kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Natriumcyanid

Natriumcyanid är ett mycket giftigt salt av den svaga syran vätecyanid. I kontakt med vattenånga utsöndrar den vätecyanid.

Framställning 
Natriumcyanid framställs genom att neutralisera vätecyanid (HCN) eller formamid (CH3NO) med natriumhydroxid.

Egenskaper 
Cyanider är bland de snabbast verkande av alla kända gifter. Den lamslår cellernas förmåga att uppta syre och i tillräcklig mängd leder den snabbt till döden genom syrebrist.

Väteperoxid kan bryta ner natriumcyanid till natriumcyanat (NaOCN). Processen berövar ämnet dess giftighet.

Natriumcyanid tillhör det fåtal ämnen som kan bilda kemiska föreningar med ädelmetaller vid rumstemperatur.

Användning

Gruvdrift 
Natriumcyanid används för att utvinna guld och andra ädla metaller genom att bilda vattenlösliga metall-cyanid föreningar. Metoden kallas MacArthur-Forrest processen.

Metoden är kontroversiell på grund av användandet av mycket giftiga cyanider, och är olaglig i många länder på grund av det.

Kemi 
Inom organisk kemi används cyanider för att tillverka nitriler.

Gift 
På grund av att giftet är så snabbverkande används det ibland vid mord och självmord. Det används också som alternativ till dynamit vid tjuvfiske eftersom metoden är tystare. Många havsfångade akvariefiskar från sydostasien har bedövats med natriumcyanid innan de fångats. Inom entomologin används den ibland som ett starkare alternativ till eter.

Se även 
Cyanider
Vätecyanid
Kaliumcyanid

Källor 

Natriumföreningar
Cyanider
Toxikologi
Referensbibliotek

Referensbibliotek kallas ett bestånd av referenslitteratur, såsom uppslagsböcker och handböcker, oftast ingående i ett allmänt bibliotek. Böckerna i referensbiblioteken är ofta avsedda att användas på plats och lånas inte ut.

Förleden referens pekar här på böckernas användning som källa. I allmänhet förvaras de i bibliotekens läsrum.

Ett exempel på referensbibliotek är Konstbiblioteket.

Externa länkar
Referensbibliotek.se
Safir: ett virtuellt referensbibliotek
Typer av bibliotek
Ferdinando de' Medici

Ferdinando de' Medici, född 9 augusti 1663, död 31 oktober 1713, var arvprins till Toscana. Eftersom hans fader Cosimo III överlevde honom kom han aldrig att tillträda tronen. Han gifte sig 1688 med Violanta Beatrice av Bayern.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Webbplats på italienska och engelska
 Webbplats på tyska och italienska

Ferdinando
Födda 1663
Avlidna 1713
Män
Interwetten Racing

Interwetten.com Racing är ett österrikiskt racingteam som grundades av Walter Raus 2001. För närvarande tävlar Interwetten.com i Formula Renault 3.5 Series och MotoGP, men tidigare också Formel Volkswagen och Formula Renault V6 Eurocup.

Externa länkar
Officiell Webbsida

Österrikiska racingstall
Formula Renault 3.5 Series-team
Roadracingstall
China Blue High-definition Disc

China Blue High-Definition (CBHD) (中国蓝光高清光盘) (China High Definition DVD), är ett högupplöst optiskt skivformat som tillkännagavs i september 2007 av Optical Memory National Engineering Research Center (OMNERC) i Tsinghua University i Kina. Sedan juli 2009 leder CBHD över Blu-ray som det dominerande högupplösta formatet i Kina

Historia 
Ursprungligen kallad CH-DVD, CBHD är en förenad satsning mellan DVD Forum och OMNERC. Utvecklingen inleddes 2005 och en tidig prototyp visades i 2007. År 2008 under DVD Forums 42:a styrelsemöte gav DVD Forum OMNERC möjligheten att redigera HD DVD specifikationer.

Teknik 
Trots att ursprungligen varit baserad på DVD Forums HD DVD-format, finns det flera skillnader mellan de två formaten. CBHD använder Kinas  AVS audio och video codec, och ett nytt kopieringsskyddssystem istället för HD DVD och Blu-ray's AACS. CBHD:s utvecklare hävdar att formatet innehåller flera kopieringsskydd och är en del av ett stort tryck från Kina för att bekämpa piratkopiering och skära ner på royalty för utländska patent.

Liksom HD DVD har CBHD skivor en kapacitet på 30 GB och kan använda befintliga DVD produktionslinjerna.

