kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Zanzibars historia

Zanzibars historia sträcker sig över 20 000 år, eftersom människor har bott på ön så länge. Öns moderna historia startar dock i samband med att ön blev en bas för handelsvägarna mellan Arabien, Indien och Afrika. Zanzibar har styrts av araber, portugiser, britter, men har också haft egna sultaner under lång tid. Sedan 1964 är ön en del av Tanzania, men med ett begränsat självstyre.

Förhistorisk tid
Zanzibar har varit befolkat sedan paleolitisk tid. I en grotta finns spår av verktyg som visar att människor bott på ön redan för 20.000 år sedan (Sinclair et al. 2006).

Tidigt persiskt och arabiskt styre  
Handlare från Sydarabien (mestadels Jemen), Persiska viken-regionen i Iran, (särskilt Shiraz) och västra Indien, besökte troligen Zanzibar under sina handelsresor så tidigt som det första århundradet efter Kristus.

Portugisiskt styre
Vasco da Gamas besök på Zanzibar 1499 markerar starten på det ökade europeiska inflytandet. Fyra år senare etablerade Portugal kontroll över ön och i augusti 1505 blev Zanzibar en del av Portugals imperium.

Det senare arabiska styret
1698 blev Sultanen av Oman öns nye härskare och portugiserna utvisades. Vid den här tiden fanns en lukrativ handel med slavar och elfenben på ön, liksom en plantageekonomi som expanderade.

Oberoende och revolution 
Den 10 december 1963 blev Zanzibar oberoende från Storbritannien som en konstitutionell monarki under Sultanen. Regimen som då upprättades blev dock kortvarig, eftersom Sultanen och den demokratiskt valda regeringen störtades den 12 januari 1964 i Revolutionen i Zanzibar som leddes av ugandiern John Okello.

Union med Tanganyika 
Den 26 april 1964 gick Tanganyika och Zanzibar ihop och bildade unionen United Republic of Tanganyika and Zanzibar. Detta namn förkortades den 29 oktober 1964 till United Republic of Tanzania.

Zanzibars sultaner, viziers och brittiska administratörer

Sultaner 
 Sayyid Majid ibn Said (1856–1870)
 Sayyid Barghash ibn Said (1870–1888)
 Sayyid Khalifah ibn Said (1888–1890)
 Sayyid Ali ibn Said (1890–1893)
 Sayyid Hamad ibn Thuwaini (1893–1896)
 Sayyid Khalid ibn Barghash (1896)
 Sayyid Hamud ibn Muhammed (1896–1902)
 Sayyid Ali ibn Hamud (1902–1911) (abdikerade)
 Sayyid Khalifa ibn Harub (1911–1960)
 Sayyid Abdullah ibn Khalifa (1960–1963)
 Sayyid Jamshid ibn Abdullah (1963–1964)

Viziers 
 Sir Lloyd William Matthews, (1890 to 1901)
 A.S. Rogers, (1901 to 1906)
 Arthur Raikes, (1906 to 1908)
 Francis Barton, (1906 to 1913)

Brittiska administratörer
 Francis Pearce, (1913-1922)
 John Sinclair, (1922-1923)
 Alfred Hollis, (1923-1929)
 Richard Rankine, (1929-1937)
 John Hall, (1937-1940)
 Henry Pilling, (1940-1946)
 Vincent Glenday, 1946-1951)
 John Rankine, (1952-1954)
 Henry Potter, (1954-1959)
 Arthur George Mooring, (1959-1963)

Se även 
Lista över Zanzibars sultaner

Källor 
 AllAboutZanzibar.com

Referenser

Externa länkar
Utdrag från Race, Revolution and the Struggle for Human Rights in Zanzibar av Thomas Burgess

Zanzibars historia
Nordvästfronten

Nordvästfronten var en front i Röda armén under andra världskriget. Den sattes upp en första gång inför Finska vinterkriget och återskapades efter den tyska invasionen den 22 juni 1941. Fronten bytte namn till 2:a baltiska fronten den 19 november 1943.

Angreppet på Finland 

Fronten angrepp på Karelska näset.

Den tyska invasionen 

Det baltiska militärdistriktet under befäl av Fjodor Kuznetsov som skulle komma att anfallas av armégrupp Nord ansvarade för de nyligen annekterade baltiska staterna. Detta militärdistrikt var det svagaste av de tre som ansvarade för fronten. Man förfogade över 34 divisioner fördelade på 8:e armén vid baltiska kusten, 11:e armén i Litauen och 27:e armén i reserv vid Dvina. Militärdistriktet ombildades till Nordvästfronten den 22 juni 1941.

