kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Flemingsbergs gård

Flemingsbergs gård (äldre stavning Flemmingsbergs gård) är en herrgård och tidigare säteri kommundelen Flemingsberg i Huddinge socken i Huddinge kommun, Stockholms län. Gårdens historia går tillbaka till 1400-talet och gav kommundelen dess nuvarande namn.

Historik

Området var bebott redan under förhistorisk tid, vilket talrika gravfält vittnar om. Gården och byn hette från början Andersta eller Anderstad och omnämns i skrift på 1400-talet. I mitten av 1500-talet fanns här fyra gårdar. Från den tiden finns bara knapphändiga uppgifter, men från och med Johan Pedersson (Bååt) (död 1574) kan man följa ägarna. Gårdens namn ändrades till Flemingsberg när den kommit i släkten Flemings ägo genom Henrik Klasson Flemings (död 1650) äktenskap med Ebba Erlandsdotter Bååt. I mitten av 1600-talet blev gården säteri. 1688 upptas elva torp under Flemmingsberg. 

År 1791 blev kaptenen Carl Gustaf Lovisin genom gifte ägare till egendomen. Under hans tid fick huvudbyggnaden sitt nuvarande utseende, som är ett envånings putsat trähus med brutet och valmat sadeltak. Han lät även uppföra två flyglar, där den östra är bevarad från ursprungstiden, medan den västra brann ner 1808 och återuppbyggdes på 1900-talet.  Nästa ägare blev majoren Carl Albrekt Friesenheim. En av hans döttrar gifte sig 1831 med riksdagsmannen Axel Odelberg, ägaren till Enskede gård. Han övertog snart Flemingsbergs gård och lät bygga ny ladugård och ett brännvinsbränneri. Till hjälp hade han sin rättare från Enskede, Pehr Pettersson, senare kallad Patron Pehr och efter 1848 ägare till närbelägna Fullersta gård. 

År 1880 förvärvades Flemingsbergsegendomen av storgodsägaren och riksdagsmannen Lars Magnus Carlsson. Förutom Flemmingsberg ägde han nu Glömsta gård, Norsborgs herrgård, Hallunda gård och Fittja gård. Kring sekelskiftet 1900 var Carlsson en av Stockholmstraktens största jordägare. Vid ingången av 1900-talet låg fem torp under gården och söder om herrgården stod en ångdriven kvarn. Bland torpen märks Björnkulla, Visättra och Vistaberg som gav sina namn till några av Huddinges bostadsområden.

På 1930-talet omfattade Flemingsberg 85 hektar åkrar och 732 hektar skog.  På gården fanns 60 kor, 8 hästar, 20 svin, 35 ungdjur och ett 100-tal höns samt en minkfarm. På 1950-talet lämnade familjen Carlsson Flemingsberg. Då hade sonen redan börjat med att stycka upp en del av marken för bostäder. Den stora exploateringen kom dock efter Carlssons tid. Jordbruket fortsatte till 1960-talet. 

På en del av Flemmingsbergs mark, som hörde till fastigheten Grantorp, uppfördes mellan 1968 och 1977 Huddinge sjukhus och i herrgårdens tidigare park finns numera kolonilotter. På 1990-talet bedrevs konferensverksamhet och galleri i gården. Numera är gården med flygelbyggnader i privat ägo och hyrs ut som bostäder.

Bilder

Källor

Externa länkar
 Flemmingsberg i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Flemingsberg i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Byggnader och anläggningar i Huddinge kommun
Herrgårdar i Södermanland
Ștefan Golescu

Ștefan Golescu, född 1809, död 27 augusti 1874 i Nancy, Frankrike, var en rumänsk politiker. Han var bror till Nicolae Golescu och kusin till Alexandru Golescu.

Ștefan Golescu var rumänsk ministerpresident 1867-68.

Referenser

 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar 

Rumänska politiker under 1800-talet
Rumäniens premiärministrar
Födda 1809
Avlidna 1874
Män
Svensk uppslagsbok
Nicolae Golescu

Nicolae Golescu, född 1810, död 1878, var en rumänsk politiker. Han var bror till Ștefan Golescu och kusin till Alexandru Golescu.

Golescu blev general 1859, ministerpresident 1860, var 1866-67 chef för den provisoriska regeringen och åter ministerpresident 1868 och 1870. Golescu deltog i den mot furst Carol riktade franskvänliga rörelsen under fransk-tyska kriget, utropade republik i staden Ploiești, häktades men frikändes.

