kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Severin Blomstrand

Severin Theodor Blomstrand, född 16 september 1945 i Lund, är en svensk jurist. Han är son till Sigfrid Blomstrand.

Blomstrand avlade juris kandidatexamen vid Lunds universitet 1973 och genomförde tingstjänstgöring 1973–1975. Han blev fiskal i Svea hovrätt 1976, i Norrtälje tingsrätt 1978, och föredragande hos Justitieombudsmannen 1982–1985. Blomstrand innehade därefter olika befattningar i justitiedepartementet, som rättssakkunnig 1985–1989, som departementsråd 1989–1994 och som rättschef 1994–1997. Han har deltagit i statliga utredningar och skrivit publikationer om bland annat konkurrensregler. Blomstrand blev justitieråd i Högsta domstolen 1997. Han är ordförande i Etiknämnden vid Institutet mot mutor.

Källor

Noter

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Jurister från Lund
Ämbetsmän från Lund
Födda 1945
Levande personer
Män
Ahmaus

Ahmaus är en by i den fd. kommunen Kulla (nu en del av staden Ulvsby), Satakunda, Västra Finlands län. Byn ligger vid riksväg 11. Det finns kring 20 hushåll i byn .

Referenser 

Kulla
Ulvsby
Magnus Widebeck

Magnus Widebeck, född 1957, är lagman i Nyköpings tingsrätt och f.d. justitieråd.

Magnus Widebeck var 1983 biträdande jurist, 1984 hovrättsassessor i Svea hovrätt, 1990 rättssakkunnig i Justitiedepartementet, 1994 rättschef i Utbildningsdepartementet, 1996 chefsrådman i Stockholms tingsrätt, 1998–2004 lagman i Nyköpings tingsrätt. Hösten 2004–hösten 2005 var han justitieråd i Högsta domstolen. Hösten 2005 blev han åter lagman i Nyköpings tingsrätt. Sedan 2012 är han Sveriges dispaschör.

Magnus Widebeck är gift med Maria Widebeck, som är rådman i Nyköpings tingsrätt.

Källor

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Svenska dispaschörer
Födda 1957
Män
Levande personer
Nina Pripp

Nina  Margareta Elizabeth Pripp, född 10 juni 1942 i Göteborg, är en svensk jurist.

Nina Pripp blev juris kandidat vid Uppsala universitet 1960, gjorde därefter tingstjänstgöring 1966–1969 och blev byrådirektör på administrativa avdelningen i Svea hovrätt 1971. Hon var sakkunnig i Statsrådsberedningen 1972–1975 och i Justitiedepartementet 1976–1985, departementsråd i Statsrådsberedningen 1985–1987, expeditionschef i Bostadsdepartementet 1987–1989, utnämndes till hovrättsråd 1988 och var rättschef i Bostadsdepartementet 1989–1991. Hon var ordförande i Arbetsdomstolen 1991–1998. Nina Pripp var justitieråd i Högsta domstolen 1998–2007. Pripp var även ordförande i Jämställdhetsnämnden 2006–2007.

Utmärkelser 
  H.M. Konungens medalj i guld av 12:e storleken i Serafimerordens band (2012)

Källor 
 
 

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Kvinnor
Födda 1942
Levande personer
Jurister från Göteborg
Alumner från Uppsala universitet
Martín Cárdenas Hermosa

Martín Cárdenas Hermosa, född den 12 november 1899, död den 14 februari 1973, var en boliviansk botaniker.

Cárdenas mötte i ungdomen den svenske botanikern Erik Asplund, som blev hans mentor. Han gjorde en del upptäckter bland växter, speciellt inom familjen kaktusar och vild potatis.

Källor

Bolivianska botaniker
Födda 1899
Avlidna 1973
Män
Cárdenas

Cárdenas eller Cardenas kan syfta på:

Personer
 Martín Cárdenas Hermosa (1899–1973), en boliviansk botaniker
 Lázaro Cárdenas (1895–1970), en mexikansk politiker, president 1934-1940

Geografi

Kuba 

 Cárdenas, Kuba – en kommun på Kuba,

Mexiko 

 Cárdenas kommun, San Luis Potosí, 
 Cardenas, San Luis Potosí, Cárdenas, 
 Cárdenas kommun, Tabasco, 
 Cárdenas, Tabasco, 
 Lázaro Cárdenas, Hidalgo, Apan,

Nicaragua 

 Cárdenas, Nicaragua, Rivas,

Spanien 

 Cardeña (kommunhuvudort), Andalusien, Córdoba, 
 Cárdenas kommun, Spanien, La Rioja, 
 Cárdenas, Spanien, La Rioja,
Stele (botanik)

Inom botaniken syftar stele på arrangemanget av ledningsvävnaden i roten och i stammen.

