kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tsurezuregusa

Tsurezuregusa (徒然草, つれづれぐさ), eller i sina engelska översättningar Essays in Idleness, är en samling japanska essäer som skrevs av buddhistmunken Yoshida Kenkō mellan 1330 och  1332. Verket anses allmänt vara en klenod i den medeltida japanska litteraturen och en av de tre representativa arbetena i zuihitsu genren, tillsammans med Kuddboken (枕草子, Makura no Sōshi) och Hōjōki (方丈記).

Innehåll  
Tsurezuregusa består av en inledning och 243 strofer (段, dan), varierar i längd från en enda rad till några sidor. Eftersom Kenkō var en Buddhist munk, rör sig texterna kring buddhistiska sanningar och teman som  död och förgänglighet dominerar arbetet. Det innehåller likväl avsnitt som ägnas naturens skönhet och diverse putslustiga incidenter.  Originalverket var varken indelat eller numrerat; uppdelningen kan spåras bakåt till 1600-talet. 
Arbetet har fått sitt namn från passagen på dess försättsblad:
つれづれなるまゝに、日暮らし、硯にむかひて、心にうつりゆくよしなし事を、そこはかとなく書きつくれば、あやしうこそものぐるほしけれ。

Tsurezurenaru mama ni, hikurashi, suzuri ni mukaite, kokoro ni utsuriyuku yoshinashigoto o, sokowakatonaku kakitsukureba, ayashū koso monoguruoshikere.
I översättning:
Vilken egendomlig, vansinnig känsla det ger mig, när jag inser att jag har tillbringat hela dagar framför denna rivsten, med inget bättre för mig, än att på måfå fästa ned vad orimliga tankar som råkar ha flyttat in i mitt sinne.

där つれづれ (tsurezure) betyder "sysslolöshet".

Noter och referenser

Fotnot

Referenslitteratur

Externa länkar 
Den fullständiga texten till Tsurezuregusa, med översättning till modern japanska
Engelska utdrag ur Tsurezuregusa i Sansoms tolkning.
Porters engelska översättning (William N. Porter 1914).

Japansk litteratur
1300-talet i skönlitteratur
WP:Projekt Japan
Lista över socknar i Västmanlands län

Här följer en förteckning över socknar och stadsförsamlingar i Västmanlands län.

Arboga kommun 

 Arboga socken
 Arboga stadsförsamling
 Götlunda socken
 Medåkers socken
 Säterbo socken

Fagersta kommun 
 Västanfors socken (Fagersta stad från 1944)
 Västervåla socken

Hallstahammars kommun 

 Bergs socken
 Svedvi socken
 Kolbäcks socken 
 Säby socken

Kungsörs kommun 

 Björskogs socken 
 Kung Karls socken 
 Kungs-Barkarö socken 
 Torpa socken

Köpings kommun 

 Bro socken (till 1939)
 Himmeta socken 
 Kolsva socken (Bro och Malma socken 1939-1943, Bro-Malma socken 1943–1950)
 Köpings socken (till 1919)
 Köpings stadsförsamling (Köpings församling från 1920)
 Malma socken (till 1939)
 Munktorps socken 
 Odensvi socken 
 Västra Skedvi socken

Norbergs kommun 
 Karbennings socken 
 Norbergs socken

Sala kommun 

 Fläckebo socken 
 Kila socken 
 Kumla socken 
 Möklinta socken 
 Norrby socken 
 Sala socken 
 Sala stadsförsamling
 Tärna socken 
 Västerfärnebo socken

