kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Randers HK

Randers Håndbold Klub (Randers HK) var en handbollsklubb från Randers i Danmark, bildad 1996. Klubben speladfe sina hemmamatcher i Arena Randers. Säsongen 2011/2012 vann klubben sitt första Danska mästerskap. Dessförinnan har laget som bäst tagit silvermedalj i Danska mästerskapet, vilket skedde säsongen 2009/2010 samt 2010/2011.

Historik 
Den 16 april 1996 gick flera klubbar (Dronningborg Boldklub, Kristrup Boldklub, Randers Freja, RB 72, Lem IF, Randers KFUM, Vorup FB och Hornbæk SF) samman och bildade Randers HK. I september 1999 måste herravdelningen upplösas. Sedan dess har klubben helt fokuserat på damhandboll.

De största framgångarna nådde Randers med Jan Leslie som tränare då man vann EHF-cupen 2010 och danska mästartiteln 2012.

I slutet av 2004 hamnade klubben för första gången i ekonomiska svårigheter. Med hjälp av Randers kommun och olika företag grundades Randers HKA/S den 1 juni 2005. År 2019 blev ytterligare en finansiell räddningsinsats nödvändig.  Den 10 november 2022 lämnades en konkursansökan in.  

 I november 2022 valde klubben att försätta sig i konkurs med omedelbar verkan, då klubben inte lyckades få in drygt 5 miljoner danska kronor. Laget i damehåndboldligaen  drogs ur ligan och Randers poäng och resultat annullerades,. Den direkta nedflyttningsplatsen i ligan användes inte detta året.

Klubbens sista spelartrupp 2022/2023 
Signe Schaar, Anne Berggreen, Laura Grosen, Aia Raadshøj, Ida Hoberg, Nicoline Olsen, Anne Christine Bossen, Camilla Degn, Karen Klokker, Pernille Brandenborg, Mette Brandt, Stephanie Andersen, Mathilde Orkild, Tania Knudsen, Frida Møller, Christina Pedersen

Meriter 

 Danska mästare 2012
 Danska cupvinnare 2016
 EHF-cupen 2010
 Finalist i City Cup 2000

Bästa målgörare i EHF Champions Legue 

 (Alla tider) – uppdaterad 2 Oktober 2021

Tidigare kända spelare 

  Katrine Fruelund (2006–2012)
  Camilla Dalby (2010–2013 och 2015–2019)
  Berit Kristensen
  Heidi Johansen (1998–2002 och 2004–2008)
  Jane Schumacher
  Kathrine Munch
  Laura Danielsen
  Mie Augustesen
  Melanie Bak
  Stephanie Andersen
  Simone Böhme
  Cecilie Greve
  Kathrine Heindahl (2013–2017)
  Mie Højlund
  Ilda Kepic
  Christina Krogshede
  Mette Melgaard
  Ann Grete Nørgaard (2006–2008)
  Jane Schumacher

  Terese Pedersen (2006–2009)
  Linn Gossé (2014–2016)
  Mari Molid (2066–2018)
  Ulrika Toft Hansen (2012–2013)
  Sabina Jacobsen (2012–2014)
  Angelica Wallén (2013–2015)
  Johanna Westberg (2014–2016)
  Clara Monti Danielsson (2015–2018)
  Daniela Gustin (2016–2018)
  Sara Johansson (2017–2018)
  Martina Thörn (2017–2019)
  Jamina Roberts (2018–2020)
  Julia Eriksson (2018–2020)
  Kristin Thorleifsdóttir (2020–2021)
  Macarena Aguilar (2012–2014)
  Verónica Cuadrado (2011–2012 och 2013–2015)
  Susann Müller (2011–2012)
  Chao Zhai (2001–2004)
  Chana Masson (2007–2013)
  Stéphanie Moreau  (2001–2003)
  Siraba Dembélé (2012–2013)

Referenser

Externa länkar 
  

Handbollsklubbar i Danmark
Sportklubbar bildade 1996
Randers
Sportklubbar upplösta 2022
Åkersbergarevyn

Åkersbergarevyn är en revyverksamhet i Åkersberga i Österåkers kommun och drivs av Åkersberga Revyförening med ett hundratal medlemmar. Verksamheten startade 1979 med en första nyårsrevy 1980; nyårsrevyer har producerats på Berga teater årligen sedan dess.  

