kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hening

Hening är en typ av mekaniskt nötande bearbetningsteknik som ger hög precision på metallföremåls ytor. Detta görs genom att dra ett slipverktyg mot ytan via en uppstyrd kontrollerad bana. Hening används främst för att förbättra den geometriska formen på en yta men kan även användas för att förbättra ytfinheten.

Heningssten

Vid hening används ett verktyg som kallas heningssten för att uppnå ytor med hög precision. Heningsstenen består av små korn som hålls samman med hjälp av ett fästämne. Vanligtvis är kornen oregelbundet formade och har en storlek mellan 10 och 50 mikrometer i diameter. Ju mindre storlek som används på kornen, desto jämnare yta och högre precision får den bearbetade komponenten.

Process
Hening används för invändig och utvändig bearbetning av cylindriska hål till extrem ytfinhet och förbättrad cylindricitet. Henring används för exempelvis hydraulcylinder, kolvar, tapphål och till viss del externa cylindriska ytor. För att precisera används termerna inner- och ytterhening. Slitna cylindriska komponenter kan henas för att åter kunna användas.

Det första steget är att ett cylindriskt hål borras för att få bort ovalitet, därefter henas cylindern med heningssten. Heningen sker med lågt varvtal men med en snabb upp- och nedåtgående rörelse. Noggrannheten kan ge en precision på upp till 0,001 mm.

Ekonomi
Då hening är en bearbetningsprocess med hög precision är den också relativt kostsam. Därför henas endast komponenter som kräver väldigt hög precision. Vanligtvis är hening den absolut sista bearbetningsoperationen innan produkten skickas iväg till kund. Objektets huvudsakliga form och dimension fastställs utifrån föregående operationer, vanligtvis är den sista slipning eller skärande bearbetning med hög precision. Därefter henas komponenten för att förbättra formen, såsom rundhet, planhet, cylindricitet eller sfäricitet. Hening är tidskrävande och därmed en dyr operation, ett alternativ som inte är lika kostsamt är rullpolering.

Se även
 Satinering
 Brotsch
 Bryne
 Läppning

Referenser

Industri
Tillverkning
Metallindustri
Metallbearbetning
Salat (flod)

Salat är en 75 km lång flod i södra Frankrike som rinner upp i Pyrenéerna. Den är en biflod till Garonne.

Departement och städer 
 Ariège: Saint-Girons
 Haute-Garonne: Salies-du-Salat, Boussens.

Vattendrag i Frankrike
Garonnes avrinningsområde
Norgesväldet

Norgesväldet (, ) avser Norge under högmedeltiden, då landet var som störst. Från 872 utgjorde Norge ett kungarike. Förutom dagens Norge (undantag Finnmarken) omfattade det norska riket även öar i Västerhavet och Jämtland, Härjedalen, Bohuslän samt Idre och Särna socken i nuvarande Sverige. Öarna i Västerhavet som tillhörde Norge var:

Shetlandsöarna
Orkneyöarna 
Hebriderna
Isle of Man
Färöarna
Grönland 
Island

Se även
 Norska besittningar
 Norges historia

Källor

Fotnoter

Geografiska områden i Norges historia
Norge under medeltiden
Bohusläns historia
Dalarnas historia
Färöarnas historia
Grönlands historia
Härjedalens historia
Islands historia
Isle of Mans historia
Jämtlands historia
Skottland under medeltiden
FFV 028

FFV 028 (av Svenska Försvarsmakten benämnd Stridsvagnsmina 6) är en fullbreddsverkande mina med riktad sprängverkan (RSV). 

Minan grävs ner och utlöses av förändringar i magnetfältet, exempelvis från större fordon som stridsvagnar eller pansarfordon. Minan är försedd med ett batteridrivet tändsystem som har en livslängd på cirka 6 till 12 månader. Transportsäkrad mina kan transporteras och hanteras med isatt batteri och är då helt klar för utläggning. 

Minan innehåller två sprängladdningar. Den första, mindre, spränger bort jorden mellan minan och fordonet och minans inbyggda elektronik. Den andra, huvudladdningen med riktad sprängverkan, ger ett genomslag som överstiger 50 mm i pansarplåt. Restverkan fås i form av tryck, brand och splitter inne i stridsfordonet. Vid träff mitt under stridsvagnsbandet slås detta av på grund av minans tryckverkan.

