kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ida Nilsson

Ida Maria Elisabeth Nilsson, född 8 februari 1981, är en svensk friidrottare som tävlar i ultralöpning (sträckor längre än ett maratonlopp). Tidigare har hon tävlat på medel- och långdistans, 3000 m hinder samt i terränglöpning.

Nilsson var under 00-talet Sverigedominant på den för damer relativt nya distansen 3 000 meter hinder och innehade under flera år det svenska rekordet.

Nilsson kommer från en idrottande familj där båda föräldrarna och systern Johanna har tävlat på elitnivå. Hennes två bröder (Marcus och David) är fortfarande (år 2019) aktiva, båda på landslagsnivå. 

Ida Nilsson utsågs år 2003 till Stor Grabb/tjej nummer 470.

Karriär 
2001-2005 studerade Nilsson vid Northern Arizona University i Flagstaff, USA, där hon vann de amerikanska universitetsmästerskapen (NCAA) utomhus 2004 på 3 000 meter hinder och inomhus 2005 på 5 000 meter. 

Ida Nilsson deltog 2001 på 3 000 meter hinder vid U23-EM i Amsterdam, Nederländerna och kom på en 8:e plats med 10:24,84.

Vid U23-EM i Bydgoszcz, Polen år 2003 kom hon in på en fin femteplats på 3 000 meter hinder med tiden 10:00,27.

Hon deltog vid VM i augusti 2005 i Helsingfors på 3 000 meter hinder där hon slogs ut i försöken.

I augusti 2006 deltog Ida Nilsson på 3 000 meter hinder vid EM i Göteborg och gick till final där hon kom sjua på nytt peronbästa, 9:39,24. Tidigare under sommaren 2006 sprang hon sträckan utan hinder på tiden 9.01, det snabbaste loppet av en svensk friidrottare på över 10 år.

Omkring år 2010 hade Ida en period med skador och fick exempelvis avstå från EM i friidrott detta år. 

De senaste åren har hon övergått till löpning på längre distanser, så kallad ultralöpning.

Personliga rekord 

Utomhus 
800 meter – 2:12,87 (Göteborg 6 juli 2003)
1 500 meter – 4:18,54 (Helsingfors, Finland 25 augusti 2006)
3 000 meter – 9:01,01 (Huelva, Spanien 20 juni 2006)
5 000 meter – 15:33,18 (Walnut, Kalifornien USA 17 april 2004)
5 000 meter – 15:33,18 (Walnut, Kalifornien USA 16 april 2004)
5 km landsväg – 15:46 (Prag, Tjeckien 10 september 2006)
10 km landsväg – 33:50 (Stockholm 19 augusti 2006)
10 km landsväg – 33:53 (Stockholm 19 augusti 2006)
Halvmaraton – 1:18:22 (Göteborg 21 maj 2016)
2 000 meter hinder – 6:25,81 (Göteborg 14 juni 2005)
3 000 meter hinder – 9:39,24 (Göteborg 12 augusti 2006)
Längdhopp – 5,68 (Kalmar 22 augusti 2015)

Inomhus 
1 500 meter – 4:24,11 (Malmö 29 januari 2000)
1 500 meter – 4:30,10 (Eskilstuna 15 februari 1998)
1 engelsk mil – 4:38,28 (Fayetteville, Arkansas USA 27 januari 2001)
3 000 meter – 9:07,92 (Fayetteville, Arkansas USA 13 mars 2004)
5 000 meter – 15:50,20 (Fayetteville, Arkansas USA 11 mars 2005)

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Födda 1981
Kvinnor
Levande personer
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Svenska mästare i terränglöpning
Svenska mästare i långdistanslöpning
Svenska mästare i hinderlöpning
Svenska idrottare under 2000-talet
Mai-Britt Palmroth

Mai-Britt Palmroth, född 12 september 1930 i Örebro, död 6 februari 2020 i Simrishamn, var en svensk målare och grafiker.

Palmroth levde under sina unga år i Örebro och Stockholm men var senare bosatt i Simrishamn i Skåne. 

Mai-Britt Palmroth målade färgstarka målningar i olja, gouache och grafik och är uppskattad av en bred publik. Hon har haft utställningar i New York, Tyskland och Sverige och är representerad i offentlig miljö.
Medverkade också i en tysk konstbok "Impressionen aus Österlen" av Wolfgang B. Horch.
    