Skinnskattebergs kommun 

 Gunnilbo socken 
 Heds socken 
 Skinnskattebergs socken

Surahammars kommun 
 Ramnäs socken 
 Sura socken

Västerås kommun 

 Badelunda socken (till 1945, därefter Badelunda församling i Västerås stad)
 Björksta socken 
 Dingtuna socken 
 Furby socken (till 1539)
 Harakers socken 
 Hubbo socken 
 Irsta socken 
 Kungsåra socken 
 Kärrbo socken 
 Lilla Rytterne socken (till 1817)
 Lillhärads socken 
 Lundby socken (till 1917, därefter Lundby församling i Västerås stad)
 Romfartuna socken 
 Rytterne socken (från 1818)
 Sankt Ilians socken (till 1917, därefter Sankt Ilians församling i Västerås stad till 1945)
 Sevalla socken 
 Skerike socken (till 1951, därefter Skerike församling i Västerås stad)
 Skultuna socken
 Stora Rytterne socken (till 1817)
 Tillberga socken 
 Tortuna socken 
 Västerås domkyrkoförsamling 
 Västerås-Barkarö socken 
 Ängsö socken 

Västmanlands trängkår i Sala har också haft en egen församling.

Se även  
 Listor över socknar 
 Institutet för språk och folkminnen

Socknar i Västmanland
Socknar i Västmanlands län
Anne Provoost

Anne Provoost, född 26 juli 1964 i Poperinge, är en belgisk nederländskspråkig författare.

Bibliografi
 1990 - Mijn tante is een grindewal (När grindvalar strandar) 
 1991 - De wekker en het mes
 1991 - Niet uitlachen!
 1993 - Kauwgom voor de held
 1994 - Vallen (Fallet) 
 1997 - De roos en het zwijn (Rosalena) 
 2001 - De arkvaarders (Arkfararna) 
 2007 - In de zon kijken
 2008 - Beminde Ongelovigen. Atheïstisch sermoen
 2012 - Springdag

Källor

Externa länkar
  PBS - Interview

Födda 1964
Belgiska författare
Belgiska författare av barn- och ungdomslitteratur
Flamländska författare
Nederländskspråkiga författare
Alumner från Katholieke Universiteit Leuven
Kvinnor
Levande personer
Mon légionnaire

Mon légionnaire är en fransk chanson som framfördes 1936 av Marie Dubas med text av Raymond Asso och musik av Marguerite Monnot. Den har också tolkats av Édith Piaf, Arlette Guttinguer och Serge Gainsbourg. Sången medförde att Dubas popularitet växte och att hon kunde turnera i USA 1939.

Sången är starkt förknippad med Édith Piaf och blev ett slags symbol för hela hennes repertoar. Den romantiska handlingen om en kvinna som förälskar sig i en främlingslegionär som efter en kärleksnatt vägrar att uppge sitt namn passade utmärkt in på bilden av "La môme piaf". Raymond Asso, som själv varit främlingslegionär skrev också Le Fanion de la Légion till Dubas, en sång som senare även den togs upp av Piaf, men med mindre framgång.

Sånger 1936
Moni

Moni kan syfta på:

Moni Maker – en amerikansk travhäst
Nea Moni – ett kloster beläget på ön Chios i Grekland
Moni Nilsson-Brännström (1955–), en svensk författare

Geografi

Cypern 

 Moni, Cypern, ort, Eparchía Lemesoú, 
 Káto Moní (ort), Eparchía Lefkosías, 

Robotskapade Cypernförgreningar
Moni, Cypern

Moni (grekiska: Μονή) är en by i distriktet Limassol på Cypern, beläget två kilometer öster om Pyrgos. Moni hade 391 invånare (2001).

Referenser

Orter i Eparchía Lemesoú
James Gerard

James Watson Gerard, född 25 augusti 1867, död 6 september 1951, var en nordamerikansk diplomat.

Gerard, som blev advokat i New York 1892, var en framträdande medlem av det demokratiska partiet och utsågs 1913 till USA:s ambassadör i Tyskland. Den 3 februari 1917 lämnade han landet då de diplomatiska förbindelserna mellan länderna avbröts, och blev därefter på nytt praktiserande advokat i New York. Gerard skrev två böcker om sin tid i Tyskland, My four years in Germany (1917, svensk översättning samma år), och Face to face with kaiserism (1918, svensk översättning samma år) om sina år i Tyskland - båda starkt tyskfientliga och tämligen vinklade.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932

Externa länkar 
 
 

USA:s ambassadörer i Tyskland
Födda 1867
Avlidna 1951
Män
Svensk uppslagsbok
Heinrich Gerber

Johann Heinrich Gottfried Gerber, född 18 november 1832 och död 3 januari 1912, var en tysk ingenjör.

