kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mannen utanför lagen

Mannen utanför lagen (originaltitel The Outlaw Josey Wales) är en amerikansk westernfilm från 1976, regisserad av Clint Eastwood som också spelar titelrollen som Josey Wales. Andra medverkande är bland andra Chief Dan George, Sondra Locke, Sam Bottoms och Geraldine Keams. Manuset är baserat på boken The Rebel Outlaw: Josey Wales av Forrest Carter. Filmen hade Sverigepremiär den 4 april 1977.

1996 valdes filmen in i National Film Registry.

Handling 
Amerikanska inbördeskriget är slut. En farmare i södern, Josey Wales, söker hämnd sedan hans familj mördats.

Rollista i urval 
 Clint Eastwood – Josey Wales
 Chief Dan George – Lone Watie
 Sondra Locke – Laura Lee
 Bill McKinney – Terrill
 John Vernon – Fletcher
 Paula Trueman – Grandma Sarah
 Sam Bottoms – Jamie
 Geraldine Keams – Little Moonlight
 Woodrow Parfrey – Carpetbagger
 Joyce Jameson – Rose
 Sheb Wooley – Travis Cobb
 Royal Dano – Ten Spot
 Will Sampson – Ten Bears

Källor

Externa länkar 

 Mannen utanför lagen på Allmovie (engelska)

Filmer 1976
Amerikanska westernfilmer
Amerikanska inbördeskriget på film
Filmer i regi av Clint Eastwood
Engelskspråkiga filmer
Filmer bevarade i National Film Registry
RepRap

RepRap-projektet, (förkortning av "replicating rapid prototyper"), är ett projekt med syfte att utveckla en självreplikerande 3D-skrivare som kan skriva ut merparten av sina egna delar. Alla modeller som designats i projektet är släppta under den fria licensen GNU GPL.

Tack vare att skrivarna till stor del är självreplikerande, är det utvecklarnas vision att enkelt och billigt kunna distribuera RepRaps till privatpersoner och föreningar, så att dessa själva får möjlighet att skapa (eller ladda ner) komplexa modeller och produkter utan att vara beroende av dyr industriell infrastruktur. Tanken är att RepRap, i och med att den kan skriva ut merparten av sina egna delar, både ska kunna demonstrera evolutionen, och även explosionsartat öka i antal.

Två av de första RepRap 3D-skrivarna är: "Darwin", från mars 2007, och "Mendel", från oktober 2009. De har båda fått sina namn från kända biologer (Charles Darwin och Gregor Mendel), eftersom "målet med RepRap är replikation och evolution".

Idag finns en mängd olika modeller av 3D-skrivare med rötter i RepRap projektet.

Källor

Referenser

Externa länkar 

 RepRaps webbsajt
 RepRap-rapporter och dokumentation

Projekt
Anders Rönnblom (ishockeytränare)

Anders Karl Rönnblom, född 23 april 1941 i Skellefteå, är en svensk före detta ishockeyspelare och ishockeytränare.

Han spelade för Skellefteå AIK mellan säsongerna 1959 och 1970. Rönnblom har två SM-silver med klubben, 1961, 1963 och ett SM-brons 1960 i den dåvarande division 1-serien, Sveriges högsta.

Rönnblom var tränare för Skellefteå AIK mellan säsongerna 1977/87 och 1987/88 och han blev den första tränaren att vinna ett SM-guld med klubben, tillsammans med dåvarande lagledaren Lennart Lindström.

Externa länkar
http://www.eliteprospects.com/player.php?player=36965

Levande personer
Svenska ishockeytränare
Män
Födda 1941
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Skellefteå AIK
Idrottare från Skellefteå
Skammevarden

Skammevarden är ett berg i Valle kommun i Aust-Agder, Norge. Berget har en höjd på 1418 meter över havet.

