kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Foraminiferer

Foraminiferer (Foraminifera) är en understam inom amöbadjuren. Arterna inom understammen är små encelliga en- eller flerkamrade djur, med kalkskal med hål mellan kamrarna. De andas kväveoxid istället för syre och ser ofta ut som mycket små snäckor. Foraminiferernas egenskap att andas kväveoxid är unikt för ett högre stående djur, då man för övrigt bara känner till bakterier som har samma egenskap.

Det finns 4 000 nu levande arter, och de allra flesta av dessa lever i den bentiska zonen. Arter av denna understam har funnits på jorden i över 500 miljoner år, och man har funnit fossila fynd av fler än 30 000 arter.

Foraminifererna indelas normalt i tre klasser:
Klassen Athalamea som är heterogen och delvis används som uppsamlingsplats för relativt okända foraminiferliknande organismer. Athalamea saknar skal, pseudopodierna är rikt förgrenade och cellen är ofta stor (upp till 10 cm i diameter). Könlig fortplantning är okänd. Flertalet av dessa arter är marina, men det förekommer även sötvattensformer. 
Klassen Monothalamea består av former med enkamrade skal av organiskt eller kalciumhaltigt material. Generationsväxling förekommer ej. Flertalet av dessa arter lever i sötvatten, men även marina former är kända. 
Klassen Foraminifera omfattar former med en- eller flerkamrade skal, där väggarna är genombrutna av porer. Normalt förekommer generationsväxling, men den ena generationen kan vara reducerad. De nu levande arterna blir sällan större än 1 cm; fossila former kan vara betydligt större. Dessa arter lever alla i havet.

Förekomst 
Foraminiferer lever med få undantag i marina miljöer och kan befinna sig på stora djup. Det finns både pelagiska och bentiska foraminiferer. I svenska havsområden förekommer foraminiferer främst i Skagerrak och i Kattegatt, men ett fåtal arter förekommer även i Östersjön. Foraminiferer har även påträffats i sediment som avsatts i Yoldiahavet samt i Littorinahavet.

Foraminifererna blev vanliga i haven först under ordovicium för cirka 500 miljoner år sedan. De äldsta formerna hade endast en organisk cellvägg av tectin. Senare utvecklades foraminiferformer som hade mineralpartiklar på cellväggens utsida. Till sist utvecklades former som själva utsöndrade ett mineralskal. Fusuliniderna, som hade ett kalkskal format ungefär som ett vetekorn var vanliga yngre karbon och perm. Planktiska foraminiferer utvecklades i stor mängd under krita. Vit skivkrita innehåller ofta stora mängder foraminiferer av släktet Gumbelina. Foraminifererna spelade sin största roll under äldre tertiär för cirka 65-35 miljoner år sedan. Nummuliterna är de främsta bergartsbildarna i Thetys, en havstrågsområde som sträcker sig från medelhavsområdet till Indonesien.

Användning inom forskningen 
Foraminiferer från framförallt mesozoikum och kenozoikum används för biostratigrafiska korreleringar och relativa dateringar. De används även för att undersöka variationer i havsvattnets sammansättning av syre- och kolisotoper genom jordens historia.

Etymologi 
Namnet kommer av latinets foramen som betyder 'öppning' eller 'hål', och ferre som betyder 'bära'.

Noter 

Protister
Mohamed Sissoko

Mohamed Sissoko, född 22 januari 1985 i Mont-Saint-Aignan, Frankrike, är en fransk-malisk före detta fotbollsspelare. Hans föräldrar kommer från Mali och han valde att spela för Malis fotbollslandslag. 

Momo spelade främst defensiv mittfältare. Han fick en ögonskada vilket ledde till en operation. Sissoko har nu ögonsjukdomen starr.

Karriär
Sissoko spelade först i AJ Auxerre innan han flyttade till Valencia CF. Han spelade där i två år och var med i Malis lag i OS. 2005 flyttade han till Liverpool FC där han tillbringade två och ett halvt år innan han i januari 2008 såldes till Juventus i italienska serie A. Inför säsongen 2011/2012 flyttade han till Paris Saint-Germain.