Organisation 
Fronten organisation den 22 juni 1941:
8:e armén
10:e skyttekåren 
11:e skyttekåren
12:e mekaniserade kåren
11:e armén
16:e skyttekåren
29:e skyttekåren
3:e mekaniserade kåren
27:e armén 
22:e skyttekåren
24:e skyttekåren

Referenser

Noter

Webbkällor    

Sovjetiska militära enheter under andra världskriget
Green Anarchy

Green Anarchy var ett magasin som gavs ut i Eugene, Oregon, USA, år 2000-2009. Texterna handlade om anarkism, primitivism, ekologism, djurrätt, antikapitalism, motståndsaktiviteter och om att stödja politiska fångar. Tidskriften gavs ut i omkring 8000 exemplar och cirkulerade bland annat på fängelser. Den var gratis till fångar. Undertiteln på magasinet var: "An Anti-Civilization Journal of Theory and Action". En av redaktörerna var författaren John Zerzan.

Referenser

Externa länkar 
 Link label 

Nedlagda amerikanska tidskrifter
Tidskrifter startade 2000
Tidskrifter nedlagda 2009
Nils Granfelt

Nils Granfelt, född 17 februari 1887 i Stockholm, död 21 juli 1959 i Nacka, var en svensk gymnast.

Han blev olympisk guldmedaljör 1912. Han var även lärare i värja på Virginia Military Institute.

Externa länkar
 SOK Nils Granfelt

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1912
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1912
Födda 1887
Avlidna 1959
Män
Idrottare från Stockholm
Ubmeje tjeälddie

Ubmeje tjeälddie, tidigare Umbyn, är en sameby vars åretruntmarker huvudsakligen är belägna i Storumans kommun. Den inrättades som en följd av 1886 års renbeteslag, då under namnet Umbyns lappby. Efter införandet av 1971 års rennäringslag förändrades namnet till Umbyns sameby, men sedermera har samebyn fått ett samiskt namn. Ubmeje tjeälddie är en av sex fjällsamebyar i Västerbottens län.

Gränser 

Gränserna för Ubmeje tjeälddies åretruntmarker fastställdes av länsstyrelsen i Västerbottens län den 25 maj 1946. Dessa marker omfattar den norra delen av Storumans kommun ovanför odlingsgränsen. I söder följer gränsen mot Vapstens sameby i stort sett Umeälven och Jovattsån. I norr följer gränsen mot Rans sameby i stort sett Juktån och därovanför kommungränsen mot Storumans kommun. Sommarlandet finns huvudsakligen på Artfjället och Norra Storfjället på ömse sidor om Hemavan, men sträcker sig också en bit in i Norge. 

Nedanför odlingsgränsen får renskötsel endast bedrivas under tiden 1 oktober–30 april. Den södra gränsen, mot Vapstens sameby, fastställdes 1997. Den följer i stort sett Umeälven ned till Vännäs kommun, där den följer kommungränsen mot Bjurholms kommun och därefter Hörnån till Hörnefors. Den norra gränsen, mot Rans sameby, fastställdes också 1997. Inom Sorsele kommun följer den Juktån och passerar därefter genom Lycksele och Vindelns kommuner ned till Vännäsby. Gränsen från Vännäsby till Bottenviken är inte fastställd. Byn har vanligen sina renar på vinterbete från Storuman och ned mot Lycksele och Granö men även en bit österut.

Antal företag 
Samebyn bestod 2006 av omkring 13 rennäringsföretag. Liksom i andra samebyar bedriver en del medlemmar även annan näringsverksamhet såsom turismföretag och renslakterier. År 2003 fastställde länsstyrelsen det högsta renantalet till 7 800, årskalvar oräknade. Beslutet upphävdes dock 2006, och tills vidare gäller det högsta renantal som anges i 1946 års byordning: 9 000 renar, årskalvar oräknade.

Historia 

Ubmeje tjeälddies tidigare namn, Umbyn, är känt som namn på en historisk lappby sedan början av 1600-talet. Det var då en skogssamisk by vars område ungefär omfattade nuvarande Lycksele kommun samt Storumans kommun nedanför Tärna församling. Den skogssamiska kulturen försvann från Lycksele och Storuman under 1700- och 1800-talen, och den nuvarande Umbyn/Ubmeje tjeälddie är en helt fjällsamisk by. 

