kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bo Ljungberg

Bo Ljungberg är namnet på flera personer:

Bo Ljungberg (friidrottare) (1911–1984), en svensk friidrottare i stavhopp, trestegshopp och mångkamp
Bo Ljungberg (konstnär) (1939–2007), del av en svenska konstnärsduo med Holger Bäckström, se Beck & Jung
Jim Corbett (jägare)

Jim Corbett, egentligen Edward James Corbett, född 25 juli 1875 i Nainital i Indien, död 19 april 1955 i Nyeri i Kenya, var en brittisk militär och jägare. Han är bland annat känd för att han sköt den människoätande tigern från Champawat (som dödade mer än 400 människor) och flera andra människoätande rovdjur.

Corbett var officer i Brittisk-indiska armén med rang av överste.

Mellan 1907 och 1938 dödade Corbett 33 så kallade människoätare – 19 tigrar och 14 leoparder – i regionen som idag är delstaterna Uttar Pradesh och Uttarakhand. De fem värsta av dessa följer nedanför:

 Champawattigern var både Corbetts första och värsta människoätare. Det var en bengalisk tigerhona som dödat över 430 människor efter att en skottskada förstört två av hennes hörntänder vilket hindrade henne från att jaga vanliga byten. Corbett sköt denna tiger år 1907 vilket gjorde honom till en legend i Indien.
 Panarleoparden var Corbetts näst värsta människoätare efter Champawattigern. Denna leopardhane fick smak på människokött efter att han skadats av tjuvjägare och tvingats äta kroppar från människor som dött i kolera. Totalt föll 400 människor offer för denna leopard tills Corbett sköt den 1910.
 Rudraprayagleoparden började äta människor efter en sjukdomsepidemi då flera kroppar inte blev begravda. Totalt föll 125 människor offer för leoparden tills den dödades av Corbett 1926.
 Chowgarhtigern började jaga människor då den hade brutna tänder och dåliga klor. Totalt dödade den 64 människor innan Corbett sköt den 1929.
 Mohantigern började jaga människor efter att den hade skadats svårt av ett piggsvin. Denna tiger tog 30 offer innan den sköts av Corbett 1931.

Under 1920-talet köpte Corbett sin första filmkamera och började filma tigrar och andra vilda djur. Tigrarna var mycket skygga och Corbett hade problem att få tillfredsställande filmer. Samtidig började han tänka om. Han var nu mera insatt i skyddet av djuren och deras habitat. Tillsammans med Frederick Walter Champion arbetade Corbett för inrättningen av Indiens första nationalpark. Parken etablerades 1936 i delstaten Uttarakhand och 1957 ändrades parkens namn till Jim Corbett nationalpark.

Som pensionär skrev Corbett flera böcker om sin tid i djungeln, till exempel Man-Eaters of Kumaon och Jungle Lore.

Corbett hedras bland annat med det vetenskapliga namnet för den indokinesiska tigern, Panthera tigris corbetti.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 The Corbett Foundation India

Brittiska militärer
Män
Födda 1875
Avlidna 1955
Jägare
Brittisk-indiska armén

ru:Корбетт, Джеймс-Джон
Dogpound

Dogpound är ett värmländskt hårdrocksband som bildades 1999 i Munkfors på Nordiska Rockmusiklinjen.

Bandets sångare Henrik "Hea" Andersson medverkade i True Talent i TV3 2011.

Medlemmar 
 Micke Dahlqvist – gitarr
 Figge – basgitarr
 Henrik "Hea" Andersson – sång
 Calle "Tuka" Boman – trummor

Diskografi 
Studioalbum
 The Hellbum, 2003 (Lion Music)
 A Night In The Gutter, 2005 (Lion Music)
 III, 2007 (Lion Music)

Dogpound har även medverkat på flera samlingsskivor från Sweden Rock Magazine.

Dogpound fick år 2005, tillsammans med Peter "Pain" Tägtgren, en hit med en cover på Gary Moores "Led Clones".

