kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brienzer Rothorn

Brienzer Rothorn är ett berg i de schweiziska alperna precis på gränsen mellan kantonerna Bern, Luzern, och Obwalden. Man kan endast nå den absoluta toppen genom att klättra. men mycket nära toppen går att komma med ångtåg och linbana. Närmaste ort till Brienzer Rothorn är Brienz (som berget fått sitt namn av) och därifrån går ångtågen upp till berget.

Turism
Berget är mest känt för järnvägen upp, samt dess ånglok som det till och med skrivits en bok om, av författaren Peter Arnold. Tåget startar på en höjd av 566 meter över havet, precis utanför den lilla staden Brienz, intill bergväggen, och tar sig sedan sakta uppåt till nästan 2 300 meters höjd. Färden tar cirka 1 timme.  Berget är även känt för den fina restaurangen nära toppen, utsikten över sjön Brienzersee samt skärmflygning både som nöje och sport.

Referenser 

Berg i Bern (kanton)
Berg i Luzern (kanton)
Berg i Obwalden
Runeberg (olika betydelser)

Runeberg kan syfta på:
Johan Ludvig Runeberg
Runeberg (släkt)
Projekt Runeberg
Topelius (olika betydelser)

Topelius är ett efternamn - historik, se Topelius (släkt) - , som burits av bland andra:

 Catharina Sofia Topelius
 Christer Topelius
 Guy Topelius
 Toini Topelius
 Zacharias Topelius den äldre, finländsk läkare, far till diktaren med samma namn
 Zacharias Topelius, finländsk diktare

Svenska efternamn
Efternamn i Finland
Tengström (släkt)

Tengström är en svensk släkt, som härstammar från en bondsläkt i Tengene socken i Skaraborgs län.

En gren av denna överflyttade 1722 till Finland med Georg Tengström (död som kaplan i Solf 1742), som efter socknen fått namnet Tengström. Hans sonson Jacob Tengström nådde landets högsta kyrkliga ämbete, och dennes barn upphöjdes 1809 i finskt adligt stånd med namnet af Tengström. Georg Tengströms dotter Ulrika blev farmor till Johan Ludvig Runeberg.

Personer med efternamnet Tengström 

 Anna Tengström (1860–1944), svensk teckningslärare, tecknare och sagoförfattare
 Carl Gustav Tengström (1886–1940), svensk lektor och politiker, folkpartist
 Eja Tengström (1887–?), finländsk skådespelare
 Emin Tengström (1929–2023), svensk latinist, professor i humanekologi
 Erik Tengström (1913–1996), svensk professor i geodesi
 Fredrika Runeberg, född Tengström (1807–1879), finländsk författare, hustru till Johan Ludvig Runeberg
 Jacob Tengström (1755–1832), finländsk teolog och ärkebiskop
 Johan Jacob Tengström (1787–1858), finländsk historiker och filosof
 Johan Magnus af Tengström (1793–1856), finländsk biolog
 Johan Martin Jacob af Tengström (1821–1890), finländsk entomolog och läkare
 Oscar Tengström (1887–1960), finländsk skådespelare, regissör och teaterchef

Källor 
 

Svenska släkter
Finländska släkter
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
SL The Game

SL The Game är ett datorspel utvecklat av Gazoline graphics och Nord & Syd Virtual för Stockholms Lokaltrafik från 1997 för Windows 95. I spelet är spelaren VD för Stockholms Lokaltrafik. Spelaren har ansvar för budgeten och att styra hela kollektivtrafiken i Stockholms innerstad och hela järnvägsnätet i Stockholms län. Spelet finns i tre svårighetsgrader och spelaren kan välja att starta med ett tom spelplan eller den korrekta linjetrafiken från 1997. För att få spelaren att klara spelet måste den som spelar få resenärerna att vilja åka i kollektivtrafiken och får då ta hänsyn till vart resenärerna vill åka för en rimlig kostnad utan att hamna under budgeten. Fordonen som resenärerna färdas i får inte vara överbelastade men får samtidigt inte heller vara underbefolkade. Resandeunderlaget ändras ständigt under spelet så spelaren måste vara vaksam. Under tiden som spelet var under produktion kunde besökarna utan kostnad prova spelet på Stockholms Spårvägsmuseum och köpa det på SL Center och i museets butik. Spelet delades även ut gratis till alla skolor i Stockholms län. Sedan 2013 har Spårvägsmuseet spelet tillgängligt för nedladdning gratis på sin Facebook-sida.

