kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Erik Rönmark

Erik Rönmark, född 1976, är en svensk klassisk saxofonist. Han började studera saxofon för Peter Tjernberg vid Sundsvalls kulturskola och flyttade 1996 till USA för att fortsätta sin utbildning.

2001 blev Erik antagen till doktorandutbildningen vid University of Michigan, där han studerade med den internationellt kände saxofonisten och pedagogen Donald Sinta. 2004 avlade Erik sin doktorsexamen (Doctor of Musical Arts) som den 18:e saxofonisten (första svensk) i universitetets historia. Han har samarbetat med såväl unga kompositörer som etablerade namn, däribland Karlheinz Stockhausen, Terry Riley, Betsy Jolas och Karen Tanaka.

Som solist och orkestersaxofonist har han spelat med Detroits symfoniorkester samt Sundsvalls, Windsors (Kanada) Ann Arbors, Saginaw Bays och Aberdeens symfoniorkestrar.

Externa länkar 
Erik Rönmarks hemsida
Materialet är publicerat med tillstånd från www.concertsaxophonist.com.

Svenska saxofonister
Män
Födda 1976
Levande personer
Sockenbud

Sockenbud betecknar besök av en präst i hemmet hos en sjuk eller döende församlingsmedlem. När en kristen människa är svårt sjuk eller döende kallar han eller hon (genom de anhöriga) till sig prästen för att i sjukdom eller i livets slutskede få del av kyrkans sakrament. I riten "de sjukas smörjelse"  smörjs den sjuke först med olja på pannan, händerna och fötterna (under medeltiden vanligen ögon, näsborrar, läppar/mun, händer och fötter). Smörjelse är alltså kopplad till de mänskliga sinnena och kroppsdelarna och har syndaförlåtande innebörd. Smörjelse kan utföras också på en människa som är så sjuk, att han eller hon inte kan ta emot nattvarden eller gå till bikt. Bikten är också eljest kopplad till viaticum,  firandet av nattvarden vid sjukbädden, vari kan också den sjukes familj delta. Prästens sjukbesök hos döende går i katolska kyrkan i allt väsentligt till på detta sätt. 

Efter reformationen upphörde bruket med oljesmörjande, men har stundom återupptagits idag. I Svenska kyrkan består sockenbudet av enskilt själavårdssamtal och/eller bikt samt nattvardsfirande, "sjukkommunion".  Sockenbud har i Sverige långt in på 1900-talet varit mycket vanliga. I många församlingar besökte prästen i äldre tid i stort sett alla döende med sakramentet. Sockenbudet är inte uteslutande kopplat till en människas döende. Till långtidssjuka kan prästen fara på sockenbud regelbundet, t.ex. varje månad eller varje vecka.En nutida form av sockenbud är det nattvardsfirande som regelbundet kan äga rum på ålderdomshem, vårdboenden osv. och då gemensamt för alla som bor där och som önskar deltaga.

Vid sådana tillfällen används sockentyg, vilket består av små nattvardskärl såsom:

 kalk (nattvardsbägare) 
 patén (tallrik)
 ciborium (behållare för oblater/bröd)
 corporale (duk varpå nattvardsgåvorna dukas upp)
 purificatorium (torkduk för kalken)
 flaska att förvara vinet i.
 ibland en sked för den sjukes kommunion.

Dessa föremål kallas tillsammans sockentyg (termen 'tyg' = redskap) och förvaras i en specialgjord väska. Sockentyget är i församlingen alltid iordninggjort, så att prästen kan fara på plötsliga sockenbud utan onödigt dröjsmål.

Bildgalleri

Litteratur
Stina Fallberg Sundmark, Sjukbesök och dödsberedelse. Sockenbudet i svensk medeltida och reformatorisk tradition. (Bibliotheca Theologiæ Practicæ 84.) Skellefteå: Artos  (2008)

Nattvarden
Leslie M. Shaw

Leslie Mortimer Shaw, född 2 november 1848 i Morristown, Vermont, USA, död 28 mars 1932 i Washington, D.C., var en amerikansk republikansk politiker, advokat och bankman.

Han var guvernör i Iowa 1898-1902 och USA:s finansminister under president Theodore Roosevelt 1902-1907. Shaws utnämning till Roosevelts kabinett var en belöning för att han hade förespråkat guldmyntfoten i 1896 års kampanj och fyra år senare hade varit en anhängare av Theodore Roosevelt.

