kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Per Adolf Granberg

Per Adolf Granberg, född den 17 april 1770 i Göteborg, död den 5 februari 1841 i Klara församling, Stockholm,  var en svensk skriftställare.

Biografi
Granberg föddes i Göteborg där hans far, en handlande som gjort konkurs, var anställd vid Ostindiska kompaniet. Under 1790-talet försörjde han sig som privatlärare, bland annat i engelska och franska. 1798 publicerades hans första diktsamling Strödde arbeten.

I början av 1800-talet bosatte han sig i Stockholm där han tillsammans med Carl Elmén anlade ett tryckeri. År 1803 anställdes han som extra ordinarie kammarskrivare i Kammarkollegiet, en tjänst han uppehöll fram till 1807 för att därefter försörja sig som författare.

Som författare var han mycket produktiv. Han uppmärksammades första gången för skriften Äreminne öfver riksföreståndaren Sten Sture d.ä. som prisbelönades av Svenska akademien 1803. Efter detta var han mycket flitig med en mängd skrifter om svensk historia, bland annat tre band om Kalmarunionen och ett engelskt handlexikon. Hans opera Jorund prisbelönades av Svenska akademien 1812. 

Den 26 mars 1819 uppförs Granbergs översättning av Shakespeares pjäs Hamlet på Arsenalsteatern med Gustav Åbergsson i huvudrollen. Den var dock omarbetad av Gustaf Fredrik Åkerhielm. Hans pjäs Freyas högtid framfördes vid en galaföreställning i samband med kronprins Oscars bröllop med Josefina av Leuchtenberg 1823.

Som sekreterare i Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia deltog han i publiceringen av samfundets sju första skrifter.

År 1816 blev han sekreterare vid Förvaltningen av Sjöärendena. Från 1822 ingick han i tidningen Anmärkarens redaktion där han behandlade ekonomiska och statistiska frågor. Från 1826 var han sekreterare vid Lantbruksakademin och publicerade skrifter om ekonomi och näringsliv.

Han var från 1811 gift med Jeannetta Vilhelmina Hedmansson. Han fick två döttrar, pjäsförfattarna Jeanette Charlotta (1825-1857) och Louise Elisabeth (1812-1907).

Bibliografi

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar
 

Svenska författare
Födda 1770
Avlidna 1841
Män
Mottagare av Svenska Akademiens stora pris
Kås, Danmark

Kås (även: Kaas) är en tätort i Region Nordjylland i Danmark. Tätorten hade 2 405 invånare (2021). Den ligger i Jammerbugts kommun på ön Vendsyssel-Thy, cirka 5,5 kilometer nordväst om Åbybro.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Region Nordjylland
Jammerbugts kommun
Voyage, voyage

Voyage, voyage är en sång som framförts av den franska sångerskan Desireless 1986. Denna låt blev en stor hit i hela Europa, inte minst i Sverige. Detta är den mest kända sång som Desireless har framfört. Den har också under årens lopp gjorts i nyare versioner. Bland annat av The Nightflyer 2003.

År 2007 framförde den belgiska sångerskan Kate Ryan en ny version av samma låt, och även den blev populär i svensk radio.

Sånger 1986
Sånger 2007
Kritikerpriset

Kritikerpriset kan syfta på:

 Kritikerpriset (Danmark) – ett danskt litteraturpris
 Kritikerpriset (Norge) – flera pris som delas ut varje år av Norsk Kritikerlag
F10

F10 eller F 10 eller F-10 kan syfta på:

F 10 Museum – ett flygmuseum i Ängelholm, se Ängelholms flygmuseum.
Douglas F-10 Skyknight – ett amerikanskt jaktflygplan.
BMW F10 – sedanmodell inom BMW 5-serie.
F10 – en tangent på ett tangentbord. se funktionstangent
F 10 Ängelholm – en svensk flygflottilj Skånska flygflottiljen som verkade åren 1940–2002.
Volvo F10 – en tidigare lastbil som tillverkades av Volvo Lastvagnar, se Volvo F10/F12
Baltzar von Dahlheim

Carl Baltzar von Dahlheim, född 22 mars 1669, död 16 maj 1756, var en tysk-svensk militär, född i Sachsen som Baltzar Tahlheim. Även fadern och farfadern var militärer.

