kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
De Havilland Albatross

de Havilland Albatross var ett brittiskt passagerarflygplan för transatlantisk postbefordran och passagerartrafik tillverkat av de Havilland.

Flygplanet konstruerades 1936 av A. E. Hagg enligt den brittiska luftfartsmyndighetens specifikation 36/35, som sökte efter ett flygplan som kunde användas vid transatlantisk postbefordran. Vid tillverkningen av flygkroppen användes de Havillands idé om en stark sandwichkonstruktion av plywoodfanér och balsaträ som varvades i flera skikt. Metoden kom senare att användas vid tillverkningen av de Havilland Mosquito och de Havilland Vampire. Flygplanets kropp tillverkades i sandwichkonstruktion medan vingarna var uppbyggda runt träbalkar som kläddes med sandwichfanér och duk. Landstället var placerat mellan vingen och flygkroppen, vid flygning var hjulen infällda i hålrum i kroppsbukens undersida, under fenan var ett svängbart sporrhjul monterat. Två 12-cylindriga motorer som drev en tvåbladig propeller var monterade på vardera vingen. Kabinen utformades först som lastutrymme men senare öppnade man upp fler fönster i flygkroppen och passagerarantalet ökades till 22 platser. Vid utprovningen av det andra prototypexemplaret överlastade man flygkroppen med vikter tills flygplanet bröts av, därefter reparerades kroppen för fortsatt flygutprovning. Efter att flygprovningen var genomförd levererades de två prototyperna till Imperial Airways. Totalt tillverkades sju exemplar under åren 1938 till 1939.

Det enda flygbolag som tog Albatross i tjänst var Imperial Airways (IA) som fick sina första flygplan avsedda för 22 passagerare i oktober 1938. Dessa sattes in i trafik från Croydon till Paris, Bryssel och Zürich. När sedan de två prototypflygplanen levererades till IA sattes de in i postflygning på de längre linjerna.

När andra världskriget bröt ut överfördes de två postplanen till Royal Air Force som använde dem i kurirtrafik mellan Storbritannien och Irland. Båda flygplanen kom att sluta sina dagar i samband med landningshaverier på flygplatsen i Reykjavik.

Passagerarflygplanen sattes in på linjer utanför krigsområdet, en linje öppnades mellan Bristol-Lissabon och en mellan Bristol–Shannon Airport. Under ett flyganfall mot Bristol 1940 totalförstördes ett flygplan, två flygplan totalförstördes i samband med landningshaverier resterande två exemplar skrotades 1943.

Externa länkar 

Passagerarflygplan
Transportflygplan
Flygplan tillverkade av De Havilland
Hans Hägerdal

Hans Hägerdal, född 1960, är en svensk historiker som inriktat sig på Öst- och Sydostasiens historia. Han har fokuserat på mötet mellan den västerländska kolonialismen och de inhemska samhällena i Asien. Hägerdal är professor vid Linnéuniversitetet, campus Växjö.

Bibliografi
1996. Väst om Öst: kinaforskning och kinasyn under 1800- och 1900-talen.(Doktorsavhandling vid Lunds universitet.) Lund University Press
2000. China and Otherness – Abel Rémusat and the French Roots of Sinology.: European Paradigms of Humanity, Kurseinheit 5. Fern Universität, Hagen
2001. Hindu Rulers, Muslim Subjects: Lombok and Bali in the Seventeenth and Eighteenth Centuries. White Lotus, Bangkok
2004. 
2005. Vietnams historia. Historiska media, Lund (även översatt till danska)
2008. Kinas historia. Historiska Media
2012. Kinas ledare. Historiska Media

Svenska historiker
Personer verksamma vid Linnéuniversitetet
Personer verksamma vid Växjö universitet
Födda 1960
Män
Levande personer
WP:Projekt Kina
Friedrich Wilhelm von Schadow

Friedrich Wilhelm von Schadow, född 5 september 1789 i Berlin, död 19 mars 1862 i Düsseldorf, var en tysk målare.

