kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Von Hartmansdorff

von Hartmansdorff är en svensk adelsätt som sedan år 1990 är utslocknad på svärdssidan men fortlever på spinnsidan.

Ätten härstammar från Pasewalk och Rügen, Pommern i nuvarande Tyskland, och inkom till Sverige och svensk tjänst när Pommern blev svenskt. Ätten tillhörde borgarskapet, tills hovrättsrådet i Wismar, Mathæus Hartmann (1641–1690) adlades av den svenska kungen Karl XI med namnet von Hartmansdorff. Året innen han adlats hade han för Sveriges räkning varit sändebud till kurfurstendömet Sachsen. Ätten introducerades 1743 på Sveriges riddarhus med nummer 1 861 med den förste av ättens medlemmar som var bosatt i Sverige, den föregåendes sonson Joachim Christoffer von Hartmansdorff, som var major i Jönköpings regemente. Hans hustru, Johanna Margareta Bogeman född i adlesätten Bogeman, var Bureättling. Från dem härstammar alla senare medlemmar av ätten.

En av deras söner, Christoffer Aegidus von Hartmansdorff, förlorade sin tjänst efter misstankar om delaktighet i mordet på Gustaf III. Han bosatte sig i Finland men fick inga efterkommande. Han upptogs dock på Finlands riddarhus och var dess direktör.

En sonson till Joachim von Hartmansdorff och Johanna Bogeman var August von Hartmansdorff.

Personer med efternamnet von Hartmansdorff
 August von Hartmansdorff (1792–1856), ämbetsman och politiker
 Kristoffer Ægidius von Hartmansdorff (1742–1818), militär

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor
 Adelskalendern 1923
 Riddarhusets ätt- och vapendatabas

Adlade okänt år
Svenska adelsätter
En gentleman kommer till stan

En gentleman kommer till stan (engelska: Mr. Deeds Goes to Town) är en amerikansk romantisk komedifilm från 1936 i regi av Frank Capra. Filmen är baserad på berättelsen Opera Hat som publicerades som följetong i The Saturday Evening Post. I huvudrollerna ses Gary Cooper och Jean Arthur.

Filmen belönades med en Oscar för bästa regi. En nyinspelning, Mr. Deeds, hade premiär 2002 med Adam Sandler och Winona Ryder i huvudrollerna.

Handling 
Mitt under den stora depressionen ärver tubaspelaren och gratulationskort-poeten Longfellow Deeds (Gary Cooper) från den lilla byn Mandrake Falls plötsligt 20 miljoner dollar från sin avlidne farbror, Martin Stemple. Stemples advokat söker upp Deeds och tar honom till New York. Stjärnreportern Louise "Babe" Bennett (Jean Arthur) förklär sig till en fattig arbetarkvinna för att vinna Deeds förtroende. Hon börjar skriva en serie oerhört populära artiklar där hon döper Deeds till "Cinderella Man" och hånar honom för hans udda beteende.

Rollista i urval 
Gary Cooper - Longfellow Deeds/Cinderella Man
Jean Arthur - Louise "Babe" Bennett/Mary Dawson
George Bancroft - MacWade ("Mac")
Lionel Stander - Cornelius Cobb
Douglass Dumbrille - John Cedar
Raymond Walburn - Walter
H.B. Warner - Domare May
Ruth Donnelly - Mabel Dawson
Walter Catlett - Morrow

Externa länkar 

 
 
 

Amerikanska filmer 1936
Amerikanska komedifilmer
Filmer vars regissör belönades med Oscar för bästa regi
Filmer i regi av Frank Capra
Engelskspråkiga filmer
Svartvita filmer
New York på film
Vermont på film
Filmer från Columbia Pictures
Nivea (artist)

Nivea B. Nash, född Hamilton 24 mars 1982, är en amerikansk Grammy Award-nominerad R&B-sångerska känd mononymt som Nivea.

