kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wilhelm Knop

Wilhelm Knop, född 28 juni 1817 i Altenau am Harz, död 28 januari 1891 i Leipzig, var en tysk kemist. Han var bror till Adolf Knop.

Knop blev 1879 direktör för agrikulturkemiska universitetslaboratoriet i Leipzig.  Han var den förste som införde och definierade begreppet finjord (tyska: Feinerde) i motsats till jordens skelett eller grovjord.  Den näring, som växterna upptar ur jorden, hämtas huvudsakligen från de finfördelade jordpartiklarna, i det att dessa lättast undergå förvittring och därjämte absorption av i lösning tillförda ämnen sker huvudsakligen genom dem. Dessa delar är därför de för jordens fruktbarhet viktigaste. Han redigerade 1848-62 "Pharmazeutisches (från 1856 "Chemisches") Zentralblatt" och författade läro- och handböcker i sitt ämne.

Källor

Tyska lantbrukskemister
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Kemister under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Niedersachsen
Födda 1817
Avlidna 1891
Män
Ugglan
Youngblood

Youngblood är en amerikansk film från 1986, regisserad av Peter Markle.

Handling 
Dean Youngblood (Rob Lowe), en ung amerikansk bondpojke från Stanton i delstaten New York, drömmer om att bli hockeyproffs i NHL. För att kunna visa upp sig för proffsklubbarna, accepterar han ett provspelserbjudande från den kanadensiska juniorklubben The Hamilton Mustangs och blir erbjuden kontrakt hos klubben.

Hans styrka är snabbhet och målfarlighet, men vissa av de tuffa motståndarna uppskattar inte hans spel, utan försöker få honom ur balans med hårt spel och slagsmål, i synnerhet antagonisten Carl Racki (George J. Finn) i motståndarlaget The Thunder Bay Bombers.

Även utanför isen får han problem. Han upptäcker att tjejen, som han nyss träffat, är dotter till hans tränare.

Om filmen 
 Filmen hade premiär den 17 oktober 1986 i Sverige.
 Charlie Wasley som spelar Youngblood som ung är vänsterskytt medan Rob Lowe är högerskytt.

Skådespelare (urval) 
 Rob Lowe – Dean Youngblood
 Ed Lauter – Murray "Coach" Chadwick, tränare för The Hamilton Mustangs.
 Cynthia Gibb – Jessie Chadwick
 Jim Youngs – Kelly Youngblood
 Patrick Swayze – Derek Sutton
 Fionnula Flanagan – Miss McGill
 Ken James – Frazier
 George J. Finn – Carl Racki
 Peter Faussett – Huey
 Eric Nesterenko – Blane Youngblood
 Keanu Reeves – Heaver
 Charlie Wasley – Dean (ung).
 Ricky Davis – Kelly (ung).

Cameos 
 Peter Zezel – Rossini, Mustang Player #1.
 Steve Thomas – Jordie, Mustang Player #4.

Filmpriser

Vunna priser 
 Canadian Society of Cinematographers Awards
 Bästa film på biografi
 Mark Irwin

Externa länkar 

Filmer 1987
Amerikanska dramafilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer från United Artists
Françoise Schein

Françoise Schein, född 1953 i Bryssel, är en belgisk-fransk arkitekt och skulptör.

Françoise Schein utbildade sig i arkitektur och stadsplanering vid l'École de La Cambre i Bryssel och därefter i stadsplanering vid Columbia University i New York.

I USA utförde hon sitt första offentliga verk 1985, vid Greene Street i SoHo i New York. Hon har efter återflyttning till Europa genomfört ett flertal utsmyckningar av offentliga miljöer i flera länder, bland annat i tunnelbanestationer (station Concorde i Paris 1991, station Saint-Gilles i Bryssel 1992, station Parque i Lissabon 1994 och station Westhafen i Berlin år 2000.

Françoise Schein är i Sverige känd för sin gestaltning av tunnelbanestation Universitetet med temata Carl von Linné och FN:s deklaration om mänskliga rättigheter, färdig 1998. 

