kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Baudin

Baudin är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Alphonse Baudin
 Charles Baudin
 Nicolas Baudin
 Pierre Baudin
 Tobias Baudin

Franska efternamn
Spelartrupper under världsmästerskapet i handboll för herrar 2011

Den här artikeln innehåller alla trupper till Världsmästerskapet i handboll för herrar 2011 som spelas i Sverige mellan 13 och 30 januari 2011.

Grupp A

Förbundskapten:  Bader Mirza

Förbundskapten:  Gamal Shams

Förbundskapten:  Claude Onesta

Förbundskapten:  Heiner Brand

Förbundskapten:  Valero Rivera

Förbundskapten:  Alain Portes

Grupp B

Förbundskapten:  Magnus Andersson

Förbundskapten:  Jordi Ribera

Förbundskapten:  Lajos Mocsai

Förbundskapten:  Guðmundur Guðmundsson

Förbundskapten:  Kiyoharu Sakamaki

Förbundskapten:  Robert Hedin

Grupp C

Förbundskapten:  Salah Bouchekriou

Förbundskapten:  Taip Ramadani

Förbundskapten:  Slavko Goluža

Förbundskapten:  Ulrik Wilbek

Förbundskapten:  Vasile Stîngă

Förbundskapten:  Veselin Vuković

Grupp D

Förbundskapten:  Eduardo Gallardo

Förbundskapten:  Fernando Luis Capurro

Förbundskapten:  Cho Young-Shin

Förbundskapten:  Bogdan Wenta

Förbundskapten:  Zoltán Heister

Förbundskaptener:  Staffan Olsson och Ola Lindgren

Externa länkar 
 Officiell webbsida på International Handball Federations webbplats 
 Officiell webbplats 

2011
Riese (olika betydelser)

Riese kan syfta på:

 Projekt Riese – ett ofullbordat tunnelsystem i Ugglebergen i Nedre Schlesien, uppfört 1943-1945 under Nazityskland.
 Riese Pio X, en kommun i Veneto-regionen, Italien

Personer 
 Alexander Riese (1840–1924), en tysk klassisk filolog och antikhistoriker
 Biörn Riese (1953–), en svensk advokat
 Friedrich Wilhelm Riese (1805–1879), en tysk librettist
Alexander Riese

Alexander Riese, född den 2 juni 1840 i Frankfurt am Main, död där den 8 oktober 1924, var en tysk klassisk filolog och antikhistoriker.

Riese fick sin grundläggande utbildning i hemstaden och studerade därefter vid universiteten i Erlangen, Bonn och Berlin. Vid sidan av hans editioner av Varro's Satiræ Menippeae (1865), av Anthologia Latina (1869-70; 2:a upplagan 1894), av Ovidius (1871-77), av Historia Apollonii Regis Tyri (1871, 2:a upplagan 1893), av Catullus (1884, med kommentar) och av Phaedrus (1885), publicerade han en suggestiv essay, Idealisierung der Naturvölker des Nordens in den griechischen und römischen Litteraturen (1875), och två monografier om tidig tysk historia, Das Rheinland in der Römerzeit (1889) och Das Rheinische Germanien in der antiken Litteratur (1892).

Referenser

Tyska filologer
Klassiska filologer
Tyska historiker
Antikhistoriker
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Frankfurt am Main
Födda 1840
Avlidna 1924
Män
Pope Records

Pope Records är ett svenskt skivbolag bildat år 2006.

Historik
Svensk skivbolag grundat 2006 av Mikael "Misan" Wadström och Claes Uggla med distribution av Playground Music.

Samtidigt drev Wadström och Uggla även Juju Records tillsammans med Timbuktu, Måns Asplund, Attila Galaczi och Mårten "Moe" Sakwanda. 

År 2007 och 2008 ingick Pope Records licensavtal för album med Wu-Tang Clan, RZA och EPMD i Skandinavien. 

April 2009 ingick Pope Records ett distributionsavtal med Universal Music Group.

Pope Records logotyper är skapade av Daniel Adams-Ray.

