kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eggebyholm

Eggebyholms gård är ett säteri från år 1650 i Östuna socken och Knivsta kommun, Uppland, uppfört av adelsätten Svinhufvud. 

Eggeby by bestod vid mitten av 1600-talet av sex gårdar. Två av dessa inlades av Claes Fredrik Tott omkring 1670 i ett säteri och sedan ytterligare hemman förvärvats bildades egendomen Eggebyholm. Från 1600-talets senare del härrör sannolikt bottenvåningen i den nuvarande huvudbyggnaden, som har en ålderdomlig planform med genomgående smal förstuga. På 1830-talet tillkom övervåningen samtidigt som huset erhöll sin nuvarande ljusa så kallade Uppsalapanel. Framför huset står en mindre, timrad bod från 1700-talet och från senare delen av samma århundrade är troligen också flygelbyggnaden. 

Nere vid vattnet ligger gårdens smedja, en stor gråstensbyggnad från slutet av 1700-talet. De faluröda ekonomibyggnaderna med vita snickeridetaljer i gavlarna är uppförda omkring 1900.

Strax norr om gården ligger Lilla Eggeby som tidigare brukats som egen gård och torde ha utgjort det frälsehemman som återstod sedan egendomen Eggebyholm bildats. Av bebyggelsen återstår i dag bostadshuset, en låg, ålderdomlig parstuga.

Gården ligger vid sjön Valloxens norra ända. År 1685 var den uppdelad mellan släkterna Björnklou, Rosenstjerna, Svinhufvud och Toll. Omkring 1740 tillhörde den Toll, 1772 Grundelstjerna och 1849 kapten Nisbeth.

Med stort antal hektar, vattenmark samt skog, bedrivs både jakt och skogsförvaltning.

Ägare genom tiderna

Eggebyholms säteri uppdelades till del av Björnklou, Rosenstjerna och Svinhufvud från dess det grundlades år 1685. På 1700-talets andra hälft ägdes det av familjen Toll som via giftermål sedan skänkte gården till Grundelstjerna. Godset låg sedan i Grundelstjernas ägor fram till år 1849 då familjen Nisbeth köpte gården. På 1900-talet var gården återigen till salu och köptes då av greve Von Essen, ägare av Skoklosters slott. Under mitten av 1900-talet såldes gården till K G Andersson som fram till dagens datum fortfarande äger godset.

Mark och ägor

Vid 1700-talets senare del förvaltade Eggebyholms säteri nära 2000 hektar skog, åker och vattenmark. Detta kom senare till att styckas av under årens gång.

Källor 

Herrgårdar i Uppland
Byggnader och anläggningar i Knivsta kommun
Sven Magnus Petersson

Sven Magnus Petersson, född 10 maj 1843 i Hjorteds församling, Kalmar län, död 31 mars 1925 i Tryserums församling, Kalmar län, var en svensk lantbrukare och riksdagspolitiker.

Petersson var lantbrukare i Snällebo i Tryserums socken. Han var även politiker och var ledamot av riksdagens andra kammare 1900-1908, invald i Norra Tjusts härads valkrets.

Referenser

Fotnoter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Män
Födda 1843
Avlidna 1925
Artiom

Artiom (ryska Артём) är en stad i Primorje kraj i sydöstra Ryssland och är belägen vid Japanska havet, några mil nordost om Vladivostok. Gruvsamhället Artiom grundades 1924 och har fått sitt namn efter revolutionären Artiom, som egentligen hette Fjodor Andrejevitj Sergejev. Stadsrättigheter fick orten den 26 oktober 1938. Av stadens strax över 100 000 invånare arbetar 3 500 i kolgruvan och 1 100 i en möbelfabrik. Staden utgör även en järnvägsknut och ligger inte långt från Vladivostoks internationella flygplats. När kolgruvan sinar, står framtidshoppet till transportnäringen.

Borgmästaren Vladimir Novikov valdes 11 februari 2001.

