kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Primärenergi

Primärenergi är en teknisk term för energi som inte, av människan, har omvandlats till annan form av energi. Primärenergi kommer från primära energikällor som är en benämning på energikällor i den form som de tillförs ett energisystem. Det kan till exempel röra sig om råa bränslen som råolja och stenkol, men även sol och vind är exempel på primärenergikällor. Primära energikällor kan omvandlas till mer användbara former, till exempel elektricitet eller finare bränslen. Dessa brukar då kallas sekundära energikällor.

För att få en förståelse över vilken miljöpåverkan olika energislag har är det av stor vikt att titta på hur mycket primärenergi som använts för att producera den sekundära energi – alltså hur mycket energi som gått åt vid utvinning, transporter, omvandling med mera. Primärenergi ger en helhetsbild av den totala energianvändningen. Att analysera primärenergianvändningen ger en helhetsbild av hur effektivt en verksamhet hushåller med jordens resurser för att tillgodose behovet av energi. Tillsammans med att lägga fast den verkliga klimatpåverkan av verksamheten får man två viktiga mått.

Se även
 Energikälla
 Energiråvara
 Naturresurs

Energiteknik
Energi
Bruno Granholm

Bruno Ferdinand Granholm, född 14 maj 1857 i Mörskom, död 29 september 1930 i Helsingfors, var en finländsk arkitekt som verkade som chefsarkitekt vid finska järnvägsstyrelsen under åren 1892-1926. Granholm ritade ett stort antal järnvägsstationer såsom alla stationerna längs järnvägen Kustbanan Åbo-Helsingfors.

Granholms arkitektur kännetecknas av nationalromantiska ideal, med bland annat asymmetriska former och mycket träsnideri.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Externa länkar 

Finländska arkitekter under 1800-talet
Födda 1857
Avlidna 1930
Män
Finländskt järnvägsfolk
Personer från Mörskom
Finlandssvenska arkitekter
Finländska arkitekter under 1900-talet
Ångermanlands västra domsagas valkrets

Ångermanlands västra domsagas valkrets var i valen till andra kammaren 1884–1908 en egen valkrets med ett mandat. Valkretsen, som ungefär motsvarade de inre delarna av dagens Sollefteå kommun, avskaffades vid införandet av proportionellt valsystem i valet 1911 och uppgick då i Ångermanlands södra valkrets.

Riksdagsmän
Erik Petter Jonsson, lmp 1885–1887, gamla lmp 1888–1891 (1885–11/3 1891)
Jonas Schödén (18/4 1891–1896)
Oswald Emthén, vilde 1897–1899, lib s 1900–1905, nfr 1906–1908 (1897–1908)
Per-Erik Hedström, lib s (1909–1911)

Valresultat

1896

2 röster kasserades.

1899

Valet ägde rum den 20 augusti 1899. 2 röster kasserades.

1902

Valet ägde rum den 7 september 1902. 1 röst kasserades.

1905

Valet ägde rum den 10 september 1905. 6 röster kasserades.

1908

Valet ägde rum den 13 september 1908. 1 röst kasserades.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 190
 Kungliga biblioteket: Svenska dagstidningar 
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1894-1896
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1897-1899
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1900-1902
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1903-1905
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1906-1908

Historiska valkretsar i Västernorrlands län
Anders Eriksson i Undrom

Anders Wilhelm Eriksson (i riksdagen kallad Eriksson i Undrom), född 12 september 1891 i Rättvik, död 3 april 1959 i Bjärtrå, var en facklig ombudsman och riksdagsledamot (socialdemokraterna).

Anders Eriksson var riksdagsledamot i första kammaren 1944, invald i Västernorrlands läns och Jämtlands läns valkrets.

Källor

Litteratur 
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 218

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Personer från Rättviks socken
Födda 1891
Avlidna 1959
Män
Kajrocken

Kajrocken är Katrineholms största musikfestival. Festivalen som är en gratisfestival har funnits sedan 2002 och arrangerats av Kulturföreningen Festivus. Kända band som spelat på festivalen är Doktor Kosmos, Laakso, De Lyckliga Kompisarna med fler.

2002-2004
Dessa år arrangerades Kajrocken vid lastkajen utanför kulturhuset Inferno.

2005
Flyttade Kajrocken till Stadsparken och ökade publikantalet.

2006
Under 2006 flyttade Kajrocken ännu en gång och invigde Gamla Palladium genom att göra en två-dagars-festival.

2007-2008
Festivalen arrangerades återigen i Stadsparken och 2007 arrangerade Unga Arrangörer (UAK) festivalen istället med Laakso som headline.

