kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Filipporevet

Filipporevet är ett korallrev i Polynesien som tillhör Kiribati i Stilla havet.

Geografi
Filipporevet ligger bland Line Islands cirka 450 km öster om Starbuck Island och cirka 1.000 sydöst om huvudön Kiritimati. Dess geografiska koordinater är 5°30′ N och 151°50′ V.

Revet är permanent under vattenytan men ligger tämligen grunt och djupet uppskattas till att ligga mellan 0,6 och 0,9 m.

Lagunen har en yta på ca 1,5 km² och revet mäter ca 1,6 km i diameter från nordväst till sydöst.

Historia
Filipporevet upptäcktes den 28 juni 1886 av besättningen på det italienska fartyget Filippo.

1979 införlivades området i den nya nationen Kiribati.

Externa länkar
 om Filipporevets läge

Rev i Kiribati
Polynesien
Förenta nationernas flagga

Förenta nationernas flagga eller FN-flaggan är den flagga som hissas för Förenta nationerna, och utgörs av en ljusblå flaggduk med FN:s emblem i vitt. Emblemet utgörs av en världskarta med utgångspunkt vid nordpolen omgiven av olivkvistar, vilka symboliserar fred. Emblemets formgivare är Donal McLaughlin.

Den vanligaste varianten av flaggan antogs den 7 december 1946.

Källor

Fotnoter

Flaggor för organisationer
Flaggan
Bandit 105.5

Bandit 105.5 var en radiostation som spelade rock.

Stationen inledde sina sändningar i Stockholm 1993. Stationen startades av Tom McAlevey, Gene Kraut och Mats Grimlund med kapital från ett antal privata investerare.

Stationen köptes sedermera av CLT-UFA (nuvarande RTL Group). De beslutade så småningom att Bandit skulle lägga ner och frekvensen användas för en bredare station. Sista sändningsdag var 31 december 1998. Därefter sändes Princelåten 1999 som loop i några dagar innan det nya formatet Wow 105,5 tog vid den 4 januari 1999.

CLT-UFA sålde senare sin svenska radioverksamhet till Modern Times Group, som återanvände varumärket Bandit för stationen Bandit Rock som började sända i Stockholm 2004.

Se även
Bandit Rock 106-3 (Radiostation i Stockholm)
Bandit Rock 104-8 (Radiostation i Göteborg)
105,5 RIX FM Stockholm

Källhänvisningar

Externa länkar
In memoriam: Bandit 105.5 "The Rock Home of Stockholm"
Bandit 10 year anniversary party! January 30th at O'Learys
Gene Kraut - In memoriam, (se bild och bildtext i slutet)
Svenska privata lokalradiostationer
Organisationer bildade 1994
Organisationer upplösta 1998
Carl Kristian Schmidt

Carl Kristian Schmidt, född 28 oktober 1792 i Mariestad, död 30 juli 1872 i Stockholm, var en svensk jurist och publicist.

Biografi
Schmidt började studera i Lund 1811 och blev 1813 auskultant i Göta hovrätt och 1818 vice häradshövding. År 1821 utnämndes han till fiskal i Hovrätten över Skåne och Blekinge, 1823 till assessor och 1840 till hovrättsråd. År 1845 förordnades Schmidt till arbetande ledamot av  lagberedningen, efter att redan 1841 ha deltagit i beredningens arbeten. Samma år utnämndes han till justitieråd och tog 1858 avsked ur statens tjänst.

Vid sidan om sin ämbetsmannaverksamhet, ägnade han sig flitigt åt journalistik och 1830–1844 var han medarbetare i tidningen Skånska posten samt 1838–1843 ansvarig utgivare och redaktör för Kristianstads läns hushållstidning. I egenskap av delägare var Schmidt 1830 aktiv vid starten av tryckeriet Schmidt & C:o.

Han utgav även Juridiskt arkif (1830–1862) samt Juridiska föreningens tidskrift.

