kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
KY Cygni

KY Cygni  är en röd superjätte och en av de största stjärnorna som astronomerna känner till. Den är belägen i stjärnbilden Svanen. KY Cygni är en av de största och mest ljusstarka stjärnorna, med en luminositet på mer än 300 000 gånger den hos solen, med en radie på över 1 000 gånger solens radie. Om den placerades i mitten av solsystemet skulle den utbreda sig förbi Jupiters eller Saturnus omloppsbana. Avståndet till KY Cygni är ca 5 200 ljusår. KY Cygnis diameter är ungefär 1 420 större än solens.

Observationer
KY Cygni ligger nära den ljusa öppna stjärnhopen NGC 6913, men antas inte ingå i denna. Dess placering på himlen ligger nära den ljusa stjärnan Gamma Cygni. Den identifierades som en variabel stjärna 1930, och benämndes senare KY Cygni. Spektret fick MK-klassificeringen M3 Ia, med endast mindre justeringar senare. Den är kraftigt rodnande på grund av interstellär skymning, och förlorar uppskattningsvis 7,75 enheter i magnitud vid våglängder av synligt ljus. Den skulle vara synlig för blotta ögat om ingen skymning förekom.

Egenskaper
KY Cygni är en stor ljusstark superjätte med stark stjärnvind. Den förlorar massa med en takt, som är en av de högsta, som är känd för en röd superjätte och har beskrivits som en kall hyperjätte. 

Dess egenskaper är osäkra, men temperaturen är ca 3 500 K och ljusstyrkan mer än 100 000 gånger solens. En modellpassning baserad på infraröd ljusstyrka i K-bandet ger en luminositet på 273 000 gånger solens, motsvarande en radie som är 1 420 gånger solens radie. En annan modell baserad på synligt ljus ger en oväntat stor luminositet på 1 107 000 gånger solens, med skillnaden beroende huvudsakligen på antaganden om skymningsgraden. Radien som motsvarar den högre ljusstyrkan skulle vara 2 850 gånger solens. Dessa parametrar är högre än förväntat för någon röd superjätte, vilket gör dem tveksamma. På senare tid har integreringen av den spektrala energifördelningen över ett heltäckande spann av våglängder från U-bandet till 60 mikron mikrovågbandet givit en jämn fördelad lägre ljusstyrka på 138 000 gånger solens.
 

KY Cygni är en variabel stjärna av typen långsam irreguljär variabel, med en stor amplitud men avsaknad av tydlig periodicitet. Ibland varierar den snabbt, men är vid andra tillfällen ganska konstant under långa perioder. Intervallet för den fotografiska magnituden anges som 13,5 - 15,5, medan den visuella magnituden varierar i intervallet 10,60 – 11,74.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 http://jumk.de/astronomie/big-stars/ky-cygni.shtml
 http://www.astronomy.com/asy/default.aspx?c=a&id=2772

Stjärnbilden Svanen
Röda superjättar
Röda hyperjättar
Långsamma irreguljära variabler
Rómendacil II

Rómendacil II var en fiktiv karaktär i J. R. R. Tolkiens värld om Midgård. Han var son till kung Calmacil, Andre son till kung Atanatar II Alcarin och hette ursprungligen som Minalcar. Han föddes i de sista åren av den långa regeringstid som Hyarmendacil I hade. Minalcar och han steg till en tidigt stark ställning eftersom hans farbror Narmacil I (första son till Atanatar II) kände sig obekväm med kungastyrelsen.

Han var regent från 1240 tredje åldern och slog ett avgörande slag mot östringarna som han besegrade nära sjön i Rhûn. Han förstärkte också Gondor och gjorde pakter med Rhovanions Nordmän, Allt innan han tog tronen. Efter Narmacils död förblev han Regent för tio år under sin far Calmacil.

När han slutligen besteg tronen efter sin fars död tog han genast namnet som Rómendacil öst-segraren, som hans avlägsna förfader Tarostar hade gjort.

