kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ach-Laut och ich-Laut

Ach-Laut och ich-Laut (ibland på svenska även ach-ljud och ich-ljud) är i tysk fonologi benämningarna på två frikativa konsonantljud. Fonetiskt är ach-ljudet antingen en tonlös velar frikativa  eller alternativt en tonlös uvular frikativa , medan ich-ljudet är en tonlös palatal frikativa . De båda ljuden står i komplementär distribution, det vill säga kan aldrig uppträda i samma fonetiska omgivning, och utgör således två allofoner av samma fonem.

Distribution 

Distributionen (fördelningen) mellan allofonerna är sådan att ich-Laut förekommer dels efter främre vokaler, det vill säga  som i Küche  ’kök’ och leuchten  ’skina’. Dessutom uppträder det även efter konsonanter, som i Milch  ’mjölk’ och manch  ’mången’. Därtill uppträder det även i lånord som Echo  ’eko’ och Technik , i diminutivsuffixet -chen som i Mädchen  ’flicka’ och i många dialekter som uttal av ⟨g⟩ i ändelsen -ig som i König  ’kung’ eller ewig  ’evig’. 

I övriga ställningar, det vill säga efter bakre vokal  samt efter  uppträder i stället ach-Laut, som i hoch  ’hög’ eller Nacht  ’natt’, dock ej i ord som Frauchen  ’matte’ som innehåller diminutivsuffixet -chen. Enligt den tyske fonetikern Klaus J. Kohler varierar uttalet av ach-Laut mellan velart  och uvulart  så att velart ljud uppträder efter de slutna bakre vokalerna , medan uvulart ljud uppträder efter öppet .

Växlingen mellan ach-Laut och ich-Laut kan ses i böjningar som Nacht , plural Nächte  ’natt, nätter’; Loch , plural Löcher  ’hål’. I sydtyska, österrikiska och schweiziska dialekter förekommer inte denna växling, utan uttalet är alltid med ach-Laut, vilket historiskt sett också är det ursprungliga uttalet.

Se även 
Tonlös uvular frikativa
Tonlös velar frikativa
Tonlös palatal frikativa

Referenser

Noter

Källförteckning 
 
 
 

Konsonantljud
Tysk fonologi
Utslagsspelet i Copa América 2011



Kvalificerade lag

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Colombia mot Peru

Argentina mot Uruguay

Brasilien mot Paraguay

Chile mot Venezuela

Semifinaler

Peru mot Uruguay

Paraguay mot Venezuela

Match om tredjepris

Final

Externa länkar
Copa América 2011 - Officiell webbplats

Slutspel
Rebekka Habermas

Rebekka Habermas, född den 3 juli 1959 i Frankfurt am Main, är en tysk historiker. Hon är professor vid Georg-August-Universität Göttingen och dotter till sociologen och filosofen Jürgen Habermas.

Bibliografi i urval
 Wallfahrt und Aufruhr, 1991, 
 Weibliche Religiosität – oder: Von der Fragilität bürgerlicher Identitäten, 1994,

Källor 

Tyska historiker
Födda 1959
Levande personer
Kvinnor
Personer från Frankfurt am Main
Betonghålsten

Betonghålsten är murblock av betong som används till bland annat kallmurar, jordkällare, trappstensfundament, ljud- och vindskyddsmurar. Blocken har parallella rader av genomgående hål för att förbättra värmeisoleringen, minska vikten och därmed materialåtgången. 

Stenarna har planparallella sidor och saknar således släppning (släppvinkel). Hålen är ofta runda eller rektangulära och sinsemellan förskjutna utan släppning. Betonghålsten användes ofta vid murning av husgrunder med början på 1930-talet men framförallt under 1950-talet och några decennier därefter. Har senare fått minskad användning men används fortfarande på 2010-talet. För framställning av denna typ av murblock används speciella maskiner för formningen. Det finns både utrustning för manuell framställning i liten och maskiner för tillverkning i industriell skala. Betonghålsten framställs i olika mer eller mindre standardiserade storlekar.

Externa länkar 

Byggnadssten
Gösta Olson (gymnast)

Gustaf (Gösta) Adolf Olson, född 10 maj 1883 i Linköping, död 23 januari 1966 i Stockholm, var en svensk gymnast som blev olympisk guldmedaljör 1908. Mest känd har Gösta A. Olson blivit för eftervärlden som direktör och ägare av Svensk-franska konstgalleriet i Stockholm 1918–1961. 