Shaw köpte tillbaka statsobligationer från affärsbankerna. Han bidrog också med andra åtgärder till att få till stånd en valuta som bättre skulle motsvara marknadens behov. Statsmaktens inblandning i penningmarknaden var på högsta nivå i USA:s historia när Shaw var finansminister.

Efter tiden som finansminister var han verksam som bankman i New York. Han dog i Washington och hans grav finns i Denison, Iowa.

Källor
engelska wikipedias artikel L. M. Shaw, läst 8 februari 2007
info om Leslie M. Shaw på det amerikanska finansdepartementets hemsida

Guvernörer i Iowa
USA:s finansministrar
Födda 1848
Avlidna 1932
Män
Falu WinterGames

Klubbarna Falu IK, IFK Falun och Holmens IF arrangerar tillsammans Falu Winter Games, Sveriges största ungdomsskidtävling i längdåkning, alpin skidåkning, backhoppning och nordisk kombination. Startåret för evenemanget var 2006 och det hålls i mitten av februari i Falun.

Skidsport
Sportevenemang i Sverige
George B. Cortelyou

George Bruce Cortelyou, född 26 juli 1862 i New York, död 23 oktober 1940 i Long Island City, New York, USA, var en amerikansk republikansk politiker.

Cortelyou var 6 september 1901 i Buffalo i egenskap av president William McKinleys sekreterare. När presidenten blev dödligt sårad av mördaren Leon Czolgoszs kulor, yttrade han till sin sekreterare: My wife - be careful, Cortelyou, how you tell her - oh be careful. ("Min fru - akta dig, Cortelyou, hur du berättar för henne - oj akta dig.")

Cortelyou tjänstgjorde i olika befattningar i Theodore Roosevelts kabinett: som handels- och arbetsminister 1903-1904, som generalpostmästare (Postmaster General), det vill säga chef för det federala postverket United States Postal Service, 1905-1907 och som finansminister 1907-1909.

Cortelyou var ordförande för republikanernas federala partistyrelse Republican National Committee 1904-1907 och i den egenskapen arbetade han för Theodore Roosevelts framgångsrika kampanj i 1904 års presidentval.

Födda 1862
Avlidna 1940
USA:s finansministrar
Män
USA:s postministrar
Alumner från Georgetown Law
Daniel Levin

Daniel Levin, född 1973, spelade i de sista upplagorna av bandet De Lyckliga Kompisarna (DLK).
Levin har på senare år skrivit ett antal böcker. En av dem är kritisk mot Bert Karlsson. Han har även varit kontorschef på arkitektkontoret OkiDoki! Arkitekter.

Bibliografi
2004 - Bert Karlsson : oraklet i Skara

Källor

Externa länkar
 

Svenska musiker
Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Födda 1973
Män
Levande personer
Eugène François Vidocq

Eugène François Vidocq, född 25 juli 1775 i Arras, död 11 maj 1857 i Paris, var en fransk äventyrare och mästerförbrytare som blev polisspion och angivare. Han grundade 1812 den franska säkerhetstjänsten La Sûreté. Hans levnadsöde ligger till grund för ett flertal filmer, däribland En skandal i Paris (1946) med George Sanders.

Verk 
 Mémoires de Vidocq, chef de la police de Sûreté, jusqu’en 1827. (1828) (Digitaliserat).
 Stortjuven som blev detektiv : Minnesteckningar av Vidocq, chef för säkerhetspolisen i Paris till år 1827 (Malmö: Union, 1927)

Källor

Externa länkar 

 Böcker av och om Eugène François Vidocq på svenska bibliotek. libris.kb.se

Födda 1775
Avlidna 1857
Franska poliser
Franska brottslingar
Franska författare
Franskspråkiga författare
Män
Personer från Arras
Lista över vägar på Island

Nedan är en lista över vägar på Island efter vägnummer.

 = Stofnvegur - vägar som tillhör det huvudsakliga vägnätet.
 = Tengivegur - vägar som förbinder institutioner och mindre orter, i allmänhet längre än 10 km.
 = Landsvegur - vägar av lägre klass än ovan, plus alla bergsvägar.
 = Héraðsvegur - vägar till gårdar eller lokala anslutningar.

