kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Franz Bopp

Franz Bopp, född 14 september 1791 i Mainz, död 23 oktober 1867 i Berlin, var en tysk språkvetare och sanskritforskare, som räknas som grundaren av den jämförande språkforskningen och forskningen om indoeuropeiska språk.

Bopp flyttade med sina föräldrar till Aschaffenburg, där Windischmann väckte hans intresse för orientaliska studier. 1812 for han till Paris, där han studerade sanskrit och skrev sin banbrytande skrift Über das Konjugationssystem der Sanskritsprache in Vergleichung mit jenem der griechischen, lateinischen, persischen und germanischen Sprache ("Om sanskritspråkets konjugationssystem i jämförelse med grekiskans, latinets, persiskans och germanskans"), som utgavs med förord av hans lärare Windischmann i Frankfurt am Main 1816.

I denna skrift gav dessa språks verbalstrukturer det metodiska beviset för deras släktskap, som den engelske orientalisten William Jones hade upptäckt. Senare utvidgade Bopp begreppet indoeuropeiska språk till att även omfatta slaviska språk, litauiska, albanska och armeniska. 

Franz Bopp var först med att bevisa att albanska språket är ett indoeuropeiskt språk.

Av kung Maximilian I av Bayern fick Bopp medel för att resa till London. Där kom han i nära förbindelse med det dåvarande preussiska sändebudet Wilhelm von Humboldt, som blev hans elev i sanskrit. Han utvidgade också sina jämförande studier från konjugationssystemet till att även omfatta deklinationen i en engelskspråkig skrift. Dessutom utgav han en latinsk översättning av Nalasagan, en episod ur Mahabharata, i London 1819. 

Sedan han återvänt till Bayern fick han på Humboldts rekommendation 1821 en professur vid universitetet i Berlin och blev 1822 ledamot av Berlins vetenskapsakademi. 

Han producerade många skrifter om olika språkområden och utgav med början 1832 sitt stora verk Vergleichende Grammatik des Sanskrit, Zend, Griechischen, Lateinischen, Litauischen, Gotischen und Deutschen (Berlin 1833–52, 6 band).

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Tyska filologer under 1800-talet
Tyska orientalister
Tyska professorer
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Ledamöter av Preussiska vetenskapsakademien
Personer från Mainz
Födda 1791
Avlidna 1867
Män
Göteborg & Co

Göteborg & Co är kommunalt bolag, grundat 1991, som arbetar med att utveckla och marknadsföra besöksnäringen i Göteborg.  

Bolaget är helägt av Göteborgs Stad via Göteborgs Stadshus AB. Göteborg & Co äger i sin tur bland andra Göteborgs Stadsteater AB, Liseberg AB och Got Event AB.

Organisation 
Bolagets styrelse väljs av Göteborgs kommunfullmäktige och återspeglar den politiska sammansättningen i kommunfullmäktige. VD är Peter Grönberg, styrelsens ordförande är sedan våren 2023 Leif Pagrotsky (S). 

Göteborg & Co arbetar bland annat med att driva och stärka Göteborg som evenemangsstad, att marknadsföra destinationen till beslutsfattare av främst internationella vetenskapliga, politiska samt större företagsmöten, och att agera som en plattform för samverkan mellan näringsliv, organisationer, kommuner och akademi i arbetet med att stärka och utveckla Göteborgs konkurrens och attraktionskraft

Bolaget arrangerar bland annat varje år Vetenskapsfestivalen och Göteborgs kulturkalas.

Göteborgs Jubileumsfirande 
Göteborgs kommunfullmäktige gav 2009 Göteborg & Co i uppdrag att leda, samordna och kommunicera arbetet med Göteborgs 400-årsjubileum. 

I september 2020 fattades beslut om förändringar med anledning av Covid-19. Det innebar att den officiella födelsedagen 4 juni 2021 blev ett historiskt firande i mindre skala, medan det stora publika jubileumsfirandet flyttades fram till sommaren 2023.

Utmärkelser

Global Destination Sustainability Index 

Göteborg har sedan priset instiftades 2016 utsetts till världens mest hållbara destination av Global Destination Sustainability Index varje år. Indexet jämför bara 70 städer och förutsätter att administrationerna självrapporterar merparten av datan till GDSI. 

2021 utsåg Lonely Planet Göteborg till Best in travel i hållbarhetskategorin.

