kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tribal Ink

Tribal Ink är ett rapcoreband från Sverige. Bandet grundades 2002 men blev populära 2007, då deras sång "Refugee" misstogs för att vara Linkin Parks nya singel "What I’ve Done". Linkin Parks nya album som kom att kallas "Minutes To Midnight" fick en falsk upplaga som kallades "Minutes To Midnight Advance XXL", som ganska snabbt låg uppe på många nedladdningssidor för musik. Och på detta sätt blev Tribal Ink populära. 

Bandet har sitt ursprung i  TV3:>s program Wannabe, där man letade efter rockmusiker som ville starta ett band. Tv-tittarna kunde vecka efter vecka se hur bandet sakta tog form. De fem killarna som vann fick möjlighet att göra några spelningar, och sedan spela in en singel kallad "To My Face". Sångare var Funky Dan Larsson.

Niels Nankler, en av de medverkande i "Wannabe", sparkades kort efter att TV-serien slutat sändas av de andra medlemmarna på grund av musikaliska meningsskiljaktigheter.

Diskografi 

Album Surrounded by Freaks ( 2003)

 "Tribalistic Cuts" -- 4:19 
 "To My Face" -- 3:30 
 "Don't You Push Me" -- 3:17 
 "Refugee" -- 3:10 
 "California Love" -- 3:40 
 "Right Behind You" -- 3:26 
 "I'm Free" -- 2:58 
 "I Try So Hard" -- 3:17 
 "Pick Me Up" -- 3:49 
 "I'm a Liar (Believe Me)" -- 3:41 
 "Try to Be Me" -- 2:35 
 "Living On a Lie" -- Image:3:38

Externa länkar 
 Tribal Ink - Surrounded by Freaks

Referenser 

Svenska musikgrupper
Gösta Stenman

Gösta Herman Stenman, född 13 september 1888 i Uleåborg, Finland, död 19 mars 1947 i Stockholm, var en finlandssvensk konsthandlare.

Han var sin tids ledande konsthandlare i Finland. Stenman ägde en konstsalong i Helsingfors. Han upptäckte Tyko Sallinen och var hans mecenat och stödde modern finländsk konst. Helene Schjerfbeck var Stenmans fynd och protegé. Även Jalmari Ruokokoski och Juho Mäkelä hade anknytning till Stenmans konstsalong. Han var även en internationellt bemärkt kännare av äldre konst.

Stenmans samling av finländsk konst övergick sedermera i Karl Hedmans ägo. Stenman lånade pengar av Hedman för sina konstaffärer, och ville betala räntorna i form av konstverk. Snart blev det nödvändigt att betala en del amorteringar med konst. När Stenman under den ekonomiska depressionen i slutet av 1920-talet inte kunde betala sina lån hamnade hans samling om 142 verk i pant hos den hedmanska stiftelsen. Panten inlöstes aldrig och därför hamnade de så småningom i Österbottens museums ägo i Vasa. 

Stenman flyttade till Sverige och etablerade en konstsalong i Stockholm. Sedan 1934 var han också svensk medborgare. 

Han var far till Maja Rydman.

Källor 
 Marianne Koskimies-Envall (red.), Blod på drivan. Händelserna 1917-1918 ur ett österbottniskt perspektiv. Österbottens museum nr 20: Vasa 1999

Noter

Externa länkar 
 Om Stenman-Hörhammerfejden

Vidare läsning 
 

Födda 1888
Avlidna 1947
Män
Finländska konstsamlare
Personer från Uleåborg
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Finländska konsthandlare
Axel August Granfelt

Axel August Granfelt, född 26 juli 1846 i Hausjärvi, död 23 februari 1919 i Mäntyharju, var en finländsk folkbildare och nykterist. Han var son till Axel Fredrik Granfelt och gift med Mandi Granfelt.

Granfelt avlade medicine licentiatexamen 1878. Han var sekreterare i Folkupplysningssällskapet mellan 1878 och 1907, och startade Folkupplysningssällskapets kalender 1881. Han främjade även biblioteksfrågan och grundade sångfestivalerna 1884.

