kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
William Bullock

William Bullock, född omkring 1773, död 1849, var en brittisk naturalhistoriker och samlare.

William Bullock arbetade som guldsmed och juvelerare i Sheffieldi Storbritannien och använde sin förmögenhet till att samla föremål av olika slag. I slutet av 1790-talet grundade William Bullock ett kuriosamuseum (Museum of Natural Curiosities) i Sheffield, vilket flyttades till Liverpool 1801.

År 1809 flyttade William Bullock till London och hans samlingar inhystes i den nybyggda Piccadilly Egyptian Hall. Samlingen, som då innefattade mer än 32.000 objekt, såldes ut på en auktion 1819.

År 1822 reste William Bullock till Mexiko, där han ägnade sig åt spekulationer i silvergruvföretag. Han förde tillbaka ett stort antal föremål till London, som blev bas till en ny utställning i Piccadilly Egyptian Hall. Han gjorde en andra resa till Mexiko, och också till USA, 1827. I USA gjorde han markförvärv vid Ohiofloden för att bygga ett samhälle baserat på utopisk socialism med namnet Hygeia (grekiska för hälsa). Han fick med sig bland annat författaren Frances Trollope, men projektet genomfördes aldrig. Marken såldes av William Bullock 1846 till den amerikanen Israel Ludlow (1804-46) och blev i stället staden Ludlow, Kentucky.

Bibliografi i urval

 A Companion to the Liverpool Museum, containing a brief description of ... natural & foreign curiosities, antiquities & productions of the fine arts, open for public inspection ... at the house of William Bullock, Church Street, T Schofield, Liverpool omkring 1801
 Six months' residence and travels in Mexico; containing remarks on the present state of New Spain, its natural productions, state of society, manufactures, trade, agriculture, and antiquities, &c., John Murray, London 1824
 Sketch of a journey through the Western States of North America: from New Orleans, by the Mississippi, Ohio, city of Cincinnati and falls of Niagara, to New York, in 1827, Miller, London 1827

Se även
Mary Anning

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Willian Bullock (collector) på engelskspråkiga Wikipedia 
 Michael P. Costeloe: William Bullock and the Mexican Connection, i Mexican Studies/Estudios Mexicanos, sommaren 2006, Vol. 22:2, sidorna 275–309, kontrollerad 2011-11-16

Noter

Födda 1770-talet
Avlidna 1849
Män
Brittiska samlare
Robert Eriksson (speedwayförare)

Robert Eriksson, född 23 februari 1974 i Örebro, är en svensk före detta speedwayförare, nu lagledare för Solkatterna i Division 1.

Robert Eriksson var 1992 med om att ta upp Valsarna i Elitserien. Han körde senare också för Bysarna, men gick 2005 tillbaka till Valsarna. 2009 körde Robert Eriksson för Valsarna i Allsvenskan.

Referenser
 Aktuell speedway
 Bysarna

Födda 1974
Svenska speedwayförare
Män
Levande personer
Idrottare från Örebro
Red (film)

Red är en amerikansk actionkomedifilm från 2010 i regi av Robert Schwentke. 

Filmen hade biopremiär i Sverige den 19 november 2010 och släpptes på DVD och Blu-ray den 16 mars 2011 i Sverige. Filmen är tillåten från 11 år.

Handling 
Frank Moses (Bruce Willis), Joe Matheson (Morgan Freeman), Marvin Boggs (John Malkovich) och Victoria (Helen Mirren) var alla fyra en gång i tiden CIA:s bästa agenter, men de känner till hemligheter som utgör hot för organisationen, och det gör att de fyra är organisationens främsta mål. De blir efterlysta för mord och för att de ska ligga steget före sina förföljare måste de använda sig av sina gemensamma erfarenheter, list och samarbetsförmåga för att de ska överleva.

Rollista i urval 
 Bruce Willis - Frank Moses
 Mary-Louise Parker - Sarah Ross
 Morgan Freeman - Joe Matheson
 Helen Mirren - Victoria
 John Malkovich - Marvin Boggs
 Karl Urban - William Cooper
 Julian McMahon - Vice Presidenten Robert Stanton
 Ernest Borgnine - Henry
 Richard Dreyfuss - Alexander Dunning
 Brian Cox - Ivan Simanov
 James Remar - Gabriel Synger
 Rebecca Pidgeon - Cynthia Wilkes

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2010
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska komedifilmer
Filmer baserade på tecknade serier
Filmer baserade på DC Comics
Willibald Alexis

Willibald Alexis (pseudonym för Georg Wilhelm Heinrich Häring), född den 29 juni 1798 i Breslau, död den 16 december 1871 i Arnstadt, var en tysk författare.