Referenser

Externa länkar 
 
 Göteborgs officiella besöksguide 

Företag med ägande av Göteborgs kommun
Företag bildade 1991
Kalle Anka & C:o - Den kompletta årgången

Kalle Anka & C:o - Den kompletta årgången är en bokserie med disneyserier utgiven av Egmont Kärnan. Utgivningen, som startade 1998, samlar de äldsta årgångarna av serietidningen Kalle Anka & C:o från 1948 och framåt. 

Utöver faksimiltryck av tidningarna innehåller varje bok även ett förord skrivet av en ankist eller annan serievetare. Ämnen som behandlats i dessa förord inkluderar bl.a. seriehistoria, biografiska översikter, tematiska litterära analyser och personliga nostalgiska tillbakablickar. 

Bokserien var från början inte avsedd att sträcka sig längre än till år 1956, det sista år då Kalle Anka & C:o utkom som månadstidning, men goda försäljningsresultat medförde att utgivningen fortsatte. Under andra halvåret 2006 har man kommit fram till 1961 och tog då en paus för att i stället återtrycka Walt Disney's Serier från 1954-56. Därefter återupptog man utgivningen med 1964 års tidningar. Från och med 1967 del 1 innehåller volymerna inga reguljära förord, då dessa istället ersätts med blandat relevant extramaterial, kortare artiklar, tidigare opublicerade omslag etc.

Se även
Carl Barks samlade verk
Kalle Anka Guldbok
Walt Disney's Serier - Den Kompletta Årgången
Lista över svenska Disneypublikationer

Disneytidningar
ASN.1

ASN.1, Abstract Syntax Notation One är ett standardiserat formellt språk (ISO-IEC 8824) som används för att representera data på ett implementationsoberoende sätt, och därmed möjliggöra informationsutbyte mellan olika applikationer, exempelvis via SNMP.

Externa länkar 
ASN.1 Consortium
ASN.1 Information site
ASN.1 Homepage

Standarder och konventioner
Berberfalk

Berberfalk (Falco pelegrinoides) är en medelstor falk, nära besläktad med pilgrimsfalk och allt oftare kategoriserad som en underart till denna.

Utseende
Berberfalken är mycket lik pilgrimsfalken, men är i genomsnitt mindre. Honan mäter 36–39 centimeter och har ett vingspann på 89–98 centimeter, medan den mindre hanen mäter 33-37 med ett vingspann på 76-86. Berberfalken är också ljusare än pilgrimsfalken. Den har ofta gulbrun anstrykning på undersidan och rostfärgad nacke, men detta är svårt att se. Ungfåglar har brun ovansida och strimmig undersida, ljusare än hos unga pilgrimsfalkar.

Utbredning och systematik
Berberfalken har traditionellt delats in i två underarter med följande utbredning:
 Falco pelegrinoides babylonicus – östra Iran till Mongoliet och Pakistan
 Falco pelegrinoides pelegrinoides – Kanarieöarna samt norra Afrika till Arabiska halvön och sydvästra Iran

Huruvida berberfalken utgör en egen art eller inte är mycket omtvistat. Trenden är att den allt mer betraktas som en underart till pilgrimsfalken. Motiveringen är att berberfalken inte är tillräckligt distinkt vare sig morfologiskt, genetiskt eller geografiskt. DNA-studier visar på ett mycket litet genetiskt avstånd gentemot övriga underarter till pilgrimsfalken, men också att detta avstånd är lika stort babylonicus och peregrinoides emellan. Det verkar också oklart huruvida pilgrimsfalk av underarten brookei och berberfalken verkligen häckar sympatriskt i Marocko, som tidigare tagits som ett argument för att de skulle utgöra två olika arter.

Ekologi
Berberfalken häckar i klippig halvöken och österut även i bergstrakter, men främst på lägre nivåer. Den uppträder som pilgrimsfalken, lever av liknande föda och placerar sitt bo på en klippavsats.

Status och hot  
Internationella naturvårdsunionen IUCN behandlar inte längre berberfalken som egen art, varför dess hotstatus inte bedöms.

Referenser

Noter

Falkfåglar
Fåglar i palearktiska regionen
Leif Zern

Leif Åke Zern, född 6 juli 1939 i Sofia församling i Stockholm, är en svensk journalist, teaterkritiker och författare.

Biografi 
Leif Zerns fascination för teater började redan på femtiotalet när han tillsammans med sina föräldrar såg tidens mest kända komiker på Södra teatern i Stockholm. 

