kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ung på scen

Ung På Scen är en kulturfestival som anordnas av Lunds Ungdomstings kulturutskott sedan 2004. Kulturutskottet startades då idén om en ungdomsfestival kom upp. I år, 2014 firar Ung på Scen 10 år genom att anordna en ännu bättre festival på kulturhuset Stenkrossen.

Ung På Scen har hittills varit en endagsfestival som hittills hållits strax innan skolavslutningen på Vita Scenen i Lunds Stadspark. Tanken bakom festivalen är att främja ung kultur och scenkonst i åldrarna 12 - 25 med en lokal anknytning till Lund. Även att erbjuda ett gratis alternativ till de som inte är välkomna eller sugna på alkoholrelaterade sammanhang. På scenen har det varit dans, modevisningar, poesi, foto- och bildkonst, utebio och musik. 2014 satsar man på att en bredare festival som strävar efter att blanda alla typer av scenkonst, inte bara musik.

Ung på scen anordnas av en grupp aktiva ungdomar från Lunds ungdomsting med stöd från Ungdomsombuden Ellie och Lovisa och en Stenkrossenrepresentant.

Personer och artister som har medverkat är bl.a. Behrang Miri, Holly Ebraheim, Anton Jansson, Love Kjellsson, Sandy Mouche och Bad Sneakers, oxilt, Loke Nyberg, Östblocket och ca 50 övriga lokala band.

Externa länkar 
http://ungilund.se/
http://allevents.in/lund/ung-p%C3%A5-scen-2014/686961488008374

Kultur i Lund
Maria Elisabet av Sverige

Prinsessan Maria Elisabet av Sverige, född 10 mars 1596 på Örebro slott, död  7 augusti 1618 på Bråborgs slott, var dotter till hertig Karl (sedermera Karl IX) och Kristina av Holstein-Gottorp.

Biografi 

Maria Elisabet tycks ha lidit av någon slags nervsjukdom eller psykisk sjukdom och led av något slags anfall eller "konvulsioner" (möjligen epilepsi?). Hon sades ha blivit mycket bortskämd av sina föräldrar, som gjorde sitt bästa för att dölja hennes sjukdom. Hon vigdes med sin kusin hertig Johan av Östergötland på Stockholms slott Tre kronor 1612. Äktenskapet blev barnlöst och brukar inte beskrivas som lyckligt, men de levde mycket luxuöst med sitt eget hov på sina residens i Vadstena och Bråborg.

Maria Elisabet dog av sin livslånga sjukdom endast 22 år gammal och ligger begravd vid sidan av sin make i Linköpings domkyrka.

Häxjakt 

Hertigen och hertiginnan av Östergötland regerade ganska självständigt i sitt eget hertigdöme och Maria Elisabet tycks ha utövat visst inflytande. Här iscensattes Sveriges första häxjakt på 1610-talet, för vilken hertigparet var direkt ansvariga. En kvinna, kallad Tobohäxan, sägs ha anklagats av hovpredikanten Claudius Prytz för att ha förgjort hertigparet och avrättades i Söderköping. En ny lag utfärdades som tillät stränga och godtyckliga straff för trolldom, då den gällande landslagen inte var tillräcklig för hertigens intentioner, och sju kvinnor avrättades i Finspång 1617, bland dem Elin i Näs. Denna verksamhet tillskrevs många gånger hertigparet: "tvenne slemma och beryktade trollkonor, som deras F. [Furstliga] Nåder hertig Johan och hans älskliga gemål F. [Furstinnan] Maria Elisabet efter Guds tillstädelse förgjorde, brända emellan vika på en ort som kallas Skogby vad [nära Kuddby] vad". 

