kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hari Mata Hari

Hari Mata Hari är ett musikband från Sarajevo i Bosnien och Hercegovina och även artistnamnet på sångaren Hajrudin "Hari" Varešanovic i samma band. Bandet ställde upp i Eurovision Song Contest 2006 med låten Lejla och kom på tredje plats i finalen i Aten. Bandet har uppträtt på över tusen konserter och sålt nära 5 miljoner album världen över.

Bandmedlemmar 
"Hari" Varešanović - Sång
Izo Kolecić - Percussion (trummor)
Karlo Martinović - Sologitarr
Nihad Voloder - Rytmgitarr

Diskografi 
1985 - U tvojoj kosi
1986 - Ne bi te odbranila ni cijela Jugoslavija
1988 - Ja te volim najviše na svijetu
1989 - Volio bi' da te ne volim
1990 - Strah me da te volim
1992 - Rođena si samo za mene
1994 - Ostaj mi zbogom ljubavi
1998 - Ja nemam snage da te ne volim
2001 - Sve najljepše od Hari Mata Hari
2001 - Baš ti lijepo stoje suze
2002 - Ruzmarin i najljepše neobjavljene pjesme
2002 - Live
2004 - Zakon jačega
2006 - Lejla
2008 - Dabogda (med Dino Merlin)
2009 - Sreća
2016 - Ćilim

Externa länkar
Officiell webbplats

Se även
Hajrudin Varešanovic

Artister som representerat Bosnien och Hercegovina i Eurovision Song Contest
Bosniska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1985
Deltagare i Eurovision Song Contest 2006
Dino Merlin

Dino Merlin, artistnamn för Edin Dervišhalidović, född 12 september 1962 i Sarajevo, är en artist och låtskrivare från Novi Pazar, Sandzak. Han är en av Bosniens mest välkända artister och är populär över hela Balkan.

Karriär

Bandet Merlin 
Edin Dervišhalidović bildade bandet Merlin år 1983. De har släppt fem album, Kokuzna vremena år 1985, Teško meni sa tobom (a još teže bez tebe) 1986, Merlin 1987, Nešto lijepo treba da se desi 1989 och Peta strana svijeta 1990.

Solokarriär 
Dervišhalidović inledde sin solokarriär som 'Dino Merlin' år 1991. Han har hittills släppt fem soloalbum, Moja bogda sna år 1993, Fotografija 1995, Sredinom 2000, Burek 2004, Ispočetka 2008 samt två livealbum, Vječna vatra år 1999 och Live Koševo 2004 år 2005.

Dino Merlin skrev Bosnien och Hercegovinas första nationalsång, Jedna si Jedina. Han har även deltagit i Eurovision Song Contest 1999 i Jerusalem tillsammans med den franska sångerskan Beatrice och låten "Putnici". Under den turné han gav sig ut på i samband med att albumet Sredinom släpptes år 2000 höll han över 200 konserter varav en framför nära 80 000 åskådare på Koševostadion i Sarajevo. Sredinom var det bäst säljande albumet i Bosnien detta år och sålde bra även i de övriga exjugoslaviska länderna.

Dino Merlins följande album, Burek, släpptes 2004 och innehöll 15 låtar, däribland singlarna "Burek", "Supermen" och "Ako Nastaviš Ovako". Albumet gästades av bland andra Željko Joksimović och Nina Badrić. Dino Merlin har samarbetat med många andra framgångsrika artister, bland andra Hari Varešanović, Osman Hadžić, Tony Cetinski och Ivana Banfić. År 2008 släpptes hans tionde album, Ispočetka. Dino Merlin ställde även upp på Eurovision Song Contest 2011 i Düsseldorf för sitt land, Bosnien och Hercegovina med låten Love in rewind, med vilken han nådde en sjätteplats.

