kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Badelunda socken

Badelunda socken i Västmanland ingick i Siende härad, uppgick 1946 i Västerås stad och området ingår sedan 1971 i Västerås kommun och motsvarar från 2016 Badelunda distrikt.

Socknens areal var 44,64 kvadratkilometer, varav 44,59 land. År 1946 fanns här 2 484 invånare. En del av Västerås, fornlämningsområdet vid Anundshög samt sockenkyrkan Badelunda kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Badelunda socken har medeltida ursprung. Omkring 1540 införlivades Furby socken som utgjort östra delen och hade en medeltida kyrka där en mindre ruin återstår idag.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Badelunda församling och för de borgerliga frågorna till Badelunda landskommun. Landskommunens inkorporerades 1946 i Västerås stad som 1971 ombildades till i Västerås kommun. Församlingen namnändrades 1962 till Västerås Badelunda församling. Församlingen uppgick 2006 i Tillberga församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Badelunda, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Siende härad. De indelta soldaterna tillhörde Västmanlands regemente, Livkompaniet och Livregementets grenadjärkår, Livkompaniet.

Geografi
Badelunda socken ligger öster om Västerås kring Badelundaåsen och norr om Västeråsfjärden där öar som Björnön ingår. Socknen är till största delen slättbygd, men omfattar även flera stadsdelar i östra Västerås: Haga, Malmaberg, Skiljebo, Bjurhovda, Brandthovda samt industridelarna Lunda och Hälla.

I socknens västra del går riksväg 56 mellan Västerås och Sala.

Fornlämningar
Från yngre stenåldern (senneolitikum), finns en hällkista. Från bronsåldern har anträffats en mängd gravar samt boplatser och skålgropar. De flesta fornlämningar är dock från järnåldern. Främst rör det sig om gravfält från äldre och yngre järnåldern. Mest iögonenfallande är fornlämningsområdet vid Anundshög. Dessutom finns ytterligare en storhög, Grytahögen i närheten. Det finns i socknen även båtgravar samt två labyrinter. Viktiga arkeologiska fynd har gjorts på Tuna gravfält kring den Frejakult som kan ha förekommit där. Tunaskatten är det enskilt största fynd av forntida guldföremål i en kvinnograv.

Namnet
Namnet (1345 Badlunge) innehåller badh, 'förhöjning' samt ett ord lung, 'grusås'. Detta syftar på en platå på Badelundaåsen.

Befolkningsutveckling

Se även
Badelunda församling
Listor över fasta fornminnen i Västerås stad
 stensättningar
 andra fasta fornminnen

Referenser

Noter

Externa länkar

 Badelunda hembygdsförening
 Karta över socknen (Hembygdsföreningens)

Socknar i Siende härad
Indelningar i Västerås kommun
Said Mahmoudi

Said Mahmoudi, född 6 januari 1948 i Teheran, är en svensk professor emeritus i internationell rätt vid Stockholms universitet. 

Mellan november 1974 och maj 1981 tjänstgjorde han som diplomat på iranska ambassaden i Stockholm och på iranska UD. Han blev juris doktor i oktober 1987 (Stockholm), docent i folkrätt i september 1988 (Stockholm) och professor i internationell rätt vid Stockholms universitet i april 1999. Han tjänstgjorde som dekanus för Juridiska fakulteten vid samma universitet mellan januari 2009 och december 2011. 2017 valdes han till årets lärare vid Stockholms universitet. 

Said Mahmoudis forskningsområden består av havsrätt, internationell miljörätt, internationellt bruk av våld och internationella organisationer. Han har publicerat ett flertal böcker och artiklar inom folkrätt. Han höll den internationellt viktiga och prestigefyllda folkrättsföreläsningen vid Haag Akademin (The Hague Academy of International Law) 8–12 juli 2019.

Bland hans olika uppdrag, kan följande nämnas: ordförande i styrelsen för Stockholms miljörättscentrum; ledamot i styrelsen för Stockholm Centre for International Law and Justice; ledamot i International Advisory Board of the Law of the Sea Institute, University of California, Berkley; ledamot i International Council of Environmental Law; ledamot i den svenska avdelningen av International Law Association; ledamot i redaktionskommittéerna för ”Yearbook of International Environmental Law”, ”Scandinavian Studies in Law”, and ”Aegean Review of the Law of the Sea and Maritime Law.

