kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vinnerstads socken

Vinnerstads  socken i Östergötland ingick i Aska härad, uppgick 1948 i Motala stad och området är sedan 1971 en del av Motala kommun i Östergötlands län, från 2016 inom Motala distrikt.

Socknens areal är 20,85 kvadratkilometer, varav 18,59 land. År 1953 fanns här 1 058 invånare. Delar av tätorten Motala samt kyrkbyn Vinnerstad med sockenkyrkan Vinnerstads kyrka ligger i denna socken.

Administrativ historik
Vinnerstads  socken har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Vinnerstads församling och för de borgerliga frågorna till Vinnerstads landskommun. Landskommunen inkorporerades 1948 i Motala stad som 1971 ombildades till Motala kommun.Församlingen uppgick 1967 i Motala församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Motala, med samma omfattning som Motala församling hade 1999/2000 och fick 1967, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som socknens härad.  De indelta soldaterna tillhörde  Första livgrenadjärregementet, Motala kompani och Andra livgrenadjärregementet.

Geografi
Vinnerstads socken ligger söder om Motala, Motala ström och Boren. Socknen är kuperad odlad slättbygd med en rullstensås som löper från norr till söder.

Fornlämningar
Kända från socknen är stensättningar från bronsåldern och äldre järnåldern samt fyra gravfält från järnåldern. En runristning är känd vid kyrkan.

Namnet
Namnet (1382 Windistadha) kommer från kyrkbyn. Förleden kan innehålla mansnamnet Vinde från vind, 'sned, skev'. Efterleden är sta(d), 'ställe'.

Kända personer från Vinnerstads socken
Berit Spong, författare

Se även
Vinnerstads församling
Lista över fasta fornminnen i Motala kommun#Motala

Referenser

Fotnoter

Vidare läsning 
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Östergötlands län, del 4 Hermes 1950 libris

Externa länkar

Indelningar i Motala kommun
Socknar i Aska härad
Kabusecha

Kabusecha är ett japanskt te, inte helt olikt Gyokuro, som delvis odlats i skugga. En av de stora skillnaderna är dock att medan Gyokuro skuggas 70–90 % i cirka tre veckor så skuggas kabusecha bara omkring 50 % i cirka 10 dagar. En annan skillnad är att Kabusecha ofta görs på samma tesorter som Sencha, medan Gyokuro har lite egna sorter. Det händer dock att man använder de tesorter som man vanligtvis gör Gyokuro av till att göra Sencha, och troligtvis även tvärtom, så dessa gränser är inte helt bestämda.

Effekten av skuggning
Som ovan nämnt skuggas Kabusecha i cirka 10 dagar. Effekten detta har på teet tros vara att det ökar halten aminosyror (Teanin) och koffein, samtidigt som halten av catechin (en antioxidant som gör teet bittrert) minskar. Detta resulterar då i en form av söthet man sällan ser i andra teer.

Se även 
Grönt te
Gyokuro

Källförteckning 

Te
Mat och dryck i Japan
Grönt te
Japanska teer
Japanska ord och uttryck
WP:Projekt Japan
Vinnerstads församling

Vinnerstads församling var en församling i Linköpings stift inom Svenska kyrkan i  Motala kommun i Östergötlands län. Församlingen uppgick 1967 i Motala församling.

Församlingskyrka är Vinnerstads kyrka.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1 maj 1922 omväxlande moderförsamling i pastoratet Vinnerstad och Ask (1558–1578, 1601–1699) i pastoratet Vinnerstad och Motala (1579–1585, 1699– 1 maj 1876) och utgjorde ett eget pastorat (–1558, 1585–1601, 1 maj 1876-1922). Från 1 maj 1922 till 1962 var församlingen moderförsamling i pastoratet Vinnerstad och Västra Stenby. Från 1962 till 1967 annexförsamling i pastoratet Motala och Vinnerstad. Församlingen uppgick 1967 i Motala församling. Församlingen tillhörde fram till 1725 Aska och Dals kontrakt, mellan 1725 och 1962 Aska kontrakt, och från 1962 till 1967 då församlingen uppgick i Motala församling återigen Aska och Dals kontrakt.

Kyrkoherdar
Lista över kyrkoherdar i Vinnerstads församling. Prästbostaden låg vid Vinnerstads kyrka. Tjänsten vakanssattes 8 december 1911.

