kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Drillsnäppor


Drillsnäppor (Actitis) är ett litet släkte med vadare som består av endast två nästan identiska arter, den amerikanska arten fläckdrillsnäppa och den i Europa och Asien förekommande drillsnäppan.

Utseende och levnadssätt 
Arterna är små flyttande vadare, med gråbrun ovansida och vit undersida, som flyger på ett karaktäristisk stelvingat vis tätt över vattenytan. Deras fjäderdräkter är mycket lika så när som på fläckdrillsnäppans distinkta häckningsdräkt. De har korta gula ben och medellång näbb. De är inte flockfåglar och ses sällan i större flockar. 

Drillsnäpporna häckar på marken i närheten av färskvatten. De födosöker på marken eller i vattnet, där de snappar efter föda med hjälp av synen, men de kan ibland också snappa efter insekter i flykten. Deras föda består av insekter, kräftdjur och andra ryggradslösa djur.

Systematik 
Det finns två nu levande arter av drillsnäppa:
 Drillsnäppa (Actitis hypoleucos), i Eurasien
 Fläckdrillsnäppa (Actitis macularia), i Nordamerika

Det fossil från sen pliocen som tidigare beskrivits som Actitis balcanica verkar istället vara en pipare (Charadriidae) med osäker taxonomisk hemvist.

Drillsnäpporna tillhör samma klad som Tringa-snäpporna och simsnäpporna. De är därmed inte lika närbesläktade med Calidris-snäpporna. Vissa taxonomer kategoriserade tidigare denna grupp som tillhörande släktet Tringa. Drillsnäpporna skilde sig troligen från sina närmsta släktingar under sen oligocen, baserat på analyser av skillnader i DNA-sekvens tillsammans med fossila lämningar av arter som man antar tillhör släkten Tringa och Phalaropus från ungefär gränsen mellan oligocen och miocen, cirka 22–23 miljoner år sedan. Utifrån att mångfalden är så mycket större i Eurasien bland de förhistoriska arterna inom denna grupp så antar man att gruppen härstammar därifrån. Kanske utvecklades de på grund av isolering då Turgajsjön torkade ut, vilket skedde vid denna tid.

Referenser

Noter

Källor
Texten är till stora delar översatt från engelska wikipedias artikel Actitis, läst 2008-05-18, där följande källor anges:
 Mlíkovský, Jirí (2002) Cenozoic Birds of the World, Part 1: Europe, Ninox Press, Prag, PDF fulltext
 Paton, Tara A.; Baker, Allan J.; Groth, J.G. & Barrowclough, G.F. (2003) RAG-1 sequences resolve phylogenetic relationships within charadriiform birds. Molecular Phylogenetics and Evolution, vol.29, nr.2, sid:268-278.  (HTML sammanfattning)
 Thomas, Gavin H.; Wills, Matthew A. & Székely, Tamás (2004) A supertree approach to shorebird phylogeny. BMC journals, vol.4, sid:28.  PDF fulltext Supplement

Övriga källor
Larsson, Lars (2001) Birds of the World, CD-rom
Skyskrapor i Dubai

Dubai den största staden i Förenade Arabemiraten lanserade i maj 2008 projekt för byggandet av sammanlagt minst 56 skyskrapor med en höjd över 300 meter. Arton (18) av dessa är än så länge färdigbyggda.

Kronan på verket är Burj Khalifa, färdigställd 2010, som med sina 828 meter och 163 våningar är världens högsta byggnad.. Den näst högsta byggnaden i Dubai är den 414 meter höga Princess Tower vilken är världens högsta byggnad för bostäder. Skyskraporna i Dubai finns främst i tre delar av staden: utefter Sheikh Zayed Road, samt i distrikten Dubai Marina och Business Bay.

Historia 

World Trade Center var Dubais första skyskrapa med en höjd på 149 meter och 40 våningar. Den stod klar år 1979.
I slutet av 1990-talet tog byggboomen fart i Dubai med bland annat Burj Al Arab och Emirates Towers i spetsen som färdigställdes år 1999 och 2000.
År 2003-2004 fortsatte byggboomen, Burj Dubai (sedermera Burj Khalifa) som är världens högsta byggnad började byggas och man började bygga skyskrapor i Dubai Marina-området. I slutet av år 2005 var 7 skyskrapor på över 300 meter under uppbyggnad, däribland 23 Marina som blev 393 meter hög när den färdigställdes 2012. 

