kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Julius Tallberg

Mathias Julius Hjalmar Tallberg, född 25 maj 1857 i Åbo, död 13 maj 1921 i Bad Nauheim i Tyskland, var en finländsk affärsman med titeln kommerseråd. Tallberg grundade 1880 en byggmaterialsaffär (nuvarande Oy Julius Tallberg Ab) i Helsingfors. Senare grundade han även cementgjuteri, murbruksfabrik samt byggnadsskiva- och cementfabrik. Åren 1888–1912 var Tallberg också ledamot i Helsingfors stadsstyrelse.

År 1911 fick Tallberg över hälften av Drumsö i sin ägo genom att köpa Drumsö gård. Dåtidens Drumsö var en villastad och bestod nästan helt av sommarvillor. Helsingfors stad var inte intresserad av området. Tallberg lät arkitekt Birger Brunila göra områdets byggnadsplan och utvecklade öns rekreationsverksamhet. Han även introducerade ett hästspårvagnssystem på Drumsö och köpte ångfartyget Drumsö som trafikerade rutten Gräsviken-Drumsö. Hästspårvagnssystemet fungerade mellan åren 1913 och 1917 men ångfartyget fortsatte att trafikera ända till 1935 när Drumsö bro blev färdig.

Julius Tallberg arbetade aktivt med att utveckla Helsingfors. Han var till exempel en av figurerna bakom Pro Helsingforsstiftelsen. Den berömda skulpturen Tre smeder (Felix Nylund, 1932) i Helsingfors centrum förverkligades genom en penningdonation från Julius Tallberg.

Hans sonsonsson var OS-seglaren och IOK-ledamoten Peter Tallberg.

Litteratur 
 Egidius Ginström: Julius Tallberg och hans verk (1930)

Källor

Externa länkar
 
 

Finlandssvenskar inom näringslivet
Personer inom Finlands näringsliv under 1900-talet
Finländska innehavare av kommerseråds titel
Personer från Åbo
Födda 1857
Avlidna 1921
Män
Joe Sise

Joe Momodou-Alieu Sise, född 12 december 1989, är en svensk fotbollsspelare. Hans främsta position är anfallare.

Klubbkarriär
Sise fostrades i Halmstad-klubben Snöstorp Nyhem FF, där han debuterade i Division 3 som 15-åring. Han gick på fotbollsgymnasium i Värnamo, där han hade Jonas Thern som tränare, och var under våren 2008 utlånad till IFK Värnamo i division 1. Sommaren 2008 värvades han till allsvenska Halmstads BK. Sise gjorde allsvensk debut den 24 oktober 2008 mot GIF Sundsvall (0–0), där han byttes in i den 66:e minuten mot Emir Kujovic. Sise spelade sin första match från start i säsongsavslutningen mot Kalmar FF den 9 november 2008.

Den 26 januari 2012 skrev Sise på ett treårskontrakt med danska klubben FC Nordsjælland. Stora skadeproblem förhindrade Sise från att spela en enda A-lagsmatch i Nordsjælland under tre år och han blev inte erbjuden någon förlängning när kontraktet löpte ut i december 2014.

I februari 2016 värvades Sise av Division 2-klubben IS Halmia, där han skrev på ett korttidskontrakt fram till sommaren 2016. Fram till i augusti 2016 gjorde Sise 12 mål för klubben, men råkade dessvärre ut för en hälseneskada och missade resten av säsongen. I september 2016 förlängdes kontraktet fram till juni 2017. I juli 2017 förlängde han sitt kontrakt fram till sommaren 2018.

Den 7 augusti 2018 skrev Sise på för Landskrona BoIS. Sise debuterade i Superettan den 10 augusti 2018 i en 2–1-förlust mot Degerfors IF, där han blev inbytt i den 79:e minuten mot Melvin Frithzell.

Landslagskarriär
Den 11 augusti 2010 debuterade Sise för Sveriges U21-landslag, i en träningslandskamp mot Skottland.

