kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
STS-61-B

STS-61-B var den tjugotredje flygningen i det amerikanska rymdfärjeprogrammet och den andra i ordningen för rymdfärjan Atlantis. Den sköts upp från Pad 39A vid Kennedy Space Center i Florida den 26 november 1985. Efter nästan sju dagar i omloppsbana runt jorden återinträdde rymdfärjan i jordens atmosfär och landade vid Edwards Air Force Base i Kalifornien.

Start och landning
Total rymdfärdstid: 06:15:04:00

Starten skedde klockan 19:29 (EST) 26 november 1985 från Pad 39A vid Kennedy Space Center i Florida.

Landningen skedde klockan 13:33 (PST) 3 december 1985 vid Edwards Air Force Base i Kalifornien.

Uppdragets mål
Huvuduppgiften för detta uppdrag var att placera tre kommunikationssatelliter i omloppsbana; Australienska AUSSAT-2 och Mexikanska MORELOS-B som båda var fortsättningar på tidigare uppdrag, samt SATCOM Ku-2.

Noterbart
Detta var den andra nattuppskjutningen i rymdfärjeprogrammet. Placeringen av de tre satelliterna filmades av en IMAX storformatskamera som monterats i lastutrymmet.

Besättning
 Brewster H. Shaw, Jr. (2), befälhavare
 Bryan D. O'Connor (1), pilot
 Mary L. Cleave (1), uppdragsspeclialist
 Sherwood C. Spring (1), uppdragsspeclialist
 Jerry L. Ross (1), uppdragsspeclialist
 Rodolfo Neri Vela (1), nyttolastspeclialist - Mexiko
 Charles D. Walker (3), nyttolastspeclialist

Väckningar
Under Geminiprogrammet började NASA spela musik för besättningar och sedan Apollo 15 har man varje "morgon" väckt besättningen med ett särskilt musikstycke, särskilt utvalt antingen för en enskild astronaut eller för de förhållanden som råder.

Se även 
 Rymdforskning

Referenser

Externa länkar 

Rymdfärjeprogrammet
1985 i USA
Rymdfartsåret 1985
Giambattista Ramusio

Giambattista Ramusio, född 1485, död 1557, venetiansk skriftställare, diplomat och ämbetsman. Född i Trieste kom Ramusio efter en diplomatisk karriär att sluta som en av staten Venedigs styrande i Tiomannarådet. Idag främst känd för sitt verk Delle navigationi e viaggi som utkom under 1550-talet och innehåller återberättelser om geografiska expeditioner till olika delar av världen, bland andra Marco Polo och Magellans.

Födda 1485
Avlidna 1557
Italienska författare
Män
Jan Kallberg

Jan Kallberg, tidigare Källberg, är en svensk-amerikansk statsvetare och cyberforskare bosatt i USA. Han är Assistant Professor i amerikansk politik vid United States Military Academy, även kallat West Point, samt forskare vid Army Cyber Institute at West Point  och Managing Editor för forskningstidskriften Cyber Defense Review.  Han har författat ett fyrtiotal vetenskapliga artiklar om cyberkrigföring och tidigt identifierat koncept för offensiva operationer.  Kallberg är även fakultetsmedlem vid George Washington University där han undervisar i magisterprogrammet för cyberstrategi och säkerhet . 

Kallberg disputerade i offentligt ledarskap vid University of Texas at Dallas. Han är svensk jurist från Stockholms universitet och Ph.D. i Public Affairs och M.A. i statsvetenskap från University of Texas at Dallas. Han var tidigare forskare vid University of Texas at Dallas. Som forskare vid University of Texas at Dallas var hans forskningsintresse cyber inom ramen för nationella säkerhetsfrågor.
Han var tidigare konsultchef i Chicago och ansvarig för storföretagstjänster i New York. 