Som en konsekvens av 1886 års renbeteslag fastställdes gränserna för en ny lappby med namnet Umbyn av länsstyrelsen i Västerbottens län 1898. Det är den som idag heter Ubmeje tjeälddie. Den har alltså inte samma utsträckning som den historiska Umbyn.

Samiskt språkområde  
Ubmeje tjeälddie ligger inom det umesamiska språkområdet.

Under 1930-talet flyttade fyra familjer in i byn till följd av tvångsförflyttningen av Karesuandosamer. De talade nordsamiska och förde med sig de nordliga släktnamnen Omma, Idivuoma, Bals och Utsi.

Se även 
 Lycksele lappmark
 Jonas Persson Gedda

Noter

Externa länkar 
 

Samebyar i Sverige
Företag i Storumans kommun
Piet (programspråk)

Piet är ett esoteriskt programmeringsspråk vars program är bitmapbilder som ofta liknar abstrakt konst. Språkets namn kommer från Piet Mondrian.

Externa länkar

Källor 

Esoteriska programspråk
Lista över hajar i svenska vatten

Listan förtecknar 15 arter av hajar som iakttagits i svenska vatten. Abundansen av dessa hajarter är ännu okänd. 

Den vanligaste hajen i svenska vatten anses vara pigghajen, som sällan blir längre än en meter. Den är en matfisk och arten är hotad p.g.a. hårt fisketryck. 

Då och då förekommer i Skagerack och Kattegatt följande arter:
 Blåhaj, Prionace glauca
 Blåkäxa, Etmopterus spinax
 Brugd, Cetorhinus maximus (hotad art)
 Gråhaj, Galeorhinus galeus (hotad art)
 Nordlig hundhaj, Mustelus asterias
 Havsängel, Squatina squatina (hotad art)
 Håbrand, Lamna nasus, även kallad sillhaj (hotad art)
 Hågäl, Galeus melastomus
 Sexbågig kamtandhaj, Hexanchus griseus
 Håkäring, Somniosus microcephalus
 Rävhaj, Alopias vulpinus (hotad art)
 Pigghaj Squalus acanthias
 Storfläckig rödhaj, Scyliorhinus stellaris
 Småfläckig rödhaj Scyliorhinus canicula
Årfenshaj, Carcharhinus longimanus (hotad art)
Enstaka gånger kan pigghaj och brugd förirra sig till västra Östersjön. Trekantshajen Oxynotus centrina är ej rapporterad i Skagerrak men i Nordsjön utanför Hanstholm i Danmark. Exemplaret landades i Sverige men är alltså inte rapporterad som förekommande i svenska vatten.

Referenser 

Hajar
Hajar
Trollhand

Trollhand (Hypocreopsis lichenoides) är en svamp som tillhör gruppen sporsäcksvampar. Svampen är en saprofyt och växer på döda grenar och stammar av lövträd som hassel och vide. Dess stroma, vegetativa vävnad, är lavliknande och kännetecknas av att det växer fingerlikt utbrett. I början är svampen gulbrun men sedan övergår färgen på stromat till purpurbrun eller rödbrun. På stromat finns prickar, vilka är mynningarna till svampens perithecier. Svampens sporer är spolformade, släta och har en storlek på 20–30 x 6–9 µm. Sporerna är hyalina (genomskinliga). Trollhand är sällsynt i Sverige, och även i Finland.

Referenser 
Nylén, Bo. Svampar i Norden och Europa, 2000.

Noter 

Sporsäcksvampar
Stockholmaren

Stockholmaren (1954) är den tredje delen i Ivar Lo-Johanssons självbiografiska svit från 1951-1960.

Handling
Boken skildrar hur författaren som 19-åring flyttade från landsbygden till Stockholm. Först hamnade han som hjälpreda åt en bisarr svampforskare och patentbyråinnehavare och sedan på en expressbyrå. Berättelsen ger en tidsbild av Stockholm 1920 och präglas av en hel del humor och dråplig satir. Men den innehåller också allvarligare inslag om bland annat arbetslöshet och berättarens personliga konflikt där han såg sig tvungen att avstå kärleken för sin "större uppgift" som författare.