Referenser

 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar 

Rumänska politiker under 1800-talet
Rumänska generaler
Rumäniens premiärministrar
Födda 1810
Avlidna 1878
Män
Svensk uppslagsbok
Pierre Joseph Pelletier

Pierre Joseph Pelletier, född 22 april 1788, död 19 juli 1842, var en fransk farmakolog. Han var son till Bertrand Pelletier.

Biografi
Pelletier var apotekare i Paris, senare underdirektör för den högre farmaceutiska läroanstalten, upptäckte ensam samt tillsammans med Joseph Bienaimé Caventou och andra forskare flera alkaloider, såsom stryknin och kinin. Han har gett namn åt drogen pelletierin, en giftig alkaloid med pyrrolidin-struktur, som utvinns ur barken av granatäppelträdet.

Franska vetenskapsakademien belönade 1827 honom med ett pris av 10 000 francs för hans upptäckt av kinaalkaloiderna.

Källor

Noter

Franska farmakologer
Födda 1788
Avlidna 1842
Män
Ugglan
Bertrand Pelletier

Bertrand Pelletier, född 31 juli 1761 i Bayonne, död 21 juli 1797 i Paris, var en fransk farmakolog. Han var far till Pierre Joseph Pelletier.

Pelletier var apotekare i Paris, ledamot av franska vetenskapsakademien, blev mot slutet av sitt liv professor i kemi vid École polytechnique i Paris.

Källor 

Franska farmakologer
Franska professorer i kemi
Personer verksamma vid École polytechnique
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Kemister under 1700-talet
Franska forskare under 1700-talet
Personer från Bayonne
Födda 1761
Avlidna 1797
Män
Ugglan
Joseph Bienaimé Caventou

Joseph Bienaimé Caventou, född den 30 juni 1795 i Saint-Omer, död den 5 maj 1877 i Paris, var en fransk kemist och farmakolog.

Caventou var professor vid den högre farmaceutiska läroanstalten i Paris. Han upptäckte tillsammans med Pierre Joseph Pelletier flera alkaloider, däribland stryknin och brucin.

Källor

Franska kemister under 1800-talet
Franska farmakologer
Franska professorer
Personer från Pas-de-Calais
Födda 1795
Avlidna 1877
Män
Ugglan
Salmonsens
Boris Golitsyn

Boris Alexejevitj Golitsyn, född 1654, död 1714, var en rysk furste. Han var kusin till Vasilij Golitsyn och Dmitrij Golitsyn.

Han var Peter I:s vän och ledde statskuppen 1689, samt blev bojar 1690. Golitsyn var ledamot av den tillförordnade regeringen 1697-98, guvernör i Astrachan och Kazan 1700-07, men var ur stånd att dämpa oron i provinsen, föll i onåd och gick i kloster.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter

Ryska furstar
Personer i Ryssland under 1700-talet
Födda 1654
Avlidna 1714
Män
Svensk uppslagsbok
Personer i Ryssland under 1600-talet
Dmitrij Michailovitj Golitsyn (1665–1737)

Dmitrij Michailovitj Golitsyn, född 1665, död 1737, var en rysk furste, kusin till Boris och Vasilij Golitsyn samt bror till Michail Golitsyn.

Golitysn förde befäl i Polen 1704-11, var guvernör i Belgorod 1711-18 och sändebud i Konstantinopel och Wien. Han blev senare president i kammarkollegiet 1718-23, ledamot av högsta rådet 1728-30, medverkade 1730 till Anna Ivanovnas tronbestigning men avtvingade henne ett löfte om konstitution efter svenskt mönster. Detta ledde till att han föll i onåd och han avled som statsfånge i Nöteborg.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Ryska furstar
Ryska diplomater
Personer från Moskva
Födda 1665
Avlidna 1737
Män
Svensk uppslagsbok
Ryska politiker under 1700-talet
Meyers reagens

Meyers reagens är en lösning av 13,546 g kvicksilverklorid och 49,8 g kaliumjodid i 1 liter vatten och används som reagens för de flesta alkaloiderna. Dessa utfälls, i en svagt sur vätska, som gulvita amorfa fällningar vid tillsats av reagenset. Några av dessa övergår sedan i kristallinsk form.

