kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Albert Hämäläinen

Albert Hämäläinen, född 20 februari 1881 i Viitasaari, död 8 oktober 1949 i Helsingfors, var en finländsk etnograf och från 1931 professor i finsk-ugrisk folkloristik vid Helsingfors universitet.  

Hämäläinen tillhörde den sista generationen forskare som hade möjligheten att besöka frändefolken, som mordviner, marier och udmurter, i Ryssland mellan 1906 och 1911, innan Sovjetunionens gränser stängdes. Han var från 1924 till 1931 intendent vid Arkeologiska kommissionen och föreståndare för Fölisöns friluftsmuseum. Han gjorde även en resa till Värmland 1931.

Bibliografi 
 Mordvalaisten, tšeremissien ja votjakkien kosinta- ja häätavoista (1913)
 Hylkeenpyynti keskeisen Pohjanlahden Suomenpuolisella rannikolla (1929)
 Keski-Suomen kansanrakennukset (1930)
 Beiträge zur Etnographie der Ostfinnen (1930)
 Bostads- och byggnadsskick hos skogsfinnarna i Mellan-Skandinavien (1945)
 Keski-Skandinavian suomalaiset (1947)

Födda 1881
Finländska professorer
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska folklorister
Finländska etnografer
Avlidna 1949
Män
Personer från Viitasaari
Palazzo Ducale

Palazzo Ducale (italienska för hertigpalatset) kan avse flera byggnader och tidigare hertigresidens i Italien, till exempel:

Palazzo Ducale, Alvito
Palazzo Ducale, Atina
Palazzo Ducale, Castiglione del Lago
Palazzo Ducale, Colorno
Palazzo Ducale, Genua – även kallad Dogepalatset i Genua
Palazzo Ducale, Guastalla
Palazzo Ducale, Gubbio
Palazzo Ducale, Lucca
Palazzo Ducale, Mantua
Palazzo Ducale, Massa
Palazzo Ducale, Modena
Palazzo Ducale, Parete
Palazzo Ducale, Pesaro
Palazzo Ducale, Reggio Emilia
Palazzo Ducale, Sabbioneta
Palazzo Ducale, Sassari
Palazzo Ducale, Sassuolo
Palazzo Ducale, Serradifalco
Palazzo Ducale, Urbino
Palazzo Ducale, Venedig – mer känt som Dogepalatset
Pointe des Almadies

Pointe des Almadies eller Kap Almadies (franska Pointe des Almadies) är en udde i västra Senegal och är den västligaste punkten på den afrikanska kontinenten och tillhör samtidigt världens yttersta platser.

Geografi
Pointe des Almadies ligger längst västerut på Presqu'île du Cap-Vert (Kap Verdehalvön) i Dakarregionen och cirka 13 km nordväst om huvudstaden Dakar .

Udden är stenig och lite småkulligt med en högsta höjd på kullarna Les Deux Mamelles på ca 100 m. Vid udden finns också den 56 meter höga fyren Chaussée des Almadies Light. Ca 3 km öster om udden ligger även Dakars internationella flygplats "Dakar-Yoff-Léopold Sédar Senghor International Airport" (flygplatskod "DKR").

Förvaltningsmässigt utgör udden en del av arrondissement (distriktet) "N'gor" som är ett fashionabelt distrikt i Dakar med en rad lyxhotell och restauranger.

Historia
Området har varit bebodd av woloffolket sedan lång tid.

Namnet härstammar från det arabiska ordet Al Mahdi för "vägleda".

Källor

Externa länkar
 Om Pointe des Almadies
 Karta över Pointe des Almadies
 Bilder från Pointe des Almadies

Senegals geografi
Geografiska ytterpunkter
Helsingfors Tidningar

Helsingfors Tidningar var den första enskilda tidningen i staden Helsingfors, och var länge Finlands ledande. 