Källor

Joe Sise på elitefootball

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Fotbollsspelare i IFK Värnamo
Spelare i FC Nordsjælland
Fotbollsspelare i IS Halmia
Fotbollsspelare i Landskrona BoIS
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Födda 1989
Levande personer
Män
Idrottare från Halmstad
Ernst Heinrich von Dechen

Ernst Heinrich Karl von Dechen, född 25 mars 1800 i Berlin, död 15 februari 1889 i Bonn, var en tysk geolog.

Dechen blev 1831 överbergsråd och 1834 professor i bergsvetenskap i Berlin, 1841 bergshauptman i Bonn och var 1860-64 överbergshauptman där. Han gjorde en betydande insats för utredandet av Rhenprovinsens och Westfalens geologi; särskilt ägnade han sin uppmärksamhet åt vulkanerna, eruptionsbergarterna och malmförekomsterna.

År 1855 påbörjade han, på offentligt uppdrag, en systematisk specialundersökning av de nämnda länderna, och utarbetade som resultat därav en geologisk atlas om 35 blad i skalan 1:80 000 samt två digra band upplysande text (Erläuterungen zur geologischen Karte der Rheinprovinz und der Provinz Westfalen, två band, 1870-84). Kartan var den första geologiska karta i så stor skala över en så ansenlig del av Tyskland. En översiktskarta i skalan 1:500 000 utgavs i en andra upplaga 1883.

Övriga skrifter (i urval)
Geognostischer Führer im Siebengebirge am Rhein (1861)
Geognostischer Führer zu dem Laacher See und seiner vulkanischen Umgebung (1864)
Die nutzbaren Mineralien und Gebirgsarten im Deutschen Reiche (1873)

Källor

Noter

Tyska geologer
Tyska professorer
Tyska forskare under 1800-talet
Forskare från Berlin
Födda 1800
Avlidna 1889
Män
Ugglan
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Blodhemn

Blodhemn är det fjärde fullängdsalbumet av norska progressive metal bandet Enslaved. Producerat av Peter Tägtgren i hans egen studio, Abyss Studio. Detta album är det enda som Enslaved har spelat in i Abyss Studio.

Låtlista
 "Audhumla: Birth of the Worlds" – 1:11
 "I lenker til Ragnarok" (Grutle Kjellson/Ivar Bjørnson) – 5:39
 "Urtical Gods" (Dirge Rep/Bjørnson) – 3:20
 "Ansuz Astral" (Bjørnson/Roy Kronheim) – 4:55
 "Nidingaslakt" (Kjellson/Kronheim) –3:23
 "Eit auga til Mímir" (Rep/Kjellson/Kronheim) – 4:25
 "Blodhemn" (Kjellson/Bjørnson/Kronheim) – 5:33
 "Brisinghamen" (Kjellson/Bjørnson/Kronheim) – 3:32
 "Suttungs mjød" (Trad./Kjellson/Bjørnson) / "Perkulator" – 7:47

Medverkande
Enslaved
 Ivar Bjørnson (Ivar Skontorp Peersen) – gitarr, keyboard
 Grutle Kjellson (Kjetil Tvedte Grutle) – basgitarr, sång
 Roy Kronheim – gitarr
 Dirge Rep (Per Husebø) – trummor

Andra medverkande
Peter Tägtgren – producent, ljudtekniker, mixning
Petter Hegre – omslagsdesign

Källor
 Översatt från engelska Wikipedia

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: Blodhemn
Discogs.com: Enslaved – Blodhemn

Album av Enslaved
Musikalbum 1998
Megan

Megan är ett kymriskt kvinnonamn som ursprungligen var ett smeknamn för Margaret (Margareta). Namnet har flera moderna stavningar, bland dem Meghan, Megyn, Meagan och Meaghan, och har i sin tur smeknamnet Meg.

Under 1980- och 1990-talet var Megan bland de 20 mest populära namnen på nyfödda i USA, men det har tappat i popularitet sedan dess.