Då den verkliga häxjakten utlöstes år 1669 påminde Per Brahe den yngre om häxjakten i Östergötland på 1610-talet: "Att förfara alltför skarpt med dem som äre inicerade, efter de inbilla sig mycket som inte är realt, och den skarpa executionen lär öka trolldomen, som i H. Johans tid skedde", och "Hr Riksdrotsen påminte sig om Hertig Jans furstinna. Hon begynte till att låta bränna några, så att på sistone icke en hustru var, som icke allenast var beskylld". Endast omkring tio avrättningar är dock bekräftade.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Ankarloo, Bengt, Satans raseri: en sannfärdig berättelse om det stora häxoväsendet i Sverige och omgivande länder, Ordfront, Stockholm, 2007
 
 

Kvinnor
Svenska hertiginnor
Svenska prinsessor
Födda 1596
Avlidna 1618
Vasaätten
Häxprocesser i Sverige
Stampen (olika betydelser)

Stampen kan avse:

 Stampen – en stadsdel i Göteborg
 Stampen (film) – en svensk film från 1955, baserad på romanen
 Stampen (företagsgrupp) – en svensk mediekoncern
 Stampen (klubb) – en jazzklubb i Stockholm
 Stampen (roman) - en roman från 1951 av Gösta Gustaf-Janson
Limes Saxoniae

Limes Saxoniae (latin: "Saxiska gränsen"; se Limes), även känd som Sachsenwall, var en befästningskedja som etablerades cirka 810 av frankerna.
Syftet var att skydda Sachsen från de slaviska obotriterna som levde i de östra delarna av dagens Schleswig-Holstein.

Tysklands historia
Frankerriket
Mangaåret 2004



Mangaserier på svenska 
Följande är en lista på mangaserier som kom ut på svenska med en eller flera delar under år 2004.

Mangatidningar på svenska

Övrig manga på svenska 
En gratis smygtitt på Shonen Jump (reklamtidning, 16 sidor, utkast ur Shonen Jumps serier)
Teckna Dragonball Z av Akira Toriyama

Pseudomanga på svenska 
Följande är en lista på pseudomanga som kom ut på svenska med en eller flera delar under år 2004. 

Usagi Yojimbo: Samuraj (seriealbum)
W.i.t.c.h. 1-12/2004
Monster Allergy 1-?/2004

Serieåret 2004
D'eux

D'eux är ett franskspråkigt album från 1995 av den kanadensiska sångerskan Céline Dion. Albumet producerades av Sony Music Entertainment. Främsta hitlåt blev Pour que tu m'aimes encore.

Låtar
"Pour que tu m'aimes encore" (Jean-Jacques Goldman) – 4:14 
"Le ballet" (Goldman) – 4:25 
"Regarde-moi" (Goldman) – 3:56 
"Je sais pas" (Goldman, J. Kapler) – 4:33
"La mémoire d'Abraham" (Goldman) – 3:49
"Cherche encore" (Erick Benzi) – 3:24 
"Destin" (Goldman) – 4:15 
"Les derniers seront les premiers" (Goldman) – 3:32 
"J'irai où tu iras" (with Jean-Jacques Goldman) (Goldman) – 3:27
"J'attendais" (Goldman) – 4:24 
"Prière païenne" (Goldman) – 4:12 
"Vole" (Goldman) – 2:58

Listplacering

Källor

Fotnoter

Album av Céline Dion
Musikalbum 1995
Franskspråkiga musikalbum
Mangaåret 2006



Manga på svenska 
Följande är en lista på mangaserier som kom ut på svenska med en eller flera delar under år 2006.

Manga Mania 1-10/2006
Shonen Jump 1-12/2006
Digimon 1-?/2006
Pokemon 1-?/2006
Beyblade 1-?/2006
"Karameller är röda" av Kiriko Nananan (kort serie i Galago nr 88)

Pocketen "Smygtitt Manga 2006-2007", gratis reklampocket med utdrag ur serier som publiceras/publicerats av Bonnier Carlsen, samt inslag av pyssel och kuriosa.

Manhwa på svenska 
Följande är en lista på manhwaserier som kom ut på svenska med en eller flera delar under år 2006.

