kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Östervallskogs kyrka

Östervallskogs kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Östervallskogs församling i Karlstads stift. Kyrkan ligger i Östervallskog, omkring en kilometer från norska gränsen.

Kyrkobyggnaden

Första kyrkan på platsen var troligen uppförd på 1300-talet. En senare träkyrka uppfördes 1639, flyttades 1821 längre åt söder och revs 1868. Åren 1862-1868 uppfördes en stor träkyrka efter ritningar av arkitekt Johan Adolf Hawerman. Kyrkan brann ned 1983.

Nuvarande träkyrka uppfördes 1984-1985 efter ritningar av arkitekt Janne Feldt. 22 december invigdes kyrkan av biskop Sven Ingebrand.
Kyrkan består av rektangulärt långhus med rakt avslutat kor i öster och kyrktorn i väster. Ytterväggarna är klädda med vitmålad locklistpanel. Taket är belagt med tvåkupigt, svart betongtegel.

Inventarier
 En dopfunt av sandsten är från 1200-talet och skadades när förra kyrkan brann.
 Nattvardskärl, oblatask och oblatjärn är från 1700-talet och räddades när gamla kyrkan brann.
 I korets norra del står dopfunten av lackerad furu. Tillhörande dopskål av mässing är tillverkad av firma Lars Holmström, Arvika.
 Predikstolen av lackerad furu står på en liten sockel i korets norra del.

Orgel
Innan 1963 användes ett harmonium.
1963 byggdes en orgel av Frede Aagaard som hade 13 stämmor. Den förstördes när kyrkan brann 1983.
 Orgeln med tio stämmor och två manualer är tillverkad 1988 av Mårtenssons orgelfabrik i Lund. Orgeln är byggd av lackerad fura och står i korets södra sida. Den är mekanisk och har en cymbelstjärna.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Kyrkor i Karlstads stift Del II, Utgiven av Värmlands Museum och Karlstads stift, 2008, 
 
 
 Länsstyrelsen Värmland

Kyrkobyggnader i Karlstads stift
Kyrkobyggnader i Årjängs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1985
Bränder 1983
Kyrkbränder i Sverige
1985 i Sverige
Tyringe församling

Tyringe församling är en församling i Göinge  kontrakt i Lunds stift. Församlingen ligger i Hässleholms kommun i Skåne län och utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik
Församlingen bildades 2010 genom sammanslagning av Matteröds församling, Finja församling och Hörja församling och var därefter till 2022 moderförsamling i pastoratet Tyringe, Röke och Västra Torup (Tyringe pastorat). 1 januari 2022 införlivades Röke och Västra Torups församlingar och Tyringe församling blev ett enförsamlingspastorat.

Kyrkor

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Lunds stift
Indelningar i Hässleholms kommun
Tyringe
Ramsele-Edsele församling

Ramsele-Edsele församling är en församling  i Ådalens kontrakt i Härnösands stift. Församlingen ingår i Sollefteå pastorat och ligger i Sollefteå kommun i Västernorrlands län (Ångermanland).

Administrativ historik 
Församlingen bildades 2007 genom en sammanslagning av Ramsele församling och Edsele församling och utgjorde då ett eget pastorat. Församlingen är sedan 2021 del av Sollefteå pastorat.

Kyrkor
Edsele kyrka
Ramsele gamla kyrka
Ramsele nya kyrka

Referenser

Externa länkar
Församlingen på Kyrktorget

Församlingar i Härnösands stift
Indelningar i Sollefteå kommun
Augusta Nielsen

Augusta Wilhelmine Nielsen, född den 20 februari 1822 i Köpenhamn, död där den 29 mars 1902, var en dansk balettdansös, en av August Bournonvilles tidigaste elever.

Nielsen vann redan vid sitt första uppträdande 1839 stort bifall. Även i Paris hade hon 1842 stor framgång, men redan 1849 lämnade hon scenen och gifte sig med den svenske löjtnanten Anders Johan Afzelius. Deras äktenskap upplöstes dock redan 1851 genom skilsmässa.