Françoise Schein är lärare i form och stadsbyggnad vid Konst- och mediahögskolan i Caen i Frankrike.

Referenser
Denna artikel baserar sig delvis på franska Wikipedia.

Noter

Konstnärer verksamma i Stockholms tunnelbana
Franska arkitekter under 1900-talet
Franska skulptörer under 1900-talet
Födda 1953
Kvinnor
Levande personer
Franska arkitekter under 2000-talet
Franska skulptörer under 2000-talet
Personer från Bryssel
Non food

Non food är artiklar i dagligvaruhandeln som inte är livsmedel. Ofta är det varor som vanligtvis säljs i fackhandeln. Non food-produkterna är strategiskt viktiga då företagen ofta har mycket goda marginaler på dessa artiklar.

Referenser 

 thefreedictionary.com 
 INTERNATIONAL SOURCING IN EMERGING MARKETS - A CASE STUDY OF ICA NON-FOOD IN CHINA AND LATVIA

Dagligvaror
Max Maercker

Max(imilian) Heinrich Maercker, född 24 oktober 1842 i Calbe (Saale), död 19 oktober 1901 i Giessen, var en tysk lantbrukskemist. 

Maercker blev 1864 filosofie doktor i Greifswald och var från 1871 till sin död föreståndare för försöksanstalten i Halle an der Saale samt blev tillika 1872 extra ordinarie och 1892 ordinarie professor i lantbrukskemi vid universitetet i denna stad. 

Maercker var en av Tysklands mest bemärkta och högst uppskattade män på lantbruksvetenskapens område, mindre till följd av banbrytande upptäckter eller forskning, utan främst genom sin förmåga att göra sina vetenskapliga arbeten direkt nyttiga för jordbruket. Genom sina studier om alkoholjäsning och sin 1877 utgivna Handbuch der Spiritusfabrikation (sjunde upplagan 1898) betraktas han av sina landsmän som den rationella sprittillverkningens upphovsman. 

Maercker utförde även praktiskt viktiga undersökningar rörande sockerframställning samt de därvid erhållna avfallsämnenas användande. På det egentliga jordbruksvetenskapliga området inlade han stor förtjänst genom att förbättra tekniken för odlings- och gödslingsförsök på fria fältet, och han befordrade därigenom i hög grad användning av konstgödsel, särskilt kalisalpeter och thomasfosfat, men ägnade sig även åt näringsfysiologiska arbeten, särskilt genom utfodringsförsök med avfallsprodukter från lantbruksindustrin. Sina försök utförde han dels ute hos jordbrukarna, dels till stor del på Lauchstädt, där 1895 anordnades en försöksgård, som under hans ledning utvecklades till en av de främsta i sitt slag. Likaså blev det lantbrukskemiska laboratoriet i Halle an der Saale en verklig mönsteranstalt.

Bibliografi (i urval)
Über die Futterwert der getrockneten Diffusionsruckstände (1883)
Das Flusssäure-Verfahren in der Spiritusfabrikation (1891)
Zweckmässige Anwendung der Kalisalze (1880)
Die Kalidungung (andra upplagan 1893)
Anleitung zum Brennereibetrieb (1898)
Futterungslehre (1902)

Källor

Tyska lantbrukskemister
Tyska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Kemister under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1842
Avlidna 1901
Män
Ugglan
Mellersta Portugal

Mellersta Portugal (portugisiska Região do Centro, "den centrala regionen") är en region eller "territoriell enhet för statistiska ändamål" nivå II (NUTS II) i Portugal, som omfattar distrikten Coimbra, Castelo Branco och Leiria, samt största delen av Viseu, Aveiro och Guarda, och en tredjedel av Santarém. Regionen gränsar i norr till Norra Portugal och i öster till Spanien, i söder till Lissabonregionen och Alentejo, och i väst till Atlanten.

