kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ljusterö, Västerviks kommun

Ljusterö är ett naturreservat på en mindre långsmal ö utan landförbindelse i Loftahammars socken i Västerviks kommun i Småland (Kalmar län). Ön är belägen i Tjusts skärgård i Gudingefjärden söder om Loftahammar. Öns maximala bredd är cirka 350 meter och längd cirka 1 500 meter. Ön är bebyggd med fritidshus på den södra delen. Den norra delen är avsatt som naturreservat omfattande 26 hektar.

Natur 
Ön representerar en för trakten vanlig skärgårdsnatur med tallhedmarker genombrutna av frodiga sänkor. Reservatet kan endast nås sjövägen och bryggor saknas.

Referenser och fotnoter
Lantmäteriet, fastighetsbeteckning Vinö Kalv 1:4.
Länsstyrelsens föreskrifter för Ljusterö naturreservat.
 Ljusterö, Länsstyrelsen i Kalmar län

Naturskyddsområden bildade 1967
Svenska öar i Östersjön
Smålands öar
Naturreservat i Västerviks kommun
Vårt Moldavien

Vårt Moldavien (Partidul Alianţă Moldova Noastră) var ett socialliberalt parti i Moldavien, bildat den 19 juli 2003 genom samgående mellan de fyra partierna Moldaviens socialdemokratiska allians, Partidului Liberal, Oberoende alliansen och Folkdemokratiska partiet.

I parlamentsvalet den 6 mars 2005 var partiet en del av valalliansen Demokratiskt Moldavien.
Efter valet sprack alliansen och Vårt Moldavien bildade sin egen parlamentsgrupp med 23 ledamöter.

Efter kommunistpartiets valseger våren 2009 anklagade Vårt Moldavien regeringen för valfusk och krävde nyval.  Ett sådant genomfördes också i juli samma år. 

Vårt Moldavien miste då väljarstöd och erövrade endast sju mandat. Men tillsammans med tre större partier lyckades man forma en ickesocialistisk regeringskoalition (Europeiska integrationsalliansen) som dock inte fick tillräcklig majoritet för att kunna utse landets president. Detta konstitutionella dödläge resulterade i ett nyval den 28 november 2010, där Vårt Moldavien misslyckades med att klara fyraprocentsspärren och därmed miste sin parlamentariska representation. 

2011 upplöste man därför partiet och uppgick i Moldaviens liberaldemokratiska parti.

Källor 

Tidigare politiska partier i Moldavien
Politiska partier bildade 2003
Socialliberala partier
Livets hjul

Livets Hjul (originaltitel: 봄 여름 가을 겨울 그리고 봄) är en sydkoreansk film regisserad och skriven av Kim ki-duk.

Externa länkar 
 Officiell hemsida
 
 Recension av KoreanFilm (engelska)

Sydkoreanska dramafilmer
Filmer 2003
Filmer i regi av Kim Ki-duk
WP:Projekt Korea
Moldaviens socialdemokratiska allians

Moldaviens socialdemokratiska allians, Alianţei Social-Democrate din Moldova (ASDM) var ett politiskt parti i Moldavien, bildat 1997 under namnet Socialdemokratiska partiet "Furnica".

Till partiet anslöt sig två socialpolitiska rörelser "Medborgaralliansen för reformer" (2001) och "Plai Natal" (2002).

Partiledare var Dumitru Braghiș.

2003 gick ASDM ihop med tre andra partier och bildade alliansen Vårt Moldavien.

Politiska partier bildade 1997
Politiska partier upplösta 2003
Tidigare politiska partier i Moldavien
Demokratiska partiet i Moldavien

Moldaviens demokratiska parti (moldaviska: Partidul Democrat din Moldova, PDM, ) är ett socialdemokratiskt parti i Moldavien, bildat av Dumitru Diacov 1997 som För ett demokratiskt och blomstrande Moldavien (FDPM). Partiledare är Marian Lupu. Partiet är medlem i Socialistinternationalen och Europeiska socialdemokratiska partiet. Dumitru Diacov var partiets ordförande mellan 1997 och 2009 och blev därefter hedersordförande.