I januari 2020 avslutade Sissoko sin fotbollskarriär.

Meriter

Klubblag 
 Valencia
 La Liga: 2003/2004
 Uefacupen: 2003/2004
 Uefa Super Cup: 2004

 Liverpool
 FA-cupen: 2005/2006
 FA Community Shield: 2006
 Uefa Super Cup: 2005

 Paris Saint-Germain
 Ligue 1: 2012/2013

Källor

Noter

Maliska fotbollsspelare
Maliska landslagsspelare i fotboll
Spelare i AJ Auxerre
Spelare i Valencia CF
Spelare i Liverpool FC
Spelare i Juventus FC
Spelare i Paris Saint-Germain FC
Spelare i ACF Fiorentina
Spelare i Levante UD
Spelare i Shanghai Shenhua
Spelare i FC Sochaux-Montbéliard
Spelare i La Liga
Spelare i Premier League
Spelare i Serie A
Spelare i Serie B
Spelare i Ligue 1
Spelare i Ligue 2
Spelare i Chinese Super League
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2004
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2008
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2010
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2013
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Mali
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2004
Födda 1985
Levande personer
Män
Personer från Mont-Saint-Aignan
Boudewijn Zenden

Boudewijn Zenden, född den 15 augusti 1976 i Maastricht är en nederländsk före detta fotbollsspelare. Den 16 oktober 2009 skrev Zenden på ett ettårskontrakt med Sunderland. Han har tidigare spelat i Liverpool FC, PSV Eindhoven, FC Barcelona, Chelsea FC, Middlesbrough FC och Marseille. Han flyttade till Marseille sommaren 2007. Han representerade det Holländska landslaget vid VM 1998, EM 2000 och EM 2004. I november 2012 utsågs Zenden till assisterande tränare i Chelsea FC.

Källor

Zenden blir tränare i Chelsea (Engelska)

Män
Födda 1976
Nederländska fotbollsspelare
Nederländska fotbollstränare
Spelare i PSV Eindhoven
Fotbollsspelare i FC Barcelona
Spelare i Chelsea FC
Spelare i Middlesbrough FC
Spelare i Liverpool FC
Spelare i Olympique de Marseille
Spelare i Sunderland AFC
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i Eredivisie
Spelare i Ligue 1
Spelare i Premier League
Spelare i La Liga
Levande personer
Personer från Maastricht
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Bob Paisley

Robert "Bob" Paisley OBE, född 23 januari 1919, död 14 februari 1996, var en engelsk fotbollsspelare och tränare som bara tränade ett lag under sin tränarkarriär, Liverpool FC. Som tränare vann han ligan sex gånger, Europacupen tre gånger, UEFA-cupen en gång och Ligacupen tre gånger.

Paisley har myntat ett välkänt citat apropå Liverpools storhetstid under 1970- och 80-talen: "Mind, I've been here in the bad times too. One year we finished second".

Referenser

Noter 

Födda 1919
Engelska fotbollstränare
Engelska fotbollsspelare
Spelare i Liverpool FC
Tränare i Liverpool FC
Män
Avlidna 1996
Personer från Sunderland
Pilatus

Pilatus kan syfta på:
Pilatus Flugzeugwerke – en Scweizisk flygplansfabrik
Pilatus (berg) – ett berg på gränsen mellan kantonerna Luzern, Obwalden och Nidwalden i Schweiz
Pontius Pilatus (–36), en romersk ståthållare
Wilhelm Bungert

Wilhelm Bungert, född 1 april 1939 i Mannheim i Baden i Tyskland,  är en tysk högerhänt tidigare tennisspelare.

Tenniskarriären 
Wilhelm Bungert blev 1967 den förste tyske tennisspelare som efter Gottfried von Cramm nådde singelfinalen i Wimbledonmästerskapen. Den oseedade Bungert finalbesegrades där av den australiske världsettan John Newcombe (3-6, 1-6, 1-6). Redan 1963 hade Bungert spelat semifinal i Wimbledon efter kvartsfinalvinst över Roy Emerson. Han var också semifinalist året därpå. 

