kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jenny Fahlstedt

Jenny Oscaria Amanda Fahlstedt, tidigare Fridorff, född 27 augusti 1853 i Stockholm, död 8 oktober 1906 i Stockholm, var en svensk operettsångerska, sångpedagog och tonsättare. 

Hon var elev vid Stockholms musikkonservatorium 1865–1867 och var sedan aktiv på Södra teatern, Mindre teatern, Ladugårdslandsteatern och Djurgårdsteatern i Stockholm under åren 1870–1879. År 1877 gifte hon sig med agenten Johan Fahlstedt, och lämnade kort därefter scenerna. Hon studerade sedan för Pauline Viardot-García och Victor Alphonse Duvernoy i Paris, varefter hon öppnade sång- och musikskola i Stockholm.

Fahlstedt författade även visor, bland andra "Vill du hålla mig kär", "Gullvivan" och "Med första rosen, som sprang i knopp".

Teater

Roller (ej komplett)

Verklista
Lista över kompositioner av Jenny Fahlstedt.

Sång och piano
 Le volontaire de 1870. Text av J. Quincampoix. Utgiven på 1870-talet.

 "Vill du hålla mig kär". Text av Rbt Tolf. Utgiven på 1880-talet.

 Tvenne sånger med piano. Utgiven 1888.
La pimevère (Gullvivan)
Jo jo!

 Sånger för en röst med piano. Utgiven 1890.
Solen och morgonrodnaden efter en slavisk folkvisa.
Vaggvisa
Mina sånger efter Radloff.
Du är min!
Serenad

 Med första rosen som sprang i knopp. Utgiven 1896. Sjungen av operasångaren Otto Vallenius.

 Kvirilitt! Tio visor för de små. Utgiven 1896.
Rosenknoppen. Text av Bernhard Severin Ingemann.
Fågelkvitter
Kycklingarna. Text av Hans Vilhelm Kaalund.
Bakningsvisa. Text av Thekla Knös.
Lek och allvar. Text av Albert Theodor Gellerstedt.
En barnsaga. Text av Albert Theodor Gellerstedt.
I skogen. Text av Albert Theodor Gellerstedt.
"När jag blir stor". Text av Christian Richardt.
Tuppen. Text av Hans Vilhelm Kaalund.
Sparvungen. Text av Hans Vilhelm Kaalund.

Referenser

Fotnoter

Källor 

Jenny Fahlstedt i Svensk Uppslagsbok, 1955

Externa länkar 

Fria noter av Jenny Fahlstedt på Musik- och teaterbiblioteket

Svenska operettsångare
Kvinnor
Födda 1853
Avlidna 1906
Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska kompositörer under 1800-talet
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska musiker under 1800-talet
Svenska lärare under 1800-talet
Musiker från Stockholm
Lärare från Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Svenska sångare under 1800-talet
Noka Serdarušić

Zvonimir "Noka" Serdarušić, född 2 september 1950 i Mostar i Bosnien och Hercegovina (dåvarande Jugoslavien), är en kroatisk, och sedan 1998 även tysk, handbollstränare och tidigare jugoslavisk handbollsspelare. Serdarušić är mest känd för att ha bidragit till att göra THW Kiel till ett världslag under sin 15-åriga sejour som huvudtränare, 1993–2008.

Under hösten 2010 avgick Zvonimir Serdarušić från uppdragen som huvudtränare för både Sloveniens herrlandslag och RK Celje.

Under våren 2014 och hela säsongen 2014–2015 var han huvudtränare för franska Pays d'Aix UC, innan han i juli 2015 värvades av storsatsande Paris Saint-Germain HB. I september 2015 värvades Sveriges förbundskapten Staffan Olsson som assisterande tränare. Olsson har även spelat under Zvonimir Serdarušićs ledning, under tiden i THW Kiel.