Diskografi

Studioalbum (soloartist)

Referenser

Externa länkar 
www.dinomerlin.com 
www.dinomerlin.net 

Födda 1962
Bosniska popsångare
Bosniska låtskrivare
Män
Levande personer
Artister som representerat Bosnien och Hercegovina i Eurovision Song Contest
Personer från Sarajevo
Deltagare i Eurovision Song Contest 1999
Deltagare i Eurovision Song Contest 2011
Nina Badrić

Nina Badrić, född 4 juli 1972 i Zagreb, är en kroatisk sångare. Hon representerade Kroatien i Eurovision Song Contest 2012 i Baku i Azerbajdzjan med låten "Nebo".

Karriär 
Hennes musikkarriär börjande under 1990-talet och hon har sedan dess blivit en av de mest framgångsrika artisterna från Kroatien. Hon är mycket populär inte bara i hemlandet utan även i de omgivande forna jugoslaviska staterna. Hon skriver de flesta av sina låtar själv.

Hon har framfört låtar med flera stora namn, bland andra Dino Merlin. Hon har hittills släppt nio album, det senaste år 2011.

Badrić har tidigare varit internationell fotomodell. Hon var modell för Frédérique Constants lyxklockor vilket spred hennes ansikte över hela världen. Hon var med i flera modetidningar som 
Vogue och InStyle men även New York Times.

Eurovision Song Contest 2012 

Den 10 januari 2012 valdes hon ut internt av HRT till att representera Kroatien i Eurovision Song Contest 2012. Den 18 februari presenterades låten hon skulle framföra vilket var låten "Nebo". Låten släpptes redan den 30 november 2011 på hennes senaste album NeBo. Hon deltog i den andra semifinalen den 24 maj. När resultatet meddelades stod det klart att Badrić inte var en av de 10 finalisterna.

Diskografi

Studioalbum 
1995 - Godine nestvarne
1997 - Personality
1999 - Unique
2000 - Nina
2003 - Ljubav
2007 - 07
2011 - NeBo

Samlingsalbum 
2003 - Collection

Livealbum 
2005 - Ljubav za ljubav - Live

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Deltagarprofil på eurovision.tv

Födda 1972
Kroatiska popsångare
Kroatiska fotomodeller
Musiker från Zagreb
Artister som representerat Kroatien i Eurovision Song Contest
Levande personer
Kvinnor
Deltagare i Eurovision Song Contest 2012
Nilivaara församling

Nilivaara församling var en territoriell församling inom Svenska kyrkan i Luleå stift och i Gällivare kommun. Församlingen uppgick 2010 i Gällivare församling.

Församlingskyrka var Nilivaara kyrka.

Församlingen låg i nordöstra delen av Gällivare kommun. Förutom kyrkbyn Nilivaara omfattade församlingen även byarna Björkudden, Granhult, Kilvokielinen, Kääntöjärvi, Markitta, Männikkö, Palo, Valtio samt Vettasjärvi.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 1962 genom en utbrytning av Niilivaara kyrkobokföringsdistrikt ur Gällivare församling och utgjorde till 1999 ett eget pastorat, för att sedan till 2010 ingå i pastorat med Gällivare och Hakkas församlingar. Församlingen uppgick 2010 i Gällivare församling.

När Nilivaara församling bildades hade den 1 476 invånare och omfattade en landareal av 1 136,00 kvadratkilometer.

Areal
Nilivaara församling omfattade den 1 januari 1976 en areal av 1 159,0 kvadratkilometer, varav 1 136,0 kvadratkilometer land.

Befolkningsutveckling

Series pastorum

Källor

Noter

Historiska församlingar i Luleå stift
Indelningar i Gällivare kommun
Totoya

Totoya är en vulkanö i ögruppen Moalaöarna, som är en undergrupp till Lauöarna, i Fiji. Den täcker en yta om 28 kvadratkilometer, vilket gör det till den minsta av öarna i Moalaögruppen. Dess maxhöjd är 366 meter och dess huvudsakliga ekonomiska aktivitet är kokosnötodling.

