kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Roswell: The Aliens Attack

Roswell: The Aliens Attack är en TV-film från 1999 producerad av UPN.

Handling
Handlingen kretsar kring två utomjordingar som kommer till Roswell, New Mexico 1947 på uppdrag att spränga jorden.

Om filmen
Filmen spelades in i Winnipeg, Manitoba, Kanada.

Medverkande (i urval)
John Dearman - Steven Flynn
Katie Harras - Kate Greenhouse
Eve Flowers - Heather Hanson
Capt. Philips - Brent Staits
Col. Woodburn - Sean McCann
Sam Harras - Ben Baxter

Externa länkar
 

TV-filmer 1999
Kanadensiska science fiction-filmer
Kanadensiska TV-filmer
1947 på film
New Mexico på film
Kanadensiska filmer 1999
Alrø

Alrø är en dansk ö i Horsens fjord på Jyllands östkust cirka tre mil söder om Århus. Den är 7 km lång och 5 km bred, högsta punkten är 15 m ö.h. Invånarantalet är 150 (2020).

Ön är en egen församling, Alrø församling, som tillhör Hads härad. Den var en egen kommun fram till danska kommunreformen 1970, den är nu en del av Odders kommun. Öns församlingskyrka, Alrø Kirke, är en stenkyrka från 1300-talet.

Alrø har varit bebodd sedan stenåldern. Den är förbunden med fjordens nordkust via en kilometerlång vägbank som påbörjades 1929 och invigdes den 10 juni 1931. Innan dess kunde man köra över vid ett vadställe från Gyllingnæs, öster om ön. Det har även funnits båtförbindelse med nordkusten, Hjarnø och Horsens.

På sommarhalvåret går en cykelfärja från Snaptun till Egehovedet på öns södra del.

Källor

Danmarks öar
Odders kommun
John Hodgman

John Hodgman, född i juni 1971, är en amerikansk författare och komiker, bland annat känd för sin roll som "expertkommentator" på The Daily Show. Han medverkar även i flera amerikanska magasin och radioprogram.

Hodgman syntes först i The Daily Show i november 2005 när han var gäst i programmet och gjorde reklam för sin bok The Areas of My Expertise. Sedan januari 2006 har han haft ett återkommande inslag i programmet där han ger "expertutlåtanden" kring aktuella ämnen.

Han har även haft en mindre roll i filmen Baby Mama från 2008 samt porträtterar en PC i reklamfilmer från Apple.

Bibliografi
The Areas of My Expertise (2005)
More Information Than You Require (2008)

Källor

Amerikanska författare
Amerikanska komiker
Födda 1971
Män
Levande personer
Helen Jahren

Mai Åse Helen Jahren, född 2 maj 1959, är en svensk oboist. Jahren har framfört många verk med nutida konstmusik av svenska tonsättare, såsom Sven-David Sandström, André Chini och Mårten Josjö.

Priser och utmärkelser
1987 – Grammis för albumet Sheng – Verk av Bengt Hambraeus, Johannes Johansson och Rolf Martinsson (tillsammans med Hans-Ola Ericsson, orgel)
1987 – Svenska grammofonpriset för albumet Sheng – Verk av Bengt Hambraeus, Johannes Johansson och Rolf Martinsson (tillsammans med Hans-Ola Ericsson, orgel)
1998 – Ledamot nr 925 av Kungliga Musikaliska Akademien
2000 – Spelmannen
2003 – Sydsvenska Dagbladets kulturpris
2006 – Medaljen för tonkonstens främjande

