kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kanha nationalpark

Kanha nationalparken ligger cirka 165 km från Jabalpur i delstaten Madhya Pradesh och är en av de mera kända nationalparkerna i Indien. Den inrättades 1955. Nationalparken är 940 km² stor och bildar tillsammans med en 1009 km² stor övergångsregion samt den 110 km² stora skyddszonen Phen ett reservat för tigrar och andra djur.

Nationalparkens ingångar ligger vid byarna Khatia och Mukki. Tillträde är tillåten hela året.

Redan 1865 var området en skyddszon där jordbruk var förbjuden men insamling av ved och skötsel av betesdjur var tillåten. För att jaga regionens vilddjur krävdes tillstånd. 1933 inrättades de första riktiga skyddszoner där bara jakt på vildsvin och vissa fåglar var tillåten. Den 1 juni 1955 fick en 252 km² stor region status som nationalpark. Ytan ökades 1964, 1970 och 1973.

Nationalparken tillhör det centralindiska höglandet som kännetecknas av kedjor med kullar och högplatå. Två större floder flyttar i regionen. Landskapet täcks huvudsakligen av skogar med salträd, andra blandskogar och gräsmark.

I parken lever en större population av tigrar och många besökare kommer hit på grund av den höga chansen att träffa på dessa kattdjur. Tigerns bestånd i parken ökade mellan 1976 och 2001 från 48 till 127 individer. Enligt en statistik från året 2000 lever även 80 leoparder, 396 individer av asiatisk vildhund och 111 läppbjörnar i parken.

Kanha är även känd för en underart av barasingahjort som lever här, Rucervus duvaucelii branderi. Axishjort, sambarhjort och muntjaker har större populationer. Däremot är antalet nilgau (73 individer), fyrhornsantiloper (78) och besoarantiloper (2) mycket lågt.

Den kännetecknande gruppen från ordningen primater är släktet hulmaner (Semnopithecus) som tillhör underfamiljen langurer.

Referenser 

 A. P. Dwivendi: Protected Areas of Madhya Pradesh,Government printing Press, Bhopal 2003
 K K Gurung & Raj Singh: Field Guide to the Mammals of the Indian Subcontinent, Academic Press, San Diego,

Externa länkar 
 Kanha National Park (engelska)

Nationalparker i Indien
Naturskyddsområden bildade 1955
Upplands runinskrifter 1050

Upplands runinskrifter 1050 står på en gräsmatta 50m väst om Björklinge kyrka.

Inskriften

Inskriften i runor

ᚼᚢᛚᛘᚴᛅᛁᚱ᛫___ᛁᛏᚢ᛫ᚼ__‍‍ᚢᛅ᛫ᛅᛏ᛫ᛅᛁᛋᛏ᛫ᚠᛅᚦᚢᚱ᛫ᛋᛁᚾ

Historia
Runstenen har förmodligen ristats av samma runmästare som också ristade U 1048 och U 1060. 

Stenen är kluven i två delar där den övre delen idag vilar på den undre delen. Alla runstenor vid Björklinge kyrka har målats om sommaren 2008.

Bildgalleri

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Referenser

Noter

Upplands runinskrifter

en:Björklinge runestones
Alfonso Gomez

Alfonso Salvador Gómez Becerra, född 28 oktober 1980, är en professionell boxare som bland annat var med i TV-serien Contender. Han slog många boxare i Contender bland annat i den ena machen mot #3 rankade Peter Manfredo. I semifinalen fick dock Gomez stryk av Manfredo. Gomez slutade som 3:a i Contender.

Källor

Amerikanska boxare
Födda 1980
Män
Levande personer
Upplands runinskrifter 1057

Upplands runinskrifter 1057 står intill skogskanten på den nordvästra sluttningen av en kulle, ca 2km söder om Sandbro, söder om Björklinge. 
En informationstavla saknas.