Han fick undervisning av sin far, Johann Gottfried Schadow, och av Friedrich Georg Weitsch, var soldat 1806-07 och följde 1810 sin bror Rudolf till Rom. Där slöt han sig till "Nasarenerna", nyromantikens representanter bland de tyska målarna, övergick till katolicismen 1814 och sökte i religiösa tavlor sammansmälta naturtrohet med symbolism. Han målade Madonna som himladrottning, Heliga familjen och liknande verk. 

Han försökte sig även som freskomålare och utförde Jakobs klagan och Josef i fängelset i den serie fresker, som några av nasarenerna fullbordade 1816-17 i Casa Bartholdy. Han målade även porträtt. 1819 blev Schadow professor vid akademien i Berlin och började därmed sin långvariga och förtjänstfulla lärarverksamhet. Bland hans målningar från Berlintiden märkes en Backanal i Schauspielhaus - ett av hans få profana arbeten -, De tre vise männen, Kristus och evangelisterna och flera kyrkmålningar samt porträtt. 

År 1826, då Peter von Cornelius överflyttade från Düsseldorf till München, blev Schadow hans efterträdare som Düsseldorfakademiens chef. Flera av hans lärjungar från Berlin följde honom dit, och skolans uppsving blev snart märkbart. Schadow påtvingade inte sina lärjungar någon som helst stil eller tendens, utan lät alla riktningar utveckla sig efter möjligheterna. 

Han lät det rent måleriska i måleriet komma till heders enligt grundsatsen "målaren måste kunna måla". Hans skola blev rent av modern efter tyska förhållanden på denna tid. Bland hans arbeten under detta skede märks i främsta rummet De visa och fåvitska jungfrurna (i kartong 1837, sedan i olja i Frankfurts galleri) samt bland de övriga Lärjungarna i Emmaus, Livets brunn, Helvetet, Skärselden och paradiset (efter Dante).

Småningom växte tiden ifrån den åldrande romantikern. Han mötte opposition från ungdomen och lämnade sin direktörspost 1859. Han hade blivit adlad 1843. Han uppträdde även som författare med Der moderne Vasari, Erinnerungen aus dem Künstlerleben (1854) med mera.

Källor

Externa länkar 
 

Tyska målare
Födda 1789
Avlidna 1862
Män
Konstnärer från Berlin
Trädpiggsvin

Trädpiggsvin eller nya världens piggsvin (Erethizontidae) är en familj amerikanska klättrande gnagare, deras taggiga utseende, som påminner om den gamla världens jordpiggsvin, har gett denna familj dess namn. De är stora djur med trubbigt huvud och en päls innehållande många cylinderformade taggar. 

Trädpiggsvin tillhör däremot gruppen marsvinsartade gnagare medan jordpiggsvin är en egen utvecklingslinje i underordningen piggsvinsartade gnagare (Hystricomorpha).

Familjen består av fem släkten, varav de tre släktena Coendou, Sphiggurus, och Echinoprocta innehåller 15 arter. Dessa återfinns i tropiska Sydamerika, upp till Mexiko. Djuret vistas oftast på marken men klättrar särskilt vintertid upp i träden där piggsvinen äter skott och bark. Det är gul- och svartbrunt och blir cirka 60 cm långt, vartill kommer den 20–25 cm långa svansen. De är lättare än markpiggsvin med många, korta, närliggande, mångfärgade taggar. Djuret kan vistas i träden tack vare sin svans. Detta har även gett namnet åt gripsvanspiggsvinet (Coendou prehensilis), som mest håller till i träd. Dess svans är utvecklad till en lång svans med bra gripförmåga. Även fötterna är bra anpassade till träden, innersidorna av tassarna saknar hår och detta förbättrar gripförmågan avsevärt.

I motsats till andra djur som har en gripsvans ligger svansens nakna yta som pressas mot föremålen på svansens ovansida.