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Dogpound på Lion Musics webbplats
Diskografi på Discogs

Munkfors
Musikgrupper bildade 1999
Svenska metalgrupper
Aerolíneas de Baleares

Aerolíneas de Baleares, övrigt känt som Spanair Link eller AeBal var ett spanskt flygbolag som ägdes av SAS Group till 51 % och Spanair till 49 %. 
Bolagets huvudkontor ligger i Palma.

Flotta 
 8 Boeing 717
 3 av planen leasas av Spanair
 5 av planen flyg som Spanair Link

Källor 
 Artikeln är helt eller delvis baserad på material från Engelskspråkiga Wikipedia

Externa länkar 
 AeBals webbplats

Ej längre existerande spanska flygbolag
Flygbolag bildade 1999
Flygbolag upplösta 2010
Lucas von Breda (1676–1752)

Lucas von Breda d.ä., född i Stockholm 18 april 1676, död 9 april 1752 i Stockholm, var en svensk konstnär, konstsamlare och industriman. Föräldrar: grosshandlaren Pieter von Breda, av en gammal brabantsk målarsläkt och överflyttad från Hamburg till Stockholm runt 1670, samt Alida Hidding. Far till Lucas von Breda d.y. och farfar till Carl Fredric von Breda.

Biografi
Sedan modern blivit änka på 1690-talet, satte hon sonen i lära hos  
Martinus Mijtens, med vilken han 1697 fick göra sin första utländska studieresa. 1704 reste han över Tyskland och Nederländerna till Frankrike, där han fortsatte sina konststudier i Paris för Nicolas de Largillière. Här utvecklade han sin virtuositet. Av dennes briljanta färgsättning har han likväl inte tagit något starkare intryck. Däremot märks Largillières inflytande i den karakteristiska vridningen på huvudet och i ögats glans. 1712 kom Breda hem och blev därefter av högt stående personer flitigt anlitad som porträttör. Hans porträtt utmärker sig genom en kraftig och riktig teckning, en livlig, stundom något grov karakteristik och en stark, i lackrött och violett hållen återgivning av hudfärgen, alldeles olika hans svenska samtidas. Han målade även bilder med mytologiska motiv. En Venus och Adonis fanns i den forna nescherska samlingen. Sedan han i sitt gifte (1718) med Elisabeth Buchholtz, systerdotter till den berömde arkitekten Carl Hårleman,  fått en sidenfabrik och ett färgeri, tog skötandet av dessa småningom hans tid så mycket i anspråk, att penseln fick vila. Efter omkring 1725 finns därför nästan inga arbeten av honom. Hans konstintresse fick nu i stället formen av tavelsamlande som lade grunden till det konstgalleri som hans son Lucas von Breda d.y. och sonson Carl Fredric von Breda utvecklade. I Nationalmuseum ses av hans hand ett porträtt i bröstbild av brodern, Lorens von Breda och han är representerad vid Nordiska museet. 

Hans produktion är inte omfattande och merparten finns i privata samlingar i Sverige.

Verk

Referenser

Noter

Övriga källor 

Svenskt konstnärslexikon del I sid 239-240 Allhems Förlag Malmö
 Svenska adelns ättartavlor, Gustaf Elgenstierna, Stockholm 1925

Svenska porträttmålare
Svenska målare under 1700-talet
Svenska konstsamlare
Representerade vid Nationalmuseum
Konstnärer från Stockholm
Födda 1676
Avlidna 1752
Män
Elektrontäthet

Elektrontäthet är inom plasmafysiken det viktigaste måttet på ett plasmas täthet. Elektrontätheten anger hur många fria elektroner (alltså inte bundna i atomer) det finns per volymsenhet. Eftersom plasmat normalt är kvasineutralt ger elektrontätheten också ett mått på jontätheten, under förutsättning att alla joner är positivt laddade. Ofta används därför ordet plasmatäthet synonymt med elektrontäthet. Den oftast använda beteckningen för elektrontäthet är . SI-enheten är m-3 (uttalat "per kubikmeter"), men ofta är enheten cm-3 (uttalat "per kubikcentimeter") bekvämare att använda.

