kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fokker C.X

Fokker C.X var ett dubbeldäckat, tvåsitsigt lätt spanings- och bombflygplan som konstruerades av den nederländska flygplanstillverkaren Fokker år 1933.

Bakgrund 
Flygplanet konstruerades för den nederländska ostindiska kolonialarméns räkning för att ersätta det äldre flygplanet Fokker C.V. Man byggde sammanlagt 12 flygplan som dock snabbt kom att ersättas av amerikanska bombplan av typen Martin B-10. Vid den japanska invasionen fungerade de som skolflygplan och målbogserare. Liksom andra Fokkerflygplan vid denna tidpunkt var flygplanet byggt av blandat material; vingarna var av trä med stålbalksskelett, vars framkant var klätt med aluminiumplåt och stjärtfenan var dukbeklätt. Den prototyp som flög år 1934 var utrustad med en Rolls-Royce Kestrel II V-motor.

Det nederländska flygvapnet beställde 16 C.X-flygplan utrustade med Kestrel V-motor och fyra C.X-flygplan med Kestrel IIS-motorer. Dessa fyra utrustades senare med samma Kestrel V-motorer eftersom IIS-versionen inte var så tillförlitlig. 

Två flygplan såldes till de spanska republikanerna. 

När Tyskland ockuperade Nederländerna i maj 1940, verkade C.X-flygplanen som spaningsplan men de tvingades flyga mycket nära marken för att klara sig mot de tyska jaktplanen - detta flygsätt kallades för hu-bo-be (huisje-boompje-beestje, holländska för "hus-träd-djur"). Två flygplan lyckades fly till Frankrike efter Nederländernas fall.

Användning i Finland 
Det finländska flygvapnet köpte fyra Fokker C.X -flygplan år 1936 från Fokkers fabrik i Nederländerna. Den finländska flygplanstillverkaren Valtion lentokonetehdas byggde därtill 35 flygplan på licens mellan åren 1938 och 1942. Flygplanen användes både under vinter- och fortsättningskriget i olika spaningsförband ända till år 1944 då snabbare flygplan ersatte C.X-utrustningen.

Sju flygplan överlevde kriget och de togs successivt ur bruk. Det allra sista flygplanet, FK-111, som fungerade som målbogseringsplan, havererade i en skog i Mälsor i Korsholm  den 21 januari 1958 och besättningsmännen (fänrikarna Aimo Allinen och Antti Kukkonen) fick sätta livet till.

Användare 

 Nederländska Ostindien

Källor 
 Heinonen, Timo: Thulinista Hornetiin, 1992, Keski-Suomen ilmailumuseo, .

Spaningsflygplan
Bombflygplan
Nederländska stridsflygplan under andra världskriget
Finska stridsflygplan under andra världskriget
Flygplan tillverkade av Fokker
Blönduósbær

Blönduósbær är en kommun i regionen Norðurland vestra på nordvästra Island. Kommunen har 950 invånare (2021) på en yta av 183 km².

Bilder

Referenser 

Islands kommuner
Indelningar i Norðurland vestra
Rindö smedja

Rindö smedja var en småort på ön Rindö i Vaxholms kommun, Stockholms län. Bebyggelsen i området sammanlades 2015 med tätorten Rindö.

I området finns före detta underbefäls- och underofficersbostäder, som uppfördes 1897 och 1899 åt artillerikåren och 1905 åt kustartilleriet.

Källor

Orter i Vaxholms kommun
Tidigare småorter i Sverige
Herschel

Herschel kan syfta på:

 Herschel (månkrater) – en stor nedslagskrater på månen
 Herschel (krater på Mars) – en stor nedslagskrater på Mars
 Herschel (krater på Mimas) – en enorm nedslagskrater på Saturnus måne Mimas
 2000 Herschel – en asteroid i huvudbältet
 Herschelteleskopet – ett astronomiskt teleskop i rymden
 Mount Herschel – ett berg i Antarktis

Personer
 Alexander Stewart Herschel (1836–1907), brittisk astronom, son till John Herschel
 Caroline Herschel (1750–1848), astronom och sångare, syster till William Herschel.
 John Herschel (1792–1871), engelsk astronom, son till William Herschel.
 William Herschel (1738–1822), astronom och kompositör, Uranus upptäckare.
 William James Herschel (1833–1917), brittisk ämbetsman, son till John Herschel

Tyska efternamn
Engelska efternamn
Hilus

Hilus eller hilum betecknar inom anatomin en nedsänkning eller grop på ett organ där olika strukturer som blodkärl och nerver är fästa eller tränger in. Ett exempel är hilum renale som på svenska kallas njurbäckenet.

