kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nordens Liberale og Radikale Ungdom

Nordens Liberale og Radikale Ungdom (NLRU) är en nordisk paraplyorganisation för liberala och radikala, i meningen socialliberala, ungdomsförbund i de nordiska länderna. Bland medlemsförbunden finns danska Venstres Ungdom, norska Unge Venstre, och svenska Liberala ungdomsförbundet. 

Radikal Ungdom var fram till 2013 medlemmar i organisationen men är sedan 15 oktober 2013 en del av Nordiska Centerungdomens Förbund. 

För närvarande är Andreas Skjæret från Norge organisationens ledamot.

Se även 
 Nordiska rådet
 Förbundet Nordens Socialdemokratiske Ungdom
 Kristendemokratisk Ungdom i Norden
 Nordiska Centerungdomens Förbund
 Nordisk Ungkonservativ Union
 Socialistisk Ungdom i Norden
 Föreningarna Nordens Ungdomsförbund

Referenser

Externa länkar 
 Norden - De nordiske landes officielle samarbejde

Politiska ungdomsförbund
Nordiskt samarbete
Liberala ungdomsförbund
Griptonite Games

Griptonite Games är en amerikansk datorspelsutvecklare. Företaget ligger i Kirkland, Washington och är en del av Foundation 9 Entertainment. Företaget var även tidigare en del av Amaze Entertainment. Företaget fokuserar på spel i många olika spelkonsoler, i synnerhet till Game Boy Color, Game Boy Advance och Nintendo DS.

Speltitlar

Externa länkar
Officiell webbplats 

Amerikanska datorspelsföretag
Företag bildade 1994
Skeppsråttan

Skeppsråttan utkom 2009 och är  Stefan Anderssons andra historiska konceptalbum. Plattan handlar om Göteborg under 1600- till 1800-talet. Han beskriver bland annat Svenska Ostindiska Companiet.

Inspelning
Albumet är producerat av Stefan Andersson och är inspelat på Skansen Kronan i Göteborg av Roger Krieg.

Mottagande
I Göteborgs-Posten skrev Johan Lindqvist: "Jag värms av [Anderssons] uppenbara engagemang som blir tydligt i den genomarbetade mini-boken som följer med[.] Det är fint spelat också och när Stefan träffar rätt som i bödel-berättelsen Repet som brast blir det riktigt bra. Minus dock för en något högtravande känsla som kan bli lite påfrestande ibland." Per-Roger Carlsson skrev i Sundsvalls Tidning: "Det är en fantastisk kulturgärning han gör, Stefan Andersson. Här tar han åter musiken till hjälp för att ge oss bilder av hur människor levde förr. ... Den här gången hämtar Andersson kraft ur den historia han vuxit upp med och figurerna får liv genom starka melodier med tydliga rötter i svensk viskonst."

Låtlista
Visan om Caspar Mattson 
Det är nå't som bor i min kropp
Svenska liljor
Repet som brast  
Lågornas rov
Juvelen i kronan
Skeppsråttan  
Visan om Metta Fock
Ett slödder som jag
Amen    
Kalmar nyckel
Här skall staden ligga

Medverkande
Stefan Andersson Sång och gitarr
Magnus "Moffa" Thörnqvist Gitarr
Sebastian Hankers Bas
Janne Bjerger Trumpet
Lennart Grahn Trumpet
Robert Svensson Trombon
Niclas Ryhd Bastuba
Eva Störholt Valthorn
Hans-Christian Green Slagverk
Johanna Rasmussen Sång

Listplaceringar

Källor

Externa länkar
 Officiell hemsida

Album av Stefan Andersson
Göteborgs historia
Musikalbum 2009
Svenska konceptalbum
Svenskspråkiga musikalbum
Minho-Lima

Alto Minho (tidigare Minho-Lima) är en statistisk underregion (NUTS 3) i Portugal.                                                                                   
Den är en del av den statistiska regionen Norra Portugal (NUTS 2).
Ytan uppgår till  km² och befolkningen till 244 836 personer (2011).
Dess huvudort är Viana do Castelo.

