kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Slaget vid Culloden

Slaget vid Culloden (, ) var det sista fältslag som utkämpades under jakobitupproren. Fältslaget inträffade den 16 april 1746 vid Culloden i Skottland då jakobitska styrkor under Karl Edvard Stuart slutgiltigt besegrades av lojalistiska styrkor ledda under Prins Vilhelm, hertig av Cumberland. 

Karl Edvard Stuarts ("Bonnie Prince Charles") jakobitiska armé bestod huvudsakligen av katoliker och skotska episkopalister - majoriteten skotska högländare men även grupper av lågländare och en liten utbrytargrupp av engelska soldater från regementen i Manchester.  Jakobiterna understöddes av konungadömet Frankrike och fick även vissa förstärkningar i form av såväl skotska som irländska legoknektar som varit i fransk tjänst. En sammansatt infanteribataljon (Irish Picquets) bestod av avdelningar från flertalet irländska regementen samt en skvadron av irländskt kavalleri, deltog i slaget vid sidan av ett regemente av Royal Scots som slagits samman för att stötta Stuarts krav.  Motståndarsidan bestod framförallt av protestantiska engelsmän och lågländare samt tyska legoknektar som rekryterats in från Hessen. Slaget var kortvarigt men blodigt och utkämpades på mindre än en timme. Efter ett misslyckat angrepp där högländarna försökt korsa regeringsstyrkornas linjer stoppades avancemanget och de skotska styrkorna nedkämpades och drevs bort från slagfältet.   

Under det korta slaget dog eller skadades mellan 1 500 och 2 000 jakobiter samtidigt som det i kontrast endast var 300 döda eller skadade på den regeringstrogna sidan.

Slagets efterspel väcker än idag starka känslor. Universitetet i Glasgow belönade lojalisternas befälhavare, hertigen av Cumberland med en hederstitel, men många moderna historiker hävdar att efterspelet av slaget och det slutgiltiga nedkämpandet av jakobitism varit brutalt vilket gav Cumberland tillnamnet slaktaren. Ytterligare åtgärder gjordes för att vidare integrera det vilda skotska höglandet ytterligare in i Storbritannien, och civila straff introducerades för att försvaga den galliska kulturen och underminera det skotska klansystemet.

Se även 
 Jakobitism

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

Skottland under 1700-talet
Culloden
Culloden
Culloden
Culloden
1746 i Storbritannien
Ján Figeľ

Ján Figeľ, född 20 januari 1960, är en slovakisk politiker, tidigare EU-kommissionär och sedan 2009 ledare för konservativa partiet Kristdemokratiska rörelsen.

Figeľ var ledamot av Nationalrådet (parlamentet) 1992-1998 och 2002-2004. Han var statssekreterare vid utrikesministeriet 1998-2003 och ledde Slovakiens medlemsförhandlingar med Europeiska unionen. När Slovakien blev medlemmar i EU 1 maj 2004 blev Figeľ landets första kommissionär. Han tjänstgjorde en kort tid i Prodi-kommissionen och ansvarade för näringsliv och IT-frågor. När första Barroso-kommissionen tillträdde i november samma år tilldelades Figeľ ansvaret för utbildning, kultur, ungdom och flerspråkighet, vilket han själv uttryckt ett visst missnöje med. Efter Rumäniens anslutning till EU 2007 blev Leonard Orban kommissionär för flerspråkighet. Han avgick från sin kommissionärspost några månader innan Barroso-kommissionens avgång för att bli partiledare för kristdemokraterna.

Källor

Män
Födda 1960
EU-kommissionärer
Slovakiska politiker
Levande personer
Ahrbom & Partner

Ahrbom & Partner är ett svenskt arkitektkontor med säte i Stockholm. Sedan februari 2007 har kontoret sina lokaler i huset Skeppsbron 44.

Historia
Kontoret har sitt ursprung i två medarbetare till Peter Celsing, Per Ahrbom (född 1938) och hans hustru Ann-Charlotte Ahrbom (född 1940), som arbetade med Celsing fram till hans död 1974. Efter Celsings död var Per Ahrbom med om att tillsammans med Lars Fahlsten (född 1937), Jan Henriksson (1933–2004) och Hans Jensfelt  (född 1941) skapa kontoret AFHJ (Ahrbom-Fahlsten-Henriksson-Jensfelt) som slutförde Celsings pågående arbeten som Kulturhuset och Riksbankshuset. Senare bröt sig Fahlsten och Ahrbom ut och bedrev verksamhet till 1988 under namnet Ahrbom & Fahlsten. Till Ahrbom & Fahlstens större uppdrag hörde Klamparen 10 Tingshuset vid Fleminggatan som uppfördes mellan åren 1983 och 1987 för Stockholms tingsrätt. Efter 1987 bildades Ahrbom Arkitektkontor med Per Ahrbom som ensam ägare som var verksam mellan 1988 och 1999, då flera av medarbetarna blev delägare.

