kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Farmän

Farmän, från fornnordiska farmaðr, var en term för sjöfarande  handelsmän från i huvudsak nuvarande Norden, som for ut på långväga resor till olika marknader under den yngre järnålderns sista period, vilken också kallas vikingatiden. 

Även om nordmän ibland kunde vara vikingar, så var de ej samtidigt farman och viking, de båda termerna ej synonyma. I Egil Skallagrimssons saga står om Bjørn Farman: "Bjørn var farmaður mikill, var stundum í víking, en stundum í kaupferðum": "Björn var en stor resenär; ibland som viking, ibland som handelsman".

Etymologi 
Termen uppträder som farmaðr på en runsten i Askim kirke, Askim sn, Østfold fylke, Norge, med texten Andres prestr, Farmaðr.

Kända farmän
Adjektivet mikill (stor, ansedd) används i isländska sagor ofta i kombination med Farman, vilket kan tolkas som att farmän åtnjöt en hög status i det fornnordiska samhället.

De isländska sagorna nämner flera farmän, som Björn Farman och Vestein Vesteinsson. 

Gutasagan omnämner Ormika av Hejnum.

Se även 
 Björn Farman
 Ormika av Hejnum

Referenser

Vidare läsning
 Dick Wase (1998). Farmän, bönder och gotländskt borgerskap:en studie i interna gotländska förhållanden under medeltiden. 

Vikingatiden
Saidiwas

Saidiwas var ett anarkistiskt pop-/punkband från Umeå.

Biografi 
Saidiwas startade som ett hardcoreband med posthardcoreinfluenser. 1995 medverkade man, med låten "In the Ocean", på samlingsalbumet Straight Edge as Fuck II, utgivet av Desperate Fight Records.

Gruppen skivdebuterade med den självbetitlade EP:n Saidiwas (1996), även den utgiven av Desperate Fight Records. Skivan följdes upp av en Sverigeturné tillsammans med Refused. Samma år gjorde bandet ett uppträdande på den belgiska festivalen Vort 'n Vis, där man drog uppmärksamhet till sig efter att ha vägrat spela inför den närvarande pubiken, som bandet ansåg uppträdde alltför våldsamt.

Året efter, 1997, sparkade bandet sin sångare, vilket kom att betyda att den musikaliska inriktningen ändrades och bandet blev mer popinfluerat. Samma år utgavs gruppen enda studioalbum, All Punk Cons (Desperate Fight Records). Albumtiteln är en parafras på The Jams album All Mod Cons (1978). Gruppen medverkade även med låten "Airlines" på samlingsalbumet Straight Edge as Fuck III (1997).

Diskografi

Album 
 1997 - All Punk Cons

EP 
 1996 - Saidiwas

Medverkan på samlingsskivor 
 1995 - Straight Edge as Fuck II (med låten "In the Oceans")
 1997 - Straight Edge as Fuck III (med låten "Airlines")
 1997 - Definitivt 50 spänn 6 (med låten "Pigs")
 1998 - Brand: hundra år av frihetlig socialism (med låten "Pigs")

Referenser

Externa länkar 
Myspace

Svenska musikgrupper
Svenska hardcoregrupper
Musikgrupper från Umeå
Iglesia de San Isodoro

Iglesia de San Isidoro är en romansk kyrka i Zamora, Spanien. Kyrkan som är katolsk, hör till stiftet Diósesis de Zamora.

Beskrivning

Historia 
Först trodde man att kyrkan hade byggts för ihågkommelse av att relikerna efter Sankt Isidor hade förts genom staden, vilket hände år 1066. Men byggnaden härrör inte från det året, utan konstruerades omkring ett sekel senare. Det år som är mest accepterat är 1178. Grundandet av kyrkan brukar tillskrivas Sancha av León, det var nämligen hon som ombesörjde att helgonet som gett kyrkan i Sevilla dess namn transporterades till León.

Kyrkan reser sig inom den innersta ringmuren kring Zamora. Kyrkans placering är inte utan betydelse, den markerar en av stadens huvudaxlar, mycket nära Zamoras katedral och Portillo de la Lealtad (”Lojalitetsporten”) Kyrkan står på en av stadens högsta områden. Adressen är Rúa de los Francos, s/n.

