Danmarks län

Danmark var från Valdemar Sejrs tid i början på 1200-talet och fram till 1662 indelat i slottslän (län). Därefter ersattes de av amt. Under årens lopp kom deras indelning att omorganiseras och sammanläggas. Vid införandet av enväldet 1660 och omvandlingen till amt 1662 fanns 49 län i Danmark.

Under 1200-talet hade organisationen med kungalev spelat ut sin roll, samtidigt med att högmedeltidens statsmakt och skatteväsende byggdes ut. Från den tiden och en bit in på 1300-talet organiserades den kungliga administrationen främst i så kallade slottslän. För att befästa kungens makt uppfördes runt om i Danmark kungliga och privata borgar byggda i sten och tegel, för förvaltningen och som militära stödjepunkter. 

Dessa riksfästen förlänades formellt till länsherrar (danska lensmand) mot att de ställde upp som ryttare. Enbart adelsmän rekryterades till länsherrar. Länsherrar var kungens representant i området och den högsta militära samt civila tjänsten där. Posten som länsherre gick inte i arv.

De härader som omgav en borg anslogs för dess underhåll och försörjning av både civila och militära funktionärer. Tillsammans bildade häraderna ett slottslän. Det danska riket bestod av ett flertal slottslän av varierande storlek. Länsindelningen var inte fast utan kunde ändras av kungen när ny länsman utsågs
  
Länen delades upp i tre huvudtyper:
Räkenskaplän (fadeburslän) förvaltade för kronans räkning av en länsman (advocatus), vilken uppbar ett fast årligt vederlag för indrivning av skatter mot skyldighet att redovisa och leverera resten av överskottet från länet till kronan.
Avgiftslän förvaltade för kronans räkning av en länsman med skyldighet att svara för en viss del av skatteuppbörden i pengar och natura med rätt att behålla ett eventuellt överskott, men även skyldighet att skjuta till egna medel vid ett underskott av intäkterna.
Tjänstelän vilka var förläningar tilldelade som belöning för tjänster utförda för kronan. Länsinnehavaren hade rätt att behålla skatteuppbörden från länet utan redovisning till kronan. Kronan kunde låna av förmögna stormän genom att pantsätta ett län (inteckna) varefter länsmannen fick rätt att uppbära samtliga inkomsterna tills kronan kunde lösa in lånet, eller att panttiden löpt ut.

Jylland 
 Bygholm län
 Børglum län
 Bøvling län
 Dronningborg län
 Dueholm län 
 Hald län
 Havreballegård län
 Kalø län
 Koldinghus län
 Lundenæs län
 Mariager län
 Riberhus län
 Sejlstrup län
 Silkeborg län
 Skanderborg län
 Skivehus län
 Stjernholm län
 Tørning län (Sønderjylland)
 Vestervig län
 Ørum län
 Åkær län
 Ålborghus län
 Åstrup län

Fyn 
 Hagenskov län
 Hindsgavl län
 Nyborg län
 Odensegård län
 Rugård län
 Søbygård-Gudsgave län (Ærø)
 Tranekær län

Själland 
 Abrahamstrup län
 Antvorskov län
 Dragsholm län
 Frederiksborg län
 Halsted län / Ravnsborg (Lolland)
 Hammershus län (Bornholm)
 Holbæk län
 Hørsholm län
 Jungshoved län
 Kalundborg län
 Korsør län 
 Kronborg län
 Københavns län
 Nykøbing län (Falster)
 Sorø län
 Stegehus län (Møn)
 Sæbygård län
 Ringsted län
 Roskilde län 
 Tryggevælde län
 Vordingborg län
 Ålholm län (Lolland)

Skåne, Halland och Blekinge

Referenser

Noter

Skriftliga källor
 Henrik Lerdam: len og lensmænd 1370-1443 (1996)
 Harry Christensen: Len og magt i Danmark 1439-1481 (1983)
 S. Nygaard: Len og stamhuse i Jylland (Jyske Samlinger, bind 4)
 Louis Bobé, Gustav Graae og Fritz Jürgensen West: Danske Len (1916)
 Gustav Bang: Danske Len og Stamhuse (1906)
 Kristian Sofus August Erslev: Danmark-Norges len og lensmænd 1596-1660 (PDF) (1885)
 Kristian Sofus August Erslev: len og lensmænd i det sextende aarhundrede 1513-1596 (PDF) (1879)
 http://www.daisy.sa.dk - Daisy - Statens Arkivers arkivalieinformationssystem

Anmärkningar

 
Danmarks historia