kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ölands runinskrifter 31

Öl 31 är en ristning på en inmurad runsten i Runstens kyrka, Runstens socken på Öland

Stenen som är av grå kalksten sitter inmurad i sakristians norra vägg. Den är 150 cm hög och 120 cm bred. Slingans bredd är elva till tolv centimeter. Inskriftsbandet utgörs av en kopplad drakslinga. Stenen har vid något tillfälle före 1634 huggits om för att fungera som gravhäll, varmed stora delar av texten gått förlorad. Nu återstår bara dess början och slut. Året 1634 låg den placerad på kyrkogårdens södra del. Den från runor översatta inskriften följer nedan:

Inskriften

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Ölands runinskrifter

Källor och länkar
FMIS  (läst 2008-02-04)
Samnordisk runtextdatabas, Rundata för windows 2.0. (Datum för runtextfilen 2004-09-17)
Christer Hamp: Öl 31 (läst 2008-02-04)
Söderberg, S, 1900-06, Ölands runinskrifter, Öl 31, s. 94 (enligt FMIS respektive Hamp)

Noter

Ölands runinskrifter
Runinskrifter i Borgholms kommun
Gustav & The Seasick Sailors

Gustav and the Seasick Sailors är ett kollektiv musiker som drivs av sångaren och låtskrivaren Gustav Haggren från Helsingborg numera bosatt i Malmö. 

Gustav and the Seasick Sailors bildades 2004 då de också släppte första skivan "Vagabonds Polka" på skivbolaget Marilyn Records. Deras singlar "Nightlife" och "Vagabonds Polka" spelades på både MTV och ZTV. Bandet har uppträtt på festivaler som Arvikafestivalen och Tullakrokfestivalen och har öppnat för bland andra Tiger Lou, Christian Kjellvander, Sugarplum Fairy och Eskobar. 2006 släpptes bandets andra album uppföljaren "Sirkus".

Medlemmar
Gustav Haggren - Sång & Akustisk gitarr
Victor Widerberg - Elgitarr
Patrik Anderson - Trummor
Johan Olsson - Trumpet
Jon Mattsson - Bas & kör
Kristian Rimshult - Piano & kör

Referenser

Externa länkar
Gustav and the Seasick Sailors myspace

Svenska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2004
Hickmaniter

Hickmaniter kallades medlemmarna av den gren av IOGT, som åren 1876-1887 leddes av amerikanen John J Hickman, då IOGT var splittrat i två konkurrerande världsloger.

Deras meningsmotståndare kallades maliniter.

De svenska hickmaniterna bildade storloge den 29 oktober 1880.
Deras officiella organ var tidningen Reform.

Även i Norge och Danmark fanns hickmanska organisationer. Efter en tid gick man samman med svenskarna i en "Skandinaviens ädla storloge", vars chef blev P. Joh. Bäckman.

Under sin korta historia skakades den hickmanska storlogen i Sverige av fraktionsstrider mellan Carl Hurtig, logeledare och redaktör för tidningen och hans motståndare under ledning av J F Sandbäck. Några loger i Göteborg lämnade storlogen, gick med i den norska hickmanlogen och planerade att bilda en konkurrerande svensk storloge. Man fick dock inget stöd för detta hos den internationella ledningen i USA och tvingades ge upp och återgå till den svenska storlogen under Hurtigs ledning.

Sedan de båda internationella storlogerna gått ihop 1887 enades även de olika konkurrerande storlogerna i de skandinaviska länderna.
Hickmaniterna i Danmark, under ledning av skomakaren Alphonzo I Andersen, hade då 44 loger med 1533 medlemmar.

Hickmaniternas svenska storloge hade vid samgåendet den 20 juli 23 043 medlemmar i 605 loger.
Men motsättningarna inom svenska IOGT kvarstod och de flesta hickmanitiska ombuden lämnade storlogens årsmöte i Malmö 1888 och ansökte hos världsstorlogen om att åter få bli en egen storloge.
Det fick man först lov till men tillståndet drogs tillbaka sex veckor senare.