Hennes färggehör, dragning åt det naiva och ständiga sökande efter nya uttrycksformer tilltalar en stor publik.
Från 1976 hade Palmroth utställningar runt om i Sverige – från Överkalix i norr till Skanör-Falsterbo i söder.
Var konstnärlig rådgivare i offentlig såväl som i privat miljö.
1981 representerade hon Sverige vid en stor internationell samlingsutställning i FN.
Palmroth har ställt ut i Frankrike, Österrike, USA och sydtyskland och är representerad i flera andra länder.

Referenser

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1930
Kvinnor
Avlidna 2020
Svenska grafiker under 1900-talet
Bror Spetz

Bror Spetz, Bror Allan Emanuel Spets, född 28 februari 1926 i Oppeby församling, Kinda kommun, död 1 juni 2007, var pastor under 30 år i Södermalmskyrkan i Stockholm.
Han har skrivit ett flertal böcker, bland annat om tionde, församlingen och frälsning. Dessa böcker ges ut av SödermalmMedia, en del av Södermalmskyrkan. Bror Spetz var tidigare verksam som pastor inom Pingströrelsen och var bl.a. pastor och föreståndare för Pingstförsamlingen i Halmstad.

Bibliografi (urval)
1979 - Jesus i ny kostym 
1988 - Den övernaturliga församlingen 
1990 - Välkommen till Gud! 
1993 - Jesus är Guds son 
2001 - Tiondet : Guds unika finansplan 
2002 - Så började mitt liv  (självbiografi)
2006 - Född till en segrare

Externa länkar
 

Personligheter inom svensk trosrörelse
Födda 1926
Avlidna 2007
Män
Svenska pastorer
Vägsand

Vägsand är sand som används för sandning av  vägar, det vill säga halkbekämpning. Vägsanden kan vara placerad i färgade lådor märkta sand. Dessa lådor återfinns vanligen i närheten av problematiska vägsträckor där vägens fysiska beskaffenhet eller närmiljö orsakar halka, som exempelvis på vägsträckor med stark lutning, broar eller vid vattendrag.

Sand
Vägteknik
Bohumil Kubišta

Bohumil Kubišta, född 21 augusti 1884 i Vlkovice, Böhmen, Österrike-Ungern, död 27 november 1918 i Prag, var en tjeckisk konstnär.

Kubišta målade i en stil som påminner mycket om Cézannes formspråk.

Under åren 1911–1913 var han medlem i den expressionistiska konstnärsgruppen Brücke, dock utan att tillhöra dess inre krets.

Referenser

Externa länkar 

Tjeckiska konstnärer
Födda 1884
Avlidna 1918
Män
Brücke (konstnärsgrupp)
Carlo Thränhardt

Nation:  

Carlo Thränhardt, född 5 juli 1957 i Bad Lauchstädt, Tyskland, är en av få höjdhoppare som hoppat 2,40 eller högre. Han vann guldet under de första officiella världsmästerskapen inomhus i Indianapolis 1987 på höjden 2,24 m.

Thränhardt höll ett tag världsrekordet inomhus med 2,42, satt i Berlin 1988. Utomhus blev bästa resultatet 2,37 (fortfarande tyskt rekord) och den främsta meriten ett brons vid EM 1986. På inomhus-EM tog han ett guld (1983) och fyra silver (1981, 1984, 1986, 1987.)

Källor

Externa länkar 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Västtyska friidrottare
Tyska höjdhoppare
Höjdhoppare som hoppat 2,40
Män
Födda 1957
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Västtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Västtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Will Malone

Will Malone, född 1952, är en brittisk musikproducent som har arbetat med artister som Black Sabbath, Iron Maiden och Todd Rundgren.

Brittiska musikproducenter
Män
Levande personer
Födda 1952
Vildarna

Vildarna är en skånsk supportergruppering som stödjer ishockeylaget Helsingborgs HC Redskins. Bildades säsongen 2005, när HHC låg i division 2. Har officiellt tagit ställning för ett självständigt Skåne.

