kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Andinsk ullkrage

Andinsk ullkrage (Pseudocolaptes boissonneautii) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Andinsk ullkrage förekommer som namnet avslöjar i Anderna, från Colombia och västra Venezuela till västra Bolivia. Det råder oenighet hur många underarter den bör delas in i. Clements et al erkänner tio underarter, med följande utbredning:
 P. b. boissonneautii – förekommer i Anderna i Colombia och norra Ecuador
 P. b. striaticeps - förekommer i kustnära Cordillera i norra Venezuela
 P. b. meridae – förekommer i Anderna i västra Venezuela (Táchira, Mérida och Trujillo)
 P. b. oberholseri – förekommer i södra Colombia
 P. b. orientalis – förekommer i Anderna i södra Ecuador
 P. b. intermedianus – förekommer i västra Anderna i Peru (Piura)
 P. b. pallidus – förekommer i Anderna i nordvästra Peru (Cajamarca)
 P. b. medianus – förekommer i Anderna i norra Peru (från Cajamarca till La Libertad)
 P. b. auritus – förekommer i Anderna i centrala Peru (Huánuco, Cuzco och Puno)
 P. b. carabayae – förekommer i Anderna i sydöstra Peru (Puno) och västra Bolivia

International Ornithological Congress inkluderar istället orientalis i oberholseri och pallidus i medianus

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Geavdnjajávri

Geavdnjajávri är en sjö i Bardu kommun i Troms fylke i Norge.

Geavdnjajávri ligger i Rohkunborri nationalpark, vilken inrättades 2011.

Sjön har en yta av 18,85 kvadratkilometer och ligger på 540 meters höjd över havet. Den har sitt utlopp till havet genom sjön Leinavatn, sjön Altevatnet, Barduelva och Målselva.

Källor
Store Norske Leksikon

 

Bardu kommun
Insjöar i Troms fylke
Bandvingad ullkrage

Bandvingad ullkrage (Pseudocolaptes lawrencii) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar. Den förekommer i Costa Rica och Panama.

Utbredning och systematik 
Bandvingad ullkrage förekommer i Costa Rica and Panama.  Den behandlas vanligen som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Chocóullkrage (P. johnsoni) behandlades tidigare ofta som en underart till bandvingad ullkrage.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Caatingatörnskrika

Caatingatörnskrika (Pseudoseisura cristata) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och status 
Fågeln föreommer i torra nordöstra Brasilien (Pernambuco, Piauí, Bahia och Minas Gerais). IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Caatinga är ett biom i nordöstra Brasilien. Namnet betyder vit skog, från det landskap som uppstår under torrtiden då växterna förlorar sina blad och blir torra och vitaktiga.

Noter

Externa länkar

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Vitstrupig törnskrika

Vitstrupig törnskrika (Pseudoseisura gutturalis) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Fågeln är endemisk i Argentina. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Pseudoseisura gutturalis ochroleuca – förekommer i nordvästra Argentina
 Pseudoseisura gutturalis gutturalis – förekommer i centrala Argentina

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Argentina
Brun törnskrika

Brun törnskrika (Pseudoseisura lophotes) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Brun törnskrika är en stor och rostbrun ugnfågel med lång tofs på huvudet och genomträngande gula ögon. Den omusikaliska sången avges vanligen som en duett.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från sydöstra Bolivia till västra Paraguay, södra Brasilien, Uruguay och norra Argentina. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Pseudoseisura lophotes lophotes – södra Bolivia och västra Paraguay
 Pseudoseisura lophotes argentina – norra och centrala Argentina, sydöstra Brasilien och Uruguay

Levnadssätt 
Brun törnskrika hittas i lövfällande skogar, ungskog och öppet skogslandskap. Den kan också påträffas i trädgårdar och parker. Fågeln ses mestadels födosöka på marken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Gråtofsad törnskrika

Gråtofsad törnskrika (Pseudoseisura unirufa) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i östra Bolivia, Gran Chaco i norra Paraguay och sydvästra Brasilien (Mato Grosso). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Vitstrupig trädlöpare

Vitstrupig trädlöpare (Pygarrhichas albogularis) är en fågel i familjen ugnsfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från mellersta Chile och angränsande Argentina, i söder till Tierra del Fuego. Den placeras som enda art i släktet Pygarrhichas.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Emil von Reznicek

Emil Nikolaus Joseph Freiherr von Reznicek (även Rezniček), född den 4 maj 1860 i Wien, död den 2 augusti 1945 i Berlin, var en österrikisk tonsättare. Han var friherre.