Plasmafysik
Rymdfysik
Norsjö och Malå tingslag

Malå och Norsjö tingslag var ett tingslag i Västerbottens län i norra Västerbotten och mellersta Lappland. Tingslagets område är beläget inom nuvarande Norsjö kommun och Malå kommuner. År 1934 hade tingslaget 10 739 invånare på en yta av 3 670 km², varav land 3 385. Tingsställe var från 1879 Norsjö.

Tingslaget bildades 1877 då Norsjö socken överfördes hit från Skellefteå tingslag och Malå socken från Arvidsjaurs tingslag. 1971 upplöstes tingslaget och övergick till Skellefteå domsaga

Tingslaget hörde till Västerbottens norra domsaga, från 1967 benämnd Skellefteå domsaga.

Socknar 
Malå och Norsjö tingslag bestod av två socknar: 

 Malå socken
 Norsjö socken

Se även
Västerbotten för full historik om tingslagen i Västerbotten
Lappland för full historik om tingslagen i Lappland

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Skellefteå tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Vidare läsning
 Hjelmerus, A.; Till Västerbottens läns historia och beskrivning - häfte 3, 1914

Tingslag i Västerbottens län
en:Norsjö and Malå Court District
AEGON Classic

AEGON Classic är en tennisturnering för damer som spelas årligen i Edgbaston, Birmingham, Storbritannien. Den ingår i kategorin Tier III på WTA-touren och spelas utomhus på gräs. Turneringen räknas som en uppvärmningsturnering inför Wimbledonmästerskapen och spelas samtidigt som herrarnas Queen's Club Championships.

Pam Shriver innehar rekordet över flest vunna singeltitlar, fyra stycken.

Resultat

Singel

Dubbel

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

WTA-touren
Tennisturneringar i Storbritannien
Sport i Birmingham
Adolph von Breda

Adolph von Breda, född 17 oktober 1785 i Stockholm, död 27 september 1832 i Stockholm, var en svensk konstnär och militär. Han var son till Carl Fredric von Breda och bror till konstnären Johan Fredrik von Breda.

von Breda studerad konst för sin far och antogs som elev vid Konstakademien 1801. Han utnämndes till konduktör vid Kongl. museum 1810. Han målade främst porträtt och bland hans porträtt framhålls ett av amiralen Fredrik Georg Strömfelt. Breda finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 236 Allhems Förlag Malmö

Noter

Konstnärer från Stockholm
Svenska målare under 1800-talet
Män
Födda 1785 
Avlidna 1832
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska militärer under 1800-talet
Militärer från Stockholm
Alliansavtalet mellan Mongoliets regering och Tibet

Ett vänskaps- och alliansavtal mellan Mongoliets regering och Tibet undertecknades 2 februari 1913 i Urga (nu Ulan Bator). Det har emellertid funnits tvivel om de tibetanska signatärernas auktoritet att sluta ett sådant avtal, och förty om avtalets giltighet.

Fördragets blotta existens har tidvis ifrågasatts, men texten publicerades på mongoliska 1982 av den mongoliska vetenskapsakademin, och 2007 dök ett original på tibetanska upp från ett mongoliskt arkiv.