Gösta A. Olson umgicks som ung med planer på att bli konstnär men faderns död då Gösta var 16 år gjorde att han slog in på officersbanan. Då inkomstmöjligheterna där var begränsade påbörjade Olson istället studier vid GCT för att bli gymnastikdirektör och i juni 1908 tog han sin gymnastikdirektörsexamen. Under sin tid som sjukgymnast i Paris 1909–1918 kom Olson i kontakt med både utländska och svenska konstnärer. 1917 väcktes tanken att slå sig ner i Stockholm och öppna konsthandel med inriktning på fransk konst. Redan vid första utställningen 1918 visades verk av konstnärer som Picasso och Matisse som då var närmast okända i Sverige. Galleriet kom snart att bli det främsta för fransk konst men även att locka till sig många av de största svenska moderna konstnärerna som Gideon Börje, Nils Dardel, Sven Erixson, Leander Engström, Bror Hjorth, Einar Jolin, Hilding Linnqvist, Axel Nilsson, Torsten Palm, Otte Sköld med flera. 1919 ombildades galleriet till AB genom ekonomiskt stöd från svågern Oscar Rydbeck även Ivar Kreuger och Conrad Pineus. 1922 hade man auktionsmarknad enligt fransk modell. 
1931 lämnade flera konstnärer Svensk-Franska Konstgalleriet när Färg och Form bildades 1932 men skaran utökades av göteborgsmålare som Carl Kylberg, Inge Schiöler och Ragnar Sandberg.
Gösta A. Olson hade stor förmåga att dra den rätta publiken till auktionerna. Vid 1930-talets slut hade han vänförbindelse med Paris' ledande konsthandlare Louis Carré som specialiserade sig på konstnärer som Pierre Bonnard, Juan Gris och Jacques Villon.

Åren 1925–1932 var Olson redaktör för konsttidskriften Konstrevy och 1925–1937 var han ordförande i föreningen Föreningen för konst.
Gösta A. Olson kom att få stor betydelse som mentor för några unga konstnärer som exempelvis Inge Schiöler. Olson är begravd på Djursholms begravningsplats.

Källor

 Olson, Gustaf Adolf (Gösta) på SvenskaGravar.se

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1908
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1908
Svenska gallerister
Svenskar i Frankrike
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Linköping
Militärer från Linköping
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Födda 1883
Avlidna 1966
Män
Chaetocauda sichuanensis

Chaetocauda sichuanensis är en gnagare i familjen sovmöss och den enda arten i sitt släkte. Tidigare listades den till släktet trädsovare (Dryomys). Den är bara känd från fem individer som hittades i provinsen Sichuan i Kina.

Denna gnagare når en kroppslängd omkring 9 cm och därtill kommer en 9 till 10 cm lång svans. Vikten ligger mellan 24,5 och 36 gram. Pälsen är på ovansidan rödbrun till grå och på undersidan vitaktig. Kring ögonen är pälsen mörkare. Svansen är inte avplattad utan rund i sitt tvärsnitt och den har en större tofs vid slutet.

Arten vistas i skogar i bergstrakternas låga delar upp till 2 500 meter över havet och bygger bon med en diameter på omkring 12 cm som vanligen placeras 3 till 3,5 meter över marken. Som föda antas gröna växtdelar. Individerna är aktiva på natten. Fortplantningen sker oftast i maj och en kull har vanligen fyra ungar.

IUCN listade arten i början som starkt hotad på grund av utbredningsområdets ringa storlek men nivån ändrades 2008 till kunskapsbrist (data deficient).

Referenser

Externa länkar 
 Avbildning

Sovmöss
Chaetocauda
Däggdjur i palearktiska regionen
St. John Philby

Harry Saint John Bridger Philby, född 3 april 1885 i Badulla, Ceylon (nu Sri Lanka), död 30 september 1960 i Beirut, Libanon, var en brittisk statstjänsteman, arabist, upptäcktsresande och författare. Han var den förste europé som genomkorsade öknen Rub al-Khali på Arabiska halvön. 

Philby var utbildad vid Trinity College, Cambridge, där han studerade orientaliska språk. Han tjänstgjorde i Indien 1907. Han var politisk agent 1915 i Mesopotamien och sändes i ett politiskt uppdrag till sultanen av Najd (senare kung Ibn Saud av Saudiarabien). Där gjorde han en upptäcktsresa tvärs över Arabiska halvön från trakten väster om Bahrein i öster till Jeddah i väster, vilken han skildrat i sin bok The heart of Arabia; a record of travel & exploration (1922).