Klubbar

Som spelare 
  Velez Mostar (–1970)
  RK Bosna Sarajevo (1970–1973)
  Partizan Bjelovar (1973–1980)
  THW Kiel (1980–1981)
  Reinickendorfer Füchse (1981–1984)

Som tränare 
  Velez Mostar (1984–1986)
  Mehanika Metković (1986–1989)
  VfL Bad Schwartau (1989–1990)
  SG Flensburg-Handewitt (1990–1993)
  THW Kiel (1993–2008)
  Sloveniens herrlandslag (2009–2010)
  RK Celje (Februari-november 2010)
  Pays d'Aix UC (2014–2015)
  Paris Saint-Germain HB (2015–2018)

Källor

Externa länkar 

 Zvonimir Serdarušić på THW Kiels webbplats 

Födda 1950
Kroatiska handbollstränare
Tyska handbollstränare
Jugoslaviska handbollsspelare
Män
Levande personer
Spelare i THW Kiel
Personer från Mostar
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Jugoslavien
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1976
Amanda Forsberg

Amanda Nestoria Forsberg, född 26 februari 1846 i Stockholm, var en svensk ballerina.

Hon var elev vid Operan 1863 och premiärdansös där 1864–1869. Hon var sedan premiärdansös vid hovoperan i Berlin 1870–1882. Därefter lämnade Forsberg balettscenen av hälsoskäl.

Bland hennes roller nämns Fenella i "Den stumma" och abbedissan i "Robert af Normandie" samt "Målarens drömbild". Hennes dans ska enligt kritiken ha präglats av en "sällsynt luftighet och finhet" samt "berusande jungfrulig blygsamhet". Hon fick också beröm för sin mimiska förmåga. 

Hon räknades som en av de främsta nio ballerinorna vid Kungliga Baletten tiden 1864–1901, jämsides Hilda Lund, Amalia Paulson, Agnes Christenson, Gunhild Rosén, Cecilia Flamand, Jenny Brandt,  Anna Westberg och Victoria Strandin.

Källor 
 
  	 Nordisk familjebok / Uggleupplagan. 8. Feiss - Fruktmögel

Noter

Externa länkar 

Svenska ballerinor
Födda 1846
Dödsår saknas
Kvinnor
Svenska balettdansare under 1800-talet
Dansare från Stockholm
Vita zonen (Östersjön)

Vita zonen var en, utan våld, omtvistad del av Östersjön som 1969 blev föremål för svensk-sovjetiska diskussioner, fram tills överenskommelsen nåddes 1988. Den var belägen mellan Gotland och Sovjetunionens kust. Internationella havsrättskonventionen från 1982 reglerade territorialvattengränser och ekonomiska zoner utanför dessa, och utgjorde grunden för uppgörelsen.

Den 13 januari 1988 möttes Sveriges dåvarande statsminister Ingvar Carlsson och Sovjetunionens dåvarande premiärminister Nikolaj Ryzjkov i Stockholm och kom överens om den ekonomiska gränsdragningen. Sveriges chefsförhandlare var i slutomgången ambassadör Lennart Myrsten. Sverige fick 75%, Sovjetunionen resterande 25%.

Nikolaj Ryzjkov hävdade att det var en väl avvägd kompromisslösning, och förklarade att Sovjetunionen sträckte sig så långt för den goda grannsämjans skull. Ingvar Carlsson sade att Sverige kunde vara nöjda både vad gällde säkerhetspolitik och fiske, och att Sverige nu bestämde vem som fick fiska på deras del. Avtalet gav dock Sverige rätt att varje år ta upp 6 000 ton fisk i Sovjetunionens del, medan Sovjetunionen fick fiska upp 18 000 ton i Sveriges del innan nya fångstkvoter skulle fastställas 20 år senare. Fram till uppgörelsen hade alla länder nyttjat sin rätt att fiska i den oreglerade zonen.

Medan förhandlingarna pågick informerades utrikesnämnden, och Olof Johansson och Bengt Westerberg välkomnade uppgörelsen, liksom Carl Bildt som dock tyckte Sverige gjort onödiga eftergifter.

1988 enades Sverige och Sovjetunionen om att först dela upp området i en gråzon. Sverige och Sovjetunionen fick då bestämmanderätten över zonen, och om andra länder ville fiska där var de först tvungna att ha eller underteckna avtal med Sverige eller Sovjetunionen. Senare under året upprättades även en nationell zon.

Källor

Fotnoter

1969 i Sovjetunionen
1969 i Sverige
Fiskehistoria
Sovjetunionen under 1970-talet
Sverige under 1970-talet
Sovjetunionen under 1980-talet
Sverige under 1980-talet
Relationer mellan Sovjetunionen och Sverige
Östersjön
Vattenrätt
Mary Hammarfeldt

Maria (Mary) Wilhelmina Hammarfeldt-Josephson, född den 17 oktober 1840 i Stockholm, död där den 19 februari 1890, var en svensk skådespelare.