Tidningen startades 1829 av G.O. Wasenius och upplevde sin glansperiod under Zacharias Topelius redaktörskap mellan åren 1841 och 1860. Helsingfors Tidningar utkom då två gånger i veckan och hade en starkt vitter prägel. Stilen var modern och ledig, skapad av Topelius. Det var här han skrev Fältskärns berättelser som följetongsroman. 

Under August Schaumans ledning utkom Helsingfors Tidningar sex dagar i veckan, och antog från 1864 en fennomansk ton. På grund av detta nedlades tidningen 1866 till följd av minskad spridning.

Källor

Externa länkar

Historiska tidningsbiblioteket  

Finländska dagstidningar
Svenskspråkiga dagstidningar
Dagstidningar startade 1829
Media i Helsingfors
Dogepalatset

Dogepalatset () är ett berömt palats i gotisk stil i Venedig i Italien, uppfört 1309–1424. Palatset var residens för dogen av Venedig.

Den förste dogen, som är historiskt bekräftad, inrättades år 726 och byggnationen av palatset påbörjades redan på 800-talet under dogerna Angelo och Giustiniano Participazio, då i bysantinsk stil ovanpå existerande romerska murar, men förstördes upprepade gånger av eldsvådor. Först runt 1340 började byggnaden få sin nuvarande form med venetiansk marmor och kalksten från Istrien. Arkitekten är okänd men Proto Enrico, Pietro Baseio och stenhuggaren Filippo Calendario bidrog vid byggnationen. Mellan 1400 och 1424 färdigställdes palatsets fasader.

Palatset genomgick en omfattande ombyggnad på 1440-talet genom tre bröder Bon. Den berömda porten Porta della carta uppfördes och utsmyckades av Giovanni och Bartolomeo Bon 1442. Efter en brand 1483 blev man tvungen att bygga om palatset, ett arbete som först leddes av Antonio Rizzo, senare av Pietro Lombardo fram till 1511.

Den inre, östra längan fick en fullständig renässansprägel med en praktfull gård och en fritrappa, Scala de' giganti. Den inre huvudtrappan, Scala d'oro, och andra partier pryddes genom arbeten av Jacopo Sansovino och Alessandro Vittoria. Taken fick en rik stuckutsmyckning och målningar. Dessa senare samt väggmålningar utfördes av Tintoretto med flera bland Venedigs främsta mästare.

Två eldsvådor under 1500-talet förstörde många av palatsets rum. Den första den 11 maj 1574 och den andra den 20 december 1577. Dessa förstörde många av de verk som skapats fram till dess av konstnärer som Gentile da Fabriano, Pisanello, Gentile Bellini, Alvise Vivarini, Vittore Carpaccio, Tizian, Paolo Veronese. Restaurationen som vidtogs leddes av Antonio da Ponte och avslutades redan 1580.

Runt år 1600 byggde Antonio Contin det fängelse, blykamrarna, intill palatset som man når via Suckarnas bro. 

I maj 1797 belägrades Venedig av Napoleon och då förstördes delar av palatset återigen. Först 1874, sedan Venedig anslutits till det enade Italien, utfördes en ny restauration. Dogepalatset inrättades som museum 1923.

Dogepalatset var en inspirationskälla för den svenske arkitekten Ragnar Östberg vid hans arbete med Stockholms stadshus.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
 All Venice, Eugenio Pucci, Bonechi editore, Firenze, 1971.

Noter

Externa länkar 

Palats i Venedig
Museer i Venedig
Museer invigda 1923
Trådklöver

Trådklöver (Trifolium dubium), är en växtart i familjen ärtväxter. 
Växten är lik arten humlelusern (Medicago lupulina) men denna arts blommor sitter inte som hos klövrar kvar runt den mogna frukten samt har småblad bredare än 5 mm. 
Trådklöver växer i öppna gräsmarker och i vägkanter i södra Sverige upp till Uppland.

Källor

Externa länkar 
 Den virtuella floran 
 

Ärtväxter
Jo Växtindex
Sp Växtindex
Kameuforbia

Kameuforbia (Euphorbia lophogona) är en växtart i familjen törelväxter. Den är endemisk på Madagaskar, och dess habitat är subtropiska eller tropiska torra skogar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.