År 1962 spelade Bungert tillsammans med landsmannen Christian Kuhnke dubbelfinal i Franska mästerskapen på grusbanorna vid Roland Garros i Paris. Tyskarna förlorade mot Roy Emerson/Neale Fraser med 3-6, 4-6, 5-7.

Bungert som Davis Cup-spelare 
Wilhelm Bungert är internationellt framförallt känd som Davis Cup (DC)-spelare. Under 14-årsperioden 1958-71 spelade han totalt 102 DC-matcher för dåvarande Västtyskland. Han vann 66 av matcherna. År 1970 nådde laget med Bungert och Kuhnke världsfinal (Challenge Round) mot USA. Tyskarna förlorade mötet med 0-5 i matcher mot det amerikanska laget med Arthur Ashe och Cliff Richey som singelspelare.

I DC-semifinalen i Europa-zonen 1964 mötte tyskarna Bungert och Kuhnke ett svenskt lag med Jan-Erik Lundqvist och Ulf Schmidt på grusbanorna i Båstad. Bungert besegrade Schmidt (6-4, 6-1, 6-1) och tyskarna vann också dubbeln över de båda svenskarna (2-6, 6-3, 6-1, 2-6, 6-2). Däremot föll Bungert mot Lundqvist i den sista och avgörande matchen (3-6, 6-3, 8-6, 7-5). Eftersom både Schmidt och Lundqvist besegrade Kuhnke vann Sverige mötet med 3-2.

I Europasemifinalen 1969 mötte tyskarna ett brittiskt lag som vann med 3-2 i matcher. Dubbelmatchen blev rekordartat lång, hela 95 game, innan tyskarna Bungert och Kuhnke stod som segrare mot Mark Cox/Peter Curtis (10-8 17-19 13-11 3-6 6-2). Senare, 1973, slogs rekordet i DC-sammanhang av USA:s Stan Smith och Erik Van Dillen i ett möte mot Chiles Jaime Fillol och Pat Cornejo. Amerikanerna vann efter 123 spelade game. 

År 1985 var Bungert kapten för det tyska DC-laget med Boris Becker och Michael Westphal som mötte Sverige i världsfinalen. Sverige vann mötet med 3-2 i matcher.

Spelaren och personen 
Wilhelm Bungert var en skicklig tennisspelare med god bollkänsla. Han var framförallt grusspecialist. 

Wilhelm Bungert driver i dag ett eget tennisförening i Hilden.

Källor 
Gianni Clerici, 1974. 500 Jahre Tennis (tysk översättning 1978). Verlag Ullstein.
Martin Hedges, 1978. The Concise Dictionary of Tennis. Mayflower Books Inc.

Externa länkar 
Davis Cup, spelarprofil

Tyska tennisspelare
Födda 1939
Män
Levande personer
Brocas område

Brocas område är ett område i den mänskliga hjärnan (gyrus frontalis inferior) som styr motorisk talförmåga.

Brocas område har fått sitt namn av Paul Broca, som först beskrev det 1861 efter att ha obducerat två patienter, Lelong och Leborgne, med nedsatt talförmåga. Skador i Brocas område kan ge upphov till störningar i expressivt språk som kallas Brocas afasi och som kännetecknas av brister i grammatiken.

Se även 
Wernickes område
Afasi

Referenser

Noter

Externa länkar 

Hjärnan
Psykolingvistik
Neuroanatomi
Crawley Town FC

Crawley Town FC är en engelsk professionell fotbollsklubb i Crawley, grundad 1896. Hemmamatcherna spelas på Broadfield Stadium. Smeknamnet är The Red Devils. Klubben spelar i League Two.

Historia 
Klubben grundades 1896 under namnet Crawley FC och var med och grundade West Sussex Football League samma år. Efter fem år gick klubben över till Mid Sussex Football League, som man vann andra säsongen 1902/03. Klubben lades ned 1935 men återuppstod tre år senare och gick då med i Brighton, Hove & District Football League. 1951 gick Crawley med i Sussex County Football League och fem år senare i Metropolitan League.