Släktet Chaetomys utmärker sig genom formen på skallen och den mer komplicerade sammansättningen av dess tänder. Detta släkte innehåller C. subspinosus, en art som håller till i Brasiliens varmare delar. Djuret betraktas ofta som en medlem av Echimyidae på grund av dess premolarer.

Arter
Familjen Erethizontidae
Underfamiljen Erethizontinae
Nordamerikanskt trädpiggsvin (Erethizon dorsatum), en art
Coendou
Coendou bicolor
Coendou nycthemera
Vanligt gripsvanspiggsvin (Coendou prehensilis)
Coendou rothschildi
Bergträdpiggsvin (Echinoprocta rufescens), en art
Sphiggurus
Sphiggurus ichillus
Sphiggurus insidiosus
Sphiggurus melanurus
Mexikanskt gripsvanspiggsvin (Sphiggurus mexicanus)
Sphiggurus paragayensis
Sphiggurus pruinosus
Sphiggurus quichua
Sphiggurus roosmalenorum
Taggigt gripsvanspiggsvin (Sphiggurus spinosus)
Sphiggurus vestitus
Underfamiljen Chaetomyinae
Borstträdpiggsvin (Chaetomys subspinosus), en art

Källor

Noter
Phil Harris

Wonga Philip "Phil" Harris, född 24 juni 1904 i Linton, Indiana, död 11 augusti 1995 i Rancho Mirage, Kalifornien, var en amerikansk komiker, låtskrivare, skådespelare och jazzsångare.

Biografi
Harris var med i radioprogrammet The Jack Benny Program under 1930-talet. Harris var gift med skådespelaren Marcia Ralston 1927–1940 och med sångerskan Alice Faye från 1941 fram till sin död. 

Phil Harris medverkade också som röstskådespelare i flera Disneyfilmer, han gjorde rösterna till Baloo i Djungelboken, Lille John i Robin Hood och Thomas O'Malley Aristocats. Hans sista roll var i Don Bluths Rock-A-Doodle.

Filmografi (i urval)

Referenser

Noter

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska komiker
Amerikanska låtskrivare
Amerikanska jazzsångare
Födda 1904
Avlidna 1995
Män
Schadow

Schadow kan avse:

Geografi
 Alt Schadow, ort i kommunen Märkische Heide, Landkreis Dahme-Spreewald, Brandenburg, Tyskland
 Neu Schadow, ort i Tyskland

Personer
 Johann Gottfried Schadow, tysk skulptör.
 Rudolf Schadow, tysk skulptör.
 Friedrich Wilhelm von Schadow, tysk målare.

Lågtyska efternamn
Bandar-e Anzali

Bandar-e Anzali (persiska: بندرانزلى) är en stad i nordvästra Iran. Den ligger i provinsen Gilan vid Kaspiska havets kust och har cirka 120 000 invånare. Staden hette Bandar-e Pahlavi före den iranska revolutionen. Den är administrativt centrum för delprovinsen (shahrestan) Bandar-e Anzali.

Den svensk-iranska sångerskan och skådespelerskan Laleh Pourkarim är född i Bandar-e Anzali.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Gilan
Hamnstäder i Iran
Alexander Einarsson

Alexander Einarsson, född 15 mars 1978 i Nybro, är en svensk dirigent och organist. Han har organistexamen från Musikhögskolan i Malmö och solistdiplom i kördirigering från Det Kongelige Danske Musikkonservatorium i Köpenhamn, där han bland annat studerade för Dan-Olof Stenlund.

Biografi 
Einarsson har varit organist i Kirsebergs församling, Malmö, samt i Malmö S:t Petri församling. Han har också varit dirigent för S:t Petri Ungdomskör (SPUK), Trelleborgs Kammarkör, Malmö motettkör,  Malmö Sinfonietta och var 2003–2009 dirigent och musikalisk ledare för Kirsebergs Kammarsångare. I januari 2008 grundade han stråkorkestern Malmö KammarOrkester. Mellan 2007 och 2014 var han förbundsdirigent för förbundet Kyrkomusik i Lunds stift.

