kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kate O'Brien

Kate O'Brien, född 3 december 1897 i Limerick, död 13 augusti 1974 i Canterbury, var en irländsk romanförfattare och dramatiker. 

Efter sin mors död då Kate var fem år gammal, studerade hon vid internatskola. Hon tog examen vid University College, Dublin och arbetade sedan vid Manchester Guardian.

Efter framgång med pjäsen Distinguished Villa 1926 började hon skriva på heltid och belönades 1931 med James Tait Black Prize för sin roman Without My Cloak. Hon är mest känd för romanen The Ante-Room (1934), The Land of Spices (1941) och That Lady (1946).

Många av hennes böcker behandlar ämnet kvinnlig sexualitet — ett flertal har homosexuella teman — och både Mary Lavelle och The Land of Spices förbjöds på Irland. Hon har även skrivit reseskildringar från både Irland och Spanien, ett land som även förekommer i ett flertal av hennes romaner. Hon bodde en stor del av sitt liv i England och avled i Canterbury 1974; hon ligger begravd på Favershams kyrkogård.

Glucksman Library vid University of Limerick förfogar över en stor samling av O'Briens personliga skrifter. I augusti 2005 återutgav Penguin hennes sista roman, As Music and Splendour (1958).

Bibliografi 
Distinguished Villa: A Play in Three Acts (1926)
Without My Cloak (1931)
 Under släktens kappa (översättning Annastina Alkman) (Bonnier, 1933)
The Ante-Room (1934)
Mary Lavelle (1936) (filmatiserad 1998 som Talk of Angels)
 Utflykt till Kastilien (översättning Brita Lindberg) (Ljus, 1949)
Farewell Spain (1937)
Pray for the Wanderer (1938)
The Land of Spices (1941)
 Örtagården: roman (översättning Sven Stolpe) (Ljus, 1942)
The Last of Summer (1943)
 Vid sommarens slut (översättning Gundla Johansson) (Ljus, 1944)
That Lady (1946) (blev senare Broadwayshow, 1949, och filmatiserades som That Lady, 1955)
 Det upproriska hjärtat (översättning Esse Törnell) (Ljus, 1948)
Theresa of Avila (1951)
The Flower of May (1953)
As Music and Splendour (1958)
My Ireland (1962)
Presentation Parlour (1963)

Priser och utmärkelser 
 Hawthornden Prize 1931 för Without My Cloak

Irländska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1897
Avlidna 1974
Kvinnor
Trestrimmig bäcksalamander

Trestrimmig bäcksalamander (Eurycea guttolineata) är ett stjärtgroddjur i familjen lunglösa salamandrar och släktet Eurycea (bäcksalamandrar), som finns i sydöstra USA.

Utseende 
Den trestrimmiga bäcksalamandern är en stor salamander med en lång, smal svans och en längd på 10 till 18 cm. Ovansidan har en svart mittlinje som är omgiven av brandgula till brungula band, och en mörkbrun till svart strimma på varje sida. Buksidan är tätt fläckad i smutsgult till olivgrönt och vitt.

Taxonomi 
Arten betraktades tidigare som en underart av långsvansad bäcksalamander (Eurycea longicauda), E. longicauda guttolineata.

Utbredning 
Den trestrimmiga bäcksalamandern finns i sydöstra USA med nordgräns i Virginia och Tennessee samt via North och South Carolina, Georgia, Alabama och Mississippi till sydkusten från östra Louisiana till västra Florida.