Inskriften

Inskriften i runor
ᛋᛁᛒ___ᛋᛅ᛫ᛋᛏᛁᚾᚭ᛫ᚤᚠᛏᛁᛦ᛫ᛋᛂᚾ

Williams läsning stæina innebär att Wessens läsning stæin är fel och det fanns flera stenar rest som monument. Williams också föreslog läsning av sen som mansnamn Sæinn i sin manus. Peterson anger också läsningar som Svæinn och Stæinn som passande. Längst ned begränsas ristningen med en rep­stav, ornament typiskt i norra Uppland: se U 287, U 887, U 894, U 907, U 910, U 919, U 1047, U 1051, U 1057.

Historia
Stenen är förmodligen ristad av samma runmästare som också har skapat U 1051.

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Referenser
 Henrik Williams, manus: Om runstenstolkning (tolkningen Sæinn).

Noter

Upplands runinskrifter
Palus Putredinis

Palus Putredinis, vilket på svenska betyder förfallets eller förruttnelsens träsk, är ett litet månhav som vetter direkt mot Jorden på norra sidan av månen. Dess diameter är 180 kilometer. Det fick sitt namn av den italienske 1600-talsastronomen Giovanni Battista Riccioli.

Havet och dess omgivningar

Palus Putredinis formar ett bäcken omgivet av den stora kratern Archimedes i nordost, den nordöstra delen av Montes Apenninus i sydost samt Montes Archimedes i väster. Mellan Montes Archimedes och Palus Putredinis sträcker sig ravinerna Rimae Archimedes i nordväst-sydostlig riktning. I Montes Apenninus i väster finns de framträdande bergen Mons Hadley och Mons Hadley Delta.

Månlandning

Apollo 15 landade mellan de ovan nämnda bergen Mons Hadley och Mons Hadley Delta i bergskedjan Montes Apenninus.

Se även
Lista över månens berg
Lista över månens hav
Lista över månens kratrar

Källor
Rükl, Antonín, Mondatlas, Prag 1990

Putredinis, Palus
Paravan

Paravan kan syfta på:

 Paravan (kast) – en kast inom hinduismen men även ett kastnamn som ges till kristna fiskare som lever i den södra regionen av Tamil Nadu i Indien. 
 Paravan (fiskeredskap) – ett fiskredskap
 Paravan (minröjningsredskap) – ett redskap som används vid minröjning till sjöss
 Studio Paravan – en svensk kulturförening som gav ut tidskriften Paravan: tidskrift för ord, bild och tondiktning

Se även 
 Paravani
Upplands runinskrifter 1060

Upplands runinskrifter 1060 står på en villatomt på Runvägen i Tibble, Uppsala kommun.

Inskriften

Inskriften i runor
ᚼᚢᛚᛘᚴᛅᛁᚱ ( ᚴᛅᚱᛚ᛫ᛚᛁᛏ ) ᚢ᛫ᚼᛅ ( ᚴ ) ᚢᛅ᛫ᛅᛁᛋᛏ᛫ᚠᛅᚦᚢᚱ᛫ᛋᛁᚾ

Inskriften i translitterering
HolmgæiRR [ok] Karl letu haggva [at] Æist, faður sinn.

Inskriften i översättning
"Holmger och Karl läto hugga till minne av Est, sin fader"

Historia
Stenen hittades 1937 vid röjningsarbeten i villaområdet. Den skadades på vänstra sidan under en förflyttning 1973.

Runstenen har förmodligen ristats av samma runmästare som också ristade U 1048 och U 1050 i Björklinge.

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Referenser

Noter

Upplands runinskrifter
Blood Bank

Blood Bank är en EP av Bon Iver, pseudonymen för musikern Justin Vernon. Den släpptes 20 januari 2009, och innehåller fyra spår varav tre är inspelade för EP:n. Albumet är uppföljaren till Vernons prisvinnande album For Emma, Forever Ago som släpptes 2008. Titelspåret skrevs för det albumet, men kändes inte riktigt rätt vid tillfället och släpptes aldrig.

