Lika möjligheter

Lika möjligheter eller lika förutsättningar är ett politiskt ideal där individer erhåller status, positioner och rättigheter i konkurrens på lika villkor med andra individer, snarare än enligt faktorer som står utanför individens förmåga att själv påverka. Lika möjligheter kan sägas vara motsatsen till samhällen med en nedärvd social status, t.ex. kastsamhällen, klassamhällen, samhällen med en privilegierad adelsklass och samhällen där det förekommer rasism eller sexism. Begreppet lika möjligheter är liksom andra politiska ideal, t.ex. rättvisa, jämlikhet och mångfald, inte entydigt utan kan tolkas på många sätt. 

Idealet om lika möjligheter kan ta sig många olika uttryck och mer precisa formuleringar, och vissa av dessa olika formuleringar står i konflikt med varandra. Det som på ytan kan tyckas vara en banal sanning som de flesta kan enas om, att alla människor bör ha lika möjligheter, visar vid en närmare undersökning på grundläggande motsättningar i synen på samhällelig rättvisa. I socialdemokratiska kretsar förekommer t.ex. en idédebatt kring lika möjligheter i förhållande till lika utfall och hur dessa två begrepp förhåller sig till en socialdemokratisk strävan efter jämlikhet.

Lika möjligheter framställs ofta som en förutsättning för att kunna uppnå jämlikhet och minska ojämlikhet. Lika möjligheter framställs också ofta som en antites till strukturell diskriminering och som lösning på misslyckad integration av invandrare i ett samhälle. Lika möjligheter ses som nödvändigt för att möjliggöra lika utfall.

Formellt lika möjligheter

En ganska svag uppfattning om lika möjligheter är den formella. Enligt denna uppfattning bör alla positioner i samhällets offentliga sfär vara öppna för tävlan på lika villkor. Ansökningar till olika positioner ska bedömas enbart utefter de sökandes relevanta meriter och platserna ska tilldelas de mest kvalificerade. Denna form av lika möjligheter utesluter godtycklig diskriminering eftersom irrelevanta egenskaper inte tillåts spela in i beslutsprocessen. Om ett företag eller en myndighet utannonserar en plats är det exempelvis oftast irrelevant vilket kön, ras, sexuell läggning, livsåskådning, politiskt tänkande eller religiös tro de sökande har. Istället ska den person som är bäst lämpad få platsen.

Den formella uppfattningen om lika möjligheter tar inte hänsyn till de faktorer som ligger till grund för människors kvalifikationer, som social bakgrund eller andra omständigheter. En skiljelinje kan vara den mellan olika geografiska regioner, att alla svenska medborgare ska ha (formellt) lika möjligheter till exempelvis utbildning innebär inte nödvändigtvis att människor av andra nationaliteter ska ha samma möjligheter.

En form av diskriminering är så kallad statistisk diskriminering. Statistisk diskriminering innebär att individer diskrimineras på basis av vissa stereotyper om någon grupp som individerna tillhör, men inte med nödvändighet delar karaktärsdrag med. (Stereotyper som har en statistisk grund kan anses vara bärande argument.)

Substantiellt lika möjligheter

Kritiker av den formella uppfattningen har hävdat att den är för snäv i sitt hänsynstagande till omständigheterna kring människors situation. Kritiken kan formuleras som att problemet med den formella uppfattningen är att den är just formell. En mer djupgående variant av idealet om lika möjligheter är den substantiella. Skillnaden mellan de två kan illustreras med ett exempel på ett samhälle som styrs av en krigarklass. I detta klassamhälle upptas endast kvalificerade krigare med relevanta egenskaper, och medlemmarna i denna klass får åtnjuta fördelar i form av status och välstånd. I detta samhälle blir barnen till krigarna välnärda och får en bra utgångspunkt i livet. Barnen till resten av befolkningen blir emellertid undernärda och har svårt att träna upp sig för att verkligen kunna ha en chans att bli medlemmar i den härskande klassen. I detta samhälle är det formella kravet på lika möjligheter uppfyllt, men det är uppenbart att alla människor i samhället faktiskt inte har lika möjligheter att åtnjuta de fördelar som den härskande krigarklassen åtnjuter. Därmed är inte det substantiella kravet på lika möjligheter uppfyllt, i och med att detta även tar hänsyn till sådana faktorer som samhällsklass.

Kritik

Enligt nyliberal politisk teori påstås människor ha så kallade "okränkbara" rättigheter till bland annat privategendom. (Argumentationen kommer ursprungligen från ett bland annat essentialistiskt argument av bland andra Locke) Så länge som en person har förvärvat sin privategendom på ett (godtyckligt) "rättmätigt sätt" – utan våldsutövning, hot, utpressning eller dylikt – så har personen rätt att göra vad den vill med denna, med reservation för kränkning av andra människors fri- och rättigheter. (De facto kan ofta exempelvis en fabriksägare ändå ägna sig åt kränkning av andra "människors fri- och rättigheter", i till exempel sweatshops). Om en företagare exempelvis känner för att anställa endast vita medelålders män så står det denne fritt att göra detta. Det kan visserligen vara moraliskt felaktigt att diskriminera människor baserat på hudfärg eller kön, men det är ändå så att man har en moralisk rätt att handla som man vill, även om detta handlande involverar omoraliska element. Enligt nyliberaler är denna rätt så grundläggande att både det formella och det substantiella idealet måste överges, eftersom de medför kränkningar av människors "okränkbara" äganderätt.

Se även
Likhet inför lagen
Rättvisa
Jämlikhet
Ojämlikhet
Jämställdhet
Diskriminering
Kvotering

Referenser
Equality of Opportunity från Stanford Encyclopedia of Philosophy. Hämtat 2008-01-22.

Problem inom samhällsfilosofi
Diskriminering
Rättvisa
Liberalism