kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Benjamin W. Leigh

Benjamin Watkins Leigh, född 18 juni 1781 i Chesterfield County, Virginia, död 2 februari 1849 i Richmond, Virginia, var en amerikansk politiker. Han representerade delstaten Virginia i USA:s senat 1834-1836.

Leigh utexaminerades 1802 från The College of William & Mary. Han studerade sedan juridik och inledde sin karriär som advokat i Virginia. Han deltog i 1812 års krig.

Senator William Cabell Rives avgick 1834 och efterträddes av Leigh som gick med i det nya whigpartiet. Leigh omvaldes 1835 till en hel mandatperiod men han avgick redan 1836 och efterträddes av Richard E. Parker.

Leigh avled 1849 och gravsattes på Shockoe Cemetery i Richmond.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Virginia
Amerikanska whigs
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Chesterfield County, Virginia
Födda 1781
Avlidna 1849
Män
Alumner från College of William & Mary
Leesburg

Leesburg kan syfta på:

Leesburg, Alabama
Leesburg, Florida
Leesburg, Georgia
Leesburg, Indiana
Leesburg, Ohio
Leesburg, Virginia
Leesburg, Ohio

Leesburg är en by i Highland County i den amerikanska delstaten Ohio med en yta av 2,1 km² och en folkmängd, som uppgår till 1 314 invånare (2010).

Externa länkar
Officiell webbplats

Orter i Ohio
Highland County, Ohio
Chris Mason

Christopher Mason, född 20 april 1976 i Red Deer, Alberta, är en kanadensisk professionell ishockeymålvakt som spelar för italienska Ritten Sport i Serie A.

Mason har tidigare spelat för NHL-lagen St. Louis Blues, Atlanta Thrashers, Winnipeg Jets, Nashville Predators samt för ett flertal AHL-klubbar.

Externa länkar 
Chris Mason - nhl.com

Spelare valda i NHL Entry Draft 1995
Födda 1976
Män
Kanadensiska ishockeymålvakter
Spelare i Winnipeg Jets
Spelare i Atlanta Thrashers
Spelare i Nashville Predators
Spelare i St. Louis Blues
Levande personer
Världsmästare i ishockey
Idrottare från Alberta
Personer från Red Deer
Spelare i Prince George Cougars
Spelare i Victoria Cougars (1971–1994)
Spelare i Augsburger Panther
Spelare valda av New Jersey Devils i NHL Entry Draft
Spelare i Ritten Sport
Leesburg, Alabama

Leesburg är en kommun (town) i Cherokee County i den amerikanska delstaten Alabama med en yta av 16,7 km² och en folkmängd, som uppgick till 799 invånare år 2000.

Referenser

Externa länkar
Leesburg på AmericanTowns.com

Orter i Alabama
Cherokee County, Alabama
Leesburg, Virginia

Leesburg är en småstad (town) i den amerikanska delstaten Virginia med en yta av 30 km² och en folkmängd, som uppgår till 28 311 invånare (2000). Leesburg är administrativ huvudort i Loudoun County. Orten grundades den 12 oktober 1758 och ingår numera i Washingtons storstadsområde.

Externa länkar 

Officiell webbplats

Orter i Virginia
Orter i Washingtons storstadsområde
Blomska stipendiet

Blomska stipendiet utdelas av Svenska Akademien och utgår vartannat år ur en fond bildad 1945 av donationsmedel efter makarna Edward och Eva Blom och skall med den tidens formulering tilldelas ”personer, vilka på ett mera framträdande sätt gjort sig förtjänta om svenska språkets rykt och ans”. År 2022 var stipendiebeloppet 50 000 kronor.

De senaste mottagarna av priset har varit:
1998 Benny Brodda
2000 Barbro Söderberg
2002 Jan Svensson
2004 Börje Tjäder
2006 Peter Cassirer
2008 Lena Peterson
2010 Hugo Karlsson
2012 Barbro Ståhle Sjönell
2014 Ann-Marie Ivars
2016 Pia Forssell
2018 Lars Holm
2020 Staffan Fridell 
2022 Ola Karlsson

Källor

Externa länkar 
 Svenska Akademiens priser

Svenska Akademien
Språkpriser
Medlemsmöte

Medlemsmöte är en vanlig mötesform i en förening och liknande organisationer.