Dahlheim blev efter en kort skolgång legosoldat redan som tonåring, deltog i Wiens belägring och senare i Vilhelm av Oraniens fälttåg mot England. Han fick där tjänst i ett svenskt regemente som stred på den holländska sidan och fick där fortifikationsutbildning under Menno van Coehoorn. Sedan regementet återgått i svensk tjänst följde Dahlheim med och utmärkte sig under fälttåg i Polen efter slaget vid Narva år 1700 som fortifikationsofficer. I slaget vid Poltava 1709 sårades Dahlheim, men han lyckades ändå följa med Karl XII till Bender där han tillbringade över fyra år. 1711 adlades han och antog namnet von Dahlheim.

Efter tiden i Bender befordrades Dahlheim till överste och deltog i striderna om fästningen i Stralsund. Han blev då svårt sårad igen, togs till fånga och tillbringade över två år som konvalescent i fångenskap i Berlin. 1718 släpptes han fri och utsågs till generalkvartermästare i Karl XII:s Bohusarmé inför kungens andra fälttåg mot Norge. Detta fick ett abrupt slut med kungens död vid Fredriksten.

1719 gjorde Dahlheim sin numera mest omtalade militära insats, som organisatör och ledare för försvaret av Baggensstäket mot den inträngande ryska skärgårdsflottan. Han lyckades under slaget vid Stäket med mycket små resurser, och trots att han ännu en gång blev svårt sårad, hålla stånd mot en stor övermakt tills förstärkningar kom fram. Efter slaget vände dock hans karriär till det sämre, och han pensionerades på dåliga villkor 1722, vid 52 års ålder. 1723 köpte han gården Stångberga i Garns socken i nuvarande Vallentuna kommun där han levde resten av sitt liv under mycket små omständigheter med huvudsaklig försörjning från jordbruket. 1748 blev han visserligen en av de första som mottog Svärdsorden, men han kunde inte bära utmärkelsen eftersom han hade pantsatt sin finaste rock.

Minnesstenar över Dahlheims och hans samtidas militära insatser står vid Baggensstäket och Strömstad.

Noter

Vidare läsning

Se även 
 Historiearvsmuseet i Nacka
 Skogsömonumentet

Svenska fortifikationsofficerare
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Tyska generaler
Män
Födda 1669
Avlidna 1756
Riddare av Svärdsorden
Personer från Sachsen
Deltagare i slaget vid Poltava
Karoliner
Deltagare i slaget vid Fraustadt
Deltagare i slaget vid Holowczyn
Deltagare i kalabaliken i Bender
Deltagare i belägringen av Thorn
Västeråsskatten

I samband med markarbeten i kvarteret Johannes invid Stora torget i Västerås påträffades 1972 en större silverskatt. Totalt 16 232 silvermynt hade gömts under tegelgolvet i ett stenhus av medeltida ursprung. De flesta mynten är präglade mellan åren 1470 och 1520, för Sten Sture den äldre, Svante Nilsson (Sture) och Sten Sture den yngre. Det äldsta myntet är en örtug präglad i Stockholm under Erik av Pommern före 1440. De yngsta mynten är två klippingar präglade i Malmö för Kristian II omkring 1520. Omkring en tredjedel av fyndet utgörs av örtugar, cirka 5 600 mynt, medan två tredjedelar är halvörtugar, cirka 10 500 mynt. 

Västeråsskatten är Sveriges tredje största silverskatt, räknat i antalet mynt.

Samtliga örtugar är präglade i Västerås medan halvörtugarna är präglade i Stockholm eller Västerås. Under en stor del av medeltiden var Västerås en av rikets viktigaste myntslagningsorter. 

Skatten kan ha gömts, enligt vissa bedömare, i samband med krigshändelserna i Västerås 1521, se Befrielsekriget och Slaget om Västerås.