Det inbyggda röjningsskyddet är sådant att minan i regel inte utlöser mot minvält, kättingridå eller av detonation från minröjningsorm, närliggande mina och så vidare. Minan utlöses/skadas inte heller av åsknedslag/åskblixt, elektromagnetisk puls (EMP) eller elektromagnetiska röjningsmedel, men den kan utlösas av magnetfältet från en metalldetektor. Minan kan kompletteras med ett yttre röjningsskydd vilket ytterligare försvårar röjning av minan. Detta består av en cirkulär plastskiva som är konstruerad att passa i håligheten på minans botten. På plastskivans centrum finns det en permanentmagnet. Om den armerade minan skiljs från rubbningsskyddet utlöses minan. Minans funktion ändras inte av användningen av detta rubbningsskydd.

När minan är armerad får den inte återtas eller återsäkras utan röjs genom sprängning på plats. Föremål av metall (magnetiska) får inte flyttas eller föras in inom en cirkel av 1 meters radie från minan.

Förpackning
Innehåll:
5 stycken minor.

Vikt: 40 kg.

Källor

Referenser

Tryckta källor

Anti-personella minor – Motion 1993/94:U401 av Lena Klevenås m.fl. (s)

Webbkällor

Minor i svenska försvaret
Division I i bandy 1974/1975

Division I i bandy 1974/1975 var Sveriges högsta division i bandy för herrar säsongen 1974/1975.  Norrgruppsvinnaren Ljusdals BK lyckades vinna svenska mästerskapet efter seger med 8–4 mot norrgruppsfyran Villa BK i finalmatchen på Söderstadion i Stockholm den 16 mars 1975.

Upplägg
Lag 1–4 i respektive grupp av de två geografiskt indelade 10-lagsgrupperna gick till slutspel, och lag 9–10 i respektive grupp flyttades ned till Division II.

Förlopp
Skytteligan vanns av Sten-Olof Sandström, Villa BK med 27 fullträffar..

Seriespelet

Division I norra
Spelades 1 december 1974-23 februari 1975.

Division I södra
Spelades 1 december 1974-23 februari 1975.

Seriematcherna

Norrgruppen

Södergruppen

Slutspel om svenska mästerskapet 1975

Kvartsfinaler (bäst av tre matcher)
27 februari 1975: Ljusdals BK-Örebro SK 6-3
27 februari 1975: IFK Kungälv-Falu BS 5-1
27 februari 1975: Katrineholms SK-Sandvikens AIK 2-3
27 februari 1975: Brobergs IF-Villa BK 2-3

2 mars 1975: Örebro SK-Ljusdals BK 3-3 *
2 mars 1975: Falu BS-IFK Kungälv 8-2
2 mars 1975: Sandvikens AIK-Katrineholms SK 6-1
2 mars 1975: Villa BK-Brobergs IF 2-1

4 mars 1975: Falu BS-IFK Kungälv 4-6 (Örebro)

Vid denna tid tillämpades inte förlängning. Enligt samtida regler räckte en oavgjord match och en vinst för att gå vidare.

Semifinaler (bäst av tre matcher)
7 mars 1975: IFK Kungälv-Ljusdals BK 4-6
7 mars 1975: *Sandvikens AIK-Villa BK 5-2

9 mars 1975: Ljusdals BK-IFK Kungälv 2-2 *
9 mars 1975: Villa BK-Sandvikens AIK 6-4

10 mars 1975: Sandvikens AIK-Villa BK 3-4 (Katrineholm)

Vid denna tid tillämpades inte förlängning. Enligt samtida regler räckte en oavgjord match och en vinst för att gå vidare.

Final
16 mars 1975: Ljusdals BK-Villa BK 8-4 (Söderstadion, Stockholm)

Svenska mästarna

Källor

Externa länkar

 Bandytipset kalenderbiteri
 Jimmys bandysida

Sport i Sverige 1974
Sport i Sverige 1975
Bandysäsongen 1974/1975
1974/1975
Hinnøya

Hinnøya (nordsamiska: Iinnasuolu) är Norges största ö (bortsett från de tre största öarna i ögruppen Svalbard). Ytan är 2 198 km², varav 1 265 km² i Nordland och 933 km² i Troms og Finnmark. Området är delat mellan kommunerna Andøy, Hadsel, Lødingen, Sortland, Tjeldsund och Vågan i Nordland, och Harstad och Kvæfjord i Troms og Finnmark.  2021 hade ön 32 873 invånare.