2009
Detta år var Kajrocken inställd på grund av tidsbrist, Sensus Studieförbund gjorde istället Sensusrocken.

2010-2012
Festivalen flyttades under 2010 till Fredsgatan 2 vilket verkligen blev en succé och ökade publikantalet från 500-1000 till ca 2500 personer, De Lyckliga Kompisarna agerar huvudakt. 2011 slog Kulturföreningen Festivus på stort och gjorde en två-dagars utomhusfestival av Kajrocken. Och för första gången i Katrineholms Kommuns historia finns ett restaurangtält på annan plats i kommunen är torget. Mimikry och Swingfly headlinar och slår publikrekord med 6000 personer. 2012 planeras i nuläget, festivalen firar 10 år.

Externa länkar
Kajrocken webbplats

Musikfestivaler i Sverige
Cygnus Solutions

Cygnus Solutions, ursprungligen Cygnus Support, var ett amerikanskt företag som under sloganen "Making free software affordable" sålde support för fri programvara under 1990-talet. Namnet är en rekursiv akronym för "Cygnus, Your GNU Support".

Källor 

Ej längre existerande amerikanska företag
Tände

Tände är startmaterial när man gör upp eld, material som används för att från glöden, gnistan eller lågan tända den egentliga veden i en brasa. Tändet skall vara lättantändligt, men samtidigt ge tillräcklig värme för att tända själva veden.

Det oftast använda tändet är nog på många håll tidningspapper. Under gynnsamma förhållanden, när den värmemängd som krävs är ringa, fungerar det bra. Notera dock att tidskriftspapper är mineraliserat och därför inte kan användas som tände. När en brasa ska tändas utomhus, i fuktigt väder och med mindre torr ved, är tidningspapper inte bra som tände. Då en brasa ska tändas i naturen, i fuktigt väder och med mindre torr ved, är andra typer av tände ofta bättre. Glödande pappersbitar kan också lätt flyga iväg med det drag elden skapar och vid torrt väder förorsaka skogsbrand.

Traditionellt tände 
Följande material finns i nordiska förhållanden i allmänhet i användbar form också i mycket vått väder:
 näver av björk
 torra småkvistar av gran, även känt som knaster (tände).
 tunna spånor av törved eller tjärved, alltså kådrik tallved 

Gräs, löv, vass, småkvistar och liknande kan användas, då de är torra. När man inte kan hitta mer fukttåligt tände, måste man ta med sig sådant. Olika typer av tändsatser finns att köpa, men behövs bara i speciella situationer.

Näver och kådhaltigt virke är vattenavstötande, så att nya ytor är torra också när den gamla ytan är våt. Yviga granar skyddar de nedersta torkade grenarna mot regn, så att de hålls torra. Att man tar sådant tände, liksom att man gör upp eld i allmänhet, faller dock inte nödvändigtvis under allemansrätten.

Att göra upp eld
När man gör upp eld krävs en viss skicklighet. Materialet måste hållas tillräckligt tätt för att elden skall kunna skapa tillräcklig värme och kunna sprida sig, men tillräckligt luftigt för att den skall få syre, samtidigt som elden skall skyddas för drag som kunde släcka den.

För att få eld av en gnista från eldstål kan medhavda speciella material; fnöske, förkolnad linne eller salpetermättade kaveldunsfrön behövas. Om man använder tändstickor behövs inget speciellt glödbärande material.

Veden sorteras så att grov, våt eller annars svårantändlig ved hålls skild från den ved som man ska använda genast. En del av veden görs till mer lättantändliga spånor. Det tände som först skall användas väljs ut och extra tände läggs lätt tillgängligt. Tändet placeras lämpligt och antänds, skyddat för vind. Vid behov hålls tändet mer sammantryckt eller vänds så att vinden sprider elden åt rätt håll. Vid behov blåser man försiktigt på elden. Då elden tar sig eller tändet börjar ta slut läggs mera material till brasan. Så småningom läggs den egentliga veden i den form som man vill att brasan skall ha.

Brasan kan också byggas upp färdigt. Då ska tillräcklig mängd tände placeras under veden i ett mellanrum, som man har lämnat för ändamålet.