Vanor 
Den vuxna salamandern lever främst på fuktiga marker som flodbankar, mossar, vid källor och liknande, men kan också återfinnas i träsk, diken, långsamma vattendrag och tillfälliga vattensamlingar. Den är övervägande nattaktiv, och gömmer sig under dagen i klippskrevor under stenar, kvistar och andra objekt. Till skillnad från de flesta andra lunglösa salamandrar, hävdar inte den trestrimmiga bäcksalamandern revir. Födan utgörs av olika ryggradslösa djur, som snäckor och deras ägg, rundmaskar, nematoder, mångfotingar, spindeldjur, hoppstjärtar, steklar, speciellt myror, tvåvingar, skalbaggar, hopprätvingar, nätvingar, skinnbaggar, fjärilar, nattsländor samt små trollsländor. Litet är känt om fortplantningen, men äggen förefaller läggas på vintern, och larvutvecklingen sker i vatten. Könsmognaden inträffar omkring 2 års ålder. Livslängden uppskattas till åtminstone 10 år, kanske mer.

Referenser 

Lunglösa salamandrar
Willy Stoffregen

Willy Stoffregen, född 27 augusti 1909 i Bitterfeld, Tyskland, död 16 mars 1987, rymdforskare och pionjär inom svensk rymdverksamhet, grundare av Uppsala jonosfärobservatorium.

Stoffregen växte upp och utbildade sig till radioingenjör i Tyskland och deltog i Heinrich Hertz-institutets expedition till Tromsø under det Internationella polaråret vintern 1932-33. Den 30 januari 1933 utnämndes Hitler till rikskansler i Tyskland, vilket fick Stoffregen att stanna kvar i Tromsø, där han fortsatte med jonosfärforskning vid Nordlysobservatoriet (expeditionens andre medlem, Kurt Kreielsheimer, återvände inte heller till Tyskland utan fortsatte till Nya Zeeland). Vid den tyska invasionen av Norge 1940 flyttade han till Finland och 1941 vidare till Sverige, där han under krigsåren arbetade med att bygga upp jonosfärforskning som en ny gren vid Uppsala universitets institut för högspänningsforskning under ledning av E. Harald Norinder. Han återkallades till Norge 1946 för att utveckla jonosonder vid Forsvarets forskningsinstitutt. 

Några år senare återvände Stoffregen till Sverige och grundade 1952 Uppsala jonosfärobservatorium som en avdelning av Försvarets forskningsanstalt, med utforskning av jonosfären med jonosonder och andra markbaserade instrument som specialitet. 1952 startades även regelbundna automatiska jonosonderingar, radarmätningar av jonosfären, vilka fortgår än idag.  Verksamheten utvidgades under 1950- och 1960-talen med optiska mätmetoder för norrskensstudier (automatiska norrskenskameror och spektrometrar), norrskensradar och sedan början av 1960-talet även jonosfärforskning med sondraketer. Stoffregen blev en drivande kraft inom det svenska raketprogrammet. 

Stoffregen tog initiativ till bildandet av Svenska Rymdforskares Samarbetsgrupp (SRS) 1964. SRS hette fram till 1967 Samarbetsgrupp för Svensk Rymdforskning.

Stoffregen erhöll 1960 det Arnbergska priset för sina pionjärinsatser inom jonosfärforskningen och sitt arbete för det internationell geofysiska året 1957-1958.  Han utsågs 1968 till hedersdoktor vid Uppsala universitet och belönades 1981 med Rossbypriset.

Stoffregen komponerade även klassisk musik, bland annat stråkkvartetter och pianostycken.

Se även 
Bibliografisk artikel artikel om Willy Stoffregen: History of Geo and Space Sciences, 5, 149-154, 2014; http://www.hist-geo-space-sci.net/5/149/2014/hgss-5-149-2014.pdf

Referenser

Tyska fysiker
Tyska ingenjörer
Svenska fysiker under 1900-talet
Personer verksamma vid Försvarets forskningsanstalt
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Födda 1909
Avlidna 1987
Män
Personer från Niedersachsen
Ett (skrift)språk

Ett (skrift)språk är ett norskt politiskt parti. Partiet ställde upp i Stortingsvalet 2009 i Akershus fylke och fick 103 röster. Partiet drev frågan om att nynorska ska sluta att användas i den norska offentliga sektorn.

