kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Briard

För musikgruppen, se Briard (musikgrupp).
Briard är en hundras från Frankrike namngiven efter regionen Brie. Den är en vallande och vaktande herdehund och boskapshund som numer räknas till brukshundsraserna.

Historia 
Första gången hunden nämns under sitt nuvarande franska namn berger de Brie var 1809 i en nyutgåva av jordbrukshandboken Cours complet d’agriculture (första gången utgiven 1786) av abbén François Rozier (1734-1793). Den amerikanske presidenten Thomas Jefferson (1743-1826) ägde flera briard, som han bl.a. fått av markis Lafayette (1757-1834).

Från mitten av 1800-talet räknades den långhåriga berger de brie och den korthåriga berger de beauce (beauceron) som två hårlagsvarianter av samma hundtyp. Briard fanns med på den första franska hundutställningen 1863. 1897 bildades en rasklubb i hemlandet för båda varianterna, då tillkom även rasstandarden. 1909 bildades en rasklubb för enbart briard och 1925 fick rasen en mer precist utarbetad standard. Under första världskriget användes briarden som räddningshund (sanitetshund).

Egenskaper 
Briard är en lättlärd och lyhörd hund som lämpar sig för olika hundsporter. Den är en aktiv och livlig hund som kräver mycket aktivering. Briarden är känd för att mogna sent.

Utseende 
Rasen är relativt stor och hanen brukar vanligen ligga mellan 62 och 70 cm i mankhöjd och runt 35–45 kg i vikt. Tikarna är mindre och lättare, runt 58–66 cm i mankhöjd och vikten oftast runt 28–38 kg.

Egendomligheter för denna ras är att de har kvar sina dubbla sporrar på bakbenen och även enkla par på frambenen. Många briarder har också en tydligt markerad knöl i bakkant på skallen, skämtsamt kallad "geniknöl".

Briard i populärkultur 
Briarderna förekommer även i TV och på film som till exempel Ebba och Didrik, Våra värsta år samt tillsammans med skådespelaren Chuck Norris i filmen Top Dog.

Källor 
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, 
 Briard, Meet the Breeds, American Kennel Club (AKC) (läst 2012-07-04)
 Briard, Hundrasguiden, Svenska Kennelklubben (SKK) (läst 2012-07-04)

Externa länkar 

 Rasspecifik Avelsstrategi (RAS), Svenska Briardklubben 
 Association du Berger de Brie, Frankrike

Vall-, boskaps- och herdehundar
Hundraser från Frankrike
Gordie Howe-hattrick

Ett Gordie Howe-hattrick är inom ishockeyn en variation av ett hat trick i vilket en spelare gör ett mål, får en assist samt är med i ett slagsmål i en och samma match. Det är uppkallat efter Gordie Howe, en kanadensisk ishockeyspelare som var känd för såväl sin målfarlighet som för tuffhet och aggressiva spel. Trots att bedriften är döpt efter honom hade Gordie Howe själv endast ett Gordie Howe-hattrick i sin mycket långa karriär, det var den 22 december 1955 i en match mellan Detroit Red Wings och Boston Bruins.

Ett Gordie Howe-hattrick räknas inte med bland den vanliga officiella matchstatistiken. Bland NHL-lagen är det endast San Jose Sharks och Ottawa Senators som för statistik över hur många Gordie Howe-hattricks deras spelare mäktat med.

Ishockeyterminologi
National Hockey League
Sydlig husmygga

Sydlig husmygga (Culex pipiens) är en av de vanligaste arterna i familjen stickmyggor i Sverige. Myggan finns i två så kallade "bioformer", Culex pipiens pipiens och Culex pipiens molestus. Den senare underarten kallas ibland för tunnelbanemygga.

Myggor
Klättertjuven (film, 2004)

Klättertjuven (engelska: Catch That Kid), är en amerikansk-tysk film från 2004. Filmen är en nyinspelning av den danska filmen med samma namn från 2002.