Referenser 

Berg i Norge
Valle kommun
Stroppiana

Stroppiana är en ort och kommun i provinsen Vercelli i regionen Piemonte, Italien cirka 60 kilometer norr om Turin och cirka 10 kilometer sydost om Vercelli. Kommunen hade  invånare (2018). och gränsar till kommunerna Asigliano Vercellese, Caresana, Pertengo, Pezzana, Rive och Villanova Monferrato.

Demografisk utveckling

Referenser 

Kommuner i provinsen Vercelli
Orter i Piemonte
Dallas Smith

Dallas Earl Smith, född den 10 oktober 1941 i Hamiota, Manitoba, är en kanadensisk före detta ishockeyspelare i NHL som spelade femton säsonger för Boston Bruins. Dessutom spelade han några säsonger för New York Rangers. Totalt spelade han 890 NHL-matcher.

Utmärkelser och framgångar (ett urval)
Stanley Cup-mästare (1970 och 1972)
Spelade i NHL All-Star Game (1971, 1972, 1973, & 1974)

Externa länkar
 En hockeyartikel om Boston Bruins med mera
Dallas Smith’s biografi på Manitoba Sports Hall of Fame and Museum

Referenser 

Födda 1941
Män
Kanadensiska ishockeyspelare
Levande personer
Spelare i Portland Buckaroos
Stanley Cup-mästare 1972
Spelare i Boston Bruins
Stanley Cup-mästare 1970
Anomalistisk psykologi

Anomalistisk psykologi är läran om mänskligt beteende och erfarenheter i samband med vad som ofta kallas det paranormala, utan antagandet att det finns något paranormalt inblandat. I hypotesen om att paranormala förklaringar inte existerar, försöker forskare ge rimliga icke-paranormala redogörelser, med stöd av erfarenhetsmässiga bevis, hur psykologiska och fysiska faktorer kan kombineras för att skapa en paranormal upplevelse, när det i själva verket inte funnits någon.
Sådana förklaringar kan innefatta tankefel, avvikande psykologiska tillstånd, personlighetsfaktorer, utvecklingsfrågor, typ av minne, illusionspsykologi och självillusion.

Referenser 

Parapsykologi
Paranormalt
Ängsmyra

Ängsmyra (Formica pratensis) är en 4,5-9,5 millimeter stor och rödsvart myra som förekommer på öppna och soliga gräsmarker. Den är vitt spridd i Europa, men ganska sällsynt. 

Ängsmyran hör till samma släkte som den vanliga röda skogsmyran och påminner om denna till utseendet, men ängsmyran har en stor svart fläck på mellankroppens ovansida som utmärker den gentemot skogsmyran. Ängsmyrans bon är också små i jämförelse med skogsmyrans. Bona ligger oftast ensamma, det är sällan som flera bon hittas i närheten av varandra, och det finns bara en eller några få drottningar i varje bo. En första generation hanar och honor flyger tidigt på sommaren och en andra generation flyger i augusti eller september.

Referenser

Externa länkar 
Uppslag på SLU:s Artdatabanken

Myror
Galaxen

Galaxen var ett underhållningsprogram i SR P3, som sändes under perioden 9 juni 1980–6 juni 1984. Programledare var Jacob Dahlin.

Signatur till programmet var en ommixad version av introt till Donna Summers låt "On the Radio".

Referenser 

Radioprogram nedlagda 1984
Radioprogram startade 1980
Nedlagda underhållningsprogram i Sveriges Radio
Pär Edwardson

Pär Edwardson, född 29 januari 1963 i Västra Frölunda i Göteborg, är en svensk musiker, låtskrivare och producent. Han var medlem av det nu upplösta metalbandet Biscaya från 1982 och har genom flera år spelat med Björn Rosenström, som han har producerat flera skivor för. Han har dessutom arbetat som musiker och producent med bl.a. Carola Häggkvist, Max Martin, Mattias Eklundh, Kee Marcello, Lasse Kronér, E8 Profilensemble, Jenny Willén, Stonecake, Road Ratt, Psychotic Youth, Dance With A Stranger, Ole Edvard Antonsen, Peter Apelgren, Mary Beats Jane och Bjørn Nessjø. År 1993 var Pär Edwardson nominerad till Årets Producent på Zeppelingalan, för Road Ratts debutskiva. Tillsammans med Håkan Svensson (Nationalteatern) äger han inspelningsstudion BongoRecordings i Göteborg.