Artister

Afasi & Filthy
Capetown
Dada Life
Damn!
Den svenska björnstammen
Helt off
Jacco
John Dahlbäck
Ken Ring
Maskinen
Mofeta & Jerre

Näääk
Petter
Promoe
Rebecca & Fiona
Snook
Staygold
Style of Eye
Super Viral Brothers
Teron Beal
Tom Boxer

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Album och singlar utgivna av Pope Records
Officiell blogg

Svenska skivbolag och skivmärken
Monika Ekström

Monika Ekström, född 1961, är en svensk politiker som representerar Miljöpartiet i Region Skåne. Sedan 2010 är hon ett av tio regionråd inom den styrande majoriteten. Bland hennes politiska uppdrag finns ordförandeposten i regionens fastighets- och servicenämnd, och ansvarar för regionens interna miljöarbete. Hon är ledamot av regionfullmäktige och ersättare i regionstyrelsen.

Monika Ekström, som är fil kand i sociologi, har bland annat arbetat som laboratorieassistent inom sjukvården i Skåne, som projektledare inom äldreomsorgen och som samhällsvägledare i Lunds kommun.

Referenser 

Kvinnor
Levande personer
Födda 1961
Svenska landstingsråd
Svenska miljöpartister
Regionråd i Region Skåne
Traugott von Jagow

Traugott Achatz von Jagow, född 18 maj 1865 i Perleberg, provinsen Brandenburg, död 15 juni 1941 i Berlin, var en tysk ämbetsman och politiker.

Jagow var 1908–16 polispresident i Berlin och gjorde sig vid de socialdemokratiska rösträttsdemonstrationerna 1910 bekant för sina i stenstil avfattade varningsproklamationer. Han var 1916-18 regeringspresident i Breslau, tvingades avgå i samband med novemberrevolutionen samma år, framträdde därefter som ultrakonservativ politiker, var en av de ledande i Kappkuppen 1920 och fungerade därvid som Wolfgang Kapps inrikesminister. För sitt deltagande i Kapps företag dömdes han i december 1920 till fem års fästningsstraff.

Källor

Noter

Tyska politiker
Tyska ämbetsmän
Födda 1865
Avlidna 1941
Män
Ugglan
Personer från Perleberg
Berlins polispresidenter
Alexander Löfström

Alexander Robert Löfström, vanligtvis kallad Alex, är en fiktiv rollfigur från den svenska dramakomediserien Solsidan. Han är en av seriens centrala personer. Alex spelas av Felix Herngren och gjorde sin första medverkan i seriens pilotavsnitt, "Inflytten", som sändes på TV4 den 29 januari 2010. Alex är gift med Anna Svensson, som spelas av Mia Skäringer och tillsammans har de dottern Wilma och sonen Love.

Seriens upptakt är att paret flyttar från Stockholm till Alex barndomshem i villaområdet Solsidan i Saltsjöbaden. Genom den första säsongen var Anna gravid med deras första barn. I första säsongsfinalen, "Förlossning", föddes dottern Wilma. Alex har yrkesmässigt gått i sin bortgågne fars fotspår och jobbar som tandläkare och har en egen klinik. I andra säsongsfinalen gifte han sig med Anna.

Biografi
Alex beskrivs som konflikträdd, nojig och bryr sig väldigt mycket om vad andra tycker om honom. I den första säsongens andra avsnitt hade Annas och Ola Rapaces film Mannen som älskar för mycket premiär. Filmen innehåller en sexscen som spelades in sex månader innan, Alex blir helt övertygad att det är Ola Rapace som är pappa och att Anna är otrogen. I Saltis bor Ove Sundberg, Alex barndomskamrat. Han är Solsidans snålaste och tråkigaste människa och är den människa som går allra mest på Alex nerver. I avsnittet "Alex hatar Ove" från den första säsongen brister det för Alex och han förolämpar Ove på en hel rad sätt och säger att han aldrig vill träffa honom mer för att han är jobbig och snål, något som kommer att stå honom dyrt då man av olika anledningar behöver vara någorlunda överens med Ove för att klara sig i Saltis.

