kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hadi Saei

Nation:  

Hadi Saei Bonehkohal, född 10 juni 1976 i Rayy, Iran, är en iransk taekwondoutövare som är den mest framgångsrika utövaren i den olympiska historien efter att han vann guld i OS 2008 i Peking. 

Saei började på taekwondo först vid 6-årsåldern. När den iranska staden Bam drabbades av en jordbävning den 26 december 2003, satte han sina medaljer på auktion för att skaffa pengar för offren.

Han tog OS-guld i mellanviktsklassen i samband med de olympiska taekwondo-turneringarna 2008 i Peking.

Referenser

Externa länkar
Sports-reference.com 

Iranska taekwondoutövare
Män
Födda 1976
Olympiska guldmedaljörer 2008
Olympiska guldmedaljörer 2004
Olympiska bronsmedaljörer 2000
Levande personer
Iranska olympiska guldmedaljörer
Iranska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Iran
Tävlande i taekwondo vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Iran
Tävlande i taekwondo vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Iran
Tävlande i taekwondo vid olympiska sommarspelen 2008
Världsmästare i taekwondo
Personer från Teheran
Yulis Gabriel Mercedes

Nation:  

Yulis Gabriel Mercedes Reyes född 12 november 1979, är en dominikansk taekwondoutövare. Han vann silvermedalj i OS 2008 i Peking efter en bindning med mexikanen Guillermo Pérez, men förlorade via ett domarbeslut.

Han tog OS-silver i flugviktsklassen i samband med de olympiska taekwondo-turneringarna 2008 i Peking.

Referenser

Externa länkar
Sports-reference.com 

Dominikanska idrottare
Födda 1979
Män
Olympiska silvermedaljörer 2008
Dominikanska olympiska silvermedaljörer
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Dominikanska republiken
Tävlande i taekwondo vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Dominikanska republiken
Tävlande i taekwondo vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Dominikanska republiken
Tävlande i taekwondo vid olympiska sommarspelen 2012
Afrikanska export-import-banken

Afrikanska export-import-banken (även känd som Afreximbank) är en internationell bank med huvudkontor i Kairo, Egypten. Banken etablerades 1993 av afrikanska regeringar och en lång rad andra investerare. Syftet med banken är att finansiera och stödja intern afrikansk handel och export till andra delar av världen.

Banken har kontor i Harare, Zimbabwe; Abuja, Nigeria; och Tunis, Tunisien.

Referenser

Afrikas ekonomi
Banker bildade 1993
Kairo

 Afrikas bank är även känd som afreximbank
Riksettan (tidskrift)

Riksettan var en nostalgisk tidskrift om bilismens guldålder, d.v.s. 1950- och 1960-talet. I varje nummer gjordes ett längre reportage om någon av de gamla riksvägarna i Sverige och ett stort antal reportage om företeelser, personer eller byggnader runt dessa. Chefredaktör sedan var Jörgen Persson. Sista numret av tidningen gavs ut 2016. Namnet Riksettan kommer av det äldre namnet för vägen E4.

Referenser

Se även 
Nostalgi

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska motortidningar
Upplands runinskrifter 1146

Runinskrift U 1146 är en runsten som nu står i Gillberga, cirka två kilometer utanför Tierp, utmed norra sidan om vägen från Skämsta, Tolfta socken, Örbyhus härad i Uppland.

Stenen 
Stenen flyttades hit från sin ursprungliga plats vid ett gravröse beläget 30 meter bort i nordväst. Orten Svanby som farfadern Ugg uppges härstamma ifrån ligger tre kilometer sydväst om Gillberga. 

Stenen är skadad, den fullständiga texten är dock känd genom en teckning från 1600-talet. Materialet är mörk diabas och ristningen är ornerad i Ringerikestil: Pr 1, vilket daterar den till 1010-1050.

Runristaren är okänd, men en annan sten med liknande ornamentik är U 1016 i Ärentuna socken.

