kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Strandhoppare

Strandhoppare (Talitrus saltator; även sandhoppare) är en art som tillhör ordningen märlkräftor. Arten är vanlig vid sandiga kustlinjer av Atlanten, Nordsjön, Östersjön och Medelhavet. Strandhopparen ingår i familjen tångloppor som rymmer de enda märlkräftor som vistas på land.

Kännetecken 

Djuret når en kroppslängd av omkring 15 millimeter och kroppen är avplattad vid sidorna. Färgen är vitaktig till ljusgrå och ibland finns brunaktiga eller blåa fläckar. Som hos alla märlkräftor finns inget pansar på djurets rygg så att mellankroppens segment är synliga. Påfallande är strandhopparens stora svarta fasettögon. Medan de övre antennerna är korta är det undre antennparet långt (särskilt hos hannar). Vid huvuddelen av mellankroppen (thorax) finns sju par ben som används för att gå. Vid bakkroppen finns tre par simben och ytterligare tre par ben för att hoppa.

Levnadssätt 

Strandhopparen gömmer sig på dagen i sanden eller under andra föremål vid strandlinjen (trä, tång) och letar på natten efter föda. Den äter bland annat alger eller andra ämnen av vegetabiliskt och animaliskt ursprung. Med plötsliga rörelser av sina hoppben kan de göra långa hopp över 30 centimeter. För att övervintra och vid högvatten gräver sig djuret flera decimeter ner.

I samma utbredningsområde förekommer andra liknande arter som kan förväxlas med strandhoppare, till exempel Orchestia gammarellus. De andra arterna av släktet Talitrus lever främst i tropiska eller subtropiska regioner över hela världen. Strandhoppare utgör en viktig del av födan för fåglar som lever vid strandlinjen.

Referenser 

 Heiko Bellmann & Gerhard Maier: Spinnen, Krebse, Tausendfüßer – europäische Gliederfüßer (ohne Insekten). Steinbachs Naturführer. Mosaik-Verlag, München 1991, 
 Andrew Campbell: Der Kosmos-Strandführer. Franckh-Kosmos, Stuttgart 1977,

Externa länkar 

Märlkräftor
Australian Classification Board

Australian Classification Board (ACB) är en organisation i Australien som sätter åldersrekommendationer på olika medier, så som datorspel, filmer och böcker.

Åldersgränser

G 
Ingen åldersgräns.

PG 
En vuxens närvaro rekommenderas.

M 
Denna gräns innebär inga restriktioner, men en vuxen persons perspektiv rekommenderas.

MA15+ 
Spelet/filmen rekommenderas för personer över 15 år.

R18+ 

Filmen rekommenderas för personer över 18 år.

X18+ 
Filmen rekommenderas för personer över 18 år, på grund av sexuellt innehåll.

Övriga åldersgränser

E 
Spelet/filmen kräver ingen åldersgräns. Används vid undantag, såsom lärofilmer.

RC 
Spelet/filmen innehåller så grovt material att försäljningen av denna produkt är bannlyst och belagd med bötesstraff.

Tidigare åldersgränser

G8+ 
Spelet/filmen rekommenderas för personer över 8 år.

Externa länkar 
 Office of Film and Literature Classification i Australien

Klassifikationssystem för media
Organisationer i Australien

fr:Australian Classification Board
ja:Office of Film and Literature Classification
Vargöns BK

Vargöns BK är en bandyklubb i Vargön i Sverige, startad 1988 genom utbrytning ut Wargöns IK.. Efter framgångsrikt Division 1-spel kvalade klubben till Allsvenskan, då Sveriges högsta division, år 2000.

Åren 2011-2014 låg klubben och vilade sig.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Officiell webbplats

Bandyklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1988
Sportklubbar i Vänersborgs kommun
Femundsmarka nationalpark

Femundsmarka nasjonalpark är en norsk nationalpark belägen i Femundsmarka i fylkena  Trøndelag och Hedmark. Nationalparken gränsar i öster mot Sverige och i väster mot sjön Femunden. Parken inrättades 9 juli 1971 och omfattade då en yta av 381 km². Den utökades 21 februari 2003 till 573 km².