Referenser

Fotnoter 

Datorspel 1997
Windows-spel
Järnväg i fiktion
Lyrestads kyrka

Lyrestads kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Lyrestads församling i Skara stift. Den ligger i tätorten Lyrestad i Mariestads kommun.

Kyrkobyggnaden
Ursprungliga stenkyrkan byggdes på medeltiden. Delar av dess norra vägg ingår i nuvarande kyrkobyggnad som uppfördes 1674. Ett kyrktorn byggdes till 1690 och på 1700-talet byggdes nuvarande sakristia.

I sin nuvarande form består kyrkan av ett stort, rektangulärt långhus med ett tresidigt kor i öster. Vid västra kortsidan finns ett smalare kyrktorn. Mitt på södra långsidan finns ett vapenhus och norr om koret en sakristia. Kyrkan har ett brant sadeltak täckt med träspån. Torntaket är täckt med kopparplåt. Ovanpå torntaket finns en sluten fyrsidig lanternin av trä, också täckt av kopparplåt. Lanterninen kröns med ett kors som troligen är av koppar. Kyrkans ytterväggar är spritputsade och vitmålade.

Kyrkorummet är indelat i tre skepp och har innertak med kryssvalv av trä.

Inventarier
En tronande madonnaskulptur från sent 1100-tal utförd i björk. Höjd 82 cm.    
 Predikstolen i renässansstil med baldakin är målad 1652, men kan vara tillverkad redan vid slutet av 1500-talet. 1674 kompletterades predikstolen med barockskulpturer föreställande apostlarna. Skulpturerna är numera placerade på nordväggen.
 Altartavlan i barockstil är skänkt till kyrkan 1674 av kyrkoherde Jonas Rudberus.
 En dopfunt är från medeltiden.
 Nuvarande orgel med 19 stämmor två manualer och pedal byggdes 1989 av Smedmans Orgelbyggeri. Fasaden härrör från den orgel som byggdes 1770 av domkyrkoorganisten och orgelbyggaren Johan Ewerhardt d.ä.

Orglar

Läktarorgel 
 1674 uppförde Jonas Rudberius ett orgelverk till den nya kyrkan.
 1770 byggde Johan Ewerhardt d.ä., Skara, en ny orgel på 12 stämmor.
 1885 byggde J. A. Johansson, Mösseberg, ett nytt orgelverk på 8 stämmor.
 1931 tillverkade Nordfors & Co en ny orgel. Den omdisponerades 1953 av Frede Aagaard och fick då 14 stämmor.
 1989 byggde Smedmans orgelbyggeri en ny helmekanisk orgel med 18 stämmor fördelade på 2 manualer och pedal. Den nytillverkades som en stilkopia av Johan Ewerhardts instrument från 1770. Originalfasaden från denna orgel återanvändes.

Kororgel 
 1986 införskaffades en 4-stämmig orgel byggd av Smedmans orgelbyggeri 1983. Den hade tidigare stått i Mariestads Domkyrka. 2008 flyttades den vidare till Hassle kyrka.

Referenser

 Lyrestads församling

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Mariestads kommun
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Orgeldispositioner
Seth Grahame-Smith

Seth Grahame-Smith, född Seth Jared Greenberg den 4 januari 1976, är en amerikansk författare, manusförfattare och producent för film och TV. 

Han är kanske främst känd som författaren till böckerna Pride and Prejudice and Zombies och Abraham Lincoln, Vampire Hunter.

Grahame-Smith föddes i Rockville Centre, New York, och växte upp i Weston, Connecticut samt Bethel, Connecticut. Han är för närvarande bosatt i Los Angeles, Kalifornien.