Personer med namnet Megan 
 Meghan, hertiginna av Sussex, medlem av brittiska kungahuset
 Megan Alatini, sydafrikansk sångerska och skådespelerska
 Meghan Black, kanadensisk skådespelare
 Megan Burns, brittisk skådespelare och musiker
 Megan Follows, kanadensisk skådespelare
 Megan Fox, amerikansk skådespelare och fotomodell
 Megan Leigh, amerikansk porrskådespelerska
 Megan Lindholm, pseudonym för Robin Hobb, amerikansk författare
 Megan Mullally, amerikansk skådespelare
 Meghann Shaughnessy, amerikansk tennisspelare
 Meghan Trainor, amerikansk sångerska och låtskrivare
 Meg White, amerikansk trumslagare

Fiktiva personer 
 Meg Jackson, senare Meg Morris, en av huvudpersonerna i den australiska TV-serien Kvinnofängelset. Hon spelas av Elspeth Ballantyne.
 Meg Griffin, en av huvudkaraktärerna i den tecknade TV-serien Family Guy. Hennes röst görs av Mila Kunis.

Referenser 

Kvinnonamn
Ignatius Mouradgea d'Ohsson

Ignatius Mouradgea d'Ohsson, (Muradcan Tosunyan) född 31 juli 1740 i Konstantinopel, död 27 augusti 1807 i Bièvres nära Paris, var en diplomat i svensk tjänst och historieforskare av armenisk börd.

Mouradgeas far var tolk vid svenska konsulatet i Smyrna. D'Ohsson anställdes 1768 som dragoman vid svenska beskickningen i Konstantinopel, fick fullmakt som diplomatisk sekreterare 1780 och adlades samma år under namnet Mouradgea d'Ohsson. År 1791 blev han legationsråd och var 1795-99 Sveriges minister i Turkiet. 1799 tog han avsked som minister plénipotentiaire. Han publicerade i Paris ett praktverk om osmanska riket, Tableau général de l'empire othoman (3 band, 1787-1820). Hans son Abraham Konstantin Mouradgea d'Ohsson ombesörjde den sista delens utgivning.

Publicerade arbeten
 Tableau Historique de l’Orient. 2 band.
 Tableau Général de l’Empire Othoman. 7 band. Firmin Didot, Paris 1788–1824.
 Fragmenter till upplysning om islam eller mahometanska religionen, ur Tableau general de l'empire othoman, par m. de. M... d'Ohsson, utbrutna af J.G. Bure. Stockholm, 1813. Facsimilutgåva i Litteraturbanken

Noter

Vidare läsning

Externa länkar
 
 The torch of the empire : Ignatius Mouradgea d'Ohsson and the Tableau général of the Ottoman empire in the eighteenth century = İmparatorluğun meşalesi : XVIII. yüzyilda osmanli i̇mparatorlugŭn̓un genel görünümü ve Ignatius Mouradgea dO̓hsson
 Carter Vaughn Findley: Mouradgea d’Ohsson and His Tableau général de l’empire othoman

Svenska diplomater under 1700-talet
Svenskt adlade
Födda 1740
Avlidna 1807
Män
Innerstad

Innerstad är den delen av en tätort eller stad som, till skillnad från förortsområden, kännetecknas av stadsmiljö. Den är således tätare bebyggd än ytterområdena.

Stadskärnan är den del av innerstaden som ofta domineras av kommersiella lokaler, jurisdiktion, administration och styrande organ.

I vissa svenska städer används "Innerstaden" som benämning på det centrala området, exempelvis:

Innerstaden, Luleå
Innerstaden, Linköping
Stockholms innerstad

I Malmö finns två stadsdelar innefattande detta namn:

Västra Innerstaden 
Södra Innerstaden

Referenser 

Bebyggelsetyper
Kiowa County, Oklahoma

Kiowa County är ett administrativt område i delstaten Oklahoma, USA, med 9 446 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Hobart.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 2 669 km². 2 628 km² av den arean är land och 42 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Washita County - nord 
 Caddo County - öst 
  Comanche County - sydost 
 Tillman County - syd 
  Jackson County - sydväst 
 Greer County - väst

Källor
Wilhelm Dunker

Rudolf Wilhelm Dunker, född 21 februari 1809 i Eschwege, död 13 mars 1885 i Marburg, var en tysk geolog, mineralog och paleontolog.

Dunker studerade först gruvvetenskap i Göttingen, men blev 1837 lärare i mineralogi vid det nygrundade Polytechnikum i Kassel och övergick då till geologiska studier. År 1854 blev han professor i mineralogi och geologi i Marburg. Han utmärkte sig särskilt i studiet av fossila mollusker och författade även viktiga verk om Nordtysklands oolit- och wealdenbildningar. Tillsammans med Hermann von Meyer uppsatte han 1846 den ansedda tidskriften "Palæontographica".

