kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hawk On Flight

Hawk on Flight är en svensk jazzgrupp som bildades 1976 av Matz Nilsson, Haakon Graf, Ulf Wakenius och Niels Nordin. Gruppen anses av många ha varit en av de viktigaste fusiongrupperna i Sverige och de har jämförts med bland annat Miles Davis och Weather Report. Gruppen karaktäriseras främst av Matz Nilssons bandlösa elbas och under senare år Ove Ingemarssons tenorsax och EWI. Gruppen hade uppehåll från och med 1996 men återförenades år 2006.

Diskografi 

 (Amerikanska utgåvan av Bermuda Triangle)

Medlemmar 
Medlemmarna har varierat under åren men här följer en lista över musiker som har varit med:

Matz Nilsson - Bas och ledare för gruppen
Håkon Graf - Piano/Keyboard
Lars Jansson - Piano/Keyboard
Dan Helgesen - Piano/Keyboard
Frederik "Freddan" Adlers - Piano/Keyboard
Tomas Darelid - Piano/Keyboard
Håkan Glänte - Piano/Keyboard
Tommy Berndtsson - Piano/Keyboard
Niels Nordin - Trummor
Raymond Karlsson - Trummor
Christer Sjöström - Trummor
Per Lindvall - Trummor
Terje Sundby- Trummor
Ulf Wakenius - Gitarr
Staffan William-Olsson - Gitarr
Göran Klinghagen - Gitarr
Ove Ingemarsson - Tenorsax, EWI
Niklas Hedin - Slagverk/Percussion

Återförening 
Under 2006 återförenades Hawk on Flight och har sen dess åter gjort ett antal spelningar i hela Sverige. Medlemmarna sedan 2006 är:
Matz Nilsson
Ove Ingemarsson
Lars Jansson
Raymond Karlsson/Christer Sjöström
Staffan William-Olsson

Externa länkar 
Progg.se - Hawk on Flight
Arvika Jazzklubb - Recension
Hawk on Flight på MySpace

Svenska jazzrockgrupper
Musikgrupper bildade 1976
Haverikommissionen

Haverikommissionen kan syfta:

 Statens haverikommission – en svensk statlig förvaltningsmyndighet som genomför undersökningar av allvarliga olyckor
 Olycksutredningscentralen – en myndighet som undersöker olyckor i Finland
 Den för Estland, Finland och Sverige gemensamma haverikommissionen för Estoniakatastrofen
 Danmarks haverikommission
 Haverikommissionen (TV-program)
Tommy Deogan

Tommy Ankush Deogan, född 3 januari 1979 i Stockholm, är en svensk författare, politiker, och föreläsare mot våld. Hans bror Tony Deogan blev Sveriges första dödsoffer för fotbollshuliganism. Tommys bok Blodsbröder gavs ut den 29 juli 2009, 7 år efter broderns död, på Bokförlaget Bra Böcker. 12 december 2008 tilldelades Tommy ett pris från kampanjen Rör inte min kompis.

Biografi 

Tommy Deogan växte upp i Stockholmsförorten Hallonbergen, Sundbyberg, tillsammans med sin storebror Tony Deogan. Tommy Deogan började använda droger vid 13 års ålder, missbrukade samt levde utanför lagens och samhälles ramar fram till 19 års ålder. Efter en avgiftning på Maria ungdom flyttade han till Rådmansö, utanför Norrtälje och bodde där i ett och ett halvt år. Efter denna period återvände Tommy Deogan till Stockholm och Hallonbergen som drogfri och tog tillfälliga arbeten. Snart fångades Tommy Deogan upp av Tony Antonio och Roger Ticoalu, som hade startat "the Non Violence Project Sweden". Tony Antonio och Roger Ticoalu engagerade Tommy Deogan i arbetet emot våld och i föreläsandet. "The Non Violence Project Sweden" blev Tommy Deogans första riktiga arbete i livet, 21 år gammal. 

