kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sofia av Pommern-Stolp

Sofia av Pommern-Stolp, född 1435, död 24 augusti 1497, var en hertiginna av Pommern-Wolgast, gift 1451 med hertig Erik II av Pommern-Wolgast.

Sofia var dotter till hertig Bogislaw IX av Pommern-Stolp och Maria av Masovia och kusindotter till Erik av Pommern, före detta kung av Danmark, Norge och Sverige. Hon hade inga bröder, och då hennes far dog 1446 efterträddes han av sin kusin, Erik av Pommern, vars arvinge hon blev. Sofia blev år 1451 gift med Erik II av Pommern-Wolgast. Genom äktenskapet blev hennes make också arvtagare till hennes fars kusins land. Då Erik av Pommern dog år 1459, blev Sofia ensam arvtagare till hela den förmögenhet som han hade tagit med sig från Norden, och som han också hade utökat genom sin piratverksamhet från Gotland. Samtidigt blev Pommern-Stolp och Pommern-Rügenvalde inlemmade med makens land genom hans äktenskap med henne. 

En brytning inträffade mellan makarna då Sofia inte fick någon tillgång till makten som hon ansåg tillkom henne i egenskap av arvtagare till sin fars kusin. Hon separerade från maken och flyttade till Rügenvalde slott med sina nio barn tillsammans med Hans av Maszerski. Då maken bad henne att finansiera hans krig mot Brandenburg 1470 vägrade hon att ge honom lån. Maken dog 6 juli 1474. Enligt legenden ska hon ha förgiftat sina söner Vratislav och Kasimir, men då hon försökte göra detsamma med sonen Bogislaus, och gett honom en förgiftad smörgås, ska hennes hovnarr ha varnat honom. Smörgåsen gavs då åt en hund, som dog, varefter Sofia tvingades fly till Danzig.

Referenser 

 Anteckningar om svenska qvinnor

Tyska hertiginnor 
Födda 1435
Kvinnor
Avlidna 1497
Personer i Tyskland under 1400-talet
Lucky You (sång)

"Lucky You" är en poplåt skriven av Linda Sundblad, Johan Bobäck, Fredrik Thomander och Anders "Gary" Wikström som framfördes av Linda Sundblad i Melodifestivalen 2011. Låten placerade sig på sjätte plats i den tredje deltävlingen och avancerade inte vidare.

Låten släpptes på singel den 27 februari 2011 genom Itunes Store. Den nådde inga större listframgångar men låg två veckor på Digilistan med plats 39 som bäst.

Komposition 
"Lucky You" handlar om "att inte underskatta sig själv utan tänka att andra ska vara glada för att få vara i ens närhet". Låten innehåller flera formdelar som används inom komposition av populärmusik.

 Intro (instrumentalt)
 Vers ("I see you look...")
 Vers ("And then I look...")
 Brygga ("I feel a thing...")
 Refräng AABBAA ("Lucky...")
 ½ Vers ("But wait a minute...")
 Vers ("And if it's all inside...")
 Brygga ("I feel a thing...")
 Refräng AABBAA ("Lucky...")
 Instrumentalt stycke
 Stick ("I play my cards...")
 Break & fake end (vid 3/4)
 Tonartshöjning
 Refräng AABB ("Oh, oh...")
 Refräng AABBAA ("Lucky...")
 Avslut

Listplaceringar

Referenser 

Melodifestivalbidrag 2011
Svenska poplåtar
Låtar av Linda Sundblad
Låtar av Johan Bobäck
Låtar av Fredrik Thomander
Låtar av Anders "Gary" Wikström
Engelskspråkiga sånger
Gröfaz

GröFaZ är en nedsättande akronym för "Größter Feldherr aller Zeiten" (alla tiders störste fältherre) och avser Adolf Hitler. 