Granfelt förespråkade grundandet av folkhögskolor i Finland och var en ledande gestalt inom nykterhetsrörelsen. År 1888 grundade han Måttlighetens vänner, som omvandlades till den absolutistiska Nykterhetens vänner.

Hans fem söner antog släktnamnet Kuusi år 1906, ett finskt ord som betyder "gran". Bland dem kan nämnas Eino Kuusi och Sakari Kuusi.

Källor

Noter

Ridderskapet och adelns lantdagsledamöter
Finländska folkbildare
Personer inom nykterhetsrörelser i Finland
Finländsk adel
Personer i Finland under 1800-talet
Personer från Hausjärvi
Födda 1846
Avlidna 1919
Män
Ugglan
Hillosensalmi

Hillosensalmi är en by i Kouvola i landskapet Kymmenedalen i Finland.

Hillosensalmi station ligger på avsnittet mellan Kouvola och Pieksämäki, 43 kilimeter norr om Kouvola. Orten har fått sitt namn efter Hillosensaaris sund (finska: "salmi"), som förenar Vuohijärvi och Repovesi. 

Hillosensalmis historia är krigisk och blodig, ty här löpte gränsen mellan Sverige och Ryssland. Många strider har utkämpats här och byn har bränts flera gånger. Senast stred man här under finska inbördeskriget 1918.

Kouvola
Orter i Kymmenedalen
Arne Bendiksen

Arne Joachim Bendiksen, född 19 oktober 1926 i Bergen, död 26 mars 2009 i Asker, var en norsk sångare, musiker, låtskrivare och skivproducent.

Han hade på 1950- och 1960-talet stort inflytande på norsk populärmusik först som medlem av gruppen The Monn Keys och senare som soloartist och låtskrivare för andra artister. Arne Bendiksen deltog för Norge i Eurovision Song Contest 1964 med låten "Spiral" som slutade på åttonde plats i tävlingen.

År 2009 inrättade det norska kulturdepartementet och GramArt ett musikpris för vidareutveckling av talanger inom norsk musik. Priset fick namnet Bendiksenprisen, uppkallat efter den då nyligen avlidne Bendiksen.

Kända sånger 
 "I dag har jeg brent mine kjærlighetsbrev"
 "Davy Crockett"
 "Intet er nytt under solen" (Åse Kleveland)
 "Jeg vil ha en blå ballong"
 "La meg være ung" (Wenche Myhre)
 "Oj, oj, oj så glad jeg skal bli" (Kirsti Sparboe)
 "Lykken er" (Hanne Krogh)

Filmografi (urval)

Referenser

Externa länkar

Norsk biografisk leksikon

Födda 1926
Avlidna 2009
Män
Norska sångare
Artister som representerat Norge i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1964
Klara Mälarstrand

Klara Mälarstrand är ett kaj- och parkområde intill Riddarfjärden på Norrmalm i centrala Stockholm. Området sträcker sig från Stadshusbron i väst under Centralbron och längs Tegelbacken till Vasabron i öst. Vid Klara Mälarstrands västra sida, som även kallas Stadshuskajen avgår Mälarbåtarna.

Klara Mälarstrand fick sitt namn 1927, som anknyter till Klarakvarteren och till Mälaren. Sedan Järnvägsparken genom ombyggnad på 1960-talet förlorat sin betydelse har Klara Mälarstrand med sin närhet till Stockholms centralstation och Stockholms Stadshus samt läget intill Riddarfjärden blivit ett omtyckt turistmål.

Externa länkar

Gator och torg på Norrmalm
Dagny Juel

Dagny Juel gift Przybyszewska, född 8 juni 1867 i Kongsvinger, död 5 juni 1901 i Tbilisi, Georgien var en norsk författare och kulturarbetare.