Utmärkelser 
  H. M. Konungens medalj i guld av 8:e storleken i Serafimerordens band (Kon:sGM8mserafb, 2020) för förtjänstfulla forskningsinsatser rörande havsrätt, miljöfrågor och internationell folkrätt

Referenser 

Svenska professorer i juridik
Iranska professorer
Iranska diplomater
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Födda 1948
Män
Levande personer
Alfa-laktalbumin

Alfa-laktalbumin eller α-laktalbumin är ett protein som förekommer i mjölk. I komjölk är det ett viktigt vassleprotein och i primater bidrar ämnet till att mjölksocker bildas i bröstkörtlarna i samband med amning.

Alfa-laktalbumin som medel mot cancer
Alfa-laktalbumin har tilldragit sig intresse som medel mot cancer.

Vid Lunds universitetssjukhus drivs forskningsprojektet HAMLET (Human alpha-lactalbumin Made lethal to Tumor cells) under ledning av professor Catharina Svanborg. HAMLET betecknar en annan veckningsform av alfa-laktalbumin än den vanligen förekommande (som proteinet då får genom att binda en kalciumjon), som stabiliserats av fettsyran oleinsyra. Denna form av proteinet upptäcktes på 1990-talet vid försök där forskare i Lund under ledning av Svanborg letade efter naturliga antibiotika i modersmjölk. Vid försöken dog celler från cancertumörer. Till skillnad från behandling med strålning och cellgift dödas tumörcellerna selektivt, utan att omkringliggande frisk vävnad skadas. Den första artikeln om bröstmjölkens effekt på cancerceller publicerades i augusti 1995, och klinisk forskning inleddes i början av 2000-talet. De första försöken på människa utföll väl, vilket ledde till planer på att expandera dem till andra cancerformer.

Källor 

Proteiner
Amning
Honda F1 (motortillverkare)

Honda Racing Development är en japansk tillverkare av formel 1-motorer. Honda levererade främst motorer till Honda F1, men är trots det mest känt för sina framgångar med andra formel 1-stall. Honda levererade senast motorer till stallen Red Bull och Alpha Tauri under säsongen 2021.

BAR
Säsongen  fick det nybildade BAR-stallet Hondamotorer men BAR-Honda lyckades egentligen inte förrän säsongen , då Jenson Button kom trea i förar-VM efter att ha tagit tio pallplatser. Säsongen  lyckades stallet hyfsat men Honda köpte upp BAR och ändrade namnet till Honda F1.

Jordan
Jordan använde Mugen Honda-motorer 1998-2000 och nådde då vissa framgångar men bytte, som man trodde upp sig, till Hondamotorer säsongen  som man fortsatte med . Resultatet blev dock inte så lyckat för Jordan varför parterna bröt motoravtalet.

Lotus
Säsongen  fick Lotus ett Hondakontrakt genom att anställa Satoru Nakajima. Ayrton Senna var dock stallets självskrivne försteförare och han vann två deltävlingar. Säsongen  gick Senna till McLaren och istället värvades världsmästaren Nelson Piquet som satte nummer 1 på bilen. Lotus-Honda blev dock ett misslyckade varför Honda bröt kontraktet.

McLaren
Säsongen  värvade McLaren Lotus storstjärna Ayrton Senna och fick då med sig Hondamotorer. Med Alain Prost i stallet blev det en makalös enhet som vann 15 av de 16 loppen. Senna vann VM-titeln och Prost kom tvåa. Säsongen  tog McLarenförarna en ny dubbelseger, men den här gången med Prost som etta. Därefter gick Prost till Ferrari och McLaren värvade istället Gerhard Berger. Senna vann sedan förarmästerskapen  och . Även Berger gjorde pålitliga insatser båda säsongerna men därefter halkade det tidigare suveräna stallet efter och trots fem vinster blev McLaren-förararna inte bättre än fyra och femma säsongen .

Super Aguri
Honda startade säsongen  ett B-stall, benämnt Super Aguri, lett av Aguri Suzuki. Säsongen  hade Super Aguri-Honda som mål att inte komma sist, vlket man inte heller gjorde. Stallet lades dock ner efter fyra lopp säsongen .