Edwardson har i eget namn och på det egna bolaget Rekord Records utgivit cd:n Bodybuilding - but with centimetre?. Han har i augusti 2015 utgivit sitt andra album, PearShaped.

Diskografi i urval (som producent) 
 Psychotic Youth: ...be in the sun, 1992
 Triple & Touch: T & T, 1993
 It's Alive: Earthquake Vision, 1993
 Stonecake: In the Middle of Nowhere, 1995
 Psychotic Youth: Small Wonders, 1996
 Mattias Rust: Om några år, 1999
Triple & Touch: I stereo, 2001
 Frälsningsarmén med Tomas von Brömssen och Triple & Touch: I goda händer, 2001
E8 Profilensemble: Sweet Donald Sticks, 2019

Diskografi med Biscaya 
 Biscaya, 1983
 On 45, 1984

Diskografi (egen) 
 The Best of Miracles, 2004
 Bodybuilding - but with centimetre?, 2005
 PearShaped, 2015

Referenser 
Från rocknation.dk
Encyclopaedia Metalllum om Biscaya
Biscaya diskografi
Matthias 'Ia' Eklundhs diskografi
Ole Edvard Antonsen hemsida
Discogs lista
Svensk mediadatabas
Triple & Touch (med Lasse Kronér) producerlist

Svenska musiker under 2000-talet
Svenska låtskrivare under 2000-talet
Svenska musikproducenter
Födda 1963
Män
Levande personer
Musiker från Göteborg
Nicola Porpora

Nicola Antonio Porpora, född den 17 augusti 1686 i Neapel, död där den 3 mars 1766, var en italiensk tonsättare och sånglärare.

Porpora, som var lärjunge till Gaetano Greco och Francesco Mancini, blev som ung kapellmästare hos det portugisiska sändebudet i Neapel, komponerade flera operor och anställdes 1719 som sånglärare vid Conservatorio di Sant'Onofrio. Han utbildade Farinelli, Caffarelli (Majorano), Salimbeni, Regina Mingotti och andra ryktbara sångare, verkade sedan dels i Venedig, dels i Wien och kom 1728 till Dresden, där han fick insteg vid hovet. 

Åren 1729 och 1733 kallades han till London för att träda i spetsen för ett operasällskap, avsett att tävla med Händels. Detta orsakade dock ingen ovänskap mellan Porpora och Händel. Däremot levde Porpora i ett spänt förhållande till Hasse, beroende på att Hasse 1724 i Neapel anmält sig till undervisning hos Porpora, men snart övergivit honom och i stället vänt sig till Alessandro Scarlatti. I London stannade Porpora till 1736. Åren 1744-1752 hade han anställningar i Venedig, Wien (där han var Joseph Haydns lärare) och Dresden, men återkom 1755 till Neapel, där han 1760 blev kapellmästare vid katedralen och direktör för Conservatorio di Sant'Onofrio. Trots detta dog han i fattigdom.

Samtliga hans operor, av vilka man känner namnen på 53, är föråldrade, liksom hans 6 oratorier och hans många kyrkomusikverk. Större värde tillerkänns däremot hans kantater för soloröst och klaver (12 utgivna 1735) samt några av hans tryckta instrumentalverk: 6 sinfonie da camera för två violiner och bas, 12 violinsonater och 6 klaverfugor. En biografisk uppsats över Porpora är författad av Villarosa i Memorie dei compositori et cetera (2:a upplagan 1843). Som sånglärare är Porpora kanske mera berömd än någon annan; inte minst till honom går de klassiska italienska sångtraditionerna tillbaka.