Kallberg var kolumnist i Metro åren 2000-2006. Han är kolumnist i Dagens Juridik och Defense News Fifth Domain. År 2001 startade han en borgerlig politisk maillista kallad 1976 vars medlemmar är i huvudsak borgerliga opinionsbildare.

Kritik mot det svenska yrkesförsvaret 

Som tidigare krigskompanichef och reservofficer har Kallberg varit en kritiker av det svenska yrkesförsvaret, särskilt utlandsmissioner och yrkessoldater, där han konsekvent hävdat att det bygger på en förlegad världsbild. I tidskriften Vårt Försvar hösten 2010 beskrev han en händelseutveckling för det framtida amerikanska försvaret och den amerikanska synen på närvaron i Europa, vilket sedan inföll med USA:s nya försvarsdoktrin 2012. Detta förändrar helt förutsättningarna för det svenska försvaret, enligt Kallberg i artikeln, som hävdar att Alliansens försvarspolitik är tio år efter sin tid och bygger på en omvärld som inte längre existerar och att insatserna i Afghanistan saknar långsiktigt säkerhetspolitiskt värde för Sverige då Ryssland framväxande stormaktsambition är det reella hotet.  Han har tidigt särskilt kritiserat att Försvarsmakten underskattat den slutliga kostnaden för införandet av yrkesförsvar.

Bibliografi
2004 - Du styr ditt liv 
2005 -  Våldsam aktivism och terrorism : aktivismens affärslogik: möjliga motmedel 
2011 - Framtidens Internet som hot och möjlighet - ett tjugoårigt perspektiv till år 2030 
2011 - The Internet as a Proxy for Democratic Accountability and Transparency - A Comparative Test of Waldo’s Five Problem Areas in Five Advanced Democratic Countries

Källor

Externa länkar
 

Svenska jurister
Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Svenska krönikörer
Födda 1962
Svenska reservofficerare
Män
Levande personer
Svenska statsvetare
Alumner från Stockholms universitet
Alumner från University of Texas at Dallas
Kapplandsgatan

Kapplandsgatan är belägen i sydvästra Göteborg, i stadsdelen Högsbo. Gatan kännetecknas av de röda 3-våningshusen som är bostadsrätter. Axel Dahlströms torg är närmsta serviceställe, men även vid Marklandsgatan finns pizzeria, frisör, matbutik, djuraffär, bensinstation, bageri, grill med mera. Vid södra änden av gatan ligger Högsbo sjukhus. Närmaste hållplats för spårvagn och stombuss är Axel Dahlströms torg, därnäst Marklandsgatan. För södra änden av Kapplandsgatan är Lantmilsgatan en lämplig spårvagnshållplats, alternativt busshållplatsen Tvärhandsgatan.

Externa länkar
Utsiktsbild över Kapplandsgatan hos Eniro

Gator i Göteborg
Jemal Johnson

Jemal Johnson, född 3 maj 1985 i Paterson, USA, är en amerikansk fotbollsspelare som spelar för Fresno FC.

Karriär
Johnson föddes i USA men när han var fem år flyttade familjen till Macclesfield i England. När han var 16 år började han i Blackburn Rovers ungdomsakademi.

Under 2005 var han utlånad en månad till Preston. Under våren 2006 lånades han ut drygt två månader till Darlington.

I augusti 2006 skrev han på för Wolves för en ej avslöjad summa. Han fick en bra start i Wolves med två mål på två matcher men sedan blev det bara ett mål de kommande 18 matcherna. Den 19 februari 2007 lånades han ut till Leeds
men större delen av tiden där tillbringade han på avbytarbänken. I slutet av säsongen placerades han på transferlistan.

Den 31 augusti 2007 betalade Milton Keynes Dons en okänd summa för Johnson som skrev på ett tvåårskontrakt.