Bland de alkaloider, som ej utfälls av detta reagens, kan nämnas koffein, kolchicin och solanin.

Källor
Meyers varulexikon, Forum, 1952

Blandningar
Folkets allians

Folkets allians är det tredje största partiet i Maldivernas parlament, majlis.

Partiledare är den förre handelsministern Abdullah Yameen, halvbror till den tidigare presidenten Maumoon Abdul Gayoom, vars  parti man samarbetat med i parlamentet allt sedan parlamentsvalet den 9 maj 2009 - det första sedan politiska partier blivit tillåtna i landet.

Folkets allians fick då nästan 5 % av rösterna (8 283 röster) och sju mandat i majlis.

Källor 
Landguiden Utrikespolitiska institutet, 7 februari 2012

Politiska partier på Maldiverna
Lira (artist)

Lira, född 14 mars 1979 i Daveyton, är en sydafrikansk sångerska. Hennes namn betyder "kärlek" på sesotho.

Karriär 

Hon började framträda live när hon var 16 år. Hon sjöng både covers och låtar som hon själv skrivit. År 2000 blev hon upptäckt av producenten Arthur Mafokate som gav henne ett skivkontrakt med 999 Music. År 2003 släpptes hennes debutalbum All My Love. Nästa år bytte hon skivbolag till Sony Music Africa och släppte år 2006 ut sitt andra album Feel Good. Hon har blivit nominerad och vunnit priser flera gånger vid South African Music Awards. Hon framträdde vid öppningsceremonin till Världsmästerskapet i fotboll 2010 den 11 juni 2010.

Diskografi

Album

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Officiell Facebook

Födda 1979
Kvinnor
Levande personer
Sydafrikanska sångare
Waterline

Waterline är en singel av den irländska popduon Jedward som släpptes den 24 februari 2012. Låten är skriven av svenska singersongwritern Nick Jarl samt Sharon Vaughn. 

Låten representerade Irland i Eurovision Song Contest 2012 i Baku i Azerbajdzjan. Jedward framträdde med låten i den första semifinalen den 22 maj 2012. Bidraget hade startnummer 18 och var därmed sist i semifinalen. Det tog sig vidare till finalen som hölls den 26 maj. Där kom det på 19:e plats med 46 poäng. Det fick som högsta poäng en 10:a från Storbritannien. Sverige gav dem en 5:a.

Låten var deras tävlingsbidrag i den irländska versionen av Melodifestivalen "The Late Late Show: Eurosong" där de tävlade den 24 februari om att få representera Irland för andra året i rad i Eurovision. Låten spelades upp för första gången i den irländska radiostationen RTE Radio 1 den 9 februari. De vann uttagningsfinalen med 114 poäng mot fyra andra bidrag. 

Låten skickades i Sverige in till Melodifestivalen 2010 och Melodifestivalen 2011, med Eric Saade på demon, men ratades av uttagningsjuryn, då de istället valde Manboy och Popular. 

En preview musikvideo till Eurovision hade premiär den 19 mars. Den riktiga musikvideon spelades in i Tokyo, Japan, mellan den 1 och 7 april. Och musikvideon hade lades upp den 16 april på tvillingarnas youtube-kanal. De spelade själva in videon och Edward redigerade den.

Spårlista 
 "Waterline" - 3:03
 "Waterline" (Instrumental) - 3:01

Listplaceringar

Nationella singellistor

iTunes

Se även 
Irlands bidrag i Eurovision Song Contest
Irland i Eurovision Song Contest 2012

Referenser

Externa länkar 

Bidragsfakta på eurovision.tv

Musiksinglar 2012
Irlands bidrag i Eurovision Song Contest
Bidrag till Eurovision Song Contest 2012
Låtar av Sharon Vaughn
Engelskspråkiga sånger
Charles Philippe Robin

Charles Philippe Robin, född 4 juni 1821 i Jasseron, departementet Ain, död där 6 oktober 1885, var en fransk histolog. 

Robin blev 1862 professor i histologi vid medicinska fakulteten i Paris, 1866 ledamot av Académie des sciences och 1875 senator. Han utvecklade en mycket stor skriftställarverksamhet och var en av de första, som i Frankrike införde bruket av mikroskopet i den normala och patologiska anatomin.