Nivea debuterade år 2001 när hon sjöng som gästartist på rapparen Mystikals hitlåt "Danger (Been So Long)". Jive Records erbjöd sångerskan ett skivkontrakt. Följande år, den 10 december, släpptes Niveas självbetitlade debutalbum Nivea, i USA. Skivan klättrade till topp-hundra på USA:s albumlista Billboard 200. Albumets tredje singel, "Don't Mess With My Man", blev en smash-hit som klättrade till en 8:e plats på Billboard Hot 100. Följande år nominerades albumets första singel, "Don't Mess With the Radio", till en amerikansk Grammy Award. År 2005 släpptes Niveas andra album, Complicated. Dess ledande singel, "Okay", klättrade till en fjortonde plats på USA:s R&B-lista Hot R&B/Hip-Hop Songs. En andra singel, "Parking Lot", hann skickas till radio innan Nivea födde sitt första barn. Jive Records ställde följaktligen in all planerad marknadsföring för projektet, en bidragande orsak till att Nivea senare lämnade skivbolaget. Följande år släpptes "Watch It", den ledande singeln från sångerskans tredje studioalbum Animalistic. Låten blev dessvärre en kommersiell flopp, varför sångerskans album enbart hade en begränsad release i Japan.

År 2010 meddelade Nivea att utgivningen av hennes fjärde studioalbum, Purple Heart, flyttats fram till någon gång under 2012.

Den 18 juli 2011 var Nivea nära att omkomma när hon vid tretiden på natten körde på ett träd som hade fallit ner över vägen. Skvallerpressen påstod att olyckan berodde på alkoholpåverkan och att sångerskan blev arresterad på platsen, men detta visade sig senare vara falskt.

Diskografi

Studioalbum
 2002: Nivea
 2005: Complicated
 2006: Animalistic

Övriga album
 2011: Nivea Undercover  (Mixtape)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 
 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska sångare
Födda 1982
Amerikanska R&B-sångare
Kvinnor
Levande personer
Amerikanska popsångare
Mononymt kända personer
Kullersten

Kullersten är sten som kan rullas (kullras), det vill säga stenar vars kanter är avrundade och som således är kullriga till formen.

Kullersten eller fältsten var vanlig som gatsten i städer innan den huggna gatstenen tog över. Stenarna fixeras av omgivande sand eller murbruk. Kullersten används även som beläggning på gårdsplaner, i Sverige särskilt i Skåne (där stenläggningen kallas stenór)..

Bildgalleri

Källor

Noter

Vägteknik
Ugglan
Barbara Steele

Barbara Steele, född 29 december 1937 i Birkenhead i Cheshire, är en brittisk skådespelerska, mest känd för sina roller i italienska skräckfilmer under 1960-talet.

Steele slog igenom som prinsessan Asa Vajda i Mario Bavas Djävulsmasken (La maschera del demonio, 1960), en film som numera räknas som en klassiker inom skräckgenren. Bland hennes många andra roller kan också nämnas Elizabeth i Roger Cormans Edgar Allan Poe-filmatisering Dödspendeln (1961) och Gloria Morin i Federico Fellinis 8 ½ (1963). Sedan 1970-talets slut har hennes insatser inom filmen kommit alltmer sällan.

Referenser

Externa länkar 

Brittiska skådespelare
Födda 1937
Levande personer
Kvinnor
Carl Edholm (1825–1895)

Carl Martin Edholm, född 2 april 1825i Ullånger,Västernorrlands län, död där 8 april 1895,  var en svensk gymnastikföreståndare.