I säsongspremiären av den andra säsongen friar Alex till Anna och genom säsongen planerade de sitt bröllop. Alex och Anna måste även flytta in hos Alex mamma, som han har ett väldigt komplext förhållande till. Mia Skäringer säger i en intervju med Göteborgs-Posten att Alex relation med sin mamma är bland det roligaste i serien. "han klarar inte av att markera inför sin mamma att hon inte kan hänga över honom och Anna som en våt heltäckningsmatta hela tiden. Det är väldigt roligt med en människa som inte kan säga nej." Han får även veta att hon har träffat en ny man, Tord Malmberg (spelad av Örjan Ramberg), grannen från helvetet. Alex måste nu hantera detta på något sätt.

Skapande

Enligt Herngren är Alex den normalaste personen i Solsidan. Han är den klassiske svenske mannen. Han vill ta ansvar, men tycker att det är jobbigt att fatta egna beslut. Herngren spelar själv rollen som Alex och säger att Solsidan är som en fristående fortsättning på långfilmerna Vuxna människor och Varannan vecka. Enligt Herngren så överensstämmer hans och Alex personligheter till 70%, de har båda svårt att säga "nej" och är konflikträdda.

Referenser

Rollfigurer i TV-serier
Personer i Solsidan
Fiktiva figurer introducerade 2010
Bruce Cutler

Bruce Cutler, född 29 april 1948, är en amerikansk försvarsadvokat, känd för att ha försvarat personer inom organiserad brottslighet och som reality-showadvokat. Han är även känd för att ha gjort framträdanden som skådespelare.

Mest känd är Cutler för att ha försvarat maffiabossen John Gotti 1992. Gotti dömdes till livstids fängelsestraff efter att Cutler blivit bortkopplad från fallet, då han ansågs ha ett för nära och oetiskt samröre med sin klient. Själv hävdar Cutler att åklagare och domstol såg honom som alltför framgångsrik. Gotti avled i fängelset den 10 juni 2002 efter en tids cancersjukdom.

Cutler har medverkat i Robert De Niro och Ed Burns film 15 minutes där han spelar sig själv. Han har också, tillsammans med Ed Hayes, diskuterat brottmål på domstolens TV-kanal, och har en egen TV-show (Jury Duty) på nätet.

Cutlers självbiografi kom ut 2003.

Referenser

Amerikanska advokater
Födda 1948
Män
Levande personer
Snatterpinnar

Snatterpinnar eller bones är ett enkelt slagverksinstrument som används mycket inom irländsk folkmusik och amerikansk folkmusik och även i stora delar av övriga Europa. Instrumentet består av två drygt decimeterlånga och 2–3 centimeter breda plattor av trä, ben eller horn som man håller mellan fingrarna i en hand och klapprar med, ungefär som när man spelar på skedar eller kastanjetter. Ofta används en uppsättning snatterpinnar som hålls i ena handen, men det förekommer även att man spelar en uppsättning snatterpinnar i varje hand, vilket gör att man kan åstadkomma mer avancerade rytmer. Snatterpinnarna är ibland i viss mån utskurna vid fingrarna för att kunna få bra fäste och annan ton. 

Snatterpinnar är generellt sett gjorda av antingen trä eller ben. De trämaterial som är vanligast och har bäst klang är hårda träslag såsom hickory. Det engelska namnet bones kommer från benmaterialet.

Källor 

 Sjöstedt, Torgny (1976). Snatterpinnar: En liten uppsats om ett litet musikinstrument.
Slagverk
Marion Keisker

Marion Keisker, född 23 september 1917 i Memphis i Tennessee, död 29 december 1989, var sekreterare i den berömda inspelningsstudion Sun Records.

Det var hon som tog emot Elvis Presley när denne skulle spela in sin allra första skiva, My Happiness, 1953. Den gången rörde det sig om en privatinspelad skiva som bara trycktes upp i ett exemplar som Elvis tog med sig hem samma dag. Keisker tyckte dock att Elvis hade något utöver det vanliga i både sin röst och sin personlighet och dristade sig till att på eget bevåg spela in Elvis inspelning. Hon tog även dennes adress och telefonnummer, något som hon vanligtvis aldrig gjorde.