Fijis öar
Vatoa

Vatoa (uttalas:), även känd som Turtle Island efter James Cooks besök, ligger i utkanten av Lauöarna i Fiji. Ön var den enda i dagens Fiji som besöktes av James Cook. Ön siktades den lördagen den 2 juli 1774, följande dag gick befälhavaren och några ur besättningen i land "för att prata med befolkningen som uppgick till max 20 personer och var beväpnade med klubbor och spjut, men så fort de gick iland drog de sig tillbaka. De lämnade några gåvor på stranden. I närheten sågs sköldpaddor, vilket gjorde att jag gav ön namnet Turtle Island".

Vatoa har varierat regnfall och är vanligtvis sval på grund av passadvindarna. Arealen är 4.45 km² och höjden överstiger 50 m. Den består helt av kalksten, troligen från miocenåldern. Det finns bara en by, som har omkring 300 invånare. Intressanta gamla befästningar upptar större delen av ön. 

En berömd person från ön är immigrationsminister Viliame Naupoto som tidigare var kommendörkapten i Fijis flotta.

Källor

Fijis öar
Nairai

Nairai en ö som tillhör den fijianska ögruppen Lomaiviti. Det är en vulkanö och täcker en landyta på 30 kvadratkilometer. Den har en befolkning på ungefär 5 000 invånare, vilka bor i kustbyar och fiskar och driver jordbruk för sin egen överlevnad. En turistby är för tillfället under konstruktion.

Ön har ingen flygplats, enda sättet att ta sig till ön är genom små båtar eller fraktskepp.

Fijis öar
Moala

Moala är en vulkanö i ögruppen Moalaöarna, som i sin tur är en undergrupp till Lauöarna. Den har en areal om 62,5 kvadratkilometer, och dess maxhöjd är 468 meter över havet. Den har en befolkning på ungefär  invånare. På ön finns kokosnöt- och kavaplantager.

Fijis öar
Cicia

Cicia är en av Lauöarna i Fiji, och tillhör närmare bestämt Norra Lauöarna. Ön är en vulkanö och består av korall. Den är 34 kvadratkilometer stor.

Cicia är bebodd och har en flygplats. Fågeln Gymnorhina tibicen eller flöjtfågel introducerades på ön för att kontrollera skadedjur som gick på kokosnöt och är numera endemisk på ön.

Fijis öar
Leleuvia

Leleuvia är en korallö i provinsen Tailevu i Fiji. Den är 68 000 kvadratmeter stor och hyrs av ett företag vid namn Saluwaki Limited, vars avsikt är att fräscha upp öns turistanläggningar. Ön är populär bland kitesurfare och människor som tycker om att söka efter strandfynd.

Fijis öar
Wakaya

Wakaya är en privatägd ö i ögruppen Lomaiviti i Fiji. Den täcker en yta om 8 kvadratkilometer, och ligger 18 kilometer från Ovalau, Lomaivitigruppens huvudö.

Wakaya köptes år 1973 av guldgrävarentreprenören David Harrison Gilmour. Gilmour har utvecklat ön, och har bland annat byggt 22 kilometer väg, en färskvattenreservoar, en marina, en by, en kyrka och en skola. Han har även utvecklat Wakayaklubben, ett exklusivt turistmål.

Fijis öar
Qamea

Qamea är en av Fijis öar i ögruppen Vanua Levu-öarna. Qamea har en yta på cirka 34 km² ligger öster om den större ön Taveuni.

Källor 
 

Fijis öar
Theater des Westens

Theater des Westens är en av Berlins mest kända musikal- och operascener. Den ligger på Kantstrasse i stadsdelen Charlottenburg. Namnet hänsyftar till det västliga läget i staden och området Neuer Westen.

Byggnaden ritades av Bernhard Sehring och öppnades 1896 med en föreställningen Tusen och en natt.