Zern arbetade 1964–1966 på Stockholms-Tidningen, var redaktör i BLM 1966–1969 och mångårig medarbetare som teaterkritiker på Dagens Nyheter från och med 1968. Som teaterkritiker i framför allt Dagens Nyheter har han recenserat alla de stora regissörerna – Ingmar Bergman, Alf Sjöberg, Bo Widerberg, Suzanne Osten – och skådespelarna: Bibi Andersson, Margaretha Krook, Anders Ek, Thommy Berggren. Han har tidigare varit verksam på Expressens kultursidor, där han var chef mellan 1982 och 1993. Han är också författare till ett flertal böcker.

2019 utkom han med boken Kritik, en stor urvalsvolym om Zerns kritikergärning och författarskap under mer än ett halvt sekel.

Zern gjorde även en liten roll i Jonas Cornells film Puss & kram från 1967.

Leif Zern är bosatt i Uppsala.

Bibliografi 
1963 – Omvänd kikare
1971 – Don Quijote : ett skådespel om liberalismens omöjlighet (tillsammans med Ronny Ambjörnsson)
1975 – Om teater : Bertolt Brecht 
1984 – Älskaren och mördaren : Shakespeare och den andra spelplatsen 
1989 – Venus armar : essäer 
1993 – Se Bergman  
2006 – Det lysande mörkret : Jon Fosses dramatik 
2010 – Det skall åska och blixtra kring vår teater tillsammans med Karin Helander 
2012 – Kaddish på motorcykel 
2020 – Kritik

Filmografi

Priser och utmärkelser 
2003 – Litteris et Artibus
2004 – Expressens Björn Nilsson-pris för god kulturjournalistik
2005 – Gun och Olof Engqvists stipendium
2011 – Samfundet De Nios Särskilda pris
2019 – Kungliga priset
2020 – Lagercrantzen
2020 – Natur & Kulturs kulturpris

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Svenska författare under 1900-talet
Svenska författare under 2000-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska kulturjournalister
Svenska teaterkritiker
Mottagare av Litteris et Artibus
Författare från Stockholm
Journalister från Stockholm
Födda 1939
Levande personer
Män
Paul Phoenix

Paul Phoenix är en fiktiv karaktär i TV-spelet Tekken skapat av Namco.

Historia
Paul är en judoexpert och god vän med Law-familjen. Hans rival är Kuma och Kuma jr och Kazuya. Smärre komplikationer brukar alltid uppstå för Paul som hindrar honom från att vinna "Iron Fist Tournament".

Tekken 1
Hans far tog med honom till en match en gång där han fick se "Willy Williams" slåss mot en stor grizzlybjörn. Willy lyckades vinna över björnen och han blev därefter Pauls stora idol. Paul började träna intensivt och ställde upp i många turneringar världen över. Paul var den enda som lyckades med en oavgjord match mot Kazuya. Han ställer upp i turneringen för att besegra Kazyua och bevisa att han är bäst. Han får möta Kuma under turneringen men lyckas besegra honom. Under turneringen lär han känna Marshall Law och missar sen tillfället att möta Kazuya. Paul går vidare till sin sista match där han får möta Heihachi och förlorar.

Tekken 2
Paul ställer upp i Tekken 2 för att möta Kazuya och bevisa att han är den bättre av de två. Han vill också ha en returmatch mot Heihachi. Kuma får en retur-match mot Paul men förlorar igen. Ett trafikstopp hindrar honom från att möta Kazuya och han kommer för sent.

Tekken 3
Paul ställer upp i Tekken 3 för att bevisa att han är den bästa fightern av alla. Han åker förbi Marshalls dojo för att fråga om han vill ställa upp i turneringen, men han hittar istället hans son Forest där, och övertygar honom om att ställa upp i turneringen. Paul kommer till finalen och lyckas besegra Heihachi, men sedan upptäcker han till sin förvåning att han måste möta Ogre för att vinna. Paul lyckas besegra Ogre och åker hem, ovetande att Ogre omvandlar sig till sin riktiga form True Ogre. Paul ansåg att han var den riktiga vinnaren av Tekken 3, men folk trodde inte på honom och blev senare trötta på hans attityd.

Tekken 4
Folkets respekt för Paul minskade efter hans tjat om att han var den riktiga vinnare av Tekken 3. Hans dojo blev senare bankrutt och han var tvungen att ställa upp i Tekken 4 för att vinna pengar och ära. Paul ställer också upp för att slå Kazuya och bevisa en gång för alla att han är den främste av fighters. Paul förlorar dock mot Kuma eftersom han inte tar denne på allvar i sin sista match och svär på att återupprätta sin heder i nästa turnering.