Staden hade 64 145 invånare vid folkräkningen 2002, men genom beslut den 11 oktober 2004 slog man samman de tre närliggande orterna (med invånare 2002) Artiomovskij (9 728), Uglovoje (12 732) och Zavodskoj (15 228) med Artiom. Detta gjorde att stadens invånarantal ökade kraftigt, och Artiom hade 103 925 invånare i början av 2015. Hela det område som staden administrerar, inklusive områden utanför själva centralorten, hade 113 451 invånare vid samma tidpunkt.

Källor

Externa länkar 
Kommunens webbplats

Orter i Primorje kraj
Peter Petersson (politiker)

Peter Petersson, född 4 december 1809 i Långasjö församling, Kronobergs län, död 25 april 1892 i Urshults församling, Kronobergs län, var en svensk riksdagspolitiker. Han var far till riksdagspolitikern Fredrik Petersson.

Petersson var organist i Urshults församling 1833–1891 och ledamot i Ägodelningsrätten. Som politiker var han kommunalordförande och landstingsman samt ledamot av riksdagens andra kammare 1867–1872, invald i Norrvidinge och Kinnevalds häraders valkrets. I riksdagsutskotten var han ledamot i Tillfälligt utskott 1868 samt suppleant i Bankoutskottet 1869–1872.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1809
Avlidna 1892
Män
Personer från Långasjö socken
Ljungby sockenmagasin

Ljungby sockenmagasin i Ljungbyholm strax utanför Kalmar var en gång en gammal sädbank samt spannmålslager. Idag är byggnaden ett hembygdsmuseum.

Historik 
Sockenmagasinet började byggas 1774 på order av prosten Anders Bäckerström. Byggnaden skulle fungera som ett lånemagasin och när missväxt rådde skulle man låna ut utsäde till bönderna. Anders Bäckerström avled dock 1786 och fick aldrig se sitt lånemagasin helt färdigt. Änkeprostinnan Emerentia Brita Maria Hoppenstedt skänkte sedan magasinet till Ljungby och Hossmo socknar 1803. Sockenmagasinets roll som sädbank upphörde i slutet av 1800-talet och magasinet började istället hyras ut som spannmålslager åt traktens bönder. Försökte socknen sälja byggnaden på offentlig auktion 1922 men fick avslag från Kunglig Majestät. I stället blev den 1941 inrättad som museum för den 1938 bildade Ljungby hembygdsförening.

Byggnaden ägs av Ljungby hembygdsförening och rymmer samlingar av över 2.200 föremål.

Byggnaden 
Byggnaden består av tre våningar uppbyggda i liggande timmer av ek med klädda knutskallar. Taket är brutet och delvis valmat. Mot ena sidan vetter en gjutjärnstrapp, där två järntavlor gjutna med Anders Bäckerströms järnbruk Tovehult med texterna Dyrka Gud som giver dig bröd och allt samt Denna trappa är hungroga gäster helgad.

Källor

Externa länkar 
Sockenmagasinet
Ljungby hembygdsförenings hemsida

Hembygdsmuseer i Småland
Kristoffer Jonzon

Kristoffer Dag Jonzon Söderberg, född  10 december 1978 i Slottsstadens församlingi Malmö, är svensk sångare, pianist, showartist, ståuppkomiker och låtskrivare.

Kristoffer Jonzon är son till poeten Lasse Söderberg och dramatikern Karin Parrot-Jonzon. Jonzon började sin karriär i popbandet Pendletones. Han blev soloartist 2002 och började skriva låtar på svenska. År 2007 släpptes debutalbumet EGO på Bolero records och i december samma år följde han upp med julsingeln "Jul i mitt hus". Jonzon har även skrivit låten "Zlatan & Jag" tillsammans med Rasmus Berggrensson.

