kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Georgiens herrlandslag i ishockey

Georgiens herrlandslag i ishockey är Georgiens nationella ishockeylag, och medlem i International Ice Hockey Federation. 

Georgien spelade sin första match representerande Georgiska SSR under vinterspartakiaden 1962 i Sverdlovsk. Georgien spelade tre matcher och förlorade mot Litauiska SSR med 5-2 och Kazakiska SSR med 11-3, varefter man slog Armeniska SSR med 4-1. År 2009 gick Georgien med i International Ice Hockey Federation som en associerad medlem. Georgien återvände till internationellt spel år 2010 då man spelade två vänskapsmatcher i Armeniens huvudstad Jerevan, mot Sydafrika och Armenien. Man förlorade bägge matcherna med 8-1 respektive 22-1.

Georgien kommer under hösten av 2012 att försöka kvala sig in till VM Division III. 2014 gjorde laget sin första VM-turnering i Division III i Luxemburg. Den 9 april 2015 tog Georgien sin första seger i en VM-turnering någonsin genom att vinna mot Bosnien/Hercegovina med 4-1.

OS-turneringar
 2010 - OS i Vancouver, Kanada - deltog ej
 2014 - OS i Sotji, Ryssland - deltog ej

VM-turneringar 
 2013 - VM Division III kval i Förenade Arabemiraten - fyra (sist), 3 matcher, 0 segrar, 3 förluster, 0 sudden deaths-/straffläggningssegrar, 0 sudden deaths-/straffläggningsförluster, 1 gjort mål, 28 insläppta mål, 0 poäng.
 2014 - VM Division III i Luxemburg - sexa (sist), 5 matcher, 0 segrar, 5 förluster, 0 sudden deaths-/straffläggningssegrar, 0 sudden deaths-/straffläggningsförluster, 3 gjorda mål, 78 insläppta mål, 0 poäng.
 2015 - VM Division III i Turkiet - femma, 6 matcher, 1 seger, 4 förluster, 1 sudden deaths-/straffläggningsseger, 0 sudden deaths-/straffläggningsförluster, 20 gjorda mål, 56 insläppta mål, 5 poäng.
 2016 - VM Division III i Turkiet - sexa (sist), 5 matcher, 0 segrar, 5 förluster, 0 sudden deaths-/straffläggningssegrar, 0 sudden deaths-/straffläggningsförluster, 0 gjorda mål, 25 insläppta mål, 0 poäng. 
 2017 - VM Division III i Bulgarien - trea (brons), 5 matcher, 3 segrar, 2 förluster, 0 sudden deaths-/straffläggningssegrar, 0 sudden deaths-/straffläggningsförluster, 46 gjorda mål, 23 insläppta mål, 9 poäng. 
 2018 - VM Division III i Sydafrika - etta (guld), 5 matcher, 4 segrar, 1 förlust, 0 sudden deaths-/straffläggningssegrar, 0 sudden deaths-/straffläggningsförluster, 35 gjorda mål, 12 insläppta mål, 12 poäng.

VM-statistik

2013- 

 ändrat poängsystem efter VM 2006, där seger ger 3 poäng istället för 2 och att matcherna får avgöras genom sudden death (övertid) och straffläggning vid oavgjort resultat i full tid. Vinnaren får där 2 poäng, förloraren 1 poäng.

Spelade matcher 
Avser matcher fram till 12 april, 2015

Referenser

Noter 

Ishockey i Georgien
Ishockeylandslag
Ishockey
Stig Dalager

Stig Dalager, född den 19 oktober 1952 i Frederiksberg, är en dansk författare, poet och dramatiker.

Biografi 
Dalager är son till en köpman. När han var fem år flyttade familjen till Helsingör, där hans föräldrar övertog en köpmansförrättning. Han gick i gymnasiet i Herning och tog därefter hyra som mässpojke i handelsflottan. 