Som krukväxt 
Kameuforbia odlas som krukväxt, bland annat för sitt speciella utseende. Kameuforbia har en kaktusliknande stam i mitten och långa, friskt gröna blad. Dessa lämnar ett stort ärr på stammen när de faller av, vilket lätt händer. På mittstammen sitter väldigt små blommor som utvecklar små, svarta frön. Dessa frön skjuts iväg när de är mogna, med en förvånansvärt hög hastighet. Står plantan högt i ett rum med parkettgolv kan fröna få sån kraft att de rullar över hela rummet. Inte sällan hamnar frön i närstående blomkrukor, och nya plantor dyker upp där man inte planterat dem själv. Det finns flera Euphorbia-arter som är kaktuslika, men har blad. De har alla det gemensamt att de lätt fäller bladen, men plantan överlever. Vattnar man bara sparsamt är de mycket lättodlade krukväxter, lämpade att ha där värmen är på hela vintern.

Bildgalleri

Se även 
 Skvättiväg (Euphorbia leuconeura) som är nära släkt, och också en vanlig krukväxt.

Källor

Externa länkar 

Törlar
Ka Växtindex
Sovjetunionens unga pionjärer

Sovjetunionens unga pionjärer var en kommunistisk ungdomsorganisation i före detta Sovjetunionen.

I Sovjetunionen förbjöds scouting 1922, och istället skapades den separata rörelsen Sovjetunionens unga pionjärer, vilket var startskottet för den världsomspännande pionjärrörelsen som fortfarande existerar i många länder.

Under sovjettiden stod Pionjärerna för mycket av barn- och ungdomsverksamheten. Pionjärerna bedrev allt från musikskolor, körsång, fotbollslag och simundervisning till en mängd andra fritidsverksamheter. När Sovjetunionen föll samman försvann anslagen till pionjärerna vilket innebar att barn och ungdomar i stort sett lämnades utan någon verksamhet alls. De kommunistiska partierna i Ryssland och andra länder fortsätter att bedriva en pionjärverksamhet, men medlemskapen tenderar att vara ganska begränsade. 

Under skoltiden gick barnen i olika ungdomsorganisationer. De yngsta, sju till tio år, var oktoberbarn, "oktjabristy", mellan elva och femton var man pionjär, medan de äldre barnen hörde till kommunistpartiets ungdomsförbund, Komsomol, som normalt endast skulle erbjudas ett begränsat antal ungdomar. Det var dessa kollektiv som hade ansvar för barnens samhällsuppfostran och karaktärsutveckling. Rapporter om de andra barnens uppträdande ingick som en viktig del i systemet. Oktjabristerna och pionjärerna omfattade alla skolbarn, men det fanns ändå ett invalsförfarande där först de högpresterande barnen blev upptagna, sedan medelmåttorna och allra sist de barn som inte kunde rätta in sig i kollektivet eller som gjorde dåligt ifrån sig i skolan. En rak karriär genom ungdomsorganisationerna garanterade nästan alltid en fördelaktig position i det framtida yrkeslivet.

Alla barn i Sovjetunionen bar skoluniform. Pionjärerna hade dessutom röda halsdukar, som symboliserade ett första steg i kommunistisk mognad. Vid sovjetiska högtider var pionjärerna ett viktigt inslag, de marscherade med flaggor, plakat och sång.

Se även
 Scout

Källor 
"De sista pionjärerna"

Externa länkar

Kommunistiska ungdomsförbund
Sovjetunionens samhälle
Petra Hammesfahr

Petra Hammesfahr, född 10 maj 1951 i Titz, Tyskland, är en författare som skriver kriminalromaner. Hon gav ut sina första romaner redan när hon var 17 år.