Man bedriver även annan underhållningsverksamhet och startade 1983 den ungdomsinriktade sidoverksamheten Cabaret Yvonnes Barn & Ungdom, "Sveriges största barn- och ungdomskabaré", under ledning av bland andra Yvonne Ahlbom, där många blivande kända artister börjat sin bana, såsom Martin Stenmarck, Christian Walz, Stefan Roos, Carina Berg, Linda Rapp och Daniel Ottosson. De många produktionerna har utöver på Berga teater genom åren spelats bland annat på Globen, Liseberg, Gröna Lund, Intiman, Chinateatern, Berns salonger samt i SVT och SR.

Åkersbergarevyn var 1984 värd för Revy-SM och har 1992 samt 2002 vunnit LISTON-priser vid Revy-SM.

Externa länkar
Åkersbergarevyns webbplats	
Cabaret Yvonnes Barn & Ungdoms webbplats

Svenska revygrupper
Återkommande evenemang med premiär 1980
Österåkers kommun
Gustaf Lillie

Gustaf Helmer Lillie, född 1639 i Stralsund, död 1684 i Schlesien, var en svensk officer och greve.

Biografi
Gustaf Lillie var son till greve Axel Lillie (Gustafsson) och Christina Mörner, dotter till Otto Helmer Mörner. Sedan han 1648 inskrivits vid Greifwalds universitet, värvades han 1655 till svenska militären såsom kornett vid Livkompaniet.

I egenskap av gardesöverste kom han i kontakt med det svenska hovet och var uppskattad av änkedrottningen Hedvig Eleonora. Vid hovet fanns under uppfostran den unga Juliana av Hessen-Eschwege, som av änkedrottningen utsetts som blivande drottning och maka till Karl (XI). Fastän Gustaf Lillie var gift och var far till fyra barn – hustrun var Anna Wachtmeister af Björkö – uppvaktade han den blivande kungagemålen och gjorde henne med barn. När detta blev känt, 1672, utvisades han ur riket. Det utomäktenskapliga barnet, Gustaf Gustafsson Lillie, blev fosterson hos friherre Gustaf Adolf von der Osten genannt Sacken. Av de äkta barnen blev en dotter hovfröken och gift Palmfelt, medan de båda sönerna var ogifta och stupade i krig. Den yngre av dessa, Gustaf Adolf, dog i Poltava och slöt Gustaf Lillies gren av ätten Lillie.

Greve Lillie avled 1684 i Schlesien, men ligger begravd i familjegraven i Kimstads kyrka i Östergötland.

Källa
 Gabriel Anrep, Svenska adelns ättartavlor, grevliga ätten Lillje nr 17
Svenska bilder från 1600-talet

Svenska grevar
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska officerare
Födda 1639
Avlidna 1684
Män
Personer från Stralsund
Gustav
Holmsunds socken

Holmsunds socken är ett område i Västerbotten som sedan 1974 är en del av Umeå kommun och motsvarar från 2016 Holmsunds distrikt. Beteckningen Holmsunds socken som ett samlingsbegrepp för församlingen, jordboksocknen och landskommunen användes före 1947 brett av uppslagsverk och i officiella skrivningar och används fortfarande i begränsad omfattning av museer och myndigheter dock saknas ATA-kod varför beteckningen inte är fullt officiellt erkänd. När Holmsund blev köping 1947 kom också bruket av begreppet "socken" för området ur bruk och denna benämning på området har heller ingen förankring bland dem som bor där. 