Han tog magistersexamen i komparativ litteratur vid Århus universitet, och doktorerade i nordisk litteratur tillsammans med sin dåvarande fru Anne-Marie Mai med ett verk om danska kvinnliga författare. Han har därefter bott i bland annat Leipzig, New York och Wien.

Författarskap 
Dalager debuterade som författare 1980 med Hærværksforeningen og andre noveller, och har skrivit både romaner och poesi, men är framför allt känd som dramatiker. Bland hans romaner märks utvecklingsromanen Jon (1986) och Glemsel og erindring (1992). Romanen Rejse i blåt (2004), om H.C. Andersen, finns översatt till svenska som Resa i det blå (Alhambra förlag, 2005).

Han har gett ut flera diktsamlingar, bland annat Århus-elegi (1986). På svenska finns Wienerdagar (1995).

Hans dramatik har ofta historiska motiv, och flera av hans pjäser har spelats utomlands. Bland hans pjäser kan nämnas En aften i Hamborg: en historiefantasi over P.A. Heiberg og Thomasine Gyllembourg (1982), Nat i Venedig (1987), om danska turister på 1880-talet, Herre og skygge: et drømmespil frit over H.C. Andersen (1992), En historie om forræderi (1992), Drømmen (2000), som har kriget i Kosovo som bakgrund, samt American Elektra (2007), en nydiktning av Sofokles Elektra med Irakkriget som bakgrund.

Källor

Externa länkar 

Danska författare
Danskspråkiga författare
Födda 1952
Levande personer
Män
Heincke

Heincke är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Adolf Heincke (1901–1986), tysk politiker (NSDAP)
 Friedrich Heincke (1852–1929), tysk zoolog

Se även
 Hainke
 Heinke
 Heinecke

Tyska efternamn
Friedrich Heincke

Friedrich Heincke, född den 6 januari 1852 i Hagenow, Mecklenburg, död den 5 juni 1929, var en tysk zoolog.

Heincke, som var professor och föreståndare för den biologiska stationen på Helgoland (1892-1921), är mest känd för sitt värdefulla bidrag till artdifferentieringens förståelse i Naturgeschichte des Herings (1893). Bland Heinckes övriga skrifter märks Die nutzbaren Fische der nordischen Meere und die Bedingungen ihrer Existenz (1882), Die Fische der Ostsee (tillsammans med Karl Möbius, 1883) och Eier und Larven von Fischen der deutschen Bucht (tillsammans med Ernst Ehrenbaum, 1900).

Källor 

 

Tyska iktyologer
Zoologer under 1800-talet
Zoologer under 1900-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Hagenow
Födda 1852
Avlidna 1929
Män
Ugglan
Guy Moll

Guillaume Laurent "Guy" Moll, född den 28 maj 1910, död den 15 augusti 1934, var en fransk-algerisk racerförare.

Moll var född och uppvuxen i den dåvarande franska kolonin Algeriet. Han började tävla i hemlandet, där hans talang uppmärksammades av Marcel Lehoux. Från 1932 tävlade han i Europa med Lehoux stall. Under 1933 körde han en privat Alfa Romeo Monza med sådan framgång att han till säsongen 1934 anställdes som fabriksförare för Scuderia Ferrari.

Moll vann två Grand Prix-lopp i början av 1934, innan han omkom i en olycka i Coppa Acerbo.

Källor 
 
 kolumbus.fi

Externa länkar
 Grand Prix History 
 forix.autosport.com/8w/ 

Födda 1910
Avlidna 1934
Algeriska idrottare
Franska racerförare
Grand Prix-förare
Förolyckade tävlingsförare
Män
Hans Rüesch

Hans Rüesch, född den 17 maj 1913 i Neapel, död den 27 augusti 2007 i New York, var en schweizisk racerförare, författare och djurrättsförespråkare.

Karriär

Racerförare
Rüesch föddes i Italien men hans föräldrar var schweizare och satte honom i internatskola i hemlandet. 1932 hoppade han av universitetsstudierna och började tävla i Grand Prix-racing. I början av 1950-talet körde han sportvagnsracing med en Ferrari.

