Daniel Ricciardo

Daniel Ricciardo, född 1 juli 1989 i Perth i Western Australia, är en australisk racerförare som kör för Scuderia Alpha Tauri i Formel 1 under säsongen . I början av säsongen 2023 var Ricciardo testförare för Red Bull Racing.

Ricciardo vann det Brittiska F3-mästerskapet 2009 och blev tvåa i Formel Renault 3.5 år 2010. Sedan dess har han kört Formel 1 för HRT, Toro Rosso, Red Bull Racing, Renault, McLaren och Scuderia Alpha Tauri. Han har som bäst slutat trea i förar-VM 2014 och 2016.

Racingkarriär

Tidig karriär 
Ricciardo flyttade till Europa som ung för att tävla i de lägre formelbilsklasserna efter att ha blivit trea i Formula BMW Asia 2006. Han blev sexa i Formula Renault 2.0 Italia 2007 och satsade sedan på allvar för att vinna Formula Renault 2.0 Eurocup 2008. Med knapp marginal fick han se sig slagen i mästerskapet av Valtteri Bottas, men Ricciardo vann titeln i Formula Renault 2.0 West European Cup som han tävlade i samma år.

Brittiska F3-mästerskapet 
Ricciardo fick chansen i det Brittiska F3-mästerskapet med Carlin Motorsport 2009. Han vann de två första tävlingarna på Oulton Park och följde upp det med en seger på Silverstone, vilket gav honom ledningen i mästerskapet. Han gjorde sedan en mycket jämn säsong med pallplatser under nästan varje tävlingshelg och ytterligare tre segrar, vilket räckte till mästerskapstiteln.

Formula Renault 3.5 Series 
Ricciardo avancerade till Formula Renault 3.5 Series med Tech 1 Racing 2010. Han gjorde återigen en mycket jämn säsong. Liksom främsta konkurrenten Michail Aljosjin bröt han bara en tävling. Avgörandet kom inte förrän i säsongens sista lopp där Aljosjin slutade trea och säkrade titeln med endast två poängs marginal. Förutom tävlandet i Formula Renault 3.5 Series var Ricciardo testförare åt Red Bull Racing och Scuderia Toro Rosso i Formel 1 under 2010.

Till säsongen 2011 bytte Ricciardo stall till I.S.R. Racing. Han kunde inte delta vid den första tävlingshelgen eftersom han testade åt Red Bull, och han lyckades inget vidare den andra tävlingshelgen. Två veckor senare tog han dock säsongens första seger, och den följde han upp med att vinna tävlingen i Monaco för andra året i rad. Någon mer seger blev det inte 2011. Ricciardo blev femma i mästerskapet och fick stå över sista tävlingshelgen eftersom han tävlade i Formel 1.

Formel 1 

I december 2009 fick Ricciardo köra sitt första Formel 1-test för Red Bull Racing, vid ett test för unga förare på Jerezbanan. Red Bulls stallchef Christian Horner berömde Ricciardos mogna körning och konstaterade att han verkade vara i god fysisk form. På den sista testdagen noterade Ricciardo snabbaste varvtid med över en sekunds marginal. I januari meddelades att Ricciardo och Brendon Hartley skulle få dela på uppdraget som test- och reservförare för Red Bull och systerstallet Toro Rosso, vilket de gjorde till dess att Hartley blev petad från Red Bulls juniorprogram i juli 2010.

Efter F1-säsongsavslutningen 2010 var Ricciardo snabbast under de båda testdagarna för unga förare i Abu Dhabi, även denna gång i en Red Bull. Han fortsatte som Toro Rossos test- och reservförare 2011 och deltog i försäsongstester och i fredagarnas första träningspass vid åtta VM-deltävlingar innan han, halvvägs in i säsongen, blev ordinarie förare hos det spanska HRT-stallet genom ett samarbetsavtal med Red Bull.

HRT (2011) 
Den 30 juni 2011 blev Ricciardo officiellt bekräftad som ersättare till Narain Karthikeyan i HRT, ett av tre stall som hade debuterat i Formel 1 2010. Hans första tävling blev Storbritanniens Grand Prix på Silverstone. Ricciardo deltog i ytterligare nio VM-deltävlingarna och fick två artondeplatser som bästa resultat, vilket placerade honom näst sist i förarmästerskapet.