Källor

Tyska mineraloger
Tyska paleontologer
Tyska professorer i geologi
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Geologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Hessen
Födda 1809
Avlidna 1885
Män
Ugglan
Jonathan Näslund

Björn Jonathan Näslund, född 1 augusti 1986, är en svensk dansare. Han började dansa när han var 11 år. På 10 år har han vunnit 14 SM-medaljer varav 6 är SM-guld. 

Näslund är gift med Oksana Näslund (tidigare Spichak). Tillsammans har de två barn.

Let's Dance 
2007 medverkade Jonathan Näslund i TV-programmet Let's Dance där han dansade med skådespelerskan Ebba Hultkvist. Där kom de på en 5:e plats. 2009 medverkade han i programmet med Isabella Löwengrip. 2010 medverkade han med Molly Sandén.

Näslund dansade med Ellen Bergström i 2017 års upplaga av programmet.

Referenser 

Svenska dansare under 2000-talet
Män
Levande personer
Födda 1986
Jimmy Arias

James Jimmy Arias, född 16 augusti 1964 i Buffalo, New York, USA, är en amerikansk högerhänt
tennisspelare aktiv som professionell huvudsakligen under 1980-talet.

Jimmy Arias spelade professionell ATP-tennis 1980-1994. Under karriären vann han 5 singeltitlar, alla på grusunderlag. Arias bästa säsong var 1983 då han som 19-åring vann 4 singeltitlar. Han nådde sin högsta världsrankning i april 1984 (nummer 5). Arias spelade in totalt 1 834 140 US dollar i prispengar.

Tenniskarriären 
Som singelspelare vann Arias sin första tourtitel 1982. Det var i Tokyo, där han finalbesegrade Dominique Bedel med siffrorna 6–2, 2–6, 6–4. Säsongen därpå, 1983 fick han sitt genombrott med 4 vunna titlar. I Florence besegrade han Francesco Cancellotti med 6–4, 6–3. Han vann därefter sin förnämsta titel, Italienska öppna i Rom. Han finalbesegrade då spanjoren José Higueras med 6–2 6–7 6–1 6–4. På sensommaren 1983 vann han sedan sina sista två titlar, dels Indianapolis (finalbesegrade Andrés Gómez med 6–4, 2–6, 6–4) och dels Palermo (finalbesegrade José-Luis Clerc med 6–2, 2–6, 6–0).

Bland Arias meriter märks en Grand Slam-titel i mixed dubbel som han som 16-åring vann tillsammans med Andrea Jaeger i Franska öppna 1981. I finalen besegrades Betty Stöve/Fred McNair med 7-6, 6-4.

Spelaren och personen 
Jimmy Arias tränades av sin far Antonio Arias, ursprungligen från Spanien. Han lät sonen redan som 7-åring öva in ett för den tiden ovanligt effektivt forehandslag med mycket kraftfull överskruv (topspin) som sedan dess blivit standard bland professionella spelare. Däremot var varken hans serve eller enhandsfattade backhand av absolut toppklass. Han är en relativt kort spelare, 175 cm, men kompenserade för detta med sitt kraftfulla spel från baslinjen. 

Arias blev en utpräglad baslinjespelare och spelade lysande tennis som junior. Han besegrade redan som 12-åring två ATP-rankade proffs. Som professionell tourspelare tränades han av Nick Bollettieri. Mot slutet av den framgångsrika spelsäsongen 1983 drabbades Arias av körtelfeber och var borta stora delar av hösten. När han sedan återkom till tourspelet, hade han förlorat säkerheten i sitt forehandslag. Trots att han fortsatte tävlingsspela flera år till, lyckades han inte hitta tillbaka till toppformen, varvid hans självförtroende dalade. Han vann inte några fler titlar. 

Arias är en av toppspelarna som under karriären på 1980-talet övergick från den traditionella tennisracketen med träram till de moderna grafitracketarna. Säsongen 1984 spelade han dock fortfarande med den äldre typen av racket av märket Donnay Borg Pro, och var därmed en av sista spelarna som bytte rackettyp. 

