kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hälsinglands södra kontrakt

Hälsinglands södra kontrakt är ett kontrakt i Uppsala stift inom Svenska kyrkan. 

Kontraktskoden är 0113.

Administrativ historik
Kontraktet bildades 2005 genom sammanläggning av församlingarna från 

Ala kontrakt med
Mo församling som 2006 uppgick i Mo-Bergviks församling 
Söderala församling
Ljusne församling 
Bergviks församling som 2006 uppgick i Mo-Bergviks församling
Söderhamns församling som 2018 uppgick i Söderhamn-Sandarne församling
Sandarne församling som 2018 uppgick i Söderhamn-Sandarne församling
Norrala församling som 2013 uppgick i Norrala-Trönö församling
Trönö församling som 2013 uppgick i Norrala-Trönö församling
Skogs församling
Voxnans kontrakt med
Bollnäs församling
Alfta församling som 2012 uppgick i Alfta-Ovanåkers församling
 Arbrå-Undersviks församling
Ovanåkers församling som 2012 uppgick i Alfta-Ovanåkers församling
Rengsjö församling
Segersta församling som 2006 uppgick i Hanebo-Segersta församling 
Hanebo församling som 2006 uppgick i Hanebo-Segersta församling

Se även
Hälsinglands norra kontrakt

Referenser

Noter

Kontrakt i Uppsala stift
Hälsinglands norra kontrakt

Hälsinglands norra kontrakt är ett kontrakt i Uppsala stift inom Svenska kyrkan.

Kontraktskoden är 0115.

Området

Administrativ historik
Kontraktet bildades 2005 genom sammanläggning av församlingarna från 

hela Ljusnans kontrakt med
Järvsö församling
Ljusdal-Ramsjö församling
Färila församling som 2010 uppgick i Färila-Kårböle församling
Kårböle församling bildad 1923 som 2010 uppgick i Färila-Kårböle församling
Los-Hamra församling
Hamra församling som 2002 uppgick i Los-Hamra församling
hela Nordanstigs kontrakt med
Harmångers församling som 2006 uppgick i Harmånger-Jättendals församling som 2019 uppgick i Nordanstigskustens församling
Jättendals församling som 2006 uppgick i Harmånger-Jättendals församling som 2019 uppgick i Nordanstigskustens församling
Bergsjö församling
Hassela församling som 2014 uppgick i Bergsjö församling
Ilsbo församling som 2014 uppgick i Bergsjö församling
Gnarps församling som 2019 uppgick i Nordanstigskustens församling
hela Sundhede kontrakt
Hudiksvall-Idenors församling som 2014 uppgick i Hudiksvallsbygdens församling
Delsbo församling
Forsa församling som 2006 uppgick i Forsa-Högs församling
Högs församling som 2006 uppgick i Forsa-Högs församling
Enångers församling som 2006 uppgick i Enånger-Njutångers församling
Njutångers församling som 2006 uppgick i Enånger-Njutångers församling
Hälsingtuna församling som 2010 uppgick i Hälsingtuna-Rogsta församling som 2014 uppgick i Hudiksvallsbygdens församling
Norrbo församling som 2006 uppgick i Bjuråker-Norrbo församling
Bjuråkers församling som 2006 uppgick i Bjuråker-Norrbo församling
Rogsta församling som 2010 uppgick i Hälsingtuna-Rogsta församling som 2014 uppgick i Hudiksvallsbygdens församling

Se även
Hälsinglands södra kontrakt

Referenser

Kontrakt i Uppsala stift
Domkyrkokontraktet

för kontraktet med detta namn i Linköpings stift, se Domkyrkokontraktet, Linköpings stift
Domkyrkokontraktet i Stockholm är ett kontrakt inom Svenska kyrkan i Stockholms stift. 

Kontraktskoden är 1301.