2013 hade Dubai nästan hundra byggnader med en höjd av 200 meter eller högre.

Källor

Externa länkar 

 SkyscraperCity
Full sammanställande lista (feb 2010).
Bossanova (musikalbum)

Bossanova är det amerikanska alternative rock-bandet Pixies tredje studioalbum och släpptes i augusti 1990 på det engelska independentbolaget 4AD. Allt material till albumet skrevs av bandets frontfigur Black Francis och markerade därmed övergången där han tagit full kontroll över bandets musik. Tidigare hade de övriga bandmedlemmarna (främst Kim Deal) bidragit till låtskrivandet. Albumet inspirerades av surf- och Space rock och det textmässiga fokuset ligger på yttre rymden med teman som utomjordingar och Ufo:n.

På grund av 4ADs status som independentbolag hade Elektra Records hand om distributionen i USA. Albumet nådde bara plats 70 som högst på Billboard 200 men sålde betydligt bättre i Storbritannien där det nådde tredjeplatsen på försäljningslistorna. Två singlar, "Velouria" och "Dig for Fire", släpptes från albumet och båda nådde höga placeringar i USA på Modern Rock Tracks-listan.

Bakgrund
Under inspelningen av Doolittle 1989 blev spänningarna mellan Francis och Deal tydliga för de som hjälpte till med produktionen och de som stod bandet nära. Deals man, John Murphy, har senare kommenterat att inspelningsprocessen gick från att vara "bara skoj till bara arbete". Detta ledde till ökad stress mellan bandmedlemmarna.

Skivsläppet
Albumet släpptes den 13 augusti 1990 av 4AD i Storbritannien och 4AD/Elektra i USA. Efter att 4AD återtagit full distributionsrätt för Pixies musik släppte man albumet igen i USA 2004. 2008 lanserade företaget Mobile Fidelity Sound Lab en remaster av Bossanova i SACD-format och 2010 en remaster i LP-format.

Kritikernas mottagande
I Storbritannien var recensionerna av Bossanova huvudsakligen positiva. I sin recension från september 1990 skrev tidningen Q'''s Mat Snow att "Pixies är mästare på beräknade missförhållanden" och kommenterade att "de ger andra rockare en objektiv lektion i de huvudsakliga principerna till hur man bör göra." NME skrev att albumets produktion "lutar åt den bistra garagegrungen från Surfer Rosa, även om sångerna behåller de starka melodierna från Doolittle" de anmärker också att "Bossanova binder ihop Pixies LP-skivor." 1990 nominerade Q Bossanova som ett av tio album på listan "Album of the Year", där vinnaren av utmärkelsen var Happy Mondays album Pills 'n' Thrills and Bellyaches. 2015 placerade Spin'' albumet på plats 151 på listan "The 300 Best Albums of the Past 30 Years (1985–2014)".

Låtlista
"Cecilia Ann" – 2:05
"Rock Music" – 1:52
"Velouria" – 3:40
"Allison" – 1:17
"Is She Weird" – 3:01
"Ana" – 2:09
"All Over the World" – 5:27
"Dig for Fire" – 3:02
"Down to the Well" – 2:29
"The Happening" – 4:19
"Blown Away" – 2:20
"Hang Wire" – 2:01
"Stormy Weather" – 3:26
"Havalina" – 2:33

Medverkande
Black Francis – sång, gitarr
Kim Deal – bas, sång
David Lovering – trummor, sång
Joey Santiago – sologitarr

Försäljningslistor

Album

Singlar

Källor och referenser

Böcker
Frank, Josh; Ganz, Caryn. "Fool the World: The Oral History of a Band Called Pixies." Virgin Books, 2005. .

Noter

Musikalbum 1990
Album av Pixies
Album utgivna på 4AD
Ichneumon

Ichneumon kan syfta på:
 Ichneumon, ett släkte av brokparasitsteklar.
 Ichneumonidae, familjen brokparasitsteklar.
 synonym för faraokatt, Herpestes ichneumon
 synonym för Indisk mungo, Herpestes edwardsii
Socijaldemokratija

Socijaldemokratija (Социјалдемократија) är ett socialdemokratiskt parti i Serbien. Partiledare är Nenad Vukasović. I parlamentsvalet 2007 fick partiet endast 0,12 % av rösterna (4 903 röster) och hamnade utanför nationalförsamlingen. 