Uttrycket spreds från år 1943, efter slaget om Stalingrad. Det kan anknytas till en längre formulering av generalfältmarskalk Wilhelm Keitel under intryck av fälttåget mot väst och erövringen av Beneluxländerna och norra Frankrike, med följande lydelse: 
 

Förkortningen "gröfaz", som inte stammar från Keitel, ska driva med Hitlers och hans anhängares förkärlek för förkortningar. Den användes med galghumoristisk ironi av Hitlers härförande generaler långt före krigsslutet. 

Sedan mitten av 1960-talet har förkortningen i journalistiska och folkliga framställningar uttytts som "größter Führer aller Zeiten".

Källor  
Artikeln är helt eller delvis en översättning från tyska Wikipedia.

Noter och hänvisningar 

Adolf Hitler
Tyska
Sylvio Lazzari

Sylvio Lazzari, född 30 december 1857 i Bozen, död 18 juni 1944 i Paris, var en österrikisk tonsättare, verksam i Frankrike.

Lazzari blev juris doktor 1882, studerade därefter i Paris komposition för Ernest Guiraud och César Franck samt verkade för Richard Wagners erkännande bland fransmännen. 

Lazzari komponerade operorna Armor (1898) och L'ensorcele (1903), de symfoniska dikterna Ophélia och Effet de nuit med flera orkesterstycken, kammarmusikverk,
pianosaker, körer, duetter och sånger.

Källor 

 

Födda 1857
Avlidna 1944
Österrikiska klassiska kompositörer
Österrikiska operatonsättare
Män
Personer från Bolzano
Jonas Ekeberg

Jonas Ekeberg, född 15 februari 1967 i Norge, är en konstnär, kritiker och konstkurator. Han är utbildad vid Statens høgskole for kunsthåndverk og design i Bergen (1990–1993) och Högskolan för fotografi och film i Göteborg (1997).

Jonas Ekeberg har som konstnär deltagit i flera grupp- och separatutställningar sedan 1990-talet. Han har också arbetat som redaktör på ett antal tidskrifter och magasin såsom Hyperfoto, BILLEDKUNST, Verksted och SIKSI. Som kritiker har han jobbat för bland annat Morgenbladet, Dagbladet, Dagens Næringsliv och NRK. Ekeberg jobbar sedan 2009 som chefredaktör på Kunstkritikk.no.

Externa länkar
Preus museum
Kunstnernes Informasjonskontor: Jonas Ekeberg

Norska konstkritiker
Norska kuratorer
Norska konstnärer under 1900-talet
Födda 1967
Levande personer
Män
Kininer

Kininer är en grupp peptider som har biologisk verkan i kroppen. En av de mekanismer man först upptäckte var att vissa peptider hade förmågan att dra samman glatt muskulatur. 

Bradykinin är den kinin man först upptäckte. Numera känner man till fler undergrupper, bland annat takykininer som har en snabbare påverkan på glatt muskulatur.

Referenser 

Neuropeptider
Christine Lagarde

Christine Madeleine Odette Lagarde, född 1 januari 1956 i Paris som Christine Lallouette, är en fransk advokat och politiker som representerar det konservativa partiet Les Républicains. Hon är sedan 1 november 2019 Europeiska centralbankens ordförande. Hon var tidigare direktör (MD) för Internationella valutafonden (IMF) 2011–2019 och finansminister 2007–2011.

Hon var Frankrikes handelsminister åren 2005–2007 och jordbruks- och fiskeminister under 2007. Åren 2007–2011 var hon Frankrikes första kvinnliga finansminister genom tiderna.

Hon studerade vid Université Paris-Nanterre, där hon 1981 avlade juristexamen. Hon har även studerat statsvetenskap upp till masternivå. Hon arbetade sedan som advokat på den topprankade internationella advokatbyrån Baker McKenzie åren 1981–2004. Hon var specialiserad på bland annat konkurrensrätt och arbetsrätt. Åren 1999–2004 var hon ordförande för Baker McKenzie vid huvudkontoret i Chicago i USA.

Den 5 juli 2011 efterträdde hon avsatte Dominique Strauss-Kahn som direktör (MD) för Internationella Valutafonden (IMF). Hon är den första kvinnliga IMF-direktören genom tiderna.