Einarsson formade 2010 kammarkören Petri Sångare, en ensemble han var konstnärlig ledare för fram till 2021 och med vilken han både rönt internationella framgångar i körtävlingar liksom frekvent medverkat i både SR, DR och SVT. 

Einarsson arbetade som kormästare hos Göteborgs Symfoniker och ledde i den tjänsten Göteborgs symfoniska körs instuderingar samt var konstnärlig ledare för Göteborgs Symfonikers Vokalensemble mellan 2015 och 2022.

Som kormästare har han arbetat tillsammans med Herbert Blomstedt, Neeme Järvi, Kent Nagano, Simone Young, Barbara Hannigan med flera. Bland orkestrar han har arbetat med kan nämnas Göteborgs Symfoniker, Malmö Symfoniorkester, Berliner Symfoniker och Marinens Musikkår. 

Einarsson har mottagit stipendium från Kungliga Musikaliska Akademien, Eric Ericsons resestipendium samt dirigentpris till minne av Arthur Oldham vid Grand Prix i körsång i Tours, Frankrike.

År 2018 tilldelades Einarsson Rosenborg-Gehrmans och Föreningen Sveriges Körledares (FSK) gemensamma stipendium om 50 000 kronor till Årets körledare, som tilldelas en körledare som i sin verksamhet gjort särskilt betydelsefull insats för svenskt körliv.

Referenser

Externa länkar
Alexander Einarsson på Discogs

Svenska dirigenter
Svenska kördirigenter
Svenska organister under 1900-talet
Svenska organister under 2000-talet
Personer från Nybro
Födda 1978
Levande personer
Män
Herbert Schröder-Stranz

Herbert Schröder-Stranz, född 9 juni 1884, död i augusti 1912, var en tysk polarfarare och militär.

Schröder-Stranz deltog som frivillig officer i tyskarnas krig mot hereroerna 1904 i nuvarande Namibia. Han framlade senare en plan till en expedition för Nordostpassagens förnyande. För att förbereda denna företog han 1912 med en norsk fångstjakt och 14 kamrater, varav nio tyskar, en expedition till Spetsbergens Nordostland, vid vars nordvästra kust han landsattes med tre följeslagare den 14 augusti. Intet spår har sedermera träffats av dessa. Expeditionen blev även i övrigt olycklig. Fartyget instängdes av isen i Treurenbergbukten, och under försök att över land nå kolgruvorna i Isfjorden omkom ytterligare fyra av expeditionens deltagare. De överlevande räddades våren 1913 av en undsättningsexpedition under norrmannen Arve Staxrud.

Källor

Tyska upptäcktsresande
Tyska polarforskare (Arktis)
Födda 1884
Avlidna 1912
Män
Lahijan

Lahijan (persiska لاهيجان) är en stad i norra Iran. Den ligger i provinsen Gilan och har cirka 100 000 invånare. Närmast större stad är Rasht, som ligger några mil västerut.

Källor

Orter i Gilan
Det målade huset

Det målade huset (originaltitel A Painted House) är en bok av John Grisham från 2001.

Handling 

Bokens jag är 7-årige Luke Chandler, en farmarson i 1950-talets Arkansas, USA som bor med sina föräldrar och farföräldrar i ett omålat hus. Vi får följa Lukes vardag där han samman med sin familj ska skörda bomullen, ett arbete så hårt att man tar mexikaner och "hillbillies", bergsbor, till hjälp.

Även om det förekommer ett brott i boken har den en påtagligt dokumentär stil, speciellt i de inledande avsnitten, och beskriver det amerikanska bondesamhället och livet i en småstad med allt vad det innebär.

Amerikansk skönlitteratur
Amerikanska kriminalromaner
Skönlitteratur 2001
Langarud

Langarud (persiska لنگرود) är en stad i nordvästra Iran. Den ligger i provinsen Gilan och har cirka 80 000 invånare.

