kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Victor Muller

Victor Roberto Muller, född 13 september 1959 i Amsterdam, är en nederländsk affärsman. Han är grundare av och VD för den nederländska sportbilstillverkaren Spyker Cars samt var styrelseordförande och även VD (19 maj 2011-konkursen) för svenska Saab Automobile från 2010 till konkursen 2011.

Biografi
Muller studerade juridik vid Universitetet i Leiden. Efter examen 1984 blev han advokat i Amsterdam hos advokatbyrån Baker & McKenzie. År 1989 gick han med i ledningsgruppen för offshore-bolaget Heerema i Leiden. En management buyout gjorde honom till delägare i bärgning och bogsering vid företaget Wijsmuller i Ĳmuiden. Från och med 1992 ledde Muller flera företag, såsom Emergo Mode Groep, vilket kom att lanseras på Amsterdambörsen som McGregor Fashion Group. Victor Muller och Maarten de Bruijn grundade biltillverkaren Spyker år 1999. Bolaget börsnoterades i maj 2004. I september 2006 köpte Spyker Formel 1-stallet Midland. Satsningen på Formel 1 gick snabbt över styr, och bolaget kastas in i en likviditetskris där underleverantörer inte fick betalt. Muller tvingades avgå som vd den 16 maj 2007.

Han efterträddes av Michiel Mol. Muller fortsatte att arbeta för företaget som chefsdesigner och ansvarig för varumärkesbyggande under en period. Mol köpte senare loss Spyker F1 och lämnade bolaget. Victor Muller återkom som vd i december 2007, ett krav från den ryske finansmannen Vladimir Antonov, som då beslöt sig för att investera i Spyker.

Tiden vid Saab Automobile 
Victor Muller iscensatte i november 2009 ett köp av svenska Saab Automobile. Efter Spyker Cars köp av svenska Saab Automobile den 23 februari 2010 drivs Spyker och Saab som separata bolag inom koncernen Saab Spyker Automobiles där Muller även är koncernchef och VD.

Efter att Jan-Åke Jonsson valde att avgå som VD 2011 tog Victor Muller temporärt över VD-posten i Saab Automobile. Saab Automobile brottades under våren 2011 med likviditetsproblem, och obetalda skulder till underleverantörer. Trots upprepade löften från Victor Muller om att återuppta produktionen, stod produktionen vid Saab Automobile stilla. I september 2011 ansökte Victor Muller om rekonstruktion för Saab Automobile, vilket Vänersborgs tingsrätt nekade till, men blev efter ett överklagande till Hovrätten för Västra Sverige godkänt den 21 september 2011. Den 19 december 2011 försattes Saab i konkurs. 2010 blev Victor Muller utnämnd till Årets entreprenör av Automotive News Europe.

Vidare läsning
I mars 2011 utkom boken Cirkus Muller av TV4-journalisten Jens B Nordström på Ekerlids förlag. Boken är en biografi och granskning av Victor Mullers affärer.

Referenser

Noter

Personer inom Nederländernas näringsliv under 2000-talet
Personer verksamma inom bilindustrin
Födda 1959
Levande personer
Män
Alumner från Leidens universitet
Thomas Cooper (politiker)

Thomas Cooper, född den 20 mars 1805, död den 15 juli 1892, var en brittisk politiker, en av ledarna för den engelska chartiströrelsen.

Cooper kom 1820 i lära hos en skomakare, men begagnade sin lediga tid till vidlyftiga självstudier. Från 1829 verkade han även som skollärare och metodistpredikant och var 1836-39 medarbetare i en liberal tidning i Lincoln. 

År 1840 greps han av chartismen, blev medarbetare i dess organ "The Leicestershire Mercury" och gjorde sig under de följande åren gällande som en av rörelsens mest framstående personligheter och såsom en av ledarna för dess ytterlighetsparti. 