Svenska översättningar
 Synderskan (översättning Aimée Delblanc, Bonnier, 2003) (Die Sünderin)
 En otrogen man (översättning Aimée Delblanc, Bonnier, 2004) (Bélas Sünden)

Födda 1951
Tyska författare
Kvinnor
Levande personer
HMS Dalarö (V09)

HMS Dalarö (V09) var en vedettbåt i svenska marinen som togs i tjänst 2 oktober 1984. Byggdes på Djupviks varv och är systerfartyg till  och . Dalarö har under året lopp fått sin 40 mm kanon utbytt mot en 12,7 mm kulspruta. År 1985 tillfördes systebåten HMS Östhammar KA 3 där hon var bättre anpassad att vara ute längre tid än bevakningsbåtarna. Under första halvan av 1990-talet överfördes fartygen till sjöbevakningen i Malmö som ersättning för de äldre vedettbåtarna av typ II (ombyggda motortorpedbåtar). Där tjänstgjorde fartygen tills de utgick ut tjänst under 2004. HMS Dalarö och HMS Östhammar är numera skänkta till Sjövärnskåren, men Dalarö har inte kunnat rustas till operativt skick och kommer att avvecklas. HMS Östhammar lever vidare i Sjövärnskårens regi som  med hemmahamn Karlskrona, men normalt utgångsbaserad i Klagshamn.

Referenser

Svenska vedettbåtar
Fartyg byggda i Sverige
Svenska örlogsfartyg under kalla kriget
Kalciumnitrat

Kalciumnitrat Ca(NO3)2, är ett salt som består av kalciumjoner och nitratjoner. Gödningsmedlet kalksalpeter eller norgessalpeter innehåller kalciumnitrat men även en del ammonium i form av dubbelsaltet Ca5NH4(NO3)11⋅10H2O.

Kalciumnitrat är framför allt viktigt som gödningsmedel. Det framställs genom att behandla kalciumkarbonat med salpetersyra enligt formeln

Kalciumnitrat är hygroskopiskt. Det finns ett kristallvattenhaltigt kalciumnitrat som tetrahydrat, Ca(NO3)2⋅4H2O. Det benämnes nitrocalcit som mineral.

Referenser 

Kalciumföreningar
Nitrater
Pyrotekniska kemikalier
Gödningsmedel
Formel 2-EM 1984

Formel 2-EM 1984 kördes över 12 omgångar. Mike Thackwell blev mästare.

Delsegrare

Slutställning

Formel 2-EM-säsonger
Motorsportevenemang 1984
Ebbinghaus illusion

Ebbinghaus illusion är en optisk illusion som visar upplevelsen av relativ storlek. 
I den mest kända versionen av illusionen, är två cirklar av identisk storlek placerade nära varandra: den vänstra centrumcirkeln är omgiven av relativt stora cirklar och den högra centrumcirkeln är omgiven av relativt små cirklar. På grund av de omgivande cirklarnas växlande storlek, upplevs också centrumcirklarna att ha olika storlek. Illusionen har getts namn efter den tyske psykologen Hermann Ebbinghaus (1850-1909).

Ebbinghaus illusion har spelat en avgörande roll i senare debatter över separata vägar i hjärnan för synlig perception och handlande. Det har diskuterats över om illusionen främst stör den synliga upplevelsen om inte ett aktivt handlande är kopplat till den, som exempelvis att greppa den då vi somliga experiment visar en mindre benägenhet att missbedöma storlek (Goodale & Milner, 1992). Senare experiment (Franz 2005) visar dock att det tidigare experimentet brister i sina slutsatser. Det första experimentet begränsade möjligheten för fel i den agerande fasen, vilket gjorde handlandet mer proportioneligt. Genom att de olika objektens relativt stora och små miljöer blev isolerade, uteblev den relativa perceptionen och ingen illusion uppkom – på grund av att ingen andra cirkel fanns som alternativ eller referens. Franz experiment visarde att både perceptionen som styr synintrycket och eventuellt handlande blev likvärdigt påverkade av illusionen.