Diskografi 
Phono Suecia, PSCD 128 – Daniel Börtz: Oboekonsert, Kithairon för oboesolo; Lars Ekström: Oboekonsert, The accelerating Ice-cube för oboesolo; Göran Gamstorp: oboekonsert, Pulse för oboesolo (med Helsingborgs Symfoniorkester, Arvo Volmer)
Caprice Records, CAP 21596 – Wolfgang Amadeus Mozart: Oboekonsert i C-dur: Johann Christian Bach: Oboekonsert nr 1 i F-dur och nr 2 i F-dur; Giuseppe Ferlendis: Oboekonsert i F-dur (med Musica Vitae, Peter Csaba)
Ondine, ODE 855-2 – Jouni Kaipainen: Oboekonsert (med Radions symfoniorkester, Sakari Oramo)
BIS, CD 377 – Alfred Schnittke: Konsert för oboe, harpa och stråkar (med Kjell-Axel Lier, New Stockholm Chamber Orchestra, Lev Markiz)
Phono Suecia, PSCD 53 – Anders Nilsson: Ariel, Konsert för oboe och (med Esbo stadsorkester, Bjarte Engeseth)
Malmö Audioproduktion, MAP R 8606 – Bengt Hambraeus: Sheng för oboe och orgel; Rolf Martinsson: Lontano för oboe och orgel; Johannes Johansson: Einige Veränderungen II för oboe och orgel (med Hans-Ola Ericsson, orgel)
BIS, CD 460 – Johan Helmich Roman: Concerto Grosso in B flat major (med Musica Vitae, Wojciech Rajski)
BIS, CD 427 – Alfred Schnittke: Concerto Grosso nr 4 / Symfoni nr 5 (med Göteborgs symfoniorkester, Neeme Järvi)
BIS, CD 473/474 – Lars-Erik Larsson: Concertino för oboe och stråkorkester (med Musica Vitae, Lennart Hedwall)
Aurora, ACD 4977 – Asbjørn Schaathun: A Tabular System... (med Oslo Sinfonietta, Christian Eggen)
Caprice, CAP 21481 – Bohuslav Martinů: Oboekvartett
Phono Suecia, PSCD 80 – André Chini: Illusions/Allusions

Källor

Externa länkar 
Helen Jahrens webbplats

Kvinnor
Födda 1959
Svenska oboister under 1900-talet
Svenska oboister under 2000-talet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Levande personer
Edvard Glæsel

Edvard Glæsel, född 4 januari 1858, död 12 juni 1915, var en dansk trädgårdsarkitekt.

Glæsel gick 1874 i lära hos handelsträdgårdsmästare Ludvig Hansen på Vesterbrogade i Köpenhamn och var underträdgårdsmästare på Bregentved 1879-81. Därefter företog han en sjuårig studieresa till England, Frankrike och Tyskland, under vilken han genom sina studier av engelska parker lade grunden till sitt livsverk. År 1888 etablerade han sig som trädgårdsarkitekt i Köpenhamn och utförde de första åren flera större trädgårdsanläggningar tillsammans med trädgårdsinspektör Henry August Flindt.

Redan på 1890-talet hade han vunnit erkännande och fick talrika viktiga uppdrag. Bland de många privata parkanläggningarna kan nämnas Vemmetofte, Vallø, Vedbygård, Giesegård, och av offentliga anläggningar förtjänar särskilt att nämnas parkanläggningen vid rådhuset i Köpenhamn, Slottsparken i Malmö, Bispebjerg Kirkegård och Bispebjerg Hospital. Vid den internationella konstutställningen i Düsseldorf ställde han ut en del av sina arbeten, däribland ritningarna till Vestre Kirkegård, och han tilldelades en av de två guldmedaljerna för trädgårdskonst. I Sverige har han bland annat anlagt parken vid Kockenhus, nära Mölle i Skåne.

Källor

Noter

Danska trädgårdsmästare
Danska trädgårdsarkitekter
Födda 1858
Avlidna 1915
Män
Salmonsens
Tom Wolfe

Thomas Kennerly "Tom" Wolfe, född 2 mars 1930 i Richmond, Virginia, död 14 maj 2018 i New York, var en amerikansk journalist och författare. Han skrev bland annat Fåfängans fyrverkeri och En riktig man samt medverkade till att introducera journalistikstilen New Journalism.

Han studerade vid Washington and Lee University. År 1956, då han ännu höll på med sin doktorsavhandling vid Yale University, blev Wolfe reporter vid Springfield Union i Springfield i Massachusetts. Han slutförde sin avhandling 1957 och erbjöds anställning inom den akademiska världen, men valde att arbeta som journalist. Han anställdes istället av Washington Post 1959.

År 1962 lämnade Wolfe Washington för New York och New York Herald Tribune. År 1965 kom hans debutbok The Kandy-Kolored Tangerine-Flake Streamline Baby (, ej utgiven på svenska).