Vägar med ensiffriga nummer

Vägar med tvåsiffriga nummer

Vägar med tresiffriga nummer

Suðurland eystra

Suðurland vestra

Reykjanes och huvudstadsområdet

Västlandet

Västfjordarna

Norðurland vestra

Norðurland eystra

Austurland

Vägar med fyrsiffriga nummer

Fjällvägar

Externa länkar
 Þjóðvegaskrá Vegagerðarinnar
 Upplýsingar um vegflokka

Vägar i Island
Riksvägar
Riksvägar på Island
Configuration management database

CMDB  är en IT-term, och står för Configuration Management DataBase. Termen är en del av ramverket ITIL. Den ansvariga processen heter configuration management. CMDB är oftast en databas där man lagrar information om sin verksamhets olika CI (Configuration Items) och dess komplexa förhållanden som rör infrastrukturen.

Ett exempel på en CI-post i databasen, kan vara en server och dess egenskaper: (Hårdvara, OS, CPU, RAM, IP, etc), var servern står, installerade mjukvaror, licenser, SLA, driftansvariga, relationer till andra CI, etc.

Ute på marknaden finns många färdiga CMDB-mjukvaror, samt tillhörande agenter eller plugin för CI/utrustning, för online-uppdatering i CMDB.

IT
Lyman J. Gage

Lyman Judson Gage, född 28 juni 1836 i De Ruyter, New York, USA, död 26 januari 1927 i San Diego, Kalifornien, var en amerikansk politiker och bankman.

Gage inledde sin karriär i bankvärlden som banktjänsteman i Chicago och med åren avancerade till verkställande direktör för First National Bank of Chicago. Han blev 1892 styrelseordförande för följande års världsutställning i Chicago, World Columbian Exposition. Han bidrog på ett avgörande sätt till den lyckade finansieringen av världsutställningen.

Gage inledde sin politiska karriär som republikan. Han var delegat till republikanernas partimöte 1880 och ordförande för partiets finansutskott.

Han stödde ändå demokraten Grover Cleveland i 1884 års presidentval och uppfattades mera som demokrat på den tiden. Efter att ha blivit invald 1892 för andra gången till USA:s president erbjöd Cleveland Gage utnämningen till USA:s finansminister. Gage tackade nej. När demokraterna i 1896 års presidentval förde sin kampanj för silver och emot guldmyntfoten, återvände Gage till republikanerna och arbetade effektivt för William McKinleys valkampanj.

Gage tjänstgjorde som USA:s finansminister under de republikanska presidenterna McKinley och Theodore Roosevelt 1897-1902. Gage spelade en central roll bakom 1900 års lag om guldmyntfoten, Gold Standard Act, varmed bimetallismen slopades. Han avgick från finansdepartementet för att återvända till bankvärlden. Han var verkställande direktör för United States Trust Company i New York 1902-1906.

Externa länkar 
  

USA:s finansministrar
Födda 1836
Avlidna 1927
Män
Hawaiigås

Hawaiigås (Branta sandvicensis), hawaiiska Nene, är en fågel inom släktgruppen gäss, endemisk för ögruppen Hawaiiöarna och ögruppens nationalfågel.

Taxonomi 
Hawaiigåsen utvecklades ur kanadagäss (Branta canadensis), som med största sannolikhet migrerade till Hawaii för 500 000 år sedan, en kort tid efter att ön Hawaii formades. Dessa kanadagäss är det genetiska ursprunget för både hawaiigåsen såväl som den förhistoriska Nēnē-nui (Branta hylobadistes).

Utbredning och biotop 
Den lever ursprungligen i bergen på ön Hawaii. Den introducerades på Maui, och förrymda individer har etablerat en vild population på Kauai. Den häckar ursprungligen på lavafält, det vill säga på land till skillnad från merparten av arterna inom familjen änder.

Utseende 
Den har svart huvud, sandfärgade kinder och dess ljust gråbeige hals är djupt fårad av svarta streck. Näbben och benen är gråsvarta. Könen är lika men honan är något mindre. Ryggen, kroppssidorna och vingovansidorna är grå med kraftiga tvärgående mörkare streck. Undergumpen är vit och stjärten svart.