Socknens areal är 45,23 kvadratkilometer, varav 43,83 land. År 2000 fanns här 8 444 invånare. Tätorterna Obbola och Holmsund med sockenkyrkan Holmsunds kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Holmsunds församling bildades 27 februari 1863 genom en utbrytning ur Umeå landsförsamling. Den 1 januari 1918 bildades Holmsunds landskommun genom utbrytning ur Umeå landskommun. Samtidigt utbröts Holmsund till egen jordebokssocken. 1947 ombildades landskommunen till Holmsunds köping som 1974 uppgick i Umeå kommun.

1 januari 2016 inrättades distriktet Holmsund, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Västerbotten.

Geografi
Holmsunds socken ligger kring Umeälvens mynningsvik Österfjärd. Socknen består av bergig natur på öar och halvöar vid viken.

Fornlämningar
Från stenåldern är lösfynd funna. Från järnåldern har gravrösen påträffats.

Namnet
Namnet kommer från tätorten som i mitten av 1800-talet anlades som lastageplats som låg vid ett sund mellan ön Holmen och halvön där orten ligger.

Befolkningsutveckling

Se även
Holmsunds församling
Umeå tingslag

Referenser

Noter

Externa länkar

Socknar i Västerbotten
Indelningar i Umeå kommun
Molossos tis Ipeiro

Molossos tis Ipeiro  (; molosser från Epirus) är en hundras från Grekland. Den är en boskapsvaktare av molossertyp som traditionellt använts för att skydda tamfår, tamgetter och nötkreatur mot rovdjursangrepp. Den är namngiven efter landskapet Epirus. Den är av samma slags varggrå bergshund som den närstående sarplaninac. Rasen skall inte förväxlas med den antika grekiska rasen molosser eller molossus. Rasen är nationellt erkänd av den grekiska kennelklubben Kynologikos Omilos Hellados (KOH).

Källor
 Den grekiska standarden läst med Google översätt (läst 2011-12-06)

Schnauzer och pinscher, molosser och bergshundar samt sennenhundar
Hundraser från Grekland
Sibetolja

Sibetolja eller bara sibet (från arabiska zabat = mysk) är en vätska som sibetkatter producerar i sina analkörtlar och som används av dessa djur för att markera sitt revir. I naturligt tillstånd har vätskan en mycket obehaglig lukt.

När den tunnas ut kraftigt beskrivs vätskan däremot som väldoftande och används därför i parfymproduktionen. Ofta blandas sibetolja med mysk, bävergäll och ambra för att åstadkomma de så kallade orientaliska dofterna.

Idag framställs nästan uteslutande syntetiska doftämnen som liknar sibetolja. Den naturliga vätskan innehåller till exempel indol och skatol.

Referenser 

 Sibet Svensk uppslagsbok, 1955.

Djurprodukter
Parfym
Kokoni

Kokoni  (grekiska ) är en hundras från Grekland. Grekerna menar att denna allmänt förekommande sällskapshund är ättling till de taxliknande hundar som finns avbildad bland annat på antika vaser. Rasen är nationellt erkänd av den grekiska kennelklubben Kynologikos Omilos Hellados (KOH).

Källor
 Den grekiska standarden läst med Google översätt (läst 2011-12-06)

Sällskapshundar
Hundraser från Grekland
TDR-mätare

TDR-mätare är ett specialinstrument som används för utföra mätningar av reflektioner i tidsdomänen. Dessa kallas kort för TDR-mätningar från den engelska uttrycket Time-domain reflectometry.

Funktion 
En TDR-mätare är ett integrerat instrument för att genomföra TDR-mätningar.  Apparaten består i princip av en justerbar pulsgenerator med justerbar källimpedens och ett oscilloskop för att iaktta den reflekterade pulsen på.  Moderna instrument har dessutom inbyggda tabeller med våghastighet för att kunna få skalan direkt i meter om rätt kabeltyp har valts i inställningarna.

Exempel 
Exemplet nedan är gjort med diskret labbutrustning och mätobjketet är en 30 meter lång koaxialkabel med  impedans. Våghastigheten är omkring 0,67C.