15 000 medlemmar och 200 loger, i regel med bakgrund inom den hickmanitiska storlogen, valde då att lämna IOGT och bilda en ny organisation, Nationalgodtemplarorden (NGTO).

Svenska Ordenstemplare 1880-1887 
Carl Hurtig, okt 1880-juni 1882
Per Johan Bäckman, juni 1882-feb 1883
Carl Hurtig, feb 1883-1885
Johan Axel Johansson, 1885-1887

Storlogemöten 

1880 Göteborg
1881 Göteborg
1882 Jönköping
1883 Örebro
1884 Stockholm
1885 Sundsvall
1886 Motala

Källor

Afholdsbevægelsen i Danmark, bind III, side 11

Historiska nykterhetsorganisationer
Godtemplarrörelsen
Maliniter

Maliniter kallades medlemmarna av den engelska grenen av IOGT då denna nykterhetsorden, åren 1876–1887, var splittrad i två konkurrerande världsloger.

Namnet fick man efter den ledande företrädaren, Joseph Malins. Deras meningsmotståndare kallades hickmaniter.

De svenska maliniterna bildade storloge den 12 augusti 1880. Deras officiella tidningsorgan var Svenska Good Templar.

Vid världsstorlogemötet i Halifax, Kanada 1882 valdes svensken Oskar Eklund till marskalk i världsstorlogen.

Sedan de båda internationella storlogerna gått ihop den 26 maj 1887 enades även de båda svenska storlogerna i Stockholm, den 20 juli samma år. Maliniternas svenska storloge hade vid samgåendet 37 070 medlemmar i 914 loger och var störst av de båda svenska grenarna. Maliniternas ordenstemplare Edvard Wavrinsky utsågs därför till ledare för den nya gemensamma storlogen. Dennes ateism blev dock för mycket för många hickmaniter som redan året därpå lämnade IOGT och bildade NGTO.

Svenska Ordenstemplare 1880–1887
Johan August Muhr, augusti–december 1880
Olof Bergström, december 1880 till maj 1881
Carl Eklund, maj 1881 till augusti 1882
Anders Henrik Berg, augusti 1882 till 1886
Edvard Wavrinsky, 1886–1887

Källor 
 Nykterhetsrörelsens banérförare av Waldemar Skarstedt (1903) 

Godtemplarrörelsen
Historiska nykterhetsorganisationer
Mörk passage

Mörk passage är en amerikansk film från 1947.

Handling
Humphrey Bogart spelar en man som är dömd för mord på sin hustru, han rymmer från fängelset och får hjälp av Lauren Bacalls rollfigur.

Rollista (urval)
Humphrey Bogart - Vincent Parry
Lauren Bacall - Irene Jansen
Bruce Bennett - Bob
Agnes Moorehead - Madge Rapf
Tom D'Andrea - Cabby (Sam)
Clifton Young - Jalopy driver / Blackmailer

Externa länkar
 

Filmer 1947
Film noir
Amerikanska thrillerfilmer
De färdas om natten

De färdas om natten är en amerikansk film från 1940 i regi av Raoul Walsh.

Handling
Två bröder, Joe och Paul arbetar som lastbilschaufförer i ett eget åkeri. De kör frukt från gårdarna runt om i Kalifornien till marknaderna i Los Angeles. Bröderna får arbeta hårt i en korrupt bransch, och Paul får snart betala ett högt pris för det pressande arbetet. Joe dras mellan de två kvinnorna Cassie och Lana. Lana visar snart upp en mer instabil sida hos sig själv.