Den 2 augusti 2002 dog brodern Tony Deogan i ett bråk mellan fotbollshuliganer, och i utredningen över den händelsen engagerade sig Tommy Deogan. Han genomförde en sittstrejk mot rättsmedicinalverket efter ett preliminärt utlåtande där dödsfallet sades bero på en "naturlig död", vilket under sittstrejken kom att ändras till "mord". Ett år senare, den 11 september 2003, engagerade han sig igen efter åklagarens nedläggning av mordutredningen på grund av "bristande bevis". 

Han kom ut med sin andra bok, "Män av våld - om Svenska huliganer" i september 2011.. I november 2014 släppte Tommy Deogan sin tredje bok och första roman, som gavs ut på EA Förlag - "Hallonbergen - Era lagar, våra regler!"  

2013 engagerade sig Tommy Deogan politiskt för Centerpartiet inför det svenska riksdagsvalet 2014 och röstades in som suppleant i Stockholms läns landstings fullmäktige. Tommy Deogan tillträdde 1 jan 2015 som suppleant i Rinkeby-Kista Stadsdelsnämnd, som första Centerpartist i Stadsdelsnämnden. Deogan tillträdde även som ordinarie ledamot i Programberedningen, Folkhälsa & Psykiatri - Stockholms läns landsting för Centerpartiet. 10 november 2015 fick Tommy Deogan anställning på Sverigedemokraternas partikansli i riksdagen.

Bibliografi 
Blodsbröder, 2009, 
"Män av våld - om Svenska huliganer", 2011, 
"Hallonbergen - Era lagar, våra regler", 2014,

Facklitteratur
"Män av våld - om Svenska huliganer", 2011, 
"I dödens väntrum", 2008,

Referenser 
"Blodsbröder"
"Män av våld - om Svenska huliganer"
Bra Böcker Bokförlag Författarcentrum 
Sveriges Radio, P3 dokumentär
Dagens Nyheter

Noter

Externa länkar 

Tommy Deogan Dialogan webbplats

Svenska författare
Födda 1979
Män
Levande personer
Hans Reiter

Hans Conrad Julius Reiter, född 26 februari 1881, död 1969, tysk bakterieolog och läkare.

Han studerade medicin i Leipzig, Breslau och Tübingen, där han tog sin examen. Han studerade sedan vidare dels i Berlin och dels utomlands i Paris och London. Tillbaka från London arbetade Reiter fram till 1913 som assiserande läkare vid lungkliniken vid Berlins universitet.

Under första världskriget tjänstgjorde han som militärläkare både på västfronten och på Balkan. Vid västfronten var han den första som lyckades identifiera den spirochet som orsakar Weils sjukdom. Under tiden på Balkan observerade han sjukdomen som senare kom att kallas Reiters sjukdom.

Reiter var anhängare av nationalsocialismen. År 1932, vid 51 års ålder svor han trohetsed till Hitler. 1933, blev han avdelningsföreståndare för Kaiser Wilhelm-institutet för experimentell terapi i Berlin-Dahlem och chef för Reichsgesundheitsamt, Nazitysklands nationella hälsomyndighet. Han verkade där starkt mot tobaksrökning, ett engagemang han helt övergav efter kriget. Som president för Reichsgesundheitsamt deltog han i bedömningen, besluten och finansieringen av de experiment som utfördes vid olika koncentrations- och utrotningsläger under andra världskriget.

År 1936 blev han hedersprofessor i Berlin. Tillsammans med Johann Breger författade han en bok i ämnet rashygien: Deutsches Gold. Gesundes Leben - frohes Schaffen. Trots sina nazistsympatier erhöll han flera hedersutnämningar från utlandet, bland annat utsågs han till korresponderande medlem av Royal Society of Medicine i London. 
1945 tillfångatogs Reiter av de allierade. Han frisläpptes 1947.