Biografi
Hon var elev vid Kungliga Baletten 1853-57, och därefter engagerad vid Ladugårdslandsteatern hos Theodor Schwartz 1858-59, Mindre teatern hos Edvard Stjernström 1859-63, och slutligen Dramaten 1863-70. 

Det sades om henne att hon: 

Bland hennes roller fanns Zizine i Louis-François Clairville och Lambert Thibousts Den svaga sidan, Lazarillo i Dumanoir och Adolphe d'Ennerys Don Cesar de Bazano, Marinette i Ernst Wallmarks Marinettes små skälmstycken och Prinsen af Conti i Victorien Sardous En utflykt i det gröna (på Mindre teatern) samt Maria i William Shakespeares Trettondagsafton och Malin i Johan Jolins Mjölnarfröken (på Dramaten).  

Hon gifte sig den 5 augusti 1870 med Edvard Josephson, som ägde Hôtel Kung Carl. Hon avslutade sin karriär samma år som hon gifte sig.

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1840
Avlidna 1890
Svenska skådespelare under 1800-talet
Walborg Lagerwall

Walborg Concordia Maria Lagerwall, född 8 augusti 1851 i Österhaninge, död 3 december 1940 i Stockholm, var en svensk violoncellist och pianist. 

Hon var elev vid Stockholms musikkonservatorium 1872–1874, och turnerade i Skandinavien 1879–1883. Hon var violoncellist i "Damtrion" 1881–1883 tillsammans med Hilma Åberg och Hilma Lindberg, och vid Operan 1884–1889.

Fotnoter 
 

Födda 1851
Avlidna 1940
Kvinnor
Svenska cellister under 1800-talet
Svenska cellister under 1900-talet
Personer från Österhaninge socken
Anna Lang (harpist)

Anna Lang, född Nordqvist den 5 juli 1874 i Stockholm, död den 12 december 1920 i Lidingö, Stockholms län, var en svensk harpist anställd vid hovkapellet från 1890.

Biografi 
Anna Lang föddes 5 juli 1874 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm. Hon var dotter till hovkapellmästare Conrad Nordqvist och Charlotta Elisabeth Ekberg. Lang var brorsdotter till Olivia Nordqvist.

Lang fick von Beskows stipendium 1883. Hon blev elev vid Stockholms musikkonservatorium 1887, och var harpist i Hovkapellet från 1890 till sin död. 

År 1895 gifte hon sig med sin harplärare Josef Lang (1865–1946). De fick dottern Ingrid (1897–1990), som även hon blev harpist i Hovkapellet. Anna Lang avled 12 december 1920 i Lidingö. Hon och hennes make är begravda på Lidingö kyrkogård.

Referenser

Noter 

Svenska harpister
Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Födda 1874
Avlidna 1920
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Kvinnor
Svenska musiker under 1800-talet
Personer från Stockholm
Hildur Liedberg

Hildur Mosslina Ansgaria Liedberg, född 2 mars 1868 i Växjö, var en svensk organist. Hon var elev vid Stockholms musikkonservatorium 1886–1889, och av Charles-Marie Widor och Georges MacMaster 1890–1891.

År 1904 utvandrade hon tillsammans med sina anhöriga till Gotha i Thüringen.

Källor 
 

Födda 1868
Dödsår saknas
Kvinnor
Svenska organister under 1800-talet
Musiker från Växjö
Svenskar i Tyskland
21 at 33

21 at 33 är Elton Johns fjortonde studioalbum släpptes 1980. Albumet spelades in i Nice, Frankrike i augusti 1979 och Los Angeles, Kalifornien mellan januari och mars 1980. Titeln kommer från det faktum att det är Elton Johns 21:a album totalt vid en ålder av 33 år.

Låtlista

Externa länkar 
21 at 33 på Allmusic

Album av Elton John
Musikalbum 1980
Hildegard Lindzén

Hildegard (Hillie) Emilia Lindzén, senare Svendsen, född den 15 januari 1872 i Kalmar, död den 24 april 1930 i Köpenhamn, var en svensk balettdansös och skådespelare.