Tekken 5

Paul återvänder till Tekken 5, denna gången för att bevisa att han är tuffaste fightern i universum. I hans slut, tränar han i ett övergivet hem, och slår sönder ett tegelvägg med en teckning på en utomjording. Sedan skriker han att närsomhelst, varsom helst, han var redo att möta aliens. I rymden kommer en tefat, sedan zoomar det ut så det blir flera miljontals UFO:n

Kuriosa
Paul är en av fyra karaktärer som har varit med i alla Tekken-spel sen det första Tekken-spelet.

Symbolen på Pauls rygg är kinesiska för "Röd".

Externa länkar
Tekken Official

Karaktärer i Tekken
Datorspelsfigurer
Fiktiva män i datorspel

ko:철권 등장인물 목록#폴 피닉스
fi:Luettelo Tekken-pelisarjan hahmoista#Paul Phoenix
TTCN

TTCN, är ett standardiserat programspråk som används vid testning av bland annat kommunikationsprotokoll, för att specificera testsekvenser. 

TTCN är en förkortning för det engelska uttrycket Testing and Test Control Notation, men kallades innan 2001 Tree and Tabular Combined Notation, med samma förkortning.

European Telecommunications Standards Institute omarbetade år 2001 språket fullständigt, och publicerade TTCN version 3 ("TTCN-3"). Språket är även standardiserat av ITU-T.

Noter

Externa länkar 
TTCN 3
TTCN och automatisk mjukvarutestning
The evolution of TTCN (engelska)
ETSI Testing and Test Control Notation (eng.)
TTCN-3 Reference Card (eng.)

Standarder och konventioner
Métal Hurlant

Métal Hurlant var en fransk serietidning som startades 1975 och gavs ut fram till 1988. En ny, flerspråkig version gavs därefter ut 1998–2004. Tidningen var en av de allra första vuxenserietidningarna, och innehållet präglades av science fiction-serier. Tidningar med liknande namn och innehåll startades därefter i ett antal länder, inklusive Heavy Metal i USA och både Pulserande Metal och Tung Metall i Sverige.

Innehåll
Innehållet var främst science fiction, fantasy eller av skräckkaraktär. Serieskapare som man kunde finna i tidningen var till exempel Mœbius, Philippe Druillet, Richard Corben, Enki Bilal och Yves Chaland. Métal Hurlants första decennium sammanföll med en "guldålder" i utvecklingen av SF-serier, och tidningens oroande eller poetiska serier i genren var då i nivå med den tiden mer experimentella SF-litteratur. Det inflytelserika bildspråket i serierna spreds via tidningen långt utanför Frankrikes gränser, och de kommande åren startades en mängd snarlika vuxenserietidningar i både Europa, Syd- och Nordamerika.

Historik
Tidningen startades 1975 av förlaget Les Humanoïdes Associés, lett av Jean Giraud, Philippe Druillet och Jean-Pierre Dionnet. Första numret utkom 1975 och var på 68 sidor, varav 16 i färg. Utgivningstakten i början var ett nummer i kvartalet. Vid nummer 7 gick man över till utgivning varannan månad och efter nummer 9 till månadsutgivning.

Första versionen av Métal Hurlant lades ned 1987. En ny version som startades 1998 gavs ut på flera olika språk – engelska, franska, spanska och portugisiska. Sista numret av denna utkom 2004.

Systertidningar
Métal Hurlant hade även antal systertidningar på förlaget Les Humanoïdes Associées. Dessa var Ah! Nana (1976–78, nio nummer), Rigolo (1983–84, tolv nummer) och Métal Aventure (1983–85, tio nummer). Den förstnämnda var en feministisk serietidning med en avantgardistisk vinkel. De två senare riktade in sig på humor och äventyr, den senare en genre som under 1980-talet hade en modeperiod tack vare serieskapare som François Bourgeon och tidningar som Circus.

Utländska efterföljare 
1977 startade en amerikansk version av tidningen, Heavy Metal. Den var till en början knuten till Métal Hurlant men började snart leva ett eget liv. I Sverige kom tidningarna Pulserande Metal (1984) och Tung Metall (1986–90).

Även i andra länder startades vuxenserietidningar som var mer eller mindre inspirerade av Métal Hurlant. Dessa inkluderade tyska Schwermetall (1980–99), danska Total Metal (1984–86) och argentinska Fierro (1984–92).