Ett årsmöte är en form av medlemsmöte som hålls en gång per verksamhetsår.

Folkrörelser
Sammanträdesteknik
Arthur Brown (senator)

Arthur Brown, född 8 mars 1843 i Kalamazoo County, Michigan, död 12 december 1906 i Washington, D.C., var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Utah i USA:s senat 1896–1897.

Brown utexaminerades 1862 från Antioch College. Han avlade 1864 juristexamen vid University of Michigan och arbetade sedan som advokat i Kalamazoo. Han flyttade 1879 till Salt Lake City.

Utah blev 1896 USA:s 45:e delstat. Till de två första senatorerna valdes Brown och Frank J. Cannon. Brown efterträddes följande år av Joseph Lafayette Rawlins.

Brown sköts den 8 december 1906 av Anne Maddison Bradley som påstod att han var far till hennes barn. Han avled fyra dagar senare och gravsattes på Mount Olivet Cemetery i Salt Lake City.

Noter

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
The Shooting of Arthur Brown av Linda Thatcher
Utah's Scandalous Senator av Hal Schindler

Ledamöter av USA:s senat från Utah
Mördade amerikanska politiker
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Alumner från Antioch College
Personer från Kalamazoo County
Födda 1843
Avlidna 1906
Män
Svenska Akademiens gustavianska stipendium

Svenska Akademiens gustavianska stipendium instiftades av Svenska Akademien 1982 och utdelas för betydelsefulla bidrag till utforskandet av den gustavianska tidens historia. Stipendiebeloppet är 50 000 kronor (2010).

Mottagare 

 1982 Torgny Segerstedt
 1983 Gunnar von Proschwitz
 1984 Erik Lönnroth
 1985 Erik Lönnroth
 1986 Torgny Segerstedt
 1987 Marie-Christine Skuncke
 1988 Stig Fogelmarck
 1989 Carina Burman
 1990 Anna Ivarsdotter
 1991 Torkel Stålmarck
 1992 Stellan Arvidson
 1993 Gunnar Hillbom
 1994 Jan Glete
 1995 Bo Vahlne
 1996 Thomas von Vegesack
 1997 Johan Cederlund
 1998 Anna Ivarsdotter
 1998 Marie-Christine Skuncke
 1999 Holger Frykenstedt
 2000 Regina Beck-Friis
 2001 Leif Landén
 2002 Elisabeth Mansén
 2003 Mikael Alm
 2004 Lena Rangström
 2005 Jakob Christensson
 2006 Margareta Björkman
 2007 Hans Åstrand
 2008 Magnus Olausson
 2009 Carin Bergström
 2010 Johan Stenström
 2011 Bo Lindberg
 2012 Anna Lena Lindberg
 2013 Johanna Ilmakunnas
 2014 Jonas Nordin
 2015 Carolina Brown
 2016 Ann Öhrberg
 2017 Holger Weiss
2018 Mikael Ahlund
2019 Marianne Molander Meyer
2020 Rebecka Lennartsson
2022 Mark Tatlow

Referenser

Externa länkar 
 Svenska Akademiens priser

Kulturpriser i Sverige
Svenska Akademien
Priser och utmärkelser instiftade 1982
Stipendier
Darryl Sydor

Darryl Marion Sydor, född 13 maj 1972 i Edmonton, Alberta, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare som spelade sammanlagt 19 säsonger i NHL. Han var med och vann två Stanley Cup under karriären, en med Dallas Stars 1998–99 och den andra med Tampa Bay Lightning  2003–04. Han listades i första rundan som 7:e spelare totalt i NHL-draften 1990 av Los Angeles Kings.

Hans bästa säsonger är ifrån slutet av 1990-talet då han, spelandes för Dallas Stars, mäktade med över 40 poäng i totalt fyra säsonger. Hans framgångar gav honom en plats i  NHL All-Star Team två gånger, 1998 och 1999. Sydors poängskörd minskade kraftigt i slutet av karriären, då han spelade en mer defensiv roll i sina klubblag.