Källor

Noter 

Danska ballerinor
Födda 1822
Avlidna 1902
Kvinnor
Ugglan
Danska balettdansare under 1800-talet
Personer från Köpenhamn
Betty Paoli

Betty Paoli, pseudonym för Barbara Elisabeth Glück, född den 30 december 1814 i Wien, död den 5 juli 1894 i Baden, var en österrikisk författare.

Betty Paoli skrev flera diktsamlingar, Gedichte (1841; 2:a upplagan 1845), Nach dem Gewitter (1843; 2:a upplagan 1850), Romancero (1845), Neue Gedichte (1850; 2:a upplagan 1856), Lyrisches und Episches (1855), Neueste Gedichte (1870), de kritiska Wiens Gemäldegallerien in ihrer kunsthistorischen Bedeutung (1865) och Grillparzer und seine Werke (1875). År 1895 utkom Gedichte. Auswahl und Nachlass. Hennes dikt är full av känsla, men tillika didaktisk i stor stil. Hennes noveller, Die Welt und mein Auge (3 band, 1844), innehåller ofta en jämförelse mellan kvinnans större och mannens mindre förmåga till kärlek.

Källor 

  

Österrikiska poeter
Tyskspråkiga poeter
Österrikiska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Österrikiska novellförfattare
Österrikiska författare under 1800-talet
Födda 1814
Avlidna 1894
Kvinnor
Personer från Wien
The Union

The Union är ett studioalbum av Elton John och Leon Russell, utgivet 2010.

Låtlista 
Alla låtar skrivna av Elton John och Bernie Taupin, om annat inte anges.

"If It Wasn't for Bad" (Leon Russell) – 3:42
"Eight Hundred Dollar Shoes" – 3:22
"Hey Ahab" – 5:39
"Gone to Shiloh" – 4:50
"Jimmie Rodgers' Dream" (T-Bone Burnett/Elton John/Bernie Taupin) – 3:42
"There's No Tomorrow" (T-Bone Burnett/Elton John/Leon Russell/James Timothy Shaw) – 3:45
"Monkey Suit" – 4:45
"The Best Part of the Day" – 4:45
"A Dream Come True" (Elton John/Leon Russell) – 5:05
"When Love Is Dying" – 4:50
"I Should Have Sent Roses" (Leon Russell/Bernie Taupin) – 5:18
"Hearts Have Turned to Stone" (Leon Russell) – 3:47
"Never Too Old (To Hold Somebody)" – 4:57
"In the Hands of Angels" (Leon Russell) – 4:43

Musikalbum 2010
Album av Elton John
Album producerade av T Bone Burnett
Samarbetsalbum
Darnah (distrikt)

Darnah () är ett av Libyens tjugotvå distrikt (shabiyah). Den administrativa huvudorten är Darnah. Distriktet gränsar mot Medelhavet och distrikten Al Butnan, Al Jabal al Akhdar och Al Wahat.

Referenser 

Libyens distrikt
Caroline Fjeldsted

Caroline Vilhelmine Fjeldsted, senare Kellermann, född 26 februari 1821 i Köpenhamn, död 20 maj 1881, var en dansk dansös. 

Hon kom som barn till Det Kongelige Teaters balettskola, där hon huvudsakligen utbildades under August Bournonville. Hon utmärkte sig för första gången den 10 december 1837, då hon som Fatme i Brama og Bajaderen tävlade med Lucile Grahn, och efter att denna hade lämnat Det Kongelige Teater blev Fjeldsted, som fick fast anställning 1838, balettens främsta dansös jämte Augusta Nielsen.

Hon ansågs inte vara någon större skönhet, men hade en utmärkt figur och utvecklade under åren sin koreografiska färdighet till den grad att hon vann ett ansett namn som solodansös, inte bara i Köpenhamn, utan på flera stora scener utomlands. Då hon dessutom besatt stor mimisk talang användes hon flitigt i Bournonvilles baletter, och bland hennes roller kan nämnas Fiskarens brud i Napoli, Alix i Den nye Penelope, Aditscha i Zulma eller Krystalpaladset och Palmyra i Abdallah.