Verksamhet
Ahrbom & Partner finns i sin nuvarande form sedan 1999. Kontoret har under de senaste åren lett en rad nybyggnadsprojekt, renoveringar och om- och tillbyggnader, bland andra ny huvudbyggnad för Sveriges lantbruksuniversitet i Uppsala, förnyelsen av KTH:s fastigheter som inkluderade Kungliga Tekniska högskolans bibliotek, ombyggnaden av Ferdinand Bobergs posthus, nyinredning av rotundan i Stockholms stadsbibliotek, ombyggnaden av Skatteskrapan och en tillbyggnad till Handelshögskolan i Stockholms huvudbyggnad på Sveavägen 65 i Stockholm. Den senaste ombyggnaden av Stockholms rådhus har utförts av Ahrbom & Partner. Till arkitektkontorets arbeten räknas även Stadsarkivet Liljeholmskajen som är Stockholms stadsarkivets filial vid Sjöviksvägen 126 på Liljeholmskajen som invigdes 2019. 2020 tilldelades Ahrbom & Partner Kasper Salin-priset för renoveringen av Kulturhuset i Stockholm.

Källor
Ahrbom & Partner: om oss

Externa länkar

Svenska arkitektfirmor
Verksamheter i Gamla stan
Emma Rendel

Emma Rendel, född 1976 i Uppsala, är en svensk serieskapare som bor och arbetar i Stockholm.

Emma Rendel har studerat illustration och grafisk design på Central St Martins and Communication Arts and Design at the Royal College of Art och bodde i London under åtta år. Hennes serier har publicerats i Art Review , Icon Magazine, Le Gun och Galago och hennes illustrationer har bland annat synts i Form och Time Out.

Hon deltog i utställningen Cut my legs off and call me shorty! på Tensta Konsthall sommaren 2009.

Bibliografi 
Flugornas Ö (Publicerad av Kartago förlag, Stockholm, 2013, )
Le Gun – för nybörjare (Antologi publicerad av Orosdi-Back, Stockholm, 2010, )
Allt Är Allrajt (Publicerad av Kartago förlag, Stockholm, 2009, )
Pentti and Deathgirl (Publicerad av Jonathan Cape, London, 2009, )
The Akwardists (Självpublicerad, London, 2006)
Deathgirls Birthday (Självpublicerad, London, 2005)
Deathgirls Diary 2 (Självpublicerad, London, 2005)
Deathgirls Diary 1 (Självpublicerad, London, 2005)

Referenser

Externa länkar 
 Fröfattarpresentation på Random House
 Le Gun magazine
 Kartago förlag
 Svenska Tecknare

Kvinnor
Födda 1976
Svenska serieskapare
Levande personer
John F. Dryden

John Fairfield Dryden, född 7 augusti 1839 i Temple, Maine, död 24 november 1911 i Newark, New Jersey, var en amerikansk affärsman och republikansk politiker. Han grundade försäkringsbolaget Prudential Insurance Company (numera finanskoncern, Prudential Financial). Han representerade delstaten New Jersey i USA:s senat 1902-1907.

Dryden studerade vid Yale. Han grundade 1875 Prudential och var företagets verkställande direktör 1881-1911. Han efterträddes efter sin död av sonen Forrest F. Dryden.

Senator William Joyce Sewell avled den 27 december 1901 i ämbetet. Dryden tillträdde som senator i januari 1902. Han satt i senaten fram till slutet av Sewells mandatperiod i mars 1907. Han kandiderade till omval men drog sin kandidatur tillbaka efter att New Jerseys lagstiftande församling inte lyckades med att avgöra valet. Frank O. Briggs valdes sedan till Drydens efterträdare i senaten.

Drydens dotter Susie gifte sig med filantropen Anthony R. Kuser. Makarna Kuser donerade landområdet till delstaten för parken vid New Jerseys högsta punkt, High Point. Drydens dotterson, delstatspolitikern John Dryden Kuser, var Brooke Astors första make.