Toro Rosso (2012–2013) 
Till säsongen  blev Ricciardo ordinarie förare i Toro Rosso. Han tog 10 poäng och blev därmed slagen av sin stallkamrat, Jean-Éric Vergne, som tog 6 poäng mer. Under  fortsatte han hos Toro Rosso. Han tog dubbelt så många poäng som året innan och slog även Vergne i förarmästerskapet.

Red Bull Racing (2014–2018) 

Den 27 juni 2013 meddelade Red Bull-föraren Mark Webber att han skulle lämna Formel 1 efter säsongens slut. Efter många spekulationer presenterades Ricciardo som Webbers ersättare den 2 september. Säsongen 2014 blev han därmed stallkamrat med regerande världsmästaren Sebastian Vettel som hade vunnit förar-VM med stallet fyra år i rad.

Redan i första loppet, hemmatävlingen i , gick Ricciardo i mål som tvåa, men han blev diskvalificerad efter målgång för att ha överskridit högsta tillåtna bränsleflöde, en ny regel som hade införts tillsammans med säsongens nya motorreglemente. I  drabbades han av ännu en motgång när ett av hjulen lossnade efter ett depåstopp, något han även blev bestraffad för i nästkommande tävling. Men trots att han fick starta från trettonde plats i Bahrains Grand Prix gick han i mål på fjärde plats. I  tog han sin första riktiga pallplats, en tredjeplats, vilket han följde upp med ännu en tredjeplats i . I  tog Ricciardo F1-karriärens första seger och blev därmed först med att besegra de överlägsna Mercedes-bilarna säsongen 2014. Några veckor senare, i Ungerns Grand Prix, tog Ricciardo ännu en seger genom att köra om Fernando Alonso på näst sista varvet. Efter sommaruppehållet flyttade F1-cirkusen till höghastighetsbanan Spa-Francorchamps i Belgien. Trots att Red Bull-bilen passade bättre på långsamma, kurviga banor kunde Ricciardo vinna loppet efter att de båda Mercedes-förarna hade kolliderat på det andra varvet. Detta blev Ricciardos andra raka seger och hans tredje på sex lopp. Fyra veckor senare tog han säsongens sjunde pallplats då han blev trea i . Tre tävlingar senare, i USA:s Grand Prix, tog han återigen en tredjeplats bakom de båda Mercedes-förarna. I  gick bilen sönder för andra gången under säsongen då vänster hjulupphängning brast halvvägs in i loppet. Ricciardo kvalade femma till säsongsfinalen i , men båda Red Bull-förarna diskvalificerades från kvalet eftersom deras framvingar inte stämde överens med reglementet. Ricciardo fick starta längst bak men körde upp sig och gick i mål på fjärde plats. Ricciardo slutade trea i förarmästerskapet med 238 poäng, 71 fler än stallkamraten Vettel som blev femma och gick till Ferrari 2015.

Renault F1 (2019–2020) 
Den 3 augusti 2018 tillkännagavs att Ricciardo hade skrivit ett kontrakt för två år med Renault F1.

McLaren Racing (2021-2022) 
Efter två säsonger i stallet Renault så kör Daniel Ricciardo för stallet McLaren. Han ersatte Carlos Sainz Jr som gick till Ferarri. Ricciardo kör tillsammans med Lando Norris. 

Daniel Ricciardo's första vinst hos McLaren under italienska Grand Prix 2021. Detta blev McLarens första seger sedan 2012 under brasilianska Grand Prix och stallets första dubbelseger sedan den kanadensiska Grand Prix 2010. Detta är hans åttonde seger i F1 totalt och hans första seger sedan Monaco Grand Prix 2018.

Scuderia Alpha Tauri (2023) 
Följande Storbritanniens Grand Prix 2023 meddelade Scuderia Alpha Tauri att Daniel Ricciardo ersätter Nyck de Vries från och med Ungerns Grand Prix.

F1-karriär

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 
 
 

Födda 1989
Australiska racerförare
Brittiska F3-mästerskapsförare
Formula Renault 3.5 Series-förare
Australiska Formel 1-förare
Toro Rosso-förare
Red Bull F1-förare
Formel 1-racevinnare
Formel 1-racevinnare under 2010-talet
Formel 1-racevinnare under 2020-talet
Män
Levande personer
Renault F1-förare
Australiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Perth, Western Australia
Hispania F1-förare
McLarenförare
Red Bull Junior Team
Alpha Tauri-förare