Klockare, organister och kantorer

Se även
Vinnerstads socken

Referenser

Indelningar i Motala kommun
Historiska församlingar i Linköpings stift
Motala socken

Motala socken i Östergötland ingick i Aska härad, uppgick 1948 i Motala stad och området är sedan 1971 en del av Motala kommun i Östergötlands län, från 2016 inom Motala distrikt.

Socknens areal är 77,17 kvadratkilometer land (stadens areal från 1917 på 7,96 oräknad). År 1930 fanns här 7 548 invånare. Delar av tätorten Motala ligger i denna sockens område. Sockenkyrkan Motala kyrka ligger utanför det som var socknens område.

Administrativ historik
Motala socken har medeltida ursprung.

Friköpingen Motala köping anlades i socknen enligt kungligt tillstånd av 21 mars 1823. Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Motala församling och för de borgerliga frågorna till Motala landskommun. I landskommunen ombildades 1863 friköpingen Motala till Motala köping som 1 april 1881 ombildades till Motala stad som 1917 utökades. Den kvarvarande landskommunen inkorporerades sedan 1948 i Motala stad som 1971 ombildades till Motala kommun.Församlingen utökades 1967  med Vinnerstads församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Motala, med samma omfattning som Motala församling hade 1999/2000 och fick 1967, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som socknens härad.

Geografi
Motala socken ligger huvudsakligen norr om Motala och Motala ström och nordväst om Boren, öster om Vättern. Socknen är i söder flack slättbygd, idag tättbebyggd, i norr kuperad skogsbygd med höjder som når 237 meter över havet.

Ett eget samhälle växte upp vid Motala verkstad inom socknens område.

Fornlämningar
Kända från socknen är olika lösfynd.

Namnet
Namnet (1322 Motalum) kommer från kyrkbyn. Förleden är mot, 'vägmöte'. Efterleden är al.

Se även
Motala församling
Lista över fasta fornminnen i Motala kommun#Motala

Referenser

Fotnoter

Vidare läsning 
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Östergötlands län, del 4 Hermes 1950 libris

Externa länkar

Indelningar i Motala kommun
Socknar i Aska härad
Thomas Frei

Thomas Frei, född 17 april 1980, är en schweizisk före detta skidskytt och längdskidåkare.

Thomas började i Ski Club Davos. 1999 deltog han i sin första internationella tävling som längdskidåkare. Under flera år deltog han enbart inom kontinentalcupen, alp-cupen och i flera FIS-lopp. Hans debut i världscupen var i slutet av 2002 på 15 km i Davos, då slutade han 84. Efter det deltog han i flera militär-VM, men inte ofta i världscupen. I världscupen nådde Frei sin bästa placering i sitt sista lopp 2007 då han blev 45:a. I kontinentalcupen blev han som bäst 14:e. I totalt 17 FIS-lopp slutade Frei topp-10 och blev som bäst två, vid tre tillfällen. I alp-cupen blev han som bäst sjua. Frei bytte 2006 från längdskidåkingen till skidskytte och genomförde i slutet av 2006/2007 sin sista tävling i längdskidåkning. 

Frei började sin skidskyttekarriär relativt sent, vid 26 års ålder, i ett lopp i IBU-cupen i Obertilliach i början av säsongen 2006/2007. Vid sprinten där slutade han 42:a. Sina första poäng i cupen tog han samma säsong då han slutade 17:e på sprinten i Forni Avoltri. Höjdpunkten blev EM i Bansko så han tävlade på distans, sprint och jaktstart, han nådde placeringar mellan 29 och 31. Strax efter mästerskapen vann Frei en cupseger i Haute Mauriennes sprint. Nästkommande säsong, 2007/2008, inledde Frei i IBU-cupen och slutade topp-10 vid ett flertal tillfällen och fick därefter börja köra världscupen. Hans debut skedde i Oberstdorf där han slutade 32:a på sprinten vilket inte ledde till några världscuppoäng. Under sin debutsäsong deltog Frei i världsmästerskapen i skidskytte i Östersund där han slutade 10 på distansen, 37 på sprinten och 58 på jaktstarten. Sin första världscuppoäng kom under världscupavslutningen i Holmenkollen då han blev 28:a på sprinten. Frei deltog året efter i VM i Sydkorea och slutade då 64 på distansen och 65 på printen. Under säsongen 2009/2010 nådde Frei sin största framgång då han blev trea på sprinten i Pokljuka. Under samma säsong fick han åka till Vancouver och tävla i olympiska spelen. Där lyckades han bra och slutade 16 på distansen, 13 på sprinten, 12 på jaktstarten, 24 på masstarten och 9 på stafetten. Totalt säsongen 2009/2010 slutade Frei på 39:e plats i världscupen.