Socialdemokratiska partier i Europa
Politiska partier i Serbien
I nöd och lust

För andra betydelser, se I nöd och lust (olika betydelser).

I nöd och lust (originaltitel Til Death) är en amerikansk TV-serie i genren situationskomedi. Serien hade premiär 7 september 2006 i USA på Fox Broadcasting Companys kanaler. I Sverige sänds serien på TV3. Den är skriven och producerad av det gifta paret Josh Goldsmith och Cathy Yuspa. Seriens huvudroller innehas av Eddie Kaye Thomas och Kat Foster som paret Jeff och Steph Woodcock, samt Brad Garrett och Joely Fisher som paret Eddie och Joy Stark. Det nygifta paret Woodcock, som endast varit gifta i tolv dagar, flyttar in som grannar till part Stark som varit gifta i 23 år. De nygifta får en överraskande inblick i hur deras framtid kan komma att se ut.

Handling 
Seriens handling kretsar kring Eddie och Joy Stark som varit gifta i många år (8 743 dagar enligt pilotavsnittet). De bor i en förort till Philadelphia i USA och är grannar till ett nygift par – det unga paret Steph och Jeff. Eddie och Joy visas som det mer otrevliga paret som bråkar, skryter när de har rätt och kivas sinsemellan. I motsats till det är Jeff och Steph Woodcock det lyckliga, optimistiska paret som gör romantiska saker tillsammans och är rara mot varandra. Huvudidén med serien är att Steph och Jeff Woodcock får en skymt av deras framtid som ett gift par från Eddie och Joy Starks giftermål.

Roller 
 Brad Garrett – Eddie Stark
 Joely Fisher – Joy Stark
 Eddie Kaye Thomas – Jeff Woodcock
 Kat Foster – Steph Woodcock

Återkommande roller 
 Krysten Ritter – Allison Stark
 Anthony Anderson – Cofeld
 Margaret Cho – Nicole
 Jerry Lambert – Stan
 Will Sasso – Russ
 Timm Sharp – Doug

Källor

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska komediserier på TV
TV-seriestarter 2006
Sony Pictures Television
Engelskspråkiga TV-serier
TV-serieavslutningar 2010
TV-program i Fox Broadcasting Company
Amerikanska TV-serier från 2000-talet
Amerikanska TV-serier från 2010-talet
Daniil Granin

Daniil Granin (pseudonym för D. A. German), född 1 januari 1919 i Volyn i Kursk oblast, död 4 juli 2017 i Sankt Petersburg, var en rysk författare. 

Granin studerade elektroteknik i Leningrad, och deltog som soldat i försvaret av Leningrad 1941.

Asteroiden 3120 Dangrania är uppkallad efter honom.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Buffeln 1988
 Leningrad - belägrad stad 1990 (tillsammans med Ales Adamovitj)

Utmärkelser

Referenser

Noter 

Ryska romanförfattare
Sovjetiska novellförfattare
Sovjetiska romanförfattare
Ryskspråkiga romanförfattare
Ryskspråkiga novellförfattare
Födda 1919
Män
Personer från Volyn oblast
Avlidna 2017
Officerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Post-metal

Post-metal är en musikgenre som uppstod under början av 2000-talet. Musiken kan beskrivas som en blandning av metal och post-rock, men många band tar även influenser från shoegaze, art rock och ambient. Bandet som grundade stilen var Neurosis, som tillsammans med Isis och Cult of Luna är de mest kända banden inom genren.

Ljudbilden karaktäriseras, liksom inom post-rocken, av repetition och uppbyggnad istället för traditionella strukturer. Långa passager av distade, tunga gitarrer varieras med lugna och atmosfäriska partier. Musikens karaktär är ofta mörk och tung, med gitarr och bas nedstämda till B eller lägre. Låtarna går oftare i ett långsammare tempo än traditionell metal och är ofta markant längre, över 10 minuter är ingen ovanlighet. Flera band inom genren spelar helt instrumental musik, eller använder sig av långa instrumentala partier. Många band blandar även in elektroniska effekter och okonventionella instrument i sin musik. Exempel på denna företeelse är bland annat Neurosis album The Eye Of Every Storm och Callistos Noir.
Dock finns många element från metal kvar, framförallt tyngden och de distade gitarrerna.