Han var ansvarig för Argonath, konungarnas statypelare. De var känt för att ha stått över Nen Hithoel långt in till Fjärde åldern och framträdande plats i Sagan om ringen.

Att befästa en allians med norrmännen skickade Rómendacil II sin son Valacar som ambassadör. Medan Valacar var på hans uppdrag gifte han sig med Vidumavi, Dotter till Vidugavia, Kungen av Rhovanion, Vilket skulle leda till slut på den katastrofala Ättefejden.

Rómendacil dog år tredje åldern och efterträddes av Valacar.

Människor i Tolkiens värld

pl:Królowie Gondoru#Rómendacil II
Nils Svensson (sakförare)

Nils Svensson, född den 26 april 1862 i Norrvidinge, död den 17 december 1935 i Reslövs församling, Skåne, var en lokal politiker och sakförare bosatt i Marieholm.

Nils Svensson var son till sakföraren Sven Svensson och Maria Pålsson. Efter skolgång på Katedralskolan i Lund blev han biträde i faderns företag, och övertog efter faderns död 1893 denna rörelse.

Nils Svensson var från 1911 ordförande i Reslövs landskommuns kommunalstämma och från 1914 i Marieholms municipalstämma. Han var vidare ordförande i taxeringsnämnden och blev senare även ordförande i Reslövs kommunalfullmäktige. Han var även nämndeman i Rönnebergs häradsrätt.

Vidare var Svensson 1893-1935 styrelseledamot Onsjö sparbank och dess vice ordförande 1918-1930 samt dess ordförande under åren 1931-1935. Han var bankens huvudman 1893-1935 och ombudsman 1922-1925.
 
Nils Svensson fick 1913 Pro Patrias silvermedalj och diplom och blev riddare av Vasaorden 6 juni 1932. Han var gift med Hilda Nilson (1872-?) med vilken han fick tre döttrar och två söner.

Referenser

Noter

Källor
 Hjalmar Gullberg & Torsten Uggla: Svensk biografisk kalender, band I (Malmöhus län) (Stockholm 1919)
 Erik Forslid: Onsjö härads sparbank - 1861-1936 : minnesskrift

Svenska kommunalpolitiker
Riddare av Vasaorden
Män
Födda 1862
Avlidna 1935
Personer från Norrvidinge socken
Molnhöjd

Med molnhöjd avses vanligen höjdskillnaden mellan marken och molnbasen. I ovanliga fall kan även molnhöjd avse höjdskillnaden mellan molnbasen och molnets topp. Den kan även, också det i ovanliga fall, avse höjdskillnaden mellan marken och molnets topp. Man får ofta av kontexten avgöra vad den aktuella molnhöjden avser.

Höjdskillnad mellan mark och molnbas
Molnhöjden uppskattas vanligen från molntypen och tid på året. Om det finns höga berg i närheten kan de hjälpa till vid uppskattningen. För mätning av molnhöjd kan man använda stigningstiden för en väderballong, laserteknik eller starka strålkastare.

Molnhöjden är en viktig vädervariabel för flygsäkerheten, då den bestämmer om piloten får använda visuella flygregler eller måste följa instrumentflygregler vid start och landning.

Referenser

Noter

Webbkällor
smhi.se: Kunskapsbanken: Moln Hämtat 2009-11-24

Moln
Francisco Craveiro Lopes

Francisco Higino Craveiro Lopes, född 12 april 1894, död 2 september 1964, var en portugisisk militär och politiker.

Lopes var landets president 1951-1958. Han valdes efter Oscar Carmonas död som regimens kandidat i det nyval som utlysts till presidentposten. Svårigheter att samarbeta med premiärminister Antonio Salazar, Portugals starke man, ledde till att Lopes ersattes inför 1958 års val med den mer konservative Américo Tomás. Som kompensation erbjöds Lopes rollen som motkandidat till Tomás av den demokratiska oppositionen, men avstod. Istället drog han sig tillbaka från det offentliga livet och utnämndes till marskalk 1961.

