kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Föllinge landskommun

Föllinge landskommun var en tidigare kommun i Jämtlands län.

Administrativ historik
Föllinge landskommun inrättades 1 januari 1863 i Föllinge socken i samband med att 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. 1889 bröts Laxsjö landskommun ut ur kommunen. År 1901 bröts sedan Hotagens landskommun ut. 

Vid kommunreformen 1952 lades dock Laxsjö åter igen samman med Föllinge. 1969 återförenades även Hotagen med Föllinge.

1971 infördes enhetlig kommuntyp och Föllinge landskommun ombildades därmed till Föllinge kommun, dock utan territoriella förändringar den gången. 1974 blev kommunen en del av den nya Krokoms kommun, tillsammans med Alsen, Offerdal och Rödön.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Föllinge församling. Den 1 januari 1952 tillkom Laxsjö församling och den 1 januari 1969 Hotagens församling.

Kommunvapen
Varken Föllinge, Hotagen eller Laxsjö förde något vapen.

Folkmängd
År 1959 fanns det 3 307 invånare i kommunen och kommunen hade en befolkningstäthet på 2,3 invånare/km². Detta kan jämföras med riksgenomsnittet som då var 18,0 invånare/km² medan länsgenomsnittet var 3,0 invånare/km².

Geografi
Föllinge landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 1 560,85 km², varav 1 429,00 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 24,7 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1970

Källor

Indelningar i Krokoms kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Jämtlands län
Klas Jahnberg

Klas Håkan Jahnberg, född 12 oktober 1939 i Vasa församling i Göteborg, död där 18 januari 2020, var en svensk skådespelare.

Biografi
Jahnberg utbildade sig vid Göteborgs Stadsteaters elevskola och var engagerad vid samma teater fram till 1967. Under flera säsonger turnerade han med Riksteatern bland annat Pygmalion 1980 och Gyllene sommar 1982. Han var engagerad hos Hagge Geigert på Lisebergsteatern i farserna Arsenik och gamla spetsar 1987 och Kuta och kör 1988.

Jahnberg filmdebuterade i Rolf Husbergs Arken 1965 och har medverkat i flera TV-produktioner bland annat Sinkadus 1980, Kära Farmor 1990, Hem till byn 1990,  Svidande affärer 1991 och novellfilmen Kull! 2007.

Klas Jahnberg är begravd på Örgryte nya kyrkogård. Han var son till skådespelarna Håkan Jahnberg och Berta Hall.

Filmografi 

 (TV-film)

Teater

Roller (ej komplett)

Källor 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Alumner från Göteborgs stadsteaters elevskola
Skådespelare från Göteborg
Gravsatta på Örgryte nya kyrkogård
Födda 1939
Avlidna 2020
Män
Buskmästare

Buskmästare (Lachesis muta, även på svenska kallad bushmaster) är en art i släktet hålormar (även släktet kallas ibland "buskmästare", där den här arten är typart) som lever i Centralamerika söderut till subtropiska Amazonas. Det är den största näsgropsormen, om än inte speciellt aggressiv. Arten är relativt ovanlig, och skygg för människor. Ormen kan bli upp till 2,5 meter lång, och är därför bland de absolut längsta giftormarna i Nya världen.

Källor

Noter 

Huggormar
Kräldjur i neotropiska regionen
Änkeman Jarl

Änkeman Jarl är ett folklustspel av Vilhelm Moberg, som hade urpremiär på Dramaten 1940. Vid premiären spelades huvudrollerna av Olof Sandborg och Hjördis Petterson. 

Pjäsen handlar om änkemannen Andreas Jarl som friar till grannkvinnan Gustava Hägg. På bröllopsdagen grusas lyckan när de inte kan enas om vem som ska betala kalaset. 

Änkeman Jarl blev en omedelbar succé och har genom åren blivit ett av Mobergs mest spelade stycken. Riksteatern har haft den på repertoaren vid flera tillfällen, liksom stadsteatrarna i Göteborg, Malmö och Helsingborg. Pjäsen filmades 1945 med Sigurd Wallén i titelrollen som den snåle änkemannen. Pjäsen har även gjorts som TV-teater med bland andra Olof Bergström och Berta Hall.

År 1996 gavs pjäsen på Lisebergsteatern i Göteborg med Stefan Ljungqvist och Inger Hayman i huvudrollerna. I januari 2010 spelades pjäsen på Stockholms stadsteater med Ingvar Hirdwall i huvudrollen.