Klubbar i NHL
Los Angeles Kings
Dallas Stars
Columbus Blue Jackets
Tampa Bay Lightning
Pittsburgh Penguins
St. Louis Blues

Externa länkar
Darryl Sydor nhl.com

Spelare valda i NHL Entry Draft 1990
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Los Angeles Kings
Spelare i Dallas Stars
Spelare i Columbus Blue Jackets
Spelare i Tampa Bay Lightning
Spelare i Pittsburgh Penguins
Spelare i St. Louis Blues
Världsmästare i ishockey
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Spelare i Kamloops Blazers
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Edmonton
Födda 1972
Levande personer
Män
Stanley Cup-mästare 2004
Stanley Cup-mästare 1999
Spelare valda av Los Angeles Kings i NHL Entry Draft
Karin Gierows pris

Karin Gierows pris instiftades 1976 och utdelas av Svenska Akademien. Medlen utgår ur Karin och Karl Ragnar Gierows donationsfond och ska utdelas för hängiven bildningsverksamhet eller kunskapsförmedlande framställningskonst. Prisbeloppet är 2 x 80 000 kronor (2009).

Mottagare (i urval) 
1976 – Nils-Olof Franzén, Carl Fries och Bernhard Tarschys
1978 – Sonja Carlberg, Elof Ehnmark och Bo Lindwall
1979 – Arvid Ernvik, Sten Frykberg, Gunnar Svahnström och Åke Wallenquist
1980 – Ronny Ambjörnsson, Hans Eklund, Bengt Hubendick, Harry Järv och Åke Leander
1982 – Åke Gustafsson, Ulf Hård af Segerstad, Kerstin M. Lundberg och Konrad Marc-Wogau
1984 – Carlo Derkert, Mats Furberg, Alf Henrikson, Eric Lilliehöök och Peter Nilson
1985 – Staffan Bergsten, Tord Bæckström, Claes Hoogland, Hans Villius och Bo Wallner
1986 – Katarina Ahnlund, Anders Cullhed, Gunnar Eriksson, Hans Furuhagen, Sture Linnér och Alf Åberg
1987 – Elias Cornell, Johan Cullberg, Eric Dyring, Paul Heinemann, Jean Paillard, Carl-Herman Tillhagen och Jan Olov Ullén
1988 – Johan Asplund, Jörgen Cederberg, Elly Jannes, Kjell A. Johansson, Svante Nordin, Björn von Rosen och Carl Magnus von Seth
1989 – Kurt Almqvist, Harry Bökstedt, Jan Danielson, Britt Edwall, Gunnar Larsson, Jöran Mjöberg och Ulf Wittrock
1990 – Erland Lagerlöf, Sven Lindqvist, Caj Lundgren, Anders Olsson, Margit Sahlin, Gunnar Svahnström och Maciej Zaremba
1992 – Cecilia Lindqvist, Kjell Lindqvist, Margareta Marin, Nils-Eric Sandberg och Monica Tunbäck-Hanson
1993 – Göran Bergstrand, Jan Ling, Aron Neuman, Anders Palm och Eva Österberg
1994 – Tone Bengtsson, Jonas Ellerström, Bengt af Klintberg, Kjell Peterson och Leif Zern
1995 – Synnöve Clason, Bo G. Erikson, Arne Helldén, Thomas Millroth och Göran Rosenberg
1997 – Marika Griehsel, Carl-Johan Malmberg, Mikael van Reis, John Sundkvist och Anders Weidar
1998 – Viveka Vogel
2002 – Gunilla Kindstrand
2004 – Karin Johannisson
2005 – Astley Nyhlén
2006 – Jonas Ellerström och Marita Jonsson
2007 – Jan Ling och MarieLouise Samuelsson
2008 – Håkan Arvidsson och Björn Sandmark
2009 – Styrbjörn Gustafsson och Inger Schuberth
2010 – Birgitta Wallin och Ola Sigurdson
2011 – Ulrika Knutson och Tore Abrahamsson
2012 – Göran Eriksson och Janken Myrdal
2013 – Marcia Sá Cavalcante Schuback och Ingemar Fasth
2014 – Mats Dahlberg och Arne Ruth
2015 – Lars Melin och Jayne Svenungsson
2016 – Carl Rudbeck och Anna-Lena Laurén
2017 – Ulf Danielsson och Kristoffer Leandoer
2018 – Pekka Särkiniemi och Ann Victorin 
2019 – Mohammad Fazlhashemi och Åsa Wikforss
2020 – Pia Ingström och Wilhelm Agrell
2021 – Göran Sommardal och Klas Åmark
2022 – Maria Gunther och Michel Ekman
2023 – Amat Levin och Elisabeth Åsbrink

