kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hunanköket

Hunanköket (湘菜, xiāngcài), är ett av Kinas åtta stora kök. Maten från provinsen med samma namn är själva riktmärket, men köket är idag inte bara spritt i stora delar av Kina utan också utomlands med viss variation som följd. Det är främst känt för sin rikliga användning av chilipeppar.

Historia 
Historien om hunankökets kokkonst härrör från 1600-talet. Den första gången chilipeppar nämns är i lokala tidningar 1684, det tjuguförsta året av kejsar Kangxis regeringstid.

Referenser

Lista på typiska rätter

Mat och dryck i Kina
WP:Projekt Kina
Hunan
Sichuanesiska köket

Det sichuanesiska köket (川菜, chuāncài) (Szechuan), är ett av Kinas åtta stora kök. Maten kommer från Sichuan-provinsen, men köket är idag inte bara spritt i stora delar av Kina utan också utomlands med viss variation som följd. Det är särskilt känt för sin heta och bedövande kryddning (málà, 麻辣).

Lista på typiska rätter
Mapo doufu ("Den koppärriga gummans bönost")
Gongbao jiding ("Palatsväktarkyckling" eller "Kung Pao-kyckling")
Eldgryta (hot pot)
La Zi Ji (chilikyckling)

Källor

Mat och dryck i Kina
WP:Projekt Kina
Sichuan
Shandongköket

Shandongköket (魯菜, lǔcài), är ett av Kinas åtta stora kök. Maten från provinsen med samma namn är själva riktmärket, men köket är idag inte bara spritt i stora delar av Kina utan också utomlands med viss variation som följd.

Grunddrag 
Shandongköket är känt för sitt breda urval av material och användning av olika tillagningsmetoder. Råvarorna är främst kött från husdjur och fåglar, fisk och skaldjur samt grönsaker. De mästerliga tillagningsmetoderna inkluderar bao (爆; snabb stekning), liu (溜; snabb stekning med majsmjöl), pa (扒; stuvning), kao (烤; rostning), zhu (煮; kokning) och användning av socker för att kristallisera frukt. Även honung används.

Stilar 
Jiaodongstilen omfattar rätter från östra Shandong: Fushan (ett distrikt i Yantai), Qingdao, Yantai och de omgivande regionerna. Det kännetecknas av skaldjursrätter med en lätt smak.
Jinanstilen består av rätter från Jinan, Dezhou, Tai'an och de omgivande regionerna. En av dess funktioner är användningen av soppa.

Inflytande 
Köket, som det är känt idag, skapades under Yuandynastin. Det har stegvis spritt sig till norra och nordöstra Kina, Peking och Tianjin, där det påverkade det kejserliga köket. Shandongköket utgörs huvudakligen av maträtter från östra Shandong och från Jinan. Shandongköket anses vara en av de mest inflytelserika skolorna i kinesisk matlagning. De flesta av landets kulinariska stilar har utvecklats från det. Moderna kök i norra Kina (Peking, Tianjin och de nordöstra regionerna) är grenar av Shandongköket, och måltiderna i de flesta nordkinesiska hushåll lagas vanligtvis med förenklade Shandongmetoder.

Galleri

Referenser

Noter 

Mat och dryck i Kina
WP:Projekt Kina
Shandong
Kustens glada kavaljerer

Kustens glada kavaljerer är en svensk svartvit komedifilm från 1938 i regi av Ragnar Arvedson.

Handling
I filmen möter vi grosshandlare Westerberg som är starkt mot allt vad det militära heter. Snart kallas både hans son och biträde in till kustartilleriet. Grosshandlarens son är också förälskad i major Rytters dotter Karin. Major Rytter vill dock att Karin ska stifta bekantskap med doktor Berggren som i sin tur har starka känslor för sjuksystern Brita.

Om filmen
Filmen premiärvisades på Astoria i Stockholm den 5 november 1938. Svenska försvarets filmdetalj medverkade vid tillkomsten av filmen. Kustens glada kavaljerer har aldrig visats i TV.