Anatomi
Herschel (krater på Mimas)

Herschel är en enorm nedslagskrater på Saturnus måne Mimas. Den är uppkallad efter astronomen Sir William Herschel, som upptäckte Mimas 1789.

Kratern är så stor att det är överraskande att inte Mimas sprängdes av nedslaget som orsakade den. Den är 130 kilometer bred, vilket är nästan 1/3 av månens diameter; kraterväggarna är ungefär 5 km höga, delar av dess golv är 10 km djupa, och centralberget reser sig 6 km. Om en krater i liknande skala funnes på jorden, skulle den mäta 4 000 km i diameter, bredare än Kanada. Nedslaget som skapade Herschel måste nästan ha totalförstört Mimas; sprickor kan skönjas på motsatta sidan av månen som kan vara resultatet av tryckvågor som spridit sig från nedslaget. 

En viss likhet mellan Mimas utseende och Dödsstjärnan i Stjärnornas Krig har ofta påpekats, även om detta är en slump: kratern upptäcktes inte förrän flera år efter att filmen gjordes.

Se även 
 Herschel (krater)
 Herschel (månkrater)
 2000 Herschel

Externa länkar

Källor 
 

Nedslagskratrar
Mimas (måne)
Shogun (roman)

Shogun, av James Clavell, är en bok från 1975 som utspelar sig i det feodala Japan år 1600. Berättelsen är delvis baserad på verkliga historiska händelser i Japan och tar sin början några månader före slaget vid Sekigahara. Dock har huvudfigurernas namn ändrats i boken. Boken filmatiserades 1980 i form av en TV-serie. Shogun är en del av Clavells asiatiska svit om sex romaner.

Shogun handlar om den engelske lotsen John Blackthorne som strandar vid Japans kust. Han blir på grund av sitt stora kunnande om sjöfart och fartygsbyggande snart en maktfaktor i den stora maktkamp som pågår mellan framförallt två daimyos (feodalherrar) om det japanska öriket där målet är att bli shogun (militärdiktator).

Shogun gavs 1977 ut i svensk översättning av Sam J. Lundwall.

Personer i boken 
Många av Shoguns rollfigurer är baserade på verkliga personer.

 John Blackthorne – William Adams (1564–1620)
 Yoshi Toranaga – Tokugawa Ieyasu (1543–1616)
 Yoshi Sudara – Tokugawa Hidetada (1579–1632)
 Yoshi Naga – Matsudaira Tadayoshi (1580–1607)
 Ishido – Ishida Mitsunari (1559–1600)
 Ochiba – Yodo-dono (1569–1615)
 Yaemon – Toyotomi Hideyori (1593–1615)
 Onoshi – Otani Yoshitsugu (1558–1600)
 Harima – Arima Harunobu (1567–1612)
 Kiyama – Konishi Yukinaga (1555–1600)
 Sugiyama – Maeda Toshiie (1539–1599)
 Zataki – Hisamatsu Sadakatsu (1560–1624)
 Toda Mariko – Hosokawa Gracia (1563–1600)
 Toda Hiro-matsu – Hosokawa Fujitaka (1534–1610)
 Toda Buntaro – Hosokawa Tadaoki (1563–1646)
 Toda Saruji – Hosokawa Tadatoshi (1586–1641)
 Kasigi Yabu – Honda Masanobu (1538–1616)
 Kasigi Omi – Honda Masazumi (1566–1637)
 Goroda – Oda Nobunaga (1534–1582)
 Nakamura – Toyotomi Hideyoshi (1536–1598)
 Akechi Jinsai – Akechi Mitsuhide (1528–1582)
 Genjiko – Oeyo (1573–1626)
 Martin Alvito – João Rodrigues Tçuzu (1561/1562–1633/1634)
 Johann Vinck – Jan Joosten van Lodensteijn (1556?–1623)
 Spillbergen – Jacob Quaeckernaeck (?–1606)
 Fader Dell'Aqua – Alessandro Valignano (1539–1606)
 Broder Michael – Miguel Chijiwa (1569?–1633)
 Generalkapten Ferriera – Horatio Neretti, befälhavare för svarta skeppet år 1600