Externa länkar
Vildarnas blogg

Supporterklubbar i Sverige
Supporterklubbar bildade 2005
Compass Point Studios

Compass Point Studios är en musikstudio som finns på Bahamas. Den skapades 1977 av Chris Blackwell som även startade Island Records och som var producent åt Bob Marley. Det legendariska rockbandet AC/DC spelade in sitt hitalbum Back in Black där 1980. De spelade även in sitt album Flick of the Switch i Compass Point Studios, 1983. Även andra artister som Iron Maiden, The Rolling Stones, Robert Palmer, Grace Jones, Jimmy Buffett, Emerson, Lake & Palmer, Shania Twain, Mariah Carey, Celine Dion, Björk och U2 har spelat in album i denna studio.

Inspelningsstudior
Eva Elmsäter

Eva Katarina Birgitta Titelman Elmsäter, född 5 november 1952, är en svensk journalist. Hon arbetade 1987-2017 som utrikesreporter och utrikeskommentator på SVT. Hon har tidigare arbetat för Svenska Dagbladet, Expressen och Upsala Nya Tidning. Hennes specialområden är forna Sovjetunionen, Kaukasus, Afrika och Arabvärlden.

Utöver svenska talar Elmsäter engelska, franska, spanska, portugisiska och ryska.

Hon är dotter till Erik Elmsäter.

Källor

Kvinnor
Svenska journalister under 1900-talet
Utrikeskorrespondenter
Födda 1952
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Signalart

Signalart är ett begrepp man använder för arter som fungerar som indikatorer när man söker urskilja biotoper med höga naturvärden. En förekomst av en eller flera signalarter ses som vanliga tecken på att biotopen är speciell och därmed kan vara en så kallad nyckelbiotop. Signalarter används därför som ett hjälpmedel för att identifiera nyckelbiotoper.

Det finns vissa kriterier för att en art ska kallas för, och användas som, signalart:
 Arten ska vara någorlunda vanlig med en jämn utbredning så att arten ofta finns där naturvärdet är högt.
 Arten ska vara starkt knuten till skogsbiotoper med höga naturvärden, och sällan finnas i biotoper med lågt naturvärde.
 Arten ska vara lättupptäckt
 Arten ska vara möjlig att identifiera och därmed sakna förväxlingsbara arter.

Som signalarter används kärlväxter, mossor, lavar, svampar och insekter. Flera signalarter indikerar ofta förekomst av rödlistade arter och vissa signalarter är även själva rödlistade. En signalart behöver inte ha samma indikatorvärde i hela sitt utbredningsområde, utan kan främst fungera i vissa geografiska områden eller i specifika biotoper.

Externa länkar
Skogsstyrelsen: Signalarter och rödlistade arter

Källor

Noter

Ekologi
Nyckelbiotoper
Kabanoss

Kabanoss är en kryddad polsk korv som ofta är smal. Traditionellt säljs den i knippen och kan vara krökt på mitten. Kabanoss är en föregångare till svenska ölkorvar.

Polen är det enda landet som får använda sig av EU:s skyddade ursprungsbeteckning för denna korv. Andra länder har dock också rätt att tillverka korven. Kabanoss är populär i Östeuropa, Sydafrika, Australien och Nya Zeeland.

Kabanoss kan serveras stekt eller grillad till surkål. Kabanossgryta är en gryta baserad på fläskfilé och kabanosskorv samt paprika, oliver, syltlök och grädde. Torkad kabanoss kan förtäras som tilltugg.

Namnet kommer från turkiska ordet "kaban" som betyder galt (svin av hankön), som sedan tagits upp i slaviskt språkbruk.

Referenser 

Polska korvar
Skyddade ursprungsbeteckningar inom Europeiska unionen
Narkån (vattendrag)

Narkån, finska Narkausjoki, är en å i Norrbottens län som har sitt källflöde i Narkaustunturi i Gällivare kommun, Lappland och som också rinner genom Pajala kommun, Norrbotten.

Ett av biflödena norr om Kompelusvaara kallas för Koinujoki (svenskt namn saknas, men betyder 'samlagsån'). Andra biflöden till Narkån är bl.a. Pesonen och Paihnausjoki som rinner ut i Narkån söder om byn Kainulasjärvi i en plats som kallas Jokkiinsuu, "åars mynning". 