Portugals presidenter
Fältmarskalkar
Portugisiska militärer
Portugisiska politiker under 1900-talet
Födda 1894
Avlidna 1964
Män
Johan Nordquist

Johan Nordqvist, född 5 oktober 1855 i Säbrå, död 1 januari 1912 i Stockholm, var en svensk byggnadsingenjör och arkitekt.

Biografi
Han genomgick Tekniska elementarskolan i Örebro och praktiserade en tid i Växjö.

1881 bosatte han sig i Umeå, där han verkade som byggnadsingenjör och arkitekt. Han hade gott renommé bland umeåborna före stadsbranden i Umeå 1888. Av hans många gårdar finns bara löjtnant Grahns gård vid nuvarande Storgatan kvar. Också två högklassiska skolhus av sten finns kvar i Umeå, folkskollärarinneseminariet (nuvarande Hovrätten) från 1887 och Läroverket (senare gymnasieskolan Mimerskolan, och numera Hotell Mimer) från 1892–1900.

1886 flyttade Nordqvist till Stockholm och även där har han präglat arkitekturen. Våren 1893 utlystes en arkitekttävling om ett kyrkobygge på Majorsgatan på Östermalm, blivande Trefaldighetskyrkan, Stockholm. Domare var arkitekturprofessorn Isak Gustaf Clason, och han förordade den i Stockholm okände arkitekten Johan Nordqvist. Dock var Clason inte nöjd med fasaden så Nordvist fick nöja sig med kyrkorummet. 1895 tävlade han tillsammans med Erland Heurlin kring Oscarskyrkan varvid de belönades med andra pris.

Under 20-talet år var han kontrollant vid överintendentsämbetet, men lämnade tjänsten 1905 till följd av vikande hälsa och sjukdom.

Nordqvist bodde på Valhallavägen fram till sin död 1912.

Arbeten (urval)
Löjtnant Grahns gård, Umeå. 1882. Villa i puts- och stenimiterande nyrenässansstil
Hovrätten för Övre Norrland, uppförd till folkskollärarinneseminariet. 1887. Nyrenässansstil
Gamla folkskolan, Umeå. 1892 (tillsammans med F O Lindström).
Interiören av Trefaldighetskyrkan, Stockholm. 1894. Nygotik
Umeå högre allmänna läroverk (Mimerskolan) i Umeå, 1900. Nygotik
Skolhus i Saltsjöbaden
Ombyggnad av Umeå teater

Bilder

Källor 

 Hovrätten Övre Norrland
 Byggnadskultur Umeå 
 Metodistkyrkan Stockholm 
SvD: Dödsnotis (1912-10-03)

Externa länkar

Svenska byggnadsingenjörer
Svenska arkitekter under 1800-talet
Födda 1855
Avlidna 1912
Män
Arkitekter i Umeå
Personer från Säbrå socken
Svenska arkitekter under 1900-talet
Sjövik, Lidingö

Sjövik på Lidingö är ett mindre bostadsområde på Elfvikslandet inom det strandområde utefter Kyrkviken mot öster som är undantaget från Långängen-Elfviks naturreservat. Området som är bebyggt med friliggande villor och kedjeradhus, gränsar i öster mot Långnäs gård och Skogshem & Wijks konferensgårdar och i norr mot Elfviksvägen. Området är planeratatt utvidgas på den obebyggda västra sidan med ett begränsat antal stora villatomter inom kvarteret Furutorp.

Sjövik tillhörde i början av 1700-talet Långnäs gårds markområde.

Referenser
Lidingö stadsbyggnadskontor

Noter 

Lidingö kommun
Hjortsberga församling, Lunds stift

Hjortsberga församling var en församling i Karlskrona-Ronneby kontrakt, Lunds stift och Ronneby kommun. Församlingen uppgick 2002 i Listerby församling.

Församlingskyrka var Hjortsberga kyrka.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung med en kyrka från 1100-talet.