Se även 
 Spektrumanalysator
 Nätverksanalysator
 Logikanalysator
 Oscilloskop

Externa länkar 
TDR instrument ifrån Megger

Elektronik
Mätteknik
Elektriska mätinstrument
Signalbehandling
Luigi Albertini

Luigi Albertini, född 19 oktober 1871 i Ancona, Italien, död 29 december 1941 i Rom, var en inflytelserik italiensk journalist och politiker. Han var en uttalad antirasist, även om han under en period stödde det nationella fascistpartiet, på grund av deras motstånd till den politiska vänstern. Från 1914 till Benito Mussolinis marsch mot Rom 1922 var han ledamot av senaten.

Albertini skrev ett verk på tre volymer, Le origini della guerra del 1914 (Ursprungen till kriget 1914), som gjorde honom berömd över hela världen. I boken var han den första person att studera hur underliggande strukturer och aggression i Tyskland var faktorer till utbrottet av första världskriget. Albertinis ståndpunkt var att det tyska stödet till Österrike-Ungerns krigsförklaring av Serbien 1914 var ett väldigt riskfullt spel, och att den tyska mobiliseringen, i och med Schlieffenplanen, betydde krig.

Referenser 

Italienska politiker
Italienska journalister
Italienska författare
Italienska historiker
Alumner från universitetet i Turin
Födda 1871
Avlidna 1941
Män
Personer från Ancona
Spyro the Dragon

Spyro the Dragon är ett plattformsspel utvecklat till Playstation av Insomniac Games.

Handling 
Spyros vänner har blivit förstenade av den onde Gnasty Gnorc och det är nu upp till Spyro att rädda sina vänner och återigen skapa fred i drakvärlden. För att göra detta måste han kämpa sig genom tuffa banor och en rad olika varelser. Vid sin sida surrar hans vän, trollsländan Sparx som fungerar som en livmätare åt Spyro.

Under sin väg genom spelet möter han även äggtjuvar som roffat åt sin de små drakäggen. Att springa ikapp dessa tjuvar är inte nödvändig, förutom att slutföra spelet fullständigt.
Spelaren kan styra Spyro igenom världarna Artisans, Peace Keepers, Magic Crafters, Beast Makers och Dream Weavers, som har ett eget tema när det gäller utseende. Det finns även en bonusvärld som måste låsas upp genom att klara av spelet till 100 %; samla alla diamanter och rädda alla drakar. På varje värld finns en kille med en luftballong. Denna ballong tar spelaren vidare till nästa värld.

Källor

Externa länkar 
 Officiell brittisk webbplats

Datorspel 1998
Playstation-spel
Playstation 3-spel
Playstation Network-spel
Plattformsspel
Spyro
Datorspel med antropomorfa figurer
Datorspel utvecklade av Insomniac Games
Sony Interactive Entertainment-spel

hu:Spyro the Dragon
ja:スパイロ・ザ・ドラゴン#スパイロ・ザ・ドラゴン
Bygdeå tingslag

Bygdeå tingslag var ett tingslag i mellersta Västerbotten. 

Tingslaget uppgick 1902 i Nysätra tingslag efter att delar uppgått redan 1834. Tingslaget hörde till 1820 till Västerbottens södra kontrakts domsaga, mellan 1820 och 1852 till Västerbottens norra domsaga' och från 1852 till Västerbottens mellersta domsaga.

Socknar 
Bygdeå tingslag omfattade följande socknar: 
 Bygdeå socken
Överfördes 1834 till Nysätra tingslag
 Nysätra socken

Se även
Västerbotten för full historik om tingslagen i Västerbotten

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om  domsagor, tingslag och tingsrätter

Vidare läsning
 Hjelmerus, A.; Till Västerbottens läns historia och beskrivning - häfte 3, 1914

Tingslag i Västerbottens län
Spyro: Year of the Dragon

Spyro: Year of the Dragon är ett plattformsspel skapat av Insomniac Games. Spelet släpptes, som sina föregångare, till Playstation under hösten 2000. Det var det sista spelet i Spyro-serien som Insomniac Games skapade.