Rollista (urval)
George Raft - Joe Fabrini
Ann Sheridan - Cassie Hartley
Humphrey Bogart - Paul Fabrini
Ida Lupino - Lana Carlsen
Gale Page - Pearl Fabrini
Alan Hale - Ed Carlsen
Roscoe Karns - Irish McGurn
George Tobias - George Rondolos

Externa länkar

Filmer 1940
Film noir
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av Raoul Walsh
Engelskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Stormvarning utfärdad

Stormvarning utfärdad () är en amerikansk långfilm från 1948 i regi av John Huston, med Humphrey Bogart, Edward G. Robinson, Lauren Bacall och Lionel Barrymore i rollerna. Claire Trevor vann en Oscar för bästa kvinnliga biroll. Manuset bygger på en pjäs av Maxwell Anderson men den slutliga filmen har väldigt lite med pjäsen att göra.

Handling
Till ett hotell i Floridas Key Largo kommer den före detta arméofficeren Frank McCloud (Humphrey Bogart) för att besöka James Temple (Lionel Barrymore), far till en kompis i armén som dog under kriget och dennes änka Nora (Lauren Bacall). Hotellet Temple driver har fått ett gäng skurkar som gäster med Johnny Rocco (Edward G. Robinson) som ledare och de sitter och väntar på att kunna ta sig vidare till Kuba med falska tryckplåtar. En svår storm närmar sig det nedgångna hotellet.

Rollista

Källor

Noter

Externa länkar

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Film noir
Filmer 1948
Florida på film
Filmer i regi av John Huston
Engelskspråkiga filmer
Monroe County, Florida
Filmer som utspelar sig på hotell
Pierre-Édouard Bellemare

Pierre-Édouard Bellemare, född 6 mars 1985, är en fransk ishockeyspelare (center) som spelar för Tampa Bay Lightning i National Hockey League (NHL). Han har tidigare spelat för Philadelphia Flyers, Vegas Golden Knights och Colorado Avalanche.

Karriär
Efter att ha varit en framträdande spelare i den franska högstaligan där Bellemare var starkt bidragande till att Rouen vann två mästerskap värvades han till Leksand inför säsongen 2006/2007. Bellemare gjorde tre framgångsrika säsonger med Leksands IF i Hockeyallsvenskan och vann bland annat hockeyallsvenskans målliga med 31 fullträffar säsongen 2008/2009. Totalt stod Bellemare för 97 poäng på 125 matcher med dalaklubben. Den 21 april 2009 skrev fransmannen på för två år med Skellefteå AIK i SHL. 

Bellemare har varit en starkt bidragande orsak till Skellefteås framgångar under början av 2010-talet. Under SM-slutspelet 2013 drabbades Bellemare av en käkfraktur efter en tackling av Brynäs Robin Jacobsson och missade delar av slutspelet. Han kom dock tillbaka lagom till semifinalen mot Linköping HC och hjälpte Skellefteå AIK att ta hem Le Mat-pokalen efter finalseger mot Luleå HF. 

Efter ytterligare en stark säsong under 2013/2014 fick Bellemare återigen lyfta Le Mat-pokalen då Skellefteå AIK som första lag på 13 år försvarade ett SM-Guld. Bellemare var med sina nio mål under slutspelet näst bästa målskytt och hade bara lagkamraten Jimmie Ericsson framför sig med tolv fullträffar. Under  VM i Minsk var Bellemare en av Frankrikes bästa spelare och den 11 juni 2014 skrev Bellemare på ett kontrakt med NHL-klubben Philadelphia Flyers.

Den 21 juni 2017 valdes Bellemare under expansionsdraften av det nystartade NHL-laget Vegas Golden Knights och spelar där säsongen 2017-2018 i.

Bellemare har under flera års tid varit en av franska landslagets nyckelspelare och gjorde 2014 sitt åttonde A-VM.

