kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kaki

Kaki, kinesisk persimon, japansk persimon eller kakiplommon (Diospyros kaki) är ett fruktträd av släktet Diospyros. Ibland kallas arten enbart persimon, men detta namn används även om andra arter i samma släkte; i synnerhet gäller detta arten med det ursprungliga namnet persimon, Diospyros virginiana, som växer i Nordamerika. Frukterna säljs ofta i frukthandeln under namnet sharon. 

Kaki är en av de äldsta arterna av odlade fruktträd; i Kina har arten varit i odling i mer än 2000 år. Trädet kan bli upp till 10 meter högt och påminner i form om ett äppelträd. Bladen är mellan- till mörkgröna, lansettformade och lika breda som långa. Trädet står i blom från maj till juni och har skilda han- och honblommor.

Frukten påminner om en tomat med stora foderblad, och är liksom tomaten botaniskt ett bär. Smakmässigt har den en söt fyllig smak. Frukterna skördas när de är hårda och gulorange. Innan de mognar innehåller de mycket garvsyra och ska inte ätas. En mogen kaki är mjuk och det halvt genomskinliga fruktköttet är geléaktigt i konsistensen. En kaki väger runt 100 gram.

Världsproduktion

Källor 
 Artikeln är, helt eller delvis, en översättning från tyskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar
 Svensk Kulturväxtdatabas: Diospyros kaki
 Svensk Kulturväxtdatabas: Diospyros lotus
 Svensk Kulturväxtdatabas: Diospyros kaki Sharon
 Recepthjälpen: Sharon
 jordmandel.se: Nordamerikansk persimon
 Grobar: Sharon i Sverige?
 Everfresh: Sharon/Persimon/Kaki

Frukter
Ebenholtsväxter
Kinas flora
WP:Projekt Kina
Royal Academy of Dramatic Art

Royal Academy of Dramatic Art (förkortning: RADA) är en välrenommerad teaterhögskoleutbildning i Storbritanniens huvudstad London.

Bakgrund
Den grundades 1904 av Sir Herbert Beerbohm Tree, en iscensättare av Shakespeare-pjäser. Styrelsen utgjordes under de första åren av Johnston Forbes-Robertson, Arthur Wing Pinero, J.M. Barrie, W.S. Gilbert, Irene Vanbrugh och George Bernard Shaw. RADA erhöll Royal charter-status 1920 och har från 1924 erhållit offentliga subventioner.

Några brittiska skådespelare som är utbildade vid RADA är bland andra John Gielgud, Flora Robson, Vivien Leigh, Kenneth Branagh, Anthony Hopkins, Timothy Dalton, Ralph Fiennes, Imelda Staunton, Julian Glover, Albert Finney, Margaret Lockwood, Ciarán Hinds, Tom Hiddleston och Alan Rickman.

På skolan har också ett mindre antal icke brittiska medborgare studerat, däribland de svenska skådespelarna Fredrik Ohlsson och Jan Blomberg,

Se även 
 Royal Shakespeare Company

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Teaterutbildningar i Storbritannien
Elite (datorspel)

Elite är titeln på ett genrebildande datorspel från 1984, skapat av David Braben och Ian Bell. Spelet är ett av de mest kända i rymdhandelsspelsgenren.

Rymdhandelsspelens mest kända spel, Elite, släpptes till datorerna BBC Micro och Acorn Electron på 1980-talet, skrivet av Ian Bell och David Braben. Spelet är tredimensionellt och använde så kallad wireframe-grafik. Spelet bygger på att man ska köpa varor på olika rymdstationer och frakta dem till andra stationer, och på så sätt tjäna pengar. Man ges total frihet att åka vart man vill och skjuta på den man känner sig sugen att skjuta på. Men rymden är fylld av faror, såsom rymdpirater, Thargoid-skepp och trafik.

