kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Andrew Wood

Andrew Wood, född 6 januari 1966 i Columbus, Mississippi, USA, död 19 mars 1990 i Seattle, Washington, var sångare och keyboardspelare i  Mother Love Bone samt sångare och basist i Malfunkshun .

Uppväxt och tidigt liv 
Wood växte upp på Bainbridge Island i staten Washington med sina föräldrar och sina två bröder Kevin och Brian. Föräldrarna lyssnade mycket på musik (mamman på The Beatles och pappan på country) och när bröderna ville lära sig spela instrument blev de uppmuntrade av sina föräldrar.

Som fjortonåring bildade Andrew bandet Malfunkshun tillsammans med sin bror Kevin. Redan under sin tid i Malfunkshun utmärkte sig Andrew och de andra på scenen genom att sminka sig och bära flashiga kläder, som påminde om de som glamrockare bar, för att efterlikna sina idoler i Kiss.

Mother Love Bone 
Andrew fick tidigt problem med droger och efter att han lagts in på rehabilitering 1985 splittrades Malfunkshun. Tillsammans med Stone Gossard och Jeff Ament från Green River bildade Wood Mother Love Bone 1988. 

Den 15 mars 1990, fyra dagar innan Mother Love Bones debutalbum Apple skulle släppas, påträffades Wood livlös i sin lägenhet efter att han hade tagit en överdos heroin. Han placerades i respirator men det var redan för sent. Den 19 mars drabbades han av en hjärnblödning, och respiratorn stängdes av. Kort efter detta splittrades Mother Love Bone.

Wood fortsatte under hela sin musikaliska karriär att använda kläder som stod ut från mängden. I filmen Hype! från 1996 beskriver producenten Jack Endino Woods scenframträdande som ”Den enda Ståuppkomikersångaren i Seattle”. Wood spelade bas och piano, och han var en mycket uppskattad textförfattare.

Efter Woods död 
Året efter Woods död startade Chris Cornell (sångare i Soundgarden och tidigare rumskompis med Wood) hyllningsbandet Temple of the Dog tillsammans med Stone Gossard och Jeff Ament från Mother Love Bone, samt den lokala gitarristen Mike McCready och den då helt okände Eddie Vedder. Namnet togs från en textrad ur Man Of Golden Words, en av Woods låtar, och man släppte albumet med samma namn 1991.

Jerry Cantrell från Alice in Chains skrev låten Would? om Andrew Wood, en låt som blev en av Alice in Chains största hits och som återfinns på albumet Dirt från 1992.

1995 släppte Stone Gossard samlingen Return to Olympus som bestod av låtar som Wood spelat in tillsammans med Malfunkshun 1986-1987.

I låten Sacred Life på The Cults självbetitlade album från 1994 nämns Woods död.

2005 spelade regissören Scot Barbour in dokumentärfilmen Malfunkshun: The Andrew Wood Story som hade premiär på Seattle International Film Festival. Filmen vann senare samma år juryns pris för bästa dokumentär på FAIF Film Festival i Hollywood.

Källor 
Prato, Greg. Andrew Wood. All Music Guide
Intervju med Kevin Wood

Noter 

Amerikanska musiker
Grunge
Personer från Columbus, Mississippi
Födda 1966
Avlidna 1990
Män
Permittivitet

Permittivitet är en fysikalisk storhet som beskriver hur ett elektriskt fält påverkar och påverkas av ett elektriskt isolerande material, och är bestämd efter ett materials förmåga att polariseras i förhållande till dess fält, och därför reduceras fältet inuti materialet.

Permittivitet betecknas med den grekiska bokstaven epsilon, som kan skrivas på olika sätt, till exempel ε. I Internationella måttenhetssystemet (SI) har permittivitet enheten farad per meter. Det är vanligt att använda permittivitetstalet εr, den dimensionslösa storheten relativ permittivitet, som med ett äldre språkbruk även kallas (relativ) dielektrisk konstant. Man skriver 

där ε0 är den elektriska konstanten och χ är den elektriska susceptibiliteten. Tomrummet har ingen susceptibilitet och dess permittivitetstal är lika med 1, så att permittiviten för tomrum är lika med den elektriska konstanten ε0 = 8.85…×10−12 F/m.