Hans Reiter har givit namn åt sjukdomen Reiters sjukdom samt åt Reiters test.

Bibliografi 
 Das Reichsgesundheitsamt. Sechs Jahre nationalsozialistischer Führung, 1939.
 Deutsches Gold. Gesundes Leben - frohes Schaffen

Källor

Externa länkar
Eintrag im Catalogus Professorum Rostochiensium
Who named it? - Hans Conrad Julius Reiter

Födda 1881
Avlidna 1969
Tyska läkare
Läkare i Nazityskland
Tyska eponymer
Män
Marcel Vacherot

Marcel Vacherot, född 11 februari 1881 i Neuilly-sur-Seine, död  24 maj 1975 i Pau , var en fransk tennisspelare aktiv åren kring 1900. Yngre bror till André Vacherot. 

Marcel Vacherot var tillsammans med sin bror André Frankrikes främsta manliga tennisspelare under 1890-talet och de första åren efter sekelskiftet, det vill säga perioden före Max Decugis genombrott. Marcel var inte fullt lika framgångsrik som sin äldre bror och led dessutom periodvis av dålig hälsa. Trots det var han i mitten av 1890-talet framgångsrik i de franska inomhusmästerskapen där han besegrade flera engelska och tyska spelare. År 1902, han var då 38 år gammal, nådde han singelfinalen i Franska mästerskapen, föregångaren till dagens Franska öppna, där han besegrade Max Decugis med 6-4, 6-2.

Mästerskapstitlar 
 Franska mästerskapen
 Singel - 1902

Se även 
 André Vacherot

Referenser

Källor 
 Gianni Clerici, 1974. 500 Jahre Tennis ( tysk översättning 1978). Verlag Ullstein.

Franska tennisspelare
Födda 1881
Avlidna 1975
Män
EWI

En EWI (Electronic Wind Instrument) benämns en grupp elektroniska blåsinstrument liknande en elektrisk klarinett/saxofon, som kopplas till en synthmodul eller dator. De senare modellerna har inbyggda ljud och behöver varken dator eller synthmodul (endast PA/Förstärkare). EWI har använts flitigt inom jazz av bland annat grupper som Hawk On Flight. Den största tillverkaren är Akai och deras största konkurrent är Yamaha.

EWI utvecklades först av amerikanen Nyle Steiner på 1970-talet efter hans uppfinning av EVI (Electronic Valve Instrument), en elektronisk form av bleckblåsinstrument, och började användas av musiker under 1980-talet. Vidare utveckling av denna sorts elektroniska instrumentteknik görs under 2000-talet bland annat av Johan Berglund (Berglund Instruments/NuRad) i Sverige. 

Fingersättningen liknar den som saxofonister använder och därmed liknar den alla träblåsinstrumentens fingersättningar, eftersom de är väldigt lika. En sak som dock skiljer sig är att man måste dra tummen över en sensor för att byta oktav. På den senare modellen (EWI 4000s) kan man ändra en inställning så att man får samma fingersättning som på brassinstrument (trumpet, ventilbasun etc.) Detta ersätter den tidigare EVI:n (Electronic Valve Instrument).

Det finns 100 förinställda ljud i den, men med hjälp av en dator kan man göra egna ljud och även köpa ljud från Internet. Den kan också kopplas till en separat synthmodul eller användas i datorprogram som till exempel Reason eller Cubase. Detta gör i princip att mängden olika ljud som kan användas blir obegränsad.

En EWI har en del funktioner som vanliga blåsinstrument saknar:
En platta som man för tummen över för att göra glissando.
Möjlighet att spela en ton samtidigt som den förra fortfarande klingar.
Transponering (även om vissa instrument faktiskt kan transponeras genom att ta bort eller sätta dit en extra del)
Ett otroligt tonomfång, åtta oktaver(!), vilket är mer än vad ett piano har.