Jonzons populäraste låtar är duetten "Vi" med Mikael Wiehe samt låtarna "Kyssen vid Rosenlund" och "Man tror vad man ser" som båda låg kort på Svensktoppen. Kristoffer Jonzon medverkade i samband med albumsläppet i tv-programmen Nyhetsmorgon, Sommarkrysset och Go' Kväll. 2008 turnerade han och Bob Hansson i Sverige med föreställningen HEJA VÄRLDEN SHOW. Kristoffer Jonzon är även initiativtagare, värd och regissör av showklubben HYLLAD! som hade premiär på Babel i Malmö i januari 2010 och under 2011 etableras i Stockholm. HYLLAD! är en slags motreaktion mot roastkulturen och i showen får en kändis istället bjudas på sånt den tycker om. Artister spelar den hyllades favoritlåtar, en kock lagar favoriträtten och publiken får skriva komplimanger till gästen. Jonzon är även en av två medlemmar i pophumorbandet Ryska Posten. 2010 släpps en dubbel-EP "Kungliga Postverket" där bandet Ryska Posten, bestående av Jonzon och Valdemar Westesson, står för hälften av skivans innehåll. Andra hälften av skivans innehåll står bandet the Bernadottes, det vill säga Kristoffer Svensson, Nanna Johansson, Marco Padoan, Jacob Lind, Camila Astorga Díaz och Karin Olsson, för.

Den 1 mars 2012 gjorde Kristoffer Jonzon debut som ståuppkomiker på Mack i Malmö.

Källor

Externa länkar
Kristoffer Jonzon på Svensk Mediedatabas
Kristoffer Jonzon på Discogs
Kristoffer Jonzon på Svensk filmdatabas

Födda 1978
Svenska musiker
Män
Levande personer
Musiker från Malmö
Alla Älskar Sambo

Alla Älskar Sambo är Sabos första egna EP. Den släpptes den 31 oktober 2007.

Spårlista

Musikalbum 2007
Polylaktid

Polylaktid (PLA) eller polymjölksyra är en naturligt nedbrytningsbar, termoplastisk, alifatisk polyester som tillverkas från förnybara resurser. Majsstärkelse eller rörsocker är vanliga råvaror. Bakteriell fermentering används för att framställa mjölksyra, som oligomeriseras och dimeriseras katalytiskt för att få fram monomerer för ring-öppnande polymerisering. I industriella sammanhang används en tennoktoat-katalysator, men i laboratoriet används vanligtvis tenn(II)klorid.

Tack vare mjölksyrans kirala natur finns det flera distinkta enantiomerer av polylaktid: poly-L-laktid (PLLA) uppstår vid polymerisering av L,L-laktid (också kallad L-laktid). PLLA har en kristallinitet runt 37 %, en glasomvandlingstemperatur mellan 50 och 80 °C och en smältpunkt mellan 173 och 178 °C. Polymerisering av en racemisk blandning av L- och D-laktider ger poly-DL-laktid (PDLLA) som inte är kristallint utan amorft.

Polylaktid kan bearbetas som de flesta termoplaster till fibrer  och film. Smälttemperaturen hos PLLA kan ökas med 40-50° C genom att blanda polymeren med poly-D-laktid (PDLA). PDLA och PLLA bildar ett regelbundet stereokomplex med ökad kristallinitet. Den maximala temperaturstabiliteten uppnås när 50 % av varje polymer används, men även vid lägre koncentrationer av PDLA (3-10 %) uppnås en märkbar effekt. I det senare fallet används PDLA som en nukleationsagent som ökar kristalliseringshastigheten. På grund av den högre kristalliniteten hos stereokomplexet nedbryts det långsammare i naturen. Intressant nog förblir polymerblandningen genomskinlig.

Blandningen av PDLA och PLLA gör det möjligt att använda polylaktid för skjortor (strykbarhet), mikrovågsugnssäkra brickor och till och med konstruktionsplaster; i det senare fallet blandas stereokomplexet med gummiliknande polymerer som ABS). Bioteknologiska framesteg har tillåtit utvecklingen av kommersiella processer för D(–)-mjölksyra, något som inte var möjligt förrän nyligen.