Tyrrell
Säsongen  drog Tyrrell vinstlotten genom att anställa Satoru Nakajima,  men varken han eller stallkamraten Stefano Modena kunde göra något åt Tyrrellchassit. Trots Modenas andraplats i Kanada får Tyrrell-Hondas säsong ses som mindre lyckad.

Williams
Honda började samarbeta med Williams . Det blev dock inga större framgångar förrän säsongen  då Keke Rosberg och Nigel Mansell vann två lopp var. Säsongen  vann stallet flera deltävlingar och Williams-Honda vann konstruktörs-VM, mycket tack vare Hondas lätta och snabba motorer. Säsongen  vann Williams-Honda konstruktörs-VM igen och Nelson Piquet förar-VM. När Williams senare vägrade att anställa Satoru Nakajima blev man av med sitt Hondakontrakt.

F1-meriter

Formel 1-motorer
Dag Anckar

Dag Börje Börjesson Anckar, född 12 februari 1940 i Helsingfors, finlandssvensk statsvetare och professor emeritus i statsvetenskap.

Anckar inledde sina studier i statsvetenskap vid Åbo Akademi under 1960-talet och avlade politices licentiat-examen 1970. Ett år senare presenterade han sin doktorsavhandling, Partiopinioner och utrikespolitik. Efter en tjänst som forskarassistent och befordran till docent 1972 kom han 1973 att ta över professorsstolen, först som vikarierande och från 1974 som ordinarie, efter sin handledare Sven Lindman. Anckar var dekanus för fakulteten 1975-78 och 1986-87 samt gästprofessor vid Mittuniversitetet från 1994. Han har även varit medlem i styrelsen för NOPSA (Nordic Political Science Association), vars ordförande han var 1984-87. I den statsvetenskapliga världsorganisationen IPSAs exekutivkommitté ingick han under åren 1988-1994. Han utsågs till hedersdoktor vid Samhällsvetenskapliga fakulteten vid Uppsala universitet 1998 och vid Åbo universitet 2003.

Under sina 30 år som professor kom Anckar tidigt att personifiera statsvetenskapen vid Åbo Akademi och i hela Svenskfinland. Hans forskningsintressen har varierat under hans långa akademiska liv. Från att ha varit en av de tongivande i debatten kring den finska presidentmakten under 1970- och 80-talen kom hans intresse i slutet av 1980-talet och under 1990-talet att istället ägnas mikrostater och östater, vilket bl.a. inneburit många och långa forskningsresor till öar, främst i Stilla Havet. Han har varit handlare för fler kända  finlandssvenska forskare, exempelvis Lauri Karvonen och Marie-Louise von Bergmann-Winberg. Tillsammans med Barry Bartman från University of Prince Edward Island utförde han även 2000 en utredning angående förutsättningarna för ett självständigt Åland. Efter pensioneringen har Anckar fortsatt sin forskargärning som emeritus. Dag Anckar är far till professor Carsten Anckar.

Bibliografi
 Partiopinioner och utrikespolitik : en studie av partipolitiska pressopinioner kring ett antal händelser i Finlands utrikespolitik 1955-1963 (1971; doktorsavhandling) 
 Government and administration : three papers on governmental responsiveness and administrative development (1977)
 Prospects for neutrality - the case of Finland (1982)
 Folket och presidenten: en författningspolitisk studie (1984)
 Sven Lindman: hans vetenskapssyn och vetenskapliga gärning (1986)
 Rationality and legitimacy: essays on political theory (1988)
 Politics and geography: contributions to an interface (1997)
 Ett ramverk för ett självständigt Åland (2000) (med Barry Bartmann)
 Politik i lilleputtar: mikrostater i komparativ belysning (2004)

Referenser

Födda 1940
Finlandssvenska samhällsvetare
Finländska professorer
Finländska statsvetare
Personer verksamma vid Mittuniversitetet
Män
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Hedersdoktorer vid Åbo universitet
Forskare från Helsingfors
Levande personer
Mottagare av Statsrådet Mauritz Hallbergs pris
Andreas Lönnqvist

Lars Andreas Lönnquist, född 3 januari 1973 i Landeryds församling, Östergötlands län, är en svensk dirigent.