Gerber förestod 1858 brobyggnadsavdelingen vid Cramer-Klett i Nürnberg och övergick 1884 till Maschinenfabrik Augsburg-Nürnberg. Gerber utarbetade nya beräkningsmetoder för järnbroar och var den förste som konstruerade och utförde broar enligt konsolbalksystemet. Sådana balkkonstruktioner benämns efter konstruktören "gerberbalkar".

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932

Födda 1832
Avlidna 1912
Män
Tyska ingenjörer
Svensk uppslagsbok
Mistral-klass

Mistral-klass är en klass av konventionellt drivna helikopterbärande hangarfartyg i den franska flottan. Hittills har tre fartyg sjösatts; Mistral (L9013) sjösattes 6 oktober 2004, Tonnerre (L9014) sjösattes 26 juli 2005 och Dixmude (L9015) sjösattes 17 september 2010.

Varje fartyg kan bära upp till 16 NH90 - eller Eurocopter Tiger helikoptrar och fyra landstigningsfarkoster. Man kan dessutom medföra 59 fordon, inklusive 13 Leclerc-stridsvagnar, eller en hel stridsvagnsbataljon med 40 stridsvagnar samt 450 soldater. Varje fartyg är också utrustat med ett sjukhus med 69 sängar och kan delta i driften av NATO:s stående styrkor, och FN:s eller EU:s fredsbevarande styrkor.

Fartygen har ett dieselelektriskt drivsystem bestående av fem dieselgeneratorer av typ V32 tillverkade av finländska Wärtsilä.

Framdrivningsanläggningen består av två roderpropellrar typ "Mermaid" om 7 MW vardera, som kan vridas 360 grader. Leverantören är Rolls-Royce i samarbete med det franska Converteam.

Export 
I februari 2010 meddelades att Ryssland kommer att få köpa ett fartyg av Mistral-klass från Frankrike. Julen 2010 meddelades det att Ryssland kommer att få köpa respektive tillverka fyra Mistral. Vladivostok (501) sjösattes 15 oktober 2013, finns i Frankrike och har testkörts av rysk besättning. Sevastopol byggs nu i Frankrike och ytterligare två ska i samarbete med Frankrike byggas i närheten av St Petersburg. Leverans stoppades dock efter att amerikanska ambassadören sagt att det vore olämpligt med tanke på situationen i Ukraina. Slutet av 2015 annonserades att Egypten köper de två fartyg planerad att exporteras till Ryssland, som istället bygger egna. Priset är 1,2 miljarder euro.

Källor

Externa länkar
 DN - Frankrike säljer krigsfartyg till Ryssland
 globalsecurity.org (engelsk)
 DCN (engelsk)
 naval-technology.com (engelsk)

Hangarfartygsklasser
Amfibiefartyg
Dino Dini

Dino Dini, född 5 juni 1965, är en datorspelsutvecklare som specialiserat sig på fotbollsspel. Han är av många ansedd som fotbollsspelens fader då han utvecklade de första fotbollsspelssuccéerna i Kick Off och Player Manager vilka influerat senare fotbollsspel avsevärt. Sedan hans stora succéer med framförallt Kick Off i början på 90-talet har hans utvecklande av spel inte nått samma popularitet och uppskattning. Under 2000-talet har han arbetat med titlar som Soccer 2 och Total Control Fotball vilka samtliga projekt avslutades under utvecklingsstadiet innan de släpptes.