Källor

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Berlin
Musik i Berlin
Teatrar i Tyskland
Kaibu

Kaibu är en av öarna i ögruppen Lauöarna i Fiji. Ett 22,4 kilometer långt rev omgärdar Kaibu och den angränsande Yacata. Kaibu separeras från Yacata av en lagun. Ön, som har en areal på 20 kvadratkilometer, ligger 56 kilometer väst om Vanua Balavu. Fiske, snorkling och vattensport är vad som främst lockar turister till ön.

Kaibu ägs privat, och fijianska nyhetsbyrån rapporterade den 28 september 2006 att ön var till salu för 38 miljoner fijianska dollar.

Fijis öar
Ono, Fiji

Ono är en av Kadavuöarna i Fiji. Den är en av Kadavus uteliggare, och ligger syd om Viti Levu, en av Fijis huvudöar. Det är en vulkanö, och den är omgärdad av Stora Astrolaberevet. Den täcker en yta på 30 kvadratkilometer och har en maxhöjd på 354 meter över havet.

Ön är känd för en uråldrig jäsningsmetod. Maten lagras enligt den här metoden i ett hål i marken i flera år, för att förbereda inför framtida kriser. Öns ekonomi domineras av primärindustrier. På senare år har ön återplanterats med tall.

Fijis öar
Fulaga

Fulaga är en månskäreformad kalkstensö i Lauöarna, Fiji. Den täcker en yta på 18,5 kvadratkilometer, och har en maxhöjd på 79 meter över havet. Kalkstenen på ön tillhör Tokelaukalkstenen, och skapades förmodligen under miocen tid. Ön är en stor bassäng som blivit avskuren i norr, vilket lett till att öns interiör översvämmats. I öns mitt finns många skär och klippor. Ön består av tre höjdnivåer, två som når 55 respektive 40 meter över havet, och den tredje är lägre. 

Det finns tre byar på ön, de är Muanaicake, Muanaira och Naividamu, och på ön fanns i mitten av 1900-talet omkring 600 invånare, ett tal som idag sjunkit till mindre än 400.

Fijis öar
Deerhoof

Deerhoof är ett punk-tweepop-noiserockband från San Francisco, USA. Bandet bildades 1994, och består av Greg Saunier på trummor, Satomi Matsuzaki som sångare, gitarrist och basist samt John Dieterich och Ed Rodriguez på gitarr.

Album
Studioalbum
 Dirt Pirate Creed LP (1996)
 The Man, the King, the Girl CD (1997)
 Holdypaws CD (1999)
 Halfbird CD (2001)
 Reveille CD/LP (2002)
 Apple O' CD/LP (2003)
 Milk Man CD/LP (2004)
 The Runners Four CD/LP (2005)
 Green Cosmos CD (2005)
 Friend Opportunity CD/LP (2007)
 Offend Maggie (2008)
 Deerhoof vs. Evil (2011)
 99% Upset Feeling MP3 album (2011)
 Breakup Song CD/LP (2012)
 La Isla Bonita (2014)

Livealbum
 Live, Koalamagic CD (2001)

Singlar/EP (urval)
For Those Of You On Foot EP (1995)
Return Of The Wood M'Lady (1995)
Come See The Duck (1998	)
C / Surprise Symphony (2002)	
My Pal Foot Foot (2002)
Se Piangi, Se Ridi (2005)	
The Perfect Me (2006)
Super Duper Rescue Heads! (2011)

Delade album med andra artister
 Basement Party (2000) (Deerhoof / Nautical Almanac vs. Bullroarer)
 Deerhoof / Fat Worm Of Error (2007) (Deerhoof / Fat Worm Of Error)	
 Don't Look Back (2011) (The Flaming Lips / Dinosaur Jr / Deerhoof)

Bildgalleri

Externa länkar

 Officiell webbplats
 

Amerikanska indiepopgrupper
Noiserock-grupper
Svartöstans Intresseförening

Svartöstans Intresseförening är en sammanslutning för boende i Svartöstaden i Luleå, och som har till uppgift att tillvarata stadsdelens intressen. Detta rör sig mellan allt från hård kamp mot skolnedläggningar till att ordna korvgrillning på valborgsmässoafton.