Drydens grav finns på Mount Pleasant Cemetery i Newark.

Referenser

Externa länkar 
 Biographical Directory of the United States Congress

Amerikanska republikaner
Personer inom USA:s näringsliv
Ledamöter av USA:s senat från New Jersey
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Temple, Maine
Födda 1839
Avlidna 1911
Män
Ulf Lundin

Ulf Lundin, född 1965 i Alingsås, är en svensk fotograf.

Lundin utbildade sig till fotograf på Högskolan för Fotografi och Film i Göteborg, där han tog kandidatexamen 1993 och magisterexamen 1997. Han arbetar med fotografi, videokonst och installationer. 2015 tilldelades han Lennart af Petersens pris och 2017 Arbetets museums dokumentärfotografipris.

Lundin har haft många sepatatutställningar, bland annat på Galleri Magnus Karlsson i Stockholm (2008), Thessaloniki Center i Grekland (2000) och Photographer's Gallery i London (1998). Hans videokonst har bland annat visats på Lebanese American University i Libanon (2005), 291 Gallery i London (2003) och Museum of Modern Art i Ljubljana (1999).

2018 gav han ut fotoboken Monumentet (som även inkluderade en novell av Stefan Lindberg) om den hög med rivningsmassor från Klarakvarteren som på 1960-talet byggdes upp i Högdalen.

Källor

Externa länkar 
 ulflundin.nu (eebbplats för Lundin som konstnär)
 fotografulflundin.com (webbplats för Lundin som fotograf)

Svenska fotografer
Födda 1965
Män
Levande personer
Alumner från Göteborgs universitet
Ulla West

Ulla West, född 1954 i Trollhättan, är en svensk målare, tecknare och  textilkonstnär som bor och arbetar i Stockholm

Ulla West har haft åtskilliga separatutställningar i Sverige och internationellt på gallerier och konsthallar sedan 1980-talet, till exempel i Japan, Ryssland och Thailand. 2007 deltog hon i Kaunas Art Biennal och under 2008  i Peking på Internationella Fiber Art Biennalen. Under 2009 har hon visat arbeten i utställningen ”Irreverent, Contemporary Nordic Crafts Art” i San Francisco på Yerba Buena Center for the Arts, YBCA och i Stockholm på Hallwylska palatset. Ulla West arbetar också med scenografi- och kostymuppdrag för teater, film- och tv-produktioner.

Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska konsthantverkare under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1954
Levande personer
Personer från Trollhättan
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska tecknare under 2000-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Svenska textilkonstnärer under 2000-talet
Räntmästare

Räntmästare är en äldre beteckning på den tjänsteman som hade hand om en myndighetsavdelnings ekonomi, eller som mera specifikt förestod myndigheten Räntekammaren. Titeln har använts sedan 1500-talet.

Se även
Räntmästarhuset i Stockholm

Externa länkar
Räntmästare i SAOB

Titlar
Ekonomi
Förvaltning
Jim Costa

James Manuel "Jim" Costa, född 13 april 1952 i Fresno, Kalifornien, är en amerikansk demokratisk politiker och ledamot av USA:s representanthus sedan 2005. Han representerade Kaliforniens 20:e distrikt 2005–2013 och är därefter vald från 16:e distriktet.

Costa utexaminerades 1974 från California State University. Han var ledamot av California State Assembly, underhuset i delstatens lagstiftande församling, 1978–1994. Han var sedan ledamot av delstatens senat 1994–2002.

Kongressledamoten Cal Dooley kandiderade inte till omval i kongressvalet 2004. Costa vann valet och efterträdde Dooley i representanthuset i januari 2005.

Costa är en moderat demokrat. Han är ogift och hör till romersk-katolska kyrkan.

Externa länkar
Officiell webbplats
Biographical Directory of the United States Congress

Födda 1952
Ledamöter av USA:s representanthus från Kalifornien
Män
Personer från Fresno
Levande personer
Gunnel Pettersson

Gunnel Pettersson, född 1960 i Malmö, är en svensk konstnär.

Gunnel Pettersson är utbildad på Konstfack i textil, konst och skulptur men har också en examen i data och video från Konsthögskolan. Hon var tidigt engagerad i den experimentella konstscenen som konstnär av video- och internetbaserad konst, men också som organisatör. Idag arbetar hon som lektor i filmisk gestaltning på Malmö högskola. Hon har tidigare varit prorektor på Konstfack i Stockholm och arbetat som prefekt och lektor i konst där. 