Geografi
Hinnøya skiljs från fastlandet i öster genom Tjeldsundet. Söder om Hinnøya finns Vestfjorden; i sydost skiljer Tjeldsundets södra del ön från Tjeldøya. I väst går Raftsundet och skiljer ön från Austvågøy; längre norrut skiljer Hadselfjorden og Sortlandssundet Hinnøya frå Hadseløya och Langøya, och i nordväst går Risøysund mellan Hinnøya och Andøya.

Hinnøya har fastlandsförbindelse genom Tjeldsundsbrua. Ön har också broförbindelse med Risøyhamn på ön Andøya.

Norrifrån tränger sig den breda och öppna Kvæfjorden med den trånga armen Gullesfjorden cirka 50 km söderut in i Hinnøya. 5–7 km långa, låga näs skiljer fjordens innerdel från inre delarna av Kanstadfjorden och Øksfjorden, som tränger sig  16 respektive 20 km norrut från Vestfjorden. I övrigt är Hinnøyas kust - speciellt på västra sidan - full med en mängd trånga småfjordar.

Ön är berglänt. Møysalen (1 262 m ö.h. ) är det högsta berget.

Källor

Noter

Lofoten
Öar i Nordland
Öar i Troms og Finnmark
Andøy kommun
Hadsels kommun
Lødingens kommun
Sortlands kommun
Tjeldsunds kommun
Vågans kommun
Harstads kommun
Kvæfjords kommun
Nederländernas Grand Prix 1961

Nederländernas Grand Prix 1961 var det andra av åtta lopp ingående i formel 1-VM 1961.

Resultat 
 Wolfgang von Trips, Ferrari, 9 poäng
 Phil Hill, Ferrari, 6
 Jim Clark, Lotus-Climax, 4
 Stirling Moss, R R C Walker (Lotus-Climax), 3
 Richie Ginther, Ferrari, 2
 Jack Brabham, Cooper-Climax, 1
 John Surtees, Reg Parnell (Cooper-Climax) 
 Graham Hill, BRM-Climax 
 Tony Brooks, BRM-Climax 
 Dan Gurney, Porsche 
 Joakim Bonnier, Porsche 
 Bruce McLaren, Cooper-Climax 
 Trevor Taylor, Lotus-Climax 
 Carel Godin de Beaufort, Ecurie Maarsbergen (Porsche)
 Hans Herrmann, Ecurie Maarsbergen (Porsche)

Förare som ej startade 
 Masten Gregory, Camoradi (Cooper-Climax) (reserv) 
 Ian Burgess, Camoradi (Lotus-Climax) (reserv)

Noteringar 
 Wolfgang von Trips första F1-vinst.
 Jim Clarks första snabbaste varv.
 Alla förare som startade gick i mål, vilket sedan inte hände förrän i .

Bildgalleri

VM-ställning 

1961 i Nederländerna
Nederländernas Grand Prix
Wang Meng (författare)

Wang Meng (kinesiska: 王蒙), född 1934 i Peking, är en kinesisk författare, politiker och före detta kulturminister.

Vid 14 års ålder blev han medlem i kommunistpartiet och i mars 1949 medarbetar i Nya demokratiska ungdomsförbundet. Hans debutroman "Länge leve ungdomen" utkom 1953. Efter att ha arbetat flera år på många olika distriktskontor hade han upptäckt vissa brister. Därför publicerade han 1956, under Hundrablommor-kampanjen, den kritiska kortromanen Den nye ynglingen på organisationsavdelningen (Zhuzhibu xinlai de nianqingren) som kritiserade partiets byråkrati. Han anklagades för att smutskasta partiet men fick till en början stöd av Mao Zedong. Men hösten 1957 startades antihögerkampanjen och Wang blev häftigt kritiserad och stämplad som "högerman". Han skickades ut på landet. 1963 skickades han till provinsen Xinjiang. Han arbetade på fälten på dagarna och lärde sig uigurernas språk på kvällarna.

År 1971 skickades Wang till en kaderskola för att fostras till de rätta åsikterna. Efter en tid fick han översätta uiguriska skrifter till kinesiska och 1978 tilläts han skriva igen och 1979 återvända till Peking. Han är idag professor, rådgivare och hedersprofessor vid ett antal kinesiska universitet.