Philby efterträdde T.E. Lawrence som brittisk representant i Transjordanien 1921–1924, men tog avsked för att göra affärer i arabvärlden. Han blev icke-officiell rådgivare till Ibn Saud och konverterade till islam 1930.

Efter politiska misslyckanden i England och en kort tid i fängelse där 1940  för antikrigiska åsikter återvände Philby till Saudiarabien 1945. Tio år därefter blev han utvisad därifrån på grund av sin offentliga kritik av saudiregimens ineffektivitet och omåttlighet med sina oljerikedomar.

Philby har lämnat viktiga forskningsbidrag under sina resor på Arabiska halvön beträffande arkeologi, kartografi och lingvistik.

Hans son Kim Philby blev sovjetisk spion inom den brittiska underrättelsetjänsten.

Bibliografi 
The heart of Arabia: a record of travel & exploration. (London: Constable) 1922. 
Arabia of the Wahhabis. (London: Constable) 1928.
Arabia. (London: Ernest Benn) 1930.
The empty quarter: being a description of the great south desert of Arabia known as Rub 'al Khali (London: Constable & Company Ltd) 1933. 
Harun al Rashid (London: P. Davies) 1933.
Routes in south-west Arabia [map]: From surveys made in 1936 (Methuen & Co Ltd) 1936.
Sheba's daughters; being a record of travel in Southern Arabia (London: Methuen & Co Ltd) 1939.
A Pilgrim in Arabia (London: The Golden Cockerel Press), [1943].
The Background of Islam: being a sketch of Arabian history in pre-Islamic times (Alexandria: Whitehead Morris) 1947.
Arabian Days, an autobiography (London: R. Hale) 1948.
Arabian Highlands (Ithaca, N.Y.: Cornell University Press) 1952. 
Arabian Jubilee (London: Hale) [1952]
Saudi Arabia (London: Benn) 1955.
The Land of Midian. (London: Ernest Bean Limited) 1957.
Forty Years in the Wilderness (London: R. Hale) c1957.
Arabian Oil Ventures (Washington: Middle East Institute) 1964.
 Les Textes thamoudéens de Philby Bibliothèque du Muséon

Källor 
Svensk uppslagsbok (1955)
Encyclopædia Britannica
http://www.al-jazirah.com/2006/20061216/ar12.htm

Arabister
Brittiska upptäcktsresande
Födda 1885
Avlidna 1960
Män
Brittiska orientalister
Alumner från Trinity College, Cambridge
Gustav Adolf Jonsson

Gustav Adolf Jonsson, född 26 juni 1879 i Stockholm, död 30 april 1949 i Bromma, var en svensk sportsskytt. 

Jonsson deltog i tre OS (1908, 1912 och 1920).

Externa länkar
SOKs Gustaf Adolf Jonsson profil

Svenska sportskyttar
Svenska olympiska guldmedaljörer
Svenska olympiska silvermedaljörer
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1908
Olympiska guldmedaljörer 1912
Olympiska bronsmedaljörer 1920
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1908
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1912
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1920
Födda 1879
Avlidna 1949
Män
Idrottare från Stockholm
Onno Zwier van Haren

Onno Zwier van Haren, född 2 april 1713 i Sint Annaparochie, Friesland, död 2 september 1779 i Wolvega, var en nederländsk författare; bror till Willem van Haren.

van Haren måste samtidigt med sin bror lämna de offentliga angelägenheterna 1759, efter att ha beklätt höga statsämbeten under Vilhelm IV av Oranien, och ägnade sig sedan åt litteraturen. Hans huvudverk är hjältedikten De Geuzen 1769, varjämte han skrev flera skådespel. Brödernas dikter utkom samlade av Jeronimo de Vries 1824 och av Johannes van Vloten 1874 (med biografi).