Användningsområden 
 Friformsframställning

Externa länkar
 Majs blir till plast i miljöfabrik

Polymerer
Urshults församling

Urshults församling är en församling i Tingsryds pastorat i Njudung-Östra Värends kontrakt, Växjö stift och Tingsryds kommun. 

Församlingskyrka är Urshults kyrka.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung under namnet Hvaembo (Vämbo). I början av 1400-talet utbröts Almundsryds församling.

Församlingen var fram till 1 maj 1878 moderförsamling i pastoratet Urshult och Almundsryd, därefter utgjorde församlingen ett eget pastorat för att 2010 uppgå i Tingsryds pastorat.

Se även
Urshults socken

Referenser

Externa länkar
Församlingens webbplats
 Tingsryds Pastorats Facebook

Indelningar i Tingsryds kommun
Församlingar i Växjö stift
Michael Cunningham

Michael Cunningham, född 6 november 1952 i Cincinnati i Ohio, är en amerikansk författare. Cunningham debuterade 1984 med romanen Golden States.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 (Ett hem vid världens ände; översättning Rebecca Alsberg, Bonnier, 2005)
 (Kött och blod; översättning Rebecca Alsberg, Wahlström & Widstrand, 1996)
 (Timmarna; översättning Rebecca Alsberg, Bonnier, 2000)
 (Märkliga dagar; översättning Rebecca Alsberg, Bonnier, 2006)
 (När natten faller; översättning Leif Janzon, Lind & Co, 2011)
 (Snödrottningen; översättning Rebecca Alsberg, Lind & Co, 2015)

Priser och utmärkelser 
 1999 – Pulitzerpriset för skönlitteratur för Timmarna (The Hours)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 

Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Vinnare av Pulitzerpriset för skönlitteratur
Personer från Cincinnati
Födda 1952
Levande personer
Män
Alumner från Stanford University
Alumner från University of Iowa
Diadochi

Diadochi-regimerna (grekiska: Διάδοχοι, Diadochoi) brukar man benämna de hellenistiska stater som blev följden av att Alexander den stores rike splittrades efter dennes död på grund av stridigheter mellan de mäktigaste av Alexanders generaler (ingen efterträdare fanns vid frånfallet).

Exempel
Bland dessa kan nämnas Seleukidiska riket i nuvarande Iran, Syrien, Pakistan och Afghanistan, vilket grundades av den mäktigaste generalen Seleukos. Ptolemeiska riket var det näst största riket och omfattade Sinaihalvön, östra Libyen och Egypten grundades av generalen Ptolemaios I Soter, som var förfader till Kleopatra. Kassander fick Makedonien och General Lysimachos fick Mindre Asien och Thrakien. Övriga riken av vikt var det attalidska riket i Anatolien.

Kännetecken
Det som kännetecknar dessa riken var att man talade grekiska, dyrkade grekiska gudar (bland andra), använde sig av i huvudsak grekisk militär taktik och strategi samt värderade grekisk filosofi högt. Regimerna får dock inte ses som någon form av sammanhängande grekisk kolonisation utan de var helt självständiga stater som inte hade några problem med att kriga mot andra ”greker” (termen "hellen" torde dock vara en något vidare och mer lämplig term). Det som däremot kännetecknar Diadochi-regimerna var att de tog till sig stora delar av föregående styrets laster och styrelseskick. Ett exempel på detta var att de ptolemeiska faraonerna lät sig bli dyrkade som gudar vilket var fullkomligt otänkbart för "vanliga" greker.

Sönderfall
De olika regimerna föll sakta men säkert sönder i takt med att det romerska riket vände sitt intresse österut efter att ha besegrat Kartago under slutet av 200-talet f.Kr. Det seleukidiska riket föll sönder steg för steg till dess att det endast omfattade vad som i dag är Syrien. Ett viktigt slag som av många historiker anses vara dödsstöten för de hellenistiska regimerna var slaget vid Cynoscephalae år 197 f.Kr. där romarna besegrade Antiogonidska riket, en annan viktig Diadochi-regim, och därmed befäste sin makt över östra Medelhavet. Många av regimerna levde kvar som så kallade klientstater som var självständiga men ändå var underställda det romerska riket i viktiga avseenden; exempelvis skattskyldighet. Den sista regimen föll så sent som år 30 f.Kr. när Kleopatra begick självmord.

