kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Asasjön, Gästrikland

Asasjön är en sjö i Gävle kommun i Gästrikland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Asasjöbäcken.

Delavrinningsområde 
Asasjön ingår i det delavrinningsområde (676765-156675) som SMHI kallar för Utloppet av Asasjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Asasjöbäcken som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (59 procent) och sankmarker (26 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Gävle kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Skärjåns avrinningsområde
Insjöar i Gästrikland
Insjöar i Gävle kommun
Västra Kinda landskommun

Västra Kinda landskommun var en tidigare kommun i Östergötlands län.

Administrativ historik
Kommunen bildades som så kallad storkommun vid den landsomfattande kommunreformen 1952 genom sammanläggning av de tidigare kommunerna Kisa, Tidersrum och Västra Eneby. Namnet togs från Kinda härad, där den utgjorde den västra delen. I samband med kommunombildningen upplöstes det inom Kisa kommun belägna och år 1904 inrättade municipalsamhället Kisa.

Genom kommunreformen 1 januari 1971 ombildades landskommunen till kommun för att 1974 förenas med Södra och Norra Kinda till Kinda kommun.

Kommunkoden var 0513.

Judiciell tillhörighet
I judiciellt hänseende tillhörde kommunen Kinda och Ydre domsaga och tingslag. 1964 uppgick domsagan i Linköpings domsaga och dess tingslag.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen församlingarna Kisa, Tidersrum och Västra Eneby.

Geografi
Västra Kinda landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 517,55 km², varav 463,44 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Västra Kinda landskommun fanns tätorten Kisa, som hade 2 658 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 48,3 procent.

Befolkningsutveckling

Politik

Mandatfördelning i valen 1950–1970

Referenser

Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Kinda kommun
Tidigare kommuner i Östergötlands län
Vifolka landskommun

Vifolka landskommun var en tidigare kommun i Östergötlands län.

Administrativ historik
Kommunen bildades som så kallad storkommun vid den landsomfattande kommunreformen 1952 genom sammanläggning av de tidigare kommunerna Herrberga, Sya, Veta, Viby, Västra Harg och Östra Tollstad. Namnet togs från Vifolka härad.

I samband med nästa indelningsreform upphörde kommunen år 1971 för att ingå i Mjölby kommun.

Kommunkoden var 0511.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen församlingarna Herrberga, Sya, Veta, Viby, Västra Harg och Östra Tollstad.

Geografi
Vifolka landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 240,61 km², varav 236,94 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 33,6 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1950–66

Referenser

Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Mjölby kommun
Tidigare kommuner i Östergötlands län
Asasjön, Småland

Asasjön är en sjö mellan de två kyrkbyarna Tolg och Asa i Växjö kommun i Småland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Lugnån. Vid provfiske har en stor mängd fiskarter fångats, bland annat abborre, björkna, braxen och gers. Genom en kanal har sjön förbindelse med Tolgasjön i söder som bland annat utnyttjas av Ångaren Thor.

Delavrinningsområde 
Asasjön ingår i delavrinningsområde (633323-143902) som SMHI kallar för Utloppet av Asasjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 5 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Lugnån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (67 procent) och jordbruk (10 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Björkna
 Braxen
 Gärs
 Gädda
 Löja
 Mört
 Sandkrypare
 Sarv
 Sik
 Siklöja

 Sutare

Se även 
 Lista över insjöar i Växjö kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Mörrumsåns avrinningsområde
Insjöar i Småland
Insjöar i Växjö kommun
Insjöar i Sverige om minst två kvadratkilometer
Dire Straits bandmedlemmar

Medlemmar av Dire Straits mellan 1977 och 1995.

Tidslinje

Originalmedlemmar

Medlemmar under studioinspelningarna

Band under turnéerna

Medlemmar vid upplösningen

Källor

Brittiska rockgrupper
Södra Möre domsagas västra valkrets

Södra Möre domsagas västra valkrets var under perioden 1867–1911 en av de åtta enmansvalkretsarna på landsbygden i Kalmar län vid val till andra kammaren i den svenska riksdagen. Från och med valet 1911 uppgick valkretsen i Kalmar läns södra valkrets.

Riksdagsmän
Jonas Jonasson, lmp (1867–1884)
Alfred Malmström (1885–första riksmötet 1887)
Olof Bondeson (andra riksmötet 1887)
Carl Johan Bladh, nya lmp 1888–1894, lmp 1895 (1888–1895)
Carl Peter Gustafsson, lmp (1896)
Carl Carlsson, lmp (1897–1908)
Wilhelm Andersson, lmp (1909–1911)

Valresultat

1896

Valdeltagandet var 27,2%.