Referenser

Externa länkar 
 Svenska Akademiens priser

Kulturpriser i Sverige
Svenska Akademien
Science Park Skövde

Science Park Skövde, tidigare Gothia Science Park (GSP), är en forskningspark belägen i Skövde med närhet till Högskolan i Skövde.

År 2009 erhöll GSP European Enterprise Award från Europeiska unionen för sitt framgångsrika stöd till sina entreprenörsföretag.

Historia
Allt började med en affärsidé 1998. Parken startades utifrån ett behov att bidra till förändringen av näringslivet i vår region. Under 1999 bedrev bolaget inkubatorverksamhet i Högskolans lokaler. År 2000 slog centret upp portarna till deras första science park- och inkubatorbyggnad under namnet Gothia Science Park. I samband med detta började bolaget rekrytera egen personal.

Syftet med Science Park Skövde var redan från början dels att skapa möjligheter för studenter och forskare att starta företag baserade på sin kunskap och kompetens, dels att erbjuda möjligheter för företag att rekrytera studenter och skapa samverkan med Högskolan i Skövde.

Science Park Skövde är en av de inkubatorer som varit utvald som medverkande i det svenska nationella inkubatorprogrammet sedan programmet startade 2003.

En huvudstrategi har varit att bygga en hållbar innovationsmiljö baserad på framgångsrika företag. I takt med att företagen utvecklats och nya företag startats har Parken expanderat med nya lokaler och fastigheter. Expansion har skett vid sju tillfällen mellan åren 2001 och 2019. Det senaste tillskottet i Parken, Pergolan, invigdes i början av juni 2019.

2019 ändrades namnet Gothia Science Park till Science Park Skövde och en ny logga lanserades.

Externa länkar
Science Park Skövde

Universitets- och högskoleanknutna forskningscentrum i Sverige
Andy McDonald

Andy McDonald, född 25 augusti 1977 i Strathroy, Ontario, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare. Han spelade för Anaheim Ducks och St. Louis Blues i NHL och vann Stanley Cup med Anaheim 2007.

Statistik

Klubbkarriär

Externa länkar

Födda 1977
Män
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Anaheim Ducks
Spelare i St. Louis Blues
Levande personer
Idrottare från Ontario
Stanley Cup-mästare 2007
Ishockeyspelare i Colgate Raiders (herrar)
Alumner från Colgate University
Spelare i Mighty Ducks of Anaheim
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Molnmängd

Med molnmängd, eller molnighet, avses hur stor del av himlen som täcks av moln. Molnmängden mäts i åttondelar, där 0/8 anger molnfritt och 8/8 helt mulet. Antalet åttondelar benämns oktas. Molnfritt kan alltså anges med 0 oktas. 9 används för tillfällen då molnigheten inte kan anges, exempelvis vid sandstorm.

Anledningen till att åttondelar anges är att en uppskattning av molnmängden då kan göras genom att dela in himlen i hälften och sedan varje hälft i nya hälfter och dessa fjärdedelar i hälfter. Molnigheten kan sedan uppskattas i varje del.