Se även
 Elddon
 Fnöske
 Kolat tyg
 Lägereld

Referenser

Noter 

Eld
Världsinomhusspelen i friidrott 1985

Världsinomhusspelen i friidrott 1985 ägde rum i Paris mellan den 18 och 19 januari 1985. Evenemanget fick 1987 status som första officiella inomhusvärldsmästerskap av IAAF.

Medaljsummering

Herrar

Damer

Internationella sportevenemang i Paris
Friidrottsåret 1985
1985
Internationella friidrottstävlingar i Frankrike
1985 i Paris
Tärna IK Fjällvinden

Tärna IK Fjällvinden är en skidklubb i Tärnaby i Sverige, som bildades 1928 genom en sammanslagning av Tärna IK och IK Fjällvinden. Huvudgrenen var ursprungligen längdskidåkning, och 1937 upptogs alpin skidåkning, där klubben blev en av de mer framgångsrika i Sverige. Åkare tävlande för klubben har tillsammans tagit hela 132 världscupsegrar, 3 OS-guld och 10 VM-guld.

Kända åkare
 Jens Byggmark, 2 världscupsegrar
 Bengt Fjällberg
 Bengt-Erik Grahn
 Hampus Mosesson
 Anja Pärson, 42 världscupsegrar
 Thomas Ringbrant
 Ingemar Stenmark, 86 världscupsegrar
 Stig Strand, 2 världscupsegrar (tävlade under den tiden dock inte för Fjällvinden utan för Groko Alpina SK, Luleå)

Individuella VM-medaljer
Anja Pärson, 7 guld, 1 silver, 2 brons
Ingemar Stenmark, 3 guld, 1 silver, 1 brons
Jens Byggmark, 1 silver
Bengt Fjällberg, 1 brons

Individuella OS-medaljer
Ingemar Stenmark, 2 guld, 1 brons
Anja Pärson, 1 guld, 1 silver, 4 brons

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Tärna IK Fjällvinden - Officiell webbplats

Alpin skidsport
Gymnastikklubbar i Sverige
Skidklubbar i Sverige
Sport i Tärnaby
Sportklubbar bildade 1928
Sportklubbar i Västerbottens län
Bidans

Bidans är en term som används av biuppfödare och entomologer för att beskriva de rörelser som honungsbin utför för att visa andra bin i samma kupa i vilken riktning och på vilket avstånd det finns nektar, pollen och ibland även vatten. 

Ligger näringskällan nära kupan - ca 50 till 100 meter - dansar biet i en liten cirkulär slinga, knappt större än biet själv, och byter riktning vid vart eller vartannat varv. Andra bin kan med hjälp av doft- och smakprov som det dansande biet avger förstå vad för slags näring som det dansande biet hittat. Då man ej kunnat påvisa att någon övrig riktnings- eller avståndsinformation ges, antar man att doft- och smakproven är tillräckligt för de övriga bina ska hitta till den avsedda näringskällan, och att själva dansen är mestadels till för att biet ska få uppmärksamhet för sitt fynd.

Ligger näringskällan längre bort dansar biet istället i en åtta; en informationsgivande mittlinje och två bågar, som det alternerar mellan vid varje varv. Vinkeln mellan mittlinjen och lodlinjen i bikupan anger vinkeln från solen till näringskällan. När biet går i mittlinjen skakar det på bakkroppen, dels för att särskilja denna linje från de båda bågarna, och dels för att ange avståndet till näringskällan; ju fler skakningar desto kortare avstånd. Även hastigheten spelar in, då fortare dans innebär kortare avstånd. Ju bättre/större näringskällan är, desto längre tid dansar biet. Även vid denna dansform avger biet doft- och smakprov så de övriga bina förstår vad för slags näring som det dansande biet hittat.

Vid dagar med stark vind (vilket gör det svårare att flyga) tenderar bina öka avståndsangivelsen i dansen. Bina har även tidsuppfattning nog att vrida sin danslinje med hänsyn till solens gång under långa danssessioner, så både den första och sista dansen pekar ut rätt riktning åt de andra bina.

Bidansen blev känd genom Karl von Frischs studier, vilket gav honom Nobelpriset i medicin 1973.

Källor 
 
 https://alltombiodling.se/binas-dans/
 

Biodling
Inomhusvärldsmästerskapen i friidrott 1987

Inomhusvärldsmästerskapen i friidrott 1987 ägde rum i Indianapolis 6–8 mars 1987.