Referenser

Externa länkar
Akai

Elektroniska musikinstrument
Blåsinstrument
Aysén del General Carlos Ibáñez del Campo

Región de Aysén är en region i Chile, med nummer 11. Regionen, som ligger i Patagonien, består av 4 provinser och 10 kommuner med Coyhaique som huvudstad. Samhällena i regionen kan nås via riksvägen Carretera Austral.

Provinser 
 Coyhaique
 Aysén
 General Carrera
 Capitán Prat

Kommuner 
 Coyhaique
 Lago Verde
 Aysén
 Cisnes
 Guaitecas
 Cochrane
 O Higgins
 Tortel
 Chile Chico
 Rio Ibañez

Större städer 
 Coyhaique
 Puerto Aysén

Aisen
Patagonien
Monacos Grand Prix 1967

Monacos Grand Prix , officiellt XXV Grand Prix Automobile de Monaco var en Formel 1-tävling som hölls den 7 maj 1967 på stadsbanan Circuit de Monaco i Monte Carlo i Monaco. Det var det andra av elva lopp ingående i Formel 1-VM  och kördes över 100 varv. Sammanlagt sex förare av sexton startande fullföljde loppet, varav endast segraren av loppet låg på ledarvarvet vid målgång. Loppet vanns av Denny Hulme för Brabham, tvåa blev Graham Hill för Lotus, och trea blev Chris Amon för Ferrari.

Ett flertal debuter ägde rum under tävlingshelgen. Förarna Jean-Pierre Beltoise och Johnny Servoz-Gavin körde sina första F1-lopp och stallet Matra gjorde F1-debut. Denny Hulme tog sin första F1-seger. Hulmes seger överskuggades dock av Lorenzo Bandinis svåra olycka på det 82:a varvet. Bandini var nästan i fatt ledande Hulme när han klippte chikanen vid hamnen. Bandini förlorade väggreppet och körde in i skyddsbarriären som bestod av halmbalar. Vänster framhjul lossnade och bilen slog runt och fattade eld. Bandini blev fastklämd i eldhavet med bilen liggande upp och ned och ådrog sig bland annat 65-procentiga brännskador. Han avled tre dagar senare.

Resultat

VM-ställning efter loppet

Förarmästerskapet

Konstruktörsmästerskapet 

 Notering: Endast de fem bästa placeringarna i vardera mästerskap finns med på listorna.

Referenser

Noter 

1967 i Monaco
Monacos Grand Prix
Bränder 1967
Bränder i Monaco
TMS

TMS kan syfta på:

TMS Entertainment – en japansk animationsstudio
 TMS Ringsted – en handbollsklubb från Ringsted i Danmark
 TMS – en undersöknings- och behandlingsmetod (Transcranial magnetic stimulation), se Transkraniell magnetstimulering
 TMS – ett tillstånd som karakteriserat av psykosomatisk smärta i rörelseapparaten och neurologiska symtom, se Tension myosit syndrom
 TMS – ett brittiskt radioprogram, se Test Match Special
 TMS – ett datorspel, se TrackMania Sunrise
 TMS – ett tidigare företag, se Tribune Media Services
 Texas Instruments TMS9918 – en klassisk videokrets
 TMS9919 – en enkel digital ljudalstringskrets från Texas Instruments

Akronymer
Matz Nilsson

Matz Nilsson, född 20 april 1955, är en svensk basist. 

Nilsson är kapellmästare i och en av grundarna av Hawk On Flight. Han har bland annat spelat med Soffgruppen, Don Cherry, Mount Everest, Jörgen Mörnbäck, Ewan Svensson Quartet och Janne Schaffer. Han har genom åren medverkat i revyer med många olika artister som till exempel Kent Andersson, Claes Eriksson, Claes Malmberg.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Matz Nilsson på Discogs

Svenska jazzmusiker
Svenska basister
Födda 1955
Män
Levande personer
Magallanes y de la Antártica Chilena

Región de Magallanes y de la Antártica Chilena är Chiles sydligaste och till ytan största region. Regionen består av fyra provinser med Punta Arenas som huvudstad.