För att ange molnigheten finns olika uttryck. I land- och sjöväderrapporter används följande uttryck:

För flygväder finns en annorlunda terminologi:

Referenser

Webbkällor
 smhi.se: Molnighet och molnmängd
 Flygtrafikledningstjänst (ATS) Bilaga 2, Bestämmelser om fraseologi

Moln
Nils Arfwidsson

Nils Arfwidsson, född 7 maj 1802 i Göteborg, död 14 april 1880 i Stockholm, var en svensk ämbetsman, journalist och författare.

Biografi
Föräldrar var bergsrådet Niklas Arfwidsson och hans hustru Anna Margareta von Jacobsson, dotter till en adlad affärsman i Göteborg. Familjen flyttade till Skara, men fadern avled 1813 och familjen miste all sin egendom i en konkurs. Även modern avled strax därefter. Med användning av sina goda kunskaper i franska, engelska och musik lyckades Arfvidsson 1820 ta kansliexamen i Uppsala. Snart blev det dock känt av greve Lars von Engeström att Arfwidsson brukade besöka ett kafé vid Regeringsgatan, kallat Café des Indépendents, och därmed var hans utsikter för befordran tillintetgjorda.

Publicisten
Han lyckades inte komma in på den diplomatiska banan, utan kom istället att ägna sig åt konst- och literaturkritik i pressen. Han fick ett så gott namn att Svenska akademien 1828 erbjöd honom att ta över redaktionen av Post- och Inrikes Tidningar, där han stannade i två år, men 1830 uppkallades han till en av regeringens ledamöter och erhöll en varning, för en ur Journal des Débats översatt och i posttidningen intagen artikel mot de så kallade Juliordonnanderna. Arfwidsson lämnade då den officiella tidningen och inträdde som medarbetare i Aftonbladet där han under en tid redigerade avdelningen för litteratur och utrikes nyheter.

Där blev han emellertid oense med ägaren Lars Johan Hierta i politiska frågor och beslöt därför 1832 att tillsammans med sin svåger, Wilhelm Fredric Dalman, köpa Dagligt Allehanda. Man avsåg att arbeta upp tidningen som då var ett oansenligt annons- och notisblad och meningen var att Arfvidsson skulle svara för utrikespolitik och kulturbevakning. Men kort därefter dog hans första hustru Charlotta Lovisa Sjöborg, och smärtan av förlusten drev honom ut på olika resor, varifrån han sände hem reseskildringar och artiklar om konst och litteratur.

Protokollssekreteraren
Arfwidsson drog sig tillbaka från den publicistiska banan 1839 och utnämndes 1840 till protokollssekreterare i Kunglig Majestäts kansli och tjänstgjorde vid riksarkivet 1825-1853 och i generaltullstyrelsens kansli 1847–1863. År 1844 fick han anställning som scenisk intendent vid Kungliga teatern, men lämnade den befattningen redan året därpå.

Översättaren
Arfwidsson har dessutom översatt arbeten av Byron och Shakespeare samt Ossians sånger, med kritisk inledning och noter.

Priser och utmärkelser
1847 – Kungliga priset

Bibliografi

 Länk till fulltext (PDF)

Översättningar

 Joseph Christian von Zedlitz: Boja och krona eller Tassos öden : sorgespel i fem akter / efter v. Zedlitz's "Kerker und Krone" fritt behandlat af Nils Arfvidsson (Bagge, 1844)
 William Shakespeare: Köpmannen i Venedig (Beckman, 1854)

Redaktörskap

Källor

Noter

Externa länkar
 

Svenska publicister
Svenska översättare
Svenskspråkiga översättare
Översättare från engelska
Mottagare av Kungliga priset
Svenska författare under 1800-talet
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Födda 1802
Avlidna 1880
Män
SBH
Ämbetsmän från Göteborg
Författare från Göteborg
Journalister från Göteborg
Richard Herbert, lord av Cherbury

Richard Herbert, död 1596, lord of Cherbury (eller Chirbury) och av Montgomery Castle, var en engelsk fredsdomare och parlamentariker som var Custos Rotulorum eller sheriff av Montgomeryshire från någon gång mellan 1548 och 1594 till 1596.