Medaljsummering

Herrar

Damer 

1987 i USA
Internationella friidrottstävlingar i USA
Friidrottsåret 1987
1987
Sportevenemang i Indianapolis
Indianapolis under 1900-talet
Alexander Randall

Alexander Williams Randall, född 31 oktober 1819 i Montgomery County, New York, död 26 juli 1872 i Elmira, New York, var en amerikansk politiker och diplomat. Han var guvernör i Wisconsin 1858-1862. Han tjänstgjorde 1862 som chef för USA:s diplomatiska beskickning vid Heliga stolen och 1866-1869 som USA:s postminister.

Randall studerade juridik och inledde 1838 sin karriär som advokat. Han flyttade två år senare till Wisconsinterritoriet. Han gick med i demokraterna och stödde Franklin Pierce i presidentvalet i USA 1852. Demokraterna i Wisconsin var splittrade och Randall hörde till William A. Barstows motståndare. Han blev 1854 invald i Wisconsin State Assembly, underhuset i delstatens lagstiftande församling, som en oberoende demokrat. Randall bytte sedan parti till  republikanerna och kandiderade 1855 utan framgång till delstatens justitieminister.

Randall vann 1857 års guvernörsval i Wisconsin som republikanernas kandidat. Han omvaldes två år senare. USA:s president Abraham Lincoln utnämnde Randall till USA:s minister vid Heliga stolen. Randall var missnöjd med sitt arbete som diplomat i Rom och bad snart om att få återvända till USA.

USA:s postminister William Dennison avgick 1866 som protest mot Andrew Johnsons politik. Johnson utnämnde Randall till ny postminister. Han tjänstgjorde till slutet av Johnsons ämbetsperiod som president och efterträddes 1869 av John Creswell.

Randalls grav finns på Woodlawn Cemetery i Elmira.

Externa länkar
biografi på National Govenrors Associations hemsidor
Alexander Williams Randall på Dictionary of Wisconsin History
Alexander W. Randall på Second Wisconsin Volunteer Infantry
Political Graveyard

Guvernörer i Wisconsin
USA:s postministrar
Amerikanska diplomater
Amerikanska demokrater
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Montgomery County, New York
Födda 1819
Avlidna 1872
Män
Momma

Momma var en vitt förgrenad industriidkarsläkt, på 1500-talet bosatt i Aachen och dess närhet, där medlemmar av densamma ägnade sig åt bergsbruk och tidigt övergick till protestantismen. Därifrån utbredde den sig till bland annat Nederländerna, England, Tyskland och Sverige. 

Den förste kände medlemmen i släkten var kopparslagaåldermannen i Aachen Wilhelm Momma (född 1543). Han var far till kommarmästaren och räntmästaren Volquin Momma (död 1631–1635), vars söner Guilliaem Momma (död 1666), Volquin Momma (1614–1679) och Matthias Momma (död 1682) var verksamma i Amsterdam som köpmän. De anger sig vara kusiner till de första i Sverige verksamma bröderna. Matthias Momma vistades på 1650-talet tidvis i Sverige och var långivare till Svenska kronan. 

En Heinrich Momma (död 1668 eller senare) som var köpman i Hamburg var troligen son till Volquin Momma den äldre, och hade även han affärsförbindelser och korrespondens med den svenska grenen av Mommasläkten.

Volquin Momma den äldre var bror till Willem Momma (död omkring 1631) vilken var kopparmästare i Aachen. Hans söner Willem, Abraham, Jakob och Niclas Momma, inflyttade på 1640-talet till Sverige och ägnade sig åt handel och en bruksdrift, som blev en av landets mest betydelsefulla. De hade privilegier till bergsbruket i Masugnsbyn och Svappavaara och gick även i kompaniskap med Arendt Grape som 1646 erhållit privilegium på bergsrörelse i Torne lappmark och anlagt Kengis bruk.

Willem, död 1679, inrättade ett mässingsbruk i Nyköping 1646 och ägde även Hargs och Skeppsta bruk i Södermanland. Han var innehavare av Väderbrunn men förlorade senare sin förmögenhet. Abraham (1623–1690) och Jakob (1625–1678) adlades 1669 med namnet Reenstierna. Peter Momma (1711–1772) var sonsons son till Willem Momma.

Se även
Mommas krog

Källor
 Släkten Momma i Svenskt biografiskt lexikon

 Svensk Uppslagsbok, band 20, 1957 (Momma)
 P Sondén: Historisk Tidskrift 1911
Ernst Lyberg: Jakob Momma - Reenstierna och hans skeppsbyggeri på Gotland, Visby 1949

Industrifamiljer
Willem Momma

Willem (eller Welam) Momma, född omkring 1601, troligen i Aachen, död 1681 i Nyköping, var en svensk-tysk affärsman.