Källor

Externa länkar 

 

Italienska klassiska kompositörer
Italienska musiker under 1700-talet
Personer från Neapel
Födda 1686
Avlidna 1766
Män
Ugglan
.303 British

.303 British eller 7,7 × 56 mm R är en brittisk kaliber som utvecklades för geväret Lee-Metford och togs i tjänst i brittiska armén år 1888.

Ursprungligen var patronen laddad med svartkrut och hade en ogivalkula på 14 gram (215 grain) vilket gav en utgångshastighet på ca 660 m/s. Redan 1897 byttes svartkrutet ut mot kordit och ogivalkulan mot en spetsig kula på 11,3 gram (174 grain). Kombinationen av lättare kula och effektivare krut höjde utgångshastigheten till 740 m/s. Den spetsiga kulan gav också mindre luftmotstånd vilket gjorde att den inte tappade fart lika snabbt.

En ny detalj med den spetsiga kulan var att kärnan bestod av två delar; Den främre delen av aluminium eller pappersmassa och den bakre av bly. Detta gjorde att tyngdpunkten hamnade så långt bak att kulan blev aerodynamiskt instabil så snart den träffade något. En egenskap som är vanlig hos modern, militär ammunition idag.

Dumdumkulan utvecklades på 1890-talet för .303 British av kapten Neville Bertie-Clay vid arsenalen i Dum Dum utanför Calcutta i Brittiska Indien.

Under första världskriget producerades över 7 miljarder patroner i kaliber .303 British. Även olika typer av brandammunition utvecklades för att användas mot zeppelinare. Även under andra världskriget var det den huvudsakliga brittiska kalibern och användes i både gevär (Lee-Enfield) och kulsprutor (Vickers, Lewis och Bren).

Efter andra världskriget ersattes den ganska snart av 7,62 × 51 mm NATO som både hade bättre prestanda trots en något kortare hylsa, och var mer lämpad för automatvapen eftersom den hade utdragarspår i stället för fläns. Billig överskottsammunition och överskottsvapen gjorde under en period kalibern populär för jakt, framför allt i de tidigare brittiska kolonierna. På senare tid har kalibern blivit ovanligare och allt mer ersatts av .308 Winchester.

Källor
Guns & Ammo: .303 British
Sniper Central: 7.7x56mm R (.303 British)

Externa länkar

Finkalibrig ammunition
Knista kyrka

Knista kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Knista församling i Strängnäs stift. Kyrkan ligger nästan två kilometer norr om Fjugesta i Lekebergs kommun och två mil sydväst om Örebro.

Kyrkobyggnaden
Kyrkans äldsta delar, tornet och långhuset, anses härstamma från senare delen av 1100-talet. Någon gång från mitten av 1300-talet till mitten av 1500-talet breddades koret och kyrkan förvandlades till en salkyrka. Någon gång under samma period uppfördes sakristian. Ett nytt tresidigt kor byggdes 1724.

I sin nuvarande form består kyrkan av rektangulärt långhus med ett bredare, tresidigt kor i öster. Vid kyrkans norra sida finns sakristian och en förrådstillbyggnad. Vid långhusets västra kortsida finns kyrktornet. Långhus, sakristia, kor och förrådsbyggnad har sadeltak som är klädda med kopparplåt. Tornet har en kopparklädd huv som kröns med förgyllt kors på kula. Kyrkorummet har valvmålningar som är utförda 1617 av en okänd mästare. På södra väggen finns fragment av ännu äldre målningar.
Kyrkofönster med tre glasmålningar utförda av Torsten Nordberg 1950.

Inventarier
Predikstolen är från 1725. 
Altaruppsatsen är från 1728.

Orgel
1855 bygger A G Nygren, Stockholm en orgel med 5 stämmor.
1871 bygger Erik Adolf Setterquist, Örebro en orgel med 9 stämmor.
1909 köpte man in ett harmonium till kyrkan.
Den nuvarande orgeln med tolv stämmor är byggd 1936 av Olof Hammrberg, Göteborg. Orgeln är pneumatisk och har två fria kombinationer och registersvällare.

