kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Flikjaçana

Flikjaçana (Jacana jacana) är en huvudsakligen sydamerikansk fågel i familjen jaçanor inom ordningen vadarfåglar.

Utseende 
Karakteristiskt för flikjaçanan liksom för andra arter inom familjen jaçanor är dess långa ben och mycket stora fötter med långa tår och klor som möjliggör för dem att gå omkring på flytande vegetation. 

Flikjaçanan är en 17—23 centimeter lång fågel med kastanjefärgad rygg och vingtäckare och resten av kroppen huvudsakligen svart. I flykten syns gröngula vingpennor och vid vingknogen finns en lång och vass sporre. Näbben är gul, ovanför den en röd pannsköld och från mungipan en likaså röd hängande hudflik som gett arten dess namn. Fötterna är blågrå. 

Vissa av underarterna har avvikande utseende, där hypomelaena är svart istället för kastanjefärgad medan scapularis har svarta inslag på ryggen och vita yttre handpennor.

Utbredning och systematik 
Flikjaçana delas in i två grupper av sex underarter:
 J. j. hypomelaena – förekommer från den västra delen av centrala Panama till norra Colombia
 jacana-gruppen
 J. j. melanopygia – förekommer från västra Colombia till västra Venezuela
 J. j. jacana – förekommer från sydöstra Colombia till Guyana, Brasilien, Uruguay och norra Argentina
 J. j. intermedia – förekommer i norra och centrala Venezuela
 J. j. scapularis – förekommer i låglänta områden  av västra Ecuador och nordvästra Peru
 J. j. peruviana – förekommer i nordöstra Peru (lägre delen av Rio Ucayali) och intilliggande nordvästra Brasilien

Levnadssätt 
Flikjaçanan lägger fyra svartmärkta ägg i ett flytande bo. Likt exempelvis simsnäppor, men olikt de flesta andra fåglar, är könsrollerna omvända hos jaçanorna. Honan som har flera partners, så kallat polyandriskt häckningsbeteende, försvarar boet medan hanen ruvar. Fågeln lever av insekter, andra ryggradslösa djur och frön som den plockar från flytande vegetation eller från vattenytan.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population som tros vara stabil. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Bilder

Referenser 
''Artikeln bygger på en översättning från engelskspråkiga wikipedias artikel Wattled jaçana, läst 2018-06-03 som anger följande källor:

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Jaçanor
Fåglar i neotropiska regionen
Archignat

Archignat är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Huriel som ligger i arrondissementet Montluçon. År  hade Archignat  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Archignat

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Gulpannad jaçana

Gulpannad jaçana (Jacana spinosa) är en fågel i familjen jacanor inom ordningen vadarfåglar.

Utseende 
Karakteristiskt för gulpannad jaçana liksom för andra arter inom familjen jaçanor är dess långa ben och mycket stora fötter med långa tår och klor som möjliggör för dem att gå omkring på flytande vegetation. Adulta fågeln är kastanjebrun med svart huvud och svart hals, tydligt kontrasterande mot lysande gult på panna, näbb och två sporrar på vingknogarna. I flykten med stela vingslag och glid syns bjärt gula vingar och långt utstickande fötter. Ungfågeln skiljer sig tydligt från den adulta, med gräddvitt på ansikte, hals och undersida.

Utbredning och systematik 
Gulpannad jaçana förekommer i Centralamerika från norra Mexiko till västra Panama, men också i delar av Västindien. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Jacana spinosa gymnostoma – förekommer i norra Mexiko Chiapas, Yucatánhalvön och på ön Cozumel
 Jacana spinosa spinosa – förekommer från Belize och Guatemala till västra Panama
 Jacana spinosa violacea – förekommer på Kuba, Isla de la Juventud, Jamaica och Hispaniola

Vissa auktorieter behandlar den istället som monotypisk. Arten förekommer idag regelbundet i kustnära slätter i södra Texas, i norr till Houston och i väst till San Antonio, men har tidigare även häckat.

Levnadssätt 
Gulpannad jaçana hittas i våtmarker med flytande vegetation, men kan ses födosöka i torrare omkringligande områden. Likt exempelvis simsnäppor, men olikt de flesta andra fåglar, är könsrollerna omvända hos jaçanorna. Honan som har flera partners, så kallat polyandriskt häckningsbeteende, försvarar boet medan hanen ruvar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med okänd utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till mellan en halv och fem miljoner individer.

Namn 
På svenska kallades fågeln tidigare centralamerikansk jaçana.