Författare
I slutet av 1930-talet flyttade Rüesch till USA där han skrev noveller för olika tidskrifter. Efter andra världskriget flyttade han tillbaka till Neapel, där han fortsatte sitt författarskap. Flera av Rüesch romaner har blivit film, bland annat Djärva män, regisserad av Henry Hathaway 1955 och Igloos i natten, regisserad av Nicholas Ray 1960.

Djurrätt
Rüesch var en hängiven motståndare till djurförsök och då främst vivisektion. 1974 grundade han organisationen Center for Scientific Information on Vivisection (CIVIS). Han skrev även romaner i ämnet.

Källor
 kolumbus.fi

Noter

Externa länkar

 CIVIS webbplats. 
 historicracing.com 

Födda 1913
Avlidna 2007
Schweiziska författare under 1900-talet
Schweiziska racerförare
Grand Prix-förare
Djurrättsaktivister
Män
Heinichen

Heinichen är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra: 

 Johann David Heinichen (1683–1729), tysk kompositör och musikteoretiker
 Veit Heinichen (född 1957), tysk skriftställare 

Tyska efternamn
Johann David Heinichen

Johann David Heinichen, född den 17 april 1683 nära Weißenfels, död den 16 juli 1729 i Dresden, var en tysk musiker.

Heinichen utbildades vid Thomasskolan i Leipzig, var en tid advokat, men debuterade snart som operakompositör. Åren 1713–18 uppehöll sig Heinichen i Italien och fick där sina operor uppförda. År 1718 blev han hovkapellmästare hos August den starke av Sachsen. Heinichen skrev förutom operor en mängd kantater samt mässor, serenader och annat. Han skrev en omfångsrik lärobok Der Generalbass in der Composition (1728), i vilken han "gentemot det skolmässiga pedanteriet framhöll vikten av det melodiska elementet och känslans sanna uttryck".

Verk 
 Se Verklista för Johann David Heinichen

Källor 

Hovkapellister
Tyska klassiska kompositörer
Tyska operatonsättare
Tyska dirigenter
Tyska musikteoretiker
Tyska musiker under 1700-talet
Födda 1683
Avlidna 1729
Män
Ugglan
Amico è

Amico è är en sång skriven av Dario Baldan Bembo, Sergio Bardotti och Nini Maria Giacomelli och som under titeln "Falò" sjöngs in av Dario Baldan Bembo på albumet Spirito della Terra.

Melodin har också använts som arenahymn, där hejarklackarna nynnar på melodin med vokalen "o", ett nynnande som också kan höras i låten.

Kikki Danielsson och Kjell Roos spelade 1985 in sången i duett med text på svenska av Ingela "Pling" Forsman, som "Vem går med dig hem" på albumet Bra vibrationer.

Referenser

Fotnoter 

Italienska sånger
Låtar framförda av Kikki Danielsson
Musiksinglar 1982
Italienskspråkiga sånger
Arbat

Arbat () är en omkring en kilometer lång gågata i Rysslands nuvarande huvudstad Moskvas historiska stadskärna. Arbat är Moskvas mest kända turistgata, med underhållning, souvenirbutiker och sevärdheter. Arbat har funnits minst sedan 1400-talet och är en av de äldsta gatorna i den ryska huvudstaden.

Gatan börjar på Arbatskajatorget, 800 meter väster om Kreml och leder västerut till sitt slut vid Smolenskajatorget vid Trädgårdsringen. Bland sevärdheterna på Arbat finns en rad historiska hus, däribland Pusjkin-huset där diktaren Aleksandr Pusjkin bodde under en månad 1831 och Melnikovhuset från 1927,  samt prinsessan Turandot-fontänen framför Vachtangovteatern. Många restauranger finns längs gatan, ofta riktade mot turister och ansedda av moskoviter som dyra och dåliga jämfört med andra delar av staden. Här finns också enklare och billigare restauranger och caféer.