Den 26 september 1849 gifte sig Caroline Fjeldsted med violoncellisten Christian Laurentz Kellermann. Hon uppträdde för sista gången på Det Kongelige Teater den 1 mars 1861 och tog avsked vid säsongens slut.

Referenser 

Danska ballerinor
Födda 1821
Avlidna 1881
Kvinnor
Danska balettdansare under 1800-talet
Marie von Ebner-Eschenbach

Marie von Ebner-Eschenbach, född grevinna Dubsky den 13 september 1830 på slottet Zdislawitz nära nuvarande Kroměříž i Mähren, död 12 mars 1916 i Wien, var en österrikisk baronessa och författare, gift 1848 med kaptenen Moritz von Ebner-Eschenbach (död 1898 som fältmarskalklöjtnant). 

Hennes debut inträffade 1860, då hon utgav Maria Stuart in Schottland, ett skådespel i Schillers anda, varpå följde dramat Marie Roland (1867) med flera skådespel, bland annat Doktor Ritter (1869), en vacker hyllning till Schillers minne. På scenen vann hon likväl ingen större framgång och vände sig småningom till berättelsen och romanen, vilka sedan utgjorde den övervägande delen av hennes alstring. Denna blev under 1880- och 1890-talen både rikare än förut och vann mera erkännande. På sin sjuttioårsdag mottog hon en allmän hyllning och kreerades då till hedersdoktor vid Wiens universitet. 

Marie von Ebner-Eschenbach representerade jämte Paul Heyse med flera en äldre litterär riktning än den naturalistiska. Hon var, sade Richard Moritz Meyer, framför allt uppfostrarinna, även om hennes tendens är vida mer poetisk än de flestas i det att hon agiterar med idealistiska syften. Hennes figurer är fast och klart tecknade, ofta i en älskvärd humoristisk ton, oftare med lyrisk glans. Litterär satir och skildringar från land och stad i hennes hemort är två av de motivkretsar, där hon hämtat sina viktigaste ämnen. Hennes stil är åskådlig och rik. 

Av hennes arbeten kan nämnas sagan Die Prinzessin von Banalien (1872; nytryck 1904), Erzählungen (1875; 5:e upplagan 1905), Bozena (1876; 7:e upplagan 1906), Neue Erzählungen (1881; 4:e upplagan 1904), Dorf- und Schlossgeschichten (1883; 7:e upplagan 1906; ny följd 1886, 4:e upplagan 1905), Zwei Komtessen (1885; 7:e upplagan 1904), Das Gemeindekind (1887; 9:e upplagan 1904), av många ansett för hennes främsta verk, Miterlebtes (1889; 3:e upplagan 1897), Unsühnbar (1890; 7:e upplagan 1905), Glaubenslos? (1893; 3:e upplagan 1903), Rittmeister Brand. Bertram Vogelweid (1896; 3:e upplagan 1905), Alte Schule (1897), Aus Spätherbsttagen (1901; 2:a upplagan 1902) och Die unbesiegbare Macht (1905; 2:a upplagan 1906). 

Dessutom offentliggjorde hon ett band mycket berömda Aphorismen (1880; 5:e upplagan 1901) samt Parabeln, Märchen und Gedichte (1892). Av hennes Gesammelte Schriften utgavs 1893-94 6 band (ny upplaga 1905) och 1901-05 3 band. Hennes sista verk var Altweibersommer (1909), Genrebilder (1910), Stille Welt (1915) och Erinnerungen an Grillparzer (1916). Till svenska  tolkades "Två grefvinnor. Baronerna von Gemperlein. Krambambuli", 1896, och "Lotti", 1901.

Referenser

Källor 

 

Österrikiska romanförfattare
Tyskspråkiga romanförfattare
Österrikiska friherrinnor
Österrikiska författare under 1800-talet
Personer från Mähren
Födda 1830
Avlidna 1916
Kvinnor
Ugglan
Karl Hedman

Karl Gustaf Wilhelm Hedman, född 23 september 1864 i Vasa, död 29 april 1931 i Vasa, var en läkare och konstsamlare.