Referenser

Politiska partier bildade 2009
Politiska partier i Norge
NorgesPatriotene

NorgesPatriotene (NP) är ett norskt politiskt parti. NorgesPatrioterna bildades 2007 av Øyvind Heian. Nasjonaldemokratene gick ihop med NorgesPatriotene samma år. Partiet ställer upp i Stortingsvalet 2009.

Politiska partier bildade 2007
Politiska partier i Norge
Nationalistiska partier
Samtidspartiet

Samtidspartiet är ett norskt politisk parti. Partiet grundades 2009 som Independent Labour Party men fick byta namn för att inte förväxlas med Arbeiderpartiet. Partiet ställer upp i Stortingsvalet 2009.

Politiska partier i Norge
Politiska partier bildade 2009
Sentrumsalliansen

Sentrumsalliansen är ett norskt politiskt parti som bildades i Bergen 2007 som en utbrytare ur Arbeiderpartiet. Partiet ställer upp i val till Stortinget för första gången vid Stortingsvalet 2009.

Politiska partier bildade 2007
Politiska partier i Norge
Bengt Gustafsson (läkare)

Bengt Erik Gustafsson, född 9 augusti 1916 i Malmö, död 6 januari 1986, var en svensk läkare.

Gustafsson disputerade på en avhandling om uppfödning av djur i bakteriefri miljö 1948, blev medicine licentiat vid Lunds universitet 1956, medicine doktor 1956, var docent i histologi i Lund 1948-1961, blev 1961 professor i medicinsk symbiosforskning vid Karolinska institutet.

Han var gästprofessor vid National Institutes of Health i Washington 1959, sekreterare vid Statens medicinska forskningsråd från 1963, ordförande i forskningsnämnden inom Riksföreningen mot cancer från 1965.

Han invaldes i Vetenskapsakademien 1968, och promoverades till odontologie hedersdoktor i Malmö 1959. Han publicerade ett flertal skrifter i medicin och odontologi.

Referenser

Noter

Övriga källor 

 
Svenska professorer i histologi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Hedersdoktorer vid Lunds universitet
Män
Födda 1916
Avlidna 1986
Läkare från Malmö
Christian Älvestam

Christian Älvestam, född 14 april 1976 i Tibro församling, är en svensk sångare, kompositör, och gitarrist. Han medverkar i flera band, och har dessutom gjort gästframträdanden på ett antal album. Älvestam är mest känd för sina sånginsatser på death metal-bandet Scar Symmetrys tre första skivor; Symmetric in Design, Pitch Black Progress och Holographic Universe. I april 2010 utgavs Solution .45:s debutalbum For Aeons Past med Älvestam som vokalist.

Band

Nuvarande band
The Few Against Many – sång och gitarr
Incapacity – gitarr
Miseration – sång
Quest of Aidance – rytmgitarr
Red Skies Dawning – sång
Solution .45 – sång
Torchbearer – gitarr
Unmoored – gitarr och sång
Svavelvinter – sång, gitarr, bas, trummor

Tidigare band
Angel Blake - gitarr, bakgrundssång
Carnalized
Scar Symmetry – sång
Solar Dawn - sång, bas
Syconaut - gitarr

Diskografi
Bleed – Retribution
The Few Against Many – Sot
Incapacity – 9th Order Extinct
Incapacity – Chaos Complete
Jara Wynja – Desideratum
Jara Wynja – The Festival of Fools
Miseration – Your Demons, Their Angels
Quest of Aidance – Dark Are the Skies at Hand
Quest of Aidance – Fallen Man Collection
Quest of Aidance – Human Trophy
Scar Symmetry – Symmetric in Design
Scar Symmetry – Pitch Black Progress
Scar Symmetry – Holographic Universe
Solar Dawn – Equinoctium
Solar Dawn – Frost-Work
Solution .45 – Promo 2008
Solution .45 – For Aeons Past 2010
Solution .45 - Nightmares In The Walking State 2015
Syconaut – March of a New Division
Torchbearer – Warnaments
Torchbearer – Yersinia Pestis
Unmoored – Indefinite Soul Exctinction
Unmoored – Promo 2001
Unmoored – Kingdoms of Greed
Unmoored – Cimmerian
Unmoored – More to the Story Than Meets the Eye
Unmoored – In the Shadows of the Obscure
Unmoored – Wood-Chuck Tune