Biografi

Herbert var äldste son till Edward Herbert och ättling till Richard Herbert. Han äktade Magdalene, dotter till sir Richard Newport. Hans äldste son, Edward Herbert, 1:e baron Herbert av Cherbury föddes den 3 mars 1583 i Eyton-on-Severn nära Wroxeter.

Makarna fick även barnen Elizabeth, Margaret, Richard, William, George (född den 3 april 1593), Henry (född 1595), Frances och Thomas (född 1597). 1593 hade familjen flyttat till Black Hall.

Efter hans död, medan hans fru väntade deras tionde barn, begravdes Herbert den 15 oktober i en utsmyckad grav i församlingskyrkan Saint Nicholas, Montgomery. Hans familj flyttade till Oxford och sedan vidare tillLondon.

Referenser

 

Brittiska parlamentsledamöter
Walesisk adel
Födda 1500-talet
Avlidna 1596
Män
Personer i Wales historia
Edward Herbert

Edward Herbert kan syfta på flera personer, bland andra:
Edward Herbert, 1:e baron Herbert av Cherbury (1583–1648)
Edward Herbert (politiker) (omkring 1591–1658)
Edward Herbert (domare) (omkring 1648–1698)
Edward Herbert, 2:e earl av Powis (1785-1848)
Edward Herbert, 3:e earl av Powis (1819-1891)
Autoworks 200 1990

Autoworks 200 1990 var ett race som var säsongspremiären i CART World Series 1990. Racet kördes den 8 april på Phoenix International Raceway. Rick Mears tog hand om segern och mästerskapsledningen. Han hade även tagit pole position med en halvsekunds marginal, vilket var extremt mycket på en kort oval. Bobby Rahal slutade tvåa, medan Al Unser Jr. blev trea.

Slutresultat

1990 i USA
Phoenix
1990
Japans Grand Prix 2009

Japans Grand Prix 2009 var det femtonde av 17 lopp ingående i formel 1-VM 2009.

Resultat 

 Sebastian Vettel, Red Bull-Renault, 10 poäng
 Jarno Trulli, Toyota, 8
 Lewis Hamilton, McLaren-Mercedes, 6
 Kimi Räikkönen, Ferrari, 5
 Nico Rosberg, Williams-Toyota, 4
 Nick Heidfeld, BMW Sauber, 3
 Rubens Barrichello, Brawn-Mercedes, 2
 Jenson Button, Brawn-Mercedes, 1
 Robert Kubica, BMW Sauber
 Fernando Alonso, Renault
 Heikki Kovalainen, McLaren-Mercedes
 Giancarlo Fisichella, Ferrari
 Adrian Sutil, Force India-Mercedes
 Vitantonio Liuzzi, Force India-Mercedes
 Kazuki Nakajima, Williams-Toyota
 Romain Grosjean, Renault
 Mark Webber, Red Bull-Renault

Förare som bröt loppet 
 Jaime Alguersuari, Toro Rosso-Ferrari (varv 43, körde av)
 Sébastien Buemi, Toro Rosso-Ferrari (11, koppling)

Förare som ej startade 
 Timo Glock, Toyota (olycka under kvalet)

Noteringar 
 Timo Glock kraschade i kvalet och kunde därför inte delta i loppet.

VM-ställning 

 

2009 i Japan
Japans Grand Prix
Ashley Jensen

Ashley Samantha Jensen, född 11 augusti 1969 i Annan, Skottland, är en brittisk skådespelare. Hon fick sitt publika genombrott i Ricky Gervais komediserie Extras. För rollen som Maggie Jacobs erhöll hon både en Emmy- och en BAFTA-nominering.

Filmografi (urval)

Priser och utmärkelser
2005 – British Comedy Award för bästa nykomling och bästa kvinnliga skådespelare
2006 – Guldrosen för bästa kvinnliga skådespelare i en sitcom

Referenser

Källor 
Independent Talent, agentur | Ashley Jensen

Externa länkar 
 

Brittiska skådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Födda 1969
Kvinnor
Levande personer
Arthur Herbert, 1:e earl av Torrington

Arthur Herbert, 1:e earl av Torrington, född 1647, död den 13 april 1716, var en brittisk amiral, son till Edward Herbert. Lord Torrington myntade också begreppet fleet in being.