1899

Valet ägde rum den 20 augusti 1899. Valdeltagandet var 27,3%.

1902

Valet ägde rum den 7 september 1902. Valdeltagandet var 17,3%.

1905

Valet ägde rum den 3 september 1905. Valdeltagandet var 34,4%.

1908

Valet ägde rum den 13 september 1908. Valdeltagandet var 59,2%.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 249
 Kungliga biblioteket: Svenska dagstidningar 
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1894-1896
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1897-1899
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1900-1902
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1903-1905
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1906-1908

Historiska valkretsar i Kalmar län
Jon Lange

Jon Lange, född 1980 i Søborg i Köpenhamn, är en dansk skådespelare. 

Han utbildade sig på Skuespillerskolan på Odense Teater under 2011. Han har även studerat Shakespeare med Lars Lunøe och lärde Meisner-tekniken med Willame Esper i New York.

Han blev känd när han medverkade i filmen Midsommar tillsammans med bland andra Kristian Leth. Hans prestationer i denna film gav honom en nominering till Bäste nya skådespelare i dansk film under 2003.

Filmografi 
 Midsommar (2003)
 Unge Andersen (2005)
 Allegro (2005)
 Den sorte Madonna (2007)
 Kollegiet (2007)

Källor 
 , läst den 22 maj 2009.
 Filmdelta, läst den 22 maj 2009.

Externa länkar 
 * Officiell webbplats

Danska skådespelare under 2000-talet
Födda 1980
Män
Levande personer
Skådespelare från Köpenhamn
Strukturomvandling

Strukturomvandling är förändring i samhällsekonomins sammansättning. Strukturomvandlingen beror oftast på ökad produktivitet vilket frigör arbetare som därför måste byta bransch. Industriländerna har under 1800- och 1900-talen upplevt omvälvande strukturomvandlingar i form av övergång från jordbruksekonomi till industriekonomi och därefter till tjänsteekonomi och datorisering. Strukturomvandling kan också ske genom utländsk konkurrens och globalisering.

Se även
 Butiksdöden
 Bruksdöden
 Oljekrisen 1973
 Oljekrisen 1979
 Strukturarbetslöshet
 Stålkrisen
 Textilkrisen
 Varvskrisen

Nationalekonomi
Ekonomisk historia

he:שינוי מבני
Leyendas de la guitarra

Leyendas de la guitarra, spanska för "gitarrlegender", var en serie gitarrkonserter som anordnades den 15-19 oktober 1991 i spanska Sevilla. Konserterna, som direktsändes i 40 länder, med en publik på omkring 500 miljoner tittare, samlade flera av populärmusikens främsta gitarrartister. Var och en av de fem konsertdagarna hade olika teman. Första dagen ägnades åt blues, andra åt fusion med en hyllningskonsert till Miles Davis, tredje åt alternativ rock, fjärde åt folkrock och femte åt hårdrock.

Bakgrund
Inför världsutställningen i Sevilla 1992 arrangerades ett flertal olika kulturevenemang och ett av dessa var Leyendas de la guitarra. Idén till gitarrfestivalen kläcktes av Tony Hollingsworth, som dessförinnan bland annat hade arrangerat Nelson Mandelas 70-årsfirande och The Wall: Live in Berlin. Festivalen var tänkt som en hyllning till den moderna gitarren, som har sitt ursprung i just Sevilla.

Uppträdanden

Tisdag den 15 oktober
 Albert Collins
 Robert Cray
 B.B King
 Bo Diddley
 Dave Edmunds
 Steve Cropper

Onsdagen den 16 oktober
 George Benson
 John McLaughlin
 Larry Coryell
 Stanley Clarke
 Paco de Lucía
 Rickie Lee Jones

Torsdagen den 17 oktober
 Miguel Bosé
 Joe Cocker
 Keith Richards
 Jack Bruce
 Phil Manzanera
 Bob Dylan
 Vicente Amigo

Fredagen den 18 oktober
 Les Paul 
 Roger Waters
 Roger McGuinn
 Richard Thompson
 Robbie Robertson

Lördagen den 19 oktober
 Joe Walsh
 Joe Satriani
 Nuno Bettencourt
 Steve Vai 
 Brian May
 Paul Rodgers
 Gary Cherone