Pseudomanga på svenska 
Följande är en lista på pseudomanga som kom ut på svenska med en eller flera delar under år 2006. 

W.i.t.c.h. 1-18/2006
Gratispocketen "Mangatalangen - Vinnarna 2006" med vinnarna i den svenska tävlingen "Mangatalangen" utgiven av Bonnier Carlsen.

Serieåret 2006
Eduard Mörike

Eduard Friedrich Mörike, född 8 september 1804 i Ludwigsburg, död 4 juni 1875 i Stuttgart, var en tysk präst, poet och prosaförfattare som skrev i romantisk stil.

Asteroiden 9204 Mörike är uppkallad efter honom.

Biografi 
Han studerade teologi vid universitetet i Tübingen och arbetade som luthersk kyrkoherde i Cleversulzbach, dock utan större övertygelse. Han pensionerades redan 1843 efter att under lång tid ha försummat sina plikter i tjänsten.

Mörike förde ett tillbakadraget liv under små omständigheter. 1832 debuterade han med Maler Nolten, en romantisk utvecklingsroman med Goethes Wilhelm Meister som förebild. Den omarbetades senare av författaren och utgavs postumt 1877. Bland hans smärre berättelser märks Mozart auf der Reise nach Prag (1856; första svenska översättning 1919), tillägnad hans älsklingsmusiker med vilken han kände frändskap. Mörike blev dock främst känd som lyriker. I sina Gedichte (1838) anslöt han sig till Goethe och folkvisorna. Dikterna är omedelbara, klara och melodiska, romantiska i sin stämningsrikedom och innerliga naturkänsla, därutöver formade med klassisk smak och behärskning, särskilt känd blev hans Auf eine Lampe, som i sin stil påminner om John Keats.

Gedichte tonsattes 1888 av Hugo Wolf. Dikter ur samlingen har annars tonsatts av kompositörer som Johannes Brahms och Robert Schumann.

Mörike skildrar med förkärlek naturen, en natur som framstår som magisk, mystisk och besjälad. Också det undermedvetna är ett centralt motiv, där uppehåller sig Mörike särskilt vid själsliga sjukdomstillstånd. I den senare diktningen får lekfullhet och humor större spelrum än tidigare.

Mörike var även en driven prosaförfattare som behärskade flera former, från den lokalt förankrade folksagan till kriminalberättelsen.

Mörikes klassiska skolning visade sig annars i hexameteridyller som Idylle vom Bodensee (1846). Mörikes arbeten utgavs bland annat av H. Mayne (3 band, 1909), som även författade en biografi över Mörike.

Några av Mörikes verk vid sidan av lyriken:
 Maler Nolten, roman (1832)
 Der Schatz (1835)
 Die Regenbrüder (libretto till en opera av Ignaz Lachner, 1839)
 Classische Blumenlese (samling av översättningar av grekisk och romersk poesi, 1840)
 Idylle vom Bodensee, oder Fischer Martin und die Glockendiebe (1846/1856)
 Das Stuttgarter Hutzelmännlein (1855)
 Mozart auf der Reise nach Prag, roman (1856)
 Die Historie von der schönen Lau
 Septembermorgen

Hans Gesammelte Schriften (Samlade skrifter) omfattar fyra volymer.

På svenska
 Mozart på resa till Prag (översättning Gösta Gideon Molin, Svenska andelsförlaget, 1919) (Mozart auf der Reise nach Prag)
 Mozart på resa till Prag och andra berättelser (inledning och översättning av Karl-Gunnar Wall, Tiden, 1955)

Ett urval av Mörikes dikter översattes av Elof Hellquist, C.V.A. Strandberg och Anders Österling och ingick i Världslitteraturen (1928).
"Dikter i J. Edfelt, Nya tolkningar, 1945, och i All världens lyrik, 1943." (Litteraturhandboken, 1983)

Källor

Externa länkar 
 Mörike-texter hos tyska Projekt Gutenberg
 

Födda 1804
Avlidna 1875
Män
Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Romantiken
Martin Mulligan

Martin F. "Marty" Mulligan, född 18 oktober 1940 i
Sydney, New South Wales, är en australisk högerhänt tidigare tennisspelare.