Administrativ historik
1 juli 1942 i samband med bildandet av Stockholms stift bildades Stockholms domprosteri, namnändrat före 1997 till nuvarande, från församlingar ur Stockholms konsistorium. Det omfattade vid bildandet
Storkyrkoförsamlingen som 1989 uppgick i Stockholms domkyrkoförsamling
Klara församling som 1989 uppgick i Stockholms domkyrkoförsamling
Jakobs församling som 1989 uppgick i Stockholms domkyrkoförsamling
Kungsholms församling som 2014 uppgick i Västermalms församling
S:t Görans församling som 2014 uppgick i Västermalms församling
Adolf Fredriks församling 
samt de ej territoriella Tyska S:ta Gertruds församling och Finska församlingen 

1995 tillfördes från Bromma kontrakt
Essinge församling som 2014 uppgick i Västermalms församling

1995 tillfördes från Stockholms norra kontrakt
Johannes församling 
Gustaf Vasa församling 
Matteus församling

Referenser
Svensk Uppslagsbok

Kontrakt i Stockholms stift
Södermalms kontrakt

Södermalms kontrakt är ett kontrakt i Stockholms stift

Kontraktskoden är 1303.

Administrativ historik
Kontraktet bildades 1 oktober 1943 från Stockholms kontrakt och bar till 1957 namnet Stockholms södra kontrakt och omfattade
Maria Magdalena församling
Högalids församling
Katarina församling
Sofia församling
Brännkyrka församling som 1957 överfördes till ett då nybildat Brännkyrka kontrakt
Enskede församling bildad 1931 och som 1957 överfördes till ett då nybildat Brännkyrka kontrakt

Källor
post om kontraktet i stadsarkivet

Noter

Kontrakt i Stockholms stift
Charlotte Erlanson-Albertsson

Eva Charlotte Erlanson-Albertsson, född Erlanson 13 december 1947 i Lund, är en svensk fysiologisk forskare och professor i medicinsk och fysiologisk kemi vid Lunds universitet.

Charlotte Erlanson-Albertsson påbörjade läkarstudier vid Lunds universitet 1965. Efter medicine kandidatexamen disputerade hon 1972 i medicinsk och fysiologisk kemi, handledd av Bengt Borgström. Avhandlingen handlade om hydrolysen av fett i tarmen och här fanns en nyupptäckt, nämligen upptäckten av proteinet colipas som en nödvändig kofaktor för lipas under fettspjälkningen.

Efter postdoktoral vistelse vid Centre National de la Recherche Scientific (CNRS) i Marseille 1972–1973 blev hon 1976 docent i medicinsk och fysiologisk kemi och 1991  universitetslektor i samma ämne. 1998–1999 var hon gästforskare vid CNRS i Meudon, Paris, och arbetade där med urkopplande proteiner, vilka kopplar ur ATP-syntesen och alstrar värme. 

1999 fick hon en sexårig tjänst som forskare vid Medicinska forskningsrådet i ämnet aptitreglering och energibalans. Samma år utnämndes hon till professor i medicinsk och fysiologisk kemi vid Lunds universitet.

Erlanson-Albertsson har i sin forskning arbetat med aptitkontroll, speciellt vad gäller den smakliga maten, den som innehåller fett och socker.
Hon identifierade en mättnadsspeptid, enterostatin som reglerar mättnad för fett 1988. År 2007 identifierade hon tillsammans med sin man komponenter från gröna blad, s.k. thylakoider, för att stärka aptitkontrollen för den smakliga maten, dvs. för fett och socker. Dessa ger minskat sötsug och minskad kroppsvikt. 

Erlanson-Albertsson har publicerat omkring 150 vetenskapliga artiklar. Därtill har hon skrivit flera läroböcker i cellbiologi och aptitreglering samt populärvetenskapliga böcker.

Erlanson-Albertsson ligger bakom en lagändring om föräldraledighet från år 1979, som innebar att föräldraledighet kunde förlängas om denna inträffade under en tidsbegränsad tjänst. Hon har skrivit boken Kvinnors hälsa tillsammans med Gunilla Jarlbro.

Erlanson-Albertsson är sedan 1998 ledamot av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund. Hon är även med i Österlenakademien som ledamot nummer 13.

