kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Singlespeed

Singlespeed, enpetare, är en cykel med fast utväxling och frihjul. En cykel med fast utväxling men utan frihjul benämns Fixie. Vilken utväxling Singlespeeden har beror på vad cykeln skall användas till samt hur vältränad åkaren är, och den finns i alla cykelvarianter; från standardcyklar med full utrustning till mer avskalade landsvägsracers och terränggående mountainbikes.

Singlespeedcyklar av mountainbike- och racertyp var förr oftast ombyggda, men på senare år har fler och fler tillverkare lanserat olika modeller.

De största fördelarna med singlespeed-cyklar jämfört med växlade cyklar är att de är enklare mekaniskt uppbyggda och därmed har färre komponenter som kan gå sönder samt att de blir billigare och enklare att reparera och underhålla. Detta har gjort att de blivit populära som pendlarcyklar.

Se även 
 Singlespeed världsmästerskap

Cyklar
Cykelsport
Pjäs (vapen)

Pjäs eller artilleripjäs är en samlande benämning på kanoner, haubitser och granatkastare, det vill säga större typer av eldvapen.

Man skiljer mellan tunga och lätta pjäser. Till lätta pjäser räknas 20 mm automatkanoner, granatkastare och rekylfria pansarvärnskanoner.

Artilleri
3rd Generation Partnership Project

3rd Generation Partnership Project (3GPP) är en samarbetsorganisation mellan olika organisationer aktiva inom telekommunikation. Syftet med organisationen är att skapa globalt gångbara tekniska protokoll och specifikationer för mobiltelefoni och därmed möjliggöra att det går att använda en och samma mobiltelefon i stort sett över hela världen.

3GPP startades 1998 genom ett strategiskt samarbete mellan Nortel Networks och AT&T Wireless. Ursprungligen så var de två drivande tillsammans med British Telecom, France Telecom, Telecom Italia, NTT DoCoMo, BellSouth, Telia och Telenor samt leverantörna Lucent, Ericsson, Motorola, Nokia och andra.

Idag drivs och kontrolleras 3GPP genom ett partnerskap mellan sju regionala organisationer inom telekommuniation: ARIB, CCSA, ETSI, ATIS, TSDSI, TTA, samt TTC.

3GPP är mest känt för utvecklingen och underhållet av:
 GSM samt relaterade 2G och 2.5G standardisering, inkluderande GPRS och EDGE
 UMTS samt relaterade 3G standardisering, inkluderande HSPA
 LTE samt relaterade 4G standardisering, inkluderande LTE advanced och LTE Advanced Pro
 Nästa generation (Next generation) samt relaterade 5G standardisering
 En vidareutveckling av IP Multimedia Subsystem (IMS) på ett åtkomst-oberoende sätt

Se även
 UMTS
 GSM
 3gp, mediefilformat utvecklat av 3GPP
 3GPP2
 WCDMA
 LTE
 IP Multimedia Subsystem (IMS)

Källor

Externa länkar
www.3GPP.org

Mobiltelefoni
Kanaans Simsällskap

Kanaans Simsällskap är en ideell sim- och tävlingsklubb med bas i nordvästra Stockholm. Klubben bildades 1958 vid Kanaanbadet och har därifrån fått sitt namn. Bedriver verksamhet i Tenstas, Vällingbys, Åkeshovs och Spångas simhallar, från plask och leknivå till tävlingssimning.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Simklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1958
Sportklubbar i Stockholms kommun
Trangia

Trangia AB är ett företag som tillverkar stormkök, beläget i Trångsviken i Jämtlands län.

Trangia grundades 1925 av John E Jonsson och tillverkade då aluminiumkärl för användning i hushåll. 1935 började bolaget att tillverka campingutrustning när svenskarna fick mer semester och intresset för camping ökade. Namnet Trangia är skapat utifrån byn Trång utan å som blev första delen av namnet och ia som står för "i aluminium" bildar avslutningen.