Simhuden mellan de starka tårna är tillbakaväxt vilket är en anpassning till dess liv på land.

Status 
Hawaiigåsen är idag världens mest ovanliga gås. Historiskt var den mycket vanlig på Hawaii men på grund av habitatförstöring och introducerade predatorer som manguster, grisar och katter minskade populationen kraftigt och 1952 fanns det bara 30 individer kvar. Det har dock visat sig att den förökar sig bra i fångenskap och dessa har senare återplacerats i det vilda. 2018 uppskattades beståndet bestå av 3 253 individer, varav 1 104 på huvudön Hawaii, 627 på Maui, 37 på Molokai, 1 482 på Kaua‘i och två på Oahu. Sedan 2021 anses den inte längre vara hotad av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Referenser

Noter

Källor 
 Delar av artikeln är översatt från engelska Wikipedias artikel Hawaiian Goose
 Lars Larsson, Birds of the World, 2001, CD-rom

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i oceaniska regionen
Gäss
Endemiska fågelarter i Hawaiiöarna
Nkulunkulu Mnikati wetibusiso temaSwati

Nkulunkulu Mnikati wetibusiso temaSwati, Oh God, Bestower of the Blessings of the Swazi är Swazilands nationalsång. Musiken som är en blandning av västerländsk musik och swazi-musik infördes efter självständigheten 1968.

Text 
Engelsk version
O Lord our God, bestower of the blessings of the Swazi ;
We give Thee thanks for all our good fortune ;
We offer thanks and praise for our king ;
And for our fair land, its hills and rivers ;

The Blessings be on all rulers of our country ;
Might and power are Thine alone ;
We pray Thee to grant us wisdom without deceit or malice.
Establish and fortify us, Lord Eternal.

Siswativersion
Nkulunkulu Mnikati wetibusiso temaSwati,
Siyatibonga tonkhe tinhlanhla,
Sibonga iNgwenyama yetfu,
Live netintsaba nemifula.

Busisa tiphatsi mandla taka Ngwane
Nguwe wedvwa Somandla wetfu ;
Sinike kuhlanipha lokungenabucili
Simise usicinise, Simakadze.

Källor 

Kultur i Swaziland
Nationalsånger i Afrika
Feldkirch, Österrike

Feldkirch är en stadskommun i det västligaste förbundslandet i Österrike, Vorarlberg, vid gränsen till Schweiz och Liechtenstein. Feldkirch är den näst största staden i förbundslandet med cirka 33 400 invånare (2018). Staden är distriktet Feldkirchs huvudort.

Ishockeyklubben EHC Feldkirch 2000 är baserad i denna stad.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Vorarlberg
Kommuner i Vorarlberg
Gränsorter i Europa
Robert Todd Lincoln

Robert Todd Lincoln, född 1 augusti 1843 i Springfield, Illinois, död 26 juli 1926 i Manchester, Vermont. Var en amerikansk affärsman, advokat och politiker. Han var son till Abraham Lincoln.

Liv 
1865 föll Robert ner mellan två vagnar på järnvägsstationen i Jersey City. Hans liv räddades av skådespelaren Edwin Booth vars bror John Wilkes Booth bara några veckor senare mördade Roberts far Abraham Lincoln.

Robert Todd Lincoln brukar också uppmärksammas för att ha varit "närvarande vid eller nära" inte mindre än tre mord på amerikanska presidenter. Troligast kommer legenden från början från en missuppfattning att han själv skulle ha varit närvarande i teaterlogen vid mordet på hans far, men så var inte fallet. Han var medbjuden till teaterföreställningen då fadern sköts, men tackade nej och stannade hemma i Vita Huset. Han informerades om dådet strax före midnatt.

Som president James A. Garfields krigsminister var han den 2 juli 1881 tillsammans med denne på väg till ett tal presidenten skulle hålla, då Garfield sköts ner på the Sixth Street Train Station in Washington, D.C. av Charles J. Guiteau. Lincoln var ögonvittne till dådet.

Den 6 september 1901 var Lincoln på president William McKinleys inbjudan närvarande på den Pan-Amerikanska utställningen i Buffalo, New York när presidenten sköts ihjäl av Leon Czolgosz, men han såg inte dådet.

