kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kärra IBK

Kärra IBK är en innebandyklubb i Göteborg i Sverige som bildades i Klarebergsskolans matsal 17 september 2005.

Kärra IBK bildades med ambition att få en stor ungdomsverksamhet. Kärra IBK har sedan premiärsäsongen 2005/2006 haft Kärra Sporthall som sin hemmaarena och publikrekordet är 412 personer (Lillekärrshallen) som sattes den 20 mars 2011 i derbyt mot IBF Backadalen. Från och med säsongen 2010/11 när Kärra IBK för första gången spelade i division 2 är den nya hemmaarenan Lillekärrshallen med en kapacitet på 600 personer.

I det lag som spelade i division 2 säsongen 2011/12 återfanns Henrik Delborn som representerat Sverige. I truppen ingick även Peter Holmberg. Kärra IBK:s första säsong i den högsta förbundsserien, H2 slutade med en 8:e plats. Hela seriens poäng- & skyttekung blev Kärras Johan Selindh, på 57 poäng (41+16).

Föreningen har igång 20-talet ungdomslag och har totalt 400 medlemmar fördelade på 300 ungdomsspelare. Sedan bildandet har föreningen ökat med medlemmar för varje säsong.

Lagen:
Herr A (Div.3), Dam A (Div.1),
Flickor:
F05-F12
Pojkar:
P03-P12

Noter

Externa länkar 
 [ https://www.karraibk.se webbplats]

Innebandyklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 2005
Innebandyklubbar i Göteborg
Paul Dillingham

Paul Dillingham, född 10 augusti 1799 i Shutesbury, Massachusetts, död 26 juli 1891 i Waterbury, Vermont, var en amerikansk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus 1843–1847 och guvernör i Vermont 1865–1867. Han var far till William P. Dillingham.

Dillingham studerade juridik och inledde sin karriär som advokat i Waterbury. Han var åklagare i Washington County 1835–1838.

Dillingham inledde sin politiska karriär som demokrat och blev invald i USA:s representanthus i kongressvalet 1842 med omval två år senare. Han bytte senare parti till Republikanska partiet och tjänstgjorde som viceguvernör i Vermont 1862–1865. Dillingham efterträdde 1865 J. Gregory Smith som guvernör och efterträddes 1867 av John B. Page.

Dillingham avled 1891 och gravsattes på Hope Cemetery i Waitsfield.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från Vermont
Viceguvernörer i Vermont
Guvernörer i Vermont
Amerikanska advokater
Amerikanska demokrater
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Shutesbury
Födda 1799
Avlidna 1891
Män
Waitsfield

Waitsfield är en kommun (town) i Washington County i den amerikanska delstaten Vermont med en yta av 26,9 km² och en folkmängd som uppgår till 1 659 invånare (2000).

Kända personer från Waitsfield 
 Grace Potter, sångare i Grace Potter and the Nocturnals
 Henry Mower Rice, politiker

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Orter i Vermont
Washington County, Vermont
Charles Louis de Biaudos de Casteja

Charles Louis de Biaudos de Casteja, född 1693, död den 10 mars 1755, var en fransk diplomat. 

Casteja utnämndes till Frankrikes sändebud i Sverige 1727, anlände till Stockholm 1728 och blev ambassadör 1730. Han kallades hem på begäran av den svenska regeringen 1737. Casteja spelade en mycket aktiv i roll i svensk politik för att påverka partiväsendet i profransk riktning. Han arbetade bland annat för en allians mellan Sverige och Frankrike under polska tronföljdskriget 1733-38. Ingen tidigare utländsk ambassadör i Sverige ska ha varit så öppet inflytelserik på den svenska partipolitiken. Casteja byggde upp ett kontaktnät av svenskar som mot fransk betalning arbeta för franska intressen i Sverige, och koncentrerade sig särskilt på kvinnliga agenter, så som Charlotta von Liewen, Margareta Gyllenstierna och Hedvig Catharina Lillie. Han gjorde också ett försök att 1734 värva Hedvig Taube, men misslyckades.