1892 reste hon för första gången till Berlin, där hon träffade den polske författaren Stanisław Przybyszewski på Zum schwarzen Ferkel. Juel, som beskrivs som kotteriets femme fatale, hade även ett förhållande med August Strindberg i tre veckor och till Bengt Lidforss. Strindberg blev därefter hatisk mot henne och kallade henne luder, hora och Aspasia i sina brev. Przybyszewski kallade han för Polen.

Juel gifte sig med Przybyszewski 1893, med vilken hon fick två barn, Zenon och Ivi, som efter mordet på Dagny omhändertogs av hennes systrar. Syskonen blev sedermera sammanförda och adopterade av Wilhelm Westrup och hans fru Gudrun f. Juel.

Åren mellan 1893 och 1898 bodde paret i Berlin och Kongsvinger och reste runt mycket i Europa. De hade nära kontakt med många europeiska konstnärer och författare. 

År 1898 flyttade paret till Krakow. Nyårsdagen 1900 lämnade Juel sin otrogne make och åkte tillsammans med sin älskare Wincenty Korab Brzozowski från staden. Makarna var separerade i över ett år. 1901 blev de tillsammans igen, även om Stanisław fortsatte ha ett förhållande med sin älskarinna Jadwiga Kasprowicz. Dagny och Stanisław flyttade tillsammans till Warszawa. En ung beundrare som de hade känt redan från tiden i Kraków, Władysław Emeryk, bjöd in hela Przybyszewski-familjen till Tiflis (nuvarande Tbilisi i Georgien). Dagny, Zenon och Emeryk åkte dit först, medan Stanisław lovade att komma några dagar senare tillsammans med dottern. Det hann han aldrig då Dagny blev ihjälskjuten av Emeryk, som en stund senare begick självmord den 5 juni 1901. Det hela var ett svartsjukedrama.

Böcker
 Den sterkere (drama, 1895)
 Ravnegård (drama)
 Når solen går ned (drama)
 Synden (drama)
 Rediviva (novelle)
 Dessutom fem prosalyriska texter, 14 dikter och en studie (på tyska) om Theodor Kittelsen

Källor
Delvis baserat på Dagny Juel på norska (bokmål)

Noter

Födda 1867
Avlidna 1901
Kvinnor
Norska författare under 1800-talet
Changing of the Guards

Changing of the Guards är en låt skriven och framförd av Bob Dylan, släppt 1978 som singel och på albumet Street Legal samma år. Den nådde aldrig Billboard Top 100-listan men ses ofta som en av Dylans starkaste låtar.

Musikaliskt är låten speciell för att vara en Dylan-låt. Liksom nästan alla andra låtar på Street Legal medverkar kvinnliga bakgrundssångare, fast i denna upprepar de vad Dylan sjunger – vilket har gått vissa kritiker på nerverna.

Texten har varit svår att tyda, men vissa menar att låten handlar om Dylans liv som musikartist. När låten spelades in hade Dylan varit i musikbranschen i sexton år, och låtens inleds just med orden: "Sixteen years".

Patti Smith har däremot menat att låten handlar om Jean d'Arc. När Jean d'Arc var sexton år gammal rakade de håret på henne ("They shaved her head").

Värt att veta är att låten bara har spelats live under den turné som följde direkt efter att låten släpptes.

Album
Street Legal – 1978
Bob Dylan's Greatest Hits Volume 3 – 1994
Dylan – 2007

Sånger av Bob Dylan
Wipeout (spelserie)

Wipeout eller WipEout är en TV-spelserie från 1995. Alla spel i serien utspelar sig i framtiden, där man kör tävlingar med svävande fordon. Utvecklare är Psygnosis och SCE Studio Liverpool. Det första spelet kom ut 1995 och det senaste spelet är Wipeout Omega Collection som kom ut 2017.