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Meriter och utmärkelser

Källor

Externa länkar

Franska ishockeyspelare
Spelare i Tampa Bay Lightning
Spelare i Colorado Avalanche
Spelare i Vegas Golden Knights
Spelare i Philadelphia Flyers
Ishockeyspelare i Skellefteå AIK
Ishockeyspelare i Leksands IF
Födda 1985
Män
Levande personer
Svenska mästare i ishockey
Franska idrottare under 2000-talet
Personer från Seine-Saint-Denis
Spelare valda i NHL:s expansionsdraft 2017
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Spelare i Dragons de Rouen
Ölands runinskrifter ATA4703/43

Öl ATA4703/43 är en runsten i Solberga, Köpings socken och Borgholms kommun på Öland.

Den är en halvannan meter hög och en halv meter bred och cirka tre decimeter tjock runsten med en ristning i en slinga med åtta till nio centimeter höga runor. Stenen som påträffades 1909 och restes 1910 är av röd kalksten eller sandsten Texten är svårtydd, och rundatabasen anger två tolkningar, en försiktigare, och en djärvare.

Inskriften

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Ölands runinskrifter

Källor och länkar
K.  G.  Ljunggren En  öländsk  runsten  och  de  fornnordiskanamnen  på -MODÐR, s. 73.
FMIS  (läst 2008-02-04)
Samnordisk runtextdatabas, Rundata för windows 2.0. (Datum för runtextfilen 2004-09-17)
Christer Hamp: ATA4703/43
Nilsson, Bruce, 1973, The Runic Inscriptions of Öland, nr. 92, s. 245. (enligt FMIS Köping 40:1)

Noter

Ölands runinskrifter
Runinskrifter i Borgholms kommun
Doriath

Doriath är ett fiktivt rike i J.R.R. Tolkiens litterära produktion. Doriath var gråalvernas rike i Beleriand och det mäktigaste alvriket öster om havet. Det kom att kallas det "Inhägnade Landet" eftersom drottning Melian vävde en förtrollning runt det, Melians gördel, som gjorde att ingen kunde ta sig in i landet utan konung Thingols tillstånd. 

Doriath består huvudsakligen av landet mellan floderna Sirion och Aros, delat av floden Esgalduin i Neldoreth och Region, samt skogen Nivrim på Sirions östra strand. Skogarna Brethil och Nan Elmoth räknades ofta som en del av Doriath men låg inte under Melians förtrollning.

Doriath var ursprungligen känt som Eglador, vilket betydde "De Efterlämnades land", eftersom de teleri som stannat i Beleriand för att söka sin försvunne konung kallade sig så. Under de sista åren före Första Ålderns början anfölls konungen av Doriath av orcher. 

Efter Det Första Slaget om Beleriand kom många laiquendi, nandor och avari att samlas där. Dvärgarna från Nogrod kom sedan att bygga Menegroth som blev huvudstad i riket och Thingols stora fästning. Det stora trädet Hirilorn, i vars krona Thingol placerade Lúthien för att hon inte skulle kunna träffa Beren, växte utanför huvudentrén till fästningen. 

När noldor i början av Första Åldern återvände till Beleriand vägrade Thingol dem inträde i Doriath på grund av frändedråpet i Alqualonde. Det enda undantaget var Finarfins barn, eftersom deras mor Earwen var dotter till Thingols broder Olwë. 

När Edains andra hus, Haladin, drevs bort från sina bosättningar i Thargelion och sökte en säkrare boplats gav Thingol dem lov att bosätta sig i Brethil. De kom att spela en viktig roll i boken Húrins barn. 

Húrins son, Túrin sändes efter Nirnaeth Arnoediad till Doriath, där han växte upp som Thingols fosterson. Efter Nargothronds fall sände Túrin dess skatter till Doriath. Rykten om detta fick dvärgarna att samla sina arméer och anfalla Doriath i den första plundringen av Doriath. Det plundrades senare av Fëanors söner varefter Doriath låg öde tills landet sjönk i havet efter Vredens krig.

Se även
 Platser i Tolkiens värld

Referenser

Platser i Tolkiens värld
Carl Erik Hjelm

Carl Erik Hjelm (i riksdagen kallad Hjelm i Hanlunda), född 17 juni 1826 i Björkviks församling, Södermanlands län, död 21 februari 1896 i Örebro församling, var en svensk folkskollärare och riksdagsman.