Lagarde rankades som den näst mäktigaste kvinnan (efter Tysklands förbundskansler Angela Merkel) i världen av Forbes 2020.

Hon är flerspråkig och talar franska (modersmål), engelska och spanska flytande.

Referenser

Noter

Externa länkar

Födda 1956
Kvinnor
Levande personer
Politiker från Paris
Europeiska centralbankens ordförande
Frankrikes finansministrar
Frankrikes jordbruksministrar
Franska advokater
Personer inom Internationella valutafonden
Personer inom Frankrikes näringsliv under 2000-talet
Alumner från Paris universitet
Västra Hamngatan

Västra Hamngatan är en gata i stadsdelen Inom Vallgraven i Göteborg. Den är cirka 430 meter lång och sträcker sig från Lilla torget/Södra Hamngatan till Grönsakstorget/Sahlgrensgatan. År 1900 var dess längd cirka 330 meter, medelbredden var 12 meter och ytan cirka 4 000 kvadratmeter.

Ursprungligen var detta två parallella gator på varsin sida om Västra Hamnkanalen, och de hade först namn efter kanalen; Wästre Hambnan (1621-1639), Wästre Lille Hambnen (1669), Västra Hamnegatorne (1739), Västra Hamnegatan (1753) och slutligen Västra Hamngatan (1815).

Västra Hamnkanalen lades igen under åren 1903-1905. Det oftast stillastående vattnet skapade problem: "...en otjänlig stank för alla, svenskar eller utlänningar, som städse på bryggorna höllo konferenser och samtal." Eller "Tänk i synnerhet på, huru man skulle finna watnet, om det rätt blef besedt med synglas."

Göteborgs domkyrka ligger ungefär halvvägs in på gatan och sydväst därom ligger det tidigare Biskopshuset. På Västra Hamngatan ligger även Elite Plaza Hotel, Antikhallarna och Sveahuset. Här stod flera försäkringsbolag som Ocean, Nornan och Svea.

Källor

Tryckta källor
, s. 313
, s. 85
Eniro kartor, Västra Hamngatan Läst 2011-04-01.

Noter

Vidare läsning

Gator i Göteborg
Gator och torg Inom Vallgraven
Ryan Bertrand

Ryan Dominic Bertrand, född 5 augusti 1989 i Southwark, London, är en engelsk fotbollsspelare som spelar för Leicester City. Han har även spelat för Englands landslag.

Karriär
Bertrand gjorde debut för Chelseas A-lag den 20 april 2011 mot Birmingham, där han gjorde assist till Florent Malouda som nickade in 3-0 (slutresultat; 3-1). Bertrand gjorde sin Champions League-debut i Champions League-finalen 2012 mot Bayern München där Chelsea tog hem sitt första Champions League-guld.

Den 30 juli 2014 lånades Bertrand ut till Southampton på ett låneavtal över säsongen 2014/2015. Den 2 februari 2015 blev Bertrand klar för en permanent övergång till Southampton, där han skrev på ett 4,5-årskontrakt. Den 12 juli 2016 skrev han på ett nytt femårskontrakt med klubben. Den 12 maj 2021 meddelade Bertrand att han skulle lämna Southampton i samband med att hans kontrakt gick ut i slutet av säsongen.

Den 15 juli 2021 värvades Bertrand av Leicester City, där han skrev på ett tvåårskontrakt.

Meriter

Chelsea FC
 UEFA Champions League: 2012
 FA-cupen: 2012

Källor

Noter

Engelska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Gillingham FC
Spelare i Chelsea FC
Spelare i AFC Bournemouth
Spelare i Oldham Athletic AFC
Spelare i Norwich City FC
Spelare i Reading FC
Spelare i Nottingham Forest FC
Spelare i Aston Villa FC
Spelare i Southampton FC
Spelare i Leicester City FC
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Storbritannien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2012
Födda 1989
Levande personer
Män
Idrottare från London
Takykininer

Takykininer är en grupp av neuropeptider. I gruppen ingår neurokinin A och neurokinin B samt substans P. Som namnets förled antyder (taky = snabb) har denna undergrupp av kininer snabbare verkan än bradykinin på glatt muskulatur. Takykininernas mekanismer är viktiga för överföringen av smärtinpulser och för inflammatoriska processer i kroppen.