FDPM hade sin konstituerande kongress den 8 februari 1997 där 860 deltagare från samtliga moldaviska städer deltog. Den 17 oktober 1998 höll man sin andra kongress då man vädjade till alla mittenpartier och sociala rörelser i landet att enas i ett gemensamt parti. Den 15 april 2000 omorganiserades FDPM till Moldaviens demokratiska parti. Mellan kongressen år 1998 och omrorganiseringen år 2000 ökade medlemsantalet från 8 000 till 25 000.

Vid parlamentsvalet 6 mars 2005 var partiet en del av valalliansen Demokratiskt Moldavien som erhöll 28,4 procent av rösterna och 34 av 101 platser i parlamentet. Själva partiet fick åtta platser. Efter valet upplöstes alliansen och istället bildades tre parlamentariska grupper. Den 10 februari 2008 gick Socialliberala partiet samman med PDM.

Efter parlamentsvalet i juli 2009 blev partiet en av krafterna inom Alliansen för europeisk integration tillsammans med Liberaldemokraterna (LDPM), Liberala partiet (LP) och Vårt Moldavien. År 2009 valdes Marian Lupu till ny ordförande för partiet. Lupu var tidigare ordförande för Moldaviska republikens kommunistiska parti och är en mycket populär politiker i landet. Han motiverade sitt beslut att gå över till PDM med att PDM "är det enda partiet som har uppvisagt politisk mognad och transparens och är redo för en generationsväxling".

I februari 2010 gick omkring 11 000 medlemmar från det mindre Socialdemokratiska partiet (PSD) över till PDM som ett led i Lupus försök att ena den moldaviska center-vänstern.

Referenser

Externa länkar

 Officiell webbplats 

Politiska partier bildade 1997
Politiska partier i Moldavien
Socialdemokratiska partier i Europa
Inomhusvärldsmästerskapen i friidrott 2010

De fjortonde världsmästerskapen i friidrott inomhus arrangerades i mars 2010 i Doha i Qatar.

Två städer hade anmält sitt intresse för att få arrangera inomhus VM och vid IAAFs möte i Monte Carlo den 24 november 2007 valde IAAF att låta Doha som tidigare arrangerat 2006 års asiatiska spel få stå värd för det fjortonde inomhusvärldsmästerskapet. Motkandidaten Istanbul fick istället uppdraget att stå som värd för det femtonde inomhusvärldsmästerskapet 2012.

Resultat

Damer

Herrar

Källor

Noter

Externa länkar
 IAAF:s officiella sida

2010 i Qatar
Friidrottsåret 2010
Internationella friidrottstävlingar i Qatar
2010
Sportevenemang i Doha
Gigg

Gigg är en hästvagn som har två höga hjul med fjädring och anspänning med gaffel, svängel och draglinor. Den dras av en enda häst. Giggen har plats för kusken som kör vagnen och eventuellt en eller två mindre passagerare. Det finns flera typer av giggar, bland annat tuppgigg, guvernantgigg och en täckt gigg med sufflett.

Historia 
De första dokumentationerna om giggen dök upp under slutet av 1700-talet men den var inte vanlig förrän på 1800-talet. Giggen var den absolut vanligaste familjevagnen, även om den enbart hade plats för kusken och eventuellt två-tre mindre passagerare. Den drogs av en enda häst och användes till flera olika ändamål. Det var vanligt att se läkare, affärsmän eller handelsresande åka i dessa små vagnar. 

I Sverige blev giggen vanlig först under den senare hälften av 1800-talet och början av 1900-talet.