Spel
Wipeout
Wipeout 2097
Wipeout 64
Wipout 3
Wipeout Fusion
Wipeout Pure
Wipeout Pulse
Wipeout HD

Källor
Denna artikeln är helt eller delvis baserad på  Engelskspråkiga Wikipedia

Externa länkar
WipEouts officiella webbsida
WipEout Pulse:s officiella webbsida

Datorspelsserier lanserade 1995
Racingspel
Cathrine Knudsen

Cathrine Knudsen, född 18 juni 1970 i Drammen, är en norsk författare som är bosatt i Modum. Knudsen debuterade med romanen Mulighetene 2005 som hon fick bra kritik för. Uppföljaren De langtidsboende kom 2008.

Bibliografi
 Mulighetene (2005), 
 De langtidsboende : roman (2008), 

Födda 1970
Kvinnor
Norska författare
Levande personer
Trident Ploughshares

Trident Ploughshares (hette ursprungligen Trident Ploughshares 2000) är en plobillsaktivistgrupp i Storbritannien som arbetar mot kärnvapen. Gruppen skapades 1998 och dess fokus ligger på att försöka avrusta Storbritanniens "Trident" kärnvapensystem. Gruppen arbetar med icke-våld och civil olydnad. 

Trident Ploughshares har fått mycket uppmärksamhet både för sina icke-våldsliga avrustningsaktioner och för massolydnadsaktioner utanför de brittiska flottbaser som är kopplade till Trident.

2001 tilldelades Trident Ploughshares Right Livelihood Award vid prisutdelningen i Riksdagshuset i Stockholm.

Externa länkar
 Trident Ploughshares webbplats
 Faslane 365
 Artikel om Trident Ploughshares på Alternativa nobelprisets webbplats
 Frukost med Angie Krönika av Sven Lindqvist

Fredsrörelse
Icke-våldsrörelser
Organisationer i Storbritannien
Organisationer bildade 1998
Bomspotting

Bomspotting (av nederländska bom, 'bomb', och engelska spotting, 'att upptäcka'), på engelska Bombspotting, är en belgisk kampanj med syfte att motarbeta lagring, bruk och spridning av kärnvapen. Kampanjen startade år 1997, och arbetar med opinionsbildning och civil olydnad. I kampanjens namn har flera uppmärksammade så kallade "civila vapeninspektioner" genomförts – framförallt på den belgiska Nato-flygvapenbasen Kleine Brogel, då aktivister tagit sig in på basens område för att leta efter de kärnvapen vissa källor hävdar finns där.

Kampanjen har lyckats lyfta debatten om kärnvapen i Belgien. Under den största bomspottingaktionen tog sig 2000 aktivister in på Kleine Brogel, däribland flera parlamentsledamöter.

Bomspotting organiseras av organisationen Vredesactie. Det svenska nätverket Ofog har samarbetat med kampanjen och deltagit i flera aktioner.

Referenser

Se även 
 Fredsrörelsen

Externa länkar 
 www.bomspotting.be – Officiell webbplats

Kampanjer
Every Grain of Sand

Every Grain of Sand är en låt skriven och framförd av Bob Dylan, släpptes först 1981 på albumet Shot of Love. Den har även varit med i soundtracket till filmen Another Day in Paradise.

Eftersom Dylan, när låten skrevs och spelades in, var inne i en kristen period, har låten starka anspelningar till Jesus, tro och andlighet. Men låten är även ett sekulärt arbete, och tidskriften Rolling Stone har beskrivit den som en uppdatering av "Chimes of Freedom" från albumet Another Side of Bob Dylan från 1964.

Låten spelades på Johnny Cashs begravning 2003 och sjöngs av Emmylou Harris.

Album
Shot of Love - 1981
Biograph - 1985
The Bootleg Series Volumes 1-3 (Rare & Unreleased) 1961-1991 - 1991

Sånger av Bob Dylan
Europaparlamentsvalet i Italien 2009

Europaparlamentsvalet i Italien 2009 ägde rum lördagen den 6 juni 2009 och söndagen den 7 juni 2009. Drygt 50 miljoner personer var röstberättigade i valet om de 72 mandat som Italien hade tilldelats innan valet. I valet tillämpade landet ett valsystem med partilistor, Hares metod och en spärr på 4 % för småpartier. Italien var uppdelat i fem valkretsar.