År 1848 tilldelades han Carl XIII:s orden. Schmidt jordfästes i Klara kyrka och gravsattes på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

 Dagens Nyheter, 6 augusti 1872, sid. 1
 Schmidt, Carl Christian på SvenskaGravar.se

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Svenska publicister
Svenska journalister under 1800-talet
Riddare av Carl XIII:s orden
Personer från Mariestad
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1792
Avlidna 1872
Män
Juridiska föreningens tidskrift

Juridiska föreningens tidskrift, organ för
Svenska juridiska föreningen, utgavs i Stockholm 1850-61 med två häften om året, totalt 23 häften, jämte två sakregister
(1856, 1862). Tidskriften, vars redaktör hela tiden var justitierådet Karl Kristian Schmidt, innehåller utom föreningens förhandlingar uppsatser i juridiska och statsvetenskapliga ämnen samt redogörelser för lagstiftnings- och lagskipningsärenden m.m.

Svensk rättshistoria
00-skala

00-skalan är i Storbritannien den mest populära skalan inom modellbygge, och då särskilt beträffande modelljärnvägar. Skalan kallas även 4 millimeterskala (4 mm scale) och är en av många millimeterskalor. Det vill säga i 00-skalans fall det antal gånger 4 mm går i en brittisk fot (304.8 mm), vilket ger förhållandet 1:76,2. 

Modelltåg i 00 ("noll-noll eller dubbelnollan"), använder samma spårvidd, 16,5 mm, som den i Sverige vanliga H0, (hå-noll). 00-skalans modelljärnväg, borde för att vara skalenlig, ha en vidare spårvidd.

Många modeller av brittiska ånglok tillverkas endast i denna skala. Riktiga små ånglok, "Live steam", som drivs med ånga likt sina förebilder, tillverkas också i denna skala bland annat av Hornby.

Tillverkaren Hornby har bland annat en stor serie lok, vagnar och byggnader närmast identiska med de i böckerna och filmerna om Thomas och vännerna (Thomas The Tank Engine), samt även en komplett serie lok och vagnar från Harry Potter-världens "Hogwartsexpressen", inklusive en modell av Perrong 9¾.

Tillverkare
Bachmann Branchline - En av de största tillverkarna av färdiga lok, vagnar räls i 00
Dapol - Producerar byggsatser och vagnar
Heljan  - Tillverkar ett litet antal lok och vagnar 
Hornby Railways - En av de  största tillverkarna inom 00
Lima - Tillverkade tidigare budgetvarianter, uppköpt av Hornby
Peco - Producerar ett stort utbud av räls och växlar
Bassett-Lowke - Tillverkar ångloksmodeller av hög klass

Bilder

Externa länkar 

Modelljärnvägsskalor
EBK

EBK eller ebk kan avse:

Teknik
 ebk – militär förkortning för efterbrännkammare; en förlängning av utloppet på en jetmotor, i vilken ytterligare bränsle kan sprutas in och förbrännas

Sportklubbar
 Edsvikens båtklubb
 Egby bollklubb
 Egnahems bollklubb – en fotbollsklubb i Huskvarna
 Eslövs Brukshundklubb – en hundklubb i Eslöv
 Eslövs Bollklubb – bildades 1969 genom ett samgående mellan EAI:s och EIK:s fotbollssektioner
 Essinge Båtklubb
Taggbock

Taggbock (Prionus coriarius) är en skalbagge som tillhör familjen långhorningar. Taggbocken har fått sitt namn efter de tre taggarna som den har på var sida om halsskölden. Den fullbildade skalbaggen är 2 till 4,5 centimeter lång, hanen något mindre än honan. Hanen känns också lätt igen på sina tjocka antenner. 

Taggbockens larver lever i lövträdstubbar.

Källor

Externa länkar 

Långhorningar
Insekter i palearktiska regionen
Mastiff

Mastiff är en hundras av molossertyp från Storbritannien.