Källor

Externa länkar 

 Intervju med Seth Grahame-Smith, The Daily Telegraph, 30 april 2010 (engelska)

Födda 1976
Män
Levande personer
Amerikanska författare
Amerikanska TV-producenter
Amerikanska filmproducenter
Zacharias Topelius den äldre

Zacharias Topelius (eller Zachris Topelius, tidigare Zacharias Toppelius eller Zachris Toppelius), född 13 november 1781 i Uleåborg, död 23 januari 1831 på sitt hemman Kuddnäs vid Nykarleby, var en finlandssvensk läkare och runosamlare. Han var son till målaren Michael Toppelius och far till diktaren Zacharias Topelius.

Biografi
Topelius blev student i Åbo 1797 och ägnade sig sedan 1799 i Uppsala åt medicinska studier, vilka senare fullföljdes i Stockholm, Lund och Köpenhamn, samt promoverades 1808 till kirurgie magister. Efter att ha tjänstgjort som läkare vid skärgårdsflottan under kriget 1808-09 avlade han 1811 licentiatexamen i Uppsala samt blev samma år stadsläkare i Nykarleby och 1812 därjämte provinsialläkare i Nykarleby. År 1813 promoverades han i Uppsala till medicine doktor.

Under det han 1803, på uppdrag av Finska hushållningssällskapet, verkade i norra Österbotten för vaccinationens utbredning bland allmogen, lärde han känna allmogens seder, språk och religiösa föreställningar, och därigenom lades grunden för senare studier på detta område. Framför allt ägnade han sig åt samlandet av folkdikter, "runor". Under resor i de österbottniska socknarna upptecknade han många folkdikter. Men ännu värdefullare skördar vanns av karelska bönder, i synnerhet från archangelska guvernementet, vilka som gårdfarihandlare kom till österbottniska kusten.

De var alltid gärna sedda hos honom, blott de kunde sjunga runor. De sålunda under årens lopp samlade sångerna utgav Topelius under titeln Suomen kansan vanhoja runoja ynnä myös nykyisempiä lauluja (Finska folkets gamla runor liksom nya sånger) i 5 häften (1822–31). Ett stort antal sånger om Väinämöinen, Ilmarinen och Lemminkäinen ingår jämte trollrunor och mytologiska kväden; tanken på en episk enhet i Kalevaladikterna tycks ha varit honom främmande.

Dessutom är moderna visor av ganska underordnat värde upptagna i samlingen. Topelius angav särskilt Vuokkiniemi i ryska Karelen som de gamla runornas egentliga hemort, och denna anvisning blev vägledande för Elias Lönnrot, som sedermera i de av Topelius som runofyndorter påpekade trakterna fann det huvudsakliga materialet till "Kalevala". Också erkänner Lönnrot i en uppsats (i "Finlands minnesvärda män", II) Topelius som sin föregångare och som vågbrytare på runosamlingens fält.

Källor

Noter

Vidare läsning

 

Födda 1781
Avlidna 1831 
Finländska läkare
Män
Personer från Uleåborg
Jonny Forsström

Jonny Forsström, född 24 mars 1944 i Möckleby på Öland, död 9 april 2017, var en svensk autodidakt målare och skulptör.

Jonny Forsström föddes på Öland men växte upp i Malmberget. I tidig skolålder flyttade han till Alingsås och senare till Trollhättan. Forsström började måla på 1960-talet när han studerade vid Färgelanda folkhögskola. Han lät sig inspirerades av vikingarnas kultur och Cobragruppen.

Forsström har haft ateljé i Vänersborg på 1960-talet, i SoHo, New York på 1980-talet och i Trollhättan på 1990-talet, samt återigen i Vänersborg på 2000-talet.