Den ursprungliga formen är en så kallad protostele, där en central ansamling xylem omgärdas av floem. Denna struktur återfinns typiskt i rötter hos kärlväxter, men även i stammen hos lummerväxterna. De tidigaste fossila kärlväxterna hade också en protostele i stammen. Mer komplexa strukturer finns hos övriga landväxter med äkta blad och den stele som finns hos fröväxterna benämns eustele.

Botanik
Martin Hansen

Martin Hansen är en svensk musiker, låtskrivare och skivproducent från Göteborg, känd för sin musikproduktion tillsammans med Mikael Nord Andersson. De är nuvarande ägare av Stockholm-studion NordHansen Studio och har bland annat producerat tre album för den finländska rockgruppen The Rasmus samt Ana Johnsson's hitsingel "We Are" från soundtracket till Spider-Man 2.

Bakgrund 
Hansen började sin karriär i början av 1990-talet som sångare och gitarrist i lokala band i Göteborg. Han studerade sedan mellan 1996 och 1998 vid Luleå tekniska universitet där han tog emot kandidatexamen i ljudteknik.

Musikkarriären med Mikael Nord Andersson 
Hansen mötte Mikael Nord Andersson i slutet av 1997 och de kom snabbt att börja arbeta tillsammans inom musikproduktion. Deras första jobb blev att producera Sofi Bondes album One, 2001. Sedan dess har duon, i musikstudion NordHansen Studio (tidigare Europa Studio) i Stockholm, bland annat producerat tre album för den finländska rockgruppen The Rasmus samt Ana Johnsson's hitsingel "We Are" från soundtracket till Spider-Man 2.

Diskografi som producent

Album 
2001: Sofi Bonde - One (även som låtskrivare)
2001: Lasse Berghagen - Som en blänkande silvertråd (även som låtskrivare)
2001: Blandade artister - Plura 50, en hyllningsplatta
2001: Niklas Strömstedt - Du blir du jag blir jag
2001: The Rasmus - Into
2002: Björn Skifs - Ingen annan (även som låtskrivare)
2003: The Rasmus - Dead Letters
2003: Peter LeMarc - Det som håller oss vid liv
2003: Monia Sjöström - Söderns hjärtas ros (även som låtskrivare)
2005: Sven-Ingvars - Guld & glöd
2005: Harpo - Jan Harpo Svensson 05
2005: The Rasmus - Hide from the Sun
2012: The Rasmus - The Rasmus

Singlar 
2004: Lambretta - Chemical
2004: Ana Johnsson - We Are, I'm Stupid, Black Hole

Se även 
 :Kategori:Album producerade av Martin Hansen
 :Kategori:Låtar producerade av Martin Hansen

Källor 
 NordHansen Productions – Personlig info; läst 11 december 2009

Externa länkar 
 NordHansen Productions
 Martin Hansen på Internet Movie Database
 Martin Hansen på Discogs

The Rasmus
Svenska musiker
Svenska musikproducenter
Svenska sångare
Svenska låtskrivare
Svenska gitarrister
Män
Levande personer
Ultra Ducks

Ultra Ducks är ett svenskt brädspel utgivet 1998 av Outer Limit Games. Spelet är även känt som NeoDucks eller NeoDucks 40K. Det utvecklades huvudsakligen av Olle Johansson och Mattias Falck och baserades på Neogames spel NeoBunnies med den uppenbara skillnaden att spelets huvudaktörer inte var kaniner utan ankor. Muterade och mycket våldsbenägna sådana som stred i en ankdamm, förstörd av gifter, radioaktivt avfall och andra hemskheter. Spelets ambition var att vara ett "humoristiskt och actionfyllt postapokalyptiskt brädspel".

Spelet tog vägen över ett tänkt samlarkortspel innan det landade i sitt slutliga utförande. Även en rollspelsversion var under arbete. Spelet demonstrerades på spelkonvent under våren 1998 och släpptes samma sommar, nu i samarbete med Neogames och med ett omslag ritat av Håkan Ackegård.

Spelet uppnådde viss kultstatus i svenska spelkretsar och följdes upp av expansionerna Ultra Ducks Special Edition och Pond Wars - No hope (2001).