Narkån rinner bland annat genom Kompelusvaara och Kainulasjärvi byamarker och ut i Kalixälven (meänkieli: Kainhuun väylä) i Narken (meänkieli: Narkaus). Narkån är en populär fiskeå där man kan fånga harr, gädda, öring och lake. Enligt populär folketymologi är narkaus ett samiskt ord som betyder 'samlag', medan forskningen menar att Narkaus är ett samiskt ord i betydelsen 'näs, udde'.

Se även 
 Vattendrag i Sverige (M–O)

Kalixälvens avrinningsområde
Vattendrag i Lappland
Vattendrag i Norrbotten
Vattendrag i Gällivare kommun
Vattendrag i Pajala kommun
Tessin

Tessin var namnet på två befryndade, numera utdöda, svenska adelsätter: en adlig och en grevlig (ursprungligen friherrlig).

Den äldsta ättens första huvudman var slottsarkitekten Nicodemus Tessin d.ä. (1615–1681), född i Stralsund, vilken som ung flyttade till Sverige och gjorde karriär i Stockholm. Han adlades den 20 juli 1674 och introducerades 1675 på Riddarhuset med nummer 859.

Den 27 juli 1699 upphöjdes den äldre Nicodemus ende son, Nicodemus Tessin d.y. (1654–1728), till friherre varvid den äldre ätten Tessin utgick. Tessin d.y. hann också (den 3 mars 1714) avancera till greve innan han 1719 hann vinna introduktion i den högre värdigheten. Som grevlig ätt fick Tessin nummer 58.

Ätten utgick 1770 med Nicodemus d.y:s son, riksrådet och diplomaten Carl Gustaf Tessin (1695–1770).

Den äldre Tessinätten brukade som vapen den bild Nicodemus d.ä:s tyska förfäder använt: en ur en skog springande hjort. Sonen valde i samband med sin upphöjelse till friherre i stället en vapenbild med ett krönt gyllene lejon.

Källor

 
Svenska adelsätter
Svenska friherrliga ätter
Svenska grevliga ätter
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
Estepona

Estepona är en kommun och stad i regionen Andalusien i södra Spanien. 

Staden ligger i provinsen Málaga på den västra delen av Costa del Sol. Kommunen hade 71 925 invånare (2021). Estepona har bergskedjan Sierra Bermeja i norr och Medelhavet i söder. 

Staden är en av de till ytan största kommunerna på hela kusten. Från Estepona har du möjlighet att använda två olika flygplatser. Det är 80 kilometer till Málagas flygplats och 45 kilometer till den i Gibraltar. Estepona har en strandpromenad, som löper längs staden och en hamn där det hålls en marknad varje söndag.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Andalusien
Kommuner i Andalusien
Oxtunga

För vapentypen se Oxtunga (svärd). Även Gullviva har i vissa bygdemål detta namn.

Oxtunga (Anchusa officinalis) är en art i släktet oxtungor och familjen strävbladiga växter.

Beskrivning
Oxtunga är en ört som kan bli upp till 60 cm hög. Kronbladen är violett-blå, sällsynt vita. Blommar juni-augusti.

Habitat
Oxtunga är allmän i stora delar av Europa,  i Sverige främst i Götaland och östra Svealand, men finns sparsamt även utefter Norrlandskusten.

Finns på några ställen i USA, men är inte ursprunglig där.

Utbredningskartor
 Norden 
 Norra halvklotet

Biotop
Växtplatser är vägkanter, gamla åkrar och ruderatmark.

Bygdemål

Referenser

Externa länkar
Den virtuella floran

Strävbladiga växter
Ox Växtindex
Billy Garland

Billy Garland är också namnet på artisten Tupac Shakurs biologiska far.

William Jefferson "Billy" Garland, född 17 juni 1918 i Flowood, Mississippi, död 16 mars 1960, var en amerikansk bluesgitarrist, sångare och låtskrivare.

Källor
 

Födda 1918
Avlidna 1960
Amerikanska bluesgitarrister
Amerikanska bluessångare
Män
Satakunda (historiskt landskap)

Denna artikel handlar om det historiska landskapet Satakunda. För dagens landskap efter reformen på 1990-talet, se Satakunta. 