Handling
12-åriga Maddy behöver pengar till sin döende pappas operation. Maddy är precis – sin pappa en duktig klättrare – hon kommer använda sig av för att komma upp i bankvalvet. Tillsammans med två vänner bestämmer hon sig för att råna den bank – hennes mamma jobbar på. Det blir ett fartfyllt äventyr där gänget ställs mot bankens högteknologiska säkerhetssystem, vakthundar med mera.

Rollista
Kristen Stewart – Maddy
Corbin Bleu – Austin
Max Thieriot – Gus
Jennifer Beals – Molly
Sam Robards – Tom
John Carroll Lynch – Mr. Hartman
James Le Gros – Ferrell
Michael Des Barres – Brisbane
Stark Sands – Brad
Lennie Loftin – Flagler
François Giroday – Nuffaut
Kevin Estabrook – Sharon
Kevin G. Schmidt – Skip

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska actionfilmer
Amerikanska familjefilmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Tyska actionfilmer
Tyska familjefilmer
Tyska komedifilmer
Tyska kriminalfilmer
Tyska äventyrsfilmer
Filmer 2004
Nyinspelningar av filmer
Thomas Kanger

Thomas Kanger, född 1951, är en svensk författare och journalist, frilans sedan 1982. Under 1990-talet var han knuten till TV4:s samhällsprogram Kalla fakta. 

2005 producerade han Stulen barndom för SVT:s Dokument inifrån. Programmet ledde till att regeringen tillsatte utredningen om vanvården av barn- och fosterhemsbarn, vilket i sin tur ledde till en upprättelse-ceremoni med en ursäkt från staten till de drabbade samt till ekonomisk ersättning till över 2 000 offer. Som författare debuterade Kanger 1987, och hans kriminalromaner har översatts till upp till 10 språk. Titlar har nominerats till deckarpriser i Sverige och i Frankrike. 1989 tog han initiativ till och namngav den nybildade organisationen Grävande Journalisters tidskrift Scoop, som började ges ut året efter. 1997 började han vidareutbilda journalister i Palestina, Vietnam och Sri Lanka.  2021 tilldelades han tillsammans med två kolleger Stora journalistpriset som årets berättare för radiodokumentärerna om Vipeholmsanstalten.

Bibliografi

Fackböcker och debattböcker
Mordet på Olof Palme: utredning på villospår, 1987
Klara hemekonomin, ill Peppe Engberg, 1990
Kommunistjägarna: socialdemokraternas politiska spioneri mot svenska folket, 1990 (tillsammans med Jonas Gummesson)
Pengar, pengar: var dags ekonomi, ill. Erika Eklund, 1993
Stulen barndom: Vanvården på svenska barnhem, 2014
Göra TV, helt enkelt: Reportage och nyheter för alla format, 2016

Idiotanstalten: Reportage om ett brott, 2021

Kriminalromaner
Första stenen, 2001
Sjung som en fågel, 2002
Den döda vinkeln, 2003
Söndagsmannen, 2004
Ockupanterna, 2005
Gränslandet, 2007
Drakens år, 2011
Mannen som kom tillbaka, 2018

Priser och utmärkelser 
 1990 – Vilhelm Moberg-stipendiet (tillsammans med Jonas Gummesson)
 1990 – Carnegieinstitutets journalistpris
 2021 – Röda korsets journalistpris 
 2021 – Stora journalistpriset tillsammans med Randi Mossige-Norheim och Magnus Arvidson för radiodokumentärserien "Vipeholmsanstalten".