Som konstnär har hon bland annat haft separatutställningar på ID:I Galleri i Stockholm, Chiangmai University ArtMuseum i Thailand och Overgaden Kulturministeriets utställningshus i Köpenhamn. Gunnel Pettersson driver sedan 2010 projektet Odlingen som syftar till att bygga mening med hjälp av relationer och kommunikation i frågor kring t.ex. hållbar stads- och landsbygdsutveckling (biologisk/ekonomisk/politisk/social).

Externa länkar 
Officiell hemsida: Odlingen
Fiber Art Sweden

Svenska konstnärer under 1900-talet
Svenska konstnärer under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1960
Levande personer
Konstnärer från Malmö
Lunds gosskör

Lunds gosskör är en svensk gosskör som bildades 1976 av Eva Svanholm Bohlin och sedan 2018 leds av Robert Bennesh och Susannah Carlsson.

Kören har haft olika namn under åren, såsom Cantarellerna och Lunds Domkyrkas Gosskör. 2015 bytte kören namn till Lunds Gosskör. 

Inledningsvis hörde gosskören till Lunds kommunala musikskola, men 1987 flyttade den till Lunds domkyrka. Kören hörs framför allt i samband med gudstjänster och konserter i kyrkorna i Lunds pastorat, men har även samarbetat med exempelvis Malmö Opera och Malmö symfoniorkester.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Körens webbplats
 Om kören på Lunds domkyrkas webbplats

Svenska gosskörer
Musikgrupper från Lund
Musikgrupper bildade 1976
Robert Torricelli

Robert Guy Torricelli, född 27 augusti 1951 i Paterson, New Jersey, är en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten New Jersey i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1983-1997 och sedan i senaten 1997-2003. Han drog tillbaka sin kandidatur i senatsvalet 2002 på grund av en skandal. Han hade tagit emot kampanjbidrag och andra gåvor från David Chang, en korrumperad affärsman från Sydkorea.

Torricelli gick i skola i Storm High School i Cornwall-on-Hudson. Han avlade 1974 grundexamen och 1988 juristexamen vid Rutgers University. Han blev däremellan, år 1980, master vid Harvard University. Han var medarbetare åt New Jerseys guvernör Brendan Byrne 1975-1977 och medarbetare åt USA:s vicepresident Walter Mondale 1978-1980.

Torricelli besegrade sittande kongressledamoten Harold C. Hollenbeck i kongressvalet 1982. Han omvaldes sex gånger. Senator Bill Bradley kandiderade inte till omval i senatsvalet 1996. Torricelli vann valet och efterträdde Bradley som senator i januari 1997. Torricelli nominerades till omval i senatsvalet 2002 men efter att skandalen kring hans koppling till affärsmannen David Chang växte, bestämde han sig för att anförtro sina jurister att lämna in en anhållan till USA:s högsta domstol i syfte att få sitt namn struket från valsedeln. Torricelli ersattes som kandidat av tidigare senatorn Frank Lautenberg som också vann valet.

Noter

Externa länkar 
 Biographical Directory of the United States Congress
 The Torricelli case: another debacle for the Democratic Party av Patrick Martin 2 oktober 2002. World Socialist Web Site.

Ledamöter av USA:s representanthus från New Jersey
Ledamöter av USA:s senat från New Jersey
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Amerikanska lobbyister
Alumner från Rutgers University
Personer från Paterson, New Jersey
Födda 1951
Levande personer
Män
Alumner från Harvard University
Miss Kicki

Miss Kicki är en svensk‐taiwanesisk film från 2009 i regi av Håkon Liu.

Handling
Miss Kicki är ett relationsdrama om komplicerad moderskärlek; Kicki och hennes son Viktor försöker lappa ihop sina förlorade år tillsammans genom en semesterresa till Taiwan. Vad sonen inte vet är att Kicki egentligen mest åker dit för att få träffa affärsmannen Mr Chang, en man hon mött genom Internet.

Om filmen
Miss Kicki är den norsk-taiwanesiska regissören Håkon Lius första långfilm.