Regionen delas av de två floderna som gett regionen sitt namn: Minho (som rinner ut i  Caminha) och Lima (som rinner ut i Atlanten vid Viana do Castelo).

Underregionen Alto Minho motsvarar i stort sett distriktet Viana do Castelo och sammanfaller geografiskt med Comunidade Intermunicipal do Alto Minho ("Alto Minhos kommunalförbund"; ”CIM Alto Minho”).

Kommuner
Regionen består av 10 kommuner'':

 
Arcos de Valdevez
Caminha
Melgaço
Monção
Paredes de Coura
Ponte da Barca
Ponte de Lima
Valença
Viana do Castelo
Vila Nova de Cerveira

Största tätorter

Viana do Castelo
Ponte de Lima
Arcos de Valdevez
Monção
Caminha
Valença
Ponte da Barca

Se även
Portugals NUTS-indelning

Referenser

Externa länkar
Comunidade Intermunicipal do Alto Minho

Portugals regioner
Socialistisk Ungdom i Norden

Socialistisk Ungdom i Norden, (SUN), är en nordisk paraplyorganisation för socialistiska ungdomsförbund i de nordiska länderna. Till organisationens medlemsförbund hör danska Socialistisk Folkepartis Ungdom, svenska Ung Vänster, norska Sosialistisk Ungdom, norska Rød Ungdom, finska Vänsterunga, isländska Ung Vinstri Græn, färöiska Unga Tjóðveldið och grönländska Inuusuttut Ataqatigiit Suliniaqatigiittiat.

Se även 
 Nordiska rådet
 Föreningen Nordisk Socialdemokratisk Ungdom
 Kristendemokratisk Ungdom i Norden
 Nordiska Centerungdomens Förbund
 Nordisk Ungkonservativ Union
 Nordens Liberale og Radikale Ungdom
 Föreningarna Nordens Ungdomsförbund

Referenser

Externa länkar 
 Socialistisk Ungdom i Norden, Facebook
 Socialistisk Folkepartis Ungdom
 Ung Vänster i Sverige
 Sosialistisk Ungdom i Norge
 Vasemmistonuoret
 Ung Vinstri Græn
 Unga Tjóðveldið

Politiska ungdomsförbund
Nordiskt samarbete
Hot Boys

Hot Boys (ibland Hot Boy$ eller Hot Boyz) var en amerikansk musikgrupp som spelade rap och som var aktiva 1997–2001. Medlemmar i bandet var Juvenile, Lil Wayne, B.G. och Turk (ofta kallad "Young Turk" eller "Lil Turk"). Bandet har sedan återförenats.

Diskografi

 Studioalbum
 1997 – Get It How U Live!
 1999 – Guerrilla Warfare
 2003 – Let 'Em Burn

Singlar
1997 – "Neighborhood Superstar" (med Big Tymers)
1999 – "We on Fire"
1999 – "I Need a Hot Girl" (med Big Tymers)
1999 – "Rock Ice" (med Big Tymers)
2003 – "My Section"
2003 – "Gangsta Nigga"

Filmografi
2000: Baller Blockin'

Referenser

Amerikanska rappare
Amerikanska musikgrupper
Råby, Vaksala socken

Råby är en by i Vaksala socken, Uppsala kommun.

Byn är med förmodligen från yngre järnålder, men bebyggelseläget är betydligt äldre, runt byn finns ett flertal skärvstenshögar från bronsålder/äldre järnålder. Väster om byn finns runristad häll med skålgropsförekomst. Väster om byn finns även en ensamliggande hög (RAÄ 204, Vaksala). Det förmodade bygravfältet om 14 runda stensättningar och en hög (RAÄ 200, Vaksala) ligger norr om byn. 