Rollista i urval
Carl Barcklind - major Augustus Joachim Rytter
Inga-Bodil Vetterlund - Karin Rytter, hans dotter
Fritiof Billquist - doktor Claes Berggren
Karin Ekelund - Brita Hermansson, sjuksyster
Thor Modéen -  grosshandlare Karl T. Westerberg
Karl-Arne Holmsten - Harry Westerberg, hans son
Åke Söderblom - Jocke, biträde hos grosshandlaren
Rut Holm - Mina
Sven Bergvall - översten
Ej krediterade:
Ragnar Widestedt
Carl Ström
Sigge Fürst
Ruth Weijden
Hjalmar Peters
Harry Brandelius

 

Filmer 1938
Svenska komedifilmer
Svartvita filmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1930-talsfilmer
Skärgårdsflirt

Skärgårdsflirt är en svensk svartvit komedifilm från 1935.

Handling
Paret Östermans son Erik ska gifta sig med bonddottern Inga och deras föräldrar ska tillsammans betala det unga brudparets nya hus ute i skärgården. Östermans har dock inte tillräckligt med pengar eftersom deras bank gått i konkurs. Den rika Stockholmsflickan Lilly kommer också till skärgården och Erik får upp ögonen för henne.

Om filmen
 Filmen premiärvisades på Astoria i Stockholm den 1 november 1935.
 Svenska försvarets filmdetalj medverkade vid tillkomsten av filmen.
 Filmen har också visats i SVT.
 Filmen är baserad på Gideon Wahlbergs folklustspel med samma namn.
 Filmen har även gjorts i en norsk version.
 En TV-version gjordes även 1972.

Rollista (i urval)
Nils Lundell - Nils "Nisse" Lundén
Rut Holm - Katrina, piga hos Östermans
Dagmar Ebbesen - Augusta Österman
Karin Ekelund - Lilly Blom
Solveig Hedengran - Inga Sjöholm
Eric Laurent - Erik, Augustas son
Gideon Wahlberg - Alfred Österman, Augustas man
Ernst Brunman - Per Sjöholm, fiskare, Ingas far
Theodor Berthels - grosshandlare Blom, Lillys far
Holger Löwenadler - advokat Vasander

Filmmusik (i urval)
Skärgårdsflirt, kompositör Sten Axelson, text Sven Paddock, framförs i bild av Lasse Dahlquist
En sjöman älskar havets väg, svensk text 1875 Ossian Limborg
Calle Schewens vals, kompositör och text Evert Taube, framförd i bild av Martin Blomqvist, Nils Lundell och Gideon Wahlberg
Kärleksstigen, kompositör Sten Axelson, text Sven Paddock, sång Ulla Billquist
Hjamlar och Hulda, text Wilhelmina Stålberg, framförd på dragspel av Gideon Wahlberg

Källor

Externa länkar

Filmer 1935
Stockholms skärgård i fiktion
Svenska komedifilmer
Svartvita filmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer baserade på pjäser
Svenska 1930-talsfilmer
Striden går vidare

Striden går vidare är en svensk svartvit dramafilm från 1941 i regi av Gustaf Molander. I huvudrollerna ses Victor Sjöström, Alf Kjellin och Gerd Hagman.

Handling 
Georg Hammar arbetar på Allmänna sjukhuset och är förlovad med den berömde professor Bergs dotter Inga. Men han dras även till sjuksystern Maria som nyligen fått plats på sjukhuset. En patient på sjukhuset avlider efter att en förväxling mellan medicinflaskor skett. Professor Berg beskylls vara huvudansvarig för det hela.

Om filmen 
Filmen hade premiär på biograf Röda Kvarn vid Biblioteksgatan i Stockholm den 20 oktober 1941. Striden går vidare har visats vid ett flertal tillfällen i SVT.