Årets höjdpunkt är Svartöstadsdagen, lördagen efter skolavslutningen, en 20-årig tradition som innehåller musik och andra uppträdanden, loppis och skoj för gammal som ung. 

Föreningens lokaler finns i det lokala Folkets Hus, kallat "Blackis".

Externa länkar 
Svartöstans Intresseförening (på Google Groups)

Organisationer i Luleå
Intresseföreningar
Föreningar i Sverige
Svartöstadens hembygdsförening

Svartöstadens hembygdsförening i Luleå är en förening för bevarande av Svartöstadens historia, med lokaler i Folkets Hus (kallat "Blackis") i samma område.

Externa länkar 
Webbplats

Organisationer i Luleå
Kultur i Luleå
Svenska hembygdsföreningar
Gleisdreieck

Gleisdreieck ("spårtriangeln") är en tunnelbanestation ovan jord i stadsdelen Kreuzberg, Berlin. Här stannar linjerna U1, U2 och U3. Stationen ligger på viadukt utomhus och linjerna U1 och U3 går ett plan ovanför linje U2. 

Under byggandet av Berlinmuren 1961 blev den lägre perrongen slutstation för linje U2, ända fram till 1972 då linje U2 stängdes av helt från Gleisdreieck. 1993 började återigen stationen att trafikeras av linje U2. Gleisdreieck-parken är namnet på en stor park vid stationen som tidigare var ett spårområde för järnvägen, man har gjort om detta område till en stadspark. Namnet kommer ursprungligen från att denna tunnelbanestation bestod av spår som gick i en triangel på samma plan, efter en svår olycka 1908 byggdes stationen om och fick två plan istället, så att linjerna blev åtskilda.

En ny S-bahnlinje med station kommer att byggas vid Gleisdreieck så man kan byta till S-bahn. Projektet med den nya linjen heter City-S-Bahn.

Bilder 

Berlins tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1902
Kreuzberg
1902 i Tyskland
Alabama Thunderpussy

Alabama Thunderpussy (aktiva mellan 1995 och 2008) är ett band från Richmond, Virginia, USA, som startades 1996 av Bryan Cox, Erik Larson och Asechiah Bogdan. Deras musik är en blandning av stonerrock, heavy metal, hårdrock, sydstatsrock och punk, men förknippas alltid med stoner-vågen.

Deras första tre skivor Rise Again, Constellation och River City Revival gavs ut på Mans Ruins Records, som senare sålde rättigheterna till Relapse Records, där bandet senare gav ut Staring at the Divine, Fulton Hill och Open Fire.

Medlemmar
Senaste medlemmar
Mikey Bryant – basgitarr
Ryan Lake – gitarr
Kyle Thomas – sång
Bryan Cox – trummor (1996–?)
Erik Larson – gitarr (1996–?)

Tidigare medlemmar
Bingo Tunnel – basgitarr
Sam Krivanec – basgitarr
Bill Storms – basgitarr (död 2011)
John Peters – basgitarr
Johnny Throckmorton – sång (1996–2002)
Asechiah "Cleetus LeRoque" Bogden – gitarr (1996–?)
Johnny Weils – sång (2002–?)

Diskografi
Studioalbum
 

 

 
 

Livealbum

EP
2000 – Alabama Thunderpussy / Halfway to Gone (delad EP)

Singlar
2000 – "Freelance Fiend / Can't Feel Nothing" (delad singel: Orange Goblin / Alabama Thunderpussy)

Externa länkar

 Alabama Thunderpussy på MySpace 
 MetalMadness - Fansite

Amerikanska metalgrupper
Morihiro Saito

Morihiro Saito (斉藤 守弘 Saitō Morihiro), född 31 mars 1928, död 13 maj 2002, var en japansk instruktör inom kampkonsten aikido.