Bibliografi (urval)

 1968 – The electric kool-aid acid test (Trippen, översättning Gunnar Barklund, Pan/Norstedt, 1970)
 1968 – The Pump House Gang (Pumphusgänget och andra nya kulturer i Amerika och England, översättning av Susanne och Nils Petter Sundgren, PAN/Norstedt, 1971)
 ? – [Okända originaltitlar] (Innevänstern, Mau-Mau som skön konst, översättning Susanne och Nils Petter Sundgren, PAN/Norstedt, 1971) 
 1975 – The painted word (Det målade ordet, översättning Thomas Preis, PAN/Norstedt, 1976) 
 1979 – The right stuff (Rätta virket, översättning Staffan Holmgren, Norstedt, 1982) 
 1987 – The Bonfire of the Vanities (Fåfängans fyrverkeri, översättning Gunnar Pettersson, Norstedt, 1988) 
 1998 – A man in full (En riktig man, översättning Caj Lundgren, Norstedt, 1999) 
 2004 – I Am Charlotte Simmons
 2012 – Back to Blood

Källor

Externa länkar
 

Amerikanska författare
Amerikanska journalister
Engelskspråkiga författare
Födda 1930
Avlidna 2018
Män
Personer från Richmond, Virginia
Alumner från Washington and Lee University
Alumner från Yale University
Rezillos

The Rezillos, skotsk punk/new wave-grupp från slutet av 1970-talet. Bandet splittrades 1978, men basisten Simon "Simon Templar" Bloomfield och trummisen Ange Paterson bildade ett nytt band som från 1979 till 1996 spelade under namnet The Revillos. The Rezillos återuppstod 2001.

Bandmedlemmar
Nuvarande medlemmar
Fay Fife – sång (1976–1978, 2001–)
Eugene Reynolds – sång, gitarr (1976–1978, 2001–)
Angel Patterson – trummor (1976–1978, 2001–)
Chris Agnew – basgitarr (2008–)
Jim Brady – gitarr (2010–)

Tidigare medlemmar
Jo "Luke Warm" Callis – gitarr (1976–1978, 2001–2010)
Hi-Fi Harris – gitarr (1976–1977)
David "Dr. D.K." Smythe – bas (1976–1977)
Alastair "William Mysterious" Donaldson – saxofon, basgitarr (1976–1978)
Simon "Simon Templar" Bloomfield – basgitarr (1977–1978)
Johnny Terminator – basgitarr (2001–2008)

Diskografi
Album

Singlar
"I Can't Stand My Baby" (1977)
"(My Baby Does) Good Sculptures" (1977)
"Top of the Pops" (1978) (#17 på UK Singles Chart)
"Destination Venus" (1978) (UK #43)
"Cold Wars" (live) (1979)
"I Wanna Be Your Man" / "I Can't Stand My Baby" (återutgåva) (1979) (UK #71)
"No 1 Boy" (2009) 
"Out of This World" (2011)
"Top of the Pops" (live) (2012)

Referenser

Externa länkar

 Officiell webbplats
 The Rezillos på allmusic.com
 Diskografi på Discogs

Brittiska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1976
Erik Jørgensen

Erik Jørgensen, född 17 maj 1848 i Asker, död 15 september 1896 i Kongsberg, var en norsk ingenjör.

Jørgensen konstruerade, tillsammans med Ole Herman Krag, Krag–Jørgensen-geväret, som antogs för Norges, Danmarks och USA:s arméer.

Källor

Norska ingenjörer
Födda 1848
Avlidna 1896
Män
Ugglan
Personer från Asker kommun
Tynecastle Stadium

Tynecastle Stadium är en fotbollsanläggning belägen i Edinburgh, Skottland. Det skotska Premier League-laget Heart of Midlothian spelar sina hemmamatcher här sedan 1886. Arenan kallas ofta Tynie av Hearts fans och kallas The Pink Bus Shelter av fansen från rivalerna i Edinburgh Hibernian FC.

Tynecastle har för närvarande en kapacitet på 17 420, vilket gör den till det åttonde största i Skottland efter Murrayfield, Celtic Park, Ibrox, Hampden Park, Pittodrie Stadium, Rugby Park och Easter Road.

Fotbollsanläggningar i Skottland
Sportanläggningar invigda 1886
Sport i Edinburgh
Byggnader och anläggningar i Edinburgh
Anthony Gomes

Anthony Gomes, född 1970, är en kanadensisk bluesgitarrist och sångare. Hans musik har influenser bland annat från rock och soul.