Hjelm var verksam som folkskollärare i Skellefteå landsförsamling. Som riksdagsman var han ledamot av andra kammaren 1870–1878, invald i Västerbottens norra domsagas valkrets.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Svenska lärare under 1800-talet
Födda 1826
Avlidna 1896
Män
Personer från Björkviks socken
Jens Bergenström

Jens Bergenström, född 12 september 1980 i Borlänge, är en svensk före detta ishockeyspelare (forward). Bergenström fick sitt genombrott på elitnivå i Mörrums GoIS IK säsongen 2003-2004 då han vann målligan i Allsvenskan efter att ha svarat för 31 mål på 45 matcher.

Redan samma säsong testades Bergenström av sin nuvarande klubb Leksands IF i 3 matcher. De följande två säsongerna tillhörde sedan Bergenström Leksands IF. Efter degraderingen till Allsvenskan prövade emellertid Bergenström på spel i finländska FM-ligan med SaiPa. Tiden i SaiPa blev högst kortvarig, Bergenström återvände nämligen till  Leksands IF redan ett halvår senare. Efter säsongen 2014-2015 valde han att avsluta karriären.

Externa länkar 

 Bergenström lägger av

Födda 1980
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Leksands IF
Män
Levande personer
Idrottare från Borlänge
Spelare i Mörrums GoIS
Anders Gustaf Hollander

Anders Gustaf Hollander, född 3 januari 1818 i Strö församling, Skaraborgs län, död 17 mars 1901 i Torpa församling, Älvsborgs län, var en svensk rektor och riksdagsman.

Hollander var rektor vid Borås lägre elemantärläroverk. Under sin tid som riksdagsman mandatperioden 1867–1869 var han ledamot av andra kammaren, invald i Borås, Alingsås och Ulricehamns valkrets.

Referenser

Noter 

Svenska skolledare under 1800-talet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1818
Avlidna 1901
Män
Personer från Strö socken
David Holmgren

David Holmgren (i riksdagen kallad Holmgren i Varnhem, senare Holmgren i Sörby), född 29 maj 1846 i Gökhems socken, död 10 april 1916 i Minneapolis i Minnesota (USA), var en svensk kyrkoherde, tidningsman och politiker (liberal). 

David Holmgren, som kom från en prästfamilj, prästvigdes själv 1870 och var 1879–1902 kyrkoherde i Varnhems församling. Han avsattes från sin tjänst efter en långvarig strid med biskop och domkapitel angående användningen av de ekonomiska medel som församlingen disponerade till underhåll av det De la Gardieska gravkoret i kyrkan. Han dömdes också till två månaders fängelse för bland annat förskingring och missfirmelse.

Samtidigt behöll David Holmgren stöd från stora delar av bygdens invånare, och han valdes också in i riksdagens andra kammare 1897 för Skånings, Vilske och Valle domsagas valkrets. Även under sin riksdagsmannatid fortsatte han att förgäves driva process för sin sak i olika instanser, en verksamhet som slutligen ledde till utmätning och konkurs. Han behöll sitt riksdagsmandat till den 24 februari 1906, då han genom beslut av Högsta domstolen förklarades för icke valbar och alltså berövades mandatet. Han hade dock redan 1903 emigrerat till USA, där han blev pastor vid Första Skandinaviska unitariska kyrkan i Minneapolis. Han omkom då han sparkades ihjäl av en skenande häst.

I riksdagen tillhörde han 1897–1899 Lantmannapartiet och från 1900 Liberala samlingspartiet. Han saknade uppdrag i riksdagens utskott. Som riksdagsman lade han fram en rad motioner som anknöt till hans privata strider, bland annat om ändring av lagen om straff för ämbetsbrott av präst andra ämnen var upphörande av adelsutnämningar.