Källor

Externa länkar 
Förlagets sida
Thomas Kangers webbsida

Svenska författare under 1900-talet
Svenska kriminalförfattare
Svenska journalister under 1900-talet
Män
Födda 1951
Levande personer
Journalister som bevakat mordet på Olof Palme
Heike Hanada

Heike Hanada, född Rössler 1964 i Hoya i Västtyskland, är en tysk arkitekt och konstnär verksam i Weimar. Hon är utbildad i Berlin och Tokyo och är bland annat verksam i Weimar vid Bauhausuniversitetet och gästföreläsare vid Tokyos universitet.
Hanada vann 2007 arkitekttävlingen för tillbyggnad av Stockholms stadsbibliotek med förslaget Delphinium.

Tyska arkitekter under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1964
Levande personer
Personer från Niedersachsen
Djungel-George

Djungel-George (engelska: George of the Jungle) är en amerikansk komedifilm från 1997 i regi av Sam Weisman. Filmen är en parodi på Tarzan. I titelrollen ses Brendan Fraser och i övriga huvudroller Leslie Mann och Thomas Haden Church.

Handling 
Filmen handlar om George (Brendan Fraser), som bor i djungeln tillsammans med apor och andra djur, med vilka han har växt upp. George är nu vuxen, men kom till djungeln som litet barn, när han slungades ur ett flygplan. En dag träffar han Ursula (Leslie Mann), som är i djungeln på en expedition med sin fästman, Lyle van de Groot (Thomas Haden Church). De möts då George räddar henne undan ett lejon.

Om filmen 
Filmen blev populär när den gick upp på biograferna, trots usel kritik i vissa medier. En uppföljare kom 2003 (Djungel-George 2) med nya skådespelare. Till Sverige kom filmen endast på DVD. Båda filmerna finns nu utgivna på DVD.

Rollista 

Övriga röster: Frank Welker - röst för lilla apan, Shep, Tooki Tooki Bird och gorillans ljudeffekter

Filmmusik 
Spår 2 med Johnny Clegg med sången "Dela" är med i början av signaturmelodin för Djungel-George.

"George of the Jungle" (Sheldon Allman, Stanley Worth) - 2:53 - Presidents of the United States of America
"Dela (I Know Why the Dog Howls at the Moon)" (Johnny Clegg) - 4:16 - Johnny Clegg & Savuka
"Wipe Out" (Jim Fuller, Berryhill, Patrick Connolly, Ron Wilson) - 2:39 - The Surfaris 
"The Man on the Flying Trapeze" (Traditional) - 0:57 - Roger Freeland, Jon Joyce, Steve Lively, Gary Stockdale
"My Way" (Paul Anka, Jacques Revaux, Claude François, Gilles Thibault) - 1:11 - John Cleese 
"Aba Daba Honeymoon" (Walter Donovan, Arthur Fields) - 1:55 - Karen Harper 
"George of the Jungle" (Allman, Worth) - 1:03 - Weird Al Yankovic
"Go Ape [The Dance Mix]" (Michael Becker) - 3:25 - Michael Becker 
"Jungle Band" (Michael Becker) - 3:18 - Carl Graves
"George to the Rescue" - 1:11
"Rumble in the Jungle" - 3:15
"The Little Monkey" - 2:23
"George of the Jungle [Main Title Movie Mix]" (Marc Shaiman) - 2:20

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1997
San Francisco på film
Amerikanska filmer baserade på TV-serier
Amerikanska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Afrika på film
Filmer från Walt Disney Pictures
Amerikanska familjefilmer
Yoni

En yoni är en vulvasymbol som förekommer inom hinduismen, ofta tillsammans med en lingam (fallossymbol). Den består av en rund eller fyrkandig skålformig fördjupning med en skåra som leder ut från fördjupningen. De flesta bevarade yoni är tillverkade av natursten.

Referenser 

Sexualitet
Hinduism
Sexualhistoria
Symboler inom religion
Gammelmedia

"Gammelmedia" är ett begrepp för etablerade medier som tidningar, radio och TV i sin traditionella form. Begreppet uppkom i början på 2000-talet för att särskilja de traditionella medierna från utvecklingen på internet med bloggar, internetforum och andra sociala medier. Begreppet kan jämföras med mainstream-medier, det vill säga traditionella medier som har utgivningsbevis och som följer pressetiska regler.