Tenniskarriären
Martin Mulligan utmärkte sig redan som junior då han i en turnering som 16-åring vann en under 19-match med 6-0, 6-0 utan att förlora en enda poäng under hela matchen. Han blev senare australisk juniormästare 1958.

Som seniorspelare vann han ett flertal singeltitlar, dock aldrig i någon av de 4 Grand Slam-turneringarna. Däremot nådde han 1962 oseedad singelfinalen i Wimbledonmästerskapen. Han mötte där landsmannen Rod Laver som den säsongen var på väg mot sin första äkta Tennisens Grand Slam. Laver besegrade Mulligan med 6-2, 6-2, 6-1.

Mulligan vann 3 gånger singeltiteln i Italienska mästerskapen i Rom, en turnering som vid den tiden räknades som den förnämsta grusturneringen efter Franska mästerskapen. Första gången var 1963 då han finalbesegrade Boro Jovanovic (6-2, 4-6, 6-3, 8-6). 1965 vann han titeln igen, denna gång efter att i finalen ha besegrat den spanske världsstjärnan Manuel Santana (1-6, 6-4, 6-3, 6-1). 1967 tog han sin sista titel. I finalen slog han landsmannen Tony Roche (6-3, 0-6, 6-4, 6-1). Säsongen 1967 var för övrigt hans allra bästa, han spelade då i 22 finaler och vann 17 titlar.

Bland Mulligans övriga turneringssegrar kan nämnas Tyska mästerskapen (1963) och Svenska mästerskapen i Båstad (1967, 1968). Han nådde final i herrdubbeln i Australiska mästerskapen 1961 tillsammans med Roy Emerson. 
 
Martin Mulligan deltog i det italienska Davis Cup-laget säsongen 1968. Han spelade totalt 11 matcher av vilka han vann 9. Det året nådde laget Europafinal mot Spanien, och Mulligan spelade stor roll för de italienska framgångarna. Det italienska laget förlorade finalen med 3-2 i matcher, men Mulligan besegrade i den ena av sina singlar den spanske ettan Manuel Orantes. Tillsammans med Nicola Pietrangeli vann han också dubbelmatchen över det spanska laget.

Spelaren och personen
Martin Mulligan var en av flera tennisspelare från Australien som trotsade det Australiska tennisförbundets påbud från 1961 som gällde förbud för toppspelare att utanför Australien delta i turneringar som erbjöd prispengar. Förbundet förbehöll sig rätten att bestämma vilka turneringar spelarna fick delta i, med utgångspunkten att dessa strikt skulle följa ITFs amatörregler. 1964 flyttade Mulligan till Rom.

Mulligan blev proffs 1968 och var kontrakterad för ATP-touren från 1972. Han avslutade sin tävlingskarriär 1975.

Referenser

Källor
Gianni Clerici, 1974. 500 Jahre Tennis ( tysk översättning 1978). Verlag Ullstein.
Martin Hedges, 1978. The Concise Dictionary of Tennis. Mayflower Books Inc.

Australiska tennisspelare
Födda 1940
Män
Levande personer
Hallands Folkblad

Hallands Folkblad  var en socialdemokratisk tidning som gavs ut i Halmstad mellan 1910 och 1943. Tryckningen skedde i Helsingborg.

Hallands Folkblad tillkom i samband med att Hallandsposten bytt politisk profil till frisinnad och trycktes hos Skånska socialdemokraten. Till redaktör utsågs Karl Kilbom, men han råkade i konflikt med de lokala kommunalpolitikerna och flyttade från Halmstad 1914. I stället övertogs redaktörskapet av den tidigare tidningsexpeditören Georg Swensson.