Alexis deltog i frihetskriget 1815, ägnade sig först uteslutande åt litteraturen, men förde därefter ett högst ombytligt liv som egendomsmäklare, bokhandlare, grundläggare av ett sjöbad (Häringsdorf) med mera, alltunder det han utövade ett omfattande skriftställarskap. Hans förstlingsarbete var ett idylliskt epos på hexameter Die Treibjagd (l820). På grund av ett vad skrev Alexis en stor roman i Walter Scotts stil, Walladmor (3 band, 1823-24), vilken på titelbladet angas som fri översättning från Scott och verkligen i allmänhet lyckades mystifiera läsarna. Den följdes av Die Geächteten (1825) och Schloss Avalon (3 band, 1827), som likaledes utgavs för Scotts verk. 

Jämte en serie reseskildringar (Herbstreise durch Skandinavien, 1828, Wiener Bildern, 1833 med flera) skrev Alexis flera samlingar noveller, som visar påverkan både av Tieck och Scott, Gesammelte Novellen (1830-31) och Neue Novellen (1836). Större betydelse äger emellertid Alexis stora preussisk-historiska romaner, Cabanis (1832; 7:e upplagan 1893), från Fredrik den stores tid, Der Roland von Berlin (1840; 6:e upplagan 1902), från 1400-talet, Der falsche Woldemar (1842; 6:e upplagan 1904; "Den falske Woldemar", 1843), från 1300-talet, dubbelromanen Die Hosen des Herrn von Bredow (1846-48; 14:e upplagan, 1900; bestående av "Hans Jürgen und Hans Jochem" och "Der Werwolf"), från reformationstiden, Ruhe ist die erste Bürgerpflicht (1852; 5:e upplagan 1898), från tiden strax före slaget vid Jena, Isegrimm (1854; 5:e upplagan 1899), från tiden efter 1806, och slutligen den sista, Dorothe (1856; 4:e upplagan 1896), från den store kurfurstens tid, skriven samma år Alexis drabbades av hjärnslag, varifrån han aldrig återställdes. 

Alexis skrev dessutom samtidsskildringar, Das Haus Dusterweg (1835) och Zwölf Nächte (1838), utgav jämte J.E. Hitzig 1842-63, en samling brottmålshistorier, "Der neue Pitaval" ("Brottmålshistorier", 1858-59), diverse dramer och var även verksam som kritiker. Han var en av Scotts främsta efterföljare, imiterade inte detaljer, utan sökte liksom denne ge sitt hemland en heroisk biografi; hans skildring av Mark Brandenburgs natur är poetisk och sympatisk, folkindividualiteten klargjord och de historiska porträtten väl träffade. En viss tafatthet i berättandet lyckades Alexis likväl aldrig övervinna, och hans stil saknar pregnans. Gesammelte Werke utkom i 20 band 1874, Erinnerungen 1899.

Källor

Noter

Tyska litteraturkritiker
Tyska dramatiker under 1800-talet
Tyskspråkiga dramatiker
Tyska romanförfattare
Tyskspråkiga romanförfattare
Tyska novellförfattare
Tyskspråkiga novellförfattare
Tyska reseskildrare
Tyska författare under 1800-talet
Tyska journalister under 1800-talet
Författarpseudonymer
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Personer från Breslau
Födda 1798
Avlidna 1871
Män
Ugglan
Frances Trollope

Frances (Fanny) Trollope, född 10 mars 1779 i Bristol, död 6 oktober 1863 i Florens i Italien, var en brittisk författare.

Frances Trollope är mor till författarna Thomas Adolphus Trollope och Anthony Trollope.

Frances Trollope gifte sig 1809 med advokaten Thomas A. Trollope, vilken  hamnade i ekonomiskt trångmål. Hon flyttade då 1827 med sin familj till det utopiska samhället Nashoba Commune i USA, som grundats av Frances Wright. Detta samhälle bröt snart samman, varefter hon hamnade 1828 i Cincinnati i Ohio.