Edholm var gymnastiklärare vid Göteborgs högre allmänna läroverk, där han tjänstgjorde åren 1854–1880. Han förordnade genom testamente, att viss del av hans kvarlåtenskap skulle överlämnas till svenska staten för att användas till Sveriges sjöförsvar. Donationen uppgick 1902, då kunglig majestät fattade beslut angående medlens disponerande till 185.695 kronor, och användes dels till gäldandet av kostnaderna för torpedbåten Komet, dels för en ny bevakningsbåt, vilken fick namnet Carl Edholm. Edholm är begravd på Ullångers kyrkogård.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
 Dödsnotis i Svenska Dagbladet, 10 april 1895, sid. 2
 Karl Martin Edholm på Gravar.se

Noter 

Svenska donatorer
Svenska lärare under 1800-talet
Födda 1825
Avlidna 1895
Män
Gustav Albert

Gustav Albert, född 1883 i Karlskrona, död okänt år, var en svensk konstnär.
Albert studerade konst under studieresor till ett flertal europeiska länder.

Hans konst består företrädesvis av landskapsmålningar med vår och höstmotiv från norra Skåne, kustmotiv från Blekinge skärgård och vilda blommor utförda i olja.
Albert är representerad vid Karlskrona museum och Karlshamns kommun.

Tryckta källor
Svenska konstnärer, Biografiskt handbok, Väbo förlag, 1987, sid 17, 
 
Svenska målare under 1800-talet
Födda 1883
Avlidna okänt år
Män
Bunker Hill

Bunker Hill kan syfta på:

 Slaget vid Bunker Hill
 USS Bunker Hill (CV-17) – ett krigsfartyg
 USS Bunker Hill (CG-52) – ett krigsfartyg

Geografi

USA 

 Bunker Hill, Illinois, ort i Macoupin County, 
 Bunker Hill, Indiana, ort i Miami County, 
 Bunker Hill, Oregon, ort i Coos County, 
 Bunker Hill, Kansas, ort i Russell County,
Muthärvan i Göteborg

Muthärvan i Göteborg är ett antal misstänkta fall av korruption där tjänstemän vid Göteborgs kommun och Göteborgs Energi misstänkts för att ha skaffat sig fördelar från ett antal entreprenörer.

Bakgrund 
Uppdrag Granskning gjorde 2010 ett reportage om härvan, som belönades med Guldspaden. Därefter har flera massmedier, bland andra Sveriges Television, Göteborgsposten och Göteborgs-Tidningen granskat affärerna i flera artiklar.

Härvan har lett till att riksenheten mot korruption väckt ett tiotal åtal för grovt bedrägeri, mutbrott och bestickning.

Göteborgs kommun reagerade genom att skapa en visselblåsarefunktion, som trädde i kraft 15 september 2011. Kommunen tillsatte också en oberoende granskningskommission, bestående av professorerna Erik Amnå (ordförande), Lena Marcusson och Barbara Czarniawska, som i juni 2013 presenterade sin rapport Tillitens gränser. I den framfördes svidande kritik mot politiker och tjänstemän i Göteborgs kommun, och kommissionen konstaterade att många av dem hade suttit på dubbla stolar och haft som uppgift att kontrollera sig själva. Kommissionen kopplade också oegentligheterna till den så kallade "Göteborgsandan".

Göteborgsandan
I samband med muthärvan diskuterades den så kallad Göteborgsandan som en bidragande anledning. Denna samförståndskultur innebar bland annat att politiker och tjänstemän agerade vid sidan av uppgjorda regler för den offentliga sektorn och politiska organ i syfte att uppnå vissa mål och att utveckla staden. När målen ansågs viktiga så ignorerades de normala offentliga kontrollfunktionerna, och lokala makthavare inom politik och näringsliv som var bekanta med varandra gjorde i samförstånd upp om stora affärer, infrastruktursatsningar och idrottsevenemang. Samtidigt åsidosattes regler för offentlig upphandling. Resultatet blev i värsta fall korruption och i bästa fall en kultur där ändamålet helgade medlen.

Rättsligt efterspel
Ett flertal av de oegentligheter som Uppdrag Granskning synliggjorde var redan preskriberade, och kommer därför aldrig att leda till åtal.

Exempel på fällande domar är:
 Stefan Allbäck dömdes av Göteborgs tingsrätt den 18 oktober 2013 till villkorlig dom och 80 dagsböter på sammanlagt 32 000 kronor, samt en företagsbot på 100 000 kr.