Efteråt tipsade Keisker inspelningschefen Sam Phillips om Presley. Det tog dock runt ett år och flera påstötningar från Keisker innan Phillips visade något större intresse. Det är därför ingen överdrift att säga att den som egentligen upptäckte Elvis Presley inte var någon annan än just Marion Keisker, en uppfattning som även delades av Elvis själv.

Sun Records
Födda 1917
Avlidna 1989
Kvinnor
Georg Bruns

Karl Eduard Georg Bruns, född den 24 februari 1816 i Helmstedt, död den 10 december 1880 i Berlin, var en tysk rättslärd. Han var sonson till Paul Jakob Bruns och far till Ivo Bruns.

Bruns, som från 1849 var professor vid olika universitet, senast (från 1861) i Berlin, författade det utmärkta verket Das Recht des Besitzes im Mittelalter und in der Gegenwart (1848), ett värdigt motstycke till Savignys arbete i ämnet, samt Fontes juris romani antiqui (1860; 6:e upplagan 1893), Das Wesen der bona fides bei der Ersitzung (1872) med mera. Tillsammans med Rudorff, Roth, Merkel och Böhlau grundade Bruns 1861 Zeitschrift für Rechtsgeschichte. Hans Kleinere Schriften utgavs i 2 band 1882.

Källor 
 

Tyska professorer i juridik
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Jurister under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Helmstedt
Födda 1816
Avlidna 1880
Män
Ugglan
Carl Fredrik Ungberg

Carl Fredrik Ungberg, född 8 maj 1801 i Medevi, död i augusti 1877 i Paris, var en svensk underståthållare.

Bana
Ungberg blev extraordinarie kanslist i statskontoret 22 juni 1821, extraordinarie kanslist i justitierevisionisexpeditionen 15 december samma år och auskultant i Svea hovrätt 20 december samma år. Han blev tillförordnad notarie i statskontoret i sex månader 16 januari 1823 och extraordinarie notarie i Svea hovrätt 23 april, även detta 1823, den 3 mars 1824 blev han vice notarie. Han blev extraordinarie fiskal 13 december 1824 och fiskal 1 maj 1828, tillförordnad vice advokatfiskal 18 december samma år. Han blev adjungerad ledamot av hovrätten 24 september 1831 och vice advokatfiskal 23 mars 1832, assessor 26 maj samma år. Han antogs till sekreterare av den dåvarande riksrätten 17 december 1834. 
Han blev tillförordnad underståthållare i Stockholm 27 juli 1839 och var det fram till årets slut. Han blev ordenskanslist 23 maj 1840 och hovrättsråd i Svea hovrätt 23 december samma år.

Verksamhet
I nåder förordnades han att i egenskap av särskild departementschef i kungl. generaltullstyrelsen handlägga det till särskild generaltullstyrelse hänvisade Finnerska balansmålet 1 september 1837.

Ungberg utnämndes till arbetande ledamot i den av rikets ständer begärda lagberedningen 28 augusti 1841, men blev efter ansökan befriad från detta uppdrag. Den 25 juni 1842 blev på nytt utnämnd till tillförordnad underståthållare på tre månader med början 1 juli.

Hedersbetygelser
Ungberg tillerkändes advokatfiskals namn, heder och värdighet 4 december 1830.

Familj
Carl Fredrik Ungberg var son till apotekaren i Vadstena, bataljonsläkaren C.G. Ungberg och Sara Margaretha Röhman.

Han gifte sig 1830 med Charlotta Elisabeth Krey, dotter till hovmedikus doktor Fredrik Georg Krey och Carolina Charlotta Olin.

Källor

Män
Födda 1801
Avlidna 1877
Underståthållare
Personer från Västra Ny socken
Tillvaroturism

Tillvaroturism är det svenska reggaebandet Stures Dansorkesters andra musikalbum som släpptes i januari 2011 av skivbolaget SwingKids.