Rollista i urval 

Victor Sjöström – professor Andreas Berg, kirurg på Allmänna sjukhuset 
Renée Björling – hans hustru Betty Berg
Anne-Margrethe Björlin – Inga Berg, deras dotter
Erik Berglund – doktor Eriksson, underläkare
Alf Kjellin – doktor Georg Hammar, kirurg
Gerd Hagman – syster Maria Granberg
Nils Lundell – Kurre Karlsson, tidningsförsäljare
Carl Ström – kommissarie Arnell
Elsa Ebbesen-Thornblad – syster Anna, avdelningssköterska
Carl Deurell – professor Karlgren
Kotti Chave – doktor Ström
Gösta Terserus – doktor Lundin
Olav Riégo – doktor Fagrell
Hjördis Petterson – Augusta Sofia Svensson
Hilda Borgström – fru Hagberg
Oscar Ljung – Allan "Typen" Hagberg, Hagbergs son
John Ekman – Lundström, utpressare
Mona Geijer-Falkner – Bergs husa

Källor

Externa länkar 
 
 

Filmer 1941
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Gustaf Molander
Svartvita filmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
Fritz Willis

Fritz Willis, född 1907, död 13 januari 1979, var en amerikansk pinup- och reklamkonstnär. Han utförde reklamannonser för bland andra Pepsi, Max Factor och Sunkist.

Externa länkar
 The Pin-Up Files – Fritz Willis

Födda 1907
Avlidna 1979
Amerikanska illustratörer
Män
Boklotteriets stipendiater 1952

Boklotteriet startade 1948 på initiativ av författaren Carl-Emil Englund. Överskottet för Boklotteriet 1951 blev cirka 104000 kronor. Antalet lotter för Boklotteriet 1951 var 250000. På våren 1952 var det dags att utse stipendiater.

Följande författare belönades med stipendier våren 1952:

5000 kronor
 Lars Ahlin
 Olof Lagercrantz
 Sven Lidman
 Artur Lundkvist

Artur Lundkvist fördelade sitt stipendium om 5000 kronor till följande fem personer som då fick 1000 kronor var:
 Ann Margret Dahlquist-Ljungberg
 Willy Kyrklund
 Matts Rying
 Bertil Schütt
 Birger Vikström

2000 kronor
 Sven Barthel
 Ragnar Bengtsson
 Hans Botwid
 Walter Dickson
 Ann Mari Falk
 Gösta Gustaf-Janson
 Waldemar Hammenhög
 Paul Lindblom
 Vilgot Sjöman
 Sven Stolpe

1000 kronor
 Nils-Gustav Andersson
 Sven O. Bergkvist
 Inez Eriksson
 Lars Forssell
 Rut Hillarp
 Torsten Kassius
 Inga Lena Larsson
 Axel Liffner
 Ingeborg Lundström
 Östen Sjöstrand

Författarnas stipendium till kritiker 

2000 kronor
 Bengt Holmquist

Kritikernas stipendium till författare

2000 kronor
 Walter Ljungquist

Översättarstipendium

2000 kronor
 Peter Hallberg

Journaliststipendier

1500 kronor
 Rudolf Berner
 Gösta A. Svensson

Stipendier från Arbetarnas bildningsförbund som erhållit medel från Boklotteriet 1952

5000 kronor
 Birger Norman 

Stipendier från tidningen Vi som erhållit medel från Boklotteriet 1952.

 Ann Margret Dahlquist-Ljungberg 2000 kronor
 Ingeborg Eriksson 1500 kronor
 Arne Ohlsson 1500 kronor

Boklotteriets stipendiater finns angivna i
 1949 Boklotteriets stipendiater 1949  
 1950 Boklotteriets stipendiater 1950 
 1951 Boklotteriets stipendiater 1951
 1952 Boklotteriets stipendiater 1952
 1953 Boklotteriets stipendiater 1953
 1954 Boklotteriets stipendiater 1954
 1955 Boklotteriets stipendiater 1955
 1956 Boklotteriets stipendiater 1956
 1957 Boklotteriets stipendiater 1957
 1958 Boklotteriets stipendiater 1958
 1959 Boklotteriets stipendiater 1959
 1960 Boklotteriets stipendiater 1960
 1961 Boklotteriets stipendiater 1961
 1962 Boklotteriets stipendiater 1962
 1963 Boklotteriets stipendiater 1963
 1964 Boklotteriets stipendiater 1964 
 1965 Litteraturfrämjandets stipendiater 1965
 1966 Litteraturfrämjandets stipendiater 1966
 1967 Litteraturfrämjandets stipendiater 1967
 1968 Litteraturfrämjandets stipendiater 1968
 1969 Litteraturfrämjandets stipendiater 1969
 1970 Litteraturfrämjandets stipendiater 1970
 1971 Litteraturfrämjandets stipendiater 1971
 1972 Litteraturfrämjandets stipendiater 1972

Litteraturpriser
Uppgörelsen (1989)

Uppgörelsen (originaltitel: Casualties of War) är en amerikansk krigsfilm från 1989 i regi av Brian De Palma.