Externa länkar
Ivar Lo-sällskapet om Stockholmaren

Självbiografier
1920-talet i skönlitteratur
Stockholm i skönlitteratur
Skönlitteratur 1954
Verk av Ivar Lo-Johansson
Spegelscener

Spegelscener är en bok skriven av Peter Englund. Den trycktes i en begränsad upplaga av 5000 exemplar 2006 av Albert Bonniers förlag och utgavs julen 2006 som en s.k. Julbok från Albert Bonniers förlag till vänner och medarbetare. 

Boken handlar om Peter Englunds personliga upplevelser som krigskorrespondent under krigen i Kroatien 1991, Bosnien 1994, Afghanistan 1996 och Irak 2005. Den innehåller delar av artiklar som tryckts i Expressen och Dagens Nyheter samt texter som det inte fanns plats för att trycka eller som var för personliga.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Peter Englunds hemsida om Spegelscener med gratis PDF

Verk av Peter Englund
Facklitteratur 2006
Anders Hylander (gymnast)

Anders Hylander, född 6 november 1883 i Östads församling, död 10 februari 1967 i Oscars församling, Stockholm, var en svensk gymnast.

Han blev olympisk guldmedaljör 1912. Hylander är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 SOK Anders Hylander
 Hylander, Anders på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1912
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1912
Personer från Östads socken
Idrottare från Alingsås
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1883
Avlidna 1967
Män
Gårdfarihandlaren

Gårdfarihandlaren, utgiven 1953, är den andra delen i Ivar Lo-Johanssons självbiografiska svit från 1951–1960.

Med varm och självironisk humor berättar författaren här hur han i tonåren gav sig av som gårdfarihandlare på en cykelresa från Sörmland till Norrland och skildrar hur huvudpersonens romantiska drömmar om luffarlivet möter en handfast verklighet.

Externa länkar
Ivar Lo-sällskapet om Gårdfarihandlaren

Självbiografier
Skönlitteratur 1953
Verk av Ivar Lo-Johansson
Boo Kullberg

Boo Kullberg, född 23 maj 1889 i Stockholm, död 5 april 1962 i Bromma, var en svensk gymnast.

Han blev olympisk guldmedaljör 1912.

Externa länkar 
 SOK Boo Kullberg

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1912
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1912
Födda 1889
Avlidna 1962
Män
Idrottare från Stockholm
Erik Blomqvist (skytt)

Erik Gustaf Blomqvist, född 5 januari 1879 i Tumba, Botkyrka församling, död 17 september 1956 i Enskede församling, var en svensk sportsskytt och stereotypör. 

Blomqvist var son till järnvägsmannen Johan Gustaf Blomqvist. 1894-1939 var han anställd hos Nya Dagligt Allehanda.

Blomqvist deltog i två OS 1912 och 1920. Han blev mästare vid riksskyttetävlingarna 1913 och 1915, det senare året vann han även huvudskjutningen. 1902-1937 vann han 10 förbundsmästerskap, 6 i skolskjutning och 4 i fältskjutning och erövrade 20 riksmedaljdiplom.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1879
Svenska sportskyttar
Svenska olympiska guldmedaljörer
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1912
Olympiska bronsmedaljörer 1920
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1912
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1920
Avlidna 1956
Män
Idrottare från Stockholm
Personer från Botkyrka socken
Utbildnings- och evenemangslinje (Göteborgs spårvägar)

Utbildnings- och evenemangslinjen är en spårvagnslinje i Göteborg som trafikeras vid pågående förarutbildning (då ej med passagerare) och vid speciella evenemang. Ett exempel är vid friidrotts-EM i augusti 2006 då linjen skyltades "Teams Tram" för EM-deltagare.

Spårvagnstrafik i Göteborg
Åkirkeby kommun

Åkirkeby kommun (på danska Åkirkeby Kommune eller Aakirkeby Kommune) var en kommun i Bornholms amt, Danmark. Huvudort var Åkirkeby.

Kommunen bildades vid den danska kommunreformen 1970 och bestod av socknarna (sognene):
 Nylarskers socken
 Pederskers socken
 Vestermarie socken
 Åkers socken
 Åkirkeby socken

2003 uppgick kommunen i Bornholms regionkommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Bornholm
Monia Westin

Monia Westin, född 11 oktober 1936 i Uppsala, är en svensk textilkonstnär och målare.

I november 2009 tilldelades Monia Westin Uppsala Kommuns hedersmedalj på Uppsala Slott. Medaljen delades ut med motiveringen: ”För att Monia Westin i sitt textila konstnärskap med gedigen teknisk säkerhet förmedlar naturkänsla, poesi och lekfullhet.” 