Över 10 procent av Femundsmarka nasjonalpark utgörs av vatten. Många vattendrag rinner från öster ned mot Femunden. De största vattendragen är Røa och Mugga. Vattnen har rika fiskbestånd. De viktigaste arterna är sik, öring, röding, harr, gädda, lake och abborre. Det är också ett viktigt häckningsområde för fåglar som lever i våtmarken.

Förutom vatten består området av tallskog, blockmark och låga fjällryggar. Den högsta punkten är Stor-Svuku, 1415 m ö.h. Femundsmarka är Norges sydligaste samedistrikt och har använts för renbete sedan 1600-talet. Femundsmarka är även ett populärt friluftsområde med vandringsleder och övernattningsstugor.

Källor 
 Store norske leksikon, snl.no, "Femundsmarka_nasjonalpark", läst 2009-03-09 

Nationalparker i Norge
Naturskyddsområden bildade 1971
Røros kommun
Engerdals kommun
Sterling Marlin

Sterling Burton Marlin, född den 30 mars 1957 i Columbia, Tennessee, är en amerikansk racerförare.

Racingkarriär
Marlin gjorde sin debut i Nascar Winston Cup 1976, men det tog många år innan han blev en racevinnare i serien. Han blev årets rookie 1983, vilket ända farm till 1994 var hans främsta merit. Då vann han den prestigefyllda premiären Daytona 500, vilket han upprepade 1995, och blev därmed en av enbart tre förare som vunnit tävlingen två år i rad. Marlins bästa placeringar totalt var 1995 och 2001. Båda dessa år slutade han på en sammanlagd tredjeplats. Han körde sin sista fulltidsäsong 2006, då han slutade på en 34:e plats. Efter det körde han ett par år på deltid.

Segrar Nascar Sprint Cup

Referenser

Amerikanska racerförare
Racerförare från Tennessee
NASCAR-förare
Personer från Columbia, Tennessee
Födda 1957
Levande personer
Män
Rashad Evans

Rashad Anton Evans, född 25 september 1979 i Niagara Falls, New York, är en amerikansk MMA-utövare som tävlar i organisationen Ultimate Fighting Championship (UFC) där han var mästare i lätt tungvikt mellan december 2008 och maj 2009. Evans var obesegrad i sina 14 första MMA-matcher och har bland annat besegrat Michael Bisping, Chuck Liddell, Forrest Griffin och Quinton Jackson.

Biografi
Evans började med brottning i high school, och under sin college-karriär som brottare vann han National Junior College championship i 75 kg 2000. Efter detta flyttade han till Michigan State University och började tävla i 79 kg.

2004 gick han fem proffs-matcher i MMA under ledning av Dan Severn och vann alla fem. Detta ledde till att han blev uttagen som en av nio tungviktare att delta i säsong två av UFC:s realityprogram The Ultimate Fighter 2005. Efter att ha besegrat bland andra Mike Whitehead och Keith Jardine på vägen besegrade han i finalen Brad Imes och vann därmed ett "sexsiffrigt" (US Dollar) treårskontrakt med UFC. 

Efter att ha gått obesegrad genom sina sju första matcher i UFC och besegrat bland andra Michael Bisping och Chuck Liddell fick han chansen mot den regerande mästaren i lätt tungvikt, Forrest Griffin, på UFC 92 den 27 december 2008. Evans vann då domaren stoppade matchen i tredje ronden och blev därmed ny mästare i lätt tungvikt. Han lyckades dock inte försvara sin titel någon gång utan förlorade den till Lyoto Machida på UFC 98 den 23 maj 2009.

Hösten 2009 var han en av tränarna i den tionde säsongen av The Ultimate Fighter.

Efter att Jon "Bones" Jones vann över Quinton "Rampage" Jackson på UFC 135 och därmed behöll sin titel, så är Rashad Evans nästa titelutmanare.