Industristöd 
I början av mars 2009 meddelade Warner Bros att de skulle stödja CBHD formatet, inledningsvis med titlar som Harry Potter-serien och Blood Diamond, med skivor som säljs för mellan 50 och 70 yuan (ungefär 52 kr till 73 kr).

Se även 
 China Video Disc
 Skillnader mellan HD DVD och Blu-ray Disc (engelsk)
 Blu-ray Disc

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats (kinesisk/engelsk)
 Kinesiskt hd-format konkurrerar med blu-ray (IDG.se)
DVD
Videoformat
Terminalhår

Terminalhår kallas även "långhår" och är tjockare, längre och mörkare än vellushår. 

Terminalhår är det hår vi människor bär på huvudet, och männen även i ansiktet som skägg. Det kan till skillnad från den övriga behåringen bli ganska långt beroende på växtcykelns längd. Håret växer vanligtvis i 2–6 år innan det vilar men kan i sällsynta fall beroende på genetiskt arv växa i upp till 8–10 år och därmed ge ett ännu längre hår. Det finns olika typer av hårkvaliteter, bland annat glashår.

Under puberteten ökar nivåerna av androgener vilket gör att vellushår ersätts av terminalhår på vissa delar av människokroppen. Dessa olika kroppsdelar har olika känslighet för androgener (främst gruppen testosteroner). Könsområdet är särskilt känsligt för sådana hormoner, liksom armhålorna. Pubeshår och hår I armhålorna utvecklas hos bade män och kvinnor, på ett sätt som gör att man betecknar denna utbredning av hår som ett sekundärt könskaraktäristikum, trots att män även utvecklar terminalhår på fler områden på kroppen, exempelvis ansiktshår, brösthår, bukhår, ben- och armhår samt fothår. Kvinnor kan å andra sidan förväntas behålla mer av sitt vellushår.

Se även
 Kroppsbehåring
 Vellushår

Referenser

Hår
Huden
Norske tog typ 93

Type 93 är en norsk dieselmotorvagn. Tågen ägs av det statliga företaget för järnvägsfordon,  Norske tog. Det används av tågoperatörerna Vy och SJ Norge. Tåget används på regionala linjer, bland annat Trondheim-Bodø och Dombås-Åndalsnes.

Tåget är tillverkat av Bombardier Transportation som kallar modellen Talent. Tåg av denna modell ägs också av DB (Tyskland), ÖBB (Österrike) och MÁV (Ungern). Tågmodellen Talent finns både i elektrisk version och i dieselversion, är utrustade med jakobsboggi och förekommer med 2, 3 eller 4 vagnar. De norska tågen klass 93 har endast två vagnar och är dieseldrivna samt försedda med korglutning. Antalet sittplatser var ursprungligen 87 men minskades av komfortskäl till 76.

Externa länkar
 www.jernbane.net
Bombardier Transportation
Norska motorvagnar
Gunnar Bergström (etolog)

L. Gunnar W. Bergström, född den 6 juli 1935, är en svensk kemisk etolog. Han disputerade 1973 vid Göteborgs universitet där han är professor emeritus i etologisk kemi. Han kallades år 1985 till ledamot av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhets-Samhället i Göteborg och år 1994 till ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien i dess klass för biologiska vetenskaper. År 2005 kallades han till utländsk ledamot av Finska Vetenskaps-Societeten.

Källor

Webbkällor

Fotnoter 

Svenska professorer i etologi
Födda 1935
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Levande personer
Balthasar Denner

Balthasar Denner, född den 15 november 1685 i Altona, död den 14 april 1749 i Rostock, var en tysk porträttmålare, känd för sin detaljerade återgivning av anletsdrag med mera. Hans fotografiska noggrannhet var mycket uppskattad av samtiden, men eftervärldens dom har varit hård. Först under det utgående 1900-talet började andra röster höjas igen. 

Denner inskrevs 1707 vid Berlins konstakademi, blev inom kort en eftersökt porträttör och fick sedermera en stadig och lönande sysselsättning vid de tyska hoven. Även vid hoven i England, Holland och Danmark målade han en mängd högt stående personer. Bland dessa märks också Fredrik I av Sverige, som 1743 lät sig porträtteras av Denner.

Nationalmuseum i Stockholm äger flera verk av Denner. Konstmuseet i Köpenhamn äger fem tavlor, och i Moltkeska samlingen i Hamburger Kunsthalle finns ett porträtt.