Källor 

Skönlitteratur 1975
Historiska romaner
1600-talet i skönlitteratur
Japan i skönlitteratur
WP:Projekt Japan
Volvo B4B

Volvo B4B är en rak fyrcylindrig bensinmotor tillverkad av Volvo 1944–1956 som utvecklades för den nya Volvo PV 444 som presenterades hösten 1944 och började serietillverkas 1947. Den är en stötstångsmotor med 3-lagrad vevaxel och en slagvolym på 1,414 liter. Den tillverkades i tre olika versioner och hade i sitt första utförande 40 hästkrafter SAE. Från mitten av 1950 fick den 44 hästkrafter SAE genom förändringar av kamaxelkurvor och ventilmekanism. Den tredje versionen kom i november 1955 och då hade effekten höjts till 51 hästkrafter SAE genom införandet av en ny kamaxel, nytt cylinderlock, nya ventilfjädrar, stötstänger och brickor. Den monterades i Volvo PV 444 och Volvo PV 445 (Volvo Duett) fram till och med 1956 och ersattes från hösten 1956 av den nya B16 motorn i årsmodell 1957.

Se även 
Volvo B14A
Volvo B16

B4B
Raka 4-cylindriga motorer
Supergaolyckan

Supergaolyckan var en flygolycka som inträffade den 4 maj 1949 utanför Turin i Italien. Inuti flygplanet satt spelarna i fotbollslaget Torino FC med tränare och ledare samt några journalister, samtliga ombord, 31 personer, omkom. 

Torino ansågs vara dåtidens bästa italienska klubblag och sannolikt ett av världens bästa klubblag i tiden alldeles efter det andra världskriget. Klubbens spelare utgjorde också stommen av det italienska landslaget i denna perioden. Klubben gick under namnet Il Grande Torino (Det stora Torino). Torino FC var på väg tillbaka till Turin efter att ha spelat en vänskapsmatch mot SL Benfica i Lissabon, när man möttes av dåligt väder vid inflygningen mot Turins flygplats. Dåligt väder kombinerat med fel på höjdmätaren gjorde att flygplanet havererade i Supergakyrkan alldeles utanför Turin.

Tragedin upplevdes mycket starkt i dåtidens Italien, som fortfarande var starkt präglat av återuppbyggnad efter andra världskrigets härjningar. Begravningen följdes av nästan en miljon människor.

.

Referenser

1949 i Italien
Flygincidenter 1949
Flygincidenter i Italien
Fotboll i Italien
Turin under 1900-talet
Sport i Turin
Gyros

Gyros (från grekiska γύρος som har betydelsen varv eller sväng) är en snabbmatsrätt inom det grekiska köket. Det består av skivat fläskkött – alternativt kyckling eller lamm – som tillagas på ett roterande spett och ofta serveras i pitabröd (oftast i strutform) med olika tillbehör.

Den vanligaste gyrosen består av kött, pommes frites, tzatziki, tomat och lök men regionala skillnader och kundens egna urval förekommer. Pitabrödet kan serveras på alla möjliga vis, till exempel grillat eller friterat.

Gyros har inspirerats av den snarlika döner kebab. Maträtten blev vanlig som grekisk snabbmat (i delar av USA) på 1970-talet och spreds ursprungligen antingen från Aten-stadsdelen Plaka eller den grekiska diasporan i New York.