Trangiaköket skapades 1951 och är ett kompakt friluftskök som bygger på att själva aluminiumfodralet bildar en vindskyddad stomme för kok- och stekmöjlighet. Material vid tillverkningen som används är aluminium, Non-stick, duossal och titan.

Trangiaköket exporteras över hela världen. Bolaget drivs av grundarens familj i fjärde generationen.

Beståndsdelar 
Standarduppsättningen består av:
 Två grytor, som passar i varandra.
 En stekpanna, som också fungerar som grytlock.
 Ett tvådelat vindskydd, som består av en över- och en underdel, där delarna har olika funktioner:
 Underdelen fungerar som fundament för konstruktionen, håller brännaren, och är systemets luftintag.
 Överdelen håller grytan/kärlet, och har på samma tid funktion som skorsten och vindskydd.
 En tamoj (handtag) för att greppa kastruller eller stekpanna.
 En spritbrännare i mässing.
 En sparring/släckare. Används till att justera lågan.
 Ett lock till brännaren med gummipackning
 En nylonrem.
 En kaffepanna (vissa modeller)

Vid bruk av stekpanna eller större kärl är vindskyddens funktion begränsad till att skydda brännaren.

Modeller tillbehör 
Stormköken finns i 3 storlekar:
 Serie 27, anpassad till 1-2 personer. Grytornas storlek är 1 liter
 Serie 25, anpassad till 3-4 personer. Grytornas storlek är 1,75 respektive 1,5 liter
 Serie 28, Mini Trangia, minimalt kök med en 0.8 liters gryta och en teflonstekpanna. Köket har ett annat sorts vindskydd än Serie 25 och 27.

Det finns även extrautrustning såsom lägergryta, bränsleflaskor och matlådor. Köken går även att komplettera med gasbrännare eller multifuelbrännare.

Referenser

Externa länkar 
 Trangia AB

Svenska tillverkare av nyttoföremål
Campingutrustning
Företag bildade 1925
Basketens ursprungliga regler

De första reglerna inom basketen skrevs av sportens grundare Dr. James Naismith. Han ville att sporten skulle vara enkel och skrev därför endast 13 regler.

Reglerna beskrevs i december 1891 i Springfield, Massachusetts, USA. Listan blev publicerad i januari 1982 i Springfield Colleges skoltidning, The Triangle.

Reglerna 

 1. Bollen får kastas åt vilket håll som helst med en eller två händer.
 2. Bollen får slås åt vilket håll som helst med en eller två händer, dock ej med knuten näve.
 3. En spelare får inte springa med bollen, utan måste passa bollen från det ställe han fångar den.
 4. Bollen får endast hållas i eller mellan händerna.
 5. Man får inte slå, hålla eller knuffa en motståndare. Vid överträdelse av denna regel utdöms "foul". Andra gången detta händer blir spelaren utvisad tills det att motståndarna gjort mål. Om foulen bedöms vara avsiktlig blir spelaren utvisad och får inte ersättas av annan spelare.
 6. Foul utdöms vid knytnävsslag mot bollen samt vid överträdelse av reglerna 3, 4 och 5.
 7. Om ett lag foular tre gånger i rad skall det räknas som mål för motståndarna.
 8. Mål utdöms då en spelare som står med båda fötterna på golvet, kastar eller puttar bollen i korgen och bollen stannar kvar däri. (I basketens början hade man persikokorgar med botten och inte ringar med ihåliga nät som i dagens basket.)
 9. När bollen är utanför spelplanen skall inkast göras av den som först rör bollen. Vid oklarheter kastar domaren in bollen på plan. Den som gör inkastet måste kasta in bollen på plan inom fem sekunder. Om något lag försöker fördröja spelet utdöms foul.
 10. Domaren skall döma enväldigt och kontrollera poängen. Huvudansvaret skall alltså ligga på domaren.
 11. Domaren skall bedöma när bollen är i spel och skall ta tiden. Han godkänner när ett mål görs.
 12. Man skall spela två halvlekar på vardera 15 minuter med fem minuters pausvila.
 13. Det lag som gör flest mål vinner matchen. Om matchen avslutas med ett oavgjort resultat kan matchen fortsätta tills ett av lagen gör mål. Detta gäller dock bara om lagens kaptener kommer överens om detta.