Hon gjorde ingen framgång med den detaljhandel hon drev i Cincinnati och återvände till England, där Domestic Manners of the Americans publicerades 1832. I denna bok gav ett antal negativa observationerom amerikansk kultur, liksom i den följande romanen The Refugee in America.
Efter detta skrev hon böcker av samma slag om andra länder, som The Abbess, Belgium and Western Germany, Paris and the Parisians och Vienna and the Austrians. Hon skrev också romaner med samhällskritiskt innehåll. Jonathan Jefferson Whitlaw från 1836 riktade sig mot slaveriet och anses ha inspirerat Harriet Beecher Stowe till Onkel Toms stuga. Michael Armstrong: Factory Boy från 1840 var den första romanen om fabriksarbetare i Storbritannien.

Frances Trollope skrev allt som allt över ett hundra böcker i olika ämnen. Under sina sista tjugo år bodde hon i Florens i Italien.

Källor
Denna artikel baseras på artikeln Frances Trollope på engelskspråkiga Wikipedia

Att läsa vidare 
 Brenda Ayers: Frances Trollope and the Novel of Social Change, Greenwood Publishers 2002,  
  Teresa Ransom: Fanny Trollope, Alan Sutton Publishing Limited 1995,

Externa länkar 
 Om Frances Trollope på the Literary Encyclopedia
Domestic Manners of the Americans på Project Gutenberg
 Bild av Mrs. Trollope's Bazaar i Cincinnati, Ohio 1828-1829

Födda 1779
Avlidna 1863
Kvinnor
Brittiska författare
Adolphe Chéruel

Pierre Adolphe Chéruel, född 17 januari 1809, död 1 maj 1891, var en fransk historiker.

Chéruel var professor i Rouen, Strasbourg och fram till 1874 i Poitiers. Bland hans verk märks främst Histoire de l'administration monarchique en France depuis l'avènement de Philippe-Auguste jusqu'á la mort de Louis XIV (1855), Dictionnaire historique des institutions, mœurs et coutumes de la France (6:e upplagan, 2 band 1884), Saint-Simon considéré comme historien de Louis XIV (1865), Histoire de France pendant la minorité de Louis XIV (4 band, 1878-80), samt Historire de France sous le ministère de Mazarin (3 band, 1882). Chéruel utgav dessutom Lettres du cardinal Mazarin (6 band, 1872-95).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1930.

Externa länkar 
 

Franska historiker
Franska professorer
Alumner från École normale supérieure
Personer verksamma vid Strasbourgs universitet
Historiker under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Riddare av Hederslegionen
Officerare av Hederslegionen
Födda 1809
Avlidna 1891
Män
Svensk uppslagsbok
Chris Thompson

Nation:  Storbritannien  

Chris Thompson, född 17 april 1981, är en brittisk friidrottare som tävlar i långdistanslöpning.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Brittiska medeldistanslöpare
Män
Födda 1981
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Julius Platter

Julius Platter, född 27 december 1844 i Tyrolen, död 1923, var en österrikisk nationalekonom och socialpolitiker.

Platter var 1877-79 professor i statistik i Czernowitz, från 1879 professor i statsvetenskap vid Zürichs universitet och 1884-1922 ordinarie professor i nationalekonomi och statistik vid Polytechnikum där. Han inriktade sig främst på socialpolitiska frågor, i vilket ämne han, huvudsakligen i tidskrifter, publicerade talrika avhandlingar, ofta av polemisk karaktär. Ett urval av dem föreligger i Kritische Beiträge zur Erkenntnis unserer sozialen Zustände und Theorien (1894).

Källor

ETH Zürich: Liste aller Professoren sortiert nach Eintritt

Österrikiska nationalekonomer
Österrikiska statistiker
Österrikiska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Zürich
Personer verksamma vid ETH Zürich
Födda 1844
Avlidna 1923
Män
Salmonsens
Jesuitiska missioner i Kina

De mest kända Jesuiter som verkade i Kina listas här.