Utvecklade spel
Spel utvecklade av Dino Dini:
 Kick Off (utgiven av Anco, 1989) Amiga, Atari ST
 Player Manager (Anco, 1990) Amiga, Atari ST
 Kick Off 2 (Anco, 1990) Amiga, Atari ST
 GOAL! (Virgin Games, 1993) Amiga, Atari ST
 Dino Dini's Soccer (Virgin Games, 1994) Sega Mega Drive

Referenser

Män
Födda 1965
Levande personer
Datorspelsprogrammerare
Kyreniabergen

Kyreniabergen är en lång smal bergskedja som sträcker sig ungefär 160 km längs den norra kusten av Cypern, från udden Apostolos Andreas i öst till Kormakitis i väst. Bergen består huvudsakligen av kalkstensbergarter, vilket inkluderar inslag av dolomit och marmor. Det största berget, Kyparissovouno (grekiska) eller Selvili Tepe (turkiska), är 1024 meter högt. Den västra delen av bergskedjan är också känd som "fem fingrar",(grekiska: Pentadaktylos, turkiska: Beşparmaklar), dessa namn används också ibland för att referera till hela bergskedjan.

Källor 

Berg på Cypern
Angella Taylor-Issajenko

Angella Taylor-Issajenko, född Taylor 28 september 1958, gift Issajenko under pågående karriär, är en kanadensisk friidrottare som specialiserade sig på kortdistanslöpning. Hon dominerade damernas korta sprint i Kanada under 1980-talet med inte mindre än 18 guld vid nationella mästerskap. Hon slog Jarmila Kratochvílovás världsrekord på 200 meter den 24 februari 1980 med tiden 23,19. Hon höll rekordet i ett knappt år tills Kratochvílová återtog det den 28 januari 1981. Issajenko satte senare kanadensiska rekord på både 100 meter och 200 meter. Dessa har dock strukits ur de kanadensiska rekordböckerna sedan hon erkänt långvarit dopningsbruk.

Issajenko utsågs till årets kvinnliga idrottare i Kanada av True Sport Foundation 1980 och 1982.

Dopningsaffären 
Angella Issajenko ingick i den grupp friidrottare som tränades av Charlie Francis och dopades av läkaren George Astaphan. Vid förhören som följde på träningskamraten Ben Johnsons positiva dopningstest vid OS i Soul var Issajenko, jämte Francis, den förste att erkänna den systematiska dopning som försiggått under lång tid. Hon hade i sin dagbok noterat sina steroidcykler, vilket bidrog till att ge hennes vittnesmål trovärdighet.

Till följd av dopningsaffären blev Issajenko av med två kanadensiska rekord och en del medaljer, inklusive ett silver på 60 meter vid inne-VM 1987.

Efter karriären 
Efter sin aktiva friidrottskarriär har Issajenko varit tränare vid Torontos friidrottscenter. Hon släppte 1990 en självbiografi med titeln Running Risks.

Personliga rekord
Issajenkos bästa resultat räknas inte längre i den officiella statistiken. Tiderna som redovisas i tabellen återfinns i aktuella kanadensiska topplistor och har presterats före eller efter dopningsperioden.

Källor 
 Canadian Championships Medallists 1900–2008, resultatlista hos kanadensiska friidrottsförbundet

Fotnoter 

Kanadensiska kortdistanslöpare
Kanadensiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Kanada
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Kanada
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Födda 1958
Levande personer
Kvinnor
Nikolaj Vorontsov

Nikolaj Vorontsov, född 1 januari 1934, död 3 mars 2000, var en rysk biolog och politiker. Han var professor i utvecklingsbiologi vid N.K. Koltzov-institutet i Moskva. Han var sovjetisk miljöminister 1989–1991. Han invaldes 1992 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien i Stockholm.

Källor

Noter

Ryska professorer
Ryska biologer
Ryska politiker under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1934
Avlidna 2000
Personer från Moskva
Saša Matić

Saša Matić (serbisk kyrilliska: Саша Матић), född 26 april 1978 i Drvar, Bosnien och Hercegovina, dåvarande Jugoslavien, är en populär bosnienserbisk sångare. Hans tvillingbror Dejan Matić är också en välkänd sångare. Båda föddes helt blinda.

Några av hans mest kända låtar är "Ko te ljubi ovih dana", "Sve je na prodaju", "Svuda si oko mene", "Ruzmarin", "Kad Ljubav Zakasni", "Lagala je grade" och "Kralj izgubljenih stvari".