Tävlingsfacit

Referenser

Externa länkar
Rashad Evans på Sherdog.com

Födda 1979
Män
Amerikanska utövare av mixed martial arts
Levande personer
Idrottare från delstaten New York
Alumner från Michigan State University
Idrottare i Michigan State Spartans
Västerbroplan

Västerbroplan är ett trekantigt torg på Kungsholmen i Stockholm.
Anslutande gator är Västerbron, Lilla Västerbron (bron över Rålambshovsparken) och Rålambsvägen.

Vid Västerbroplan ligger Rålambshovsskolan, Socialstyrelsen och det, vad gäller byggnaden, mer sentida Riksarkivet. Huset som ligger alldeles under/bredvid Västerbron, nära Västerbroplan, heter Stora Rålambshov.

Historia
I området fanns på 1800-talet tobaksodlingar och tobakslador.

Efter att Västerbron invigts 1935 och Rålambsvägen något senare dragits fram till Västerbroplan, så blev Västerbroplan en knutpunkt för bussar, trådbussar och spårvagnar. Senare ombyggnader av själva Västerbroplan har närmast eliminerat den tidigare i någon mån torgliknande platsen.

Rålambshovsskolan var tidigare en flickskola vid namn Kungsholmens kommunala flickskola, byggd 1939 efter ritningar av Paul Hedqvist. På skolans plats fanns tidigare Lilla Rålambshov. Där Socialstyrelsen numera huserar fanns Kungliga väg- och vattenbyggnadsstyrelsen (senare kallat Vägverket). Mellan Riksarkivet och Västerbron fanns fram till 1960-talet en villa med trädgård där en firma sålde trädgårdsskulpturer.

Externa länkar

Rålambshovsskolan byggdes år 1940
Lilla Rålambshov

Referenser

Gator och torg på Kungsholmen
Marieberg
Ingrid Albiner Palm

Ingrid Jenny Elisabeth Albiner Palm, född 2 oktober 1908 i Agnetorps socken i Tidaholms kommun, död 16 mars 1999, var lärare vid Nyhyttans missionsskola och Ekebyholmsskolan och en av de främsta profilerna inom Adventistsamfundet i Sverige under 1900-talet.

Biografi
Ingrid Albiner föddes i Agnetorps socken i Tidaholms kommun 2 oktober 1908 som dotter till Johan och Hanna Albiner. Hon hade tänkt sig att studera till barnsköterska, men kände ett kall att börja studera vid Nyhyttans missionsskola (1922–1926). Hon läste in lärarexamen vid Hermods korrespondensinstitut på latinlinjen 1927-1930. Hon läste också en kurs för lärare vid Hamburgs universitet under 1932.

Albiner anställdes som 22-åring av Adventistsamfundet som lärare vid Nyhyttans missionsskola 1930 och stannade där till 1932 då skolverksamheten flyttades till Ekebyholm. Hon följde med dit, men beviljades ett års tjänstledigt för att arbeta inom Stockholms Stadsmission i Stockholm med interner, främst på Norrtäljeanstalten. Besöksverksamhet och själavård inom kriminalvården var något hon brann för hela sitt liv, vid sidan om sitt lärarkall. Hon kom att engagera sig i andaktslivet och den andliga vården vid flera kriminalvårdsanstalter och tog hand om interner vid permissioner och frigivningar. 

Ingrid Albiner arbetade som lärare vid Ekebyholmsskolan fram till 1970, då hon tog tjänst som pastor i adventistförsamlingen som då fanns i Vänersborg-Trollhättan (1970-1972), som den första kvinnliga predikanten inom samfundet. Som första kvinna kom hon också att tjänstgöra som kaplan vid Hultafors hälsocenter (1937–1965) under sommartid. Hon arbetade också som assisterande kaplan på Hultafors 1972–1976 tillsammans med Ernst Lillbäck och Egon Sonestam. Hon var mycket efterfrågad som förkunnare både i Sverige och utomlands. 

Hon gifte sig först på äldre dagar med barndomsvännen och etiopienmissionären Erik Palm 1976 och kom att åter bo i Nyhyttan några år efter hans död 1982.