Handling 
Filmen är baserad på den sanna historien om mordet på Phan Thi Mao, som utförs av en grupp amerikanska soldater under Vietnamkriget när de är ute på ett uppdrag för att leta efter fiender.

Soldaterna kidnappar den sydvietnamesiska flickan Phan Thi Mao (Tran Thi Oanh) från en liten by i syfte att våldta henne. Fyra av soldaterna våldtar flickan men den femte, menige Eriksson (Michael J. Fox) vägrar. Till slut mördas flickan, och menige Eriksson beslutar sig för att de andra soldaterna ska straffas för sina handlingar. Han stöter dock på problem och betraktas som förrädare.

Filmen innehåller ett flertal mycket obehagliga scener men ger insyn i de många fall där amerikanska soldater var inblandade i övergrepp mot den vietnamesiska civilbefolkningen.

Om filmen 
Uppgörelsen regisserades av Brian De Palma och är baserad på en bok skriven av Daniel Lang, vilken i sin tur baseras på en artikel han skrev om händelsen.

Ennio Morricone har komponerat musiken i filmen och nominerades till en Golden Globe för sitt arbete.

Nyckelrepliker 
 Even in war... murder is murder.
 Even if these four guys get convicted they won’t do any real time.

Rollista i urval 
 Michael J. Fox – Eriksson 
 Sean Penn – sergeant Tony Meserve 
 John C. Reilly – Herbert Hatcher 
 John Leguizamo – Antonio Diaz
 Ving Rhames – löjtnant Reilly
 Thuy Thu Le – Thị Oanh Thân, den vietnamesiska flickan
 Dale Dye – kapten Hill

Se även 
 Redacted

Externa länkar 
 
 

Filmer 1989
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska krigsfilmer
Amerikanska filmer baserade på verklighet
Vietnamkriget på film
Filmer i regi av Brian De Palma
Filmmusik av Ennio Morricone
Domstolsfilmer
Rättsliga dramafilmer
Anti-krigsfilmer
Filmer från Columbia Pictures
Sänd, o Herre, en våg ifrån Golgata höjd

Sänd, o Herre, en våg ifrån Golgata höjd, psalm författad och komponerad 1933 av Elsa Eklund. Den publicerades första gången i Nya sånger 1933 och har senare publicerats i flera av Frälsningsarméns sångböcker. Den finns även publicerad under körens titelrad Sänd den härliga kraften.

Text och melodi är upphovsrättligt skyddade.

Publicerad i
Nya sånger 1933 som nummer 45.
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 220 under rubriken "Helgelse".
Segertoner 1988 som nr 385 under rubriken "Fader, son och ande - Anden, vår hjälpare och tröst".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 446 under rubriken "Helgelse".
Sångboken 1998 som nr 122.

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Laminat

Laminat är ett material som består av flera olika skikt som sitter ihop ovanpå varandra. Plywood är en typ av trälaminat medan spånskiva inte är det. Högtryckslaminat är en laminatbeläggning på en träskiva med varierande estetiska mönster. 
Laminatgolv är ett annat användningsområde eller moduler för tak- samt väggbeklädnad.

Ett laminat används i båtbygge, en glasfiberarmerad plastbåt är uppbyggd av polyester eller epoxi samt glasfiber. Det förekommer även laminerade distansmaterial i en båts skrov eller däck som kan bestå av till exempel skivor av polyuretanskum. 

Laminat används till exempel till bowlingbanor.

Laminerat glas kan vara uppbyggt av två eller fler lager av glas med en plastfilm emellan.

Laminatstål består av olika skikt av legeringar av stål. Knivar kan göras av laminatstål för att ge vass egg av hårt stål samtidigt som bladet ges viss böjlighet genom ett andra skikt innehåller mer "mjukt" stål. 