Diskografi
Maskara (2001)
Kad ljubav zakasni (2002)
Zbogom ljubavi (2003)
Anđeo čuvar (2005)
Poklonite mi nju za rođendan (2008)
Nije Ovo Moja Noc (2009)

Externa länkar
Oficijalni sajt / Officiell webbplats 

Födda 1978
Män
Bosniska popsångare
Serbiska popsångare
Levande personer
Bosniska pianister
Serbiska pianister
Personer från Drvar
1. Amfibiekompaniet

1.Amfibiekompaniet, även känt som Amfibieinsatskompaniet, var ett kompani bestående av Amfibiesoldater tillhörande värnpliktsorganisationen inom Amfibiebataljonen. Till skillnad från övriga amfibieförband var kompaniet inte enbart båtburet utan även motoriserat med ett tjugotal Bandvagn 208.

Historia
Kompaniet sattes upp år 2006 då det bestod av soldater som inte var amfibieuttagna. Det visade sig dock snabbt att soldaterna hade svårt att klara kraven som ställdes inom amfibiebataljonen och efter att majoriteten av soldaterna avbrutit utbildningskontrollen Övning Amfibie omorganiserades kompaniet. Samtliga soldater blev amfibieuttagna och med åren formades kompaniets struktur om för att bättre kunna lösa ålagda uppgifter på effektivaste sätt.

Utbildning och uppgift
Kompaniet var ett lätt skyttekompani som utbildades med samma krav som ett amfibieskyttekompani. Dock med vissa skillnader i utbildningens innehåll eftersom soldaterna prioriterats att i första hand utbildas mot Bandvagn 208. På så vis bidrog kompaniet till att öka bataljonens rörlighet på land avsevärt.

Amfibieinsatskompaniet utgjorde slutligen grunden för det nybildade 205.Amfibieskyttekompaniet. Ett kompani med tillgång till Bandvagn 309 som idag är ett av amfibiebataljonens tre amfibieskyttekompanier.

Se även
Amfibieskytte
Amfibiedykare
Amfibiesoldater
Amfibiebataljon
Amfibiekåren
Kustjägare

Svenska militära förband
Svenska amfibieregementen
Dejan Matić

Dejan Matić, född 26 april 1978 i Drvar, Bosnien och Hercegovina, dåvarande Jugoslavien, är en bosnienserbisk sångare. Hans tvillingbror, Saša Matić, är också en välkänd sångare. Båda föddes helt blinda.

Några av hans mest kända låtar är "Burma", "Niko i Neko", "Dozvola za Ljubav", "Sinonim za Ljubav" och "Grešnica i Vila".

Diskografi
Zaigraj (2002)
Zeljo moja (2004)
Sinonim za ljubav (2009)

Födda 1978
Män
Serbiska popsångare
Levande personer
Bosniska popsångare
Personer från Drvar
Drvar

Drvar () är en stad och kommun i västra Bosnien och Hercegovina, belägen på vägen mellan Bosansko Grahovo och Bosanski Petrovac, också nära Glamoč, i Kanton 10.

Namnet Drvar kommer från det bosniska ordet drvo som betyder "trä". Under Socialistiska federativa republiken Jugoslavien kallades staden Titov Drvar till Josip Broz Titos ära. 

Drvar har omkring 11 000 invånare. År 1991 hade staden över 17 000 invånare.

Externa länkar
Officiell webbplats 

Orter i Federationen Bosnien och Hercegovina
Euxenit

Euxenit är ett mineral som innehåller bland annat grundämnena skandium, titan, yttrium, niob, cerium, erbium, tantal, torium och uran och är viktigt på grund av flera av dessa ämnens sällsynthet. Mineralet förekommer i kompakta massor och har brunaktig färg och metallartad glans.

Historia 
Euxenit beskrevs första gången 1840  av Theodor Scheerer och uppkallades efter grekiskans ord för gästfri och vänlig mot främlingar, med anspelning på de många sällsynta beståndsdelar som den innehåller.

Förekomst 
Euxenit förekommer i Norge på pegmatitgångar, t.ex. vid Arendal, Tvedestrand och på Hitterö i Finland. Större fyndigheter är kända på Madagaskar och i Brasilien.