Gomes föddes i Toronto med en portugisisk far och en kanadensisk mor. Han flyttade till Chicago i slutet av 1990-talet och senare vidare till Nashville. Hans debutalbum Blues in Technicolor gavs ut 1998. Hans fjärde album, Music Is the Medicine från 2006, var det första att gå upp Billboards bluesalbumlista och blev som bäst fyra, medan det efterföljande livealbumet Live nådde förstaplatsen.

Diskografi

Externa länkar
Officiell webbplats

Födda 1970
Kanadensiska sångare
Kanadensiska gitarrister
Bluesgitarrister
Män
Levande personer
Aleksandr Jakusjev

Aleksandr Sergejevitj Jakusjev, ryska: Александр Сергеевич Якушев, född 2 januari 1947, är en rysk före detta ishockeyspelare som representerade Sovjetunionens ishockeylandslag.

Jakusjev var en stor och lång spelare, som var genombrottstark. Jakusjev spelade en stor roll i Sovjets landslag. Han var inte med i superkedjan, men var en nyckelspelare i andrakedjan. Han tog OS-guld med Sovjet 1972 och 1976, och vann VM-guld sju gånger: 1967, 1969, 1970, 1973, 1974, 1975 och 1979. Under sin långa internationella karriär, som sträckte sig från 1965 till 1979, spelade Jakusjev 221 landskamper och gjorde 145 mål.

På klubbnivå spelade han för Spartak Moskva.

Källor 
Team CCCP Players Info: Alexander Yakushev

Födda 1947
Sovjetiska ishockeyspelare
Män
Levande personer
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1976
Olympiska guldmedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1972 från Sovjetunionen
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1972
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1976 från Sovjetunionen
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1976
Sovjetiska ishockeytränare
Ryska ishockeytränare
Världsmästare i ishockey
Europamästare i ishockey
Medlemmar i Hockey Hall of Fame
Tränare i HK Spartak Moskva
Chester County, Tennessee

Chester County är ett administrativt område i delstaten Tennessee, USA. År 2010 hade countyt 17 131 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Henderson.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 748 km². 747 km² av den arean är land och 1 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Henderson County - nordost
 Hardin County - sydost
 McNairy County - syd
 Hardeman County - sydväst
 Madison County - nordväst

Källor
Perry County, Tennessee

Perry County är ett administrativt område i delstaten Tennessee, USA, med 7 915 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Linden.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 095 km². 1 084 km² av den arean är land och 21 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Humphreys County - norr
 Hickman County - nordost
 Lewis County - sydost
 Wayne County - söder
 Decatur County - väst
 Benton County - nordväst

Källor
Lord Canteloupe

Lord Canteloupe, född 1895/1905, död 1973, är en av de genomgående karaktärerna i Simon Ravens romansvit Alms for Oblivion. Han förekommer allt som allt i åtta av de tio romanerna.

Fiktiv biografi 
Lord Canteloupe är en medlem av aristokratin och bör vara född någon gång kring 1895 - 1905. Om hans tidigare år sägs inte mycket och att han senare, på sin ålders höst, uppträder som en figur tagen ur Monty Python kan också ha sin förklaring. 1946 mister Canteloupe sin ende son och sitt enda barn över huvud taget, the Earl of Muscateer, då denne dör en meningslös död i gulsot under tjänstgöring i Indien. Lorden är förkrossad och hans senare hektiska livsstil kan tolkas som ett sätt att döva sorgen.

Han ägnar sig mycket åt societetsliv och den avlägsne kusinen Kapten Detterling är en av hans bästa vänner. Exempelvis är Canteloupe 1952 i Baden-Baden där han besöker Detterling tillsammans med Max de Freville varvid man ägnar sig åt hästkapplöpning. Canteloupe gör om sin egendom till en besökspark och tjänar en hel del pengar på detta. 1959 är han en försupen lebeman som inför vissa framstår som halvt imbecill. På fester får hans hustru ofta använda list för att få med sig honom hem. Trots detta utnämns Canteloupe till sekreterare med ansvar för fritidsanläggningar och skapar bl.a. en camping. Samma år hejdar han även en skandal angående brittiska regeringens agerande inför Suezkrisen genom att förstöra ett graverande brev.

