kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lydia Wideman

Lydia Wideman, född 17 maj 1920 i Filpula i Finland, död 13 april 2019 i Tammerfors, var en finsk längdskidåkare som tävlade under 1940- och 1950-talen. Hon blev den första kvinnliga olympiska segraren i längdskidåkning.

Utmärkelser

Källor

Noter 

 
Finländska längdåkare
Olympiska guldmedaljörer 1952
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Finland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1952
Finländska olympiska guldmedaljörer
Internationell kvinnohistoria
Personer från Mänttä-Filpula
Födda 1920
Kvinnor
Avlidna 2019
Arve Arvesen

Arve Arvesen, född 12 september 1869, död 1951, var en norsk violinist. Arve Arvesen var son till skolmannen Olaus Arvesen.

Efter studiern i bland annat Leipzig, Paris och Bryssel (för Eugène Ysaÿe) var Arvesen verksam som konsertmästare på olika orter, sedan 1905 i Oslo. 1917 grundade han en stråkkvartett, Kammermusikforeningen, vilken genom konserter inte bara i Norge utan även utomlands försökte verka för kännedomen om norsk kammarmusik.

Källor
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Norska violinister
Personer från Hamars kommun
Födda 1869
Avlidna 1951
Män
Svensk uppslagsbok
Samuel Ajayi Crowther

Samuel Ajayi Crowther, född cirka 1809 i byn Osogun vid Nigerfloden i nuvarande Oyo i Nigeria, död 30 december 1891 i Lagos, var den förste afrikanske anglikanske biskopen i Nigeria.

Som barn blev Crowther 1821 med sin mor och två systrar bortrövad vid ett överfall av muslimska fulani-slavjägare och såld som slav. Hans far dödades vid överfallet. Sliten från sina närmaste övergick han från ägare till ägare, tills han, sammanlänkad med andra slavar, fördes till kusten, där han kom i en vit slavhandlares våld.

Det fartyg med vilket han skulle föras över havet blev emellertid uppfångat av en engelsk kryssare, och dess slavar frigavs. Crowther fördes nu till Sierra Leone, den koloni som upprättats av England för befriade svarta slavar, och blev efter några års undervisning i en av engelska kyrkomissionssällskapets ("Church Missionary Society") skolor döpt den 11 december 1825. En tid därefter medföljde han en missionärsfamilj till England och fick i Liverpool fortsatt undervisning. Återkommen till Sierra Leone genomgick han prästseminariet där. Han anställdes som lärare vid seminariet, och arbetade där till 1841, då han åtföljde en missionsexpedition till sin hembygd. Efter att sedan ha fått en grundligare utbildning vid Islington College i London blev han 1843 ordinerad och återvände till sin hembygd. 1845 grundlade han en mission i Yoruba i Västafrika. Redan 1854 räknade Yorubaförsamlingen icke mindre än omkring 1 000 medlemmar, och Crowther hade översatt Bibeln till yorubaspråket.

1857 började under Crowthers ledning missionen i Nigerområdet, där alla missionärerna skulle vara svarta kristna. Crowther var outtröttlig i arbetet och förenade med ett stilla, ödmjukt och hängivet sinne ett nyktert omdöme och en praktisk blick, troget följande sin grundsats: "evangelium och plogen". Stationer upprättades, och församlingar bildades. Han hedrades av Oxfords universitet med teologie doktorsvärdigheten och vigdes 1864 till biskop.

Källor

Tryckta källor

Noter

Missionärer i Afrika
Anglikanska biskopar
Nigerianska biskopar
Alumner från Oxfords universitet
Personer från Oyo (delstat)
Födda 1809
Avlidna 1891
Män
Ugglan
Larry Poromaa

Larry Håkan Poromaa, född 24 augusti 1963 i Jukkasjärvi församling, Norrbottens län, är en svensk längdskidåkare som efter sin skidkarriär varit vallachef, bland annat för de svenska och amerikanska längdskidlandslagen. De största framgångarna som längdskidåkare hade han i slutet av 1980-talet. 1986 var han rankad 12:a i världen. 1988 fick han Sixten Jernbergpriset. Som aktiv tävlade han för Hakkas GoIF, Strömnäs GIF och Piteå Elit.