Monia Westin började på Konstfack 1955. Rektor var då konsthistorikern Åke Stavenow och huvudlärare i textil var Edna Martin. Efter utbildningen fick hon arbete hos Edna Martin på Handarbetets vänner på Djurgården 1959 där hennes huvuduppgift var att väva Lennart Rodhes första gobeläng ”Trädet”. 

Monia Westin hade sin första separatutställning 1963 på Nutida Konst i Uppsala. Hon visade i första hand upp broderier men också en dubbelväv från konstfacktiden. 

När hon 1964 flyttade in i en stor ateljé fick hon möjlighet att sätta upp en vävstol. Att väva gobelänger blev nu hennes huvudsakliga verksamhet. Det första större arbete hon sålde var en dubbelväv till Svenska Amerikalinjen 1966. Under 1970-talet köptes ett flertal gobelänger in av Statens konstråd och hon sålde många till kommuner och landsting. 

Det första beställningsuppdraget kom 1978 när Uppsala kommun beställde gobelängen ”Än blommar jorden” till den nybyggda Uppsävjaskolans matsal. 1980- och 1990-talen upptogs till stor del av olika beställningsarbeten. Den största beställningen kom 1984. Det var den närmare sex och en halv kvadratmeter stora gobelängen ”Det finns ett land” till nybyggda Sävja kyrka i Uppsala. Mellan dessa beställningar vävde Monia gobelänger till sina utställningar.

När hon ställde ut på Galleri Bild & Form i Västerås 1997 bröt sig tjuvar in och stal alla sex gobelänger som ställdes ut. Monia Westin återskapade ett par av de stulna gobelängerna, den här gången spegelvända för att skilja dem från originalen. De stulna gobelängerna har aldrig kommit till rätta.

2009 införlivade Nationalmuseum tre av Monia Westins gobelänger i sina samlingar. Två av hennes blyertsteckningar fanns redan på Nationalmuseum. Dessa fördes över till Moderna museet.

Utställningar
Större separatutställningar: 
Uppsala 1963, 1972, 1977, 1985, 1987, och 2002, Stockholm 1969, 1976 och 1980, Norrtälje 1969, Kalmar 1969 och 1979, Kungälv 1970, Göteborg 1975, Tierp 1978, Enköping 1993, Gävle 1978, Sundsvall 1979, Sala 1997, Västerås 1997, Östersund 2000, Uppsala 2005, Sigtuna 2005.

Representerad
Nationalmuseum, Moderna museet, Röhsska museet Göteborg, Upplandsmuseet, Sundsvalls museum, Statens konstråd.

Stipendier och utmärkelser 
Uppsala kommuns hedersmedalj 2009
Teddy Brunius Sällskapets stipendium 2006
Statens arbetstipendium 1980
Uppsala kommuns arbetsstipendium 1973, 1974 och 1982
Pro Artes stipendium 1973

Källor
 Upsala Nya Tidning
 Om Monia Westin

Noter

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Födda 1936
Kvinnor
Levande personer
Konstnärer från Uppsala
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Representerade vid Moderna museet
Svenska textilkonstnärer under 2000-talet
Allinge-Gudhjems kommun

Allinge-Gudhjems kommun var en kommun i Bornholms amt, Danmark. Huvudort var Tejn.

Kommunen bildades vid den danska kommunreformen 1970 och bestod av socknarna (sognene):
 Allinge-Sandvigs socken
 Gudhjems socken
 Olskers socken
 Rø socken
 Østerlarskers socken
 Østermarie socken

2003 uppgick kommunen i Bornholms regionkommun.

Borgmästare

Källor

Tidigare kommuner i Danmark
Bornholm
Myomimus

Myomimus är ett släkte gnagare i familjen sovmöss med tre arter.

De skiljer sig från andra sovmöss genom svansen som nästan saknar hår, liksom hos möss.

Det är inte mycket känt om släktet. Individer hittades i så olika habitat som skogar, savanner, buskmark, odlade områden och klippiga regioner. Även födan varierar mellan animaliska byten och växtdelar som frön.

Arterna är:
 Myomimus personatus, lever i bergsregioner i nordöstra Iran, södra Kazakstan och västra Afghanistan.
 Myomimus roachi, förekommer i gränsregionen mellan Bulgarien, Grekland och Turkiet.
 Myomimus setzeri, finns i bergstrakter i östra Turkiet, norra Armenien och nordvästra Iran.