Källor

 Biathlonresults.com

Noter

Födda 1980
Levande personer
Män
Schweiziska längdåkare
Schweiziska skidskyttar
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Schweiz
Duro (terrängbil)

Duro är en militär terrängbil tillverkas av MOWAG (ursprungligen Bucher-Guyer AG) i Schweiz.

Axlarna är av De Dion typ med wattlänk, semiindividuell hjulupphängning, Torsen-differentialer samt skivbromsar inne vid differentialen istället för i hjulen. Duro har funnits med flera olika motoralternativ genom åren,de har varit sexcylindriga turbodieselmotorer på 3,8 och senare 4,2 liter från italienska VM-Motori samt 5,9 och senare 6,7 liter från Cummins. Automatlådan med momentomvandlare kommer från Mercedes och är en fyrstegs automat (DB W4A 028) till VM-Motori, senare femstegs Allison 2000 med Cumminsmotor. Duro 4x4 har en lastkapacitet på 2 ton och 6x6 modellen 3 ton. Markfrigången är 36 cm, backtagningsförmågan uppges till 45 grader och vaddjupet till 80 cm.

Externa länkar 

 Tillverkarens produktsida (engelska, tyska)

Militärfordon tillverkade av MOWAG
Rheinmetall
Fyrhjulsdrivna fordon
Allhjulsdrivna fordon
Viasa

Viasa var en spansk fordonstillverkare baserad i Saragossa. Företaget tillverkade olika Jeep-kopior av bland annat CJ-3B med en Perkins-diesel på 3150 cm3 med 63 hk.

Viasa VS hade ett konventionellt Jeep-chassi som var förlängt. Men karossen var en extremt kantig lådliknande konstruktion i fyra olika utföranden: Vanlig pickup (Campeador) med 1200 kg lastförmåga, dubbelhytt (Duplex) med 1050 kg lastförmåga, en kombi (Furgon) med 1000 kg lastförmåga och en minibuss (Toledo) med plats för nio personer.

Externa länkar 
 Om företaget (spanska)
 Bilder på bilmodeller från VIASA
Spanska biltillverkare
Spanska fordonstillverkare
Amarok (olika betydelser)

Amarok kan syfta på:
Amarok – en mjukvara (datorprogram)
Amarok (Mike Oldfield-album) – ett musikalbum med Mike Oldfield från 1990
Stonefield

Stonefield var ett brittiskt bilmärke för terrängbilar från Stonefield Vehicles i Cumnock, Ayrshire, Skottland. Produktionen startade 1974 och upphörde i början av 1990-talet.

Terrängbilen liknar Volvo Lapplander C202 och Steyr Pinzgauer. 
Stonefield hade rörram och frambyggd hytt (forward control), permanent fyrhjulsdrift med automatisk differentialspärr i fördelningslådan. Motoralternativen var antingen en Ford V6:a på 2994 cm3 (P3000) eller en Chrysler V8:a på 5217 cm3 (P5000) kopplade till trestegs automatlådor. Stonefield fanns med 4x4 eller 6x4 drivning.

Externa länkar
Om bilen

Militärfordon efter märke
Poul Christensen

Poul Christensen, född 8 juli 1854 och död 5 april 1935, var en dansk politiker.

Christensen var lantbrukare och blev medlem av arbetarförsäkringsrådet 1916, och direktor för Østifternes brandförsäkring 1918. 1890-1918 var han medlem av Folketinget, där han först anslöt sig till Rene Venstre, 1895 till Venstrereformpartiet samt 1905 till Radikale Venstre. Han var 1909-10 lantbruksminister i Carl Theodor Zahles första radikala ministär. 1918-20 var han medlem av Landstinget.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Danmarks jordbruksministrar
Födda 1854
Avlidna 1935
Män
Danska ministrar från Det Radikale Venstre
Folketingsledamöter från Det Radikale Venstre
Landstingsledamöter från Det Radikale Venstre
Tiangong 1

Tiangong 1 (天宫一号, kinesiska för det himmelska palatset) är en laboratoriemodul som är en del i byggandet av Kinas första permanenta rymdstation. Den sköts upp i rymden med en Chang Zheng 2F/G-raket, den 29 september 2011. Stationen är 10,4 meter lång, har en diameter på 3,35 meter och väger 8,5 ton. Tiangong 1 är en del av fas II i Kinas rymdstationsprogram Projekt 921. I september 2016 sköts Tiangong 2 upp och Tiangong 1 återinträdde och brann upp i jordens atmosfär den 2 april 2018.