Även om det är Chiles största region så är mycket av dess område olämpligt för befolkning. Inom regionen ligger Diego Ramirezöarna, Chiles och Sydamerikas sydligaste område. Området innehåller även Chiles antarktiska territorier.

Provinser 
 Provincia de la Antártica Chilena
 Provincia de Magallanes
 Provincia de Tierra del Fuego
 Provincia de Última Esperanza

Magallanes y de la Antartica Chilena
Patagonien
Sven Lindgren

Sven Ingemar Lindgren, född 5 januari 1946 i Blackstads församling i Kalmar län, är en svensk före detta politiker (moderat) och ämbetsman, som 2002–2011 var landshövding i Kalmar län. 

Han har varit ordförande i Sveriges Civilförsvarsförbund, Hushållningssällskapens förbund och stiftelsen Medevi Brunns Framtid. Han är ordförande i Stiftelsen Drottning Victorias Hotell & Vilohem på Öland samt Östgöta Gille i Stockholm. Hedersledamot i Kungliga Skogs- och Lantbruksakademien (KSLA).

Biografi 
Sven Lindgren växte upp i Blackstad. Åren 1965–1974 var han ledamot i MUF:s förbundsstyrelse och 1965–66 riksordförande för Konservativ skolungdom (KS). Han var en av dem som grundade Konservativt idéforum 1971.

Han var reservofficer i Intendenturkåren med avlagd officersexamen 1972 och utnämndes till kapten 1977. Mellan 1980 och 2002 verkade Lindgren som universitetslektor i statsvetenskap vid Linköpings universitet. 1983–2002 var han moderat kommunalråd i Linköping och perioderna 1971–1974 och 1993–2002 var han ledamot i Moderaternas partistyrelse. Hedersledamot i Kalmar nation i Uppsala och Kalmar nation i Lund.

Sven Lindgren var från 1969 gift med riksdagsledamoten Anna Lindgren.

Bibliografi 
År 2017 gav Sven Lindgren ut boken Sveriges modernaste kommun - Linköping på 1990-talet (DIBB förlag). Boken handlar om hans tid som kommunalråd i Linköping och de för kommunen största och viktigaste frågorna som behandlades under den tiden.

Referenser

Noter

Källor
 Svenska försvarsväsendets rulla 1987

Landshövdingar i Kalmar län
Kommunalråd i Linköpings kommun
Svenska reservofficerare
Personer från Blackstads socken
Födda 1946
Levande personer
Män
Talpedagog

Talpedagog är en profession som arbetar med tal-, språk- och kommunikationssvårigheter.

Talpedagog är inte detsamma som logoped. Logoped är ett yrke inom Hälso- och sjukvården som kräver yrkeslegitimation från Socialstyrelsen.

Inom musikpedagogiken finns det logonomer. 

Inom den svenska skolan finns det specialpedagoger med påbyggnad Tal, språk och kommunikation, benämnda Talpedagoger som arbetar mot förskola och skola med att hjälpa barn och ungdomar med språkliga svårigheter.

Yrken
Pedagogik
Rösten
Bill Ivans

William S. (Bill) Ivans född 1920 död 13 juli 1999, var en amerikansk segelflygare.

Ivans har innehaft världsrekordet i hastighet på 1 000 km flygningar samt världsrekordet i absolut höjdflygning. Han var medlem i det amerikanska VM-laget vid världsmästerskapen i segelflyg 1956. Under en period var han ordförande i organisationen IGC. 

Han och Donald Engen avled när Ivans Nimbus 4D bröts sönder på 1 500 meters höjd över Nevada.

Födda 1920
Avlidna 1999
Amerikanska segelflygare
Män
Dedication

Dedication är det svenska hardcorebandet Raised Fists tredje studioalbum, utgivet i oktober 2002.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Raised Fist.