Källor

Noter

Nederländska författare
Nederländskspråkiga författare
Personer från Friesland
Födda 1713
Avlidna 1779
Män
Ugglan
Willem van Haren

Willem van Haren, född 21 februari 1710 i Leeuwarden, död 4 juli 1768 i Sint-Oedenrode, var en nederländsk författare; bror till Onno Zwier van Haren.

van Haren var en tid ledamot av Generalstaterna och sändebud i Bryssel, men störtades 1759 genom intriger. Han levde därefter i fattigdom och begick slutligen självmord. Han stod liksom sin yngre bror fjärran från den av fransk smak behärskade modedikten. Bekantast är hans epos Friso (1741). Brödernas dikter utkom samlade av Jeronimo de Vries 1824 och av Johannes van Vloten 1874 (med biografi).

Källor 
 

Nederländska författare
Nederländskspråkiga författare
Nederländska politiker
Personer från Leeuwarden
Födda 1710
Avlidna 1768
Män
Ugglan
Johannes Kneppelhout

Johannes Kneppelhout, född 8 januari 1814 i Leiden, död 8 november 1885 i Oosterbeek, var en nederländsk författare.

Kneppelhout behandlade i sina verk särskilt studentlivet vid universitetet i Leiden på 1840-talet. Av dessa kan nämnas Studententypen (1841) och Studentenleven (1844). Hans samlade skrifter utkom i tolv band 1861–75.

Källor

Nederländska författare
Nederländskspråkiga författare
Födda 1814
Avlidna 1885
Män
Ugglan
Personer från Leiden
Israël Querido

Israël Querido, född 1 oktober 1874 i Amsterdam, död där 5 augusti 1932, var en nederländsk författare.

Querido, som var av portugisisk-judiskt ursprung, var helt och hållet autodidakt. Genom en rad betydande arbeten, som särskilt behandlar samhällets styvbarn, blev han en av den nederländska realismens förnämsta företrädare. Émile Zola var hans förebild i Levensgang (1901), varefter följde Menschenwee (1903). Hans stora verk är romancykeln De Jordaan, vilken består av De Jordaan (1912), Van Nes en Zeedijk (1914), Manus Peet (1922) och Mooie Karel (1925).

Källor

Nederländska författare
Nederländskspråkiga författare
Födda 1874
Avlidna 1932
Män
Ugglan
Författare från Amsterdam
Bus Simulator

Bus Simulator är den engelska versionen av det tyska datorspelet "Bus-Simulator 2009", ursprungligen utgivet av Astragon i Tyskland den 12 augusti 2009. Spelet är en uppföljare till Bus Simulator 2008 från 2007.

I spelet har spelaren ett eget bussbolag och kör buss igenom en fiktiv stad i Tyskland. Spelaren köper sina bussar till sitt bussbolag och det finns tolv stycken att välja bland. I spelet finns ett antal linjer som spelaren måste betala en engångssumma för att få rätt att börja köra. Spelaren kan också skapa egna busslinjer. 

Målet med spelet är att få passagerarna att bli nöjda med resan genom att inte bryta mot lagen, hålla tiden och låta alla passagerare komma med och stiga av. Efter varje slutförd tur får spelaren en summa pengar som den använder för att köpa nya linjesträckor och nya bussar samt fylla på bensin. Spelaren har även möjlighet att köra fritt i staden för att lära sig hur den är uppbyggd.

Spelet utspelar sig i realtid och använder den inbyggda klockan i datorn för att ställa in den tid som spelaren kör spelet. Det finns två väderförhållanden, sol eller regn. Spelaren väljer inte själv vilket väder som ska råda, utan det styrs automatiskt.

Källor

Datorspelsåret 2009
Windows-spel
Datorspel som utspelar sig i Tyskland
Transportsimulatorer
Sijbrand Izaäks Feitama

Sijbrand Izaäks Feitama, född 10 december 1694 i Amsterdam, död där 13 juni 1758, var en nederländsk författare och översättare.

Feitama var en av de främsta bland de förfranskade nederländska författarna. Han översatte Nicolas Boileaus satirer, Voltaires "Henriade" (1753), François Fénelons "Les Aventures de Télémaque" (på vers) och tolv franska sorgespel (av bland andra Thomas Corneille, Voltaire och Antoine Houdar de La Motte; samlade 1735) språkrent och formskickligt. Hans originalverk är obetydliga.

Källor

DBNL: Sijbrand Izaäks Feitama

Nederländska författare
Nederländskspråkiga författare
Nederländska översättare
Födda 1694
Avlidna 1758
Män
Ugglan
Författare från Amsterdam
Juliana Cornelia de Lannoy

Juliana Cornelia de Lannoy, född 1738 i Breda, död 18 februari 1782 i Geertruidenberg, var en nederländsk baronessa och författare.

Lannoy skrev satirer, oden och epistlar samt några med bifall uppförda tragedier, bland annat Leo de groote (1767) och Cleopatra (1776). Hennes Dichtkundige werken utgavs 1780 i två band. 

Hon blev 1772 den första kvinnliga medlemmen av akademien ‘Kunstliefde spaart geen vlyt’i Haag.

Källor

DBNL: Juliana Cornelia de Lannoy
 http://www.historici.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/Lannoy

Nederländska författare under 1700-talet
Nederländskspråkiga författare
Födda 1738
Avlidna 1782
Kvinnor
Personer från Breda
Karl Lindahl (gymnast)

Karl Lindahl, född 26 september 1890 i Stockholm, död 29 juni  1960 i Stockholm, var en svensk gymnast. Han blev olympisk guldmedaljör 1920.

Externa länkar
 SOK Karl Lindahl

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1920
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1920
Födda 1890
Avlidna 1960
Män
Idrottare från Stockholm
Högvälborne

Högvälborne eller högvälborna är epitet som ingick i titulaturen för den svenska högadeln, det vill säga adelspersoner av grevlig eller friherrelig värdighet. Epitetet användes i tal och skrift riktad till en person som omfattas av den,  exempelvis Högvälborne Herr Greve von Fersen.

Se även
 Välborne
 Adeln i Sverige

Referenser
 Brevställaren. Brevets form och innehåll: Allmänna råd och anvisningar. 1918. – Projekt Runeberg

Titlar
Adelstitlar
Välborne

Välborne är en höghetstitulatur som i Sverige tillkommer obetitlade medlemmar av adeln. Motsvarande titel för kvinnor är "Välborna". Används i tal och skrift riktad till en person som omfattas av titeln, såsom exempelvis Välborne Herr Taube.

Se även
Högvälborne
Adeln i Sverige
Greve
Friherre

Referenser

Titlar
Adelstitlar
Grans sameby

Grans sameby är en sameby med åretruntmarker i Sorsele kommun. Den inrättades som en följd av 1886 års renbeteslag, då under namnet Grans lappby. Det nuvarande namnet tillkom i och med 1971 års rennäringslag. Grans sameby är en av sex fjällsamebyar i Västerbottens län.

Gränser 

Gränserna för Grans samebys åretruntmarker för renskötseln fastställdes av länsstyrelsen i Västerbottens län den 25 maj 1946. Dessa marker omfattar den norra delen av Sorsele kommun ovanför odlingsgränsen. I söder gränsar byn mot Rans sameby längs Vindelälven upp till Ammarnäs och därifrån en rak linje mellan Ammarfjällets högsta punkt och Kalmejaur nära riksgränsen. I norr gränsar byn mot Svaipa sameby längs länsgränsen mot Norrbottens län. Under våren och sommaren betar byns renar från Björkfjället och Ammarfjället och västerut. Betesområden finns även på norsk sida. 

Nedanför odlingsgränsen får renskötsel endast bedrivas under tiden 1 oktober–30 april. Den södra gränsen för detta område, mot Rans sameby, fastställdes 1982 och går till Buberget i Vindelns kommun. Gränsen mellan Ran och Gran följer Sävarån ut i havet. Den västliga gränsen för vinterbetesmarken mot Malå sameby är inte heller fastställd. Grans norra gräns går enligt 1946 års byaordning. Grans sameby har under senare år huvudsakligen betat det område som visas på kartan. Vanligtvis har byn sina renar på vinterbete från Gargnäs och österut mot Rusksele, Rockträsk, Lossmen, Holmträsk, Slipstensjön, Kamsjön och Botsmark samt ut mot kusten.

Antal företag 
Samebyn bestod 2006 av ett tiotal renskötselföretag. Liksom i andra samebyar bedriver en del medlemmar annan näringsverksamhet såsom turismföretag och renköttsförädling. År 2003 fastställde länsstyrelsen det högsta renantalet till 6 000, årskalvar oräknade. Beslutet upphävdes dock 2006, och tills vidare gäller det högsta renantal som anges i 1946 års byordning: 8 600 renar, årskalvar oräknade.

Historia 

Grans sameby har fått sitt namn av den historiska lappbyn Gran, som är känd från historiska källor sedan början av 1600-talet. Namnet kommer sig av att invånarna då var granlappar, dvs. skogssamer. Den gamla lappbyn Gran omfattade i stort sett Sorsele kommun nedanför fjällen. Den skogssamiska kulturen försvann nästan helt från Sorsele under 1800-talet, och den nuvarande Granbyn är en helt fjällsamisk by.