Charlotte Erlanson-Albertsson gifte sig 1978 med professor Per-Åke Albertsson. Hon är dotter till Per Erlanson och moster till Gunhild Carling.

Utgivna böcker 
 Socker och fett på gott och ont,  ICA bokförlag, 2004
 Mat för hjärnan, ICA bokförlag, 2006
 Kvinnors hälsa: fakta och myter, tillsammans med Gunilla Jarlbro, 2009
 Kokbok för hjärnan, ICA bokförlag, 2009
 Maten som stärker din hälsa, ICA bokförlag, 2011
 Hunger och mättnad, Studentlitteratur, 2007
 Cellbiologi, Studentlitteratur, 2013

Se även 
Sockerberoende

Källor 

Fotnoter

Externa länkar 
Egen hemsida
 Mer information om Erlanson-Albertsson på Lunds universitets webbplats

Svenska professorer i medicinsk och fysiologisk kemi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Personer från Lund
Kvinnor
Födda 1947
Levande personer
Stensjön, Mölndal

Stensjön är en sjö i Mölndals kommun i Västergötland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av Mölndalsån och Gullbergsån. Den ligger i nordöstra Mölndals kommun nära Gunnebo slott. Stensjön har tillflöde från Södra Långevattnet och från Rådasjön, genom Ståloppet, och utmynnar sen i Mölndalsån.

Sjön har gett namn åt Stensjöns församling och Stensjökyrkan.

Delavrinningsområde 
Stensjön ingår i delavrinningsområde (639900-127585) som SMHI kallar för Utloppet av Stensjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 19 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Gullbergsån (Mölndalsån) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (44 %). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  %. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 39 % av avrinningsområdet.

Gunnebo bro 
Gunnebo bro över Gunneboåns utlopp i Stensjön återfinns på en karta från år 1725. År 1947 genomfördes en upprustning av den dåvarande bron, som var byggd av ekbjälkar på stenkistor av gnejs från stenbrott i trakten. Till följd av ökad och tyngre trafik uppfördes en ny bro under hösten 1998, vilken invigdes den 17 mars 1999, och som kostade 7,16 miljoner kronor.

Fågelliv 
Strömfåran vid Gunnebo bro är nästan alltid öppen vintertid, vilket ger ett rikt fågelliv. Hundratals gräsänder och kanadagäss, tillsammans med många andra fågelarter, tillbringar vintern där. Sedan 1930-talet övervintrar ett hundratal sångsvanar där.

Etymologi 
Namnformen Steen sjön finns belagd i en lantmäterihandling år 1654. Sjön har tidigare även kallats Gunnebosjön, vilket finns belagt åren 1813 och 1855, och Mölndalssjön omkring år 1836. Sjön har troligen fått sitt namn av att sjöbottnen på sina håll är ganska stenig, särskilt vid utloppet.

Bilder

Se även 
 Lista över insjöar i Mölndals kommun

Referenser

Noter

Källor 
 
 Lodkarta över Stensjön

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Göta älvs avrinningsområde
Insjöar i Västergötland
Insjöar i Mölndals kommun
Mölndalsåns avrinningsområde
Ryōji Arai

Ryōji Arai ( 荒井良二 Arai Ryōji), född 1956 i Yamagata prefektur, är en japansk illustratör, som uppmärksammats för barns bilderböcker.

Biografi
Arai fick sin utbildning på Nihon Daigaku, College of Art.  Han gör olika sorters bilderböcker: pekböcker, nonsensbilderböcker, folksagobilderböcker och poetiska bilderböcker. Som många illustratörer arbetar han även med bokomslag, illustrationer till tidskrifter, reklam och scenografi.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 När kommer bussen (2006)
 Sussa och Natti (2006)

Priser och utmärkelser 
Han har fått ett flertal priser, såväl i Japan som internationellt. Bland de senare syns särskilt 
 specialpriset vid Barnboksmässan i Bologna 1999 för Nazo nazo no tabi ("Resa med gissningar"), tillsammans med Chihirō Ishizu 
 Litteraturpriset till Astrid Lindgrens minne 2005

Externa länkar
 Biografi och bibliografi
 Arai Ryōji officiell webbplats

Japanska illustratörer
Personer inom barnkultur
Japansk barnlitteratur
Födda 1956
Män
Levande personer
Personer från Yamagata prefektur
WP:Projekt Japan
Mottagare av Almapriset
Kikås

Kikås är ett område i mellersta delen av kommundelen Östra Mölndal (motsvarande Stensjöns distrikt). 