Referenser

1972 i Sverige
Västerås historia
Fornfynd i Sverige
Vetenskapsåret 1972
Sverige under medeltiden
Fornfynd från medeltiden
Rödgul höfjäril

Rödgul höfjäril, Colias croceus, är en fjärilsart i familjen vitfjärilar. Vingspannet varierar mellan 44 och 50 millimeter, på olika individer.

Beskrivning 
Ovansidan är orangegul, något gråorange på bakvingen, med breda mörkbruna ytterkanter. Honan har i dessa mörkbruna kanter gula fläckar. På framvingen finns en mörkbrun fläck och på bakvingen en mörkare orange fläck. Undersidan är ljusare orangegul med gröntonad bakvinge och gröntonad ytterkant på framvingen. Framvingen har några mörkbruna fläckar och bakvingen en större och en mindre vit fläck inringade med brunt. Hos honorna förekommer en vit form vars framvinge på undersidan är vit och har en gul vingspets. Larven är blågrön med en ljus längsgående rand med röda fläckar på sidan och blir upp till 30 millimeter lång.

Levnadssätt 
Värdväxter, de växter larven äter av och lever på, är olika ärtväxter, till exempel arter i klöversläktet, lusernsläktet, käringtandssläktet och vedelsläktet.

Flygtiden, den period när fjärilen är fullvuxen, imago, infaller mellan juni och september.

Utbredning 
Den rödgula höfjärilen finns i norra Afrika, södra och centrala Europa, Mindre Asien, Iran och västra Sibirien. På somrarna flyttar den norrut och har påträffats så långt norrut som Färöarna. I Norden förekommer den tillfälligtvis i Danmark, sydligaste Norge, i Sverige upp till Uppland samt vid Finska viken i Finland.

Källor

Externa länkar 

Vitfjärilar
Erik Englund

Erik Englund är namnet på flera kända svenskar:

 Erik Englund (politiker)
 Erik Englund (indianexpert)
Erik Englund (politiker)

Erik Wilhelm Englund (i riksdagen kallad Englund i Stockholm), född 29 oktober 1889 i Stockholm, död 27 februari 1966 i Stockholm, var en svensk aktuarie, nykterhetskämpe och politiker (folkpartist). 

Erik Englund var son till järnarbetaren Wilhelm Englund. Efter studentexamen 1907 blev han 1909 filosofie kandidat, 1910 filosofie licentiat, 1916 filosofie doktor och 1920 juris kandidat vid Stockholms högskola. Englund blev 1916 amanuens vid Socialstyrelsen och 1917 aktuarie i Kontrollstyrelsen. Han intog en ledande plats inom nykterhetsrörelsen, bland annat som styrelseledamot i Centralförbundet för nykterhetsundervisning och Sveriges nykterhetvänners landsförbund. Mest känd blev han som ledamot av 1928 års revision av rusdryckslagstiftningen, där han hävdade att motboken ledde till negativa konsekvenser för folknykterheten och i stället borde ersättas av en hög alkoholbeskattning. Englund var även ledamot av Centralförbundet för socialt arbete och 1923–1935 frisinnad ledamot av Stockholms stadsfullmäktige. Han utgav 1928 Alkoholfrågan.

Englund var ledamot av första kammaren för folkpartiet 1945–1 mars 1958, invald i Stockholms stads valkrets. Han var bland annat ledamot i konstitutionsutskottet 1953–1958. Han var starkt engagerad i nykterhetsfrågor. Englund är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970, band 1 (Almqvist & Wiksell International 1988)

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Folkpartiet
Personer inom nykterhetsrörelser i Sverige
Politiker från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1889
Avlidna 1966
Män
Mindre blåvinge

Mindre blåvinge (Cupido minimus) är en fjärilsart i familjen juvelvingar, med en vingbredd på 18–25 millimeter.