Biografi
Andreas Lönnqvist föddes 1973 i Landeryds församling. Han är utbildad i kör- och orkesterdirigering vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm 1997–2005. Han var dirigent för Uppsala vokalensemble 1997–2005. Han har arbetat med ett flertal av landets professionella orkestrar och körer, och är pristagare i flera internationella dirigenttävlingar. Andreas Lönnqvist har också gjort sig känd som presentatör av musik, dels i Uppsalakören Orphei Drängar, dels på Sveriges Radio P2. 2007–2012 var han anställd som kapellmästare vid Malmö Opera, där han dirigerade över 250 föreställningar. Hösten 2009 ledde han Folkoperans uppsättning av Bizets Pärlfiskarna, och 2010 dirigerade han La Bohème vid Opera på Skäret.
Mellan 2012 och 2018 var han dirigent för Lunds Studentsångförening.

Andreas Lönnqvist är bror till operasångaren Jonatan Lönnqvist.

Priser och utmärkelser
2003 – Crusellstipendiet
2010 – Svenska Dirigentpriset till Sixten Ehrlings minne.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats – arkiverad på Internet Archive 2016
Andreas Lönnqvist i Svensk mediedatabas

Födda 1973
Svenska dirigenter
Svenska kördirigenter
Män
Levande personer
Personer med anknytning till Linköpings kommun
Musiker från Linköping
Carsten Anckar

Carsten Gustaf Erik Anckar, född 17 april 1969 i Åbo, finländsk professor i statsvetenskap. Anckar avlade doktorsexamen vid Åbo Akademi 1998 med avhandlingen Storlek och partisystem. Han kom därefter att arbeta som lektor i statsvetenskap vid Mittuniversitetet i Sverige där han blev utnämnd till professor i statsvetenskap 2005. Ett år senare, 2006, efterträdde han sin far Dag Anckar som professor vid Åbo Akademi. 

Finlandssvenska samhällsvetare
Finländska professorer
Personer verksamma vid Mittuniversitetet
Finländska statsvetare
Män
Födda 1969
Levande personer
Personer från Åbo
Alumner från Åbo Akademi
Dübensamlingen

Dübensamlingen är en samling tryckta och handskrivna noter med musik av fler än 300 namngivna och ett antal anonyma kompositörer. Totalt består Dübensamlingen av cirka 2 300 verk i handskrift och minst 150 tryck. Samlingen fungerade som hovkapellmästarfamiljen Dübens notbibliotek. Den byggdes huvudsakligen upp av Gustaf Düben den äldre under hans tid som hovkapellmästare 1663–1690 och donerades till Uppsala universitetsbibliotek av Anders von Düben år 1732. 

Dübensamlingen speglar framförallt musiklivet i städerna kring Östersjön under den svenska stormaktstiden. Den består av en stor mängd vokal- och instrumentalmusik av nordtyska kompositörer, bland andra Dieterich Buxtehude, Heinrich Schütz, Samuel Capricornus,  Christian Geist och Christian Ritter. Av dessa var Geist och Ritter periodvis verksamma i Sverige. Här finns också musik av italienska, franska, engelska och svenska tonsättare, bland andra Vincenzo Albrici, Giacomo Carissimi, Jean-Baptiste Lully, Benjamin Rogers,  Gustav Düben den äldre och Anders von Düben den yngre. 

År 1987 tog Erik Kjellberg, professor i musikvetenskap vid Uppsala universitet, tillsammans med professor Kerala Snyder vid Rochester University initiativ till en databaskatalog, the Düben Collection Database Catalogue, över verken i handskrift i samlingen. År 2003 påbörjades digitalisering av källorna. Bilderna är tillgängliga via databasen på Internet. Öppnandet av databasen skedde vid ett musikvetenskapligt symposium på Museum Gustavianum i Uppsala i september 2006.