Utställningar 
 Skånska konstmuseum, 1971 
 Trollhättans museum, 1973 
 Trollhättans konsthall, 1990-1993 och 1999-2006

Referenser  
 Konsthallen Trollhättan https://web.archive.org/web/20090911160246/http://www.periferi.nu/sidor/konsthallen/aktuell35.html
 Jonny Forström: Parafras. Risbergs Tryckeri AB, Uddevalla, Sverige, 1990.
 Jonny Forsström i LexikonettAmanda - 
 Jonny Forsström Art Works 1967-1986. Northern lights 1986
 Elfsborgs Läns Annonsblad. Nr 65 - Torsdagen den 9 juni 1967

Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1944
Svenska målare under 1900-talet
Avlidna 2017
Personer från Öland
Lönnroth

Lönnroth, Lönroth eller Lönnrot är ett svenskt efternamn som 2015 bars av 172 personer (Lönnroth), 25 personer (Lönnrot) och 33 personer (Lönroth) och kan syfta på:

Personer
 Ami Lönnroth (född 1940), svensk journalist, författare och professor
 Arvid Fredrik Lönnroth (1823–1880), svensk militär och konstnär
 Carl Lönroth (1866–1941), svensk präst
 Elias Lönnrot (1802–1884), finländsk författare och folkdiktnings- och språkforskare, botaniker och läkare, känd för sammanställningen av Kalevala
 Erik Lönnroth (1910–2002), svensk historiker och akademiledamot
 Erik Lönnroth (universitetsrektor) (1883–1971), finländsk skogsforskare och universitetsrektor
 Johan Lönnroth (född 1937), svensk riksdagsledamot
 Knut Lönnroth (1826–1885), svensk lärare och botaniker
 Lars Lönnroth (född 1935), svensk litteraturvetare och professor

Övrigt
 Projekti Lönnrot – finskt bokdigitaliseringsprojekt

Efternamnsförgreningssidor
Svenska efternamn
Torshagsån

Torshagsån är en knappt 5 km lång å i Norrköpings kommun som löper från Nedre Glottern genom Åby till utloppet i Bråviken. Fallhöjden är 80 meter. Avrinningsområdet är 35 km² och innehåller sjöar som Övre Glottern och Bärsjön.

Referenser
http://tunaforsnytt.se/oster/Bil%209Torshagsan%20atgqardsforslag_061004.pdf
http://www.viss.lst.se/Waters.aspx?waterEUID=SE650455-152241

Vattendrag i Östergötland
 
Vattendrag i Norrköpings kommun
Basel III

Basel III är en regleringsstandard som ställer krav på banker gällande kapital och likviditet. Regelverket togs fram efter finanskrisen 2008–2009 och beräknas av OECD kosta ungefär 0,05 till 0,15 procentenheter i årlig BNP-tillväxt. I gengäld gör det att finansiella bubblor förväntas bli färre och kriser mer sällsynta, därtill ger reglerna minskad cyklikalitet.

Höjda kapitalkrav
Bankernas kapitalkrav höjs och reglerna för vad som får räknas in i kapitalet skärps. Tidigare fick bankerna inräkna exempelvis goodwill. Efter reglernas införande tvingas de ha 7 procent i kärnprimärkapital och 8 % i totalt kapitalkrav (exklusive konserveringsbuffert, inklusive = 10,5%). Faller bankens kärnprimärkapital under 7 procent begränsas bankens möjligheter att lämna aktieutdelningar. Bankens stabila finansiering skall vara större än bankens behov av stabil finansiering - bankerna får alltså inte lägga sig för nära gränsen. Reglerna implementeras först fullt ut 31 december 2019.

Likviditetsbuffertar
Men även en kontracyklisk kapitalbuffert som tillåts variera mellan 0 och 2,5 procent införs. Konkret innebär kravet på hur mycket kärnprimärkapital banker kan förmås hålla totalt kan uppgå till 9,5 procent i tider av kreditexpansion.

En nyhet i jämförelse med tidigare regleringar är även att bankernas likviditetsbuffert ska vara minst lika stort som nettoutflödet av pengar under 30 dagar. Detta innebär att om banken skulle råka ut för störningar i sin upplåning, klarar den sig i vart fall 30 dagar.

Effekter
Bankernas, och därmed också kundernas, kostnader kommer att öka. Europeiska banker får högre krav än de i USA. Detta minskar förmodligen deras vinster initialt.