Referenser

 
 

Optiska illusioner
HMS Sandhamn (V10)

HMS Sandhamn (V10) var en vedettbåt i svenska Marinen som togs i tjänst 29 november 1984. Den byggdes på Djupviks varv och var systerfartyg till HMS Dalarö (V09) och HMS Östhammar (V11). Sandhamn fick under årens lopp sin 40 mm kanon utbytt mot en 12,7 mm kulspruta.

HMS Sandhamn såldes av Djurgårdsvarvet och går i dag som civilt fartyg i danska CT Offshores flotta av offshoreservicefartyg. Sandhamn går under namnet Sander som en "ROV Support vessel" och arbetar med bland annat kartläggning av rörledningar och undervattenskablar.

Svenska vedettbåtar
Fartyg sjösatta 1984
Fartyg byggda i Sverige
Svenska örlogsfartyg under kalla kriget
Virtuellt vatten

Virtuellt vatten är ett miljöekonomiskt begrepp för att beskriva den vattenmängd som krävs för att producera en viss vara.

Hoekstra och Chapagain har definierat den virtuella vattenmängden hos en produkt (en tjänst eller vara) som "volymen av färskvatten som används för att producera produkten, uppmätt på den plats där produkten producerats". Begreppet avser summan av vattenanvändningen i de olika stegen i en varas produktionskedja. Till exempel krävs det ca 1200 liter vatten för att producera 1 kg vete. Genom att tydliggöra vattenförbrukningen kan man uppnå bättre hushållning med vatten i de många regioner som har ont om vatten, och till exempel förlägga vattenkrävande produktion till områden med god vattentillgång.

Professor John Anthony Allan från King's College London och School of Oriental and African Studies introducerade begreppet virtuellt vatten 1993 och blev 2008 belönad för sina insatser med Stockholm Water Prize, som delas ut av Stockholm International Water Institute.  

Exempel på vattenförbrukning vid framställning av varor:
 En liter kranvatten: 1,05 liter
 Ett kg nötkött: 15 400 liter
 Ett kg ost: 5 060 liter
 En kopp kaffe: 130 liter
 Ett ägg: 200 liter

Referenser

Noter

Externa länkar 
 John Anthony Allan - SIWI
 Virtual Water - a double-sided poster

Vatten
Miljöpolitik
HMS Östhammar (V11)

HMS Östhammar (V11) var en vedettbåt i svenska marinen som togs i tjänst 1 mars 1985. Byggdes på Djupviks varv och är systerfartyg till HMS Dalarö (V09) och HMS Sandhamn (V10). Är numera skänkt till Sjövärnskåren.

Fartygen i Dalarö-klassen baserades på den design som använts för Kustbevakningens 280-klass. De mest synliga skillnaderna är att skrovsidorna är uppdragna för att bilda ett helt plant halvdäck, bryggan är annorlunda än på de tidiga 280-båtarna och mastarrangemanget är betydligt högre på Dalarö-klassen. Framdrivningsmaskineriet är också annorlunda med 8-cylindriga MTU-dieslar i stället för de Cummins eller MWM som används på Kustbevakningens fartyg. Fartygen blev också två meter längre, då man installerade en ammunitionsdurk för 40 mm pjäsen mellan maskinrum och akterpik/styrmaskinrum. Detta medförde att Dalarö-klassen erhöll ett ogynnsamt längd-breddförhållande som gör dem benägna att skära vid gång i med- eller låringssjö.

Det visade sig efter leveransen att fartygens sjöegenskaper var otillfredsställande. HMS Dalarö och HMS Östhammar modifierades med slingerkölar av olika utförande, men inte HMS Sandhamn. Detta och det faktum att HMS Dalarös deplacement var cirka 5 ton mindre än de andra två fartygens, gjorde att alla tre uppvisade olika egenskaper. Gemensamt var dock att tvärskeppsstabiliteten under vissa förhållanden inte var tillfyllest, vilket ledde till att 40mm-pjäsen togs iland. Den ersattes under andra halvan av 1990-talet av en hydraulisk däckskran för att hantera en större skeppsbåt som tillförts fartygen. Ersättning till pjäsen diskuterades, men något besluts togs aldrig och fartygen var under resten av sin aktiva tid endast beväpnade med KSP förutom minor och sjunkbomber. 