Källor 
 
 Norrhem, Svante : Kvinnor vid maktens sida : 1632-1772 (2007) Lund (Nordic Academic Press)

Noter 

Franska diplomater under 1700-talet
Franska grevar
Personer under frihetstiden
Avlidna 1755
Födda 1693
Män
Ugglan
Shelby (olika betydelser)

Shelby kan syfta på:

 Shelby – amerikanska bilmodeller tillverkade av företaget Shelby American i USA

platser

Antarktis 

 Mount Shelby,

USA 

 Shelby, Alabama, ort, Shelby County, 
 Shelby County, Alabama, county, 
 Shelby, Mississippi, ort, Bolivar County, 
 Shelby, North Carolina, countyhuvudort, Cleveland County, 
 Shelby, Nebraska, ort, Polk County, 
 Shelby, Iowa, ort, Shelby County, 
 Shelby, Indiana, ort, Lake County, 
 Shelby, Michigan, Macomb County, ort, 
 Shelby, Michigan, ort, Oceana County, 
 Shelby, Ohio, ort, Richland County, 
 Shelby, Montana, countyhuvudort, Toole County,

Se även
 Shelby County

Robotskapade Antarktisförgreningar
Robotskapade USAförgreningar
Karl Robert von Nesselrode

Karl Robert von Nesselrode, född den 14 december 1780 i Lissabon, död den 23 mars 1862 i Sankt Petersburg var en rysk greve och statsman.

Biografi 
von Nesselrode tillhörde en från Rhentrakten härstammande tysk grevlig släkt. Hans fader var vid tiden för sonens födelse Rysslands sändebud i Portugal. Den unge von Nesselrode trädde först i militärtjänst, men övergick snart till diplomatin. Han blev 1807 legationsråd vid ryska beskickningen i Paris och var från 1812, om än länge blott med titeln statssekreterare, den verklige chefen för ryska utrikesdepartementet.

Till hans hastiga avancemang, som förargade de mot utlänningar ovilliga gammalryssarna, ansågs ha bidragit hans gifte med finansministern greve Dmitri Gurjevs dotter. Alexander I fann i von Nesselrode en förträfflig medhjälpare, som utan någon besvärande självständighet alltid var beredd att med stor formell skicklighet utföra sin herres planer. 
 
De framgångar, som den ryska politiken vann under kampen mot Napoleon I (1812-15), gjorde kejsarens förtroende för von Nesselrode fast; under Wienkongressen, där han var en av Rysslands delegerade, och de följande stormaktskongresserna (den så kallade Heliga alliansens tid) blev han allt oumbärligare för sin härskare, då han skickligt förstod att trots meningsbrytningar bevara ett gott förhållande till kontinentalmakternas statsmän och diplomater.

När det grekiska frihetskriget påbörjades, syntes den försiktige von Nesselrode på väg att undanträngas av greken Kapodistrias, som ivrade för en mer energisk orientpolitik, men Alexander förmåddes av sin ovilja mot revolutionära rörelser, särskilt de samtidigt i Spanien pågående, att 1822 åtminstone interimistiskt bryta med Kapodistrias.

Efter Alexanders död blev von Nesselrode genom flit och formsäkerhet samt förmåga att smidigt anpassa sig efter sin nye härskares åskådningar lika oumbärlig för tsar Nikolaj. 1829 utnämndes han till vicekansler och 1844 till rikskansler.

I allmänhet torde hans politiska önskningar mycket väl överensstämt med Nikolaus i riktning att bevara ett gott nära förhållande med grannarna Österrike och Preussen samt att bekämpa alla uppstickande frihetsrörelser, så särskilt under de kritiska åren 1848 och 1849.