Se även 
 Basel II
 Kärnprimärkapital
 Bank for International Settlements

Referenser 

Finansiell reglering
Kjell Ulfhielm

Kjell Ture Ulfhielm, född 10 mars 1929 i Busjön, Lycksele församling, Västerbottens län, död 14 november 2016 i Tegs distrikt, Umeå, Västerbottens län, var en svensk musiker, lärare och programledare i radio och TV. 

Ulfhielm verkade länge som lärare och gav ut två läroböcker med musik på engelska. Han var verksam inom projektet Skogen i skolan, genomförde 1978 den första lärarutbildningen inom området i Västerbotten och anställdes 1990 som samordnare för verksamheten. Han tilldelades 1984 priset "Skogens Oskar" för sina insatser inom Skogen i skolan.

Under fyra år under senare delen av 1980-talet var han programledare för TV-programmet Café Umeå. Han var värd för radioprogrammet Sommar 1974.

Bibliografi 
 I want to be happy: a bunch of songs from the Good Old Days (1969)
 Git along: country & westerns (1971)

Källor 

Svenska radioprogramledare
Svenska TV-programledare
Födda 1929
Män
Sommarvärdar 1974
Avlidna 2016
Personer från Lycksele
Dagsbergs IF

Dagsbergs IF grundades 1963 av Åke "Bajdoff" Johansson. Föreningen har sin största verksamhet vid Dagsbergs Skola. Det största upptagningsområdet av medlemmar är Ljunga, Dagsberg, Djurön, Marbystrand och även Norrköping. Ett stort projekt och målsättning föreningen har är att få till ett "eget" klubbhus med omklädningsrum i närheten av vår gemytliga fotbollsplan Dagsbergsvallen, klubbhuset stod klar 2007. 2013 kom en ny fotbollsplan att anläggas.

Föreningen var väldigt framgångsrika inom bordtennis på 70- och 80- talet men numera är det fotbollen som dominerar i klubben. Representationslaget gick för första gången upp i division 4 1996, gjorde sin bästa säsong någonsin 2019 med en 1:e plats i serien och avancemang till division 3.

Fotbollsklubbar i Sverige
Bordtennisklubbar i Sverige
Sportklubbar i Norrköpings kommun
Kungsbryggan

Kungsbryggan är ett bostadsområde på Färingsö östra strand i Ekerö kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Källor 

Orter i Ekerö kommun
Småorter i Sverige
Lungven

Lungvenerna, (Lat. venae pulmonales), är stora blodkärl som leder syrerikt blod från lungorna till hjärtats vänstra förmak. Det går två lungvener från var lunga.
Venerna från lungorna är de enda vener som bär på syrerikt blod. I dagligt tal brukar man säga att venöst blod är syrefattigt, då menar man venerna i stora kretsloppet.
Deras uppbyggnad är som alla andra större blodkärl, med tre lager: Tunica externa, tunica media, tunica interna. De saknar venklaffar, som venerna nedanför hjärtat har för att blodet inte skall rinna bakåt, eftersom blodet rinner horisontellt och får ett visst sug från hjärtat. Diafragman hjälper även till att föra blodet framåt.

Källor 

Kardiovaskulära systemet
Lungor
Hjärtat
Viborgs blodbad

Viborgs blodbad inträffade i september 1599, som ett efterspel till klubbekriget (på finska nuijasota), en rad bondeuppror som pågick från den 25 november 1596 till den 24 februari 1597 i finländska Österbotten.

Den 22 och 23 september 1599 erövrade hertig Karl med lätthet Viborg, trots att staden fått förstärkning av cirka 400 man från Estland, ditsända av kung Sigismund. Borgerskapet ställde sig på hertigens sida och krigsfolket började desertera. Flera av Finlands ledande adelsmän, bland dem Arvid Tawast, tidigare slottshövding på Kexholm, och hans son Ivar Tawast, råkade i händerna på hertigen och den 26 september leddes de till stupstocken. Samma öde rönte också Nils Olsson till Meldola, Jakob Olsson till Bolstad och Lars Mattsson Creutz till Sarvlax. De avrättades huvuden fästes väl synliga på järnspikar i valvbågen på en av stadsportarna.