Spelet konstruerades av Mattias Falck, som också tecknade alla illustrationer i spelet. Omslaget till Ultra Ducks tecknades av Håkan Ackegård. Spelet producerades av företaget Outer Limit Games, som Falck grundat tillsammans med Olle Johansson. Företaget var verksamt 1998-2002 och befinner sig i vilande tillstånd.

Brädspel
TV-kock

En TV-kock är en kock som uppträder med matlagning i TV.

Kända TV-kockar
Jamie Oliver
Gordon Ramsey
Keith Floyd
Julia Child

Sverige
Jan Boris-Möller
Carl Jan Granqvist
Sara Begner
Tina Nordström
Ria Wägner
Pelle Johansson
Paolo Roberto
Johanna Westman
Jessica Frej
Alexandra Zazzi
Billie the Vision and the Dancers

Billie the Vision & the Dancers är ett svenskt indiepop-band med rötter i Bräkne-Hoby. Bandet bildades i Malmö våren 2004 samtidigt som de spelade in första skivan I Was So Unpopular in School and Now They're Giving Me This Beautiful Bicycle. De ger ut sina skivor på det egna bolaget Love Will Pay the Bills.

Billie the Vision har skrivit många låtar som handlar om en speciell transvestit från Malmö vid namn Pablo.
Karaktären förekommer särskilt ofta på albumet The World According to Pablo.

Medlemmar
Följande personer är medlemmar i bandet. 

Silvio Arismendi - slagverk (2005–idag)
Pontus Janninge - akustisk gitarr, sång (2018-idag)
Sofia Janninge - slagverk, fiol, sång (2004-idag)
Gustav Kronkvist - elgitarr (2004-2012, 2016-idag)
Lars Lindquist - sång, gitarr, tamburin (2004-idag)
Maria Thenor - bas (2004-idag)

Före detta medlemmar
Lisa Haglind - trumpet, dragspel (2004-2008)
John Dunsö - gitarr (2004-2010)
Frida Brattgård - trumpet, dragspel, synt (2008-2012)
Jon Lindquist - slagverk, sång (2008-2014)

Diskografi, i urval

 (samlings- och hyllningsalbum med bl.a. Peter Jöback, Maia Hirasawa, Seasick Steve och The Pipettes)

 (akustiskt album med endast Lars Lindquist)

Referenser

Externa länkar
 (officiell webbplats)

Svenska indiepopgrupper
Kartong

Kartong eller papp är ett kraftigt papper som bland annat används i förpackningar och i konst. Kartong är en styv pappersprodukt, vars ytvikt överstiger 170 gram per kvadratmeter och papp har större ytvikt än 400 gram per kvadratmeter.

Tillverkning 
Kartong kan tillverkas från olika källmaterial: Nyfiber eller returfiber, blekt eller oblekt pappersmassa, kemisk (sulfit- eller sulfatmassa) eller mekanisk massa, bestruken eller obestruken yta, vit eller brun baksida, med ett, två eller flera fiberskikt. Ett av skikten kallas kraftliner.

Material 
FBB, SBB och WLC är vanligt förekommande kartongmaterial. Falskartong (FBB) tillverkas av nyfiber med en stor andel mekanisk massa. Den är mycket stark. Solidkartong (SBB) är uppbyggd på blekt kemisk massa och ger utmärkt bildåtergivning. Returfiberkartong (WLC) är en bestruken returfiberlåda eller returfiberkapsel. Både styrkan och priset är lägre än hos andra kartongmaterial och den uppfyller inte alla hygienkrav.

Pappkartong

En pappkartong är en låda avsedd för förvaring eller transport av något. Dessa lådor är användbara för att samla många mängder saker i ett begränsat utrymme för enkel hantering. Innehållet kan vara av de mest varierande slag, och dimensionerna anpassas till innehållets art.

De flesta kartongerna kan lagras som platta paket, som vid användning reses. Diverse listiga konstruktioner finns för att en rest kartong ska hålla ihop utan att falla samman. På större kartonger finns det ibland på sidorna utstansade, avlånga hål, lagom stora för att sticka in händerna i, när kartongen ska lyftas.

Se även 
 Kapaskiva
 Wellpapp
 Polyuretan

Referenser

Externa länkar

Förpackningar
Papper
Pappersprodukter
Kraftliner

Kraftliner är en pappersprodukt som framför allt används för det yttre lagret av korrugerade kartonger (wellpapp). Kraftliner tillverkas i huvudsak från nyfiber till skillnad från testliner, som i huvudsak tillverkas från returfiber. Vidare tillverkas kraftliner i huvudsak från barrvedsmassa, vilket ger bättre styrkeegenskaper än lövvedsmassa.