1940 i Sverige
Teateråret 1940
Kultur i Stockholm
Svenska teaterpjäser
Verk av Vilhelm Moberg
Kubasnabelslidmus

Kubasnabelslidmus (Solenodon cubanus, ordagrant fårad tand från Kuba) är en till Kuba endemisk snabelslidmus liknande Solenodon paradoxus som lever på Hispaniola. Djuret är ungefär 30 centimeter långt, plus en nästan lika lång svans samt en mycket lång nos täckt med borst. Man har funnit arkeologiska fynd i fossila lämningar tydande på att arten fanns över hela Nordamerika för 30 miljoner år sedan. De utrotades sannolikt på alla ställen förutom på Kuba. Under 1900-talets början trodde man att arten var utdöd, och än i dag är dess tillstånd mycket osäkert. Det finns inget exemplar i fångenskap och även i naturen har det endast hittats 37 individer hittills.

Arten är speciell bland däggdjuren då dess saliv är giftigt. Underlättande när den skall sprida giftet är dess fårade tänder. Giftet sitter i körtlar vid tändernas rötter. Giftet är starkt nog att döda andra av samma art i strid. Musen har även körtlar i armhålorna avgivande lukter påminnande om getter, som avges tillsammans med grymtningar vid irritation. 

Den benämns också som Kubas snabelslidmus.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 

Äkta insektsätare
Solenodon
Däggdjur i neotropiska regionen
Pehr Bernhard Berndes

Pehr Bernhard Berndes, född 1750 i Alunda socken, död 1826, var en svensk militär och kemist, av en från Tyskland härstammande borgerlig släkt som omkring 1715 inkom till Sverige; bror till Anton Ulrik Berndes.

Berndes blev 1790 kapten vid svenska arméns flotta och 1812 ledamot av Vetenskapsakademien i Stockholm. Han uppfann åtskilliga militära förstörelseverktyg, såsom "sprängkistor" samt eld- och brandkulor, vilka ansågs praktiskt användbara. Han uppfann även en metod för tillverkning av soda och glaubersalt, och han fick 1800 privilegium på att anlägga en fabrik för dylik tillverkning, ett privilegium, som han till följd av medellöshet inte kunde begagna.

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska kemister under 1700-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1750
Avlidna 1826
Män
Personer från Alunda socken
Svenska kemister under 1800-talet
Bushmaster

Bushmaster kan syfta på:

 Buskmästare – en giftorm i släktet hålormar
 M242 Bushmaster – en automatkanon
 Bushmaster Protected Mobility Vehicle – ett australiskt militärfordon
U.S. Bank Grand Prix of Cleveland 2004

U.S. Bank Cleveland Grand Prix 2004 var den femte deltävlingen i Champ Car 2004. Racet kördes den 3 juli på Burke Lakefront Airport i centrala Cleveland. Sébastien Bourdais fortsatte att vinna, och tog sin tredje vinst på bara fem tävlingar. Stallkamraten Bruno Junqueira tog sin fjärde andraplats för säsongen, vilket gav honom en fortsatt mästerskapsledning. Alex Tagliani slutade trea, med Oriol Servià på fjärde plats.

Slutresultat

2004 i USA
Cleveland
2004
Minna

Minna kan avse: 

 Minna (namn) – ett kvinnonamn
 Minna (stad) – en stad i centrala Nigeria

Se även  
 Minna Bluff – en klippa vid den östra änden av en halvö i Antarktis
Johan Bernhard Berndes

Johan Bernhard Berndes, född 2 december 1792 i Stockholm, död där 9 september 1834 under en koleraepidemi, var en svensk protokollsekreterare i kammarexpeditionen och konstnär.

Han var son till Anton Ulrik Berndes och Anna Elisabeth Unfraum och från 1830 gift med Ulrika Renberg. Berndes studerade för Per Hilleström vid Konstakademien i Stockholm 1810-1811 samt för sin far. Inom mezzotintogravyrens område räknades han till de främsta i Sverige och han utförde ett flertal porträtt, landskapsbilder och bibliska motiv. Till hans bästa porträtt räknas de av kopparstickaren Christian Didrik Forssell och den franske dramaturgen Jean-François Ducis. Han medverkade i Konstakademiens utställningar 1815 och 1816 samt i Götiska förbundets utställning i Stockholm 1818. Berndes är representerad vid Kungliga Medicinalstyrelsens porträttsamling, Nationalmuseum och vid Kungliga biblioteket.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 165, Allhems Förlag, Malmö.