Källor

Amerikanska fotbollsspelare
Spelare i Manchester United FC
Spelare i Blackburn Rovers FC
Spelare i Preston North End
Spelare i Darlington FC
Spelare i Wolverhampton Wanderers FC
Spelare i Leeds United FC
Spelare i Milton Keynes Dons FC
Spelare i Stockport County FC
Spelare i Port Vale FC
Spelare i PFC Lokomotiv Sofia
Spelare i Southend United FC
Spelare i Dover Athletic FC
Spelare i Tamworth FC
Spelare i Fort Lauderdale Strikers
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Idrottare från New Jersey
Personer från Paterson, New Jersey
Födda 1985
Levande personer
Män
Stroud & District Football League

Stroud & District Football League är en engelsk fotbollsliga baserad runt Stroud, grundad 1902. Den har sju divisioner och toppdivisionen Division 1 ligger på nivå 14 i det engelska ligasystemet.

Ligan är en matarliga till Gloucestershire Northern Senior Football League.

Mästare

Externa länkar 
 
 Stroud & District Football League på FA Full-Time

Fotbollsserier i England
Återkommande sportevenemang med premiär 1902
Gap junction

Gap junction, eller på svenska: kanalförbindelse, som föreslagits av svenska biotermgruppen, är en typ av cellkontakt som gör att joner kan passera mellan membranen. Gap junctions återfinns i djurceller och bildar kanaler mellan cellerna. Kanalerna består av två rörformiga connexoner, en i varje membran. Varje connexon är uppbyggt av sex vävnadsspecifika connexiner. Genom gap junctions transporteras joner, näringsämnen och signalsubstanser till granncellerna som t.ex. kan koordineras till att kontrahera samtidigt. Exempel på det sistnämnda är hjärtmuskulatur och livmodermuskulatur innan förlossning. Gap junctions regleras av en mängd olika faktorer, t.ex. stängs de vid höga koncentrationer av kaliumjoner som kan uppstå exempelvis vid skador på celler. Gap junctions saknar förbindelser med cytoskelettet.

Källor 

Cellbiologi
Koggost

Koggost är en hårdost som tillverkades i Klintehamn på Gotland under 1980-talet.

Koggosten är ej att förväxla med 5-kilos Kagg som var grynpipig och som tillverkades åren 1958-1963 vid Hejde mejeri. Mejeriet var med i GLMF (Gotlands Mejeriförening), men lades senare ned. Deras Kagg-produktion övergick då till Sanda Mejeriförening som innehade mejeriet i Klintehamn. Klintehamnsmejeriet tillverkade även med tiden Edamer, Kogg, Herrgård och Svecia. Till en början kallades Kogg för Edamer.

1957 flyttade mejeriföreståndare Yngve Andersson från Kräklingbo mejeri på Gotland till Klintehamns mejeri som ingick i Sanda mejeriförening (ej med i GLMF), och startade 1961 produktion av en rundpipig Edamer (c:a 23% fett) i klotformat. Klintehamns mejeri exporterade 19 ton per månad till Syrien, Libanon och Algeriet. Yngve Andersson och ystmästare Ernfrid Nilsson fick idén om att öka fetthalten i osten till en ost (c:a 31% fett) och ystade ett kar inför en jul, redan nu i röd vax och inslagen i brandgul cellofan. Smaken blev krämigare än Edamer och slutsåldes snabbt på ön. Namnet blev Edamer, och storskalig produktion startade snart parallellt med Edamer.1969 flyttade Yngve Andersson till Enskede och Bertil Ingmansson övertog rollen som chef. Pressningen av osten, för att få osten befriad från vassle, gjordes först efter holländsk tradition i träformar av ek med järnomslag, senare övergick pressningen av osten i plastformar.

1980 ändrades namnet Edamer till Koggost och behöll sin tidigare ystningsprocess. Den var liksom tidigare en vällagrad, rundpipig, klotrund ost med rött vax. "Kogg" syftar på det medeltida handelsfartyget kogg, som ofta anlöpte Hansestaden Visby som såväl exporterade som importerade ost. Bertil Ingmansson prisades vid Ostmässan i Skara 1979 för Klintemejeriets Edamerost. Ostmästare Lars Lundin vann med en Koggost bronsmedalj vid VM i Ost i Green Bay i Wisconsin våren 1991.