Se även 
 Lista över socialdemokratiska tidningar i Sverige

Referenser

Noter 

Nedlagda svenska dagstidningar
Företag i Halmstad
Dagstidningar startade 1910
Dagstidningar nedlagda 1943
Bröderna Ritz

Bröderna Ritz ("The Ritz Brothers") var ett populärt amerikanskt komediteam i samma vildsinta anda som Bröderna Marx och Helan och Halvan. Bröderna var tre och bar egentligen efternamnet Joachim: Al (1901-1965), Jimmy (1904-1985) och Harry (1907-1986).

De utvecklade sin komiska skicklighet i nattklubbsvärlden, medan deras filmer under 1930-talet inte anses göra dem rättvisa. Parodin "The Three Musketeers" (1939) anses dock vara en mindre klassiker i musikalfacket. De spelade mot Bela Lugosi i "The Gorilla" (1939). Bröderna influerade en lång rad komiker, bland dem Danny Kaye och Jerry Lewis. Sketchen med den ängsliga spermien i Woody Allens film "Allt du skulle vilja veta om sex, men varit för skraj att fråga om" var ursprungligen en Bröderna Ritz-sketch. Mel Brooks har kallat Harry Ritz "världens roligaste man" och gav honom en cameoroll i "Det våras för stumfilmen" (1976).

Källor

Externa länkar

Amerikanska komiker
Syskonskaror
Skravelsjö

Skravelsjö är en småort i Umeå kommun belägen söder om Umeå.

Se även
Umeå socken

Externa länkar
Skravelsjö

Orter i Umeå kommun
Småorter i Sverige
Marja Grill

Marja Grill, född 12 april 1975 i Göteborg, är en svensk journalist.

Grill är utbildad i journalistik på Journalistprogrammet Göteborgs universitet och arbetar som reporter på SVT Nyheters grävdesk. 

Grill vann 2021 en Guldspade för granskningen av "Fallet Sofie" och nominerades 2019 till en Guldspade för granskningen av socialtjänstens hantering av barn, "Bäst för barnen" samt till det internationella priset DIG Award short för granskningen av svenska svartlistade bolag. Båda granskningarna gjordes tillsammans med journalisten Carolina Jemsby. Grill nominerades 2018 till Best European Journalist 2018 av PRIX Europa bland annat för sin journalistik om personer med funktionsnedsättning. 

Hon har producerat dokumentärfilmerna "Striden om assistansen" (2018) "Konsten att stjäla utan att åka fast" med Carolina Jemsby (2016) "Moderaterna - vi gjorde vad vi lovade" och På rätt sida vägen (2005). Grill har under 2008 - 2010 arbetat åt Uppdrag granskning där hon bland annat producerade programmet "Mirakeltanten" om Gulli Johansson som drabbades av läkemedelsförgiftning, ett program som nominerades till en Guldspade av Föreningen Grävande Journalister. Programmet ledde till lagförslaget Lex Gulli och till en skärpning av Socialstyrelsens läkemedelsföreskrifter för äldre. 

Hon har vunnit Spektrumpriset Best practice 2017 för #deutsatta, nominerats till ett DIG-award 2017 och vunnit Prix Egalia två gånger, 2010 för ett program om Kommunala bolagsstyrelser. Grill är också föreläsare på Fojos kurs Fram med fakta, om journalistiska arbetsmetoder, och om hur man kan gräva och skapa agendasättande journalistik även på redaktioner med små resurser.

Svenska dokumentärfilmare
Svenska journalister under 2000-talet
Journalister från Göteborg
Födda 1975
Levande personer
Kvinnor
Minotauren

Minotauren var en svensk tidskrift för skräck, fantasy och science fiction, med tonvikt på skräck. Den utgavs med fyra nummer per år av Aleph Bokförlag och redigerades av Rickard Berghorn. Den innehöll både artiklar och noveller och lade tonvikt vid klassiska författare. Tidskriften lyfte gärna fram något bortglömda författarskap, med många essäer om äldre litteratur. Minotaurens novellmaterial utgavs också som separata böcker i antologiserien Syner i natten.