Notationen ε(ω) anger explicit att permittiviteten är beroende på det elektriska fältets frekvens. Om inget annat anges avser ε den statiska permittiviteten. Permittiviteten ingår i sambandet för den elektriska flödestätheten D, som i material inkluderar materialets elektriska polarisation P = ε0χ E

Om materialet inte är isotropt eller kubiskt, är den inducerade polarisationen P inte nödvändigtvis parallell med det elektriska vektorfältet E. Både permittivitet och susceptibilitet är i sådana fall inte skalärer utan tensorer.

Samband med kapacitans 
Kapacitansen hos kondensatorer är proportionell mot permittiviteten εr av det dielektrikum som befinner sig mellan plattorna. Vid samma spänning och avstånd är det elektriska fältet E det samma, men den elektriska flödestätheten D är proportionellt högre. Enligt Gauss lag är därmed också plattornas laddningsbeläggning högre.

Vakuumpermittiviteten

Vakuumpermittiviteten ε0 (även kallad elektriska konstanten) är förhållandet D/E i vakuum. 

Värdet på vakuumpermittiviteten  

där
c0 är ljusets hastighet i vakuum
μ0 är vakuumpermeabiliteten

Referenser

Elektromagnetism
Joseph Bell

Joseph Bell, född 2 december 1837, död 4 oktober 1911, var en brittisk läkare. Bell var Sir Arthur Conan Doyles universitetslärare i Edinburgh och hans observationsförmåga uppfattades som legendarisk. Han inspirerade Conan Doyle till att skapa detektiven Sherlock Holmes, och via Holmes-berättelserna inspirerade Bell utvecklingen inom kriminalteknik.

Referenser 

Brittiska läkare
Alumner från Edinburghs universitet
Personer verksamma vid Edinburghs universitet
Män
Födda 1837
Avlidna 1911
Margit Geijer

Margit Geijer, född 1 september 1910 i Helsingfors, död 19 oktober 1997 i Stockholm, var en svensk författare och konstnär.

Biografi
Geijer var dotter till Gösta Geijer i dennes äktenskap med Signe Vallgren och hade två syskon, Karin och Erik. Då Geijer var två år avled modern och två år senare även fadern. Geijer adopterades av major Frans Göthlin och hans maka Brita Göthlin i Karlstad.

Margit Geijer utbildade sig till skulptör och pianist, men studerade även teater för Julia Håkansson. Efter avslutad utbildning engagerades Geijer vid Mindre Teatern i Stockholm där hon bland annat medverkade i Norrtullsligan och Kontraband (1930). Geijer gav emellertid upp karriären och återvände till adoptivföräldrarna som nu flyttat till Kristinehamn.

Geijer gifte sig med amanuensen Folke Råberg och flyttade till Äppelviken i Bromma med make och föräldrar. Hon började skriva på försök. Hennes debutbok Resa i Arkadien togs väl emot, bland annat med ett bildreportage i Idun. Hon skulpterade samtidigt hemma i bostaden och sålde sina verk till konsthandlare.

Efter en tid skilde sig makarna och Geijer levde ensam under några år. Hon flyttade sedan till  Katrineholm där hon ingick äktenskap med stadsingenjör Axel Stenberg. Så småningom flyttade makarna till Ekeby, en gård i stort behov av renovering. Geijer skrev kåserier, bland annat om renoveringen, i Tidningen Folket. Dessutom skrev hon inredningsartiklar i Allt i Hemmet och i Damernas Värld 1965. Därtill skrev hon en mängd noveller för veckotidningar och kåserier för Sveriges Radio. Pjäsen Sista vårterminen sändes i svensk och finsk radio. År 1974 var Geijer sommarvärd.

Geijer kände varmt för miljön, ett engagemang som sannolikt präglats av faderns intresse för ämnet. Hon turnerade i landet och kåserade om och för en levande natur med ett rikt djurliv. Miljöengagemanget lyser igenom i många av hennes böcker.