Koggosten tillverkades i Klintehamn fram till den 31 juli 1991 då mejeriet lades ned. Tillverkningen flyttades sedan till Arlas mejeri i Gällstad söder om Ulricehamn, men kvaliteten blev aldrig densamma och produktionen áv Koggosten där upphörde hösten 1995. Osten Blå Gotland skapades som en ersättare till Koggosten, men även den produktionen lades ned.

Vid en ceremoni på Stafva gårdsmejeri den 20 juni 2011 återlanserades Koggosten, som nu tillverkas av Stafva gårdsmejeri och marknadsförs av Wisby Ost. Det handlar även denna gång om den klotrunda Koggosten.

Externa länkar 
Stafva Gård: Koggost Fakta samt bild.

Svenska ostar
Rundpipiga ostar
Ostar på komjölk
Lancashire Amateur League

Lancashire Amateur League är en engelsk fotbollsliga baserad i Lancashire, grundad 1899. Den har sex divisioner och toppdivisionen Premier Division ligger på nivå 13 i det engelska ligasystemet.

Vinnaren av Premier Division kan ansöka om uppflyttning till West Lancashire Football League.

Mästare 

Källa: FA Full-Time och officiella webbplatsen

Referenser

Källor 
 Lancashire Amateur League på FA Full-Time

Externa länkar 
 

Fotbollsserier i England
Återkommande sportevenemang med premiär 1899
Marder

Marder kan syfta på:

Marder I – en tysk pansarvärnskanonvagn baserad på en fransk pansarbandvagn
Marder II – en tysk pansarvärnskanonvagn baserad på chassit till Panzer II
Marder III – en tysk pansarvärnskanonvagn baserad på chassit till en tjeckoslovakisk stridsvagn
 Marder (pansarskyttefordon) – ett västtyskt stridsfordon tyska Schützenpanzer Marder
Grip du mig, helige Ande

Grip du mig, helige Ande är en pingstpsalm som har nummer 118 i Finlandssvenska psalmboken 1986, nummer 646 i Den svenska psalmboken 1986 och nummer 396 i Psalmer och Sånger. Den svenska psalmtexten är en översättning från finska och på originalspråket finska lyder inledningsorden "Kosketa minua, Henki" och psalmen har nummer 125 i 1986 års finska psalmbok.

Den ursprungliga finska texten är skriven 1978 av Pia Perkiö. Psalmen översattes till svenska av Ull-Britt Gustafsson-Pensar, första gången 1979 och en andra gång 1982. Musiken är komponerad 1978 av Ilkka Kuusisto.

Publicerad i 
Den svenska psalmboken 1986 som nr 646.
Psalmer och Sånger 1987 som nr 396 under rubriken "Fader, Son och Ande - Anden, vår hjälpare och tröst".

Källor 

Finländska psalmer
Pingstpsalmer
Zalman

Zalman Tech Co. är ett företag baserat i Sydkorea som utvecklar och säljer kylsystem för persondatorer. Företaget grundades 1999.

Sedan företaget startade har det utvecklat sina produkter till den grad att det nu har flera patent inom både kylning och ljuddämpning. Zalman var det första företaget som kunde erbjuda marknaden ett helt fläktlöst datorchassi som istället för fläktar förde bort värme genom att använda heatpipes och flänsar.

Företagets produkter inkluderar främst speciella kylflänsar och fläktar för processorer. Utöver detta tillverkar Zalman även tysta nätaggregat, vattenkylningssystem för datorer samt en mängd kyllösningar för specifika komponenter i persondatorer.

Zalmans främsta konkurrenter inkluderar: Papst, Thermaltake, Spire, och Arctic Cooling.

Bilder

Externa länkar
Zalman

Sydkoreanska datorföretag
Företag bildade 1999
WP:Projekt Korea
STS-61-C

STS-61-C var den tjugofjärde flygningen i det amerikanska rymdfärjeprogrammet och den sjunde i ordningen för rymdfärjan Columbia. Den sköts upp från Pad 39A vid Kennedy Space Center i Florida den 12 januari 1986. Efter drygt sex dagar i omloppsbana runt jorden återinträdde rymdfärjan i jordens atmosfär och landade vid Edwards Air Force Base i Kalifornien.

Start och landning
Starten skedde klockan 06:55 (EST) 12 januari 1986 från Pad 39A vid Kennedy Space Center i Florida.

Landningen skedde klockan 05:58 (PST) 18 januari 1986 vid Edwards Air Force Base i Kalifornien.

Uppdragets mål
Huvuduppgiften för detta uppdrag var att placera tre kommunikationssatelliter SATCOM Ku-1 i omloppsbana.

Noterbart
I lasten ombord fanns ett stort antal vetenskapliga experiment, bland annat HHG-1 (Hitchhiker G-1) och CHAMP (Comet Halley Active Monitoring Program). Det sistnämnda projektet (som innebar att fotografera Halleys komet med en 35mm kamera) slutfördes ej på grund av batteriproblem.

Denna flygning var särdeles svår att både få att lyfta och landa. Uppskjutningen hade ursprungligen planerats för 18 december 1985, men sköts upp till nästa dag, då nedräkningen avbröts vid T-14 på grund av ett mätvärde som avlästes på en av turbinerna på ena fastbränsleraketen. Ännu ett uppskjutningsförsök 6 januari 1986 avbröts vid T-31 då ett ventilfel inte kunde åtgärdas i tid. 7 januari inställdes försöket på grund av dåligt väder vid nödlandningsplatserna i Dakar, Senegal och Morón Air Base, Spanien. 9 januari var det återigen ventilproblem som ställde in försöket, och den 10 januari regnade det vid uppskjutningsplatsen. Inga fler startförsök gjordes innan den 12 januari. 

Landningen hade planerats till den 17 januari, men detta ändrades till den 16 januari eftersom de tidigare förseningarna av starten hade lett till att det följande uppdraget, STS-51-L, i sin tur försenats. Det första landningsförsöket avbröts på grund av dåligt väder vid landningsplatsen. Detta väder ledde även till ett avbrutet landningsförsök följande dag. Man planerade då att landa vid Kennedy Space Center den 18 januari, men även detta avbröts på grund av ogynnsamma väderförhållanden och landningen skedde istället på Edwards Air Force Base i Kalifornien.

Besättning
 Robert L. Gibson,(2) befälhavare
 Charles F. Bolden, (1) pilot
 Franklin R. Chang-Diaz, (1) uppdragsspecialist
 Steven A. Hawley, (2) uppdragsspecialist
 George D. Nelson, (2) uppdragsspecialist
 Robert Cenker (RCA Electronics), (1) nyttolastsspecialist
 Senator Bill Nelson (demokrat, Florida), (1) nyttolastsspecialist

Väckningar
Under Geminiprogrammet började NASA spela musik för besättningar och sedan Apollo 15 har man varje "morgon" väckt besättningen med ett särskilt musikstycke, särskilt utvalt antingen för en enskild astronaut eller för de förhållanden som råder.

Se även 
 Rymdforskning

Referenser

Externa länkar 

Rymdfärjeprogrammet
1986 i USA
Rymdfartsåret 1986
The Fisherman's Wife

The Fisherman's Wife är den europeiska titeln på den amerikansk/kanadensiska porrfilmen The Anal-Europe Series 1: The Fisherman's Wife från 1992.

Rollista
Angelica Bella
Sierra
Alex Jordan
Shawnee Cates
Woody Long
Steve Drake
Heidi Cat - fiskarfru
Tom Byron
Joey Silvera
Chantal Francoise - lesbisk (som Sascha)

Externa länkar

Amerikanska pornografiska filmer
Kanadensiska pornografiska filmer
Filmer 1992
Stáloluokta

Ej att förväxla med Saltoluokta.

Stáloluokta, enligt tidigare ortografi Staloluokta, är ett sameviste i Padjelanta nationalpark tillhörande Tuorpon sameby. Vistet är viktigt för renskötseln i området och utgör bas för fisket i sjön Virihávrre.

Padjelantaleden och Nordkalottleden passerar genom Stáloluokta och i byn finns en stuga för övernattning samt en liten butik, Parfas kiosk, som sommartid säljer förnödenheter samt samisk mat som glödkakor, torkat renkött och rökt fisk. Det finns reguljära helikopterturer till Staloluokta från Kvikkjokk eller Ritsem, vilket gör byn till en utgångspunkt för många vandrare. Det går även att beställa båtturer över Virihávrre för de som vill vandra i västra Padjelanta. Sareks nationalpark ligger ungefär en dagsetapp från Stáloluokta.

Galleri

Se även
Staloluokta kåtakyrka

Byggnader och anläggningar i Jokkmokks kommun
Samevisten
Padjelantaleden
7,5 cm PaK 40

PaK 40 (Panzerabwehr Kanone, Pansarvärnskanon modell 1940) var en tysk 75 mm pansarvärnskanon, som delvis ersatte . PaK 40 var standardbeväpningen i de tyska pansarvärnsbataljonerna under åren 1942–1945. Dess stora eldkraft, hanterbara vikt och låga siluett innebar att den var en mycket effektiv pansarvärnskanon och kapabel att slå ut de vanligaste fientliga stridsvagnarna som den sovjetiska T-34 och den amerikanska M4 Sherman. Kanonen var den samma som senare användes i olika modeller av Panzer IV samt StuG III. Senare togs den ännu kraftigare modellen PaK 43 fram.

Referenser

Externa länkar 

Pansarvärnskanoner
Tyskt artilleri under andra världskriget
Rheinmetall
Álggajávrre

Álggajávrre, enligt tidigare ortografi Alkajaure, är en sjö på gränsen mellan Padjelanta och Sareks nationalparker, belägen vid mynningen av Álggavágge. Sjön är välbesökt av vandrare på väg in i eller ut från Sarek, och är försedd med två roddbåtar som gör det möjligt att undvika att vada Miellädno.

Álggajávrre har två större tillflöden. Från öster kommer Álggajåhkå och från söder kommer Alep Sarvesjåhkå. Utloppet ligger vid sjöns norra sida och Miellädno avvattnar sjön.

Delavrinningsområde 
Álggajávrre ingår i delavrinningsområde (747154-156087) som SMHI kallar för Utloppet av Alkajaure. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 13 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Miellädno som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag (Vuojatädno, Stora Luleälven, Luleälven) innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av kalfjäll (73 %). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  %.

Alkavare kapell 
På sluttningen norr om sjön står en liten kyrkobyggnad - Alkavare kapell.1672 hittade man silvermalm nära den plats där kapellet nu ligger. År 1673 påbörjades brytning av silvermalm men redan år 1702 lade man ner brytningen på grund av dålig lönsamhet. Som en del av lappmarksmissionen byggdes Alkavare kapell av sten som blivit över efter gruvbrytningen, och kapellet togs i bruk år 1788. Gudstjänst hölls en gång varje sommar, men den upphörde cirka år 1863. Prästen och klockaren fick gå den 6 mil långa vägen från Kvikkjokk till kapellet på Álggajávrres norra sida. Man följde den så kallade Präststigen vilket tog 2½ till 3 dagar. Efter 1863 förföll kapellet men restaurerades och återinvigdes 1961. Gudstjänst hålls nu en gång varje sommar (sista söndagen i juli) i kapellet.