Noter   

Svenska grafiker under 1800-talet
Födda 1792
Avlidna 1834
Män
Konstnärer från Stockholm
Ämbetsmän från Stockholm
Representerade vid Nationalmuseum
Molson Indy Toronto 2004

Molson Indy Toronto 2004 var den sjätte deltävlingen i Champ Car 2004. Racet kördes den 11 juli på Torontos gator. Sébastien Bourdais tog till slut över mästerskapsledningen, efter att ha vunnit sin tredje raka seger. Bruno Junqueira tappade ledningen, efter att ha kolliderat med Mario Domínguez på första varvet. Jimmy Vasser blev tvåa, medan Patrick Carpentier tog sin in på tredje plats.

Slutresultat

2004 i Kanada
Toronto
2004
Anders Ohlsson

Anders Ohlsson, född 11 februari 1956, är en svensk professor i litteraturvetenskap vid Lunds universitet. 

Ohlsson disputerade 1993 vid Lunds universitet på en doktorsavhandling om Per Gunnar Evanders författarskap.

Ohlsson har tillsammans med Torbjörn Forslid publicerat Fenomenet Björn Ranelid om författaren Björn Ranelid (2009) samt Författaren som kändis (2011).

Utmärkelser, ledamotskap och priser
 Ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund (LVSL, 1999)

Källor

Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Svenska professorer i litteraturvetenskap
Personer verksamma vid Lunds universitet
Män
Födda 1956
Levande personer
August Vilhelm av Preussen

August Vilhelm av Preussen kan syfta på:

August Vilhelm av Preussen (1722-1758), bror till Fredrik den store och pommersk guvernör.
August Vilhelm av Preussen (1887–1949), son till kejsar Vilhelm II.
Sankt Lars kyrka, Hallstahammar

Sankt Lars kyrka är en kyrkobyggnad i Svedvi socken, som sedan 2014 tillhör Hallstahammar-Kolbäcks församling i Västerås stift. Kyrkan ligger i centrala Hallstahammar, Hallstahammars kommun.

Kyrkobyggnaden 
Kyrkan byggdes av frivilliga krafter och invigdes 1955. Grunden lades 1953. Samma år stod klockstapeln färdig. Den bär två klockor.

I kyrkans kor finner man ett kors med höjda tvärarmar. Det är ett mellanting mellan ett latinskt kors och ett gaffelkors.

Predikstolen är tillverkad av en invandrare från Lettland.

Orgel
1957 flyttades en orgel hit från Svedvi kyrka. Orgeln var byggd 1887 av E A Setterquist & Son, Örebro och hade 8 stämmor. 1965 arkiverade man orgeln. 1989 uppsattes orgeln i S:t Mikaels och Alla Änglars kyrka, Stockholm.
1965 byggde Stahlhuth & Co, A achen, Tyskland en orgel med 12 stämmor, två manualer och pedal.
Den nuvarande orgeln byggdes 1989 av Walter Thür Orgelbyggen AB, Torshälla. Fasaden är ritad av Per Rudenstam

Galleri

Källor 
 Församlingens presentation av S:t Lars kyrka

Se även 
 Svedvi (Hallstahammar) socken
 Svedvi kyrka

Litteratur 
 Berggren, Bonzo (1914-2000); Kyrkorna i Hallstahammars pastorat - Svedvi kyrka, Bergs kyrka, S:t Lars kyrka, Hallstahammar, 1983, LIBRIS-id 396985

Externa länkar 
 
 Presentation av S:t Lars kyrka
 Hallstahammar-Bergs församling

Kyrkobyggnader i Västerås stift
Kyrkobyggnader i Hallstahammars kommun
Kyrkobyggnader invigda 1955
1955 i Sverige
Molson Indy Vancouver 2004

Molson Indy Vancouver 2004 var den sjunde deltävlingen i Champ Car 2004. Racet kördes den 25 juli på Vancouvers gator. Paul Tracy tog sin andra seger för säsongen, vilket för tillfället hindrade Sébastien Bourdais från att springa ifrån med mästerskapsledningen. Michel Jourdain Jr. och A.J. Allmendinger blev tvåa respektive trea för RuSPORT, medan Bruno Junqueira blev fyra, före Bourdais, som behöll mästerskapsledningen. Loppet var Vancouvers sista stadslopp.

Slutresultat

2004 i Kanada
Vancouver
2004
Hotagens landskommun

Hotagens landskommun var tidigare en kommun i Jämtlands län.