Lista över musik i samlingen (påbörjad)

Litteratur
Erik Kjellberg (ed.), The Dissemination of Music in Seventeenth-century Europe: Celebrating the Düben Collection: Proceedings From the International Conference at Uppsala University 2006 (Varia musicologica, 1660-8666; 18), Peter Lang Publishing Group, 2010
Maria Schildt, Gustav Düben at Work: Musical Repertory and Practice of Swedish Court Musicians, 1663-1690, Uppsala, 2014 (diss)

Referenser

Externa länkar
The Düben Collection Database Catalogue

Musikvetenskap
Musikhistoria
Uppsala universitet
Tunagravfältet i Badelunda

Tuna i Badelundas gravfält ligger vid Tuna i Badelunda socken i Västerås kommun, cirka sju kilometer öster om Västerås och två kilometer öster om Anundshög. Gravfältet grävdes ut 1952-53 av Erik Nylén och Bengt Schönbäck. Det är framför allt känt för sina båtgravar med kvinnor i, och för en exceptionellt rikt utrustad kammargrav från 200-talet e.Kr. Av 69 utgrävda gravar var annars de flesta brandgravar. Alla de åtta båtgravarna är från vikingatiden utom en från slutet av vendeltiden. Under de 700 år gravfältet var i bruk plundrades det flera gånger.

Samisk båttyp
En av gravarna är obränd. Den tros ha tillhört en völva som begravdes på 800-talet i en båt av samisk konstruktion, enligt marinarkeolog Gunilla Larsson. Den saknar de järnspikar som annars var vanliga i den tidens båtar, utan är en sydd lätt stockbåt. Sömen är en löpande söm av samisk typ. Båten är av en äldre konstruktion som liknar samiska båtar som observerats senare.

Kvinnogravar
Alla båtgravarna hade anlagts för kvinnor. De hade fått med sig utrustning som smycken, husgeråd etc. Den romartida kammargraven är Sveriges största fynd av forntida guldföremål i en kvinnograv.

Kammargravar
Fem av gravarna var kammargravar. Fyra var kvinnogravar och en var en mansgrav. Fyra var från vikingatiden. Under en stor stensättning mitt på gravfältet fanns den största och rikaste romartida kammargraven, som skadades svårt av ett husbygge innan arkeologerna började sitt arbete. Kvinnan hade halsring, två armringar samt en fingerring av guld, romerska silverskedar samt dryckeskärl av brons och glas, allt från den yngre romerska järnåldern, 200-talet e.Kr. Flera föremål härstammar från Själland.

Fotogalleri

Se även
 Tunabåten
 Västmanlands läns museum

Litteratur 
 Erik Nylén, Bengt Schönbäck (1994). Tuna i Badelunda: Guld, kvinnor, båtar. Del 1 och 2. Västerås.

Referenser

Externa länkar 
 , Riksantikvarieämbetet.
 Bild på guldföremålen ur kammargraven

Gravfält i Sverige
Fornminnen i Västmanland
Västerås kommun
Fornfynd från järnåldern
Västerås Badelunda församling

Västerås Badelunda församling är en församling i Västerås pastorat i Domprosteriet i Västerås stift i Västerås stift i Svenska kyrkan. Församlingen ligger i Västerås kommun i Västmanlands län. 

Församlingen omfattar bland annat flera stadsdelar i Västerås östra delar: Haga, Malmaberg, Skiljebo, Bjurhovda, Brandthovda samt industridelarna Lunda och Hälla. I församlingens centrala delar ligger Badelunda kyrka samt Anundshögs gravfält. Badelundaåsen går genom församlingen.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung under namnet Badelunda församling som 1962 namnändrades till det nuvarande. 1540 införlivades Furby församling.

Församlingen utgjorde till 1 maj 1921 ett eget pastorat för att därefter till 1962 vara annexförsamling i pastoratet Irsta och Badelunda och från 1962 till 2014 åter utgöra ett eget pastorat. Från 2014 ingår församlingen i Västerås pastorat.

Organister

Kyrkor 
Badelunda kyrka
Tomaskyrkan

Se även
Badelunda socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Västerås stift
Indelningar i Västerås kommun
Skiljebo

Skiljebo är ett administrativt bostadsområde och en stadsdel i östra Västerås. 

Bebyggelsen på Skiljebo är blandad, hyreshus och villor. Det finns ett stort grönområde. Skiljebo centrum har byggts om under 2015 - 2016, varvid fler hyreshus tillkommit.

På Skiljebo ligger Skiljeboskolan och Tomaskyrkan, Västerås.

Fotbollslaget Skiljebo SK, som anordnar Aroscupen, har sin hemmvist på Skiljebo.

Stadsdelen har fått sitt namn från sitt läge, där tidigare vägarna till Stockholm respektive Tortuna skiljdes åt, ungefär vid nuvarande Skiljebomotet.