Som en konsekvens av 1886 års renbeteslag fastställdes gränserna för en ny lappby med namnet Gran av länsstyrelsen i Västerbottens län 1898. Det är den som idag heter Grans sameby. Den har alltså inte samma utsträckning som den historiska Granbyn.

Samiskt språkområde  
Grans sameby ligger inom det umesamiska språkområdet. 

Under 1930-talet flyttade två familjer in i byn till följd av tvångsförflyttningen av Karesuandosamer. De talade nordsamiska och förde med sig de nordliga släktnamnen Skum och Partapuoli.

Se även 
 Lista över samebyar i Sverige
 Lycksele lappmark
 Jonas Persson Gedda

Referenser

Externa länkar 
 

Samebyar i Sorsele kommun
Gunnar Söderlindh

Gunnar Söderlindh, född 10 februari 1896 i Örebro, död 26 december 1969 i Göteborg, var en svensk gymnast. Han blev olympisk guldmedaljör 1920.

Externa länkar
 SOK Gunnar Söderlindh

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1920
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1920
Födda 1896
Avlidna 1969
Män
Idrottare från Örebro
Signerödsvallen

Signerödsvallen (Signerödsplanen) är tillsammans med Lanevallen IFK Lanes två anläggningar för fotboll. Signerödsvallen anlades 1939 av IFK Lane-Ryr och senare tillkom även en liten klubblokal med dusch, omklädningsrum och bastu. Denna klubblokal revs och ersattes med en ny större lokal med bland annat samlingslokal, flera omklädningsrum och kiosk. Den ursprungliga fotbollsplanen från 1939 har kompletterats med ytterligare en gräsyta och nu kan upp till fem ungdomsmatcher spelas samtidigt. Det är på Signerödsvallen fotbollsturnering Lanebollen arrangeras - vanligtvis strax innan höstterminens skolstart.

Se även
IFK Lane
Lanevallen
Lane-Ryr

Källor
 IFK Lanes Jubileumsskrift 75år, sidan 23
 

Sportanläggningar i Uddevalla kommun
Sport i Uddevalla
Sportanläggningar invigda 1939
1939 i Sverige
Gerard Brandt

Gerard (även Geeraardt eller Geeraerdt) Brandt, född den 25 juli 1626 i Amsterdam, död där den 12 oktober 1685, var en nederländsk predikant, skald och historieskrivare. Han var far till Caspar, Gerard och Johannes Brandt.

Bibliografi (i urval) 

 Stichtelijke Gedichten (1664)
 Historie van de vermaerde zee- en koop-stadt Enkhuisen (1666)
 Historie der Reformatie, 1668-74.

 Leven van Hooft, 1677.
 Leven van Vondel, 1682
 Het leven en het bedrijf van den Heere Michiel de Ruyter, postumt 1687.

Källor

Externa länkar 
 Brandt, Geeraerdt i Biografisch lexicon voor de geschiedenis van het Nederlands protestantisme

Nederländska präster
Nederländska kyrkohistoriker
Militärhistoriker
Nederländska poeter
Nederländskspråkiga poeter
Nederländska dramatiker
Nederländskspråkiga dramatiker
Historiker under 1600-talet
Poeter under 1600-talet
Dramatiker under 1600-talet
Präster under 1600-talet
Nederländska författare under 1600-talet
Födda 1626
Avlidna 1685
Män
Personer från Amsterdam
Lane Loge

Lane Loge är mest känt för att arrangera dans till landets mest populära dansband sedan 1984. Med tiden har dock företaget breddat sin verksamhet och har idag en bred verksamhet med konferens, fotbollsgolf, femkamp, restaurang med catering, stugby och ställplatser för husbilar och husvagnar. Många förlägger hundkurser, MC-träffar, släktkalas och annat som kräver stora ytor.

Adress
Kasebuane 284, 451 93 Uddevalla

GPS Koordinater
WGS 84 (lat, lon): N 58° 20.993, E 11° 56.417
WGS 84 decimal (lat, lon): 58.34988, 11.94029
RT90: 6476124, 1273767
SWEREF99: 6471736, 320949

Externa länkar
Lane Loges hemsida

Dansställen i Sverige