kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ford Mainline

Ford Mainline var en amerikansk bilmodell tillverkad modellåren 1952-1956 av Ford Motor Company. Mainline var bas-modellen under Ford Customline, Ford Crestline och senare Ford Fairlane. Inför 1957 ändrade man modellnamnet till Ford Custom.

Produktion
Mainlineserien erbjöds från början i fyra olika karossalternativ: en sexsitsig två-dörrars stationsvagn kallad Ranch Wagon, en två-dörrars sedan kallad Tudor Sedan, en två-dörrars coupe kallad Business Coupe och en fyra-dörrars sedan kallad Fordor Sedan.

Inför modellåret 1955 bröts alla stationsvagnar ur sina olika modeller och bildade en egen serie kallad Station Wagon.

Bildgalleri

Referenser

Litteratur

Fotnoter

Externa länkar

Se även
Ford Crestline
Ford Customline
Ford Fairlane

Mainline
Bakhjulsdrivna fordon
Nemausus

Det här är en artikel om den keltiska gudomen. För bostadsområdet Nemausus i Nîmes, se Nemausus, NîmesDeus Nemausus är en keltisk gud, som menas ha varit staden Nîmes skyddsgud. Guden tycks ha dyrkats enbart i detta område. Stadens namn är med säkerhet härlett från Nemasus'', som enligt skiftande källor antingen utgör den skog där den keltiska stammen Volcae Arecomici höll sina möten, eller den skyddsande som ursprungligen vakade över den källa där stammen fick sitt vatten.

Stefanos från Bysans hävdade i sitt geografiska lexikos att staden fick sitt namn från Herakliden Nemausios.

Noter

Gudar i keltisk mytologi
Skyddsgudar
Österrikes Grand Prix 1974

Österrikes Grand Prix 1974 var det tolfte av 15 lopp ingående i formel 1-VM 1974.

Resultat
 Carlos Reutemann, Brabham-Ford, 9 poäng 
 Denny Hulme, McLaren-Ford, 6 
 James Hunt, Hesketh-Ford, 4
 John Watson, John Goldie Racing (Brabham-Ford), 3
 Clay Regazzoni, Ferrari, 2 
 Vittorio Brambilla, March-Ford, 1 
 David Hobbs, McLaren-Ford 
 Jean-Pierre Jarier, Shadow-Ford 
 Dieter Quester, Surtees-Ford
 Tim Schenken, Trojan-Ford
 Hans-Joachim Stuck, March-Ford (varv 48, upphängning)
 Graham Hill, Hill (Lola-Ford)

Förare som bröt loppet
 Ian Ashley, Token-Ford (varv 46, för få varv) 
 Ronnie Peterson, Lotus-Ford (45, bakaxel) 
 Jacky Ickx, Lotus-Ford (43, kollision)
 Patrick Depailler, Tyrrell-Ford (42, kollision)
 Carlos Pace, Brabham-Ford (41, bränsleläcka)
 Emerson Fittipaldi, McLaren-Ford (37, motor)
 Jacques Laffite, Williams (Iso Marlboro-Ford) (37, för få varv) 
 Arturo Merzario, Williams (Iso Marlboro-Ford) (24, bränslesystem)
 Tom Pryce, Shadow-Ford (22, snurrade av) 
 Jean-Pierre Beltoise, BRM (22, motor)
 Niki Lauda, Ferrari (17, motor)
 Rolf Stommelen, Hill (Lola-Ford) (14, olycka) 
 Jody Scheckter, Tyrrell-Ford (8, motor)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Ian Scheckter, Hesketh-Ford 
 Leo Kinnunen, AAW Racing Team (Surtees-Ford)
 Derek Bell, Surtees-Ford
 Mike Wilds, Ensign-Ford
 Jean-Pierre Jabouille, Surtees-Ford 
 Helmuth Koinigg, Scuderia Finotto (Brabham-Ford)

Noteringar
 Helmuth Koinigg och Dieter Quester gjorde F1-debut.

VM-ställning

1974 i Österrike
Österrikes Grand Prix
Solmikroskop

Solmikroskop är ett optiskt instrument som kan visa små föremål starkt förstorat på en vit skärm. Föremålet blir belyst från sidan av en stark lampa (ursprungligen enbart av solljus, därav instrumentets namn), samtidigt som ett linssystem projicerar föremålet på en vit skärm.