Naismiths regler används fortfarande idag som grund för reglerna i basket, även om en hel del har förändrats och lagts till för att kunna utveckla sporten.

Basketregler
Peder Fredags gränd

Peder Fredags gränd är en gränd i Gamla stan i Stockholm. Den har fått sitt namn från Peder Fredag som var krigshövitsman åt Gustav Vasa.

Se även 
Stockholms historia
Gamla stans gator och torg

Externa länkar

Peder Fredag Eriksson 
http://sok.riksarkivet.se/sbl/Presentation.aspx?id=14427

Gator och torg i Gamla stan
Überlingen

Überlingen är en stad  i delstaten Baden-Württemberg i sydvästra Tyskland, vid Bodensjön. Folkmängden uppgick till 22 554 invånare i slutet av 2019, på en yta av 58,67 kvadratkilometer. 
Staden ingår i kommunalförbundet Überlingen tillsammans med kommunerna Owingen och Sipplingen.

Det tidigaste kända dokumentet som nämner Überlingen är från 770. Den fick sina stadsrättigheter 1211. Bebyggelsen i stadskärnan, inklusive katedral, stadshus och befästningar, stammar från grundandet av staden 1180. Staden blomstrade från 1200-talet till 1500-talet, framför allt tack vare intensiv druvodling på de sydvända sluttningarna av Bodensjön.

Under 30-åriga kriget misslyckades den svenska armén med att inta Überlingen 1632 och 1634. Den lyckades 1643, med hjälp av en kupp.

I en flygolycka över Überlingen 2002 dog 71 personer på grund av en kollision mellan en Boeing 757 och en Tupolev 154.

Källor

Kommuner och städer i Bodenseekreis
Takako Fuji

Takako Fuji,  (藤贵子) född 27 juli 1972 i Tokyo, Japan är en japansk skådespelare som spelar Kayako i The Grudge och The Grudge 2.

Fuji är född i Tokyo. Hon är medlem i Ein Theatrical Company, och studerade vid Aoyama Gakuin universitetet. Fuji arbetar vanligtvis på scenen eller gör röst-overs men ibland förekommer hon även i filmer. Hennes mest minnesvärda roll idag är av Kayako Saeki, ett hämndlystet spöke i Ju-on-serien. Första gången hon spelade Kayako var år 1998 i kortfilmen Katasumi, en del i Gakkô no kaidan G-samlingen. Hon fortsatte sedan i rollen i direkt-till-video-filmen Ju-on och dess uppföljare Ju-On 2. När regissören Takashi Shimizu bestämde sig för att återskapa filmerna för en bredare publik och till biografer (Ju-on: The Grudge och Ju-on:The Grudge 2) spelade Takako rollen igen. Sedan när filmerna omarbetades för en amerikansk publik ställde Takako upp igen. Takako kommer inte att medverka i amerikanska The Grudge 3 utan har stått över möjligheten.

Takako har sedan tidigare i intervjuer sagt att hon är lite trött på sin roll och att det ibland är svårt för henne att hålla motivationen uppe eftersom hon redan spelat rollen sju gånger tidigare. Takako har dock medgett att hon kommer spela Kayako så länge som Takashi Shimizu vill ha med henne. Takako har även sagt att hon ibland låtsas vara Kayako Saeki inför vänner och på fester, hon har även sagt att hon helt och fullt förstår den ilska som Kayako bär på.

Takakos specialitet är dans, balett och hon talar engelska. Hon är även en välutbildad "ordvrängare" som hjälpte henne att spela kayako. Takako har varit gift en gång.

Hon har även medverkat i 2005 års skräckfilm Reincarnation (Rinne), i regi av Takashi Shimizu, hon har också en röst för Hayao Miyazaki i den tecknade filmen Princess Mononoke.