Biografi
Lindzén blev elev vid Kungliga Baletten 1883 och var figurant 1887–1893. Hon var aktiv vid Södra teatern 1893–1896 och därefter vid Eldoradoteatret i Kristiania (Oslo). Bland hennes roller märktes Puck i En midsommarnattsdröm, Fenella i Den stumma från Portici, Agneta i Elfjungfrun, Manuela i Farinelli, Clairette i dragonlägret, Fru Hin, Ett litet troll samt Lisa i Per Svinaherde, Emma i Stabstrumpetaren och Bronislawa i Tiggarstudenten.

Hildegard Lindzén var dotter till skomakaren Per Axel Lindzén och Vilhelmina Teresia Josefina Lundberg samt syster till Anna-Lisa Lindzén. Hildegard Lindzén utvandrade till Danmark 1899
 och gifte sig där med en apotekare. Hasse Zetterström har vittnat om att han som ung var förälskad i Lindzén men att hon vid denna tid hade en relation med Södra Teaterns kapellmästare Nalle Halldén. Zetterström menade att Manuella i Farinelli var en av Lindzéns bästa roller.

Teater

Roller (ej komplett)

Galleri

Källor 

 Hasse Z[etterström]: Sällskap där man haft roligt (Stockholm 1945), sidan 106f.

Externa länkar

Fotnoter

Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska ballerinor
Kvinnor
Födda 1872
Avlidna 1930
Svenska balettdansare under 1800-talet
Personer från Kalmar
Hilma Åberg

Hilma Anna Maria Åberg, senare Lundqvist, född 4 november 1854 i Norrköping, död 12 februari 1927 i Hovförsamlingen, Stockholm, var en svensk violinist och musikpedagog, gift 1883 med Carl Fredrik Lundqvist.

Hilma Åberg, vars far var stadsläkare, var elev vid Stockholms musikkonservatorium 1874–1880 för professor Johan Lindberg, sedan för Maria Neruda-Arlberg. Hon konserterade i Sverige, Norge och Danmark 1879–1882 och var violinist vid "Damtrions" kammarmusiksoaréer 1881–1883 tillsammans med Walborg Lagerwall och Hilma Lindberg. Hon var även lärare i fiolspelning.

Källor 
Walborg Hedberg - Louise Arosenius: Svenska kvinnor från skilda verksamhetsområden, Stockholm 1914, sid. 66.

Noter 

Svenska violinister
Födda 1854
Avlidna 1927
Kvinnor
Svenska musikpedagoger
Musiker från Norrköping
Svenska musiker under 1800-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Hilma Lindberg

Hilma Hildegard Josefina Lindberg, gift Svedbom, född den 28 september 1856 i Stockholm, död där den 12 mars 1921, var en svensk pianist.
  
Lindberg blev elev vid Stockholms musikkonservatorium 1874 och var pianist i Damtrion 1881–1883 tillsammans med Walborg Lagerwall och Hilma Åberg. Hon gifte sig 1884 med Vilhelm Svedbom. 1897 invaldes hon i Musikaliska Akademien.

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Födda 1856
Avlidna 1921
Kvinnor
Svenska klassiska pianister
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska musiker under 1800-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Svenska musikaliesamlare
Personer från Stockholm
Maria Westberg

Maria Charlotta Westberg, född den 3 februari 1853 i Stockholm, död där den 4 december 1893, var en svensk ballerina.  

Westberg var elev vid Kungliga Baletten 1860; premiärelev 1867, sekonddansös 1870. Hon var aktiv vid Den Kongelige Ballet i Köpenhamn 1872-1890. Då hennes sedan tidigare sviktande hälsa blev mer och mer undergrävd tog hon den 3 juni 1890 avsked från den danska publiken som Svava i Richard Wagners Valkyrian (de två första akterna) och Nathalie i August Bournonvilles Fra Sibirien til Moskov och flyttade hem till sin födelsestad, där hon avled 1893.

Källor

Externa länkar 

Svenska ballerinor
Kvinnor
Födda 1853
Avlidna 1893
Danska ballerinor
Svenska balettdansare under 1800-talet
Danska balettdansare under 1800-talet
Dansare från Stockholm
Koppe

Koppe är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Hans-Peter Koppe
 Johann Gottlieb Koppe
 Wilhelm Koppe

Tyska efternamn
Johann Gottlieb Koppe

Johann Gottlieb Koppe, född den 21 januari 1782, död den 1 januari 1863, var en tysk författare i lanthushållningsämnen.