Han blev flera gånger ställd inför rätta för sin agitationsverksamhet och dömdes 1843 till två års fängelse. Efter sin frigivning kom han i häftig strid med chartismens dåvarande ledare, Feargus O'Connor, men hans politiska bana var nu slut. 

I fängelset hade han emellertid författat ett stort politiskt epos mot orättvisa och förtryck, The purgatory of suicides, som (delvis genom Disraelis förmedling) utgavs 1845. 

Resten av sitt liv tillbragte Cooper som föreläsare för arbetare, först i utpräglat radikal anda, men, sedan han 1856 plötsligt återgått till kristendomen, i rent religiös riktning. Sin självbiografi utgav han 1872. 

Han skrev även åtskilliga smärre dikter, som förskaffade honom namnet "the chartist poet". Hans Poetical works utkom
1877. Cooper är tydligen förebilden till huvudpersonen i Charles Kingsleys roman "Alton Locke" (1850).

Källor 

 

Brittiska politiker
Engelska poeter
Engelskspråkiga poeter
Chartister
Födda 1805
Avlidna 1892
Män
Lista över Nokia-smartphones

Det här är en informell lista över enheter från Nokia som klassificeras som smartphone.

Enheter med företagets egenutvecklade Nokia OS räknas som Javamobiler, medan enheter med Nokiaägda Symbian eller linuxdistributionen Maemo klassificeras som smartphones.

Symbian

Numrerade modeller

Utan pekskärm

Med pekskärm

Communicatorserien

Eserien

Nserien

Samtliga modeller har GPS, WLAN 802.11b/g, Bluetooth v2.0, FM-radio, mediaspelare för ljud och video samt stereohögtalare.

Xserien

Maemo

Externa länkar

Nokia
Mobiltelefoni
Finnforsfallet

Finnforsfallet är ett kraftverkssamhälle utanför Boliden i Skellefteå kommun. Byn är känd för Finnfors kraftstation och för sägnerna om Finnforsrövarna.

Historia 
Den första kraftstationen togs i bruk 1908 och var då den första av Skellefteå stads stora kraftverksbyggen i Skellefteälven. Numera är den gamla kraftstationen byggnadsminne och ett museum över vattenkraftens historia där det sommartid erbjuds guidade turer. I juni brukar Skellefteå Kraft anordna Fallets Dag vid Finnfors kraftstation. 

På Finnforsberget ovanför Finnforsfallet finns tre platser med hällmålningar som är speciella på så vis att de bland annat avbildar fiskar.

Referenser

Noter

Vidare läsning 
 Kraft och liv i Finnforsfallet - berättelser om livet kring en kraftstation. Författaren Signe Rudberg har intervjuat personer med anknytning till Finnfors mellan åren 1908 och 1967. Skriften är ett samarbete med Västerbottens museum och Skellefteå museum.
  Finnforsrövarna. Äventyrsroman för barn och unga av Josef Stenlund 1949.

Externa länkar 
 Sveriges Speleologförbund - sägner kring grottor
 Skellefteå kraft - Finnfors kraftverksmuseum
 Skellefteå kraft - Fallets Dag i Finnfors
 Finnfors station

Orter i Skellefteå kommun
Tidigare tätorter i Västerbottens län
Prins Edward, hertig av Kent

Prins Edward, hertig av Kent, född Edward George Nicholas Patrick Paul den 9 oktober 1935 i Belgravia i London, är en medlem av det brittiska kungahuset som är son till prins Georg, hertig av Kent och prinsessan Marina av Grekland och Danmark. 

Han var både kusin till drottning Elizabeth II på fädernet samt även syssling till hennes make prins Philip, hertig av Edinburgh på sitt möderne.

Bakgrund
Prins Edward ärvde vid 6 års ålder pärsvärdigheten hertig av Kent, efter sin fars död i en flygolycka i Skottland. Vid kröningen i Westminster Abbey 1953 var han den tredje personen att svära trohet till drottningen, efter prins Philip och farbrodern prins Henry, hertig av Gloucester.