Satakunda (finska Satakunta, latin: Finnia Septentrionalis eller Satagundia) är ett historiskt landskap i sydvästra Finland, idag huvudsakligen motsvarande landskapen Satakunta och Birkaland. Mindre områden av landskapets territorium har tillförts andra landskap. Det historiska landskapets totala areal utgjordes av omkring 24 300 kvadratkilometer.

Ursprungligen utgjordes befolkningen främst av tavaster, men redan i ett tidigt skede bosatte sig ett stort antal svenskar här; med tiden har de förfinskats.

De två finska orden i landskapsnamnet synes vara "sata" (=hundra) och "kunta" (=sammanslutning, historiskt 'socken', numera 'kommun'), och skulle därmed kunna översättas med 'Hundrasockneland'. Eftersom 'hundra' liknar den mellansvenska indelningen 'hundare' (motsvarande 'härad' i södra Sverige) har vissa arkeologer och historiker (främst Pirkko-Liisa Lehtosalo-Hilander och Matti Klinge) ansett att denna del av Finland tidigt stod i kontakt med det forntida Uppland. Namnet skulle då tyda på ett samband med det så kallade Svearikets indelning i hundaren. En långtgående slutsats av detta resonemang vore att landskapet var en integrerad del av Sveariket redan före Erik den heliges "första korståg" till Åbotrakten cirka 1150, och att detta korståg, som senare beskrivits som ett erövringskrig, skulle återgå på en gränskonflikt mellan det "svenska" och "finska" Finland, nordväst och sydost om sjövägen Skiftet i Åbo skärgård. Det kända gravfältet Luistari i Eura i södra Satakunda vittnar i alla fall om en rik, vikingatida kultur och samhällsordning som är jämförbar med den på andra sidan Bottenhavet.

Heraldiskt vapen

Blasonering på svenska: "I fält delat av blått och guld en upprest, svart björn med krona av guld och röd beväring, i ramarna hållande ett svärd av silver med fäste av guld samt på vardera sidan i övre fältet åtföljd av en sjuuddig stjärna av silver. Skölden krönes med grevskapets krona."

Källor
Noter

Historiska landskap i Finland
MTK

MTK kan betyda:

 MTK– en enhet inom Sveriges försvar, se Marintaktiska kommandot
 MTK Budapest – en ungersk sportklubb med ett stort antal sektioner, bl.a.:
 MTK Budapest FC – en ungersk fotbollsklubb
 MTK – en finskspråkig centralorganisation för lant- och skogsbruksproducenter i Finland, se Centralförbundet för lant- och skogsbruksproducenter
 MTK –  en av Glasbranschens organisationer inrättad kommitté, vars syfte är att se till att glas monteras på ett riktigt sätt, se Monteringstekniska Kommittén
Jan Hellman

Jan Hellman, född 1966 i Oskarshamn, Småland, är en svensk basist/Chapman Stick-spelare/musikproducent.

Jan Hellman studerade musik på Oskarshamns folkhögskola 1984 - 1985 samt Fridhems folkhögskola utanför Malmö 1987 - 1989 och vann Rock-SM med Malmö-bandet "Under the Sun" 1988. Han har turnerat och jobbat som frilansmusiker med olika grupper och artister i Skandinavien och övriga Europa, USA, Kanada och Japan samt medverkat på plattor som musiker, producent och tekniker i en mängd olika sammanhang. Allt från visor till doom-metal via storband, pop, avant garde, teatermusik, coverband och reklammusik. Han har turnerat och spelat in med bl.a. Danne Attlerud (Attlerud band), Krister Linder (a.k.a. Chris Lancelot, sångare i Dive), Olle Adolphson, Charizma, Jade Ell, Old Lost John, Northbranch, bandet "Farsta" där medlemmar från Ebba Grön/Imperiet och Grisen Skriker ingick, Nils Erikson, Xanima, Candlemass, Mats/Morgan, Clark Terry, Carptree och Lisa Miskovsky. Han är även fast medlem i bandet "Band of Jade" som släpper skivor och turnerar runt Europa.