Se även 
 Kebab
 Souvlaki

Referenser

Externa länkar 

Kötträtter
Snabbmat
Grekiska maträtter
Nitril

Ej att förväxla med nitrilgummi som ofta kallas "nitril".

Nitriler är kemiska organiska föreningar innehållande cyanogrupp (-C≡N). Om kolkedjan i stället binder till kvävet (-N≡C) fås en isonitril. Nitriler kan i en viss mening ses som organiska cyanider och vissa kan under omständigheter frisätta den mycket giftiga cyanidjonen (CN-). Nitriler har många användningsområden och förekommer dels naturligt i flera föreningar från växt- och djurriket samt i av människan syntetiserade föreningar.

Syntes av nitriler
Det finns flera sätt att framställa nitriler.
SN2 av alkylhalider med metallcyanider, till exempel kaliumcyanid.
Dehydratisering av primära amider, vanligen med fosforpentoxid.
Dehydratisering av aldoximer, vanligen med ättiksyraanhydrid. 
Primära aminer med ett primärt kol kan oxideras till motsvarande nitril. Vanliga oxidationmedel i denna process är bly(IV)acetat och natriumhypoklorit.
Arylhalider ger med vattenfri kopparcyanid motsvarande arylnitril. Denna syntes kallas Rosenmund-von Braun-reaktionen.
Arylaminer (aniliner) kan genom behandling med salpetersyrlighet ge diazoniumjoner, vilka vid behandling med kopparcyanid ger motsvarande nitril i en så kallad Sandmeyersyntes.

Reaktioner med nitriler
Nitriler är viktiga syntesintermediärer.
Nitriler kan surt eller basiskt hydrolyseras tillbaka till motsvarande karboxylsyra. Denna process är dock relativt långsam och kräver många gånger höga temperaturer och långa reaktionstider.
Nitriler kan reduceras till aldehyder (under kontrollerade former) eller till aminer. Vanligen används litiumaluminiumhydrid eller DIBAL.
Nitriler reagerar med Grignardreagens under bildande av motsvarande keton.

Funktionella grupper
GEGL

GEGL (Generic Graphical Library) är ett programbibliotek under utveckling för bildbehandlingsprogram. GEGL är främst utvecklat för att tillhandahålla deep color-stöd (d.v.s. stöd för bilder med fler än 8 bitar per färgkanal) till GIMP, men kan användas även av annan mjukvara.

GEGL använder träd av bildoperationer (operators) som är sammanlänkade och drivs av en on-demand modell där beräkningsarbete utförs endast om det är nödvändigt. Detta möjliggör funktionalitet som exempelvis snabba förhandsvisningar medan man redigerar, för att sedan göra samma operation i full upplösning för den slutliga bilden. Operationerna kan vara av enkel art, som till exempel "addera" (som tar två indata) eller "premultiply by alpha" (som tar ett indata), eller mer komplexa, som färgrymdskonverteringar.

GEGL kommer också att tillhandahålla ett allmänt sätt att behandla färgrymder. Idén är att de fundamentala operationerna är abstraherade från programmet i fråga; GEGL tillåter optimerat och kraftullt utnyttjande av godtyckliga färgdata, med valmöjlighet för SIMD-stöd. Detta tillåter en applikation att effektivt stödja ett brett spektrum av färgrymder (från 8-bitar RGB till full flyttal CMYK) med minimal kod hos själva värdprogrammet.

GEGL var inledningsvis tänkt för att användas till GIMP 2.0, men är fortfarande långt ifrån klart.

Externa länkar
 http://www.gegl.org/
 GEGL Mailing List Archives

Datateknik
Naturistvandring

Naturistvandring, även nakenvandring, är naturistliv förenat med vandring i naturen. 

Friluftsliv i naturen var ett viktigt inslag i den organiserade naturism som startade i Tyskland och Schweiz vid tiden för sekelskiftet 1900. Särskilt Wandervogel-rörelsen, del av den bredare ”lebensreform” (levnadsreform), som förespråkade en enklare och mer naturlig livsstil, ägnade sig åt härdande naturliv, vandringar med musik och sång med eller utan kläder. Även i den tidiga svenska naturismen på 1930-talet förekom friluftsliv i naturen men föreningsverksamheten inriktades efterhand mot att skapa särskilt upplåtna platser för naturistcamping och nakenbad.