Utseende 

Både hanen och honan är mörkbruna på ovansidan, men hanen har blå vingfjäll glest över vingarna. På undersidan är båda ljust gråbruna med mörka fläckar omgivna av gråvitt. Larven är brun med längsgående mörkare och ljusare ränder. Den blir upp till 10 millimeter lång.

Värdväxt för mindre blåvinge är framför allt getväppling men även andra ärtväxter.

Larverna vårdas av myror i släktena Myrmica, Lasius, Formica och Plagiolepis.

Utbredning 
Mindre blåvinge finns i de tempererade delarna av Europa och Asien. Dess habitat är gräsmarker och blomsterängar, vanligen där jorden är kalkhaltig. Den föredrar soliga och varma lägen. I Sverige förekommer den i Götaland och östra Svealand. Arten är rödlistad i Sverige som nära hotad ("NT"). I Finland, där arten är rödlistad som starkt hotad ("EN") finns arten glest i södra delarna av landet, något vanligare på Åland. I Norge finns arten i inlandet och i skyddade fjordmiljöer vid kusten, medan den är spridd över hela landet i Danmark.

Källor

Externa länkar 

Juvelvingar
Insekter i palearktiska regionen
Gustaf Ericsson i Stockholm

Gustaf Ericsson (Ericsson i Stockholm), född 23 mars 1835 i Kristbergs socken i Östergötland, död 7 mars 1914 i Stockholm, järnarbetare och senare fastighetsägare, svensk politiker (liberal). 

Ericsson var riksdagsledamot 1879–1881, 1885–1887 samt 1891–1896 i Stockholms stads valkrets i andra kammaren. År 1895 anslöt han sig till det nybildade Folkpartiet, den första liberala partigruppen i riksdagen på decennier. Han var bland annat ledamot i tillfälliga utskottet 1891–1892 samt 1893. I riksdagen engagerade han sig bland annat i rösträttsfrågan. Han drev också kravet på progressiv beskattning samt krävde avskaffande av vatten- och brödstraffet.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970, band 1 (Almqvist & Wiksell International 1988), s. 79-80

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet (1895–1900)
Personer från Kristbergs socken
Födda 1835
Avlidna 1914
Män
Thomas Högstedt

Thomas Högstedt, född 21 september 1963 i Malmö, är en svensk tennisspelare.

Han är uppväxt i Mariestad med sina två bröder som båda också spelade tennis. Det var en brödrakamp som ledde till Thomas framgång inom tennisen. Han ville hela tiden vara bäst, och fick på så sätt hårt motstånd från sina bröder. Thomas Högstedt är före detta tennisproffs och tränare på ATP-touren, idag tränar han på WTA-touren. Han nådde som högst plats 38 på världsrankingen i singel (den 19 september 1983) och 408 i dubbel (den 9 juli 1984). Den gänglige och hårtslående Högstedt vann pojksingeln i US Open 1981, men det blev bara en turneringsseger (Ferarra, Italien, 1983) på ATP-touren. Han nådde trots det upp till 89-152 i sammanlagt matchfacit i singel, vilket gav honom drygt $600 000 i prispengar. Högstedt går under smeknamnet "Hogge" på proffstouren. Han har tränat bland annat Nicolas Kiefer och Tommy Haas. Dessa två spelare har båda varit rankade top 10 i världen.
Senare har han tränat Kaia Kanepi, Na Li och Maria Sharapova på WTA-touren, alla rankade som topp 15 i världen. Dessutom har han tränat en ung Caroline Wozniacki samt den unge då lovande talangen Marlon Värnik.

Födda 1963
Svenska tennisspelare
Män
Levande personer
Idrottare från Malmö
Peter Nolander

Peter Nolander, född 1981 i Karlstad, är en svensk före detta ishockeyspelare och nuvarande tränare. Han har tidigare spelat i bland annat AIK Ishockey, Brynäs IF, Arvika HC och han var även med när Mora IK gick upp till Elitserien säsongen 2003/2004.