Födda 1972
Japanska skådespelare under 2000-talet
Kvinnor
Levande personer
WP:Projekt Japan
Skådespelare från Tokyo
Kyller

Ett kyller (ålderdomligt även en kyller) är en rock av sämskat älgskinn eller annat skinn utan knappar fram (endast på ärmarna) men med hyskor för att inte nöta mot ryttaren under harnesket. Det bars av militärer, främst kavalleri på 1600-talet och 1700-talet under ett harnesk (kroppspansar) eller istället för det. Skinnet var tjockt så att det även skulle kunna stå emot splitter.

Ett av de mest omtalade av kyllren är Gustav II Adolfs. Efter hans död fördes det som krigsbyte till Österrike. 1920 återbördades det till Sverige som ett tack från Österrike för svenska Röda korsets hjälpverksamhet under och efter första världskriget i Österrike. Det återfinns numera i Livrustkammaren.

De sista militära enheterna i Sverige att använda kyller (om man bortser från dagens drabanter på Kgl. slottet) var Livregementsbrigadens kyrassiärkår, där det definitivt avlades 1815.

Bilder

Noter 

Rustplagg
Kavalleri
Vanderbilt University

Vanderbilt University, även kallad Vandy eller VU informellt, är ett privat forskningsuniversitet i Nashville i delstaten Tennessee. Det grundades 1873 av den amerikanska entreprenören och affärsmannen Cornelius Vanderbilt, som gav universitetet dess första donation på en miljon dollar.

Universitetsrektorer

Externa länkar 
 Vanderbilt Universitys webbplats
 Vanderbilt Commodores, sportlagets webbplats

 
Utbildningsinstitutioner bildade 1873
Universitet och högskolor i Tennessee
Musikens makt (film)

Musikens makt är en svensk dramafilm från 1912 i regi av Georg af Klercker.

Om filmen 
Filmen premiärvisades 20 januari 1912 på biograf Biorama i Malmö. Den spelades in vid Svenska Biografteaterns ateljé på Lidingö med exteriörer från Göteborg av Henrik Jaenzon.

Rollista 
Arthur Donaldson – Edvard Björkman, kompositör
Lilly Jacobsson – Hilda Dahlkvist
Victor Arfvidson – La Tour, professor
Georg af Klercker – Carl Schiller

Källor 

Svenska filmer 1912
Svenska dramafilmer
Svenska kortfilmer
Kortfilmer 1912
Filmer i regi av Georg af Klercker
Svenska stumfilmer
Förlorade filmer
Officiant

Officiant kallas en person som leder eller har en rituell funktion i olika ceremonier.

Religiösa eller borgerliga officianter
En officiant kan leda en religiös eller borgerlig ceremoni såsom namngivning, dop, konfirmation, vigsel och begravning.

Sverige
Om ceremonin sker enligt Svenska Kyrkans ordning är prästen officiant. Exempel på andra officianter är en frikyrkopastor om begravningen sker i frikyrklig ordning eller person från annat samfund eller religion. Även då ceremonin är icke religiös benämns ledaren Officiant. Vid icke religiösa ceremonier har det blivit vanligt att den på Förbundet Humanisternas initiativ framtagna Den svenska högtidsboken används som alternativ till psalmbok.

Borgerliga vigselförrättare utses av Länsstyrelsen. Mot bakgrund av ett utbrett intresse för att erhålla uppdrag som vigselförrättare har Länsstyrelsen, i avsikt att upprätthålla en väl avvägd balans mellan allmänhetens behov av förrättare och antalet förordnade sådana, utvecklat en restriktiv och konsekvent praxis. Länsstyrelsen tar härvid fasta på kommunernas initiativrätt och avslår således regelmässigt ansökningar som framställs på initiativ av privatpersoner.