En modifierad version av Tiangong 1, kallad Tianzhou, kommer att användas som obemannad lastfarkost till Kinas framtida rymdstationer. Det är Kinas motsvarighet till Rysslands Progress, ESA:s Automated transfer vehicle, Japans H-II Transfer Vehicle och USA:s Cygnus

Dockningar 
Den 2 november 2011 dockade den obemannade Shenzhou 8 med stationen, farkosten var dockad fram till den 14 november, senare samma dag dockade den åter med stationen.

Den 18 juni 2012 dockade den bemannade Shenzhou 9 med stationen. Ombord fanns Jing Haipeng, Liu Wang och Liu Yang, Kinas första kvinnliga rymdfarare.

Den 13 juni 2013 dockade den bemannade Shenzhou 10 med stationen. Ombord fanns Nie Haisheng, Zhang Xiaoguang och Wang Yaping, Kinas andra kvinnliga rymdfarare.

Farkoster som besökt stationen

Referenser

Noter 

Kinas rymdprogram
Rymdstationer
WP:Projekt Kina
Rymdfartsåret 2011
William Christie

William Christie kan syfta på bland andra:
 William Christie (musiker) (född 1944), amerikanskfödd fransk dirigent och cembalist
 William Christie (astronom) (1845–1922), brittisk astronom
The Back-Up Plan

The Back-Up Plan är en amerikansk romantisk komedi från 2010 med Jennifer Lopez och Alex O'Loughlin i huvudrollerna. Den hade biopremiär i USA den 23 april och blev den kommande helgens Amerikas mest sedda film på bio.

Efter flera år av misslyckade dejter bestämmer sig Zoe för att ta saken i egna händer. Hon är en singeltjej i New York som drömmer om att hitta den rätta, skaffa barn och leva lycklig i alla sina dagar. Men Zoes "reservplan" visar sig ha vissa brister, då hon efter inseminationen plötsligt möter och faller pladask för Stan som verkar vara mannen hon hela tiden letat efter. Kan Zoe dölja sin graviditet tills Stan är redo för sanningen? Eller kommer sanningen att skrämma iväg honom?

skådespelare 
Jennifer Lopez - Zoe
Alex O'Loughlin - Stan
Michaela Watkins - Mona
Danneel Harris - Olivia
Melissa McCarthy - Carol
Linda Lavin - Nana
Eric Christian Olsen - Clive
Anthony Anderson - ´Lekplats pappa
Noureen DeWulf - Daphne
Rowan Blanchard - Monas' daughter
Tom Bosley - Arthur
Maribeth Monroe - Lori
Peggy Miley - Shirley
Jennifer Elise Cox - Babyland försäljnings tjej
Cesar Millan - han själv

Amerikanska romantiska komedifilmer
Amerikanska filmer 2010
Engelskspråkiga filmer
Villads Christensen

Christian Villads Christensen, född 16 februari 1864 och död 17 oktober 1922, var en dansk historiker.

Christensen var från 1896 rådhusarkivarie i Köpenhamn. Han utgav Baareprøven (1900, doktorsavhandling), Nykjøbing paa Mors 1299–1899 (1902) och en mängd bidrag till Köpenhamns historia, särskilt i den av honom från 1907 redigerade serien Historiske Meddelelser om København.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter 

Danska historiker
Danska arkivarier
Födda 1864
Avlidna 1922
Män
Jordan Mechner

Jordan Mechner, född 4 juni 1964 i New York, är en amerikansk datorspelsutvecklare och manusförfattare. Han är mest känd för att ha skapat Prince of Persia-serien.

Externa länkar

Födda 1964
Levande personer
Män
William Christensen

William Christensen, född 6 juni 1866 och död 11 augusti 1949, var den dansk historiker.