Bilder

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Jaçanor
Fåglar i neotropiska regionen
Arfeuilles

Arfeuilles är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Lapalisse som ligger i arrondissementet Vichy. År  hade Arfeuilles  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Arfeuilles

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Bronsjaçana

Bronsjaçana (Metopidius indicus) är en sydasiatisk fågel i familjen jaçanor inom ordningen vadarfåglar.

Utseende 
Karakteristiskt för bronsjaçana liksom för andra arter inom familjen jaçanor är dess långa ben och mycket stora fötter med långa tår och klor som möjliggör för dem att gå omkring på flytande vegetation. Bronsjaçana är en relativt mörk fågel med en kroppslängd på 28-31 centimeter. Adult fågel har ett vitt ögonbrynsstreck, bronsgrön ovansida och svartaktig undersida. Vingarna är helmörka, båda ovan och under. Näbben är gul. Ungfågeln är ljusare med vitaktig undersida och brunorange anstrykning på bröstet samt brun ovansida.

Läten 
Gälla "seek-seek-seek" hörs, liksom korta hårda stönande ljud.

Utbredning och systematik 
Bronsjaçanan placeras som enda art i släktet Metopidius. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Fågeln förekommer i låglänta områden från Indien till sydvästra Kina, Sydostasien, Sumatra och Java.

Levnadssätt 
Bronsjaçanan trivs i små våtmarker varhelst det finns gott om flytande vegetation som indisk lotus (Nelumbium speciosum), egyptisk vitlotus (Nymphaea lotus), vattenhyacint (Eichhornia crassipes), musselblomma (Pistia stratiotes) och sävarten Schoenoplectiella articulata. Den förekommer även i tätare växtlighet, i fuktiga gräsmarker och igenväxta risfält. Generellt föredrar den mindre våtmarker än fasanjaçanan som den delar utbredningsområde med. Arten är huvudsakligen vegetarian men intar troligen också en stor andel insekter, sniglar och andra ryggradslösa djur.

Häckning 
Bronsjaçanan häckar under monsunen, i juni på Java och mellan slutet av juli och början av september i södra Indien. Arten är polyandrisk, där en hona häckar med en till fem hanar. Boet placeras i tätare vegetation än hos andra jaçanaarter. Varje hane bygger upp till fem olika bon. Honan lägger tre till fyra ägg som hanen ruvar i 26-29 dagar.

Status 
Artens populationstrend är okänd, men både utbredningsområde och population är relativt stora. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig.

Namn 
Fågeln har på svenska även kallats indisk jacana.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Jaçanor
Fåglar i orientaliska regionen
Arpheuilles-Saint-Priest

Arpheuilles-Saint-Priest är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Marcillat-en-Combraille som ligger i arrondissementet Montluçon. År  hade Arpheuilles-Saint-Priest  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Arpheuilles-Saint-Priest

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Dvärgjaçana

Dvärgjaçana (Microparra capensis) är en afrikansk vadarfågel i familjen jaçanor. Den hittas i våtmarker i Afrika söder om Sahara. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läten 
Karakteristiskt för jaçanorna är deras långa ben och mycket stora fötter med långa tår och klor som möjliggör för dem att gå omkring på flytande vegetation. Dvärgjaçanan är som namnet antyder minst i familjen med en kroppslängd på endast 16 cm, bara hälften så stor som den andra afrikanska jaçanaarten afrikansk jaçana. På håll upplevs den som brun ovan och vit under. När man kommer närmare syns rostfärgad hjässa och nacke, ett vitt ögonbrynsstreck, ett smalt rostbrunt ögonstreck samt guldgula och rostbruna fläckar på sidan av bröstet. I flykten syns vit bakkant på vingen och rostrött på övergump och stjärt. Lätet består av en enkel serie skallrande och tjattrande ljud som stiger och faller i tonhöjd.

Utbredning och systematik 
Dvärgjaçana placeras som enda art i släktet Microparra. Den förekommer i sjöar, dammar och kärr i Afrika söder om Sahara. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Dvärgjaçanan hittas på grunt vatten vid både säsongsmässiga och permanenta våtmarker. Den livnär sig huvudsakligen av insekter, men har också noterats äta växtdelar. Fågelns häckningssäsong varierar geografiskt och efter nederbörd.

Status 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Jaçanor
Fåglar i etiopiska regionen
Svart noddy

Svart noddy (Anous minutus) är en tropiskt levande fågel i familjen måsfåglar inom ordningen vadarfåglar.