Kikås betecknar den höga åsen vid Stensjöns södra strand.

Insektshotellet som ligger vid Södra Långvattnet, numera benämnt Kikås Långvatten, är Sveriges största fristående insektshotell. För att öka den biologiska mångfalden fokuserar de på vildbin, fjärilar samt fåglar.

Historia 
Egnahemsbyggandet på Kikås kom igång i början av 1920-talet. Dessförinnan fanns det en del mindre boställen, vilka var utspridda över ett stort område. De första kikåsborna kom dit i slutet av 1800-talet.

Det första nybygget uppfördes år 1916, och sedan tillkom byggnader från 1918 och framåt. Under 1930-talet fortsatte villabyggandet och efter andra världskriget skedde en större utbyggnad under åren 1945–1949 vid Solvändan, Berghällsgatan och Rygatans del upp mot Kikåsgatan. Radhusen vid Alkegatan tillkom i slutet av 1950-talet.

Glasberget bebyggdes i början av 1980-talet och i slutet av årtiondet påbörjades byggandet av Hålstensområdet, där Hålstens mosse först fick dräneras.

Kikås kyrkogård 

"Nya begravningsplatsen" omtalas år 1888 och på det gamla begravningskapellets gjutjärnskors finns årtalet 1887. Marken där kyrkogården anlades var tidigare betesmark och ägdes av en kvarnägare i Kvarnbyn. Kyrkogården utvidgades år 1948.

Det gamla begravningskapellet var i bruk till år 1937, då ett nytt i funkisstil uppfördes efter ritningar av arkitekten Ville Berglund. Kapellet byggdes ut och byggdes om år 1975. Altartavlan utfördes av mölndalskonstnären Axel Eriksson. Nuvarande altartavla är en ikontriptyk av ikonmålaren Erland Forsberg.

Klockstapeln på Kikås kyrkogård uppfördes år 1969.

Folkets park och skyttebana 
Omkring 1908–1909 anlades en dansbana på Kikås. Under åren mellan 1918 och 1945 låg en folkpark på samma plats vid Träsnidaregatan och Glasbergsgatan.

År 1899 anlades en skyttebana vid nuvarande Skyttegatan.

Kikåstippen 

Kikåstippen började användas på 1930-talet, troligen år 1932, och anlades på Kikås mosse. Fram till i början av 1970-talet tippades även avfall, som idag klassas som farligt avfall, från bland annat SOAB, på Kikåstippen. Fram till 1972, då förbränningsanläggningen i Sävenäs invigdes, lades även hushållsavfall på tippen. Sedan 1985 finns en återvinningsanläggning på området.

Referenser

Noter

Källor 
 
 
 

Mölndal
Västanfors-Västervåla församling

Västanfors-Västervåla församling är en församling som utgör ett eget pastorat i Norra Västmanlands kontrakt i Västerås stift i Svenska kyrkan Församlingen omfattar hela Fagersta kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 2006  genom sammanslagning av Västanfors och Västervåla församlingar.

Kyrkor 
 Västanfors kyrka
 Västervåla kyrka
 Skogskapellet
Brukskyrkan

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Västerås stift
Indelningar i Fagersta kommun
Lunds tingsrätt

Lunds tingsrätt är en tingsrätt i Sverige, som har sitt säte i Lund och Landskrona. Tingsrättens domkrets omfattar kommunerna Eslöv, Hörby, Höör, Kävlinge, Landskrona, Lomma, Lund, Staffanstorp och Svalöv. Tingsrätten med dess domkrets, Lunds domkrets, ingår i domkretsen för Hovrätten över Skåne och Blekinge.