Efter att ha tränat en del andra kampkonster började Morihiro Saito 1946 träna för aikidons grundare Morihei Ueshiba. Saito fick ett särskilt ansvar för undervisningen i vapentekniker i orten Iwama redan under grundarens tid och tog över ansvaret för undervisningslokalen (dojon) efter dennes död. Många anser att Morihiro Saito var den aikidoutövare som har studerat längst tid direkt under grundaren, och själv upplevde han som sin uppgift att föra grundarens aikido vidare i ursprunglig form. Särskilt betonades riai, sambandet mellan tekniker med och utan vapen. Flera svenska aikidoutövare, som Ulf Evenås, Lars Göran Andersson och Takeji Tomita, har under längre tid studerat för Saito. Den aikidostil som Saito förmedlade kallas ofta Iwama Ryu eller, numera, Takemusu aikido.

Japanska aikidoutövare
Födda 1928
Avlidna 2002
Män
Personer från Ibaraki prefektur
WP:Projekt Japan
Jukkasjärvi församling

Jukkasjärvi församling är en församling i Norra Norrbottens kontrakt i Luleå stift. Församlingen ligger i Kiruna kommun i Norrbottens län och ingår i Kiruna pastorat.

Administrativ historik
Församlingen bildades 20 oktober 1606 genom en utbrytning ur Enontekis församling under namnet Simojärvi församling som 26 september 1673 namnändrades till det nuvarande. 1913 utbröts Vittangi församling.

Pastorat
20 oktober 1606 till 1614: Annexförsamling i pastoratet Enontekis och Simojärvi.
1614 till 1647: Annexförsamling i pastoratet Nedertorneå, Enontekis och Simojärvi.
1647 till 26 september 1673: Annexförsamling i pastoratet Nedertorneå, Enontekis, Simojärvi och Torneå.
26 september 1673 till 1747: Moderförsamling i pastoratet Jukkasjärvi och Enontekis.
1747 till 1913: Eget pastorat.
1 januari 1913 till 1 januari 1949: Moderförsamling i pastoratet Jukkasjärvi och Vittangi
1 januari 1949 till 1 januari 2014: Eget pastorat.
Från 1 januari 2014: Ingår i Kiruna pastorat.

Areal
Jukkasjärvi församling omfattade den 1 januari 1976 en areal av 7 856,7 kvadratkilometer, varav 7 150,7 kvadratkilometer land.

Kyrkobyggnader
 Kiruna kyrka
 Jukkasjärvi kyrka
 Tuolluvaara kyrka
 Tornehamns kyrka

Befolkningsutveckling

Series pastorum

Se även 
Jukkasjärvi socken

Källor

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Luleå stift
Indelningar i Kiruna kommun
Lewis Milestone

Lewis Milestone, ursprungligen Leib Milstein (, Lejb Mendelevitj Milsjtejn), född 30 september 1895 i Kisjinjov i Kejsardömet Ryssland (nuvarande Chișinău i Moldavien), död 25 september 1980 i Los Angeles i Kalifornien, var en ryskfödd amerikansk filmregissör.

Biografi 
Lewis Milestone (Leib Milstein) föddes i dåvarande ryska Kisjinjov (nu Chișinău i Moldavien) och växte upp i Odessa (nu i Ukraina) i Bessarabien, med välbärgade judiska föräldrar. Han var kusin med violinisten Nathan Milstein. Leib Milstein studerade maskinteknik i Gent, Belgien, innan han flyttade till USA, före första världskrigets utbrott. Där arbetade han först med olika udda jobb, bland annat som fabriksstädare, men tog sedan under kriget värvning i Signal Corps i USA:s armé. Där var han involverad i olika roller, bland annat som filmfotograf och regiassistent, vid produktion av träningsfilmer till armén.