Under 1990-talet återupptogs naturistvandringen i bl.a. Tyskland, Schweiz och Frankrike av informella grupper som sökte naturnära rekreation i naturen, ibland med stor massmedial uppmärksamhet. 

I Storbritannien fick Stephen Gough och Melanie Roberts, ”The Naked Ramblers”, uppmärksamhet vid vandringar i Storbritannien från ”Land's End to John o' Groats” vid två tillfällen. Första gången 2003-2004 ensam, andra gången 2005-2006 tillsammans med Melanie Roberts. Stephen Gough greps av polisen flera gånger men släpptes under första vandringen och blev även satt i fängelse en tid. Efter andra vandringen gratulerades paret av The Guardian för vandringen och för att ha praktiserat ”gymnosophy” in the tradition of people such as George Bernard Shaw och Vera Brittain”.

Vid samma tid, 2005 och 2006, korsades även alperna av grupper med nakna vandrare. Det skedde nästan helt utan mediebevakning. Ingen greps eller ifrågasattes, och vandrarna rapporterade vänliga reaktioner från människor de mötte. Efter år 2010 har nakenvandring blivit mer accepterat och vanligt. Sedan omkring 2015 betraktas den 21 juni som ”Naked Hiking Day”. 

I Sverige finns utomordentliga förutsättningar för naturistvandringar och med början 2004 har ett litet antal naturistvandringar genomförts. Det är fråga om informella grupper utan direkt samband med den organiserade föreningsverksamheten.

Referenser

Se även
 Naturism
 Nakenhet
 Vandring
 Vandringsled
 World Naked Bike Ride

Externa länkar
Naked hiking
Naturistvandring i Danmark
Harzen Naturistenstieg
Hiking for her

Nakenhet
Subkulturer
Vandring

 de:Nacktsport
Magic Knight Rayearth

Magic Knight Rayearth är en manga som publicerades i Japan mellan november 1993 och februari 1995. Serien handlar om tre japanska skolflickor som faller genom golvet under ett besök på Tokyo Tower. De landar i en fantasyvärld som heter Cephiro.

Volym 1 

De tre flickorna Hikaru, Umi och Fuu transporteras till Cephiro efter att ha kallats dit av prinsessan Emeraude som hålls fången av den onde Zagato. Flickorna träffar först Guru Clef som förklarar för dem att de är legendens magiska riddare och att de kallats till Cephiro av prinsessan Emeraude för att rädda Cephiro. Här är det deras vilja som styr vad som kan hända. De kan inte återvända till Tokyo förrän de räddat Cephiro. På inrådan av Clef ger de sig iväg till Presea där de dels får vapen, dels får sällskap av det lilla djuret Mokona. För att kunna rädda Cephiro måste de dels hitta sin egen inre magi, dels uppväcka de mystiska Mashin.

De tre flickorna blir mycket goda vänner under den tid de färdas genom Tystnadens skog (För att få sina vapen måste de färdas genom den skogen och hitta en viss metall, Escudo, som tillverkar vapen som växer i och med bärarens erfarenhet). Där möter de både nya vänner, och förälskelser, och nya fiender.
Den första personen de möter är Ferio, som ser ut att vara en ung och ganska uppnosig kille, men är riktigt schyst. (I de senare böckerna ser man att Ferio inte alls är en ung jägare, som de trodde. Han är faktiskt prinsessan Emeraudes yngre bror. Med andra ord: Prins.)
De möter även Ascot, Alcyone och Caldina. Ascot och Caldina blir deras vänner, men Alcyone är fortfarande en fiende senare i mangan.

Externa länkar
Magic Knight Rayearth at Dark Horse Comics's official website

Mangaserier
Tokyo i fiktion
Mahō shōjo
Reinhold Johan Jägerhorn

Reinhold Johan Jägerhorn af Spurila, född 17 maj 1716. Son till Johan Anders Jägerhorn (d.ä.) och friherrinnan Barbro Juliana von der Pahlen.