Övriga musiker
 Andy Fairweather-Low
 Bill Dillon
 Billy Nichols
 Bo Dollis
 Brandon Fields
 Bryan Simpson
 Charley Drayton
 China Gordon
 Chris Thompson
 Chris Stainton
 Chuck Leavell
 Cleveland Watkiss
 Cozy Powell
 David Hull
 Debby Hastings
 Dennis Chambers
 Deric Dyer
 Dominique Di Piazza
 Doreen Chanter
 Everett Harp
 Gary Mazaroppi
 George Bohanon
 Graham Broad
 Ivan Neville
 John Miles
 John Leftwich
 John David
 Katie Kissoon
 Kevin Dillon
 Larry Kimpell
 Louis Orapollo
 Maggie Ryder
 Manu Katche
 Miami Horns
 Mike Moran
 Miriam Stockley
 Monk Boudreaux
 Nathan East
 Neil Murray
 Pat Leonard
 Peter Wood
 Pino Palladino
 Ray Cooper
 Ray Brown
 Richard Cousins
 Rick Wakeman
 Sal Demandi
 Simon Phillips
 Snowy White
 Steve Jordan
 Steve Ferrone
 Terry Williams
 Tony Levin
 Trilok Gurtu

Externa länkar
Nyhetsartikel om festivalen 

Musikfestivaler i Spanien
Sevilla
Friedrich Mühlenbock

Friedrich Theodor Johann Mühlenbock, född 29 januari 1832 i Tyskland, död 20 december 1905 i Göteborg, var en förmögen grosshandlare, bosatt i Göteborg. 

Mühlenbock emigrerade från Tyskland till Sverige 1856 och arbetade till en början som murarlärling. Efter en tid etablerade han en affärsrörelse som dels innefattade "Mühlenbocks Fruktaffär", dels en exportverksamhet; han sålde lingon och sill till Tyskland. Hans affärer berikade inte bara Göteborg med frukt utan också med papegojor som anlände i samband med fruktimporten. Papegojorna gav han ibland bort i present – familjen Dickson fick vid ett tillfälle en sådan.

Affärsmannen Mühlenbocks djurintresse rörde sig inte bara om papegojor. Efter att ha köpt upp Barclays Fredriksro lät han på området anlägga en mindre djurpark. Där fanns svanar, sälar och kalkoner, men även mer exotiska djur som påfåglar och krokodiler. 

Mühlenbockska huset var beläget i centrala Göteborg vid Gustav Adolfs Torg på den förnäma adressen Östra Hamngatan 30, där också "Mühlenbocks Fruktaffär" fanns. Byggnaden revs 1936. 

Året 1872 besökte luftfararen Henri Théodore Sievel Göteborg med en luftballong. Händelsen uppmärksammades i stadens tidningar – en av passagerarna under luftfärden över Örgryte och Partille var Mühlenbock. .
    
Det mest tydliga spår som grosshandlaren lämnat efter sig är Mühlenbocks park i Örgryte, i vilken Fredriksro och den omkringliggande djurparken var belägen.

Referenser

Externa länkar
Mühlenbockska släktföreningen
Emigranternas Hus Mühlenbock

Födda 1832
Avlidna 1905
Personer inom Sveriges näringsliv
Personer i Göteborgs historia
Män
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Satellittext

Satellittext är en typ av text som inte är direkt förståelig för läsaren, eftersom den hänvisar till element utanför texten som inte presenterats. Ett exempel kan vara en text skriven i en skolmiljö av en elev, där texten för att förstås kräver att man känner eleven ifråga.

Källor

Lingvistik
Maria, de kristnas hjälp

Maria, de kristnas hjälp (latin: Sancta Maria Auxilium Christianorum) är en titel på Jungfru Maria i Katolska kyrkan och en festdag för henne i den aspekten, den 24 maj; dagen finns inte med i det officiella kalendariet. Första omnämnandet av Jungfru Maria med denna titel återfinns hos Johannes Chrysostomos år 345. Seden var särskilt utbredd under påve Pius V:s pontifikat (1566–1572), under striden mot osmanska imperiet, och upptogs och spreds på 1800-talet av Giovanni Bosco och salesianerna. 