Innan valet skedde flera stora förändringar i det italienska partisystemet. För det första infördes en fyraprocentsspärr av Italiens parlament med syfte att minska antalet partier i de folkvalda församlingarna. Samtidigt konsoliderades två stora politiska partier; Frihetens folk bestående av de två tidigare partierna Forza Italia och Nationella alliansen, respektive Demokratiska partiet, bestående av en blandning av partier som motsatte sig Silvio Berlusconi och hans allierade. För att locka röster och höja valdeltagandet, ställde premiärminister Silvio Berlusconi själv upp som förstanamn för Frihetens folk. Även om han inte upptog sitt mandat, så var han den ende regeringschefen i unionen som själv ställde upp som kandidat.

Den nyinförda spärren mot småpartier hade stor effekt på valutgången. Från att vara den medlemsstat med flest partier representerade i Europaparlamentet, gick Italien till att endast ha sex partier med representation. Valet var en framgång för Silvio Berlusconi. Frihetens folk ökade något jämfört med Forza Italia och Nationella alliansen i valet 2004. På grund av Italiens förhållandevis höga valdeltagande, var Frihetens folk det parti i hela unionen som fick flest röster i Europaparlamentsvalet 2009. Den största framgången stod dock Berlusconis allierade för; Lega Nord mer än fördubblade sin väljarandel och sitt antal mandat. Även det liberala partiet Italia dei Valori lyckades väl i valet. Mindre bra gick det för Demokratiska partiet, som backade med nära fem procentenheter jämfört med vad dess föregångare erhöll 2004. Efter valet var Demokratiska partiet drivande i bildandet av Gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet.

Valdeltagandet uppgick till 65,14 procent, en kraftig minskning jämfört med valet 2004. Även om valdeltagandet var högt i jämförelse med andra medlemsstater, var det mycket lågt för att vara ett italienskt val.

Valresultat

Se även 
 Europaparlamentsvalet 2009

Referenser

Noter

Externa länkar

2009 i Italien
2009
Italien
Förnagla

Förnagla är teknik som förr användes för att göra utrustning, byggnader, förråd och vapen obrukbara vid kapitulation eller en hastig reträtt har varit en del i alla tiders stridstaktik, då fienden annars kan dra fördel av utrustningen mot de egna leden. Speciellt kanonerna var mycket tunga att flytta.

Med förnagling valde man istället att göra kanonen obrukbar. När det gäller mynningsladdade kanoner, drev man då in en järnten (nagel) i fänghålet, vilket gjorde det omöjligt att sätta fast en lunta i hålet och därmed antända krutet. 
När det gäller senare kanoner, med bakladdning, avlägsnade man istället slutstycket, eller gjorde detta obrukbart. Detta senare förfarande skall då inte kallas för förnagling. 

Lyckades man ta sig in på fiendens område, kunde man också oskadliggöra delar av artilleriet genom att snabbt driva naglar i fänghålen, vilket underlättade övrig trupps anstormning.

Metoden förnagla beskrivs i många berättelser över historiska slag, som slaget vid Helsingborg, där danskarna retirerade efter svenskarnas seger, och förnaglade sina kanoner

Källor

Artilleri
Cornelius Leahy

Nation:  

Cornelius "Con" Leahy, född 27 april 1876 i Charleville på Irland, död 18 december 1921 på Manhattan i New York, var en irländsk friidrottare som främst tävlade i höjdhopp och tresteg.

Leahy växte upp i grevskapet Limerick som en av sju bröder, vilka alla var idrottsmän. Till exempel tog brodern Patrick OS-medaljer under sommar-OS 1900 i både höjd- och längdhopp.

1906 blev Leahy och två andra utövare, Peter O'Connor och John Daly uttagna för att representera Irland vid Extraspelen i Aten. Reglerna var emellertid sådana att endast utövare som var nominerade av sina länders nationella olympiska kommittéer kunde representera sitt land, Irland hade ingen olympisk kommitté, varför Storbritanniens olympiska kommitté inlemmade irländarna i sin trupp. Detta föll ej i god jord bland dessa, som genomförde en mindre protestaktion under flaggceremonin efter längdhoppstävlingen.

