kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Omspel

Omspel är den regel i sporter som innebär att en oplanerad extra match måste tillgripas för att kunna kora ett av lagen som segrare. I fotboll används det främst vid utslagsturneringar och cupspel som en sista utväg, då resultatet efter ordinarie speltid och förlängning inte gett något avgörande resultat. Omspel förekommer ofta i cupturneringar som avgörs i en direktavgörande match mellan två lag och där resultatet efter avslutat spel fortfarande är oavgjort. I den engelska FA-cupen används inte förlängning eller straffsparksläggning, utan om resultatet efter full tid är oavgjort spelas en ny omspelsmatch mellan lagen inom 3-5 dagar (dock ej i semifinal och final där förlängning och straffsparksläggning tillämpas).  

Omspel kan även tillämpas vid seriespel då två lag efter avslutat spelschema hamnar på samma placering och där antal poäng, målskillnad och andra faktorer inte kan skilja lagen åt. En av de i Sverige mest kända omspelsmatcherna genom åren spelades 27 november 1973 mellan Sverige och Österrike, för att avgöra vilket av lagen som skulle kvalificera sig till världsmästerskapet i fotboll 1974, efter att lagen hamnat på samma poäng och målskillnad i kvalspelet. En match som Sverige vann med 2-1.

Antalet matcher som resulterar i omspel har kraftigt reducerats sedan regeln om straffsparksläggning infördes för att kora segrare i utslagsturneringar.

Se även 
 Bortamålsregeln
 UEFA-modellen

Noter

Sporttermer
TUL Cup

TUL Cup är en fotbollsmästerskaptävling av Arbetarnas Idrottsförbund i Finland (AIF) (finska: Työväen Urheiluliitto, TUL). Turneringen har spelats sedan 1920, förutom 1956–1972 och de tre krigsåren. Idag spelas  TUL-cupen innan seriesäsongen börjar, i februari eller mars. Slutspelet 2012 kommer att spelas den 3–4 mars i Kotka.

Mästare 1920-2012

1920-1925 Kullervo, Helsingfors
1926 Tölö Vesa, Helsingfors
1927 Jyry, Helsingfors
1928 Kullervo
1929 Weikot, Åbo
1930 Tölö Vesa
1931 Talikkalan Toverit, Viborg
1932 TPV, Tammerfors
1933 Talikkalan Toverit
1934 TPV
1935-1936 Tölö Vesa
1937 KTP, Kotka
1938 TPV
1939 KTP
1940 TPV
1941 Avbröts på grund av kriget
1942 Spelades inte på grund av kriget
1943 TPV
1944 Avbröts på grund av kriget
1945 Kullervo
1946 TPV
1947 KTP

1948 RTU, Raumo
1949-1952 KTP
1953-1954 Pyrkivä, Åbo
1955 Karihaaran Tenho, Kemi
1956-1972 Spelades inte
1973 Into, Kemi
1974–1975 Pyrkivä
1976 Into
1977 Pallokissat, S:t Michel
1978 Pyrkivä
1979 JyPK, Jyväskylä
1980 OTP, Uleåborg
1981 KTP
1982 PPT, Björneborg
1983 KTP
1984 Elo, Kuopio
1985 PPT
1986 OTP
1987 PPT
1988 Elo
1989 OTP
1990 PPT

1991 OTP
1992 VanPa, Vanda
1993 FC Jazz, Björneborg
1994 TPV
1995 Ponnistus, Helsingfors
1996 FC Jazz
1997 TPV
1998 FC Jazz
1999 Haka, Kajana
2000–2001 PP-70, Tammerfors
2002 FC Jazz
2003 PP-70
2004-2005 FC KooTeePee, Kotka
2006 FC Kiisto, Vasa
2007 TPV
2008 KTP
2009 Warkaus JK, Varkaus
2010 FC KooTeePee
2011 JPS, Jyväskylä
2012 FC KooTeePee

Externa länkar
  Arbetarnas Idrottsförbunds webbplats

Källor
 Suuri Jalkapallokirja, Keir Radnedge 

Fotbollstävlingar i Finland
Återkommande sportevenemang med premiär 1925
Gisselgård

Gisselgård är ett bostadsområde öster om Hammarstrand i Ragunda distrikt (Ragunda socken) i Ragunda kommun. SCB har avgränsat en småort för bebyggelsen här och bostadsområdet söder därom Torsgård  och namnsatt småorten till Ragunda och Gisslegård trots att bebyggelsen i gamla Ragunda kyrkby inte omfattas.