Källor

Optiska instrument
Tweed (ylle)

Tweed är en sorts grovt ylletyg. Numera blandar man ofta in syntetmaterial i yllet. Tweed används vid tillverkning av kostymer, blazrar och kappor.

Ordet "tweed" kan komma som en association från den skotska floden Tweed. Ordet är belagt i svenska språket sedan 1930.

Referenser 

Ylletyger
Tyger i kypert
Targa (dataföretag)

Targa är ett varumärke för en tysk koncern som säljer datorer. 
Targa tillverkar förutom datorer även TV-apparater, MP3-spelare, Navigatorer mm. 
En återförsäljare av deras produkter i Sverige är den tyska butikskedjan Lidl.

Externa länkar 
Företagets webbplats

Datorer
M/S General Grot-Rowecki

M/S General Grot-Rowecki (IMO-nummer 8417754) var ett bulklastfartyg ägt av Polish Steamship Company (tidigare Polska Żegluga Morska). Fartyget seglade under maltesisk flagg med Valetta som hemmahamn. Fartyget byggdes 1985 på Georgi Dimitrov-varvet i Varna i Bulgarien.

Referenser

Externa länkar 
Bilder av General Grot-Roweckista 

Lastfartyg
Fartyg byggda i Bulgarien
Fartyg sjösatta 1985
Rebecca Vinterbarn Dyvling

Karin Rebecca Vinterbarn Dyvling, tidigare Elg, född 27 december 1980 i Ystad, är en svensk radiopersonlighet och krönikör, sedan 1999. Hon har bland annat medverkat i P3-programmen Frank, Morgonpasset och Christer. Hennes radiokarriär började med egna bidrag till programpunkten Lyssnarens eget program i Frank, där hon pratade om sitt liv ute i Värmlandsskogen utanför Säffle som hon hade flyttat till. Därefter följde en rad krönikor om hennes liv i skogen och hon blev sedan även programledare för Frank fram till december 2003. 2009 är hon bland annat krönikör i radioprogrammet Christer. 

Dyvling tv-debuterade sommaren 2010 med sju halvtimmeslånga program för ungdomar om litteraturhistoria, Hej litteraturen.

Källor

Externa länkar
Dyvlings krönikor från Christer i P3

Födda 1980
Svenska radioprogramledare
Kvinnor
Levande personer
Personer från Ystad
Antoninus mur

Antoninus mur var ett romerskt försvarsverk i det som idag är Skottland. Muren påbörjades av fältherren Gnaeus Julius Agricola och färdigbyggdes under 140-talet under kejsar Antoninus Pius regeringstid. Den sträckte sig 63 kilometer tvärs över södra Skottland, från floden Clydes mynning i Glasgow till Firth of Forth i Edinburgh. Muren var byggd av torv och sten och var lite mer än tre meter hög och omkring fem meter bred. På nordsidan fanns en vallgrav. Krönet bestod av patrullväg och hade befästa stödjepunkter.
  
Antoninus mur var belägen norr om Hadrianus mur som byggdes år 122. 

Muren övergavs av romarna efter cirka tjugo år när de drog sig tillbaka till Hadrianus mur. Den besattes åter i början av 200-talet på order av kejsar Septimius Severus, men övergavs redan efter några år av ekonomiska och praktiska skäl. Huvuddelen av muren är numera förstörd.

Källor 
 
 Svenska dagbladet 24 november 2013 Antoninska muren av Dick Harrison

Externa länkar 

Romerska provinser
Skottlands historia
Storbritanniens militärhistoria
Fornminnen i Skottland
Världsarv i Skottland
Världsarv inskrivna 2008
Murar i Skottland
Antoninus Pius
Tjadden i kvadrat

Tjadden i kvadrat är en TV-serie som sändes i Sveriges Television 1974. Serien innehöll en blandning av sketcher och sånger hämtade ur Tjadden Hällströms revyer. Här förekom bl.a. den välkända figuren Ludolf, han som inte kunde uttala bokstaven R.
Förutom Tjadden själv medverkade bland annat Hasse Burman, Bernt Dahlbäck och Mille Schmidt.