Hertigen erhöll sin utbildning vid Ludgrove School och Eton College i Berkshire och därefter internatskolan Institut Le Rosey i Schweiz. Han tog examen från Royal Military Academy Sandhurst och har tjänstgjort som yrkesofficer i Storbritanniens armé i aktiv tjänst, med tjänstgöring under oroligheterna på Nordirland samt på Cypern inom UNFICYP, fram till 1976 då han gick i pension som överstelöjtnant. 1983 utsågs han till generalmajor och 1993 till fältmarskalk, av sin kusin, drottning Elizabeth II. Hertigen är sedan 1970 ordförande för Commonwealth War Graves Commission.

Hertigen av Kent gifte sig i katedralen i York 1961 med Katharine Worsley (f. 1933) med vilken han har tre barn. 

På 1960-talet började han med representativa plikter inom kungahuset och han deltog som drottningens representant vid flera tidigare koloniers självständighetsfiranden: Gambia (1965), Guyana (1966), Sierra Leone (1961) och Uganda (1962). Hertigen av Kent är bland annat ordförande (sedan 1969) för All England Lawn Tennis & Croquet Club och delar som sådan ut priset till segraren i Wimbledonmästerskapen. Fram till 2001 var han Storbritanniens särskilda handelsrepresentant, en roll som därefter övertogs av kusinbarnet prins Andrew, hertig av York. Han är också ordförande i The Scout Association, Royal United Services Institute och stormästare för The United Grand Lodge of England.

Anfäder

Utmärkelser

  Strumpebandsorden (1985)
  S:t Mikaels och S:t Georgsorden (1967)
  Victoriaorden (1960)

  Carl XIII:s orden (2000)

Källor

Externa länkar
 Brittiska kungahuset

Edward
Mottagare av Dresdenpriset
Huset Windsor
Riddare av Carl XIII:s orden
Storkorset av Republiken Polens förtjänstorden
Födda 1935
Levande personer
Män
Johan August Aurén

Johan August Aurén, född 4 februari 1843 i Kristbergs församling, Östergötlands län, död 7 oktober 1911 i Norrköpings Sankt Olai församling, Östergötlands län, var en svensk språkforskare.

Aurén var kollega vid Söderköpings läroverk 1882–1906. Bland hans skrifter märks Bidrag till svenska språket ljudlära (1869), Bidrag till svenska språkets qvantitetslära (1874) och De klassiska konsonantljuden (1876), alla viktiga bidrag till den svenska språkljudsforskningen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska lingvister
Födda 1843
Avlidna 1911
Män
Phayao

Phayao, (thai:  พะเยา) är en provins (changwat) i norra Thailand. Provinsen hade år 2000 502 780 invånare på en areal av 6 335,1 km². Provinshuvudstaden är Phayao town.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad 9 distrikt (amphoe). Distrikten är i sin tur indelade i 68 subdistrikt (tambon) och 632 byar (muban).

Referenser 

Thailands provinser
Shinichi Itoh

Shinichi Itoh, född 7 december 1966 i Kakuda i Miyagi prefektur, är en japansk roadracingförare.

Tre gånger blev Itoh japansk mästare i 500-kubiksklassen och tre gånger har han vunnit Suzuka 8-timmars. Ito var aktiv i världsmästerskapen i Grand Prix Roadracing från 1988 till 2011. Han fick med tiden anseende som en skicklig utvecklingsförare.

Roadracingkarriär
Itoh tävlade med Honda i det japanska mästerskapet för 500cc mellan 1988 och 1993, och han vann mästerskapet 1990. Han tävlade även som wildcard i Japans Grand Prix vid flera tillfällen, och inför säsongen 1993  fick Itoh chansen att tävla hela säsongen för Hondas fabriksstall i 500GP i Grand Prix-sammanhang. Itoh fick en speciell motorcykel där Honda testade speciella inställningar och tekniska metoder, men han övertygade på banan i sin första europeiska säsong. Ito tog en tredjeplats som bäst och blev sjua i VM.