Utseende 
En gigg är en mindre vagn med två hjul och var främst avsedd för snabb transport. Utseendet varierade kraftigt mellan de olika typerna, men gemensamt för alla var att de hade fjädring i hjulen vilket gjorde att de var mycket mer bekväma att åka i än många andra vagnar. De vanligaste giggarna var öppna med ett tvärsäte för två personer och höga hjul.

Olika typer 
Tuppgiggen utvecklades främst för att köra stridande tuppar till tuppfäktningar. Tuppgiggen var dock något högre och hade en kuskbock för kusken och ett säte baktill för en passagerare som skulle hålla buren med tuppen. 
Guvernantgiggen var till för guvernanterna, barnens privatlärare, och hade högre kanter och en dörr baktill. Lärarna använde vagnen för att ta ut barnen på utflykter och den var säkrare än vanliga giggar för att undvika att barnen föll ur vagnen. 
Täckta giggar användes främst av läkare, handelsresande och affärsmän och hade en heltäckande sufflett som skyddade mot dåligt väder.  
Stanhopegiggen hade ett högre säte och var stängd baktill. 
Stickgigg var en väldigt lätt variant som enbart var avsedd för en person. 
Whiskeygiggen var den absolut lättaste av dem och hade ett litet chassi, med plats för en person. Det var upphängt på kraftiga läderband som var fastsatta i fjädringen. Detta gjorde att vagnen blev väldigt stöttålig och bekväm.

Se även 
Hästvagn
Hästfordon
Dogcart
Guvernantgigg

Källor 
Hästar av Elwyn Hartley Edwards
Kort om giggen

Hästfordon
The Springfields

The Springfields var en brittisk folkmusik- och popgrupp, aktiv åren 1960–1963, vars medlemmar var Dion O'Brien, Mary Isabel Catherine Bernadette O'Brien och Tim Feild. De två förstnämnda blev mer kända under sina artistnamn Tom Springfield och Dusty Springfield.

1962 slog gruppen igenom i Storbritannien med låten "Island of Dreams". Gruppen hade framgångar i Storbritannien, Republiken Irland och USA. 1962 hade man en hit bland de 20 främsta på Billboard Hot 100 med melodin "Silver Threads and Golden Needles", och det var med den man 1963 fick sitt genombrott i USA. 1963 ersattes Tim Feild av Mike Hurst, och det året upplöstes den ursprungliga gruppen och de tre medlemmarna gick vidare till sina respektive karriärer, Dusty Springfield som sångerska, Tom Springfield som låtskrivare och Mike Hurst som producent.

Diskografi (urval)
Album 
1961 – Kinda Folksy
1962 – Silver Threads and Golden Needles (endast utgivet i USA)
1962 – The Springfields Sing Again
1963 – Folk Songs from the Hills
2007 – On An Island of Dreams

EPs
1961 – The Springfields
1962 – Kinda Folksy No.1
1962 – Kinda Folksy No.2
1962 – Kinda Folksy No.3
1952 – Christmas With The Springfields
1963 – Hit Sounds

Singlar
1961 – "Dear John"
1961 – "Breakaway" (UK #31)
1961 – "Bambino" (UK #16)
1962 – "Goodnight Irene"
1962 – "Silver Threads and Golden Needles" (UK #20)
1962 – "Dear Hearts and Gentle People"
1962 – "Gotta Travel On"
1962 – "Island of Dreams" (UK #5)
1963 – "Say I Won't Be There" (UK #5)
1963 – "Come On Home" (UK #31)
1964 – "If I Was Down And Out"
1964 – "Oh Holy Child"

Externa länkar

Officiell webbplats
The Springfields på AllMusic
Diskografi på Discogs

Brittiska popgrupper
Musikgrupper bildade 1960
Brittiska musikgrupper
Musikgrupper med syskon
U20-världsmästerskapet i fotboll 2009

U20-världsmästerskapet i fotboll 2009 spelades i Egypten, i städerna Kairo, Port Said och Ismailia. Det beslutade FIFA:s exekutivkommitté den 23 mars 2007. Ghana vann turneringen efter straffsparksläggning i finalen mot Brasilien. Ungern vann matchen om tredjepris.