Externa länkar 

Födda 1981
Svenska ishockeyspelare
Män
Levande personer
Spelare i AIK Ishockey
Ishockeyspelare i Mora IK
Ishockeyspelare i Brynäs IF
Ishockeyspelare i Södertälje SK
Idrottare från Karlstad
Spelare i Arvika Hockey
Kortsvansad blåvinge

Kortsvansad blåvinge, Cupido argiades, är en fjärilsart i familjen juvelvingar. Vingspannet varierar mellan 25 och 29 millimeter, på olika individer.

Utseende 
Hanen av kortsvansad blåvinge är på vingarnas ovansida violettblå med bruna ytterkanter medan honan är nästan helt brun på ovansidan. Undersidan är ganska lika hos båda könen, blågrå med två orange fläckar vid kanten på bakvingen. Namnet "kortsvansad" beror på ett kort utskott på bakvingarna. Larven är grön med en mörkare rand på ryggen och blir upp till 10 millimeter lång.

Levnadssätt 
Värdväxter, de växter larven äter av och lever på, är för kortsvansad blåvinge ärtväxter från käringtandssläktet, kronillsläktet, lusernsläktet, klöversläktet och sötväpplingsläktet. 

Flygtiden, den period när fjärilen är fullvuxen, imago, infaller i maj-augusti i två generationer. Den kortsvansade blåvingens habitat, miljön den lever i, är främst ängar och blomrika gräsmarker.

Utbredning 
Utbredningen för denna fjäril är södra och centrala Europa, centrala Asien och Japan. Under varma somrar kan den sprida sig norrut och den har tillfälligt påträffats i Sverige. I Finland är den betydligt vanligare, främst i söder. Inga fynd finns från Danmark eller Norge.

Källor

Externa länkar 

Juvelvingar
Insekter i palearktiska regionen
Markus Kankaanperä

Markus Kankaanperä, född 1980, är en finsk ishockeyspelare som spelar i Tappara i FM-ligan. Han blev draftad 1999 av Vancouver Canucks. Kankaanperä spelar back och har vänster klubbfattning. Han är 187 centimeter lång och väger 99 kilo. Moderklubben är finländska JYP.

Klubbar
  JYP 1998–2001
  HPK 2001–2002
  Jokerit 2002–2007
  Brynäs IF 2007–2008
  HIFK 2008–2012
  Tappara 2012–

Spelarprofil
Player profile in English

Finländska ishockeyspelare
Födda 1980
Män
Levande personer
Spelare valda i NHL Entry Draft 1999
Spelare valda av Vancouver Canucks i NHL Entry Draft
Stuart Lafferty

Stuart Lafferty, född 1 oktober 1987 i Hemet, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare. Hans smeknamn är Stu-Pac.

Han började spela redan i ung ålder med reklam. Han var även en modell för Champs Sports, OP Sunwear, L.L. Bean m.fl. 

Han har en äldre bror som heter James Lafferty.

Filmografi
2007 - Death Sentence
2005 - One Tree Hill

Externa länkar

Födda 1987
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Skådespelare från Kalifornien
Personer från Hemet
Death Sentence

Death Sentence är en amerikansk action-, drama- och thrillerfilm från 2007 i regi av James Wan. Filmens manus, skrivet av Ian Jeffers, bygger på romanen I dödens cirklar av författaren Brian Garfield. Filmen hade premiär 31 augusti 2007 i USA.

Handling
Filmen handlar om Nick Hume (Kevin Bacon) som är chef för ett företag. Han är gift med Helen Hume (Kelly Preston) och de har två barn; Brendan Hume (Stuart Lafferty) och Lucas Hume (Jordan Garrett). En kväll blir han det enda vittnet som såg sin sons död, vilket förändrar hans liv till en stor förtvivlan. Han försöker hämnas på de som dödade hans son men förlorar en annan familjemedlem till slut.