Roadracing-VM 1994 blev Itoh åter sjua i VM, efter bland annat en andraplats på Automotodrom Brno. Säsongen 1995 gjorde Itoh sin allra bästa internationella insats, när han ledde på Suzuka i säsongsöppningen, innan han kraschade i hällregnet. Hans säsong i övrigt var oerhört jämn och stabil och belönades med en femteplats i VM. Han sattes att utveckla en V2-motor av Honda för säsongen  1996, och den var inte alls så snabba som Honda hade hoppats, vilket ledde till att Itoh föll till tolfte i VM.

Efter det flyttade Itoh tillbaka till den japanska racingen, där han för Honda vann Suzuka 8-timmars såväl 1997 som 1998 tillsamman med Tohru Ukawa och japanska superbikemästerskapet 1998. Ito körde också Japans deltävling i Superbike-VM 1997-1999 och 2001. Han fortsatte som testförare för Honda och sedermera däckstillverkaren Bridgestone, och när Ducati bytte till Bridgestonedäck inför säsongen 2005 var Itoh den viktigaste testföraren. Som tack för det arbete han lade ned som gjorde att Loris Capirossi kunde vinna två tävlingar, fick Itoh köra Turkiets Grand Prix 2005 som ersättare för den skadade Capirossi. Dock tjuvstartade Itoh och blev diskvalificerad, när han sedan inte tog sitt straff att köra igenom depån. Han vann japanska superbike-mästerskapet på en Honda Fireblade såväl 2005 som 2006 och tillsammans med Takeshi Tsujimura Suzuka 8-timmars för Honda. Han gjorde ett nytt inhopp i MotoGP i Japans Grand Prix 2007 för Ducati samt slutligen för Honda i Japans GP 2011 där han kom på 13:e plats.

Källor 

  
  
  

Födda 1966
Levande personer
Japanska roadracingförare
MotoGP-förare
500GP-förare
Superbikeförare
Enduranceförare
Förare i Ducati Corse
Män
WP:Projekt Japan
Personer från Miyagi prefektur
Hans Petersonstipendiet

Hans Petersonstipendiet instiftades 2003 och delas årligen ut till unga, lovande och nyetablerade barn- och ungdomsboksförfattare som arbetar med "den oerhört viktiga uppgiften att skapa god läsning och därmed stora upplevelser för dagens barn och ungdomar." Varje år delar fonden ut ett stipendium på 50 000 kronor.

Priset tycks inte ha delats ut efter 2011.

Pristagare
2003 – Magnus Nordin och Tomas Dömstedt
2004 – Katarina Kieri
2005 – Maja Hjertzell
2006 – Ingrid Olsson
2007 – Anna Vikström
2008 – Mårten Melin
2009 – Tomas Fröhling
2010 – Maja-Maria Henriksson
2011 – Katarina Genar

Källor

Fotnoter 

Priser och utmärkelser instiftade 2003
Stipendier
Svenska barnlitteraturpriser
William Austen

William Austen var en engelsk bronsgjutare på 1400-talet.

Austens huvudarbete är gravmonumentet över Richard Beuchamp, earl of Warwick, i S:t Mary i Warwick, en ståtilig fristående grav av tumbaform. Mellan nischerna finns sörjande änglar, som jämte bilden av den döde och det däröver välvda mässingsgallret är de delar som med säkerhet kan tillskrivas William Austen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Engelska konstnärer
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Bosund bönehus

Bosund bönehus är ett bönehus i Bosund i Larsmo i Finland och ägs av Bosund bönehusförening r.f.
Första bönehuset var en gammal bondstuga från Öja som uppfördes 1896 på Bosundbacken. Sedan 1953 har nytt bönehus uppförts, förstorats och tidsenligt utrustats.