Nära euxenit står mineralen aeschynit, polykras (vid Slättåkra i Halland) och polymignit. Polymignit förekommer också vid norska pegmatitgångar.

Användning 
Euxenit används som en malm för utvinning av sällsynta jordartsmetaller som det innehåller. Sällsynta stora kristaller har också använts för tillverkning av smycken.

Källor

Noter 

Mineral
Tantalföreningar
Niobföreningar
Manchester Business School

Manchester Business School (MBS) är en av världens ledande handelshögskolor, och den största institutionen vid University of Manchester i England. Den ansedda brittiska affärstidningen Financial Times rangordnade under 2010 skolan på 31:a plats i världen enligt deras treåriga genomsnitt.  

MBS, som sorterar under humanistiska fakulteten vid University of Manchester, erbjuder Ph.D (heltid eller deltid), D.B.A. - Doctor of Business Administration (chefsutbildning deltid), MBA - Master of Business Administration (heltid eller chefsutbildning deltid), samt en rad utbildningar på undergraduate-nivå.

Referenser

Universitet och högskolor i Storbritannien
Handelshögskolor
Utbildningsinstitutioner bildade 1918
Mörtsjöbäcken

Mörtsjöbäcken är ett vattendrag i Tyresta nationalpark i Haninge kommun som sammanbinder Mörtsjön och Långsjön med Stensjön och utgör därmed den översta länken av Åvaåns sjösystem. Bäcken är drygt 800 meter lång och har en fallhöjd på 6 meter. Den rinner huvudsakligen genom myrmarken Löpanträsk där den även löper samman med Årsjöbäcken från Årsjön.

Åvaåns avrinningsområde
Vattendrag i Södermanland
Vattendrag i Haninge kommun
Kamphaeng Phet

Kamphaeng Phet, (thai:  กำแพงเพชร) är en provins (changwat) i centrala Thailand. Provinsen hade år 2000 674 027 invånare på en areal av 8 607,5 km². Provinshuvudstaden är Kamphaeng Phet.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i 11 distrikt (amphoe). Distrikten är i sin tur indelade i 78 subdistrikt (tambon) och 823 byar (muban). 

Thailands provinser
Decembergatans hungriga andar

Decembergatans hungriga andar är en roman från 2009 skriven av Ulrika Lidbo. Den handlar om den fjortonåriga Jenny som tycker att hon är tjock och bestämmer sig för att gå ner i vikt, och så småningom utvecklar bulimi.

Handling
Boken har fyra delar:

Del 1: Jenny ska bo hos sin vuxna storasyster Mathilde i Stockholm under sommarlovet. Hon tycker att hon är fet och ful, särskilt i jämförelse med sina kompisar. Hon bestämmer sig för att banta, tio kilo tills sommarlovet är slut och hon ska börja åttan. Hon äter nästan ingenting. När hon flyttar hem till sina föräldrar i Skåne igen kommer hon på att hon istället kan trycka i sig mat och kräkas efteråt. Hon gör det trots ångesten hon känner efteråt.

Del 2: Jenny börjar åttan och alla i skolan tycker att hon är jättesmal. Jenny tycker dock att hon fortfarande är tjock, men istället för att svälta sig själv äter hon jättemycket och kräks sedan. Hon lär känna den några år äldre Betty och Betty kan massor av tricks. Som att kaffe höjer ämnesomsättningen och rökning dämpar aptiten. Av Betty lär sig Jenny att använda laxermedel och powerwalka i flera timmar. Det går utför för Jenny, hon tappar vikt och det går sämre i skolan. Hon och Betty hittar på nya bantningskurer som ska motväga de enorma mängder mat som de annars äter. Till sist blir Betty riktigt sjuk och åker in på sjukhus, där hon skriver ett brev till Jennys föräldrar och ber dem hjälpa Jenny. Betty dör sedan av undernäring.