Willem Momma var son till kopparmästaren i Aachen Wilhelm Momma. Som ung flyttade han från Aachen till Amsterdam där han blev köpman. Momma blev aldrig nederländsk medborgare och skall redan 1621 då han besökte Sverige haft planer på att anlägga ett mässingsbruk vid Mölndalsån att slå sig ned där. 

Projektet blev dock aldrig av, och nästa gång Willem Momma har kontakt med Sverige var 1640, då han hade planer på att ta över Vällinge mässingsbruk av dåvarande ägaren Arent Toppengiesser. 

Inte heller detta kontrakt kom till stånd, men samma tecknade han avtal om att köpa upp hälften av allt knippjärn som tillverkades i Torshälla. 

Under året besökta han Nyköping, där han tecknade ett avtal med Niclas Notman genom vilken han blev delaktig i visten från järnbruket i Skeppsta. Han lånade även ut pengar till Niclas bror Johan Notman och lyckades därigenom bli delägare i bruken i Morpa, Råby-Rönö socken och Harg i Helgona socken. 

Momma verkar ha varit släkt med bröderna Notman, som kallade honom kusin, liksom med Nyköpings dåvarande borgmästare Paul Simons. 1644 sände han över sin yngre bror Abraham till Nyköping och 1645 flyttade han själv dit. Tillsammans med Matthias Römer anlade han 1646 ett mässingsbruk i Nyköping. Efter en tvist blev Momma snart ensam ägare till mässingsbruket.

Ganska snart kom Momma att helt överta Skeppsta från Niclas Notman, och 1647 blev han delägare i Färna bruk, där han 1650 överlät skötseln på sin bror Abraham.

Tillsammans med bröderna Abraham och Jacob fick Willem Momma 1654 privilegium på anläggande av styckgjuterier. Han lyckades bli ägare till både Morpa och Hargs bruk samt Hulta bruk i Gåsinge-Dillnäs socken. Sitt främsta intresse kom dock Momma att lägga på mässingsbruket, som kom att växa till ett av de främsta i landet. Vid stadsbranden i Nyköping 1665 förstördes dock hela bruket. Under åren efter branden försökte Momma flytta över delar av mässingstillverkningen till Hargs bruk.

Sveriges inträde i fransk-nederländska kriget ställde till problem för Momma då kriget mellan Nederländerna och Sverige försvårade kontakterna med hans affärsförbindelser i Nederländerna. Det ledde också till konflikter mellan bröderna om ägarskapet till godskomplexet, och Willem, som hade belånat deras gemensamma egendom tvingades nu ersätta bröderna, och tvingades till lån av sin svärson David Klöcker Ehrenstrahl och överlät 1677 mässingsbruket på honom. Tvisterna med bröderna pågick ännu då Willem Momma avled.

Källor 

Personer inom Sveriges näringsliv
Födda okänt år
Avlidna 1681
Män
385571 Otrera

385571 Otrera eller 2004 UP10 är en av Neptunus trojaner i lagrangepunkt L4 i Neptunus-Solen-systemet. Den upptäcktes av Scott S. Sheppard och Chadwick A. Trujillo den 16 oktober 2004. Den är uppkallad efter Otrera i den grekiska mytologin.

Referenser 

Neptunus trojaner
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av CA Trujillo
Astronomiska upptäckter av SS Sheppard
Astronomiska upptäckter 2004
Andrei Molodkin

Andrei Molodkin, född 24 juni 1966 i Ryssland, är en konstnär som är verksam i Paris och Moskva.

Andrei Molodkin är känd för sina skulpturer i råolja och hans stora teckningar gjorda med kulspetspennor.

Referenser 

Ryska konstnärer
Män
Födda 1966
Levande personer
Personer från Moskva oblast
Anders August Eriksson

Anders August Eriksson (i riksdagen kallad Eriksson i Rödsta), född 25 april 1866 i Sollefteå, död där 7 juli 1953, var en svensk lantbrukare och riksdagsledamot (liberal).

Anders August Eriksson kom från en bondesläkt och var lantbrukare i Rödsta i Sollefteå. 