I dag är Jimmy Arias tenniskommentator i TV.

Grand Slam-titlar 
 Franska öppna
 Mixed dubbel - 1981 (med Andrea Jaeger)

ATP-titlar 
 Singel
 1982 - Tokyo utomhus
 1983 - Florence, Italienska öppna, Indianapolis, Palermo 
 Dubbel
 Inga titlar

Referenser

Externa länkar 
 ATP, spelarprofil

Tryckta källor 
 Asad Raza, "The way to hit the ball" i Tennis, ed. James Martin, maj 2008 (ISSN 0040-3423).

Födda 1964
Amerikanska tennisspelare
Män
Levande personer
Bethlehem (musikgrupp)

Bethlehem är en tysk musikgrupp från Grevenbroich i Tyskland, bildad 1991. Gruppen spelar olika former av metal.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
Jürgen Bartsch – basgitarr, gitarr, elektronik (1991– ), keyboard (1991–2011)
Florian "Torturer" Klein – trummor, sampling (2011–2015, 2017– )
Ilya Karzov (Илья Карзов aka Morok) – gitarr (2016– )
Onielar (Yvonne Wilczynska) – sång (2016– )
Sven "Velnias" Galinsky – gitarr (2019– )

Tidigare medlemmar
Chris 'Stoffel' Steinhoff – trummor (1991–1996)
Bianca de Loryn – gitarr (1991–1992)
Klaus Matton – gitarr (1991–2000)
Sandra Matton – keyboard (1991–1992)
Andreas Classen – sång (1991–1994)
Sephiroth (Maurice Swinkels) – sång (1995)
Rainer Landfermann – sång (1995–1996)
Marcus Losen – trummor (1996–1998)
Marco Kehren – sång (1996–1997)
Cathrin Campen – sång (1997–1998)
Steve Wolz – trummor (1999–2011, 2016–2017)
Olaf Eckhardt – gitarr (2000–2014)
Reiner Tiedemann – keyboard, elektronik (2001–2003)
Guido Meyer de Voltaire – sång (2001–2004, 2013–2014)
Andreas Tekath – keyboard (2004)
Matron Thorn – gitarr (2009–2010)
Jonathan "Marquis" Théry – sång (2009)
Niklas Kvarforth – sång (2009–2011)
Lola – keyboards (2011)
Rogier Droog – sång (2011–2012)
Malte Langenbrinck – sång (2011)
Schmied (Alexander Schmied) – sång (2012, 2014–2015), basgitarr (2014–2015)
Eva Haas – sampling, keyboards, sång (2012–?)
Felix Wahn – gitarr (2014–2015)

Turnerande medlem
Katzy Betancourt – keyboard, bakgrundssång (2011)

Diskografi 
Demo
Bethlehem – 1992	
Promo March '93 – 1993

Studioalbum
Dark Metal – 1994
Dictius Te Necare – 1996
Sardonischer Untergang im Zeichen irreligiöser Darbietung – 1998
Schatten aus der Alexander Welt – 2001
Mein Weg – 2004
A Sacrificial Offering to the Kingdom of Heaven in a Cracked Dog's Ear – 2009
Hexakosioihexekontahexaphobia – 2014
Bethlehem – 2016
Lebe dich leer – 2019

EP
Thy Pale Dominion – 1993 
Reflektionen auf's Sterben – 1998 
Profane Fetmilch lenzt elf krank – 1999
Suicide Radio – 2003 
Alles tot – 2004
Stönkfitzchen – 2010

Samlingsalbum
Hau ab  – 2014

Video
Gepriesen sei der Untergang  – 1997

Annat
Folterkammergeist / Das 4. Tier Ass Den Mutterwitz  – 2002
"Gestern starb ich schon heute" / "Have a Nice Fight"  – 2009
"Suizidal-Ovipare Todessehnsucht"  – 2009

Externa länkar 
 Bethlehem på Myspace
 Bethlehem på Last.fm

Tyska metalgrupper
Musikgrupper bildade 1991
Nils O. Wentz

Nils Olof Wentz, född 26 februari 1929 i Malmö, är en svensk jurist och ämbetsman.