Historia 
Arbat utgör hjärtat i Arbat distrikt och räknades under 1700-talet som den finaste adressen att bo på av den ryska adeln i Moskva. Gatan förstördes nästan helt i den stora branden 1812 under Napoleons ockupation av Moskva. Under 1800- och tidiga 1900-talet blev Arbat känd för att många konstnärer och akademiker bodde här. Under 1900-talet renoverades gatan i jugendstil.

På 1960-talet byggdes norr om Arbat parallellgatan Nya Arbat, som har skyskrapor i stål och glas.

Under perestrojkan blev Arbat samlingspunkt för olika ungdomsrörelser, gatumusiker och konstnärer. Viktor Tsoj-muren vid Arbat är ett minnesmärke från dessa turbulenta år.

Externa länkar 

Gator i Moskva
Gågator
Muhammed Shukri

Muhammed Shukri (alternativ transkribering Mohamed Choukri eller Muḥemmed Cikri) född den 15 juli 1935 i Beni Chikar i Rifbergen i Marocko, död den 15 november 2003 i Tanger, var en marockansk författare, främst känd för den självbiografiska debutromanen Det nakna brödet och för sin vänskap med många berömda författare som bodde i Tanger, bland dem Paul Bowles, Jean Genet och Tennessee Williams.

Shukri föddes i en fattig familj i Rifbergen i norra delen av landet, men familjen flyttade på grund av hungersnöd till Tanger. När han var 11 år rymde han hemifrån eftersom fadern misshandlade honom. Han levde på gatan och försörjde sig som småtjuv samt med diverse olika småjobb.

Han debuterade som författare med novellen Al-unf ala al-shatiʾ ("Våld på stranden", 1966), och fick sitt stora genombrott med den självbiografiska debutromanen Det nakna brödet (1973), som först publicerades på engelska av Paul Bowles, som då var bosatt i Tanger. Romanen hade dessförinnan av myndigheterna förhindrats att ges ut på arabiska, på grund av dess skildring av gatlivet med dess prostituerade, homosexuella och småbrottslingar. Först nio år senare kom den för första gången ut på arabiska. Efter den stora framgången med debutromanen skrev inte Shukri något mer på nästan 20 år. 

Därefter hann han publicera ytterligare två självbiografiska romaner. På senare år vann han erkännande i hela arabvärlden, och vid hans död kallade Marockos kung Muhammed VI honom "en av [våra] pionjärer inom romankonsten".

Verk på svenska

Referenser

Noter

Marockanska författare
Arabiskspråkiga författare
Födda 1935
Avlidna 2003
Män
Källeryds kyrka

Källeryds kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Källeryds församling i Växjö stift. Kyrkan ligger i samhället Nissafors i Gnosjö kommun.

Kyrkobyggnaden
En stenkyrka uppfördes 1672 och invigdes 12 december 1675 av biskopen i Växjö, Jonas Johannis Scarinius. Den äldre träkyrkan var då förfallen. Åren 1885–1887 tillbyggdes en sakristia i norr och ett kyrktorn i väster av byggmästaren Anders Pettersson i Värsås efter ritningar av arkitekt Fredrik Ekberg. År 1904 brann kyrkan men återuppfördes åren 1904-1906 då de gamla murarna behölls.

I ett gravkor under kyrkans kor finns 23 kistor. I kyrkan finns fem vapensköldar och sju malmljuskronor.

Inventarier
Altartavlan föreställer Jesu nedtagande från korset och är tillverkat av häradsmålare C.J.Rolander från Klevshult.
 Dopfunten av sten saknar dekorationer.
 Kyrkklockorna är tillverkade av Beckman & Co efter branden 1904.
 Kyrkkista i koret av ek, överklädd med järnplåtar, tillverkad 1797.

Orgel
1876 bygger Salomon Molander & Co, Göteborg en orgel med 6 stämmor.
1905 bygger Johannes Magnusson, Göteborg en mekanisk orgel. Orgeln har fasta kombination.