Officianter i ordenssammanhang
Många ordnar och ordenssällskap har officianter. Dessa är ofta medlemmar av ordens ledning och har ämbeten som kopplas till en viss titel. Exempel på sådana titlar är Strumpebandsordens sex officianter: the Prelate, the Chancellor, the Register, the Garter Principal King of Arms, the Usher och the Secretary (Prelaten, Kanslern, Heraldikern, Introduktören och Sekreteraren) .

Referenser

Titlar
Ordensväsen
Musikens makt (tidning)

Musikens makt  (MM) var en svensk tidskrift som utgavs åren 1973–1980. Avsikten var att verka i den svenska musikrörelsens anda, men tidningen blev snarare ett språkrör för denna rörelses starkt politiserade göteborgsgren.

Historik 
Tidningen Musikens makt hade sitt ursprung i en stenciltidning i Vaxholm 1971, ett resultat av samarbetet mellan skivbolagen MNW och Silence genom deras gemensamma SAM-distribution. Först hette stenciltidningen "Auktoriserade rykten" och hade som syfte att presentera nyheter inom proggmusiken och stävja falska påståenden om verksamheten.  Efter förslag av Tore Berger bytte tidningen namn till Musikens makt 1972, vilket genererade notiser i dagspressen och ökade upplagan. På hösten kom radiojournalisterna Tommy Rander och Håkan Sandblad till Vaxholm och föreslog en professionell redaktion i Göteborg för Musikens makt, med syfte att utge en månadstidning för den samlade musikrörelsen. Förslaget godtogs.

Det första numret av Musikens makt som gjordes av göteborgsredaktionen kom 1973. Framför allt Tommy Rander och Håkan Sandblad stod för texterna. Tecknade gjorde bland andra Kaianders Sempler som även var ansvarig utgivare de första åren, och de första två numren av tidningen redigerades i hans sovrum. Därefter flyttade redaktionen in i en lokal på Husargatan i Haga. En särskild Stockholmsredaktion inrättades också i Vaxholm, där tidningen till en början trycktes.

Programförklaring
I det första numret som kom ut i juni 1973 fanns en klar programförklaring:
 
"Maktens musik, Svensktoppens och hitlistornas eländiga dravel bygger upp en skog av fördomar och söver ner oss till passiva konsumenter. Med musikens makt ska vi gå till strid för en levande progressiv musikkultur. En musik som aktiverar oss. Ger uttryck för oss själva och den tid vi lever i."

Referenser

Källor

Externa länkar

Webbplats med index för Musikens Makt

Progg
Nedlagda svenska musiktidningar
Musik i Göteborg
Tidskrifter startade 1973
Tidskrifter nedlagda 1980
Den svenska högtidsboken

Den svenska högtidsboken har tagits fram för att fylla behovet av alternativa ceremonier för livets högtider. Den ger förslag till och exempel på ceremonier vid välkomst och namngivningsfest för barn, konfirmation, vigsel eller registrerat partnerskap och begravning. För varje ceremoni finns ett rikt urval förslag på lämpliga dikter, texter och sånger (många med noter). Här finns också dikter för begrundan och enskild läsning. Boken kom till i samband med kyrkans skiljande från staten och gavs ut den 28 mars år 2000 i samarbete med Förbundet Humanisterna. Redaktör är Göran Palm och boken har 710 sidor. Medverkande: Sokrates , Ulf Lundell , Harry Martinson, Viktor Rydberg, Sonja Åkesson, Marie Lundquist, Vladimir Oravsky, Hans Alfredson, Carl-Johan Kleberg, Caj Lundgren, Petter Bergman, Mikael Göransson, Bengt af Klintberg, Petter Lindgren, Gunilla Lundgren, Suzanne Osten, Arne Ruth, Bo Strömstedt, Gösta Åberg.