Geijer erhöll flera naturastipendier som möjliggjorde resor i världen.

Utmärkelser
Södermanlands läns kulturstipendium
Litteraturfrämjandets stipendium (för boken Djuren i Ekebyskogen)

Bibliografi
Resa i Arkadien, Gebers (1949)
Vårvind (bok), Gebers (1954)
Kerstin Jim och farbror Storm, Gebers (1955)
Granne med Räven, Hökerbergs (1963)
Skallberget, Hökerbergs (1964)
Kvinnor, Hökerbergs (1965)
Mormor går i gräset, Hökerbergs (1967)
Sommar på Ekeby, Rabén & Sjögren (1967)
Djuren i Ekebyskogen, Rabén & Sjögren (1969)
Björnjakten, Hökerbergs (1969)
Grårulta, och andra djur i Ekebyskogen, Rabén & Sjögren (1974)
De gjorde uppror, Forum (1975)
Marja, Forum (1977)
Klara och Skallbergsvargarna, Liber (1986)
Lustgården, Carlssons (1991)
Brytningsår, Carlssons (1993)
Vägen till Ekeby, postumt Axplock (2001)

Teater

Roller

Radioteater

Roller

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
Länsbiblioteket i Värmland om Margit Geijer
 

Födda 1910
Avlidna 1997
Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Sommarvärdar 1974
Kvinnor
Personer från Helsingfors
Margit
Adelövs församling

Adelövs församling är en församling i Tranås pastorat i Smålandsbygdens kontrakt i Linköpings stift i Svenska kyrkan. Församlingen ligger i Tranås kommun i Jönköpings län.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. Församlingen utgjorde till 1962 ett eget pastorat. Från 1962 var den en annexförsamling i pastoratet Linderås och Adelöv. Från 2002 är församlingen annexförsamling i Tranås pastorat.

Kyrkoherdar 
Lista över kyrkoherdar i Adelövs församling.

Klockare och organister

Kyrkor 
 Adelövs kyrka

Se även 
 Adelövs socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Linköpings stift
Indelningar i Tranås kommun
Preliminära världsarv i Asien

Varje land som skrivit under världsarvskonventionen uppmuntras att göra en tentativ lista över objekt man tänker nominera till världsarv i framtiden, med andra ord objekt som man håller på att utforma en fullständig nominering för.

Här nedan följer tentativa listor för olika länder i Asien.























Irak



































(Asiatiska delen)

För Rysslands förslag till världsarv i Europa, se Lista över förslag till världsarv i Europa.











==







Referenser

Asien
Världsarv i Asien
Listor med anknytning till världsarv
Töjning

Töjning (elongation) är ett enhetslöst, geometrioberoende mått på deformationsgraden hos en kropp som utsätts för en mekanisk kraft.

Den betecknas med e för teknisk töjning eller ε (epsilon) för sann töjning. Töjning kan anta både positiva och negativa värden beroende på om objektet utsatts för drag- eller tryckspänning.

Töjning beräknas som längdförändringen (alltså inte totallängden) dividerat med ursprungslängden.

Trots att töjningen är dimensionslös  anger man ibland måttet på töjningen i ”enheten” strain som då betecknas med bokstaven ε (strain är engelska ordet för töjning). En strain är en förlängning på en meter per meter, det vill säga, vid töjningen en strain har något dragits ut till dubbla ursprungslängden. En strain är i de flesta sammanhang en mycket stor töjning och förekommer egentligen bara i mycket elastiska material som gummiband. För vanliga konstruktionsmaterial brukar man istället tala om microstrain (µm/m eller µε).

Teknisk töjning
Teknisk töjning är en linjär approximation av töjning. 

För en elastisk kropp med längden  som belastas så att den får längden  gäller att 

      där        - 

där δ står för den erhållna förlängningen eller förkortningen  - , och  för ursprunglig längd.