Källor

Global Anabaptist Mennonite Encyclopedia Online

Noter 

Representerade vid Nationalmuseum
Födda 1685
Avlidna 1749
Män
Tyska porträttmålare
Personer från Hamburg
Vivian Wahlberg

Kerstin Vivian Wahlberg, född 1934 i Limhamn i Sverige, är en svensk sjuksköterska och professor emeritus i vård- och folkhälsovetenskap.

Wahlberg, som är sjuksköterska, barnmorska och har en fil. kand. i beteendevetenskap, doktorerade 1982 på en avhandling om Credés profylax (lapis i nyfödda barns ögon) vid Karolinska Institutet, som fick uppmärksamhet även för att hon var den första barnmorskan i Norden som disputerade. Hon har under längre perioder varit gästprofessor i USA och Kanada och utsågs 1985 till juris hedersdoktor vid Calgary University, Canada. Under åren 1987-1999 var hon professor vid Nordiska högskolan för folkhälsovetenskap i Göteborg (tidigare Nordiska hälsovårdshögskolan). 

Wahlberg utkom 2004 med boken Minnen efter abort (Studentlitteratur förlag). Boken gavs 2007 ut på engelska under titeln Memories after abortion (Radcliffe Publishing Oxford).

Källor

Externa länkar 
Studentlitteratur

Svenska sjuksköterskor
Svenska professorer i omvårdnad
Alumner från Karolinska Institutet
Födda 1934
Kvinnor
Levande personer
ASM International

ASM International, tidigare American Society for Metals, är en organisation för materialforskare och ingenjörer som är verksamma inom området metaller. ASM bildades 1913, och organisationen ger bland annat ut handböcker inom metallurgi.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

 
Organisationer i USA
Organisationer bildade 1913
Metallurgi
ASM

ASM kan avse: 

 ASM International – en organisation för materialforskare  
 ASM – IATA:s flygplatskod för Asmara Airport 
 ASM – landskod i ISO 3166-1 för Amerikanska Samoa 
 asm – språkkod i ISO 639 för Assamesiska
Necturus lewisi

Necturus lewisi är ett stjärtgroddjur i familjen olmar (Proteidae) som finns i USA, nära besläktat med Amerikansk olm.

Utseende 
Arten är till skillnad från den vanliga olmen (men i likhet med alla arter i släktet Necturus) pigmenterad, och har en ovansida med rödbrun grundfärg och flera stora blåsvarta till svarta fläckar. Undersidan är gråbrun till grå, med mindre fläckar. Som alla arter i familjen är den neoten (behåller larvkaraktärerna i vuxen ålder), med buskiga, yttre gälar. Den har välutvecklade ben med fyra tår på varje fot, och en sidleds ihoptryckt svans. Längden för en vuxen individ är mellan 16,5 och 28 cm. Larven har inga fläckar på buken; däremot har den breda, beigefärgade längsstrimmor och ofta också mörkare sådana, som bleknar gradvis med åldern.

Utbredning 
Arten finns endast i Neuse-, Tar- och Pamlico-flodernas avrinningsområden i North Carolina i USA.

Beteende 
Arten lever hela sitt liv i vatten. Den är inaktiv under dagen och om vattentemperaturen överstiger 18˚C. Under inaktivitetsperioder gömmer sig djuret framför allt nedströms om klippor och liknande. Uppgifterna om artens habitatkrav är något osäkra, men enligt de senare forskningsresultaten förefaller det som om arten föredrar relativt strömma vattendrag (minst 0,1 m/s) med en bredd på minst 15 m och ett djup på åtminstone 1 m, samt hårda eller lerbottnar. Arten kräver oförorenat vatten med tämligen hög syrehalt.

Föda och predation 
Födan utgörs av ett stort antal djur som kräftdjur, framför allt mindre men även kräftor, snäckor, sniglar, musslor, mångfotingar, spindlar, insekter (framför allt vattenlevande) samt fiskar, inte minst nejonögon. Man misstänker att rovfiskar kan utgöra ett hot, även om djurets svagt giftiga sekret från hudkörtlar tros minska den risken.

Fortplantning 
Litet är känt om fortplantningen, men arten leker i december till mars, eventuellt ännu längre (fram till maj). Honorna lägger ägg i april till maj; äggsamlingar på upp till 35 ägg har hittats. Äggen fästes på undersidan av föremål i ej för strömt vatten. Hanar blir könsmogna omkring 5,5 års ålder, honor vid 6,5 år.