Administrativ historik
Hotagens landskommun bildades 1901 genom en utbrytning ur Föllinge landskommun. Den förblev oförändrad vid kommunreformen 1952. År 1969 lades dock kommunen åter igen samman med Föllinge. Sedan 1974 ingår området i Krokoms kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Hotagens församling.

Folkmängd
År 1959 hade kommunen en folkmängd på 955 invånare och var länets minsta kommun befolkningsmässigt.

Befolkningstätheten var samtidigt 0,5 invånare/km². Detta kan jämföras med riksgenomsnittet som då var 18,0 invånare/km² medan länsgenomsnittet var 3,0 invånare/km².

Kommunvapen
Hotagen förde inte något vapen.

Geografi
Hotagens landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 1 922,50 km², varav 1 793,49 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Hotagens landskommun fanns den 1 november 1960 ingen tätort. Tätortsgraden i kommunen var då alltså 0,0 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Se även
Hotagens socken

Källor

Indelningar i Krokoms kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Jämtlands län
Allmän ryggsimmare

Allmän ryggsimmare (Notonecta glauca) är en art i familjen ryggsimmare. Arten finns över hela Europa, och syns ofta i olika vattensamlingar, exempelvis dammar. Den drivs av två långa ben fungerande som åror, men ligger oftast still på vattenytan och känner efter vibrationer. Vid eventuella vibrationer undersöker den vibrationens källa, bärande på en luftbubbla som ger den syre.

När arten kommer nära sitt byte, huvudsakligen grodyngel, småfisk och vatteninsekter, blir dess ögon blodröda och efterföljer bytet i en jakt. Den är försedd med en lång sugsnabel, som är till för att vara som ett spjut som stöts in i bytet, överförande ett gift från saliven som gör att offret blir förlamat, följt av förvandlande dess inre delar till en sörja, samt att den slutligen suger upp sörjan. Människor kan också känna av giftet, om än inte lika kraftigt. Den kallas ibland för vattengeting på grund av dess smärtsamma stick.

Källor

Noter

Halvvingar
Laxsjö landskommun

Laxsjö landskommun var en tidigare kommun i Jämtlands län.

Administrativ historik
Laxsjö landskommun bildades 1889 genom en utbrytning ur Föllinge landskommun. Vid kommunreformen 1952 lades dock kommunen åter igen samman med Föllinge. Sedan 1974 ingår området i Krokoms kommun.

Kommunvapen
Laxsjö förde inte något vapen.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1946

Se även
Laxsjö socken
Laxsjö församling

Referenser

Indelningar i Krokoms kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Jämtlands län
August Vilhelm av Preussen (1722–1758)

August Vilhelm av Preussen, född den 9 augusti 1722 i Berlin, död den 12 juni 1758 på Oranienburgs slott, var prins av Preussen, guvernör av Hinterpommern och son till kung Fredrik Vilhelm I av Preussen.

Han deltog med viss utmärkelse i de schlesiska krigen och i sjuårskrigets första fälttåg. Vid återtåget ur Böhmen efter nederlaget vid Kolin erhöll han befälet över en del av hären. De olyckor som under återtåget drabbade preussarna tillskrevs inte utan skäl August Vilhelm, och brodern kung Fredrik II av Preussen fråntog honom omedelbart befälet.

August Vilhelm hjälpte sin syster, drottning Lovisa Ulrika, då hon försökte skaffa pengar till 1756 års statskupp genom att pantsätta de svenska kronjuvelerna.

August Vilhelm var sedan 1742 gift med hertiginnan Lovisa Amalia av Braunschweig-Wolfenbüttel. 1744 utnämnde hans bror Fredrik II honom till arvprins av Preussen som först i tronföljden, men eftersom han avled 1758 före kungen så kom istället August Vilhelms äldste son Fredrik Vilhelm II sedermera att efterträda brodern som kung av Preussen.

Barn 
 Fredrik Vilhelm II av Preussen (1744–1797)
 Fredrik Henrik Karl (1747–1767)
 Vilhelmina av Preussen (1751–1820), gift med Vilhelm V av Oranien (1748–1806)
 Georg Karl Emil (1758–1759)

Anfäder

Källor 

 Svensk uppslagsbok, Lund 1929
Denna artikel är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia

Preussens prinsar
Födda 1722
Avlidna 1758
Män
Svensk uppslagsbok
Enwp
Personer från Berlin
Henric Kalmeter

Henric Kalmeter (även Kahlmeter), född 20 augusti 1693 i Falun, död 24 december 1750 i Stockholm, var en svensk ämbetsman.