Källor

Orter i Gilan
Gåsgam

Gåsgam (Gyps fulvus) är en art i familjen hökar. Den förekommer från Medelhavsområdet österut till Indien. Fågeln är den enda i underfamiljen gamla världens gamar som kategoriseras som livskraftig av IUCN.

Utseende
Gåsgamen är en mycket stor fågel med en längd på 95–110 centimeter, ett vingspann på 235–270 centimeter och väger sex till 13 kg. Honan är i genomsnitt större än hanen. Den kläcks naken och är utseendemässigt en typisk representant för gamla världens gamar, med vitt huvud, ljus halsboa, mycket breda och långa vingar, med långa handpennor, och kort stjärt. Kroppen och vingtäckarna är sandfärgade och kontrasterar mot de mörka vingpennorna. När den kretsar håller den vingarna lyfta i ett grunt V.

Ekologi 
Liksom andra gamar är den en asätare som huvudsakligen lever av kadaver som den främst finner genom att glidflyga över öppna områden, ofta i flock. Den ger ifrån sig grymtningar när den tar nattkvist och när de samlas vid ett byte. Gåsgamen häckar på klipphyllor och den lägger ett ägg. Den kan häcka i kolonier som ibland omfattar flera hundra par.

Utbredning 
Gåsgamen häckar från Medelhavsområdet österut genom Mellanöstern till Himalaya. Den delas ofta upp i två underarter med följande utbredning:
 Gyps fulvus fulvus – nordvästra Afrika och Iberiska halvön till Mellanöstern
 Gyps fulvus fulvescens – Afghanistan, Pakistan och norra Indien till Assam

Förekomst i Sverige 
Vanligtvis är gåsgamen ganska stationär, men har observerats ett fåtal gånger i Sverige. Första observationen skedde 1986 i Skåne, andra år 2000 i Södermanland och tredje 2012 i Göteborg. I juli 2013 sågs en gåsgam först i Västervik, senare på Öland och därefter i Skåne.

Status och hot 
Gåsgamen blir allt vanligare, i skarp kontrast mot i princip alla sina släktingar i Sydasien och Afrika söder om Sahara. IUCN placerar den därför i hotkategorin livskraftig (LC). I Europa uppskattas beståndet till över 30.000.

Bilder

Referenser

Noter

Externa länkar 

Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i orientaliska regionen
Hökartade rovfåglar
Kris (roman)

Kris är en självbiografisk roman av Karin Boye, utgiven 1934. Boken handlar om tjugoåriga Malin Forst som studerar till lärare i 1920-talets Stockholm. Hon drabbas av en djup religiös kris samtidigt som hon får känslor för en kvinnlig studiekamrat, vilket väcker behovet av att finna sin egen sanning bortom alla fasta ideal.

Bakgrund 
Karin Boye studerade 1920–1921 vid folkskoleseminariet i Stockholm för att bli lärare. Våren 1921 genomgick Boye en existentiell kris där hon strängt prövade sin kristna tro, och till denna kris kopplades även en förälskelse i en kvinnlig studiekamrat. Kris skrevs 1934. Psykoanalys, Boyes bejakande av sin homosexualitet samt intryck från den litterära modernismen tros vara avgörande orsaker till romanens tillkomst.

Mottagande 
Kris är Karin Boyes formmässigt mest avancerade roman med inflätade dialoger och prosalyriska avsnitt. Romanen fick vid sin utgivning ett blandat mottagande. En del kritiker var frågande inför Boyes litterära metoder och övertygades inte av huvudpersonen. Några vände sig även emot att den skildrade kvinnlig homosexualitet.

Sven Stolpe i BLM ogillade starkt romanens livssyn och ansåg att den var ett angrepp på kristendomen, men avslutade sin recension med "att den stilistiskt står i rangklass". Bland de positiva fanns Ivar Harrie i Ord och Bild som kallade romanen för "väsentlig livstolkning och stor konst" och ansåg att den var "en av höstens märkligaste och allvarligaste böcker". 