Rollista (urval)
Kevin Bacon - Nick Hume
Garrett Hedlund - Billy Darley
Kelly Preston - Helen Hume
Jordan Garrett - Lucas Hume
Stuart Lafferty - Brendan Hume
Aisha Tyler - Jessica Wallis, polisinspektör
John Goodman - Bones Darley
Matt O'Leary - Joe Darley
Edi Gathegi - Bodie

Externa länkar

Filmer 2007
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Filmer i regi av James Wan
Ruth Forsling

Ruth Linnéa Forsling (i riksdagen kallad Forsling i Stockholm), född 11 februari 1923 i Rättvik, död 3 maj 1985 i Stockholm, var en svensk folkskollärare och politiker (folkpartist). 

Ruth Forsling var riksdagsledamot under 1964 för Stockholms stads valkrets i andra kammaren. Under sin tid i riksdagen var hon bland annat suppleant i första lagutskottet. Hon var även ledamot i stadsfullmäktige i Stockholm 1950-1954 samt 1960-1970, varefter hon var ledamot i Stockholms läns landsting 1970-1985. Hon var bland annat engagerad i skolfrågor och i kyrkliga frågor.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970, band 1 (Almqvist & Wiksell International 1988)

Noter 

Kvinnor
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet
Födda 1923
Avlidna 1985
Dollar (musikgrupp)

Dollar var en brittisk popduo bildad 1978 och bestående av Thereza Bazar och David Van Day. Gruppen var till största del verksam under början på 1980-talet och hade sin storhetstid då. Den upplöstes 1988. Till gruppens mer kända sånger hör "Shooting Star" (1978), "Mirror Mirror (Mon Amour)" (1981) och "Give Me Back My Heart" (1982).

Diskografi (urval)
Album
1979 – Shooting Stars

Singlar (topp 100 på UK Singles Chart)
1978 – "Shooting Star" (#14)
1979 – "Who Were You With in the Moonlight" (#14)
1979 – "Love's Gotta Hold on Me" (#4)
1979 – "I Wanna Hold Your Hand" (#9)
1980 – "Takin' a Chance on You" (#62)
1981 – "Hand Held in Black and White" (#19)
1981 – "Mirror Mirror (Mon Amour)" (#4)
1982 – "Give Me Back My Heart" (#4)
1982 – "Videotheque" (#17)
1982 – "Give Me Some Kinda Magic" (#34)
1986 – "We Walked in Love" (#62)
1987 – "O L'amour" (#7)
1988 – "It's Nature's Way (No Problem)" (#58)

Externa länkar
Dollar på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Brittiska popgrupper
Brittiska musikgrupper
Jordan Garrett

Jordan Garrett är en amerikansk barnskådespelare född 17 december 1992.

Filmografi
2002 - Hidden Agenda
2002 - Cityakuten
2003 - Hidden Hills
2003 - Easy
2003 - Angel
2004 - Seven's Eleven
2004 - Junior Pilot
2004 - Six Feet Under
2004 - Law & Order
2005 - Medium
2005 - Thank You for Smoking
2006 - Crossing Jordan
2006 - Without a Trace
2006 - Saving Shiloh
2006 - Sixty Minute Man
2006 - Sundance Institute
2007 - Criminal Minds
2007 - National Lampoon's Totally Baked
2007 - By Appointment Only
2007 - Death Sentence
2007 - CSI: Miami
2008 - The Least of These

Amerikanska barnskådespelare
Födda 1992
Levande personer
Män
Henrik Denerin

Henrik Denerin, född 15 oktober 1978 i Tanumshede, är en svensk tonsättare.

Denerin har fått sin musikerutbildning i Los Angeles och på Musikhögskolan i Malmö för professor Luca Francesconi, Rolf Martinsson, Kent Olofsson och andra tonsättare såsom Tristan Murail och Per Nørgård. Han har även studerat för Karlheinz Stockhausen.

Henrik Denerins musik har framförts i hela världen bland annat i Sverige, Italien, Australien, Vietnam och Kina. Denerin är medlem av svenska sektionen av Internationella samfundet för samtida musik (ISSM) och sedan 2011 i Föreningen svenska tonsättare.