Referenser

Noter

Franska serietidningar
Fransk science fiction
Franskspråkiga serietidningar
Serietidningar startade 1975
Serietidningar nedlagda 1988
Serietidningar startade 1998
Serietidningar nedlagda 2004
Nouvelair Tunisie

Nouvelair Tunisie är ett privat tunisiskt flygbolag med både reguljär- och chartertrafik. Huvudsakligen kör man chartrade flygningar från europeiska destinationer till turistmål i Tunisien. Bolaget transporterar årligen över 1 miljon passagerare. Antalet anställda uppgår till drygt 600. Nouvelair trafikerar över 120 flygplatser i drygt 25 länder i Europa, Mellanöstern och Afrika.

Huvudbasen är Monastir Habib Bourgiba Airport (MIR) och andra baser är Tunis-Carthage International Airport (TUN) och Djerba (DJE).

Historia
Bolaget grundades 1989 och började flyga 21 mars 1990. Det ursprungliga namnet var Air Liberté Tunisie. 1995 omstrukturerades bolaget och namnet byttes till det nuvarande.

Destinationer
Nouvelair har följande destinationer i sitt reguljära program (oktober 2021):
 Tunisien: Djerba (DJE), Mahdia (NBE), Monastir (MIR) och Tunis (TUN)
 Algeriet: Alger (ALG)
Belgien: Bryssel (BRU)
 Frankrike: Lyon (LYS), Marseille (MRS), Nantes (NTE), Nice (NCE), Paris (CDG), Strasbourg (SXB), Toulouse (TLS)
 Ryssland: Moskva (DME)
Saudiarabien: Jeddah (JED)
Storbritannien: London-Gatwick (LGW), Manchester (MAN)
 Tyskland: Düsseldorf (DUS), München (MUC)
Turkiet: Istanbul (IST)

Flotta
 11 Airbus A320 (177 passagerare)
Flygbolaget har tidigare använt Airbus A321 och MD-83.

Referenser 

Tunisiska flygbolag
Flygbolag bildade 1989
The Legend of Zelda: Phantom Hourglass

The Legend of Zelda: Phantom Hourglass (förkortat PH) är ett spel i The Legend of Zelda-serien till Nintendo DS som tar vid där The Legend of Zelda: The Wind Waker slutade. Spelet var till en början tänkt att bygga på spelet The Legend of Zelda: Four Swords Adventures, men kom med tiden att utvecklas alltmer åt The Wind Waker.

Phantom Hourglass använder sig av cel-shading och låter spelare utmana varandra lokalt eller via internet med hjälp av Nintendo Wi-Fi Connection. Spelet är i regel mera i 3D-format än tidigare portabla spel i serien. Segelbåten byts mot ett ångfartyg och Link får användning för DS-stylusen när han ska utföra olika förmågor. Spelet kan köras i både enspelar- och tvåspelalägen då man kan möta en vän och det går också att spela Wi-Fi på. Antagonisten i detta spel är varken Ganondorf eller Vaati utan en ny varelse vid namn Bellum. Bellum är en fantom som tagit över den mäktige Oceankungens tempel, och utnyttjar Oceankungens makt för att skapa monster.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
Lista med recensioner av The Legend of Zelda: Phantom Hourglass
StrategyWiki - The Legend of Zelda: Phantom Hourglass
GamesFAQs - The Legend of Zelda: Phantom Hourglass

Nintendo DS-spel
Virtual Console-spel till Wii U
Phantom Hourglass
Datorspel 2007
Sjöröveri i datorspel
Charles Jenkinson, 1:e earl av Liverpool

Charles Jenkinson, 1:e earl av Liverpool, född 26 april 1727, död 17 december 1808, var en brittisk politiker, ättling till Anthony Jenkinson, far till Robert Jenkinson, 2:e earl av Liverpool och Charles Jenkinson, 3:e earl av Liverpool.

Jenkinson studerade i Oxford, gjorde sig bemärkt som politisk skriftställare, blev 1760 privatsekreterare hos konungagunstlingen Bute och genom dennes inflytande understatssekreterare. Samtidigt valdes han till ledamot av underhuset, där han 1763 efter Bute blev ledare för "kungens vänner" och med stor talang försvarade Butes politik. 

Jenkinson innehade flera ämbeten i Grenvilles, hertigens av Grafton och lord Norths ministärer, var krigsminister under de för de engelska vapnen olyckliga åren 1778-1782, måste avgå, då lord Norths ministär föll, men återinträdde i kabinettet (under William Pitt den yngre) 1786, då han blev  kansler för hertigdömet Lancaster och övertog presidiet i Board of Trade. 