Danshumör är en cover på Delroy Wilsons Dancing Mood. Den svenska texten är skriven av Carl-Martin Vikingsson.

Låtlista
"Tålamod"
"Större"
"Hur kan det komma sig?"
"Lösa sig"
"Danshumör"
"Låg nu"
"Bryt ihop"
"Morsan sa"
"Kämpar på"
"Stanna"
"Ta vara på det"
"Tillvaroturist"

Medverkande musiker i urval
 Sture (Carl-Martin Vikingsson) - Sång och gitarr
 Johan Kammargården, Tom Poikela -  Klaviatur
 Simon Vikokel - Gitarr
 Ove Dahlqvist, Joel Brännlund, Anders Kappelin - Bas
 Kenneth Björklund - Trummor
 Andil Dahl - Altsax

Externa länkar
 Stures Dansorkesters officiella webbplats
 Skivbolaget SwingKids officiella webbplats

Musikalbum 2011
Skånsk reggae
Soest, Tyskland

Soest (uttal: [ˈzoːst]) är en stad i Nordrhein-Westfalen i Tyskland, cirka 45 kilometer öster om Dortmund. Soest har cirka  invånare varav cirka 30.000 bor i stadskärnan.

Soest är centrum för ett rikt jordbruksdistrikt, och här produceras socker och lantbruksmaskiner. I staden finns många vackra medeltida byggnader. Från 1100-talet härstammar den romanska domkyrkan S:t Patrokli, och här finns även den gotiska Wiesenkirche, som grundades 1314. Många av de medeltida byggnaderna skadades vid bombningar under andra världskriget, men har sedan dess reparerats.

Historia 
Soest är en mycket gammal hansestad, omnämnd första gången år 836, och var en av de rikaste hansestäderna under medeltiden. Staden ägde den äldsta stadsrätten av alla tyska städer, die Soester schraa, latin Jus susatense, som tjänade som mönster för bland andra Hamburg och Lübeck. Efter att ha varit huvudort i det sachsiska landet Engern erövrades staden 1180 av ärkebiskopen av Köln, men ställde sig 1444 under skydd av hertig Adolf av Kleve och Mark. Detta framkallade en häftig strid, den så kallade Soest-fejden, under vilken staden år 1447 motstod en belägring av 60 000 man och som år 1449 ledde till att staden förenades som län med Kleve. 1649 kom staden att tillfalla Brandenburg.

Konstnärer från Soest 
 Otto Modersohn (1865–1943), en av grundarna till konstnärskolonin i Worpswede  
 Wilhelm Morgner (1891–1917), tidigt förknippad med såväl figurativ som abstrakt expressionism

Källor

Noter

Kommuner och städer i Kreis Soest
Hansan
Keller

Keller är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Adelbert von Keller
 Adolf Keller
 Albert von Keller
 Andreas Keller

 Carsten Keller
 Catherine Keller
 Christian Keller
 Clayton Keller

 Émile Keller
 Erhard Keller
 Erwin Keller
 Evelyn Fox Keller

 Fabienne Keller

 Fjodor Keller
 Florian Keller
 Friedrich Gottlob Keller
 Friedrich Ludwig Keller

 Gerta Keller
 Gottfried Keller, schweizisk författare
 Greta Keller

 Helen Keller, amerikansk dövblind författare
 Hermine Keller
 Hiram Keller

 Irma Schultz

 Jack Keller
 Joel Keller
 Johan Keller
 Johan Keller (författare) (1866–1930), dansk författare
 Johann Balthasar Keller
 Johann Jakob Keller
 John Keller
 Joseph von Keller

 Kasey Keller

 Ludwig Keller

 Martin Keller
 Mary Kenneth Keller

 Natascha Keller
 Nino Keller

 Paul Keller
 Rachel Keller
 Ric Keller
 Robin Keller

 Ska Keller
 Sophie Keller

 Theodor Keller
 Tore Keller, svensk fotbollsspelare

 Åsa Keller

Efternamn
Gustav Adolf Fricke

Gustav Adolf Fricke, född den 22 augusti 1822 i Leipzig, död där den 30 mars 1908, var en tysk teolog.
 