Byn omtalas första gången i skriftliga källor 1344 ('in Raby'), då Uppsala domkyrkas dekanat innehade en gård i byn. 1540 fanns en gård tillhörig dekanatet, en frälsegård, en skattegård och en gård tillhörig Skokloster. Skoklostergården hade sålts till klostert av Ingegärd Larsdotter (en bjälke) 1433.

1780 köpte Carl Peter Thunberg en av gårdarna i byn, och där lät han 1820 uppföra ett lerhus av samma slag han samtidigt genom Uppsala läns hushållningssällskap propagerade för som ett billigare alternativ till stenhus inne i Uppsala. Här placerade han stora delar av sina botaniska samlingar. Samlingarna stod kvar ännu till 1847, då arvingarna sålde gården, som dock ännu finns kvar.

Noter 

Orter i Uppsala kommun
Søren Sørensen (organist)

Søren Ole Sørensen, född 29 september 1920 i Köpenhamn, död 20 november 2001 i Århus, var en dansk cembalist, organist, musikhistoriker och professor.

Sørensen var som barn sångare i Københavns Drengekor. Han studerade för organisten Finn Viderø och tog organistexamen 1943 och en mag.art. 1945  i musikvetenskap.

Han var en av grundarna av kammarorkestern Collegium Musicum där han också var cembalist. Han blev 1947 organist i Holmens Kirke, där han efterträdde Knud Jeppesen. År 1958 blev han professor i musikvetenskap vid Århus universitet och hans disputerade på avhandlingen "Diderik Buxtehudes vokale kirkemusik". Han var Århus universitets rektor 1967–1971 och styrelseordförande i Statens Humanistiske Forskningsråd och i Dansk Organist- og Kantorsamfund. Sørensen blev rikskänd på 1960-talet, då han medverkade i panelen i Spørg Århus (Fråga Århus), som sändes i dansk tv.

Bibliografi

Referenser 

Danska organister
Danska musikologer
Danska cembalister
Danska musikhistoriker
Danska musiker under 1900-talet
Musiker från Köpenhamn
Födda 1920
Avlidna 2001
Män
Professorer i musikvetenskap
Viltolycka

Viltolyckor är trafikolyckor där djur är inblandade.  Även olyckor med tamdjur brukar räknas som viltolyckor. Viltolyckor har i stort sett förekommit lika länge som biltrafiken.

Förebyggande 
Ett av de vanligare sätten att förebygga viltolyckor är att sätta upp viltstängsel längs vägarna. Detta kan dock innebära ett problem då djuren isoleras på ena sidan av vägen och inte kan ta sig över. För att lösa detta problem har man på vissa platser byggt tunnlar eller broar, så kallade ekodukter, för att djuren ska kunna ta sig förbi vägen. Kvälls- och nattetid rekommenderas det även att man kör närmare mitten av vägen då det kan vara svårare att se ordentligt vad som finns i växtligheten vid sidan av vägen i mörkret.

Viltolyckor i världen

Australien 

I Australien är kollisioner med kängurur vanligt förekommande. Ett eget slangord för den extra stötfångare som på engelska annars kallas "bullbar" har till och med uppstått, "'roo bar".

Sverige 

I Sverige är rådjur det djur som är inblandat i överlägset flest rapporterade viltolyckor, följt av älg.

USA 
I USA sker ungefär 250 000 viltolyckor årligen. Man räknar dock med att uppemot en miljon ryggradsdjur körs över varje dag. Dock brukar kollisioner med mindre djur inte ses som viltolyckor. Omkring 200 personer dödas årligen i viltolyckor.

Se även 
 Varningsmärken för djur

Referenser

Externa länkar 

Trafikolyckor
Djurliv
Maria Antonia von Branconi

Maria Antonia von Branconi, född Elsener 27 oktober 1746 i Genua, död 7 juli 1793 i Abano, var mätress till hertig Karl Vilhelm Ferdinand av Braunschweig-Wolfenbüttel mellan 1766 och 1777. Hon var en vän till Johann Wolfgang von Goethe. Branconi var av sin samtid kallad för Tysklands vackraste kvinna. 