Poromaa började som vallachef i det svenska landslaget 2003 där han stannade i fem år. Säsongen 2007/2008 var han vallachef för det amerikanska längdskidlandslaget. Säsongen 2008/2009 var han tillbaka i det svenska längdskidlandslaget. Poromaa var chef för vallateamet för svenskarna i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2010 i Vancouver där Sverige vann tre guld. Poromaa har även varit vallare till Kristina Šmigun-Vähi.

Han är gift med förra landslagsskidåkaren Anette Poromaa (tidigare Fanqvist) och far till skidåkaren William Poromaa.

Källor

Svenska längdåkare
Födda 1963
Män
Tornedalingar
Levande personer
Personer från Gällivare socken
Längdskidåkare i Piteå Elit
Mirja Hietamies

Mirja Hietamies, född 7 januari 1931 i Klemis, död 14 mars 2013 i Savitaipale, var en finländsk längdskidåkare som tävlade under 1950-talet. Hon vann OS-guld 1956 på 3 x 5 kilometer och OS-silver 1952 på 10 kilometer.

Källor

 
Finländska längdåkare
Olympiska silvermedaljörer 1952
Olympiska guldmedaljörer 1956
Födda 1931
Kvinnor
Avlidna 2013
Finländska olympiska guldmedaljörer
Finländska olympiska silvermedaljörer
Personer från Klemis
Siiri Rantanen

Siiri Rantanen, född 14 december 1924 i Tohmajärvi i Norra Karelen, död 5 maj 2023 i Lahtis, var en finländsk längdskidåkare som tävlade under 1950- och 1960-talen. Hon vann OS-guld 1956 på 3 x 5 km. 2012 blev hon invald i finländsk idrotts Hall of Fame.

Referenser 

 

Finländska längdåkare
Finländska olympiska guldmedaljörer
Finländska olympiska bronsmedaljörer
Personer från Tohmajärvi
Födda 1924
Avlidna 2023
Kvinnor
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Olympiska guldmedaljörer 1956
Olympiska bronsmedaljörer 1960
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1956 från Finland
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1960 från Finland
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Finland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1956
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1960
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1952
Per Flodin (politiker)

Per Flodin, född 18 januari 1898 i Trönö församling, Gävleborgs län, död 14 augusti 1997 i Mockfjärd, var en svensk kommunalpolitiker (socialdemokrat).

Flodin var innehavare av P. Flodins skomakeri på Strandbacksgatan 2 i Söderhamn 1919–1946, skomakeriförman vid Hälsinge flygflottilj (F 15) 1946–1951 och skolvaktmästare 1951–1963. Han blev ledamot av folkskolestyrelsen i Söderhamns stad 1927 och var dess ordförande 1940–1950. Han blev ledamot av stadsfullmäktige där 1939 och var dess ordförande 1949–1966 (som efterträdare till Ernst Lindley). Han var även styrelseordförande i Sydöstra Hälsinglands Konsumtionsförening under den tid då stadens Domusvaruhus öppnades (21 september 1961). Flodin tilldelades Söderhamns stads förtjänstmedalj.

Källor

Noter

Svenska socialdemokrater
Svenska kommunalpolitiker
Personer i Söderhamns historia
Personer verksamma vid Hälsinge flygflottilj
Födda 1898
Avlidna 1997
Män
Personer från Trönö socken
Folkets befrielsearmés markstridskrafter

Folkets befrielsearmés markstridskrafter är den största försvarsgrenen inom det kinesiska Folkets befrielsearmé, där den utgör 70 procent av personalstyrkan. Med 1,6 miljoner soldater i stående styrkorna och 510 000 soldater i reserven är det världens största aktiva stående armé. Den är känd under sin engelska förkortning PLAGF.