Se även 
Lulesamiska naturobjekt på kartorna

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Luleälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar med lulesamiska namn
Insjöar i Jokkmokks kommun
Insjöar i Jokkmokks kommun med lulesamiska namn
Insjöar i Padjelanta
Insjöar i Sarek
Insjöar i Sverige om minst två kvadratkilometer
Álggavágge

Álggavágge, enligt tidigare ortografi Alkavagge, är en cirka 15 kilometer lång dalgång i Sareks nationalpark som löper från centrala Sarek ut till sjön Álggajávrre vid gränsen mot Padjelanta. Dalen är en populär vandringsled, och är lättvandrad i sin östra del men krävande på grund av tätvuxen vide i sin västra del. Från dalen kan man göra toppturer till exempelvis Axel Hambergs topp, vandra passdalen Niejdariehpvágge eller göra glaciärturer på Áhkájiegŋa.

Se även 
 Lulesamiska naturobjekt på kartorna

Källor
 Svenska fjällkartan, BD 10 

Sarek
Dalar i Sverige
Niejdariehpvágge

Niejdariehpvágge, enligt tidigare ortografi Neitarieppvagge, är en tvärdal mellan Álggavágge och Sarvesvágge i Sareks nationalpark. Vattendelaren i Niejdariehpvágge ligger på omkring 1 200 meters höjd.

Se även
 Lulesamiska naturobjekt på kartorna

Källor
 Svenska fjällkartan, BD 10 

Sarek
Dalar i Sverige
Ögödei

Ögödei eller Ogodai, född 1186, död 1241, var Djingis Khans tredje son och kom att efterträda honom som khan över mongolväldet. Under Ögedeis ledning fortsatte expansionen i Kina genom erövring av Jin- och Songrikena samt erövringen av nuvarande Ryssland och Europa.

Efter Djings khans död 1227 blev Ögödei korad till hans andra efterträdare vid ett 1229 års kurultai med den mongoliska aristokratin. Ögödei styrde mongolväldet från 1229 fram till sin död 1241. För att särskilja sig från andra innehavare av titeln lät han utropa sig till "storkhan" (qaγan). Ögedei inledde sin regering med att bedriva militärkampanjer i Sichuan 1231-32 och fullbordade erövringen av Jinriket 1233-34, vilket gjorde att norra Kina befann sig under mongoliskt välde. En tydlig skillnaden mellan Ögödeis krigföring och hans far Djingis khan var att Ögödei attackerade på många olika fronter samtidigt.

På grund av en hjärtsjukdom höll han sig i sitt palats medan hans generaler erövrade nya länder. Den främste generalen, Tsubotai ledde ett fälttåg med 5-6 tumener, ca 50 000 krigare. De erövrade delar av Ryssland, bland annat Moskva och fortsatte västerut mot Europa. Mongolerna hade tagit över Ungern, Polen och Ukraina och var vid gränsen till Tyskland. De hade även spioner så lång bort som Frankrike och Italien. Tsubodais mål var att förinta allt i sin väg ända fram till havet. Sedan dog Ögödei. Hans död räknas som betydelsefull eftersom hela Europas utveckling annars kunde varit annorlunda. Det fanns i stort sett inget motstånd kvar fram till Atlanten. Den större franska armén, en tempelriddarorden, hade redan krossats. För att förhindra att det blev Tjagatai som blev gurkhan (storkhan) var Tsubodais armé tvungen att vända tillbaka och erövringen upphörde.

Se även
 Lista över Yuandynastins kejsare

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 
 

Mongoler
Män
Huset Borjigin
Avlidna 1241
Födda 1186
WP:Projekt Kina
Mongoliska khaner
Personer i Mongoliet under 1100-talet
Personer i Mongoliet under 1200-talet