Svenska TV-serier från 1970-talet
TV-seriestarter 1974
Svenska komediserier på TV
Liverpool, Motala

Liverpool är en stadsdel i Motala, västra Östergötland. Området byggdes ut efter anläggandet av AB Motala Verkstad 1822, då de brittiska arbetare man tagit in för att starta upp verkstaden bosatte sig där. Många av de hus som finns i området idag, fanns där redan på 1800-talet.

Motala
Sommarkväll i det gröna

Sommarkväll i det gröna var en svensk TV-serie som direktsändes från Delsbogården på Skansen i Stockholm sommaren 1993. 
Ewa Roos och Mats Paulson var programledare, och Anders Berglunds orkester var husband. 
Flera artister medverkade i TV-serien, bland andra Håkan Hagegård, Eva Rydberg, Tjadden Hällström, Berit Carlberg, 
Karin Glenmark, Bertil Norström, Marie Bergman och Svante Thuresson.

Svenska TV-program
Hermafroditos

Hermafroditos (klassisk grekiska: Ἑρμαφρόδιτος) var i den grekiska mytologin en gud som var till hälften man, till hälften kvinna och son till Hermes och Afrodite. I Ovidius Metamorfoser berättas att Hermafroditos var en vacker ung man som väckte källnymfens begär då han badade i källan Salmakis vid Halikarnassos. Nymfen tog honom i famn och bad gudarna om att bli förenad med honom till en enda varelse och hennes bön blev uppfylld. Därav ordet hermafrodit.

Referenser

Källor 
Salmonsens konversationsleksikon/ Hermafroditos

Externa länkar

Personer i grekisk mytologi
Transhistoria
HBTQ-mytologi
Afrodite
Italiens Grand Prix 1974

Italiens Grand Prix 1974 var det trettonde av 15 lopp ingående i formel 1-VM 1974.

Resultat
 Ronnie Peterson, Lotus-Ford, 9 poäng
 Emerson Fittipaldi, McLaren-Ford, 6
 Jody Scheckter, Tyrrell-Ford, 4
 Arturo Merzario, Williams (Iso Marlboro-Ford), 3
 Carlos Pace, Brabham-Ford, 2
 Denny Hulme, McLaren-Ford, 1 
 John Watson, John Goldie Racing (Brabham-Ford)
 Graham Hill, Hill (Lola-Ford)
 David Hobbs, McLaren-Ford 
 Tom Pryce, Shadow-Ford
 Patrick Depailler, Tyrrell-Ford

Förare som bröt loppet
 Clay Regazzoni, Ferrari (varv 40, motor)
 Niki Lauda, Ferrari (32, motor)
 Jacky Ickx, Lotus-Ford (30, gasspjäll) 
 Rolf Stommelen, Hill (Lola-Ford) (25, upphängning) 
 Jacques Laffite, Williams (Iso Marlboro-Ford) (22, motor)
 Jean-Pierre Jarier, Shadow-Ford (19, motor)
 Vittorio Brambilla, March-Ford (16, olycka) 
 Tim Schenken, Trojan-Ford (15, växellåda)
 Carlos Reutemann, Brabham-Ford (12, växellåda)
 Hans-Joachim Stuck, March-Ford (11, chassi)
 Henri Pescarolo, BRM (3, motor)
 James Hunt, Hesketh-Ford (2, motor)
 François Migault, BRM (1, växellåda)
 Jean-Pierre Beltoise, BRM (0, elsystem)

Förare som ej kvalificerade sig
 José Dolhem, Surtees-Ford 
 Carlo Facetti, Scuderia Finotto (Brabham-Ford)
 Derek Bell, Surtees-Ford
 Mike Wilds, Ensign-Ford
 Chris Amon, Amon-Ford
 Leo Kinnunen, AAW Racing Team (Surtees-Ford)

Noteringar 
 Carlo Facetti gjorde F1-debut.

VM-ställning

Källor 

 

1974 i Italien
Italiens Grand Prix
Johan Pettersson (trädgårdsman)

Johan Pettersson är Sveriges förste till namnet kände trädgårdsmästare. 