Handling
Varje 12:e år samlas alla drakar för att fira drakarnas år. Detta år blir inte så roligt eftersom en elak häxa härjar i närheten och stjäl alla drakägg. Spyro och hans vänner från andra spelet, Spyro 2: Gateway to Glimmer, gör allt för att stoppa häxan.

Detta är det första spelet i serien där spelaren inte bara tar kontroll över Spyro, utan även över Sparx och andra djur som en fågel, en känguru, en snöman och en apa.

Den onda häxans medhjälpare, en kanin vid namn Bianca, försöker stoppa Spyro från att ta tillbaka äggen men blir kär i drakens vän Hunter.

Datorspel 2000
Playstation-spel
Playstation 3-spel
Playstation Network-spel
Spyro
Datorspel utvecklade av Insomniac Games
Sony Interactive Entertainment-spel
Västerbottens mellersta domsagas tingslag

Västerbottens mellersta domsagas tingslag var ett tingslag i Västerbottens län som omfattade mellersta delen av landskapet Västerbotten. Tingsställen var Ånäset och Burträsk

Tingslaget bildades år 1948 när de tidigare tingslagen Nysätra tingslag och Burträsks tingslag slogs samman. Tingslaget upplöstes 1971 och då Burträsks och Lövångers socknar övergick till Skellefteå domsaga och Bygdeå och Nysätra socknar till Umebygdens domsaga som 1982 uppgick i Umeå domsaga.

Socknar
Västerbottens mellersta domsagas tingslag omfattade:
Hörande till 1948 till  Nysätra tingslag
 Bygdeå socken 
 Nysätra socken
Lövångers socken
Hörande till 1948 till  Burträsks tingslag
Burträsks socken

Tingslaget ingick i Västerbottens mellersta domsaga, bildad 1851.

Se även
Västerbotten för full historik om tingslagen i Västerbotten

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om  domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Skellefteå tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Västerbottens län
Australiens ambassad i Stockholm

Australiens ambassad i Stockholm är Australiens beskickning i Sverige. Ambassadör sedan 2019 är Bernard Philip. Diplomatkoden på beskickningens bilar är AK. Ambassadören är sidoackrediterad i Tallinn, Helsingfors och Riga.

Fastigheter
Ambassaden upprättades 1966 på adressen Sergels torg 12. Sedan juli 2010 belägen på åttonde våningen i Waterfront Building, på Klarabergsviadukten 63, i Stockholm.

Beskickningschefer

Se även
Personer i Sverige födda i Australien
Sveriges ambassad i Canberra

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Relationer mellan Australien och Sverige
Norrmalm
Ambassader i Stockholm
Duhamel (olika betydelser)

Duhamel är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Antoine Duhamel (född 1925), fransk filmkompositör
 Georges Duhamel (1884–1966), fransk skriftställare
 Henri Louis Duhamel du Monceau (1700–1782), fransk botaniker och ingenjör
 Jean Baptist Duhamel (1767–1847), fransk professor inom bergsbruk
 Jean-Baptiste Du Hamel (även Duhamel) (1624–1706), fransk teolog och filosof
 Jean-Marie Duhamel (1797–1872), fransk matematiker och fysiker
 Jonathan Duhamel (född 1987), kanadensisk pokerspelare
 Josh Duhamel (född 1972), amerikansk skådespelare
 Laurent Duhamel (född 1968), fransk fotbollsdomare
 Marcel Duhamel (1900–1977), fransk skådespelare
 Meagan Duhamel (född 1985), kanadensisk konståkare
 Sarah Duhamel (före 1895–efter 1922), fransk skådespelerska

Franska efternamn
Karen Hildebrandt

Karen Hildebrandt, född 18 augusti 1899, död 3 november 1948, var en dansk poet. Hon debuterade 1925 då hennes första dikter publicerades i Fyns Tidende. Först tio år senare debuterade hon i bokform med diktsamlingen Digte. Därefter utgav hon med jämna mellanrum följande fyra diktsamlingar: Til en Ven (1937), Renaissance (1942), Nye Digte (1945) och slutligen Udvalgte Digte (1949) som utgavs kort efter hennes död. Dikten Glæde från hennes första diktsamling publicerades i diktsamlingen Danske lyriske digte (1956).