1962 är den frispråkige Cantelopue märkligt nog minister med ansvar för PR-frågor men häver ofta ur sig grodor som hans sekreterare, Carton Weir, får försöka korrigera. Canteloupe är en fullfjädrad imperialist av den gamla skolan och ser ned på allt som inte är engelskt. 1970 räddar han Fielding Gray ur fångenskap i Grekland enbart för att "obetydliga utlänningar" inte kan behandla en engelsman på detta vis. Samma år blir han även handelsminister i den nytillträdda regeringen. Så vitt man kan förstå går Canteloupe in för sitt arbete men frossar även i sex, mat och dryck så som han alltid gjort. Tillsammans med Somerset Lloyd-James är han en flitig kund hos den prostituerade Maisie Malcolm även om han, under sin sista dag i livet, klagar över viss impotens. Canteloupe hittas död vid sitt skrivbord av Carton Weir. Som minister efterträds han av Peter Morrison och som lord av sin närmaste manlige släkting, Detterling.

Simon Ravens romanfigurer
Engelskspråkig litteratur
Scott County, Tennessee

Scott County är ett administrativt område i delstaten Tennessee, USA, med 22 228 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Huntsville.

Historia
Scott County bildades 1849 av områden från Anderson, Campbell, Fentress och Morgan County. Countyt namngavs efter den amerikanske generalen Winfield Scott, en krigshjälte från det Mexikansk-amerikanska kriget.

Staten Scott
Under det amerikanska inbördeskriget var befolkningen i countyt starka anhängare av Nordstaterna, och de röstade mot Tennessees utträde ur unionen i juni 1861. Hela 521 mot 19, alltså 96 % röstade i folkomröstningen för att stanna kvar i unionen. Detta uppmuntrades den fjärde juni 1861 av senatorn Andrew Johnson i Huntsville. 1861 antog countyt en officiell resolution om ett utträdande ur staten Tennessee, och således även ur Amerikas konfedererade stater, och bildade den fria och självständiga staten Scott (Engelska: Free and Independent State of Scott). Countyt fortsatte att vara en del av unionen under hela kriget.

Detta upphävdes slutligen över hundra år senare, år 1986 då Scott County själva valde att officiellt återgå till Tennessee. Något som ceremoniellt beviljades även om dess utträde varken hade erkänts av staten, unionen eller konfederationen.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 381 km². 1 378 km² av den arean är land och 3 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 McCreary County, Kentucky - norr 
  Campbell County - öst 
  Anderson County - sydost 
  Morgan County - söder 
 Fentress County - väst 
 Pickett County - nordväst

Källor
Signalinstrument

Signalinstrument är ett musikinstrument som används för att kommunicera över ett större avstånd. Trumpet och trumma användes förr i arméer för att ge signaler både i strid, i förläggning och under marsch. Skepparpipan används än idag på örlogsfartyg, men numera mest för ceremoniella uppgifter. Jakthorn har, i varje fall tidigare, använts för signalering i samband med jakt.

Se även
Signalspel
 Revelj
 Tapto

Kommunikationsmedel
Militärmusik
Sambandstjänst
Robert Moss

Robert Moss, född 1946 i Melbourne är en australisk författare bosatt i USA. Han har skrivit ett flertal böcker, mestadels om drömmar och drömtolkningar. Han har också gett ut en drömkurs på CD och en på DVD. Han håller kurser i drömmar och shamanism.

Bibliografi (urval) 

 The three only things
 Dreamer's book of dead
 Dreamways of the Iroquois
 Conscious dreaming. På svenska: Drömmen som redskap. Översättning: Gun Zetterström
 Dreamgates
 Dreaming true

Publikationer:

Revolution in Latin America (Economist Newspaper, 1971). 
Urban Guerrilla Warfare (Institute for the Study of Conflict, 1971). 
Urban Guerrillas (MT Smith, 1972). 
Spain: Between Past and Present (Economist Newspaper, 1972). 
Ulster Debate: Report of a Study Group of the Institute for the Study of Conflict (The Bodley Head Ltd, 1972). 
Counterterrorism (Economist Newspaper, 1972). 
Chile's Marxist Experiment (David & Charles PLC, 1973). 
Revolutionary Challenges in Spain (Institute for the Study of Conflict, 1974). 
Collapse of Democracy (MT Smith, 1975). 
Campaign to Destabilise Iran (Institute for the Study of Conflict, 1978). 
'The Defence of Freedom' in Dr. K. W. Watkins (ed.), In Defence of Freedom (London: Cassell, 1978), pp. 138-154

Populärvetenskapliga författare
Australiska författare
Män
Födda 1946
Levande personer
Kapten Detterling

Kapten Detterling (1917 - ????) är en av de genomgående karaktärerna i Simon Ravens romansvit Alms for Oblivion. Han är den enda karaktären som i en eller annan form förekommer i samtliga tio romaner. Hans vidare öden skildras i den senare sviten The First-Born of Egypt.