Gästframträdanden
Universum - sång på spåren "Fractured Archetype", "Sum Of The Universe" och "2.0" från albumet Mortuus Machina
Bloodbath – sång på spåret "Iesous" från albumet The Fathomless Mastery
Deadlock – sång på spåret "Dying Breed" från albumet Manifesto
Nuclear Blast Allstars – sång på spåret "The Overshadowing"
The Project Hate MCMXCIX – sång på spåren "You Come to Me Through Hell" och "The Locust Principles" från albumet The Lustrate Process
Zonaria – sång på spåret "Attending Annihilation" från albumet Infamy and the Breed
Demon Hunter - sång på spåret "Just Breathe" från albumet The World Is A Thorn
Henrik B - sång på spåret "Now and Forever"
Disarmonia Mundi - sång på spåret "Ringside Seat To Human Tragedy" från albumet Mind Tricks

Referenser 

Svenska sångare
Svenska metalgitarrister
Svenska låtskrivare
Personer från Tibro kommun
Födda 1976
Levande personer
Män
Tverrpolitisk Folkevalgte

Tverrpolitisk Folkevalgte är ett norskt politisk parti som bildades 1997. Partiet fick vid Stortingsvalet 1997 Steinar Bastesen vald till Stortinget men 1999 lämnade han partiet. Mellan 1998 och 2001 hette partet Tverrpolitisk kyst- og distriktsparti. Partiet fick i Stortingsvalet 2009 64 röster.

Politiska partier bildade 1997
Politiska partier i Norge
Vigrid (organisation)

Vigrid är en norsk organisation och politiskt parti som grundades av Tore W. Tvedt den 31 december 1998. Idag leds Vigrid av Thorgrim O. Bredesen. Partiet grundar sin ideologi på fornnordisk mytologi och raslära. Partiet ställer upp i Stortingsvalet 2009.

Webbsidor  
vigrid.net
vigrid.win

Politiska partier bildade 1998
Politiska partier i Norge
Träskfotboll

Träskfotboll (eller kärrfotboll) är en form av fotboll som utövas i våtmarker. Den har finländskt ursprung, och internationella turneringar arrangeras bland annat i Finland och Skottland.

Historik 
Sporten startades av längdskidåkare i Finland 1997. VM i träskfotboll spelas årligen, sedan 2000, i Hyrynsalmi i norra Finland. Vid träskfotbolls-VM 2012 deltog 300 lag och 5 000 spelare. Numera avgörs VM i sex olika klasser – blandade lag, kvinnliga hobbylag, kvinnliga tävlingslag, manliga hobbylag, manliga tävlingslag samt företagslag. Vid tävlingsplatsen Vuorisuo i VM-orten Hyrynsalmi spelas VM-matcherna på 20 olika iordningställda planer.

Svenskt mästerskap hölls 2009 med cirka 30 deltagande lag. Senare har SM-tävlingar (med sporten omnämnd som svampsoccer) kompletterats med en lika lerig tävlingsform baserad på volleyboll (omnämnd som swampvolley).

Världscupen (World Cup) spelas årligen sedan 2006 i Argyll i Skottland.

Sedan de tidiga åren har tävlingsformen spridits till ett antal olika länder. Tävlingar i träskfotboll har arrangerats bland annat i Tyskland, Ryssland, Island, Skottland (Storbritannien) och Indien.