Källor

Orter i Ragunda kommun
Småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Jämtlands län
Säters tingslag

Säters tingslag var ett tingslag i sydöstra Dalarna i Kopparbergs län. 

Tingslaget  upphörde 1 september 1907 då verksamheten överfördes till Hedemora tingslag. 

Tingslaget hörde före 1798 till Västra domsaga, mellan 1798 och 1858 till Kopparbergslagen och Näsgårds läns domsaga och från 1858 till Hedemora domsaga.

Socknar 
Tingslaget omfattade följande socknar: 
 Säter socken

Se även
Dalarna för full historik om tingslagen i Dalarna

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Hedemora tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Kopparbergs län
Stora Skedvi tingslag

Stora Skedvi tingslag (tidigare Skedvi tingslag) var ett tingslag i sydöstra Dalarna i Kopparbergs län. 

Tingslaget  upphörde 1 september 1907 då verksamheten överfördes till Hedemora tingslag. 

Tingslaget hörde före 1780 till Österdalarnas domsaga, mellan 1780 och 1798 till Kopparbergslagens domsaga, mellan 1798 och 1858 till Kopparbergslagen och Näsgårds läns domsaga och från 1858 till Hedemora domsaga.

Socknar 
Tingslaget omfattade följande socknar: 
 Stora Skedvi socken

Se även
Dalarna för full historik om tingslagen i Dalarna

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Hedemora tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Kopparbergs län
Vika tingslag

Vika tingslag var ett tingslag i sydöstra Dalarna i Kopparbergs län. 

Tingslaget  upphörde 1889 då verksamheten överfördes till Falu domsagas norra tingslag. 

Tingslaget hörde före 1780 till Östra domsaga, mellan 1780 och 1798 till Kopparbergslagens domsaga, mellan 1798 och 1858 till Kopparbergslagen och Näsgårds läns domsaga och från 1858 till Falu domsaga.

Socknar 
Tingslaget omfattade följande socknar: 
 Vika socken

Se även
Dalarna för full historik om tingslagen i Dalarna

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Falu tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Kopparbergs län
Sundborns tingslag

Sundborns tingslag var ett tingslag i sydöstra Dalarna i Kopparbergs län. 

Tingslaget  upphörde 1889 då verksamheten överfördes till Falu domsagas norra tingslag. 

Tingslaget hörde före 1780 till Östra domsaga, mellan 1780 och 1798 till Kopparbergslagens domsaga, mellan 1798 och 1858 till Kopparbergslagen och Näsgårds läns domsaga och från 1858 till Falu domsaga.

Socknar 
Tingslaget omfattade följande socknar: 
 Sundborns socken

Se även
Dalarna för full historik om tingslagen i Dalarna

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Falu tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Kopparbergs län
Svärdsjö tingslag

Svärdsjö tingslag var ett tingslag i sydöstra Dalarna i Kopparbergs län. 

Tingslaget  upphörde 1889 då verksamheten överfördes till Falu domsagas norra tingslag. 

Tingslaget hörde före 1780 till Östra domsaga, mellan 1780 och 1798 till Kopparbergslagens domsaga, mellan 1798 och 1858 till Kopparbergslagen och Näsgårds läns domsaga och från 1858 till Falu domsaga.

Socknar 
Tingslaget omfattade följande socknar: 
 Svärdsjö socken
Envikens socken

Se även
Dalarna för full historik om tingslagen i Dalarna

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Falu tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Kopparbergs län
Anthora

Anthora, även kallad the deli cup, är en pappersmuggsdesign för kaffe som har blivit synonym med New York.

Historik 
Pappersmuggen designades 1963 av Leslie Buck som jobbade på Sherri Cup Co. för att marknadsföras till kaféer med grekiskt tema eller ägande. Dessa utgjorde lejonparten av New Yorks kaféer vid den tidpunkten. Pappersmuggen har en meander, ett grekiskt ornament, längs övre och undre kanterna och en amfora i färgerna blått och vitt. I ett större vitt fält finns tre terrakottafärgade rykande kaffekoppar och texten "We are happy to serve you" i ett typsnitt som är inspirerat av antikens Grekland. De blå och vita färgerna är Greklands färger som också finns i den grekiska flaggan. Pappersmuggen blev snart populär för take-away-kaffe även hos andra kaféer än de grekiska. Namnet anspelar på det antika Greklands amfora som var ett lerkrus och det sägs att Leslie Buck som inte hade engelska som modersmål inte kunde uttala "amfora" utan att det lät som "anthora". En annan variant är att pappersmuggen fick sitt namn från ett tryckfel i en artikel om ett sjunket grekiskt skepp. Artikelförfattaren stavade fel på amfora som blev anthora och Leslie Buck tog namnet från artikeln, antingen av okunskap eller trots stavfelet. Andra företag har gjort liknande design, till exempel med diskuskastare och texten "It is our pleasure to serve you".