De sista åren levde hon i Upplands Väsby, med sin yngre syster Alva, där de båda delade våning i ca 8 år. Sedan hamnade hon på Löwenströmska lasarettets avdelning Höstlövet på grund av sjukdom. På sin 90-årsdag intervjuades hon för tidningen Missionären och ombads berätta vad som hon tyckt allra bäst om att göra av allt det hon gjorde i livet: lärare, författare, själavård, predikant och själavårdare inom fångvården. Hon svarade då att det inte gick att jämföra så vitt skilda uppgifter, men att Gud har varit god under hennes långa liv och rikligt välsignat allt hon arbetat med 

Ingrid Albiner begravdes den 10 april 1999 vid Hammarby kyrka, Upplands Väsby.

Bibliografi
Ingrid Albiner författade flera andaktsböcker :
Det rikaste livet (Stockholm, 1941) upplaga 100 000 ex.
Är du nöjd med ditt liv? (Stockholm, 1944) upplaga 13 000 ex.
Då livet fick mening (Stockholm, 1946)
Den nya människan (Stockholm, 1948)
I allt lik oss (Stockholm, 1956) upplaga 15 000 ex.

Källor

Födda 1908
Avlidna 1999
Kvinnor
Personligheter i svensk frikyrkorörelse
Personligheter inom adventismen
World Touring Car Championship 2009

FIA World Touring Car Championship 2009 var den sjätte säsongen av FIA:s standardvagnsmästerskap World Touring Car Championship. Mästare blev Gabriele Tarquini.

Kalender 

* Race 2 i Porto var WTCC hundrade race sedan starten 2005.

Team och förare 

 IT = Independents' Trophy = Privatförarcupen
* Fick inte ta poäng.

Slutställning

Förarmästerskapet 

 IT = Independents' Trophy = privatförarcupen

Märkesmästerskapet

Yokohama Independents' Trophy (privatförarcupen)

Yokohama Teams' Trophy (privatteam)

Källor

Säsonger 

2009
Motorsportevenemang 2009
DTM 2009

DTM 2009 kördes över 10 omgångar.

Delsegrare

Slutställning

Säsonger

DTM-säsonger
Motorsportevenemang 2009
2009 i Tyskland
Granhammarskyrkan

Granhammarskyrkan är en ruin efter en medeltida gårdskyrka från 1100-talet belägen nära byn Östra Granhammar i Vintrosa socken väster om Örebro.

Ruinen genomgick arkeologisk utgrävning på 1880-talet. Man konstaterade då att kyrkan varit cirka 15,7 meter lång och 6,7 meter bred. 

Platsen kallas idag för "Kyrkberget". Området är klassat som fast fornlämning av Riksantikvarieämbetet, med RAÄ-nummer Vintrosa 23:1.

Historik

Geologen Stolpe undersökte terrängen på 1870-talet. Han uppgav att ett fem fot långt stycke av en dekorerad pelare av sandsten och bitar av murbruk hade hittats på sommaren 1872. Enligt sägnen "skulle en kyrka här hafva stått". På 1880-talet skulle bonden Walin jämna ut kullen där ruinen visade sig ligga. Han gjorde då flera märkliga fynd varför Riksantikvarieämbetet organiserade en utgrävning.

Arkeologisk utgrävning

Vid en undersökning av Emil Eckhoff på 1880-talet konstaterades att en liten kyrka med västtorn, långhus och kor legat där. Följande utgrävning visade att kyrkans murar var av kalk- och sandsten. Murarnas tjocklek var cirka 1.2–1,4 meter. Kyrkans enda ingång på långhusets sydvästvägg var cirka 80 centimeter bred. Långhuset hade en längd av 6,2 meter och en bredd av 4,5 meter. Koret var nästan kvadratiskt, 3,1 meter x 3,0 meter. Tornets storlek gick ej att konstatera.

Förutom ovannämnda pelare hittades ett fragment av en dopfunt och ett stenkors. Dessa fynd förvaras på Statens historiska museum i Stockholm.

Inga fynd av mynt gjordes vid utgrävningen.

1934 fann markägaren Martin Palm vid plöjning runt kyrkoruinen en gravhäll med runor som daterades till 1100-talet. Under den fanns människoben vilket tyder på att en begravningsplats funnits vid kyrkan. Gravhällen som var splittrad i tre delar förvaras på Örebro läns museum sedan 1953.