Källor

Histologer
Franska professorer i medicin
Personer verksamma vid Paris universitet
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Franska läkare under 1800-talet
Personer från Ain
Födda 1821
Avlidna 1885
Män
Ugglan
Luttenberger*Klug

Luttenberger*Klug, bildat 2005 i Steiermark, är en österrikisk musikgrupp bestående av Michelle Luttenberger (född 12 juli 1990) och Chrissi Klug (född 5 februari 1989).

Karriär 

Luttenberger föddes i staden Feldbach och Klug föddes i staden Deutschlandsberg. Efter att ha träffats vid en konsert där Klugs band spelade bestämde de sig senare för att starta sin egen musikgrupp. Deras debutsingel "Super Sommer" blev inte bara framgångsrik i Österrike men även i Tyskland.  Den andra singeln "Vergiss mich" blev ännu mer framgångsrik i dessa länder. År 2007 släppte de sitt debutalbum Mach dich bereit!. Vid Austrian Amadeus Awards 2007 vann de kategorin "årets singel" för låten "Vergiss mich". Den 21 november 2008 släpptes deras andra album Mädchen im Regen. Den 25 februari 2011 släpptes deras tredje album Unsere Zeit.

Diskografi

Referenser 

Diskografi och Listplaceringar på austriancharts.com

Musikgrupper bildade 2005
Österrikiska duogrupper
Perro de pastor garafiano

Perro de pastor garafiano är en hundras från ön La Palma i den spanska regionen Kanarieöarna utanför Nordafrika. Den är en vallande herdehund som är namngiven efter orten Garafía i vars omgivningar den funnits i relativ isolering. Rasen är inte erkänd av den internationella hundorganisationen FCI men är nationellt erkänd av den spanska kennelklubben Real Sociedad Canina en España (RSCE).

Källor
 Rasstandarden

Hundraser från Spanien
Vall-, boskaps- och herdehundar
Carl Axel Hugo Hamilton

Carl Axel Hugo Hamilton af Hageby, född 1 juni 1722 i Hamburg, död 9 juni 1763 på Vanås i Gryt i Skåne, var svensk friherre och landshövding i Kristianstads län. Han var son till friherre Johan Henrik Hamilton af Hageby, 1692–1736, och dennes hustru grevinnan Sidonia Juliana Lewenhaupt, 1695–1735.

Militär karriär
Hamilton blev student i Uppsala 1736 och volontär vid Livgardet samma år. Han blev löjtnant vid Hamiltonska regementet 1741 och kapten vid greve de la Marcks regemente i Frankrike 1744.

År 1749 blev han överstelöjtnant vid Posseska regementet i Stralsund och i februari 1760 överste för Savolaks och Nyslotts läns infanteriregemente. Senare samma år blev han överste för sitt gamla regemente i Stralsund, som då bytte namn till Hamiltons regemente.

Statlig tjänst
År 1761 blev Hamilton landshövding i Kristianstad län samt överkommendant.

Vanås
Hamilton köpte 1756 Vanås slott i Gryts socken i Kristianstad län. Efter hans död 1763 övergick äganderätten till änkan som senare instiftade Vanås fideikommiss till förmån för sin dotterson Carl Axel Wachtmeister, 1795–1865, och hans efterkommande.

Familj
Han gifte sig 27 februari 1752 med Elisabet Jennings, 1734–1801, i hennes första gifte. Hon var dotter till kommerserådet Frans Jennings och syster till den framgångsrike affärsmannen, bruksägaren och politikern John Jennings. I äktenskapet föddes tre barn, alla avled dock i späd ålder.

Elisabet Jennings gifte sig för andra gången 1768 på Barsebäck med landshövdingen i Malmöhus län, generalmajoren, friherre Carl Adlerfelt.
Hon fick med honom dottern Carolina, 1769–1799, som gifte sig med konteramiralen, greve Hans Fredrik Wachtmeister, 1752–1807.

Källor
 Elgenstierna: Svenska Adelns Ättartavlor, Norstedts Förlag, Stockholm 1927

Födda 1722
Avlidna 1763
Svenska friherrar
Landshövdingar i Kristianstads län
Män
Personer från Hamburg
Personer under frihetstiden
Aucklandkricka

Aucklandkricka (Anas aucklandica) är en flygoförmögen andfågel som endast förekommer i ögruppen Aucklandöarna utanför Nya Zeeland.