I den betydelsefulla orientpolitiken har von Nesselrode varit blott och bart ett verktyg. Personligen litade han mest på Rysslands under fredliga former långsamt stegrade inflytande inom Turkiet och ansågs vid början av Krimkriget ha avstyrkt aggressiva åtgärder, men officiellt och under förhandlingarna företrädde han helt och hållet tsar Nikolaj mer offensiva meningar.

Efter Parisfreden 1856 nedlade von Nesselrode ledningen av utrikesärendena, men fick plats i riksrådet, med bibehållande av rikskanslersvärdigheten. Hans självbiografi publicerades 1866. Hans brevväxling med greve Pozzo di Borgo 1814-18 utgavs 1890-97 i 2 band och Lettres et papiers du chancelier comte de Nesselrode 1760-1850 utgavs i 4 band 1904-06 av A. de Nesselrode.

Källor

Födda 1780
Avlidna 1862
Rysslands utrikesministrar
Ryska grevar
Män
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Personer från Lissabon
Mottagare av Serafimerorden
Bombus breviceps

Bombus breviceps (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus) som lever i Centralasien.

Beskrivning 
Bombus breviceps har mörkbruna vingar, ett huvud som hos honorna (drottning och arbetare) är svart, hos hanarna med större eller mindre inblandning av gula hår. Mellankroppen är antingen helt svart eller orange med ett centralt, svart fält; i det senare fallet kan sidorna vara gula, speciellt för individer från centrala Kina. De två främsta bakkroppssegmenten är oftast gula; det tredje kan även det vara helt gult, men det förekommer också att endast den främsta delen av mittpartiet är gult, och resten svart. Den främre delen av det fjärde bakkroppssegmentet är även det svart; resterande del av bakkroppen är orangeröd. Över huvud taget är färgteckningen variabel, men bakkroppskombinationen gult – svart – orangerött är Humlan är medelstor, med tydlig storleksskillnad mellan de tre kasterna; drottningen är mellan 18 och 21 mm, arbetarna mellan 10 och 16, och hanarna 14 till 15 mm långa. Arten är korttungad.

Ekologi 
Humlan lever i bergsterräng och omgivande lågland på höjder mellan 270 och 3 300 m, eventuellt upp till 3 800 m. Den var tidigare vanlig, men börjar nu bli allt mer sällsynt. Arten samlar pollen och nektar från växter som trillingblommor (blank trillingblomma, Bougainvillea glabra), fjällskäror, balsaminer, inkarvilleor, salvior, urenasläktet, verbenor och spiror. Flygtiden är lång; den varar från början av april till mitten av oktober.

Utbredning 
Bombus breviceps finns i Himalaya, Myanmar, Thailand, Vietnam, Tibet och Kina (provinserna Yunnan, Sichuan, Hubei, Hunan, Jiangxi, Zhejiang, Fujian, Guangdong, Guangxi och Guizhou).

Källor 

Insekter i palearktiska regionen
Insekter i orientaliska regionen
Humlor
Bombus
WP:Projekt Kina
Paul Masson

Paul Masson, född 30 november 1874, död 30 november 1945 var en fransk cyklist, som tog 3 guldmedaljer, vid olympiska sommarspelen 1896 i Aten.

Referenser

Franska tävlingscyklister
Franska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1896
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1896 från Frankrike
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1896
Födda 1874
Avlidna 1945
Män
Léon Flameng

Marie Léon Flameng, född 30 april 1877 i Paris, död 2 januari 1917 i Ève i Oise, var en fransk cyklist, som tog guldmedalj på 100 kilometer, vid olympiska sommarspelen 1896 i Aten.

Han avled i första världskriget.

Referenser 

Franska tävlingscyklister
Franska olympiska guldmedaljörer
Franska olympiska silvermedaljörer
Franska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1896
Olympiska silvermedaljörer 1896
Olympiska bronsmedaljörer 1896
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1896 från Frankrike
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1896
Idrottare från Paris
Födda 1877
Avlidna 1917
Män
Salome Kabengano

Salome "Sally" Shirley Kabengano, född 16 mars 1992 i Nairobi, Kenya, är en ugandier-svensk basketspelare. Hon har spelat i svenska juniorlandslaget och Södertälje BBK.