Arkitektur 
La Iglesia de San Isidoro har många gammalromanska drag. Det rör sig om en byggnad med bara ett skepp och ett kvadratiskt huvudkapell. Kyrkan är unik på så sätt att interiören är bevarad praktiskt taget i original. Till exempel den spetsiga triumfbågen och kyrkans gavel med det enkelt formade rosettfönstret härrör från den första tiden.

Baksidan är intressant ur konstnärlig synvinkel, den har två portar med koncentriska bågar, dekorerade med enkla karmar utan någon typ av utsmyckning, vilket inte är så vanligt. Över porten finns en byst som man brukar tolka som en ängel, på grund av dess människoliknande utseende. Hela baksidan är förstärkt med rektangulära kontraforter.

Bevarandestatus 
Kyrkan är mycket väl bevarad, trots att den står på en av de högsta platserna i staden och är utsatt för konstanta vindar. Zamoras ayuntamiento inkluderar den i sina turiststråk i staden, varför den är väl besökt.

Källor

Referenser

Externa länkar 

Iglesia de San Isidoro en Romanicozamorano.com.

Zamora
Europamästerskapet i basket för damer 1960

Europamästerskapet i basket för damer 1960 spelades i Sofia, Bulgarien och var den sjunde EM-basketturneringen som avgjordes för damer. Turneringen spelades mellan den 3 och 11 juni 1960 och totalt deltog tio lag i turneringen där Sovjetunionen blev Europamästare före hemmanationen Bulgarien och Tjeckoslovakien, det var Sovjetunionens femte EM-guld.

Kvalificerade länder

  (som arrangör)

Gruppspelet

Spelsystem
De tio lagen som var med i EM var indelade i två grupper med fem lag i vardera. Alla lagen mötte alla en gång i sin grupp innan de tre bästa lagen i varje grupp gick vidare till spel om platserna ett till sex, medan de två sämsta spelade om platserna sju till tio. Lagen tog med sig matchresultaten mot lagen i sin grupp från första gruppspelet och spelade enbart mot de lagen från den andra gruppen i andra gruppspelet. Seger i en match gav två poäng och förlust gav en poäng.

Grupp A

Grupp B

Slutspelsrundan

Matcher om plats 7-10

Matcher om plats 1-6

Slutplaceringar

Se även
 Europamästerskapet i basket för damer

Externa länkar
 Basket-EM 1960 på fiba archive 
 Basket-EM 1960 på fibaeurope.com 
 Basket-EM 1960 på todor66.com 

1960 i Bulgarien
Sportåret 1960
Internationella baskettävlingar i Bulgarien
Sportevenemang i Sofia
1960
Sofia under 1900-talet
Korowaifolket

Korowaifolket är ett ursprungsfolk i den indonesiska delen av Nya Guinea. Närmare bestämt ligger deras land mellan Eilandenfloden och Dairamflodens övre lopp.

Trädhus 
Korowaifolket är bland annat känt för sina unika trädhuskonstruktioner på höga höjder. Husen, som byggs kring en hög stam, varefter dess topp tas bort, ligger ofta 10 meter över marken men ibland så högt som 45 meter upp, bland annat för att slippa myggor och till skydd mot andra hot.

Referenser

Externa länkar 
 Korowai – Det sista stenåldersfolket, en undervisningsfilm med lärarhandledning.

Nya Guinea
Ursprungsfolk i Asien
Johnny Yong Bosch

Johnny Yong Bosch, född 6 januari 1976 i Kansas City, Missouri, är en amerikansk röstskådespelare och skådespelare. Som röstskådespelare är han mest känd för att göra rösten till huvudpersonen Kurosaki Ichigo i den japanska animen Bleach. Han spelade Adam Park (The Black Ranger) i serien Mighty Morphin Power Rangers och flera av dess uppföljare.

Bosch spelar i indierockbandet Eyeshine som han grundade tillsammans med Maurice Salmin.