Sverige är en stor exportör av kraftliner. De största kraftlinerbruken i Sverige är Smurfit Kappa Kraftliner Piteå och SCA:s anläggningar Obbola pappersbruk i Umeå och Munksunds pappersbruk i Piteå.

SCA bygger världens största och mest avancerade pappersmaskin för tillverkning av kraftliner vid Obbola pappersbruk. Produktionen ökar från dagens 450 000 ton kraftliner till 725 000 ton årligen för att möta förväntad ökning av efterfrågan på förnybara förpackningar. Den nya pappersmaskinen kommer att tas i drift under första kvartalet 2023.

Externa länkar
Smurfit Kappa Kraftliner Piteå
SCA

Material
Pappersprodukter
Negative

Negative är en finländsk rockgrupp inom glam- och hårdrock som bildades 1997 i Tammerfors.

De har under åren givit ut fem studioalbum och turnerat med bland annat HIM och The Rasmus. 2008 lämnade gitarristen Sir Christus bandet, men han är ändå med på Negatives dvd-skiva In the Eye of a Hurrican som innehåller musikvideor, liveklipp, intervjuer och mera. 

Samma år gavs Negatives nya album Karma Killer ut. En av singlarna från skivan heter Won't Let Go och har toppat Finlands topplistor. Några andra låtar från Karma Killer är A Devil on My Shoulder och Giving Up.

Bandmedlemmar

Nuvarande medlemmar 
 Jonne Aaron Liimatainen – sång
 Antti "Anatomy" Aatamila – bas
 Janne "Jay Slammer" Heimonen – trummor
 Janne "Mr. Snack" Kokkonen – keyboard
 Hannu "Hata" Salmi - gitarr

Tidigare medlemmar 
Jukka "Sir Christus" Mikkonen – gitarr
Lauri "Larry Love" Markkula – gitarr

Diskografi

Studioalbum 
 Neon - (2010)
 Karma Killer - (2008)
 Anorectic - (2006)
 Sweet & Deceitful - (2004)
 War of Love - (2003)

Singlar 
 Fading Yourself - (2007)
 Sinners Night/Misty Morning - (2006)
 Planet of the Sun - (2006)
 Bright Side (About My Sorrow) - (2005)
 Dark Side (Until You're Mine) - (2005)
 My My, Hey Hey - (2005)
 In My Heaven - (2004)
 Frozen to Lose it All - (2004)
 Still Alive - (2004)
 The Moment of Our Love - (2003)
 After All - (2003)
 Won't Let Go

Externa länkar 
 Working Officiell webbplats - Finnish
 

Finländska musikgrupper
Lucky (sång)

"Lucky" är den andra singeln från den amerikanska sångerskan Britney Spears andra album Oops!… I Did It Again från 2000. Singeln släpptes under det tredje kvartalet 2000.

Sången är skriven av Max Martin, Rami och Alexander Kronlund och är inspelad i Stockholm.

Listplaceringar

Externa länkar 
 Britney Spears officiella hemsida
 Britney Spears hemsida på Jive Records

Referenser 

Musiksinglar 2000
Låtar av Max Martin
Låtar av Rami
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i Sverige
Love letter

Love letter, även känt som VBS/Loveletter eller ILOVEYOU, var ett datorvirus som spred sig under 2000. Virusmejlets rubrik löd "I love you". En infekterad dator körde Windows och skickade viruset vidare till alla kontakter i adressboken och Outlook Express.

Masken troddes ha sitt ursprung i Makati City på Filippinerna (samma ursprung som Code Red-masken).
 

Datorvirus
Pilevall

En pilevall är en allé av främst hamlade vitpilar. De är vanligt förekommande i Skånes slättbygder och är typiska för Söderslätt. Odlingssättet förekommer även på många andra håll i Europa.

Betydelse och funktion 
Pilevallar har historiskt planterats längs med landsvägar för att förhindra erosion av matjord och läplantering i ett annars ofta skogfattigt landskap. Pilen utgjorde även en viktig källa för bränsle och klenvirke på den annars trädfria slätten, varför man av nyttighetsskäl planterat pilar in på 1900-talet. Planteringen skedde ofta mellan olika ägoslag, utefter körvägar, sockengränser och gränser mellan olika ägor.