Regler 
I träskfotboll har varje lag har en målvakt och fem utespelare. Antalet avbytare och mängden byten per match är dock obegränsad. Matcherna i VM är 2 gånger 10 minuter och utspelas på planer med måtten 30 gånger 60 meter. World Cup-tävlingar i skotska Argyll är dock 2 gånger 12 minuter långa.

Träskfotboll omges av en lättsam attityd, vilket bland annat återspeglas av lagnamn som Slurpmark (2012 års världsmästare bland damlag), Unathletico Mudrid och Mudchesthair United.

Internationella turneringar (urval)

Världsmästare, damer 
 2012 –  Slurpmark (från Flurkmark i Västerbotten; 2–0 i finalen mot finländska laget Ristijärven Rimmit)

Världsmästare, herrar
 2012 –  Telinekataja (från Esbo)

World Cup
 2008 – Team Rambos (seger mot Angry Beavers efter straffläggning)

Referenser

Externa länkar

Bollsport
Sport i Finland
Nils Ambolt

Nils Peter Ambolt, född 2 april 1900 i Lund, död 24 november 1969 i Danderyd, var en svensk geodet.

Biografi
Ambolt studerade geodesi vid Lunds universitet och blev fil. dr. och docent i geodesi 1938. Åren 1941-1966 arbetade han vid Sjöfartsverket (Sjöfartsstyrelsen) och förestod den jordmagnetiska avdelningen.
7700
Ambolt deltog i den sista av Sven Hedins expeditioner (1927-1933), som gick till Centralasien (västra Kina, norra Tibet). Han bidrog under expeditionen med geodetiska mätningar som ortsbestämningar, trianguleringar och tyngdkraftsmätningar. Dessa arbeten låg till grund för de kartografiska verk som expeditionen åstadkom. Ambolt har beskrivit sina asiatiska resor i boken Karavan (1935).

Ambolt invaldes i Krigsvetenskapsakademien 1944 och i Vetenskapsakademien 1960.

Bibliografi 
Latitude and longitude determinations in Eastern Turkistan and Northern Tibet derived from astronomical observations, The Sino-Swedish Expedition Publ. 6, Lund 1938.
Sven Hedin, Central Asia Atlas, del 1 tills. med E Norin, 1967

Referenser

Noter 

 
Svenska geodeter
Svenska geofysiker
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1900
Avlidna 1969
Bengt Andersson (fysiolog)

Bengt Erik Andersson, född 12 januari 1923 i Lunds domkyrkoförsamling, Lund, död 22 april 2004 i Råsunda församling,  Solna, var en svensk fysiolog. 

Andersson blev student i Visby 1941, veterinär 1947, Vet.med.dr 1951. Han var professor i fysiologi 1965–1971 vid Veterinärhögskolan och 1971–1981 vid Karolinska institutet. Åren 1981–1989 var han professor vid Sveriges lantbruksuniversitet. Dekanus för den veterinärmedicinska fakulteten vid SLU 1982–1989. 

Andersson gjorde betydande insatser för forskningen kring den centrala regleringen av kroppstemperaturen samt hungern och törstens fysiologi. Han erhöll The Pius XI Medal 1962 för betydande forskning.
Han invaldes 1968 i Vetenskapsakademien. Andersson är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor 

 Andersson, Bengt Erik på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska professorer i fysiologi
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer från Lund
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1923
Avlidna 2004
Män
Hydrofor

En hydrofor (andra benämningar är t.ex. tryckkärl eller trycktank) är en tryckvattenbehållare, som tjänar som ett förråd av trycksatt vatten, till vilken en pump kopplas. Därvid erhålles ett tryck i vattenledningarna som kommer att variera mellan inställda tryck för pumpens till- och frånslag. Detta innebär att pumpen inte startar varje gång en vattenkran öppnas. Önskas ett jämnare tryck innebär detta att pumpen startar oftare.

Hydroforer finns främst i stående modell (men även liggande) och tillverkas bland annat i varmförzinkat stål, rostfritt stål eller plast.