Församlingen var moderförsamlkng i pastorat med Edestads församling fram till 1961, och ingick som annexförsamling från 1962 med Listerby pastorat. 

Församlingen uppgick 2002 i Listerby församling som 2010 uppgick i Ronneby församling.

Församlingskod var 108109.

Kyrkoherdar

Organister
Kantorerna i Hjortsberga var bosatta på Hjortsberga nr 32.

Kyrkväktare

Se även
Hjortsberga socken

Referenser

Historiska församlingar i Lunds stift

Indelningar i Ronneby kommun
Gränshastighet

Gränshastighet (även kallat jämviktshastighet) är inom fluidmekanik den hastighet ett föremål förflyttar sig med när dess hastighet är konstant på grund av bromskraften som utövas av luft, vatten eller någon annan fluid genom vilket den färdas.

Bakgrund 
Ett fritt fallande objekt når sin gränshastighet när den nedåtriktade gravitationskraften  är lika med den uppåtriktade bromskraften, vilket gör att resultanten av de båda krafterna blir noll. Då blir accelerationen också noll, och hastigheten blir konstant, den så kallade gränshastigheten.

Gravitationskraften är massan multiplicerad med tyngdaccelerationen

Den uppåtriktade bromskraften är fluidens densitet ρ multiplicerad med kroppens area A, en dimensionslös motståndskoefficient Cd samt hastigheten v i kvadrat delat med två. Konstanten  Cd kan vara ned till 0,2 för strömlinjeformade objekt, upp emot 1,0 för trubbiga objekt och större än 1,0 för objekt som till exempel en platta vinkelrätt mot strömriktningen. 

Genom att sätta de två krafterna lika, samt lösa för hastigheten v, så fås:

Människans gränshastighet 
Gränshastigheten för en människa påverkas framförallt av kroppens orientering men i viss mån också av dess storlek. För så kallad "skydiving" där kroppen orienteras vertikalt, med fötterna först, har motståndskoefficienten Cd uppskattats till 0,7 och arean i fallriktningen till 0,18 kvadratmeter. Med en antagen vikt på 75 kg blir i detta fall fallhastigheten  m/s eller  km/h.

För "skydiving" där kroppen orienteras horisontellt har motståndskoefficienten Cd uppskattats till 1,0 och arean i fallriktningen till 0,7 kvadratmeter. I detta fall blir fallhastigheten  m/s eller  km/h.

Exemplet belyser den stora inverkan som kroppens orientering har på luftmotståndet och den resulterande fallhastigheten.

Referenser

Noter

Externa länkar
 kursnavet.se: "Fritt fall" med luftmotstånd

Strömningsmekanik
Peter Boettke

Peter Boettke, född 3 januari 1960, är en amerikansk nationalekonom. Boettke avlade doktorsexamen i nationalekonomi 1989 vid George Mason University. Han har forskat om ekonomin i länderna i det forna östblocket, undervisat vid bl.a. Oakland University, Manhattan College och New York University och varit gästforskare vid Karlsuniversitetet i Prag, London School of Economics och Handelshögskolan i Stockholm.

För närvarande är Boettke professor vid George Mason University och knuten till forskningsinstitutet Mercatus Center vid samma universitet.

Boettke tillhör den österrikiska skolan inom nationalekonomin. Han föreläser återkommande vid Institute for Humane Studies och Foundation for Economic Education, är medförfattare till bloggen The Austrian Economists och redaktör för Review of Austrian Economics.

Externa länkar 
Boettkes webbplats vid George Mason University
Bloggen Coordination Problem
Review of Austrian Economics

Män
Födda 1960
Levande personer
Nationalekonomer av den österrikiska skolan
Personer verksamma vid New York University
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Amerikanska professorer i nationalekonomi
Alumner från George Mason University
Vestvolden

Vestvolden (ursprungliga namnetVestenceinten och husumenceinten) var en del av Köpenhamns befästning. Vestvolden byggdes 1888 -1892 som ett cirka 13 kilometer långt befästningsverk 9 km väster om Köpenhamns centrum. Befästningen sträcker sig från Köge bukt i söder till Utterslevs mosse i norr. Dess sträckning går genom flera kommuner: Köpenhamns kommun, Brøndby kommun, Rødovre kommun och Hvidovre kommun.