Sann töjning
Den verkliga töjningen kallas sann töjning, naturlig töjning eller logaritmisk töjning:
,

där  står för längd efter deformation och  för längd före deformation (ursprunglig längd). En fördel med denna definition är att addering av två töjningar efter varandra är exakt:

För "små" töjningar blir sann töjning samma som teknisk töjning, då ln(1+x) ≈ x för små x.

Se även
Dragprovkurva
Elasticitetsmodul
Hookes lag
Kontinuummekanik
Statik
Trådtöjningsgivare

Externa länkar 

Dimensionslösa storheter
Hållfasthetslära
Master Chief

Master Chief är den fiktiva huvudkaraktären i spelserien Halo. Andra benämningar är Spartan 117 (efter hans spartannummer), John (hans riktiga namn) och The Demon (Covenants namn på honom).

Master Chief Petty Officer John-117, eller kort: Master Chief, är en medlem i SPARTAN II-projektet, genmaipulerade supersoldater som fått militärutbildning sedan de var små. Alla spartaner har ett serienummer, i Master Chiefs fall 117, som de har fått för att ytterligare minska känslan av att de är vanliga människor. Master Chiefs riktiga namn är John.

Master Chief blev efter försäljningssuccén av Halo: Combat Evolved Microsofts maskot för Xbox (och senare Xbox 360)

Attribut

Utseende
Master Chief är 2,13 meter lång och väger 130 kg (nästan ett halvt ton med full pansar). Han karaktäriseras av sin gröna helkroppspansar som han sällan är utan. Man har aldrig fått se hans ansikte i något av spelen (förutom en glimt i Halo 4 när man klarar av kampanjen på legendarisk nivå), då avsiktligt taskiga kameravinklar har skymt det varje gång han har tagit av sig sin hjälm. Det har däremot antytts i böckerna att han ska ha kortklippt hår, allvarliga ögon och väldigt blek hy.

Personlighet
Chief är i spelen en väldigt tystlåten karaktär och pratar endast i de mellansekvenser som dyker upp. Detta för att spelaren ska kunna leva sig in i rollen som Master Chief mer enligt Bungie. När han väl talar så gör han det med en mörk, avslappnad röst. Vilket visar på hans hårda militärträning att aldrig känna rädsla. Trots sitt kyliga yttre mot alla i sin omgivning så bryr sig Master Chief om sina kollegor inom armén.

Medverkar i

Spel

Halo: Combat Evolved
Halo 2
Halo 3
Halo 4
Halo 5: Guardians
Halo Infinite

Böcker

Halo: The Fall of Reach
Halo: The Flood
Halo: First Strike
Halo: Uprising

Webbserier

Halo 4: Forward Unto Dawn

Referenser

Externa länkar 
 Master Chiefs profil på Bungie.org
 Master Chiefs profil på Halowaypoint.com

Karaktärer i Halo
Fiktiva figurer introducerade 2001
Huvudpersoner i datorspel
Fiktiva män i datorspel
Melihate Ajeti

Melihate Ajeti, född 1935 i Pristina i Kosovo, död 2005, var en albansk skådespelare. Hon var verksam vid teatern och inom filmen.

Källor

Noter

Albanska skådespelare
Personer från Pristina
Personer i Kosovo under 1900-talet
Personer i Kosovo under 2000-talet
Födda 1935
Avlidna 2005
Kvinnor
Kadri Roshi

Kadri Roshi, född den 4 januari 1924 i Mallakastra i Albanien, död den 6 februari 2007 i Tirana i Albanien, var en albansk skådespelare.

Kadri Roshi är ihågkommen för sina roller i filmerna Mirupafshim (1997), Fijet që priten (1976) och Shëmbja e idhujve (1977).

Filmer i urval
Kolonel Bunker (1998)
Mirupafshim (1997)
Mikres mèrès (1995)
Gjeneral gramafoni (1978)

Källor
 

Albanska skådespelare
Personer i Albanien under 1900-talet
Personer i Albanien under 2000-talet
Födda 1924
Avlidna 2007
Män
Personer från Mallakastra
Faruk Begolli

Faruk Begolli, född den 14 februari  1944 i Peja i Kosovo i Jugoslavien, död den 23 augusti 2007 i Pristina i Kosovo, var en albansk skådespelare.