Sammanfattning av "Tillitens gränser"
Nedan återges sammanfattningen ur granskningsrapporten "Tillitens gränser":

Källor

Vidare läsning 
 2013 –

Externa länkar
 Sveriges Television om reportaget i september 2010
 Kommentarer från Göteborgs kommun
 Göteborgsandan inför rätta Björn af Kleen, 31 januari 2011, Fokus.se

Brott i Göteborg
Göteborgs historia
Korruption
Slaget vid Coutras

Slaget vid Coutras var ett slag 20 oktober 1587 utanför Coutras nordöst om Bordeaux mellan kungavänliga franska trupper och upproriska hugenotter, ledda av hertigen av Navarra.

1587 hade de franska religionskrigen utvecklats till "de tre Henrikarnas krig": Kung Henrik III av Frankrike, som då lutade åt den katolska sidan, Henrik av Navarra, de franska hugenotternas ledare och den fransk-katolske ledaren Henrik av Guise. 

Vid Coutras mötte en armé under Henrik av Navarras ledning oväntat på en armé under befäl av Henrik III:s gunstling, Anne de Joyeuse. Hertigen av Navarra blev innesluten där två floder sammanflöt men grupperade skickligt sitt infanteri, mestadels hakeskyttar, på vardera flanken i skydda av terränghinder, och det lätta och det tunga kavalleriet i mitten. Hans tre kanoner placerades på vänstra flanken. Joyeuses kavalleri drogs också samman i mitten, men sträcktes ut på en linje, medan hertigen av Navarra grupperade sitt kavalleri i slutna formationer med sex leds djup, mellan vilka placerades hakeskyttar. Medan Joyeuses tunga kavalleri främst var beväpnat med lansar, bar hertigen av Navarras lätta kavalleri främst pistoler och värjor.

Drabbningen avgjordes i mitten när Joyeuses kavalleri fällde lansarna och gick till anfall. Hakeskyttarnas eld hade redan gjort verkan mot det rojalistiska kavalleriet när det skingrades av hugenotternas kavalleri. Tusentals rojalister massakrerades under den flykt som följde. Ingen nåd gavs till de flyende, och hertigen av Joyeuse sköts genom huvudet sedan han kapitulerat. Först efter en längre tid kunde Henrik av Navarra förmå sina trupper att upphöra med slakten av de flyende.

Källor 
 Grant, R. G.: Slag: Historiens slagfält, Bonniers, Stockholm 2006, 

Coutras
Coutras
1587
Hugenottkrigen
Dorian Magazine

Dorian är ett varumärke som ägs av Dorian Communication, och bland annat omfattar tidskriften Dorian Magazine. Målgruppen är homosexuella män.

HBTQ-tidskrifter
Svenska tidskrifter
Klasses frukostklubb

Klasses frukostklubb var ett barnprogram som sändes i Sveriges television i början på 1990-talet, med Klasse Möllberg som programledare. Programmet producerades av TV2 Malmö och sändes därifrån.

I programmet förekom olika rollfigurer som spelades av Möllberg, såsom Hemlige Arne, Klasse Kock och uppfinnaren Professor Fnasse. Under andra omgången visades serien Tiny Toons i programmet.

Programmet sändes i två omgångar: 2 december 1990–24 mars 1991 och 27 oktober 1991–29 mars 1992, båda gångerna med uppehåll över jullovet. Programmet sändes på söndagsmorgnar, under 1992 även med repris följande eftermiddag.

Ett liknande program, Klasses julkalender, sändes som SVT:s julkalender i december 1992.

Källor

Fotnoter

Barn- och ungdomsprogram i Sveriges Television
Gustaf Adolf Boltenstern j:r

Gustaf Adolf Boltenstern j:r, född 15 maj 1904 i Livgardet till häst församling i Stockholm, död 31 mars 1995 i Strängnäs, var en svensk dressyrryttare, som deltog i fyra olympiska spel, varav det första 1932. 