Utöver de tidigare nämnda substanserna finns även ämnet eledoisin hos vissa groddjur (släktet Physalaemus)  och hos ett bläckfisksläkte, Eledone varav det fått sitt namn och eldeosin räknas även det till takykininerna.

Referenser 

Neuropeptider
AA-amyloidos

AA-amyloidos är en form av amyloidos i samband med upplagring av ett amyloidprotein vid namn serum amyloid A, SAA (typ 1 och 2), som är akutfasprotein.
Den orsakar reaktiv systemisk amyloidos, som en "reaktion" på inflammation, men också familjär medelhavsfeber, som är ett ärftligt tillstånd. Det gemensamma draget hos störningar förknippade med reaktiv systemisk amyloidos, är långvariga celluppdelningar på grund av kroniskt inflammatoriska eller sjukdomliga processer.
Reaktiv systemisk amyloidos associeras med andra kroniskt inflammatoriska tillstånd, såsom ledgångsreumatism, Bechterews sjukdom, Crohns sjukdom, ulcerös kolit, tuberkulos, bronkiektasi och kronisk osteomyelit.
Andra tillstånd inkluderar Hodgkins sjukdom och njurcellskarcinom.

Referenser 

Proteostasrubbningar
Kininogen

Kininogener är plasmaproteiner som tillverkas i levern. Dessa kan sedan, enzymatiskt ombildas till kininer, exempelvis som en del av blodets koagulationsprocess.

Se även
 Bradykininer
 Takykininer

Referenser

Blodproteiner
Kallikreiner

Kallikreiner är enzymer som föreligger i två former, dels i en vävnadsform i, bland annat, bukspottkörteln, spottkörtlarna, njurarna och i mag-tarm-kanalen, dels i en plasmaform som cirkulerar fritt i blodet. Tillsammans med kininogener bildar plasmakallikreiner kininer. Om vävnadskallikreiner frisätts leder det till en lokal frisättning av kininer.

Se även
 Bradykinin

Referenser

Enzymer
Blodproteiner
Per Eckerdal

Per Hugo Eckerdal, född 31 mars 1951 i Östad i Västergötland, är en svensk teolog som var biskop i Göteborgs stift 2011–2018. 

Hans valspråk som biskop, "Mitt ibland er", är hämtat från Johannes döparens ord om Jesus ur Johannesevangeliet.

Biografi
Per Eckerdal prästvigdes 1975 och var komminister i Kortedala församling i Göteborg 1975–1977, stiftsadjunkt 1977–1982 samt komminister i Älvsåkers församling (Tölö pastorat) i Halland 1982–1990. 

Han ledde Bräcke diakoni som direktor 1990–2008 och som arbetande styrelseordförande 2008–2011.

År 1992 blev han teologie doktor inom ämnet kyrkovetenskap med avhandlingen Småkyrka i storstad : småkyrkorörelsen i Göteborg 1946-1970 : en studie av kyrklig strategi i en växande storstad.

År 2011 utnämndes han till biskop i Göteborgs stift och var stiftets biskop fram till sin pensionering 2018.

Vid nomineringsvalet inför ärkebiskopsvalet 2013 kom Per Eckerdal på femte plats med tre procent av rösterna och blev därmed en av kandidaterna i själva valet.