Rollista (i urval)
Pernilla August - Kicki
Ludwig Palmell - Viktor
Huang He River - Didi
Eric Tsang - Mr. Chang
Ken - Receptionist
Tsai jen-nan - Polismannen
Gwen Yao - Ms. Chang

Priser och utmärkelser
Special Mention Award på Pusans internationella filmfestival, oktober 2009. "A perfect example of how “big” a “small” can be. The director’s talent shines and portrays multi-national issues, social problems, domestic conflict, friendship and other intricate dilemmas within simple drama. The script, acting and directing are all well composed."
Rainer Werner Fassbinder Prize på Mannheim-Heidelbergs internationella filmfestival, november 2009. "The Rainer-Werner-Fassbinder Prize goes to MISS KICKI by Håkon Liu from Sweden, as it shows us in an exemplary manner, how an actress shapes a film. In ever surprising ways it shows us that cinema does not need many words to express the unsaid and inexpressible in human relationships." 
Telia Film Award på Stockholms filmfestival, november 2009. "Med ett subtilt och känsloladdat bildspråk tar filmen oss med på en inre och yttre resa, som beskriver den komplexa relationen mellan mor och son. Telia Film Award går till Miss Kicki av Håkon Liu."
Variety Critics' Choice: Europe Now! på Karlovy Varys internationella filmfestival, juni 2010. "Swedish director Hakon Liu's Taiwan-set "Miss Kicki" ruefully plays on the poignancy of misunderstanding and misplaced hopes."
Emerging Director, Narrative Feature Award på Asian American Film Festival, New York, juli 2010.

Externa länkar
Officiell webbplats
Blogg från inspelningen

 
Miss Kicki på Facebook

Referenser
Snårig premiärväg för "Miss Kicki" Svenska Dagbladet 4 februari 2010

Svenska filmer 2009
HBTQ-relaterad film
Svenska dramafilmer
Taiwanesiska dramafilmer
Engelskspråkiga filmer
Svenskspråkiga filmer
Mandarinspråkiga filmer
Walter Evans Edge

Walter Evans Edge, född 20 november 1873 i Philadelphia, Pennsylvania, död 29 oktober 1956 i New York, New York, var en amerikansk republikansk politiker, diplomat och publicist. Han var guvernör i New Jersey 1917-1919 och 1944-1947. Han representerade New Jersey i USA:s senat 1919-1929 och var sedan USA:s ambassadör i Paris 1929-1933.

Modern Mary avled när Walter var två år gammal. Fadern William gifte om sig och Walter Evans Edge flyttade med sin far till New Jersey när han var fyra år gammal.

Edge gjorde en framgångsrik karriär som publicist i Atlantic City. Han grundade 1895 tidningen Atlantic City Daily Press (numera The Press of Atlantic City). Han köpte 1905 den lokala konkurrenten Evening Union och sålde till sist 1919 båda tidningarna.

Edge gifte sig 1907 med Lady Lee Phillips. Hustrun Lady Lee avled 1915. Han gifte om sig 1922 med Camilla Loyall Ashe Sewall, sondotter till Arthur Sewall som hade varit demokraternas vicepresidentkandidat i presidentvalet i USA 1896.

Edge deltog i spansk-amerikanska kriget. Han var 1911-1914 ledamot av delstatens senat. Han efterträdde 1917 James Fairman Fielder som guvernör i New Jersey. Han avgick 1919 som guvernör för att efterträda David Baird som senator för New Jersey. Han omvaldes 1924 till en andra mandatperiod som senator. USA:s president Herbert Hoover utnämnde 1929 Edge till ambassadör i Frankrike. Han efterträddes 1933 som ambassadör av Jesse I. Strauss.

Edge efterträdde 1944 Thomas Edisons son Charles Edison som guvernör i New Jersey. På det sättet var han guvernör under både första och andra världskriget. Han efterträddes 1947 som guvernör av Alfred E. Driscoll.

Edges grav finns på Northwood Cemetery i Downingtown i Chester County, Pennsylvania.

Se även
Lista över guvernörer i New Jersey

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations hemsidor
Biographical Directory of the United States Congress
New Jersey State Library
Political Graveyard

Födda 1873
Avlidna 1956
Guvernörer i New Jersey
Ledamöter av USA:s senat från New Jersey
USA:s ambassadörer i Frankrike
Män
Personer från Philadelphia
André Ribeiro

André Ribeiro, född 18 januari 1966 i São Paulo, död 22 maj 2021 i São Paulo, var en brasiliansk racerförare.