Johan Pettersson anlade klosterträdgårdarna vid Vadstena kloster, och var herre till den medeltida gården Bjärka, söder om Linköping. Efter att ha följt med heliga Birgitta på hennes resa till Rom 1349 återvände han till Sverige och var med vid anläggningen av klostret i Vadstena. Han finns som staty i den nuvarande örtagården vid Vadstena kloster.

Svenska trädgårdsmästare
Män
Idag

Idag kan avse:

 iDag – en kvällstidning 1990–1995
 I dag –  en svenskspråkig text till en ballad, se I Swear
 I dag & i morgon – musikalbum av Kikki Danielsson, släppt 2006
 I dag & i morgon (sång) – en sång, Kikki Danielssons bidrag till Melodifestivalen 2006

Se även 
 För händelser som ägt rum dagens datum, oavsett år, se
Birgittagården

Birgittagården är ett katolskt birgittinkloster i Uddnäs i sydöstra Falun. Där bedrivs viss pensionatsverksamhet. Birgittasystrarna övertog gården 1968.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Romersk-katolska kloster i Sverige
Byggnader och anläggningar i Falu kommun
Birgittinkloster
Yli-Kitka

Yli-Kitka är en sjö inom kommunen Posio i Lapplands län och staden Kuusamo i Uleåborgs län. Sjön kallas även för Koillismaan vesihelmi (Vattenpärlan i Koillismaa) och för den största källan i Europa. Sjön har en area på ca 237 km² och är Finlands största sjö som inte regleras . Höjden är ca 240 m ö.h., vilket innebär att den är den högst belägna storsjön i Finland . Medeldjupet i sjön är 7 m och det största djupet är på 34 m .

Tillflödesområdet har en area på ca 1 409 km² . Sjön avrinner genom sundet Kilkilösalmi till sjön Ala-Kitka och vidare genom älvarna Kitkanjoki och Oulankajoki till Vita havet.

Vattenkvalitet 
Kitkajärvi är en karg och naturenlig sjö med mycket klart vatten. Vattnet är mestadels av utmärkt kvalitet. Sjön lämpar sig därför för rekreation och fiske och kan användas som en råvattentäkt .

Flora och fauna 
Största delen av det nordvästra strandområdet vid Yli-Kitka hör till Natura 2000-området Kitka på 12 413 ha. Det finns gott om stränder med sand och småsten. Berggrunden vid Yli-Kitka består mestadels av skiffer varvat av kvartsit. Berggrunden består även av alkaliska bergarter och av dolomit. Den näringsrika berggrunden bjuder på goda växtplatser för ovanliga växter i Naturaområdet .

Växter 
Kärrviolen är inte en så vanlig växt i norra Finland men den påträffas vid Yli-Kitka. Strandprylen växer både vid stränderna och under vattenytan. Höstlånke och trådnate är speciella för sjön då dessa främst förekommer i bräckvatten. Andra växter som påträffas vid Yli-Kitka är smalviva, ärtstarr,  smal- och trådfräken samt späd- och tuvbräcka.

Fåglar 
Yli-Kitka är en betydande fågelsjö. Antalet arter är stort; bland dessa finns många sällsynta fågelarter. Fisktärna, salskrake och storlom är rätt så vanliga med 50-100 häckande par per art. 10-50 häckande grönbene-, 6-10 häckande stenfalkspar och 1-5 häckande smalnäbbade simsnäppepar hör till fågelfaunan. Smålommen är däremot rätt så sällsynt med 1 häckande par vid sjön. 1-5 häckande tjäderpar påträffas i skogarna vid sjön.

Referenser

Se även 
 EUNIS: Factsheet Kitka

Insjöar i Finland större än 100 kvadratkilometer
Kuusamos natur
Posio
Natura 2000-områden i Finland
Yli-Kitka

Insjöar i Lappland, Finland
Insjöar i Norra Österbotten
STS-101

STS-101 var en flygning i det amerikanska rymdfärjeprogrammet med rymdfärjan Atlantis till Internationella rymdstationen, ISS. Den sköts upp från Pad 39A vid Kennedy Space Center i Florida den 19 maj 2000. Efter nästan tio dagar i omloppsbana runt jorden återinträdde rymdfärjan i jordens atmosfär och landade vid Edwards Air Force Base i Kalifornien.