Administrativ historik
Vid tingsrättsreformen 1971 bildades denna tingsrätt i Lund av häradsrätten för Torna och Bara domsaga och Lunds rådhusrätt där häradsrättens lokaler från 1958 övertogs av den nya domstolen. Domkretsen bildades från delar av Torna och Bara domsagas tingslag, Särslövs sockenområde ur Oxie och Skytts häraders tingslag och domkretsen för Lunds rådhusrätt. Från 1971 ingick områdena för Lunds kommun, Staffanstorps kommun och Kävlinge kommun. Dessutom områdena för Genarps kommun, Löddeköpinge kommun, Veberöds kommun Dalby kommun och Södra Sandby kommun vilka 1974 uppgick i Kävlinge och Lunds kommuner.

Tingsrättens domkrets utökades den 15 april 2002 med Eslövs tingsrätts (med Eslöv, Höörs och Hörby kommuner) och Landskrona tingsrätts (med Landskrona och Svalövs kommuner) domsagor. 12 december 2005 utökades domsagan med Lomma kommun, som då överfördes från Malmö tingsrätts domsaga.

Heraldiskt vapen
Blasonering: I fält av silver en på grön mark krenelerad mur med ett krenelerat porttorn, varöver ett mindre torn samt ett torn på var sida, allt rött, samt däröver en grön ginstam belagd med en balansvåg av silver. Skölden krönt med kunglig krona.

Vapnet antogs år 2002 och visar Lunds kommunvapen kombinerat med en balansvåg som symbol för rättsväsendet.

Gamla tingshuset 
Tingsrättens byggnad fram till 2018 är belägen på Byggmästaregatan 2, strax väster om järnvägen och Lunds centralstation. Den uppfördes ursprungligen 1957–1958 för Torna och Bara domsagas tingslag efter ritningar av Hans Westman. Denne ritade senare också den tillbyggnad norrut som gjordes 1975–1976. Tingshusbyggnaden beskrivs i stadens bevaringsprogram som "tidstypisk" med "en för 50-talet karaktäristisk lekfullhet med många originellt utformade detaljer". I ett torn vid entrén har Westman inplacerat den gamla domsagans från Dalby medförda tingsklocka, gjuten 1758. Kvarteret tingshuset ligger i har efter detta givits namnet "Häradshövdingen".

Nya tingshuset 
Tingsrättens nuvarande byggnad är belägen på Tingsrättsplatsen 2, vid gångbron intill Västra Stationstorget vid kommunhuset Kristallen. Tingsrätten invigdes den 13 augusti 2018.
Byggnaden är ritad av Fojab Arkitekter.

Lagmän
 1971–1972: Evert Persson (dessförinnan borgmästare 1967–1970; se Lista över Lunds borgmästare)
 1972–1977: Anders Bruzelius
 1977–1980: Nils Erik Sellert
 1980–1984: Sven Klemendz
 1984–2008: Jan Alvå
 2008–2013: Ralf G. Larsson
 2014–2022: Göran Lundahl
 2022–: Björn Hansson

Källor
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Lunds tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)
 Lund utanför vallarna Del II - Bevaringsprogram (Lund 1996), sidan 252 (även tillgänglig på nätet)

Noter

Externa länkar
Tingsrättens webbplats

Tingsrätter i Sverige
Byggnader och anläggningar i Lund
Edmund Kean

Edmund Kean, född 4 november 1787, död 15 maj 1833, var en engelsk skådespelare; sin tids störste Shakespearetolkare. Han var far till Charles Kean.

Kean var son till en obetydlig skådespelerska och växte upp i olika kringresande teatersällskap, innan han kom i lära hos buktalaren och mimikern Moses Kean, vars namn han upptog till tack för den sceniska uppfostran han fick. Kean firade efter tidiga framgångar i landsorten från 1814 triumfer på Drury Lane Theatre i London samt vid gästspel bland annat i Paris och USA. Han var den romantiska epokens store skådespelare på engelsk scen, genial i uppfattningen och inspirerad i den av stormande lidelse präglade framställningen. Bland Keans roller märks Hamlet, Kung Lear, Macbeth, Othello och Jago i Othello, Shylock i Köpmannen i Venedig och Richard III.

