Världsmästerskapet i ishockey för herrar 1987

Världsmästerskapet i ishockey 1987 var det 52:a världsmästerskapet i ishockey, arrangerat av International Ice Hockey Federation, och matcherna europeiska lag emellan gällde samtidigt som det 63:e Europamästerskapet i ishockey. Mästerskapet avgjordes i fyra divisioner som A-, B-, C- och D-VM. De fyra turneringarna avgjordes som följer:

A-VM i Wien i Österrike under perioden 17 april–3 maj 1987.
B-VM i Canazei i Italien under perioden 26 mars–5 april 1987.
C-VM i Köpenhamn i Danmark under perioden 20–29 mars 1987.
D-VM i Perth i Australien under perioden 13–20 mars 1987.

Totalt var det 28 landslag anmälda till VM – ett nytt rekord. För första gången deltog lag från Nya Zeeland och Hongkong. Den enda förändringen i spelmodellen var införandet av D-världsmästerskapet, som avgjordes mellan 4 lag i en dubbelrunda där alla mötte alla. Fler lag, främst från Europa, var anmälda att delta i D-VM men på grund av kostnaden valde de att inte ställa upp.

För A-VM i Wien 1987 stod diskussioner och beslut kring tabeller mer i förgrunden än det rent sportsliga detta år. Orsaken till diskussionerna var uttagningen av Miroslav Sikora i Västtysklands landslag. Sikora var född i Polen och hade deltagit i spelat för Polen i juniorernas B-VM.  1977 hade familjen dock flytt till dåvarande Västtyskland och fått västtysk nationalitet. Det västtyska ishockeyförbundet, DEB, hade före VM fått klartecken att använda Sikora i truppen. Efter en succéinledning av det västtyska laget, med vinster över Finland och Kanada, lämnade de två lagen in en protest, tillsammans med Schweiz som hoppades på fördelar i nedflyttningsstriden, mot att Miroslav Sikora spelade trots att han spelat för Polen tidigare. IIHF godkände först protesten och drog in de poäng som Västtyskland lyckats spela ihop. Västtyskland kunde dock visa upp i domstol det godkännande som spelaren fick före VM vilket gjorde att IIHF drog tillbaka sitt tidigare beslut. Västtyskland fick stort stöd från andra länder, speciellt från Sverige, som menade att om man fick göra så i olympiska sammanhang så borde det vara tillåtet i världsmästerskap, som om Västtysklands poäng drogs in och fördelades till Kanada och Finland, skulle hamna i nedflyttningsserien. Det västtyska laget lyckades dock inte att nå finalspelet, trots den fina inledningen, men var snubblande nära att för första gången gå vidare. Dessutom så uppdagades ett dopingfall under A-VM. Amerikanen Scott Young testades positivt efter matchen mot Tjeckoslovakien. Eftersom USA förlorade matchen med 4–2 ändrades resultatet till 4–0 och spelaren i fråga diskvalificerades. 

Nya världsmästare blev överraskande Sverige, som efter domstolsbeslutet tog sig till finalomgången. Sverige lyckades vinna med bättre målskillnad gentemot Sovjet. En huvudroll i detta fick Kanada som lyckades spela en mållös match mot Sovjet men sedan förlorade med hela 9–0 i sin slutmatch mot Sverige. Det svenska laget blev "världsmästare i kavaj", då den sista matchen i turneringen spelades mellan Tjeckoslovakien och Sovjetunionen. Vid vinst för Tjeckoslovakien skulle tjeckerna bli världsmästare och Sverige silvermedaljörer. Sovjetisk poängvinst, oavgjort eller vinst, skulle ge Sverige guldet. Tjeckoslovakien gjorde 1–0 och försvarade sig väl. Dock lyckades Vladimir Krutov göra 1–1 och Sverige var världsmästare. Igor Stelnov ökade på till 2–1 och Sverige för första gången på 25 år världsmästare. Denna, den fjärde mästerskapstiteln, var den hittills tyngsta då Sverige vid de övriga tre tillfällena lyckats vinna då VM drabbats av bojkotter (VM 1953, VM 1957 och VM 1962). Sovjetunionen fick nöja sig med att för 25:e gången erövra europamästerskapstiteln. 

Ett nytt rekord noterades i världsmästerskapet då Australien i D-gruppen vann över Nya Zeeland med 58–0. Det var ett nytt rekord för det totala världsmästerskapet, men för A-VM eller Toppdivisionen står fortfarande rekordet kvar från VM 1949 där Kanada vann mot Danmark med 47–0.

Vid samma poäng gick resultat vid inbördes möte före målskillnad i samtliga grupper.