Festdagen har firats av Servitorden sedan 1600-talet, men titeln härrör från kyrkofäderna som hade två titlar på Jungfru Maria: θεοτοκος Theotokos (gudaföderska) och Βοετεια Boeteia (hjälparen). Titeln fortsatte därefter att brukas. År 1576 publicerades Loretolitanian som innehåller invokationen Auxilium Christianorum. Romerska breviariet anger att Pius V infogade invokationen efter slaget vid Lepanto den 7 oktober 1571. Festdagen Maria, de kristnas hjälp instiftades av påve Pius VII för att tacka för att han frisläppts efter fångenskap hos Napoleon Bonaparte. Salesianerna kallar ofta kyrkor och inrättningar Maria, de kristnas hjälp.

Källor
Help of Christians

Externa länkar

Jungfru Maria
Spiraltrappa

En spiraltrappa är en trappa som är formgiven som en spiral och liknar en korkskruv. Trappan är mycket platssparande varför den ofta används i trånga utrymmen. Trapptypen kallas även ”rund trappa” och mera sällan ”vindeltrappa” eller ”spindeltrappa”.

Historik
Spiraltrappor fanns redan under förkristen tid, exempelvis i ett av templen som uppfördes på 300-talet f.Kr. i den grekiska kolonin Selinus på Sicilien. Till användningsområdena hörde trånga höga utrymmen som i kyrk- eller fyrtorn eller i medeltida borgar och slott.

Beskrivning
En spiraltrappa kan bestå av trä, sten, gjutjärn, betong och stål eller en kombination av dessa. De används både utomhus och inomhus och finns huvudsakligen i tre olika grundkonstruktioner: 
den är byggd runt en vertikal stolpe som fungerar som en bärande centrumaxel för trappstegen. 
den är byggd runt en central öppning (trappöga) och trappstegen är fastspända i trapphusväggarna som är bärande.
en kombination av bärande vertikal stolpe och bärande omslutande väggar. 

En specialform är spiraltrappor med dubbla trapplopp (en sorts dubbelspiral), som är anordnade över varandra och där det finns bara en enda gångriktning. Exempel härför finns i Slottet i Chambord i Frankrike. I större, mera exklusiva bostadshus från sekelskiftet 1900 utformades ofta husens kökstrappor (trappa för personalen) som spiraltrappa.
  
Idag används enkla, monteringsfärdiga  spiraltrappor av stål i exempelvis industrimiljöer eller, mera påkostade, som arkitektoniskt, skulpturalt uttrycksmedel i ett rum eller trapphus. Exempel för den senare varianten är huvudtrappan i Kulturhuset i Stockholm som leder genom samtliga våningar. Den kallas även Celsingtrappan efter sin skapare arkitekten Peter Celsing.

Bildexempel

Referenser

Noter

Källor
Svenska Akademiens ordbok
 Handbok för hus-, väg och vattenbyggnad, Byggmästarens förlag, Stockholm 1964, del 6, kap 635
Nationalencyklopedin: Spiraltrappa
 Ursula Baus, Klaus Siegele: Wendel- und Spindeltreppen. DVA, München 2006 (tyska)
 Friedrich Mielke: Handbuch der Treppenkunde. Verlag Th. Schäfer, Hannover 1993 (tyska)
Kurt Hoffman: Stahltreppen. Julius Hoffman Verlag Stuttgart 1960 (tyska)

Externa länkar

Byggnadsdetaljer
Vertikal transport
Certosa di Padula

Certosa di Padula (även Certosa di San Lorenzo di Padula) är ett stort och känt
Kartusiankloster i staden Padula i Cilento nationalpark i södra Italien. 

Klostret är det näst största kartusianklostret i Italien efter ett i Parma. Dess byggnadshistoria sträcker sig över 450 år, men huvuddelen av byggnaderna är i barockstil. Det är ett mycket stort kloster omfattande 51 500 m², med 320 rum och salar.

Historia 
Padulas kartusiankloster grundades av Tommaso di San Severino den 27 april 1306 där ett äldre kloster legat. Det är tillägnat Sankt Lars, och dess arkitektoniska struktur tros påminna om det halster som han brändes levande.

Klostret har den största korsgången i världen. Den täcker 12 000 m² och omges av 84 kolonner. En känd spiraltrappa i vit marmor inne i ett annex leder till det stora biblioteket.