Utseende 
Svart noddy är lik både brun noddy (A. stolidus) och mindre noddy (A. tenuirostris) i sin helmörka dräkt, kilformade stjärt och ljusa panna. Jämfört med brun noddy är den mörkare, med helmörka vingar. Den har vidare längre och tunnare näbb som är längre än huvudet. Blekare och gråare stjärtmitt kontrasterar med den mörka ovansidan. Mindre noddy är mindre, har ljusare huvud med ljus tygel.

Läten 
Lätena liknar brun noddy men är ljusare och vassare.

Utbredning och systematik 
Svart noddy förekommer världen runt i tropiska och subtropiska hav med kolonier vida spridda i västra och centrala Stilla havet och mera utspridda i Karibien, centrala Atlanten och nordöstra Indiska oceanen. Den delas in i tre grupper med sju underarter med följande utbredning:
 Anous minutus americanus – häckar på Små Antillerna och öar utanför Centralamerika och Venezuela
 Anous minutus melanogenys – häckar i Hawaiiöarna
 minutus-gruppen (polytypisk)
 Anous minutus diamesus – häckar på Clippertonön utanför Mexikos västra kust och på Isla del Coco utanför Costa Rica
 Anous minutus worcesteri – häckar på Cavilliön och Tubbataha Reef i Sulusjön
 Anous minutus minutus – häckar från nordöstra Australien och Nya Guinea till Tuamotuöarna
 Anous minutus marcusi – häckar från Marcusön och Wake Island och vidare över Mikronesien till Carolineöarna
 Anous minutus atlanticus – häckar från S:t Helena och angränsande öar i södra Atlanten till Guineabukten

Tillfälligt har den även observerats i Indiska oceanen, utanför Sri Lanka. Arten är nära släkt med mindre noddy (A. tenuirostris) och dessa två har tidigare behandlats som en och samma art.

Ekologi 
Denna art bebor tropiska och subtropiska öar. Den lever av småfisk och bläckfisk, men har även setts ägna sig åt kleptoparasitism. Häckningssäsongen varierar geografiskt, liksom storleken på kolonierna och boplats.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att anses vara hotad. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till 1,3 miljoner vuxna individer.

Namn 
Fågeln har på svenska även kallats vithättad noddy.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Tärnor
Fåglar i australiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Arronnes

Arronnes är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Le Mayet-de-Montagne som ligger i arrondissementet Vichy. År  hade Arronnes  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Arronnes

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor

Externa länkar

Kommuner i Allier
Brun noddy

Brun noddy (Anous stolidus) är en tropisk vadarfågel i familjen måsfåglar. Den är en kolonihäckare.

Utseende 
Brun noddy är den största av arterna i släktet Anous, 42 centimeter lång, men likt dessa en mörk tärnliknande fågel med ljusare panna och lång, kilformad stjärt. Den är genomgående brun, med blekare vingtäckare än vingpennor. Näbben är kraftigare, proportionellt kortare och mer nerböjd än både svart noddy och mindre noddy.

Läten 
Lätena är mörka och gnissliga eller sträva, med ett djupt skallrande "garrr" eller ett stigande kväkande "brraak".

Utbredning och systematik 
Brun noddy delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Anous stolidus pileatus – Röda havet, Adenviken och Indiska Oceanen (söderut till norra Madagaskar och Maskarenerna) österut till Australien, Polynesien och Hawaii
 Anous stolidus galapagensis – Galápagosöarna
 Anous stolidus ridgwayi – Revillagigedoöarna utanför västra Mexiko till Isla del Coco utanför Costa Rica
 Anous stolidus stolidus – Västindien, öar i södra Atlanten och från Guineabukten till en koloni utanför Kameruns kust

Arten är en mycket sällsynt gäst i Europa med bara två godkända fynd: i Tyskland 1912 och Azorerna 2008. I augusti 1974 observerades en fågel i Norge som först bestämdes till brun noddy men senare ändrades till obestämd Anous-art.

Ekologi 
Brun noddy är liksom sina släktingar kolonihäckare, vanligtvis på klippor, träd eller buskar. Boet är en plattform gjord av kvistar och grenar. Inför parningen bugar och nickar honan och hanen inför varandra. Hanen ger också honan en nyligen fångad fisk.

Honan lägger endast ett gräddfärgat lila- och kastanjefläckat ägg som ruvas av båda könen ett eller två dygn i taget i 33-36 dagar. När ungen lämnar boet efter sex till sju veckor kan den ibland väga mer än föräldrarna.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till mellan 1,2 och 2,1 miljoner individer.