Klubben bytte namn till Crawley Town FC 1958 och blev halvprofessionell fyra år senare. Året därefter gick klubben med i Southern Football League, i Division One. 1969 gick man upp till Premier Division, men åkte ur efter bara en säsong. Nästa uppflyttning kom 1984 och under de följande 20 säsongerna spelade man kvar i Premier Division innan man 2004 vann divisionen och tog steget upp till Conference National (nivå 5 i Englands ligasystem för fotboll). Samma säsong vann man även Southern Football League Cup för andra året i rad.

Nästa uppflyttning för Crawley Town kom 2011 när man vann Conference Premier, som Conference National bytt namn till, och för första gången gick upp till The Football League, närmare bestämt League Two (nivå 4). I FA-cupen samma säsong spelade klubben fantastiskt och slog ut bland andra League Two-klubben Torquay United och The Championship-klubben Derby County. I femte omgången ställdes Crawley mot Manchester United och många trodde att det skulle bli en enkel match för United, men United vann bara med 1–0. Crawley var nära att kvittera, men en nick i 93:e minuten gick i ribban.

Första säsongen i League Two kom man trea och gick upp igen, nu till League One (nivå 3). Första säsongen i League One, 2012/13, blev klubben tia, men sedan gick det sämre och tredje säsongen åkte man ur.

Meriter

Liga 
 League One eller motsvarande (nivå 3): Tia 2012/13 (högsta ligaplacering)
 National League eller motsvarande (nivå 5): Mästare 2010/11
 Southern Football League Premier Division: Mästare 2003/04
 Mid Sussex Football League: Mästare 1902/03

Cup 
 Southern Football League Cup: Mästare 2002/03, 2003/04

Spelare

Spelartrupp

Not: Spelare i kursiv stil är inlånade.

Utlånade spelare

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

 
 Crawley FC på FCHD
 Crawley Town FC på FCHD
Eric Åkerlund

Eric Åkerlund, folkbokförd som Erik Martin Åkerlund, född 29 augusti 1943 i Gävle Heliga Trefaldighets församling, är en svensk författare. 

Eric Åkerlund avlade folkskollärexamen 1965 och gick ut Lärarhögskolan 1971. 
Han var bildningskonsulent för Västernorrlands län 1967–1969, lärare vid Hola folkhögskola 1967–1970, anställd vid föreningen Nordens folkhögskola på Biskops-Arnö 1972–1975 och 1985–1989.

Åkerlund debuterade på sextiotalet som lyriker men kom efter hand att ägna sig alltmer åt prosa och dramatik, särskilt radiodramatik. Hans samarbete med författaren Torgny Lindgren har resulterat i flera radiopjäser och scenpjäser samt romanen Den röda slöjan under den gemensamma pseudonymen Hans Lamborn, senare omarbetad under titeln Döden ett bekymmer (2003).

Eric Åkerlund är sedan 1975 gift med filosofie magister Gunilla Sahlin (född 1939).

Bibliografi 

Att gå som ett åskmoln mot den rådande vinden - om Henrik Bernhard Palmaer Bokförlaget Arena 2004  

Dannes dröm Författarförlaget 1977 
Den sagolika historien om Elsa Olenius Samfundet De nios kalender  2006
 tills. med Torgny Lindgren
 tills. med Torgny Lindgren

Patron blandar och ger Sveriges Radios förlag 1974

Sju pjäser. Stockholm: Norstedt. 2020.   tills. med Torgny Lindgren

Radio- och scenpjäser (i urval) 

Stora Hotellet  1973
Raoul 1983
Fienden 1981
Verona, Verona 1989 (nominerad till Prix Europa)
Herren Gud och hans avbilder  (Radioteaterns huvudserie 2000, 12 halvtimmespjäser med utgångspunkt från Gamla Testamentet.)
Stackars Job 2000 (nominerad till Prix Europa)
Malavan 1996 (tillsammans med Torgny Lindgren)
Force Majeure 2004 (tillsammans med Torgny Lindgren)
Brask 2013, Ringleken 2017 (tillsammans med Torgny Lindgren)