Jan Hellman driver studion/produktionsbolaget Confident Music där han bl.a. producerat och gett ut en trippel-CD med Gunnar Wennerbers verk "Gluntarne" samt föregångaren "De Tre". Medverkar gör tenor Lars Cleveman, baryton Björn Asker, bassångare Sten Wahlund samt Gustav Asplund på flygel. Studion är utrustad med en Steinway flygel, ett Solid State Logic mixerbord, Studer A80 rullbandare, en mängd mikrofonförstärkare, kompressorer och mikrofoner från ledande tillverkare samt en Mac Pro dator med Logic/Protools/Digital Performer och Apogee ljudkort. En rad artister har valt att spela in i Confident Music studion. Bland annat Rolandz/Roland Järverup, Anna (Sahlene) Sahlin, Mikael Rickfors, Stefan Gunnarsson, Thomas G:son, David Carlson, Nina Söderquist, the Veronicas och den kinesiska sångerskan Vei Vei.

Jan har även medverkat på BroomStickBass, en mjukvaru-plugin för VST/AU inspelningsprogram såsom Logic och Cubase, där han spelar basar och Stick.

Födda 1966
Män
Svenska basister
Svenska musikproducenter
Levande personer
Personer från Oskarshamn
Yohann Diniz

Yohann Diniz, född 1 januari 1978, är en fransk gångare.

Diniz vann guld på 50 km gång vid EM i friidrott 2006 och EM i friidrott 2010. Vid VM 2007 slutade han på andra platsen på samma distans.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Franska gångare
Europamästare i gång
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1978
Levande personer
Män
Franska idrottare under 2000-talet
Anders Wiberg

Anders Wiberg, född den 17 juli 1816 i Vi i Hälsingtuna socken, Hälsingland, död den 5 november 1887 i Stockholm, var en andlig ledare inom den tidiga svenska baptismen.

Wiberg, som först var präst i Svenska kyrkan, anslöt sig vid ett besök hos Johann Gerhard Oncken i Hamburg till den baptistiska dopläran.

Han utvecklade dopläran i boken Vilken bör döpas och varuti består dopet? (1852). Samma år lät han döpa sig av Fredrik Olaus Nilsson i Köpenhamn. 

Efter att under tre års vistelse i USA lärt känna den amerikanska baptismen återvände Wiberg 1855 till Sverige, där han blev föreståndare för Stockholms baptistförsamling. 1857 samlade han de svenska baptistförsamlingarna till deras första årskonferens.

Bibliografi
Hvilken bör döpas och hvari består dopet? (1852), Upsala
Det kristliga dopet (1854), Philadelphia
Den heliga skrifts lära om det christliga dopet (1855), Philadelphia (även en upplaga i Stockholm)
Läran om helgelsen (1869)
De kristnas enhet (1879)
Svar på lektor Waldenströms skrift Barndopets historia (1880)

Externa länkar
 Bild av Anders Wiberg på Stockholmskällan
 Magnus Lindvall om Anders Wiberg
 

Personligheter inom svensk baptism
Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Författare från Hälsingland
Personer från Hälsingtuna socken
Födda 1816
Avlidna 1887
Män
Olle

Olle är ett nordiskt mansnamn och smeknamn. Olle växte under medeltiden fram som ett smeknamn för Olof som betyder ättling eller fädrens arv. Olle är fortfarande ett vanligt smeknamn för Olof men kan också ges som förnamn. På 1920-talet var namnet mycket populärt. Sedan 2022 firar Olle namnsdag tillsammans med Olof den 29 juli.

Personer med namnet eller smeknamnet Olle
Olle Adamsson
Olle Adolphson
Olle Anderberg
Olle Andersson (skådespelare)
Olle Björklund
Olle Björling
Olle Eksell
Olle Garp
Olle Goop
Olle Hagnell
Olle Hedberg
Olle Hellbom
Olle Johansson
Olle Jönsson
Olle Kullinger
Olle Kåks (konstnär)
Olle Larsson (roddare)
Olle Lindberg
Olle Ljungström
Olle Möller
Olle Nivenius
Olle Nordemar
Olle Nordin
Olle Persson
Olle Sarri
Olle Svalander
Olle Svensson (politiker)
Olle Widestrand
Kent-Olle Johansson
Sven-Olle Olsson
Varg-Olle Nygren

Fiktiva figurer med namnet Olle
Mors lilla Olle, figur i en sång av Alice Tegner
Olle Colin, figur i Bert-serien

Referenser

Mansnamn