Koppe var 1811-13 lärare vid lantbruksskolan i Möglin och grundlade dess senare så berömda fårstam. Sedan var han praktiserande jordbrukare. Han blev 1842 medlem av preussiska "Landesökonomiekollegium" samt 1854 av preussiska statsrådet. 

Koppe utövade stort inflytande på jordbrukets utveckling, i synnerhet genom Unterricht im Ackerbau und in der Viehzucht (1813; 11:e upplagan 1885; "Handbok för landtmän uti åkerbruk och boskapsskötsel", 2 delar, 1819; 2:a upplagan 1839). 

Koppe hade också stort anseende som författare i jordbruksekonomi (Revision der Ackerbausysteme, 1818). Han hörde till de ivrigaste motståndarna till Liebigs teorier om jordens gödsling och rövarjordbruk ("raubbau").

Källor 

 

Tyska agronomer
Lantbruksekonomer
Personer i Tyskland under 1800-talet
Födda 1782
Avlidna 1863
Män
Ugglan
Liebig

Liebig:
 Justus von Liebig
 Liebigs minimilag
 Justus-Liebig-Universität

Liebieg 
 Johann von Liebieg

tyska efternamn
Eugène Sundberg

Eugène Sundberg, född 1813 i Göteborg, död 1883, var en svensk musikvän.

Sundberg, som var grosshandlare i Göteborg, donerade 10 000 kronor med mera till ett kvartettsällskap, som fick namnet Eugène Sundbergs kvartettsällskap, med uppgift att odla kammarmusik i Göteborg efter mönster av Mazerska kvartettsällskapet i Stockholm. Josef Czapek var från början (mars 1884) det Sundbergska sällskapets musikledare. En minnesskrift utgavs 1894.

Källor

Vidare läsning

Födda 1813
Avlidna 1883
Svenska donatorer
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Näringslivspersoner från Göteborg
Män
Sveriges musikhistoria
Grosshandlare i Göteborg
Josef Čapek

Josef Čapek, född 23 mars 1887 i Hronov i Österrike-Ungern, död i april 1945 i Bergen-Belsen, var en tjeckisk konstnär, verksam inom måleri, teckning, litteratur, teaterkonst och som tidskriftsredaktör. Han var bror till författaren Karel Čapek.

Han är i dag kanske mest känd som målare, kallad "Tjeckiens Picasso". En minnesutställning av verk i Prag 2009 samlade en publik om omkring 73 000 personer. Han var med om att införa kubismen i sitt hemland omkring 1911 och var också verksam i Paris. Som kritiker av nazismen blev han sänd till koncentrationsläger redan 1939, där han dog kort tid innan kriget var över.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 
 
 

Tjeckiska målare
Tjeckiska författare
Födda 1887
Avlidna 1945
Män
Projekt Kvinnliga huvudpersoner övriga
Rover-BRM Turbine

Rover-BRM Turbine är en gasturbindriven sportvagn, tillverkad av de brittiska biltillverkarna Rover och BRM 1963.

Bakgrund
Rover hade involverats i tillverkningen av Frank Whittles jetmotor 1940 och efter andra världskriget fortsatte man experimentera med gasturbiner för att driva personbilar. 1950 presenterade företaget den första gasturbindrivna bilen, vilken följdes av flera prototyper under 1950-talet. I början av 1960-talet trodde Rover fortfarande, liksom flera andra tillverkare, att man skulle kunna lösa problemen med hög värmeutveckling och bränsleförbrukning och Automobile Club de l'Ouest (ACO) hade utfäst en belöning till den första gasturbindrivna bil som fullföljde Le Mans 24-timmars. Rover tog hjälp av formel 1-stallet BRM för att tillverka en tävlingsbil för uppgiften.

Rover-BRM Turbine
Rover-BRM:s sportvagn baserades på chassit från den bil som Richie Ginther kraschat i Monacos Grand Prix 1962. Chassit breddades för att rymma två sittplatser. Motorn var en vidareutveckling av Rovers tidigare konstruktioner och hade två turbiner: en som drev kompressorn och en som drev motorns utgående axel. Motorns kraftutveckling möjliggjorde användningen av en mycket enkel växellåda med endast två växlar: en framåt och en backväxel. På grund av gasturbinens obetydliga motorbroms fick bilen mycket kraftiga skivbromsar. Bilen hade en enkel öppen kaross. 

Till 1964 vidareutvecklades motorn med värmeväxlare som sänkte bränsleförbrukningen. Bilen fick även en ny täckt kaross.