Priser och utmärkelser 
Bonniers debutantstipendium 1968
Bonniers stip.fond för yngre och nyare författare 1970
Västernorrlands läns landsting kulturstipendium 1970
Uppsala läns landsting kulturstipendium 1974
Sandrews dramatikerstipendium 1974 och 1978
Deckarakademins pris "Bästa svenska debut" (1990) för Den röda slöjan (under pseudonymen Hans Lamborn).
Svenska Akademiens stipendium 1995

Referenser 

Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Födda 1943
Män
Levande personer
Personer från Gävle
Cris af Enehielm

Cristina Marianne (Cris) af Enehielm, född 24 mars 1954 i Helsingfors, är en finlandssvensk konstnär, skådespelare och regissör.

Biografi
Hon är utbildad bildkonstnär från Fria konstskolan i Helsingfors 1977 och skådespelare från Teaterhögskolan i Helsingfors 1981. 

af Enehielm verkar och har verkat som skådespelare, bildkonstnär, performanceartist, sångerska, regissör, dräktdesigner, scenograf, pedagog och lektor i scenframställning på Teaterhögskolan i Helsingfors. Hon har även deltagit i ett antal dansproduktioner.

af Enehielm har arbetat bl.a. på Svenska Teatern, Klockriketeatern och Lilla Teatern i Helsingfors, Wasa Teater, Tryckeriteatern i Karis och Riksteatern i Stockholm. Hon har haft flera separatutställningar, främst på Gallerie Pelin, Gallerie Anhava, Gallerie Forsblom i Helsingfors. Hon har även ställt ut i övriga Finland samt Paris och Stockholm. Hennes konstverk har även deltagit i flera grupputställningar i Finland, Ryssland, Kuba, Sverige och Danmark.

Hon har varit medlem i performance och musikgrupperna Homo$, Jack Hellen Brut, Särjen Ääni, Joan Bennet Museo och Transistors. Som medlem i performancegrupper och musikgrupper har hon uppträtt på ett flertal internationella festivaler och evenemang i Sverige, Island, Danmark, Belgien, Egypten, Schweiz, Österrike, Spanien, Italien, Portugal, Makedonien, Polen, Ryssland och Ungern.

Hennes bildkonst finns representerad i flera konstsamlingar och har sålts även internationellt. Hon har arbetat som skådespelare i radio, tv och film i Finland. Hon har företagit studieresor i Asien och arbetat som residensskonstnär på Cité des art i Paris.

Hon ser sig först och främst som en mångkonstnär och är intresserad av experimentell performativ konst. Hennes specialintressen berör människan och hennes öde som hon studerat medelst olika terapimetoder, kroppsterapier och föreläsningsserier på Helsingfors universitet i psykoanalys och filosofi.

Hon är mor till Andreas af Enehielm, född 1987, och Theo af Enehielm, född 1993.

Källor

Finlandssvenska skådespelare
Finlandssvenska konstnärer
Födda 1954
Kvinnor
Levande personer
Regissörer från Helsingfors
Skådespelare från Helsingfors
Konstnärer från Helsingfors
Finländsk adel
Älvkarleby-Skutskärs församling

Älvkarleby-Skutskärs församling är en församling i Upplands norra kontrakt i Uppsala stift i Svenska kyrkan. Församlingen omfattar hela Älvkarleby kommun i Uppsala län och utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik
Församlingen bildades 2006 genom sammanslagning av Älvkarleby och Skutskärs församlingar.