Uppföljare 
 Frontier: Elite II (1993)
 Frontier: First Encounters (1995)
 Elite: Dangerous (2014)

Källor

Externa länkar

Datorspel 1984
Amstrad-spel
C64-spel
ZX Spectrum-spel
MSX-spel
MS-DOS-spel
Amigaspel
Atari ST-spel
NES-spel
Science fiction-datorspel
Nigel Reo-Coker

Nigel Reo-Coker, född 14 maj 1984 i Southwark, är en engelsk före detta fotbollsspelare med sierraleonskt ursprung.

Reo-Coker beskrevs ofta som en spelintelligent mittfältare som trots sin ringa ålder förärades med kaptensbindeln i London-klubben West Ham United. Han har även varit kapten för det Engelska U21-landslaget.

Efter att ha spelat 100 ligamatcher för Aston Villa mellan 2007 och 2011 blev han i slutet av maj 2011 släppt på fri transfer av klubben.

Referenser 

Födda 1984
Engelska fotbollsspelare
Spelare i Wimbledon FC
Spelare i West Ham United FC
Spelare i Aston Villa FC
Spelare i Bolton Wanderers FC
Spelare i Ipswich Town FC
Spelare i Vancouver Whitecaps FC
Spelare i CD Chivas USA
Spelare i Montreal Impact
Spelare i IK Start
Spelare i Milton Keynes Dons FC
Män
Levande personer
David Braben

David Braben brittisk programmerare mest känd för att tillsammans med Ian Bell skapat datorspelet Elite (1984). Braben fortsatte sedan ensam med att utveckla uppföljare till Elite, Frontier: Elite II, Frontier: First Encounters och Elite: Dangerous.

David Braben är även grundare till spelutvecklingsföretaget Frontier Developments Ltd.

Externa länkar

Brittiska programmerare
Födda 1964
Levande personer
Män
Datorspelsprogrammerare
Brittiska datorspelsutvecklare
Ian Bell

Ian Bell, född 1962 i Hatfield, Hertfordshire, är en brittisk spelprogrammerare, speldesigner och spelproducent. Han är mest känd för att han var med och utvecklade datorspelet Elite (1984).

Han studerade på Jesus College på Universitetet i Cambridge, där han tog en examen i matematik 1985 och en examen i datorteknik 1986.

Bell utvecklade tillsammans med David Braben det kritikerrosade datorspelet Elite år 1984.

Han var talare på 2009 års GameCity-festival.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Ian Bells hemsida
 
 Elite Wiki

Brittiska programmerare
Födda 1962
Levande personer
Män
Datorspelsprogrammerare
Kjersing

Kjersing är en liten by som ligger cirka 10 kilometer norr om Esbjerg på Jyllands västkust i Danmark. Området består företrädesvis av ett stort industriområde, och tillhör administrativt Esbjergs kommun. Namnet är känt sedan 1606 då platsen kallades Kierssing.

Den 18 juli 1937 anlades en flygplats på heden vid Kjersing, som vid tyskarnas ockupation av Danmark 1940 togs i besittning och byggdes ut. Den 27 augusti 1944 bombades den till sådan grad att tyskarna övergav den som flygplats. Den fortsatte dock att användas som militärläger fram till krigets slut. Flygplatsen ersattes 1971 av nuvarande Esbjergs flygplats.

Arla har tillverkat mjölkpulver i Kjersing.

Källor

Orter i Region Syddanmark
Esbjergs kommun
Marlon Harewood

Marlon Harewood, född 25 augusti 1979 i Hampstead i London i England, är en engelsk fotbollsspelare. Han spelar sedan 2013 för Bristol City i League One, tredjedivisionen i England. Marlon är bror till skådespelaren David Harewood.

Han värvades i november 2003 från Nottingham Forest till West Ham United. 17 juli 2007 gick han från West Ham till Aston Villa. Aston Villa lånade ut honom till både Wolverhampton Wanderers och Newcastle United innan han lämnade klubben och gick till Blackpool FC. I sin första match för Blackpool i premiären för Premier League 2010/2011 den 14 augusti 2010 så gjorde han två stycken mål på bortaplan mot Wigan Athletic FC i en match som Blackpool vann med 4–0.

2012 blev Harewood helt klar för Nottingham Forest igen som han en gång blev väldigt känt i.