Faruk Begolli studerade vid fakultet för drama vid Belgrads universitet och undervisade efteråt scenkonst vid Pristinas universitet. Tillsammans med Enver Petrovci grundade han Dodonateatern i Pristina.

Källor
 

Albanska skådespelare
Alumner från Pristinas universitet
Personer från Peja
Personer i Kosovo under 1900-talet
Personer i Kosovo under 2000-talet
Födda 1944
Avlidna 2007
Män
Enver Petrovci

Enver Petrovci, född den 28 februari 1954 i Pristina i Kosovo i Jugoslavien, är en albansk skådespelare. Han har en rad shakespearekaraktärer på sin repertoar och grundade Dodonateatern.

I Jugoslavien hade Petrovci roller som Hamlet, Macbeth, Julius Cesar och andra berömda shakespearekaraktärer. Han var en av grundarna till Dodonateatern och Ageraskolan i Pristina.

Petrovci kommer att debutera i Festivali i Këngës 53, en av Albaniens största musikfestivaler, i december 2014. Petrovci kommer att delta med låten "Të vranë bukuri" (Förstörde din skönhet).

Konstnärliga verk

Teater 
Idioti - Regissör och huvudroll 
Dëshmitari kryesor - Regissör
Kush më ka faj që jam shqiptar - Regissör 
Guxim për vrasje - Huvudroll

Filmer 
 Kur pranvera vonohet - 1980 - (serie)
 Lazari - 1984
 Rojet e mjegullës - 1988
 Forbidden sun - 1989
 Migjeni (film) - 1990
 Nekrologji - 1994
 Lule të kuqe, lule të zeza - 2003
 1244 (film) 1244  - 2003
 Një Milion Euro - 2005
 Anatema - 2006

Källor

Noter 

Albanska skådespelare
Personer från Pristina
Personer i Kosovo under 1900-talet
Personer i Kosovo under 2000-talet
Födda 1954
Levande personer
Män
Ali Kelmendi

Ali Kelmendi, född den 3 november 1900 i İpek i Osmanska riket (i dag Peja i Kosovo), död den 11 februari 1939 i Paris i Frankrike, var en kosovoalbansk kommunist och organisatör av den kommunistiska rörelsen i Albanien.

Ali Kelmendi föddes i en fattig bondefamilj.

Han flydde till Albanien 1920 då Jugoslaviens kommunistförbund förbjöds. Han deltog i arbetet att reformera Albanien ledd av Fan Noli-regimen. Efter Fan Noli-regimens fall 1924 tog han sin flykt till Italien, Österrike och slutligen Sovjetunionen. Där levde han åren 1925–30 och fick sin kommunistiska skolning av Komintern. Han sändes åter till Albanien för att organisera den kommunistiska rörelsen i landet. Han arresterades flera gånger och tvingades i exil 1936. Han deltog i det spanska inbördeskriget för Internationella brigaderna. Det sista året av sitt liv var han redaktör för en kommunistisk tidning med propagandistiska syften. Han dog av tuberkulos i Paris. Postumt tilldelades Kelmendi den albanska utmärkelsen Hero i Popullit.

Källor

Noter

Albanska kommunister
Personer från Peja
Personer i spanska inbördeskriget
Personer i Albanien under 1900-talet
Födda 1900
Avlidna 1939
Män
Roxy Music (album)

{{Album infobox
|Typ         = Studioalbum
|Namn        = Roxy Music
|bild        = 
|bildtext    = 
|Mera text   = 
|Artist      = Roxy Music
|Utgivning   = 16 juni 1972
|Inspelad    = 14-29 Februari 1972
|Genre       = Rock, Glamrock
|Längd       = 45:37
|Språk       = Engelska
|Skivbolag   = Island, Polydor (Europa)Reprise, Atco (U.S)
|Regissör    = 
|Producent   = Peter Sinfield
|Recensioner = 
|Kronologi   = 
|Förra album =
|Detta album = 'Roxy Music  (1972)
|Nästa album = For Your Pleasure  (1973)
|Singlar     = 
|Misc        = 
}}
Roxy Music är rockgruppen Roxy Musics debutalbum, släppt 16 juni 1972. 