Efter leveransen tillfördes de Vedettbåtsdivisionen, tillhörande Ostkustens Marinkommando (MKO), på Muskö. Där användes fartygen i huvudsak i Stockholms skärgård. HMS Östhammar baserades senare på KA 3, Fårösund, på Gotland. Under första halvan av 1990-talet överfördes fartygen till sjöbevakningen i Malmö som ersättning för de äldre vedettbåtarna av typ II (ombyggda motortorpedbåtar). Där tjänstgjorde fartygen tills de utgick ut tjänst under 2004. HMS Östhammar lever vidare som Sjövärnskårens SVK 11 Östhammar med hemmahamn Karlskrona, men normalt utgångsbaserad i Klagshamn.

Svenska vedettbåtar
Fartyg byggda i Sverige
Svenska örlogsfartyg under kalla kriget
Sjövärnskåren
Rally-VM 1987

Rally-VM 1987 kördes över 13 omgångar. Det var första säsongen med Grupp A-bilar, sedan de snabbare Grupp B-bilarna förbjudits. Efter ett antal år var ändå Grupp A-bilarna ikapp Grupp B-bilarna, framförallt med en enormt bättre körbarhet.

Delsegrare

Slutställning

1987
Motorsportevenemang 1987
Arbetets Röda Fanas orden

Arbetets Röda Fanas orden (), var en sovjetisk orden för resultat inom arbete och statsförvaltning. Det är den civila motsvarigheten till Röda fanans orden. Orden gavs till såväl individer som grupper, städer med mera.

Historia 
Arbetets Röda Fanas orden var ursprungligt en orden i Ryska SFSR och upprättades den 28 december 1920 men blev den 7 september 1928 en orden för hela Sovjetunionen.

Orden 
Orden bestod av en silvermedalj i form av ett kugghjul med mottot "Proletärer i alla länder, förena er!" på ryska. Den centrala skivan hade den gyllene "hammaren och skäran"-emblemet på en fördämning med blått emaljvatten. Medaljen var omgiven av en krans av ekblad. I förgrunden fanns en röd fana med initialerna "CCCP" (Sovjetunionen) och nedanför fanns en röd stjärna flankerad av gyllenvete. 

Det bars ursprungligen på vänster bröst, men fick senare användas med ett ljusblått band med mörkblå ränder på kanterna.

Mottagare i urval 
 Nikita Menchukov, var den första mottagaren av orden för att ha räddat en viktig bro från att förstöras av flytande ismassor. 
 Michail Gorbatjov, fick orden vid 16 års ålder för en rekordskörd av gröda på det kollektivbruk där han arbetade 1947, en ära som var mycket ovanligt för någon så ung.

Referenser

Sovjetiska ordnar
Priser och utmärkelser instiftade 1920
John Anthony Allan

John Anthony Allan, född januari 1937, död 15 april 2021, var en engelsk professor som har skapat begreppet Virtuellt vatten. För det fick han priset Stockholm Water Prize den 19 mars 2008.

Referenser 

Män
Brittiska forskare under 1900-talet
Avlidna 2021
Födda 1937
Brittiska geografer
Alumner från Durhams universitet
Formel Nippon 1998

Formel Nippon 1998 vanns av Satoshi Motoyama.

Delsegrare

Slutställning 

1998 i Japan
1998
Motorsportevenemang 1998
WP:Projekt Japan
Kap Hafun

Kap Hafun (somaliska Raas Xaafuun) är en udde i östra Somalia och är numera den östligaste punkten på den afrikanska kontinenten och tillhör samtidigt världens yttersta platser.