Samtidigt upphöjdes han till baron Hawkesbury och blev 1796 earl av Liverpool. Till följd av försvagad hälsa avgick Liverpool 1802 ur ministären. Bland hans skrifter märks en samling av brittiska fredstraktater från 1648 till 1783 (3 band, 1785).

Källor

Tryckta källor

Noter 

Storbritanniens handelsministrar
Brittiska parlamentsledamöter
Engelsk adel
Brittiska politiker under 1700-talet
Alumner från University College, Oxford
Födda 1727
Avlidna 1808
Män
Ugglan
Hage

Hage kan syfta på:

 Hage – jordbruksmark som används för bete, se Hagmark
 Hoppa hage – en lek som bland annat går ut på att man hoppar på en spelplan bestående av numrerade rutor
 Lekhage – en slags möbel som skapar ett avgränsat utrymme där ett eller flera barn kan leka säkert
 Hage, Niedersachsen – en kommun i Tyskland

Personer
Hage (släkt) – en dansk släkt
Christopher Friedenreich Hage (1759–1849), dansk köpman av släkten Hage
Christopher Theodor Friedenreich Hage (1819-1872), dansk köpman, son till föregående
Christopher Friedenreich Hage (1848-1930), dansk köpman och minister, son till föregående
Johannes Dam Hage (1800–1837), dansk publicist, son till Christopher Friedenreich Hage 
Alfred Anton Hage (1803–1872), dansk publicist, son till Christopher Friedenreich Hage 
Hother Hage (1816–1873), dansk politiker, son till Christopher Friedenreich Hage 
Johannes Hage (1842–1923),, dansk godsägare, industrialist och filantrop, son till Alfred Anton Hage
Alfred Hage (1843–1922), dansk politiker, son till Alfred Anton Hage
New Jersey Transit

New Jersey Transit (förkortning: NJT) är ett kollektivtrafikföretag som ägs av delstaten New Jersey. NJT skapades genom New Jersey Public Transportation Act of 1979 som samma år antogs av New Jerseys lagstiftande församling. Styrelsens ledamöter utses av New Jerseys guvernör, varav tre är anställda av delstaten. 

NJT bedriver trafik inom New Jersey med pendeltåg, bussar samt spårväg i Newark, Delawaredalen och Hudson County. Totalt har de 12 linjer med spårtrafik och 253 busslinjer och har 270 miljoner passagerare per år.

Trafik
 Hobokenterminalen
 Hudson–Bergen Light Rail

Se även
 PATH

Referenser

Externa länkar

New Jersey Transit

Transport i New Jersey
Trafikföretag
Kollektivtrafik i USA
1979 i USA
Minister för nordiskt samarbete (Sverige)

Minister för nordiskt samarbete är titeln på det statsråd i Sveriges regering som har att handlägga nordiska samarbetsfrågor och representera sitt land i Nordiska ministerrådet. Den nuvarande ministern i Sverige är Jessika Roswall.

Genom tiderna har statsråd på olika departement handlagt dessa samarbetsfrågor.

Svenska ministrar för nordiskt samarbete sedan 1970

Källor

Externa länkar
  på Nordiska ministerrådets webbplats

Statsvetenskap
Listor över svenska politiker
Nordiska ministerrådet
Sjökvarteret

Sjökvarteret ligger i Österhamn i Mariehamns stad. I kvarterets röda bodmiljö finns både varv och smedja samt ett båt- och skeppsbyggerimuseum. Här förs båtbyggartraditionerna vidare och här har man byggt flera skutor, bland dem galeasen Albanus, skonaren Linden och fiskesumpen Jehu. Sjökvartetet ägs av Stiftelsen Sjöfartskvarteret i Mariehamn rs.

Grunden till Sjökvarteret var byggandet av Albanus, med kölsträckning 1986 och sjösättning 1988.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbsida

Sevärdheter på Åland
Museer på Åland
Byggnader och anläggningar i Mariehamn
Valutakonto

Valutakonto i Sverige är ett bankkonto som använder annan valuta än svenska kronor, till exempel Eurokonto. Dessa konton är avsedda för personer och företag som ofta utför betalningar i valutan, och de brukar vara avgiftsbelagda. Det brukar inte heller vara möjligt att direkt ta ut eller sätta in kontanter i valutan, utan banken gör en omräkning till eller från svenska kronor, med vanlig växlingsavgift för utländsk valuta.

Bankväsen