Kalmeter avlade 1714 i Uppsala examen för inträde i Bergsstaten och anställdes samma år i bergskollegium. Efter att där ha upprättat register över alla resolutioner och privilegier för rikets bergverk från äldsta tid till 1690 fick han på kollegiets förord offentligt understöd för en utrikes resa till bergverkens nytta. Åren 1718–27 uppehöll han sig i Republiken Förenade Nederländerna, England, Frankrike och Tyskland samt hemskickade därunder till kollegiet omständliga berättelser om sina gjorda iakttagelser, varjämte han till Sverige inskaffade skickliga järn- och stålarbetare. 

År 1728 befordrades han till kommissarie i kommerskollegium och erhöll samma år av bergskollegium uppdrag att göra en resa inom landet för uppsökande av bland annat galmeja och stenkol. Efter en ny utländsk resa (1729–31) för anskaffande av skickliga utländska arbetare utnämndes han 1734 till assessor i kommerskollegium. År 1747 erhöll han kommerseråds titel och valdes samma år till ledamot av Vetenskapsakademien

Se även

Loos koboltgruva

Källor

Noter

Externa länkar
 

Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ämbetsmän från Falun
Födda 1693
Avlidna 1750
Män
Ugglan
Svenska kommerseråd
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Henrik Teofilus Scheffer

Henrik Teofil Scheffer, född 28 december 1710 i Stockholm, död där 10 augusti 1759, var en svensk kemist, han var son till Ivo Scheffer och sonson till Johannes Schefferus, kusin till börderna Carl Fredrik och Ulrik Scheffer.

Scheffer blev 1739 direktör för Ädelfors guldverk och 1752 myntproberare. År 1747 valdes han till ledamot av Vetenskapsakademien, och 1756 blev han naturaliserad svensk adelsman. Utom värdefulla uppsatser i Vetenskapsakademiens Handlingar författade han Kemiska föreläsningar (utgivna av Torbern Bergman 1775; tredje upplagan 1796), vilka var av väsentlig betydelse för kemins studium i Sverige. Till hans viktigaste arbeten hör hans 1752 utförda undersökning av platina, som därigenom bevisades vara en förut okänd ädelmetall, samt metoden att medelst svavelsyra skilja guld från silver.

Källor

Noter

Svenska kemister under 1700-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1710
Avlidna 1759
Män
Ugglan
Forskare från Stockholm
Johan Axehielm

Johan Henriksson Axehielm, född 3 augusti 1608 och död 12 november 1692, var en svensk fornforskare.

Biografi
Johan Henriksson föddes i Norrköping som son till handlaren Johan Henrik de Gebern. 1625 blev han student i Uppsala. Under det att han för sin försörjning studerade juridik, ägnade han sig samtidigt åt sitt intresse för antikviteter och besökte Johannes Bureus föreläsningar, och fick därigenom förordnande av honom att genomresa Sverige för att där uppsöka och avteckna fornlämingar. 

1633 ingick han vid Åbo hovrätt, där han anställdes som sekreterare och advokatfiskal. Sedan han därefter en tid varit underlagman i Norrfinne lagsaga, avträdde han 1649 från den juridiska ämbetsmannabanan för att ägna sig åt fornforskningen. 

Efter att 1651 ha adlats med namnet Axehielm, utnämndes han 1652 till riksantikvarie, en befattning han innehade fram till 1657 då Laurentius Bureus efterträdde honom. Han tog då säte där som en av dess assessorer. Efter Georg Stiernhielms död 1672 blev han ordförande för samma verk, en post han innehade fram till 1675.

Johan Axehielm gifte sig första gången 1629 med Johannes Bureus dotter Catharina Burea och därefter en andra gång 1679 med Kristina Cecilia Transche von Roseneck.

Källor

Externa länkar 
 ,  som översättare

Män
Födda 1608
Avlidna 1692
Svenska riksantikvarier
Alumner från Uppsala universitet
Personer från Norrköping
Svenska forskare under 1600-talet
Sven Ljungqvist

Sven Benjamin Ljungqvist (adlad 1760 med namnet Ljungenstjerna), född 1717, död 1763, var en svensk fortifikationsofficer och fysiker.

Ljungqvist blev mekanikus vid fabrikerna, utnämndes 1746 till direktör-mekanikus och 1747 till ledamot av Vetenskapsakademien. År 1745 hade han förordnats att tillsammans med Mårten Triewald hålla föreläsningar vid Fortifikationskontoret i experimentell fysik, och 1747 blev han kapten-mekanikus vid Fortifikationen samt fick majors grad 1755. Han gjorde åtskilliga nyttiga uppfinningar.