Fricke, som blev professor i Kiel 1851 och i nytestamentlig exeges i Leipzig 1867, 1890 domherre i högstiftet Meissen, var ordförande i Gustav Adolfs-föreningens centralstyrelse i Leipzig och inlade stora förtjänster om föreningen. Han var dess ombud vid den till minne av Gustav II Adolfs födelse firade 300-årsfesten i Stockholm den 9 december 1894 och predikade då där i Tyska kyrkan. 

Fricke utgav bland annat Lehrbuch der Kirchengeschichte (1850, över de åtta första århundradena), Metaphysik und Dogmatik (1882), Aus der Feldzug 1866 (brev och predikningar, 1891), Ist Gott persönlich? (1896) och predikosamlingen Gottesgrüsse (2 band, 1883-86).

Källor 

 

Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid Kiels universitet
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Leipzig
Födda 1822
Avlidna 1908
Män
Ugglan
Frans Joachim Ehrenstrahl

Frans Joachim Ehrenstrahl (före adlandet Gerdes), född 25 juli 1670 i Stockholm, död 9 oktober 1735 var en svensk riksdagsman och landshövding. Han var son till Johann Gerdes, styvson till David Klöcker Ehrenstrahl.

Frans Joachim Ehrenstrahl var son till oberpastorn vid Tyska församlingen i Stockholm Johannes Gerdes. Fadern avled då han bara var tre år och 1681 gifte modern Emerentia Baumann om sig med hovmålaren David Klöcker Ehrenstrahl. Frans Joachim studerade då redan sedan 1680 vid Uppsala universitet, men han kom att stå sin styvfar nära och kort före dennes död fick han tillstånd att upptas i dennes adliga ätt. Då hade han 1694 blivit kanslist i utrikesexpeditionen och 1696 registrator i livländska expeditionen. Frans Joachim Ehrenstrahl blev därefter referendariesekreterare vid tyska expeditionen 1699, sekreterare där 1710, kansliråd 1713 och statssekreteerare i Krigsexpeditionen 1714. Han avsattes för ämbetsförseelse 1717. Ehrenstrahl var ledamot av riksdagen för ridderskapet och adeln vid riksdagarna 1719-1720, 1726-1727 och 1731 och därunder ledamot av sekreta utskottet 1720 och 1726. Han upphöjdes 1731 till friherrligt stånd.

Ehrenstral blev landshövding i Stockholms län 14 augusti 1727 och, efter byte, i Skaraborgs län 6 augusti 1733.

Källor

Män
Födda 1670
Avlidna 1735
Personer under frihetstiden
Landshövdingar i Stockholms län
Landshövdingar i Skaraborgs län
Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Politiker från Stockholm
Ämbetsmän från Stockholm
Göschen

Göschen är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Georg Joachim Göschen (1752–1828), tysk förläggare
 Johann Friedrich Ludwig Göschen (1778–1837), tysk rättslärd, författare och översättare
 Oskar Göschen (1824–1900), tysk heraldiker
 Otto Göschen (1808–1865), tysk rättsvetenskapsman

Se även 
 Goschen
 G.J. Göschen’sche Verlagsbuchhandlung
 Sammlung Göschen
 Villa Göschen
Otto Magnus Wolffelt

Otto Magnus Wolffelt, född i maj 1663, död 4 januari 1743, var en svensk landshövding.

Bana
Wolffelt blev förare vid Tavastehus regemente 12 september 1678 och sergeant 7 augusti 1680, fältväbel i april 1681 och fänrik 17 augusti 1683, löjtnant 2 december 1689 och kapten vid De la Gardies regemente 24 februari 1700, major 3 april 1702, överstelöjtnant och kommendant på Ösel 20 juli 1710, interimsöverstelöjtnant vid Älvsborgs regemente 4 juli 1716, överstelöjtnant vid Upplands regemente 16 juli samma år och överste i armén 1718. 
Han blev chef för Upplands regemente 1730.