Källor 

Noter

Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska musiker
Födda 1976
Män
Levande personer
Charles Dillon Perrine

Charles Dillon Perrine, född 28 juni 1867 i Steubenville i Ohio, död 21 juni 1951, var en amerikansk astronom.

Perrine var ursprungligen köpman, men ägnade sig sedan åt astronomin, och blev 1901 astronom vid Lickobservatoriet, samt var från 1909 chef för observatoriet i Córdoba, Argentina. Perrine har upptäckt 8 nya kometer samt Jupiters månar Himalia och Elara. Han har dessutom bland annat studerat stjärnfördelningen i stjärnhopar samt förändringar I Algol.

Nedslagskratern Perrine på månens baksida och asteroiden 6779 Perrine är uppkallade efter honom.

Se även 
 :Kategori:Astronomiska upptäckter av Charles Dillon Perrine

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1937.

Amerikanska astronomer under 1900-talet
Forskare från Ohio
Personer från Steubenville
Födda 1867
Avlidna 1951
Män
Saidiwas (EP)

Saidiwas är Saidiwas självbetitlade debut-EP, utgiven 1996 av Desperate Fight Records.

Låtlista 
 "Belief" - 2:39
 "Liberal My Ass" - 2:55
 "Educate or Leave" - 2:10
 "Punk Rock Revolution" - 1:14
 "In/On Your Chest" - 3:00
 "Solidarity" - 2:31

Referenser 

EP-skivor 1996
Album av Saidiwas
Album utgivna på Desperate Fight Records
All Punk Cons

All Punk Cons är Saidiwas debutalbum, utgiven 1997 av Desperate Fight Records.

Låtlista 
 "The Matter"
 "Demask"
 "Two Fronts"
 "Pigs"
 "As Long as There's Gender"
 "Competition"
 "Some Kids Are Full of Shit"
 "About My Lover"
 "Traitor"
 "Invitation"
 "Red Onions"
 "Boring Life"
 "The Promise"

Referenser 

Musikalbum 1997
Svenska debutalbum
Album av Saidiwas
Album utgivna på Desperate Fight Records
Fehrbelliner Platz

Fehrbelliner Platz är ett torg i stadsdelen Wilmersdorf i Berlin som är en viktig trafikknutpunkt. Den ligger där Hohenzollerndamm korsar Brandenburgische Strasse. Den har fått sitt namn efter staden Fehrbellin och Slaget vid Fehrbellin 1675 då  Carl Gustav Wrangels svenska trupper tvingades tillbaka från Mark Brandenburg av kurfürstens trupper.

Sedan Stor-Berlin skapats 1920 kom platsen att utvecklas till plats för kontorsbyggnader och idag återfinns är delar av Berlins senats administration. Platsen kännetecknas idag dels av de monumentala byggnader som kom till under 1930-talet. Ett av dem är Otto Firles kontorshus för Nordstern-Versicherung. Denna byggnad uppfördes inom ramen för Adolf Hitler och Albert Speer planerade nygestaltning av Berlin, Welthauptstadt Germania och var en av de få som hann uppföras under detta projekt. 

I kontrast till dessa står stationsbyggnaden för  tunnelbanestationen Fehrbelliner Platz från 1970-talet av Rainer G. Rümmler. År 1913 fick platsen en tunnelbanestation, som sedan byggdes ut till att idag betjäna två tunnelbanelinjer.

Källor

Noter

Torg i Berlin
Wilmersdorf
Fehrbelliner Platz (Berlins tunnelbana)

Fehrbelliner Platz (U-Bahnhof Fehrbelliner Platz) är en station i Berlins tunnelbana som trafikeras av linjerna U3 och U7. Den ligger under Fehrbelliner Platz. U3:s stationsdel öppnade 1913 och U7:s stationsdel 1971.

Historia
Den första stationen öppnade 1913 på vad som idag är linje U3. Utformningen gjordes av Wilhelm Leitgebel. Stationen byggdes om 1968-1972 i samband med att stationen utvidgades med en perrong för linje U7 men har behållit sin arkitektur från 1913. U7:ans perrong går i en för sin tid typisk arkitektonisk stil vad gäller Berlins tunnelbana av Rainer G. Rümmler. Den byggdes 1968-1971 och var fram till 1978 ändstation på linjen.  Även dagens byggnad ovanför mark stod klar 1971. Stationen kom att bli en viktig trafikknutpunkt i Västberlin då omkring 15 000 anställda i stadens förvaltning arbetade i byggnader omkring stationen.