Verkförteckning

Orkester
Yin för orkester (2006)
Alcheringa för stråkorkester (2006/2012)
Le théâtre du temps för orkester (2011)
Unhörbares hörbar machen, Part I för orkester (2013)

Ensemble
Signal för flöjt, oboe, klarinett, fagott och piano (2005)
Scritto x1 för klarinett, piano, violin och cello (2007)
Scritto x2 för ensemble och pianosolo (2007)
Mnēmoneuein för trio och live-elektronik (2009)
Im Denken unterwegs ... för 1 kvinnlig flöjtist, 2 kvinnliga pianister, röster och slagverk till text av Johann Wolfgang von Goethe och Friedrich Hölderlin (2013–14)
Empty Space för kontrabas och slagverk (2014)
Das Ende eines Wintermärchens för klarinett, piano, slagverk, violin, viola, cello och kontrabas (2014)
Wir Kinder der Hölle för saxofon, trombon, piano, cello och kontrabas (2014)
Rhizom för sopransax, flöjt, piano, slagverk och cello (2014)
Monade – diskontinuierliche Endlichkeit för klarinett, cello och piano (2014/15)
Seals I för violin solo, engelskt horn, klarinett, piano, sopran och cello (2015)
Verzeitlichung för klarinett, piano, violin, viola och cello (2015)
Drifting för flöjt, slagverk och elektronik (2015)

Solo/duo
Stadium för klarinett och tape (2005)
Transformation för flöjt (2005)
Evolution för piano (2005)
Vingt-cinq* för viola och elektronik (2006)
Zeit-raum för piano solo
I.”The Time Within” (2009)
II. ”Passage-Plateau-with Variation” (2010)
Garden of Earthly Delights för fyrhändigt piano (2012)
Breathing för cello solo (2014)
Land-erosion för piano solo (2014)
Fluchtlinien för flöjt solo (2015)
Fluchtlinien-D för flöjt och slagverk (2015)

Vokalmusik
Decorated Zither för manskör eller 6 mansröster till text av Li Shangyin (2009)

Elektroakustisk musik
Rotations-Shadows (2009)
Unhörbares hörbar machen, Part II, Hyoshiawazu (2013)
Bremerhaven-New York (2014)
Astrocyte (2015)

Källor
Verkförteckning på Svensk Musik
Henrik Denerins webbplats

Noter

Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 2000-talet
Födda 1978
Levande personer
Män
Medlemmar i Föreningen svenska tonsättare
Klöverblåvinge

Klöverblåvinge, Glaucopsyche alexis, är en fjärilsart i familjen juvelvingar. Vingspannet varierar mellan 27 och 36 millimeter, på olika individer.

Beskrivning
Klöverblåvingehanen är blå på ovansidan och ljusgrå på undersidan. Honan har en bred brun kant runt de blå vingarna på ovansidan och undersidan är ljusgrå. Larven är grön och blir upp till 15 millimeter lång. Denna fjäril förekommer på torrare blomsterängar och bergsslänter.

Värdväxter för klöverblåvinge är ärtväxter, bland annat arter i vedelsläktet, vickersläktet, kronillsläktet, lusernsläktet, sötväpplingsläktet, kvastginstsläktet och blåsärtsläktet.

Larverna vårdas av myror, bland annat av släktena Lasius, Formica, hästmyror och Myrmica.

Utbredning
Klöverblåvingens utbredningsområde är i Europa och vidare genom centrala Asien till Mongoliet och norra Kina. Utbredningen i Europa är i stora delar av Europa utom Nederländerna, brittiska öarna, Island, norra Ryssland, Sardinien, Cypern samt ytterligare några mindre områden. I Sverige finns den från Skåne till Jämtland och Ångermanland, men har inte påträffats i Halland, Gotland, Härjedalen och Medelpad. I sydöstra Norge har arten jämte Sverige sitt starkaste skandinaviska fäste. I Finland, där arten är rödlistad som sårbar ("VU") har arten gått tillbaka kraftigt, framför allt i väster och norr. I Danmark har arten bara påträffats ett par gånger.

Källor

Externa länkar

Juvelvingar