Kabengano är född i Kenya men växte upp i Uganda. Hon kom åtta år gammal till Västergård i Södertälje och spelar nu för Sverige. Hon vann ett SM-silver och två SM-guld med Södertälje BBK. 

Säsongen 2012/2013 spelade Kabengano collegebasket i USA och studerade på Temple University i storstaden Philadelphia, som spelar i Atlantic 10 conference. Hon startade matcherna och spelade över 30 minuter i snitt redan första året på college, men ett år på college fick räcka. Hon lämnade USA och öppnade för en comeback i Södertälje BBK om det inte blir spel i Europa.

Kabengano fanns med i bruttotruppen till EM 2013, men blev inte uttaget, men spelade samma år i Universiaden

Kabengano är vänsterhänt. 

Kabengano befinner sig i Umeå där hon studerar på Umeå Universitet till socionom samtidigt som hon spelar för Udominate Basket i damligan och Eurocup.

Externa länkar 
Uganda's International Stars - Part 2

Kvinnor
Födda 1992
Svenska basketspelare
Levande personer
Ugandier
Spelare i Telge Basket
Personer från Nairobi
Svenska mästare i basket
Alumner från Temple University
Bradano

Bradano är en av den italienska regionen Basilicatas viktigaste floder. Den rinner ut i Joniska havet. Floden avgränsade under antiken den italienska region III (Lucania et Brutii). 

Floden börjar vid byn Castel Lagopesole i den italienska kommunen Avigliano, provinsen Potenza, i Basilicata. Den flyter sydöst genom Basilicata, först genom provinsen Potenza och sendare provinsen Matera där bifloderna Basentello och Bilioso flyter in i Bradano. Floden passerar sedan sjön Lago di San Giuliano, varpå bifloden Gravina di Picciano och ytterligare en biflod, Fiumicello, ansluter sig till Bradano. Floden flyter en kort sträcka genom provinsen Taranto innan den mynnar ut i Joniska havet nära Taranto. 

Vattendrag i Italien
Joniska havets avrinningsområde
Richard Overy

Richard Overy, född den 23 december 1947, är en brittisk historiker som publicerat en lång rad böcker om andra världskriget och Tredje riket.

Pris 

Fellow of the Royal Historical Society (1977)
Fellow of the British Academy (2000)
Fellow of King’s College (2003)
Samuel Elliot Morrison Prize of the Society for Military History (2001) - For his contribution to the history of warfare.
Wolfson History Prize (2004) for his book The Dictators: Hitler's Germany; Stalin's Russia

Bibliografi 

William Morris, Viscount Nuffield (1976), 
The Air War, 1939-1945 (1980; paperback ed. 2005), 
All Our Working Lives (with Peter Pagnamenta, 1984), 
Goering: The "Iron Man" (1984; paperback ed. 2000), 
The Origins of the Second World War (1987; 2nd ed. 1998), .
co-written with Timothy Mason "Debate: Germany, “Domestic Crisis” and War in 1939" pages 200-240 from Past and Present, Number 122, *February 1989 reprinted as “Debate: Germany, `domestic crisis’ and the War in 1939” from The Origins of The Second World War edited by *Patrick Finney, Edward Arnold: London, United Kingdom, 1997, .
The Road To War (with Andrew Wheatcroft, 1989; 2nd ed. 1999), 
The Nazi Economic Recovery, 1932-1938 (1982; 2nd ed. 1996), 
The Inter-War Crisis, 1919-1939 (1994), 
War and Economy in the Third Reich (1994), 
Why the Allies Won (1995), 
The Penguin Historical Atlas of the Third Reich (1996), 
The Times Atlas of the Twentieth Century (ed., 1996), 
Bomber Command, 1939-45 (1997), 
Russia's War: Blood upon the Snow (1997), 
The Times History of the 20th Century (ed., 1999; new ed. 2003), 
The Battle (2000),  (republished as The Battle of Britain: The Myth and the Reality)
Interrogations: The Nazi Elite in Allied Hands, 1945 (2001),  (republished as Interrogations: Inside the Minds of the *Nazi Elite)
Germany: A New Social and Economic History. Vol. 3: Since 1800 (ed. with Sheilagh Ogilvie, 2003), 
The Times Complete History of the World (6th ed., 2004), 
The Dictators: Hitler's Germany and Stalin's Russia (2004), 
Collins Atlas of Twentieth Century History (2005), 
Imperial War Museum's Second World War Experience Volume 1: Blitzkrieg (2008), 
Imperial War Museum's Second World War Experience Volume 2: Axis Ascendant (2008), 
The Morbid Age: Britain Between the Wars (2009),