Pappersmuggen är en vanlig rekvisita i filmer och teveserier som utspelar sig i New York som till exempel Men in black, På spaning i New York och I lagens namn. Pappersmuggen såldes framförallt till New York och exponeringen i underhållningsmedia har sedan gjort den synonym med staden även i övriga USA. Sedan kafékedjor som Starbucks, The Coffee Bean & Tea Leaf och Tully's Coffee etabelerat sig i New York med egendesignade muggar har Anthorans synlighet minskat. År 2005 tillverkades det cirka 200 miljoner Anthoramuggar per år av tillverkaren The Solo Cup Company som äger designen och dessa levererades nästan uteslutande till New York. År 2010 fanns inte dessa pappersmuggar som lagervara men de tillverkas fortfarande på beställning.

New Yorks museum för modern konst, Museum of Modern Art har sedan 2005 salufört en keramikkopp med samma form och tryck som pappersmuggen.

Designern 
Leslie Buck föddes i Khust, i dåvarande Tjeckoslovakien men som nu tillhör Ukraina, 30 september 1922. Hans födelsenamn var Laszlo Buch och han var av judisk börd. Hans familj deporterades och båda hans föräldrar dog i förintelsen. Leslie Buck och en bror var överlevande från koncentrationslägren Buchenwald och Auschwitz. Efter kriget kom han till USA där han amerikaniserade sitt namn. Han startade företaget Premier Cup i Mount Vernon i staten New York. På 1960-talet började han arbeta som säljchef och marknadsföringschef hos en annan nystartad pappersmuggstillverkare, Sherri Cup. Företaget var inte större än att han från början utgjorde hela personalstyrkan i sin avdelning. Det var på Sherri Cup som han designade och saluförde Anthoran till New Yorks grekiskägda kaféer och delikatesser. Han stannade på Sherri Cup till sin pension 1992 och avled i en stroke den 26 april 2010.

Källor 

Kaffe
Formgivna produkter
Drive by wire

Drive-by-wire (även DbW, by-wire, x-by-wire eller steer-by-wire) är en teknik inom bilindustrin som ersätter de traditionella mekaniska styrsystemen med elektroniska styrsystem med hjälp av elektromekaniska aktuatorer och ett gränssnitt mellan människa och maskin som emulerar pedal- och styrkänsla. Med drive-by-wire, finns det ingen fysisk anslutning mellan gaspedalen och motorn. Sensorer berättar för en dator hur långt ner du har tryckt på pedalen, och denna information översätts och skickas till reglage som varierar motorns varvtal. Genom att använda den här tekniken behövs inte längre ett antal traditionella komponenter såsom rattstången, mellanaxlar, pumpar, slangar, remmar, kylare, vakuumservo och huvudcylindrarna. Att dessa komponenter kan bortses medför att mindre utrymme krävs vilket innebär att bilens front inte hindras av dem och därmed kan bli mindre..

Se även 
Fly-by-wire

Referenser
 

Reglerteknik
Fordonsteknik
Hieronymus von der Burg

Hieronymus von der Burg den äldre (även kallad senior), född 1730, död 1811, var en svensk ingenjör och lantmätare, verksam i Stockholm som stadsingenjör under 1700-talets slut och 1800-talets början. Han räknas till en av Linnés lärjungar och bör inte blandas ihop med sonen Hieronymus von der Burg den yngre (även kallad junior) vilken också var verksam som stadsingenjör i Stockholm.

Liv och verk

I 25-årsåldern skrev von der Burg sin dissertation som publicerades 1756 under titeln Dissertatio medica, de acetariis, quam, consensus experientiss… Här avhandlade han ämnet sallader ("de acetariis" om salladsväxter) och deras inverkan på kroppen, samt beskrev ett antal lämpliga salladsväxter. I Carl von Linnés Amoenitates Academicae, i vilket hans doktoranders dissertationer publicerades, omnämns Hieronymus von der Burg den 29 juni 1756. Som stadsingenjör i Stockholm upprättade han en mängd planerings- och tomtkartor från 1770-talet och framåt.