Kororgeln är byggd 1960 av Erik Paulsson, Uppsala. och är mekanisk.

En digital orgel av märket "Allen" tillkom 2004.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Knista församling

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Lekebergs kommun
Kyrkobyggnader i Strängnäs stift
Sevärdheter i Örebro län
Kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Betalov spodmol

Betalov spodmol är en fornlämning i västra Slovenien. Betalov spodmol ligger i utkanten av Pivkadalen två kilometer nordväst om Postojna. Betalov spodmol är en av de viktigaste paleolitiska fornlämningarna i Slovenien. Fynden som gjorts där (Stenverktyg, eldstäder och lämningar från bytesdjur) kom från olika paleolitiska åldrar. Man har också hittat fynd från mesolitisk tid (ett hänge gjort av tand från en hjort).

Upptäckt och utgrävning
Ingången formades av att taket föll in på en 174 meter lång grotta som i sin tur formats av en underjordisk ström. Upptäckten gjordes av den Italienska geologen och speleologen Franco Zanella 1933, som grävde ut den under åren före Andra världskriget. Mellan åren 1947 och 1953 fortsatte den systematiska utgrävningen av Betalov spodmol av Srečko Brodar, grundaren av Slovensk paleolitisk arkeologi.

Fynden
Brodar särskilde åtta lager med högre koncentrationer av fynd i utgrävningen. Den djupast liggande (lager A) antas ha sträckt sig in i tiden för Reiss istiden. Stenverktyg från detta lager, runt 300 000 år gamla, representerar tillsammans med stenverktyg från grottorna Risovec och Jama v Lozi (också dem i Pivkadalen) de äldsta bevisen för befolkning i det som idag är Slovenien. Lagren B, C, D, och E hör till Mellanpaleolitikum. Lager B skapades mellan istiderna Reiss och Würm och innehåller fynd av termofilisk fauna, så som Dicerorhinus kirchbergensis och pollen från lövfällande träd. Ett stort nummer av stenverktyg har hittats, särskilt i lager D. Lager F och G tillhör Senpaleolitikum, närmare bestämt Gravettiankulturen och lager H kommer från Mesolitikum. Bland djurfynden var de vanligast förekommande ben från grottbjörnar, men i de djupast liggande lagren även från grottbjörnarnas  föregångare Deningers björn. Lämningar hittades också från grotthyenor och jättehjort.

Fynden från Betalov spodmol förvaras idag på Slovenska Nationalmuseet i Ljubljana och Notranjski museum i Postojna.

Källor

 http://www.dedi.si/dediscina/273-betalov-spodmol hämtad 30 mars 2011

Fornminnen i Slovenien
Anthony van Hoboken

Anthony van Hoboken, född den 23 mars 1887 Rotterdam, död den 1 november 1983 i Zürich, Schweiz, var en nederländsk musikolog och musiksamlare.

Liv och verksamhet 
Anthony van Hoboken kom från en välbärgad köpmans-, bankir- och redarfamilj. Han ärvde en förmögenhet som gjorde honom ekonomiskt oberoende genom hela livet. I unga år studerade han vid ett konservatorium i Frankfurt am Main under Iwan Knorr (1853-1916), senare i Wien under musikteoretikern Heinrich Schenker (1868-1935). Uppmuntrad av Schenker grundade van Hoboken vid 40 års ålder i augusti 1927 (officiellt öppnat den 25 november 1928) ett nationellt filmarkiv över musikaliska manuskript i Wien: Archiv für Photogramme musikalischer Meister-Handschriften (vanligen förkortat Photogrammarchiv eller Meisterarchiv). Anthony van Hoboken sammanställde även en katalog över verk av den österrikiske komponisten Joseph Haydn (1732-1809): Thematisch bibliographisches Werkverzeichnis, utgiven i 3 band åren 1957, 1971 och 1978 på förlaget B. Schott's Söhne i Mainz. Band 1 omfattar instrumentalverk, band 2 vokalverk och band 3 tabeller och register, addenda och korrigenda. Denna mycket kända så kallade Hoboken-förteckning är ordnad systematiskt. Den anges med ett Hob. efterföljt av en romersk siffra för verkkategori samt verkets nummer i kronologisk ordning: till exempel är Kejsarkvartetten, opus 76, nr. 3 angiven som: Hob. III:77.