Bibliografi (översättningar till svenska, engelska och tyska, i urval) 
Den olyckligt kära kråkan och andra berättelser (i "5 kineser"), 1986
The butterfly and other stories, 1983, Beijing, Chinese Literature
Kleines Gerede: Satiren aus der Volksrepublik China, 1985, Köln
Selected works of Wang Meng, 1989, Vol. 1, The strain of meeting + Vol. 2, Snowball, Beijing Foreign Language Press
Bolshevik salute: a modernist Chinese novel, 1989, Seattle, Univ. of Washington Press
Alienation, 1993, Hongkong
The stubborn porridge and other stories, 1994, New York
Rare Gabe Torheit: Roman, 1994, Frauenfeld, Waldgut (Huodong bian renxing)

Litteratur 
Stig Hansen: 5 kineser (innehåller dels intervju med Wang Meng, dels korta berättelser av Wang Meng), 1986 ()

Externa länkar 

Chinaview

Kinesiska författare under 1900-talet
Kinesiskspråkiga författare
Födda 1934
Kinesiska professorer
Kinesiska kommunister
Män
Levande personer
Personer från Peking
WP:Projekt Kina
Underprefektur

En underprefektur (franska: sous-préfecture) är i Frankrike och en del andra franskspråkiga länder huvudorten i ett arrondissement.

Ett departements huvudort benämns préfecture.

Politik i Frankrike
Frankrikes administration
John Arden

John Arden, född 26 oktober 1930 i Barnsley, South Yorkshire, död 28 mars 2012, var en brittisk dramatiker.

Pjäser (i urval) 
 Serjeant Musgrave's Dance (1959)
 Sergeant Musgraves dans (otryckt översättning av Jan Olof Olsson för Stockholms stadsteater 1962)
 The Happy Haven (1960)
 The Workhouse Donkey (1963)
 The Non-Stop Connolly Show (1975)
 The Ballygombeen bequest (tillsammans med Margaretta D'Arcy)
 The Ballygombeen bequest (otryckt översättning av Lars Huldén för Stockholms stadsteater 1974)

Referenser

Engelska dramatiker
Födda 1930
Avlidna 2012
Män
Brittiska författare under 1900-talet
Brittiska författare under 2000-talet
Engelskspråkiga dramatiker
Dramatiker under 1900-talet
Dramatiker under 2000-talet
Dioh Williams

Dioh Clarence Williams, född 8 oktober 1984 i Monrovia, är en liberiansk fotbollsspelare som spelar som anfallare för Procyon BK. Han har även spelat för Liberias landslag.

Karriär
Williams kom till Floda BoIF i Division 3 2002 tillsammans med landsmännen Jimmy Dixon och Dulee Johnson. De tre värvades över till BK Häcken redan säsongen efter. I Häcken var Williams given i startelvan och stod för många mål. Williams har spelat sex landskamper för Liberia och han avgjorde bland annat kvalmatchen till Afrikanska mästerskapen mot Rwanda 2006. Williams spelade mellan 2011 och 2014 i BK Häcken.

Den 14 februari 2014 skrev Williams på ett treårskontrakt med Gefle IF. I februari 2018 gick han till maldiviska TC Sports Club.

I juni 2020 gick Williams till division 2-klubben Fanna BK. Säsongen 2021 gick han till division 3-klubben Procyon BK.

Statistik
 2003: 26 matcher/16 mål i Superettan, samt 1 match i Svenska cupen och 2 kvalmatcher
 2004: 27 matcher/16 mål i Superettan, samt 4 matcher i Svenska cupen/1 mål
 2005: 25 matcher/8 mål i Fotbollsallsvenskan
 2006: 25 matcher/4 mål i Fotbollsallsvenskan, samt 1 kvalmatch
 2007: 17 matcher/10 mål i Superettan
 2007/2008: 20 matcher/5 mål i Superligaen
 2008/2009: 16 matcher/5 mål i Superligaen

Källor
 

 BK Häcken-info
 Spelarinfo hos AGF

Noter

Liberianska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Floda BoIF
Spelare i BK Häcken
Spelare i AGF Fotboll
Spelare i FC Alania Vladikavkaz
Spelare i Gefle IF Fotboll
Spelare i Fanna BK
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Superligaen
Spelare i Premjer-Liga
Födda 1984
Levande personer
Män
Personer från Monrovia
Strövare (friluftsliv)

Strövarna är en pedagogisk friluftsaktivitet för barngrupper i åldrarna 7–9 år och anordnas av Friluftsfrämjandet. 