Volontär vid livgardet 1731. Kornett vid konung Stanislaus av Polen livdragonregemente 1733, löjtnant 1734. Fänrik vid Åbo läns infanteriregemente 1740, sekundlöjtnant 1742, premiärlöjtnant 1746, kapten 1749, Riddare av Svärdsorden  1761. Major 1772, överstelöjtnants avsked 1784. 

Var med i hattarnas krig 1741–1743. Deltog i riksd. 1746–1778; underskrev 23 augusti 1760 ett betänkande om Finlands upphjälpande. Ledamot av ekonomisk deputation för utredning av storskiftets genomförande i Nylands och Tavastehus län 1765. Är känd för sina uttalanden vid riksdagen 1765–1766 om Finlands styvmoderliga behandling.  Deltog i grundandet av den finska S:t Johannes Logen S:t Augustin 1762, även kallad ”Finlands glädje”. 

Ärvde Kopila i Sommarnäs och ägde Jockis i Jockis 1752–1773 ; samt Odensaari i Masku 1754–1756; ävensom Storby 1765–1769 och Viksberg 1764–1773  i Strömfors i Finland. Död på Voltis i Alastaro 19 november 1790, begraven i Loimijok. 

Gift i Åbo 4 januari 1750 med sin systers svägerska Hedvig Eleonora von Willebrand, adl. ätten n. 119, född 4 januari 1725, död på Lehtis i Mietois 20 augusti 1795, begr. 24 september 1795 i friherrliga ätten Flemings familjegrav i Villnäs kyrka, dotter till överste Ernst Gustaf von Willebrand och friherrinnan Eleonora Maria Creutz.

Reinhold Johan Jägerhorns son Gustaf Johan Jägerhorn immatrikulerade ätten på Finlands Riddarhus 1820 med nummer 5 i egenskap av huvudman för ätten Jägerhorn af Spurila.

Källor 
 Lagerbring, Dess trohet trotsar döden
 Carpelan, Ättartavlor
 Finlands Riddarhus, Jägerhorniana

Finländska militärer
Födda 1716
Avlidna 1790
Män
Reinhold Johan
John Carter

John Carter är en fiktiv läkare i TV-serien Cityakuten som medverkar från seriens första avsnitt och under 11 år. Rollen skrevs ut ur serien 2005 och spelades av Noah Wyle.

Om karaktären 
När Carter var barn avled hans bror i cancer. Detta var orsaken till att Carter i vuxen ålder valde att söka sig till läkaryrket. Han inleder sin karriär på en kirurgisk avdelning, men upptäcker att han inte passar som kirurg, varför han byter till en akutavdelning.  

Han blir i serien knivhuggen av karaktären  Lucy Knights psykiatripatient, och han var  nära att dö. Han överlevde, men Knight avled. Efter attacken började han missbruka droger, vilket upptäcktes av karaktären Abigail "Abby" Lockhart. Han skickades därefter till en avgiftningsklinik och efter att ha återgått i arbete blev så småningom återställd.  

Under seriens gång hade han ett långvarigt förhållande med Lockhart och reste till Afrika ett flertal gånger, en gång räddar han den malariesjuke Luka Kovac. De många resorna ogillas av Lockhart som avslutar förhållandet. En annan viktig händelse i Carters liv inträffar när han upptäckte att han skulle ha barn med en kvinna i Afrika. På grund av en knut på navelsträngen dog dock barnet. Paret blev förkrossade och gled isär. 

År 2005 flyttade Carter tillbaka till Afrika.

Källor 

Rollfigurer i Cityakuten
Fiktiva läkare
Fiktiva figurer introducerade 1994
Johan Carpner

Johan Carpner, född 1971 i Stockholm, är en svensk formgivare. Han har arbetat med allt från grafisk formgivning och reklam till mode och inredning. Numera arbetar Johan Carpner huvudsakligen med formgivning av möbler, lampor och textilier för inredning. 