Utseende 
Auklandkrickan är med en kroppslängd på 48 centimeter en relativt liten mörkbrun and som är flygoförmögen. Honan, hanen i eklipsdräkt samt ungfågeln har fläckat mörkbrunt bröst och en tydlig vit fläck kring ökat. Hanen i häckningsdräkt har grönglansigt huvud, ett smalt vitt halsband och en fläck på flanken.

Utbredning och systematik 
Fågeln finns på vissa öar tillhörande ögruppen Aucklandöarna, nämligen öarna Ewing, Enderby, Rose, Ocean, Adams, Disappointment och Dundas, men inte på huvudön Auckland Island. Vissa behandlar aucklandkricka, campbellkricka (A. nesiotis) och brunkricka (A. chlorotis) som en och samma art med det vetenskapliga namnet Anas aucklandica.

Levnadssätt 
Fågeln bebor skyddade kustlinjer och använder tät kustnära växtlighet för skydd och häckning. Under dagen kan par vandra 100 till 200 meter uppför en liten bäck eller till kustnära dammar för skydd under dagsvilan. Efter mörkrets inbrott söker den sig ner till kusten för att födosöka bland uppspolat sjögräs efter ryggradslösa djur, men kan också inta alger.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som nära hotad (NT)  på basis av den lilla världspopulationen på endast 330-1700 vuxna fåglar. Det finns dock inga belägg på att arten skulle minska i antal, och åtminstone på kort sikt är den säker med tanke på att invasiva arter har avlägsnats från de öar där den häckar. Å andra sidan är det inte troligt att den skulle vidga sitt utbredningsområde medan både katt och gris fortfarande finns på huvudön Auckland Island.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Aucklandöarna
Flygoförmögna fåglar
Bahamaand

Bahamaand (Anas bahamensis) är en fågel i familjen änder inom ordningen andfåglar, nära släkt med stjärtanden. Den förekommer som namnet antyder i Bahamas, men också i andra delar av Västindien, i stora delar av Sydamerika och i Galápagosöarna. Arten minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende 
Bahamaanden är en mycket karakteristisk, 38–51 cm lång and, nära släkt med stjärtanden och likt denna långhalsad och gracil. Vitt i ansikte, på strupe och hals kontrasterar skarpt med brunt på resten av huvudet. Bröst och flanker är beigefärgade med bruna fläckar. Näbben är blågrå med rött basalt på övre näbbhalvans sidor. I flykten syns mörkbruna vingar med metalliskt gröna vingspeglar inramade i kanelbrunt samt ljust gräddfärgad stjärt.

Läte 
Lätet som hörs i luften beskrivs som ett mjukt och nasalt "gyaak-gyaak-gyaak"; även tunna visslingar, "fiip-fiip".

Utbredning och systematik 
Som namnet avslöjar förekommer bahamaanden i Västindien, men även i delar av Sydamerika. Den delas in i tre underarter i två grupper.
 bahamensis-gruppen
 Anas bahamensis bahamensis – förekommer lokalt i Västindien och norra Sydamerika
 Anas bahamensis rubrirostris – förekommer från södra Brasilien och Bolivia till Argentina och Chile
 Anas bahamensis galapagensis – förekommer i Galápagosöarna

Tillfälligt har den påträffats i Falklandsöarna, Guadeloupe, Jamaica, Panama och Saint Martin. Arten har även setts i Europa, i Belgien, Nederländerna, Schweiz, Italien, Spanien, Portugal, Storbritannien, Finland, Danmark och Sverige. Alla dessa fynd tros dock härröra från fåglar som rymt ur fångenskap.

Genetiska studier visar att arten är nära släkt med stjärtanden och gulnäbbad stjärtand.

Levnadssätt 
Bahamaanden hittas i våtmarker med inslag av saltvatten, som bräckvattenssjöar, flodmynningar och mangroveträsk. Den lever av frön, knoppar och blad från vattenlevande växter. Häckningstiden varierar efter vattenstånd. Boet placeras på marken nära vatten.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i neotropiska regionen
Madagaskarkricka

Madagaskarkricka (Anas bernieri) är en starkt hotad andfågel i familjen änder som enanrt förekommer på Madagaskar.