Arenor

Domare 

Afrika
  Mohamed Benouza
 Assisterande domare:  Nasser Sadek Abdel Nabi,  Angesom Ogbamariam
  Coffi Codjia
 Assisterande domare:  Alexis Fassinou,  Desire Gahungu
  Koman Coulibaly
 Assisterande domare:  Redouane Achik,  Ayuba Haruna
  Eddy Maillet
 Assisterande domare:  Bechir Hassani,  Evarist Menkouande

Asien
  Subkhiddin Mohd Salleh
 Assisterande domare:  Thanom Borikut,  Mu Yuxin
  Yuichi Nishimura
 Assisterande domare:  Jeong Hae-Sang,  Toru Sagara

Europa
  Olegário Benquerença
 Assisterande domare:  Bertino Miranda,  José Cardinal
  Ivan Bebek
 Assisterande domare:  Tomislav Petrović,  Tomislav Setka
  Frank De Bleeckere
 Assisterande domare:  Peter Hermans,  Walter Vromans

  Thomas Einwaller
 Assisterande domare:  Roland Heim,  Norbert Schwab
  Roberto Rosetti
 Assisterande domare:  Stefano Ayroldi,  Paolo Calcagno
  Alberto Undiano Mallenco
 Assisterande domare:  Fermín Martínez,  Juan Carlos Yuste Jiménez

Nordamerika, Centralamerika och Karibien
  Joel Aguilar
 Assisterande domare:  William Torres,  Juan Zumba
  Marco Rodríguez
 Assisterande domare:  José Luis Camargo,  Alberto Morín

Oceanien
  Peter O'Leary
 Assisterande domare:  Brent Best,  Matthew Taro

Sydamerika
  Héctor Baldassi
 Assisterande domare:  Ricardo Casas,  Hernán Maidana
  Jorge Larrionda
 Assisterande domare:  Mauricio Espinosa,  Pablo Fandiño
  Óscar Ruiz
 Assisterande domare:  Humberto Clavijo,  Abraham González

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Grupp E

Grupp F

Ranking av grupptreor

Slutspel

Slutspelsträd

Åttondelsfinaler

Kvartsfinaler

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Referenser
Sten Sundfeldt

Sten Arvid Sundfeldt, född 2 oktober 1916 i Jönköping, död 7 november 1994 i Essinge församling, Stockholm, var en svensk diplomat. Han var ambassadör i Tel Aviv 1970–1975, i Helsingfors 1975–1980 och i Peking 1980–1982.

Referenser 

Födda 1916
Avlidna 1994
Män
Sveriges ambassadörer i Israel
Sveriges ambassadörer i Finland
Sveriges ambassadörer i Kina
Diplomater från Jönköping
Madrids museer

I Madrid finns några av Europas allra förnämsta konstmuseer, vilka är en av de viktigaste turistattraktionerna i den spanska huvudstaden. Den så kallade konsttriangeln bildas av de tre museerna: Museo del Prado, Thyssen-Bornemisza, och Museo Reina Sofía:

 Museo del Prado är ett av världens mest betydande museer, kanske inte det mest kompletta, men kanske det mest välfyllda genom sin samling av mästerverk. Samlingen innehåller främst målningar från tiden före 1900-talet, speciellt italienska, spanska och nederländska mästare. Till några av de mest representativa verken räknas: Las Meninas ("Hovdamerna"), Vulkans smedja, Backus triumf, av Velázquez; La maja desnuda ("Den nakna Maja"), Skördetid, Den 3 maj 1808 i Madrid: arkebuseringen, av Goya; De tre gracerna av Rubens; Självporträtt av Albrecht Dürer; Adelsman med handen på bröstet av El Greco; Nedstigningen från himlen av Rogier van der Weyden; Lustarnas trädgård av Hieronymus Bosch; Karl V till häst i Mühlberg, av Tizian plus en stor samling av grekisk-romanska klassiska skulpturer, renässansskulpturer och andra perioder.