Inskriften

Runor: ᚱᛅᚦᚢᛚᚠᛦ᛫ᚢᚴ᛫ᚠᚢᚾᛏᛁᚾ᛫ᚢᚴ᛫ᛅᚾᚢᚾᛏᚱᛅ᛫ᚯᚱᚢᚦᚱ᛫ᚱᛁᛏᚢ᛫ᛋᛏᛅᛁᚾ᛫ᚦᛁᚾᛋᛅ᛫ᛅᛒᛏᛁᛦ᛫ᚴᛅᚱᛅ᛫ᚠᛅᚦᚢᚱ᛫ᛋᛁᚾ᛫ᛁᚾ᛫ᛘᛅᛚᛋᚦᛅᚴᛅ᛫ᛋᚢᚾ᛫ᚢᚴᛋ᛫ᛋᚢᛅᚾᚮᛒᚢ

Se även

Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Sverige under vikingatiden

Referenser
Samnordisk runtextdatabas: U 1146

Noter

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Tierps kommun
Nordiska Handelsbanken, Stockholm

Brunkhuvudet 1 är en fastighet i kvarteret Brunkhuvudet vid Malmtorgsgatan 3 i centrala Stockholm. Nuvarande byggnad uppfördes 1920 för Nordiska Handelsbanken efter ritningar av arkitekt Ernst Stenhammar. Fastigheten är blåklassad av Stockholms stadsmuseum vilket är det starkaste skyddet och innebär "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden".

Historik

På platsen fanns ursprungligen Malmtorgsbadet, även kallat Stora Badhuset som öppnade 1869 på initiativ av Carl Curman. Anläggningen försvann 1917. Nordiska Handelsbanken hade bildats 1919 genom fusionen av Göteborgs handelsbank och Aktiebolaget Industribanken. Industribanken hade två år tidigare låtit Ernst Stenhammar rita ett bankpalats, och samma år påbörjat byggandet på adressen Malmtorgsgatan 3 i Stockholm. Detta skulle komma att bli den nya bankens avdelningskontor.

År 1920 stod byggnaden med sina strama klassicistiska terrasitputsade fasader färdig. Dekoren hade utförts av skulptören Conrad Carlman. Mot Malmtorgsgatan avtecknade sig Stockholms och Göteborgs vapen i sten och ett Merkuriushuvud utgör slutsten i portalen. Byggnaden uppfördes främst som banklokal, men hade butiker mot gatan och bostäder i takvåningen. 

Bankens historia blev kort. I och med att den 1925 tvingades till rekonstruktion tog staten över byggnaden. Åren 1928–1973 inrymde det postkontoret Stockholm 16. I och med Norrmalmsregleringen stod huset länge under rivningshot, men tack vare medborgaropinion kunde det räddas. Då Jakobsgatan breddades i de närliggande kvarteren löste man problemet här genom att bygga en fotgängararkad på Jakobsgatans norra sida.

År 1988 byggdes huset om och renoverades. Idag nyttjas byggnaden av Regeringskansliet för Infraskrukturdepartementet och Förvaltningsavdelningen, den välbevarade magnifika bankhallen fungerar som konferenslokal för Regeringskansliet.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Norrmalm
Byggnader ritade av Ernst Stenhammar
Tidigare bankbyggnader i Sverige
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Torneamentum

Torneamentum betyder tornerspel på latin och är det äldsta och mest kända tornerspelssällskapet i Sverige.

Det har funnits sedan mitten av 1980-talet och har sitt ursprung i Medeltidsveckan på Gotland.

I den årliga Rikstorneringen där Sveriges bästa riddarsällskap och riddare utses har Torneamentum och dess riddare vunnit vid ett flertal tillfällen.

De gör främst framträdanden på Gotland, men traditionsenligt även under Stockholm International Horse Show i Globen i november/december och tidigare under Riddardagarna i Mariefred i mitten av juli (inställt sedan 2014).
Sällskapet har dessutom gjort uppskattade framträdanden i Norge, Finland, Tyskland och Danmark.