Information
Jagjaguwar har sagt följande om EP:n:
Så mycket som Emma handlar om kylan, handlar Blood Bank-samlingen om värmen som tar oss igenom den. Du kan känna luften röra sig. Som en eld du skött i timmar och som till slut sköter sig själv, värmen sköljer över ditt ansikte medan ryggen är kall.

Albumet tog sig in på plats #16 på Billboard 200 med 23 000 sålda exemplar, varav 79% var digitala utgåvor.

Låtlista
 "Blood Bank" - 4:45
 "Beach Baby" - 2:40
 "Babys" - 4:44
 "Woods" - 4:45

Topplistor

Referenser

Album av Bon Iver
Amerikanska EP-skivor
EP-skivor 2009
Elfenbenslilja

Lilium nepalense Kallas även Elfenbenslilja. Den är en art i familjen liljeväxter och är känd för sina trumpetformade blomblad. Den växer ofta för sig själv och den är väldigt spektakulär och en sällsynt art i Himalaya. Den är inte så tålig och odlas bäst i en stor kruka (helst med sur jord) som vinterförvaras svalt. På sommaren ska den vara i skuggan och den ska inte ha för torr jord under vår och sommar. Efter blom ska löken gå i vila och då ska man inte vattna den förrän nästa år. Den blir mellan 70 och 100 cm hög.

Elfenbenslilja (Lilium nepalense) är en art i familjen liljeväxter. Förekommer i södra Himalaya. Den odlas som trädgårdsväxt i Sverige.

Hybrider
Hybriden med basunlilja (L. formosanum) har fått namnet Lilium ×formolense.

Synonymer

Lilium ochroleucum Wall. ex Baker

Referenser

Noter

Webbkällor
Svensk Kulturväxtdatabas (SKUD). Läst 26 juli 2008.

Liljeväxter
El Växtindex
Cotopaxi (sång)

Cotopaxi är en låt från The Mars Voltas femte studioalbum Octahedron. Den släpptes som den första singeln från albumet i Europa medan "Since We've Been Wrong" var den första singeln som släpptes i Nordamerika. Den 22 april 2009 spelades "Cotopaxi" som "hottest record in the world" den dagen av Zane Lowe i BBC Radio 1. Cedric Bixler-Zavala har uttryckt att det är en av hans favoritlåtar från skivan.

Lålista 
Promo CD:
 "Cotopaxi" – 3:39

Referenser 

Musiksinglar 2009
Musikprojekt av Cedric Bixler-Zavala och Omar Rodriguez-Lopez
Singelskivor av The Mars Volta
Rajayoga

Rajayoga ("kunglig yoga", "kunglig förening") är en gammal yogaform som genom meditation (dhyana) och andra övningar försöker förfina sinnet så att slutlig upplysning uppnås. Formen nedtecknades i Yoga sutra av Patanjali och är en del av Samkhya-traditionen.

Rajayoga kallas ibland ashtangayoga ("åtta-lemmad yoga") eftersom det finns åtta olika områden som måste avhandlas på vägen mot upplysning. Ashtangayoga bör inte förväxlas med ashtanga vinyasa-yoga, en av vår tids mest populära yogaformer, som främst bygger på fysiska övningar, asana.

Inom hinduisk filosofi benämns rajayoga kort och gott "yoga". Yoga är en av de sex traditionella grenarna i hinduisk filosofi.

Yogaformer
Sargentlilja

Sargentlilja (Lilium sargentiae) är en art i familjen liljeväxter. Förekommer i centrala Kina. Den odlas som trädgårdsväxt i Sverige.

Hybrider

Imperielilja (Lilium ×imperiale) är en hybrid mellan kungslilja (L. regale) och sargentlilja.

Hybriden med orangelilja (L. henryi) har fått namnet Lilium ×aurelianense.