Externa länkar
 Den svenska högtidsboken, Göran Palm (redaktör) , En bok för alla, 2000, 710 sidor, 
 Den Svenska Högtidsboken (En bok för alla)
 Förbundet Humanisterna

Ateism
Familjehögtider
Högtider
Facklitteratur 2000
Emulsionsnummer

Tillverkaren av färgfilm märker filmen med typ och emulsionsnummer. Typen kan exempelvis vara Ektachrome 64. Emulsionsnumret anger vid vilken emulsionsgjutning som filmen är tillverkad.

Det finns när det gäller färgfilm små avvikelser i färgåtergivningen mellan olika emulsionsgjutningar. Yrkesfotografen köper därför ofta in sina färgfilmer med samma emulsionsnummer och vet då att färgåtergivningen blir lika mellan olika tagningar. Filmerna bör helst förvaras nedfrysta för att minska deras åldrande, vilket annars påverkar färgåtergivning och filmkänslighet.

Tillverkaren kan också märka sin film "Professional". Det innebär att färgfilmen är åldrad till rätt färgbalans. Film av denna typ är känsligare än vanlig film och inköpt professionell film bör förvaras i kylskåp eller nedfryst.

Fotografi
Bokbuss

En bokbuss, eller biblioteksbuss, är en buss eller bil med specialkaross, som inrymmer en liten biblioteksfilial.

Bokbussarna byggs av specialiserade karossbyggare på busschassier, eller för mindre typer på lastbilschassier. Tillverkare i Norden har varit Helmark Carosseri AB i Markaryd och Kiitokori Oy i Kausala.

Sverige 
Bibliotekslagen nämner att alla människor ska ha tillgång till biblioteksverksamhet som bland annat innefattar bokbussar.

I Sverige startade bokbussverksamheten med en filialbuss som utgick från Borås stadsbibliotek 1948. Denna var en försöksverksamhet efter inspiration från bland annat USA, Storbritannien och Danmark. 
På 1950- och 1960-talen användes bokbussarna främst av länsbiblioteken för att transportera ut böcker till filialbibliotek och utlåningsstationer. Den första länsbokbussen utgick från Halmstad 1949. I slutet av 1950-talet fanns länsbokbussarna i 18 av 24 län. Filialbussarna som vi känner dem i dag sågs under tiotalet år som experimentverksamhet. Under denna period provades även andra former av mobila bibliotek, som till exempel det rälsbibliotek som utgick från Riksgränsen 1950 och bokbåten i Lidingö, som startades 1953 med HMS Rindö.

Bokbussen bedömdes vara framgångsrik för bibliotekens uppsökande verksamhet. År 1965 infördes statsbidrag för inköp av bokbussar, och antalet bokbussar ökade markant.

År 1983 fanns 123 bokbussar i Sverige. Därefter har antalet bokbussar minskat, liksom antalet fasta biblioteksfilialer, och 2005 fanns 93 bokbussar kvar.

Årets mobila bibliotek 
Årets mobila bibliotek är ett pris som instiftades 1998 i samband med att bokbussverksamheten i Sverige fyllde 50 år. Priset delas ut av Svensk biblioteksförening och en del av Sveriges biblioteks utmärkelser. Från och med 2017 har priset bytt namn till Årets mobila bibliotek och omfattar alla slags mobila bibliotek. Priset delas ut till ett mobilt bibliotek som på ett nyskapande sätt utvecklar verksamheten, samspelar med utvecklingen i samhället, har en väl förankrad verksamhet i kommunen/regionen och är inspiratör för kollegor.

Bildgalleri

Källor

Noter

Externa länkar 

Buss
Typer av bussar
Lambretta (musikgrupp)

Lambretta var ett svenskt rockband från Skaraborg aktivt mellan 1993 och 2005. De slog igenom 2001 med sitt andra album Lambretta och singlarna "Bimbo" och "Creep".