Vestvolden är konstruerad med ett revolutionerande system som försågs med flankerande bunkrar. Detta system utvecklades av den danske överstelöjtnant E.J Sommerfeld som hämtade sin inspirationen från Belgien, egentligen Henri Alexis Brialmont (befästningar Antwerpen, Liège och Namur). Systemet är också känt internationellt som Sommerfeldtske eller den Danska fronten. De tidiga Vestenceinten och Husumenceinten utgjorde tillsammans med de nordligaste land- och sjöforten med dess Artilleribatterier Köpenhamns tidigare befästningsverk. Vestvolden var en för sin tid imponerande befästning med vallgravar, skansar, bunkrar med underjordiska gångar. Bakom vallen fanns en serie av artilleripjäser som förvarades i magasin under fredstid. Ursprungligen fanns även en järnväg bakom vallen utmed sträckningen för att förra fram utrustning, samt även de rörliga artilleripjäser som var ägnade att förstärka olika platser efter behov utefter vallen. Vestvolden var ett av Danmarks största anläggningsföretag historiskt sett fram till byggandet av Stora Bält.

Den nyare artilleriteknik som utvecklades under första världskriget innebar att västvolden förlorade sin militära betydelse och blev nedlagd 1920. Befästning byggdes ytterligare ut 1915-1918 från försvarsställningen i och med Tunelinjen mellan Köge bukt och Roskilde Fjord, eftersom modernare artilleri fick längre räckvidd och kunde nå till Köpenhamn utom räckvidden för Västvoldens artilleripjäser. Vestvoldens vallar var bemannade under hela första världskriget, under tiden utfördes många förstärkningsarbeten, till exempel byggdes flera ammunitionsmagasin och betongbunkrar. Platser byggdes för skyttar som skulle täcka de delar av vallgraven som bunkrarna inte kunde täcka. Utefter Vestvolden drogs kilometervis med taggtråd, samt vid bunkrar och på vallgravarnas batardeauer.

Se även 
 Korvlinjen

Externa länkar
Københavns befæstning 1880-1920
Københavns Befæstning
Københavns Amt, Nyere befæstning 1858-1920 
Projekt Vestvolden under Rødovre kommune 
Forts and defence lines in scandinavia (nederst: Om Ejbybrobunkeren) 
Vestvolden i Hvidovre

Danmarks historia
Köpenhamns historia
Byggnader och anläggningar i Köpenhamn
Byggnader och anläggningar i Region Hovedstaden
Hvidovre kommun
Världsmästerskapet i bandy för damer 2010

Världsmästerskapet i bandy för damer 2010 var det femte världsmästerskapet i bandy för damer. Det spelades i Drammen i Norge, mellan den 24 och 27 februari 2010. Sverige vann mot Ryssland med 3-2 efter förlängning i finalen.

Deltagande länder 
  Finland
  Kanada
  Norge
  Ryssland
  Sverige
  USA

Gruppspel

Onsdag 24 februari 2010 
 09:00 Sverige - Kanada 8 - 0
 11:00 Norge - USA 4 - 0
 15:00 Ryssland - Finland 2 - 1
 17:00 Sverige - USA 11 - 0
 19:00 Norge - Kanada 2 - 1

Torsdag 25 februari 2010 
 09:00 Finland - Kanada 1 -2
 11:00 Ryssland - USA 5 - 0
 15:00 Finland - Norge 5 - 2
 17.00 Sverige - Ryssland 1 - 1 (1-3 efter straffar)
 19:00 USA - Kanada 0 - 1