Hon var dotter till tysk-italienska föräldrar och växte upp i Neapel. Hon gifte sig vid tolv års ålder med den kungliga tjänstemannen Francesco de Pessina Branconi och blev 21 oktober 1766 änka med två barn, en son och en dotter. I november 1766 mötte hon Braunschweigs tronföljare, som efter sitt giftermål 1764 befann sig på studieresa genom Europa, och inledde ett förhållande med honom. Hon följde honom sedan tillbaka till hovet i Braunschweig, där hon blev hans officiella mätress. Paret fick ett barn, Karl Anton Ferdinand (1767-1794). 

Branconi bodde i sitt eget palats på Wilhelmstrasse, där hon förde ett aktivt sällskapsliv. År 1774 blev hon och hennes två barn med maken adlade av kejsar Josef II till "von Branconi". Förhållandet med Karl avslutades då han 1777 inledde ett förhållande med Luise Hertefeld. Branconi gjorde sedan flera resor och levde i Paris mellan 1787 och 1791. Hon fick en son, Jules Adolph Marie i en ny relation 1788. 

Branconi uppträtthöll kontakt med professorerna vid Braunschweigs universitet, bland andra Johann Joachim Eschenburg och Johann Arnold Ebert. Hon var också bekant med poeten Johann Wilhelm Ludwig Gleim, författaren Sophie von La Roche och filosofen och författaren Johann Caspar Lavater och brevväxlande från 1780 med Johann Wolfgang von Goethe.

Referenser 

Personer i Tyskland under 1700-talet
Tysk adel
Mätresser
Födda 1746
Avlidna 1793
Kvinnor
Annie Wiberg

Annie Elisabeth Wiberg fram till 1908 Karlsson, född 26 oktober 1907 i Tortuna, Västmanland, död 6 februari 1992 i Stockholm, var en svensk skulptör, tecknare och målare.

Biografi
Hon var dotter till lantbrukaren Karl Henning Karlsson och Agnes Elisabeth Hedund. Wiberg studerade vid Tekniska skolan i Stockholm 1928–1930 och utbildade sig därefter i skulptur på Bror Hjorths och Nils Möllerbergs skulpturskola i Stockholm 1932–1933, och till teckningslärare på teckningslärarseminariet vid Högre konstindustriella skolan 1935–1938 samt på Kungliga konsthögskolan i Stockholm 1940–1945. I konststudiesyfte vistades hon några månader i Italien 1947 och 1948. Tillsammans med Adelyne Cross-Eriksson och Kerstin Stenhammar-Nordlander ställde hon ut på Galleri Catharina i Stockholm 1956 och hon medverkade i samlingsutställningar med Sveriges allmänna konstförening och i Stockholmssalongerna på Liljevalchs konsthall. Bland hennes offentliga arbeten märks ett flertal reliefer som hon utförde för AB Stockholmshem i slutet av 1950-talet. Hon har framför allt utfört naturalistiska figurer, porträtt och dekorativa reliefer i gips eller terrakotta. Wiberg finns representerad vid bland annat Gripsholms porträttsamling.

Offentliga verk i urval
Reliefer i gjutjärn med motiv om livet på landet, 1956, i flera entréer i flerfamiljshus på Hovmästarvägen och Stadsbudsvägen i Hökarängen i Stockholm
Rita, brons, 1967, på gården i kvarteret Drevkarlen i Hjorthagen i Stockholm
Vision, bronsbyst, 1974, Värdshusbryggan på Stora Essingen i Stockholm
Sorglös, brons, 1979, Husbygårdsskolan i Spånga i Stockholm
Ping-pong-spelaren, brons, 1983, Eriksdalshallen, Ringvägen 68-70 på Södermalm i Stockholm
Ping-pong-spelaren, brons, 1983, Tingshuset Häverödal, Edebovägen 1 HallstavikKrigsänkan, brons, Stulen från Tingshuset Häverödal, Edebovägen 1 Hallstavik
Pastor J.W. Johansson, brons, porträttbyst, 1955, beställare Nationalmuseum Gripsholm skulptur, brons, utanför Gröndalsvägen 138-148 i Gröndal i Stockholm
Mor och barn, brons, utanför Blackebergs servicehus, Björnssonsgatan 251 i Stockholm  
Mor och barn, brons 1980, pensionärshotellet, Linnégatan i Stockholm 
Yngling i shorts, brons, kvarteret Palsternackan i Enskede i Stockholm
Eva, brons, parken vid Gröndalsvägen 152 / Ekensbergsvägen 6-80 i Gröndal i Stockholm