Givetvis kunde vilken annan person som helst med liknande nära umgänge med presidenter och såpass aktivt engagemang i den federala administrationen under den aktuella perioden haft likartad sannolikhet att vara "vid eller nära" dessa tre mord.

USA:s krigsministrar
Personer från Springfield, Illinois
Födda 1843
Avlidna 1926
Män
Rutger Friberg

Rutger Sixten Edvard Friberg, född 23 juli 1945, död 30 januari 2020 i Älvsborgs distrikt, Göteborg, var en svensk skribent och expert på modelljärnvägar.

Friberg medverkade i tidskriften Allt om Hobby och skrev böcker med anvisningar för att bygga elektroniska tillbehör till modelljärnvägar. Han deltog även vid större arrangemang som Hobbymässan i Frescatihallen i Stockholm 2002 och höstlovsverksamhet vid Tekniska Museet i Stockholm 2006.

Bibliografi

Allt om modelltåg 
Redaktörer: Christer Engström, Rutger Friberg och Lars Olov Karlsson
 2002 - 
 2003 - 
 2004 - 
 2005 - 
 2006 - 
 2007 - 
 2008 - 
 2009 - 
 2010 - 
 2011 -

Elektronik för modelljärnvägen 
Författare: Rutger Friberg
 1986 - 
 1988 - 
 1989 - 
 1994 - 
 1995 - 
 2000 -

Model railroad electronics 
Författare: Rutger Friberg, Joel Ernest
 1994 - 
 1995 - 
 1996 - 
 1997 - 
 1997 - 
 2000 -

Källor 

Svenska fackboksförfattare
Födda 1945
Avlidna 2020
Män
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska författare under 1900-talet
Svenska författare under 2000-talet
Theofilos III av Jerusalem

Theofilos III av Jerusalem, född som (grekiska: Ηλίας Γιαννόπουλος, Ilias Giannopoulos) 1952 i Messenien, är patriark av Grekisk-ortodoxa kyrkan i Jerusalem, den 141:a i ordningen.

Ilias Giannopoulos föddes i Grekland, men begav sig 1964 till Jerusalem och tjänade som ärkediakon under dåvarande patriark Benedictus I av Jerusalem. Han studerade teologi vid universitetet i Aten, har en masterexamen från London, och studier från hebreiska universitetet i Tel Aviv. 1991-1996 var han präst i Galileen, och grundade då ett sällskap, Nour al Masih (Kristi ljus), i syfte att sprida den ortodoxa kristendomens tro i området. 1996 blev han den förste kristne företrädare på många hundra år att komma in i Qatar, där många ortodoxt kristna palestinier lever. 2000-2003 var han kyrkans envoyé i Moskvas patriarkat. I februari 2005 konsekrerades han till biskop av patriarken Ireneus av Jerusalem, och tjänade som ärkebiskop i Tabor. I augusti samma år valdes han till den avsatte Irenaeus efterträdare som patriark, och installerades 22 november samma år.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1952
Ortodoxa patriarker
Män
Levande personer
Regina (olika betydelser)

Regina eller Regína kan syfta på:

 Regina – latinsk titel för drottning (motsvarande titel för kungar är rex)
 Regina – kvinnonamn
 Regina (artist) – slovensk sångerska
 Regina (djur) – släkte av ormar
 Regina (finländsk musikgrupp) – finländskt synthpopband 2004–2017
 Regina (helgon) –  fransk jungfru och martyr
 Regina (musikgrupp) – bosnisk musikgrupp
 Regina (opera) – tysk opera i tre akter med musik och libretto av Albert Lortzing
 Bombardier Regina – typ av eldrivet motorvagnståg
 Regína – isländsk familjefilm och musikal från 2001

Geografi

Antarktis 

 Mount Regina,

Chile 

 Regina (gruva i Chile), Región de Tarapacá, Provincia de Iquique,

Franska Guyana 

 Régina (kommun i Franska Guyana), Guyane,

Italien 

 Regina (ort i Italien), Kalabrien, Provincia di Cosenza,

Kanada 

 Regina, Saskatchewan, provinshuvudstad, 
 Regina International Airport, flygplats,

Norge 

 Regina (kulle), Østfold fylke, Våler,

Ryssland 

 Regina (vattendrag), Magadan oblast,

USA 

 Regina (ort i USA), New Mexico, Sandoval County,
Maria von Rosen

Maria Elsa Ulrika von Rosen, född 19 april 1959 i Stockholm, är ett svenskt vårdbiträde och författare. 