Externa länkar 

Biography of Richard Overy, University of Exeter

Brittiska militärhistoriker
Födda 1947
Levande personer
Män
Pjotr Gortjakov

Pjotr Dmitrijevitj Gortjakov, född 1789, död 1868, var en rysk furste, son till Dmitrij Petrovitj Gortjakov.

Gortjakov deltog i 1807 och 1812-14 års fälttåg, kämpade sedan under Jermolov i Kaukasus, anförde 1829 en division mot turkarna, slog en turkisk avdelning vid Aidos och avslöt fredspreliminärerna i Adrianopel (1829). 

År 1839 blev han generalguvernör i Väst-Sibirien och 1843 general i infanteriet. Gortjakov tog 1851 avsked, men återinträdde vid Krimkrigets utbrott (1853) i tjänst och anförde 6:e armékåren i slagen vid Alma och Inkerman. År 1855 tog han åter avsked.

Källor

Födda 1789
Avlidna 1868

Ryska generaler
Män
Pollino

Pollino är ett bergsmassiv i södra Apenninerna på gränsen mellan regionerna Kalabrien och Basilicata. Den utgör en vattendelare. Sedan 1992 är den en del av Pollino nationalpark.

Den högst belägna delen av bergsmassivet består av kalk och har erroderat fram grottor, framförallt på den kalabriska sidan. En sådan känd grotta är Romito, där man hittat paleolitiska grottmålningar. 

De högsta topparna är Pollino (2 248 meter) och Serra Dolcedorme (2 267 meter) som ligger vid foten av Sibari-slätten. I parken återfinns en exceptionell flora och fauna. Det finns kastanjeträd, björk och bosnisk tall (Pinus heldreichii), varg, berguv, rådjur och kungsörn.

Källor 

Berg i Italien
Sibillinibergen

Sibillinibergen (italienska: Monti Sibillini) är en del av centrala Apenninerna och ligger mellan östra Umbrien och Marche på Apenninska halvön. De består till största delen av kalksten som bildades under mesozoikum och kenozoikum, det vill säga för mellan 100 och 50 miljoner år sedan. Området låg då på botten av en sjö som bildades för 20 miljoner år sedan. De flesta av bergstopparna är över 2 000 meter höga - den högsta bergstoppen, Monte Vettore, är 2 476 meter hög. Sedan 1993 ingår området i nationalparken Sibillini-bergen (Parco Nazionale dei Monti Sibillini).

I området finns många U-formade dalgångar och glaciärsänkor, vilket beror på glaciärer under kvartärperioden. Det finns även områden av karst i Sibillinibergen.

Referenser

Berg i Italien
Dmitrij Gortjakov

Dmitrij Petrovitj Gortjakov, född 1758, död 1824, var en rysk furste, far till Peter och Michail Dmitrijevitj Gortjakov.

Gortjakov förvärvade sig ett namn som skald genom författandet av oden, satirer och epistlar.

Källor

Noter 

Födda 1758
Avlidna 1824
Män
Epistlar

Epistlar är en svenskspråkig EP från 2021 av artisten Albin Lee Meldau.