Fiktiv biografi
Detterling kommer från aristokratin och tillhör en gren av samma ätt som Lord Canteloupe. Vid 20 års ålder går Detterling (enligt vad han själv uppger) in i kavalleriet då han har en romantisk böjelse för just denna vapengren. Emellertid håller hästarna på att ersättas av stridsvagnar ("avskyvärda, oljiga saker") 1937 och Detterling nödgas anpassa sig till verkligheten. Under andra världskriget blir den helt oskyldige Detterling genom slarv indragen i en härva av svarthandel med bensin och får sin karriär förstörd. Enligt vad han själv beskriver (i Bring Forth The Body) får han därefter endast uppdrag som utåt kan verka behagliga men som är värdelösa i hans egna ögon och han når aldrig högre grad än kaptens.

1945 är han sålunda rekryterare för sitt regemente och lyckas bl.a. värva Fielding Gray som inte har någon annanstans att ta vägen. 1946 är han instruktör i Bangalore medan Peter Morrison tjänstgör där. Han lämnar armén och är 1952 parlamentsledamot men har ändå vissa fortsatta relationer med armén. Han är medlem i Morrisons "Young England Group" tillsammans med bl.a. Carton Weir. 1959 inleder han ett samarbete med förläggaren Gregory Stern samtidigt som denne tar sig an Fielding Gray som författare.

Han varvar politik och förlagsverksamhet under 60-talet. Detterling är, såsom han framställs, en ganska nollställd person som vare sig är särdeles sympatisk eller osympatisk. Det förekommer inte en enda scen i hela romansviten där han blir upprörd på något vis utan han bevarar sitt lugn i de mest absurda situationer. 1972 utreder Detterling i det tysta sin gode vän Somerset Lloyd-James död. Året därpå blir han själv Lord Canteloupe då hans släkting avlidit utan närmare manliga släktingar än just Detterling. Romansviten slutar med att Detterling försöker anpassa sig till den behagliga men något ovana rollen som lord.

Simon Ravens romanfigurer
Engelskspråkig litteratur
Meyer Prinstein

Meyer Prinstein, född 22 december 1878 i Szczuczyn i Polen, död 10 mars 1925 i New York, var en amerikansk friidrottare som tävlade under början av 1900-talet i tresteg och längdhopp.

Prinsteins föräldrar som var polsk-ryska judar emigrerade till USA 1883 och Meyer växte upp i Syracuse, New York.

Prinstein deltog i tre olympiska spel. Vid OS 1900 blev det guld i tresteg och silver i längdhopp efter Alvin Kraenzlein. Vid OS 1904 blev det dubbla guld, såväl längdhopp som tresteg och Prinstein är den enda idrottare som vunnit båda disciplinerna i ett olympiskt spel. Hans sista olympiska spel blev OS 1906 där han vann guld i längdhopp. 

Efter OS 1906 slutade han sin aktiva idrottskarriär och började jobba med juridik. Han dog 10 mars 1925 av hjärtproblem.

Män
Födda 1878
Avlidna 1925
Amerikanska trestegshoppare
Amerikanska längdhoppare
Olympiska guldmedaljörer 1900
Olympiska guldmedaljörer 1904
Olympiska guldmedaljörer 1906
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1900
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1900
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1904
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1906
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1900 från USA
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1904 från USA
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1906 från USA
Spanska roadracingmästerskapet 2007

Spanska roadracingmästerskapet 2007 var ett race som kördes över 8 omgångar för Supersport, och 7 för Formula Extreme och 125cc.

Formula Extreme
Klassen vanns av David de Gea för Suzuki.

Slutställning

Supersport
Klassen vanns av Paul Gowland från Storbritannien och körandes en Honda.

Slutställning

125cc
Stefan Bradl från Tyskland vann klassen, efter att ha tackat nej till en Grand Prix-styrning med Honda. Han säkrade genom segern en plats i ett Apriliateam i 125GP för 2008. Det gjorde även tvåan; den fjortonårige Scott Redding; som vann de tre sista deltävlingarna.

Slutställning

Spanska roadracingsäsonger
Motorsportevenemang 2007