produkten

Låt nu A vara en m×k 0-1 matris och b en k×n 0-1 matris. Då definieras den boolska produkten av A och B betecknad A ⊙ B som m×n-matrisen C med

Rekonstruktion från rad- och kolonnsummor

Om elementen i en binär matris kan återskapas från dess rad- och kolonnsummor kallas den på engelska en "lonesum"-matris. 

Antalet distinkta n×k-matriser med denna egenskap ges av polybernoullitalet , där

och  betecknar ett andra ordningens stirlingtal.

Externa länkar 

Abstrakt algebra
Abu Hamza al-Muhajir

Abu Hamza al-Muhajir, eller Abu Ayyub al-Masri, född omkr. 1968 i Egypten, död omkring 18 april 2010 nära Tikrit i Irak, anses ha efterträtt Abu Musab al-Zarqawi (dödad 7 juni 2006) som ledare för al-Qaida i Irak, som är en av grupperna i den irakiska rebellrörelsen.

Mycket lite är känt om honom. Man är faktiskt inte ens säkra på om Abu Hamza al-Muhajir eller Abu Ayyub al-Masri är hans rätta namn. Man vet emellertid att han på 1980-talet var medlem i muslimska brödraskapet och i Egyptens islamiska jihad som anses utgöra en del av Usama bin Ladins nätverk al-Qaida. I slutet av 1990-talet begav han sig troligen till Afghanistan och fick "specialistutbildning" som sprängämnesexpert i al-Qaidas träningsläger. Amerikanska bedömare tror att han blev ungefär 40 år gammal och att han sedan 1980-talet hade haft nära kontakter med Ayman al-Zawahiri som anses ha varit andremannen i al-Qaida. Han dödades omkring den 18 april 2010 av en raketattack utförd av amerikansk och irakisk militär.

Källor

Al-Qaida
Islamister
Egyptier
Män
Avlidna 2010
Födda 1960-talet
Commerce

Commerce är ett köpcentrum i Skövde centrum med cirka 50 butiker och restauranger. Commerce köpcentrum byggdes 1990 när dåvarande Commerce slogs ihop med Domus genom att Långgatan som tidigare delade de båda varuhusen byggdes över. I och med detta bildades Skövdes och Skaraborgs första galleria. 

Commerce har ingångar från Hertig Johans torg i söder, Rådhusgatan och Sandtorget i öster och Lögegatan i väster. Ursprungligen fanns även en ingång från Torggatan i norr men sedan Stadium byggt om och tagit över butikslokalerna på båda sidor om den ursprungliga gången har ingången stängts. Detta har varit föremål för en långdragen debatt i lokalmedia och kommunpolitiken eftersom det i detaljplanen för Skövde centrum slås fast att Commerce ska hållas öppet i alla väderstreck. 

På Commerce finns ett parkeringshus i tre plan som nås från två infarter på Lögegatan. Med kollektivtrafik nås Commerce lättast via Sandtorget och Hertig Johans torg i direkt anslutning till köpcentret där stadsbussar stannar eller Skövde resecentrum cirka 300 meter gångväg från Commerce där tåg och regionala bussar stannar.

I Commerce källare fanns tidigare en bowlinghall, som idag har flyttat till Arena Skövde.

Köpcentrumet är det första köpcentrumet i Sverige som erbjuder gratis surfande genom ett trådlöst nätverk.

Externa länkar 
 
 

Köpcentrum i Västra Götalands län
Byggnader och anläggningar i Skövde
Carl Nilsson (orgelbyggare)

Carl Nilsson, född 28 januari 1818 i Ålarp, Fagereds socken, död 24 december 1903 på Landbogården i Ullareds socken, var en svensk hemmansägare, snickare, klockare, orgelbyggare och organist i Ullared.