"Get This Right!" - 3:30
"That's Why" - 1:37
"Message Beneath Contempt" - 3:20
"The People Behind" - 2:17
"Disable Me" - 4:59
"Killing Revenues" - 2:59
"Illustration of Desperation" - 4:13
"Dedication" - 3:54
"Silence Is the Key" - 2:08
"Another Day" - 3:24
"Between the Demons" - 3:07

Musikalbum 2002
Album av Raised Fist
Album utgivna på Burning Heart Records
Runt: The Ballad of Todd Rundgren

Runt: The Ballad of Todd Rundgren är Todd Rundgrens andra soloalbum, utgivet 1971. Albumet består mestadels av pianobaserad poprock och ballader.

Låtarna "Be Nice to Me" och "A Long Time, A Long Way to Go" släpptes även som singlar.

Låtlista
"Long Flowing Robe" - 3:25
"The Ballad (Denny & Jean)" - 3:05
"Bleeding" - 4:01
"Wailing Wall" - 3:04
"The Range War" - 2:37
"Chain Letter" - 5:06
"A Long Time, a Long Way to Go" - 2:13
"Boat on the Charles" - 4:25
"Be Nice to Me" - 3:25
"Hope I'm Around" - 4:54
"Parole" - 4:20
"Remember Me" - 0:52

Medverkande 
Todd Rundgren - gitarr, keyboards, sång
John Guerin - trummor
Hunt Sales - trummor
Tony Sales - bas 
Jerry Scheff - bas
Norman D. Smart - trummor

Musikalbum 1971
Album av Todd Rundgren
Viggo

Viggo var ett svenskt sjukvårdsföretag specialiserat på engångsartiklar för sjukvården. Dess främsta produkt var infusionskanylen Venflon. Företaget var beläget i Helsingborg.

Företaget grundades av den danska affärsmannen Viggo Jacobsen 1921 som en handelsfirma för import av kirurgiska instrument och senare öppnades en butik på Karlsgatan 12 i Helsingborg. Så småningom började man i blygsam omfattning att själv tillverka sjukhusinredningar, som exempelvis terapimöbler och sängdävertar. Företaget togs 1940 över av Carl-Bertil Ravén, som omvandlade firman till ett aktiebolag. De viktigaste produkterna blev nu steriliseringskanistrar, spädbarnssängar och en ny typ av förlossningssängar samt benskenor. År 1950 flyttade möbeltillverkningen till en gammal snickerifabrik på Verkstadsgatan i Helsingborg. Där tillverkades Viggos Membrankanyl för flergångsbruk samt sjukhusmöbler såsom droppställningar, flaskupphängningskorgar, armoperationsbord, bukduksställ, hyllvagnar och bårvagnar.   

Med plastens genombrott på 1950-talet följde en revolution för tillverkningen. Man introducerade en mebrankanyl för engångsbruk 1963. År 1965 stod en ny anläggning klar på Gåsebäcks industriområde. Man inriktade sig allt mer på engångsprodukter och produktionen kom att allt mer fokuseras på infusionsterapi (droppbehandling). 1968 började produktionen av Venflon, kanylen som blev företagets stora genombrott. Produktionen ökade stort och när företaget köptes upp av British Oxygen Corporation (BOC) 1973, fick man tillgång till dess internationella organisation. Som mest hade företaget över 700 anställda. Viggo fusionerades 1990 med Spectramed till Viggo-Spectramed och slogs senare samman med Ohmeda innan det 1998 köptes av det amerikanska multinationella medicinteknikföretaget Becton-Dickinson. 

Den del av produktionen som omfattade  formsprutning förlades under 1990-talet till Väla industriområde i norra Helsingborg, men bedrevs sedan början av 2000-talet återigen på Gåsebäck under namnet BD Medical Systems. Fabriken hade ungefär 400 anställda runt 2008. I februari 2009 meddelade företaget att de kommer att lägga ner verksamheten i Helsingborg helt inom 4 år och flytta den till utlandet. Produktionen i Helsingborg upphörde helt i september 2011. Fabrikslokalen är nu delvis uthyrd till andra företag.
Sommaren 2018 öppnade en permanent utställning om företaget Viggo AB och dess produkter på Medicinhistoriska museet i Helsingborg.