Status 
Necturus lewisi betraktas som missgynnad ("NT"), och populationen minskar. Främsta hot anses vara vattenregleringar, jordbruksrelaterade föroreningar och byggnation.

Referenser 

Olmar
lewisi
Groddjur i nearktiska regionen
Krister Kumlin

Ralf Krister Sten Wilhelm Kumlin, född 2 december 1938 i Oscars församling i Stockholm, är en svensk diplomat. Han anställdes på Utrikesdepartementet 1962 och har bland annat tjänstgjort i Washington, Guatemala City, Bangkok och Paris. Han var minister och andreman på svenska FN-representationen i New York 1982–1987 samt ambassadör i Brasília 1987–1990, i Aten 1993–1997 och i Tokyo 1997–2002. Efter Frank Belfrages utnämning till kabinettssekreterare var Kumlin tillfälligt sändebud i Paris, chargé d'affaires ad interim. 
Efter återkomsten från Tokyo 2002 arbetade Kumlin 2003–2004 på statsrådsberedningen som generalsekreterare för Stockholm International Forum, och organiserade en Konferens om förebyggande av folkmord i januari 2004.

Under 2004–2005 ansvarade han som Exekutivsekreterare för det Euro-Atlantiska Partnerskapsrådets Säkerhetsforum (EAPC) i Åre. År 2006 genomförde han också två internationella konferenser i Stockholm, om Libanons återuppbyggnad respektive om den humanitära situationen i de Palestinska områdena. Kumlin var exekutivsekreterare för den internationella Irak-konferens som hölls i Stockholm i maj 2008. Under det svenska EU-ordförandeskapet ledde han som exekutivsekreterare arbetet med de Europeiska Utvecklingsdagarna (EDD) 2009.

Åren 2006–2012 arbetade Kumlin för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap som ordförande för Internationella standardiseringsorganisationens särskilda kommitté för samhällssäkerhet, TC 223.

2005 förordnades han som introduktör av främmande sändebud, ett uppdrag som avslutades 2008.

Kumlin har en jur.kand.-examen, är son till ambassadören Ragnar Kumlin och far till ambassadören Mikaela Kumlin Granit. Han är gift med Ewa Kumlin.

Källor
Sveriges statskalender
Utrikesdepartementets kalender

Noter

Sveriges ambassadörer i Brasilien
Sveriges ambassadörer i Grekland
Sveriges ambassadörer i Japan
Sveriges ambassadörer i Frankrike
WP:Projekt Japan
Födda 1938
Levande personer
Män
Diplomater från Stockholm
Euroclear Sweden

Euroclear Sweden är ett svenskt aktiebolag grundat 1967 som för register över de allra flesta aktier och räntebärande värdepapper som handlas på de svenska finansiella marknaderna. De utför också clearing och avveckling av transaktioner med svenska aktier och räntebärande papper.

Värdepapperscentralen

Euroclear Sweden startade verksamheten 1971 under namnet Värdepapperscentralen, som senare blev VPC och NCSD, och från år 2008 är de en del av Euroclear Group.

I SOU 1968:59 med titeln Förenklad aktiehantering konstaterade finansdepartementet att kostnaden för hantering av aktiebrev i pappersform och kuponger för kupongränta verkade stiga. Man förordade därför efter diskussioner med Svenska Bankföreningen att införa en datoriserad aktiebok sorterad efter aktieägarnas namn istället för som tidigare efter aktiernas serienummer. Man föreslog att inrätta en nationell värdepapperscentral under insyn av Bankinspektionen med uppdrag att föra denna aktiebok, utfärda aktiebrev och emissionsbevis, samt att administrera akiteutdelningar. Som en följd av detta inrättades värdepapperscentralen år 1973 och påbörjade en dematerialisering av de fysiska aktiebreven efter vissa övergångsregler.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Värdepapper
Svenska finansinstitut
Företag bildade 1967
Euroclear

Euroclear är en användarägt och användarkontrollerat företag för finansiella tjänster. Företaget grundades 1968 och är baserat i Bryssel, Belgien. Deras kunder är finansiella institutioner i mer än 90 länder.

Företaget verkar som Central Securities Depository (CSD) för Belgien, Nederländerna, Finland, Frankrike, Irland, Storbritannien och Sverige. Den svenska delen sköts via Euroclear Sweden.