Ett gemensamt drag för gammelmedia är att distributionen sker enkelriktat, det vill säga en som envägskommunikation från utgivare till läsare. Ett lands invånare har via tradition och teknikens begränsningar haft ett begränsat medieutbud. Läsarnas möjligheter att själva sprida nyheter har styrts av gallring eller redigering, vilket ibland kan färgas av det politiska klimatet. I kontrast till gammelmedia står exempelvis bloggosfären och andra sociala medier.

Gammelmedia distribuerar bland annat nyheter, redaktionellt material samt egna eller inköpta dramaproduktioner. De två främsta distributionssätten är i form av tryck på papper samt ljud eller bild över radiovågor.

Se även 
 Politisk korrekthet (PK)
 Åsiktskorridor
 Internets historia

Referenser 

Kommunikationsmedel
Massmedia
Vulvasymbol

En vulvasymbol är en symbolisk avbildning av ett kvinnligt könsorgan, en vulva, dyrkad som en fruktbarhetssymbol. Vulvasymboler förekommer i många kulturer. En inom hinduismen vanligt förekommande vulvasymbol kallas yoni. De skålgropar och cirklar som finns på många nordiska hällristningar har tolkats som vulvasymboler; särskilt de som är placerade mellan två fotavtryck.

Se även

fallossymbol

Sexualitet
Symboler inom religion
Johan Olofsson i Digernäs

Johan Olofsson (i riksdagen kallad Olofsson i Digernäs), född 12 februari 1860 i Sunne socken, Jämtland, död 18 maj 1940 i Sunne socken, var svensk lantbrukare, sågverksägare och politiker (folkpartist).

Johan Olofsson, som kom från en bondesläkt, var lantbrukare i Digernäs i den jämtländska församlingen Sunne från 1887 och drev också ett sågverk på orten. Han hade ett antal lokala uppdrag och var i olika perioder ledamot i Jämtlands läns landsting, åren 1927-1930 som dess ordförande.

Han var riksdagsledamot 1900-1905 samt 1909–1936: 1900-1905 och 1909-1911 i andra kammaren för Jämtlands västra domsagas valkrets, 1912-1919 i andra kammaren för Jämtlands läns norra valkrets, 1919-1921 i första kammaren för Jämtlands läns valkrets och 1922-1936 i andra kammaren för Jämtlands läns valkrets. I riksdagen tillhörde han liberala samlingspartiet fram till den liberala partisplittringen 1923, då han kvarstod i frisinnade landsföreningen och alltså övergick till dess riksdagsgrupp frisinnade folkpartiet. Efter den liberala återföreningen hösten 1934 tillhörde han folkpartiet.

Johan Olofsson hade framträdande uppdrag i den liberala rörelsen, bland annat som ledamot i frisinnade landsföreningens förtroenderåd (motsvarande partistyrelse) 1911-1920. Han var också ledamot i liberala samlingspartiets förtroenderåd i riksdagen 1920-1923 och i frisinnade folkpartiets förtroenderåd 1924-1934.

Johan Olofsson var i riksdagen särskilt framträdande som sparsamhetsivrare. Han var bland annat ledamot i statsutskottet vid höstriksdagen 1914 och de lagtima riksmötena 1918-1919 samt 1929-1932. Han var flitigt engagerad i jordbruks- och skogsbruksfrågor, och föreslog också ett statslotteri för att få fram medel till förbättrade folkpensioner.