Indelning 

Markstridskrafternas grundorganisation leds av markstridskrafternas högkvarter och består av 13 armékårer operativt underordnade fem försvarsgrensövergripande militärregioner.

Pansartyper 
PLAGF har 7 500 stridsvagnar, 5 500 pansarskyttefordon, 2 200 övriga stridsfordon och 25 000 artilleripjäser. För närvarande är 40 procent av markstyrkorna bepansrade eller mekaniserade.

Stridsvagnar 

 Type-59
 Type-69
 Type-90
 Type-96
 Type-99

Infanteri och pansarbandvagnar 
 Type-63
 Type 77
 Type 85
 Type 86
 Type-92
 Type-89
 Type 90 (APC)
 Type-97

Artilleri 
 PTL02-Tank destroyer
 PLZ45 S-P-A
 Type-83
 PLL01

Transportfordon 
 BV-206

Källor 
 

Kinas militär
Arméer
WP:Projekt Kina
Kina
Pavel Koltjin

Pavel Konstantinovitj Koltjin (), född 9 januari 1930 i Jaroslavl, död 29 december 2010 i Otepää, Estland, var en sovjetisk (rysk) längdåkare som tävlade under 1950- och 1960-talet. Hans största merit är ett olympiskt guld på 4 x 10 km i Cortina d'Ampezzo 1956. 1963 tilldelades han Holmenkollenmedaljen som första sovjetiska manliga medborgare.

Källor
Dödsannons (Ryska)

Sovjetiska längdåkare
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Sovjetiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1956
Olympiska bronsmedaljörer 1956
Olympiska bronsmedaljörer 1964
Mottagare av Holmenkollenmedaljen
Personer från Jaroslavl
Män
Födda 1930
Avlidna 2010
Peter Forsberg (befattningshavare)

Peter Forsberg född 14 juli 1952, är (2021) vice ordförande i Svenska Ishockeyförbundet. 

Forsberg var ledamot av styrelsen i Södertälje SK 1990–2000 varav de sista två åren som ordförande i klubben. Forsberg övergick därefter till tjänster i Svenska ishockeyförbundet. Han var så kallad VM-general och huvudansvarig för arrangerandet av Världsmästerskapet i ishockey för herrar 2002 i Sverige. Som vice ordförande i ishockeyförbundet har han bland annat 2021 lett förhandlingsgruppen med NHL om ett nytt avtal.

Referenser 

Levande personer
Män
Födda 1952
Svenska idrottsledare
Gheorghe Asachi

Gheorghe Asachi alternativtGeorg Asaky/Asaki, född 1 mars 1788, död 12 november 1869, var en rumänsk patriot och författare, en av pionjärerna i det kulturella livet i Furstendömet Moldova under 1800-talets första hälft.

Asachi behärskade med sin mångsidighet Rumäniens kulturliv under 1800-talets förra hälft, och arbetade för återupplivandet av rumänskt språk och nationalsinne. Han var med om att grunda vad som skulle bli det första rumänska universitetet i Iași, och stod år 1816 bakom den första teatern, som han både skrev och översatte ett flertal pjäser för. År 1829 utgav han den första moldaviska tidningen, och han gav även ut de första litterära tidskrifterna.

Asachi är ihågkommen mer för sin kulturella insats än för sin litterära produktion (dikter, historiska noveller och skådespel), som är präglad av en försenad klassicism. Som motståndare till förenandet av de två rumänska furstendömena (Moldova och Valakiet) blev han under sina sista år isolerad och bortglömd.