Referenser

Externa länkar 
 Svenska Riddarsällskaps Samarbetsgrupp
 Stockholm International Horse Show
 Riddardagarna i Mariefred

Ridsport
Militärväsen under medeltiden
Medeltiden i nutid
Mitsuyoshi Shinoda

Mitsuyoshi Shinoda (japanska: 篠田光亮), född 1 oktober 1981 i Ebina, Kanagawa prefektur, Japan, är en japansk skådespelare som medverkat i filmer som till exempel Pray, Twilight File och AKIBA.

Han har även haft en del roller i olika musikaler, bland annat The Prince of Tennis.

Han var tidigare med i gruppen JackJack.

Källor

Män
Födda 1981
Japanska skådespelare under 2000-talet
Levande personer
WP:Projekt Japan
Personer från Kanagawa prefektur
Sundanesisk skrift

Sundanesisk skrift (ᮃᮊ᮪ᮞᮛ ᮞᮥᮔ᮪ᮓ aksara sunda) är ett skriftsystem som används för att skriva sundanesiska, ett austronesiskt språk som talas av cirka 27 miljoner människor på den västra delen av ön Java i Indonesien. Språket skrivs dock för det mesta med det latinska alfabetet.

Historia 
Skriften härstammar från den äldre sundanesiska skriften (aksara sunda kuna) som användes mellan 1300- och 1700-talet. Den standardiserades på 1990-talet.

Beskrivning 
Skriften är en abugida som består av 30 grundbokstäver, varav sju är fristående vokaler och 23 är konsonanter med en medföljande vokal a. Av dessa konsonanter är fem varianter på andra bokstäver och används för att skriva ljud i främmande språk. Ytterligare två används ibland för att skriva de arabiska konsonanterna خ ḫāʾ och ش šin men betraktas för det mesta ej som standardbokstäver.

Diakritiska tecken används för att ändra eller ta bort vokaler samt för vissa stavelsemediala och -finala konsonanter. För interpunktion används latinska skiljetecken. Tal markeras inuti texter med lodstreck på bägge sidor.

Konsonantgrupper kan skrivas på två sätt. Det enkla sättet är att använda pamaéh, det diakritiska tecken som avlägsnar den medföljande vokalen från en konsonant. Det andra sättet, pasangan, används för att undvika att skriva pamaéh i mitten av ord och för att spara plats. Pasangan skrivs genom att den andra konsonanten i gruppen skrivs med en speciell form som ansluts till och avlägsnar den medföljande vokal hos den första. Systemet med pasangan-former används också i den javanesisk skrift.

Vokaler

Övriga diakriter

Konsonanter

Konsonanter för främmande ord

Konsonanter för arabiska

Siffror

Datoranvändning 
Sundanesisk skrift ingår i Unicode-standarden för teckenkodning och har tilldelats kodpunkterna U+1B80–U+1BBF. Framtida versioner av Unicode förväntas stöda resterande tecken från den äldre sundanesiska skriften samt pasangan-former.

Se även 
 Balinesisk skrift
 Baybayin
 Buhid
 Hanunó'o
 Javanesisk skrift
 Lontara
 Rejang
 Tagbanwa

Externa länkar 
 Omniglots sida om sundanesisk skrift
 Unicodes teckenkodtabell (PDF-fil)
 Nätbaserat translittereringsverktyg och Unicode-typsnitt
 Typsnittspaket för sundanesisk skrift (indonesiska)

Skriftspråk i Brahmifamiljen
Indonesiens skriftsystem
Upplands runinskrifter 1145

Runinskrift U 1145 är en runsten i Tierps socken och Tierps kommun, Örbyhus härad i Uppland. Den står öster om gamla E4:an och längs en mindre väg vid byn Yttrö mellan Uppsala och Gävle.

Stenen
Stenen slogs sönder mellan 1727 och 1866 och de sju delarna lades i en brotrumma. Innan stenen lagades och flyttades till sin nuvarande plats fanns bitarna mellan 1910 och 1924 bevarade i Ullfors bruk.

Enligt tavlan vid stenen så var namnen Rik och Gunntrud inte vanliga under vikingatiden. Dessutom är det oklart hur uttrycket och de Gunntrud ska tolkas.

Stenen är inte signerad, men ornamentiken och de ihopskrivna orden honsalukuþs (i stället för hons salu uk kuþs) vid runslingans slut visar att stenen ristades av runmästaren Åsmund Kåresson.