Bilder

Referenser

Berlins tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1913
Järnvägsstationer invigda 1971
Wilmersdorf
1971 i Västtyskland
The Three Stooges (film)

The Three Stooges är en amerikansk TV-film från 2000 i regi av James Frawley, baserad på en biografi om The Three Stooges av Michael Fleming.

Handling 
Det är sent 50-tal och "de tre dårfinkarnas" ledare, Moe Howard, deppar över att hans karriär som skådespelare verkar vara över, och han tjänar inga pengar när de visar hans gamla filmer på TV. Men en dag kontaktas han av en TV-producent, som vill att The Three Stooges ska återförenas för en show som ska sändas direkt i TV. 

Då börjar Moe tänka tillbaka på det som varit med The Three Stooges ända från början.

Om filmen 
Några faktafel förekommer i filmen. Exempelvis omnämns filmen Soup to Nuts från 1930, och det påstås att den producerades av 20th Century Fox – som grundades först fem år senare. Soup to Nuts producerades av Fox Film Corporation. 

I en annan scen meddelas det i radionyheterna att Shemp Howard dog vid 59 års ålder. I verkligheten hann Shemp fylla 60 innan han dog. Och Moe var inte fattig under slutet av 50-talet - han hade gjort bra investeringar och funderade faktiskt på att gå i pension då.

Rollista (i urval) 
 Paul Ben-Victor – Moe Howard
 Evan Handler – Larry Fine
 John Kassir – Shemp Howard
 Michael Chiklis – Jerome 'Curly' Howard
 Rachael Blake – Helen Howard
 Joel Edgerton – Tom Cosgrove
 Martin Csokas – Ted Healy
 Brandon Burke – Harry Romm
 Peter Callan – Joe DeRita

Externa länkar 

TV-filmer 2000
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på verklighet
Amerikanska filmer baserade på böcker
1950-talet på film
Engelskspråkiga filmer
Tretal
Bisnovat R-4

Bisnovat R-4 (NATO-rapporteringsnamn AA-5 Ash) var en jaktrobot utvecklad för jaktflygplanet Tupolev Tu-128 under 1950-talet. Den är inte lika lång som efterföljaren Bisnovat R-40, men den är tyngre och har grövre diameter. Den är också betydligt långsammare.

Roboten finns i två varianter; En värmesökande (R-4T) och en radarstyrd (R-4R). Det vanliga var att en Tu-128 bar två robotar av varje sort och att en robot av varje sort avfyrades mot varje mål för att maximera träffchansen.

1973 infördes de förbättrade varianterna R-4RM och R-4TM. Den sistnämnda kunde tack vare den högre upplösningen hos radarn Smerch-M anfalla mindre mål och mål på lägre höjd än tidigare.

Källor

Sovjetiska jaktrobotar
Sovjetisk krigsmateriel under kalla kriget
It Did Make a Difference

It Did Make a Difference är ett samlingsalbum med det Umeåbaserade hardcorebandet Step Forward, utgivet 1996 av skivbolaget Desperate Fight Records. Skivan innehåller samtliga låtar som gruppen skrev.

Låtlista 
"Away"
"For Myself" 
"Think Ahead" 
"Nothing to Say" 
"My Love"
"Deal with It"
"3 mil till Vännäs"
"Does It Make a Difference"
"The Dream"
"Killing for Profit"
"Filler"
"Change Today"
"Stop the Madness"
"A Point of View"
"I Am Me"
"False People"
"Face the Reality"
"Tomorrows World"
"4 U"
"Steppin Stone"
"It Isn't Funny At All"
"Try"
"I Am Me"
"The Dream"
"4 U"
"We're Gonna Fight"
"What Do You Say Moe?"
"A Point of View"
"Nothing to Say"
"Feeding the Fire"
"Hide from Truth"
"Does It Make a Difference?"
"Seeing Is Believing"
"Racial Hatred"
"My Love"
"My Life"
"Mommy Can I Go Out and Kill Tonight?" 
"Step Forward"
"Something Else"