Referenser 

Födda 1899
Avlidna 1948
Kvinnor
Danska poeter
Danskspråkiga poeter
Jean-Marie Duhamel

Jean-Marie Constant Duhamel, född den 5 februari 1797 i Saint-Malo, död den 29 april 1872 i Paris, var en fransk matematiker och fysiker.

Duhamel blev 1840 ledamot av franska vetenskapsakademien, 1844 direktor för Polytekniska skolan i Paris och 1851 professor i den högre analysen vid Paris universitet. Han gjorde viktiga undersökningar om värmets rörelse i fasta kroppar samt om svängningsförhållandet i ett godtyckligt system av materiella punkter med mera.

Bibliografi (i urval) 

 Cours d’analyse de l’École polytechnique (1840; 3:e upplagan 1856-57 under titeln Éléments de calcul infinitésimal)
 Cours de mécanique de l’École polytechnique (1845-46; 3:e upplagan 1862-63)
 Des méthodes dans les sciences de raisonnement'' (1866-73)

Källor

Noter

Födda 1797
Avlidna 1872
Franska matematiker under 1800-talet
Franska fysiker under 1800-talet
Franska professorer
Personer verksamma vid Paris universitet
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Franska författare under 1800-talet
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Ledamöter av Preussiska vetenskapsakademien
Kommendörer av Hederslegionen
Män
Personer från Saint-Malo
Alumner från École polytechnique
Nicodemus Frischlin

Philipp Nicodemus Frischlin, född 22 september 1547, död 29 november 1590, var en tysk satiriker, komedidiktare och filolog.

Frischlin blev professor i Tübingen 1568, och skrev sina bästa arbeten på latin. Hans dramer utgavs första gången 1585 under titeln Operum poeticorum pars scenica. Frischlins är Julius redivivus (1584, ny upplaga av Walther Janell 1912). I svensk översättning har 1674 utkommit Rebecka (översatt av N. Beronius), ursprungligen tryckt 1576. Frischlin var en stridbar och orolig ande och tillbringade som ett offer för sina kollegers avund och tidens universitetsförhållanden men även för sin egen vassa tunga, de sista månaderna av sitt liv i fängelse.

Referenser

 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Externa länkar 
 

Tyska dramatiker
Tyskspråkiga dramatiker
Dramatiker under 1500-talet
Tyska filologer
Tyska poeter
Tyskspråkiga poeter
Poeter under 1500-talet
Latinskspråkiga författare
Tyska lingvister
Tyska matematiker
Matematiker under 1500-talet
Tyska astronomer
Astronomer under 1500-talet
Tyska professorer
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Personer från Baden-Württemberg
Födda 1547
Avlidna 1590
Män
Svensk uppslagsbok
Tysklands teaterhistoria
Lövångers tingslag

Lövångers tingslag var ett tingslag i mellersta Västerbotten. Tingslaget bildades 1795 genom en uppdelning av Lövånger och Burträsks tingslag och uppgick 1902 i Nysätra tingslag. 

Tingslaget hörde till 1820 till Västerbottens södra kontrakts domsaga, mellan 1820 och 1852 till Västerbottens norra domsaga och från 1852 till Västerbottens mellersta domsaga.

Socknar 
Lövånger tingslag omfattade följande socknar: 
 Lövångers socken

Se även
Västerbotten för full historik om tingslagen i Västerbotten

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om  domsagor, tingslag och tingsrätter

Vidare läsning
 Hjelmerus, A.; Till Västerbottens läns historia och beskrivning - häfte 3, 1914

Tingslag i Västerbottens län
Erik Frisell

Erik Frisell kan syfta på:

* Erik Frisell, svensk friidrottare
 Erik Frisell (1859-1942), svensk industriman
Mauritz Dahlberg

Mauritz Magnus Dahlberg, född 4 mars 1892 i Stockholm, död där 12 september 1964, var en svensk arkitekt.