Karl Hedman växte upp i Vasa som son till garvarmästaren Gustaf Adolf Hedman (död 1867) och Natalia Ignatieff.  Han blev filosofie kandidat 1888, filosofie magister 1890 samt medicine licentiat 1895. Han gifte sig 1897 med Elin Maria Emilia Hasselblatt (död 1943) och verkade som privatläkare i Vasa samt 1910-29 som stadsläkare där. 

Karl Hedman ägnade stor kraft åt att bygga upp Österbottens museum. Han samlade från 1892 systematiskt allmogeartefakter av allehanda slag samt konst, samlingar som efter hans och hustruns död tillföll museet. Från 1928 inrymde museet en del av samlingarna och hade Karl Hedman som intendent. En ny museibyggnad i Marie park i Vasa invigdes 1930 på hans initiativ och under hans överinseende.

Karl Hedman köpte själv utländsk konst vid resor till Sverige, Tyskland, Paris och Florens, men framfört allt genom mellanhänder, där den viktigaste var konsthandlaren Gösta Stenman. Denne var också själv konstsamlare och kom vid en ekonomisk kris 1935 att pantsätta sin samling av utländsk konst till Karl Hedman. Panten övergick sedermera i Hedmans ägo och utgör en värdefull kärna i den hedmanska konstsamlingen på Österbottens museum.

Hedmans samlingar finns i sin helhet på Österbottens museum.

Hedmans stiftelse 
Karl och Elin Hedman grundade 1931 en stiftelse för skötseln av sin samling. Enligt deras testamente övertogs samlingen först av stiftelsen, men övertogs 1998 av Vasa stad. Stiftelsen utökar efter hand konstsamlingen och stöder på annat sätt konst, forskning och samlarverksamhet.

Bibliografi
Karl Hedman:  Om Vasa stads flyttning till Klemetsö by, 1912
Karl Hedman: Hantverkare i Vasa från stadens grundläggning år 1611 till näringsfrihetens införande år 1869 -genealogiska och biografiska anteckningar, i serien Suomen sukututkimusseuran julkaisuja 1928:7, ISSN 0355-3175, Helsingfors 1928
Berndt Arell: Karl  Hedman - konstsamlare, konstpolitiker och donator, Skrifter utgivna av Österbottens museum 1988:1, ISSN 0785-3491, Österbottens museum, Vasa 1988, .

Källor

Om Karl Hedman i tidskriften Genos, läst 2011-03-21

Noter

Finländska stadsläkare
Finländska filantroper
Födda 1864
Avlidna 1931
Män 
Personer från Vasa
Skridfinnar

Skridfinnar eller egentligen skrithiphinoi anses vara en historisk beteckning på samerna. Ordet uttolkas som "skidande finnar" (i den gamla betydelsen, där finne var namnet på vad vi idag kallar samer). Det finns belägg för skidor från 2000 f Kr och framåt inom det område som skulle bli samiskt. 

Ordet förekommer först hos Prokopios på 500-talet och därefter hos Paulus Diaconus omkring år 780. Goten Jordanes skriver år 551 om en rad olika folk som bor på ön Scandia eller Scandza. (Sc)Rerefennae eller finni (möjligen skridfinnar, dvs samer) bor längst bort. 

Därefter skriver Adam av Bremen på 1000-talet om Scritofinni och Saxo Grammaticus på 1200-talet om Scritfinni. Adam av Bremen uppger att "norrut i gränslandet mellan sveoner och nordmän bor skridfinnarna, som påstås löpa fortare än vilda djur. Adam nämner "skridfinnarna" som ett av de "sveonska stammarna" vid sidan av "sveoner", "göter" och "värmlänningar". Han beskriver hur ärkebiskop Adalbert av Hamburg-Bremen vid början av 1000-talet sände missionären Stenfinn som apostel till Hälsingland (det vill säga stor-Hälsingland) för att kristna "skridfinnarna".