Lilium ×centisargale representerar hybrider där de tre arterna kungslilja, sargentlilja och yichanglilja (L. leucanthum) ingår.

Lilium ×aurelifolium representerar hybrider där de tre arterna orangelilja, sargentlilja och yichanglilja ingår.

Synonymer

Lilium formosum Franch., nom. illeg.

Lilium omeiense Z.Y.Zhu

Lilium leucanthum var. sargentiae (E.H.Wilson) Stapf

Liljeväxter

Sa Växtindex
Upplands runinskrifter 1118

Runinskrift U 1118 är en runsten som står på östra sidan om vägen mellan Björklinge och Skuttungeby, vid korsningen mot Skogshyddan i Örke, Skuttunge socken i Uppland.

Stenen  
Stenen som ristades på vikingatiden står i ett öppet landskap och nära sin ursprungliga plats. Den flyttades dock några meter i samband med en breddning av vägen 1942. Stenen är korsmärkt och ornamentikens kurviga slinga går i Urnesstil. En runtext och en translittererad översättning följer på inskriften nedan:

Inskriften
Runor::ᚢᚠᚱᛁᚱ᛫ᚭᚴ᛫ᚴᛁᛋᛚ᛫ᛚᛁᛏᚢ᛫ᚼᛅᚴᚢᛅ᛫ᛋᛏᛅᛁᚾ᛫ᛅᛏ᛫ᛋᚢ ( ᛅᚱᛏ ) ᛫ᛒᚱᚭᚦᚢᚱ᛫ᛋᛁᚾ

Runsvenska: Ofriðr ok Gisl letu haggva stæin at Svart, broður sinn. 

Nusvenska: "Ogfrid och Gisl lät hugga stenen efter Svart, sin broder"

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Sverige under vikingatiden

Referenser

Noter

Upplands runinskrifter
Kaukasisk lilja

Kaukasisk lilja (Lilium monadelphum) är en art i familjen liljeväxter. Förekommer i norra Kaukasus. Den odlas som trädgårdsväxt i Sverige.

Kaukasisk lilja är en flerårig ört med lök och blir 50-180 cm hög. Löken är äggrund till sfärisk, till mer än 10 cm i diameter. Bladen är lansettlika, till 15 cm långa. Blommorna sitter upp till 20 stycken i en klase, de är nickande eller hängande, trumpetformade och väldoftande. Hyllebladen är stark tillbakarullade, gräddfärgade till gula, med eller utan lila fläckar. Ståndarna är fria eller bildar ett rör kring fruktämnet. Ståndarknapparna är gula med gult till orangegult pollen. Frukten är en kapsel. Fröna är ljusgroende.

Underarter
Två underarter kan urskiljas:
subsp. monadelphum - har ståndare som är sammanväxta vid basen.
subsp. armenum - har ståndare som är fria vid basen.

Odling
Kaukasisk lilja behöver väldränerad, poös och mullrik jord, gärna i halvskugga och tål kalk. Fröna gror tidigast två år efter sådden, de tar minst 6 år innan de blommar.

Synonymer
subsp. monadelphum
Lilium loddigesianum Schult. & Schult.f. 
Lilium georgicum Manden.
subsp. armenum (Miscz. ex Grossh.) Kudrjasch.
Lilium armenum (Miscz. ex Grossh.) Manden
Lilium monadelphum var. armenum (Miscz. ex Grossh.) P.H.Davis & D.M.Hend
Lilium szovitsianum var. armenum Miscz. ex Grossh

Referenser

Webbkällor

Liljeväxter
Ka Växtindex
Philipsenska skolinrättningen

Philipsenska skolinrättningen var en skola för fattiga barn i Maria Magdalena församling på Södermalm i Stockholm grundad 1811.

Historik

Skolan grundades i november 1811 genom donation av grosshandlaren Herman Theodor Philipsen (död 1819) och hustrun Charlotta Wilhelmina född Moll (död 1835). Det officiella namnet var Maria Magdalena församlings fria läro- och arbetsinrättning för de fattigaste barnen inom församlingen.