Han var riksdagsledamot i andra kammaren 1906–1908 för Ångermanlands mellersta domsagas valkrets och tillhörde Frisinnade landsföreningens riksdagsgrupp Liberala samlingspartiet. Han var bland annat suppleant i 1907–1908 års tillfälliga utskott. Som riksdagsledamot engagerade han sig inte minst i situationen för arrendatorer i Norrland och Dalarna. I riksdagen skrev han tre egna motioner om förhållandena kring jordarrenden i Norrland och Dalarna samt om pension åt enskild.

Källor

Litteratur 
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 217

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Personer från Sollefteå
Födda 1866
Avlidna 1953
Män
Ångermanlands mellersta domsagas valkrets

Ångermanlands mellersta domsagas valkrets var i valen till andra kammaren 1884–1908 en egen valkrets med ett mandat. Valkretsen, som ungefär motsvarade de södra delarna av dagens Sollefteå kommun, avskaffades vid införandet av proportionellt valsystem i valet 1911 och uppgick då i Ångermanlands södra valkrets.

Riksdagsmän
Anders Huss, lmp 1885–1887, gamla lmp 1888 (1885–1888)
Johan Dahlberg (1889–1894)
Olof Rönnberg (1/1–24/2 1895)
Wilhelm Styrlander, folkp 1895–1899, lib s 1900–1905 (27/3 1895–lagtima riksdagen 1905)
Johan Dahlberg (urtima riksdagarna 1905)
Anders August Eriksson, lib s (1906–1908)
Sixten Mogren, lib s (1909–1911)

Valresultat

1896

5 röster kasserades.

1899

Valet ägde rum den 27 augusti 1899. 1 röst kasserades.

1902

Valet ägde rum den 10 september 1902. 2 röster kasserades.

1905

Valet ägde rum den 10 september 1905. Inga röster kasserades.

1908

Valet ägde rum den 13 september 1908. 5 röster kasserades.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 190
 Kungliga biblioteket: Svenska dagstidningar 
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1894-1896
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1897-1899
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1900-1902
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1903-1905
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1906-1908

Historiska valkretsar i Västernorrlands län
Aspiranterna

Aspiranterna är en svensk TV-serie i 8 delar som sändes på SVT 1998. Serien handlar om en grupp unga människor som utbildar sig till poliser. De utsätts för flera tuffa prövningar, inte bara fysiskt utan i kärlek, vänskap och heder men alla har ett och samma mål – att bli morgondagens poliser. Frank och Agneta är lärarna som ska förbereda dem inför den tuffa tillvaron som väntar dem.

Rollista
Peter Andersson - Frank
Stina Ekblad - Agneta
Anna Eklund - Jessica
Felix Engström - P-O
Martin Forsström - Johan
Ray Jones IV - Jesus
Regina Lund - Ulrika
Sanna Nygren - Eva
Johan Paulsen - Niklas
Jasmine Heikura - Amelia
Sofia Helin - Anna-Karin
Lakke Magnusson - Robbie
Donald Högberg - 	Emeretsson
Tomas Tivemark - Bengt
Catherine Hansson - TV-reporter
Özz Nûjen - Benjamin

Avsnitt
Många äro kallade - Det är dags för uttagningarna, flera tuffa prövningar väntar för att bli en av de utvalda till framtidens Poliser.
Rätt sida gränsen - Jesus får veta att hans kompisar ska göra en stöt mot en datorbutik. Han ställs inför ett tufft beslut, följs sin plikt som Polis och anmäla dem eller förbli lojal mot sina vänner. Det är dags att välja sida.
En för alla? - PO och Johan försöker ta sig en på en nattklubb med sina Polisleg, när de nekas blir det bråk och det slutar med att PO slår ner dörrvakten.
Beslutet - Anna-Karin har haft svårt med vapen under sin tid på Polisskolan, det blir inte lättare när hon råkar skjuta Niklas..
Hedra din fader - Ulrikas pappa dör av en hjärtattack och hon bestämmer sig för att sluta och åka hem och ta hand om sin mamma.
Passion och samvete - Jessikas dotter försvinner från en lekplats där en pedofil härjat den senaste tiden.
Jesper - Under en skjutövning skottskadas en 6-årig pojke som tagit sig in på området.
Den sista tiden - Det är dags för aspiranterna att göra sin praktik. Jessika får inbrott av ett gäng och det urartar fullständigt.

Externa länkar 
 

Svenska TV-serier från 1990-talet
TV-seriestarter 1998
Svenskspråkiga TV-serier