A-VM 
Efter en inledande omgång, där de åtta lagen spelade alla-mot-alla, fortsatte de fyra bäst placerade lagen i mästerskapsomgången om placeringarna 1-4, medan de fyra övriga lagen spelade vidare i nedflyttningsomgången om placeringarna 5 till 8. Poäng och målskillnad från den inledande omgången fördes inte med till mästerskapsomgången, vilket det dock gjordes för och nedflyttningsomgången.

Inledande omgång 
Matcherna spelades i Wiener Stadthalle och Donauparkhalle i Wien, Österrike.

Tabell

Matcher

Nedflyttningsomgång 
De fyra sämst placerade lagen från den inledande omgången spelade alla-mot-alla om att undgå att flyttas ned i B-gruppen. De intjänade poängen och målskillnaden från den inledande omgången flyttas med till nedflyttningsomgången.

Tabell

Matcher

Mästerskapsomgång 
De fyra bäst placerade lagen från den inledande omgången spelade alla-mot-alla om världsmästerskapstitel och placeringar 1 till 4. Poängen och målskillnad från den inledande omgången flyttades inte med till mästerskapsomgången, alla lag startade från noll poäng och 0-0 i målskillnad.

Tabell

Matcher

Slutställning

B-VM 
B-världsmästerskapet spelades i Canazei, Italien. De åtta lagen spelade om en uppflyttningsplats till A-VM 1986 och om att undgå de två nedflyttningsplatserna till C-VM 1986.

Tabell

Som det bästa laget vid B-VM kvalificerade Polen sig till A-VM 1989. De blev ersatta av Schweiz, som flyttades ner från A-gruppen.

Nummer 7 och 8, Nederländerna och Kina, flyttades ned till C-gruppen till VM 1989. Upp från C-gruppen kom Danmark och Japan.

Matcher

C-VM

Tabell

Japan och Danmark flyttades upp till B-gruppen i VM 1989 och ersattes av Nederländerna och Kina. Rumänien valde av ekonomiska skäl, då C-VM 1989 skulle avgöras i Australien och Rumänien gjorde bedömningen att reskostnaderna skulle bli för höga, att frivilligt degraderas till D-VM.

Matcher

D-VM 
D-världsmästerskapet spelades i Perth i Australien. De fyra lagen spelade om två uppflyttningsplatser till C-VM 1989.

Tabell

Australien och Sydkorea flyttades upp till C-gruppen i VM 1989 och ersattes av Belgien och Rumänien.

Matcher

Total slutställning

Skytteliga

IIHF:s val av bästa spelare 
 Målvakt: Dominik Hašek, Tjeckoslovakien
 Back: Craig Hartsburg, Kanada
 Forward: Vladimir Krutov, Sovjetunionen

All star team 
 Målvakt: Dominik Hašek, Tjeckoslovakien
 Backar: Vjatjeslav Fetisov, Sovjetunionen; Udo Kiessling, Västtyskland.
 Forwards: Vladimir Krutov, Sovjetunionen; Gerd Truntschka, Västtyskland; Sergei Makarov, Sovjetunionen.

Laguppställningar

Sverige 
 Målvakter: Peter Lindmark (Färjestads BK), Anders Bergman (MODO Hockey), Åke Lilljebjörn (Brynäs IF)
 Backar: Tommy Albelin (Djurgården Hockey),  Peter Andersson (IF Björklöven), Anders Eldebrink (Södertälje SK), Lars Karlsson (IF Björklöven), Mats Kihlström (Södertälje SK), Robert Nordmark (Luleå HF), Magnus Svensson (Leksands IF)
 Forwards: Mikael Andersson (IF Björklöven), Jonas Bergqvist (Leksands IF), Anders Carlsson (New Jersey Devils), Thom Eklund (Södertälje SK), Bengt-Åke Gustafsson (Bofors IK), Håkan Loob (Calgary Flames), Lars Molin (MODO Hockey), Matti Pauna (IF Björklöven), Lars-Gunnar Pettersson (IF Björklöven), Thomas Rundqvist (Färjestads BK), Tomas Sandström (New York Rangers), Peter Sundström (IF Björklöven), Håkan Södergren (Djurgården Hockey)

 Förbundskapten: Tommy Sandlin

Källor

Fotnoter

1987 i Australien
1987 i Danmark
1987 i Italien
1987 i Österrike
Internationella ishockeytävlingar i Australien
Internationella ishockeytävlingar i Danmark
Internationella ishockeytävlingar i Italien
Internationella ishockeytävlingar i Österrike
Ishockeysäsongen 1986/1987
Sportevenemang i Wien
1987
Internationella sportevenemang i Köpenhamn
Perth, Western Australia
Sport i Western Australia
Köpenhamn under 1900-talet
Wien under 1980-talet