Inskriften

Runor: 
ᚱᚴᚱ᛫ᛚᛁᛏ᛫ᚱᛅᛁᛋᛅ᛫ᛋᛏᛅᛁᚾ᛫ᚦᛁᚾᚭ᛫ᛅᛒᛏᛁᛦ᛫ᚠᛅᛋᛏᛅ᛫ᚠᛅᚦᚢᚱ᛫ᛋᛁᚾ᛫ᛅᚢᚴ᛫ᚦᛅᚢᚼ᛫ᚴᚢᚾᚦᚱᚢᚦᚱ᛫ᚴ‍ᚢᚦ᛫ᚼᛁᛅᛚ‍ᛒᛁ᛫ᚼᚮᚾᛋᛅᛚᚢᚴᚢᚦᛋ᛫ᛘᚢᚦᛁᛦ

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Referenser

Noter

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Tierps kommun
Entreprenör (tidning)

Entreprenör är en tidning om entreprenörer och företagare, för entreprenörer och företagare. Tidningen är också ett organ för Svenskt Näringsliv.

Tidningen startades i samband med att Svenskt Näringsliv och ersatte tidigare tidningar som SAF-tidningen och Industriforum.

Den sista utgåvan av papperstidningen Entreprenör kom i december 2017. Därefter är tidningen enbart en webbtidning.

Chefredaktörer
Staffan Åkerlund (2001-2004)
Nicklas Mattsson (2005-2017)
Anna Dalqvist (2017-)

Källhänvisningar

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska tidskrifter
Affärstidningar
Svenskt översättarlexikon

Svenskt översättarlexikon är ett nätbaserat uppslagsverk om svensk översättningshistoria. Uppslagsverket tillhandahålls av Litteraturbanken och innehåller framför allt biografiska artiklar om enskilda svenska översättare. I första omgången presenteras avlidna svenska och finlandssvenska översättare. 

Syftet med Svenskt översättarlexikon är att åstadkomma en grundläggande kartläggning av den översatta litteraturens historia i Sverige, att uppmärksamma översättarna som aktiva medskapare i det litterära utbudet och att lägga en grund för framtida forskning på området. Lexikonet vänder sig till allmänhet och forskare.

Bakgrund 
Uppslagsverket publicerades först av Södertörns högskolebibliotek sedan 2009 och därefter hos Litteraturbanken sedan maj 2018. Initiativtagare och redaktör under de första åren var Lars Kleberg. Sedan 2016 har Nils Håkanson varit huvudredaktör. Redaktionen arbetade först som ett projekt inom högskolans bibliotek med stöd från Riksbankens Jubileumsfond i två omgångar till och med 2017. Från årsskiftet 2018 drivs Svenskt översättarlexikon i form av en ideell förening med samma namn. Föreningen leds av redaktionens nuvarande medlemmar: Nils Håkanson, Märta Bergstrand och Lars Kleberg.

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Svenska uppslagsverk
Översättande
Biografiska uppslagsverk
Jättevaran

Jättevaran (Varanus giganteus) är en ödla i släktet varaner. Trots namnet är den bara näst störst i släktet, efter komodovaran.

Utbredning och habitat 
Arten förekommer i Australien i torra regioner väster om bergskedjan Great Dividing Range. Jättevaran föredrar klippiga habitat eller annan fast mark.

Beskrivning 
I stort sett liknar djuret alla andra varaner. Kroppen är lite smalare än hos komodovaran men lite tyngre än hos arten Varanus salvadorii, som är längre. Vuxna djur når en kroppslängd upp till 2,5 meter. Jättevaranen har förmåga att gå snabbt. Liksom andra varaner kan den ställa sig på sina bakre extremiteter och svansen för en bättre översyn.

Djuret livnär sig av insekter, reptiler (inklusive andra individer av samma art), fåglar samt mindre däggdjur.

Jättevaran jagas av Australien ursprungsbefolkning för att få mat, medicin och prydnader för ceremoniella ändamål.