Även den svenske prästen Olaus Magnus ger i sitt verk Historia de gentibus septentrionalibus från 1555 stöd för denna etymologi:"Skrickfinnarna hafva fått sitt namn af » hoppa » [skricka], ty de hafva för vana att under hoppande rörelser med särskilda konstgrepp jaga vilda djur, i det de begagna sig af redskap af trä, framtill inböjda liksom en båge."

Se även 
 Fenni 
 Scandza
 Thule (mytologi)
 Samernas historia

Referenser

Samisk historia
European Remote Sensing Satellite

ERS-1 (European Remote Sensing satellite 1) sköts upp den 17 juli 1991 i en solsynkron bana på en höjd av cirka 780 kilometer och var den första fjärranalyssatelliten den Europeiska rymdorganisationen, ESA, utvecklade. Den var för sin tid den mest avancerade satelliten för jordobservationer som utvecklats. Satelliten var utrustad med flera sensorer av vilka syntetisk aperturradar, SAR, var mest spektakulär eftersom den kan ge en radarbild av ett hundra kilometer brett stråk av jordytan och under en period av 35 dagar täcka in i stort sett hela jordytan med 25 meters detaljer. Vidare var satelliten utrustad med en radaraltimeter, som mäter avståndet till jordytan och som efter ett stort antal varv och medelvärdesbildning av mätningarna kan bestämma havets referensyta med centimeternoggrannhet. En scatterometer mäter radarekon över hav och bestämmer vindhastighet och vindriktning. Det fanns även en infraröd och en mikrovågsradiometer.

ERS-1 var en experimentell satellit och hade 1991 och 1994 under vintermånaderna en särskild bana som bland annat gick över stora delar av Östersjön, som täcktes in var tredje dag av syntetiska aperturradar vilket gjorde att isförhållandena kunde studeras och metodik börja utvecklas för att understödja isbrytarverksamheten med översiktlig information om isförhållandena trots förekomst av moln. Sedan dess har metoder utvecklats för att mäta egenskaper hos skog, snösmältning, markfuktighet, översvämningar etc. 

ERS-1 följdes 21 april 1995 av ERS-2, som hade samma instrument som ERS-1 och dessutom GOME, ett ozon-mätande instrument. Under 1995 gick de två satelliterna i ”tandem” och mätte med en dags mellanrum samma område. Därmed kunde man göra interferometri mätningar med syntetisk aperturradar och har bland annat tagit fram bilder över seismiska förskjutningar med millimeterprecision, bestämt jordens topografi, förskjutningar hos byggnader eller av jordytan i samband med gruvdrift eller tunnelbyggen, skogshöjd och skogens stamvolym samt egenskaper i landskapet.

ERS-1 fungerade fram till mars 2000 och ERS-2 fram till 2011.

Externa länkar 
Tillämpningar av Europeiska Rymdorganisationens jordobservationssatelliter: 
Radar i rymden leder isbrytare i Östersjön, Forskning och Framsteg, nr 1, 1995.
K. Fletcher, ERS missions, ESA SP-1326, 2013
J. Gärdeby, Svenska bidrag till europeisk radarfjärranalys, Avd. för historia, studier av teknik, vetenskap och miljö, KTH Stockholm, 2018

ESA
Jordresurssatelliter
Rymdfartsåret 1991
Al Jabal al Akhdar (distrikt)

Al Jabal al Akhdar () är ett av Libyens tjugotvå distrikt (shabiyah). Den administrativa huvudorten är  Al-Bayda. Distriktet gränsar mot Medelhavet och distrikten Darnah, Al Marj och Al Wahat.

Referenser 

Libyens distrikt
Gert Palmcrantz

Stig Fredrik Gert Ericsson Palmcrantz, född 1 februari 1938 i Skedevi församling, Östergötlands län, är en svensk ljudtekniker och musikproducent.

Biografi
Palmcrantz inledde sin karriär i slutet av 1950-talet på Europafilms grammofonstudio. År 1976 spelade han in albumet Jazz at the Pawnshop som är Sveriges mest sålda jazzskiva någonsin och fortfarande används som ljudreferens världen över. Sedan 1994 arbetar Palmcrantz med Didrik De Geers handbyggda mikrofoner som ytterligare förbättrat ljudåtergivningen. Gert Palmcrantz har gjort inspelningar i såväl Eremitaget i Sankt Petersburg som Carnegie Hall i New York. År 1987 tilldelades han tillsammans med Povel Ramel Expressens kulturpris Spelmannen.