Åren 1904–1906 var han ägare och redaktör för Falköpingsposten.

Källor

Litteratur

Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1990), band 4, s. 325-326
 Dramat kring den De la Gardieska gravkassan eller Sanningen om David Holmgren (Birgitta Rudberg, Rudberg/Samba förlag 2001)
Arne Sträng, "David Holmgren –den populäre men avsatte varnhemsprästen." ''Stiftshistoria och prästhistoria. Kyrkohistoriska studier till minnet av Ragnar Norrman.'' (Skrifter utg. av Svenska kyrkohistoriska föreningen 78.) Karlstad 2020.

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Svenska präster under 1800-talet
Svenska redaktörer
Personer från Gökhems socken
Födda 1846
Avlidna 1916
Män
Kjell Furberg

Kjell Anders Furberg, född 14 augusti 1953, är en svensk författare som också arbetat som biografmaskinist. Han har fil.kand. i litteratur-, film- och konstvetenskap, har bedrivit högre studier i indologi och kinesiska samt journalistutbildning och trädgårdsmästarexamen. Han var 1972-1974 en av redaktörerna för stencilpoesitidskriften The Guru Papers. Han drev 1984–1985 konstarenan och nattklubben Bar Bar i Stockholm i samarbete med bl.a. Kim Klein och arbetade som programredaktör på Cinemateket vid Svenska Filminstitutet 1987–1988. 

År 1989 gjorde Furberg utställningen och katalogen Biografen - The Picture Palace in Sweden för Arkitekturmuseet i Stockholm och genomförde 1990-1994 en rikstäckande biografinventering för Riksantikvarieämbetet. Han var med om att starta Stockholms filmfestival som dess första programchef 1990. Han erhöll Jurgen Schildt-priset 1996.

Bibliografi
1994 - Sandrews biografer : historik, konst och arkitektur
2000 - Svenska biografer  (engelsk upplaga: Cinema Theatres in Sweden )

Noter

Externa länkar
 

Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska författare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Män
Födda 1953
Levande personer
Silverfallet

Silverfallet, nordsamiska Rákkasgorži, är ett vattenfall vid Rakkasjokks utlopp till Torneträsk i närheten av Björkliden i Kiruna kommun.

Vattenfall i Sverige
Kiruna kommuns geografi
Evert Taubes värld

Evert Taubes värld var en upplevelseattraktion på Liseberg i Göteborg åren 2008–2016. 

Attraktionen invigdes den 28 april 2008 efter att ha projekterats i 5 år. Evert Taubes Värld utseddes till Årets utställning 2009. På grund av vikande besökssiffror stängdes attraktionen för allmänheten inför 2016 års säsong.

Upplevelsen 
Attraktionen inleddes med att upp till 20 personer fick åka hiss upp i "Vinga fyr". På ovanplanet fanns åtta olika rum med olika teman och berättelser. I det första rummet, "Jag kommer av ett brusand' hav", fick besökarna besöka Vinga fyr och se en film med bilder från omgivningen av Vinga samtidigt som Evert Taubes son Sven-Bertil Taube läste ur faderns självbiografi och berättade om uppväxten på ön. I rummen blandades Evert Taubes liv och verk med modern teknik, och besökaren kunde själv välja fördjupningsgrad.

Guidade visningar 
Attraktionen kunde även upplevas i form av en guidad visning där en värd guidade besökaren genom Evert Taubes värld med fördjupningar, förklaringar och svar på frågor.

Historia 
När Liseberg fick ett erbjudande om att köpa föremål, brev, tavlor, skisser och möbler från Evert Taubes dödsbo, valde man att satsa på detta. Föremålen hade legat magasinerade i Stockholm under flera år. Även nöjesparken Gröna Lund fick en förfrågan, men tackade nej. Byggnaden på Liseberg började byggas 2007 vid Spegeldammen. Den var inspirerad av den gamla Konserthallen, som legat på samma plats mellan 1923 och 1973. Upplevelsecentret var cirka 500 kvm stort. Byggnaden innehåller även restaurang, café och den närliggande ”Taubescenen”.