Wentz blev jur. kand. i Lund 1951. Efter arbete inom domstolsväsendet, bland annat vid Hovrätten över Skåne och Blekinge och Hovrätten för Övre Norrland (hovrättsråd), samt i olika riksdagsutskott och vid Socialdepartementet och Justitiedepartementet var han president i Kammarrätten i Göteborg mellan 1971 och 1996. 

Wentz har även varit verksam i flera statliga utredningar samt varit ordförande för Journalisthögskolan i Göteborg 1972–1977.

Utmärkelser 
  Kommendör av första klassen av Nordstjärneorden, 3 december 1974.

Referenser 

Födda 1929
Kammarrättspresidenter i Göteborg
Män
Levande personer
Jurister från Malmö
Ämbetsmän från Malmö
Gaited

Gaited är ett uttryck som används för att benämna hästar som besitter andra gångarter utöver de vanliga skritt, trav och galopp, till exempel tölt, passgång eller andra gångarter som är unika bland vissa raser. Uttrycket härstammar från USA och kommer från det engelska ordet för gångart, "gait". Dessa gångarter kan vara naturliga eller tränade och vissa hästraser är kända för att vara gaitade, bland annat Islandshästen eller Tennessee walking horse. Många av de extra gångarterna har utvecklats för att vara bekväma för ryttare.

Gaitade hästar 
De första kända "gaitade" hästarna var de berömda spanska hästarna som fanns på Iberiska halvön från sen medeltid fram till cirka 1700–1800-talet då de spanska hästarna helt hade avlats ut med andra hästar. 

De spanska hästarna fördes till Amerika med de spanska conquistadorerna under 1500-talet och 1600-talet. Där influerade de alla dagens amerikanska hästraser och i USA finns ett stort intresse för just gaitade hästar och det finns flera hästraser som avlas för sina gångarter, bland andra Tennessee walking horse och American saddlebred. Den amerikanska travaren är även känd för sin passgång, medan många andra travhästar travar som vanligt. 

Den mest populära och berömda rasen är dock islandshästen som funnits i cirka 1000 år och som kan ha en eller två extra gångarter, oftast tölt och ibland även passgång. Även i centrala Asien avlas hästraser som kan vara gaitade.

Lista på gaitade hästraser 
Aegidienberger
American saddlebred
American walking ponny
Amerikansk travare
Appaloosa
Arravani
Deliboz
Galiceñoponny
Golden american saddlebred
Islandshäst
Mangalarga marchador
Marwari (Indien)
Messaraponny
Missouri fox trotter
National show horse
Paso Fino
Peruansk pasohäst
Rackhäst
Rocky mountain horse
Basjkir 
Spitiponny
Spotted saddle horse
Tennessee walking horse
Tigerhäst
Virginia highlander
Walkaloosa

Se även 
Gångart
Tennessee walking horse
American saddlebred
Islandshäst
Missouri fox trotter
Paso fino
Rackhäst
Walkaloosa

Gångarter
Margareta Åberg

Eva Margareta Åberg, född 14 juli 1959 i Tuve församling i Göteborg, död 21 mars 2017 i Oscars distrikt i Stockholm, var en svensk jurist och ämbetsman.

Margareta Åberg blev jur.kand. vid Stockholms universitet 1984. Hon gjorde notarietjänstgöring vid Länsrätten i Södermanlands län 1984–1987 och fortsatte sedan sin utbildning till domare vid Kammarrätten i Stockholm med fiskaltjänstgöring vid Länsrätten i Södermanlands län och Länsrätten i Gotlands län. Åren 1990–1991 var hon rättssakkunnig vid statsrådsberedningen och avslutade utbildningen som adjungerad ledamot i Kammarrätten i Stockholm 1992, då hon förordnades till kammarrättsassessor.

Åren 1992–1993 tjänstgjorde Åberg som rättssakkunnig i Justitiedepartementet. Hon var därefter dataråd och senare kanslichef på Datainspektionen, innan hon 2000 tillträdde som lagman vid Kammarrätten i Göteborg. Hon var lagman i Kammarrätten i Stockholm 2006–2007, med förordnande vid Migrationsöverdomstolen. Därefter var hon kammarrättspresident i Kammarrätten i Sundsvall 2007–2009, lagman vid Förvaltningsrätten i Göteborg 2009–2012 och kammarrättspresident vid Kammarrätten i Göteborg fram till 2014.