Kyrkoruinen konserverades 1934. Vid altaret har ett kors av furu satts upp.

Källor
Bertil Waldén: Sveriges Kyrkor Närke 1949.
Sune Zachrisson: Försvunna småkyrkor på Närkeslätten ur Bergslag och Bondebygd 1984
A.Bonnier och M.Ullén: Kyrkor i Närke 1972.
Estrid Esbjörnson: Kyrkor i Örebro Län 2000.

Externa länkar (tillika källor)

Granhammars kyrkoruin Länsstyrelsen Örebro län
http://www.svenskarunstenar.net/narke/na20gran.html
FMIS: 

 

Kyrko- och klosterruiner i Närke
Fornminnen i Närke
Ej längre existerande byggnader i Örebro kommun
Åh vilken fredag

Åh vilken fredag (originaltitel: Freaky Friday) är en amerikansk komedifilm från 1976 i regi av Gary Nelson.

Handling 
Handlingen bygger på en roman av Mary Rodgers, där en mor och en dotter byter kroppar och får känna på livet som varandra.

I rollerna 
 Barbara Harris – Ellen Andrews
 Jodie Foster – Annabel Andrews
 John Astin – Bill Andrews
 Patsy Kelly – Mrs. Schmauss
 Dick Van Patten – Harold Jennings
 Charlene Tilton – Bambi

Nyinspelningar 
Två nyinspelningar har gjorts på filmen, Freaky Friday från 2003, med Jamie Lee Curtis och Lindsay Lohan i huvudrollerna och Freaky Friday, en TV-film från 1995 med Shelley Long och Gaby Hoffmann i huvudrollerna. Det kom även ut en tredje film i en mer musikalisk tappning år 2018 med Cozi Zuehlsdorff och Heidi Blickenstaff i huvudrollerna.

Externa länkar 

Filmer 1976
Amerikanska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer om uppfyllda önskningar
Filmer från Walt Disney Pictures
Barbara Harris

Barbara Harris, född 25 juli 1935 i Evanston, Illinois, död 21 augusti 2018 i Scottsdale, Arizona, var en amerikansk skådespelare.

Biografi
Som tonåring började Barbara Harris spela mindre roller på Playwrights Theatre Club i Chicago. Hennes teaterkarriär ledde till att hon tilldelades Tony Award 1967 för sin insats i The Apple Tree. Hon var även nominerad till priset 1962 och 1966. Insatserna på filmduken ledde till att hon nominerades till en Oscar 1972, Golden Globe 1966, 1976 och 1977 (2 nomineringar) samt Golden Laurel 1966.

Filmografi

Filmer
1965 – Nick – akta dej för arbete – doktor Sandra "Sandy" Markowitz 
1967 – Åh pappa, stackars pappa - mamma har hängt dig i garderoben och jag känner mig så ledsen – Rosalie
1971 – Plaza svit – Muriel Tate 
1971 – Vem är Harry Kellerman ... – Allison Densmore 
1972 – Ungkarlsdrömmen – Theresa Alice Kozlenko 
1974 – Mixed Company – Kathy Morrison 
1975 – Nashville – Albuquerque 
1976 – Arvet – Blanche Tyler
1976 – Åh, vilken fredag – Ellen Andrews 
1978 – Movie Movie – Trixie Lane 
1979 – North Avenue – Vickie 
1979 – Maktspelet – Ellie Tynan
1981 – Begagnade hjärtan – Dinette Dusty 
1986 – Peggy Sue gifte sig – Evelyn Kelcher
1987 – Befriarna – Bills mamma
1988 – Rivierans guldgossar – Fanny Eubanks 
1997 – Även en lönnmördare behöver en träff ibland – Mary Blank

TV-serier
1961 – Alfred Hitchcock presenterar – Beth, 1 avsnitt

Teater

Roller

Utmärkelser
1967 – Tony Award, bästa kvinnliga skådespelare i musikal för The Apple Tree

Källor

Noter 

Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Illinois
Personer från Evanston
Födda 1935
Avlidna 2018
Kvinnor
Ahmad Kasravi

Ahmad Kasravi (persiska: احمد کسروی), född 29 september 1890 i Hokmabad, Tabriz, Iran, död 11 mars 1946 i Teheran, Iran, var en prominent iransk författare, lingvist och historiker. Kasravi är särskilt omtalad för sin kritik av islam.