Sin största framgång individuellt nådde han i London 1948, där han blev bronsmedaljör på hästen Trumf. Som medlem av det svenska laget vann han ytterligare tre medaljer, varav två guld 1952 och 1956. Ryttartävlingarna vid de olympiska sommarspelen 1956 hölls i Stockholm i stället för Melbourne på grund av restriktiva australiska bestämmelser om karantän.

Boltenstern avlade officersexamen 1925. Han blev löjtnant Livregementet till häst 1930, ryttmästare 1940, major 1953, i reserven 1954. Boltenstern var lärare vid Ridskolan 1942–1954 och chef för Herrevadsklosters remontdepå 1954–1957. Han blev stallmästare vid hovet 1957. Boltenstern blev riddare av Svärdsorden 1946.

Gustaf Adolf Boltenstern tillhörde den yngre grenen av ätten Boltenstern. Han var son till Gustaf Adolf Boltenstern s:r.

Källor

Noter 

Svenska officerare
Svenska hovstallmästare
Svenska dressyrryttare
Svenska olympiska guldmedaljörer
Svenska olympiska silvermedaljörer
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1932
Olympiska bronsmedaljörer 1948
Olympiska guldmedaljörer 1952
Olympiska guldmedaljörer 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1956
Riddare av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska idrottare under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Idrottare från Stockholm
Födda 1904
Avlidna 1995
Män
Bloch MB.151

Bloch MB.150 är ett franskt lågvingat jaktflygplan med infällbart landställ, utvecklat av Societe des Avions Marcel Bloch i en tävling som hölls av franska flygvapnet 1934 för att få fram nya jaktflygplan. Tävlingen vanns av Morane-Saulnier M.S.406 men utvecklingen fortsatte och man gjorde ett försök till provflygning 1936 men flygplanet kunde inte lyfta från marken. Efter att man hade åtgärdat flygplanets flygförmåga lyckades man flyga i oktober 1937.

När andra världskriget bröt ut hade franska flygvapnet 120 MB.150, dock var inte alla flygklara på grund av brist på sikten och propellrar.

Användning 
Under slaget om Frankrike flög 8 grupper (GC I/1, II/1, II/8, II/9, II/10, III/10, I/8 och III/9) med MB.151 och MB.152 men de stod sig dåligt mot Messerschmitt Bf 109. Av dem fortsatte 6 grupper att flyga i Vichy-franska flygvapnet fram till 1942 när enheten upplöstes. Grekland köpte 25 MB.151 men endast 9 levererades. De flög fram till 1941 när den sista blev nerskjuten.

Under andra världskriget sköt MB.152 ner totalt 188 flygplan, mot att ha förlorat 86 egna. Flygplanen visade sig ha stor motståndskraft mot skador och vara en bra vapenplattform. Tyvärr fanns problem med dålig manöverbarhet, tillförlitligheten på vapnen var dålig och räckvidden på 600 km var bristande.

Varianter 
 MB.150 En MB.150.01 prototyp
 MB.151
 MB.151.01 - en prototyp, första flygning 18 augusti 1938
 MB.151.C1 - produktionsmodell, 144 byggda.
 MB.152
 MB.152.01 - en prototyp
 MB.152.C1 - uppgraderad version, tillverkad parallellt med 151.C1 (482 byggda)
 MB.153 En MB.153.01 prototyp med Pratt & Whitney R-1830 Twin Wasp motor
 MB.154 Föreslagen version med Wright R-1820 Cyclone motor, inga byggda.
 MB.155 
 MB.155.01 - en prototyp, ombyggd från en MB.152. Första flygning april 1940.
 MB.155.C1 - produktionsversion (35 byggda)
 MB.156 Föreslagen version med Gnome-Rhône 14R motor, inga byggda.
 MB.157 Prototyp av avancerad modell, konverterad från MB.152 och utrustad med en 1,580 hk Gnome-Rhône 14R-4 motor. Första flygning mars 1942.