Band 

 A Storm Of Light
 Amenra
 Callisto
 Cult of Luna
 Dirge
 Isis
 Jesu
 Minsk
 Neurosis
 Pelican
 Red Sparowes
 Rosetta 
 Sagor Som Leder Mot Slutet

Undergenrer till metal
Giro d’Italia 2008

Giro d’Italia 2008 som var den 91:a upplagan av cykeltävlingen Giro d’Italia inleddes den 10 maj 2008 i Palermo och avslutades 1 juni i Milano. Tävlingen vanns av spanjoren Alberto Contador. Italienarna Riccardo Riccò och Marzio Bruseghin slutade tvåa respektive trea. De tre inledande etapperna av det 3 423,8 km långa loppet kördes på Sicilien. En etapp, 17:e etappen, avslutades utanför Italien i Locarno , Schweiz. Upplagans Cima Coppi (den högsta punkt som passerades) var Passo di Gavia på den 20:e etappen. Tävlingen hade fyra tempolopp varav ett bergstempo och ett lagtempo.

I början var fyra UCI ProTour-stall inte inbjudna, Astana Team, Team High Road, Bouygues Télécom och Crédit Agricole. Inte heller UCI Professional Continental-stallet Acqua & Sapone-Caffè Mokambo blev inbjudna, trots att de tog två etappsegrar under tävlingen 2007. Anledningen till att lagen inte blev inbjudna var bland annat bristande etik, att lagen brydde sig för lite om det italienska etapploppet och kvalitéen på stallen. En vecka innan tävlingens början valde organisationen, RCS Sport, bakom Giro d’Italia att bjuda in Astana Team.  High Road hade sedan tidigare fått klartecken.

Alberto Contadors seger i tävlingen var den första utländska slutsegern sedan den ryske cyklisten Pavel Tonkov vann tävlingen 1996.

Etapper

Deltagare

Referenser

Externa länkar
 Giro d’Italia hos La Gazzetta dello Sport  

2008 i Italien
2008
Sportåret 2008
Jesu (musikgrupp)

Jesu är ett engelskt band som grundades 2003 av Justin Broadrick sedan Godflesh upplösts. Deras första album kan beskrivas som doom eller sludge metal med inslag av shoegaze, men med EP:n Silver försvann många av metalelementen, och musiken blev mer upplyftande shoegaze. De har även kategoriserats som post-metal eller post-rock, på grund av användningen av repetition och ambient i ljudbilden.

Jesu har även samarbetat med Swans-vokalisten Jarboe.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
Justin Broadrick – gitarr, sång, programmering, basgitarr, trummor (2003–)

Tidigare medlemmar
Diarmuid Dalton – basgitarr (2004–2007)
Ted Parsons – trummor, percussion (2004–2007)

Turnerande medlemmar
Danny Walker – trummor
Dave Cochrane – basgitarr
Phil Petrocelli – trummor
Roderic Mounir – trummor

Diskografi 
Studioalbum
Jesu (2005)
Conqueror (2007)
Infinity (2009)
Ascension (2011)
Everyday I Get Closer to the Light from Which I Came (2013)

Samlingsalbum
Pale Sketches (2007)
Heart Ache/Dethroned (2010)

EPs
Heart Ache (2004)
Silver (2006)
Sun Down/Sun Rise (2007)
Lifeline (2007)
Why Are We Not Perfect? (2008)
Opiate Sun (2009)
Christmas (2010)

Singlar
"Can I Go Now (Gone Version)" (2010)
"Duchess" / "Veiled" (2012)

Delade album
Jesu / Eluvium (2007) 
Envy / Jesu (2008)
Jesu / Battle of Mice (2008)

Externa länkar

Officiell webbplats
Jesu på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Brittiska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2003
Zenzi

Zenzi by Realfood var en norsk snabbmatskedja. Kedjan gick i konkurs 2009.

Snabbmatskedjan grundades av kockarna Rune Pal och Øystein Reinsborg.

Zenzi by Realfood var ett gourmetmatkoncept som levererade snabbmat och catering. Maten tillagades samma dag som den levererades. Zenzi använde i största möjliga utsträckning ekologiska råvaror. Produkterna innehöll inga onaturliga tillsatser eller raffinerat socker, transfetter eller vitt mjöl.

Värderingar 
Zenzi stödde rättvisemärkt handel och att värna om miljön. Några av råvarorna importerades från Colombia.