Referenser

Tryckta källor
 
 Handblad, en kortbeskrivning av Källeryd kyrka.
 Sörensen, Mattias (2006). Källeryds kyrka: Källeryds församling i Gnosjö kommun, Jönköpings län, Växjö stift : kulturhistorisk karakterisering och bedömning. Jönköping: Jönköpings läns museum

Webbkällor
 
 Jönköpings läns museum, rapport

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader i Gnosjö kommun
Kyrkobyggnader invigda 1672
Till the World Ends

"Till the World Ends" är en låt av den amerikanska artisten Britney Spears. Låten släpptes som den andra singeln ifrån studioalbumet Femme Fatale den 4 mars 2011. Låten är skriven av Kesha Sebert, Lukasz "Dr. Luke" Gottwald, Alexander Kronlund och Max Martin.

Musiksinglar 2011
Låtar av Kesha
Låtar av Max Martin
Låtar av Dr. Luke
Engelskspråkiga sånger
Fridhemsskolan

Fridhemsskolan kan syfta på:
 Fridhemsskolan, Kungsholmen – tidigare  Stockholms handelsgymnasium, sedan 1992 Kungsholmens grundskola
 Fridhemsskolan, Solna kommun – en skola i Solna kommun
 Fridhemsskolan, Uppsala kommun – en friskola i Uppsala
 Fridhemsskolan, Vårgårda kommun – en låg- och mellanstadieskola i Vårgårda
Jet Li: Rise to Honor

Jet Li: Rise to Honor är ett actionspel från 2004 exklusivt för Playstation 2.

Gameplay 
Spelet är filmiskt utformad för att efterlikna en klassisk actionfilm, där vissa delar av spelet är uppdelat i olika scener. Spelets valmeny liknar som en DVD-film, där man väljer olika scener i spelet precis som en scen i en film. Skådespelaren Jet Li spelar som en hemlig Hongkong-polis vid namn Kit Yun som spelaren styr.

Spelat utspelar sig i Tredjepersonsvy, där spelaren använder den högra analoga spaken så att Kit Yun kan utföra raka slag mot fiender. Spelet innehåller också ett antal banor där Kit Yun använder skjutvapen med obegränsad ammunition. Under spelet så bygger spelaren upp en adrenalin-mätare, som spelaren kan frigöra för att utföra kraftfulla närstridsattacker. När man använder skjutvapen kan spelaren använda "slow motion Bullet-time" för att skjuta mot fienderna mer effektivt.

Externa länkar 
Officiell webbplats
Spelet hos MobyGames

Playstation 2-spel
Datorspel 2004
Äventyrsspel
Tredjepersonsskjutare
Sony Interactive Entertainment-spel
Alanäs kyrka

Alanäs kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Ström-Alanäs församling i Härnösands stift. Kyrkan ligger i kyrkbyn Alanäset i Strömsunds kommun.

Kyrkobyggnaden
Första träkyrkan på platsen uppfördes 1807 och invigdes 18 september 1808, samma år som Alanäs församling utbröts ur Ströms församling. Ett torn i öster tillkom 1839. Kyrkan revs 1930, men vapenhuset och en del av tornet behölls och fungerar numera som begravningskapell.

Nuvarande träkyrka uppfördes under ledning av byggmästarna Olle Berg och Per Persson från Strömsund. Ritningarna var gjorda av arkitekt Gustaf Hermansson. 8 juli 1928 invigdes kyrkan av biskop Ernst Lönegren.

Inventarier
 Två altartavlor är målade av Pelle Havne från Havsnäs. Större tavlan har motivet "Jesus och synderskan", medan mindre tavlan har motivet "korsfästelsen".
 Dopfunten i täljsten är tillverkad efter ritningar av forstmästare Arbman.
 Orgeln är byggd av Menzel Orgelbyggeri AB i Härnösand och invigd midsommarafton 1996.
 I tornet hänger två kyrkklockor som fanns i föregående kyrka. Lillklockan är gjuten 1812 av Esaias Linderberg i Sundsvall. Storklockan är gjuten 1855 av A P Linderberg i Sundsvall.