Att sammanfoga flera skikt kallas ibland laminering. Ibland menar man med laminering att man bakar in ett pappersdokument, till exempel ett ID-kort, mellan två plastskikt.

Se även 
 Laminatgolv
 Högtryckslaminat

Externa länkar 
info.se - Fiberkompositlaminering

Material
Den gröna boken

Den gröna boken (arabiska الكتاب الأخضر, al-kitāb al-aḫḍar) kallas en bok skriven av Muammar al-Gaddafi, där han framlägger sin politiska ideologi: islamisk socialism. Den publicerades första gången 1975. 1977 kom den ut på svenska i översättning av Anders Hallengren.

Det tyska ishockeylaget Iserlohn Roosters gjorde på 1980-talet reklam för boken på spelarnas hockeytröjor.

Se även 
 Arabisk socialism
 Indoktrinering
 Islamisk socialism
 Jamahiriya
 Maos lilla röda
 Ruhnama

Referenser

Kultur i Libyen
Politisk litteratur
Litteratur 1975
Eastern Kentucky University

Eastern Kentucky University är ett universitet i delstaten Kentucky i USA. Universitetet grundades 1906. Undervisning bedrivs vid sex olika campus som ligger i Corbin, Danville, Manchester, Fort Knox, Somerset och vid Univ Center of Mountains. Det sistnämnda är ett samarbete mellan flera olika universitet.

Universitet och högskolor i Kentucky
Utbildningsinstitutioner bildade 1906
Europas Grand Prix 1983

Europas Grand Prix 1983 var det fjortonde av 15 lopp ingående i formel 1-VM 1983. Detta var det första fristående Europas Grand Prix och det kördes på Brands Hatch i England.

Resultat 
 Nelson Piquet, Brabham-BMW, 9 poäng
 Alain Prost, Renault, 6 
 Nigel Mansell, Lotus-Renault, 4 
 Andrea de Cesaris, Alfa Romeo, 3 
 Derek Warwick, Toleman-Hart, 2 
 Bruno Giacomelli, Toleman-Hart, 1 
 Riccardo Patrese, Brabham-BMW
 Manfred Winkelhock, ATS-BMW 
 René Arnoux, Ferrari
 Eddie Cheever, Renault 
 Thierry Boutsen, Arrows-Ford
 Roberto Guerrero, Theodore-Ford
 Jonathan Palmer, Williams-Ford 
 Stefan "Lill-Lövis" Johansson, Spirit-Honda 
 Raul Boesel, Ligier-Ford

Förare som bröt loppet 
 Patrick Tambay, Ferrari (varv 67, snurrade av) 
 Michele Alboreto, Tyrrell-Ford (64, motor) 
 Piercarlo Ghinzani, Osella-Alfa Romeo (63, gasspjäll) 
 Marc Surer, Arrows-Ford (50, motor) 
 Keke Rosberg, Williams-Ford (43, motor) 
 Mauro Baldi, Alfa Romeo (39, koppling) 
 John Watson, McLaren-TAG (36, snurrade av) 
 Danny Sullivan, Tyrrell-Ford (27, oljeläcka)
 Niki Lauda, McLaren-TAG (25, motor) 
 Elio de Angelis, Lotus-Renault (12, oljepump)
 Jean-Pierre Jarier, Ligier-Ford (0, koppling)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Kenny Acheson, RAM-Ford 
 Corrado Fabi, Osella-Alfa Romeo
 Jacques Laffite, Williams-Ford

Noteringar
 Jonathan Palmer gjorde F1-debut.
 Elio de Angelis första pole position.
 Nigel Mansells första snabbaste varv.

VM-ställning

Källor 

 

1983 i Storbritannien
Europas Grand Prix
Lissi Arna

Lissi Arna, född 20 december 1904 i Berlin, död 22 januari 1964 i Berlin, var en tysk skådespelerska. Hon medverkade i runt 60 filmer och var en populär filmstjärna i Tyskland särskilt under slutet av 1920-talet.