Leahy vann guldmedaljen i höjdhopp med resultatet 1,775, varvid han besegrade ungraren Lajos Gönczy med 2,5 centimeter. Leahy deltog därefter i tresteg, en tävling som vanns av landsmannen O'Connor på 14,075, medan Leahy erövrade silvermedaljen med ett hopp på 13,98.

Vid sommar-OS 1908 deltog Leahy ånyo i höjdhopp. Han hoppade 1,88 och delade därmed andraplatsen med två andra hoppare, franske Geogres André och ungerske István Somodi, bakom den segrande amerikanen Harry Porter, som hoppade 1,905.

I augusti 1909 emigrerade Leahy, tillsammans med brodern Patrick, till USA, där han sedan kom att bo fram till sin död 1921.

Källor

Irländska höjdhoppare
Irländska trestegshoppare
Olympiska guldmedaljörer 1906
Födda 1876
Avlidna 1921
Män
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1906
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1908
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1906 från Storbritannien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Storbritannien
Not Dark Yet

Not Dark Yet är en låt skriven och framförd av Bob Dylan, släppt 1997 som singel och på albumet Time Out of Mind. Den har dykit på många andra album, bl.a. på Wonder Boys Soundtrack och Passion of the Christ: Songs Inspired of. Dessutom är den med på nästan varje av Bob Dylans samlingsalbum efter 1997.

"Not Dark Yet" är nog den bäst mottagna låten på Time Out of Mind och har fått mängder med positiv kritik. Den olyckliga och trötta texten har blivit beskriven som "den bästa texten om att bli gammal" - varje vers slutar med den mäktiga raden "It's not dark yet, but it's getting there". Emmylou Harris sa en gång att Dylan beskriver känslor som man inte ens visste att man kunde känna, och han gör det med poesi.

Album
Time Out of Mind - 1998
The Essential Bob Dylan - 2000The Best of Bob Dylan - 2005
''Dylan - 2007

Sånger av Bob Dylan
P4 Retro

P4 Retro är ett musikprogram i SR P4, som premiärsändes den 4 oktober 2008. inriktade sig på populärmusik från 1960-talet och 1970-talet. Programmet sänds på lördag och söndag morgon klockan 06:00-07:00 och leds av Peter Sundberg, Frida Tranvik, Alfred Sjelvgren och Robert Frank m.fl. Musiken väljs ut av Michael Cederberg.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
https://sverigesradio.se/p4retro

Nostalgiska musikprogram i Sveriges Radio
Radioprogram startade 2008
Grossheide

Grossheide (plattyska: Grootheid) är en kommuni det tyska distriktet Aurich i det historiska landskapet Ostfriesland, Niedersachsen. Kommunen har cirka  invånare.

Geografi 
Grossheide (den stora heden) ligger nära Nordsjökusten. En stor del av kommunen ligger inom landskapstypen geest nära områden bestående av marskland. Grossheide bestod tidigare av stora myrområden som numera har torrlagts genom ett stort antal kanaler och avvattningsdiken.

Historia 
En av de äldsta orterna inom kommunen är Arle som omnämns redan på 1100-talet, då som en församling tillhörande biskopsdömet Bremen. Arle är bland annat känd för sin stora Bonifatiuskyrka. I Coldinne fanns ett kloster som byggdes år 1290.

Grossheide omnämns första gången år 1552 som Grote Heyde.

Delar av kommunen bestod tidigare av så kallade fehn-kolonier, bland annat Oster- och Westermoordorf samt Berumerfehn. I dessa områden bröts torv. Efter det att myrområdena hade torrlagts omvandlades de till jordbruksmark.