Externa länkar
Euroclears webbplats

Värdepapper
La Resurrezione

La resurrezione (HWV 47) är ett oratorium av Georg Friedrich Händel till ett libretto av Carlo Sigismondo Capece (1652-1728). Capece var hovpoet hos drottning Maria Casimira av Polen som levde i exil i Rom. Uruppförandet på Påskdagen 1708 i Rom bekostades av Francesco Maria Ruspoli som var Händels mecenat vid den här tiden. Handlingen beskriver händelserna från Långfredagen till Jesu uppståndelse (italienska 'resurrezione') på Påskdagen.

Källor
Hogwood, Christopher. Handel (1988), Thames and Hudson, .

Webbkällor
Partitur till La Resurrezione (utgiven av Friedrich Chrysander, Leipzig 1878)

Litteratur
R. Ewerhart : New Sources for Handel’s La Resurrezione, ML, xli (1960), 127–35  
E. Rosand : Handel Paints the Resurrection, Festa musicologica: Essays in Honor of George J. Buelow, ed. T.J. Mathiesen and B.V. Rivera (Stuyvesant, NY, 1995), 7–52  
A. Hicks : Handel’s Early Musical Development, PRMA, ciii (1976–7), 80–89  
D. Burrows, ed.:  The Cambridge Companion to Handel (Cambridge, 1997)

Oratorier av Georg Friedrich Händel
Halvmåne (novell)

Halvmåne är en kort novell författad av Lao She som publicerades i en kinesisk veckotidning 1935. Det är kanske den mest kända av Lao Shes korta noveller och har bland annat fått ge namn åt utgivningar av hans novellsamlingar i Kina. Berättelsen filmatiserades 1986 med Huo Zhuang som regissör. 

Halvmåne är en mycket tragisk historia om en ung flicka och hennes mor som försöker skapa sig ett levebröd i 1930-tales Kina men som tvingas in i prostitution för att överleva. Det är en djupt samhällskritisk historia som ofta förmedlar en känsla av total hopplöshet till läsaren. 

Berättelsen handlar om en ung, icke-namngiven flicka vars far dör och därefter måste hon och hennes mor kämpa för att försörja sig och hålla svälten från dörren. Hennes mor gifter om sig, men den nye maken överger dem snart. Modern försöker finna något jobb för att försörja dem men tvingas efter hand in i prostitution för att klara försörjningen. 
Sedan försvinner modern med en ny man hon hittat. Flickan måste då försörja sig själv, till en början gör hon det som servitris på en restaurang men efter hand prostituerar hon sig också och när modern återkommer är cirkeln sluten: nu är det istället dottern som prostituerar sig för att försörja modern. 

Några utdrag ifrån Halvmåne:

Referenser 
Den kinesiska originaltexten 

Kinesiska noveller
Skönlitteratur 1935
Kinesisk skönlitteratur
Kina i skönlitteratur
WP:Projekt Kina
Marko Arnautović

Marko Arnautović, född 19 april 1989, är en österrikisk fotbollsspelare som spelar för Inter, på lån från Bologna.

Klubbkarriär

Tidig karriär
Han började sin karriär med sin bror, Daniel Arnautović i österrikiska klubben Floridsdorfer AC. Han spelade i klubben från 1995 till 2006.

År 2006 skrev han kontrakt med Twente där han spelade ungdomslaget och i B–laget. Arnautović gjorde 22 mål på 27 matcher för Twentes ungdomslag säsongen 2007/2008, i B–laget gjorde han 27 mål på 32 matcher.

Twente
Han gjorde sin debut för A-laget den 7 april 2007 mot PSV då han kom in som avbytare för Kennedy Bakircioglu.

Inter
Den 6 augusti 2009 blev Arnautović utlånad till den italienska klubben Inter. Han gjorde sin debutmatch 5 september 2009 i en match mot Lugano som slutade 3–3. I en träningsmatch mot Vaduz gjorde Arnautović två mål och matchen slutade med en 2–1–vinst för Inter. Arnautović gjorde sin Serie A–debut den 6 januari 2009 mot Chievo som blev 1–0-vinst för Inter.

Werder Bremen
Den 4 juni 2010 blev Arnautović klar för den tyska klubben Werder Bremen, där han skrev på ett fyraårskontrakt. Arnautović gjorde sin Bundesliga–debut för Werder Bremen den 21 augusti 2010 i en 4–1-förlust mot Hoffenheim.

Stoke City
Den 2 september 2013 skrev Arnautović på för engelska Premier League-klubben Stoke City.

Shanghai 
Den 7 juli 2019 värvades Arnautović av kinesiska Shanghai SIPG.