Källor

Svenska militärer under 1700-talet
Svenska fortifikationsofficerare
Svenska fysiker under 1700-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1717
Avlidna 1763
Män
Herrnhutstjärna

Herrnhutstjärna (även Herrnhutiska stjärnan och mährisk stjärna), tyska Herrnhuter Stern är en karaktäristisk adventsstjärna som var den första vitt spridda adventsstjärnan. Herrnhutstjärnan var den adventsstjärna som introducerades och lade grunden för traditionen i Sverige.

Historia
Adventsstjärnan utvecklades i Herrnhut i Oberlausitz (i Sachsen) som en del av herrnhutismen. Det gjorde också att stjärnan spreds med missionärer. Bakgrunden till stjärnan går tillbaka till början av 1800-talet. 1821 firade internatet i Niesky 50 år och under firandet satte man upp en lysande stjärna. Senare började man hänga upp dem på den olika internaten i Niesky, Neuwied, Königsfeld im Schwarzwald och Kleinwelka i samband med första advent. Efterhand började man tillverka stjärnor som en del i det årliga julpysslet som internatseleverna hade. Stjärnorna spred sig när den tidigare eleven Peter Verbeek började sälja konstruktionsanvisningar i sin bokhandel i staden. Hans son Harry Verbeek startade i början av 1900-talet en fabriksmässig tillverkning. En herrnhutisk stjärna består av 17 fyrkantiga och åtta trekantiga spetsar som sätts samman med hjälp av påsnitar och bildar en stjärna.

Herrnhutstjärnorna började sprida sig till Sverige under 1910-talet. Det var Julia Aurelius, född Marx och gift med professor och biskop Erik Aurelius, som tog med sig traditionen när hon flyttade från Tyskland till Lund. I föräldrahemmet fanns en Herrnhutstjärna och i lysningspresent fick hon en adventsstjärna. En pappershandlare i Lund började sedermera sälja stjärnorna. Under 1930-talet började de tyska stjärnorna (i olika modeller däribland de från Herrnhut) importeras till Sverige. Efterhand fick de konkurrens av billigare varianter, bland annat den i Sverige klassiska "Proletärstjärnan" från 1940-talet och framåt. Under DDR-tiden skedde tillverkningen i ett statligt företag enligt gängse östtysk modell, från 1968 under namnet VEB Stern.

Idag tillverkas Herrnhutstjärnan fortfarande till stora delar för hand i Herrnhut av Herrnhuter Sterne GmbH. Produktionen sker året runt med 20 fast anställda i en verkstad för personer med funktionsnedsättning. Till denna produktion levererar flera verkstäder i regionen med personer med funktionsnedsättning som anställda komponenter. Det finns över 60 olika varianter i olika storlekar och färger anpassade för inom- eller utomhusbruk. De märks med texten Original Herrnhuter Stern. I många församlingar finns idag över 80 år gamla Herrnhutstjärnor. Många församlingar köper stjärnor för att stödja Evangeliska Brödraförsamlingen och deras missionsarbete. I maj 2011 flyttade tillverkningen in i en ny fabrik och årligen tillverkas 240 000 stycken.

Källor

Noter

Externa länkar 

Julpynt
Kultur i Tyskland
Kultur i Sachsen
Landkreis Görlitz
Herrnhutism
Gubbröra och pyttipanna

Gubbröra och pyttipanna är en show med After Shave och Anders Eriksson som hade premiär på Kajskjul 8 i Göteborg den 15 januari 2010. Den var After Shave och Anders Erikssons femte helkvällskrogshow och spelades fram till 2011. Medverkade gjorde även Den ofattbara orkestern.

Referenser

Galenskaparna och After Shave
Krogshower i Sverige
Grand Prix of Road America 2004

Grand Prix of Road America 2004 var den åttonde deltävlingen i Champ Car 2004. Racet kördes den 8 augusti på Road America. Alex Tagliani tog sin första och enda seger i Champ Car efter att ha kört upp sig från trettonde plats på startgriden. Rodolfo Lavín blev tvåa, medan mästerskapsledande Sébastien Bourdais ryckte ifrån Bruno Junqueira med en tredjeplats. Med sin seger avancerade Tagliani till tredje plats sammanlagt.

Slutresultat

2004 i USA
Road America
2004