Johan Olofsson som tillhörde partiets vänstra flygel motsatte sig den av Karl Staaff åstadkomna uppgörelsen i försvarsfrågan vid första världskrigets utbrott. Johan Olofsson var även i många år ledamot av Jämtlands läns landsting och var från 1927 dess ordförande.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 307

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Frisinnade folkpartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet
Personer från Sunne socken, Jämtland
Födda 1860
Avlidna 1940
Män
Ugglan
Ratchet & Clank: Tools of Destruction

Ratchet & Clank: Tools of Destruction (även känt under namnet Ratchet & Clank Future: Tools of Destruction i Nordamerika) är ett datorspel till Playstation 3, som kom ut 2007. Det är den första Ratchet & Clank spelet för PlayStation 3, liksom den första i Ratchet & Clank Future-serien

Handling 
Spelet handlar om Ratchet som ska försöka lista ut varför han är den sista lombaxen i galaxen. Clank är också med i spelet, men han har en ganska liten roll.

Ratchet och Clank sitter och arbetar med sitt nya rymdskepp. Medan de arbetar får de ett meddelande från kapten Qwark. Han berättar att de på försvarsstationen blir attackerade och att den behöver hjälp, varpå Ratchet och Clank beger sig mot Försvarsstationen. De flyger tills de kolliderar med ett stort luftskepp och de ramlar ner på marken. Det är då spelet börjar.

Ratchet och Clank får sedan fly tills Ratchet upptäcker att han är den sista lombaxen i hela galaxen. Han beger sig då för att leta efter lombaxar och får till slut ett val: att välja mellan sina vänner och att få möta sina släktingar. Spelet är dubbat på svenska precis som Ratchet & Clank: Quest for Booty och Ratchet & Clank: A Crack in Time. Nick Atkinson spelade Ratchet.

Nya funktioner 
Det finns flera nya funktioner i spelet. Det finns bland annat en del nya vapen, "Gadgets" och många andra nya saker.

Det finns dock ingen förstapersonsperspektiv som det finns i alla spelen mellan Ratchet & Clank: Going Commando till Ratchet: Gladiator. De har inte heller Insomniac Museum, som många uppskattat, och som fanns med i Ratchet & Clank: Going Commando och Ratchet & Clank: Up Your Arsenal. I detta spel har man vid vissa tillfällen användning av den nya SIXAXIS-kontrollen.

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Lista med recensioner av ''Ratchet & Clank Future: Tools of Destruction

Datorspel 2007
Playstation 3-spel
Datorspel med antropomorfa figurer
Datorspel utvecklade av Insomniac Games
Ratchet & Clank
Sony Interactive Entertainment-spel
Plattformsspel
Tredjepersonsskjutare
Actionäventyrsspel
Comment ça va

Comment ça va, skriven av Bernd Meinunger och Eddy de Heer, är en countrylåt som i original spelades in av gruppen The Shorts från Nederländerna och var en internationell hit 1983. Den handlar om kärlek i Paris.

Singeln 
På försäljningslistorna för singlar placerade den sig som högst på femte plats i Österrike, sjätte plats i Schweiz och åttonde plats i Österrike.

Låtlista 
Comment ça va - 3:33
Comment ça va (engelskspråkig version) - 3:27

Coverversioner 
Ingela "Pling" Forsman skrev en text på svenska, som också heter "Comment ça va", som ibland fått tillägget "Jag visste inte vad han sa" och handlar om kärlek i Paris, och den versionen spelades in av bland andra Kikki Danielsson på albumet Singles Bar 1983 , och hon släppte den på singel med "Du skriver dina kärlekssånger" som B-sida . Kikki Danielssons inspelning var en hit i Norden i mitten av 1983 i samband med att hon sommarturnerade i Sverige , och placerade sig som högst på tredje plats på den norska singellistan.

Dansbandet Ingmar Nordströms spelade på albumet Saxparty 10 1983 också in den svenskspråkiga texten, som ibland fått tillägget "ja, det var orden som hon sa" , och släppte den också på singel samma år, med "Midnight Blue" som B-sida .

Listplaceringar

The Shorts

Kikki Danielsson

Referenser

Noter

Externa länkar 
Information i Svensk mediedatabas.
Information i Svensk mediedatabas.