Den 13 september 1737 blev han landshövding i Stockholms län.

Familj
Otto Magnus Wolffelt var son till kaptenen Henrik Didriksson Wolffelt och Gertrud Koskull.

Han gifte sig första gången med Helena Nassakin, dotter till kaptenen Fromhold Reinhold Nassakin och Christina Svärdfelt, andra gången med Elisabeth Adlerhjelm, dotter till assessorn i Svea hovrätt Johan Adlerhjelm och Brita Klerk, tredje gången med Helena Klerk, dotter till kungl. rådet friherre Hans Klerk och dess senare fru Anna Bure.

Källor

Män
Födda 1663
Avlidna 1743
Landshövdingar i Stockholms län
Personer under stormaktstiden
Bergkvara kapell

Bergkvara kapell är ett kapell som tillhör Söderåkra församling i Växjö stift. Kyrkan ligger i Bergkvara mellan E22:an och Östersjökusten.

Kapellet
Kapellet uppfördes 1958 efter ritningar av arkitekt Sigge Ullén. 30 augusti 1959 invigdes kapellet av biskop Elis Malmeström.

Kapellet har höga murar och påminner något om medeltida försvarskyrkor. Av kapellets två våningar är övre våningen kyrkorum, medan undre våningen är församlingshem.

Inventarier
 Altaruppsatsen är utförd av Sven-Bertil Svensson i Mörbylånga och består av sex ikonmålningar.
 Ett votivskepp är tillverkat av Viktor Karlsson i Kärrabo. Votivskeppet är en modell av Bergkvaraskeppet Argus.
 Dopfunt
 Predikstol
 Ambo
 Processionskors
 Vävnad på norra väggen med motiv av kyrkan som ett skepp.
 Öppen bänkinredning

Orgel
 Orgeln med elva stämmor är tillverkad av Magnussons orgelbyggeri och invigd 1960. Den är mekanisk.

Bildgalleri

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader i Torsås kommun
Kyrkobyggnader invigda 1959
Kapell i Sverige
1959 i Sverige
Richard von Friesen

Richard von Friesen, född 9 augusti 1808 i Thürmsdorf, död 25 februari 1884 i Dresden, var en sachsisk friherre och politiker.

Friesen blev 1841 regeringsråd i inrikesdepartementet, vars ledning han provisoriskt övertog under majupproret i Dresden 1848. Dess ordinarie chef blev han 1849. Oenighet med statsministern Friedrich Ferdinand von Beust föranledde emellertid Friesen att 1852 lämna detta ämbete. År 1853 utnämndes han till kretsdirektor i Zwickau och 1858 till finansminister. Han var 1866 ledamot av den kommission, som i kungens frånvaro under tyska enhetskriget förde regeringen, och övertog sedermera, samma år, även utrikesportföljen.

År 1867 deltog Friesen i underhandlingarna rörande stiftandet av Nordtyska förbundet samt utnämndes samma år till röstägande förbundskommissarie för Sachsen. År 1870 utsågs han till kommissarie vid förhandlingarna med de sydtyska staterna rörande deras förening med Nordtyska förbundet och bildandet av Tyska riket samt kallades i denna egenskap samma år till Versailles, där han ledde underhandlingar för avslutande av fördragen med Württemberg, Baden och Hessen. Han blev 1871 konseljpresident och lämnade 1876 statens tjänst.

Friesen utgav 1880 memoarverket Erinnerungen aus meinem Leben (två band, ny upplaga 1881), vilket genast framkallade en skarp kritik från Beust ("Erinnerungen zu Erinnerungen", 1881) och historikern Heinrich Theodor Flathe ("Die Memoiren des Herrn von Friesen",  i "Historische Zeitschrift", 1881).

Källor

Tysklands ministrar
Födda 1808
Avlidna 1884
Män
Ugglan
Sachsens ministerpresidenter
Alumner från Göttingens universitet
Alumner från Leipzigs universitet