Som många andra debutskivor är den lite rå och oslipad men dock väldigt fascinerande och uttrycksfull. Med produktion från förre King Crimson-medlemmen Peter Sinfield uppnådde Roxy Music här ett sound som de senare aldrig riktigt lyckades återupprepa. Brian Enos ljudmässiga experiment är här minst lika framträdande som de mer 50-talsaktiga influenserna, i låtar som "Would You Believe?" och "Bitters End". Låten "2HB", som är tillägnad Humphrey Bogart, bygger nästan helt på Enos experimentella ljudlandskap. Andra låtar är lite mer traditionell rock - om än av ett ganska udda slag, som till exempel öppningsspåret "Re-make/Re-model" där man lagt in snuttar av andra artisters låtar, eller den magnifika "If There Is Something" som börjar som en countrylåt och avslutas i en allsång i stil med Hey Jude. Andy MacKay får även visa sina talanger som oboespelare på "Ladytron". Flera av låtarna levde länge kvar i bandets liverepertoar. På vissa utgåvor av CD:n har man även inkluderat singeln "Virginia Plain"'' (släppt i juli 1972) som ursprungligen inte fanns med på LP:n utan bara fanns just på singel. 

Redan på debuten är gruppens sättning ganska fast. Ferry, Manzanera och McKay skulle komma att vara med på gruppens samtliga plattor och trummisen Paul Thompson till 1980. Eno var med på denna och påföljande LP. Basister på skivan var Graham Simpson och Rik Kenton. Roxy Music fick aldrig en fast basist. 

Omslaget går i en lätt parodi på 50-tal och pryds av fotomodellen Kari-Ann Muller. Roxy Music var ganska okända då de debuterade med denna skiva och hade knappt spelat live samt lyckades säkra skivkontrakt först sedan de redan spelat in dess låtar, i mars 1972. Albumet blev ganska väl mottagen och nådde 10:e platsen på den brittiska albumlistan.

Låtlista 
Samtliga låtar skrivna av Bryan Ferry.

"Re-Make/Re-Model" - 5:14 
"Ladytron" - 4:26 
"If There Is Something" - 6:34 
"Virginia Plain" - 2:58 (inte inkluderad i originalalbumet 1972)
"2HB" - 4:30 
"The Bob (Medley)" - 5:48 
"Chance Meeting" - 3:08 
"Would You Believe?" - 3:53 
"Sea Breezes" - 7:03 
"Bitters End" - 2:03

Övrigt
Den brittiska electropop-gruppen Ladytron tog sitt gruppnamn från låten med samma titel på detta album.

Referenser

Noter 

Musikalbum 1972
Engelska debutalbum
Musikåret 1972
Globenområdet

Globenområdet är ett informellt område i stadsdelen Johanneshov i Söderort inom Stockholms kommun. Namn efter arenan Globen.

Området avgränsas av Nynäsvägen, Sandstuparken och Arenavägen.

I samband med att Globen uppfördes byggdes också ett affärs- och kontorsområde i anslutning till den nya arenan. Utöver Globen, Hovet och Tele2 Arena finns här köpcentrumet Globen Shopping, Quality Hotel Globe, samt en mängd kontor. AB Storstockholms Lokaltrafik hade sitt huvudkontor i Globenområdet åren 1992−2005.

Postort
Gatuadresser i området tillhört postorten Johanneshov, men för företag finns en särskild postadress, Stockholm-Globen.

Se även
Stockholm Live

Referenser

Noter 

Johanneshov
Informella områden i Stockholm
Storstadspuls

Storstadspuls var under 1980-talet Sveriges Radio Stockholms eftermiddagsblock. Programledare var Staffan Dopping, Ulo Maasing, Lotta Johansson och Agneta Askelöf. De senaste låtarna varvades med bland annat evenemangstips och trafikinformation presenterad av Sven-Roland Engström och Hasse Gustavsson.