Låtar av Bernd Meinunger
Låtar framförda av Kikki Danielsson
Musiksinglar 1983
Singlar utgivna på EMI
Engelskspråkiga sånger
Parissånger
Magnus Olsson (spelman)

Magnus Olsson, även kallad Pell-Pers Manne, 1883 - 1968, var en riksspelman från Brunnmyra, Bollnäs socken i Hälsingland, senare bosatt i Sunnerstaholm  och Hå i samma socken. 

Manne Olsson hade låtar efter bland andra Erik Rimström, "Rimsen", från Rimsbo, och Olof Larsson, "Björks Ol'larssen" från Hå. Spelstilen var ålderdomlig, ibland med långa svepande stråkdrag, och han behärskade dubbelstråket. Han brukade spela med en spelman kallad "Kasänges Anders" (Anders Eriksson) från Hällbo som gjorde andrastämmor på gammalt manér - att "sekundera" eller "tersa". "Kasängs Anders" svärson Nils Frisk lärde sig detta och kunde tillsammans med spelkamraten Johan Nord förmedla spelstilen till yngre spelmän. 

År 1944 erhöll Olsson zornmärket i brons "för gammalt typiskt spelsätt och präktiga låtar" och 1950 lyckades han erövra silvermärket och fick därmed kalla sig riksspelman. Han var också med i Bollnäsbygdens spelmanslag från starten. 

Han blev inspelad av bland andra Svenskt visarkiv och Hugo Ljungström. Spelmanstraditionerna lever ännu kvar via bland andra Hugo Westling, Ulf Störling och Anders Henriksson.

Se även
Folkmusik från Hälsingland

Källor
Sven Härdelin, Thore Härdelin (d.y.), Hugo Westling och Emil Olsson: Spelmanslåtar från Hälsingland (1968) (Sonet), musikalbum med skriftlig info
Hälsinge låtverkstad: Riddare, drakar och prinsessor (2003) (Holmen music), musikalbum med skriftlig info
Ulf Störling och Anders Henriksson: Bland Winblad och Tulpan (2006) (Giga Folkmusik), musikalbum med skriftlig info
Ulf Störling och Tony Wrethling: Listiga Jonsson och andra låtar från Gästriklands och Hälsinglands finnskogar (1984) (Amigo)

Externa länkar
Bollnäsbygdens spelmanslag

Män
Födda 1883
Avlidna 1968
Svenska fiolspelmän
Hälsingespelmän
Riksspelmän
The Shorts

The Shorts var en popgrupp från Nederländerna. Gruppen bildades 1976, och hade 1983 en internationell hit med "Comment ça va".

Källor

Fotnoter

Nederländska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1976
Jill Dando

Jill Dando, född 9 november 1961 i Weston-super-Mare, Somerset, död (mördad) 26 april 1999 i Fulham, London, var en brittisk tv-journalist som arbetade för BBC i mer än 15 år. Hon var också programledare för Crimewatch. Den 26 april 1999 blev Dando skjuten till döds utanför sin bostad i Fulham i västra London. Drygt sex månader efter dådet greps Barry George (född 1960) som misstänkt för mordet och den 2 juli 2001 dömdes han till livstids fängelse. I november 2007 fick George igenom en resningsansökan; den 1 augusti 2008 förklarades Barry George oskyldig till mordet och försattes på fri fot.

Källor 
Jill Dando
Jill dandos killer appeals

Television
Födda 1961
Avlidna 1999
Brittiska journalister
Kvinnor
Mördade journalister
Personer som blivit mördade i Storbritannien
Personer från Weston-super-Mare
Eddy de Heer

Eddy de Heer, född 7 oktober 1924, död 3 september 2007 i Leiden, var en nederländsk musikproducent och låtskrivare. Han är berömd från gruppen The Shorts, som 1983 hade en hit med låten Comment ça va.