Filmografi (urval) 
1939 - Morgen werde ich verhaftet
1939 - Sensationsprozess Casilla

1929 - På andra sidan gatan
1928 - The Physician 
1921 - Die Villa im Tiergarten
1915 - Der Katzensteg

Källor 
Lissy Arna på filmportal.de

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1904
Avlidna 1964
Kvinnor
Skådespelare från Berlin
Frederick Brisson

Frederick Brisson, född 17 mars 1912 i Köpenhamn, död 8 oktober  1984 i New York, var en amerikansk producent. Han var son till Carl Brisson och gift med skådespeleraren Rosalind Russell från 1941 fram till hennes död 1976.

Brisson tilldelades en Tony för musikalen Damn Yankees 1956.

Producent i urval
1971 - Mrs. Pollifax—Spy
1963 - Under the Yum Yum Tree
1961 - Five Finger Exercise
1955 - The Girl Rush
1952 - Never Wave at a WAC
1948 - The Velvet Touch

Källor

Externa länkar

Amerikanska filmproducenter
Män
Födda 1912
Avlidna 1984
Nathanael Cronsioe

Johannes Natanael Cronsioe, född 22 september 1883 i Malmö Karoli församling, Malmöhus län, död 13 augusti 1937 i Stigtomta församling, Södermanlands län, var en svensk koralkompositör och psalmförfattare. Han var också resepredikant, harpist och homeopat.

Levnadsbeskrivning
Nathanael Cronsioe föddes 1883 i Malmö. Han var son till kalligrafen Anders Cronsioe och Brita Maria Olausson. År 1900 var Cronsioe bokförd som ogift mekanikerelev i Stockholm (Hedvig Eleonora församling), men med anteckningen "vistas i Söderhamn". Cronsioe var från 1922 till 1925 baptistpastor i Väderstads baptistförsamling i Väderstad. År 1925 blev han baptistpredikant i Norra Sandsjö och slutade där 1928. Cronsioe var från 1928 baptistpredikant i   Stigtomta. Han avled där 1937.

Familj
Cronsioe gifte sig 24 januari 1915 med Hildur Maria Håkansson (1891–1954). De fick tillsammans barnen Håkan Cronsioe (1915–1998), Maria Elisabeth Cronsioe (född 1917), Ester Gudrun Cronsioe (född 1919), Sven David Cronsioe (född 1921) och Berndt Cronsioe (född 1928).

Psalmer
Nya sånger 1932.
2. Lyckan, som jag länge sökt
5. Det finns liv, det finns frid
6. Herren är min herde, som mig leder varje dag
9. Sök icke längre i världen din fröjd
11. Dag för dag min Jesus är när
16. Gå fram, min själ, med makt
19. Hemåt vi vandra till himmelens land
22. Min natt förbytts i solig dag

Nya sånger 1933.
27. En helig skara (Klädd i helig skrud en lycklig skara) (text och musik).
30. Blicka uppåt, du sorgsne broder (text och musik).
33. Gode herde, led du mig! (text och musik).
35. Lita blott på Jesus! (När du oro känner) (text och musik).
38. Kärlekens hav (Förundrad jag stod invid kärlekens hav) (text och musik).
39. Klagan förbytts i jubelsång (Tryckt utav synd och smärta) (text och musik).
43. Underbar frid (Det bor i mitt hjärta en underbar frid) (text och musik).

Nya sånger 1937.
136. Du, som är trött av syndens tunga börda
140. Hos Gud är makten

Tempeltoner 1934.
7. Det kommer (text och musik).
8. Guds löften (De dyra löften, som Herren givit) (text och musik).

Tempeltoner 1935.
28. Vid korset (Förkrossad vid din fot jag sjunker) (musik).
34. Kärleken är störst (Ljudande malm, som klang av cymbal) (text och musik).
36. I kvällens stilla timma (översättning och musik).

Referenser

Noter

Externa länkar
Eva Cronsioe: Med rötter i kärleken

Svenska koralkompositörer
Svenska psalmförfattare
Personligheter i svensk frikyrkorörelse
Födda 1883
Avlidna 1937
Män
Musiker från Malmö
Rosalind Russell

Rosalind Russell, född 4 juni 1907 i Waterbury, Connecticut, död 28 november 1976 i Beverly Hills, Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare och manusförfattare.