Biografi 
Kasravi läste först vid ett religiöst seminarium och blev aktiv i den konstitutionella rörelsen som ledde fram till den konstitutionella revolutionen i Iran. 1910 skedde en omorientering till modernt vetenskapligt tänkande efter att han fått veta att europeiska astronomer förutspått Halleys komet. Han övergav sina religionsstudier och började läsa vid American Memorial School i Tabriz.

Kasravi började som statlig tjänsteman och kom i Tbilisi i kontakt med nya politiska strömningar. Han blev en framträdande förkämpe för demokrati och skrev flera böcker där han kritiserade prästerskapet och islam. Till hans främsta motståndare hörde Ayatollah Khomeini. Han skrev även verk om ursprungsspråket i det historiska Azarbaijan och lade fram bevis för att detta var en utveckling ur medelpersiskan. För sin lingvistiska forskning blev han ledamot av Royal Asiatic Society i London och The American Academy.

I samband med att Kasravi 1946 var åtalad för "förtal mot islam" knivhöggs han till döds i en öppen rättegång i Teheran. Hans mördare Seyed Hosein Emami stod nära Navvab Safavi, grundaren av den islamistiska terroristorganisationen Fadayan-e eslam ("Islams offrare"). Organisationens mest välkända företrädare var Sadeq Khalkhali, som initierade avrättningar av religionskritiker efter den iranska revolutionen 1979.

Inflytande 
Nutida förkämpar för sekularism i Iran betraktar Kasravi som en förgrundsfigur. Han har haft ett stort inflytande på intellektuella diskurser i Iran under 1900-talet. Sekularister har hämtat argument från Kasravi i sin kritik av islams roll i samhället och muslimska modernister har tagit upp hans kritik av det shiitiska prästernas religionstolkning.

Verk i urval 
Till Ahmad Kasravis främsta verk hör:

 Irans konstitutionella revolution: تاریخ مشروطهٔ ایران. [engelsk översättning: History of the Iranian Constitutional Revolution, transl. E. Siegel, Costa Mesa, 2006.]
 Glömda kungar: شهرياران گمنام
 En kort historia om lejonet och solen: تاریخچهٔ شیر وخورشید
 Azeri eller Azarbaijans forna språk: آذری یا زبان باستان آذربایجان
 Shia islam: شيعيگرى

Se även 
 Religionskritik

Externa länkar 
 Ahmad Kasravi 1891 - 1946
 Ahmad Kasravis biografi

Källor 
 Mohammad Amini, ”Ahmad Kasravi. ii. Assassination”, Encyclopaedia Iranica, Costa Mesa, 2012.
 Ana Cecilia Rodriguez, "Ahmad Kasravis syn på Iran och islam", Perspektiv på islam: en vänbok till Christer Hedin, red. Susanne Olsson & Simon Sorgenfrei, Stockholm: Dialogos, 2011.

Referenser 

Personer i Iran under Pahlavidynastin
Iranska författare under 1900-talet
Iranska historiker
Persiskspråkiga författare
Iranska forskare under 1900-talet
Islamkritik
Födda 1890
Avlidna 1946
Personer som blivit mördade i Iran
Män
Navvab Safavi

Navvab Safavi (persiska: نواب صفوی), född Mojtaba Mir-Lowhi, 1924, död 1956 i Teheran, var en iransk mullah, terrorist och revolutionär islamist som var ansvarig för mord på flera islamkritiker och ledande politiker och militärer i Iran, däribland författaren Ahmad Kasravi och politikern Ali Razmara. 

Navvab Safavi var grundare av den islamistiska terrororganisationen Fedayan-e eslam ("Islams offrare"). Hans organisation kom att spela en viktig roll efter den iranska revolutionen 1979 i samband med avrättningar på oppositionella. Rörelsens ledare under andra hälften av 1900-talet var Sadeq Khalkhali. 