Utseende 
Madagaskarkrickan är med en längd på 40–45 centimeter en relativt liten simand. I färgsättningen är den rätt blekt varmt gråbrun med fjällmönster tydligast på flanker och bröst. Vingspegeln är svart inramat av en bred vit kant och näbben något uppsvängd blekt grårosa. Till skillnad från många andra arter saknar huvudet en tydlig ansiktsteckning.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i låglänta områden på västra Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Arten är närmast släkt med de nyzeeländska änderna brunkricka (Anas chlorotis) och aucklandkricka (A. aucklandica).

Levnadssätt 
Under häckningstid återfinns den i periodvis översvämmade mangroveträsk med Avicennia marina, som den på ett unikt sätt vadar igenom i jakt på insekter och frön. Den häckar i hål i mangroveträd och ungarna är flygga efter 45–49 dagar. Under häckningstiden lever den mestadels i par som håller ihop i flera år. Efter häckningen söker den upp sjöar rika på växtlighet för att rugga, varefter den rör sig till grunda kustnära områden. Då kan den ses i grupper om upp till 40 fåglar.

Status 
IUCN kategoriserar arten som starkt hotad. Den sammanlagda populationen har uppskattas uppgå till endast 630-1 900 vuxna fåglar och den tros minska kraftigt till följd av habitatförlust, jakt och störningar från människan.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar franske kirurgen och naturforskaren Alphonse Charles Joseph Bernier (1802-1858), verksam som samlare på Madagaskar.

Bildgalleri

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Kapand

Kapand (Anas capensis) är en and som förekommer i Afrika. Den har setts så långt norrut som Israel, men fynd i Europa tros utgöra förrymda fåglar. Arten ökar i antal och beståndet anses vara livskraftigt.

Kännetecken

Utseende 
Kapanden är en kompakt and med en kroppslängd på 44–46 centimeter. Den ärtill största delen grå, med brunare rygg och fläckade flanker. I flykten syns en smaragdgrön, vitkantad vingspegel. Den nästan uppsvängda näbben är rosa med svart näbbas och näbbspets. Det rosa saknas hos juvenilen. Könen är lika och fågeln kan inte förväxlas med någon annan art i sitt utbredningsområde.

Läte 
Fågeln är oftast tyst, men hanen har ett mjukt gnisslande läte och honan ett lågt kvackande. Under spelet hörs även ett femtonigt fallande läte.

Utbredning 
Fågeln förekommer lokalt i öppna våtmarker från Sudan och Etiopien till Namibia och Sydafrika, dock fläckvist förekommande i tre isolerade populationer: i södra Afrika, i östafrikanska Rift Valley samt kring Tchadsjön. Den är huvudsakligen en stannfågel men kan genomföra långa nomadiska förflyttningar under regnperioden, och har exempelvis observerats så långt norrut som Israel. Arten har även observerats i Europa, bland annat i Sverige, men inte någonstans har det ännu bedömts sannolikt att kapanden nått dit på naturlig väg.

Systematik 
Kapanden behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. DNA-studier visar att den är en systerart till en grupp innehållande stjärtand med släktingar (kerguelenand, bahamaand och gulnäbbad stjärtand) samt rödnäbbad and.

Ekologi och beteende 
Kapanden påträffas mestadels i grunda saltsjöar eller i brackvatten, men även i laguner, flodmynningar och tidvattensområden. Den lever av vattenväxter men även mindre kräftdjur, ryggradslösa djur och groddjur. Den födosöker genom att tippa kroppen framåt i grunda vatten, eller stående i vattenbrynet. Boet placeras i närheten av vatten, direkt på marken under skyddande vegetation.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i etiopiska regionen
Kastanjekricka

Kastanjekricka (Anas castanea) är en fågel i familjen änder inom ordningen andfåglar.

Utseende 
Hane kastanjekricka är en mycket karakteristiskt tecknad fågel, med metallgrönt huvud och djupt kastjebruna flanker. Honan är mycket mer anspråkslös, med helt grå fjäderdräkt och rundad hjässa. Honan skiljer sig från gråkrickan bland annat genom något mörkare hals. I flykten syns tydliga vita vingpaneler, vilket skiljer den från stripandens lila eller gröna vingspeglar.

Utbredning och systematik 
Kastanjekricka förekommer i kärr och våtmarker i sydvästra och sydöstra Australien och på Tasmanien. Den behandlas antingen som monotypisk, eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Anas castanea alexanderi – sydvästra Australien
 Anas castanea alexanderi – östra Australien, inklusive Tasmanien

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien