kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hekataios av Abdera

Hekataios av Abdera var i 300-talet f. Kr. en historiker och skeptisk filosof, en av Pyrrhos lärjungar.

Han skrev ett verk om egyptierna och även ett verk "Om Hyperboréerna" i minst två delar som har gått förlorat.

Fotnoter

Grekiska historiker under antiken
Män
Födda 300-talet f.Kr.
Avlidna 200-talet f.Kr.
Ziyad al-Ghnam

Ziyad al-Ghnam var islamist och ledare för islamistgruppen Islamiska jihads militanta del. Han dödades vid ett israeliskt flygangrepp den 30 juni 2007.

Källor
 DN.se - Islamistledare dödad i Gazaremsan

Islamister
Avlidna 2007
Män
Födelseår saknas
Jari Mäenpää

Jari Mäenpää, född 23 december 1977, är sångare och gitarrist i det finländska metalbandet Wintersun. Han var tidigare sångare i folk metal-bandet Ensiferum.

Diskografi

Med Immemorial
 Ensiferum - Immemorial Split Demo (släpptes aldrig kommersiellt)

Med Arthemesia
 2001 – Devs - Iratvs (studioalbum)

Med Cadacross
 2002 – Corona Borealis

Med Ensiferum
 1997 – Demo 1 
 1999 – Demo 2
 1999 – Hero in a Dream (demo)
 2001 – Ensiferum (studioalbum)
 2004 – "Tale of Revenge" (singel)
 2004 – Iron (studioalbum)
 2005 - 1997-1999 (samlingsalbum)

Med Wintersun
 2004 – Winter Madness (demo)
 2004 – Wintersun (studioalbum)
 2005 – Wintersun: Tour Edition (livealbum)
 2012 – Time I (studioalbum) 
 2017 – The Forest Seasons (studioalbum)
 2017 – Live at Tuska Festival 2013 (livealbum)
 2017 – The Forest Package (samlingsalbum)

Referenser

Externa länkar 

Födda 1977
Finländska musiker
Män
Levande personer
Jukka Koskinen

Jukka Koskinen, född 16 juli 1981,  är basist i de finska Death Metal-bandet Wintersun och tidigare även Symphonic Metal/Power Metal bandet Cain's Offering. han har också medverkat i grupperna Norther från 2001 till de upplöstes 2012, och i gruppen Amberian Dawn från 2010 till 2013. Han är numera basist i Nightwish.

Finländska basister
Power metal-musiker
Födda 1981
Män
Levande personer
Kai Hahto

Kai Hahto, född 31 december 1973 i Vasa i Finland , spelade trummor i det finska death metal-bandet Wintersun mellan åren 2003-2017. Kai har sedan den 6 Augusti 2014 varit vikarie i det finska symfonisk metal bandet  Nightwish då deras trummis Jukka Nevalainen har pausat på grund av sömnlöshet och besvären det medföljer. Den 15 juli 2019 blev Kai fullmedlem i bandet då Jukka valde att lämna bandet.

Källor

Finländska trummisar
Män
Födda 1973
Levande personer
Musiker från Vasa
S:t Nikolai församling

För församlingen med detta namn före 1907 i Stockholm, se Storkyrkoförsamlingen.
S:t Nikolai församling tillhörde Göteborgs stift och Halmstads och Laholms kontrakt i Halmstads kommun. Församlingen uppgick 2016 i Halmstads församling.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1962 genom en namnändring av en äldre Halmstads församling efter att Martin Luthers församling utbrutits det året.

Församlingen bildade till 1970 ett eget pastorat. Från 1970 moderförsamling i pastoratet Sankt Nikolai och Övraby som 1974 utökades med Holms församling. 2010 uppgick Holms församling och Övraby församling i S:t Nikolai församling som då till 2014 bildade ett eget pastorat. Från 2014 ingick församlingen i Halmstads pastorat.
Församlingen uppgick 2016 i en nybildad Halmstads församling.

Kyrkor
 Sankt Nikolai kyrka
Kärlekens kyrka
Holms kyrka, Halland
Sperlingsholms kyrka
Martin Luthers kyrka
Övraby kyrkoruin

Referenser

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Halmstads kommun
Åsbergsstolen

Åsbergsstolen, en stolmodell från Hälsingland, döpt efter snickaren Anders Åsberg från Bjuråkers socken. Åsbergs design fördes vidare genom en snickare i Hälsingeskogarna, Erska, som tillverkade varje stol för hand. Slutligen tog Erskas lärling, Eva Löfgren, hand om konceptet, och startade på 1970-talet Åsbergsstolens snickeri i Bjuråkersskogarna. Än idag görs varje stol för hand och naras istället för att spikas eller skruvas. 
Stolsmodellen har även fått sällskap av bord och soffor i samma stil.

Externa länkar
Om åsbergsstolen

Sittmöbler
Formgivna sittmöbler
Svensk formgivning
Petition

En petition (latin: petitio) är en begäran eller framställning till en myndighet från enskilda personer eller organisationer. Petitionen görs ofta av samhällsmedlemmar som inte annars på grund av sin ställning har rätt till initiativ i politiska och administrativa frågor.

Petitionen kan handla om vad som helst som ligger inom myndighetens verksamhetsområde. Den är i regel kopplad till en namninsamling.

Etymologi
Ordet petition härrör från latinets petitio, 'begäran' (från petere, 'bedja'). Det förekommer i svensk skrift sedan 1791, med standardiserad -ion-ändelse efter fransk förebild.

Beskrivning
En petition förbereds i en fråga som engagerar någon eller några personer. Den formuleras som en önskan eller begäran till en myndighet att ta ställning för eller emot den specifika frågeställningen. Begäran visar sin betydelse genom att samla stöd från likasinnade, vilket kan ske genom upprop i tidningar, tidskrifter, via korrespondens eller på allmän plats. I Internetåldern har sociala medier blivit en viktig kanal för att uppmärksamma petitionen och samla namnunderskrifter till stöd för den. På Internet finns särskilda webbplatser (exempel: avaaz.org, activism.com och change.org) som i princip enbart har som syfte att samla stöd till petitioner i olika samhällsfrågor. Sådana petitioner kan startas av vem som helst, och de här "kampanjsajterna" fungerar i sig som sociala nätverk kring samhällsfrågor.

Petitionsrätt och petitionsfrihet
I vissa fall kan en petitionsrätt finnas. För att utnyttja den måste petitionen inlämnas av behörig person i behörig form i behörig ordning, och petitionen måste röra myndighetens verksamhetsfält. Inom förvaltningsrätt användes begreppet tidigare om rätten som kommunerna hade att göra framställningar till statliga myndigheter.

Också då det inte finns någon formell petitionsrätt har medborgarna i allmänhet petitionsfrihet: man kan rikta en petition till en myndighet, varvid myndigheten kan välja att ta petitionen till behandling.

Engelska statsskickets historia visar dock petitionsrättens stora betydelse för samhällsutvecklingen, och i Bill of Rights 1689 blev denna rätt uttryckligen tillerkänd varje medborgare. Den ingick i de rättigheter, som av franska revolutionen proklamerades.

Jämförelse med andra skrifter 
En petition bör skiljas från sådana meningsyttringar, som uttrycker endast en viss sinnesstämning, av förhoppning, önskan eller farhåga eller av tacksamhet, erkännande eller ogillande med avseende på förestående eller vidtagna allmänna åtgärder, och vilka framställningar ta form av antingen resolution, som stannar vid själva uttalandet av en viss åsikt, eller adress, varigenom det, som uttalats, skriftligen meddelas den, som av meningsyttringen berörs.

Petition bör vidare skiljas från besvär såsom judiciellt eller administrativt rättsmedel, och ansökan som avser anhängiggörande hos viss myndighet av ett förvaltningsärende, vilket beror av myndighetens åtgärd och omedelbart rör sökanden eller den, för vilken densamma för talan.

Referenser

Noter

Politiska termer
Dokument
Öjaren, Gästrikland

Öjaren är en sjö i Gävle kommun och Sandvikens kommun i Gästrikland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Högboån (Säverängsån).

En stor del av Sandvikens dricksvatten tas från en ytvattentäkt i Öjaren.

Delavrinningsområde 
Öjaren ingår i delavrinningsområde (673341-601089) som SMHI kallar för Utloppet av Öjaren. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 18 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Högboån (Säverängsån) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (49 procent) och sankmarker (10 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Sandvikens kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Gavleåns avrinningsområde
Insjöar i Gästrikland
Insjöar i Gävle kommun
Insjöar i Sandvikens kommun
Insjöar i Sverige om minst 10 kvadratkilometer
Mellgrenska huset

Mellgrenska huset är ett korsvirkeshus som nu ligger på Klammerdammsgatan 20 i Halmstad. Det uppfördes ursprungligen på 1700-talet, på tomten kvarteret Valdemar Atterdag, hörnet Klammerdammsgatan och Köpmansgatan av D. Krüger. I huset har det tidigare varit apotek, lärdomsskola med mera. Då EPA skulle bygga nytt större varuhus, plockades byggnaden ned 1965, för att magasineras. 
Namnet "Mellgrenska huset" fick det av att Alice Mellgren drev barnklädesaffär i huset på 1950-60-talet.
Den 30 september 1980 bildades stiftelsen Mellgrenska Huset Rediviva, med ändamål "att till allmänhetens fromma återuppföra och bevara den Mellgrenska fastigheten". Stiftare var Föreningen Gamla Halmstad, Hallands Museiförening och Halmstads Hantverks & Industriförening. 
När ett gammalt hus rivits på Klammerdammsgatan 1932 öppnades möjligheten att återuppföra Mellgrenska huset. Sven Tengnäs i stiftelsen Mellgrenska Huset Rediviva tog det första spadtaget 21 september 1982, följt av arkeologiska utgrävningar på tomten. I slutet av februari 1983 stod huset återuppbyggt, på sin nya plats.

Källor 

Byggnader och anläggningar i Halmstad
Sveriges sju underverk

Sveriges sju underverk, alltså Sveriges sju märkvärdigaste byggnadsverk, har utsetts vid minst två tillfällen, båda under 2007. Den första var en omröstning som anordnades av Vetenskapsradion Historia i Sveriges Radio P1 under tre veckor i maj 2007. Radiolyssarna fick via vykort och e-post rösta på 21 nominerade kandidanter. Den andra anordnades av Aftonbladet mellan den 8 juli och 9 juli 2007 och man kunde bland annat rösta via deras webbplats, Aftonbladet.se. Den 10 juli presenterades resultatet bland annat på Aftonbladets webbplats.

Utöver dessa omröstningar höll tidningen Betong en omröstning där de skulle utse Sveriges sju underverk som var gjorda av betong. Vinnarna utsågs vid en gala på Berns salonger den 10 september 2008.

Aftonbladets sju svenska underverk 
Mer än 80 000 röstade och listan fick följande sju underverk (i ordningen som de röstats fram).
 Göta kanal (populärast med mer än 50% av rösterna)
 Visby ringmur
 Regalskeppet Vasa
 Ishotellet i Jukkasjärvi 
 Turning Torso
 Öresundsbron
 Globen

De övriga kandidaterna var: Kirunagruvan, Ales stenar, Läckö slott, Drottningholms slott, Högakustenbron, Kalmar slott, Uppsala domkyrka, Inlandsbanan, E4, Ölandsbron, Varbergs fästning, Vadstena kloster, Rökstenen, Feskekörka, Varnhems klosterkyrka, Skara domkyrka, Trollhätte kanal, Kulturhuset i Ytterjärna, Habo kyrka, Kaknästornet, Lunds domkyrka, Stockholms stadion och Karlsborgs fästning.

P1:s sju svenska underverk
Nära 4 000 röster lämnades in i omröstningen och den listan fick följande sju underverk:
 Göta kanal (populärast med 20% av rösterna)
 Ales stenar
 Malmö moské
 Lunds domkyrka
 Karlskrona
 Visby ringmur
 Hällristningsområdet i Tanumshede

Övriga kandidater var: Kiviksgraven, Glimmingehus, Älvsborgs fästning, Rökstenen, Alsnöhus, Regalskeppet Vasa, Stockholms stadion, Vaxholms fästning, Gamla Uppsala, Sala silvergruva, Gammelstads kyrkstad, Vattenkraftverket i Porjus, Kiruna, Malmbanan mellan Luleå-Narvik.

Första försöket till en modern svensk förteckning i stil med den klassiska listan på Världens sju underverk genomfördes drygt en månad innan projektet Världens sju nya underverk skulle avsluta sin omröstning för att i Lissabon den 7 juli 2007 presentera en nutidslista över världens sju underverk.

Tidskriften Betongs Sveriges sju underverk i betong 
Ett 100-tal kandidater föreslogs av från tidskriften Betongs läsare, dessa decimerades dock till 21 av en jury. Efter detta fick vem som helst rösta på tidningens hemsida. Drygt 3 000 personer röstade fram följande sju svenska underverk gjorda av betong.
 Öresundsförbindelsen
 Sandöbron
 Turning Torso
 Arlandatornet
 Svampen, Örebro
 Nya Svinesundsbron
 Kaknästornet

Övriga kandidater var: Skissernas museum, Uppsala Business Park, Dunkers kulturhus, Årstabron, VillAnn, Skurubron, Myrstedts matthörna, Götatunneln, Berwaldhallen, Stockholms tunnelbana, Concrete, Västerortskyrkan, Gävle krematorium och Villa Gadelius.

Källor 

Arkitekturhistoria
Göta kanal
Hjälpämne

Hjälpämne är ett inaktivt ämne, som används som en bärare för den aktiva substansen för ett läkemedel. Dessutom kan hjälpämne användas för att hjälpa till i framställningsprocessen. Generellt, den aktiva substansen (som acetylsalicylsyra) kan inte lätt bli tillförd och absorberad av kroppen utan behövs ges i någon lämplig form. I sådana fall är den aktiva substansen löst eller blandad med hjälpämne. Hjälpämne är också ibland använt för att fylla ut formuleringar med mycket potenta aktiva ingredienser för att tillåta en bekväm och korrekt dosering.

Beroende på administrationssätt och typ av läkemedel kan olika hjälpämnen användas. För oral administration, se Tablett och Kapsel. För rektal administration se stolpiller.

När den aktiva ingrediensen har renats kan den inte kvarstå i ren form länge. I många fall kommer den att denaturera, falla ur lösning eller fastna på behållarens sidor. För att stabilisera den aktiva ingrediensen är hjälpämnen tillsatta för att garantera att den aktiva ingrediensen förblir aktiv och är stabil för en tillräckligt lång tidsperiod, så att produktens hållbarhetstid gör den konkurrenskraftig med andra produkter. Formuleringen av dessa hjälpämnen är i många fall ansedda som en affärshemlighet.

Farmaceutiska koder kräver att alla ingredienser i läkemedel, liksom deras kemiska nedbrytningsprodukter är identifierade och garanterade säkra. För detta skäl, används bara hjälpämnen när det är absolut nödvändigt och i minsta möjliga mängd.

Källor 

Galenik
Farmakologi
Naturalis Historia

Naturalis historia (latin för "naturhistoria"), även kallad Historia naturalis, är en encyklopedi sammanställd av Plinius den äldre, omkring år 77–79 e.Kr. Det är ett av de (i omfattning) största verk som överlevt från antiken. 

Naturalis historia består av 37 böcker som omfattar antropologi, botanik, etnografi, fysiologi, geografi, jordbruk, matematik, medicin, meteorologi, ornitologi, trädgårdsskötsel, zoologi, mineralogi och de sköna konsterna. Syftet var att göra en encyklopedi över den tidens vetande. Det mesta i dessa böcker är text som Plinius den äldre sammanställt ur andra textkällor, vilka följs en och en, något som visats av Heinrich Brunn 1856. Boken tar upp omkring 100 olika författare och nämner 2 000 olika böcker. Plinius lutar sig mycket emot Varro, även om han stilmässigt är mest lik Seneca den yngre.

Det är känt att Alcuin skickade sin kopia av verket till Karl den store. Båda dessa förmodas därför ha läst verket. Men det är även känt att det fanns många kopior och att vissa var i uselt skick.

Referenser

Externa länkar 

 Naturalis Historia (på originalspråk) via LacusCurtius
 Naturalis Historia (på originalspråk) via Perseus
 Natural History (engelsk översättning) via Perseus

Uppslagsverk
Latinskspråkig litteratur
Litteratur under antiken
Medicinsk litteratur
Polystone

Polystone är en konststen som utgörs av en blandning av krossad sten och polymer (plast). Materialet ger en känsla av vulkanisk sten, samtidigt som det har en polymers elastiska styrka.

Plast
Belgiens Grand Prix 1952

Belgiens Grand Prix 1952 var det tredje av åtta lopp ingående i formel 1-VM 1952. Tävlingen benämndes även Europas Grand Prix 1952.

Resultat
 Alberto Ascari, Ferrari, 8+1 poäng 
 Nino Farina, Ferrari, 6 
 Robert Manzon, Gordini, 4 
 Mike Hawthorn, Leslie Hawthorn (Cooper-Bristol), 3 
 Paul Frère, HWM-Alta, 2 
 Alan Brown, Ecurie Richmond (Cooper-Bristol) 
 Charles de Tornaco, Ecurie Francorchamps (Ferrari)
 Johnny Claes, Gordini
 Eric Brandon, Ecurie Richmond (Cooper-Bristol) 
 Prince Bira, Gordini (Simca-Gordini-Gordini)
 Lance Macklin, HWM-Alta 
 Roger Laurent, HWM-Alta
 Arthur Legat, Arthur Legat (Veritas) 
 Robert O'Brien, Robert O'Brien (Simca-Gordini-Gordini) 
 Tony Gaze, Tony Gaze (HWM-Alta)

Förare som bröt loppet
 Robin Montgomerie-Charrington, Robin Montgomerie-Charrington (Aston-Butterworth) (varv 17, motor) 
 Piero Taruffi, Ferrari (13, olycka) 
 Jean Behra, Gordini (13, olycka) 
 Ken Wharton, Frazer-Nash-Bristol (10, snurrade av) 
 Louis Rosier, Ecurie Rosier (Ferrari) (6, transmission) 
 Peter Collins, HWM-Alta (3, bakaxel) 
 Stirling Moss, ERA-Bristol (0, motor)

Noteringar
 Aston-Butterworth gjorde F1-debut. 
 Charles de Tornaco, Paul Frère, Tony Gaze, Mike Hawthorn, Roger Laurent, Arthur Legat, Robin Montgomerie-Charrington och Robert O'Brien gjorde F1-debut. 
 Alberto Ascaris första snabbaste varv.

VM-ställning
Förarmästerskapet
  Alberto Ascari, Ferrari, 9   Piero Taruffi, Ferrari, 9 
   Troy Ruttman, J C Agajanian (Kuzma-Offenhauser), 8

Källor 

1952 i Belgien
Belgiens Grand Prix
Mount Washington (Pennsylvania)

Mount Washington är ett berg och en stadsdel i staden Pittsburgh i Pennsylvania, USA. Ifrån berget är det en vidsträckt utsikt över Pittsburghs skyline. Magazinet USA Weekend utsåg 2003 vyn nattetid utöver Pittsburgh som den 2:a bästa i USA efter Red Rock Country i Arizona.  

Kommer man ifrån Downtown kan man ta sig upp på Mount Washington med hjälp av en av de två bergbanor ifrån 1870-talet som fortfarande är i bruk, Duquesne bergbanan och Monongahela bergbanan.

Referenser 

Berg i Pennsylvania
Everett Dirksen

Everett McKinley Dirksen, född 4 januari 1896 i Pekin, Illinois, död 7 september 1969 i Washington DC, var en amerikansk republikansk politiker. Han var minoritetsledare i USA:s senat 1959–1969. Han spelade en central roll bakom 1964 års Civil Rights Act, lagen om medborgerliga rättigheter.

Dirksen hoppade av University of Minnesota College of Law för att delta i första världskriget. Han studerade senare juridik på nytt och tog juristexamen 1936. Dirksen var ledamot av USA:s representanthus 1933-1949 och senator för Illinois 1951-1969. Han besegrade senatens majoritetsledare Scott W. Lucas i 1950 års kongressval och omvaldes till senaten 1956, 1962 och 1968. Dirksen var republikansk whip 1957-1959 och efterträdde därefter William F. Knowland som republikansk ledare i senaten.

Dirksen var tidigt i sin karriär en isolationist och anhängare av Robert Taft. Han ändrade sina utrikespolitiska ståndpunkter med åren och stödde Dwight D. Eisenhowers och John F. Kennedys internationalism. Dirksen var anhängare av Vietnamkriget och stödde Lyndon B. Johnson när presidenten eskalerade kriget, något som Dirksen redan tidigare hade krävt.

Dirksens dotter Joy gifte sig med Howard Baker som senare blev majoritetsledare i senaten. Dirksens grav finns i hemstaden Pekin. En av senatens byggnader fick 1972 namnet Dirksen Senate Office Building.

Referenser

Noter

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från Illinois
Ledamöter av USA:s senat från Illinois
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Pekin, Illinois
Födda 1896
Avlidna 1969
Män
Alumner från University of Minnesota
Landstigningsbåt

En landstigningsbåt är en båt eller mindre fartyg avsett att transportera trupp och/eller stridsfordon från landstigningsfartyg, amfibiefartyg eller en närbelägen hamn till den strand där landstigningen äger rum. Landstigningsbåtar är till skillnad från landstigningsfartyg inte havsgående.

Mindre landstigningsbåtar kan transporteras på lastbil och används för att transportera trupp över sjöar, floder och andra vattendrag. Dessa benämns ibland stormbåtar.

Historia
Fram till 1800-talet transporterades marinsoldater ombord på vanliga örlogsfartyg och landsattes med skeppsbåtar. Införandet av automatvapen och snabbskjutande artilleri gjorde dock att sådana landstigningar närmast liknade självmordsuppdrag. Under första världskriget tillverkades de första renodlade landstigningsbåtarna baserade på flodpråmar. Dessa användes vid landstigningen vid Gallipoli i Turkiet och även senare under andra världskriget vid evakueringen av Dunkerque.

Referenser

Externa länkar 

Landstigningsfartyg
Colin Edwards

Colin Edwards, född 27 februari 1974 i Houston, Texas, är en amerikansk roadracingförare som tävlade i Superbike 1995-2002 och MotoGP 2003-2014. Han blev världsmästare i Superbike två gånger, säsongen 2000 och säsongen 2002. Edwards har smeknamnet Texas Tornado.

Karriär

Superbike
Den unge Edwards började tävla i motocross innan han 16 år gammal gick över till roadracing. Han tävlade i AMA Superbike 1993-1994. Edwards debuterade i Superbike-VM 1995 för Yamahas fabriksstall. Han tog sin första pallplats 1996. Samma år vann han Suzuka 8-timmars tillsammans med Norioki Haga. Säsongen 1997 blev förstörd av skador.

Till 1998 gick Edwards över till Honda. Han tog sina första 3 segrar och blev femma i VM. 1999 tog han 5 heatsegrar och blev VM-tvåa. Superbike-VM 2000 blev Edwards världsmästare efter 8 heatsegrar. Edwards tog 3 segrar 2001 och blev VM-tvåa efter Troy Bayliss, men 2002 vann han tillbaka VM-titeln efter 11 heatsegrar.

MotoGP
Edwards gick därefter till MotoGP-klassen och körde för Aprilia 2003 och Gresini Honda 2004. Säsongerna 2005, 2006 och 2007 körde han för Yamahas fabriksstall som teamkamrat till Valentino Rossi. Edwards vann inga GP-segrar, men ett flertal pallplatser. Från och med säsongen 2008 till 2011 körde han för Tech 3 Yamaha. Han blev sjua i VM 2008, femma 2009, elva 2010 och nia 2011.

2012 körde Edwards inte längre på en prototypmotorcykel, utan för CRT-teamet NGM Mobile Forward Racing på en motorcykel av fabrikatet Suter-BMW och slutade på tjugonde plats i världsmästerskapen. Han fortsatte för Forward Racing 2014. Teamet leasade motor och chassi från Yamaha. Edwards hade svårt att anpassa sin körstil till den nya motorcykeln och hans resultat var klart sämre än stallkamraten Aleix Espargarós. Vid hemmatävlingen Amerikas Grand Prix berättade Edwards att 2014 var hans sista säsong och han slutade efter Indianapolis Grand Prix. Han ersattes av Alex De Angelis. Edwards fick därefter jobb som testförare hos Yamaha med inriktning mot att testa däck från Michelin, som 2016 ersätter Bridgestone som däcksleverantör i MotoGP.

Statistik MotoGP

Andraplatser

Tredjeplatser

Segrar Superbike

Källor
http://www.worldsbk.com/en/rider/Colin+Edwards
http://www.motogp.com/en/riders/Colin+Edwards
http://www.crash.net/motogp/racer_bio/131/colin-edwards.html
 http://www.motogp.com/en/news/2014/In+the+media+Edwards+Yamahas+test+rider

Externa länkar

Texas Tornado Boot Camp

Amerikanska roadracingförare
MotoGP-förare
Superbikeförare
Världsmästare i roadracing
Idrottare från Houston
Män
Födda 1974
Levande personer