Referenser

Externa länkar

Svenska musikproducenter
Svenska ljudtekniker
Födda 1938
Män
Levande personer
Personer från Skedevi socken
Gert
Fadno

Fadno är ett träblåsinstrument och ett av de fåtal instrument som i tradition har använts inom den samiska kulturen. Fadnon spelades med trumman tillsammans med jojken. Den samiska flöjten fadno spelas inte så ofta idag. Kunskapen att tillverka och spela en fadno kan försvinna i framtiden.

Se även
 Jojk
 Samer
 Tvärflöjt
 Samisk trumma
 Samernas historia

Referenser

Externa länkar 
Legger siste lyd på urtonen
Sami World: Fadno - den samiska flöjten (Lars-Nila Lasko)
Fadno inspelad på fonografrulle 1913-1915

Samisk kultur
Träblåsinstrument
Daniel Tosh

Daniel Dwight Tosh, född 29 maj 1975 i Boppard i Rheinland-Pfalz i Västtyskland är en amerikansk ståuppkomiker och TV-programledare. För närvarande leder han programmet Tosh.0 på tevekanalen Comedy Central. Programmet visar hemmavideoklipp som bland annat hämtats från internet.

Biografi
Daniel Tosh växte upp i Titusville i Florida i USA. Hans far är predikant och han har en bror och två systrar. Han tog studentexamen vid Astronaut High School som fått sitt namn eftersom den ligger i närheten av John F. Kennedy Space Center och fortsatte sedan med universitetssudier på University of Central Florida. På universitetet läste han marknadsföring. Han är bra på att sjunga. 

Efter universitetsstudierna började han nästan genast turnera på ståuppkomikklubbar och han flyttade till Los Angeles. Han uppträdde som en av nykomlingarna på Just for Laughs, en ståuppkomedifestival i Montréal i Kanada år 1998. Han slog igenom efter ett uppträdande på Late Show with David Letterman år 2001 och har sedan uppträtt i alla de stora talkshowprogrammen.

Han gjorde sitt första halvtimmesframträdande i Comedy Cenatrals USA:s roligaste standup år 2003 och 2009 började teveserien Tosh.0 visas på samma kanal. Programmet visar klipp från internet som visar folk som skadar sig, hamnar i dråpliga situationer eller gör bort sig.

Diskografi 
 True Stories I Made Up (CD, 2005)
 Daniel Tosh: Completely Serious (DVD, 2007)
 Happy Thoughts (CD/DVD, March 8, 2011)

Källor 

Födda 1975
Levande personer
Amerikanska ståuppkomiker
Män
Christoph Martin von Degenfeld

Christoph Martin von Degenfeld, född 1599, död 13 oktober 1653, var en tysk friherre och militär. Han var far till Hannibal von Degenfeld.

Biografi
Trots att von Degenfeld var protestant kämpade han till en början på katolikernas sida i Trettioåriga kriget under Albrecht von Wallenstein, Johann Tserclaes Tilly och Ambrogio Spinola, men 1631 gick han som överste i svensk tjänst, och deltog bland annat i slaget vid Lützen. Efter slaget vid Nördlingen bytte han den svenska tjänsten mot fransk tjänst och blev befälhavare för det utländska kavalleriet. 1642 gick von Degenfeld i staten Venedigs tjänst och blev 1645 generalguvernör i Dalmatien. Han kämpade här med framgång mot turkarna men tog 1649 avsked och dog på sina gods i Schwaben.

Referenser 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Externa länkar

Svenska militärer under 1600-talet
Franska militärer under 1600-talet
Tyska militärer under 1600-talet
Födda 1599
Avlidna 1653
Män
Deltagare i slaget vid Lützen
Deltagare i slaget vid Nördlingen
Ladtjoluspe

Ladtjoluspe ligger i Kebnekaiseområdet. Man kommer dit genom en vandringsled och där säljs renburgare på Lap Dånalds i Ladtjoluspekåtan.