Hagar Olsson ansåg att den var "det mest betydande" av Boyes prosaverk och att det litterära formspråket med vissa reservationer var djärvt och "en betydande seger". Erik Mesterton och Victor Svanberg beskrev båda romanen som ett mästerverk. Den senare skrev att "Ingen svensk diktare just nu kan i intellektuell lidelse och konstnärlig intensitet jämföras med Karin Boye".

Referenser 

Romaner av Karin Boye
Skönlitteratur 1934
Pg. 99

Pg. 99 (även pageninetynine) var ett screamoband från Sterling, Virginia i utkanterna av Washington D.C. i USA. Bandet skapades vintern 1998 och hade då sex medlemmar; de expanderade dock snabbt till åtta medlemmar. Under sin tid har Pg. 99 bytt medlemmar kontinuerligt, en period hade de så många som 14 medlemmar. Bandet splittrades i maj 2003.

Medlemmar
Chris Taylor - Sång
Blake Midgette - Sång
Mike Taylor - Gitarr
Jonny Ward - Trummor
Cory Stevenson - Bas
TL Smoot - Bas
George Crum - Gitarr
Brandon Evans - Bas
Jonathan Moore - Gitarr
Kevin Longendyke - Bas
Mike Casto - Gitarr

Diskografi
Document #1 - Demo tape (själv-släppt, 1999)
Document #2 - Split 7" med Enemy Soil (Sacapuntas Records, 1999)
Document #3 - Split 7" med Reactor No. 7 (Robodog Records, 1999)
Document #4 - Tour 6" (Robodog Records, 1999)
Document #5 - Första fullängds LP/CD (Reptilian Records, 2000)
Document #6 - Split 7" med Process is Dead (Witching Hour Records, 2000)
Document #7 - LP/CD (Magic Bullet Records/Happy Couples Never Last, 2001)
Document #8 - LP/CD (Robotic Empire/Electric Human Project/Scene Police, 2001)
Document #9 a.k.a. A Split Personality - Split 7" med City of Caterpillar (Level Plane Records, 2001)
Document #10 a.k.a. Do You Need A Play To Stay? - Split Live LP/CD med Waifle (Magic Bullet Records, 2001)
Document #11 - 7" Omsläpp av Documents #3 och #4 (Robotic Empire, 2002)
Document #12 - Split CD/LP med Majority Rule (band)|Majority Rule (Magic Bullet Records, 2002)
Document #13 a.k.a. Pyramids in Cloth - Split 7" med Circle Takes the Square (Perpetual Motion Machine Records, 2002)
Document #14 a.k.a. Singles - CD innehållandes alla vinyl/compilation/demo spår (Reptilian Records, 2003)

Externa länkar
Officiell webbplats
pg. 99 på Reptilian Records
pg. 99 på Level Plane Records
Myspace

Amerikanska screamogrupper
Götgjutning

Götgjutning är en gjutmetod där smält metall gjuts i formar av olika form. Dessa block kan sedan bearbetas till färdig produkt.

Stiggjutning
För att framställa råämnen av metall med enklare form, kan stiggjutning möjliggöra seriell götgjutning. Smält metall hälls ned via en vertikal kanal som via stigarrör leds in i en eller flera vertikala gjutformar. Då götet kommer in i formen underifrån pressas luften uppåt i formen vilket minskar risken för luftinslutningar i götet.

Referenser

Gjutning
Fakultativ

Fakultativ är ett uttryck som betyder valfri och förekommer i flera biologiska termer. Motsatsen är obligat. Ett exempel är fakultativ mutualism när arter gynnas av samarbetet över artgränserna men även kan leva utan varandra, medan obligat mutualism betyder att arterna är beroende av varandras närvaro. En bakterie kallas fakultativ anaerob när den både har möjlighet att leva aerobt, genom respiration vid närvaro av syre, och anaerobt, genom jäsning vid frånvaro av syre.