Bilder

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tärnor
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i oceaniska regionen
Aubigny, Allier

Aubigny är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Moulins-Ouest som ligger i arrondissementet Moulins. År  hade Aubigny  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Aubigny

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Mindre noddy

Mindre noddy (Anous tenuirostris) är en fågel i familjen måsfåglar inom ordningen vadarfåglar. Den är en brunsvart tärnliknande fågel som häckar på tropiska öar i Indiska oceanen. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende 
Mindre noddy är som namnet avslöjar en relativt liten noddy, men är större än både grå noddy och blek noddy. Den har en kroppslängd av 30–34 centimeter och vingbredden är 58–63 centimeter. 

Arten är med sin brunsvarta fjäderdräkt med blekare grå hjässa och panna är mest lik svart noddy (Anous minutus) och de två har tidigare behandlats som en och samma art. Mindre noddy är dock just mindre, men också något ljusare och har ljus snarare än mörk tygel. Båda arterna skiljer sig från den större arten brun noddy genom svartare fjäderdräkt, grå stjärt som kontrasterar mot mörkare rygg, längre och smalare näbb samt enhetligt mörk ovan- och undersida av vingarna.

Läten 
Häckande fåglar avger ett raspigt "arrrk arrrk", men även lägre "ugugug". Även ett mekaniskt surrande "byowp" kan höras när den är upprörd.

Utbredning och systematik 
Mindre noddy förekommer enbart i Indiska oceanen och delas in i två underarter med följande utbredning:
 Anous tenuirostris tenuirostris – häckar i Seychellerna, Maskarenerna, Maldiverna samt Chagosöarna i Indiska oceanen
 Anous tenuirostris melanops – häckar på Houtman Abrolhos-öarna samt möjligen Ashmore Reef utanför västra Australiens kust

Underarten melanops kan vara stannfågel medan nominatformen rör sig efter häckning mot Madagaskar och östra Afrikas kust mellan södra Somalia och Kenya. Den ses även fåtaligt men regelbundet i Oman. Tillfälligt har arten observerats i bland annat Sydafrika, Sri Lanka, Förenade Arabemiraten och Jemen.

Levnadssätt 
Mindre noddy häckar från augusti till oktober i stora kolonier med tiotusentals par. Den häckar i mangroveskogar på oceaniska korallöar med grunda laguner men också direkt på sand- eller klapperstensstränder. Det av sjögräs uppbyggda boet placeras lågt i en buske eller i ett högt mangroveträd på en vågrät gren eller i en grenklyka. Avståndet mellan bona i koloni är mellan 0,3 och fem meter.

Även utanför häckningstid är den fortfarande mycket social och ses vanligtvis i flockar med upp till 45 individer. Den födosöker främst nära land runt öarna de häckar på men har också observerats långt ute till havs. Arten lever av små ytlevande fiskar och ryggradslösa djur som bläckfiskar. Före häckning ses också vuxna fåglar inta stora mängder av korall som kalciumkälla inför äggläggning.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population som tros vara stabil. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till 1,2 miljoner individer.

Namn 
Fågeln har på svenska även kallats långnäbbad noddy. Det vetenskapliga artnamnet tenuirostris betyder "slanknäbbad", från latinets tenuis ("slank") och rostris ("-näbbad", av ''rostrum", "näbb").

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Tärnor
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Audes

Audes är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Hérisson som ligger i arrondissementet Montluçon. År  hade Audes  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Audes

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Fetärna

Fetärna (Gygis alba) är en tropiskt levande fågel i familjen måsfåglar inom ordningen vadarfåglar.

Kännetecken

Utseende 
Fetärnan är en liten (28-33 cm), helvit tärna med vanligen mörkare handpennespolar, svartaktig näbb, svarta ben och en diagnostisk svart fläck kring ögat. Ungfågeln liknar den adulta men har mörka fläckar på hjässa och nacke, bruna och beige band eller fjäll på ovansidan och vingtäckarna samt brunspetsade stjärtfjädrar.

Underarten microrhyncha (se nedan) är något mindre, har grundare kluven stjärt, större svart ögonfläck, vitaktiga handpennespolaroch tydligt smalare, helsvart näbb.

Läten 
Fetärnan yttrar gutturala och tjattrande "heech heech" eller "griich griich".