Familj 
Per Eckerdal är son till Hugo Eckerdal (1907–1987), kyrkoherde och kontraktsprost i Västra Frölunda församling i Göteborg, och hans hustru Vera, född Andersson (1912–2007). Han är bror till biskop Lars Eckerdal och förre domprosten i Linköping Anders Eckerdal. Han är farbror till biskopen i Visby Erik Eckerdal. Från sitt första äktenskap (1973–2000) med Lena Eckerdal, född Harrysson, har han fyra barn. Sedan 2000 är han gift med prästen Monica Eckerdal, nationell samordnare för jourhavande präst och brorsdotter till ärkebiskop Bertil Werkström.

Bibliografi

Källor

Externa länkar

Biskopar i Göteborgs stift
Diakoni
Personer från Östads socken 
Födda 1951
Levande personer
Män
K2 (svensk visgrupp)

K2 är en svensk vis- och bluesgrupp bestående av systrarna Mia Kempff och Ackie Kempff, som en gång i tiden ingick i poptrion Chattanooga tillsammans med systern Clara Kempff i början av 1980-talet. K står för Kempff x 2.

Gruppens musikrepertoar består av svenska folkvisor, akustisk blues, jazzlåtar, samt sånger av Evert Taube, Cornelis Vreeswijk, Pugh Rogefeldt och Robert Broberg i egna arrangemang.

Förutom i Chattanooga och K2 spelade Mia och Ackie (och systern Clara) tillsammans i det kvinnliga husbandet "Stig Malms septett" i tv-programmet Ikväll: Robert Aschberg i början av 1990-talet. Mia och Clara hade dessförinnan en kortlivad karriär som hårdrockgruppen Yeah Bop Station, och Mia har även spelat bas med Ewert Ljusberg och Pugh Rogefeldt, samt i bluesgruppen Little Jenny & the Blue Beans.

Både Mia och Ackie bor sedan flera år tillbaka i Jämtland.

Referenser

Svenska visgrupper
Anders Grafström

Anders Fritiof Vilhelm Grafström, född den 5 november 1909 i Umeå, död den 18 oktober 1979 i Täby, var en svensk militär (generalmajor).

Biografi
Grafström blev fänrik vid Norrlands dragonregemente (K 4) 1931, tjänstgjorde i estniska armén 1933–1934 och blev löjtnant 1935. Han var biträdande militärattaché i Moskva 1936–1937, gick på Krigshögskolan 1938–1940 samt var kompanichef i Finland under finska vinterkriget 1939–1940 och under fortsättningskriget 1941. Grafström blev kapten vid generalstaben 1943, var militärattaché i Oslo 1945 och blev major 1949.

Grafström var sekundchef vid Livgardets dragoner (K 1) 1952–1955, blev överstelöjtnant 1954 och var försvarsattaché i Helsingfors 1955–1958. Han blev överste 1956 och tjänstgjorde vid försvarsstaben under 1958. Grafström var därefter chef för Krigsskolan 1958–1964, ställföreträdande militärbefälhavare för II. militärområdet 1964–1966 och arméinspektör vid Södra militärområdet 1966–1967. Han stod till rikshemvärnschefens förfogande 1967–1971 då han utnämndes till generalmajor.

Han genomförde studier i danska, norska och brittiska armén 1947–1949 och 1951 samt i amerikanska armén 1952. Grafström var ledamot av kommittén för utredning upplysningsverksamhet om och inom försvaret 1945, Världsveteransförbundets råd, ordförande i Förbundet Svenska Finlandsfrivilliga 1959–1979 och i Västerbottens gille. Han skrev artiklar i militär fackpress och var redaktör för Arménytt 1949–1952.

Grafström var son till översten Hjalmar Grafström och Elsa, född von Nolting. Han gifte sig 1941 med Marianne Grewin (1918–2001), dotter till disponenten Waste Grewin och Ada Ljungmark. Grafström gravsattes på Backens kyrkogård i Umeå.