2018 togs ett beslut om att bygga ett nytt bönehus, då den befintliga byggnaden började kännas för liten på grund av det växande medlemsantalet. Byggstarten skedde våren 2021 och det nya bönehus som byggdes på andra sidan Byvägen blev klart lagom till Pingstmötet 2022. I augusti samma år hölls invigningsfest och det nya bönehuset välsignades av kyrkoherde Max-Olav Lassila.
Medlemmarna i föreningen är laestadianer. Bosund Bönehusförening r.f. har samarbete med Laestadianernas fridsföreningars förbund och andra laestadianska föreningar i nejden samarbetar med LFF. 
Årligen ordnas Pingstmöten i Bosund bönehus och möten har hållits i över 100 år.

Se även
Östlaestadianism

Externa länkar
 Laestadianernas Fridsföreningars förbund

Kyrkobyggnader i Österbotten
Laestadianism
Larsmo
Sven Ausenius

Sven Ausenius, född 1617 och död 15 december 1678, var en svensk präst.

Ausenius föddes i Ås socken i Växjö stift i en bondfamilj. Efter att ha tagit en filosofie kandidatexamen gav sig Ausenius ut på europeiska resor, och hamnade i drottning Kristinas hov i Rom. Kristina lär ha försökt övertala honom att övergå till katolska läran, och lockat med en kardinalsbefattning. Ausenius avböjde dock och återvände till Sverige, där han 1659 blev lektor i Växjö och därefter kyrkoherde i Torups socken 1665.
Enligt sägnen skall Ausenius under skånska kriget, inför slaget vid Fyllebro, tagit sig in i Danska lägret för att där kunskapa om deras förehavanden, där han genom att tala både franska och engelska skall ha befriat sig från all misstanke om att vara en av ortens präster. När han avslöjades skall danskarna ha sökt sig till hans prästgård för att hämnas, men han skall ha dukat alla borden, lämnat nyckeln i dörren och därefter gett sig av från gården. Ausenius fick livstids skattefrihet på sin gård av Karl XI som tack för sina insatser. 
I Torups kyrka finns en numera sliten oljemålning med honom själv med maka och 6 barn avmålade i naturlig storlek som han själv målat .
Ausenius var gift med Ingrid Rubenia, f. 1647, d 22 nov. 1722, dotter till kyrkoherden i Vittaryd Nils Rubenius. Hans dotter Margareta Birgitta, gift med kyrkoherden J. Dahlin i Vinberg, blev moder till skalden Olof von Dalin.

Källor

Noter

Svenska präster under 1600-talet
Personer från Ås socken, Småland
Födda 1617
Avlidna 1678
Män
Tine Thing Helseth

Tine Thing Helseth, född 18 augusti 1987, är en norsk trumpetare från Oslo.

Diskografi 
 Trumpet Concertos, Haydn, Albinoni, Neruda, Hummel - tillsammans med Det Norske Kammerorkester (2007)
 Mitt Hjerte Alltid Vanker (2009)

Priser och utmärkelser 
 Talentprisen 2004 
 International Trumpet competition Theo Charlier 2005, 2:a pris 
 Årets Musiker i Norge 2005 
 Oslo Musikklærerforenings Ærespris 2005 
 Eurovision Young Musicians Competition 2006, 2:a pris
 Yamaha Music Foundation Europe Scholarship 2006 
 Den Norske Solistpris 2006 
 Vinnare av NRKs "Virtuos"-konkurranse 2006 
 KORK-prisen 2006
 Prins Eugens Kulturpris 2006
 NRK P2-solist 2006/2007 
 Luitpold-priset som årets bästa och mest intressanta unga konstnär under Kissinger Sommer-festival 2007
 Spellemannprisen 2007 som årets nykomling

Referenser

Externa länkar 
 Webbplats

Norska trumpetare
Födda 1987
Kvinnor
Levande personer
Musiker från Oslo
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Laestadianernas fridsföreningars förbund

Laestadianernas Fridsföreningars Förbund r.f. (förkortas LFF) är en gemensam organisation för de svensk- och tvåspråkiga  læstadianska bönehusföreningarna i Finland. Förbundet har nio medlemsföreningar, bland dem Bosund. Medlemsföreningarna är självständiga och beslutar på egen hand om sin angelägenheter medan LFF koordinerar gemensamma angelägenheter, såsom missionsverksamheten. LFF ger också ut en tidning, Sions Missionstidning. LFF samarbetar med den finskspråkiga systerorganisationen Lähetysyhdistys Rauhan Sana (LYRS) såväl som med norska och svenska læstadianska organisationer.