Referenser

Norska snabbmatskedjor
Norska livsmedelsföretag
Famous Last Words (album)

Famous Last Words är Hedleys andra studioalbum, släppt den 30 oktober 2007, i Kanada. Albumet debuterade på #3 i Kanada. Den första singeln från albumet, "She's So Sorry", gavs ut till radio den 21 augusti 2007. Videon filmades i Toronto, Ontario, Kanada, den 30 augusti och hade premiär på MuchMusic den 20 september 2007. Den andra singeln, "For the Nights I Can't Remember", släpptes i november 2007. Den nådde till #6 på Canadian Hot 100.

Låtlista
"She's So Sorry" - 3:33 
"Hand Grenade" - 3:04 
"Dying to Live Again" - 4:04 
"Narcissist" - 3:10 
"Bones Shatter (Never Say Never)" - 3:19 
"Old School" - 3:41 
"Been There Done That" - 3:16 
"For the Nights I Can't Remember" - 4:02 
"Brave New World" - 3:58 
"Dear Blank" - 3:26 
"Can't Go Back" - 4:01 
"Never Too Late" - 4:00

Bonuslåtar
"Lose My Number" - 3:14 (iTunes Preorder Bonus Track)
"Alison Wonderland" (outgiven)
"Paycheck" (outgiven)
"Nothing Else Matters" (outgiven)

Singlar
"She's So Sorry" (2007)
"For the Nights I Can't Remember" (2007)
"Never Too Late" (2008)

Musikalbum 2007
Album av Hedley
Trompe le Monde

Trompe le Monde är Pixies fjärde studioalbum som släpptes den 23 september 1991 på skivbolaget 4AD i Storbritannien och av 4AD/Elektra i USA. Albumet blev musikaliskt ett steg tillbaka till det skrovliga ljudet bandets första album haft istället för surf-popen som influerat det föregående skivsläppet Bossanova. Gil Norton fortsatte som producent och bandet hade för första gången implementerat Heavy metal-lika riff samtidigt som Black Francis låtskrivande utvecklades. 2013 lanserade företaget Mobile Fidelity Sound Lab en remaster av Trompe le Monde i SACD-format.

Albumets namn
Till skillnad från tidigare album där albumtiteln kommit från en textrad kommer titeln från första spåret, "Trompe le Monde", en fransk fras som betyder "lura världen". Trompe le Monde är en ordlek på den franska frasen "trompe l'oeil" som är en målarteknik där konstnären lurar åskådaren att tro att objekt i målningen är verkliga.

Låtlista
Alla låtar skrivna av Black Francis förutom "Head On" som är skriven av William Reid och Jim Reid från The Jesus and Mary Chain.

 "Trompe le Monde"  – 1:48
 "Planet of Sound"  – 2:06
 "Alec Eiffel"      – 2:50
 "The Sad Punk"     – 3:00
 "Head On"          – 2:13
 "U-Mass"           – 3:01 
 "Palace of the Brine"  – 1:34
 "Letter to Memphis"  – 2:39
 "Bird Dream of the Olympus Mons"  – 2:48
 "Space (I Believe In)"  – 4:18
 "Subbacultcha"  – 2:09 
 "Distance Equals Rate Times Time"  – 1:24
 "Lovely Day"  – 2:05
 "Motorway to Roswell"  – 4:43
 "The Navajo Know"  – 2:20

Medverkande
Black Francis – sång, gitarr
Joey Santiago – sologitarr
David Lovering – trummor
Kim Deal – bas, sång
Eric Drew Feldman – keyboard, piano

Produktion
Gil Norton - Producent
Steve Haigler- Ljudtekniker
Inspelat på Master Control, Burbank; Pacifique, Burbank; Studio Des Dames, Paris; Blackwing, London
Mixat på Master Rock, London

Design

Design – Vaughan Oliver / v23
Designassistenter – Chriss Bigg, Paul McMenamin
Fotografi – Simon Larbalestier
Typsnitt – TPP Ltd. London

Försäljningslistor

Album

Singlar

Referenser

Noter

Externa länkar
Trompe le Monde på Allmusic

Musikalbum 1991
Album av Pixies
Album utgivna på 4AD
Båthus

Båthus är en byggnad avsedd som väderskydd för sjösatta båtar. Ofta står båthuset på bryggkistor, alternativt på pålar och har en infart i gaveln. Byggnader på land avsedda för förvaring av båtar eller båttillbehör benämnes lämpligen båtskjul eller sjöbod.