Skolan var belägen i det Sutherska huset (uppfört 1774 för Per Suther) i kvarteret Rosendal större vid dåvarande Adolfs Fredriks torg 1 (dagens Mariatorget). Skolan införde växelundervisning 1819 (se Peter Reinhold Svensson) och besöktes av många blivande lärare. På 1890-talet omvandlades skolan till en hantverksskola. 

I oktober 1909 började rivningen av det Sutherska huset. På platsen uppfördes i två etapper dagens byggnad i hörnet av Hornsgatan 31 och Mariatorget 1; den nya fastigheten inrymde skolans verksamhet, bostäder och butiker. Hyresintäkterna från affärslokaler bidrog till att finansiera undervisningen. Byggnaden stod färdig 1911 och ritades av Sam Kjellberg.  Skolan inrymdes i en flygelbyggnad åt söder; i övrigt inrättades hyresbostäder och butiker. 1948 upphörde skolan och verksamheten övergick till att bli ett daghem för barn.

Stiftelsen Philipsenska skolinrättningen finns kvar på adressen och bedriver där förskoleverksamhet.

Referenser

Källor
Skolregistret Stadsarkivet: Stiftelsen Philipsenska skolinrättningen

Externa länkar

Ej längre existerande skolor i Stockholm
Södermalm
Utbildningsinstitutioner bildade 1811
Utbildningsinstitutioner upplösta 1948
Enar Jääger

Enar Jääger, född 18 november 1984, är en estnisk före detta fotbollsspelare som bland annat gjort 126 landskamper för Estland.

Klubbkarriär 
Jääger föddes i Kohila inte långt från Tallinn och började spela fotboll i storklubben FC Flora Tallinns ungdomslag. Vid 15 års ålder blev han utlånad till Lelle i andradivisionen och han debuterade i Floras seniorlag året därpå. Han spelade dock endast en ligamatch för klubben innan han bytte till Valga där han tog en ordinarie plats i startelvan och bland annat vann estniska andradivisionen 2002. Under samma säsong debuterade han även i landslaget.  Jääger, nu 19 år gammal, återvände till moderklubben Flora 2003. Under denna sejour fick han mer speltid och bidrog till att laget vann Meistriliiga 2003 och kom tvåa i Estniska cupen samma år.

Den framgångsrika tiden i Flora gjorde att Torpedo Moskva fick upp ögonen för den unge esten och i början av 2005 värvades han dit. I Torpedo Moskva spelade han mestadels som högerback, men även en del som defensiv mittfältare. Då Torpedo blev nedflyttade från högstadivisionen efter 2006 års säsong blev klubben tvungen att göra sig av med en del utländska spelare, eftersom utlänningskvoten inte var lika generös som i högstadivisionen, och Jääger fick tillåtelse att lämna klubben. Han gick då till norska Aalesund på ett 2,5 års-kontrakt. I och med att kontraktet gick ut sommaren 2009 lämnade Jääger klubben och sade sig ha "lust för nya utmaningar." I juli 2009 skrev han på ett treårskontrakt med Ascoli Calcio i Serie B. Redan i januari 2010 sades kontraktet ömsesidigt upp och han återvände till Aalesund i mars 2010.

Internationell karriär 
Enar Jääger debuterade i Estlands landslag 2002 och spelade sin sista match mot Finland 2017. Jääger har varit Estlands lagkapten.