Hieronymus von der Burg den yngre

Hans son, Hieronymus von der Burg den yngre (1776–1837), blev stadsingenjör i Stockholm 1811, men var redan innan dess vice stadsingenjör. Som sådan var han under 1800-talets början verksam samtidigt med fadern. Exempelvis avritade och kompletterade han dennes tomtkarta över Långholmen. Han upprättade också en lång rad detaljkartor och planringsritningar för Stockholm och var 1806 en av initiativtagarna att bringa ordning i Stockholms gatunamn.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar

Svenska ingenjörer under 1700-talet
Kommunaltekniker i Stockholm
Linnés lärjungar
Män
Födda 1730
Avlidna 1811
Svenska lantmätare under 1700-talet
Svenska ingenjörer under 1800-talet
Svenska lantmätare under 1800-talet
Alfred Kolleritsch

Alfred Kolleritsch, född 16 februari 1931 i Brunnsee, Eichfeld i södra Steiermark, död 29 maj 2020 i Graz, var en österrikisk författare, journalist, poet och filosof. Han har bland annat utgivit romaner och diktsamlingar men är inte översatt till svenska (2013).

Liv och verksamhet
Alfred Kolleritsch växte upp som son till en skogvaktare i trakten av Schloss Brunnsee och studerade vid Universität Graz, bland annat tyskspråkig och engelskspråkig litteratur, filosofi och historia. 1964 doktorerade han med ett arbete om Martin Heidegger. 1958 var han med om att grunda Forum Stadtpark i Graz. Åren 1968–95 var han ordförande i denna avantgardistiska förening. Som en litterär plattform för Forum Stadtpark startade han 1960 litteraturtidskriften manuskripte, vilken han var chefredaktör för fram till sin död. I denna tidskrift gav han framför allt experimentella författare en möjlighet att publicera sig, vilket var ett våghalsigt företag i tidskriftens början. Han hjälpte författare som Oswald Wiener och Ernst Jandl att nå en publik. Även dramatikern Wolfgang Bauer (1941–2005) och romanförfattaren Peter Handke har delvis honom att tacka för sina tidiga erkännanden som författare. 

I sina egna verk vänder han sig bland annat mot inskränkning och förstelning av livet, liksom mot totalitarism och fascism. Åren 2010–2014 var han medlem av juryn för det tyska Petrarcapriset, ett pris han själv tilldelades redan 1978.

Utmärkelser (urval)
Alfred Kolleritsch har tilldelats många priser genom åren.
 Petrarcapriset (1978)
 Manuskripte-Preis (1981)
 Georg-Trakl-Preis (1987)
 Horst-Bienek-Preis für Lyrik (2005)
 Franz-Nabl-Preis (2009)

Verk (urval)

Romaner 
 Die Pfirsichtöter (1972)
 Die grüne Seite (1974)
 Allemann (1989)

Diktsamlingar
 Erinnerter Zorn (1972)
 Einübung in das Vermeidbare (1978)
 Im Vorfeld der Augen (1982)
 Absturz ins Glück (1983)
 Gegenwege (1991)
 Zwei Wege, mehr nicht (1993)
 In den Tälern der Welt (1999)
 Die Summe der Tage (2001)
 Befreiung des Empfindens (2004)

För övrigt
 Eigentlichkeit und Uneigentlichkeit in der Philosophie Martin Heideggers (avhandling, 1964)
 Von der schwarzen Kappe (novell, 1974)
 Gespräche im Heilbad. Verstreute, Gesammeltes (essäer, 1985)
 Hemler der Vogel (barnbok, 1992)
 Die letzte Österreicher (kritik, 1995)
 Die geretteten Köche (teaterpjäs, 1997)
 Marginalien und Widersprüche - Texte zu Literatur, Kultur und Politik (2001)
 Tillsammans med Peter Handke: Schönheit ist die erste Bürgerpflicht. Briefwechsel (2008)

Fotnoter

Externa länkar
 Böcker av Alfred Kolleritsch på svenska bibliotek. Libris.