Källor

Födda 1924
Avlidna 2007
Nederländska låtskrivare
Män
Personer i Nederländerna under 1900-talet
Nigersaurus

Nigersaurus var en dinosaurie som levde i nuvarande Niger i Sahara för 110 miljoner år sedan. Den var stor som en t rex/elephant och livnärde sig genom att beta marken på bland annat ormbunksväxter. Den hade små vassa tänder som den tappade och bytte ut varje månad. 

Den 15 november 2007 presenterade ett team med forskare från University of Chicago den första modellen av denna dinosaurie. Modellen har delvis konstruerats efter digitalt behandlad information som samlats in med hjälp av georadar, en metod som varit nödvändig då funna lämningar är sköra och därmed svåra att utgräva med traditionella metoder.

Källor
Maria Ringborg (2007), Nyupptäckt dinosaurie dammsög marken, läst 2007-11-16

Dinosaurier från Afrika
Dinosaurier från kritaperioden
Sauropoder
Neosauropoda
Märta av Danmark

Märta av Danmark, också i källorna känd som Margareta av Sverige, född 1277, död 3 oktober 1341, var drottning av Sverige 1298–1318, gift med kung Birger Magnusson. Hennes formella namn var Margareta (danska: Margrete), men hon blev i Sverige känd som drottning Märta.

Biografi 
Märta var dotter till kung Erik Klipping av Danmark och Agnes av Brandenburg. Hon trolovades med Birger redan som barn och tycks ha befunnit sig i Sverige sedan åtminstone år 1295. Hennes bror Erik Menved gifte sig med Birgers syster Ingeborg på samma sätt som Märta blev bortgift med kung Birger. De svenska och danska kungarna blev alltså gifta med varandras systrar och därmed svågrar till varandra. Bröllopet firades med torneringar 1298 och Märta fick Falköping och hela Fjädrundaland som morgongåva.

Märta blev sedan krönt 1302 och tillhör de mer betydelsefulla av Sveriges medeltida drottningar, eftersom hon, med rätt eller orätt, ryktas ha varit politiskt aktiv, ha haft inflytande över sin makes politik och själv deltagit i många politiska händelser. Hon har ibland, vare sig det är med sanningen överensstämmande eller inte, angetts som konstruktören av planen bakom Nyköpings gästabud 1317, där hennes makes bröder fängslades, och skildras som blodtörstig av Erikskrönikan. Då maken avsattes flydde hon 1318 med honom till Danmark. 1326–1329 befann hon sig i Tyskland och återvände sedan till Danmark. Hon tillbringade sina sista år som nunna i Sankt Peters kloster i Næstved och fick sin grav invid den med makens stoft i Sankt Bendts kyrka i Ringsted på Själland.

Barn 
Magnus Birgersson (avrättad i Stockholm år 1320)
Erik Birgersson, ärkedjäkne
Agnes Birgersdotter (död efter år 1341), nunna vid Slangerup kloster i Danmark. 
Katarina Birgersdotter

Källor 
 Svensk Upslagsbok. 1947 års Utgåva. 
 
 Åke Ohlmarks : Sveriges drottningar
 Dick Harrison: Jarlens sekel
 
 https://web.archive.org/web/20161012075619/https://sok.riksarkivet.se/SBL/Presentation.aspx?id=8651

Kvinnor
Sveriges drottningar
Födda 1277
Avlidna 1341
Personer i Sverige under 1200-talet
Personer i Sverige under 1300-talet
Danska prinsessor
Bäck, Valbo

Bäck är en by i Valbo socken i Gävle kommun, Gävleborgs län.

Bäck gränsar till Västbyggeby och Östanbäck.
Bäck hade tidigare en ishockeyplan där ungarna i byn spelade glatt varje kväll. Nu är det hus där och hela byn sörjer...
När man passerar Gavleån från södra delen av Valbo på höger sida fanns på 1800-talet ett tingshus där man förvarade folk som skulle dömas inför tinget. Huset kallades för Samilsgården.

Orter i Gävle kommun
Valbo