Se även
Östlæstadianism
Sions Sånger (2008)

Externa länkar
www.lff.fi

Laestadianism
Kristna organisationer i Finland
Peter Goddard (roadracingförare)

Peter Goddard, född den 28 juni 1964 i Mildura, Australien, är en australisk roadracingförare.

Roadracingkarriär
Goddard tävlade på grusbanor i Australien innan han bytte till roadracing. Efter att ha vunnit i inhopp i Superbike-VM både 1989 och 1990 kom Goddards första stora titel kom när han vann det japanska mästerskapet för 500cc 1991, innan han började tävla i VM från och med 1992. I 500cc-klassen kunde inte Goddard upprepa sin nationella framgångar, utan kom istället att återvända hem till Australien och vinna det nationella mästerskapet i Superbike 1996. Dessutom kom han att vinna Endurance-VM säsongen 1997. 

Vinsten i Endurance-VM gav Goddard chansen att köra i Superbike-VM med Suzukis fabriksstall säsongen 1998. Hans första hela VM-säsong i Superbike gav en sammanlagd niondeplats, innan en flytt till Aprilia genererade en tolfteplats säsongen 1999. En mindre lyckad säsong med Kawasaki 2000 markerade dock inledningen på Goddards avslutning av karriären, och efter en 22:a plats 2002 avslutade han sin aktiva racingkarriär.

Födda 1964
Australiska roadracingförare
500GP-förare
Superbikeförare
Män
Levande personer
Kosovo KS19

Kosovo KS19 var namnet på den 19:e Svenska Kontingenten i Kosovo; en fredsbevarande enhet som Sverige skickade till Kosovo inom ramen för KFOR.

Den största delen av personalen var grupperad vid Camp Victoria, i Hajvalia utanför Pristina.

Förbandsdelar
Kontingentschef: Övlt Stefan Smedman
B-Coy (mekaniserat skyttekompani): Mj Arne Askros
NSE: Mj Ahlén

Ej längre existerande svenska militära förband i internationell tjänst
Svenska militära enheter bildade 2009
Svenska militära enheter upplösta 2009
Nationalparker i Thailand

Nationalparker i Thailand (thai: อุทยานแห่งชาติ ทาง บก) definieras som ett område på minst tio kvadratkilometer som innehåller naturresurser av ekologisk betydelse eller unika skönhet, eller flora och fauna av särskild betydelse. För närvarande finns det 102 nationalparker (inklusive 21 marina nationalparker, อุทยานแห่งชาติ ทาง ทะเล). Ofta kallas "skogsparker" (วนอุทยาน ใน) felaktigt för nationalparker, dessa är dock sämre skyddade och omfattas av den regionala myndigheten. Parkerna administreras av National Park, Wildlife and Plant Conservation Department (DNP), som är den del av Ministry of Natural Resources and Environment (MONRE).

Norra regionen

Nordöstra regionen

Centrala regionen

Södra regionen

Marina parker

Externa länkar

Thai National Parks
National Park, Wildlife and Plant Conservation Department

Nationalparker i Thailand
Listor med anknytning till Thailand
Thailand
Jeremy McWilliams

Jeremy McWilliams, född 4 april 1964 i Belfast, Nordirland, Storbritannien, är en brittisk roadracingförare som tävlat i Grand Prix Roadracing.