Historia 
Mastiffens ursprung och släktskap med andra hundar av samma typ har inte klarlagts. När romarna erövrade Britannia år 55 f.v.t. fanns enligt vissa källor hundar av denna typ där. De var större än romarnas egna doggar och exporterades till Rom där de användes till björn- och lejonhetsningar. Hur dessa hundar ursprungligan skall ha kommit till England är oklart.

Drottning Kristina fick den 30 december 1653, en mastiff i gåva från ambassdören Whitelock. Överlämnandet är beskrivet i Whitelockes dagbok.

På 1800-talet startade renaveln. Men efter andra världskriget var rasen nästan utdöd i hemlandet, men då fanns en stam i USA och rasen kunde räddas med hjälp av importer. Mastiffen rekonstruerades även genom inkorsning av sankt bernhardshundar som framförallt användes för att behålla storleken. Än idag kan det hända att det föds långhåriga valpar. Dessa är dock inte godkända och får därför inte avlas på eller ställas ut.

1883 grundades den engelska mastiffklubben, Old English Mastiff Club.

Egenskaper 
Långt tillbaka användes rasen till djurhetsningar, krig och som vakthund. Idag är mastiffen främst sällskapshund och är lugn och tillgiven sin familj. En del har tävlat med bra resultat i lydnad men på grund av storleken och tyngden är rasen inte optimal som arbetande hund och kräver inte alltför mycket motion. De kan trivas som gårdshundar. Rasen får inte visa aggressivitet men det finns de som är reserverade.

Utseende 
Mastiffen ska vara stor, rektangulär, kraftig, symmetrisk och välbyggd. De finns i tre olika färger. Dessa är aprikos, fawn och brindle, där fawn är den mest vanliga. Rasen beskrivs så här i den engelska rasstandarden, som går tillbaka till slutet av 1850-talet, "Size is desirable, but only if combined with quality and if absolute soundness is maintained. Height and substance important if both points are proportionately combined." 

Mastiffen mäts således inte i mankhöjd utan brukar refereras till vikt, där önskad sådan är för tik; 75kg och uppåt och hanhund; 90kg och uppåt. Det är inte ovanligt att hanarna uppnår en vikt på över 100kg när de har vuxit klart.

Hälsa 
Som hos de flesta stora och tunga hundraserna förekommer höftledsdysplasi (HD), armbågsdysplasi (ED), knäledsproblem och magsäcksomvridning.

Under uppväxten är det viktigt att hunden inte är mager eller övergödd. Valpen/unghunden ska få röra på sig men för mycket springande är inte att rekommendera.

Mastiffen växer fort i kroppen och går ibland upp 5 kg i veckan under dessa tillväxtperioder.

Källor 
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, 
 Tine Luther: Lige så rolig som stor, Hunden nr 3 2003, medlemsblad för Dansk Kennel Klub 
 Mastiff, Hundrasguiden, Svenska Kennelklubben (SKK)

Externa länkar 

 Rasspecifik Avelsstrategi (RAS), Svenska Mastifflubben 
 Mastiff Association, Storbritannien
 The Old English Mastiff Club, Storbritannien

Schnauzer och pinscher, molosser och bergshundar samt sennenhundar
Hundraser från Storbritannien
Birgitta Dahl (journalist)

Birgitta Thuresdotter Dahl, född Essen 16 december 1935, är en svensk journalist (chefredaktör).

Birgitta Dahl är uppväxt på Östermalm i Stockholm. Hon utbildade sig till journalist genom ett stipendium från Sverige-Amerikastiftelsen. Hon började som journalist på Folket i Bild för att 1957 bli vikarie vid Dagens Nyheter. Hon gifte sig 1958 med en fast anställd på tidningen, Lars Dahl, vilket medförde att hon inte kunde arbeta där då tidningen hade som policy att inte anställa gifta par.