Området avgränsas av Tråddragargatan, Österleden, E18, Rönnbergagatan och Cedergatan.

Området gränsar i norr mot Malmaberg, i öster till Brandthovda och Hälla, i söder till Viksäng och i väster till Klockartorpet och Hemdal.

Se även
 Badelunda socken
Västerås-Badelunda församling

Noter

Externa länkar

Bostadsområden i Västerås
Stadsdelar i Västerås
Bjurhovda

Bjurhovda är ett administrativt bostadsområde och en stadsdel i östra Västerås. 

Gatunamnen på Bjurhovda har anknytning till Sveriges förhistoria. Området har en dokumenterad historia och flera fornlämningar. 
Det finns även gator som är uppkallade efter figurerna i barnboksserien Barna Hedenhös.

Bebyggelsen är övervägande bostadsrättsshus med en del radhus och friliggande villor. I mitten finns ett höghus, Bjurhovdatoppen och några affärslokaler.

Inom området finns en Coop Konsumbutik, ett gym och en "fritidspark" med pool på sommaren, lekpark och diverse tillställningar och aktiviteter för familjer och barn.  

Här finns även Bjurhovdaskolan (årskurs f–6), samt två förskolor, Soltorpets förskola och Bjurhovdasmyckets förskola.

Området avgränsas av Tillbergaleden, gränser mot omkringliggande grönområden, Bjurhovdagatan, och Österleden.

Området gränsar i väster till Malmaberg och i söder till Brandthovda.

Bebyggelse 
Bjurhovdatoppen är ett 15 våningars höghus lokaliserat vid östra Bjurhovda centrum. Höghuset mäter en total höjd om 48 meter och stod färdig 1969. Högst upp i huset finns en samlingslokal.

Historia och fornlämningar 
Den äldsta fornlämningen i området är en cirka 4000 år gammal hällkista från stenålderns sista fas som upptäcktes vid arkeologiska utgrävningar 1968. Hällkistan hade under en period använts till flera begravningar. 

I området finns ett bronsåldersröse och många skålgropar, tillknackade i berghällar på flera ställen. Vid 1960-talets utgrävningar fann man också ett stort gravfält från järnåldern där gravgåvorna visade att en mäktig familj innehaft gården vid vikingatidens slutskede. l en av gravarna fann man bl.a. det s.k. Bjurhovdasmycket som från början var huvudet till en dräktnål. När nålen gått av har man någon gång gjort om nålens huvud, som bestod av ett dubbelkors, till ett vackert hängsmycke. Gården var under medeltiden i katolska kyrkans ägo men drogs på 1500-talet, i samband med reformationen, in till kronan. 

Under 1700- och 1800-talet var Bjurhovda ett s.k. militieboställe för officerare vid regementet i staden. Från 1863 arrenderade civila brukare gården som fortsatte att vara i statens ägo ända till 1964 när Västerås stad köpte in marken inför planeringen av byggandet av bostadsområdet Bjurhovda. Den sista brukaren av Bjurhovda gård var Eric Agrell och hans maka Anna.

Rolf Grahn, 1949–2019, var från 1980-talet och fram till sin död väldigt aktiv i arbetet med att dokumentera Bjurhovdas historia. År 2012 tilldelades Rolf Grahn Västerås Stads kulturpris, med motiveringen ”för det mångåriga ideella arbetet han gjort för kulturen i Badelunda och Bjurhovda".

Se även
 Badelunda socken
 Västerås-Badelunda församling
 Bjurhovda Atletklubb

Noter

Externa länkar

Bostadsområden i Västerås
Stadsdelar i Västerås
Brandthovda-Hälla

Brandthovda-Hälla är en för Västerås kommun administrativ enhet i östra Västerås. Området består av delarna Brandthovda och Hälla. Området avgränsas av E18, Österleden och Tråddragargatan. 
Största delarna av Brandthovda byggdes på 1960-talet och bebyggelsen består nästan uteslutande av villor och radhus. Södra Brandthovda är dock ett industriområde.

Hällaområdet är i väster ett industriområde (Hälla Syd) och i öster ett stormarknadsområde.

Se även
 Badelunda socken
 Västerås-Badelunda församling

Noter 

Bostadsområden i Västerås