Källor

Rumänskspråkiga författare
Rumänska författare under 1800-talet
Män
Födda 1788
Avlidna 1869
Skog i Sverige

Skogen i Sverige anses som de flesta andra vara skiktad, det vill säga uppbyggd av olika höjdlager. Längst ner, strax ovan förnan, finns bottenskiktet, som innehåller mossor, lavar och svampar. Ovanför bottenskiktet ligger fältsiktet som innehåller ormbunksväxter, örter och gräs. I vissa fall finns ytterligare två lager. Buskskiktet är växter som är lägre än fem meter, medan det översta trädskiktet utgörs av de träd som är högre än fem meter.

Typen av skog varierar. Den svenska skogen består av cirka 75 % kulturskog och knappt 25% naturskog. I söder är lövskog relativt sett vanligare, medan mellersta och norra Sverige helt domineras av barrskog bestående av gran- och tallbestånd. Skogsmarkens produktionsförmåga, dess bonitet, är mycket avhängig klimatet, och avtar ju längre norrut man kommer i Sverige. I fjällen ovanför trädgränsen växer inga träd och landskapet är av typen fältskikt. I Sverige finns sedan århundraden inte längre någon urskog i egentlig mening. Däremot finns områden som till del liknar urskog, exempelvis Fiby urskog och Lunsen i Uppland.

I Sverige bedrivs sedan sekelskiftet 1900 ett planlagt skogsbruk som syftar till att försörja skogsindustrin med högkvalitativ råvara samtidigt som skogens långsiktiga återväxt inte äventyras. Inom skogsbruket skiljer man på produktiv skogsmark respektive impediment. Med produktiv skogsmark avses skogsområden som i genomsnitt kan antas producera mer än en skogskubikmeter per hektar och år. Vanliga typer av impediment är myrmark, kraftledningsgator och särskilt bergiga partier.

I Sverige finns det cirka 22,7 miljoner hektar produktiv skogsmark, vartill tillkommer 5,8 miljoner hektar impediment. Privata ägare äger drygt halva arealen, medan skogsindustrin och allmänna ägare som Sveaskog, Statens Fastighetsverk, stift inom Svenska kyrkan och kommuner äger den andra halvan.

På senare tid har vetskapen om, och betydelsen av tätortsnära skog ökat. Med tätortsnära skog menas skog som finns inom nära avstånd, 0,5–1 km från bebyggelsen. I den tätortsnära skogen bedrivs den huvudsakliga rekreationen, och den har därför stor betydelse för människors hälsa och välbefinnande.

Skogstyper 
I Sverige förekommer bland annat följande typer av skog, indelade efter växtlighetstyp och växtplats:
 Västlig taiga
 Tallskog
 Blandskog
 Trivialskog
 Boreonemoral ädellövsskog
 Primärskog i landhöjningskust
 Fjällbjörkskog
 Örtrik granskog
 Barrskog på rullstensås
 Skog på betesmark
 Lövsumpskog
 Bokskog
 Ekskog
 Ek-avenboksskog
 Lind-lönnskog i ravin och sluttning
 Myrskog
 Alluvial lövskog
 Ek-alm-askblandskog längs vattendrag
 Ängsgranskog

Se även
Skogsregale
Kronopark
Skogsnäringen i Sverige

Externa länkar

 
 
Skogsbruk i Sverige
Pieter Jansz van Asch

Pieter Jansz van Asch, född 1603 i Delft, död 1678 i Delft, var en holländsk konstnär.

Pieter Jansz van Asch var verksam i Delft, varifrån han hämtade motiv till flera av sina bilder, vilka bevaras i museerna i Delft, Amsterdam, Schwerin, Darmstadt, Glasgow etc. samt i Nationalmuseum.

Källor
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929.

Noter

Externa länkar 

Personer från Delft
Nederländska målare under 1600-talet
Män
Födda 1603
Avlidna 1678
Representerade vid Nationalmuseum
Fjodor Terentiev

Fjodor Michajlovitj Terentiev (ryska: Фёдор Миха́йлович Тере́нтьев), född 4 oktober 1925 i Padany (Ryssland), död 20 januari 1963, var en sovjetisk längdåkare som tävlade under 1950-talet. Hans största merit är ett olympiskt guld på 4 x 10 kilometer i Cortina d'Ampezzo 1956.