Biografi 
Rosalind Russells far var advokat till yrket, modern var modeskribent. Russell gjorde scendebut i slutet på 1920-talet och filmdebut 1934. Till att börja med hade hon dramatiska roller, men från tidigt 1940-tal fann hon sin nisch i komedier, där hon ofta spelade välklädda, effektiva karriärkvinnor som bombarderade sina äkta män med giftiga, syrliga kommentarer. När hon i slutet på årtiondet återvände till draman, minskade hennes popularitet. Hon framträdde även på Broadway i draman och musikaler.

Russell nominerades för en Oscar fyra gånger. Hon har en stjärna på Hollywood Walk of Fame för insatser inom film vid adressen 1708 Vine Street.

Hon var gift med producenten Frederick Brisson, son till skådespelaren Carl Brisson.

Filmografi i urval

Filmmanus

Källor

Externa länkar

Rosalind Russell på Internet Broadway Database

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska manusförfattare
Födda 1907
Avlidna 1976
Skådespelare från Connecticut
Personer från Waterbury, Connecticut
Kvinnor
Fritz Arlberg

Fritz Georg Efraim Arlberg, född 21 mars 1830 i Leksand, död 21 februari 1896 i Kristiania, var en svensk operasångare (baryton) och översättare av operalibretton.

Biografi 
Arlberg blev student i Uppsala 1848, där han avlade kameralexamen 1852. Han arbetade därefter en tid som tjänsteman bland annat i Kammarkollegium. Redan tidigt framträdde hans musikaliska anlag, och under sin Uppsalatid väckte han uppmärksamhet genom sin sångröst. Arlberg studerade sång för Julius Günther och den tyske tenoren Wieser. Han debuterade på Mindre teatern i Stockholm 1854 som Farinelli, men övergick snart till Operan där han debuterade som Figaro i Figaros bröllop och hade därefter anställning där 1858–1874. Åren 1860–1864 var han även underregissör och 1864–1865 regissör vid Operan. Han slutade dock vid Operan 1874 på grund av vissa misshälligheter och tog istället anställning vid operan i Kristiania, där han stannade till 1877. Han gästspelade på flera teatrar i Stockholm under denna period, och ända fram till 1883, då han definitivt slutade som sångare. Verkade därefter som sånglärare, först i Stockholm, därefter i Köpenhamn och slutligen i Kristiania, där han dog.

Han var även verksam som tonsättare och skriftställare. Han översatte och bearbetade en rad operatexter, däribland Rienzi och Den flygande hollendare. Han blev även en av förkämparna i Sverige för Richard Wagners konst.

Arlberg valdes in som ledamot nr. 420 av Kungliga Musikaliska Akademien den 24 januari 1868.

Han gifte sig 1868 med violinisten Maria Neruda, syster till cellisten Franz Xaver Neruda och violinisten Wilma Neruda, och blev i äktenskapet far till Hjalmar Arlberg. Han hade även en dotter, Judith, med skulptören Ida Ericson-Molard.

Fritz Arlberg är begravd på Leksands kyrkogård.

Teater

Roller i urval

 Figaro}
 Don Juan
 Heiling
 Den flygande holländaren
 Asmodeus
 Polonius
 Don Cesar de Bazano
 Gaspard i Cornevilles klockor
 Agamemnom i Ifigenia i Aulis
 Mercutio i Romeo och Julia
 Nevers i Hugenotterna
 Valentin i Faust
 Telramund i Lohengrin
 Laertes i Mignon
 tsar Peter i Tsar och timmerman

Kompositioner
 I skogen (symfonisk dikt)
 Sten Sture (ballad)
 Solosånger

Bibliografi
 Försök till en naturlig och förnuftig grundläggning af tonbildningsläran (1891, tysk upplaga 1899).

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Gustaf Hilleström: Kungl. Musikaliska Akademien, Matrikel 1771–1971.
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929.

Vidare läsning

Externa länkar
Musikaliska konstföreningen
Fritz Arlberg i Levande musikarv

Svenska barytonsångare
Svenska sångpedagoger
Svenska författare under 1800-talet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska operasångare under 1800-talet
Personer från Leksands socken
Födda 1830
Avlidna 1896
Män
Alumner från Uppsala universitet