Pilarna måste hamlas vart tredje år, vilket innebär att träden kapas på höjden så att rikligt grenverk skapas. Detta skapar stubbapil, med ett karaktäristiskt utseende där stammen är kort och tjock, kvistar och grenar däremot tunna. Flera olika trädslag har nyttjats till dessa alléer, men den tåliga vitpilen har varit vanligast förekommande. En alternativ ansningmetod var kapning vid basen, vilket skapade buskpil.

Pilevallarna har även haft stor betydelse för den biologiska mångfalden i landskapet, genom att träden och den omgivande terrängen fungerat som småbiotoper för fauna och flora. Hamling med lövtäkt gav husdjuren viktigt fodertillskott under vintermånaderna, medan grenarna kunnat användas till stängsel, träslöjd, korgflätning och brännved.

Historik 
Under 1600-talet påbjöd Danmarks kung Kristian IV planteringar av almar längs med samtliga skånska vägar för att förhindra jordflykt. De många krigen under seklet hade gått hårt åt skogsbeståndet, i samband med skövling och plundring av många byar, vilket lämnat landskapet mer oskyddat och öppet för sandflykt.

Redan Carl von Linné talade för nyttan med pilevallar, och under sin skånska resa noterade han att många byar hade lytt Kristian IV:s råd. Många planteringar skedde sedan under olika skogs- och hägnadskampanjer under 1700- och 1800-talet. Den största mängden pilevallar tillkom dock efter skiftesreformerna på 1800-talet, då de kom att markera ägogränser.

Pilevallar är numera relativt sällsynta, och det är främst av estetiska skäl som pilevallarna överlevt; erosionen av matjord hade dock troligen varit värre utan pilevallarna. Pilevallarnas försvinnande sammanfaller med 1900-talets rationalisering av jordbruket, då pilevallarna ofta stod i vägen för skapandet av större odlingsytor.

Referenser 

Vägar i Sverige
Skånes historia
Agrarhistoria
Firefly (musikalbum)

Firefly är det brittiska rockbandet Uriah Heeps tionde studioalbum utgivet i februari 1977, och det första med John Lawton som sångare. Som vanligt är det Ken Hensley som skrivit de flesta sångerna. Lee Kerslake fick dock med en av sina kompositioner, ironiskt nog "Who Needs Me", något av en protest mot att hans låtar sällan spelades in. En brittisk recension av detta album finns här http://www.moreheep.com/uriahheep013.htm

Låtlista 
"The Hanging Tree" (Hensley, Williams) - 3:40 
"Been Away Too Long" (Hensley) - 5:03 
"Who Needs Me" (Kerslake) - 3:39 
"Wise Man" (Hensley) - 4:40 
"Do You Know" (Hensley) - 3:12 
"Rollin' On" (Hensley) - 6:21 
"Sympathy" (Hensley) - 4:44 
"Firefly" (Hensley) - 6:21

Bandet
John Lawton - sång
Mick Box - gitarrer, sologitarr
Ken Hensley - keyboards, gitarr, sång
Trevor Bolder - bas
Lee Kerslake - trummor, sång

Listplaceringar

Källor
Firefly på Allmusic
Fotnoter

Musikalbum 1977
Album av Uriah Heep
Märkspråk

Märkspråk (engelska: markup language), sidbeskrivningsspråk, är ett format för dokument bestående av särskilda textkoder (så kallade taggar eller element) som inte syns när dokumentet presenteras för användaren i dess slutgiltiga form. Koden i märkspråket ger instruktioner för hur ett datorprogram (exempelvis en webbläsare eller ordbehandlare) ska presentera text, bilder, grafisk formgivning, länkar med mera.

Beskrivning
Koden i ett märkspråk utgör direktiv – till det datorprogram som presenterar dokumentet – om formatering, hyperlänkar, inbäddade bilder och andra filer, struktur (till exempel i kapitel och paragrafer), semantiska relationer mellan textdelar och hur det ska visas rent grafiskt. I motsatsen till vad fallet i allmänhet är i ordbehandlares dokumentformat är dessa direktiv utskrivna mer eller mindre i klartext (ofta på engelska) och inte som binärkoder. 

Om man öppnar dokumentet med ett textredigeringsprogram kan man se märkspråket och redigera koden. Vissa sådana program underlättar redigering genom att tillhandahålla de vanligaste koderna på menyer och paletter, och genom att visa koderna med färger. Många professionella redaktörer, sättare och webbutvecklare använder textredigeringsprogram, och skriver märkspråkets koder själva för att ha full kontroll över sidans utseende i dess slutgiltiga form. Det finns även speciella redigeringsprogram som döljer koderna för användaren och istället använder WYSIWYG-redigering.