Von Reznicek studerade juridik i Graz, men övergick till musikstudium och utbildades vid Leipzigs konservatorium, varefter han var teaterkapellmästare i olika städer och under sju år ägnade sig åt komposition i Prag. Han var 1896–99 hovkapellmästare i Mannheim, inrättade 1902 "orkester-kammarkonserter" i Berlin, blev där 1906 lärare vid Scharwenka-konservatoriet och 1909
kapellmästare vid Komiska operan. Han uppträdde även som gästdirigent. Av von Rezniceks operor vann Donna Diana (1894) ansenlig framgång genom finhet i arbetet och virtuos orkesterbehandling. Mera delade var meningarna om hans operor Till Eulenspiegel (1903) och Ritter Blaubart (1920). Han komponerade vidare kyrkomusik, fem symfonier och orkestersviter, åtskillig kammarmusik, pianostycken och sånger med mera.

Källor

Noter

Födda 1860
Avlidna 1945
Österrikiska operatonsättare
Kyrkomusikkompositörer
Män
Musiker från Wien
Roraimamjukstjärt

Roraimamjukstjärt (Roraimia adusta) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Arten placeras som enda art i släktet Roraimia. Den förekommer i höglänta skogsområden i tepuis i Venezuela, västra Guyana och allra nordligaste Brasilien. Clements et al delar in den i tre underarter med följande utbredning:
 Roraimia adusta obscurodorsalis – förekommer i tepuis i sydöstra Venezuela (Bolívar och Amazonas)
 Roraimia adusta duidae – förekommer i tepuis i södra Venezuela (Duidabergen)
 Roraimia adusta adusta – förekommer i tepuis i östra Venezuela, närliggande områden i västra Guyana och i allra nordligaste Brasilien

International Ornithological Congress (IOC) urskiljer en fjärde underart, mayri, med utbredning i södra Bolivar i sydöstra Venezuela.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Chotoytaggstjärt

Chotoytaggstjärt (Schoeniophylax phryganophilus) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Chotoytaggstjärten är en säregen ugnfågel med rätt lång och spetsig stjärt samt gult och svart på hakan. Den är vidare rostbrun på hjässa och skuldror, beigefärgad på bröst och flanker, mörkstreckad på ryggen och vit i ett ögonbrynsstreck. Sången består av rätt mörka "cho" som accelererar mot slutet.

Utbredning och systematik 
Chotoytaggstjärt placeras som enda art i släktet Schoeniophylax. Den delas in i två underarter:
 Schoeniophylax phryganophilus phryganophilus – förekommer från norra och östra Bolivia till södra Brasilien, Uruguay, Paraguay och norra Argentina
 Schoeniophylax phryganophilus petersi – förekommer i östra Brasilien (norra Minas Gerais och västra Bahia)

Levnadssätt 
Chotoytaggstjärten hittas i öppna områden med spridda träd och buskar, i flodnära snår och i ungskog.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Gråstrupig lövkastare

Gråstrupig lövkastare (Sclerurus albigularis) är en fågel i familjen ugnsfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Gråstrupig lövkastare delas in i sju underarter med följande utbredning:
 Sclerurus albigularis canigularis – bergsskogar i Costa Rica och västra Panama (Chiriquí)
 Sclerurus albigularis propinquus – Sierra Nevada de Santa Marta (nordöstra Colombia)
 Sclerurus albigularis albigularis – tropiska östra Colombia till Venezuela och Trinidad och Tobago
 Sclerurus albigularis kunanensis – nordöstra Venezuela (Pariahalvön)
 Sclerurus albigularis zamorae – östra Ecuador, östra Peru och sydvästra Amazonområdet i Brasilien
 Sclerurus albigularis kempffi – nordöstra Bolivia (låga bergsområden i Beni (Huanchaca))
 Sclerurus albigularis albicollis – norra Bolivia (södra till västra Santa Cruz)