Österrikiska författare under 1900-talet
Tyskspråkiga författare
Österrikiska romanförfattare
Tyskspråkiga romanförfattare
Österrikiska poeter
Tyskspråkiga poeter
Män
Personer från Steiermark
Födda 1931
Avlidna 2020
Österrikiska författare under 2000-talet
Kapillärnät (järnväg)

Med kapillärnät avses den yttersta förgreningen av järnvägssystemet till allmänna lastplatser, industrier, hamnar etc. Vanliga benämningar på spåren i kapillärnät är industrispår eller hamnspår.

Kapillärnäten ansluter antingen till en driftplats som har en bangård eller direkt på en linje vid en linjeplats och betraktas som sidospår av olika slag. Motsatsen är linjerna mellan driftplatserna (stationerna) där tågfärd sker.

Kapillärnät i Sverige
Kapillärnäten är oftast kommunalt eller privat ägda järnvägsspår till skillnad från huvudjärnvägarna i Sverige som ägs av Svenska staten. Varje ägare betraktas av Trafikverket som en infrastrukturförvaltare (se nedan). En fördel med dessa nät är att gods som produceras eller köps vid industrin kan flyttas med industrins egna växellok från industrin till huvudjärnvägen där ofta andra operatörer tar över. Den största fördelen med sidospår är att transporten kan gå på spår hela vägen och inga onödiga omlastningar behövs. För större industrier med stora enhetliga godsmängder används ofta systemtåg med speciella lastbärare. Exempel är malmtågen till Narvik, stålpendeln från Luleå, Stora Ensos speciella containertåg från massabruken och flygbränsletransporter från Gävle hamn till Arlanda/Brista.

Kapillärnätet är viktigt för godstrafiken eftersom transporterna ofta börjar och slutar där. 2001 då dåvarande Statens Järnvägar delades upp övertog dåvarande Banverket nuvarande Trafikverket 2700 växlar och 700 km spår. Utöver detta fanns då 1360 km spår ägda av kommuner, hamnar, industrier och operatörer.

Säkerhetssystemen i kapillärnätet kan variera från fullständig fjärrstyrning till helt manuell klarering. 
Färdsättet på kapillärnätet kallas växling. Hastigheten är den lägsta av växlingssättets största tillåtna hastighet, spårets största tillåtna hastighet och halv eller hel siktfart beroende på signalbesked.

Se även
Bana (järnväg)
Bibana
Industrijärnväg

Fotnoter

Externa länkar 
 

Järnväg i Sverige
Professor Layton and the Lost Future

, känd som Professor Layton and the Unwound Future i Nordamerika, är ett pussel- och äventyrsspel till Nintendo DS, utvecklat av Level-5. Det är den tredje delen i den första Professor Layton-trilogin, och släpptes november 2008 i Japan, september 2010 i Nordamerika, och oktober 2010 i Europa och Australien.

Referenser

Externa länkar 
Official japansk webbsida 
Officiell amerikansk webbsida 
Officiell europeisk webbsida 

Datorspel 2008
Pusselspel
Äventyrsspel
Tidsresespel
Nintendo DS-spel
Datorspel utvecklade av Level-5
Dietär termogenes

Dietär termogenes (DIT), alternativt matens termogena effekt (engelska: Thermic effect of food, TEF), är ett mått på hur basalmetabolismen påverkas av olika födoämnen, det vill säga hur mycket energi som går åt för att utvinna energi ur födan man äter. Det kan alltså anses som ett mått på livsmedlets effektivitetsgrad. Lagrad kemisk energi som inte går åt till att bilda ATP kommer i slutändan att leda till termogenes, det vill säga att värme avges.

Kroppen är olika effektiv på att bryta ner olika ämnen, kolhydrater och fett har exempelvis lägre DIT-värde än protein. Fyra orsaker anges ofta om bakgrund till proteinets höga DIT-värde:
 Kroppen har inte några lagringsmöjligheter för protein vilket gör att protein i födan måste metaboliseras direkt. 
 Reaktionerna i metabolismen av protein kräver mycket energi.
 Kroppen måste göra sig av med de höga nivåerna av kväve som finns i protein. Detta sker genom att producera urea, vilket är en energikrävande process.
 Glukoneogenes ifrån protein är en energikrävande process med låg effektivitetsgrad.