Fredag 26 februari 2010 
 09:00 Norge - Ryssland 1 - 1
 11:00 Sverige - Finland 7 - 1
 15:00 Ryssland - Kanada 8 - 0
 17:00 USA - Finland 2 - 3
 19:00 Norge - Sverige 0 - 10

Slutspel

Lördag 27 februari 2010 
 09:00 Match om 5:e pris Finland - USA 4 - 1
 12:00 Match om 3:e pris Norge - Kanada 3 - 2
 15:00 Final Sverige - Ryssland 3 - 2

Slutställning

Utmärkelser 
 MVP  Johanna Pettersson
 Skytte- och poängligevinnare:  Johanna Pettersson

All Star Team

Källor

Externa länkar 
 Bandy-VM:ets officiella hemsida
 Bandy-VM 2010 på bandysidan.nu
 Spelprogrammet

2010 i Norge
Internationella bandytävlingar i Norge
Bandysäsongen 2009/2010
2010
Sport i Drammen
Kontinental Hockey League 2009/2010

Kontinental Hockey League 2009/2010 (ryska: Континентальная хоккейная лига, Kontinentalnaja chokkejnaja liga), var den andra säsongen av KHL och spelades mellan 10 september 2009 och 27 april 2010. De 24 lagen spelade totalt 56 omgångar i grundserien innan Gagarin Cup inleddes våren 2010. Ligan hade inför säsongen antagit ett nytt lag, Avtomobilist Jekaterinburg. Däremot hade Chimik Voskresensk dragit sig ur ligan inför säsongen, på grund av finansiella problem. De behöll sitt KHL-medlemskap för att eventuellt återkomma till ligan i framtiden. AK Bars Kazan vann finalen över HC MVD med 4 - 3 i matcher och tog sin andra raka titel.

Opening Cup 
Första matchen varje KHL-säsong kallas för Opening Cup och spelas mellan de två finalisterna från föregående säsong. 2009 års match spelades i TatNeft Arena i Kazan och vanns av förra årets mästare AK Bars Kazan som besegrade finalisten Lokomotiv Jaroslavl med 3–2 efter övertid. Båda lagen hade speciella dräkter med en Opening Cup-logotyp.

Divisioner 
De fyra divisionerna är uppkallade efter fyra kända ryska ishockeyspelare: Vsevolod Bobrov, Anatolij Tarasov, Valerij Charlamov och Arkadij Tjernysjov.

Västra konferensen 
Lag i gult till slutspel

 SM = Spelade matcher, V = Vinster , ÖV = Vinst efter förlängning/straffar, ÖF = Förlust efter förlängning/straffar, F = Förluster, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, Pts = Poäng, MSK = Målskillnad

Bobrovdivisionen

Tarasovdivisionen

Östra konferensen 
Lag i gult till slutspel

 SM = Spelade matcher, V = Vinster , ÖV = Vinst efter förlängning/straffar, ÖF = Förlust efter förlängning/straffar, F = Förluster, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, Pts = Poäng, MSK = Målskillnad

Charlamovdivisionen

Tjernysjovdivisionen

Poängligan i grundserien 2009/2010 
Poängligan senast uppdaterad 1 januari 2010

Not: SM = Spelade matcher, M = Mål, A = Assists, Pts = Poäng

Månadens spelare 
KHL:s bästa spelare varje månad.

Slutspelet 2010 
16 lag gör upp om Gagarin Cup-pokalen. Åttondelsfinalerna och kvartsfinalerna avgörs i bäst av fem matcher, medan semifinalerna och finalen avgörs i bäst av sju matcher.