Källor
Gunnel & Kjell Swärd: 63 skulptörer, Pedagogförlaget, Helsingborg 1984, 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 655, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Personer från Tortuna socken
Födda 1907
Avlidna 1992
Kvinnor
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Nordisk Ungkonservativ Union

Nordisk Ungkonservativ Union, (NUU), är en paraplyorganisation som bildades 1946 i Göteborg i och med det ökade politiska och ekonomiska samarbetet mellan de nordiska länderna och utgör idag den konservativa gruppen Ungdomens Nordiske Råd (UNR). Bland organisationens ungdomsförbund finns bl.a. Konservativ Ungdom från Danmark, Samlingspartiets Ungdomsförbund från Finland, Moderata Ungdomsförbundet från Sverige och Unge Høyre från Norge.

Se även 
 Nordiska rådet
 Kristendemokratisk Ungdom i Norden
 Nordiska Centerungdomens Förbund
 Nordens Liberale og Radikale Ungdom
 Socialistisk Ungdom i Norden

Referenser 

Organisationer bildade 1946
Politiska ungdomsförbund
Nordiskt samarbete
Kristdemokratisk Ungdom i Norden

Kristdemokratisk Ungdom i Norden, (KDUN), utgör den kristdemokratiska gruppen i Ungdomens Nordiska Råd (UNR).

Organisationen bildades 1970 under namnet Kristen Demokratisk Ungdom i Norden av svenska KDU, norska KrFU och finska FKFU (idag KD Unga). Senare tillkom danska KFU och färöiska UM.  

Idag består KDUN av svenska KDU, norska KrFU, finländska KD Unga och färöiska UM. Annika Lyytikäinen är ordförande för KDUN.

Se även 
 Nordiska rådet
 Föreningen Nordisk Socialdemokratisk Ungdom
 Nordens Liberale og Radikale Ungdom
 Nordiska Centerungdomens Förbund
 Nordisk Ungkonservativ Union
 Socialistisk Ungdom i Norden
 Föreningarna Nordens Ungdomsförbund

Källor 

Organisationer bildade 1970
Politiska ungdomsförbund
Nordiskt samarbete
István Varga

István Joszef Varga, född 6 maj 1940 i Sümeg i Ungern, är en svensk skulptör.

István Varga utbildade sig på Konstfackskolan i Budapest 1968-69 och på Accademia di Belle Arte i Perugia i Italien 1969-70. Han har också studerat för Sven Lundqvist.

István Varga kom från Ungern till Gotland 1971. Han bor och arbetar numera i Uppsala.

Offentliga verk i urval

Bondbröllop i Öja relief i kalksten, 1972, Nya skolan i Hemse
Brandman, relief i hoburgsmarmor, 1979, Burgsviks brandstationVarpa, kalksten, 1980, Vårdcentrum i HemseKälla, fontänskulptur i målas sandsten, 1981, Säveskolan i VisbyMidsommarbadet, kalksten, 1984, Eksjö simhallVikingarelief, kalksten, 1988, Stenhagsvägen 131 i UppsalaClios barn, kalksten, 1993, Uppsala Arkivcentrum
Kronkällan, vattenskulptur i kalksten, 1994, Kronparken i Uppsala
Vikingaryttare, kalksten, 1995, kvarteret Haubitsen. Döbelnsgatan 20 i Uppsala
Val med unge, vattenskulptur i sandsten, 1996, kvarteret Arkitekten, Apelgatan 15B-17B i Uppsala
Skulpturgrupp, lekskulptur i kalksten, låg- och mellanstadieskolan i Havdhem