Musiker
Dennis Lyxzén - sång
 Toft Stade - bas
 Jens Norden - trummor
 Henrik Jansoon - gitarr

Referenser 
Denna artikel är helt eller delvis baserad på engelska Wikipedias motsvarande artikel

Samlingsalbum 1996
Album av Step Forward
Album utgivna på Desperate Fight Records
Daniel Thunberg

S/S Daniel Thunberg var ett svenskt passagerarfartyg på Göta kanal. Hon byggdes vid Hammarstens varv i Norrköping där hon sjösattes under augusti 1835 för att bogseras till Motala för installation av ångmaskinerna. Båten levererades till Ångbåts Bolaget Stockholm-Göteborg 1835. Skrovet var av ek och fur.

S/S Daniel Thunberg namngavs efter mekanikern och vattenbyggaren Daniel Thunberg (1712-1788), adlad af Thunberg 1776. Thunberg ledde under 1770-talet arbetena vid Trollhätte kanal och utarbetade under 1780-talet det förslag till en kanal som senare kom att utgöra underlaget för Baltzar von Platens förslag till Göta kanal. Hon sattes i trafik på Stockholm-Göteborg via Göta kanal.

Daniel Thunberg var utrustad med två encylindriga balansångmaskiner, maskin nr 12, tillverkade vid Motala Verkstad. Maskinerna, hjulmaskin typ 1, gav vardera 16 nom hk och var kopplade till en gemensam axel för skovelhjulen. Maskinen installerades vid Mem.

Vikt av ångpannan med vatten och ångmaskinerna var omkring 185 skeppund, motsvarande omkring 31,5 ton.

Båten hade endast ett däck. Under detta fanns ”14 hytt- och 16 salongsplatser, därav 4 i hängmattor, som på den tiden användes”. Liggplatser fanns för 30 passagerare.

Då Daniel Thunberg byggdes 6 fot längre än Amiral von Platen, bad J.G. von Sydow amiral von Platens befälhavare, premierlöjtnant Hasselberg, att undersöka hur fartyget uppträdde i kanalen och i slussarna vid Trollhättan.

Den västra kanalbanken ovanför Norrkvarns nedre sluss drabbades 1982 av ett genombrott och sträckan mellan Norrkvarns nedre och övre slussar tömdes från vatten. Daniel Thunberg på väg mot Stockholm och Eric Nordevall på väg mot Göteborg fick stanna på var sin sida av den tömda kanalsträckan. De bytte laster och passagerare för att återvända varifrån de kommit.

Daniel Thunberg Båten såldes 1850 till Uddevalla, där hon döptes om till Thorild. Den sattes därefter i trafik på linjen Göteborg-Marstrand-Uddevalla.
År 1855 såldes hon till Kungsbacka. där hon döptes om till Kongsbacka.

Källor

Noter

Passagerarfartyg på Göta kanal
Svenska ångfartyg
Fartyg sjösatta 1835
Fartyg byggda i Norrköping
Maråkers bruk

Maråkers bruk var ett järnbruk i Söderala socken i Söderhamns kommun. Maråkers bruk privilegierades den 17 april 1730. Bruket hade en hammare med två härdar. Det nedlades 1876.

Historia 
Det var Daniel Månsson Christiernin som ansökte om att få anlägga bruket men det var sterbhuset efter Simon Funck som övertog rättigheterna och transporterade dessa på licentförvaltare Klas Hindrik Edman och rådmannen Jörgen Folcker. Johan Adolphsson Christiernin köpte 1746 halva bruket och övertog den andra hälften senare samma år. Efter hans död 1767 ägdes bruket av änkan, Margareta Hadelin, och barnen. Bruket sköttes från och med 1769 av Eric Samuel Wennberg, hans son Erik Magnus och brodern Johan Anders Wennberg, till och med 1816.