Kyrkor 
 Marma kyrka
 Skutskärs kyrka
 Älvkarleby kyrka

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Uppsala stift
Indelningar i Älvkarleby kommun
Kruspråk

Kruspråk är en språkgrupp inom Niger-Kongospråken. De talas i ett område från sydöstra Liberia till östra Elfenbenskusten. Namnet kru är av okänt ursprung. Enligt Westermann (1952) används ordet av européer för att beskriva ett antal stammar som talar besläktade dialekter, och dialekterna som helhet. Marchese (1989) anmärker att termen kan ha uppstått från det faktum att dessa folk rekryterades som besättning (engelska crew) av europeiska sjöfarare.

Klassificeringen av kruspråken är som följer:
 Aizi
 Östkruspråk
 Bakwe
 Bété
 Dida
 Kodia
 Kuwaa
 Siamou
 Västkruspråk
 Bassa
 Dewoin
 Gbii
 Glio-oubi
 Grebo
 Jabo
 Klao
 Krumen
 Tajuasohn
 Wee
 Daho-doo
 Glaro-twabo
 Konobo
 Krahn
 Nyabwa
 Sapo
 Wè
 Wobe

Källor 
 Kru languages i engelskspråkiga Wikipedia 8 september 2006, där följande anges som referens:
 Westerman, Diedrich Hermann (1952) Languages of West Africa (Part II). London/New York/Toronto: Oxford University Press.

Externa länkar 
 Kruspråkens familjeträd på Ethnologue

Niger-Kongospråk
Canvey Island FC

Canvey Island FC är en engelsk fotbollsklubb på Canvey Island, grundad 1926. Hemmamatcherna spelas på Park Lane. Klubbens smeknamn är The Gulls eller Yellow Army. Klubben spelar i Isthmian League Division One North.

Säsongen 2005/06 placerade man sig på 14:e plats i Conference National, men på grund av ekonomiska problem flyttades man ned till Isthmian League Division One North säsongen 2006/07. Säsongen 2007/08 kom man femma och vann sedan slutspelet, därmed spelade man i Premier Division säsongen 2008/09.

Meriter 
 FA Trophy: 2000/01
 Isthmian League Premier Division: 2003/04; tvåa 2000/01, 2001/02, 2002/03
 Isthmian League First Division: 1998/99
 Isthmian League Second Division: 1995/96, 1997/98
 Isthmian League Third Division: Tvåa 1994/95
 Essex Senior League: 1986/87, 1992/93; tvåa 1978/79

Externa länkar 
 
 Canvey Island FC på FCHD

Fotbollsklubbar i England
Sportklubbar bildade 1926
Castle Point, Essex
RM i Tvåkrona

RM i Tvåkrona har seglats i två år på Ekoln, Uppsala. Tävlingen anordnas av Ekolns segelklubb. Tvåkrona har nu fått SM-status men tävlingarna fortsätter att hållas i Uppsala.

Kappseglingar
Svenska mästerskap
Slaget vid Ia Drang

Slaget vid Ia Drang var det första större slaget i Vietnamkriget mellan USA och Nordvietnams armé, NVA, under kriget). Slaget utkämpades i Ia Drang-dalen i södra högländerna i Vietnam mellan 14 november och 17 november 1965. USA hade utarbetat en ny taktik som kallades luftlandsatt kavalleri och som gick ut på att truppen skulle flygas in och ut med helikopter. Slaget utspelades vid två landningszoner: X-Ray och Albany.

Överstelöjtnant Hal Moore fick i uppdrag att utforska dalen. En mindre grupp soldater hade blivit attackerade i dalen av en grupp ur NVA. Hal Moores uppdrag blev även att eliminera den lilla grupp NVA som finns i området. Motståndarsidans styrka hade beräknats till 50 man men Moores trupp fick snart klart för sig att det inte stämde. En tillfångatagen spanare avslöjade att en division ur NVA fanns i området. Det bedömdes att detta innebar att antalet NVA-soldater var ca 4 000.

Sammandrabbningen 
Inledningen gick enligt planerna, alla helikoptrar i den första vågen kom fram och tillbaka utan att de mötte något motstånd. När Moore och delar av B-kompaniet sändes in möttes man av det första motståndet. Vietnameserna var flera gånger starkare, så B-kompaniets andra pluton blev avskuren genom överrumpling. De höll dock stånd i 2 dagar för att sedan bli upphämtade efter ha lidit stora förluster - av 29 man hade nio dödats och 13 sårats. Resten av förbandet höll landningszonen så att flygförbindelserna för underhåll kunde upprätthållas. 