Engelska fotbollsspelare
Spelare i Nottingham Forest FC
Spelare i FC Haka
Spelare i Ipswich Town FC
Spelare i West Ham United FC
Spelare i Aston Villa FC
Spelare i Wolverhampton Wanderers FC
Spelare i Newcastle United FC
Spelare i Blackpool FC
Spelare i Barnsley FC
Spelare i Bristol City FC
Levande personer
Födda 1979
Män
Idrottare från London
Personer från Hampstead
Brixen

Brixen (;  ; ladinska: Porsenù/Persenon) är en stad och kommun i Sydtyrolen i norra Italien, cirka 40 km norr om Bolzano. Det är provinsens kulturella huvudstad och även dess äldsta stad, omnämnd första gången år 901. Staden var biskopssäte från år 1179 till 1964.

Brixen var furstbiskoplig residensstad fram till 1803, då furstbiskopsdömet Brixen sekulariserades och annekterades av Kejsardömet Österrike. 1919 blev staden en del av Italien.

Brixen hette ursprungligen Brixina och var den rätiska folkgruppen brixenetes största stad.

Kommunen hade 21 798 invånare (2017). Enligt en folkräkning 2011 talar 72,82% av befolkningen tyska, 25,84% italienska och 1,34% ladinska som sitt modersmål.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Trentino-Alto Adige
Kommuner i provinsen Sydtyrolen
Brixen
Xishuangbanna

Xishuangbanna, även känt som Sipsongpanna, är en autonom prefektur för daifolket i den södra spetsen av Yunnan-provinsen i Kina.

Befolkning
Dai-folket har ett språk och en kultur som står det thailändska nära, även om man har olika skriftspråk. I Xishuangbanna dominerar Tai lü-varianten av daispråket. Den buddhism som utövas av Dai-befolkningen är väsentligen samma som i Thailand och Kambodja, och alltså skild från de varianter som utövas i egentliga Kina respektive Tibet och Inre Mongoliet.

Xishuangbanna är pinyin-formen av det kinesiska namnet på området, medan det ursprungliga namnet (Sipsong panna) i stället är Dai/Tai för "Tolv tusen risfält".

Geografi
Xishuangbanna, beläget på lägre höjd än övriga Yunnan, gränsar mot Laos och Myanmar i söder och har ett tropiskt klimat. Området präglas av ett stort antal minoriteter som lever sida vid sida, men inflyttning av hankineser ser ut att på sikt göra hankineser till den dominerande befolkningsgruppen (särskilt i städerna och som ett resultat av ökad inhemsk turism till detta Kinas eget mini-Thailand vid sidan av Hainan).

Xishuangbanna, eller "Banna", är också ett område som präglas av en mycket rik flora och fauna.

Administrativ indelning 
Xishuangbanna indelas i en stad på häradsnivå och två härad:
 Staden Jinghong (景洪市), 7 133 km², 370 000 invånare;
 Häradet Menghai (勐海县), 5 511 km², 300 000 invånare;
 Häradet Mengla (勐腊县), 7 056 km², 200 000 invånare.

Källor

WP:Projekt Kina
Gränsorter i Kina
Claes Virdeborn

Claes Johan Virdeborn, född 22 maj 1959 i Aneboda församling i Kronobergs län, är en svensk tandläkare, manusförfattare och musiker.

Claes Virdeborn växte upp i Värnamo, där fadern Rune Virdeborn 1960 startade egen tandläkarpraktik. Virdeborn utbildade sig till tandläkare 1980–1984. Han är specialist i parodontologi och tjänstgör som övertandläkare och universitetsadjunkt på Tandvårdshögskolan i Malmö (odontologiska fakulteten vid Malmö högskola). Han har tidigare bland annat tjänstgjort som projektledare vid Karolinska Institutet och som chef för specialisttandvården i Landstinget Kronoberg. Han har skrivit boken Hälsofrämjande tandvård (2013) tillsammans med Karin Sjögren.