Biografi

Dahlberg utexaminerades från Byggnadsyrkesskolan Bysan vid Tekniska skolan i Stockholm 1918 och fortsatte studierna vid Kungliga tekniska högskolan 1922–1926. Åren 1917–1928 tjänstgjorde han som ritare och senare biträdande arkitekt vid Statens Järnvägars arkitektkontor, där han bland annat deltog i bangårdsombyggnader i Stockholm och Malmö.  Från 1927 drev han egen verksamhet i Stockholm. Bland produktionen märks såväl hyreshus som industrifastigheter.

Han var son till boktryckarföreståndaren Gustav Dahlberg och Alma Lindeström. Han var sedan 1923 gift med Anna Elisabeth Sterner och var far till Hans Dahlberg.

Verk i urval
 Tryckeribyggnad, Luntmakargatan 39-45 för Bonnierhuset, fasadutformning av Rolf Bolin, Stockholm 1927-1929.
 Grosshandlaren John Josephsons hus, Sveavägen 63, Stockholm 1929.
AB Malmö Strumpfabrik, 1929 
 Påhlmans handelsinstitut, Sveavägen 82-88, Stockholm 1930. 
Stockholms Droskägarförenings hus, Rådmansgatan 50 - Luntmakargatan 60-64, Stockholm 1931-1932. 
Hyreshus, Gambrinusgatan 5, Stockholm 1931-1932. 
Birger Jarlsgatan 18, Stockholm, ombyggnad, samt nybyggnad Grev Turegatan 3-5 för Ostermans marmorhallar 1938-1939, tillsammans med Harry Egler. 
Ljungmans verkstäder, Malmö, 1938
Lindvallsgatan 12 - Bergsunds Strand 15, Stockholm 1939-1942, tillsammans med Harry Egler. 
Stora Nygatan 39, Stockholm 1948.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1892
Avlidna 1964
Män
Arkitekter från Stockholm
Friskytten (tidning)

Friskytten var en dagstidning i Stockholm, utgiven från 19 december 1847 till 30 december 1857.

Friskytten ersatte Söndagstidningen den 19 december och 26 december 1847. Tidningen trycktes hos Rudolf Wall med Antikva som typsnitt. Tidningen hade olika titelvingnetter och träsnitt, men de upphörde 6 september 1856.

Friskytten utgjorde fortsättning av Söndagstidningen , med därifrån fortlöpande nummerserie i parentes, och utgavs liksom denna av boktryckaren Rudolf Wall, som den 8 december 1847  erhöll utgivningsbevis för tidningen. Friskyttens egentlige »pappa» var enligt den historik, som meddelas i det sista numret, hovrättsnotarien Evert von Knorring, hvilken dock snart lämnade tidningen och för sin hälsas skull 1849 reste till Brasilien, där han avled. Carl Henrik Rydberg, vilken t. o. m. 1852 var medarbetare och bland annat  skrev serien Friskytten contra Aftonbladsmagistrarne, tillkom huvudsakligen äran att tidningens fick ett anseende för kvickhet. Bland övriga medarbetare nämnas Johan Magnus Rosén, C. V. A. Strandberg (Talis Qualis), Henrik Bernhard Palmær, N. Lilja, Frans Hedberg och Johan Jolin; P. F. Mengel. Från mitten av 1853 redigerades den nästan enbart av Rudolf Wall, som likväl erhöll bidrag av bland annat. kyrkoherdarna Birger Hallgren och  Carl Gustaf Schönbeck samt presidenten Pehr Westerstrand. Johan Johansson (Argus) var författare till den i 1855 års årgång införda följden av porträtt av borgarståndets ledamöter.

Tidningen hade 4 sidor. Formatet var folio med tre spalter utom 1856 då den hade 4 spalter. Priset för tidningen var först 3 riksdaler 12 skilling banco. 1848-1856 sedan 5 riksdaler 32 skilling banco 1857

Referenser 

Nedlagda svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 1847
Dagstidningar nedlagda 1857