Maråkers bruk var privilegierat för 550 skeppund. Tackjärnet togs från Ljusne masugn och transporterades från Ljusne till Maråker med häst. Utskeppning av det färdiga stångjärnet skedde med båt, då Maråkers bruk låg nära kusten.

Ljusnebruken, utom Maråker, Ljusne, Sunnäs bruk och Gullgruva, köptes 1816 av grosshandlarfirman Bernhard Beskow & C:o och ägdes sedan av släkten Beskow i 70 år.

Källor 
P. Norberg "Hälsinglands järnbruk i gången tid" (Uppsala 1956)

Svenska järnbruk
Företag i Söderhamns kommun
Callas Forever

Callas Forever är en italiensk dramafilm från 2002 i regi av Franco Zeffirelli.

Handling 
Filmen handlar om operasångerskan Maria Callas sista tid i livet. Fakta blandas med fiktion.

Om filmen 
Filmen utspelar sig år 1977 - ändå används kläder som var moderna omkring 2001. Även moderna bilar syns i bakgrunden emellanåt. Och i en scen hänger det en poster på en vägg - bilden kommer från omslaget till AC/DCs album If You Want Blood You've Got It som släpptes 1978.

Filmen spelades in i Italien, Frankrike, Spanien, Storbritannien och Rumänien.

Rollista

Externa länkar 

Filmer 2002
Italienska dramafilmer
Italienska filmer baserade på verklighet
Filmer i regi av Franco Zeffirelli
1977 på film
Italienskspråkiga filmer
Engelskspråkiga filmer
Franskspråkiga filmer
Filmer om opera
Syrenmal

Syrenmal (Gracillaria syringella) är en fjäril i familjen Styltmalar (Gracillariidae). Den har normalt en vingbredd på 9 till 13 millimeter. 

Syrenmal lever där det finns syren, ask eller liguster. Den lägger sina ägg nära mittnerven på dessa växters blad. 

I Norden är denna fjäril ganska vanlig i den södra halvan, i Norge och Sverige något längre norrut längs kusterna.

Referenser

Externa länkar 

Fjärilar
Ektopisk uretär

Ektopisk uretär (felplacerad uretär) är då en uretär, som normalt leder urin från en njure till urinblåsan, mynnar ut på annat ställe än i just urinblåsan, exempelvis direkt i urinröret. Muskulaturen som normalt gör att man kan kontrollera urinblåsan sätts då ur spel och det sker ett urinläckage konstant.

Ektopisk uretär kan orsaka urinvägsinfektioner.

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Urologiska manifestationer
Missbildningar
Njur- och urinvägssjukdomar
Giovanni Perrone

Giovanni Perrone, född 11 mars 1794, död 26 augusti 1876, var en italiensk teolog.

Perrone blev jesuit 1815 och professor vid Collegium romanum i Rom 1823. Han blev en av ledarna för det katolska så kallade nyskolastiska teologin, som mot modernare riktningar hävdat den medeltida teologins traditioner.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Italienska teologer
Födda 1794
Avlidna 1876
Män
Personer från Chieri
Mr. Magoo

Mr. Magoo är en komedi- och familjefilm producerad av Walt Disney Productions år 1997. Filmen är baserad på den klassiska serien "The Famous Adventures of Mr. Magoo" från 1965.

Handling 
Mr. Quincy Magoo (som spelas av Leslie Nielsen) är en närsynt och klumpig mångmiljonär som vägrar erkänna att han behöver glasögon.

En dag då Magoo ska inviga en ny utställning råkar han få syn på en ett par brottslingar som försöker stjäla den värdefulla rubinen "The Star of Kuristan", men när brottslingarna ska överlämna ädelstenen till deras boss, råkar Magoo av misstag få den med sig. Brottslingarna försöker då få fast både Magoo, hans bulldogg Angus och hans son Waldo.

Produktion 
Filmen är inspelad i både Kanada och Brasilien och har åldersgränsen 7 år. Filmen hade amerikansk premiär den 25 december 1997 och Sverigepremiär den 27 mars 1998.