Efter frälsemännen stod de oadliga i tur, och fem eller sex av dem fick sätta livet till. En av dem var Henricus Plåck, en prästman som på fältet vid Nyysölä lockat bönderna att lägga ner sina vapen och lett dem i en fälla som Ivar Tawast hade gillrat. En annan ofrälse som avrättades vid Viborg var Arvid Tawasts lagläsare Henrik Jespersson från Lemmittylä herrgård. Deras kroppar höggs i stycken och steglades.

En samtida folkdikt beskriver hertig Karls intåg i Viborg så här:

Se även 
 Klubbekriget
 Åbo blodbad

Referenser 

 Klubbekriget av Heikki Ylikangas 

Finlands historia under svenska tiden
Finland under 1500-talet
Viborgs historia
Avsättningskriget mot Sigismund
Juniorvärldsmästerskapet i ishockey 2002

Juniorvärldsmästerskapet i ishockey 2002, JVM i ishockey 2002, var den 26:e upplagan av Juniorvärldsmästerskapet i ishockey som arrangerades av IIHF.

Mästerskapet avgjordes i fyra divisioner (topp division - Division III). Dessa divisioner spelades som 4 olika turneringar

 Topp spelades i Pardubice och Hradec Králové, Tjeckien under perioden 25 december 2001 - 4 januari 2002.
 DIV I i Kapfenberg och Zeltweg, Österrike 9 december 2001 – 15 december 2001.
 DIV II i Zagreb, Kroatien 30 december 2001 – 3 januari 2002.
 DIV III i Belgrad, Jugoslavien 5 januari 2002 – 9 januari 2002.

Ryssland vann sitt andra JVM-guld, Kanada tilldelades silvermedaljerna och Finland tog bronset.

Toppdivisionen

Inledande omgång

Grupp A

Alla tider är lokala (CET/UTC+1).

Grupp B

Alla tider är lokala (CET/UTC+1).

Nedflyttningsomgång

 degraderades till Division I inför 2003.

Slutspel

† Sudden death vinst.  ‡ ''Straff vinst.

Kvartsfinal

Placeringsomgång

Semifinal

Match om 7:e plats

Match om 5:e plats

Bronsmatch

Final

Skytteliga

Målvaktsligan
Minimum 40% av lagets totala speltid.

Turnerings utmärkelser

Slutställning

2001 i Kroatien
2001 i Tjeckien
2001 i Österrike
2002 i Jugoslavien
2002 i Kroatien
2002 i Tjeckien
Internationella ishockeytävlingar i Jugoslavien
Internationella ishockeytävlingar i Kroatien
Internationella ishockeytävlingar i Tjeckien
Internationella ishockeytävlingar i Österrike
2002
Ishockeysäsongen 2001/2002
Steiermark
Internationella sportevenemang i Belgrad
Sportevenemang i Zagreb
Sport i Hradec Králové
Sport i Pardubice
Belgrad under 2000-talet
Zagreb under 2000-talet
Slättberg, Orsa

Slättberg (orsamål Slättbjar) är en ort i Orsa socken och kommun. Före 2015 klassades den som en separat småort, för att därefter klassas som en del av tätorten Orsa.

Historia
Byn omfattade 1919 76 gårdar. Den är mest känd för sin betydelse inom frikyrkorörelsen. Näs Per Pehrsson i byn, (1829-1917), drabbades på 1840-talet av andlig väckelse under en tid i Stockholm, och återvände till byn i slutet av 1840-talet, där han började predika en lära, som främst bestod i avståndstagande från det lutherska prästerna, statskyrkan och de så kallade "nyböckerna". Man följde istället gamla handboken, Zions sånger och Swebilii katekes. I rörelsen förföljdes hårt och många av medlemmarna kastades i fängelse för brott mot konventikelplakatet, men det ledde inte till något. Hösten 1852 proklamerade man skilsmässa från kyrkan, och man övergick nu till baptismen. Rörelsen i Slättberg blev grunden till hela baptiströrelsen i Dalarna, och 1856 fanns nära hälften av Sveriges baptister i Dalarna, de flesta i Orsa och Älvdalen.