En hydrofor kan användas som tryckbärande vattenbehållare då man har vatten från en borrad eller grävd brunn, eftersom vattnet kommer i kontakt med luft i behållaren och då syresätts, vilket kan minska eventuell dålig lukt och smak på vattnet. 

En hydropress fungerar enligt samma princip som en hydrofor, men har ett gummimembran mellan vattnet och luften.
I en hydropress är luftsidan av membranet ”förtryckt”. För att erhålla denna funktion på en hydrofor kan man komplettera tanken med en luftpåfyllningsnippel eller en automatisk luftinjektor kombinerad med en avluftare, vilket säkerställer att vattennivån i hydroforen inte blir så låg att luft kommer ut i ledningarna. Genom att på detta sätt ”förtrycka” luftkudden i hydroforen får man en större nyttovolym, dvs. större mängd vatten kan tas ut mellan pumpens från- och tillslag.

Både hydrofor och hydropress kan med fördel kompletteras med filter och annan utrustning för att även fungera som en mindre vattenreningsanläggning. Vad som bestämmer valet av utrustning är vilken typ av förorening som skall tas omhand.

VVS
Abiram Chamberlain

Abiram Chamberlain, född 7 december 1837, död 15 maj 1911, var en amerikansk politiker och guvernör i Connecticut från 1903 till 1905.

Barndom och uppväxt
Chamberlain föddes i Colebrook, Connecticut, den 7 december 1837. Han studerade till trafikingenjör vid Williston Seminary i Easthampton, Massachusetts. Därefter arbetade han i sin fars ingenjörsbolag i flera år. Sedan började han arbeta på bank och var verkställande direktör för New Britain National Bank 1881. Han var också vice verkställande direktör för sparbanken Meriden Savings Bank.

Politisk karriär
Chamberlain var medlem av Republikanerna och blev ledamot av Connecticuts representanthus 1877. Han satt kvar på posten till 1878. Han tjänstgjorde också som delstatens controller från 1901 till 1902. I valet 1902 valdes han till guvernör och efterträdde partikamraten George P. McLean på posten den 7 januari 1903. Under hans mandatperiod undertecknade han en lag som godkände grundandet av Connecticuts delstatspolis. Han stödde också lagar till förmån för arbetstagare. Han var guvernör i en mandatperiod, på den tiden i Connecticut två år, och lämnade den 4 januari 1905 över guvernörsämbetet till partikamraten Henry Roberts.

Senare år
Sedan han lämnat posten som guvernör, återvände Chamberlain till sina affärer i Meriden. Han avled den 15 maj 1911, vid en ålder av 73 år.

Se även
Connecticuts guvernör

Referenser
 Sobel, Robert and John Raimo. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789-1978. Greenwood Press, 1988. 

Födda 1837
Avlidna 1911
Guvernörer i Connecticut
Män
Lenexa

Lenexa är en stad i Johnson County i delstaten Kansas, USA med 48 972 invånare (2011). Lenexa är en av 25 städer i Kansas i egentlig mening, first class city.

Källor

Orter i Kansas
Johnson County, Kansas
Lions Air

Lions Air är ett schweiziskt charterflygbolag med huvudkontor i Zürich, Schweiz. Lions Air utför charter och affärsflygningar med hjälp av flygplan och helikoptrar. Lions Air grundades 1986 och etablerade sig i slutet av 1980-talet.

Historia 
Lions Air grundades 1986 av piloten, Jürg Fleischmann. Sommaren 2005 planerade flygbolaget att köpa in och arrendera ut en McDonnell Douglas MD-80. Det var frön början tänkt att planet skulle flyga från Zürich och Genève till Pristina, Sarajevo och Skopje. Man övergav dock planen senare. 

I Juli 2007 hade flygbolaget ca 30 fast anställda.