Ytan uppgår till 28 405 km² (31 % av portugisiska fastlandet). 
Befolkningen uppgår till 2 227 567 invånare (2021).

NUTS III

Regionen består av 8 delområden eller NUTS III-enheter: 

  Beiras e Serra da Estrela
 Beira Baixa
 Region Coimbra
 Viseu Dão Lafões
 Region Oeste
 Region Leiria
 Médio Tejo
 Region Aveiro

Mellersta Portugal omfattar 100 kommuner (concelhos) – 25,2 % av landets kommuner.

I stort sett motsvarar Mellersta Portugal de gamla provinserna Beira Litoral, Beira Alta och Beira Baixa.

De största städerna i Mellersta Portugal
 
Coimbra (100 000 invånare) 
Viseu (68 000 invånare)

Referenser

Noter

Externa länkar
 Região do Centro - Turismo
 Região do Centro - Portal

Portugals regioner
Heinrich Ritthausen

Karl Heinrich Leopold Ritthausen, född 13 januari 1826 i Armenruh vid Goldberg (Schlesien), död 16 oktober 1912 i Berlin, var en tysk lantbrukskemist.

Ritthausen var verksam som praktisk lantbrukskemist i Möckern vid Leipzig och i Saarau i Schlesien och blev 1858 professor i kemi vid lantbruksavdelningen av universitetet i Königsberg. Han inlade stor förtjänst om växtkemin genom sina utförliga undersökningar över sädesslagens gluten och växtrikets andra proteiner. Av hans verk kan nämnas Die Eiweisskörper der Getreidearten, Hülsenfrüchte und Oelsamen (1872).

Källor

Tyska lantbrukskemister
Tyska professorer i kemi
Personer verksamma vid universitetet i Königsberg
Kemister under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Schlesien
Födda 1826
Avlidna 1912
Män
Ugglan
Ansökningar om olympiska vinterspelen 1992

Olympiska vinterspelen 1992 arrangerades i Albertville, Frankrike. Under 1980-talet hade IOK en urvalsprocess om vilken stad som skulle arrangera spelen.

Den 5 december 1981 utsågs den trefaldige olympiska mästaren Jean-Claude Killy och Michel Barnier från den franska nationalförsamlingen att arbeta för att få olympiska vinterspelen 1992 till franska Savojen. Liksom när Grenoble ansökte om olympiska vinterspelen 1968 var avsikten att bidra till områdets ekonomiska utveckling, mestadels genom turism.

Andra städer som ansökte om olympiska vinterspelen 1992 var; Anchorage (USA), Berchtesgaden (Tyskland), Cortina d'Ampezzo (Italien), Lillehammer (Norge), Falun (Sverige) och Sofia (Bulgarien). Den 17 oktober 1986 på IOK:s 91:a kongress i Lausanne i Schweiz röstades Albertville fram som arrangör. Den lilla franska staden i alperna fick i den femte och avgörande omgången 51 röster och vann därmed över Sofia, 25 röster, och Falun, 9 röster. Under samma kongress utsåg IOK arrangör för olympiska sommarspelen 1992 där Paris var en av kandidaterna. Då Albertville valdes som arrangör för vinterspelen minskades Paris chanser avsevärt. IOK ville undvika ett scenario där både sommar- och vinterspel arrangerades i samma land under samma år.

Den franska organisationskommittén (COJO) grundades den 24 februari 1987 och leddes av Killy, Barnier var medordförande. COJO var indelat i 27 avdelningar, med 9 310 anställda. Av dessa anställda var 610 avlönade och 8 700 var volontärer.

Redan under kampanjen för att få spelen hade en logotyp framtagits. Logotypen var en kombination av den olympiska elden med korset från Savojens flagga och med inslag från färgerna på Frankrikes flagga. Den var designad av Bruno Quentin, en medlem av ansökningskommittén.