Källor
Gunnel & Kjell Swärd: 63 skulptörer, Pedagogförlaget, Helsingborg 1984,

Externa länkar

István Vargas webbplats

Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1940
Levande personer
Män
Svenska skulptörer under 2000-talet
Ola Didrik Saugstad

Ola Didrik Saugstad, född 5 mars 1947, är en norsk barnläkare och forskare. Han är forskningsprofessor vid Oslo universitetssjukhus, professor i neonatologi vid Feinberg School of Medicine i Chicago och professor emeritus i pediatrik vid Universitetet i Oslo. Han var föreståndare för Pediatrisk forskningsinstitutt vid Universitetet i Oslo och Oslo universitetssjukhus från 1991 till 2017.

Saugstad har sedan 1970-talet forskat på återupplivning av nyfödda, och har varit en pionjär i att få ändrat praxis på detta område från användning av ren syrgas, vilket har varit praxis under de senaste 200 åren, till användning av luft. Hans forskning har visat en nedgång i dödlighet på 30 procent med hjälp av luft, och hundratusentals barn kan därför överleva varje år. Från 2010 rekommenderas luft i internationella riktlinjer som resultat av Saugstads och hans kollegors forskning. Saugstad har beskrivit användningen av ren syrgas som "en av de största skandalerna i medicinhistorien."

Enligt Google Scholar har hans arbete (2021) citerats drygt 23 000 gånger i vetenskaplig litteratur, och han har ett h-index på 78.

Han mottog Nordiska medicinpriset år 2012.

Böcker
 Kampen om oksygenet. 2019. Lunde forlag. 
 Barnets første leveår. 2007. Oslo: Spartacus. 
 Når grenser flyttes ; om ufødt liv, helse og forskning. Med forord av Thorvald Steen og Kjell Magne Bondevik. 2007. Oslo: Avenir. 
 Når barnet er født for tidlig. 1991. Oslo: Tiden. 
Ola Didrik Saugstad, När barnet föds för tidigt, Västerås : Författarhuset, 2006, , översättning av Liina Talvik
 (tillsammans med Gösta Rooth, red.): The Roots of perinatal medicine. 1985. Stuttgart: Georg Thieme Verlag. 
 (tillsammans med Sigmund Vaage, red.): Helse for den svake? ; livssyn og ressursprioritering i helsevesenet. 1985. Oslo: Luther.

Utmärkelser

 The Laerdal Award in Acute Medicine, 1995 (Universitetet i Oslo)
 The Arvo Ylppö Medal in Neonatology, 1997 (Universitetet i Helsingfors)
 Fellow, Royal College of Physicians Edinburgh, 1997
 Hedersledamot av den ungerska barnläkareföreningen, 2000
 Hedersledamot av Norsk perinatalmedisinsk forening, 2001
 The Virginia Apgar Prize, 2001
 Hedersledamot av den finska perinatalmedisinska föreningen, 2005
 Livsvernprisen (tillsammans med Torleiv Ole Rognum), 2007, laudator: Kristin Clemet
 Riddare 1. klasse av St. Olavs Orden, 2010
 Märta Philipson Award for Progress in Pediatrics (Stockholms Universitet)
 Hedersledamot American Pediatric Society 2011
 American Academy of Pediatrics Landmark Award 2011
 Bjørnsonpriset 2011
 Nordiska medicinpriset, 2012
 Hedersdoktor, Atens universitet, 2014
Hedersprofessor, Moskvauniversitetet, 2014
Chiesi Prize of Excellence in Neonatology, 2017
Erich Saling Perinatal Prize, 2017

Källor

Norska barnläkare
Födda 1947
Levande personer
Män
Alumner från universitetet i Oslo
An dro

An dro (bretonska: Svängen) är en bretonsk folkdans, ursprungligen från området runt Vannes. Den går i stora drag ut på att dansarna står i ring med lillfingrarna sammankopplade, och sedan rör sig åt vänster medan man svingar armarna fram och tillbaka.