Francis Xavier
Den första jesuitiska missionären i Kina var Frans Xavier. Han hade arbetat i Asien sedan 1542 då han lämnat Portugal. Han var inte fullt lika språkbegåvad som senare berättelser om honom gett sken av men han lärde sig språken på de olika platser i Asien han besökte så pass att han kunde kommunicera. Han såg problemen med hur illa de utländska kolonisatörerna levde och arbetade aktivt för att översätta religiösa sånger, texter m.m. till de lokala språken, något som gjorde kolonisatörerna upprörda eftersom de ville att deras språk skulle gälla på de lokala platserna. Xavier tillbringade mycket tid i Japan och blev nyfiken på hur det kom sig att kristendomen inte nått till Kina (vilket den visserligen gjort men 1000 år tidigare) och såg Kina som sitt nästa projekt. Han kom till en ö utanför Kinas kust men där dog han.

Alessandro Valignano
Alessandro Valignano blev den jesuit som formade strategin för att missionera i Kina. Han menade att innan missionärerna skulle göra någonting i det nya landet så skulle de först av allt studera språk, kultur och politik. Han hänvisade till den jesuitiska principen att en jesuit ska vara öppen och mottaglig för situationen han blivit kallad till. Valignano utsåg Matteo Ricci till den jesuit som skulle starta arbetet i Kina.

Matteo Ricci
Matteo Riccis arbete i Kina kännetecknades av hans stora respekt för kineserna och deras tro och liv. På samma sätt som Xavier ville Matteo Ricci lära sig språket för att kunna kommunicera, men förutom att han lärde sig språket så försökte han även lära sig filosofi för att kunna kommunicera med kineserna på flera olika plan. Hans kunskaper om västerländsk vetenskap såsom astronomi och matematik bidrog till att kinesernas respekt för honom växte. Han iklädde sig samma kläder som buddhistiska munkar hade för att visa kineserna hur han såg på sig själv. Senare fördjupades hans kontakter med de lärda/vetenskapsmännen i samhället och då bytte han klädstil till deras stil. När Matteo Ricci dog 1610 donerade kejsaren en plats där han kunde få begravas, något som var mycket ovanligt.

Under hans livstid döptes ungefär 2000 kineser av olika samhällsklasser och bildade små kristna gemenskaper. Ett kontroversiellt ställningstagande som Matteo Ricci tog var att han ansåg att förfadersdyrkan egentligen var vördande av förfäder och således gick att kombinera med kristen tro, något som många andra ordnar ansåg vara helt fel. Vilket senare ledde till Ritstriden i Kina.

Fotnoter 

Kristendomens historia i Kina
WP:Projekt Kina
JCB

JCB kan syfta på

 JCB (företag) – ett japanskt kreditkortsföretag, tidigare namn Japan Credit Bureau
 JCB-kort – ett japanskt kreditkort
 JCB – en brittisk tillverkare av tunga jordbruks- och anläggningsmaskiner, se J. C. Bamford
Aleksej Torgunakov

Aleksej Sergejevitj Torgunakov (ryska: Алексей Сергеевич Торгунаков) född 6 januari 1985 i Protvino i Moskva oblast, är en rysk balettdansör.

Aleksej Torgunakov föddes i den mindre ryska staden Protvino, strax utanför huvudstaden Moskva. Torgunakov utbildade sig vid Moskvas koreografiska akademi, och efter att han graduerat från akademin gick han år 2004 med i Bolsjojteatern som operaartist. Vid Bolsjojteatern började han även med dansen, och år 2007 vann han den "internationella danstävlingen Hellas" i Aten, Grekland. Samma år gick han över till Bolsjojbaletten. Han har sedan han gick med i Bolsjojbaletten varit med i flera uppsättningar, som "Coppelia", "Spartacus" och "Don Quijote". 

Torgunakovär trogen mot de klassiska danserna, med han är samtidigt öppen för allt nytt inom konsten: 2008 – 2009 vad han med i de moderna dansprojekten ”Three lecture” och Open doors” av Natalia Shirokova. År 2010 blev han vald till att medverka i samarbetet mellan Bolsjojteatern och den franska koreografen Angelin Preljocaj. Resultatet av det samarbetet blev baletten ”And then, one thousand years of peace. Creation 2010”. Världspremiären av baletten var på Bolsjojteatern, och efteråt gick uppträdandet på turné runt i de största europeiska huvudstäderna. 
Förutom dansen är Torgunakov även intresserad av kroppens formbarhet, vilket är skälet till att han gärna medverkar i foto- och videoexperiment av olika konstnärer.