Dahl började 1960 på Vecko-Journalen. Genom att intervjua Stig Wennerströms städerska, som visade sig ha varit hemlig agent åt Säpo, vann hon tillsammans med Gustaf von Platen och Bengt Olof Heldt Stora journalistpriset 1963 . Det innebar ett genombrott och därefter har hon varit chefredaktör för Bildjournalen, Vecko-Revyn, Damernas Värld och Månadsjournalen. Den senare var hon med och grundade 1980.

Referenser

Fotnoter

Svenska journalister under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1935
Levande personer
Anna Hammar-Rosén

Anna Hammar-Rosén, född Hammar 1735, död 1805, var en svensk tidningsredaktör. Hon gav ut Göteborgstidningen Hwad Nytt? Hwad Nytt? mellan 1773 och 1785 och är den första kvinnliga chefredaktören i Sverige, som man känner till.

Biografi
Anna Hammar-Rosén var dotter till kyrkoherde Anund Hammar och Elisabeth Maria Agrell. 

Hon gifte sig 1759 i Varberg med lektorn Johan Rosén. Paret var båda engagerade i Witterhets Klubben i Göteborg. Det var Johan Rosén som år 1772 grundade Göteborgstidningen Hwad Nytt? Hwad Nytt?. Denna var ursprungligen del av hans 1759 startade tidning Göteborgska Magasinet.  Fram till sin död 1773 gav Johan Rosén ut Hwad Nytt? Hwad Nytt?, därefter hans sterbhus fram till 1775 och från 1776 Anna Rosén, fram till att den lades ned 1785. 

Det var en tidning med både nyheter och kultur, skvaller och litterärt material, som utkom två till tre gånger i veckan. Hon inte bara gav ut utan även skrev i tidningen, och tillhörde därför också Sveriges tidiga kvinnliga journalister. Många av den gustavianska tidens författare publicerade sina verk där. Både Bengt Lidner och Anna Maria Lenngren debuterade i den som poeter, den senare 1775. Tidningen var populär och framgångsrik, men själv brukade hon säga att hon inte trodde att en tidning driven av ett "obildat fruntimmer" var något att ha.  

År 1779 ska Hammar-Rosén ha blivit arresterad för misstänkt brott mot censurlagarna sedan hon enligt uppgift från ärkebiskop Jacob Axelsson Lindblom till professor Daniel Cederhielm ha omtryckt de förbjudna bladen ur Posten i sin tidning, vilket gjort att "utgivaren av detta dagblad, doktorinnan Rosén, ska ha häktats". Häktningen, om den ägde rum, tycks dock i så fall inte ha lett till något dramatiskt avbrott i hennes verksamhet. 

Hon var mor till Gustaf Rosén.

Referenser

Tryckta källor 
 Österberg, Carin et al., (1990) Svenska kvinnor: föregångare, nyskapare, Lund, Signum, 
 Signum Svenska kulturhistoria: Den Gustavianska tiden 
 Berger, Margareta, Pennskaft (1977) kvinnliga journalister i svensk dagspress 1690-1975, Norstedt, Stockholm

Noter 

Svenska chefredaktörer
Svenska journalister under 1700-talet
Svenska författare under 1700-talet
Personer under gustavianska tiden
Personer i Göteborgs historia
Journalister från Göteborg
Svensk kvinnohistoria
Födda 1735
Avlidna 1805
Kvinnor
Rodolfo Quinteros

Rodolfo Quinteros, född 23 juli 1982, är en argentinsk fotbollsspelare i den argentinska klubben Huracán.

Födda 1982
Argentinska fotbollsspelare
Män
Levande personer
Spelare i Club Atlético Huracán
CA Huracán

Club Atlético Huracán är en argentinsk sportklubb i närheten av Parque Patricios, Buenos Aires, vars huvudsakliga verksamhet är fotboll, men man bedriver även aktiviteter som rullskridskohockey, landhockey, inomhusfotboll och boxning. Klubben grundades 1 november 1908, i närheten av Nueva Pompeya. Dess smeknamn är "El Globo" (ballongen) och deras fans kallas för "quemeros". Färgen på klubbens tröja är vit. För närvarande spelar klubben i Primera B Nacional, andradivisionen i argentinska ligasystemet.