Källor

Noter

Externa länkar 

 Böcker av och med anknytning till Anthony van Hoboken på svenska bibliotek.libris.kb.se

Nederländska musikteoretiker
Musikologer under 1900-talet
Nederländska forskare under 1900-talet
Personer från Rotterdam
Joseph Haydn
Födda 1887
Avlidna 1983
Män
Paoli

Paoli är ett italienskt efternamn, som burits av bland andra:

 Cesare Paoli
 Gino Paoli
 Pasquale Paoli

Se även 
 Betty Paoli– pseudonym för Barbara Elisabeth Glüc

Italienska efternamn
Ernst Rudorff

Ernst Rudorff, född den 18 januari 1840 i Berlin, död där den 31 december 1916, var en tysk musiker, son till Adolf August Friedrich Rudorff.

Rudorff, som var utbildad vid konservatoriet i Leipzig, var 1869-1910 överlärare i pianospel vid kungliga musikhögskolan i Berlin och anförde 1880-90 Sternska sångföreningen. 

Han komponerade i Schumanns anda tre symfonier, uvertyrer, körverk, solosånger, pianostycken med mera. Hans skrift Heimatschutz (1897) föranledde stiftandet av föreningen för hembygdsvård.

Källor

Noter

 
Tyska dirigenter
Tyska klassiska kompositörer
Tyska musiker under 1800-talet
Musiker från Berlin
Födda 1840
Avlidna 1916
Män
Ugglan
Ny våg (radioprogram)

Ny våg var ett musikprogram i SR P3, som sändes under perioden den 18 augusti 1980 — 15 augusti 1985. . Programledare var Ulrika Malmgren, Johan Nilsson, Jonas Almqvist och Christian Wigardt, och i programmet spelades den punkrock och nya rockmusik som alltmer kommit till Sverige.
Senare tillkom Klarin Gullström, Håkan Persson, Bosse Löthén och Nils Fagerberg som presentatörer.

Referenser

Fotnoter 

New wave-musik
Punk
Musikprogram i Sveriges Radio
Radioprogram nedlagda 1985
Radioprogram startade 1980
Eduard Grell

August Eduard Grell, född 6 november 1800 i Berlin, död där den 10 augusti 1886, var en tysk tonsättare.

Grell, som var elev till bland andra Carl Friedrich Zelter, blev vid 17 års ålder organist vid Nikolaikyrkan och 1839 vid hovdomkyrkan. 1832 blev han vice dirigent för Singakademie, och var 1851-1976 dess förste dirigent. 1851-1886 var han kompositionslärare vid konstakademien, där han hade Otto Dienel som elev, och från 1883 teologie hedersdoktor vid Berlins universitet. 

Grell skrev företrädesvis vokalverk i 1500-talets konstfulla stil, främst en 16-stämmig mässa a cappella komponerad 1861. 1899 skrev Gottfried Heinrich Bellermann en biografi om honom.

Källor

Noter 

Tyska klassiska kompositörer
Kyrkomusikkompositörer
Tyska dirigenter
Tyska organister
Klassiska organister
Hedersdoktorer vid Humboldt-Universität zu Berlin
Födda 1800
Avlidna 1886
Män
Musiker från Berlin
Cesare Paoli

Cesare Paoli, född den 10 november 1840 i Florens, död där den 20 januari 1902, var en italiensk historiker och arkivman.
 