1919 erhöll han amerikanskt medborgarskap genom naturalisation. Samma år anlände han till Hollywood. Han började som filmklippare och regiassistent, tills han 1925 blev befordrad av Howard Hughes till filmregissör. Sedan kom han att ha sina största framgångar med framför allt krigsfilmer.

Redan 1929, vid den allra första Oscarsutdelningen, erhöll han en Oscar för bästa regi (komedifilm), för Tusen och ett skratt (1927). Året därpå vann han sin andra Oscar, igen för bästa regi, för På västfronten intet nytt (1930). Bland övriga filmer han regisserat märks Det stora reportaget (1931), Möss och människor (1939), Fallet Martha Ivers (1946), Samhällets olycksbarn (1952) och 1962 års version av Myteriet på Bounty (även om han inte var särskilt delaktig).

Filmografi i urval 

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (Two Arabian Knights)

 (ej krediterad)

Referenser

Externa länkar 

Födda 1895
Avlidna 1980
Amerikanska filmregissörer
Män
Oscar för bästa regi
Personer från Chișinău
Vittangi församling

Vittangi församling är en församling i Norra Norrbottens kontrakt i Luleå stift. Församlingen ligger i Kiruna kommun i Norrbottens län och ingår i Kiruna pastorat.

Administrativ historik
Vittangi församling bildades som en kapellförsamling den 1 januari 1913 (enligt beslut den 8 november 1912) genom en utbrytning ur Jukkasjärvi församling av församlingens östra delar. Vittangi församling bestod enligt beslutet av byarna Kuoksu, Lainio, Masugnsby, Merasjärvi, Parakkavaara, Piilijärvi, Soppero (Lannavaara), Svappavaara, Sappisadsi (Taitsavaara), Vittangi och Vuopio. Dessutom skulle lägenheter som i framtiden kunde uppstå nedanför odlingsgränsen ingå i Vittangi församling, likaså skulle samtliga av samerna i Jukkasjärvi församling ingå i kapellförsamlingen. Vittangi kapellförsamling skulle ha gemensam kyrklig ekonomi och gemensamt skolväsen med moderförsamlingen. Den nya församlingen hade 2 617 invånare (31 december 1912) när den bildades.

Enligt beslut den 11 oktober 1918 skulle samerna som hörde till Taima, Rautusvuoma och Kaalasvuoma byalag från och med 1 maj 1919 kyrkoskrivas i Jukkasjärvi kyrkby och deras kyrkobokföring skulle tas hand om av komministern i Jukkasjärvi istället för komministern i Vittangi. Den 1 maj 1919 överfördes därmed 475 invånare från Vittangi församling till Jukkasjärvi församling.

Enligt beslut den 21 april 1922 blev gränsen mellan Jukkasjärvi och Vittangi församlingar exakt uppdragen.

Enligt resolutionen den 11 juli 1918 var komministern i Vittangi ansvarig för kyrkobokföringen i kapellförsamlingen. Mellan 1930 och 1940 upphöjdes Vittangi från en kapellförsamling och ingick i en kyrklig samfällighet med moderförsamlingen Jukkasjärvi.

Den 1 januari 1995 överfördes ett område med 9 personer till Vittangi församling från Karesuando församling.

Pastorat
1 januari 1913 till 1 januari 1949: Annexförsamling i pastoratet Jukkasjärvi och Vittangi.
(Enligt beslut den 6 augusti 1948) 1 januari 1949 till 2014: Eget pastorat.
Från 2014: Församlingen ingår i Kiruna pastorat.

Areal
Vittangi församling omfattade den 1 januari 1976 en areal av 6 280,0 kvadratkilometer, varav 6 030,4 kvadratkilometer land.

Befolkningsutveckling

Kyrkobyggnader
 Vittangi kyrka
 Svappavaara kyrka
 Lannavaara minneskyrka

Series pastorum

Se även
Jukkasjärvi socken

Källor

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Luleå stift
Indelningar i Kiruna kommun