Christensen var assistent i riksarkivet från 1891, och blev 1895 filosofie doktor. Han var arkivsekreterare 1898–1912 och blev 1916 arkivarie. Christensen har främst ägnat sig åt studiet av Danmarks inre historia under den senare medeltiden, och är en av de främsta kännarna inom detta område. Bland hans skrifter märks Dansk Statsforvaltning i det 15. Aarhundrede (1903). Han har även utgett Dronning Christines Hofholdningsregnskaber (1904) och Missiver fra Kongerne Christiern I:s och Hans tid (2 band, 1912-14), samt var medutgivare av Repertorium diplomaticum regni danici mediævalis.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter 

Danska historiker
Danska arkivarier
Födda 1866
Avlidna 1949
Män
Oleg Taktarov

Oleg Nikolajevitj Taktarov (), född 26 augusti 1967 i Arzamas-16 (en s.k. stängd stad, numera känd som Sarov), Nizjnij Novgorod oblast, Ryssland), är en skådespelare och f.d. MMA-boxare. Taktarov har tränat judo, jujutsu och sambo och vunnit mängder med UFC Champion-matcher. Han kallas för The Russian Bear.

Han har sedan år 1997 varit med i en del filmer, bland annat Bad Boys 2 (2002) och Miami Vice (2006).

Filmografi i urval 

 (röst)

Externa länkar 

 

Ryska utövare av mixed martial arts
Ryska skådespelare under 1900-talet
Födda 1967
Män
Levande personer
Personer från Nizjnij Novgorod oblast
Ryska skådespelare under 2000-talet
Ryska idrottare under 1900-talet
Severin Christensen

Hans Severin Christensen, född 19 mars 1867 i Rönne, död 19 januari 1933 i Köpenhamn, var en dansk filosof och läkare i Köpenhamn, och var en av grundarna av partiet Retsforbundet.

Han tog livlig del i den så kallade rättsdemokratiska rörelsen som förenade ett georgistiskt jordreformprogram med utpräglat ekonomisk och social individualism. Han grundade sina åsikter på en etisk teori, som ser moralens princip i vederlagskravet. Varje arbetsprestation skall ersättas till sitt fulla värde, och var och en skall fritt förfoga över sina arbetsresultat. Jordvärdet får ej tillkomma enskilda, då det inte är resultatet av någon enskilds arbete utan av hela samhällets framåtskridande. Staten skall garantera egendomsrätten men får inte ingripa i det ekonomiska livet. Hans huvudarbeten var Naturlig Ret (1907), Retsstaten (1911, svensk översättning 1925) samt Fra Magtstat til Retsstat (1924).

Privatliv 
Severin Christensen växte upp i Rönne som son till köpmannen Hans Christian Julius Christensen (1830–1894) och Laura Christine Margrethe Sørensen (1829–1901) i ett förnämligt medelklassfamilj och blev elev vid Rønne Statsskole 1885 (nu Bornholms Gymnasium). Efter att ha ställt upp sin praktik som läkare gifte han sig med Elna Emilie Henriques (1866–1938) i Frederiksbergskyrkan. Hon var dotter till hospitalinspektör och justitieråd, Vilhelm Moritz Henriques (1828–1889) av släkten Henriques och Marie Christine Rasmussen (1826–1913 ), och syster till den kände danske violinisten och kompositören, Fini Henriques (1867–1940). Eftersom Elna Emilie Henriques led av epilepsi och lagen den tiden förbjöd kvinnor med den sjukdomen att ha barn, adopterade Severin Christensen och hans fru en flicka, som de kallade Ellen Hansine Christine Severine Christensen (1892–1972). Christensens vänkrets ingick människor som den berömde kompositören Rued Langgaard och svenska konstnären Carl Larsson.

Utbildning och Karriär 
Efter gymnasiet studerade Severin Christensen medicin vid Köpenhamns universitet och tog examen år 1892. Han avslutade sin hemvist år 1894, varefter han gjorde en lång studieresa utomlands. År 1896 började han träna som läkare i Köpenhamn, där han också mellan 1905 och 1910 var assistent på klinikens avdelning för barnsjukdomar; och från 1913 till 1932 var kommunläkare.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Referenser 

Danska filosofer
Födda 1867
Avlidna 1933
Män
Svensk uppslagsbok
Georgister
Gottscheetyskar

Gottscheetyskar (tyska: Gottscheer, slovenska: Kočevarji) var en tysktalande folkgrupp som bebodde ett område i kronlandet Krain, i dagens Slovenien. Området, med staden Gottschee (slovenska: Kočevje) som centrum, utgjorde en tysk språkö.