Racingkarriär
Ribeiro tävlade först i Brittiska F3-mästerskapet, där han körde för Paul Stewart Racing och Fortec Motorsport med hyggliga resultat. Hans bästa placering var femteplatsen 1993. Efter den säsongen bestämde sig Ribeiro för att flytta till USA och tävla i Indy Lights säsongen 1994. Han blev tvåa i mästerskapet efter Steve Roberston, och fick kontrakt med Tasman Motorsports CART-team, samma team som han hade kört med i Indy Lights. Hans första säsong var relativt ojämn, men kröntes av en mycket oväntad seger på New Hampshire Motor Speedway. Segern till trots blev Ribeiro 16:e i mästerskapet. 1996 gav honom två segrar, åter igen på ovaler. Den första var CART:s första ovalrace utanför USA, och dessutom på hemmaplan i Rio de Janeiro. Han vann sedan överraskande Marlboro 500 på Michigan International Speedway, vilket blev hans sista seger i karriären. Han slutade elva i tabellen 1996, och fjortonde 1997. Efter att Paul Tracy lämnat Penske efter 1997 års säsong, fick Ribeiro chansen i teamet för 1998, men resultaten var inte övertygande, och han valde att avsluta karriären efter säsongen. Han blev sedan bilhandlare i São Paulo.

Källor 

Födda 1966
Brasilianska racerförare
Champ Car-förare
Brittiska F3-mästerskapsförare
Män
Avlidna 2021
Brasilianska idrottare under 1900-talet
Idrottare från São Paulo
Torn (Creed-låt)

Torn är en låt av rockbandet Creed. Den är från deras album My Own Prison från 1997, samt släppt på singel 1998. Det är en missuppfattning att efter frontmannen Scott Stapp blev utkastad från en kristen skola, och levde i en lägenhet med knappt någonting alls, och att han bara skrev ner sina tankar på en bit papper, vilket blev grunden för denna låt. Det har blivit avslöjat av Michael Tremonti, Mark Tremontis bror, att den här låten faktiskt var skriven helt och hållet av Mark. Låten nådde #3 på Billboards Mainstream Rock Tracks lista i USA.

Listplaceringar

Sånger 1997
Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 1998
One (Creed-låt)

One är en låt av rockbandet Creed, från deras album My Own Prison från 1997. Den beskriver saknandet av unitet i det moderna samhället och inkluderar kritik mot kvotering. Den var bandets fjärde singel. Den inkluderades även som B-Sida till Creed låten "With Arms Wide Open".

"One" är den enda singeln från Creeds första album att komma in på The Billboard Hot 100, då den nådde #70. Den kom också med på Mainstream Rock Tracks listan och Modern Rock Tracks listan, och nådde #2 på båda. Den här låten användes som Ricky Steamboats ingångs tema år 2006 och 2007 RAW Live Events.

Musiksinglar 1997
Mukhabarat

Jihaz al-Mukhabarat al-Aam var den irakiska underrättelsetjänsten under Saddam Hussein. Huvuduppgiften var att "samla information" om de olika folkgrupper i Irak och världen över, detta inkluderar statssäkerhet och militärhemligheter. Mukhabarat var indelad i 28 divisioner, där varje division hade i huvuduppgift att bevaka andra Mukhabarat organ.

Referenser 

Iraks politiska historia
Underrättelseorgan
Alex Barron

Alex Barron, född den 11 juni 1970 i San Diego, Kalifornien, USA, är en amerikansk racerförare.

Racingkarriär 
Barron vann mästerskapet i Atlantic Championship 1997, vilket gav honom chansen att köra i CART med All American Racing från och med 1998. Han körde i serien på deltid, och även några race för Marlboro Team Penske under 1999, efter Gonzalo Rodríguez dödsolycka på Laguna Seca. Han började köra i IndyCar Series från och med 2002 med Blair Racing. Hans debutsäsong var en stor succé, då Barron blev fyra i det årets Indianapolis 500, och blev femma totalt i mästerskapet. Han vann sitt första race i serien samma år på Nashville Superspeedway, vilket han upprepade året efter på Michigan International Speedway. Han slutade säsongen 2003 på sjuttonde plats. De två följande åren körde han med Cheever Racing, med två tredjeplatser som bästa resultat. Han blev tolva och elva i mästerskapet. Efter att Red Bull slutat sponsra teamet, som drog sig ur serien, blev Barron arbetslös och hans fulltidskarriär som förare var över.

Referenser

Födda 1970
Amerikanska racerförare
Racerförare från Kalifornien
Champ Car-förare
IndyCar-förare
IndyCar-racevinnare
Indianapolis 500-förare
Män
Levande personer