Undertecknande och giltighet 
Efter Qingdynastins fall (1911) förklarade sig både Tibet och Mongoliet självständiga under lamaistiska statschefers ledning. De erkändes dock inte av den kinesiska republiken. I avtalet förklarade Mongoliet och Tibet ömsesidigt erkännande för varann. Mongoliets representanter som signerade avtalet var utrikesminister Da Lama Ravdan och general Manlaibaatar Damdinsüren. Tibets representanter var Agvan Dorjiev, en rysk medborgare, Chijamts och Gendun-Galsan, en tibetansk medborgare. Det finns tveksamheter kring giltigheten i detta avtal: den trettonde Dalai Lama dementerade att han hade givit Dorjiev mandat att förhandla om ett avtal med Mongoliet. Ännu viktigare är att varken Dalai Lama eller Tibets regering har stadfäst avtalet. Den ryska regeringen hävdade att Dorjiev som rysk medborgare aldrig skulle kunna förhandla å Dalai Lamas vägnar.

Frånsett det erkändes varken Tibet eller Mongoliet som självständiga av de flesta länder. Däremot erkändes den kinesiska republikens suveränitet över områdena. Västvärldens, speciellt Rysslands och Storbritanniens, intressen i dessa områden garanterades genom avtal med Qingdynastin, vilka den kinesiska republiken hävdade skulle hållas. Genom att erkänna Mongoliet och Tibet skulle västvärlden kunna ha ogiltigförklarat de avtalen. I väst var man också orolig att ett erkännande skulle leda till instabilitet i området, något som kunde undvikas om avtalen hölls.

Referenser

Se även 
 Mongoliets historia
 Tibets historia

1913 i Mongoliet
Politikåret 1913
Diplomatiska allianser
Fördrag
Kinas politiska historia
Mongoliets politiska historia
Tibets politiska historia
Ulan Bator
WP:Projekt Kina
Tibet under 1900-talet
Slyträsket

Slyträsket är en sjö i Bodens kommun i Norrbotten som ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Alån (Långsjöån).

Slyträsket är belägen längs den enskilda vägen mellan Långsjön och Brännberg och Stambanan genom övre Norrland passerar intill sjöns sydöstra spets.

Delavrinningsområde 
Slyträsket ingår i delavrinningsområde (731387-174974) som SMHI kallar för Utloppet av Slyträsket. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 4 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Alån (Långsjöån) mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (67 procent) och sankmarker (17 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Bodens kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Alåns avrinningsområde
Insjöar i Norrbotten
Insjöar i Bodens kommun
Insjöar i Sverige om minst en kvadratkilometer
Jonosond

En jonosond är ett radiovågsinstrument (en radar) för att mäta jonosfärens elektrontäthet på olika höjder. Dynasond är en benämning för en typ av jonosond optimerad för att kunna följa snabba förändringar i jonosfären. Digisond är en benämning för en jonosond där några analoga steg ersatts med digital teknik. I Sverige driver Institutet för rymdfysik jonosonder i Uppsala, Lycksele och Kiruna.

Jonosondens mätprincip bygger på att vertikalt utsända radiovågor reflekteras på den höjd där plasmafrekvensen i jonosfären motsvarar vågens frekvens. Jonosonden sänder ut korta vågpaket och registrerar deras återkomst, och fungerar alltså som en sorts uppåtriktat ekolod i radiovågsområdet. Genom att mäta hur lång tid det tar för signalen från utsändning tills den kommer tillbaka samt att stega igenom ett antal frekvenser från lägre till högre kan man få en kurva över hur plasmafrekvensen beror av höjden, ett jonogram. Eftersom plasmafrekvensen beror av elektrontätheten kan jonogrammet direkt omvandlas till en höjdprofil för tätheten i jonosfären.

De flesta jonosonder är markbaserade, men jonosonder har även burits av raketer och flugits på satelliter för att studera jonosfären från ovan, eftersom en markbaserad jonosond inte kan studera jonosfärens ovansida, eller över huvud taget något område där elektrontätheten avtar med höjden. Tekniken användes bland annat på de kanadensiska satelliterna Alouette 1 och Alouette 2 under 1960- och 1970-talen. På IMAGE, uppsänd år 2000, användes tekniken också för att sondera jordens magnetopaus från insidan av magnetosfären. Även Mars Express har ett jonosondinstrument, MARSIS, som sonderar jonosfären runt Mars från ovansidan.