Geografi
Kap Hafun ligger längst österut på Hafunhalvön i regionen Bari i nordöstra Somalia.

Udden ligger vid Indiska oceanen ca 15 km öster om fiskeorten Xaafuun .

Hafunhalvön var tidigare en ö men förbinds sedan lång tid med fastlandet av ett ca 20 km långt näs och har därmed ersatt det ca 150 km längre norrut belägna Kap Gardafai som Afrikas östligaste plats.

Området är habitat för bl.a. en rad fåglar däribland Eastern Chanting-goshawk (Melierax poliopterus, en underart bland Hökartade rovfåglar) och de endemiska Somaliduvan (Columba oliviae), Somalilärkan (Mirafra somalica) och Lesser Hoopoe-lärkan (Alaemon hamertoni) och är planerad till att bli naturreservat .

Förvaltningsmässigt utgör udden en del av den autonoma regionen Puntland.

Historia
Vid Jordbävningen i Indiska oceanen 2004 den 26 december drabbades området hårt av den efterföljande tsunamin .

Området anses numera vara den historiska handelsplatsen Opone (Οπώνη) som omnämns i skriften "Periplus Maris Erythraei" (Runt Röda havet) nedtecknad kring år 40 av en okänd grekisk handelsfarare från Alexandria. 1976 fann arkeologer från University of Michigan under ledning av Henry Wright här en mängd artefakter i form av keramikrester från Forntida Egypten, Romerska kejsardömet och områden kring Persiska viken .

Källor

Externa länkar
 Om Kap Hafun
 Bilder från Kap Hafun

Somalias geografi
Geografiska ytterpunkter
Galantamin

Galantamin (IUPAC-namn: (4aS,6R,8aS)-5,6,9,10,11,12-hexahydro-3-metoxi-11-metyl-4aH-[1]bensofuro[3a,3,2-ef] [2]bensazepin-6-ol, summaformel C17H21NO3) är ett läkemedel mot demens, exempelvis vid Alzheimers sjukdom. Vanliga handelsnamn är Reminyl. Galantamin har en dubbel verkningsmekanism och verkar genom att dels hämma acetylkolinesteras, dels genom att potentiera niktotinreceptorerna i den kolinerga neuronen.

Läkemedel Reminyl(galantamin) är rekommenderat som förstahandsval för symtomatisk behandling av mild och måttlig Alzheimers sjukdom, inom Stockholms läns landsting 2009.

Acetylkolinesterashämmare
Psykoanaleptika
Nootropika
Fenoletrar
Alkoholer
Bensazepiner
Lagersläktet

Lagersläktet (Laurus) är ett släkte inom familjen lagerväxter med tre arter.

Typart för släktet är Laurus nobilis, lager.

Arter
Laurus azorica (azorisk lager, atlantlager)
Laurus nobilis (lager)
Laurus novocanariensis (kanarisk lager)

Bildgalleri

Källor

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas

Lagerväxter
La Växtindex
Perazin

Perazin (IUPAC-namn: 10-[3-(4-metyl-1-piperazinyl)propyl]fentiazin, summaformel C20H25N3S) är ett neuroleptikum (antipsykotikum) tillhörande gruppen fentiaziner. Perazin har ATC-kod N05AB10.

Inga läkemedel med perazin är för tillfället registrerade i Sverige.

Fentiaziner
Piperaziner
Typiska antipsykotika
Bensoktamin

Bensoktamin (IUPAC-namn N-metyl-9,10-etanoantracen-9(10H)-metanamin, summaformel C18H19N) är ett lugnande medel (ataraktika) tillhörande gruppen dibenso-bicyklo-oktadienderivat. Det har ATC-kod N05BD.

Anxiolytika
Sedativa läkemedel
Gebers

Gebers kan syfta på

 Hugo Gebers förlag – ett svenskt bokförlag
 Gebers Dubbeldeckare – en  bokserie
 Geber (småort) – en småort i stadsdelen Orhem
 Gebers konvalescenthem – ett tidigare konvalescenthem