Del 3: Jenny är arg på Betty men saknar och sörjer henne samtidigt. Efter nyårsskiftet fortsätter Jenny med att äta och kräkas, och hon börjar skära sig. Hon mår sämre och sämre, och hamnar sedan på sjukhus. När hon blivit så pass frisk att hon kan lämna sjukhuset börjar kampen mot ätstörningen och hon får gå i terapi. När det blir sommarlov åker hela familjen upp till Mathilde. Jenny är dock ännu inte frisk, hon häller exempelvis ut hälften av sina näringsdrycker. Jenny hamnar i konflikt med sina föräldrar men fortsätter i terapin och börjar tillfriskna.

Del 4: Jenny börjar nian och har börjat bli bra igen. I skolan träffar hon Noëlle, som tidigare hade en ätstörning och som Jenny i hemlighet såg upp till. Noëlle ser nu frisk och stark ut, och det blir en chock för Jenny när hon inser att man kan komma tillbaka på det sättet. Jenny bestämmer sig för att duka fram en sista festmåltid, hennes och Bettys ord för de måltider när de vräkte i sig och spydde.

Externa länkar

Svensk skönlitteratur
Skönlitteratur 2009
Oisín Cantwell

Oisín Olof Cantwell, född 29 maj 1964 i London, är en svensk reporter och nyhetskrönikör på Aftonbladet. Han bevakar bland annat rättsfrågor och politik, och har rapporterat från valrörelser och krigshärdar.

Biografi 
Cantwell föddes i London med en irländsk far och svensk mor, och flyttade till Sverige som sexåring. Han har en fil.kand med litteraturvetenskap som huvudämne och har gått Poppius journalistskola. 

Cantwell har arbetat på Aftonbladet sedan mitten av 1990-talet och dessförinnan på bland annat Sundsvalls Tidning, Moderna Tider och Sveriges Radio. Hösten 2013 släpptes ett urval av hans kolumner i boken Brott och Straff, utgiven på Sjösala förlag. 

År 2014 fick Cantwell Advokatsamfundets journalistpris. Han erhöll Publicistklubbens utmärkelse Guldpennan 2022. 
Han utsågs till årets stilist av tidningen Journalistens 2023.

Kontroverser 
Cantwell framförde i en kolumn år 2011 i Aftonbladet kritik mot åklagare Agnetha Hilding Qvarnström i ett mål gällande två individers planer på ett attentat mot Lars Vilks. Cantwell menade att åklagaren felaktigt pekat ut dem som potentiella terrorister. Individerna fälldes i tingsrätten men friades i hovrätten. Sakine Madon kritiserade år 2016 Cantwells och Jan Guillous utspel eftersom de två som friats i hovrätten senare anslöt sig till terrororganisation Al-Shabaab. Madon och Magnus Sandelin, som tagit del av förundersökningsmaterial menar att mycket i materialet talat för åklagarens version och hävdade att Guillou och Cantwell bagatelliserade våldsam islamism. Sandelin kritiserade också Cantwell för att ha gjort terroråtalade till representanter för muslimer i allmänhet då de anklagade rättsväsendet för rasism, istället för att framställa dem som enskilda extrema individer som är medlemmar i en terrorsekt.

Kommentarer

Bibliografi

Referenser

Externa länkar
Några av Cantwells kolumner
 

Män
Födda 1964
Levande personer
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska journalister under 2000-talet
Personer från London
Id al-Ghadeer

Id al-Ghadir (arabiska: عيد الغدير) är en festival som firas av shiitiska muslimer, för att fira årsdagen av den islamiske profeten Muhammeds sista predikan. Enligt shiaislam är det i denna predikan som Muhammed utser Ali ibn Abi Talib till sin efterträdare. I Wasail al-Shia har det återberättats från shiaimamen Jafar al-Sadiq att han sa att det finns en större högtid än de två högtiderna (id al-adha och id al-fitr), vilken är dagen då profeten utsåg Amir al-Mu'minin (Ali ibn Abi Talib) till wali i Ghadir Khumm.

Galleri

Se även 
Händelsen i Ghadir Khumm

Referenser

Högtider inom islam
Ali
Islamiska termer