Källor

Noter

Brittiska scenskådespelare
Engelska skådespelare under 1800-talet
William Shakespeare
Födda 1787
Avlidna 1833
Män
Svensk uppslagsbok
Karlskoga tingsrätt

Karlskoga tingsrätt var en tingsrätt i Örebro län med säte i Karlskoga. Domsagan omfattade vid upplösningen kommunerna Karlskoga och Degerfors. Tingsrätten och dess domsaga ingick i domkretsen för Svea hovrätt till 1 juli 1992 därefter i domkretsen för Göta hovrätt. Tingsrätten hade kansli i Karlskoga. År 2009 upplöstes tingsrätten varvid rätten och domsagan uppgick i Örebro tingsrätt och domsaga.

Administrativ historik
Vid tingsrättsreformen 1971 bildades denna tingsrätt i Karlskoga från häradsrätten för Karlskoga tingslag. Domkretsen bildades av tingslaget. 1971 omfattade domsagan kommunerna Degerfors och Karlskoga. 1985 flyttade rätten i en ny byggnad.

Tingsrätten upplöstes 12 januari 2009 då rätten och domsagan uppgick i Örebro tingsrätt och dess domsaga.

Lagmän
1971–1979: K. Rosenberg 
1979–1990: Alf Rosén 
1990–1992: J-O Wallin
1992–1995: Göran Svensson

Referenser

Noter

Tryckta källor
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Karlskoga tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Upplösningar 2009
Historiska tingsrätter i Sverige
Anna Ehn

Anna Ehn, född 1970 i Umeå, är en svensk författare och journalist.

Biografi
Ehn är uppvuxen i Sundsvall och Stockholm, och numera bosatt i Uppsala. Som författare debuterade hon med romanen Vårfrost 1995 om Klara, en tolvårig anorektisk flicka.

Hon har därefter skrivit böcker för barn, unga och vuxna, både fakta och fiktion. Hon har också medverkat i ett antal antologier.  

2000–2015 var hon anställd på Upsala Nya Tidning. Sedan 2015 är hon frilans, med återkommande uppdrag för Svenska Dagbladet och NCK, Nationellt centrum för kvinnofrid vid Uppsala universitet. 2016–2020 satt hon i styrelsen för BULT, Barn- och ungdomslitterära sektionen i Sveriges författarförbund. Hon är engagerad som volontär i Frisk & Fri. 

2021 startade hon Juniperus förlag, i syfte att ge ut litteratur och sprida kunskap om ätstörningar. Med boken Mamma med ätstörning (2021) har Ehn tillsammans med journalisten Leone Milton lyft fram den problematik som finns hos mammor som strävar med sin kroppsuppfattning och vikt efter graviditeter. Dessa kvinnor kan ha ambitionen att vara en "perfekt mamma", och riskera att utveckla ätstörningar. 

År 2022 gav hon ut boken Vägen mot det friska - att bli fri från ätstörningar, där hon med utgångspunkt från egna och andras personliga erfarenheter skildrar vägen bort från ätstörningar. Boken fokuserar på tillfrisknande som process, där de personer hon intervjuar reflekterar över vad som gjorde just dem friska och vilka erfarenheter det har gett dem.