-Speyer, DE

Operatörer

Se även 
Liknande flygplan
 Curtiss P-36
 Curtiss-Wright CW-21
 Fiat G.50
 IAR 80
 Macchi MC.200
 Nakajima Ki-43
 Reggiane Re.2000

Franska jaktflygplan
Franska stridsflygplan under andra världskriget
Société des Avions Marcel Bloch
Conan the Barbarian (2011)

Conan Barbaren är en amerikansk fantasyfilm som hade premiär den 17 augusti 2011. Filmen är baserad på Robert E. Howards karaktär Conan. Filmen är regisserad av Marcus Nispel och Jason Momoa spelar som huvudrollen Conan.

Handling 
Filmen handlar om berättelsen om Conan cimmeriern och hans äventyr över hela kontinenten Hyboria på hans strävan att hämnas på mordet av sin far och slakten av sin by. Men hans strävan som började som en personlig vendetta blir omvandlad till en episk kamp mot väldiga fiender, förskräckliga monster och mot omöjliga odds inser Conan att han är Hyborias enda hopp att förhindra ett ondskefullt imperium från att invadera landet och förslava dess invånare under dess övernaturliga underhuggare.

Rollista (i urval) 
 Jason Momoa – Conan cimmeriern 
 Rachel Nichols – Tamara
 Stephen Lang – Khalar Zym
 Rose McGowan – Marique
 Bob Sapp – Ukafa
 Steven O'Donnell – Lucius
 Diana Lubenova – Cheren
 Leo Howard – Den unge Conan
 Yoana Petrova – Den unge Marique
 Ron Perlman – Corin
 Nonso Anozie – Artus
 Saïd Taghmaoui – Ela-Shan
 Milton Welsh – Remo
 Raad Rawi – Fassir
 Anton Trendafilov – Xaltotun
 Aysun Aptulova – Offer
 Daniel Rashev – Acolyte präst
 Borislav Iliev – En vild man
 Nathan Jones – Akhun

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Amerikanska filmer 2011
Amerikanska fantasyfilmer
Rebootfilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Engelskspråkiga filmer
Giovanni Antonio Scalfarotto

Giovanni Antonio Scalfarotto, född 1672 i Venedig, död 1764, likaledes i Venedig, var en italiensk arkitekt. Han verkade främst i Venedig och hans viktigaste verk är kyrkan San Simeone Piccolo, som är inspirerad av Pantheon.

Källor 

Födda 1672
Avlidna 1764
Italienska arkitekter under 1700-talet
Män
Födelseår saknas
Personer från Venedig
Tommaso Temanza

Tommaso Temanza, född den 9 mars 1705 i Venedig, död där den 14 juni 1789, var en italiensk arkitekt, författare och ingenjör.

Temanza gav sig tidigt in på arkitektbanan, men studerade bland annat också matematik för Giovanni Poleni. Hans familj hade länge verkat i republiken Venedigs tjänst och själv blev han anställd som chefsarkitekt på vattenmyndigheten. Temenzas betydelse låg främst i att han var en drivande kraft i utvecklingen från rokoko till nyklassicism i stadens arkitektoniska utseende. Bland de byggnader han själv ritade finns Santa Maria Maddalena-kyrkan (där hans aska vilar). Temanzas viktigaste verk som författare är verket Vite dei più celebri architetti e scrittori veneziani ("De mest berömda venetianska författarnas och arkitekternas liv").

Källor
 

Italienska arkitekter under 1700-talet
Födda 1705
Avlidna 1789
Män
Italienska författare under 1700-talet
Italienska ingenjörer
Personer från Venedig
Giuseppe Balzano

Giuseppe Balzano, född den 9 september 1616 i Valletta, död den 23 februari 1700 i Mdina, var en maltesisk kompositör. 

Balzano var katolsk präst och kapellmästare vid Mdinakatedralen mellan 1661 och 1699 och komponerade ett otal verk, bland annat 18 mässor och 64 psalmer. Det mesta går i typisk polyfonisk 1500-talsstil.