Utbredning och systematik 
Fetärnan häckar på tropiska öar i både Atlanten, Indiska oceanen och Stilla havet. Utanför häckningstid sprider den sig och kan ses utmed kusterna från Chile och Colombia till Nya Zeeland och utmed Asiens östra och södra kuster från Kina till Indien, på öarna i Indiska oceanen och utmed södra Afrikas kust. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Gygis alba alba – häckar på öarna Fernando de Noronha, Trinidade, Ascension och Sankta Helena i Atlanten
 candida/leucopes-gruppen
 Gygis alba candida – häckar i Seychellerna och Maskarenerna genom Indiska oceanen till sydcentrala och östcentrala Stilla havet, inklusive Norfolkön, Kermadecöarna, Karolinerna, Hawaiiöarna, Clipperton utanför västra Mexiko, Isla del Coco (Costa Rica och troligen Malpelo utanför västra Colombia
 Gygis alba leucopes – häckar på Henderson Island och Pitcairn Island i sydöstra Stilla havet
 Gygis alba microrhyncha – häckar i Marquesasöarna, Phoenixöarna och Lineöarna

Tillfälligt har den påträffats i Panama, Japan och Sydkorea samt på Bermuda.

En, två eller tre arter? 
Underarten microrhyncha upphöjs till egen art av bland andra Birdlife International och IUCN, Gygis microrhyncha, på grund av avvikande utseende. Författare till sentida studier argumenterar för att de bör betraktas på en och samma art, baserat på genetik och morfologi. Birdlife International och IUCN urskilde 2022 även underartsgruppen candida till en egen art, Gygis candida baserat på skillnader i utseende och läte..

Levnadssätt 
Fetärnan dyker efter sin föda, mestadels av småfisk, men också bläckfisk och kräftdjur. Den häckar på vanligtvis vegetationstäckta korallöar, i träd och buskar eller i steniga sluttningar och klippbranter. Unikt för måsfåglarna bygger fétärnan inget bo utan lägger sitt enda ägg direkt i en trädklyka eller på ett palmblad. Orsaken tros vara att det minskar risken för parasiter, något som kan få andra sjöfåglar att överge en hel koloni.

Status 
IUCN bedömer hotstatus för underartsgrupperna (eller arterna) var för sig, alla som livskraftiga. Underartsgruppen candida ökar i antal, medan alba och microrhyncha anses ha stabila populationsutvecklingar.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tärnor
Fåglar i oceaniska regionen
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i etiopiska regionen
Inkatärna

Inkatärna (Larosterna inca) är en fåtalig och unik tärna som förekommer i västra Sydamerika.

Utseende 
Inkatärnan är en omisskännlig medelstor tärna, cirka 41 centimeter i längd. Kroppen är mörkgrå, näbb och fötter är orangeröda och utifrån mungiporna syns en praktfull vit mustasch. Ungfåglarna är bruna överlag och saknar mustaschen och kan därmed förväxlas med en noddy.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns utmed Stillahavskusten från norra Peru (Lobos de Tierra) söderut till centrala Chile (åtminstone till Aconcaguafloden och Conconöarna). Den ses även sällsynt norrut till Ecuador och har tillfälligt observerats i Colombia och Panama. 

Inkatärna placeras som enda art i släktet Larosterna. Trots sitt avvikande utseende är den relativt djupt inbäddad bland tärnorna, systerart till en grupp med tärnor i Sterna, Thalasseus och Chlidonias.

Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Ekologi 
Fågeln häckar på öar nära kusten och på kustnära klippor. Vanligtvis placeras boet i användningsbara sprickor, grottor och håligheter, ibland i ett oanvänt bo av humboldtpingvinen (Spheniscus humboldti). Den lägger ett till två ägg som ruvas i fyra veckor och ungarna lämnar boet efter sju veckor.

Inkatärnan dyker ofta i stora flockar efter ansjovisfisken anchoveta, simpor och fiskarten Odontesthes regia. Den kan också inta lämningar från sjölejon och fiskebåtar.

Status och hot 
Inkatärnan är en relativt fåtalig tärna som dessutom minskar i antal. Det gör att internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som nära hotad. Världspopulationen uppskattas till 150.000 individer. Varför arten minskar är oklart. Före guanoindustrins utveckling ska de ha varit mycket vanligare, men de är samtidigt anpassningsbara och kan till och med häcka i övergivna byggnader. Möjligen kan utfiskning av anchoveta (Engraulis ringens) eller predation från katter och råttor på deras häckningsplatser påverka populationsstorleken respektive häckningsframgång.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Tärnor
Fåglar i neotropiska regionen