Födda 1925
Olympiska guldmedaljörer 1956
Olympiska bronsmedaljörer 1956
Avlidna 1963
Män
Sovjetiska längdåkare
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Sovjetiska olympiska bronsmedaljörer
Gustav Aschaffenburg

Gustav Aschaffenburg, född 23 maj 1866, död 2 september 1944, var en tysk psykiater.

Aschaffenburg var professor i Köln. Han sysslade särskilt med brottets och brottslingens psykologi, och var utgivare av Handbuch der Psychiatrie, i vilken han har skrivit Allgemeine Symptomatologie der Psychosen. Han redigerade även Monatschrift für Kriminalpsychologie und Strafrechtsreform. Till svenska finns översatt Brottet och dess bekämpande (1911).

Källor
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Noter

Tyska psykiatrer
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid universitetet i Köln
Födda 1866
Avlidna 1944
Män
Svensk uppslagsbok
Little Nemo: The Dream Master

Little Nemo: The Dream Master är ett TV-spel till NES från 1990, baserat på den animerade filmen "Little Nemo: Adventures in Slumberland", i sin tur baserad på den tecknade serien "Little Nemo in Slumberland".

Spelet kretsar kring en liten pojke som är på äventyr i sina egna drömmar. Platsen han kommer till kallas "Slumberland" och spelet går ut på att färdas till "Nightmare Land" och rädda Morpheus, kungen av Slumberland, som blivit tillfångatagen av den onde "Nightmare King".

På varje bana finns ett visst antal nycklar som behövs för att kunna klara en bana och gå vidare till nästa. Nemo träffar med jämna mellanrum på olika djur som han kan mata med godis för att sedan kunna använda och styra. Exempel på djur vars förmågor Nemo kan ta hjälp av är grodor, ödlor, mullvadar och gorillor.

Externa länkar

NES-spel
Datorspel 1990
Plattformsspel
Datorspel baserade på tecknade serier
Willand Aschan

Carl Willand Aschan (uttalas aská:n), född 17 februari 1884 på Åryds bruk i Hemmesjö församling, Kronobergs län, död 31 juli 1973 i Vreta kloster, Östergötlands län, var en svensk jurist. Han var far till döttrarna Gunilla, Ingegerd, Signe gift Ringborg samt Ebba gift Björkqvist.  Sonen Nils Gabriel avled vid nio års ålder i en trafikolycka. Willand Aschan blev morfar till tio barnbarn.

Aschan, som tillhörde släkten Aschan från Östergötland, blev juris utriusque kandidat 1906, var amanuens i justitiedepartementet 1910–1912, notarie i riksdagens lagutskott 1911–1912, tillförordnad fiskal i Svea hovrätt 1913, extra ordinarie assessor 1914, assessor 1915, tillförordnad revisionssekreterare 1916–1920, hovrättsråd 1920–1924, byråchef för lagärenden i socialdepartementet 1922, tillförordnad statssekreterare i kommunikationsdepartementet 1923–1924, tillförordnad expeditionschef i försvarsdepartementet 1924–1925, tillförordnad statssekreterare i kommunikationsdepartementet 1925 och statssekreterare 1927. Han var revisionssekreterare 1924, Justitieombudsmannens suppleant 1925 och regeringsråd 1929–1951. Han var sekreterare hos 1920 års vägsakkunniga 1920–1921 och ordförande i verkställande förvaltningen för järnvägars godssamtrafik 1929. Han var statssekreterare i kommunikationsdepartementet under andra världskriget. Sin senare karriär som jurist verkade han som ordförande i regeringsrätten med titeln regeringsråd. Efter pensionering bodde han på släktgården Brunnby i Vreta Kloster.