Referenser 

Näringslära
termoreglering
Antiteism

Antiteism (anti-teism) innebär ett aktivt avståndstagande från tro på gudar och högre makter, och ett motstånd mot religion. Till skillnad mot ateismen, som enbart innebär avsaknad av tro på samma övernaturliga fenomen, tar antiteismen per definition ställning till andra människors religiösa tro eller till religionen som samhällsfenomen. Antiteismen definierar religiös tro per se som dålig och att religioner inte borde finnas. Begreppet härrör från 1800-talet, den tidigaste dokumenterade användningen är från 1833. Bland andra Michail Bakunin, i sin sammanställning Gud och staten från 1871 argumenterar emot gudstro på såväl ett metafysiskt/filosofiskt som på ett socialt/politiskt plan:
"Gudsidén innebär det mänskliga förnuftets och den mänskliga rättvisans abdikation. Den är det mest avgörande förnekandet av den mänskliga friheten och leder med nödvändighet till människornas förslavande, både i teorin och i praktiken" 

Han parafraserade även Voltaires bevingade ord:
"Om gud inte fanns, skulle vi tvingas hitta på honom"
till:
"Om gud verkligen existerade, skulle det vara nödvändigt att avskaffa honom".

På senare tid har antiteismen populariserats främst av författare såsom Ayn Rand och Christopher Hitchens.

I Rands storsäljande filosofiska roman Atlas Shrugged (på svenska Och världen skälvde) attackerar berättelsens hjälte John Galt teismen på följande sätt:

"De hävdar att de uppfattar ett varande överlägset din existens på denna jord. Andemystikerna kallar det ”en annan dimension”, som består i att förneka dimensioner. Muskelmystikerna kallar det ”framtiden”, som består i att förneka nutiden. Att existera är att ha identitet. Vilken identitet kan de ge sitt överlägsna rike? De berättar ständigt för dig vad det inte är, men berättar aldrig vad det är. Alla deras identifieringar består av negligeringar: Gud är det som inget mänskligt sinne kan förstå, säger de – och kräver sedan att du anser det vara kunskap –  Gud är icke-människa, himle är icke-jorden, själ är icke-kroppen, dygd är vinstlös, A är icke-A, perception är icke-sensorisk perception, kunskap är icke-förnuft. Deras definitioner är inte försök att definiera, utan att sudda ut."

Hitchens uttrycker antiteismen så här: "I'm not even an atheist so much as I am an antitheist; I not only maintain that all religions are versions of the same untruth, but I hold that the influence of churches, and the effect of religious belief, is positively harmful."

Se även
 Antireligion
 Sekulär humanism
 Religionsförföljelse
 Statsateism

Källor

Gudsuppfattningar
Tro
Östgöta konstförening

Östgöta konstförening är en konstförening med säte i Linköping, som arrangerar konstutställningar, ger ut publikationer och delar ut stipendier. Den grundades 1921 och samarbetar med Norrköpings konstmuseum och Östergötlands museum.

Ordförande

Östgöta konstförenings stipendium

Olga Nilssons stipendiefond
Fonden kommer ur fröken Olga Nilsson testamente, som offentliggjordes 1941. Hon föddes 1875 i Eskilstuna, dotter till en bildhuggare, och var hushållerska hos stadsläkaren Carl Ekman i Motala.

Källor
 Bo Sylvan, Stefan Hammenbeck, Om konst : Östgöta konstförening 90 år (2011), Meddelande från Östergötlands museum 2011, ,

Externa länkar
 Östgöta konstförening

Konstföreningar i Sverige
Organisationer bildade 1921
Linköping
Kultur i Linköping
Östergötland
Stipendier
Kicki Stenström

Kicki Stenström, född 1953 i Östergötland, är en svensk skulptör.

Kicki Stenström studerade 1975-82 vid Konstfack och tilldelades 1993 Östgöta konstförenings stipendium. Hon är bosatt på Vikbolandet.

Offentliga verk i urval
Fyrkant (1989) i röd granit, placerad utomhus i universitetsparken vid Linköpings universitet.
Fågel, Orm (1994) Metall, trä, belysning Thapperska skolans fasad Norrköping
Ekesvind (2008) i granit, aluminiumgjut och stål, placerad utomhus vid HSB Brf Hagaberg vid Artillerigatan i Linköping.

Källor
 Bo Sylvan, Stefan Hammenbeck, Om konst : Östgöta konstförening 90 år (2011), Meddelande från Östergötlands museum 2011, , , sid. 115

Svenska skulptörer under 1900-talet
Personer från Östergötland
Födda 1953
Levande personer
Kvinnor
Svenska skulptörer under 2000-talet