Bologna 
Den 1 Augusti 2021 värvades Arnautović av den Italienska klubben Bologna på ett 2 år kontrakt. Han debuterade i 5-4 förlusten mot  Ternana i den Italienska cupen, han gjorde även sitt första mål i matchminut 56.

Landslagskarriär
Hans pappa är från Serbien och hans mamma är från Österrike. Arnautović fick välja mellan att spela i det serbiska landslaget och det österrikiska landslaget och han beslöt sig för att välja det österrikiska landslaget.

Marko Arnautović gjorde sin debut för A–Landslaget den 11 oktober 2008 mot Färöarna. I landslaget spelar han med nummer 7 på ryggen.

Meriter
Coppa Italia: 2009/2010
Serie A: 2009/2010
Uefa Champions League: 2009/2010

Källor

Externa länkar 

 

Österrikiska fotbollsspelare
Österrikiska landslagsspelare i fotboll
Österrikiska idrottare under 2000-talet
Spelare i FC Twente
Spelare i FC Internazionale Milano
Fotbollsspelare i SV Werder Bremen
Spelare i Stoke City FC
Spelare i West Ham United FC
Spelare i Shanghai SIPG FC
Spelare i Eredivisie
Spelare i Serie A
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Premier League
Spelare i Chinese Super League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Födda 1989
Levande personer
Män
Idrottare från Wien
Sean O'Donnell

Sean O'Donnell, född 13 oktober 1971 i Ottawa, Ontario, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare som sist spelade för Chicago Blackhawks i NHL.

O'Donnell valdes som 123:e spelare totalt av Buffalo Sabres i NHL-draften 1991. Han har tidigare spelat för NHL-lagen Philadelphia Flyers, Anaheim Ducks, Minnesota Wild, New Jersey Devils, Boston Bruins, Phoenix Coyotes och Los Angeles Kings.

O'Donnell var med och vann Stanley Cup med Anaheim Ducks säsongen 2006–07.

Han var främst känd för sitt fysiska backspel.

Statistik
CJHL = Canadian Junior Hockey League

Klubbkarriär

Internationellt

Externa länkar
Sean O'Donnell - nhl.com
Elite Prospects - Listad som "Retired"

Kanadensiska ishockeyspelare
Födda 1971
Män
Spelare i Anaheim Ducks
Spelare i Los Angeles Kings
Spelare i Boston Bruins
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Minnesota Wild
Spelare i New Jersey Devils
Spelare i Phoenix Coyotes
Levande personer
Spelare i Rochester Americans
Spelare i Philadelphia Flyers
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Spelare i Sudbury Wolves
Stanley Cup-mästare 2007
Spelare i Phoenix Roadrunners (1989–1997)
Spelare i Mighty Ducks of Anaheim
Spelare valda i NHL Entry Draft 1991
Lagkaptener i Minnesota Wild
Idrottare från Ottawa
Spelare valda av Minnesota Wild i NHL:s expansionsdraft 2000
Spelare valda av Buffalo Sabres i NHL Entry Draft
John Woolfe

John Woolfe, död 13 november 1793, var en irländsk arkitekt, verksam i London.

John Woolfe växte upp i Kildare i Irland. Han arbetade i London, först som medhjälpare till arkitekten James Paine (1717–89), och senare som tjänsteman på Office of Works. Där fick han slutligen tjänst som "examining clerk" 1790.

John Woolfe är mest känd för att han tillsammans med James Gandon utgav volym 4 och 5 av Vitruvius Britannicus 1767 och 1771.

Källor
Dictionary of Irish Architects, läst 2016-04-11

Irländska arkitekter
Födda 1700-talet
Avlidna 1793
Män
Personer på Irland under 1700-talet
Mike Leclerc

Mike Leclerc, född 10 november 1976, är en kanadensisk professionell ishockeyspelare som är främst känd från sin tid i Anaheim Ducks där han spelade i närmare 10 säsonger. Han har även spelat för NHL- klubbarna Phoenix Coyotes och Calgary Flames.

Spelare valda i NHL Entry Draft 1995
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Mighty Ducks of Anaheim
Spelare i Brandon Wheat Kings
Spelare i Prince George Cougars
Spelare i Victoria Cougars (1971–1994)
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Winnipeg
Födda 1976
Levande personer
Män
Spelare i Baltimore Bandits
Spelare valda av Mighty Ducks of Anaheim i NHL Entry Draft
Spelare i St. Boniface Saints