Den tysktalande befolkningen började först kolonisera området omkring år 1330. År 1623 blev Gottschee ett grevskap och 1791 upphöjdes det till ett hertigdöme. Under andra världskriget ockuperades Slovenien, som då var en del av Jugoslavien, av Tyskland och Italien. Gottscheetyskarnas område hamnade dock under italiensk kontroll, vilket föranledde Adolf Hitler att omlokalisera gottscheetyskarna till det Tyska riket. Gottscheetyskarna höll ett referendum om en omlokalisering och valresultatet blev 97 % för en omlokalisering. Området Posavje, mellan floderna Krka, Sotla och Sava, tömdes på den slovenska befolkningen och 46 000 slovener tvångsdeporterades till arbetsläger Saxen i Sachsen i östra Tyskland. I slutet av 1941 flyttade 11 174 gottscheetyskar till de nya bosättningarna, vilka dock låg i områden som lämnats i förödelse då den slovenska befolkningen hastigt drivits bort. När de tyska trupperna började retirera i slutet av andra världskriget och området föll i de jugoslaviska partisanernas händer flydde den tysktalande befolkningen till Österrike. De brittiska ockupationsstyrkorna tvingade dem dock tillbaka till Jugoslavien, där de behandlades som förrädare och kollaboratörer, och avrättades.

Under slutet av 1800-talet bodde som mest 28 000 gottscheetyskar i området. Därefter följde en stor utvandring till USA och fram till år 1940 hade befolkningsantalet sjunkit till 12 500. Idag finns knappt 400 gottscheetyskar kvar i området.

Referenser 

Sloveniens historia
Tyskar
Attica State

Attica State är en låt från 1972 av John Lennon och Yoko Ono på albumet Some Time in New York City. Låten handlar om ett uppror som skedde 9 september 1971 i fängelset Attica Correctional Facility vid Attika utanför New York. Ironiskt nog sitter Lennons mördare, Mark David Chapman, i detta fängelse.

Sånger 1972
Låtar av John Lennon
Bostock (biograf)

Bostock var en biograf vid Lästmakargatan 2-4 i närheten av Stureplan i  centrala Stockholm. Biografen öppnades den 22 mars 1905 och hörde då till Stockholms tidiga biografer. Bostock lades ned den 30 december 1985. "Bostock" användes även som namn på "Berlin Biograf-Teatern" vid  Drottninggatan 71A, i den södra av Davidsons paviljonger, 1905-1907.

Historik

Vid invigningen var namnet Paris-Biograf-Teatern. Biografen inreddes av bröderna Gooes i ett äldre hus från 1863 i kvarteret Sumpen. Mellan 1908 och 1910 utökades byggnaden med två våningar, försågs med ny fasad mot Stureplan och omvandlades till affärshus med biograf enligt arkitektfirman Dorph & Höögs ritningar.

I september 1908 fick den namnet Bostock, som den skulle behålla i hela 75 år. De båda entréerna var indragen i fasaden och ovanför fanns en böjd baldakin med biografens namn på. Innanför entrén låg ett litet förrum med biljettkontor. Salongen hade 180 platser och var långsmal. Under 1910-talat hörde Bostock till de förnämligare biograferna i Stockholm med tidvis sexmannaorkester som spelade den passande musiken till stumfilmerna. 

År 1945 togs bion över av Europafilm, och blev då en reprisbiograf som visade gamla klassiker. Lokalen renoverades 1967. Mellan 1970 och 1976 var den porrfilmsbio. Då hade baldakinen ersatts av ett brett fält med lampor på fasaden med namnet "Bostock" och på en flaggskylt stod "sexograf". Man annonserade i tidningar under namnet Sexy-Bostock. 

Svensk Filmindustri (SF) tog över 1976, som renoverade Bostock och då blev den åter en elegant premiärbiograf med 1800-talssoffor i foajén. Salongen och foajén hölls i en röd-violett färgskala. I samband med renoveringen minskades antalet platserna till 131. Bostock blev efter några år olönsam för SF, som sålde 1982 till en ny ägare. De följande åren visades kvalitetsfilm. 

Bostock lades ned den 30 december 1985 och var då Stockholms och även Nordens äldsta biograf. Huset där entrén låg revs 1987 och på platsen uppfördes en ny byggnad. Originalskylten "BOSTOCK" skrivet med vertikalt anordnade klot finns numera i Biografmuseet, Säter. Idag är den före detta biografen del av restaurangen Easts inre lokaler.

Referenser

Noter

Källor
, sida 288.

Nedlagda biografer i Stockholm
Stureplan