Gagarin Cup-final 

HC MVD - AK Bars Kazan

AK Bars Kazan vann finalserien med 4-3 i matcher

Externa länkar 
 Resultaten i september 2009 på khl.ru
 Resultaten i oktober 2009 på khl.ru
 Resultaten i november 2009 på khl.ru
 Resultaten i december 2009 på khl.ru
 Resultaten i januari 2010 på khl.ru
 Resultaten i februari 2010 på khl.ru
 Resultaten i mars 2010 på khl.ru
 Resultaten för slutspelet i mars 2010 på khl.ru
 Resultaten för slutspelet i april 2010 på khl.ru

2009 i Kazakstan
2009 i Lettland
2009 i Ryssland
2009 i Vitryssland
2010 i Kazakstan
2010 i Lettland
2010 i Ryssland
2010 i Vitryssland
Ishockeysäsongen 2009/2010
2009/2010
Eriosyce confinis

Eriosyce confinis är en art inom trattkaktussläktet och familjen kaktusväxter, som har sin naturliga utbredning i Chile.

Beskrivning
E. confinis är en klotformad till cylindrisk grön kaktus som blir 6 till 8 centimeter i diameter, som har en kraftig pålrot. Den är uppdelad i 13 till 15 åsar som är trubbigt rundade. Taggarna är svarta till mörkbruna, men blir grå med åldern. De består av 4 till 7 centraltaggar som blir 2 till 4 centimeter långa. Runt dessa sitter 10 till 12 radiärtaggar som blir 1 till 2,5 millimeter långa. Blommorna är vita med rödaktig mittlinje på kronbladen. De blir 4 centimeter långa och 3 centimeter i diameter. Frukten är köttig, ihålig och röd då den är mogen.

Synonymer
Pyrrhocactus confinis F.Ritter 1961
Neochilenia confinis (F.Ritter) Backeb. 1963
Neoporteria confinis (F.Ritter) Donald & G.D.Rowley 1966

Källor

Er Växtindex 
Krukväxter 
confinis
Kaktusväxter
Växter i Chile
The Use of Knowledge in Society

"The Use of Knowledge in Society" är en akademisk artikel skriven av företrädaren för den österrikiska skolan Friedrich Hayek och blev först publicerad i september 1945 i The American Economic Review. Den är skriven (tillsammans med The Meaning of Competition) som kritik mot ekonomen Oskar R. Lange och hans försvar av planekonomi, och finns med bland de tolv uppsatser i Hayeks kompendium Individualism and Economic Order från 1948.  Artikeln kritiserar införandet av en central prisnämnd (förespråkat av Lange) genom att belysa den konstanta dynamiken och organiska naturen av marknadsprisers fluktuationen, samt fördelarna från detta fenomen. Han hävdar att en centralt planerad marknad aldrig skulle kunna bli lika effektiv som en fri marknad på grund av att varje individ endast känner till en bråkdel av allt det kollektivet känner till. En decentraliserad ekonomi komplimenterar på så sätt den strödda naturen av informationen som finns utspritt i ett samhälle. I Hayeks ord, "Underverket är att i fall som av en råvaras knapphet, utan att en order utfärdas, utan att kanske mer än en handfull personer känner till dess anledning, kommer tiotusentals personer vars identitet inte skulle kunna fastställas med säkerhet trots månader av undersökningar, att använda materialet eller dess produkter mer sparsamt. Det vill säga, de rör sig i rätt riktning." Artikeln diskuterar också konceptet 'individuellt jämviktsläge' och Hayeks påpekande om uppdelningen mellan användbar och praktisk information jämfört med den vetenskapliga och teoretiska.

"The Use of Knowledge in Society" möttes med ett lågt mottagande från kollegor på grund av samtidens politiska klimat och uppfattningen om artikelns överdrivet förenklade kritik. Delvis som en följd av det uteblivna resultatet slutade Hayek på sent 1940-tal att rikta sitt författarskap mot den etablerade ekonomisfären. Tjugo år efter första publiceringen blev dessa idéer mer accepterade och idag är flera av dem accepterade som grundläggande principer. Särskilt artikelns centrala idé hur marknadsprisers fluktuationer främjar effektiv fördelning av resurser omfamnas av de flesta moderna ekonomer.

Referenser

Externa länkar 
  "The Use of Knowledge in Society"

Nationalekonomi
Österrikiska skolan