Nedlagda underhållningsprogram i Sveriges Radio
Piteå Walk of Fame

I Piteå har man på gågatan inspirerad av Hollywood Walk of Fame satt ner stenar med namn på personer som är kända och har anknytning till Piteå kommun.

Namn
Nicolaus Olai Bothniensis, ärkebiskop 
Christopher Jacob Boström, filosof 
Daniel Solander, lärjunge till Carl von Linné 
Lasse Eriksson, komiker 
Lennart Jähkel, skådespelare 
Liza Marklund, författare 
Åsa Moberg, författare 
Thord Carlsson, programledare för Ring så spelar vi 
Ronny Eriksson, sångare i bandet Euskefeurat och komiker 
Anders Sundström, politiker, bankdirektör 
Curt Boström, politiker  
Nils Edén, statsminister 1917-1920 
Lars Lindgren, ishockeyspelare 
Mattias Öhlund, ishockeyspelare 
Tomas Holmström, ishockeyspelare 
Mikael Renberg, ishockeyspelare 
Niklas Jonsson, längdskidåkare 
Magnus Ingesson, längdskidåkare 
Bo Sundström, sångare i Bo Kaspers Orkester 
Anna-Lotta Larsson, sångerska 
Nicolai Dunger, sångare
Erik Westberg, dirigent, professor
Hanna Öberg, bragdguldvinnare, OS-medaljör

Externa länkar
https://www.pitea.se/en/Visitors/Attractions/?lang=en&TLp=714960

Piteå
Hall of Fame
Budgetpropositionen till Sveriges riksdag

Budgetpropositionen till Sveriges riksdag (även kallad nådiga luntan) är den svenska regeringens förslag till statens budget inför varje budgetår. Fram till utgången av 1974 var det officiella namnet Kunglig Majestäts nådiga statsverksproposition, därav uttrycket nådiga luntan.

Den presenteras av Sveriges finansminister till riksdagen senast den 20 september varje år, utom valår. Under valår ska en ny regering presentera en budget tre veckor efter att den har tillträtt. En budget måste oavsett hur lång tid regeringsskiftet tar lämnas till riksdagen senast den 15 november.

Av tradition bär finansministern propositionen från Finansdepartementet till riksdagshuset, vid den så kallade budgetpromenaden.

Ekonomisk vårproposition 
Sveriges riksdags budgetarbete inleds med att Sveriges regering på våren lägger fram sin ekonomiska vårproposition. Propositionen skall lämnas senast den 15 april.

Kuriosa 
Propositionens fysiska form har genom åren bland annat bestått av en diger lunta papper, en enkel CD-ROM och ett USB-minne.

Se även
 Budgetproposition
 Vårproposition
 Sveriges statsbudget
 Budgetpromenaden
 Sveriges finansminister
 Sveriges ekonomiska politik

Referenser

Externa länkar
 SvD.se - En klassisk promenad
 Regeringskansliet: Budgetpropositionen för 2014

Politik i Sverige
Sveriges ekonomi
Återkommande evenemang i april
Återkommande evenemang i september
Sveriges riksdag
Tinka Kurti

Tinka Kurti, född den 17 december 1932 i Sarajevo i Bosnien och Hercegovina, är en av Albaniens mest kända skådespelerskor.

Tinka Kurti studerade färdig 1946 vid akademin Jordan Misja. Hon blev en yrkesutövare i skådespeleri vid Migjeni-teatern. Hon spelade huvudrollen i den första hellånga filmen i albansk filmhistoria, känd under titeln Tana (från 1958). Från den tiden till 1993 framträdde hon i ett trettiotal roller i albanska långfilmer.

Källor

Noter

Externa länkar
 

Albanska skådespelare
Personer från Sarajevo
Personer i Albanien under 1900-talet
Personer i Albanien under 2000-talet
Födda 1932
Levande personer
Kvinnor