Flygningens mål var att leverera utrustning och förnödenheter till rymdstationen, detta gjorde man med hjälp av en Spacehabmodul placerad i rymdfärjans lastrum.

Rymdpromenad 
Under flygningens enda rymdpromenad inspekterades och fästes en amerikanskbyggd lastkran kallad Orbital Replacement Unit Transfer Device. En rysk lastkran kallad Strela färdigställdes och en av Unitys två tidigare kommunikationsantenner ersattes.

Statistik

Väckningar 
Under Geminiprogrammet började NASA spela musik för besättningar och sedan Apollo 15 har man varje "morgon" väckt besättningen med ett musikstycke, särskilt utvalt antingen för en enskild astronaut eller för de förhållanden som råder.

Bilder

Se även 
 Rymdforskning

Referenser

Externa länkar 

Rymdfärjeprogrammet
Internationella rymdstationen
2000 i USA
Rymdfartsåret 2000
İnönüstadion

Fi-Yapı Inönüstadion (turkiska: Fi-Yapı İnönü Stadı), eller BJK İnönüstadion, är hemmaarenan för det turkiska fotbollslaget Beşiktaş JK i Istanbul. Arenan invigdes 1947 och har en kapacitet på ca 32 145 åskådare. Öppningsmatchen spelades 19 maj 1947, då Beşiktaş mötte svenska AIK.

Sportanläggningar i Turkiet
Sportanläggningar invigda 1947
Herodes Archelaos

Herodes Archelaos, född cirka 23 f.Kr, död cirka 16 e.Kr, var en judisk furste, son till Herodes den store. 

I Herodes testamente stod sonen Herodes Archelaos angiven som härskare över Judeen, Samarien och Idumeen. Archelaos båda bröder Herodes Antipas och Herodes Filippos gjorde också anspråk på titeln som härskare och år 4 e.Kr åkte Archelaos till Rom för att försvara sin titel inför kejsare Augustus. Augustus bekräftade Herodes testamente men erkände inte Archelaos som kung utan utsåg honom istället som etnark för att på så vis göra honom beroende av Rom.
Efter upprepade anklagelser om våld mot sina judiska undersåtar blev han år 6 e.Kr kallad till Rom av kejsare Augustus. Efter rättegång mot Archelaos, där han utan framgång försvarades av den blivande kejsaren Tiberius, blev han avsatt och förvisad till Gallien.

Källor 

Personer i Romerska riket under 000-talet
Avlidna 10-talet
Romerska klientmonarker
Herodianska dynastin
Marie Camargo

Marie Camargo, kallad La Camargo, född 15 april 1710 i Bryssel, död 28 april 1770 i Paris, var en fransk ballerina av påstådd spansk härkomst.

Camargo vann världsrykte genom sin temperamentfulla och teknisk skickliga dans. Hon förändrade balettskon och var en av personerna som införde den korta balettkjolen nästningen eller tutun som den numera kallas, samt uppfann danssteget entrechat.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Noter

Kvinnor

Födda 1710
Avlidna 1770
Franska ballerinor
Franska balettdansare under 1700-talet
Personer från Bryssel
Vincenzo Foppa

Vincenzo Foppa, född cirka 1427 i Brescia, död 1515 eller 1516 i Brescia, var en norditaliensk renässansmålare.

Foppa var stilbildare inom det lombardiska 1400-talsmåleriet, och var den mest framstående målaren i Milano före Leonardo da Vinci. I hans senare verk märks ett tydligt inflytande från Andrea Mantegna. Foppa var bosatt i Brescia och verkade dessutom Pavia och Genua samt stod i nära förbindelser med hovet i Milano. I dessa städer finns ett flertal altarbilder av hans hand bevarade. Alla hans väggmålningar har dock gått förlorade.

Foppas tidigast daterade verk är De tre korsen från 1456.

Noter 

Italienska konstnärer
Män
Födda 1427
Avlidna 1510-talet
Värmlands Säby

Värmlands Säby är en herrgård i Visnums socken, Kristinehamns kommun, Värmland. Egendomen är belägen sydost om småorten Nybble och klassas som byggnadsminne sedan 1970.