Meriter 
 Valga
 Esiliiga: 2002
 Tvåa: 2001

 Flora Tallinn
 Meistriliiga: 2003
 Estniska cupen
 Tvåa: 2003
 Estniska supercupen: 2003, 2004

Källor

Noter

Webbkällor 
Profil på estniska fotbollsförbundets webbplats 
Profil på Aalesunds FKs webbplats 
Statistik på national-football-teams.com 

Män
Födda 1984
Spelare i FC Flora Tallinn
Spelare i FK Torpedo Moskva
Spelare i Aalesunds FK
Spelare i Ascoli Calcio
Spelare i Lierse SK
Levande personer
Estländska landslagsspelare i fotboll
Estländska idrottare under 2000-talet
Spelare i Meistriliiga
Spelare i Serie B
Spelare i Tippeligaen
Upplands runinskrifter 1121

Upplands runinskrifter 1121 är ett runstensfragment som står på östra sidan vägen mellan Björklinge och Skuttungeby, vid korsningen mot Skogshyddan. Det står bredvid U 1118.

Inskriften

Inskriften i runor
ᛁᚢᚠᚢᚱ᛫ᚢ

Inskriften i translitterering
IufuR auk

Inskriften i översättning
"Jovur och..."

Historia
Fragmentet togs år 2000 loss ur en bro vid gärdet i Örke och flyttades 500m norr till den nuvarande platsen.

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Referenser

Noter

Upplands runinskrifter
Studio Paravan

Studio Paravan var en svensk kulturförening, grundad 1952 av Torbjörn Thörngren och Karl-Axel Häglund. Föreningen, med sitt säte på Bergsgatan 7 i Göteborg, hade sitt fokus på experimentell lyrik, musik och konst. Föreningen gav bland annat ut Paravan: tidskrift för ord, bild och tondiktning vilken kom ut i 10 nummer mellan åren 1952 och 1957. Utöver föreningens båda grundare så fungerade även Roland Adlerberth under en period som tidskriftens redaktör. De fem första numren var stencilerade medan övriga fem var tryckta, klammerhäftade i tabloidformat. Tidskriften innehöll skönlitterära bidrag, illustrationer, tolkningar av utländsk lyrik, sammanfattningar över utländska tidskrifter och ofta bilagor i form av litografier eller nottryck. 

Den 14 februari 1957 organiserade Paravan en konsert med Rune Lindblad, Sven-Eric Johanson och Bruno Epstein i Folkets hus i Göteborg. Detta var den första konserten i Sverige med elektronisk och konkret musik.

Samma år gav Paravan ut 45-varvs-EP:n Concert 57, på etiketten Paravan Synton, med Rune Lindblads komposition Satellit 60 och Bruno Epsteins kompositioner Essay III och IV. Precis som med konserten så var denna skiva den första svenska skivan med elektronisk och konkret musik.

Bibliografi 
 Leende handlare: Dikter, Evert Lundström, 1952
 Episod i Apartien, Evert Lundström, 1953
 Varandra, Karl-Axel Häglund, 1954  
 I människans rike., Sven Bohman, 1954 
 Monolog och balett., Göran Avén, 1954
 Barrikad, Kjell Walter Sohlberg, 1954
 Människan och rummet, Poul Torjusen, 1956

Noter

Externa länkar 
bild av annons för Concret 57 - www.discogs.com

Kulturföreningar
Paravan
Paravan Synton
Skivbolag och skivmärken bildade 1952
Crank: High Voltage

Crank: High Voltage är en amerikansk action-thriller från 2009, regisserad av Mark Neveldine och Brian Taylor. Filmen är en uppföljare till Crank från 2006 som fortsätter där det slutade.

Handling 
Chev Chelios faller ner från en helikopter och landar på en bil men överlever mirakulöst. I samma stund blir han kidnappad av några okända gangstrar. Chev vaknar under en operation och han ser att några kinesiska kirurger tar ut hans biologiska hjärta och byter det mot ett konstgjort batteri som håller Chev vid liv. Chev flyr därifrån och tänker ta tillbaka sitt hjärta till varje pris. Chev lyckades att överleva förgiftningen från första filmen men ställs nu inför en mycket svårare utmaning. Han måste se till att den konstgjorda hjärtat får tillräckligt med elektricitet i sig, annars dör Chev.