Under studietiden var han verksam inom Lundaspexarna och Lundakarnevalen. Engagemanget i studentlivet fortsatte efter studierna och 1990 var han general för Lundakarnevalen. Virdeborn har varvat sitt arbete som tandläkare med flera scenproduktioner, bland annat tillsammans med Hipp Hipp!-duon Johan Wester och Anders Jansson då trion hade namnet Vulkteatern. De tre skrev också manus till SVT-succén Snacka om nyheter. Claes Virdeborns näsa finns att betrakta i avgjuten form (nr 46) på Nasoteket i AF-borgen (Café Athen) i Lund. 

Virdeborn gav 2006 ut albumet Sanningar. Mest spelade låten från albumet är "Brev från äldrevården". Han har bland annat uppträtt på Visfestivalen i Västervik och satt upp föreställningen Sanningar från scen på Akademiska Föreningen i Lund, Nöjesteatern i Malmö och Spaghettioperan Regina i Stockholm. 2012 kom senaste albumet "Olinjerat". Virdeborn uppträder på festivaler, kongresser med mera med material från skivorna i en musikalisk stand-up.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska musiker inom populärmusik
Svenska tandläkare under 1900-talet
Personer från Aneboda socken
Födda 1959
Levande personer
Män
Gertrud (pjäs)

Gertrud är en pjäs av Hjalmar Söderberg skriven sommaren 1906. Den uruppfördes på gamla Dramaten i februari 1907 med Gerda Lundequist i titelrollen. Hjalmar Söderberg skrev endast ett fåtal pjäser och Gertrud räknas som ett av hans främsta verk.

Handling
Pjäsen är ett drama och består av tre akter. Första akten börjar i Gustaf Kannings arbetsrum där hans hustru Gertrud har något att berätta: att hon tänker lämna honom...

Från pjäsen kommer det välkända citatet: Jag tror på köttets lust och själens obotliga ensamhet.

Enligt författaren själv är statsrådet Kanning inspirerad av juristen och riksdagsledamoten Hugo Hamilton vars lustiga prat denne hade råkat lyssna till på ett kafé.

Personer
Gertrud
Gustaf Kanning 
Gabriel Lidman
Professorskan Kanning
Erland Jansson
Skepnaden

Kända uppsättningar
1907 års originaluppsättning på Dramaten med Gerda Lundequist som Gertrud. (Premiär: 1907-02-13).
1953 års Dramaten-uppsättning med Eva Dahlbeck som Gertrud, Holger Löwenadler som Kanning, Gunnar Hellström som Erland Jansson och Anders Henrikson som Lidman (Premiär: 1953-11-13).
SVT Dramas uppsättning från 1999 i regi av Ulla Gottlieb med Marie Richardson som Gertrud, Johan Rabaeus som Kanning, Krister Henriksson som Lidman och Mona Malm som professorskan Kanning.

Filmatisering
Gertrud, 1964, av regissören Carl Theodor Dreyer.

Externa länkar
 Gertrud i fulltext på Litteraturbanken

Noter

1907 i Sverige
Teateråret 1907
Kultur i Stockholm
Svenska teaterpjäser
Verk av Hjalmar Söderberg
Carnivore

Carnivore (carnivore är engelska för köttätare) är en köttrestaurang och nattklubb i Langata, Nairobi, Kenya. Restaurangen är ett populärt besöksmål för turister. Restaurangen ägs av den kenyanska lyxrestaurang-kedjan Tamarind.

Restaurangen placerade sig bland "världens 50 bästa restauranger" på tidskriften Restaurants lista 2004 och 2005. Sedan restaurangen slutat servera zebra finns knappt något viltkött kvar på menyn längre.

Ytterligare en Carnivorerestaurang finns sedan några år i utkanten av Johannesburg i Sydafrika.

Externa länkar 
Företagets webbplats

Restauranger i Kenya
Restauranger i Sydafrika
Jungfrun i hindhamn

Jungfrun i hindhamn (klassifikation: SMB 10, TSB A 27) är en naturmytisk ballad som finns upptecknad i Sveriges Medeltida Ballader i två svenska er från 1500-talet respektive 1678 (varav den senare är efter Ingierd Gunnarsdotter); melodiuppteckning saknas.