Biologi
Teo Troy

Teo Troy är en pseudonym för ett författarkollektiv numera kallat Saga Borg.

Biografi

Den svarta kristallen 
Den svarta kristallen handlar om tvillingarna Kim och Kira, som förts till vår värld från en annan. Egentligen är de prins och prinsessa i landet Talaria. Talaria har blivit drabbat av något som kallas fördärvet. Fördärvet förstör allting. De upptäcker sitt ursprung när deras fosterfar Lars ärver att gammalt hotell av tant Krista eg. Dam Krista. I hotellet hittar tvillingarna en svart kristall som när man placerar den i en urholkning i ett träd som genomsyrar hotellet öppnar portar till Talaria. De går igenom porten och finner en värld helt täckt av slem, där fasansfulla monster lurar.
 Landet bortom (2001)
 Fruktansvärdet (2001), 
 Kristallens kraft (2001)
 Pantaurernas halvö (2001)
 I Fördärvets våld (2002), 
 Eldhäxans gåva (2002), 
 Spegelsalen (2003)
 Hedins valv (2003)

Författarpseudonymer
Svenska fantasyförfattare
Svenskspråkiga fantasyförfattare
Mariano Pernía

Mariano Andrés Pernía (född 4 maj 1977 i Buenos Aires) är en argentinsk-spansk före detta fotbollsspelare som spelade som försvarare. Han är son till Vicente Pernía, en annan fotbollsspelare, som ironiskt nog lämnades utanför i Argentinas spelartrupp VM i fotboll 1978.

Klubbkarriär

Tidig karriär
Pernía började i sin hemstad, i klubben Independiente, där han reste sig snabbt, men kom aldrig in i klubbens första lag. Det var också där han började spela professionell fotboll.

Recreativo Huelva
I januari 2003 flyttade Pernía till Spanien, där han började sin karriär i Recreativo Huelva, dåvarande i La Liga. Pernía gjorde sin debut i Recreativos 3–0 förlust till Mallorca i Copa del Rey–finalen 2003, men den andulasiska klubben blev också nedflyttade från La Liga den säsongen. Pernía spelade i 43 ligamatcher då klubben spelade i Segunda División.

Getafe CF
Pernía var nu 26 år och oavsett hur många matcher han hade spelat, lyckades han ändå inte slå sig in i professionell fotboll. Han bestämde sig för att satsa genom att flytta till Getafe 2004, som nyss hade flyttats upp. Pernía hjälpte klubben genom att göra tre mål mot Real Betis. Han var också en viktig del av klubben, då man lyckades hålla sig kvar i La Liga i slutet av säsongen. Säsongen 2005–06 gjorde Pernía 35 matcher av samtliga 38 för Getafe. Överraskningsnog lyckades Pernía göra 10 mål och 2 assister, vilket var den största för en försvarare på 20 år. Med en bra form hade Pernía en lovande framtid att se fram emot. Valencia försökte köpa honom, men Pernía lämnade Getafe för att så smånningom skriva på ett fyra–års kontrakt för Atlético Madrid säsongen 2006–2007, där han slogs mot Antonio López för positionen. Pernías sista match för Getafe var mot Celta de Vigo, där han blev utvisad. Getafe förlorade matchen med 0–1.

Atlético Madrid
Pernía började sin nya säsong med höga förväntningar efter att ha flyttat till en storklubb. 

Argentinska fotbollsspelare
Spanska fotbollsspelare
Spanska landslagsspelare i fotboll
Födda 1977
Män
Spelare i Club Atlético Independiente
Spelare i Recreativo de Huelva
Spelare i Getafe CF
Spelare i Atlético Madrid
Spelare i Club Nacional de Football
Spelare i Club Atlético Tigre
Spelare i VM i fotboll 2006
Levande personer
Idrottare från Buenos Aires