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Ashen

Ashen är en by och en civil parish i Braintree i Essex i England. Orten har 315 invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/essex/ashen

Orter i Essex
Braintree
Civil parishes i Essex
Svartstjärtad lövkastare

Svartstjärtad lövkastare (Sclerurus caudacutus) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Svartstjärtad lövkastare delas in i sex underarter:
 S. c. caudacutus – förekommer i Guyana
 S. c. insignis – förekommer i södra Venezuela (Venezuelaoch Bolivar) och angränsande norra Brasilien
 S. c. brunneus – förekommer från tropiska sydöstra Colombia till Peru och västra Amazonområdet i Brasilien
 S. c. olivascens – förekommer i östra Peru (Ayacucho) och allra nordligaste Bolivia (Pando)
 S. c. pallidus – förekommer i norra Brasilien söder om Amazonfloden (från Rio Madeira till Rio Capim)
 S. c. umbretta – förekommer i kustnära östra Brasilien (från Alagoas till Espírito Santo)

Underarten olivascens inkluderas ofta i brunneus.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Fjällstrupig lövkastare

Fjällstrupig lövkastare (Sclerurus guatemalensis) är en centralamerikansk fågel som vanligen placeras i familjen ugnsfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Fjällstrupig lövkastare är en 17 cm lång fågel med lång stjärt näbb och kort stjärt. Den liknar roststrupig lövkastare (S. mexicanus) brun ovansida, gulbrunt bröst och mörkbrun undersida. Till skillnad från denna saknar fjällstrupig lövkastare dock en rostfärgad övergump men har en fjällig vit strupe. Lätet är hårt och gällt, medan sången är en fallande serie visslande toner.

Utbredning och systematik
Fjällstrupig lövkastare delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Sclerurus guatemalensis guatemalensis – förekommer från tropiska södra Mexiko (Veracruz) till östra Panama
 Sclerurus guatemalensis salvini – förekommer från västra Colombia (Chocó) till västra Ecuador (söderut till Guayas)
 Sclerurus guatemalensis ennosiphyllus – förekommer i Colombia (Río Magdalenas floddal i Santander)

Familjetillhörighet 
Lövkastarna placeras traditionellt i familjen ugnfåglar (Furnariidae), men urskiljs av vissa som en egen familj tillsammans med minerarna i Geositta efter DNA-studier.

Levnadssätt
Fjällstrupig lövkastare bebor fuktskogar upp till 1250 meters höjd. Där för den en tillbakadragen tillvaro på marken födosökande bland torra löv med sina näbbar efter små ryggradslösa djur. Fågeln ses ensam eller i par och hoppar fram snarare än går. Den är svår att få syn på men känns igen på lätena som oftast hörs vid gryning och skymning. Arten häckar i hål i jordbanker eller bland fallna träds exponerade rötter.

Status och hot 
Fjällstrupig lövletare har ett stort utbredningsområde, men är mestadels en ovanlig art, dock vanligare i vissa områden. Den tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till färre än 50.000 individer.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Roststrupig lövkastare

Roststrupig lövkastare (Sclerurus mexicanus) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Roststrupig lövkaste är en mörk fågel med lång och slank näbb, djupt rostrött på strupe och bröst samt mörkt roströd övergump. Lätet består av fallande serier med gnissliga visslingar och vid uppflog ett högljutt "skweek".

Utbredning och systematik 
Roststrupig lövkastare delas numera in i två underarter med följande utbredning:
 S. m. mexicanus – tropiska sydöstra Mexiko (Veracruz och Chiapas) till Honduras
 S. m. pullus – Costa Rica till västra Panama och östra Panama (Mt. Tacarcuna)

Tidigare inkluderades mörk lövkastare (Sclerurus obscurior) i roststrupig lövkastare, men denna behandlas numera vanligen som egen art.

Familjetillhörighet 
Lövkastarna placeras traditionellt i familjen ugnfåglar (Furnariidae), men urskiljs av vissa som en egen familj tillsammans med minerarna i Geositta efter DNA-studier.