Carpner är utbildad vid Konstfack.

Design 
Carpners formgivning hämtar ofta sin inspiration från naturen. Exempel på sådana produkter är mattan Storm för Kasthall, tapeten Regn för Duro och lampan Glänta för Blond.

Mönstret Vinterek var ett mönster för Svenskt Tenn som med sin noggrant stiliserade bild av en eks trädkrona användes som både inredning och konstverk i olika inredningsmiljöer och hem. Mönstret fick Residence Stora Formpris för årets mönster 2003.

Luchsia är en lampa med tre textilskärmar sammansatta till en helhet som Carpner formgav för Vallentuna Skärmateljé 2010. Lampan fick utmärkelsen Formidable och Residence Stora Formpris för årets lampa samma år. Även här har formen och namnet en inspiration från naturen och namnet är en ordlek mellan lux, som betyder ljus, och blomman fuchsia, som inspirerat till lampans form.

Carpner har också samarbetat i projekt med andra formgivare. Han var en av medlemmarna i designgruppen Sprinkler som gjorde flera utställningar tillsammans och som hade en permanent utställning på Bondegatan i Stockholm under 1990-talet. Tillsammans med Rebecka Lundin skapade Carpner kläder som var inspirerade av 1990-talets streetmode. En klänning som utmanade genus inom arbetskläder visades på Futurnitures utställning i Paris 1994. Tillsammans med formgivaren Alexander Lervik har Carpner gjort flera samarbeten. En av deras gemensamma produkter är Jeahna – en gigantisk lampa som bygger på samma konstruktion som vildmarkstält. Lampan fick utmärkelsen Design S.

Utmärkelser 
 Residence Stora formpris tre gånger – årets mönster och årets lampa två gånger. 
 Formidable 
 Design S 
 Svensk Bokkonst

Utställningar 
Carpner har representerats vid Futurniture Urban Paris, Designhuvudstad 98, Contemporary Lightworks, Konstslöjdssalongen Arkitekturmuseet, Swedish Love Stories, Designed to Last på Arkdes och Grenverk på Designgalleriet Stockholm.

Stipendium 
Johan Carpner har tilldelats Sigvard Bernadottes designpris/stipendium och Bildkonstnärsnämndens arbetsstipendium.

Källor

Externa länkar
Johan Carpners webbplats

Svenska formgivare
Födda 1971
Män
Levande personer
Svenska grafiska formgivare
Algebraisk ekvation

En algebraisk ekvation eller polynomekvation, är inom algebran en ekvation av formen

där koefficienterna  är definierade över någon kropp, till exempel de rationella talen. Om , så är ekvationens grad n — man säger att det är "en ekvation av n-te graden", eller en "n-tegradsekvation".

Polynomekvationer kan vara multivariabla, det vill säga bestå av flera obekanta och då föredras vanligen benämningen polynomekvation framför algebraisk ekvation.
Exempelvis är
 
en algebraisk ekvation med heltalskoefficienter och

är en multivariabel polynomekvation över de rationella talen.

Alla algebraiska ekvationer av första, andra, tredje och fjärde graden är lösbara med hjälp av radikaler (och de vanliga fyra räknesätten). Ekvationer av femte graden eller högre är dock lösbara med enbart radikaler bara i vissa speciella fall, nämligen i de fall galoisgruppen för ekvationen är en upplösbar grupp.

Se även 
 Algebraiskt tal
 Andragradsekvation, tredjegradsekvation, fjärdegradsekvation

Ekvationer
Grundläggande algebra
Radikal (matematik)

Den här artikeln handlar om radikaler inom algebra. För andra betydelser, se Radikal.

Ordet radikal har i matematiken flera betydelser:
Radikal används för att benämna ett tal som kan uttryckas enbart med hjälp av heltal, de fyra räknesätten och rotutdragningar.
Inom ringteorin definieras radikalen av ett ideal  av

Inom ringteori
Den är en tillslutningsoperator eftersom successiva verkningar inte förändrar något mer:

En annan egenskap:
 saknar nilpotenta element

Algebra
Idealteori