Enligt den strikta kartusianska distinktionen mellan kontemplation och arbete finns det två tydliga platser för dessa göromål: på ena sidan det fridfulla korsgången, biblioteket med dess vackra golv, kapellen och klostrets trädplanering; på andra sidan det stora köket, källaren med dess enorma vinfat, tvätteriet, och den stora gårdsplanen, där man arbetar i stallen, vid ugnarna, lagerlokalerna, och vid olivoljekvarnen. Gårdsplanen användes för produktiva aktiviteter och för handel mellan klostret och omvärlden.

I klostret finns också Västra Lucanias arkeologiska museum, som har en samling av samtliga fynd som gjorts vid utgrävningarna av gravfälten i Sala Consilina och Padula. Museet representerar en tidsperiod från protohistoria till den hellenistiska tidsåldern.

Referenser

Externa länkar 
 Padula Charterhouse

Världsarv i Italien
Kloster i Italien
Världsarv inskrivna 1998
Kartusianskloster
Tino

Tino är en italiensk ö i Liguriska havet och i den västligaste delen av La Speziabukten. Ön är en av tre närliggande öar i en arkipelag söder om Porto Venere. Den största av de tre, Palmaria, ligger norr om ön och den minsta Tinetto i söder.

1997 blev arkipelagen tillsammans med Porto Venere och Cinque Terre ett världsarv.

Historia
La Speziabuktens skyddshelgon, Sankt Venerius, sägs ha levt på ön som eremit, och senare som abbot, fram till sin död år 630. En fest för honom firas årligen den 13 september. Man tror att en helgedom byggdes på Venerios dödsplats för att ha hans kvarlevor och att denna utvidgades till ett kloster på 1000-talet. Lämningarna av klostret finns på norra delen av ön.

Delar av ön är idag militärt område och här står ett fyrtorn.

Referenser

Världsarv i Italien
Italiens öar
Tinetto

Tinetto är italiensk ö i Liguriska havet. Det är en av tre närliggande öar i en arkipelag söder om Porto Venere. 1997 blev arkipelagen tillsammans med Porto Venere och Cinque Terre ett världsarv.

Djurliv 
En underart till murödlan, Podarcis muralis tinettoi, är endemisk på ön.

Referenser

Världsarv i Italien
Italiens öar
Palmaria

Palmaria är en italiensk ö i Liguriska havet i västligaste delen av La Speziabukten. Med sina 1,6 km² är ön den största i arkipelagen, som består av tre närliggande öar utanför fastlandsstaden Porto Venere. De andra öarna, Tino, och den minsta Tinetto, ligger längre söderut.

1997 blev arkipelagen tillsammans med Porto Venere och Cinque Terre ett världsarv.

Portoromarmor 
På Palmaria finns ett övergivet marmorbrott där man en gång i tiden bröt en värdefull svart marmor med stråk av guld. Denna marmor kallas portoro. I marmorbrottet finns fortfarande rester av lyftkranar som har använts för att flytta block samt murar av de hus som arbetarna bodde i.

Referenser

Världsarv i Italien
Italiens öar
Andrij Pjatov

Nation:  

Andrij Valerijovytj Pjatov (ukrainska: Андрій Валерійович Пятов) född 28 juni 1984 i Kirovohrad, Ukrainska SSR, Sovjetunionen, är en ukrainsk fotbollsmålvakt som spelar för Sjachtar Donetsk i Ukrainska ligan. Han spelar även för Ukrainas landslag.

Klubbkarriär
Pjatov började sin karriär i Vorskla Poltava i 2002. Han köptes av Sjachtar Donetsk från Vorskla för cirka 5,4 miljoner svenska kronor 13 december 2006 och tillbringade resten av säsongen 2006/2007 som lån i Vorskla Poltava. I säsongen 2007/2008 ersatte Pjatov Bohdan Sjust som 1:e målvakt i Sjachtar. Inför säsongen 2008/2009 behöll Andrij positionen som 1:e målvakt trots att fick allvarlig konkurrens då Sjachtar lånade ut Bohdan Sjust, och kontrakterade FC Charkivs Rustam Chudzjamov som året innan hade redad FC Charkiv från nedflyttning. Chudzjamov fick chansen i Sjachtars 2-0-förlust till FC Lviv och därefter har Pjatov återfått sin plats som klubbarna 1:e målvakt. Pjatov har under säsongen styrkt sin plats som Sjachtars 1:a målvakt efter bra prestationer i Uefacupen 2008/2009, där Sjachtar vann finalen 2-1 över Werder Bremen i förlängning, men först efter att Pjatov hade släppt in en frispark från Naldo till 1-1 efter ett tveksamt ingripande.