Levnadssätt 
Roststrupig lövkastare hittas i fuktiga städsegröna skogar i tropiska förberg och bergstrakter. Den ses ofta nära raviner och flodbäddar där den gräver ur sitt bo i en jordbank. Fågeln födosöker på marken genom att kasta löv, därav namnet.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig men inkluderar även mörk lövkastare i bedömningen.

Referenser

Externa länkar

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Kortnäbbad lövkastare

Kortnäbbad lövkastare (Sclerurus rufigularis) är en fågel i familjen ugnsfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Kortnäbbad lövkastare delas in i tre underarter:
 S. r. rufigularis – förekommer i södra Amazonområdet (Brasilien), nordöstra Peru och norra Bolivia
 S. r. fulvigularis – förekommer från sydöstra Colombia till södra Venezuela, Guyana och norra Brasilien
 S. r. brunnescens – förekommer i Amazonområdet (Brasilien, norr om Rio Solimões)

Vissa urskiljer även underarten furfurosus med utbredning i norra Brasilien norr om Amazonfloden.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Rödbröstad lövkastare

Rödbröstad lövkastare (Sclerurus scansor) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rödbröstad lövkastare är en genomgående brun fågel med lång och slank näbb. Bröstet är rostrött, liksom övergumpen, och strupen är vit. Sången består av en vass, fallande drill.

Utbredning och systematik 
Rödbröstad lövkastare delas in i två underarter med följande utbredning:
 Sclerurus scansor cearensis – förekommer i nordöstra Brasilien (Ceará och norra Bahia)
 Sclerurus scansor scansor – förekommer från östra Brasilien (Goiás) till östra Paraguay och nordöstra Argentina

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN cearensis som den egna arten "cearálövkastare".

Familjetillhörighet 
Lövkastarna placeras traditionellt i familjen ugnfåglar (Furnariidae), men urskiljs av vissa som en egen familj tillsammans med minerarna i Geositta efter DNA-studier.

Levnadssätt 
Rödbröstad lövkastare hittas i fuktiga skogar. Den håller till på marken där den likt en trast gräver bland torra löv efter föda, därav namnet. Arten är mycket skygg och svår att få syn på.

Status 
IUCN hotkategoriserar underarterna (eller arterna) de var för sig, scansor som livskraftig och cearensis som sårbar.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Boliviamejselnäbb

Boliviamejselnäbb (Syndactyla striata) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i yungas i västra Bolivia (La Paz, Cochabamba och västra Santa Cruz). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Bolivia
Perumejselnäbb

Perumejselnäbb (Syndactyla ucayalae) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i tropiska sydöstra Peru, nordvästra Bolivia och Amazonområdet i Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Glasögontaggstjärt

Glasögontaggstjärt (Siptornis striaticollis) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Glasögontaggstjärten är en liten brun fågel. På bröstet syns svag ljus streckning, runt ögat en partiell ögonring och bakom ögat ett kort vitt streck. Arten liknar strimmig uppnäbb men saknar mustaschstreck och näbben är inte böjd uppåt. Sången består av en snabb serie med ljusa "tick".

Utbredning och systematik 
Glasögontaggstjärten placeras som enda art i släktet Siptornis. Den förekommer lokalt i Anderna i södra Colombia och nordligaste Peru. Arten behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Siptornis striaticollis striaticollis –  Colombia
 Siptornis striaticollis nortoni –  Ecuador och norra Peru

Levnadssätt 
Glasögontaggstjärt är en rätt sällsynt fågel i molnskogar i Anderna. Där ses den krypa utmed grenar i skogens mellersta skikt, ofta som en del av kringvandrande artblandade flockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Större taggstjärt

Större taggstjärt (Synallaxis hypochondriaca) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Större taggstjärt är en, som namnet avslöjar, stor taggstjärt (18,5 cm) med relativt lång stjärt. Ovansidan är brun, mörkast på hjässan och ljusast på övergumpen, med roströda mindre vingtäckare. På huvudet syns ett långt vitt ögonbrynsstreck och att den är sotfärgad på tygel och örontäckare. Undersidan är vit med tunn men kraftig streckning på bröst och flanker. Lätet är ett högljutt tjattrande.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i nordvästra Peru (övre Provincia de Marañón). Den placerades tidigare som enda art i släktet Siptornopsis, men DNA-studier visar att den är en del av Synallaxis.