Biografi
Nilsson var son till bonden Nils Larsson och Gunnel Olofsdotter. Gift den 4 juli 1851 Okome kyrka med Annika Hansdotter, född 1821 i Boarp, Okome socken, död 1874 på Landbogården, dotter till bonden Hans Andersson och Anna Beata Johansdotter. 
Sannolikt hade Nilsson sysslat med orgelbyggande redan i sitt hem i Ålarp. Förmodligen arbetade han hos någon orgelbyggare i Småland, och startade eget efter ankomsten till Ullared år 1850.
Nilsson blev efter en del tvister med den gamle klockaren, Lars Persson i Äspenäs, småningom vald som församlingens organist och klockare år 1855, vilket slutligen, sedan han ”med wederbörligt Examensbetyg styrkt sig wara Competent till Orgenist och Klokaretjensten”, stadfästes vid sockenstämman i Ullared den 8 mars 1857.
Orgelbyggarvekstaden låg i en gårdslänga på Ullared Bengt Persgård eller Landbogården strax intill Ullareds kyrka. Den ödelades av en brand på 1940-talet.

Orgelbyggen

Kyrkliga inventarier
 Predikstol i Morups kyrka, Halland 1856 och till samma kyrka en altaruppsats och altarring 1863.

Referenser
 Sockenstämmoprotokoll och kyrkböcker
 Artikel: 'Kort historik över kyrkobyggen i Ullared', Gösta Runevad 1982

Göteborgs stifts orgelinventering 2006–2008

Noter 

Svenska orgelbyggare
Födda 1818
Avlidna 1903
Män
Personer från Fagereds socken
Svenska orgelbyggare under 1800-talet
Svenska Sockerfabriks AB

Svenska Sockerfabriks AB (SSA, Sockerbolaget) var ett svenskt livsmedelsföretag.

Bolaget grundades 1907 genom att 21 svenska råsockerbruk och 10 raffinaderier slogs samman. År 1936 slogs företaget samman med Mellersta Sveriges sockerfabriksaktiebolag, och fick sockermonopol som eliminerade konkurrens inom svensk produktion och försäljning av socker. Industrimannen Gustaf Ekman satt med i styrelsen från första början. Bolaget hade sitt säte i Malmö. År 1968 ombildades bolaget till AB Cardo med dotterbolaget Sockerbolaget AB. 1993 såldes Sockerbolaget av Cardo till den danska sockerproducenten Danisco.

Före DuPonts övertagande av Danisco år 2011, styckade man år 2009 av sockerverksamheten (Danisco Sugar) och sålde det till tyska Nordzucker. Före detta Danisco Sugar heter nu Nordic Sugar, men man fortsätter att använda varumärket Dansukker.

Förhistoria
Sveriges första betsockerbruk anlades i Malmö 1837 av N. A. Barck. Det Skånska Sockerfabriksaktiebolaget grundades 1853 och år 1854 startades en ny betsockerfabrik i Landskrona under ledning av Justus Tranchell, svensk betsockersindustris grundare.

Verkställande direktörer
1948–1967 - Sven Hammarskiöld
1967–1974 - Ernst Herslow 
1974–1976 - Bengt Dieden
1977–1981 - Hans-Erik Leufstedt
1981–1988 - Svante Wramstedt 
1988–1992 - Bertil Jarblom 
1993–???? - Bernt Gustafsson

Referenser

Sveriges industrihistoria
Ej längre existerande svenska livsmedelsföretag
Företag bildade 1907
Företag upplösta 1993
Alfred DiMora

Alfred J DiMora, född i Rochester, New York, USA. Grundaren av företaget DiMora vilket har byggt exklusiva bilar sedan 1970-talet. Kända modeller är Clenet och Sceptre.

Utvecklar idag världens dyraste bil, DiMora Natalia SLS 2, som säljs för 14,5 miljoner kronor.

Referenser

Noter

Externa länkar
 DiMoras biografi

Personer inom USA:s näringsliv
Män
Födelseår saknas
Levande personer
Personer från Rochester, New York
Halv storaxel

Halva storaxeln används i geometrin för att beskriva storleken hos ellipser och hyperbler.