Margareta Åberg tillträdde som riksrevisor med administrativt ansvar den 1 juni 2014. Hon meddelade den 15 september 2016 i samband med Riksrevisionsaffären att hon avsåg att snarast begära entledigande.

Domarnämnden föreslog vid sammanträde den 15 mars 2017 att hon skulle utnämnas till lagman för Förvaltningsrätten i Stockholm.

Regeringen utsåg vid sju tillfällen Åberg till särskild utredare för integritets- och övervakningsfrågor, skolfrågor och utlänningsfrågor. Hon ingick också i ett flertal utredningar inom domstols- och dataskyddsområdet som sakkunnig eller expert. Hon hade även uppdrag som ledamot i Domarnämnden och Finansinspektionens styrelse.

Hon avled efter en tids sjukdom och är begravd på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Källor

Noter

Kammarrättspresidenter i Sundsvall
Riksrevisorer
Födda 1959
Avlidna 2017
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Kvinnor
Jurister från Göteborg
Gran Roque

Gran Roque (spanska Isla del Gran Roque) är huvudön i ögruppen Los Roques i norra Venezuela.

Geografi
Gran Roque ligger cirka 175 km norr om Caracas i ögruppens norra del.

Ön har en sammanlagd areal om ca 15,1 km² men det finns även fem laguner på ön, hela ön omges av ett korallrev. Förutom en liten skola, Autoridad Única de Área förvaltningsbyggnader och parkförvaltningen Instituto Nacional de Parques byggnader finns det även några mindre hotell på ön.

Den högsta höjden är på ca 120 m ö.h. (1).

Gran Roque är den enda befolkade ön bland Los Roquesöarna och befolkningen uppgår till ca 1.500 invånare (2) där alla bor i huvudorten Gran Rogue på öns södra del. Förvaltningsmässigt utgör ön huvudort i estado (delstaten) Dependencias Federales.

Ögruppens flygplats Los Roques airport (Aeropuerto Los Roques, flygplatskod "LRV") ligger på öns sydöstra del och har kapacitet för lokalt flyg.

Historia
1589 införlivades Los Roquesöarna i delstaten Vargas (3) av den dåvarande provinsguvernören.

Öns fyr byggdes åren 1870 till 1880 och var i bruk fram till mitten på 1950-talet (4)

1871 införlivades sedan hela ögruppen officiellt i Venezuela efter ett dekret av dåvarande presidenten (5) Antonio Guzmán Blanco.

Den 20 juli 1938 utsågs Los Roquesöarna till ett "Dependencia federal" (federalt område).

Den 9 augusti 1972 skapades nationalparken efter ett regeringsbeslut (7) och parkområdet inrättades formellt den 18 augusti. Förvaltningskontoret ligger i Gran Roque stad.

Den 2 november 1991 införlivades hela ögruppen i delstaten Dependencias Federales och förvaltas av en särskild myndighet (8) Autoridad Unica med säte på Gran Roque.

Externa länkar
 Om Gran Roque
 Turistbyrån om Gran Roque
 Interaktiv karta med Gran Roque

Venezuelas öar
Olshyttan

Olshyttan är en by i Garpenbergs socken i Hedemora kommun i Dalarna. SCB klassade Olshyttan som en småort fram till 2000. Från 2015 avgränsar SCB här åter en småort.

Olshyttan ligger vid Olshyttebergets fot. Genom byn går en bäck som avvattnar Gullsjön, Skärsjön och Vikhyttsjön och slutar i Trollbosjön. Bäcken har gett vattenkraft främst åt järn- och kopparhyttor och kvarnar, men även ett sågverk och ett mindre vattenkraftverk. Sågen, som dels drevs med vatten, dels med ånga, var i drift i början av 1900-talet. Kraftverket togs i bruk 1913 och avvecklades 1937. Ett kopparverk fanns i byn mellan 1690 och 1721. Olshyttans sista järnhytta, Trollbo bruk, togs ur drift 1850.

Referenser 

Orter i Hedemora kommun
Småorter i Sverige