 Museo Thyssen-Bornemisza representerar en av de största privata konstsamlingarna i världen. Samlingarna är ordnade kronologiskt, med början i renässansen och slutar med 1900-talet. På andra våningen visas renässansen och klassicismen, italienskt 1400-tal, verk av italienska mästare, tyskar och holländare från 1500-talet som Jan van Eyck, Albrecht Dürer och Hans Holbein; och slutligen en samling tillägnad Titian, Tintoretto, Bassano, El Greco, Bernini och Caravaggio, bland andra. På första våningen hittar man samlingen med nederländska målningar, från Frans Hals till Max Beckmann; med stilar som realism, rokoko, nyklassicism, romantik och impressionism. Nedre våningen samlar verk från 1900-talet, från kubismen och de första avantgardisterna, fram till popkonsten. Bland mästerverken kan nämnas samtida verk av Picasso, Piet Mondrian, Marc Chagall och Edward Hopper.

 Museo Reina Sofía är Spaniens nationella museum för 1900-talskonst. Museet har samlingar av Picasso och Salvador Dalí. Det mest kända verket i museet är Picassos Guernica. Det finns också verk av Juan Gris, Joan Miró, Julio González, Eduardo Chillida, Pablo Palazuelo, Antoni Tàpies, Pablo Gargallo, Lucio Muñoz, Luis Gordillo, Jorge Oteiza, Ouka Lele och José Luis Gutiérrez Solana, bland andra. Det finns också ett bibliotek med fritt inträde och specialiserat på konst, vars samlingar når upp till mer än 100 000 böcker, 3 500 ljudinspelningar och cirka 1 000 videor.

Andra betydande museer är:
Real Academia de Bellas Artes de San Fernando
Museo Arqueológico Nacional de España
Monasterio de las Descalzas Reales
Museo de América
Museo Nacional de Antropología
Museo Sorolla med framför allt konst av Joaquín Sorolla.
Museo Lázaro Galdiano

Källor
Caesar (1648)

Caesar var ett svenskt örlogsskepp om 56 kanoner. (ex Heliga Tre Konungar?) Sjöhjelms viceamiralsskepp under i slaget i Öresund. Sändes 1677 av Henrik Horn att understödja den vid Stevns grundstötta Regalskeppet Draken och blev därvid övermannad och tagen av danskarna.

Se även 
Lista över svenska örlogsfartyg

Referenser 

Caesar (1648)
Fartyg sjösatta under 1640-talet
Spes (1666)

Spes var ett svenskt linjeskepp och ett örlogsskepp som förekommer i Svenska flottans rullor för året 1672. Fartyget var bestyckat med 46 kanoner och besättningen bestod av 160 sjömän och 73 knektar.

Se även 
 Lista över svenska vrak 
 Lista över svenska seglande örlogsfartyg

Källor 

Spes (1666)
Fartyg sjösatta under 1660-talet
Rutger Palme

Eric Rutger Christian Palme, född 21 juli 1910 i Maria Magdalena församling, Stockholm, död 30 maj 1995 i Oscars församling, Stockholm, var en svensk direktör och moderat politiker. Han var ledamot av Stockholms kommunfullmäktige mellan 1958 och 1982 och dess ordförande 1976—1982.

Rutger Palme var jurist, med jur.kand.-examen 1934 och tingstjänstgöring i Nyköpings domsaga mellan 1938 och 1941. Därefter var han biträdande jurist på en advokatbyrå, varefter han blev sekreterare i Statens ammunitionsnämnd (1941—1943). Han var 1:e byråsekreterare i Krigsmaterielverket 1943—1946 och byråchef där 1946—1949. Därefter arbetade han i Försäkringsbolagens förhandlingsorganisation, först som vice verkställande direktör (1949—1963) och som verkställande direktör till år 1975.