Flotta 
Lions Airs flotta inkluderade i Juli 2007 dessa luftfartsfordon.:

Flygplan
 Pilatus PC-12
 Cheyenne ll
 Gulfstream G200
 Cessna 172
Helikoptrar
Agusta A109 E Power
Eurocopter EC130 B4 Ecureuil
Agusta-Bell 206 B Jet-Ranger 3
MBB BO 105 CBS-4

Externa länkar 
Lions Air

Referenser 

Schweiziska flygbolag
Flygbolag bildade 1986
Arsenalsgatan 8

Arsenalsgatan 8 vid Blasieholmstorg på Norrmalm i Stockholm är adressen för den byggnad som uppfördes åren 1907–1909.

Som byggherre stod gemensamt Bankirfirman E. Öhman j:r (grundad 1906 med inriktning på fastighetsaffärer) samt Kommanditbolaget lantmanna- och kreditkassan D. Aronowitsch & Co. Den femvåningar sammanhållna jugendbyggnaden ritades av Thor Thorén. Thorén var vid denna tid, tillsammans med Ferdinand Boberg knuten till Bankirfirman E. Öhman j:r som arkitekt för dess nyinrättade ritkontor för affärsfastigheter, och Boberg kom att rita husets brandgavel.  Bottenvåningen och ornamentiken är utfördes i röd sandsten och kontrasterar med de idag ljusa slätputsade övre våningarna. Huset krönts av ett svart skiffertak.

Två glastäckta bankhallar uppfördes på gården. Den södra inreddes som huvudkontor åt kommanditbolaget Aronowitsch. Då bolaget 1920 togs över av Östergötlands enskilda bank fungerade hallen som filial för denna fram till banken fusionerades med Norrköpings enskilda bank 1927. Den norra bankhallen var först huvudkontor för bankirfirman Öhman, men rymde några år kring 1920 AB Affärsbankens huvudkontor.

Huset byggdes om invändigt på 1920-talet för försäkringsbolaget Hansa. Efter samgåendet med konkurrenten Trygg 1971 hade Trygg-Hansa lokaler i huset.

Idag är bankbyggnaden huvudkontor för bland annat Wallenbergbolagen Investor och Novare kapital.

Referenser

Vidare läsning

Byggnader och anläggningar på Norrmalm
Tidigare bankbyggnader i Sverige
Grönmärkta byggnader i Stockholm
Birger Nilsson (Grip)

Birger Nilsson (Grip), född på 1490-talet, död 15 mars 1565, var ett svenskt riksråd och friherre till Vinäs. Han var son till Nils Bosson (Grip) och Anna Trolle. Han gifte sig med Brita Joakimsdotter Brahe (dotter till Joakim Brahe) den 6 juli 1533.

Birger Nilsson var i början en av Kristian II:s anhängare, men försonade sig 1524 med Gustav Vasa, och skickades 1531 att hämta konungens första gemål, från vilken tid han nämnes som riksråd. Samma år blev han ståthållare i Småland och kallas flera år (såsom 1553 och 1559) hövitsman i Kalmar. 1555 utnämndes han till en av överstarna för krigsfolket vid Viborg och blev 1556 tillika ståthållare där. Hos Gustav Vasa åtnjöt han stort förtroende, varför han även brukades i en mängd olika uppdrag. Vid Erik XIV:s kröning 1561 upphöjdes han till friherre.

Begravd i Västra Eds kyrka, men av olika anledningar finns en oanvänd gravsten över Birger Nilsson (Grip) och hans hustru vid Gumlösa kyrka i Skåne.

Barn 
 Nils Birgersson (Grip)
 Margareta Birgersdotter (Grip)
 Bo Birgersson (Grip)
 Morits Birgersson (Grip)
 Elisabet Birgersdotter (Grip)

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Män
Födda 1490-talet
Avlidna 1565
Svenska riksråd under 1500-talet
Svenska friherrar
Svenska militärer under 1500-talet
Överstar i svenska armén
Svenska riddare
Ätten Grip till Vinäs