Referenser

Noter

Källor
Helsingborgs lokalhistoriska förening (2006), Helsingborgs stadslexikon. Helsingborg: Helsingborgs lokalhistoriska förening. 

Svenska medicintekniska företag
Ej längre existerande svenska företag
Helsingborgs historia
Företag bildade 1921
Företag upplösta 1990
Amphion (1778)

Amphion var en kunglig lustjakt och ett stabsfartyg. I grunden var fartyget en skärgårdsfregatt av typen turuma, men på Gustav III:s begäran byggdes den utan tunga kanoner och avvek därför betydligt från övriga fartyg av samma typ. Fartyget som ritades av Fredrik Henrik af Chapman byggdes på Djurgårdsvarvet i Stockholm sommaren 1778 och sjösattes samma år. Amphion namngavs efter Zeus son och kulturens beskyddare inom den grekiska mytologin. Fartygstypen var ingen särskilt bra seglare och kungens fartyg kallades i folkmun för "den förgyllda träskon".

Historik
Amphion ritades 1777 som kunglig lustjakt åt Gustav III. Den var mindre än krigsfartygen, 33,5 m lång och 6,8 m bred, och hade bara två master med en skonertrigg (senare omriggad som en brigantin). Chapman hade till en början avsett att den skulle vara bestyckad ungefär som de större fartygen, men på kungens begäran begränsades beväpningen till enbart nickhakar. Amphion utsmyckades i gustaviansk stil, en stramare inhemsk tolkning av nyklassicismen, med en stor kajuta med takfönster som var väl lämpad för kungliga audienser och möten.

Amphion var överlag en dålig seglare och mycket tung att ro. Redan vid den första seglatsen med Gustav III ombord, från Karlskrona till Stockholm, höll hon på att förlisa i en kastby när fartyget kom till Stockholms skärgård. Kungen gick därför iland redan på Dalarö. Därefter användes hon mest för utflykter på Mälaren och senare som logementsfartyg. Hon tjänstgjorde som stabsfartyg åt kung Gustav III under ryska kriget 1788-1790 men visade sig så långsam att kungen var tvungen att överge henne under det dramatiska Viborgska gatloppet 1790.

År 1884 höggs Amphion upp till ved. Galjonsfiguren och akterkastellet med det kungliga befälsrummet bevarades och finns idag utställt på Sjöhistoriska museet i Stockholm. De bevarade delarna genomgick en konservering och restaurering mellan 2003 och 2006, vilken utfördes av Ateljé Catellani. 

Det nuvarande akterkastellet tillkom 1791 efter att fartyget blivit skadad vid slutet av Gustav III:s ryska krig. Det tidigare akterkastellet saknade kungligt namnchiffer, och de fyra fönsterinramningarna var av en enklare utformning.

Galleri

Se även
Vasaorden (kungaslup)
Lyckans tempel

Källor

Noter

Tryckta källor
Harris, Daniel G, Fredrik Henrik af Chapman: den förste skeppsbyggnadsarkitekten och hans verk. (översättning av Roderick Klintebo), Literatim, Stockholm. 1998. .

"En månad på Amphion" av Jan af Sillén (1767-1795), fulltext.

Externa länkar

Svenska skonerter
Svenska segelfartyg
Svenska örlogsfartyg
Fartyg sjösatta under 1770-talet
Fartyg byggda i Stockholm
TCDD

TCDD har flera betydelser:

Miljögiftet 2,3,7,8-Tetraklordibenso-p-dioxin
Det turkiska järnvägsbolaget Türkiye Cumhuriyeti Devlet Demiryolları