Låtar på EP:n

Referenser 

Musikalbum 2021
Svenskspråkiga EP-skivor
Album av Albin Lee Meldau
Helena Kurt

Helena Kurt, född 20 februari 1993 i Spånga, är en svensk basketspelare i Södertälje BBK.

Den 165 cm långa Kurt har spelat hela karriären i Södertälje BBK och började spela när hon var 8 år. Hon spelade i det svenska U16-landslaget 2009 bland annat i ungdoms-OS och var med att spela Sverige till bronsmatch vid U18-EM i Oradea, Rumänien 2011.

Källor 

Kvinnor
Födda 1993
Svenska basketspelare
Levande personer
Idrottare från Stockholm
Spelare i Telge Basket
Svenska mästare i basket
Järnvägslinjen Savski Marof–Kumrovec

Järnvägen Savski Marof-Klanjec-Kumrovec är en numera nedlagd kroatisk järnvägssträckning som går från Savski Marof, längs slovenska gränsen, och till Kumrovec därifrån det finns en fortsättning till den slovenska staden Celje. Den är nedlagd och det sista tåget gick år 1979. Sträckan är oelektrifierad hela vägen utom på sträckan Savski Marof-Harmica som trafikeras av Zagrebs pendeltåg. Linjen lades ned för att sträckan på två ställen; en km söder om Kumrovec och en sträcka utanför Zagorska selas kommun, går på slovenska sidan av gränsen. Innan nedläggningen stannade tågen mellan Zagreb och Celje i Kumrovec.

Järnvägsstationsområdet i Kumrovec är för att vara på en nedlagd järnväg ganska välbevarat. Spåret är fortfarande i kördugligt skick och stationshuset på Kumrovec station är mycket bevarat med både biljetthall och väntsal kvar. Dörrarna till stationshuset står fortfarande öppet så att man kan komma in där. Bangården har dock tagits över av grönskan som döljer befintliga plattformar och järnvägsspår.

Historiska järnvägslinjer i Kroatien
Aleksej Gortjakov

Aleksej Ivanovitj Gortjakov, född den 20 maj 1769, död den 12 november 1817, var en rysk furste, bror till Andrej Ivanovitj Gortjakov.

Gortjakov kämpade under Aleksandr Suvorov mot turkarna och polackerna, utmärkte sig i synnerhet vid Pragas stormning och deltog i det schweiziska fälttåget under Korsakov (1799).

1812 blev Gortjakov i Barclay de Tollys ställe krigsminister samt efter krigets slut general i infanteriet och medlem av riksrådet.

Källor

Födda 1769
Avlidna 1817
Ryska generaler
Män
Rysslands ministrar
Deltagare i slaget vid Leipzig
Andrej Gortjakov

Andrej Ivanovitj Gortjakov, född 1768, död 1855, var en rysk furste, bror till Aleksej Ivanovitj Gortjakov.

Gortjakov deltog som generalmajor i Aleksandr Suvorovs italienska fälttåg (1799) och utmärkte sig 1812-14 i slagen vid Smolensk, Borodino, Dresden och Leipzig. 1819 blev han general i infanteriet och tog 1828 avsked.

Källor

Födda 1768
Avlidna 1855

Ryska generaler
Män
Deltagare i slaget vid Dresden
Deltagare i slaget vid Leipzig
Deltagare i slaget vid Borodino
Suvorov

Suvorov kan syfta på:

 Aleksandr Suvorov (1729–1800), en rysk fältmarskalk och greve
 Viktor Suvorov (?–?), en sovjetisk GRU-avhoppare och författare
 Suvorov Glacier – en glaciär i Antarktis
 2489 Suvorov – en asteroid i huvudbältet
Binta Drammeh

Binta Drammeh, född 21 maj 1992 i Skäggetorp, är en svensk basketspelare i svenska landslaget. Hon spelar för närvarande i den ungerska klubben Pinkk Pecsi.