Källor
 
 
 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Svenska statssekreterare
Justitieråd i Högsta förvaltningsdomstolen (Sverige)
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer från Hemmesjö socken
Födda 1884
Avlidna 1973
Män
Svensk uppslagsbok
Oscar Asche

Oscar Asche, född 26 januari 1871 och död 23 mars 1936, var en engelsk skådespelare och teaterledare av norsk-australisk börd.

Asche var från 1893 anställd vid och ledde tidvis olika teatrar i London och företog flera utomeuropeiska turnéer. Han var en betydande Shakespearetolkare av djärv fantasi och starkt temperament, och ägnade sig efter första världskriget åt den sensationella utstyrselrepertoaren, ofta egenförfattade såsom Chu-Chin-Chow som 1916-1921 slog världsrekord genom att på His Majesty's theatre i London uppföras 2.238 gånger i följd.

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Brittiska skådespelare
Män
Födda 1871
Avlidna 1936
Per Hörnell

Per Gustaf Hörnell, född 25 april 1876 i Själevads församling, Västernorrlands län, död 27 oktober 1938 på Lidingö, var en svensk civilingenjör och professor.

Biografi
Hörnell utexaminerades 1900 från Kungliga Tekniska högskolans avdelning för väg- och vattenbyggnad och anställdes samma år som konsult vid Gustaf Richerts konstruktionsbyrå, sedermera AB Vattenbyggnadsbyrån. Han uppehöll 1926-1929 professuren i vägbyggnad och kommunikationsteknik vid Kungliga Tekniska högskolan. Han invaldes 1919 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien.

Hörnell gravsattes den 21 augusti 1939 på Lidingö kyrkogård.

Referenser

Noter

Övriga källor

Vidare läsning 
 

Svenska professorer i väg- och vattenbyggnad
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Personer från Själevads socken
Födda 1876
Avlidna 1938
Män
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Vibrio

Vibrio är ett släkte av gramnegativa bakterier. Släktet Vibrio är stavformiga bakterier med svagt krökta celler.

I släktet ingår Vibrio cholerae, en patogen bakterie som orsakar asiatisk kolera.

Exempel
Vibrio cholerae orsakar kolera. 

Vibrio vulnificus kan finnas i vatten. Bakterien kan orsaka gastroenterit ifall man äter dåligt tillagad fisk. Fiskare kan råka ut för cellulit ifall de får in bakterien i ett sår på huden.

Vibrioner 
Korta och spiralformiga, oregelbundet formade bakterier som kan påminna om ett kommatecken benämns generellt på svenska som vibrioner. Namnet kommer av familjen Vibrionaceae, där bland annat släktet Vibrio ingår.

Referenser 

Växternas Liv populärvetenskaplig handbok, under redaktion av Carl Skottsberg, Andra upplagan, Tionde bandet, Förlagshuset Norden AB Malmö 1955

Gramnegativa bakterier
Tornur

Tornur är ett ur i stort format, uppburet av en mindre pelare eller ett högt torn i avsikt att tiden ska kunna avläsas på långt håll från tornets alla sidor.

Tornur är ibland kombinerade med klockspel, som aktiveras vid speciella klockslag.

Urval av kända tornur

Stockholms stadshus 

 Varje dag klockan tolv spelas Örjanslåten och körs ett mekaniskt bildspel med figurer St Göran och Draken på tornets norra sida.Samtidigt tas de 12 timslagen upp av en mikrofon och sänds ut i Sveriges Radio P1

Big Ben 

 Uret sitter på parlamentbyggnaden i London. Fyra melodier står till förfogande, som alternerar varje kvart.

Tornbergs klocka 

 Uret finns vid Nybroplan i Stockholm. Denna klocka är stum.

Se även
 Torn- och byggnadsur i Stockholm

Ur
Pseudomonadales

Pseudomonadales är en ordning som innefattar ett antal familjer med stavformiga bakterier som ofta är mer eller mindre polymorfa. Ensamma eller kolonibildande samt med eller utan slemhölje. De är antingen rörliga eller orörliga.