Handling 
En ungersven förmanas av sin moder att han kan jaga andra djur, men skall låta hinden gå. Väl ute på jakt skjuter han hinden, och flår den sedan. Han upptäcker då att det är sin syster eller fästmö han har skjutit.

Paralleller på andra språk 
Balladtypen finns också på danska (DgF 58).

Källor
Leif Jonsson, Ann-Marie Nilsson & Greger Andersson : Musiken i Sverige. Från forntid till stormaktstidens slut 1720 (1994)

Sveriges Medeltida Ballader
Koroljov (stad)

Koroljov (ryska: Королёв) är en stad i Moskva oblast, Ryssland. Staden fick sitt nuvarande namn 1996 efter Sergej Koroljov, och är välkänd för sin produktion och utveckling av rymdfartsindustri. Staden grundades 1938 och fick då namnet Kaliningrad.

Administrativt område 
Koroljov administrerade tidigare även områden utanför själva centralorten. Dessa områden har nu slagits ihop med centrala Koroljov.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiell webbplats 

Orter i Moskva oblast
Koroljov

Koroljov eller Korolev (ryska: Королёв) kan avse:

 OKB Korolev – en sovjetisk konstruktionsbyrå, se Energija

Astronomi
 Korolev (månkrater) – en krater på månens baksida.
 Korolev (Marskrater) – en krater på Mars
 1855 Korolev – en asteroid

Personer
 Evgenij Koroljov (1988–), en kazakisk tennisspelare, kusin till Anna Kurnikova
 Igor Koroljov (1970–), rysk ishockeyspelare
 Jaroslav Koroljov (1987–), rysk basketspelare
 Jurij Koroljov (1962–), rysk artistisk gymnast
 Sergej Koroljov (1907–1966), raketforskare och chef för Sovjetunionens rymdprogram

Geografi

Belarus

 Karaljoü Stan – en by i Minsk voblast i Belarus

Ryssland

 Koroljov (stad) – en stad 

Ryska efternamn
Amity Island

Amity Island är en fiktiv ö i USA, och den plats på vilken filmerna om Hajen utspelar sig. Amity är en idyllisk plats med stora attraktiva badstränder och är en populär turistort. Deras främsta turistattraktion är badstranden. Även gatorna och husen ger ett mysigt och idylliskt intryck. Amity har ett problem. Det finns en stor vithaj som äter upp människor. Problemet blir inte heller bättre av att Amitys politiker vägrar inse faran utan försöker ignorera riskerna och få folk att bada trots den stora faran för hajen.

Scenerna från Amity är inspelade på ön Martha's Vineyard. I verkligheten finns en ö med samma namn i Kanada i provinsen Newfoundland och Labrador, men har förutom namnet inget med filmen att göra.

Referenser

Noter 

Fiktiva öar

en:Amity Island
Storjungfrun

Storjungfrun, förr Stora Jungfrun, är en ö i Bottniska havet som av kronan år 1620 uppläts åt Söderhamns stad ”till mulbete”. Ön utgör ett naturreservat Storjungfruns naturreservat.

Det nuvarande namnet är känt sedan 1650. Tidigare hette ön Helgön.

Gävlefiskarna bedrev länge fiske kring Storjungfrun och uppförde även Storjungfruns kapell. Med tiden blev de tillbakaträngda av lokalbefolkningen och så småningom helt utestängda. På 1930-talet fanns ett trettiotal personer i hamnlaget, vilket var betydligt färre än tidigare. 

År 1838 byggdes på Storjungfrun en fyr med 27,5 meter lyshöjd över havet. Fyren består av ett vitt, runt, omkring 21,3 meter högt stentorn med svart bälte upptill under lanterninen (förr rött mittbälte). Sedan 25 januari 1935 har fyren varit ett statligt byggnadsminne.

Fyren automatiserades och avbemannades 1964.

Referenser

Noter

Webbkällor
 
 Lagskydd, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 28 juni 2016.