Befolkningsutveckling

Källor 

 Med Dalälven från källorna till havet, del 4, första följden. Karl-Erik Forsslund

Orter i Orsa kommun
Riksintressen för kulturmiljövården i Dalarnas län
Tidigare småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Dalarnas län
Hansjö

Hansjö ('Ansiu') är en del av tätorten Orsa och tidigare by i Orsa socken och kommun, belägen på västra sidan av Ore älv.

Byn var 1919 Orsas största by med 201 gårdar. Byn är sedan 1965 sammanvuxen med Orsa tätort. I byn fanns tidigare Hansjö kvarn, längre ned Handfors liesmedja och såg, där numera ett elverk är anlagt.

I Hansjö finns ett litet mejeri.

Källor 
 Med Dalälven från källorna till havet, del 4, första följden. Karl-Erik Forsslund

Noter 

Orter i Orsa kommun
Tidigare tätorter i Dalarnas län
Storö naturreservat

Storö naturreservat är ett skärgårdsområde runt ön Storö i Östersjön strax söder om Oskarshamn i Småland. Naturreservatet är 453 hektar stort, varav 127 hektar består av öar och resterande 326 hektar utgör vattenområde.

Geologi
Öarna är uppbyggda av cirka 1200 miljoner år gammalt urberg som slipats slätt av inlandsisen. Geologiskt ligger området annars precis i gränszonen där ostkustens granitbaserade urbergsskärgård skiftar till moränskärgård. Ön Runnö strax sydost om reservatet är till exempel istället uppbyggd av morän och kambrisk sandsten.

Övrigt
Naturreservatet är uppkallat efter dess största ö, Storö. Många mindre kringliggande öar ingår i reservatet, till exempel Kuggö, Tjudö, Grässkär, Ungern och Skomakareskär. Öarna är idag obebodda men spår finns efter stenbrytningsverksamhet från 1800-talet.

Källor
Länsstyrelsen i Kalmar län om Storö.

Naturskyddsområden bildade 1996
Naturreservat i Oskarshamns kommun
Svenska öar i Östersjön
Smålands öar
Jim Corbett nationalpark

Jim Corbett natinalpark är den första nationalparken som inrättades i Indien. Den ligger i delstaten Uttarakhand vid foten av Himalaya. Parken hette i början Hailey nationalpark men senare uppkallades den efter den brittiska jägaren och naturvännen Jim Corbett som hade betydande andel i parkens uppkomst.

Nationalparken täcker en yta av 520 kvadratkilometer och utgör tillsammans med skyddsområdet Sonanadi ett större reservat för tigrar och andra vilda djur. Områdets största flod Ramganga mynnar vid parkens västra gräns i en större sjö. Landskapet kännetecknas av breda dalgångar och många kullar. Ungefär i parkens centrum löper en bergstrakt från väst till öst. Vegetationen utgörs främst av skogar med salträd (Shorea robusta), i bergstrakten förekommer även gransläktet och i slättlandet finns ofta öppna regioner med gräs.

Nationalparkens huvudattraktioner är bengaliska tigrar, leoparder och asiatiska elefanter. Dessutom finns flera andra däggdjur som är typiska för regionen. I vattenansamlingar lever gavialen och sumpkrokodilen, dessutom vistas omkring 580 fågelarter i parken.

För besökare är parken öppen från november till juni.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Magnus Elander & Staffan Widstrand: Die schönsten Wildparks der Welt, Berg Verlag, 1994

Externa länkar 

 Jim Corbett National Park 

Nationalparker i Indien
Naturskyddsområden bildade 1936
Jim Corbett

Jim Corbett kan syfta på:

 Jim Corbett (jägare) (1875–1955), en jägare
 James J. Corbett (1866–1933), amerikansk boxare