Bilder

Referenser

Tryckta källor
 
 Leonard Bygdén (1926): Ström ur Härnösands stifts herdaminne (1923–1928)

Webbkällor
 Alanäs kyrka från Länsstyrelsen i Jämtlands län
 Alanäs kyrka från Riksantikvarieämbetet

Noter

Externa länkar

Alanäs kyrka från kyrkokartan.se
Alanäs kyrka i Jämtlands läns museums bildarkiv

Kyrkobyggnader i Härnösands stift
Kyrkobyggnader i Strömsunds kommun
Kyrkobyggnader invigda 1928
Byggnader ritade av Gustaf Hermansson
Träkyrkobyggnader i Sverige
1928 i Sverige
Senta Berger

Senta Berger, född 13 maj 1941 i Wien, är en österrikisk skådespelare och producent, som inom det tyska språkområdet hör till de mest firade och flerfaldigt prisbelönade aktriserna inom film, teater och TV.    

Redan 1960 hade hon en framträdande roll i filmatiseringen av Jaroslav Hašeks antimilitaristiska skälmroman Den tappre soldaten Švejk. Mellan 1962 och 1969 bodde hon i Hollywood och spelade mot Charlton Heston, Frank Sinatra, Dean Martin, Richard Harris, George Hamilton, Kirk Douglas, John Wayne och Yul Brynner. 

Skådespelaren och filmregissören Michael Verhoeven lärde hon känna 1963. De bildade 1965 ett filmproduktionsbolag tillsammans och den 26 september 1966 gifte de sig i München. De har två söner, Simon Vincent (*1972) och Luca Paul (*1979).

Sin scenkonst har Senta Berger utövat vid Burgtheater i Wien, Thalia-Theater i Hamburg och Schillertheater i Berlin.

Bland alla de utmärkelser som Senta Berger har tilldelats genom åren, från 1960-talet och framåt, märks Golden Globe Award (1965), Bambipriset (1968, 1990, 1999) och Bundesverdienstkreuz (1999).

Litteratur
 Senta Berger: Ich habe ja gewusst, dass ich fliegen kann: Erinnerungen  (Kiepenheuer & Witsch, Köln 2006)

Filmdokumentär
 Die Verhoevens, en dokumentärfilm av Felix Moeller, Tyskland 2003, 75 min.

Fotnoter

Österrikiska skådespelare under 1900-talet
Österrikiska filmproducenter
Skådespelare från Wien
Födda 1941
Levande personer
Kvinnor
Officerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Berte Qvarn

Berte Qvarnaktiebolag är ett kvarnföretag med anor från 1569 i Slöinge, Halland. Företaget ingår tillsammans med Sia Glass AB och Berte Gård AB i Bertegruppen AB. Berte Qvarn AB producerar, säljer och distribuerar mjöl till bagerier och livsmedelsproducenter i stora delar av Sverige, samt via grossister till butiker i hela landet. Bland kunderna kan nämnas Polarbröd och Dafgårds.

Historik 
Berte Qvarns namn syns för första gången i pränt den 11 augusti 1569 i Lunds stifts "landebog". "Landebogen", eller jordeboken som den kallades i Sverige, var en förteckning över kyrkornas, prästernas och klockarnas egendomar och inkomster. År 1569 ägdes Berte Qvarn och marken däromkring av Slöinge kyrka.

Genom freden i Brömsebro 1645 kom Halland under Sveriges krona och därmed blev Bärtequarn en svensk kvarn. Det skulle dröja ända till år 1872 innan kvarnens dåvarande ägare, Nils Stenström, fick friköpa hemmanet från kyrkan. 1887 blev Berte Qvarn en av landets modernaste kvarnar med vattenturbiner istället för de gamla vattenhjulen. Kvarnstenarna försvann några år senare och ersattes av en automatisk valskvarn, en av Sveriges första. År 1895 bildades Berte Qvarn Aktiebolag då Georg Stenström var mjölnare på kvarnen.