Tryckta källor

Externa länkar 
 Storjungfrun.se

Fyrar i Sverige
Gävlebohamnar
Hälsinglands öar
Statliga byggnadsminnen i Sverige
Svenska öar i Bottniska viken
Öar i Söderhamns kommun
Torsten Lennartsson (militär)

Torsten Lennartsson, född 1561, död den 3 mars 1631 i Restad utanför Vänersborg, var en svensk militär. Han var bror till fältöversten Anders Lennartsson. Torsten Lennartsson tillhörde frälseätten Forstenasläkten, introducerad på Riddarhuset 1625.

Torsten Lennartsson, som var ståthållare på Älvsborgs slott, stred tillsammans med Jöran Knutsson Posse och dennes kusin Göran Nilsson Posse på Sigismunds sida, medan hans bror Anders stred på hertig Karls sida i slaget vid Stångebro, och tvingades som många andra som stödde Sigismund att fly till Polen, enligt en smädesskrift "driven ur riket i tunna och snöpliga kläder, till sjöss i storm och oväder om juletid”. 

Torstens bror Anders lyckades 1599 förmedla tillstånd för Torsten att återvända till Sverige men denne återvände dock till Polen efter ett par år. Han återkom till Sverige 1624.

Torsten gifte sig år 1600 med Märta Posse, syster till Jöran Knutsson Posse. Deras dotter Ingeborg gifte sig med Knut Jöransson Posses son Knut, dvs. med sin kusin. Paret Torsten Lennartsson och Märta Posse var också föräldrar till fältherren Lennart Torstenson.

Militären Torsten Lennartsson (Forstena) avled 13 mars 1631 på Restad gods, som låg i utkanten av Vänersborg i Västergötland. Restads gods, som tillhörde ätten Torstenson, ligger i den tidigare Vassända-Naglums socken nära Göta älv. Gården var ursprungligen kronoegendom och tillföll genom byte 1592 krigaren och marsken Anders Lennartsson (död 1605) av Forstenasläkten. Soldaterna Anders Svensson Stålhandske och hans bröder Torsten Svensson Stålhandske, far till Torsten Stålhandske (1593–1644), och Jesper Svensson Stålhandske tjänade i Livland under Anders Lennartsson i kriget i Livland åren 1598–1605, och han stupade i slaget vid Kirkholm den 17 september 1605. I april 1642 förenade Torsten Stålhandske sina skaror med Lennart Torstensons armé samt deltog i det andra slaget vid Breitenfeld, där han sårades mycket illa. I maj blev han general över kavalleriet. 1643 följde Stålhandske Lennart Torstenson till Böhmen, han tillintetgjorde en fientlig här på Jylland 1644, men insjuknade och dog den 21 april 1644 i Haderslev. Stålhandske begravdes i ett ståtligt och dyrbart gravmonument uppfört av hans hustru Kristina Horn i svart marmor i ett av Åbo domkyrkas kor. Sedan Anders Lennartsson brorson greve Torsten Lennartsson (Lindersson) (1603–1651) och dennes ättlingar, från vilka det reducerades 1696.

Han var bror till fältöversten Anders Lennartsson. Torsten Lennartsson tillhörde frälseätten Forstenasläkten, introducerad på Riddarhuset 1625.

Källor

Vidare läsning 
 

Svenska militärer under 1600-talet
Födda 1561
Avlidna 1631
Män
Ugglan
Kremlmuren

Kremlmuren omger Kreml i Moskva och här finns även kyrkogård. Här har politiska och militära ledare i Sovjetunionen gravsatts och utländska kommunister som Clara Zetkin och John Reed. Framför muren befinner sig Leninmausoleet.

Sovjetiska ledare som ligger begravda här är bland andra Jakov Sverdlov, Michail Frunze, Felix Dzerzjinskij, Rozalia Zemljatjka, Michail Kalinin, Josef Stalin, Leonid Brezjnev, Konstantin Tjernenko och Jurij Andropov.

Här vilar även flera kosmonauter, bland andra Jurij Gagarin.

Vladimir Komarov som omkom då Sojuz 1 kraschade vid landningen.