Historiskt sett är deras största rival San Lorenzo, andra rivaliserande klubbar är River Plate, Racing Club, Boca Juniors och Independiente.

Externa länkar

Official website 

 

Fotbollsklubbar i Argentina
Sportklubbar bildade 1908
Robert Förster

Robert Förster, född 27 januari 1978 i Markkleeberg, Östtyskland, är en tysk professionell tävlingscyklist. Robert Förster är främst känd som spurtare.

Karriär
Robert Förster tävlade för det tyska UCI ProTour-stallet Gerolsteiner mellan 2003 och 2008, men när stallet lade ned blev Förster kontrakterad av Team Milram inför säsongen 2009. Han blev professionell med det tyska cykelstallet Team Nürnberger 2001. Året därpå tog han sina första etappseggrar när han vann en etapp på Tour of Saxony och en på Circuito Montañés.

Förster vann den sista etappen på Giro d'Italia 2006 från Museo del Ghisallo till Milano. På Vuelta a Espana samma år vann han etapp 15 framför bland annat Stuart O'Grady och Danilo Napolitano. Han vann också den femte etappen mellan Teano och Frascati uncer Giro d'Italia 2007.

Under säsongen 2008 vann han två etapper på Volta ao Algarve. I juni vann tysken Dutch Food Valley Classic, tidigare kallad Veenendaal-Veenendaal, före sin landsman och stallkamrat Sven Krauss. Han vann etapp 7 av Polen runt i september.

I februari 2009 slutade Robert Förster tvåa på etapp 6 av Tour of Qatar efter den brittiska spurtaren Mark Cavendish. Förster slutade på fjärde plats på Ronde van het Groene Hart. Förster vann etapp 7 av International Presidency Turkey Tour. Han slutade på sjätte plats på etapp 9 av Giro d'Italia 2009 bakom spurtarna Mark Cavendish, Allan Davis, Tyler Farrar, Matthew Harley Goss och Alessandro Petacchi. På etapp 1 av Sachsen Tour slutade Förster på femte plats bakom André Greipel, Alex Rasmussen, Marcus Burghardt och Eric Baumann. Han slutade även på femte plats på etapp 1 av Benelux Tour bakom Tyler Farrar, Tom Boonen, Edvald Boasson Hagen och Graeme Brown.

Privatliv 
Robert Förster är äldre bror till Jörg Förster, som var professionell tävlingscyklist mellan 2001 och 2002. Han är också syskonbarn till Egon Adler, som var med och tog silver i Olympiska spelens lagtempolopp för amatörer 1960.

Meriter 
2001
 2:a, Tour of Saxony
 2002
 1 etapp, Tour of Saxony 
 1 etapp Circuito Montañés
 2003
 Groningen-Münster
 1 etapp Rheinland-Pfalz-Rundfahrt
 2004
 Groningen-Münster
 2005
 1 etapp, Internationale Niedersachsen-Rundfahrt
 2006
 1 etapp, Giro d'Italia 2006
 1 etapp, Ster Elektrotoer
 2 etapper, Danmark Rundt
 1 etapp, Circuit de la Sarthe
 1 etapp, Vuelta a España
 2007
 1 etapp, Settimana Internazionale Coppi e Bartali
 1 etapp, Giro d'Italia 2007
 1 etapp, Tyskland runt
 2008
 2 etapper, Volta ao Algarve
 Dutch Food Valley Classic
 1 etapp, Polen runt
2009
 1 etapp, International Presidency Turkey Tour

Stall 
 Team Nürnberger 2001–2002
 Gerolsteiner 2003–2008
 Team Milram 2009–2010
 UnitedHealthcare 2011–

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats 
Robert Förster cyclingarchives.com

Tyska tävlingscyklister
Födda 1978
Män
Levande personer
Geheimeråd

Geheimeråd (tyska Geheimrat, "hemligt råd") var inom tysk-romerska riket och senare i de tyska monarkierna en ämbetsmannatitel. Ursprungligen gavs den till medlemmar av det inre råd som bistod regenten, Geheimer Rat, Geheimes Kabinet eller i Brandenburg Geheimer Staatsrat. Titeln betydde inte att den person som innehade den var "hemlig" eller inofficiell, utan att den personen var en av furstens förtrogna med tillgång till dennes hemligheter.