1663 ingick Herbert vid flottan och deltog med utmärkelse i många strider mot holländarna och sjörövarna i Alger, med vilka han 1682 slöt ett varaktigt fredsfördrag.

Han övergick vid 1688 års revolution tidigt till Vilhelm av Oranien, utsågs i mars 1689 av denne till förste amiralitetslord och engelska flottans överbefälhavare.

Han utkämpade den 30 juni samma år under ogynnsamma omständigheter det olyckliga sjöslaget vid Beachy Head mot en överlägsen fransk flotta. Ställd inför krigsrätt, frikändes han från ansvar för nederlaget. 

I fortsättningen användes han dock aldrig som amiral. Kort förut hade han upphöjts till earl av Torrington.

Källor

Noter 

Brittiska amiraler
Engelsk adel
Storbritanniens sjöministrar
Födda 1647
Avlidna 1716
Män
Brasiliens Grand Prix 2009

Brasiliens Grand Prix 2009 var det sextonde av 17 lopp ingående i formel 1-VM 2009.

Resultat 
 Mark Webber, Red Bull-Renault, 10 poäng
 Robert Kubica, BMW Sauber, 8
 Lewis Hamilton, McLaren-Mercedes, 6
 Sebastian Vettel, Red Bull-Renault, 5
 Jenson Button, Brawn-Mercedes, 4
 Kimi Räikkönen, Ferrari, 3
 Sébastien Buemi, Toro Rosso-Ferrari, 2
 Rubens Barrichello, Brawn-Mercedes, 1
 Kamui Kobayashi, Toyota
 Giancarlo Fisichella, Ferrari
 Vitantonio Liuzzi, Force India-Mercedes
 Heikki Kovalainen, McLaren-Mercedes
 Romain Grosjean, Renault
 Jaime Alguersuari, Toro Rosso-Ferrari

Förare som bröt loppet 
 Kazuki Nakajima, Williams-Toyota
 Nico Rosberg, Williams-Toyota
 Nick Heidfeld, BMW Sauber
 Adrian Sutil, Force India-Mercedes
 Jarno Trulli, Toyota
 Fernando Alonso, Renault

Noteringar 
 Kamui Kobayashi gjorde F1-debut.

VM-ställning

Källor 

 

2009 i Brasilien
Brasiliens Grand Prix
Carlo Colaiacovo

Carlo Colaiacovo, född 27 januari 1983 i Toronto, Ontario, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare som spelade för Buffalo Sabres, Toronto Maple Leafs, St. Louis Blues, Detroit Red Wings och Philadelphia Flyers i NHL och på lägre nivåer för St. John's Maple Leafs, Toronto Marlies och Grand Rapids Griffins i American Hockey League (AHL) och Erie Otters i Ontario Hockey League (OHL). Han arbetar numera inom kanadensisk radio som programledare, First Up with Landsberg and Colaiacovo, för radiostationen TSN 1050. 

Colaiacovo draftades i första rundan i 2001 års draft av Toronto Maple Leafs som 17:e spelare totalt.

Den 4 juli 2013 valde Red Wings att köpa ut Colaiacovo från sitt kontrakt till en kostnad av $1,900,000, som kommer betalades ut de kommande två åren.

Inför säsongen 2016/2017 värvades han till Adler Mannheim i tyska ligan DEL. 

Colaiacovo har också en tvillingbror, Paulo Colaiacovo, som är en före detta professionell ishockeymålvakt.

Referenser

Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Buffalo Sabres
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i Philadelphia Flyers
Spelare i St. Louis Blues
Spelare i Toronto Maple Leafs
Spelare i Erie Otters
Spelare i Grand Rapids Griffins (2001–)
Spelare i St. John's Maple Leafs
Spelare i Toronto Marlies
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Toronto
Levande personer
Män
Födda 1983
Spelare valda i NHL Entry Draft 2001
Spelare valda av Toronto Maple Leafs i NHL Entry Draft