Maria von Rosen är född i äktenskapet mellan greve Jan-Carl von Rosen och Ingrid von Rosen, född Karlebo. Vid 22 års ålder fick hon reda på att hennes biologiske far var Ingmar Bergman. Därmed är hon halvsyster till Lena, Eva, Jan, Mats, Anna, Ingmar jr och Daniel Bergman samt Linn Ullmann. På moderns sida är hon halvsyster till Anna von Rosen.

Maria von Rosen är medförfattare till boken Tre dagböcker (2004), där hennes mors sista tid i livet beskrivs i dagboksanteckningar av hennes mor, fadern och henne själv.

Filmografi
 Manus
 (TV-film)
 (TV-film)

Referenser

Externa länkar
Maria von Rosen på Libris

Svenska författare under 1900-talet
Undersköterskor
Maria
Författare från Stockholm
Kvinnor
Födda 1959
Levande personer
Olof Glas

Olof Glas, född den 14 november 1812 i Umeå, död den 5 mars 1880 i Uppsala, var en svensk läkare och professor.

Biografi

Olof Glas var son till handlande Lars Glas i Umeå och Magdalena Wall, samt äldre bror till Lars Petter Glas som grundade Sandviks ångsåg i Sandvik, Umeå.

Glas blev 1831 student vid Uppsala universitet, där han ägnade sig åt medicinska studier och blev Israel Hwassers lärjunge; han beundrade dennes idealism men skulle ta avstånd från hans naturfilosofi. År 1837 blev Glas medicine doktor på avhandlingen Om periodisk neuralgi i hjertat. Efter avlagd kirurgie magisterexamen 1838 utnämndes han 1839 till adjunkt i teoretisk och praktisk medicin vid Uppsala universitet, 1848 till e.o. professor i praktisk medicin och 1851 till professor i kirurgi och obstetrik, men förflyttades 1856 till den efter Israel Hwasser lediga professuren i teoretisk och praktisk medicin, vilken han upprätthöll till slutet av 1877. Åren 1852–67 var han intendent för Sätra brunn, vilken fick avsevärt förbättrat anseende under hans ledning. I Uppsala verkade han som praktiserande läkare, och hans praktik ansågs för den största som funnits i Uppsala. Han var 1854–67 prefekt vid det gamla och 1867–77 överläkare vid det nya Akademiska sjukhuset i Uppsala.

Glas blev 1842 ledamot av Svenska Läkaresällskapet, 1847 av Vetenskapssocieteten i Uppsala, i vilken han även blev sekreterare, 1860 av Vetenskapsakademien samt 1878 av Vetenskaps- och vitterhetssamhället i Göteborg och av Fysiografiska sällskapet i Lund.

Glas författade vidare bl.a. avhandlingen De tuberculosi pulmonum (1839), Några ord i den medicinska frågan etc. (1863), åtskilliga uppsatser i Uppsala läkarförenings förhandlingar samt Essai sur la société royale des sciences d'Upsal et ses rapports avec l'université d'Upsal (1877; i den av Vetenskapssocieteten med anledning av Uppsala universitets jubelfest utgivna delen av dess handlingar).

Olof Glas var gift med Gustafva Charlotta Winblad von Walter, och svärfar till Olof Hammarsten. Olof Glas ligger begravd på Uppsala gamla kyrkogård. Han inrättade en stipendiefond vid Uppsala universitet som bär hans namn.

Priser och utmärkelser
  Kommendör av Vasaorden av första klassen, KVO1kl 
  Riddare av Nordstjärneorden, RNO

Källor

Noter

Externa länkar
 
 Bilder på Uppsala universitetsbibliotek

Svenska läkare inom obstetrik och gynekologi
Svenska professorer i internmedicin
Svenska professorer i kirurgi
Svenska professorer i obstetrik
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1812
Avlidna 1880
Alumner från Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Ugglan
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Personer från Umeå socken
Kommendörer av första klass av Vasaorden
Riddare av Nordstjärneorden
Intendenter vid Sätra hälsobrunn