I Danmark var Gehejmerådet ett statsråd som inte ingick i riksrådet. Titeln infördes av Kristian IV, och kom att 1670–1770 beteckna en medlem i geheimekonseljen. Efter Struensees fall 1770 var geheimeråd endast en hederstitel, som bland annat innebar att bäraren hade rätt att tituleras "excellens". Titeln avskaffades i Danmark 1808.

Den under 1700-talet införda högre titeln geheimekonferensråd bibehölls dock. Den blev allmän rangtitel för första klassen. Samtidigt infördes geheimeetatsråd som rangtitel för andra klassen. För tredje klassen gällde etatsråd. Numera delar staten inte ut några titlar av detta slag, däremot vissa frivilligorganisationer.

Under 1800-talet blev geheimeråd endast en hederstitel som gavs till högt uppsatta ämbetsmän i Ryssland, Österrike, Kungariket Sachsen och vissa andra tyska stater. I Preussen var geheimeråd "med predikatet excellens" en av de högsta utmärkelserna, medan den enklare titeln "geheimeregeringsråd", "geheimekommersråd", och så vidare kunde ges till relativt underordnade tjänstemän i ministerier och ämbetsverk, samt även till personer som helt stod utanför statsförvaltningen.

Se även
 Det engelska Privy council

Källor

 
Politiska titlar
Tysklands historia
Danmarks historia
Enneagram

Ett enneagram är en symbol eller figur med nio punkter. Termen kommer från två grekiska ord ennea (nio) och grammos (något ritat eller skrivet). 

Exakt hur gammal symbolen är vet man inte säkert, men en teori är att den är av sufistiskt ursprung. Den introducerades i modern tid av G.I. Gurdjieff som använde symbolen i sina verk som symbol för "grundläggande universella kosmiska lagar". Gurdjieff avslöjade aldrig varifrån han fått den, utan hävdade bara att det var ett emblem för hemliga sällskap. 

På senare tid har symbolen börjat användas i ett slags personlighetstest, personlighetsenneagrammet.

Externa länkar
 http://www.enneagraminstitute.com/
 https://www.enneagramcenter.se/

Geometri
Symboler

pl:Enneagram
Starbuck Island

Starbuck Island (tidigare Volunteer Island, även Barren Island och Coral Queen Island) är en ö i Polynesien som tillhör Kiribati i Stilla havet.

Geografi 
Starbuck Island är en ö bland Line Islands och ligger cirka 830 km sydöst om huvudön Kiritimati. 

Ön är en obebodd korallö och har en areal om ca 25 km² med en landmassa om ca 16 km². Den har en längd på ca 9 km samt en bredd på ca 3,5 km och omges av flera korallrev. Den högsta höjden är på endast ca 6 m ö.h.

Starbuck Island är hemvist för en rad sjöfåglar, bland annat sottärna.

Historia 
Ön upptäcktes 1823 av brittiske Valentine Starbuck som då namngav den Volunteer island.

USA gjorde anspråk på ön 1856 men 1866 annekterades ön av Storbritannien och den införlivades 1916 i kolonin Gilbert och Elliceöarna, en del i det Brittiska Västra Stillahavsterritoriet.

Mellan åren 1870 och 1893 bröts fosfat på ön.

Den 29 maj 1975 gjordes ön till naturskyddsområdet Starbuck Island Wildlife Sanctuary.

1979 införlivades ön i den nya nationen Kiribati.