Vissa båthus kan tillhöra en båtklubb, en marina eller en roddklubb, och då kan även en föreningslokal eller en restaurang finnas i anslutning till båthuset, samt serviceutrymmen som dusch, toaletter, verkstad och förråd. Båthus är huvudsakligen byggda av trä, ibland ritade av välkända arkitekter som Stockholms Roddföreningens båthus vid Djurgårdsbrunnsviken i Stockholm som ritades 1912 av en ung Sigurd Lewerentz. Till byggnadsmaterialet för detta båthus användes bland annat de olympiska läktarna på Strandvägen från Olympiska sommarspelen 1912. Fortfarande kan man i taket i båthallen se sittplatsnummer.

Externa länkar

Sjöfartsanläggningar
Byggnadstyper
On My Own

"On My Own" är en rocklåt inspelad av Hedley för deras debutalbum, Hedley (2005). Den nådde nummer ett på den kanadensiska singellistan. Musikvideon för "On My Own" nådde #1 på MuchMusic countdown, den 2 december, 2005.

Låtlista
"On My Own" – 3:39
"Johnny Falls" – 3:38

Musiksinglar 2005
Kanadensiska musiksinglar
Sånger 2005
Singlar utgivna på Universal Music Group
William Whewell

Whilliam Whewell, född 24 maj 1794, död 6 mars 1866, var en brittisk forskare och filosof. 

Whewell var 1828-32 professor i mineralogi och 1838-55 i moralfilosofi vid Cambridges universitet. Han bidrog kraftigt till reformerandet av den matematiska undervisningen i Cambridge samt till införandet av praktisk filosofi och naturvetenskaper 
som läroämnen. Han författade bland annat Astronomy and general physics, considered in reference to natural theology (1833, ny upplaga 1864; svensk översättning "Astronomi och allmän physik", 1842), History of the inductive sciences (1837; 3:e upplagan 1857), Philosophy of the inductive sciences (1840; i omarbetad form, 3 delar, 1858-60), utgörande en kunskapslära, som hävdade om Kants erinrande idéer och därigenom bröt med den engelska filosofins empiriska grundriktning, samt Elements of morality, including polity (1845; 3:e upplagan 1854), Lectures on systematic morality (1846) och Lectures on the history of moral philosophy in England (1852; 3:e upplagan 1862), i vilka han intar en intuitionistisk moralisk ståndpunkt. Därjämte översatte han Grotius De jure belli et pacis (1853), Goethes Hermann und Dorothea med mera.

Källor

Noter

 

Brittiska mineraloger
Brittiska filosofer
Etiker
Brittiska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Cambridge
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1794
Avlidna 1866
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society
Personer från Lancaster, Lancashire
Alumner från Trinity College, Cambridge
The Dudesons

The Dudesons är en finsk TV-serie med en kvartett stuntmän från Seinäjoki i Finland. The Dudesons har bland annat varit gäster i de amerikanska serierna Viva la Bam, Nitro Circus och Jackass.

Den kände Steve-O har berättat att The Dudesons startade före Jackass. The Dudesons släppte filmen "The Dudesons Movie" 2006/2007, där man bland annat kan se Bam Margera och Bloodhound Gang kasta pil på Jarppis mage. De fyra i the Dudesons har ett smeknamn: Daredevil, Showman, Mastermind, Bonebreaker. De fyra killarna är barndomsvänner och har känt varandra hela livet. "Hannu-Pekka är den ende som har en framtid när de slutat med sina stuntfilmer och serier". Det hävdar i alla fall Jukka i en intervju. HP vill nämligen bli lärare. 

2012 spelade de in en ny tv-serie, Duudsonit tuli taloon (svenska: The Dudesons kom in i huset) som hade premiär 12 januari 2012 på den finländska kanalen SubTV. I ett avsnitt av Duudsonit tuli taloon sägs även Jukka gråta. Andra händelser 2011 som blev betydande för The Dudesons är även att deras bok Duudsonien Jekkukirja (svenska: Dudesons skämtbok) kom ut till försäljning och även till audiobok.

Medlemmar 

 Jarppi (Daredevil)
 Jukka (Showman)
 Jarno (Mastermind)
 Hannu-Pekka, HP (Bonebreaker)

Finländska TV-serier från 2000-talet
Finländska TV-serier från 2010-talet