Han ligger begraven på Sigtuna kyrkogård.

Familj
Han var son till historikern Olof Palme och sonson till politikern Sven Palme.
Han var far till journalisten Agneta Uddenberg.

Referenser

Ordförande för Stockholms stadsfullmäktige
Svenska moderater
Alumner från Uppsala universitet
Män
Födda 1910
Avlidna 1995
Ledamöter i Handelshögskolan i Stockholms direktion
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Rutger
Gravsatta på Sigtuna kyrkogård
Bold Ruler

Bold Ruler, född , död , var en amerikansk galopphäst som bland annat valdes in i galoppsportens Hall of Fame efter sin död. Bold Ruler är även känd för att vara far till en av de största galopphästarna genom tiderna, Secretariat, samt elva andra championhästar. 1957 blev Bold Ruler 3-årig champion, Champion Sprinter och American Horse of the Year.

Historia 
Bold Ruler föddes på Wheatley Stable, som ägdes av Gladys Mill Phipps, 1954. Bold Ruler var efter hingsten Nashrullah och undan stoet Miss Disco. Bold Ruler tränades av James "Sunny Jim" Fitzsimmons, samma tränare som först hade hand om Seabiscuit, och reds av jockeyn Eddie Arcaro. 

Som tvååring vann Bold Ruler 1957 års upplaga av Flamingo Stakes och satte då nytt banrekord. Sedan fortsatte han med att vinna Wood Memorial Stakes. I Kentucky Derby, det första av de tre löpen inför Triple Crown, startade han som tung 6:5-favorit men han vacklade på upploppet och gick i mål som fyra. Vann gjorde högoddsaren Iron Liege. I det andra löpet, Preakness Stakes, återtog han ledningen och segrade, men han slutade trea i det tredje loppet, Belmont Stakes. Han fortsatte att vinna andra viktiga löp och utsågs bland annat till American Horse of the Year för att ha vunnit 11 av 16 starter.

Efter en kort säsong som fyraåring pensionerades Bold Ruler som avelshingst på Claiborne Farm, där han blev far till elva champions inkluderat två andra Hall of Fame-hästar, nämligen Gamely och Secretariat. Att Bold Ruler skulle bli den hingst som till slut skulle bli far till Secretariat kom till genom en slantsingling år 1968 mellan ägaren Chenery och hästuppfödaren Phibbs. Bland Bold Rulers barnbarn märks Bold Forbes, Honest Pleasure och inte minst Hall of fame-stona Ruffian och Bold 'n Determinated samt Spectacular Bid. Han var ledande avelshingst i Nordamerika sju raka år mellan 1963 och 1969. 

Bold Ruler dog av cancer på Claiborne Farm i juli 1971 och är begravd på gården. 1973 blev han postumt invald i National Museum of Racing and Hall of Fame. Han har plats 19 på tidningen Blood-Horses topplista över 1900-talets hundra bästa amerikanska fullblods-tävlingshästar.

Stamtavla

Referenser

Hästar som vunnit Preakness Stakes
Hästar födda 1954
Hästar avlidna 1971
Amerikanska galopphästar
Hästar uppfödda i Kentucky
Fullblodsfamilj 8-d
American Thoroughbred Horse of the Year
Optronik

Optronik (OT), en sammanslagning av begreppen optik och elektronik, eller elektrooptik (EO), avser sensorer som arbetar med både fotoner samt elektroner.

Elektrooptiska system arbetar i det optiska våglängdsområdet av den elektromagnetiska strålningen: 0,1 till 14 μm. 

Tabell 1: spektral indelning av det optiska våglängdsområdet

Elektrooptiska system kräver fri sikt till "målet" för att fungera, det vill säga, de är bland annat väderberoende.