Utmärkelser
  Riddare av Svärdsorden, 1949
  Kommendör av Svärdsorden, 1962
  Kommendör av första klassen av Svärdsorden (KSO1kl), 1965
  Riddare av Vasaorden, 1952
  Kommendör av Finlands Vita Ros’ orden
   Kommendör av Finlands Lejons orden
  3. och 4. klass av Finska Frihetskorsets orden med svärd
  Riddare av 1. klass av Norska Sankt Olavs orden
  Riddare av 4. klass av Estniska Örnkorset
  Officer av Etiopiska Menelik II:s orden
  Konung Christian X:s Frihetsmedalj
2 x Finsk krigsminnesmedalj (2FMM)
2 x Finskt minneskors med anledning av Finlands krig 1939-45 (2FMK)
Västerbottens centralförbund för befälsutbildnings silvermedalj (VästerbCfbSM)
Stockholms försvarskommittés silvermedalj (StockhfkSM)
Arméns skyttemedalj (SkytteM)

Bibliografi

Källor

Noter

Externa länkar
 Libris
 Biblioteket.se
 Den Grafströmska raiden

Generalmajorer i svenska armén
Svenska attachéer
Svenska regementschefer
Svenska frivilligsoldater
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Mottagare av Finlands Vita Ros’ orden
Mottagare av Finlands Lejons orden
Mottagare av Örnkorset
Mottagare av Arméns skyttemedalj
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Umeå
Diplomater från Umeå
Födda 1909
Avlidna 1979
Män
Jane Foole

Jane Foole, även känd som Jane The Foole, Jane, The Queen's Fool, födelseår okänt, död efter år 1558, var en engelsk hovnarr. Hon var verksam som narr åt drottning Catherine Parr (ca 1543-1548) och åt drottning Maria Tudor (ca 1537-43 och 1548-58), och troligen även åt drottning Anne Boleyn (till 1536). Hon anges vara den enda avbildade kvinnliga narren.

Biografi
Janes födelseår och bakgrund är inte känd, inte heller hennes fullständiga namn. I drottning Anne Boleyns räkenskaper från årsskiftet 1535-36 upptas räkningar för mössor åt hennes "kvinnliga narr", som inte nämns vid namn men som troligen kan ha varit Jane.

Jane var en omtyckt narr vid drottning Catherine Parrs hov, där hon nämns vid namn som Jane Foole, dock inte med efternamn. Hon tros vara avbildad på tavlan Henry the Eighth and His Family: porträttet föreställer Henrik VIII, en av hans drottningar, hans tre barn Edvard VI, Maria I och Elizabeth I, flankerade av en man och en kvinna; mannen är Henriks hovnarr Will Sommers, och kvinnan har identifierats som flera olika personer bland andra Sommers hustru och en hovdam, men förslaget att det föreställer Jane anses troligast.

Jane var anställd som hovnarr åt Maria Tudor 1537, efter Anne Boleyns död, och sedan återigen efter Parrs död. Jane tycks ha haft en gynnad ställning hos Maria; hon fick en mycket påkostad garderob, bland annat ett ovanligt stort antal skor, och en dyrbar sjukvård betald, senaste gången 1556. I egenskap av narr hade hon rakat huvud.
Förutom Jane hade Maria även Lucrecia the Tumbler och Will Sommers anställda som narrar. Det har föreslagits att Jane var gift med Will Sommers, men det finns inget som stöder teorin. Hennes efternamn är inte bevarat. Namnet Beden the Fool finns omnämnt, och det är möjligt att Beden var hennes efternamn, men det är inte bekräftat. Det är inte känt vad som hände henne efter Marias död år 1558.

Även i Sverige fanns kvinnliga narrar, så som "Narrinnan Elisabet", som nämns hos Maria Eleonora år 1622, och "dvärginnan Lilla Annika" (Annika Kollberg), som var anställd hos Hedvig Eleonora till sin död 1705: officiellt med titlarna hovpigor.

Referenser

Noter

Källor 
 http://www.ontheissuesmagazine.com/1990spring/Spr90_selleck.php
 

Engelsk kvinnohistoria
Brittiska clowner
Födda okänt år
Kvinnor
Avlidna okänt år
Engelska gycklare
Henrik VIII:s hov
Johannes Nordström

Johannes Nordström, född 23 januari 1993, är en finländsk fotbollsspelare som representerar FC Åland. Nordström, som är av åländsk härkomst men född i Örebro, har även agerat kapten i juniorlandslagen. Han trivs både som mitt- och ytterback.