Rollista

Cameos 
 Chester Bennington
 Jenna Haze
 Keith Jardine
 Maynard James Keenan
 Ron Jeremy
 Lloyd Kaufman
 Lexington Steele

Externa länkar 
IMDb

Filmer 2009
Amerikanska actionthrillerfilmer
Los Angeles på film
Natalja Obrenović

Natalja Obrenović, född Keshko 15 maj 1859 i Florens, död 8 maj 1941 i Paris, var en serbisk drottning, gift med kung Milan I av Serbien och mor till kung Alexander I av Serbien. Hon var dotter till den ryske översten Peter Keshko (Petre Cheşcu) och den moldaviska adelsdamen Pulcheria Sturdza.

Biografi
Natalja blev enligt legenden som barn förutspådd att hon en dag skulle bära en krona men sedan förlora den igen. Hon gifte sig med Milan av Serbien den 17 oktober 1875. Serbien var då ett furstendöme, men förklarades som kungadöme år 1882, vilket förändrades hennes titel från furstinna av Serbien till drottning. Paret fick två söner: tronföljaren Alexander och prins Sergej. 

Relationen mellan Natalja och Milan var problematisk, delvis på grund av Milans otrohet, delvis på grund av skilda politiska åsikter, eftersom Natalja var prorysk slavofil medan Milan var proösterrikisk. År 1887 kom det till öppen konflikt och Natalja lämnade Serbien och tog med sig Alexander till Ryssland. Milan lät hämta tillbaka Alexander till Serbien 1888 och förklarade sig därefter skild. Skilsmässan bestreds dock av Natalja. 

År 1889 avsattes Milan I och ersattes av sin omyndige son Alexander. Natalja förbjöds all kontakt med sin son fram till hans myndighetsdag, men hon återvände i stället samma år till Serbien, där hennes krav att få träffa sin son väckte allmän sympati. Hon förvisades 1891 under dramatiska former från landet. Skilsmässan mellan Natalja och Milan förklarades offentligt ogiltig år 1893, och efter detta besökte Natalja ofta Serbien. 

Hon motsatte sig Alexanders giftermål med Draga Mašin 1900 och förvisades därför av honom från landet. Året därpå avled Milan, och 1903 mördades hennes son Alexander och hennes svärdotter Draga Mašin i en palatskupp. Natalja konverterade då till katolicismen och anslöt sig till en klosterorden i Frankrike.

Referenser

Externa länkar
 

Födda 1859
Avlidna 1941
Drottningar
Kvinnor
Romersk-katolska nunnor
Serbiens kungligheter
Eleonore av Reuss-Köstritz

Eleonore av Reuss-Köstritz, född 22 augusti 1860 i Trebschen, död 12 september 1917 i Euxinograd, var tsarinna av Bulgarien som andra gemål till Ferdinand I av Bulgarien och medlem ur huset Reuss sedan födseln.

Biografi 

Eleonore var dotter till Henrik IV av Reuss-Köstritz och Louise Karolina av Reuss-Greiz. Efter att den bisexuelle Ferdinand I:s första gemål Marie Louise av Bourbon-Parma dött 1899, valdes Eleonore, efter att även hans mor Clémentine av Orléans avlidit 1907, ut som hans nästa gemål endast för att kunna sköta plikterna som Bulgariens "första dam" och vara styvmor åt hans barn, uppgifter som Eleonore också ägnade all sin tid åt.

Hon och maken delade inte privatliv och hade skilda sovrum. Hon beskrivs som alldaglig, men praktisk och varmhjärtad. Under första världskriget arbetade hon som sjuksköterska och fick stor uppskattning för sitt medkännande sätt.

Anfäder

Referenser

Externa länkar 

 Tidningsurklipp om Eleonore via ZBW:s pressarkiv

Födda 1860
Avlidna 1917
Kvinnor
Furstinnor
Personer i Bulgarien under 1900-talet
Bulgariens kungligheter
Mottagare av Sankt Alexanderorden