Georgij Dobrovolskij, Viktor Patsajev och Vladislav Volkov som omkom i Sojuz 11.

Även ledaren för det tidiga sovjetiska rymdprogrammet, Sergej Koroljov vilar här.

Se även 
Kremltornen
Kreml, Moskva

Externa länkar 

Moskva Kreml
Murar i Ryssland
Sovjetunionen
Begravningsplatser i Ryssland
Prokonsul

Under den romerska republiken följde ämbetet prokonsul efter ett konsulat i det antika Rom. En prokonsul kunde utses genom lottdragning (tillsammans med propraetorerna) till ståthållare över en romersk provins i ett år, samt uppbar juridisk immunitet under de fem år som titeln innehades.

Under det kejsarriket var kejsaren dessutom själv prokonsul över de kejsarliga provinserna, där han utnämnde legater. De senatoriala provinserna styrdes fortfarande av prokonsuler.

Av senatsprovinsernas styresmän under kejsartiden var bara två "riktiga" konsuler, de i provinserna Africa och Asia.

Källor 
Julius Caesar, Inbördeskriget, översättn. Ingemar Lagerström, Stockholm: Norstedts 2007.

Noter 

Romerska titlar
Helmut Gröttrup

Helmut Gröttrup, född 12 februari 1916, död 5 juli 1981, tysk ingenjör och assistent till Wernher von Braun vid byggandet av V-2-raketen. 

Gröttrup var den mest betydelsefulla av de forskare som Sovjetunionen fick tag i efter andra världskriget. Gröttrup var mest betydelsefull i sin forskning om tröghetsnavigering för rymdskepp, tillsammans med Walter Hohmann, de viktigaste forskarna för interplanetariska som interstellära rymdfärder. Gröttrup arbetade tillsammans med Sergej Koroljov för att starta upp Sovjetunionens raketprogram utifrån det tyska raketprogrammet erfarenheter av V-2. Han fördes till Sovjetunionen och fick lämna landet först 22 november 1953.

Helmut Gröttrup är även tillsammans med Jürgen Dethloff en av uppfinnarna och utvecklarna av tekniken bakom dagens chipförsedda kort för såväl betalkort, uttagskort som SIM-kort för mobilelefoner.

Källor 
 
 

Tyska ingenjörer
Tyska uppfinnare
Rymdfart
Män
Födda 1916
Avlidna 1981
Personer från Köln
Violett passionsblomma

Violett passionsblomma (Passiflora × violacea) är en hybrid i familjen passionsblommeväxtermellan arterna blå passionsblomma ((P. caerulea) och röd passionsblomma (P. racemosa). Den odlas ibland som krukväxt i Sverige.

Beskrivning
Storväxta klättrande buskar. Utseendet varierar något mellan olika sorter, men vanligen med tre- till femflikiga, kala blad och violetta blommor med bikrona i vitt och mörkt purpur.

Namnet violacea (lat.) betyder violett.

Sorter
'Angela' - blommor i vitt, lila och purpur. Bikrona lila med purpur bas, långa skruvade trådar.
'Eynsford Gem' - kompakt växtsätt som nästan blir buskliknande. Blommor i klasar med upp till 8 blommor. 
'Lilac Lady' - bikrona med till hälfen purpursvarta och till hälfen vita trådar.

Odling
Lättodlad krukväxt men blir också mycket vacker i ett uterum eller som utplanteringsväxt i skyddade, varma lägen. Kräver en solig placering och med bra ljus kan den blomma från april till sena hösten. Föredrar en väldränerad och näringsrik jord. Övervintras vid ca 15°C, men klarar tillfälligt lägre. Kräver god tillgång till näring och bör hållas jämnt fuktig året om. Förökas med frön eller sticklingar.

Synonymer

'Passiflora ×caeruleoracemosa SabinePassiflora tresederi'' nom. inval.

Referenser

Noter

Webbkällor
Passiflora Online

Tryckta källor
Vanderplank, John (1996) Passion Flowers.  

Krukväxter
Passionsblommeväxter
Vi Växtindex