Se även

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiell webbplats

Födda 1985
Ryska balettdansörer
Män
Levande personer
Personer från Moskva oblast
Ryska balettdansare under 2000-talet
Internationella GIS-dagen

Internationella GIS-dagen (International GIS Day) är en årlig händelse som innebär att användare och leverantörer av geografiska informationssystem (GIS) öppnar sina dörrar för skolor, företag och allmänheten i syfte att lära ut vad GIS är och visa upp olika GIS-tillämpningar.

Den internationella GIS-dagen är en global händelse. Organisationer över hela världen som använder GIS, eller är intresserad av GIS, deltar genom att hålla eller sponsra olika evenemang. Under 2005 genomfördes mer än 700 GIS-evenemang i 74 länder runt om i världen. Den första GIS Day inträffade 1998. GIS-dagen hålls i den tredje veckan i november varje år, på onsdagen under Geography Awareness Week, ett initiativ som sponsras av National Geographic Society.

Referenser

Externa länkar
GIS Day Website
Event Locator
Geography Awareness Week
presentationen för 2007 GIS Day på YouTube

GIS
Temadagar i november
Alice Neel

Alice Neel, född 28 januari 1900 i Merion Square i Montgomery County, Pennsylvania, död 13 oktober 1984 i New York, var en amerikansk porträttmålare.

Alice Neel växte upp i småstaden Colwyn i Pennsylvania. Efter skolutbildning arbetade hon som kontorist i tre år, innan hon påbörjade konststudier vid Philadelphia School of Design for Women. Efter avslutad konstutbildning gifte sig Alice Neel 1925 med den kubanske konstnären Carlos Enríquez Gómez och flyttade till Havanna påföljande år. Där umgicks hon i avant-gardekretsar av unga författare, artister och musiker och utvecklade ett politiskt medvetande och jämlikhetssträvan.

År 1926 födde hon dottern Santillana, återvände till föräldrahemmet i Colwyn och flyttade senare med sin man till New York. Dottern dog där innan hon fyllt ett år, vilket satte spår i hennes konstnärliga produktion under resten av livet. En andra dotter, Isabetta, föddes 1928. Mannen Carlos Enríquez återvände till Kuba 1930 med dottern Isabetta. Alice Neel fick ett psykiskt sammanbrott och vårdades under över ett års tid på sjukhus. Efter att ha återvänt till New York, ägnade hon sig åt porträttmåleri och avporträtterade artister, intellektuella och vänsterpolitiker i sin vänkrets.

År 1939 födde Alice Neel en son, Richard Jose Santiago, och flyttade till Spanish Harlem i New York.

Alice Neel födde 1941 sin andra son, Hartley. Under 1940-talet illustrerade hon den kommunistiska tidskriften Masses & Mainstream och fortsatte göra porträtt av vänner och grannar. Hon hade under 1940-talet en enda utställning, år 1944.

År 1959 spelade hon mot Allen Ginsberg i Robert Franks beatnik-film Pull My Daisy.

Mot slutet av 1960-talet ökade intresset för Alice Neels konst. Hon blev också en feministisk förgrundsfigur. År 1970 fick hon uppdrag av Time Magazine att måla feministen Kate Millett för en omslagsbild. 1974 ordnade Whitney Museum of American Art en retrospektiv utställning med hennes verk. Vid mitten av 1970-talet hyllades Alice Neel som en betydande amerikansk målare och hon mottog 1979 av president Jimmy Carter belöningen National Women’s Caucus for Art Award for Outstanding Achievement.

Litteratur
Patricia Hills: Alice Neel, New York 1995,

Källor
Denna artikel bygger på artikeln Alice Neel på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Alice Neels webbplats

Amerikanska målare
Födda 1900
Avlidna 1984
Kvinnor
Simalia clastolepis

Simalia clastolepis (syn. Morelia clastolepis) är en ogiftig art av pytonorm. Den förekommer bara på öarna Ambon och Seram.