Landslagskarriär
Pjatov var med i det ukrainska U21-laget där han har spelade 20 matcher och vann EM-silver 2006. Han var också med Ukrainas lag vid VM 2006, som kom till kvartsfinalfinalen. Han har gjort tio framträdanden för Ukraina och har släppt in 4 mål och har hållit målet rent mot; Polen, Sverige, Kroatien och Färöarna. Han började kvalspelet till världsmästerskapet 2010 med att hålla målet rent mot Vitryssland då Ukraina vann 1-0 i Lviv.

Meriter 
 Ukrainska ligan: 10
 2008, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017, 2018, 2019, 2020
  Ukrainska cupen: 8
 2008, 2011, 2012, 2013, 2016, 2017, 2018, 2019
 Ukrainska supercupen: 7
 2008, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2017
  Uefa Europa League: 1 
 2009

Källor

Profil på Sjachtar Donetsks webbplats

Ukrainska fotbollsmålvakter
Ukrainska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FK Vorskla Poltava
Spelare i FK Sjachtar Donetsk
Spelare i Premjer-Liha
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Födda 1984
Levande personer
Män
Personer från Kirovohrad
MSNP

MSNP är ett protokoll från Microsoft som programmet Windows Live Messenger använder sig av. Protokollet möjliggör chatt och kommunikation över internet. Det finns ett antal klienter till det:

 Windows Live Messenger
 kMess
 Miranda IM

Direktmeddelandeprogram
Ilsinho

Nation:  

Ilson Pereira Dias Junior,  med artistnamnet Ilsinho född 12 oktober 1985 i São Bernardo do Campo, Brasilien, är en brasiliansk fotbollsspelare som spelar för Philadelphia Union. Han har även representerat Brasiliens landslag.

Klubbkarriär  
Ilsinho började sin karriär 2006 i Sociedade Esportiva Palmeiras innan byte till São Paulo. Senare samma år att byta från Cicinho till Real Madrid. 

Den 29 juli 2007 meddelades det att Ilsinho hade avslutat övergång till den ukrainska klubb Sjachtar Donetsk, han hade undertecknat ett fyraårigt kontrakt värt 10 miljoner euro med klubben fram till den 29 juli 2011.

Landslagskarriär  
Den 8 mars 2007 blev han uttaget till Brasiliens landslag för första gången till två vänskapsmatcher mot Chile och Ghana. Han fick sin landslagsdebut mot Ghana den 27 mars 2007. 

Ilsinho var även med till att spela hem bronsmedaljen till Brasilien vid OS 2008 i Peking. Han fick dock bara spela en match där han kom in som ersättare.

Meriter  
Brasilianska ligan: 1 
 2006 
Ukrainska ligan: 1 
 2008 
Ukrainska cupen: 1 
 2008 
Ukrainska supercupen: 1 
 2008 
UEFA-cupen: 1 
 2009

Personliga  
 Brasilianska Bola de Prata: 2006 
 Bästa Elva i Ukrainska ligan: 2007-2008

Referenser

Externa länkar 
 Sjachtar Donetsks officiella hemsida 
 UEFA 
 sambafoot

Brasilianska fotbollsspelare
Brasilianska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Sociedade Esportiva Palmeiras
Spelare i São Paulo FC
Spelare i FK Sjachtar Donetsk
Spelare i SC Internacional
Spelare i Philadelphia Union
Spelare i Campeonato Brasileiro Série A
Spelare i Major League Soccer
Brasilianska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Brasilien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2008
Födda 1985
Levande personer
Män
Miguel Palanca

Miguel Palanca Fernández, född 18 december 1987 i Tarragona, Katalonien, är en spansk fotbollsspelare som spelar för Adelaide United FC. Han har tidigare spelat i Real Madrid.

Palanca gjorde sin debut i El Clásico för Real Madrid mot FC Barcelona den 13 december 2008. Han blev inbytt i den först halvleken efter att Wesley Sneijder skadat sig. Efter den matchen spelade han också mot Valencia. Palanca spelar numera i Real Madrids b-lag, Castilla, men är utlånad till CD Castellón i Segunda División.

Spanska fotbollsspelare
Spelare i Real Madrid
Fotbollsspelare i RCD Espanyol
Spelare i Real Madrid C
Spelare i Real Madrid Castilla
Födda 1987
Levande personer
Män