Alexander den store

he:מלחמות הדיאדוכים
Roland Bond

Roland Bond, född 27 juni 1944, är en svensk före detta ishockeyspelare.

Roland Bond spelade back i Leksands IF och landslaget Tre kronor. Han har varit med om att vinna tre av Leksands hittills fyra SM-titlar 1973, 1974 och 1975, samt också blivit svensk juniormästare 1963 med LIF, som är hans moderklubb.

Roland har också deltagit i VM i ishockey med landslaget Tre kronor och därmed vunnit VM-silver 1973 och VM-brons 1976. Sammanlagt har han spelat 44 A och 1 B landskamp för Sveriges Tre Kronor. 

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Leksands IF
Personer från Dalarna
Män
Tränare i Linköping HC
Tancredo Neves

Tancredo Neves, född 4 mars 1910 i São João del Rei, Minas Gerais, död 21 april 1985 i Brasília, var en brasiliansk jurist och politiker.

Neves utsågs 1953 till justitieminister av president Getúlio Vargas och innehade den posten fram till Vargas självmord året därpå. Neves var Brasiliens premiärminister 1961-1962.

Den 15 januari 1985 valdes Neves till Brasiliens president, men dagen innan han skulle avlägga presidenteden (15 mars), blev han akut sjuk och avled en dryg månad senare. Hans död orsakade landssorg.

Se även 
 Getúlio

Externa länkar 

Personer i Brasilien under 1900-talet
Brasiliens presidenter
Brasilianska jurister
Födda 1910
Avlidna 1985
Män
Pisa (olika betydelser)

Pisa kan syfta på:

 Republiken Pisa – ett land med Pisa i Toscana som huvudstad 1000-talet–1406
 Pisa (djur) – ett släkte av kräftdjur
 Pisa (utbildningsstudie) – en studie skapad av OECD, som handlar om att utvärdera ungdomars kunskaper i olika länder.
 Lutande tornet i Pisa – domkyrkans fristående lutande klocktorn i Pisa, Italien
 Universitetet i Pisa – ett universitet i Pisa, formellt grundat 1343 men verksamt sedan 1100-talet

Geografi

Finland 

 Pisa (kulle i Finland), Norra Savolax, Kuopio,

Italien 

 Pisa (provins), provins, Toscana, 
 Pisa, Toscana, Province of Pisa, 
 Pisas internationella flygplats

Polen 

 Pisa (vattendrag i Polen, Ermland-Masuriens vojvodskap, lat 54,25, long 20,98), 
 Pisa (vattendrag i Polen, Ermland-Masuriens vojvodskap, lat 53,84, long 20,60), 
 Pisa (vattendrag i Polen, lat 53,23, long 21,87), 

Robotskapade Finlandförgreningar
Robotskapade Italienförgreningar
Robotskapade Polenförgreningar
Per Agne Karlström

Per Agne "Pära" Karlström, född 7 november 1931 i Surahammar, död 18 november 1987 i Leksand, var en svensk ishockeymålvakt.

Karlström debuterade i Surahammars IF som reservmålvakt säsongen  1947/1948 och spelade där till säsongen 1955/1956, då han värvades till Leksand. Han debuterade i Leksands IF säsongen 1956/1957, där spelade han till säsongen 1964/1965. Han stod också i landslaget Tre kronors mål och medverkade 1959 i VM-turneringen som spelades i Prag och Ostrava , Tjeckoslovakien. Totalt spelade han 31 A-kamper och 1 B-kamp för Sverige. Han fick också en Bronsmedalj i EM 1959 som på den tiden spelades samtidigt som VM. Efter tiden i Leksand spelade Karlström i Falu GIF 2 säsonger (1966/1967 och 1967/1968). Därefter en säsong i Falu IF 1968/1969 som spelade tränare, han gjorde ett inhopp i Västerås IK säsongen 1971/1972. Efter den aktiva karriärens slut tränade han Leksand från säsongen 1972/1973 till 1975/1976, under dessa 4 säsonger vann Leksand SM Guld vid de 3 första säsongerna. Säsongen 1977/1978 tränade han IK Rommehed och coachade dem fram till serieseger i division 2. Han gjorde ytterliger en sejour i Leksand 1978/1979 och 1979/1980. Dessutom var han assisterande Förbundskapten för Tre Kronor. Pära Karlström dog 1987 i Leksand efter en tids sjukdom.

Klubbar
 Surahammars IF 1947-1956
 Leksands IF 1956-1968
 Falu GIF 1966-1968
 Falu IF 1968-1969
 Västerås IK 1971-1972

Meriter
VM-femma, Prag, Tjeckoslovakien, 1959
EM-brons 1959

Referenser

Källor
 Årets Ishockey 1957-1988 Strömbergs/Brunnhages 
 Svensk Ishockey 75 år Strömbergs/Brunnhages
 Årets Ishockey 50 år "Pucken" Strömbergs/Brunnhages
  

Svenska ishockeymålvakter
Ishockeymålvakter i Leksands IF
Män
Födda 1931
Avlidna 1987
Personer från Sura socken
Stenasfären

Stenasfären är en svensk företagssfär, som utgörs av de tre av Sten A Olssons familj helägda moderbolagen Stena AB, Stena Sessan AB och Stena Metall AB och dotterbolag till dessa bland annat Stena Recycling AB.

Bolag inom Stenasfären

Stena AB

 Stena Rederi AB
 Stena Line AB
 Stena RoRo AB
 Stena Bulk AB
 Stena Drilling Ltd
 Northern Marine Group Ltd
 Stena Fastigheter AB
 AB Stena Finans
 Stena Aductum AB
 Stena Renewable AB

Stena Metall AB

 Stena Recycling AB
 Stena Oil AB
 Stena Stål AB
 Stena Aluminium

Stena Sessan AB
Concordia Maritime AB

Källor 
Stenas webbplats

Svenska företagssfärer
 
Företag i Göteborg
Sjöfart i Göteborg
Företag bildade 1939
Samuel Norberg

Samuel Norberg, född 15 juli 1752 i Västerås, död 10 februari 1843 i Göteborg, var en svensk boktryckare.

Den 26 juni 1782 blev han ledamot av "Boktryckaresocieteten" i Stockholm. Norberg gifte sig samma år med Maria Christina Smitt, och blev ägare till det Smittska tryckeriet (ursprungligen startat 1650 av Göteborgs förste boktryckare Amund Grefwe) vid Köpmansgatan i Göteborg i mars 1783. Det var en tid därefter beläget vid Kyrkogatan, men flyttades åter till Nordstaden, närmare bestämt Torggatan invid S:t Eriks torg, och benämndes även Gymnasieboktryckeriet.

Samuel Norberg hade tidigare varit anställd vid Ostindiska kompaniet som kvartermästare (1776-1779), extra konstapel (1780-1781) och skeppsskrivare. Då hans tryckeri förstördes i den stora eldsvådan 1792, ansåg han sig vara ruinerad och vände sig till sin förra arbetsgivare och bad att få återvända som skeppsskrivare. I stället fick han så kraftig ekonomisk hjälp, att han kunde fortsätta tryckerirörelsen och driva upp den till ett betydande företag. Han fick med tiden titeln överdirektör och blev riddare av Vasaorden, en på den tiden ovanlig utmärkelse.

Han var en mycket verksam man, och hade eget pappersbruk vid Korndal i Mölndal, där han för övrigt lät bygga ett skolhus, vilket senare donerades till Götiska förbundet. Samuel Norberg gav ut tidningarna Götheborgs Allehanda och Götheborgs Nyheter.

Efter hans död drevs tryckeriverksamheten vidare av Anders Westström (1773-1858) till 1848, då under namnet Norbergska tryckeriet. År 1855 lades tryckeriet ned för gott och därmed gick en 200-årig epok i graven.

Böcker tryckta hos S Norberg
Den Swenska Psalmboken... 1695 års utgåva, utgiven 1814

Källor
Det gamla Göteborg del II - den inre staden, C R A Fredberg, Bröderna Weiss Boktryckeri, Göteborg 1921 s.621-623Göteborgs Typografiska Förening 1884-1934, en minnesskrift, red. Nils Wessel, utgiven av GTF, Wald. Zachrissons Tryckeri, Göteborg 1935 s.10Göteborgs Boktryckareförening - en minnesskrift'', utgiven av Göteborgs Boktryckareförening, Oscar Isacsons Boktryckeri, Göteborg 1949 s.36

Noter 

Svenska boktryckare under 1700-talet
Svenska överdirektörer
Personer i Göteborgs historia
Riddare av Vasaorden
Födda 1752
Avlidna 1843
Män
Personer från Västerås
Gravsatta på Stampens kyrkogård
Svenska boktryckare under 1800-talet
Warren Farrell

Warren Farrell, född 1943, är en amerikansk författare och filosofie doktor i statsvetenskap vid New York University som skriver om könsrollsfrågor.

Bibliografi

 1974, The Liberated Man 
 1988, Why Men Are the Way They Are: The Male–Female Dynamic  I svensk översättning 1990: Vi män - Varför vi är som vi är  
 1994, Myth of Male Power 
 1999, Women Can't Hear What Men Don't Say: Destroying Myths, Creating Love 
 2001, Father and Child Reunion 
 2005, Why Men Earn More: The Startling Truth Behind the Pay Gap — and What Women Can Do about It 
 2007, Does Feminism Discriminate against Men?: A Debate (Point/Counterpoint)

Referenser

Externa länkar

Amerikanska författare
Födda 1943
Levande personer
Män
Dawood Sarkhosh

Dawood Sarkhosh (persiska داوود سرخوش), född 1971 i Uruzgan i Afghanistan. Han är en hazarisk musiker, kompositör och sångare. Sarkhosh började skriva poesi vid 9 års ålder. Hans inspiration kom från hans äldre bror Sarwar Sarkhosh, som var en framstående musiker i regionen. Av sin bror lärde sid Dawood i övre tonåren att sjunga och spela stränginstrumentet dambura. Senare lärde han sig spela harmonium hos den pakistanske kompositören Arbab Ali Khan.

Hans bror Sarwar Sarkhosh dog när Dawood var 20 år gammal och hans familj flydde, först till Peshawar och sedan till Quetta i Pakistan.

Dawood Sarkhosh började ett nytt liv genom att skriva och framföra poetiska sånger med texter om separation, exil och längtan. Han bygger på och utvecklar den afghanska musiktradition som riskerade att förstöras under talibanregimens (1996-2001) förbud mot musik. Hans konserter bygger på sångernas poetiska kraft och är mycket uppskattade av exilafghaner.

1998 släppte han sitt första album som heter Sarzamin-e Man (Mitt hemland). Han blev känd i Iran och Tadzjikistan.

Sarkhosh bor i Österrike med sin familj. Han är gift med Kubra Nekzad Sarkhosh; de har tre barn: Saboor, Zulfighar och Yasin.

Diskografi
1998 - Sarzamin-e Man ("Mitt hemland")
2000 - Prijo eller Pareejo ("Fe")
2004 - Sepid-o-Siah ("Svart och Vit")
2005 - Khana e Geeli ("Lerhus")
2008 - Maryam ("Maria")

Källor

Externa länkar
Dawood Sarkhoshs officiella webbplats

Afghanska sångare
Födda 1971
Levande personer
Män
Dave Williams

Dave Williams kan syfta på:

Dave Williams - tidigare gitarrist i poppunkgruppen Son of Dork
Dave "Curlee" Williams - amerikansk låtskrivare, mest känd för sången Whole Lotta Shakin' Goin' On