Försvararen gjorde sin debut i IFK Mariehamn borta mot Myllykosken Pallo i oktober 2010.

I januari 2011 spelade Nordström med Finlands U18-landslag i S:t Petersburg. Laget deltog i en internationell turneringen, som Finland vann efter bl.a. seger mot Italien och oavgjort mot värdnationen. I finalen mötte man Kina och vann, vilket betydde att Nordström fick lyfta pokalen som kapten.

Annat
Nordström är en hängiven Arsenalsupporter.

Källor

Externa länkar
 Spelarprofil

Födda 1993
Finländska fotbollsspelare
Spelare i IFK Mariehamn
Spelare i Eskilstuna City FK
Spelare i Nacka FF
Åländska idrottare
Män
Levande personer
Idrottare från Örebro
Finlandssvenska fotbollsspelare
Deltagande personer vid Internationella öspelen
Victor Delbos

Étienne Marie Justin Victor Delbos, född 26 september 1862, död 16 juni 1916, var en fransk filosof.

Delbos var medlem av Institut de France, och arbetade främst inom filosofins historia, i avsikt att bakom de definitiva systematiska konstruktionerna upptäcka personligheten och tankegången hos de olika filosoferna. Bland hans arbeten, delvis utgivna efter hans död av Maurice Blondel, märks skrifter om Spinoza såsom Le problème moral dans la philosophie de Spinoza et dans l'historie du spinozisme (1893) och Le spinozisme (1916), Immanuel Kant (Essai sur la formation de la philosohie pratique de Kant (1903) och Nicolas Malebranche (Étude de la philosophe de Malebrache, 1924). Han utgav även föreläsningar över Maine de Biran och de samlade studierna Figures et doctrines de philosophes (1918) och La philosophie française (1919).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska filosofer
Alumner från École normale supérieure
Riddare av Hederslegionen
Födda 1862
Avlidna 1916
Män
Svensk uppslagsbok
Carlo Milanuzzi

Carlo Milanuzzi, troligen född omkring 1590 i Santa Natoglia, Marche, död omkring 1647. Hans föräldrar var Milanuzzo och donna Felice. Milanuzzi tillbringade större delen av sitt liv i Venedig. Trots att han var munk (augustinbroder), komponerade han både sakral och profan musik. Hans arbete är mycket intressant särskilt för senare utveckling av solosången och kantaten. Milanuzzi dog antagligen runt 1647, då hans sista verk uppfördes.

Verk 
 Sacri rosarum flores, 1619;
 Vespertina psalmodia, 1619;
 Letanie della Beata Vergine, 1622;
 Armonia sacra di concerti, messa et canzoni, 1622;
 Sacra cetra concertata con affetti ecclesiastici, 1625;
 Concerto sacro di salmi intieri, 1629;
 Messe a 3 concertate, 1627;
 Hortus sacer deliciarum, 1636;
 Concerto sacro di salmi intieri, 1643;
 Compieta intiera concertata con le antifone, e Litanie BVM di Dio, 1647.
 Aurea corona de scherzi poetici, 1620;
 Primo scherzo delle ariose vaghezze, 1622;
 Secondo scherzo delle ariose vaghezze, 1622;
 Terzo scherzo delle ariose vaghezze, 1623;
 Quarto scherzo delle ariose vaghezze, 1624;
 Sesto libro delle ariose vaghezze, 1628;
 Settimo libro delle ariose vaghezze, 1630;
 Ottavo libro delle ariose vaghezze, 1635;
 Nono libro delle ariose vaghezze, commode da cantarsi, 1643

Externa länkar

Noter

Födda 1590
Avlidna 1647

Italienska klassiska kompositörer
Kyrkomusikkompositörer
Män