2005 upptäcktes av forskare från universitetet i Melbourne att jättevaranen bildar giftiga ämnen. Tidigare antogs att förlamningar och inflammationer efter bett av djuret är vanliga infektioner.

Hot 
För beståndet är inga hot kända. Hela populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 

 H. Cogger: Australian Reptiles in Colour. Sydney: A. H. & A. W. Reed 1967. 
 Dennis King & Brian Green: Goannas: The Biology of Varanid Lizards. Sidney: University of New South Wales Press 1999. .

Externa länkar 

Varaner
Kräldjur i australiska regionen
Upplands runinskrifter 148

Upplands runinskrifter 148 står nära skogskanten på östra sidan gläntan söder om sjön Fjäturen. Roslagsleden passerar stenen.

Inskriften

Inskriften i runor

ᛁᚾᚴᛁᚠᛅᛋᛏᚱ᛫ᛚᛁᛏ᛫ᚱᛁᛋᛏᛅ᛫ᚱᚢᚾᛅᛦ᛫ᚦᛁᛋᛅᛦ᛫ᛅᚠᛏᛁᛦ᛫ᚱᛅᚼᚾᚠᚱᛁᚦᛁ᛫ᚴᚢᛁᚾᚢ᛫ᛋᛁᚾᛅ᛫ᛅᚢᚴ᛫‍‍‍...ᚴᚱ᛫ᛅᚠᛏᛁᛦ᛫ᛘᚢᚦᚢᚱ᛫ᛋᛁᚾᛅ

Inskriften i translitterering
Ingifastr let rista runaR þessaR æftiR Ragnfriði, kvinnu sina, ok [Hæ]m[i]ngR æftiR moður sina.

Inskriften i översättning
"Ingefast lät rista dessa runor efter Ragnfrid sin hustru, och Häming efter sin moder."

Historia
Stenen tillhör gruppen av Jarlabankestenarna. Ingefast var Jarlabankes fader och Häming hans halfbror från faderns första äktenskap med Ragnfrid.

Bildgalleri

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Referenser

Fotnoter

Källor 

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Täby kommun
Torvsjö

Torvsjö (sydsamiska: Derhvedslaedtie) är en by av riksintresse i Åsele distrikt (Åsele socken) i Åsele kommun i Västerbottens län (Lappland), cirka 20 kilometer norr om Åsele på östra sidan av sjön Torvsjön.

Torvsjö anlades 1752 av nybyggaren Per Jakobsson från Almsele, Per bosatte sig först nära Skovelsjöbäckens mynning ut till Torvsjön. Efter flera år av missväxt då platsen ansågs för lågt liggande flyttade han högre upp till vad som idag är Torvsjö by. Platsen där han först bosatte sig heter idag Gammelgård och har givit namn till berget som ligger i anslutning till bäcken och platsen, Gammelgårdsberget  

Byn är mest känd för Torvsjö skogsmuseum och Torvsjö kvarnar, som är en välbevarad anläggning med en serie av vattenkvarnar och andra vattendrivna verktyg (till exempel slipstenar), som utnyttjar energin i den strida Kvarnbäcken.

Källor

Se även
 Torvsjön
 Åsele distrikt
 Åsele socken

Externa länkar
 Privat webbplats om Torvsjö
 Torvsjö kvarnars webbplats

Orter i Åsele kommun
Ad maiorem Dei gloriam

Ad maiorem Dei gloriam (latin för Till Guds allt större ära) är den katolska Jesuitordens valspråk. Det förkortas ibland som A.M.D.G. Jesuitorden instiftades av Ignatius av Loyola 1534 och stadfästes av påven Paulus III år 1540.

Historik 
Under ordens motto Ad maiorem Dei gloriam utvecklades orden till ett sällskap som lärare och rådgivare vid furstehoven och stod påven mycket nära. De hade ingenting med inkvisitionen att göra och tog avstånd från våld, men hade stor betydelse för den katolska informationsspridningen och informationsinsamlingen i konflikten med protestanterna. Vid Tridentinska mötet (1545–1563) uppträdde orden för första gången med det uttalade målet att hindra reformationens utbredning. Många svenska katoliker i landsflykt utbildades vid jesuitkollegier, och möjligen var det därför protestanterna ägnade så stor möda åt att svartmåla jesuiterna att svenskars uppfattning av dem påverkas än i dag.