Under premiärsäsongen, sommaren 2008, besökte cirka 100 000 gäster Evert Taubes Värld, som fick goda recensioner. Lisebergs ledning hade räknat med 250 000 besökare per år, men hamnade endast på omkring 30 000 besökare. Av den anledningen valde man, att stänga attraktionen inför 2016 års säsong. I april 2017 öppnade istället i samma byggnad den interaktiva utställningen Klubbland — om den nutida musikartisten Håkan Hellström.

Referenser

Noter

Webbkällor
 
 
 Nationalskald lockar storpublik, artikel av Margareta Artsman i Svenska Dagbladet 2008-04-30. Läst 30 april 2020.
 Liseberg 26 april 2007, "Evert Taubes värld"
 Liseberg satsar framåt Pressmeddelande från Liseberg, 11 oktober 2008.
 Evert Taubes Värld Lisebergs webbplats

Tryckta källor
 

Liseberg
Evert Taube
Nöjeshistoriska museer och samlingar
Ölands runinskrifter KALM1982;57

Runinskrift Öl KALM1982;57 är en runsten som nu förvaras i Mörbylånga kyrka och i Mörbylånga socken på Öland.
I bakre delen av Mörbylånga kyrka förvaras en 2,2 meter hög och 70 centimeter bred och sex centimeter tjock runsten av ljusgrå kalksten, som hittades i maj 1960. Den låg på kyrkogårdens nordöstra del som lockhäll och med texten vänd nedåt. Inskriften lyder enligt nedan:

Inskriften

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Ölands runinskrifter

Källor och länkar
FMIS  (läst 2008-02-04)
Samnordisk runtextdatabas, Rundata för windows 2.0. (Datum för runtextfilen 2004-09-17)
Christer Hamp: Öl KALM1982;57 (läst 2008-02-04)
Nilsson, Bruce, 1973, The Runic Inscriptions of Öland, nr 18, s. 214 f. (enligt FMIS)

Noter

Ölands runinskrifter
Runinskrifter i Mörbylånga kommun
Lista över ettor på Kvällstoppen

Här listas ettor på Kvällstoppen.

Lista

Referenser

Externa länkar
Kvällstoppen

Listor med anknytning till musik
Listor med anknytning till kultur i Sverige
Musiksinglar
Topplistor
Axel Bergmark

Axel Magnus Bergmark (i riksdagen kallad Bergmark i Hedåker), född 27 januari 1842 i Främmestads socken, Skaraborgs län, död 2 augusti 1914 i Hyringa församling, Skaraborgs län, var en svensk militär, godsägare och riksdagsman. 

Han var underlöjtnant vid Skaraborgs regemente 1863, löjtnant 1875, kapten 1884, major i armén 1895, kapten i regementets reserv 1895 och tog avsked från armén 1909.

Bergmark var ledamot av riksdagens andra kammare 1897–1899, invald i Åse, Viste, Barne och Laske domsagas valkrets i Skaraborgs län. Han tillhörde Lantmannapartiet.

Källor

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Svenska politiker under 1800-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Födda 1842
Avlidna 1914
Män
Personer från Främmestads socken
Bad Kleinkirchheim

Bad Kleinkirchheim är en kommun i förbundslandet Kärnten i Österrike. Kommunen ligger i distriktet Spittal an der Drau. Det arrangeras ofta världscuptävlingar i alpint på orten.

Kommunen består av nio orter (Ortschaften) (inom parentes invånarantal ):

Aigen ()
Bach ()
Kleinkirchheim () (kommunens huvudort)
Obertschern ()
Rottenstein ()
St. Oswald ()
Staudach ()
Untertschern ()
Zirkitzen ()

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Kommuner i Kärnten
Vintersportorter i Österrike
Kleinkirchheim