Bibliografi
 1995 – Vårfrost (roman)
 1997 – Syns du inte, finns du inte, reportagebok tillsammans med Sara Larsson
 2002 – Man ska vara tyst när man önskar (ungdomsroman)
 2012 – Det finns så många toppar man blir aldrig, aldrig nöjd (ungdomsroman)
 2013 – Pelé, Kaká och jag. Ill: Sara Gimbergsson
 2014 – Stjärnklart, Sally! Med Mia Öström. Ill: Jenny Karlsson 
 2015 – Läskigt, Sally! Med Mia Öström. Ill: Jenny Karlsson
 2015 – Trixigt, Sally! Med Öström. Ill: Jenny Karlsson
 2016 – Plaskvått, Sally! Med Mia Öström. Ill: Jenny Karlsson
 2017 – Sitt, Pyton! Med Mia Öström. Ill: Alex Howes
 2018 – Hit, Pyton! Med Mia Öström. Ill: Alex Howes 
 2019 – Sök, Pyton! Med Mia Öström. Ill: Alex Howes
 2020 – Kunskap en nyckel till förändring - NCK:s arbete för kvinnofrid
 2021 – Ormen i mig (roman, unga vuxna)
 2021 – Mamma med ätstörning. Med Leone Milton. (faktabok)
 2022 – Snurra, Pyton! Med Mia Öström. Ill: Alex Howes
 2022 –

Referenser

Externa länkar

Webbplats Juniperus förlag

Kvinnor
Svenska författare
Födda 1970
Levande personer
Géza (ungersk furste)

Fursten Géza föddes cirka 949 som son till Taksony och en kumansk prinsessa. Han var tjugo år gammal när han äktade Sarolta, som enligt traditionen var dotter till Gyula, den transsylvanska vajda (ledare av Transsylvanien i det medeltida Ungern). I varje fall var hon dotter till ett stamöverhuvud. Därigenom kunde Sarolta understödja Géza i hans styre, som började ca. 972, när Taksony dog. 

En av Gézas viktigaste handlingar var att han slöt fred med Otto I, tysk-romersk kejsare i Quedlinburg påsken 973. Géza döpte sig och tog namnet Stefan (István), som han gav vidare till sin son, Vajk.

Gézas barn uppfostrades från deras födelse som kristna. Barnen var dels Stefan, som sedermera själv blev ungersk kung, och två döttrar, varav en gifte sig med dogen av Venedig, Peter Orseolo, som blev ungersk kung efter Stefan.

Under Gézas styre kom tyska missionärer till Ungern och började omvända ungrarna till kristendomen. Det var en process, som pågick in i det följande århundradet, till 1061, då den sista hedniska resningen skedde. 

Géza dog den 1 februari 997. Han efterträddes av Stefan, den förste ungerska kungen.

Se även 

 Lista över Ungerns statsöverhuvuden

Källor 

 Pallas' Storlexikon (på ungerska)

Ungerns regenter
Huset Árpád
Födda 949
Avlidna 997
Män
Luleå tingsrätt

Luleå tingsrätt är en av tingsrätt i Norrbottens län med kansli i Luleå. Tingsrättens domkrets omfattar kommunerna Arjeplog, Arvidsjaur, Boden, Luleå, Piteå samt Älvsbyn. Tingsrätten med dess domkrets ingår i domkretsen för Hovrätten för Övre Norrland.

Administrativ historik
Vid tingsrättsreformen 1971 bildades denna tingsrätt den 1 januari 1971 i Luleå av Luleå rådhusrätt. 1969 hade Råneå landskommun och Nederluleå landskommun inkorporerats i Luleå stad. Före 1969 tillhörde de två kommunerna Luleå domsaga och Luleå tingslag (efter inkorporeringen bytte Luleå domsaga och Luleå tingslag namn till Bodens domsaga och Bodens tingslag). Från 1971 omfattade Luleå domsaga Luleå kommun.

28 januari 2002 upphörde Bodens tingsrätt och Piteå tingsrätt och ur de domsagorna övergick till denna domsaga: Bodens kommun från Bodens domsaga samt Arjeplogs, Arvidsjaurs, Piteå och Älvsbyns kommuner från Piteå domsaga.

Tingsrätten har förutom Luleå en tid efter 2002 haft tingsställen i Arjeplog, Arvidsjaur och Piteå.

Lagmän
1971–1975: Bengt Jacobson
2007–: Erik Graeske

Referenser

Noter

Tryckta källor
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Luleå tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingsrätter i Sverige