Paoli blev arkivarie i Siena 1865 och i Florens 1870 samt professor i historiska hjälpvetenskaper vid därvarande högskola. Paoli skrev flera avhandlingar i florentinsk historia samt Programma scolastico di paleografia latina e di diplomatica (2:a upplagan, 3 band, 1888-1900; tysk översättning av K. Lohmeyer, 3 band, 1895-1900). Han var sedan 1888 utgivare av "Archivio storico italiano" (bibliografi i nämnda tidskrift, band 29, 1902).

Källor 

 

Födda 1840
Avlidna 1902
Italienska historiker
Italienska professorer
Män
Italienska arkivarier
Personer från Florens
Länkarm

Inom bilbranschen är en länkarm en nästintill platt och triangulär del som har förmågan att vridas runt två fästpunkter. Den större delen, basen av triangeln fäst mot bilens ram medan den smalare delen, spetsen fästes på spindelledens kulled.

Används två länkarmar per hjul kallas det för dubbel länkarmsfjädring, används endast en länkarm per hjul vilket vanligtvis brukar vara den nedre kallas det MacPherson-fjädring. Utöver dessa två finns ytterligare typer av uppbyggnad på fjädring med hjälp av länkarmar.

Referenser

Fordonsteknik
Lilla barnets fond

Lilla barnets fond är en ideell förening som stödjer forskning om nyfödda barn. Föreningen grundades den 8 oktober 2008. Enligt stadgarna främjar föreningen forskning om omständigheter under graviditet, förlossning och nyföddhetsperiod som leder till sjukdom hos det nyfödda barnet. Man vill också stödja utveckling av nya metoder för diagnostik och behandling inom neonatalvården, samt öka allmänhetens kunskap om hälsa och sjukdom hos ”det lilla barnet”.  Lilla barnets fond har ett 90-konto vilket innebär att föreningen står under kontroll av Svensk Insamlingskontroll.

Pengar till forskning samlas in på olika sätt, till exempel genom direkta donationer och genom försäljning av gåvo- och minnesbrev. Eftersom fonden är statuerad som en ideell förening så utgör medlemsavgifter en ökande andel av intäkterna. I oktober 2010 utdelades forskningsmedel för första gången, i närvaro av H.K.H  Prins Carl Philip. Totalt fördelades 260 000 kr till fem forskare. .

H.K.H  Prins Carl Philip är officiell beskyddare av Lilla barnets fond. 

Fonden har även ett antal ambassadörer Kattis Ahlström, Annika Sörenstam, Marcus Birro, Balcarras Crafoord, Kenneth Johansson , Rose-Marie Millberg, Nina Philipson och Victoria Sandell Svensson.

Referenser 

Svenska ideella organisationer
Neonatalvård
Intresseorganisationer för barn
Fort Jackson, Alabama

Fort Jackson i nuvarande Alabama var en skans som uppfördes i april 1814 nära Tallapoosaflodens sammanflöde med Coosafloden. Skansen anlades som en amerikansk stödjepunkt under creekkriget. Den övergavs vid krigets slut.

Creekkriget
Sedan amerikanska trupper och proamerikanska indianer under Andrew Jackson hade besegrat Red Stickscreekerna i slaget vid Horseshoe Bend 1814, anlades en skans på platsen för ett gammalt franskt fort, Fort Toulose, vid flodmötet mellan Tallapoosa och Coosa. Skansen byggdes med avsikt nära creekernas heliga plats, Hickory Grounds.

Freden i Fort Jackson
I Fort Jackson slöts freden i Fort Jackson 1814, då creekerna tvingades avstå från större delen av den nuvarande delstaten Alabama.

Historiskt minnesmärke
Platsen blev 1960 ett National Historic Landmark (federalt historiskt minnesmärke).

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
  Fort Toulouse Site - Fort Jackson National Park Service

1814 i USA
USA:s militärhistoria
Indiankrigen
Creekkriget