Externa länkar 
 Om Starbuck
 Om Starbucks geografi
 Om "Starbuck Island Wildlife Sanctuary"

Polynesien
Kiribatis öar
Robert Brandom

Robert Brandom, född 13 mars 1950, är en amerikansk filosof som undervisar vid University of Pittsburgh. Hans intresse ligger huvudsakligen i språkfilosofin, medvetandefilosofin och logiken. Han avlade kandidatexamen från Yale University och doktorsexamen från Princeton University, under Richard Rorty och David Kellogg Lewis. Han är gift med Barbara Brandom, professor i medicin vid University of Pittsburgh.

Brandoms arbete är influerat av Wilfrid Sellars, Richard Rorty, Michael Dummett samt kollegan John McDowell. Han har också lånat mycket från verken av G. W. F. Hegel, Gottlob Frege och Ludwig Wittgenstein.

Han är mest känd för sitt projekt att utföra den Wittgensteinianska uppgiften att förklara mening genom användning. Detta projekt utvecklar han grundligt i böckerna Making It Explicit (1994) och Articulating Reasons: An Introduction to Inferentialism (2000). Brandom har också publicerat en samling essäer om filosofins historia, bl.a. Tales of the Mighty Dead (2002).  Han är dessutom redaktör för en samling texter om Richard Rortys filosofi, Rorty and His Critics (2000). Brandom arbetar för tillfället på en bok om Hegels Andens fenomenologi.

Noter

Externa länkar
Hemsida
2005-2006 John Locke Lectures
Interview 1999
Presentation in Sydney 2005

Amerikanska filosofer under 2000-talet
Män
Födda 1950
Levande personer
Alumner från Princeton University
Alumner från Yale University
Quilmes AC

Quilmes Atlético Club (eller bara Quilmes) är en argentinsk fotbollsklubb som spelar i Primera División.

Fotbollsklubbar i Argentina
Silhouette in Red

Silhouette in Red är ett studioalbum av Bonnie Tyler som gavs ut 1993.

Låtlista
Sally Comes Around
Fire In My Soul
Stay
Send Me The Pillow
From The Bottom Of My Lonely Heart
Silhouette In Red
I Climb Every Mountain
Bad Dreams
James Dean
Clouds In My Coffee
Years May Come
Cryin¹ A Little
You Are So Beautiful
Before We Get Any Closer
You Won¹t See Me Cry

Album av Bonnie Tyler
Musikalbum 1993
Malden Island

Malden Island (även Independence Island) är en ö i Polynesien som tillhör Kiribati i Stilla havet.

Geografi
Maldenön är en ö bland Line Islands och ligger cirka 675 km sydöst om huvudön Kiritimati. 

Ön är en obebodd korallö och har en areal om ca 39,3 km² med en landmassa om ca 26 km². Den har en längd på ca 8 km och ca 6 km bred och omges av flera korallrev. den högsta höjden är på endast ca 10 m ö.h.

Malden Island är hemvist för en rad sjöfåglar, bland annat olika arter av sulor och fregattfåglar.

Historia
Ön upptäcktes den 30 juli 1825 av brittiske George Anson Byron som då namngav den efter besättningsmannen Charles Robert Malden som blev den förste att landstiga på ön. Ön var då obebood men man hittade ruiner efter tidigare polynesisk bebyggelse.

USA gjorde anspråk på ön 1856 men 1866 annekterades ön av Storbritannien och den införlivades 1916 i kolonin Gilbert och Elliceöarna, en del i det Brittiska Västra Stillahavsterritoriet.

Mellan åren 1860 till 1927 bröts guano på ön.

Under 1957 då Storbritannien provsprängde sin första vätebomb på Kiritimati användes även Malden Island som bas under utvecklingsarbetet.

Den 29 maj 1975 gjordes ön till naturskyddsområdet Malden Island Wildlife Sanctuary.

1979 införlivades ön i den nya nationen Kiribati.

Externa länkar
 om Malden
 om Maldens geografi
 om "Malden Island Wildlife Sanctuary"

Polynesien
Kiribatis öar