Historia 
Lambretta grundades 1993 av Anders Eliasson, Petter Lantz och Tomas Persic. Eliasson stod som sångare fram till 1996, när den då 15-åriga Linda Sundblad från Lidköping tog över mikrofonen. De släppte sina två första singlar 1999; "Blow My Fuses" och "Absolutely Nothing", som både gjorde avtryck på Sverigetopplistan och gav dem en Grammis 1999 för årets musikvideo. I november samma år släpptes debutalbumet Breakfast. Det stora genombrottet kom 2001 med uppföljaralbumet Lambretta. Det låg på albumlistorna i sex länder i Europa och sålde guld i Sverige. Första singeln "Bimbo" gick in på topp 5 i Sverige och Norge. Den andra singeln "Creep" nådde också vissa framgångar, bland annat en 10:e plats i Sverige. 2001 vann gruppen Rockbjörnen för årets svenska grupp.

2002 spelade gruppen in en cover på Nationalteaterns "Livet är en fest" till hyllningsalbumet Nationalsånger - Hymner från Vågen och EPAs torg. Lambrettas tredje och sista album The Fight släpptes i december 2004. Bara en vecka innan skivsläppet lämnade Eliasson bandet. The Fight nådde bara listframgångar i Sverige; med topplaceringen 34 på Sverigetopplistan. "Kill Me" och "Chemical" blev de sista listnoterade singlarna innan bandet upplöstes 2005.

Efter upplösningen satsade Sundblad på en solokarriär medan Lantz och Marcus Nowak (som hade ersatt Persic på The Fight) bildade ett nytt rockband vid namn Psych Onation.

Medlemmar 

Anders Eliasson – gitarr, keyboard (1993–2004), sång (1993–1996)
Petter Lantz – bas (1993–2005)
Tomas Persic – trummor (1993–2003)
Linda Sundblad – sång (1996–2005)
Klas Edmundsson – gitarr (2002–2005)
Marcus Nowak – trummor (2003–2005)

Diskografi

Studioalbum

Singlar

Priser och utmärkelser 
Grammis 1999 – Årets musikvideo ("Blow My Fuses/Absolutely Nothing")
Rockbjörnen 2001 – Årets svenska grupp

Referenser 

Grammis-vinnare
Musikgrupper bildade 1993
Musikgrupper upplösta 2005
Svenska rockgrupper
Vinnie Paz

Vinnie Paz, född 5 oktober 1977 i Agrigento på Sicilien, är en italiensk-amerikansk rappare från Philadelphia, USA, och medlem i Jedi Mind Tricks och Army of the Pharaohs. Hans riktiga namn är Vincenzo Luvineri och hans ursprungliga alias var Ikon the Verbal Hologram. Namnet Vinnie Paz kommer från den italienska boxaren Vinny Paz som i verkligheten heter Vinny Pazienza. Vinnie Paz växte upp med Vinny Paz som idol, och senare blev de båda goda vänner. 

Vinnie Paz har förutom studioalbum med Jedi Mind Tricks och Army of the Pharaohs släppt tre egna album, Season of the Assassin (2010) God of the Serengeti (2012) och Carry on Tradition (2013) samt album tillsammans med Ill Bill som Heavy Metal Kings. Dessutom har han släppt ett antal mixtapes och EP-skivor.

Diskografi

Soloalbum 
 Season of the Assassin (2010)
 God of the Serengeti (2012)
 Carry on Tradition (2013)

Samarbete 
 Heavy Metal Kings (med Ill Bill, 2011)
 Heavy Metal Kings 2 (med Ill Bill, 2013)
 Heavy Metal Kings vs. DJ Muggs (TBA, med Ill Bill och DJ Muggs)

EP 
 Prayer for The Assassin (2010)

Mixtapes 
 Pazmanian Devil (2005)
 The Sound and the Fury (2006)
 Before the Assassin (2010)
 Fires of the Judas Blood (2011)
 The Priest of Bloodshed (2012)
 Digital Dynasty 23 (2013)

Amerikanska rappare
Män
Födda 1977
Levande personer
Musiker från Philadelphia
FC Sochaux-Montbéliard

Football Club Sochaux-Montbéliard är en fotbollsklubb från Sochaux i Frankrike som spelar i Ligue 2.

Externa länkar

  Officiell webbplats