Strövarna leds av en eller flera utbildade ledare och innefattar såväl utbildning som lek och bus. Barnen får lära sig om allemansrätten, att använda kniv, karta och kompass, arbeta tillsammans i en grupp och ta hänsyn till både människor och natur. Undersökning av småkryp, tävlingar och kortare läger (övernattningar) ingår också.

Friluftsfrämjandet har även liknande aktiviteter för andra åldersgrupper, exempelvis Skogsmulle för barn i åldrarna 5–6 år och Skogsknytte för barn i åldrarna 3–4 år.

Källor 

Barndom
Friluftsliv
José María Arguedas

José María Arguedas, född 18 januari 1911 i Andahuaylas i Apurímac, död 2 december 1969 i Lima, var en peruansk författare.

Liksom många andra författare från de andinska länderna belyste Arguedas ofta indianbefolkningens villkor i sina verk och han kan sägas tillhöra indigenismorörelsen i latinamerikansk litteratur. Han var själv inte indian men växte upp bland indianer och lärde sig indianspråket quechua innan han lärde sig spanska. Han skrev dock främst på spanska, även om en del av hans poesi är på quechua.

Som ung följde han med sin far, som var kringresande advokat, på resor i Anderna och fick då stifta bekantskap med indianer från olika byar. Vid fjorton års ålder upphörde dock friheten när han började studera vid ett katolskt internat, en tid som han skildrat i den delvis självbiografiska romanen De djupa floderna. Senare fortsatte han med universitetsstudier i litteratur i Lima. Under studietiden blev han allt mer "förspanskad" och skulle livet ut känna en stark inre kluvenhet mellan de kulturer han växt upp med.

Missnöje med hur indianerna skildrades i litteratur gjorde att Arguedas själv började skriva och han debuterade 1935 med tre berättelser i boken Agua. Han fick sitt genombrott 1958 med romanen De djupa floderna som betraktas som ett av de viktigaste verken i latinamerikansk litteratur. 1964 utkom det verk som han själv värderade högst, Todas las sangres.

Engagemanget för indianerna och deras kultur gjorde också att han 1963 doktorerade i etnologi. Mot slutet av 1960-talet kände dock Arguedas att han inte hade mer att ge varken som författare eller etnolog och tog sitt liv. 1969 sköt han sig i sitt tjänsterum vid universitet och avled några dagar senare. Hans sista roman El zorro de arriba y el zorro de abajo utkom postumt 1971.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Utstött (valda noveller) (översättning Elisabeth Helms, Nordan, 1984)
 De djupa floderna (översättning Sonia och Kjell A. Johansson, Legenda, 1985) (Los ríos profundos, 1958)

Källor

Peruanska författare
Spanskspråkiga författare
Personer i Peru under 1900-talet
Födda 1911
Avlidna 1969
Män
Ru Zhijuan

Ru Zhijuan (kinesiska: 茹志鹃), född 1925 i Shanghai, död 1998, var en kinesisk författare.

Ru Zhijuans far slösade bort familjens pengar och sedan modern dött i difteri 1928 lämnade han sina barn, fyra söner och dottern Ru Zhijuan. En moster tog hand om två bröder. Den ofärdiga farmodern tog hand om Ru Zhijuan och hennes yngste bror men hade svårt att klara av det. Alla tre åkte mellan den ovilliga mostern i Shanghai och den lika ovilliga fastern i Hangzhou. 1938 dog farmodern och de två barnen fick leva på de pengar deras äldre bror skickade. Men när pengarna inte längre räckte skickades Ru Zhijuan till olika barnhem. Till slut kom hon till en bibelskola, där det var ganska fritt, även om man måste studera bibeln varje dag. Hemmet drevs av en kristen amerikanska, men när stillahavskriget bröt ut for hon hem och skolan upplöstes. En bror lyckades få in Ru Zhijuan på en avgiftsfri skola. Sammanlagt gick hon i skola fyra år. Trots det lyckades hon via kontakter få arbete som småskollärare. Hon var då 18 år gammal och hennes berättelse "Livet" publicerades i en tidning.

Rus äldste bror hade tagit sig till ett "befriat område" i provinsen Jiangsu och uppmanade henne att komma dit. Den kommunistiska armén blev nu hennes hem. Hon arbetade i underhållningsgruppen. Där träffande hon Wang Xiaoping som senare blev hennes man. Hon började skriva ner sina upplevelser i en anteckningsbok. Den ramlade ur en gång och upptäcktes. En text tonsattes och som belöning fick hon ett kilo griskött av militärhögkvarteret. 

1958 skrev hon sin mest berömda novell, Liljan. Den berömde författaren Mao Dun skrev att Ru Zhijuan skrev rent och enkelt och novellen var den bästa han läst på länge. 1958 blev Ru redaktör för månadstidskriften Litteratur- och konsttidningen i Shanghai. 1960 blev Ru författare på heltid. Men ordförande Mao hade sagt att författarna måste leva med "massorna", dvs soldater, bönder och arbetare. Dessutom förväntades hon skriva om hjältar. 1962 utkom Rus andra novellsamling "Den fridfulla barnbördskliniken".

Redan 1957 hade hennes man stämplats som "högerelement" i antihögerkampanjen för att han kom från Singapore. Under kulturrevolutionen återkom anklagelsen och hela familjen sändes ut på landsbygden.

Ru Zhijuans dotter Wang Anyi är också författare.

Bibliografi 
Den felfriserade historien och andra noveller, 1984

Litteratur 
Stig Hansen: 5 kineser (innehåller intervju med Ru Zhijuan samt novellen "Hushållsbestyr"), 1986 ()

Referenser

Kinesiska författare under 1900-talet
Kinesiskspråkiga författare
Kvinnor
Födda 1925
Avlidna 1998
WP:Projekt Kina
Personer från Shanghai
Division I i bandy 1973/1974

Division I i bandy 1973/1974 var Sveriges högsta division i bandy för herrar säsongen 1973/1974. Norrgruppsvinnaren Falu BS lyckades vinna svenska mästerskapet efter seger med 8-4 mot södergruppsvinnaren Katrineholms SK i finalmatchen på Söderstadion i Stockholm den 17 mars 1974.

Upplägg
Lag 1-4 i respektive grupp av de två geografiskt indelade 10-lagsgrupperna gick till slutspel, och lag 9-10 i respektive grupp flyttades ned till Division II.

Förlopp
Skytteligan vanns av Bernt Ericsson, Falu BS med 33 fullträffar..

Seriespelet

Division I norra
Spelades 2 december 1973-24 februari 1974.

Division I södra
Spelades 2 december 1973-24 februari 1974.

Seriematcherna

Norrgruppen

Södergruppen

Slutspel om svenska mästerskapet 1974

Kvartsfinaler (bäst av tre matcher)
27 februari 1974: Bollnäs GIF-Örebro SK 0-2
27 februari 1974: Katrineholms SK-Ljusdals BK 4-4
27 februari 1974: Lesjöfors IF-Brobergs IF 4-4 
27 februari 1974: Falu BS-IFK Kungälv 9-2

3 mars 1974: Örebro SK-Bollnäs GIF 1-1 *
3 mars 1974: Ljusdals BK-Katrineholms SK 2-6 *
3 mars 1974: Brobergs IF-Lesjöfors IF 4-6 *
3 mars 1974: IFK Kungälv-Falu BS 2-0

5 mars 1974: Falu BS-IFK Kungälv 5-2 (Örebro)

Vid denna tid tillämpades inte förlängning. Enligt samtida regler räckte en oavgjord match och en vinst för att gå vidare.

Semifinaler (bäst av tre matcher)
8 mars 1974: Örebro SK-Katrineholms SK 4-5
8 mars 1974: Falu BS-Lesjöfors IF 6-1

10 mars 1974: Katrineholms SK-Örebro SK 2-2 *
10 mars 1974: Lesjöfors IF-Falu BS 1-5

Vid denna tid tillämpades inte förlängning. Enligt samtida regler räckte en oavgjord match och en vinst för att gå vidare.

Final
17 mars 1974: Falu BS-Katrineholms SK 3-0 (Söderstadion, Stockholm)

Svenska mästarna

Källor

Externa länkar

 Bandytipset kalenderbiteri
 Jimmys bandysida

Sport i Sverige 1973
Sport i Sverige 1974
Bandysäsongen 1973/1974
1973/1974