Rollista (urval) 
 Leslie Nielsen - Mr. Quincy Magoo 
 Matt Keeslar - Waldo
 Kelly Lynch - Luanne
 Nick Chinlund - Bob Morgan
 Ernie Hudson - agent Gus Anders
 Stephen Tobolowsky - agent Chuck Stupak 
 Jennifer Garner - Stacey Sampanahoditra

Externa länkar 
 
 

Filmer 1997
Amerikanska barnfilmer
Disneys långfilmer
Amerikanska familjefilmer
Amerikanska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Walt Disney Pictures
Amerikanska slapstick-komedifilmer
Frederik Christian Hillerup

Frederik Christian Hillerup, född den 12 maj 1793 på Wedellsborg på Fyn, död den 5 maj 1861 i Köpenhamn, var en dansk författare.

Hillerup blev student 1811, studerade i några år juridik, men övergav studierna för att uteslutande syssla med konst och poesi. Understödd av sin förmögne far reste han 1820 till Rom, där han blev kvar till 1826, men hans konstnärliga begåvning motsvarade inte til hans varma kärlek till konsten. Faderns förmögenhet gick förlorad, och endast goda vänners hjälp satte honom i stånd att resa hem til Köpenhamn. Han redigerade 1836—38 "Dansk Kunstblad", utgav Thorvaldsen og hans Værker med en efter Thiele förkortad text (4 delar 1842 ff.) och skrev en del tämligen obetydliga noveller och dikter.

Källor

Noter

Födda 1793
Avlidna 1861
Danska författare
Danskspråkiga författare
Personer i Danmark under 1800-talet
Personer från Fyn
Män
En komikers uppväxt (TV-serie)

En komikers uppväxt är en svensk miniserie i tre delar från 1992.

Handling 
Serien utspelar sig i en förort till Stockholm under 1970-talet, Sävbyholm. Till ytan verkar Sävbyholm vara ett fridfullt ställe där familjer kan bo och barn växa upp. Men under ytan döljer sig många problem som mobbning och svek.

Juha Lindström går i sjätte klass. Han är klassens clown och drar ofta roliga historier eller spelar upp sketcher under roliga timmen. Hans bästa vän är Jenny, en utstött flicka som han bara umgås med utanför skolan. I skolan umgås Juha helst med de tuffa grabbarna, och han försöker ständigt få dem att acceptera honom som en i gänget.

Om serien 
Serien är baserad på boken med samma namn av Jonas Gardell. Gardell har även skrivit manus.
Regissör var Jonas Cornell.

Rollista i urval 
 David Boati - Juha
 Björn Kjellman - Juha som vuxen
 Johanna Mork - Jenny
 Görel Crona - Jenny som vuxen
 Janina Berman - Ritva
 Johan Rabaeus - Bengt
 Karin Hagås - Marianne
 David Fornander - Thomas
 Helena Kallenbäck - fröken Karsk
 Per Eggers - Grannen
 Pia Johansson - Lärarinnan
 Gunilla Röör - Gympaläraren
 Victor Lindfors - Stefan
 Jakob Eklund - Stefan som vuxen
 Ola Hedén - Lennart

Externa länkar 
 En komikers uppväxt på IMDb

Svenska miniserier från 1990-talet
Svenska TV-serier baserade på böcker
TV-seriestarter 1992
TV-serieavslutningar 1992
1970-talet i svensk film
Svenskspråkiga TV-serier
Charles-Amédée-Philippe van Loo

Charles-Amédée-Philippe van Loo, född 25 augusti 1719, död 15 november 1795, var en fransk målare som främst gjorde allegoriska scener och porträtt.

Han utbildades av sin far, Jean-Baptiste van Loo, i Turin och Rom där han 1738 vann Prix de Rome, sedan i Aix-en-Provence, innan han år 1745 återvände till Paris. Han inbjöds till Académie Royale de Peinture et de Sculpture 1747 och gifte sig samma år med sin kusin Marie-Marguerite Lebrun, dotter till målaren Michel Lebrun.

Två av hans bröder blev också målare, François van Loo (1708–1732) och Louis-Michel van Loo (1707–1771).

Referenser

Externa länkar 

 

Franska porträttmålare
Rokokomålare
Födda 1719
Avlidna 1795
Franska målare under 1700-talet
Män
Personer från Rivoli