Ellipsen 
Storaxeln hos en ellips är dess längsta diameter, en linje som går genom mitten och bägge brännpunkterna, med ändpunkterna på de mest åtskilda delarna av figuren. Halva storaxeln är hälften av denna sträcka, från mitten genom en brännpunkt till ellipsens kant.

Halva storaxelns längd  är knuten till halva lillaxeln  genom excentriciteten  och semi-latus rectum  på följande sätt:

.
.

En parabel är gränsfallet av en serie ellipser där en av brännpunkterna hålls konstant medan den andra tillåts avlägsna sig godtyckligt långt i en konstant riktning medan  hålls konstant. Alltså går  och  mot oändligheten,  snabbare än .

Halva storaxel är medelvärdet av det största och minsta avståndet från en brännpunkt till punkterna på ellipsens omkrets. Betrakta nu ellipsens ekvation i polära koordinater, med en brännpunkt i origo och den andra på den positiva x-axeln: .
Medelvärdet av  och , är .

Hyperbel 

Hyperbelns halva storaxel  är hälften av avståndet mellan grenarna; om detta är a i x-axelns riktning blir ekvationen:

Uttryckt i semi-latus rectum och excentriciteten:

Astronomi

Omloppstid 

I den celesta mekaniken är omloppstiden  hos en liten kropp som kretsar runt en större centralkropp i en cirkulär eller elliptisk omloppsbana:

 

där:
 är omloppsbanans halva storaxel
 är gravitationsparametern

Märk att alla ellipser med samma halva storaxel har samma omloppstid, oavsett excentriciteten.

I astronomin är halva storaxeln ett av de viktigaste banelementen i en omloppsbana. I solsystemet knyts halva storaxeln hos kroppar som kretsar runt solen till omloppstiden av Keplers tredje lag,

där T omloppstiden mätt i år, och a är halva storaxeln mätt i astronomiska enheter. Detta uttryck visar sig vara ett specialfall av Isaac Newtons allmänna lösning av tvåkropparsproblemet:

där G är gravitationskonstanten, M är centralkroppens massa och m är den kretsande kroppens massa. Oftast är centralmassan så mycket massivare än den kretsande kroppen att m kan försummas. Gör man det antagandet och använder man sig av typiska astronomienheter resulterar i Keplers enklare ekvation.

Medelavstånd 
Det sägs ofta att halva längdaxeln är "medelavståndet" mellan huvudkroppen (vid en av ellipsens brännpunkter) och den kretsande kroppen. Detta är inte helt korrekt, eftersom det beror på hur medelvärdet beräknas:

 medelvärdet över excentriska anomalin är faktiskt halva storaxeln.
 medelvärdet över sanna anomalin (vinkeln mellan storaxeln, brännpunkten och kroppen) är halva lillaxeln .
 medelvärdet över medelanomalin ger slutligen tidsmedelsvärdet (vilket är vad "medelvärdet" oftast avses av lekmän) .

Referenser 

 Jeremy B. Tatum, Celestial Mechanics, Chapter 9 - The Two Body Problem in Two Dimensions (2004)
 Darren M. Williams, Average distance between a star and planet in an eccentric orbit, American Journal of Physics, November 2003, Volume 71, Issue 11, pp. 1198-1200

Kägelsnitt
Astrodynamik
Celest mekanik
Birationell geometri
E117

E117 är en europaväg som går från Ryssland via Georgien till Armenien. Längd 1 050 km.

Sträckning 
Mineralnyje Vody - Naltjik - Vladikavkaz - (gräns Ryssland-Georgien) - Tbilisi - (gräns Georgien-Armenien) - Vanadzor - Jerevan - Goris - Meghri

Standard 
Landsväg. Nära gränsen Ryssland-Georgien korsar vägen bergskedjan Kaukasus, genom ett 2379 m högt bergspass (på den georgiska sidan). Det är högre än någon europaväg i Europa. Denna sträcka är inte pålitlig på vintern på grund av snöstormar, utan är tidvis stängd.