Tekniska data

Tävlingsresultat
BRM-stallets förare Graham Hill och Richie Ginther körde bilen utom tävlan på Le Mans 1963. Hill och Ginther kom in på en åttondeplats, men resultatet för experimentbilen räknades inte. Däremot tog Rover-BRM hem ACO:s pris som första gasturbindrivna bil att fullfölja tävlingen.

Året därpå skulle Rover-BRM ha tävlat med den vidareutvecklade bilen, men testerna av den nya motorn fördröjdes och när bilen dessutom skadades under transporten drog sig teamet ur tävlingen.

1965 tävlade bilen i tvålitersklassen, med Hill och Jackie Stewart som förare. Bilen drabbades av en motorskada men tog sig ändå i mål på en tiondeplats, vilket gjorde den till den bäst placerade brittiska bilen.

Referenser

Externa länkar

Video från britishpathe.com 

Turbine
Racersportvagnar
Bakhjulsdrivna fordon
Trilogy (musikgrupp)

Trilogy var ett svenskt hårdrocksband med bland annat Ian Haugland (Europe, Baltimoore, Brazen Abbot). 1995 släppte man studioalbumet Lust Provider..

Medlemmar 
Senaste medlemmar
 Marc Gransten – sång, basgitarr
 Christoffer Hoofgard – gitarr
 Ian Haugland – trummor

Tidigare medlemmar
 Leif Edling – sång

Diskografi

Referenser

Externa länkar
Trilogy på Encyclopaedia Metallum

Svenska metalgrupper
Relationer mellan Polen och Sverige

Relationer mellan Polen och Sverige är de bilaterala relationerna mellan Polen och Sverige. Polen har en ambassad i Stockholm. Sverige har en ambassad i Warszawa. Båda stater är medlemmar av EU, Europarådet,  FN och var medlemmar av NF.
Polen stöder till fullo Sveriges Nato-medlemskap.

Historik
Åren 1592-1599 var Polen och Sverige i union under kung Sigismund.

Efter kommunistregimens fall har den så kallade Polenkabeln mellan Polen och Sverige byggts.

Se även 
 Sveriges utrikespolitik
 Personer i Sverige födda i Polen
 Relationer mellan Sverige och Nato

Externa länkar

Polens ambassad i Stockholm
Sveriges ambassad i Warszawa
Málaháttr

Málaháttr är ett fornnordiskt versmått bestående av femledade verser utan assonans och med allitteration som i fornyrdislag. Det skiljer sig från fornyrdislag genom att det kan förekomma fler obetonade stavelser i versen.

Málaháttr används endast i ett fåtal fornnordiska dikter:

 Kvädet om Atle
 Sången om Harbard
 Den Höges sång
 Kvädet om Volund
 Hrafnsmál

Referenser

Carmina Scaldica

Versmått
Fornnordisk verslära
Ugglan
Kinberg

För släktartiklar, se Kinberg från Gotland och Kinberg från Västergötland
Kinberg är ett svenskt efternamn, som burits av bland andra:

 Anna Kinberg Batra (född 1970), politiker
 August Kinberg (1844–1916), revisor i kammarrätten, genealog
 Camilla Kinberg (1919–1996), konsertpianist
 Carl Kinberg (1835–1921), sekreterare i statskontoret, amatörmusiker
 Edward Kinberg (1839–1920), byråchef i domänstyrelsen, tecknare, riksdagsman
 Georg Kinberg (1875–1950), läkare
 Henning Kinberg (1860–1928), överstelöjtnant
 Henrik Kinberg (1782–1854), kontraktsprost
 Hilding Kinberg (1917–1991), direktör
 Hjalmar Kinberg, flera personer
Hjalmar Kinberg (bokförläggare) (1846–1933), bokförläggare
Hjalmar Kinberg (veterinär) (1820–1908), veterinär och professor
 Jacques Kinberg (1832–1907), provinsialläkare, Kalmar
 Johan Gustaf Kinberg (1736–1802), prost, Järpås
 Johan S. Kinberg (1943–2009), ingenjör, råvaruanalytiker, näringslivsperson
 Johannes Kinberg (1677–1743), borgmästare
 Julia Kinberg (1874–1945), läkare
 Olof Kinberg (1873–1960), rättsläkare
 Peder Kinberg (född 1944), skådespelare, försäkringsman

Svenska efternamn