Noter

Se även
Jonosfär

Rymdfysik
Plasmaoscillation

Plasmaoscillationen, som sker vid plasmafrekvensen, är den viktigaste resonansen i ett plasma. Om alla elektroner i ett sjok av plasmat förskjuts något åt samma håll så uppstår ett elektriskt fält på grund av det underskott respektive överskott på elektroner som skapas. Om elektronerna släpps fria igen dras de tillbaka till ursprungsläget av detta elektriska fält. Men när de når ursprungsläget har de en viss fart och fortsätter förbi detta, tills ett nytt fält byggs upp som bromsar dem, drar dem tillbaka mot ursprungsläget igen, och så vidare. Frekvensen för denna oscillation är plasmafrekvensen, och ges av

där  är plasmats elektrontäthet, e är elementarladdningen, m är elektronmassan och  är den elektriska konstanten. Ett bekvämt ungefärligt uttryck är att

där plasmafrekvensen är i kHz om elektrontätheten är mätt i cm-3. Vågor med en lägre frekvens reflekteras, till exempel kortvågsradio av jonosfären och synligt ljus av metaller.

För mycket korta våglängder måste hänsyn tas också till effekter av elektronernas termiska rörelse. Den stationära plasmaoscillationen övergår då i en våg, en s.k. Langmuirvåg.

Metaller
Enkla metaller som natrium och aluminium kan beskrivas med fria elektronmodellen. Elektronkoncentrationerna är av storleksordningen Avogadros tal per kubikcentimeter. Med 1022 cm-3 får man plasmafrekvenser på 1015 Hz. För högre frekvenser, inom ultraviolett, blir enkla metaller transparenta. Modellen ger värden som stämmer bra med experiment. För kalium är den experimentella plasmonenergin 3,72 eV, för aluminium 15,3 eV, för kisel (beräknad med fyra elektroner per atom) 16½ eV.

Referenser

Plasmafysik
Rymdfysik
Pool of Happiness

Pool of Happiness från 2008 är det andra studioalbumet av Anders Widmark och Sara Isaksson.

Låtlista
Laughter Comes after Rain (Anders Widmark/Hans Widmark) – 3:21
This Space is Vacant (Anders Widmark/Keith Reid) – 3:54
Pool of Happiness (Anders Widmark/Andreas Lindahl) – 3:05
Just One Breath (Anders Widmark/David Mel Paul) – 3:58
Procession (Anders Widmark/David Mel Paul) – 1:41
What Difference Does it Make (Anders Widmark/Steve Dobrogosz) – 3:46
Josephine Sans Soucis (Anders Widmark/Maria Wande) – 2:54
Change of Heart (Anders Widmark/Steve Dobrogosz) – 3:33
How Can I Win (Anders Widmark/Keith Reid) – 4:39
I Want You to Know (Anders Widmark/Steve Dobrogosz) – 3:27
I Wish I Were a Wizard (Anders Widmark) – 3:11

Medverkande
Anders Widmark – piano
Sara Isaksson – sång
Marcus Lewin – trummor

Mottagande
Skivan fick ett blandat mottagande när den kom ut med ett snitt på 3,4/5 baserat på 13 recensioner.

Listplaceringar

Källor

Musikalbum 2008
Album av Anders Widmark
Album av Sara Isaksson
Santa Barbara (olika betydelser)

Santa Barbara kan avse:
Sankta Barbara – enligt traditionen en jungfru och martyr som levde under 200-talet, se Barbara (helgon)
Santa Barbara (TV-serie)  – en amerikansk såpopera isom sändes av NBC 1984–1993

Geografi

Argentina 

 Santa Bárbara (kommun), Argentina, Jujuy,

Bolivia 

 Santa Bárbara, Bolivia, Potosí,

Brasilien 

 Santa Bárbara (kommun), Bahia, 
 Santa Bárbara (kommun), Minas Gerais, 
Santa Bárbara d'Oeste – en stad