Navvab Safavi och andra ledare i Fedayan-e eslam avrättades i januari 1956.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1924
Avlidna 1956
Män
Personer i Iran under Pahlavidynastin
Iranska imamer
Islamister
Iranska revolutionärer
Personer i Iran under 1900-talet
Personer från Teheran
Shiitiska lärda
Personer som blivit avrättade av Iran
Personer som blivit avrättade under 1900-talet
The Ultimate Fighter

The Ultimate Fighter är en amerikansk realityserie och MMA-turnering producerad av Spike TV och Ultimate Fighting Championship (UFC). I serien får professionella MMA-utövare som ännu inte slagit igenom på allvar tävla mot varandra för titeln som The Ultimate Fighter och ett "sexsiffrigt" (i dollar räknat) kontrakt med UFC.

Varje säsong fokuserar på en eller två viktklasser. Deltagarna delas upp i två lag som tränas av varsin etablerad UFC-fighter och varje avsnitt avslutas med en match där förloraren åker ur och segraren går vidare till nästa omgång. 

Med undantag för säsongsfinalerna är matcherna på The Ultimate Fighter sanktionerade som uppvisningsmatcher av Nevada Athletic Commission och räknas således inte som professionella matcher för deltagarna.

Säsonger

Vinnare
Vinnaren/vinnarna av varje säsong presenteras här med den lättare viktklassen först:
 Säsong 1: Diego Sanchez (Team Liddell), Forrest Griffin (Team Liddell)
 Säsong 2: Joe Stevenson (Team Hughes), Rashad Evans (Team Franklin)
 Säsong 3: Kendall Grove (Team Ortiz), Michael Bisping (Team Ortiz)
 Säsong 4: Matt Serra (Team Mojo), Travis Lutter (Team No Love)
 Säsong 5: Nathan Diaz (Team Pulver)
 Säsong 6: Mac Danzig (Team Hughes)
 Säsong 7: Amir Sadollah (Team Forrest)
 Säsong 8: Efrain Escudero (Team Nogueira), Ryan Bader (Team Nogueira)
 Säsong 9: Ross Pearson (Team UK), James Wilks (Team UK)
 Säsong 10: Roy Nelson (Team Rashad)
 Säsong 11: Court McGee (Team Liddell)
 Säsong 12: Jonathan Brookins (Team St. Pierre)
 Säsong 13: Tony Ferguson (Team Lesnar)
 Säsong 14: John Dodson (Team Miller) och Diego Brandão (Team Bisping)
 Säsong 15: Michael Chiesa (Team Faber)
 Säsong 16: Colton Smith (Team Nelson)
 Säsong 17: Kelvin Gastelum (Team Sonnen)
 Säsong 18: Chris Holdsworth (Team Tate) och Julianna Peña (Team Tate)
 Säsong 19: Eddie Gordon (Team Edgar) och Corey Anderson (Team Edgar)
 Säsong 20: Carla Esparza (Team Pettis)
 Säsong 21: Kamaru Usman (Blackzillians)
 Säsong 22: Ryan Hall (Team Faber)
 Säsong 23: Tatiana Suarez (Team Gadelha) och Andrew Sanchez (Team Gadelha)
 Säsong 24: Tim Elliott (Team Benavidez)
 Säsong 25: Jesse Taylor (Team Dillashaw)
 Säsong 26: Nicco Montaño (Team Gaethje)
 Säsong 27: Brad Katona (Team Cormier) och Mike Trizano (Team Miocic)
 Säsong 28: Macy Chiasson (Team Gastelum) och Juan Espino (Team Whittaker)

Se även
Lista över UFC-mästare
Ultimate Fighting Championship

Referenser

Amerikanska TV-serier från 2000-talet
Reality-program
Ultimate Fighting Championship
Amerikanska TV-serier från 2010-talet

de:Ultimate Fighting Championship#The Ultimate Fighter
nl:Ultimate Fighting Championship#The Ultimate Fighter
All inclusive

All inclusive kan syfta på:

 All inclusive – engelska för Allt inkluderat
 All inclusive (film) – en svensk komedifilm från 2017 i regi av Karin Fahlén