Från M. personatus och M. setzeri hittades hittills bara ett tiotal individer och därför listas arterna av IUCN med kunskapsbrist (data deficient). Även M. roachi är sällsynt och de senaste 5 åren hittades inga individer. Arten betraktas av IUCN som sårbar (vulnerable).

Genetiska studier tyder på att Myomimus utgör systergruppen till en klad som bildas av släktena trädsovare (Dryomys) och Eliomys.

Referenser 

Sovmöss
Gliridae
Hasle kommun

Hasle kommun var en kommun i Bornholms amt, Danmark.

Kommunen bildades vid den danska kommunreformen 1970 och bestod av socknarna (sognene):
 Hasle socken
 Klemenskers socken
 Nykers socken
 Rutskers socken

2003 uppgick kommunen i Bornholms regionkommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Bornholm
Per Daniel Bertilsson

Per Daniel Bertilsson, född 4 december 1892 i Drängsered, död 18 september 1972 i Göteborg, var en svensk gymnast.

Bertilsson växte upp i Göteborg och flyttade sedan till Stockholm för att utbilda sig till gymnastiklärare. Bertilsson tävlade för Göteborgs Gymnastik Förbund och blev olympisk guldmedaljör 1912. Han var under fem år bosatt i Havanna. Han blev underlöjtnant i Älvsborgs regementes reserv 1918, löjtnant 1921 och kapten 1934. Han är begravd på Drängsereds kyrkogård.

Han valde 1927 att köpa ett gammalt torp i Delsjökärr som sommarbostad och för att kunna leva ett torparliv. Han började efterhand med en enklare servering som blev ett mycket populärt utflyktsmål och känd som Bertilssons stuga. Han mottog Göteborgs Stads förtjänstmedalj 1968.

Litteratur
 På kapten Bertilssons tid – Hans Bertilsson berättar om livet på Delsjökärr under sin farfars tid, Hans Bertilsson, 2010

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1912
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1912
Personer från Drängsereds socken
Födda 1892
Avlidna 1972
Män
Nexø kommun

Nexø kommun (även Neksø kommun) var en kommun i Bornholms amt, Danmark. Huvudort var Nexø.

Kommunen bildades vid den danska kommunreformen 1970 och bestod av socknarna (sognene):
 Bodilskers socken
 Ibskers socken
 Nexø socken
 Poulskers socken
 Svaneke socken

2003 uppgick kommunen i Bornholms regionkommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Bornholm
Nexø
Carl-Erik Svensson

Carl-Erik Svensson, född 20 februari 1891 i Göteborg, död 9 november 1978 i Stockholm, var en svensk gymnast.

Han blev olympisk guldmedaljör 1912.

Externa länkar
 SOK Karl-Erik Svensson

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1912
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1912
Födda 1891
Avlidna 1978
Män
Idrottare från Göteborg
Rønne kommun

Rønne kommun var en kommun i Bornholms amt, Danmark. Huvudort var Rønne.

Kommunen bildades vid den danska kommunreformen 1970 och bestod av socknarna (sognene):
 Rønne socken
 Knudskers socken

2003 uppgick kommunen i Bornholms regionkommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Bornholm
Bernhard Larsson

Bernhard Larsson, född 14 augusti 1879 i Stora Mellösa församling, död 1 augusti 1947 i Stockholm, var en svensk sportskytt. 

Han blev olympisk guldmedaljör 1912.

Externa länkar
SOKs Bernhard Larsson

Födda 1879
Avlidna 1947
Svenska sportskyttar
Svenska olympiska guldmedaljörer
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1912
Olympiska bronsmedaljörer 1912
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1912
Män
Personer från Stora Mellösa socken
Joannes Nolet de Brauwere van Steeland

Johannes Carolus Hubertus (Se fødsel) (Jan Karel Huibert) Nolet de Brauwere van Steeland, född 23 februari 1815 i Rotterdam, död 21 februari 1888 i Vilvoorde, var en nederländsk författare.

Nolet de Brauwere van Steeland skrev bland annat dikterna Noami (1840), Ambiorix (1841; andra upplagan 1846), Dichtluimen (1842), Ernst en boert (1847) och Zwart op wit (1853) samt den humoristiska prosaskildringen Een reisje in het noorden (1843). En samling av hans arbeten utgavs i sex band 1859–77 med sju band supplement 1884.

Källor

Nederländskspråkiga författare
Nederländska författare under 1800-talet
Personer från Rotterdam
Födda 1815
Avlidna 1888
Män
Ugglan