Faktoid 
Ett motto som ibland pådyvlades jesuiterna, ändamålet helgar medlen, återfinns bland annat i en tysk uppräkning från 1801 som hade till syfte att svartmåla jesuiterna – das der Zweck das Mittel heilige. Valspråket har följaktligen inget med Jesuitorden att göra.

Referenser

Noter

Jesuitorden
Anti-Dühring

Anti-Dühring, egentligen Herr Eugen Dührings omvälvning av vetenskapen (tyska Herrn Eugen Dührings Umwälzung der Wissenschaft), är en i bokform publicerad artikelserie som den tyske filosofen och socialisten Friedrich Engels skrev åren 1876–1878. Artiklarna publicerades först i tidskriften Vorwärts och utgör en polemik mot idéerna hos Eugen Dühring, en filosof vars inflytande inom tysk arbetarrörelse Engels avsåg att minska.

Även om Anti-Dühring till formen utgör en polemik mot Dühring är dess innehåll den mest samlade beskrivningen som Engels gjort av sin egen filosofi, bland annat den materialistiska historieuppfattningen. Klart är att Karl Marx varit med om att författa vissa kapitel i boken.

Innehåll 
Boken består av avdelningarna Inledning, Filosofi, Politisk ekonomi och Socialism.

Mottagande 
Anti-Dühring var i det korta perspektivet mycket framgångsrik i så måtto att Dührings inflytande i arbetarrörelsen helt försvann. I Tyskland ansågs boken så farlig att den förbjöds. På längre sikt blev verkets inflytande dock ännu större. Det blev en av Engels mest lästa och översatta skrifter och kom i Sovjetunionen att bli en av de viktigaste grundstenarna i den närmast officiella ideologin.

Referenser

Litteratur 
 Herr Eugen Dührings omvälvning av vetenskapen (Anti-Dühring) / Friedrich Engels, Stockholm: Arbetarkultur 1976, 
 Motsatsernas spel: Friedrich Engels' filosofi och 1800-talets vetenskap / Sven-Eric Liedman, Lund: Arkiv, 1983,  : 115:00

Externa länkar
Anti-Dühring på Proletärkultur
Anti-Dühring på Marxistiskt Forums webbplats

Verk av Friedrich Engels
Socialistisk litteratur
Litteratur 1878
Dialektisk materialism
Historisk materialism
Erik Wahlberg (språkforskare)

Ernst Erik Erland Wahlberg, född 18 september 1918 i Soukolojärvi i Övertorneå kommun, död 1 november 2012 i samma by, var en svensk språkforskare. Han disputerade 1963 och blev filosofie doktor i finsk-ugriska språk vid Uppsala universitet och räknas som en av pionjärerna inom ortnamns- och släktforskning i Tornedalen. Hans släktutredningar (cirka 10 000 sidor) omfattar tornedalska släktnamn på båda sidor om Torne älv och finns tillgängliga i forskarsalen på Nordkalottens kultur- och forskningscentrum i Övertorneå.

Bibliografi (urval) 
 Några fakta ur Antti Keksis liv (1955)
 Studier över ortnamn i Torne älvdal och angränsande områden  (1960)
 Jordbruket i Tornedalen genom seklen : redskap och metoder (tillsammans med Ragnar Jirlow,  1961)
 Namn på folkslag och folkstammar i Nordkalotten (1961)
 Finska ortnamn i norra Sverige : förberedande studier med introduktion till utforskningen av ortnamnen i Torne älvdal med angränsande områden (doktorsavhandling, 1963), Tornedalica nr 2
 Finska folkmålstexter från Tornedalen : Tornionlaaksolaisia murretekstejä / inspelade och utg. av Landsmåls- och folkminnesarkivet i Uppsala ; transkriberade, övers. och kommenterade av Erik Wahlberg (1964)
 Lars Levi Laestadiuksen kirjasuomi (1966)
 Samlingar til Beskrifning öfver Öfver Torneå Sockn uti Västerbottns Höfdingedöme av Johan Portin med kommentar av Erik Wahlberg (1967), Tornedalica nr 5
 Antavla över släkten Kyrös tidigare förgreningar i nedre Tornedalen (antavlan upprättad av Erik Wahlberg, red.: Carl-Uno Hanno, 1978)
 Dopnamn på 1700-talet i Torne och Kemi älvdalar (1985)
 Bondeskalden Antti Keksi (illustrationer av Hugo Rantatalo och Jaakko Tolvanen, 1988), Tornedalica nr 45