Se även 
 Faluns ansökan om olympiska vinterspelen 1992

Referenser 

Ansökningar om olympiska vinterspelen 1992
Sydney Youngblood

Sydney Youngblood, född 2 december 1960 i San Antonio, Texas, USA, är en amerikansk sångare. I slutet av 1980-talet hade han två stora hitar med låtarna "If Only I Could" och "Sit and Wait".

Diskografi 
 1989 – Feeling Free
 1990 – Sydney Youngblood
 1991 – Passion, Grace and Serious Bass...
 1993 – Just The Way It Is
 1994 – The Hat Won't Fit

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Levande personer
Födda 1960
Amerikanska pop- och rocksångare
Musiker från San Antonio
Män
Bruno Tacke

Bruno Tacke, född 26 augusti 1861 i Wissen an der Sieg, död 28 oktober 1942 i Hohenlimburg vid Hagen, var en tysk lantbrukskemist.

Tacke studerade vid universitetet i Giessen, där han vann filosofie doktorsgrad, och vid lantbrukshögskolan i Berlin. Han var 1884-88 assistent vid lantbruksakademiens i Poppelsdorf växtfysiologiska försöksstation och från 1889 vid mosskulturstationen i Bremen, för vilken han 1891 blev föreståndare. Därmed förenades föreståndarskapet för Preussens Zentralmoorkommission i Berlin och ledningen av de offentliga åtgärderna för mossodlingens främjande i Tyskland. 

Tacke utvecklade en tämligen omfattande författarverksamhet på mossodlingens område, huvudsakligen genom artiklar i "Protokolle der Zentralmoorkommission", "Landwirtschaftliche Jahrbücher" och "Mitteilungen des Vereins zur Förderung der Moorkultur im Deutschen Reiche". Han tilldelades geheimeregeringsråds titel.

Källor

Tyska lantbrukskemister
Födda 1861
Avlidna 1942
Män
Ugglan
Stora Granholmen

Stora Granholmen är en liten stugby utanför Norrfjärden, Piteå kommun, vid sjön Sladan. Cirka 700 meter utanför byn ligger ön Flottugrundet.

Orter i Piteå kommun
Bob Gunton

Robert Patrick "Bob" Gunton, Jr., född 15 november 1945 i Santa Monica, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare. Vid sidan om filmen har han också varit verksam i olika Broadway-produktioner.

Filmografi (urval)

Externa länkar
 
 

Män
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1945
Personer från Santa Monica
Levande personer
Alumner från University of California, Irvine
Thomas Corneille

Thomas Corneille, född 20 augusti 1625 i Rouen, död 8 december 1709 i Les Andelys, fransk dramatiker, bror till Pierre Corneille.

Corneille ägnade sig tidigt åt dramatiskt författarskap, men blev såsom skald knappast någonting mer än en efterbildare av sin bror samt av Racine och andra samtida. Av hans dramatiska arbeten, mer än fyrtio till antalet och till en stor del bearbetningar från spanskan, väckte flera på sin tid ganska stor uppmärksamhet, men är nu nästan helt och hållet glömda. De förnämsta är
Timocrate (1656), Ariane (1672) och Le comte d’Essex
(1678). Även som språkforskare gjorde Corneille sitt namn känt. Sedan han 1685, efter enhällig kallelse, intagit broderns plats i franska akademien, bidrog han flitigt till dess ordboksarbete och utgav därjämte,
samma år som dettas första upplaga offentliggjordes
(1694), ett eget verk, Dictionnaire des arts et des sciences, vilket skulle tjäna som supplement
till akademiens ordbok. 1708 utkom hans 
Dictionnaire géographique et historique, vilken kan betraktas som grundvalen till Diderots encyklopedi.

Källor

Externa länkar

 
Franska författare
Franska dramatiker
Franska lingvister
Franska filologer
Ledamöter av Franska Akademien
Franska lexikografer
Födda 1625
Avlidna 1709
Män
Vladimir Michajlovitj Smirnov

Vladimir Michajlovitj Smirnov (), född 1887, död 26 maj 1937, var en rysk kommunist och sovjetisk politiker (Narkom). Som representant för fraktionen de vänstersocialistiska revolutionärerna förespråkade han en militant och ideologiskt renlärig linje.

Politisk ställning
Smirnov, som stod Nikolaj Bucharin nära, var politisk kommissarie i Röda armén och representerade militäroppositionen. Han var redaktionsmedlem i Kommunist, som var organ för partiets Petrograd-kommitté. Flera år före den kommunistiska Oktoberrevolutionen yrkade han på militantare partitaktik, vilket irriterade Lenin i hög grad. Smirnov blev finanschef för det styrande organet i Moskvadisktriktet, Sovnarkom, som utövade vidsträckta maktbefogenheter och hade höga ambitioner för lokalt styre. Det avskaffades dock redan i juni 1918 och hans försök att grunda liknande organ blev kortlivade.

Smirnov tjänstgjorde i den ledande byrån för Högsta ekonomiska rådet, som grundats i december 1917. Hans vänsterfraktion dominerade till en början rådet och Lenin fick lov att beakta deras positioner.

Tal vid åttonde partikongressen 1919
Vid ryska kommunistpartiets åttonde partikongress deltog Smirnov såsom delegat för den femte armén. Den 20 mars 1919 höll han ett tal inför kongressen om användandet av tidigare tsarofficerare (som i partiet gick under beteckningen "specialister") och politiska kommissarier i Röda armén. Som svar på anklagelser från Grigorij Sokolnikov att han skulle motsätta sig användandet av officerarna, som vid det här laget hade blivit en grundläggande programpunkt i bolsjevikisk militärstrategi, förnekade han att han skulle föredra bruket av partisangrupper i det ryska inbördeskriget. Däremot varnade han för de bristfälliga politiska mekanismer som de sovjetiska myndigheterna hade till sitt förfogande för att kontrollera dessa officerare. Han talade för upphävande av Dekretet om revolutionära militärråd och sade till kongressen:...De politiska kommissariernas roll är begränsad till övervakningsfunktioner... Nu när vi har politiska kommissarier med tillräcklig stridserfarenhet och förmåga att inte ingripa när det inte är nödvändigt, måste vi ge dem utökade rättigheter, en större del i ledningen av arméerna.

Smirnov betraktade kommissarierna som en väsentlig tygel på potentiell illojalitet bland de gamla officerarna. Denna böjelse för politisering av Röda armén delades av det Vänstersocialistiska Revolutionära Partiet i opposition, men avvisades i huvudsak av folkkommissarien för armén och flottan, Lev Trotskij, som kring 1919 utövade full kontroll över militären.

Referenser

Ryska kommunister
Personer under ryska revolutionen
Sovjetiska politiker
Folkkommissarier
Män
Födda 1887
Avlidna 1937
Emil Godlewski

Emil Godlewski, född 30 juni 1847 i Krasocin, död 11 september 1930, var en polsk växtfysiolog och agrikulturkemist.

Godlewski studerade vid universiteten i Warszawa, Jena och Würzburg. Han promoverades i Jena 1872 till filosofie doktor, blev 1873 docent i Kraków och därefter lärare i botanik och zoologi vid Polytechnikum i Lwów. Han tjänstgjorde 1878-91 som professor i botanik vid lantbrukshögskolan i Dublany vid Lwów och blev 1891 ordinarie professor i agrikulturkemi vid Jagellonska universitetet i Kraków. 

Godlewski utgav ett stort antal betydande vetenskapliga arbeten på skilda områden, såsom över koldioxidassimilationen, över etioleringsfenomenet, över tillväxten, över nitrifikationen. Hans viktigaste undersökningar berör den så kallade intramolekylära andningen samt proteinbildningen hos växterna och är, såsom flertalet av hans skrifter, publicerade i "Bulletin de l'académie des sciences de Cracovie".

Källor

Polska kemister
Lantbrukskemister
Polska botaniker
Polska professorer
Personer verksamma vid Jagellonska universitetet
Födda 1847
Avlidna 1930
Män
Ugglan
Professorer i botanik
Mike City

Mike City, född Michael Flowers i Philadelphia, Pennsylvania, är en amerikansk sångare, låtskrivare och musikproducent. Han växte upp i Charlotte, North Carolina. Flowers har gjort låtar åt artister som Yolanda Adams, Carl Thomas, Donell Jones och Jamie Foxx men är kanske mest känd för att ha producerat låtar till artisterna Brandy och Sunshine Anderson. Han skrev och producerade Brandys hit-låt "Full Moon" från 2002.

Diskografi 
Studioalbum
1998 – City Life
2017 – The Feel Good Agenda, Vol. 1

Referenser

Externa länkar 
Mike City på Twitter
Fatal Son intervju med Mike City

Amerikanska sångare
Amerikanska musikproducenter
Levande personer
Män
Ference Marton

Ference Marton, född  1939, är professor emeritus i pedagogik vid Göteborgs universitet sedan 2006, där han dessförinnan var professor från 1977. Han var en ledande gestalt i den så kallade INOM-gruppen (Ference Marton, Lars Owe Dahlgren, Lennart Svensson, Roger Säljö) som 1977 utkom med den då banbrytande boken Inlärning och omvärldsuppfattning (därav namnet INOM). 
Ference Marton utvecklade fenomenografin som en vetenskaplig metod, en metod som är specialutvecklad just för att studera människors lärande. Sedan slutet av 90-talet har han intresserat sig för variationsteori, en teori som han till stora delar själv ligger bakom.

Texter i urval av Ference Marton
 Marton, F.   Dahlgren, L-O.  Svensson, L. &  Säljö, R (1977/2009) Inlärning och omvärldsuppfattning. , Norstedts
 Boulton-Lewis, G. M., Marton, F., Lewis, D. C. & Wilss, L. A. (2004) A longitudinal study of learning for a group of indigenous Australian university students: Dissonant conceptions and strategies. Higher Education, 47, 91–112.
 Marton, F., Tsui, A. (2004) Classroom discourse and the space of learning. Mahwah: Lawrence Erlbaum.
 Gu, L., Huang, R. & Marton, F. (2004) Teaching with variation: A Chinese way of promoting effective Mathematics learning. In L. Fan, N. Y. Wong, J. Cai, & S. L. (Eds.), How Chinese learn mathematics: Perspectives from insiders. Singapore: World Scientifi c.
 Marton, F., Wen, Q. F. & Wong, K. C. (2005) Read 100 times and the meaning will appear. Changes in Chinese university students’ views of the temporal structure of learning during the fi rst two years of their studies. Higher Education, 49, 291–318.
 Pang, M.F. & Marton, F. (2005) Learning theory as teaching resource. Instructional Science, 33, 159–191.
 Marton, F. &. Pong, W.Y (2005) On the unit of description in Phenomenography. Higher Education Research & Development,24 (4), 335–348.
 Marton, F. & Pang, M.F. (2006) On some necessary conditions of learning. The Journal of the Learning Sciences, 15(2), 193–220.
 Marton, F. (in press) Sameness and difference in transfer. The Journal of the Learning Sciences.

Källor
 Alexandersson, M. (1994). Den fenomenografiska forskningsansatsens fokus. I Starrin, B. & Svensson, P.-G. (Red.). (1994). Kvalitativ metod och vetenskapsteori. ss. 111-138. Lund: Studentlitteratur.
 
 Larsson, Staffan (1986). Kvalitativ analys - exemplet fenomenografi. Lund: Studentlitteratur
 Marton, F. & Booth, S. (2000). Om lärande. Lund: Studentlitteratur
 Ference Marton – personal vid göteborgs universitet

Män
Födda 1939
Svenska professorer i pedagogik
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Levande personer
Vaksdal (ort)

Vaksdal är en tätort i Vaksdals kommun i Hordaland fylke, Norge. Bergensbanen och Europaväg 16 passerar orten. Vaksdal har växt fram runt Møllerens fabrik på platsen.

Referenser 

Orter i Hordaland fylke
Vaksdals kommun
Rockperry

Rockperry Festival är en finländsk musikfestival som årligen ordnades i Vasa. Festivalen fick sin början i Laihela år 2000, men flyttades redan nästa år till Vasa, där den växte till ett av Finlands största rock- och popevenemang. Rockperry ordnades tio gånger. Evenemanget ordnades av Rockperry Oy. Efter en paus på nio år återuppstår rockfestivalen under namnet Rockperry ReLoad. Festivalen ordnas lördagen 15 juni 2019 i Sandviksparken i Vasa med artisterna Skid Row, Backyard Babies, Hardcore Superstar, Kotiteollisuus, Eclipse och Sara.

Medverkande i urval

2000 J. Karjalainen, YUP, Sir Elwoodin hiljaiset värit.
2001 Dingo, Kirka, Tommi Läntinen, Suurlähettiläät, Pauli Hanhiniemen Perunateatteri, Yö.
2002 Yö, Anssi Kela, Don Huonot, Popeda, Neljä Ruusua, Sir Elwoodin hiljaiset värit, Klamydia, SF-Blues.
2003 Hanoi Rocks, Popeda, Yö, Peer Günt, Kauko Röyhkä, YUP, Pelle Miljoona & Rockers, Maukka Perusjätkä, Lauri Tähkä & Elonkerjuu.
2004 Europe, The 69 Eyes, Juice Leskinen, Yö, Neljä Ruusua, Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus, Negative, Mamba, Apulanta, Ronnie Starr.
2005 The Scorpions, Children of Bodom, Maija Vilkkumaa, Popeda, Lauri Tähkä & Elonkerjuu, Miljoonasade, Zero Nine, Apulanta, CMX, Peer Günt.
2006 Tiktak, The Rasmus, Lordi, Kolmas Nainen, Uriah Heep.
2007 Within Temptation, The Hellacopters, D-A-D, Maija Vilkkumaa, Hardcore Superstar.
2008 Helloween, Yngwie Malmsteen, In Flames, Children of Bodom, Amorphis, Pain, Kari Peitsamon Skootteri, Paradise Lost, Tony Carey.
2009 Tarja Turunen, Turbonegro, Backyard Babies, Disco Ensemble, Von Hertzen Brothers, Sturm und Drang, Maija Vilkkumaa, M.A. Numminen & Pedro Hietanen, Indica.
2019 Skid Row, Backyard Babies, Hardcore Superstar, Kotiteollisuus, Eclipse och Sara.

Källor
Delar av denna artikel utgörs av översatt text ur finskspråkiga Wikipedia

Externa länkar
Rockperrys hemsida

Musikfestivaler i Finland
Vasa
Antonio de Zamora

Antonio de Zamora, född 1 november 1660 i Madrid, död 7 december 1727 i Ocaña, var en spansk dramatiker och poet. 

En "romance de arte mayor" med titel Epinicio métrico. Prosphonema numeroso drog till sig Filip V:s uppmärksamhet och kungen gav honom hovtjänst. Därunder skrev han åtskilliga dramer för el Coliseo de Buen Retiro, och 1717
utgav han en upplaga av Calderóns Autos. År 1734 publicerade Zamora en dramatisk antologi, Ameno jardin de comedias, innehållande 14 komedier. 

Zamora tog Calderón som mönster och skrev många dramer, komedier och även ren lyrik. Hans förnämsta arbeten är Mazariegos y Monsalves, El convidado de piedra om Don Juan, Cada uno es linaje aparte, y los Mazas de Aragón, La dejensa de Cremona och Siempre hay que envidiar amando samt El hechizado por fuerza, som ännu på 1900-talet spelades på spanska teatrar.

Källor 

 

Spanska dramatiker
Spanskspråkiga dramatiker
Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Spanska författare under 1700-talet
Författare från Madrid
Födda 1660
Avlidna 1727
Män
Ugglan