Arkitektur 
Huvudbyggnaden är ett tvåvånings stenhus i svensk herrgårdsstil med brutet tak och barockfronton över mittpartiet samt två fristående flyglar i sten.

Historik 
Enligt ägarlängden omtalades Säby första gången 1216 i ett påvligt bekräftelsebrev på Riseberga klostergods, då med namnformen "Sebui". Det drogs in av Gustav Vasa, blev kronogods och tillhörde därefter hertig Karl. Han bytte 1596 bort det till sin befallningsman i Värmland, Bo Ribbing. Genom gifte kom den till friherre Henrik Horn af Marienburg. Det såldes 1739 till friherre Fredrik Henric Sparre och 1745 till översten Karl Linroth (död 1792). Han lät 1772 uppföra den nuvarande huvudbyggnaden efter arkitekt Johan Georg Reinckes ritningar. Friherre Gustaf Åkerhielm, som köpte Säby på 1870-talet, ryckte upp godset ur dess dåvarande förfall och fördubblade arealen genom invallningar mot Vänern och torrläggningar.

Herrgården ägdes av friherre Gustaf Gabriel Falkenberg af Trystorp åren 1939–1947, och övertogs senare av Henric Falkenberg af Trystorp som innehade egendomen fram till 2016.

Värmlands Säby ägs sedan 2017 av friherre Jockum Beck-Friis.

Ägarlängd
 1640–1642 Bengt Ribbing och Metta Ribbing
 1642–1653 Bengt Ribbing g.m. 1. Ebba Sparre 2. Anna Bonde
 1653–1693 Emerentia Ribbing (död 1670) g.m. Henrik Henriksson Horn af Marienborg
 1693–1738 Bengt Horn af Marienborg (död 1718) g.m. Christina Sperling
 1738–1744 Fredrik Henric Sparre g.m. 1. Virginia Christina Lillenhöök 2. Ulrica Maria Tessin
 1744–1745 Johan Adelheim g.m. 1. Brita Bratt 2. Anna Lisa Hjertzell 3. Christina Magdalena Roos af Hjelmsäter
 1745–1792 Carl Linroth g.m. Brita Maria Åkerhielm
 1792–1824 Carl Evert Linroth g.m. Ulrica Helena Posse
 1824–1846 Carl Evert Peter Linroth g.m. Christina Margareta Sack
 1846–1847 Carl Gabriel Linroth
 1847–1856 Johannes Lindberg
 1856–1867 J Adolf Åkerström och Erik Olof Palm
 1867–1869 August Lamm
 1869–1871 Hypoteksföreningen
 1871–1894 Gustaf Samuel Åkerhielm af Margretelund g.m. Ebba Aurora Ulrica Gyldenstolpe
 1894–1939 Ebba Aurora Charlotta Åkerhielm af Margretelund (död 1931) g.m. Henric Conrad Falkenberg af Trystorp
 1939–1947 Gustaf Gabriel Falkenberg af Trystorp g.m. Hedda Augusta Anna Louise Adelswärd
 1947–2016 Henric Falkenberg af Trystorp (fram till 1988 tillsammans med Elise Falkenberg g. Beck-Friis)
 2017– Jockum Gabriel Beck-Friis g.m. Diana Christina Heléne Ramel

Se även 

 Krontorp

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

”Friherre på kuvert och baron i tilltal”. Intervju i Sveriges Radio Värmland med Henric Falkenberg (2007)
 

Byggnader och anläggningar i Kristinehamns kommun
Herrgårdar i Värmland
Byggnadsminnen i Kristinehamns kommun
Estadio Sausalito

Estadio Sausalito är en fotbollsarena i Viña del Mar, Chile. Den är äldre än Estadio Nacional de Chile, men mindre med en maxkapacitet av 25 000 åskådare. Stadion är hemmaplan för den chilenska fotbollsklubben Everton de Viña del Mar Namnet har sitt ursprung i den Kaliforniska orten Sausalito, en av Viña del Mars vänorter. Arenan var en av arenorna under VM i fotboll 1962 och skall även användas under Copa América 2015 och undgår med anledning av detta renovering under 2013.