Chile 

 Santa Barbara (kommun), Chile, Región del Biobío, Provincia de Biobío, 
 Santa Bárbara, Chile, Región del Biobío, Provincia de Biobío,

Colombia 

Timbiquí (ort), Cauca, 
 Santa Bárbara (kommun i Colombia, Santander), 
Santa Barbará, ort, Santander, 
 Santa Bárbara (kommun i Colombia, Antioquia, lat 5,87, long -75,58), 
 Santa Bárbara (ort i Colombia, Antioquia, lat 5,87, long -75,57), 
 Santa Bárbara (kommun i Colombia, Nariño),

Dominikanska republiken 

Santa Bárbara de Samaná – en stad

Guatemala 

 Municipio de Santa Bárbara (kommun i Departamento de Huehuetenango), kommun, 
 Santa Bárbara, Huehuetenango, Municipio de Santa Bárbara, 
 Municipio de Santa Bárbara (kommun i Departamento de Suchitepéquez), 
 Santa Bárbara, Suchitepéquez, 
 Municipio de Poptún, kommun
Poptún (kommunhuvudort i Guatemala), Petén,

Honduras 

Santa Bárbara (departement), 
 Santa Bárbara (kommun), Honduras, 
Santa Bárbara, Honduras, Departamento de Santa Bárbara,

Mexiko 

 Villa Emilio Carranza, ort, Veracruz, Vega de Alatorre, 
 Santa Bárbara, Chihuahua, 
 Santa Bárbara kommun, Mexiko, 
 Santa Bárbara, Hidalgo, 
 Santa Bárbara, Veracruz, Carrillo Puerto, 
 Santa Bárbara, Chiapas, Yajalón, 
 Santa Bárbara, San Miguel de Allende, 
 Santa Bárbara, Puebla, Olintla, 
Santa Bárbara, Michoacán de Ocampo,

Spanien 

 Santa Bàrbara, kommun, Katalonien, Província de Tarragona, 
 Santa Bárbara (ort i Spanien, Katalonien), Província de Tarragona,

USA 

 Santa Barbara, countyhuvudort, Kalifornien, Santa Barbara County,

Se även 
Santa Barbara County – i Kalifornien

Robotskapade Brasilienförgreningar
Patty Pravo

Patty Pravo, egentligen Nicoletta Strambelli, är en italiensk popsångerska, född 9 april 1948 i Venedig.

Vid 15 års ålder flyttade Pravo till London, och senare till Rom.

1966 släppte hon sin första singel, Ragazzo triste, en framgångsrik italienskspråkig version av Sonny Bonos But you're mine. Albumdebuten skedde 1968, med det självbetitlade Patty Pravo.

Diskografi 
1968 - Patty Pravo 
1969 - Concerto per Patty 
1970 - Patty Pravo 
1971 - Bravo Pravo 
1971 - Di vero in fondo 
1971 - Per aver visto un uomo piangere e soffrire Dio si trasformo' in musica e poesia 
1972 - Si'...incoerenza 
1973 - Pazza idea 
1974 - Mai una signora 
1975 - Incontro 
1976 - Tanto 
1976 - Patty Pravo 
1978 - Miss Italia 
1979 - Munich Album 
1982 - Cerchi 
1984 - Occulte persuasioni 
1989 - Oltre l'Eden 
1990 - Pazza idea eccetera eccetera 
1994 - Ideogrammi 
1997 - Bye Bye Patty 
1998 - Notti, guai e liberta' 
2000 - Una donna da sognare 
2001 - Patty Live '99 
2002 - Radio Station 
2004 - Nic-Unic 
2007 - Spero che ti piaccia... Pour toi

Källor

Italienska sångare
Födda 1948
Kvinnor
Levande personer
Anders Widmark featuring Sara Isaksson

Anders Widmark featuring Sara Isaksson från 2002 är det första studioalbumet av Anders Widmark och Sara Isaksson.