Vladikavkaz ligger i Nordossetien, ett område som man av svenska UD avråds (2006) att besöka.

Anslutningar till andra europavägar 
E50
E60
E001
E002

Se även 
Georgian Military Road (engelska)

Källor

Europavägar
Vägar i Ryssland
Vägar i Georgien
Vägar i Armenien
E119

E119 är en europaväg som går från Ryssland till Azerbajdzjan. Vägens längd är 2 630 kilometer.

Sträckning 
Moskva - Tambov - Povorino - Volgograd - Astrachan - Machatjkala - (gräns Ryssland-Azerbajdzjan) - Kuba - Baku - Alyat - Astara. Astara ligger vid gränsen till Iran.

Standard 
Vägen är landsväg.

Källor

Externa länkar

Europavägar
Vägar i Ryssland
Vägar i Azerbajdzjan
E121

E121 är en europaväg som går från Ryssland via Kazakstan till Turkmenistan. Vägen är cirka 2 700 km lång och går mestadels i Asien.

Sträckning
Samara - (gräns Ryssland-Kazakstan) - Oral - Atyraw - Beineu - Shetpe - Zhetybai - Fetisovo - (gräns Kazakstan—Turkmenistan) - Bekdash - Türkmenbaşy - Serdar - gränsen Turkmenistan-Iran

Anslutningar till andra europavägar

Källor

Europavägar
Vägar i Kazakstan
Vägar i Turkmenistan
E123

E123 är en europaväg som går från Ryssland via Kazakstan och Uzbekistan till Tadzjikistan. Den är 2 840 km lång, och går helt i Asien och inte i Europa.

Sträckning
Tjeljabinsk - (gräns Ryssland-Kazakstan) - Qostanaj - Esil - Derzjavisk - Arqalyq - Zjezkazgam - Qyzylorda - Sjymkent - (gräns Kazakstan-Uzbekistan) - Tasjkent - (gräns Uzbekistan-Tadzjikistan) - Ajni - Dusjanbe - Nizhinij Panj

Standard
Vägen är landsväg. I Tadzjikistan passeras bergskedjan Pamir med ett bergspass på 3372 m höjd, klart högre än någon väg i Europa.

Anslutningar till andra europavägar

Källor

Europavägar
Vägar i Kazakstan
Vägar i Uzbekistan
Vägar i Tadzjikistan
E125

E125 är en cirka 260 mil lång europaväg som går från Ryssland via Kazakstan till Kirgizistan.

Sträckning
Isjim - (gräns Ryssland-Kazakstan) - Petropavlovsk - Shchuchinsk - Astana - Karagandy - Balchasj - Burubaytal - Almaty - (gräns Kazakstan-Kirgizistan) - Bisjkek - Naryn - Torugart (vid gränsen mot Kina).

Vägen är en landsväg. Sträckan i Kirgizistan är mycket bergig, och det finns ett bergspass på  m höjd mellan Bisjkek och Naryn. Den högsta punkten är Torugart-passet på  m höjd vid gränsen mot Kina. Bergen tillhör Tianshan och har i närheten av vägen toppar uppemot 5 km, och  m som allra högst i denna bergskedja. 

E125 ansluter till E22, E30, E019, E016, E012 och E40

Källor

Europavägar
Gångväg

Gångväg är en väg som bara fotgängare får använda.

Se även
Trottoar
Gång- och cykelväg
Gågata
Neptunkryssare

Neptunkryssaren konstruerades 1938 av Lage Eklund. Fram till mitten av 1970-talet byggdes drygt 200 båtar i trä och därefter har båtarna byggts i plast. Båten har två-tre kojplatser.

Referenser 
Neptunkryssarförbundet

Kölbåtar