1900-talet inleddes med att merparten av Sveriges småkvarnar köptes upp av större kvarnar och avvecklades. Även Berte Qvarn var på väg att köpas upp för att läggas ner men Georg Stenström framhärdade i att fortsätta driva kvarnen inom familjen.
1945 tog sonen Olof Stenström över efter sin far. Olof drev kvarnen i 37 år och under denna tiden utvecklades och moderniserades kvarnen. 1967 löste Olof Stenström in huvuddelen av aktierna för att koncentrera ägandet. 
Under 50-talet genomgick kvarnindustrin i Sverige en stor ekonomisk kris och flertalet kvarnar stängdes ner. 1993 fanns det endast åtta kvarnföretag kvar. Berte Qvarn hörde då till en av de minsta.

Under 1960-talets svåra tider för kvarnbranschen började företaget att söka andra inkomstkällor. Det gamla slakteriet som lades ner 1961 blev tillverkningslokal för marmeladkarameller och även ett skorpbageri startades utan att ge framgång. När VD:n Olof Stenström träffade Trollhätteglass grundare, fick han tillverkningsrätten för deras glassbåtar och Sia Glass grundades 1962 som dotterbolag till kvarnen.

Från 1982 till 2001 var Anders Stenström VD för Berte Qvarn. 2001 efterträddes han av sin hustru Gerd, som i sin tur 1 januari 2009 lämnade över VD-posten till kvarnens första externa VD, Johan Bäcklund.

Även om Berte Qvarn fick en extern VD är företaget alltjämt i samma familjs ägo genom Bertegruppen AB, där syskonen Lovisa, Helena och Olof Stenström är 14:e generationen verksamma i företaget.

I samband med 450-årsjubileet 2019 tillkännagav företaget att man skulle investera i en ny havrekvarn. Förutom vete och råg kommer kvarnen även att mala havre för att bland annat leverera havreråvara till Oatly.

Bara en dryg kilometer från kvarnen ligger Sia Glass i Slöinge.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Företag i Falkenbergs kommun
Kvarnar i Sverige
Företag bildade 1569
Tonis puri

Tonis puri (georgiska: თონის პური) är ett georgiskt bröd, bakad i ett speciellt bageri kallat tonis på gammalgeorgiska. Brödet serveras som andra typer av bröd men det tenderar vara speciellt populärt under helgdagar som påsk, jul, nyårsafton samt vid födelsedagar och bröllop.

Referenser

Noter 

Georgiska bröd
Emmislövs kyrka

Emmislövs kyrka är en kyrkobyggnad i samhället Emmislöv i Östra Göinge kommun. Den tillhör Broby-Emmislövs församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan är byggd av tegel i romansk stil och uppfördes troligen vid slutet av 1100-talet. Sakristian tillkom på 1300-talet. Kyrkorummets nuvarande takvalv tillkom troligen i början av 1400-talet. Omkring år 1460 försågs valven med kalkmålningar utförda av den så kallade Vittskövlemästaren, Nils Håkansson från Vadstena. Värt att notera är avbildningen av en nyckelharpa i koret, en av de tidigaste bildkällorna för detta instrument. Målningarna togs fram vid en restaurering på 1950-talet. Då togs även de båda rundbågade romanska fönsterna ovanför altaret fram.

Inventarier
 Predikstolen är ett rikt snidat renässansarbete daterad till 1633.
 Dopfunten i snidat trä är tillverkad 1705 av Petter Norrman från Kristianstad. Tillhörande dopfat i mässing är från slutet av 1500-talet.
 Skånes äldsta bevarade silverföremål är ett nattvardskärl av förgyllt silver från 1530.
 En freskomålning på korväggen gjordes 1950-52 av konstnären Pär Siegård.

Orgel
1879 byggde Anders Victor Lundahl, Malmö en orgel med 7 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1963 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en mekanisk orgel.

Bilder

Referenser

Källor 
 

 Åsbo Släkt- och Folklivsforskare
 Östra Göinge kommun
 Nyckelharpans historia

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Östra Göinge kommun
Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader invigda under 1100-talet