Låtlista
Låtarna är skrivna av Anders Widmark om inget annat anges.
To Open Up My Heart (Anders Widmark/Andreas Lindahl) – 4:09
Holly Hannah (Anders Widmark/Steve Dobrogosz) – 3:37
Oblivion (Anders Widmark/Steve Dobrogosz) – 3:39
Twelve Years [instrumental] (Anders Widmark) – 2:25
I Was Dreaming (Anders Widmark/Maria Wande/Maria Björneberg) – 4:13
Sixteen Weeks – 3:08
Say Hello to Maria [instrumental] – 2:44
You Don't Have to Say (Anders Widmark/Steve Dobrogosz) – 4:39
December's Sea [instrumental] – 3:04
Kamala's Longing [instrumental] – 4:02
Holly Hannah [instrumental] – 4:26

Medverkande
Anders Widmark – piano
Sara Isaksson – sång (1–3, 5–6, 8)
Johan Norberg, Peder af Ugglas – gitarr
Håkan Nyqvist, Joakim Milder, Peter Asplund, Sven Berggren – blåsinstrument
Anna Wallgren, David Björkman, Jakob Ruthberg, Josef Cabrales-Alin, Peter Olofsson, Roland Kress, Torbjörn Helander – stråkar
Fredrik Jonsson – bas (spår 1, 7)
Mattias Welin – bas
Jonas Holgersson – trummor
Mikael Nilsson – slagverk
André de Lange, Josefin Nygren – kör

Referenser 

Album av Anders Widmark
Musikalbum 2002
Edith Segerstedt

Edit Charlotta Segerstedt, född 28 augusti 1907 i Göteborg, död 18 augusti 1980 i Partille, var en svensk dragspelare och orkesterledare.

På Lisebergs gammeldansbana Polketten spelade Segerstedts kapell under flera säsonger. Hon kom att förknippas med Göteborg, men framträdde på åtskilliga platser i landet som restaurang- och folkparksmusiker med egen orkester. Hon har gjort skivinspelningar med bland andra Eric Öst.

Göteborgarnas "Kal å Ada" koras av Kals Åden, enligt stadgarna vartannat år. År 1979 fick Segerstedt denna hederstitel tillsammans med Sven Tjusling. Hon  omnämns i Povel Ramels Birth of the gammeldans från revyn På avigan (1966): Nyckelharpan så fjäderlätt, knäppes utav Edith Segerstedt.

Vidare läsning

Svenska dragspelare under 1900-talet
Svenska orkesterledare
Kvinnor
Födda 1907
Avlidna 1980
Musiker från Göteborg
Auguste Perdonnet

Jean-Albert-Vincent-Auguste Perdonnet, född 12 mars 1801 i Paris, död 27 september 1867 i Cannes, var en fransk ingenjör.

Efter att ha studerat vid École des mines i Paris reste han i Tyskland och England och utgav efter sin hemkomst tillsammans med Léon Coste den första franska skriften om järnvägar, Mémoire sur les chemins à ornières (1829). År 1845 blev han administrativ direktör för järnvägsbolaget Chemins de fer de l'Est. Från 1831 höll han vid läroanstalten École centrale des arts et manufactures föreläsningar över järnvägsbyggnad, och blev senare dess direktör. Av hans många skrifter om järnvägar kan särskilt nämnas Portefeuille de l'ingenieur des chemins de fer (tre band, 1843, tillsammans med Camille Polonceau, ny upplaga 1859 ff.) och Traité elementaire des chemins de fer (1855-56).  Hans namn tillhör de 72 som är ingraverade på Eiffeltornet.

Källor

Franska ingenjörer under 1800-talet
Alumner från École polytechnique
Forskare från Paris
Namn på Eiffeltornet
Födda 1801
Avlidna 1867
Män
Salmonsens
Kommendörer av Hederslegionen
Riddare av Hederslegionen
Officerare av Hederslegionen