Status och hot 
Större taggstjärt har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 6 00–15 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som nära hotad (NT).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Bardfield Saling

Bardfield Saling är en by i The Salings, Braintree, Essex, England. Parish har 179 invånare (2001). År 2019 blev den en del av den då nybildade The Salings. Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/essex/bardfield+saling
 https://web.archive.org/web/20120630060520/http://braintree.gov.uk/Braintree/councildemocracy/Parish+Councils/Parish+Clusters/Panfield/Bardfield+Saling.htm

Orter i Essex
Tidigare civil parishes i Essex
Braintree
Gråhuvad trädklättrare

Gråhuvad trädklättrare (Sittasomus griseicapillus) är en fågel i familjen ugnfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Gråhuvad trädklättrare är en liten och ostreckad trädklättrare. Den skiljer sig från övriga arter genom sin storlek, en relativt liten och smal näbb och grått på huvud och undersida utan ljusare streck eller fläckar.

Utbredning och systematik 
Gråhuvad trädklättrare har en mycket vid utbredning från Mexiko söderut till norra Argentina. Vanligen placeras den som ensam art i släktet Sittasomus och delas in i hela 15 underarter med följande utbredning:
 griseus-gruppen
 Sittasomus griseicapillus jaliscensis – förekommer i Mexiko (från Nayarit och San Luis Potosí till näset Tehuantepec)
 Sittasomus griseicapillus sylvioides – förekommer i södra Mexiko och nordvästra Colombia
 Sittasomus griseicapillus gracileus – förekommer i sydöstra Mexiko (Yucatán halvön), norra Belize och närliggande norra Guatemala
 Sittasomus griseicapillus perijanus - förekommer i nordöstra Colombia och allra nordvästligaste Venezuela (Sierra de Perija)
 Sittasomus griseicapillus tachirensis – förekommer i norra Colombia och västra Venezuela (sydvästra Táchira)
 Sittasomus griseicapillus griseus – förekommer i östra Anderna och kustområdena i norra Venezuela, Tobago
 Sittasomus griseicapillus aequatorialis – förekommer i västra Ecuador (västra Esmeraldas) och allra nordvästligaste Peru (Tumbes)
 griseicapillus-gruppen
 Sittasomus griseicapillus amazonus – förekommer i tropiska östra Colombia, Ecuador, Peru och Amazonområdet (Brasilien)
 Sittasomus griseicapillus axillaris – förekommer i tropiska sydöstra Venezuela, Guyana och det nordligaste Brasilien
 Sittasomus griseicapillus transitivus – förekommer i sydöstra Amazonområdet (nordöstra Mato Grosso) 
 Sittasomus griseicapillus viridis – förekommer i Amazonområdet och Bolivia (La Paz, Beni, Cochabamba och Santa Cruz)
 Sittasomus griseicapillus griseicapillus – förekommer från västra Brasilien till Paraguay, norra Argentina och södra Bolivia
 Sittasomus griseicapillus reiseri – förekommer i nordöstra Brasilien (från Maranhão och Piauí till norra Goiás och västra Bahia)
' sylviellus/olivaceus-gruppen
 Sittasomus griseicapillus olivaceus – förekommer i kustnära östra Brasilien (sydöstra Bahia)
 Sittasomus griseicapillus sylviellus – förekommer i sydöstra Brasilien nordöstra Argentina, sydöstra Paraguay och nordöstra Uruguay

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN dock griseus-gruppen som en egen art, Sittasomus griseus. 

 Levnadssätt 
Gråhuvad trädklättrare hittas i tropiska och subtropiska fuktiga skogar, där den är rätt vanlig men anspråkslös. Som andra trädklättrare rör den sig kvickt uppför och runt trädstammar på jakt efter små insekter i barken. När den är färdig med ett träd flyger den ner till botten av nästa trädstam och fortsätter.

 Status 
IUCN bedömer hotstatus för griseus''-gruppen och övriga underarter var för sig, båda som livskraftiga.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Ugnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen