kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sten Mellgren

Nation:  

Sten Robert Fredrik Mellgren, född 28 augusti 1900 i Oskarshamn, död 3 september 1989 i Sofia församling i Stockholm, var en svensk fotbollsspelare som blev olympisk bronsmedaljör i Paris 1924.

Sten Mellgren är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Referenser

Webbsidor
Profil på sports-reference.com
Lista på landslagsspelare, svenskfotboll.se, läst 2013 01 29
"Olympic Football Tournament Paris 1924", fifa.com, läst 2013 01 30
Svenska medaljörer - Sveriges Olympiska Kommitté 
 Mellgren, Sten Robert F. på SvenskaGravar.se''

Födda 1900
Avlidna 1989
Män
Personer från Oskarshamn
Svenska fotbollsspelare
Spelare i AIK Fotboll
Svenska landslagsspelare i fotboll
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Sverige
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1924
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1924
Svenska idrottare under 1900-talet
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Nathan Adler

Nathan ben Simeon ha-Kohen Adler, född 16 december 1741 i Frankfurt am Main, död 17 december 1800 på samma plats, var en tysk rabbin.

Adler grundade tidigt en Yeshiva i sin hemstad. På grund av en dragning till den kabbalistiska mystiken utsattes hans skola för ortodox kritik och han exkommunicerades. Hans undervisning traderades senare av lärjungen Mose Sofer.

Källor 
 Nationalencyklopedin, CD-utgåvan 2000

Noter

Rabbiner
Personer i Tyskland under 1700-talet
Män
Födda 1741
Avlidna 1800
Stillahavssill

Stillahavssill (Clupea pallasii) är en art i familjen sillfiskar som finns i norra Stilla havet och delar av Arktis.

Utseende 
Stillahavssillen är en avlång, lätt ihoptryckt sillfisk med djupt kluven stjärtfena. Fenorna saknar taggstrålar, och har endast mjukstrålar. Ryggen är mörkt blågrön till olivfä'rgad, och kroppen övergår till silverfärg på sidor och buk. Som mest kan arten bli 46 cm lång.

Vanor 
Arten är stimbildande och lever pelagiskt i kustnära vatten ner till ett djup av 475 m. Den kan även gå in i bräckvatten och rent sötvatten. Inlandspopulationer finns i sjöar i södra Sachalin, östra Hokkaido och östra Honshu. Födan består främst av lysräkor, men den tar också hoppkräftor, pungräkor, märlkräftor och krabblarver. Den kan bli åtminstone 19 år gammal.

Fortplantning 
Stillahavssillen leker i december till juli, då den går in på grunt vatten, inklusive flodernas mynningar och nedre lopp. Fiskarna samlas ofta vid lekområdena veckor till månader före själva äggläggningen. Under leken avsätter den ägg på bottenväxter och -material. Äggantalet varierar beroende på honans storlek; en hona på 100 g lägger omkring 22 000 ägg. De kläcks efter 6 till 11 dagar. Larverna och ynglen lever av ägg och larver av olika ryggradslösa djur, med växande storlek även av fisklarver.

Kommersiell användning 
Arten är föremål för ett kraftigt, kommersiellt fiske, som började redan i mitten på 1800-talet (då dock i mindre skala). En stor del av fångsten går till den asiatiska marknaden, där särskilt rommen är eftertraktad. Rom lagd på tång saltas och säljs som kazunoko-kombu i Japan, där rätten är mycket uppskattad. Den saluförs även färsk, frusen, saltad, rökt och konserverad. Den totala fångsten 1999 var 471 860 ton; främsta fångstnationer var Ryssland och Kanada.

Utbredning 
Stillahavssillen finns i Arktis från Vita havet till Obs flodmynning, i norra Stilla havet från Anadyrbukten i Berings hav längs östra Kamtjatka till Japan och västra Korea, samt från Beauforthavet och Kenthalvön i Nunavut i Kanada söderut längs Nordamerikas västkust till norra Baja California i Mexiko.

Referenser 

Sillfiskar
Hobie Cat

Hobie Cat är en amerikansk seglarkatamaran som tillverkas av Hobie Cat Company. Företaget började som tillverkare av surfbrädor i slutet av 1950-talet. Hobie är uppkallad efter företagets grundare Hobie Alter. Tillverkning av katamaraner och segelbåtar började i slutet av 1960-talet.

Idag sträcker sig Hobies sortiment från surfbrädor till katamaransegelbåtar till kajaker. Hobie har också utformat enskrovsbåtarna Hobie 33.

Källor
Hobie Cat Europes webbplats

Noter

Segelbåtstyper
Segelbåtstillverkare
Amerikanska båttillverkare
Sydtyrolens flagga

Sydtyrolens flagga består av en duk kluven i vitt och rött belagd med Tyrolens vapen. Det är samma flagga som det österrikiska förbundslandet Tyrolens.

Flaggan
Regionflaggor i Europa
Lonnie Kjer

Lonnie Høgh Devantier Askou Kjer, tidigare känd som Lonnie Devantier, född 28 november 1972 i Middelfart, är en dansk sångerska och låtskrivare. Hon är mest känd för att ha representerat Danmark i Eurovision Song Contest i Zagreb 1990 med låten ”Hallo Hallo”.

Lonnie Kjer är utbildad i bl.a. rytmisk sång från Rytmisk Musikkonservatorium i Köpenhamn. Hennes musikaliska förebilder är Tracy Bonham, Tim Christensen och Claus Hempler. Hon blev som 17-åring rikskänd då hon vann med låten ”Hallo Hallo” i Dansk Melodi Grand Prix 1990. Hon fick därmed representera Danmark i Eurovision Song Contest i Zagreb i det forna Jugoslavien (nu Kroatien) och slutade på en 8:e plats (av totalt 22 låtar) med 64 poäng. Hon gav ut sitt debutalbum ”Nu er det min tur” 1991. Därefter höll hon under en lång tid en relativt låg profil. Hon fortsatte dock med att skriva låtar, främst till andra artister. Tillsammans med Liv Beck driver hon idag firman Beck&Kjer. 

År 2006 skrev hon texten till låten ”Grib mig”, vilken framfördes i Dansk Melodi Grand Prix av Trine Jepsen och Christian Bach. År 2008 utgav hon ett eget album, "Tæt På", under sitt nuvarande namn och året därefter utgav hon albumet ”13 Songs” tillsammans med Stefan Mørk. Detta samarbete har utvecklats till bandet Dark & Dear.

Kjer bor idag på Amager och har två barn.

Externa länkar 
 Dark & Dears hemsida

Referenser 

Födda 1972
Levande personer
Kvinnor
Danska sångare
Danska låtskrivare
Artister som representerat Danmark i Eurovision Song Contest
Personer från Middelfart
Deltagare i Eurovision Song Contest 1990
Unga syndare

Unga syndare (originaltitel Ung flukt) är en norsk långfilm från 1959 i regi av Edith Carlmar med Liv Ullmann i huvudrollen. Detta var Liv Ullmanns första stora roll i en film.

Rollista (i urval)

Externa länkar 

Norska dramafilmer
Norskspråkiga filmer
Filmer 1959
Resandefolket på film
Norska 1950-talsfilmer
Bortom horisonten (1973)

Bortom horisonten (originaltitel: Lost Horizon) är en amerikansk musikalfilm från 1973 i regi av Charles Jarrott med bland annat Liv Ullmann och Peter Finch i rollerna. Filmen är en nyinspelning av filmen med samma titel från 1937, som i sin tur är baserad på en roman av James Hilton från 1933.

Rollista

Externa länkar

Amerikanska musikalfilmer
Filmer 1973
Look Sharp Live! Tour

Look Sharp Live! Tour var en konsertturné med Roxette under 1989.

Konserter 

Sverigeturnén

 5 juli 1989 - Brottet, Halmstad
 7 juli 1989 - Folkets park, Falköping
 8 juli 1989 - Folkets park, Hultsfred
 9 juli 1989 - Huskvarnaparken, Huskvarna
 12 juli 1989 - Folkets park, Ljusdal
 14 juli 1989 - Folkets park, Sundsvall
 15 juli 1989 - Folkets park, Skellefteå
 16 juli 1989 - Folkets park, Gävle
 19 juli 1989 - Folkets park, Hunnebostrand
 21 juli 1989 - Christinehofs slott, Tomelilla
 22 juli 1989 - Fästningen, Varberg
 23 juli 1989 - Sofiero slott, Helsingborg
 25 juli 1989 - Slottsruinen, Borgholm
 26 juli 1989 - Slottsruinen, Borgholm
 28 juli 1989 - Parken Zoo, Eskilstuna
 29 juli 1989 - Alingsåsparken, Alingsås
 30 juli 1989 - Stora scen, Skara sommarland, Skara
 25 juli 1989 - Slottsruinen, Borgholm
 1 augusti 1989 - Galärvarvet, Stockholm
 4 augusti 1989 - Mariebergsparken, Karlstad
 5 augusti 1989 - Brunnsparken, Örebro

Europaturnén

 11 november 1989 - Kulturhuset, Helsingfors, Finland
 14 november 1989 - Rockefeller, Oslo, Norge
 15 november 1989 - Saga, Köpenhamn, Danmark
 16 november 1989 - Docks, Hamburg, Tyskland
 17 november 1989 - Westfalenhalle, Dortmund, Tyskland
 18 november 1989 - Westfalenhalle, Dortmund, Tyskland
 19 november 1989 - Music Hall, Frankfurt, Tyskland
 20 november 1989 - Volkshaus, Zürich, Schweiz
 21 november 1989 - Theater Fabrik, München, Tyskland
 22 november 1989 - Kurhalle Oberlaa, Wien, Österrike
 23 november 1989 - Rolling Stone, Milano, Italien
 26 november 1989 - Paradiso, Amsterdam, Nederländerna
 27 november 1989 - Ancienne Belgique, Bryssel, Belgien
 1 december 1989 - Weser-Ems Halle, Oldenburg, Tyskland
 2 december 1989 - Weser-Ems Halle, Oldenburg, Tyskland

Källor
 The Look for Roxette, Robert Thorselius

Fotnoter

Konsertturnéer 1989
Roxettes konsertturnéer
Jacques Adnet

Jacques Adnet, född 20 april 1900, död 29 oktober 1984, var en fransk arkitekt och möbelformgivare.

Adnet ritade på 1920- och 1930-talen inredningar, belysningsarmaturer och möbler i art déco. 1928 startade han tillsammans med brodern Jean Adnet företaget Compagnie des arts français. 1959–1970 förestod han konstskolan École nationale supérieure des arts décoratifs.

Källor 
 Nationalencyklopedin, multimedia plus, 2000.

Noter 

Franska formgivare
Franska arkitekter under 1900-talet
Födda 1900
Avlidna 1984
Män
Heinrich von Kusserow

Heinrich von Kusserow, född 5 november 1836 i Köln, död 15 oktober 1900 i Bassenheim, var en tysk diplomat.

Kusserow inträdde 1860 i den preussiska diplomatins tjänst, invaldes 1871 i den första tyska riksdagen och deltog där i det liberala rikspartiets bildande, tjänstgjorde 1874–85 inom utrikesministeriet och användes särskilt som föredragande där och förbundsrådskommissarie i riksdagen vid behandlingen av frågor rörande tysk politik bortom haven. Han medverkade därvid avgörande till inrättandet av statssubventionerade ångbåtslinjer till Östasien och Australien samt förvärvandet av de tyska protektoraten i Sydväst- och Östafrika samt på Nya Guinea och angränsande öar. Han var en av de tyska delegerade på Kongokonferensen 1884–85 och 1885–90 preussiskt sändebud i Hamburg och vid de mecklenburgska hoven.

Källor

Tyska diplomater
Tyska riksdagsledamöter
Diplomater under 1800-talet
Tyska politiker under 1800-talet
Personer från Köln
Födda 1836
Avlidna 1900
Män
Ugglan
Nya Zeelands monarki

Nya Zeeland är en suverän stat och konstitutionell monarki som är i personalunion med Storbritannien och 13 andra suveräna stater (samväldesriken). Samma person som är Storbritanniens monark är därför också Nya Zeelands monark. Den nyzeeländska kronan är dock ett ämbete för sig och den regerande monarken får inte överlägga med sina andra regeringar i inhemskt nyzeeländska frågor. Den brittiska tronföljden gäller även för Nya Zeeland och de andra samväldesrikena.

Kung Charles III är sedan den 9 september 2022 Nya Zeelands kung (King of New Zealand, Te Kīngi o Aotearoa).

Roll
Den nyzeländska staten bidrar inte till monarkens apanage och levnadskostnader, bortsett från då denne befinner sig inom landets gränser eller då denne utför representation för enbart Nya Zeelands räkning utomlands.

Dennes personliga representant i landet är Nya Zeelands generalguvernör (Governor-General of New Zealand), som utses av monarken på förslag av Nya Zeelands premiärminister. Generalguvernören fullgör de flesta av monarkens ämbetsuppgifter och kan då landets de jure statschef är bosatt utomlands sägas vara landets de facto statschef. 

Monarken kan fullgöra samtliga ämbetsuppgifter som normalt tillkommer generalguvernören.

Se även
 Australiens monarki
 Kanadas monarki
 Waitangifördraget
 Westminsterstatuten

Referenser

Noter

Externa länkar
 nzhistory.govt.nz/keyword/royalty

Statschefsämbeten efter land
Politik i Nya Zeeland
Nya Zeelands historia
Monarkier
Storbritanniens kungahus
Glossus humanus

Glossus humanus är en stor, marin mussla som påminner om islandsmusslan (Arctica islandica). Dock har G. humanus en karaktaristiskt inrullad skalbuckla.

<div align=center>
Höger och vänster klaff av samma exemplar:

</div align=center>

Utbredning
G. humanus förekommer från Island och Norge i norr till Iberiska halvön och Marockos Atlantkust i söder. Den lever på mjuka bottnar mellan tio meter ned till 120 meter.

Etymologi
Glossa (grekiska) = tunga;
Humanus (latin)= mänsklig

Källor
Artdatabankens faktablad om Glossus humanus

Musslor
Heinrich von Eck

Heinrich Adolf von Eck, född 13 januari 1837 i Gleiwitz, Oberschlesien, död 11 mars 1915 i Stuttgart, var en tysk geolog och paleontolog.

Biografi 
Eck studerade 1858–61 hos Ferdinand von Roemer i Breslau. Han blev filosofie doktor 1865 och privatdocent 1866. År 1871 blev han professor vid Polytechnikum i Stuttgart. Han beskrev triasbildningar i Tyskland, särskilt musselkalken vid Rüdersdorf bei Berlin, och utgav en geologisk bibliografi över Baden, Württemberg och Hohenzollern samt en geologisk karta över Schwarzwald.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1931.
 Deutsche Biographie: Eck, Heinrich Adolf von

Noter

Tyska paleontologer
Tyska geologer
Tyska professorer
Födda 1837
Avlidna 1915
Män
Personer från Gleiwitz
Svensk uppslagsbok
Regeringens belöningsmedaljer

Regeringens belöningsmedaljer är de medaljer som sedan den 1 januari 1975 utdelas av Sveriges regering. Före 1975 delades de ut av Kungl. Maj:t. Medaljerna har statschefens porträtt och bärs i blått band med gula kanter.

Regeringsmedaljerna 
 Illis quorum meruere labores, instiftad 1785. Delas i genomsnitt ut 7 gånger per år.
 För omsorgsfull renvård, instiftad 1897. Sällan utdelad. 
 För berömliga gärningar, instiftad 1832. Utdelad mindre än 1 gång per år.
 För medborgerlig förtjänst, instiftad 1832. Sällan utdelad. 
 Sui memores alios fecere merendo, instiftad 1805. Har inte utdelats sedan 1970-talet.
 För tapperhet i fält respektive För tapperhet till sjöss, instiftade 1789. Har inte delats ut sedan 1915.

Tidigare utdelade medaljer 
 För mod och rådighet till sjöss under farofylld tid, instiftad 1941. Utdelades endast under Andra Världskriget
 För nit och redlighet i rikets tjänst, instiftad 1803. Delas sedan 1976 ut av Arbetsgivarverket.

Referenser

Noter

Övriga källor

Se även 
 Kungl. Maj:ts orden
 Svenska kungliga medaljer
 Professors namn

Svenska medaljer
Prins Richard, hertig av Gloucester

Prins Richard, hertig av Gloucester (Richard Alexander Walter George Windsor), född den 26 augusti 1944 i Northampton, Northamptonshire, är son till Prins Henry, hertig av Gloucester och dennes hustru Lady Alice Montagu-Douglas-Scott (dotter till John Montagu-Douglas-Scott, 7:e hertig av Buccleuch), och medlem av det brittiska kungahuset samt kusin till drottning Elizabeth II.

Prins Richard är utbildad arkitekt vid Magdalene College på Cambridgeuniversitetet. Hans äldre broder prins William (född 1941) omkom i en flygolycka den 28 augusti 1972, varefter han tvingades lämna sin yrkeskarriär för att ägna sig åt kungliga representationsplikter på heltid. Prinsen ärvde hertigtiteln efter faderns död 1974.

Familj
Prins Richard gifte sig 8 juli 1972 med danskan Birgitte van Deurs (född 20 juni 1946) och de har tre barn:
Alexander Windsor, earl av Ulster (född 24 oktober 1974, gift med Claire Booth)
Lady Davina Lewis (född 19 november 1977, gift med Gary Lewis)
Lady Rose Gilman (född 1 mars 1980, gift med George Gilman)

Utmärkelser

Storbritannien

Ordnar
  1997 - Riddare av Strumpebandsorden (KG)
  1974 - Storkorset av Victoriaorden (GCVO)
  1975 - Storprior av brittiska Johanniterorden (GCStJ)

Militära hedersbetygelser
 Air Marshal (motsvarande generallöjtnant) i Storbritanniens flygvapen (1996)

Europa och Utländsk 
   1973 - Sankt Olavs Orden 
   1975 - Nordstjärneorden
   1973/2015 - Aztekiska Örnorden

Referenser

Noter

Externa länkar
  www.royal.gov.uk

Huset Windsor
Personer från Northampton
Brittiska prinsar
Riddare av Strumpebandsorden
Brittiska arkitekter
Ledamöter av Society of Antiquaries of London
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
Födda 1944
Levande personer
Män
Hermann von Eckardstein

Hermann von Eckardstein, född 5 juli 1864 i Löwen, Schlesien, död 21 november 1936 i Haag, var en tysk friherre och diplomat.

Eckardstein ingick efter en kort officerstjänst i den tyska diplomatin 1888. Hans verksamhet var huvudsakligen förlagd till ambassaden i London, där han 1891-1902, med ett avbrott för perioden 1898-1899, satt på olika poster. Slutligen var han 1902-1907 ambassadråd i disponibilitet och verkade ivrigt för samförstånd mellan Tyskland och Storbritannien. 

Eckarstein gifte sig med en brittisk dam och hans sällskapliga intressen skaffade honom en framskjuten plats inom Storbritanniens ledande kretsar. Den tyske ambassadören greve Paul von Hatzfeldts ålder och sjuklighet gav honom vid flera tillfällen möjlighet att agera i diplomatiskt betydelsefulla uppdrag, även om hans politiska ytlighet gjorde honom mindre lyckad för uppdraget. Att de tysk-brittiska alliansförhandlingarna 1899-1901 inte ledde till några positiva resultat var dock inte hans fel. Sina upplevelser i nöjes- och diplomatvärlden beskrev han biografin Lebenserinnerungen und politische Denkwürdigkeiten (1919-1921; i sammandrag på svenska, Levnadsminnen och politiska anteckningar, översättning Karin Jensen, Wahlström & Widstrand, 1920). Biografin blev uppmärksammad och fick mycket kritik för att innehålla felaktigheter och efterhandskonstruktioner.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Tyska diplomater
Födda 1864
Avlidna 1936
Män
Personer från Schlesien
Svensk uppslagsbok
Lise Haavik

Lise Haavik, född 23 februari 1962 i Narvik, är en norsk-dansk sångerska. Hon är antagligen bäst känd för att ha representerat Danmark i Eurovision Song Contest i Bergen 1986 med låten "Du er fuld af løgn". Hon är också känd i både Danmark och Norge för att utgjort den ena halvan av popduon Trax.

Haavik växte upp i den nordnorska staden Narvik. Hon kom i kontakt med det musikaliska redan som barn då hennes far, Einar Haavik, är jazzmusiker. Hon flyttade till Danmark 1982 för att studera ekonomi vid Odense Universitet (nu Syddansk Universitet). Året efter flyttade hon till Köpenhamn för att studera vid Copenhagen Business School. Hon kom dock att ge upp sina studier till förmån för sången efter att hon inledde ett samarbete med sin blivande make John Hatting 1983. Denne hade i slutet av 1983 sökt efter en sångerska för att kunna bilda en duo och det blev med Haavik som han bildade Trax. Hon hade tidigare under året deltagit i veckotidningen Se og Hørs amatörtävling i sång och tilldelats andraplatsen och ett skivkontrakt med EMI.

Duon tävlade i Dansk Melodi Grand Prix redan 1984 med låten "Vi hører sammen", hamnade på en sjätteplats och blev rikskända. De återkom till tävlingen året efter med låten "Ved du hva' du sku" och hamnade på en tredjeplats. De gjorde ännu ett försök i 1986 års tävling och vann med låten "Du er fuld af løgn". Det blev dock endast Haavik som framförde bidraget i Eurovision Song Contest i Bergen och lyckades uppnå en sjätteplats av totalt 20 deltagare. Efter tävlingen utgav duon en lp, men avlägsnade sig alltmer från offentligheten. Duon upplöstes under slutet av 1980-talet och paret skilde sig. Haavik har dock fortsatt med sin musikaliska karriär. Hon gav ut ett soloalbum 1988 och deltog i den norska uttagningen till Eurovision Song Contest samma år. Hon lyckades dock inte kvalificera sig till finalen.

År 2007 gav hon ut albumet Cry Me a River. Hon är numera utbildad lärare i "komplett sångteknik".

Diskografi 
Album
1988 – Lise Haavik
2003 – Piece Of The Cake
2007 – Cry Me a River

Singlar
1988 – "Har En Drøm" / "Er Det For Sent Nu"

Referenser

Externa länkar 

 Lise Haaviks hemsida

Födda 1962
Levande personer
Kvinnor
Norska sångare
Danska sångare
Artister som representerat Danmark i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1986
Personer från Narvik
Axel Erdmann

Axel Erdmann kan syfta på:

* Axel Erdmann (1814–1869), svensk geolog, mineralog och kemist
 Axel Erdmann (1843–1926), svensk lingvist
 Axel Erdmann (1873–1954), svensk konstnär
Arbetslivsutveckling

Arbetslivsutveckling, ALU, var en svensk arbetsmarknadsåtgärd som tillämpades i Sverige från 1993 till 1996, med 60 000 deltagare som mest.

ALU bedrevs först som en försöksverksamhet 1993-1994.

Referenser

Arbetsmarknad
1993 i Sverige
Effektiv utstrålad effekt

Effektiv utstrålad effekt (ERP, från engelskans Effective radiated power) är inom radiokommunikation ett standardiserat teoretiskt mått på
radiofrekvens (RF)-energi som använder SI-enheten watt, och bestäms genom att subtrahera systemförluster och addera systemförstärkning.
ERP beräknas på systemet med antenn. ERP för en riktantenn blir således högre än för en rundstrålande antenn även om sändareffekten är densamma, därför att all effekten fokuseras på en mindre sektor.

Referenser 

Radioteknik
Energienheter
Rimbo–Sunds Järnväg

Rimbo–Sunds Järnväg var en järnväg mellan Rimbo och Hallstavik i Stockholms län. Den blev nedlagd 1977 och rälsen revs upp 1978.

Historia
Rimbo–Skebo järnvägsaktibolag bildades 1891 och fick koncession på sträckan Rimbo–Skebo. Det var brist på kapital men en förlängning till Sund i Häverö socken gav mer kapital. Ändringen beviljades 1896 och bolaget bytte namn till Rimbo–Sunds Järnvägsaktiebolag (RSJ). Banan utgick ifrån Länna–Norrtälje Järnväg vid Rimbo. Bygget gick nu snabbt och banan invigdes 1897. Byggkostnaden var 675000 kr. Banan hade inget eget rullande material eftersom den redan från början trafikerades av Stockholm–Rimbo Järnväg (SRJ). SRJ var också delägare i banan och hade redan 1913 de flesta aktierna men övertog inte bolaget förrän 1936. SRJ köptes av staten 1951 enligt 1939 års riksdagsbeslut och blev del av dåvarande Statens Järnvägar 1959.

I Skebo hade bruket redan en järnväg sedan 1872 till hamnen vid Edeboviken. RSJ passerade något till väster om Skebo. Ifrån Gribby mellan Skebo och Edebo till strax innan Häverösund gick banorna parallellt på samma banvall. De korsade Skeboån på skilda broar och korsade varandra innan slutstationen i Häverösund. Brukets bana fortsatte ut till hamnen vid östra sidan av Edeboviken. 

Holmens bruk köpte hamnen och sågverket av Skebo bruk 1913. RSJ beviljades 1915 koncession på en förlängning till Hallstavik. Banan blev färdig samma år och använde brukets banvall från Häverösund till Hallstavik. Delen vid pappersbruket är sedan 1977 en del av den normalspåriga järnvägen Örbyhus–Hallstavik. 

Persontrafiken upphörde 1966 och godstrafiken 1977 då pappersbruket fick en normalspårig ersättning via Hargshamn till Örbyhus. Rälsen revs 1978 men banvallen används delvis som cykel- och vandringsled.

Källor

Historiska järnvägslinjer i Sverige
Järnvägslinjer med spårvidden 891 mm i Sverige
Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
Järnvägslinjer öppnade 1897
Julius von Eckardt

Julius von Eckardt, född 20 juli 1836, död 20 januari 1908, var en tysk-baltisk skriftställare och journalist.

Eckhardt var konsistorienotarie i Riga 1860-1867, utgav tillsammans med Bärens Rigasche Zeitung, det tysk-baltiska enhetspartiets huvudorgan, men måste 1867 fly till Tyskland. 1867-70 var han medredaktör i den moderat-liberala tidskriften Die Grenzboten samt 1870-1874 utgivare av Hamburgischer Correspondent och Hamburgische Börsenhalle. Eckardt var senatssekreterare i Hamburg 1874-1882, men tvingades efter rysk påtryckninga att avgå, och trädde 1884 i tysk utrikestjänst, och var bland annat generalkonsul i Stockholm 1892-1897, i Basel 1897-1900 och i Zürich 1900-1907. Bland von Eckardts många skrifter märks de mot förryskningsplanerna i Östersjöprovinserna riktade Die baltischen Provinzen Russlands (1868) och Livland im 18. Jahrhundert (1876), samt Lebenserinnerungen (2 band, 1910) och Aus den Tagen von Bismarcks Kampf gegen Caprivi (1920).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Tyska diplomater
Tyska författare
Tyska journalister
Tyskspråkiga författare
Födda 1836
Avlidna 1908
Män
Svensk uppslagsbok
Föreningen Blindas Väl

Föreningen Blindas Väl skapades år 1885. Föreningen hjälper synskadade personer att förverkliga sin strävan efter att få ett aktivt arbetsliv. Genom föreningen får ett stort antal personer bidrag för att komma ut i arbetslivet eller bidrag för att kunna stanna kvar i ett aktivt arbetsliv trots funktionshindret.

Externa länkar 
Föreningen Blindas Väl

Föreningar i Sverige
Blindhet