Roadracingkarriär
McWilliams inledde sin Grand Prix-karriär vid 29 års ålder i Roadracing-VM 1993, och slutade som bäst tolva i 500cc-klassen säsongen 1994. Efter säsongen 1996 bytte McWilliams klass till 250cc-klassen, där han slutade nia i Roadracing-VM 1998. Han stannade kvar i klassen i flera år och blev en av de sista förarna över 30 år att göra karriär i en mindre klass. Efter ett år på Aprilia i 500-klassen 2000 där han kom trea två gånger och på fjortondeplats totalt i VM återvände McWilliams till 250GP till säsongen 2001. Det kom att bli hans bästa säsong i karriären med en sjätteplats i VM, och dessutom kom den enda Grand Prix-segern han någonsin tog på Assen samma år.

Roadracing-VM 2002 gick McWilliams upp till MotoGP som ersatt 500GP där han körde för Kenny Roberts team på en Proton KR. Med hjälp av fantastiska kvaldäck från Bridgestone tog McWilliams pole position i Australiens Grand Prix. Hans karriär varade i ytterligare några säsonger, men avslutades sedan Ilmors satsning på MotoGP gått omkull vid Roadracing-VM 2007.

McWilliams gjorde vid 50 års ålder ett inhopp i Roadracing-VM 2014 som wildcard i Moto2-klassen vid Storbritanniens Grand Prix för Brough Superior på deras innovativa motorcykel med monocoque-chassi.

Källor 
 http://www.motogp.com/en/riders/Jeremy+Mcwilliams
 http://www.crash.net/motogp/news/206813/1/moto2-brough-superior-to-wildcard-at-silverstone.html

Födda 1964
Brittiska roadracingförare
MotoGP-förare
500GP-förare
Moto2-förare
250GP-förare
Män 
Levande personer
Idrottare från Belfast
Bluebook

The Bluebook: A Uniform System of Citation är den i USA mest använda handboken för hur juridiska referenser skall skrivas. Den har sammanställts av Harvard Law Review Association, Columbia Law Review, University of Pennsylvania Law Review, och Yale Law Journal. För närvarande föreligger den 18:e upplagan.

En online-version av Bluebook lanserades 2008.

Externa länkar 
 Officiell webbsajt: http://www.legalbluebook.com/ (ej öppen, kräver konto och inloggning)
 Introduction to legal citation, Peter W. Martin
 A Bluebook Guide for Law Students, Scott Akehurst-Moore

Engelskspråkig facklitteratur
Juridisk litteratur
Hajvalia

Hajvalia (albanska: Hajvalia, serbiska: Ajvalija) är en ort sydost om Pristina i Kosovo. 1999 byggdes det som skulle komma att benämnas Camp Victoria, den förläggning där de svenska trupperna inom KFOR förlades.

Sportklubbar

Fotboll 
 KF Hajvalia

Orter i Kosovo
Daniel Gotthilf Moldenhawer

Daniel Gotthilf Moldenhawer, född den 11 december 1753 i Königsberg (nuvarande Kaliningrad), död den 21 november 1823, var en dansk lärd, son till Johann Heinrich Daniel Moldenhawer, bror till Johann Jacob Paul Moldenhawer och farfar till  Johannes Moldenhawer. 

Moldenhawer blev professor i teologi vid Kiels universitet 1777 och efter en längre utländsk resa i Frankrike och Spanien 1784 förflyttad till Köpenhamn, där han var professor till 1805. År 1788 blev han överbibliotekarie vid kungliga biblioteket, som under hans ledning utvidgades till tredubbelt omfång. Dessutom uppgjorde han planen till dess stora katalog och fick arbetet till hälften färdigt. År 1790 blev han medlem av kommittén för universitetets och de lärda skolornas omorganisation och var 1805-17 medlem av direktionen för dessa anstalter. Fastän utomordentligt lärd författade han blott några få historiska avhandlingar.

Källor 

 

Tyska professorer i teologi
Danska professorer i teologi
Personer verksamma vid Kiels universitet
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Personer i Tyskland under 1700-talet
Personer i Danmark under 1800-talet
Personer från Königsberg
Födda 1753
Avlidna 1823
Män
Ugglan