Orter i Grossheide kommun 
Arle 
Berumerfehn 
Grossheide (kommunens huvudort)
Menstede-Coldinne 
Westerende 
Westermoordorf 
Berumbur 
Ostermoordorf 
Südcoldinne 
Südarle

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Aurich
Ostfriesland
Ostrhauderfehn

Ostrhauderfehn är en kommun i det tyska distriktet Leer i det historiska landskapet Ostfriesland i delstaten Niedersachsen. Kommunen har cirka  invånare.

Historia 
Ostrhauderfehns historia kan sägas börja år 1765 när fem köpmän ansökte hos den preussiske kungen om att få överta ett myrområde i ett av Ostfrieslands fyra historiska områden, Overledingerland, i syfte att anlägga en så kallad fehn-koloni där. Ansökan beviljade i april 1769 och kanaler och avvattningsdiken började anläggas, vilka fortfarande präglar landskapsbilden.

År 1970 slogs Ostrhauderfehn samman med den dåvarande kommunen Holtermoor och i samband med kommunreformen 1973 tillkom även Potshausen och östra Langholt. Därefter har vissa justeringar gjorts av kommungränsen mot Saterland.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Leer
Ostfriesland
Beata Gårdeler

Beata Maria Gårdeler, född 17 juli 1973 i Solna, är en svensk regissör uppväxt på Alnön.

Gårdeler studerade vid regiprogrammet på Kalix folkhögskola och arbetade sedan som regiassistent på en rad filmproduktioner, bland annat Jan Troells Så vit som en snö och Jens Jonssons Pingpongkingen. Hon regisserade sedan avsnitt av tv-serierna Lite som du och Spung på SVT innan hon långfilmsdebuterade med filmatiseringen av Lotta Thells roman I skuggan av värmen. År 2014 vann hon Stora novellfilmspriset för filmen Vännerna.

Regi i urval
 (5 avsnitt)

 (2 avsnitt)
 (novellfilm)

Källor

Externa länkar 

Födda 1973
Kvinnor
Svenska filmregissörer
Svenska TV-regissörer
Personer från Alnön
Levande personer
Sotstarr

Sotstarr (Carex fuliginosa) är en flerårig gräslik växt inom släktet starrar och familjen halvgräs.

Det är en tättuvad art som kan bli 5 till 30 cm hög och har rännformade rent gröna blad. De långskaftade axen sitter ganska glest på stjälken och är typiskt avlångt formade; de övre mer kortskaftade axen har hanblommor sittande nedan honblommorna. Fruktgömmena är mörka till färgen, dock något ljusare än de mörkbruna axfjällen, och har ett långt strävt spröt eller näbb.

Sotstarren föredrar att växa på frisk, fuktig och kalkrik mark i fjällområden, till exempel fjällängar, stränder och klipphyllor.

Förväxlingsarter
På grund av sina hängande och mörka ax som givit den dess svenska namn kan den förväxlas med andra i fjällen förekommande arter som svedstarr, C.atrofusca och svartstarr C.atrata. Båda dessa har dock platta, ej rännformade blad, mer ovalt formade ax samt otydliga spröt på fruktgömmena. Svedstarr har dessutom ett separat hanligt ax överst. Sotstarr kan på grund av de glest sittande och hängande axen även påminna om hårstarr, C.capillaris men den senare har ett separat hanligt ax överst, är spädare och har aldrig mörkt färgade ax.

Utbredning
Sotstarr är ganska sällsynt och har i Norden en typisk bicentrisk utbredning, det vill säga att den förekommer i två geografiskt isolerade områden: ett i södra Norge samt ett område på västra Nordkalotten. I Sverige finns arten endast i de allra nordligaste fjällen inklusive Torneträsk-området.

Världsutbredningen är nordligt cirkumpolär med sydliga förekomster i Alperna och delar av Himalaya. I hela sitt utbredningsområde är den uppdelad i ett stort antal underarter. De nordiska populationerna förs till ssp. misandra.

Externa länkar
Den virtuella floran

Referenser 

Starrar
La Växtindex
So Växtindex