Några olika märkspråk
Exempel på vanligt förekommande märkspråk:
 TeX (ursprungligen för typsättning av artiklar i matematik, allmänt använt för vetenskapliga artiklar)
 SGML, Standard Generalized Markup Language
 HTML, HyperText Markup Language (märkspråk för webben)
 XML, eXtensible Markup Language
 XHTML, eXtensible HyperText Markup Language
 SVG, Scalable Vector Graphics (vektorgrafik)
 Atom
 RSS, Really Simple Syndication
 WikiML, WikiMarkupLanguage (ingår i MediaWiki som används på många wikier)
 RTF, Rich Text Format, används i Microsoft Word
 Markdown (avsedd att ge lättläst råtext som kan omvandlas till HTML)

Kodningsexempel i HTML
Exempel på text kodad med märkspråket HTML (där styrkoderna är inom vinkelparenteser):

<b>Märkspråk</b> (<a href="/wiki/Engelska" title="Engelska">engelska</a>: <i>markup language</i>) är särskild text som finns i ett <a href="/wiki/Dokument" title="Dokument">dokument</a> men inte syns när dokumentet presenteras för användaren i sin slutgiltiga form. Istället utgör språket direktiv till det <a href="/wiki/Datorprogram" title="Datorprogram">datorprogram</a> som presenterar dokumentet, 

Detta visas av en webbläsare enligt följande:
Märkspråk (engelska: markup language) är särskild text som finns i ett dokument men inte syns när dokumentet presenteras för användaren i sin slutgiltiga form. Istället utgör språket direktiv till det datorprogram som presenterar dokumentet.

Referenser
Chinchillakanin

För den sydamerikanska gnagaren, se chinchillor
En chinchillakanin är en kaninras med gråflammig päls som är vanlig som utställningskanin.
I Amerika finns det tre olika raser av chinchillakaninen: American Chinchilla, Giant Chinchilla och Standard Chinchilla. I Sverige skiljer man på liten chinchillakanin och stor chinchillakanin. Chinchillakaninen har fått sitt namn efter det sydamerikanska djuret chinchilla eftersom deras pälsar är mycket lika. Men chinchillans päls växer i knippen med mycket tunna hårstrån. Så är det inte på chinchillakaninerna.

Ursprung
Chinchillakaninens ursprung anses vara lite av ett mysterium. Den franske uppfödaren som utvecklade rasen påstod att chinchillakaninen avlades fram genom att korsa först vildkanin med blå beveren och sedan korsa ungarna med himalayan (rysk kanin) och sedan låta ungarna para sig med varandra, spara de bästa och korsa in black and tan för att förbättra färgen. Men ur genetisk synpunkt ska det inte fungera .Därför är det mest troliga att det rör sig om en mutation som har uppstått då man har korsat viltfärgade kaniner. Mutationen kan ha uppstått som beskrivs men i så fall är det en tillfällighet

Liten chinchillakanin
Liten chinchillakanin får väga mellan 2,5-3,5 kg. Den anses vara trevlig som sällskapskanin eftersom den är behaglig i temperamentet och behändig i storleken. På 50-60-talen var den en av våra mest förekommande raser. Men det krävs tålamod för att få fram exemplar med bra färg. 
I kroppen ska liten chinchillakanin vara kort och kompakt. Den ska se robust ut och öronen ska vara förhållandevis kraftiga. Huvudets storlek ska vara lagom stort och harmoniera med kroppsstorleken. Halsen ska vara kort och sitta tätt på kroppen.

Stor chinchillakanin
Stor chinchillakanin ska väga över 4,6 kg. Vilka raser man har blandat in för att få fram stor chinchilla är osäkert men troligtvis rör det sig om Belgisk Jätte.
Stor chinchillakanin ska ha en kraftig kroppsform med lätt reslig hållning och fylliga muskelpartier. Benen ska vara kraftiga och bära upp kroppen från underlaget.

Färg
Det svåraste då man föder upp chinchillakaniner är att lyckas med färgen. De ska ha en täckfärg av vit till gråvit grundfärg med svarta hårspetsar. Den ska inte ha en jämn grå färg utan hårspetsarna ska fördela sig så att en schattering framträder. Eftersom chinchillakaninen har viltanlag är den vit på nosen buken, svansens undersida, benens insidor, käkarnas kant, samt en ring runt ögat.

Källor

Kaninraser