Binta Drammeh växte upp i Husby norr om Stockholm och var länge den lysande flickstjärnan i BK Järva. Hon flyttade till Södertälje 2008 och slog igenom på allvar samma år då hon deltog i U18-EM för tjejer 2009 i Södertälje, där Sverige tog brons. Hon hade under sin andra säsong i Damligan 2009/2010 snittat 15,6 poäng, 9,4 returer och 2,4 steals trots att hon drabbades av en korsbandsskada och missade nästan hela säsongen. Hon blev 2010 utmämnd till Årets lyft i svensk basket och 2012 fick hon priset som ligans bästa forward.

Binta Drammeh blev 2012 värvad till Frankrike. Hon skrev först på för Toulouse Métropole Basket i Toulouse, men innan try-out perioden var över bytte hon av rent sportsliga skäl till USO Mondeville i Mondeville. Säsongsinledningar 2012/13 gick mindre bra för laget och Drammeh fick knappt visa sig på planen. Hon spelade i snitt nio minuter i franska ligan och sex i Euro League och bröt därför kontraktet under juluppehållet.

Binta Drammeh är vänsterhänt.

Referenser 
 Binta Drammeh: "Hoppas dra utomlands nästa år" - Radiosporten Sveriges Radio 11 oktober 2011

Kvinnor
Födda 1992
Svenska basketspelare
Levande personer
Idrottare från Linköping
Spelare i Telge Basket
Svenska mästare i basket
Jan Jonsson (militär)

Jan "Pinnen" Jonsson, född 22 september 1952 i Bräcke församling, död 11 november 2021 i Linköping var en generallöjtnant i svenska Flygvapnet som bland annat var generalinspektör för Flygvapnet och insatschef i Högkvarterets insatsstab.

Biografi
Jonsson började 1970 på Krigsflygskolan (F 5) i Ljungbyhed och blev fältflygare. 1975 blev han fänrik och gick Flygvapnets Krigsskola (F 20) i Uppsala 1976-1978. Jonsson har flugit Lansen och Viggen och varit chef för den taktiska utprovningen av JAS 39 Gripen och för Flygvapnets taktiska centrum i Linköping. Han flög även JAS 39 Gripen under åren 1989-1997.

Jonsson tillträdde 1 juli 1998 befattningen som Generalinspektör för Flygvapnet med generalmajors grad. Han var därefter chef för operativa enheten på Högkvarteret fram till 2004, då han efterträddes av Tony Stigsson. I sin roll som insatschef ingick Jan Jonsson i Försvarsmaktsledningen.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Födda 1952
Avlidna 2021
Män
Personer från Bräcke socken
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Generallöjtnanter i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Agnes Brattlund

Agnes Cecilia Elisabeth Brattlund, född 5 maj 1993 i Södertälje, är en svensk basketspelare i Södertälje BBK.

Den 179 cm långa Brattlund har spelat hela karriären i Södertälje BBK och började spela när hon var 6-7 år. Hon spelade i det svenska U15-landslaget 2008, U16-landslaget 2009 bland annat i ungdoms-OS.

Externa länkar  
FIBA profil Agnes Brattlund   

Kvinnor
Födda 1993
Svenska basketspelare
Levande personer
Idrottare från Södertälje
Spelare i Södertälje BBK
Emma Gunnarsson

Emma Marie Kristina Gunnarsson, född den 9 juni 1988 är en svensk basketspelare fostrad i  Södertälje BBK där hon tagit fyra USM/JSM-guld. Hon gjorde sedan två säsonger med Eskilstuna Basket i Basketligan Dam (2007-2009) innan hon kom tillbaka till Telge Basket 2009. Där hon tog SM-guld säsongen 2010-2011. Hon spelar sedan säsongen 2011-2012 i Kvarnby Basket i Göteborg.

Referenser

Noter 

Kvinnor
Födda 1988
Svenska basketspelare
Spelare i Södertälje BBK
Spelare i Eskilstuna Basket
Levande personer
Idrottare från Södertälje