Familjer

Pseudomonadaceae - Enkla, raka eller krökta stavar med polära cilier som innefattar släktena Pseudomonas, Nitrosomonas, Vibrio, Spirillum, Thiospirillum, Myxococcus
Serratiaceae - Hela cellen är beklädd med cilier. Arten Serratia prodiglosa kallas järteckenbakterien
Nitrobacteriaceae - Med ogrenade och orörliga celler. Hit hör framför allt nitratbakterier och järnbakterier. Familjen innefattar även purpurbakterier och svavelbakterier. Släkten är ''Nitrobacter, Didymohelia, Sideromonas, Siderocapsa, Thiodictyon

Källor
Växternas Liv populärvetenskaplig handbok, under redaktion av Carl Skottsberg, Andra upplagan, Tionde bandet, Förlagshuset Norden AB Malmö 1955

Proteobacteria
Proteobakterier
Mousse

Mousse är ett slags luftig dessert som vanligtvis görs på ägg och vispgrädde (först tillverkades den utan grädde, med bara äggulor, äggvitor, socker och choklad eller andra smakämnen), vanligtvis tillsammans med andra smaker såsom choklad eller fruktpuré, även om recept med kycklingkött eller andra ingredienser förekommer. Rätten, som ursprungligen kommer från Amerikanska köket, spred sig sedan vidare till Franska och brittiska köket under 1960-talet. Ordet mousse kommer från franskan som betyder "skum".

Den vanligaste varianten på mousse är antagligen chokladmousse. Chokladmousse kan göras på antingen mörk eller vit choklad och har blivit en mycket populär dessert i Sverige, kanske framförallt till nyår.

Beroende på tillredningssätt kan konsistensen variera från lätt och fluffig till krämig och tjock.

Mousse kan även vara ett slags köttpuré som tillagas i en form. Rätten liknar paté men med en lättare konsistens.

Se även 
Chokladpudding

Externa länkar 
 Vit chokladmousse, steg för steg i bilder
 

Franska desserter
Choklad
Hans Ek

Hans Ek, född 1964 i Uppsala, är en svensk dirigent och arrangör som ofta verkar i mötet mellan klassisk musik, jazz, pop och folkmusik. Han har arbetat med många av de ledande svenska symfoniorkestrarna, samt orkestrar i Norge, Danmark, Storbritannien, Kanada, Litauen och Turkiet. Ek har samarbetat med en lång rad musiker och sångare. Som exempel kan nämnas Salem Al Fakir, Magnus Lindgren, Tommy Körberg, Anders Widmark, The Real Group, Esbjörn Svensson Trio, Georg "Jojje" Wadenius, Malena Ernman, Christian Lindberg, Stefano di Battista, Louise Hoffsten, Ale Möller, Anna Ternheim och Dreamers' Circus.

Ek har de senaste åren varit musikaliskt huvudansvarig vid Polarpris-ceremonin. Ek har då samarbetat med artister som Ane Brun, Robyn och Barbara Hendricks. Han medverkar på skivor med Peter LeMarc, Helen Sjöholm, Salem Al Fakir, Mikael Samuelson, Christian Lindberg, brittiska cabarettrion The Tiger Lillies och norska folkmusikgruppen Kvarts med flera.

Sedan år 2000 har Ek också orkestrerat och spelat in musik till filmer som Låt den rätte komma in i regi av Tomas Alfredson, De osynliga (Erik Poppe), En man kommer hem (Thomas Vinterberg), Effi Briest (Hermine Huntgeburth), Tannöd (Bettina Oberli) och Rånarna (Peter Lindmark).

Priser och utmärkelser 
 2015 - Ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien
 2013 - Årets alumn vid Karlstads universitet
 2013 - Thore Ehrling-stipendiet

Externa länkar 

 Hans Ek – officiell webbsida

Källor 

Födda 1964
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Svenska dirigenter
Män
Levande personer
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Musiker från Uppsala