Vietnameserna tryckte på för att komma så nära så att USA inte kunde använda sitt artilleri och direkt flygunderstöd utan att skada sin egen trupp. Taktiken gjorde att vietnameserna kunde utnyttja sitt numerära överläge. Båda sidorna utropade sig efter slaget som segrare. Hal Moore har däremot på senare år sagt att han ser slaget som oavgjort.

Viktiga personer 
Med i slaget om Ia Drang fanns den amerikanske krigskorrespondenten för United Press International, Joseph L. Galloway som 1998 fick utmärkelsen Bronze Star för att under beskjutning räddat sårade soldater.

I media 
Moore och Galloway skrev boken We Were Soldiers Once ... And Young som gavs ut 1992 ().

Filmen We Were Soldiers (2002) är en dramatisering av boken och behandlar endast striderna med 1. bataljonen, 7. kavalleriregementet och dess soldaters anhöriga hemma i USA. Filmen regisserades av Randall Wallace och huvudrollen som Moore spelades av Mel Gibson. Moore var militärteknisk konsult till filmteamet.

Referenser

1965 i Sydvietnam
Ia Drang
Ia Drang
Ia Drang
Ia Drang
Ia Drang
Livs Levande

Livs Levande är en skiva med Ingemar Olsson som gavs ut 1970. Den återutgavs 2005 som CD kompletterad med Olssons första singel Good old Sunday School/Törs Vi Följa Honom.

Recensenten Jan Nordlander skrev 1970 att "de religiösa sångerna hittills hållit sig långt från popen, men baptistpastorn Ingemar Olsson har trängt igenom vallen, nu med LP:n Livs Levande. Ingemars budskap är religiöst men utnyttjar inte popen, den är i stället en självklar kanal för kommunikation". Nordlander konstaterade också att Olsson "vågar till och med vara kritisk, ja besk, mot det egna samfundet" och att skivan upplevdes som "fräsch och ärlig".

Låtlista

Bonusspår CD 2005

Medverkande 

 Björn Stolt Bas
 Ola Brunkert Trummor
 Janne Schaffer Gitarr
 Ingemar Olsson Vibrafon, Sång, Gitarr, Piano
 Tommy Koverhult Flöjt
 Clabbe af Geijerstam Kör, Producent
 Björn Almkvist Tekniker

Skivbolag:Teamton

Referenser

Externa länkar 
 Livs Levande (1970) på Discogs
 Livs Levande (2005) på Discogs
Musikalbum 1970
Musikalbum 2006
Södra Vings församling

Södra Vings församling är en församling i Redvägs och Ås kontrakt i Skara stift. Församlingen ligger i Ulricehamns kommun i Västra Götalands län. Församlingen ingår i Ulricehamns pastorat.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. Efter 1548 införlivades Töve församling.

Namnet var före den 1 januari 1886 (ändring enligt beslut den 17 april 1885) Vings församling.

Församlingen var till 1989 moderförsamling i pastoratet (Södra) Ving, Härna, Fänneslunda  och Grovare som till 1548 även omfattade Töve församling och från 1962 Varnums församling. Från 1989 till 2006 var församlingen moderförsamling i pastoratet Södra Ving, Härna, Fänneslunda, Varnum, Hällstad, Murum, Möne och Kärråkra. Församlingen införlivade 2006 Fänneslunda, Härna och Varnums församlingar och var därefter moderförsamling i Södra Vings pastorat. Den 1 januari 2022 blev församlingen en del av Ulricehamns pastorat.

Kyrkor 
Fänneslunda-Grovare kyrka
Härna kyrka
Södra Vings kyrka
Trogareds kapell
Varnums kyrka

Se även
Södra Vings socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Skara stift
Indelningar i Ulricehamns kommun