Källor
 

Maltesiska kompositörer
Födda 1616
Avlidna 1700
Män
Personer från Valletta
Antonio Lupis

Antonio Lupis, född den 16 februari 1649 i Molfetta, död 1701, var en italiensk författare. 

Lupis flyttade tidigt till Venedig. Han var en produktiv författare och skrev mestadels historiska romaner, med vilka han vann stor publikframgång. Lupis skrev även böcker ägnade åt moralistiska reflektioner och venetiansk kultur.

Källor
 

Italienska författare
Italienskspråkiga författare
Födda 1649
Avlidna 1701
Män
Pietro Sammartini

Pietro Sammartini, född den 18 september 1636 i Florens, död där den 1 januari 1701, var en italiensk barockkompositör som verkade nära medicéernas hov och var kapellmästare vid kyrkan Duomo di Firenze.

Källor

Noter 

Italienska kompositörer
Födda 1636
Avlidna 1701
Män
Gaspare Turbini

Gaspare Turbini, född 1728, död 1802, var en italiensk arkitekt. Han ritade både profana och sakrala byggnader i provinserna Brescia och Mantua.

Källor

Italienska arkitekter under 1700-talet
Födda 1728
Avlidna 1802
Män
I'm a Believer

I'm a Believer är en låt skriven av Neil Diamond och ursprungligen inspelad av The Monkees år 1966. Den 31 december 1966 tog den sig upp till förstaplatsen på Billboardlistan, där den stannade i sju veckor. Tidigt 1967 nådde låten Europa där den blev singeletta i åtskilliga länder. Det blev den bäst säljande singeln under 1967. Singeln producerades av Jeff Barry.

Åtskilliga coverversioner har spelats in.

Coverversioner 
 The Fifth Estate tolkade låten 1967.
 The Four Tops gjorde en cover samma år.
 Även Neil Diamond spelade in låten 1967. Han har senare spelat in fler versioner av den.
 Robert Wyatt tolkade låten på sitt album His Greatest Misses 1974.
 I filmen Shrek från 2001 tolkas låten både av Smash Mouth och av skådespelaren Eddie Murphy. Båda versionerna finns med på filmens soundtrack-skiva.
 Weezer tolkar låten i filmen Shrek - Nu och för alltid.

Listplaceringar

Källor

Externa länkar 
 The Monkees - I'm A Believer på Youtube
 Neil Diamond - I'm A Believer på Youtube

Sånger 1966
Musiksinglar 1966
Poplåtar
Singelettor i Storbritannien
Singelettor i USA
Singelettor i Irland
Singelettor i Danmark
Singelettor i Finland
Singelettor i Norge
Singelettor i Sverige
Antonino Abate

Antonino Abate, född 14 augusti 1825, död 30 september 1888, var en italiensk politiker och författare.

Abate var republikan, anslöt sig till Carbonarisällskapet och deltog i de antiborbonska rörelserna 1848-1849 (vari han ådrog sig en skada). Han flydde till Palermo, men blev senare arresterad p.g.a. misstankar för inblandning i satiriska tidningar och inspärrad i ett år. Han verkade som lärare mellan åren 1851 och 1858 och hade bland andra kusinen Giovanni Verga som elev.

Mellan 1860 och 1861 var Abate chefredaktör för den av Verga startade tidningen Roma degli italiani. 1867 ställde han upp i politiska val men fick ej väljarnas förtroende. 1881 sammanställde han en appell till Umberto I med anledning av dennes besök på Sicilien, vari krävdes större demokrati på denna ö. Abate dog fattig och isolerad, trogen sina republikanska ideal.

Verk (urval)
 Il progresso e la morte, 1850
 Racconto di un esule, 1860
 Italia e Vittorio Emanuele, 1861
 Dante e la civiltà, 1883

Källor

 

Födda 1825
Avlidna 1888

Italienska politiker
Italienska författare
Män