Man delar in elektrooptiska system i:
Passiva; systemet sänder inte ut någon egen strålning, utan detekterar reflekterad samt emitterad strålning. Till exempel bildförstärkare (reflekterade) samt värmekamera (emitterade).
Aktiva; systemet har en sändare som sänder ut energi, som reflekterats tillbaka och detekteras. Till exempel laseravståndsmätare.
En stor skillnad mellan ett passivt och ett aktivt system är att ett aktivt system även kan mäta in avståndet till målet (den reflekterade ytan).

Referenser

Noter

Tryckta källor
Göteborg (1656)

Göteborg var ett svenskt linjeskepp och ett örlogsskepp som var utrustat med 48 kanoner. Fartyget byggdes på Gamla Varvet i Göteborg och sjösattes år 1656.

Källor

Se även 
Lista över svenska vrak 
Lista över svenska seglande örlogsfartyg

Svenska linjeskepp
Fartyg sjösatta under 1650-talet
In i ditt innersta

In i ditt innersta är ett musikalbum av Suzzies orkester. Det spelades in i Hammarby studior, och släpptes 2005, och alla låtarna är skrivna av Suzzie Tapper och Lasse Karlsson.

Antal låtar: 10
Skivbolag: Bonnier Label: Mermaid Music

Låtlista
En enda kyss
Regnet faller
Jag vill leva
In i ditt innersta
Livets vatten
Ni är ljuset
När ska mitt hjärta hitta hem
Det fanns en tid...
Man lever bara en gång
Ett sorgligt slut

Album av Suzzies orkester
Musikalbum 2005
Svenskspråkiga musikalbum
Yamamoto

är ett av de vanligaste japanska efternamnen, med betydelsen "foten av berget".

Personer  
Yohji Yamamoto (f. 1943), japansk modedesigner.
Gonnohyoe Yamamoto (1852-1933), japansk amiral och premiärminister
Isoroku Yamamoto (1884-1943), japansk amiral under andra världskriget.
Sakon Yamamoto (f. 1982), japansk racerförare.
Hiro Yamamoto, (f. 1961) amerikansk musiker, medlem i bandet Soundgarden.
Mariko Yamamoto
Takashi Yamamoto (f. 1978), japansk simmare, silvermedaljör i 200 meter fjäril från OS 2004 i Aten.
Loso Yamamoto (f. 1991), svensk artist, mer känd under namnet Lorentz, använder detta som en pseudonym

Film 
 Herr Yamamoto hittar hem (originaltitel: Yamamoto san), fransk kortfilm från 2003.
 Admiral Yamamoto (originaltitel: Rengo kantai shirei chôkan: Yamamoto Isoroku), japansk film från 1968.

WP:Projekt Japan
Japanska efternamn
Inge Krokann

Inge Krokann född 19 augusti 1893 i Oppdal, död 27 december 1962 i Gausdal, var en norsk författare.

Biografi
Krokann arbetade som lärare fram till 1922, då han måste dra sig tillbaka på grund av sjukdom. Han blev 1938 medlem av Den norske Forfatterforeningens litterära råd. Från 1945 mottog Krokann konstnärslön från Stortinget. Han blev utnämnd till statsstipendiat 1954.

Han skrev för det mesta på nynorska, med starka inslag av oppdalsdialekt. Krokann är för eftervärlden kanske mest känd för romanen I Dovre-sno (1929), första bandet i romanerna om Lo-ætta (fortsatta i Gjenom fonna (1931), På linfeksing (1934) och Under himmelteiknet (1941)).

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Blodrötterna (Blodrøter) (översättning Henry Peter Matthis, Bonnier, 1938)

Priser och utmärkelser 
 Melsom-priset 1942
 Doblougska priset 1954

Källor

Norska författare
Norskspråkiga författare
Födda 1893
Avlidna 1962
Män