Beskrivning
Simalia clastolepis är en av de före detta underarterna till ametistpyton (S. amethistina). Det är en slank orm som sällan når längder över 3 meter. Ca 2,5 meter anses normalt. Svansen utgör 27 % av den totala längden. Precis som Simalia nauta förekommer S. clastolepis i två färgvarianter, Xanthisk och Axanthisk där de Xanthiska är den vanligast förekommande. S. clastolepis lägger ungefär 5-15 ägg, de nykläckta ungarna är ungefär 57-61 cm långa.

Referenser

Fotnoter

Pytonormar
clastolepis
Kräldjur i australiska regionen
Gustav Adolfs kyrka, Habo kommun

Gustav Adolfs kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Gustav Adolfs församling i Skara stift. Kyrkan ligger omkring sex kilometer norr om centralorten i Habo kommun.

Kyrkobyggnaden
Den ursprungliga träkyrkan uppfördes i Fiskebäck. Enligt traditionen byggdes den på initiativ av en adelsdam som räddades ur sjönöd. Omkring år 1623 brann kyrkan ned och ersattes av en korskyrka i liggtimmer. År 1734 genomfördes en del renoveringsarbeten, varvid ny bänkinredning tycks ha tillkommit samt väggar och tak målades av Johan Kinnerus, målarmästare i Jönköping.

År 1780 flyttades kyrkan till sin nuvarande plats 15 kilometer norr om Fiskebäck, där ingen kyrka fanns sedan tidigare. Den 19 november 1780 invigdes kyrkan på den nya platsen.

Kyrkan består av ett långhus med tresidigt kor i öster och ett kyrktorn med huvudingång i väster. Tornet tillkom efter flytten 1780. Korsarmar sträcker sig ut åt norr och söder. Norr om koret finns en sakristia som tillkom 1948. Långhuset har ett brant sadeltak, medan sakristian har ett flackt sadeltak. Korsarmarna har pulpettak. Taken är täckta med enkupigt rött lertegel. Tornet kröns av en åttakantig sluten lanternin med torntupp högst upp. Taktäckning på torn och lanternin är falsad kopparplåt.

Utformningen med ljus träpanel utvändigt och putsade väggar med brädvalv invändigt tillkom vid en omfattande restaurering 1858. Då avlägsnades Johan Kinnerus målningar på väggar och i tak från 1734.

Inventarier
 Predikstolen är tillverkad 1653 av Johan Johansson Werner. Figurerna på predikstolen och dess baldakin är troligen hämtade från ett äldre altarskåp.
 Altaruppsatsen är från 1717 och är med stor sannolikhet utförd av Jonas Ullberg och symboliserar passionsdramat. 
 Den änglaburna dopfunten är tillverkad 1719 av Ullberg.

Orgel
Den ursprungliga orgeln byggdes 1858 av Carl Johan Fogelberg med tillhörande fasad utförd efter ritningar av arkitekt Ludvig Hawerman. År 1938 byggdes orgeln om av Th. Frobenius og Sønner Orgelbyggeri A/S. Dagens orgel tillverkades 1997-1998 av Bergenblad & Jonsson Orgelbyggeri, varvid man återanvände Fogelbergorgelns fasad och några gamla stämmor. Orgeln är mekanisk och har sjutton stämmor fördelade på två manualer och pedal.

Referenser

 Habo kyrkliga samfällighet
 
 Gustav Adolfs kyrka

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Habo kommun
Kyrkobyggnader invigda 1780
1780 i Sverige
Amalie Sieveking

Amalie Wilhelmine Sieveking, född 25 juli 1794 i Hamburg, död där 1 april 1859, var en tysk filantrop och diakonissa.

Sieveking stiftade 1832 i Hamburg en kvinnoförening för fattig- och sjukvård, vilken blev till mönster för många liknande föreningar både i Tyskland och i utlandet. I sina årsberättelser (1833-58) behandlade hon sociala frågor, men publicerade även anonymt olika betraktelser över bibliska texter. Efter hennes död utkom Denkwürdigkeiten aus dem Leben von Amalie Sieveking (1860). Hon stod inom filantropin som en av huvudrepresentanterna för den kvinnliga diakonin utanför och tidigare än diakonissanstalterna.

Källor

Personer i Tyskland under 1800-talet
Tyska filantroper
Födda 1794
Avlidna 1859
Kvinnor
Salmonsens
Diakonissor
Filantroper under 1800-talet