Sportanläggningar i Chile
Direktiv

Direktiv är ett styrinstrument som används av en högre instans för att dirigera underlydande myndighet i rätt riktning mot tidigare uppsatta mål. Mer konkret handlar det om preciserade och förtydligade riktlinjer som formuleras i ett dokument som den underlydande myndigheten har att följa. Den förhärskande användningen av direktiv är dock i EU-sammanhang, se därför Europeiska unionens direktiv.

Se även 
 Direktiv (Europeiska unionen)
 Dekret

Förvaltning
American Society of Composers, Authors, and Publishers

American Society of Composers, Authors, and Publishers (ASCAP) är en organisation som bevakar upphovsrätten för amerikanska kompositörer, motsvarande svenska Stim.

Externa länkar 
 ASCAP:s webbplats

Immaterialrätt
Musikorganisationer
Förvaltningsorganisationer för upphovsrätt
Victor Herbert

Victor August Herbert, född 1 februari 1859 i Dublin, död 26 maj 1924, var en irländsk cellist, dirigent och kompositör.

Biografi 
Herbert var ursprungligen cellist och blev senare dirigent. Han ledde under flera år Pittsburgh Symphony Orchestra.

Han har skrivit flera operor men är mest känd för sina operetter bland annat Trollkarlen vid Nilen, Babes in Toyland och Naughty Marietta. Babes in Toyland har filmatiserats flera gånger, bland annat med komikerduon Helan och Halvan i filmen Det var två glada gesäller som utkom 1934.

Han var grundare av organisationen ASCAP.

Han var ursprungligen ifrån Dublin, men bodde under större delen av sitt liv i USA.

Källor

Tryckta källor
Bra Böckers lexikon, 1975

Fotnoter

Externa länkar 

Irländska cellister
Irländska dirigenter
Irländska kompositörer
Födda 1859
Avlidna 1924
Män
Irländska operettkompositörer
Yngve Rådberg

Yngve Rådberg, född i Vänersborg 1968, är en svensk målare.

Rådberg är utbildad vid Kungl. Konsthögskolan 1993 - 1998, och har bland annat ställt ut på Galleri Olsson, Konstnärshuset och Liljevalchs i Stockholm, Dunkers kulturhus i Helsingborg och på Galleri Marianne Ahnlund i Umeå . Han tilldelades Ester Lindahls stipendium 2001.

Referenser 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Män
Födda 1968
Levande personer
Personer från Vänersborg
Sight & Sound

Sight & Sound är en brittisk filmtidskrift som utges en gång i månaden av British Film Institute (BFI).

Sight & Sound publicerades för första gången 1932 och 1934 lades ansvaret för utgivandet hos BFI, som fortfarande utger tidskriften. Sight & Sound utgavs en gång i kvartalet under större delen av dess historia fram till tidigt 1990-tal, bortsett från en kort period under 1950-talet. 1991 slogs den ihop med en annan tidskrift av BFI Monthly Film Bulletin och började ges ut varje månad.

Tidskriften redigerades av Gavin Lambert mellan 1949 och 1955. I 35 år, mellan 1956 och början av 1990-talet redigerades den av Penelope Houston och senare i sin nya form av Philip Dodd. Den redigeras för tillfället av Nick James.

Sight & Sound har bättre rykte än andra filmtidskrifter. Enligt tidskriften recenserar den alla filmpremiärer varje månad, inklusive de som har en begränsad premiär, som till exempel "konstfilmer", till skillnad från andra tidskrifter som fokuserar på de stora filmerna. Sight & Sound har dessutom också en hel medverkandelista för varje recenserad film.

Varje årtionde frågar Sight & Sound en internationell grupp av filmskapare om den bästa filmen någonsin. Denna utfrågning har kommit att bli en av de viktigaste av "bästa film"-listorna. Den första utfrågningen 1952 toppades av Cykeltjuven medan de fem följande (1962-2002) har vunnits av En sensation. 2012 utsågs Studie i brott till den bästa filmen.

Sight & Sound har förut blivit kritiserad, speciellt av Raymond Durgnat, som ofta anklagat den av elitism, puritanism och "övre medelklassnobberi", trots att han själv skrev för tidningen under 1950-talet.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Brittiska tidskrifter
Filmtidskrifter
Tidskrifter startade 1932