Se även
Fest noz
Hanter-dro
Kas a-barh

Kultur i Bretagne
Folkdanser
Laxman

Laxman eller Laxmann kan syfta på:

 Adam Laxman
 Gertrud Laxman
 Erik Laxman
 Mauritz Laxman
Malmöns landskommun

Malmöns landskommun var en tidigare kommun i dåvarande  Göteborgs och Bohus län.

Administrativ historik
Denna kommun bildades 1909 genom en utbrytning ur Askums landskommun i Sotenäs härad i Bohuslän.

20 april 1900 inrättades här Malmöns municipalsamhälle. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick kommunen med municipalsamhället i Södra Sotenäs landskommun som 1974 uppgick i Sotenäs kommun.

Politik

Mandatfördelning i Malmöns landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Göteborgs och Bohus län
Indelningar i Sotenäs kommun
Bärfendals socken

Bärfendals socken i Bohuslän ingick i Sotenäs härad, ingår sedan 1974 i Munkedals kommun och motsvarar från 2016 Bärfendals distrikt.

Socknens areal är 22,52 kvadratkilometer, varav land 22,03. År 2000 fanns här 243 invånare. Kyrkbyn Bärfendal med sockenkyrkan Bärfendals kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Bärfendals socken har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Bärfendals församling och för de borgerliga frågorna bildades Bärfendals landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Svarteborgs landskommun som 1974 uppgick i Munkedals kommun. Församlingen uppgick 2010 i Svarteborg-Bärfendals församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Bärfendal, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000. 

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Sotenäs härad. De indelta soldaterna tillhörde Bohusläns regemente, Sotenäs kompani och de indelta båtsmännen tillhörde 1:a Bohusläns båtsmanskompani.

Vid en brand i Tossene prästgård 1898 förstördes pastoratets arkiv och därmed kyrkböcker för släktforskning.

Geografi och natur
Bärfendals socken ligger nordväst om Uddevalla kring ån i Bärfendalen som rinner ut i Åbyfjorden. Socknen har dalgångsbygd utmed Bärfendalen och är i övrigt  bergig med viss skog.

Största insjö är Tåsteröds stora vatten som delas med Tossene socken i Sotenäs kommun och Bottna socken i Tanums kommun.

Fornlämningar
Lösfynd och en hällmålning vid Medbo från stenåldern har påträffats. Från bronsåldern finns gravrösen och hällristningar. Från järnåldern finns 15 spridda gravar och ett litet gravfält.

Befolkningsutveckling
Befolkningen ökade från 343 1810 till 748 1890 varefter den minskade till 251 1970 då den var som minst under 1900-talet.

Namnet
Namnet skrevs 1391 Berofiärdar dal. Efterleden är dal. Förleden innehåller ett äldre namn på Åbyfjorden, Berufjordr som innehåller ånamnet Bera (nuvarande Daleån) som i sin tur innehåller bera, 'björnhona'.
Förr även Berfendal

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

Berffendals socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Indelningar i Munkedals kommun
Socknar i Sotenäs härad
Bärfendals landskommun

Bärfendals landskommun var en tidigare kommun i dåvarande  Göteborgs och Bohus län.

Administrativ historik
Bärfendals landskommun bildades den 1 januari 1863, när kommunalförordningarna började tillämpas. Den omfattade samma område som tidigare utgjort Bärfendals socken i Sotenäs härad i Bohuslän.  

Vid kommunreformen 1952 uppgick kommunen i Svarteborgs landskommun som 1974 uppgick i Munkedals kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951

Indelningar i Munkedals kommun
Tidigare kommuner i Göteborgs och Bohus län