Källor

Externa länkar 
 Förteckning av släkter som utretts av Wahlberg

Svenska genealoger
Svenska lingvister
Tornedalingar
Personer från Övertorneå socken
Födda 1918
Avlidna 2012
Män
Hylletofta kyrka

Hylletofta kyrka är en kyrkobyggnad i Hylletofta som tillhör Vrigstad-Hylletofta församling i Växjö stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan är från 1100-talet och tillhör de så kallade Njudungskyrkorna. Den bestod från början av ett långhus med kor och absid i öster. Under 1500-talet uppfördes en sakristia förlagd till södra långväggen i anslutning till koret. Kyrkklockorna hade sin plats i en fristående klockstapel. Åren 1781–1783 skedde en omfattande renovering av kyrkan. Långhuset utökades åt väster och det nuvarande tornet byggdes. Tornet med plats för klockorna har en hjälmformad huv med en mindre lanternin krönt av en korsglob. Genom denna förändring fick kyrkans exteriör en gustaviansk prägel. Väster om kyrkans torn står en stiglucka från 1600-talet. Kyrkorummets interiör är av salkyrkotyp med platt trätak. En smal triumfbåge avskiljer koret och en mindre båge absiden. I koret och absiden som är försedda med vackra valv finns målningar från medeltiden och 1600-talet. Dessa togs fram vid en restaurering 1950 efter att tidigare varit överkalkade. I absiden framträder en medaljong med motiv av Nådastolen samt apostlar nedanför. Koret pryds av akantusrankor och stjärnprydda slingor.

Vid 1950–talets restaurering av kyrkan påträffades även en runristad ekstock, troligen från sen vikingatid till tidig medeltid. En ol-14-datering av stocken styrker antagandet att inskriften är medeltida (St-168 585+-60 BP) vilket kalibrerat ger intervallet 1280 till 1430 e.Kr. (Science Vol 126 s. 496, kalibrering OxCal). Stocken är av furu och mäter 133,5 x 22 x 14 centimeter, och på ena kanten har de fem centimeter stora runorna ristats in till obegripliga och mycket fragmentariska ord.... uþar—uþarbhfu... -rk... þarkh---...Texten har inte varit ord, utan en upprepning av den yngre futharken gång på gång. Den yngre futharken lyder:  
f u þ ã r k h n i a s t b m l R

Inventarier
 En ytterdörr från tidig medeltid förvaras i vapenhuset. Dörren är av trä och klädd med smidda figurer av järn.
 Den medeltida dopfunten i sandsten, daterat till senare delen av 1100-talet är rikt skulpterad och anses tillhöra Njudungsgruppen.
Triumfkrucifixet på norra väggen är från 1400-talet.
Den rundformade predikstolen med ljudtak har en nyklassicistisk prägel.
Kyrkans gamla bänkinredningen som är sluten konserverades 1950, och ersatte de öppna 1900-tals bänkarna.
Orgelläktaren bröst är prydd med äldre kyrkbänksdörrar.

Orgel
1957 bygger Olof Hammarberg, Göteborg en mekanisk orgel. Tidigare användes ett harmonium i kyrkan.

Referenser

Tryckta källor

 Våra kyrkor, sidan 333, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Webbkällor
    Dopfunten     
    Krucifix
Carina G. Hördegård: Njudungskyrkorna, Sävsjö kommun
Njudungskyrkorna
Riksantikvarieämbetet,Hylletofta kyrka

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader i Sävsjö kommun
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Orgeldispositioner