Se även 
 Ladtjojaure
 Ladtjovagge

Externa länkar 
 STF Kebnekaise
 Ladtjoluspe | Flickr - Photo Sharing!

Platser i Kebnekaiseområdet
Al Marj (distrikt)

Al Marj () är ett av Libyens tjugotvå distrikt (shabiyah). Den administrativa huvudorten är Al Marj. Distriktet gränsar mot Medelhavet och distrikten Benghazi, Al Jabal al Akhdar och Al Wahat.

Referenser 

Libyens distrikt
Utan sans

Utan sans är folkmusikgruppen Groupas tredje album i ordningen, utgivet 1988 av Amigo. Albumet blev 1989 nominerad till en svensk grammis.

Låtlista
"Utan sans" (Mats Edén) – 1:56
"Hacklek och Chokladvals" (Mats Edén) – 5:09
"Fastän" (Eva Saether) – 2:49
Blå svit: – 10:58
"Hamburger från Dalsland" (Trad.) – 1:58
"Mixkovals" (Bill McChesney) – 2:58
"Polska efter Carl-Johan Björklund, Hagfors" (Trad.) – 3:18
"Lotusblomman" (Mats Edén) – 2:44
"Gåsmarschen" (Gustav Hylén) – 2:05
"Bastuvalsen" (Mats Edén) – 3:05
"Polkett efter Oskar Andersson, Mangskog" (Trad.) – 2:17
"Imeland och Grimeland, rejländer efter Georg Brobacken, Herrefors, Aust-Agder, Norge" (Trad.) – 3:00
"Grolåten" (Gustav Hylén) – 3:47
"Avenyschottis" (Mats Edén) – 2:52
"Vals efter Carl-Johan Björklund, Hagfors" (Trad.) – 3:00
Total tid: 49:16

Medverkande
Groupa:
Jonas Simonsson — tvärflöjter, bassaxofon, sopransaxofon, kalebass
Mats Edén — fiol, låtaltfiol, 2- och 3-radigt dragspel, mungiga
Bill McChesney — blockflöjter, basklarinett
Leif Stinnerbom — viola d'amore
Hållbus Totte Mattsson — gitarr, låtluta, 12-strängad gitarr
Gustav Hylén — kornett, mandolin, darboka, triangel, slagverk, synthesizer, ventiltrombon
Ale Möller — diverse ljud
Tomas Gabrielsson — vispar (6)

Externa länkar
Officiell webbplats
Musikalbum 1988
Svenska folkmusikalbum
Månskratt

Månskratt är ett musikalbum med Groupa och Lena Willemark, utgivet 1990 av Amigo. 1991 blev albumet tilldelad svensk grammis.

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Mats Edén om inget annat anges.
"Krafthalling" (Text: Katarina Karlsson; musik: Mats Edén) – 3:33
"Klappvalsen" – 4:10
"Gobelängdrömmar" – 4:56

"Sion klagar" (Trad. efter Finn Karin, Mora; arr. Lena Willemark) – 1:38
"Edh Ir Kusulit" (Lena Willemark) – 1:10
"Stormens tallar" (Lena Willemark) – 4:32
"Jojkpolska" – 3:05
"Vallevan" (Trad. melodi från Närke; arr. Groupa) – 5:44
"Krokodiltårar" – 5:13
"ModusMats" – 4:28
"Skymning" (Gustav Hylén) – 3:45
Total tid: 40:14

Medverkande
Mats Edén — fioler, treradigt dragspel
Gustav Hylén — kornett, slagverk, mandolin
Hållbus Totte Mattsson — låtluta, 6- och 12-strängad gitarr
Bill McChesney — blockflöjt, basklarinett
Jonas Simonsson — altflöjt, bassaxofon
Lena Willemark — sång
Tina Johansson — slagverk
Rikard Åström — synthesizer, hammondorgel, trumprogrammering

Externa länkar
Officiell webbplats

Musikalbum 1990
Svenska folkmusikalbum