Tidskriften har inte utkommit med något nummer sedan 2007.

Referenser

Minotauren på Tidskrift.nu
Syner i natten på Aleph Bokförlag

Svenska tidskrifter
Science fiction-tidskrifter
Svensk skräcklitteratur
Svensk science fiction
Ali Abdullah Saleh

Ali Abdullah Saleh (), född 21 mars 1942 i Bayt al-Ahmar, Kungariket Jemen, död 4 december 2017 mellan Sana'a och Marib, var Jemens president 1990–2012, och var dessförinnan president för Nordjemen från 1978. Han var zaydit, vilket är en gren inom shiaislam och han stödde sig politiskt på en allians med klaner och islamister.

Biografi 
Saleh deltog i den armékupp som ledde till bildandet av Arabrepubliken Jemen 1962. Han hjälpte Ibrahim al-Hamadi till makten i en kupp 1974. Mordet på Hamadi 1977 och dennes efterföljare Ahmad al-Ghashmi följande år gjorde att Saleh själv kunde överta presidentposten 1978. 

Efter upprepade försök att förena Nordjemen med det socialistiska Sydjemen gick de två länderna samman och bildade Republiken Jemen 1990 och Saleh blev dess president samma år. Han försökte dominera den södra delen, men politiska motsättningar ledde till att ett inbördeskrig bröt ut när sydsidan 1994 försökte bryta sig ur unionen. Nordsidan vann och det stärkte Salehs makt. Han blev den första direktvalda presidenten i Jemen 1999, och valdes om 2006.

Protesterna i Jemen 2011 
Under protesterna i Jemen 2011 tvingades Saleh deklarera att han inte kandiderade för återval i valet 2013. De folkliga protesterna mot hans regim fortsatte emellertid och ledde till svåra oroligheter i landet, framför allt i de större städerna. Saleh utsattes för ett attentat den 3 juni 2011 och lämnade landet för att få akut vård i Saudiarabien för de skador han då fick. Han återvändande till Jemen efter tre månader vilket ledde till nya strider i Sanaa mellan regimens elitförband och de oppositionella.

Den 23 november 2011 undertecknade han vid en ceremoni i Saudiarabien att han officiellt skulle avgå från sin post som president i februari 2012, till förmån för en övergångsregering. Han lämnade genom undertecknandet direkt hälften av makten till vicepresidenten Abd Rabu Mansur Hadi.

Avgår som president 
Hadi valdes den 21 februari 2012 till landets president och efterträdde därmed Ali Abdullah Saleh. Han tog över presidentposten vid en ceremoni den 25 februari 2012 i närvaro av Saleh som nyligen återvänt från USA där han behandlats för de skador han fick i attentatet i juni 2011.

Död i rebelluppror 
De shiamuslimska huthirebellerna från norra Jemen tog med hjälp av trupper lojala med Saleh kontroll över huvudstaden Sanaa 2014 och drev bort president Hadi. En militärallians ledd av Saudiarabien inledde i mars 2015 krig mot rebellerna, som de hävdar får stöd från ärkefienden Iran. När Saleh i början av december 2017 öppnade för förhandlingar med Saudiarabien utbröt häftiga strider i Sanaa mellan anhängare till Saleh och huthirebellerna. Den 4 december sköts han ihjäl av huthikrigare i provinsen Marib.

Källor 

 Sydsvenskan 4 december 20117
 Rulers

Jemenitiska politiker
Jemens presidenter
Födda 1942
Män
Avlidna 2017
Carl Magnus Gripenberg

Carl Magnus Gripenberg, född 25 december 1754 i Åbo, död 27 januari 1818 i Sankt Petersburg, Ryssland, var en svensk officer (major) under finska kriget 1808-1809.

Carl Magnus Gripenberg var son till lagmannen i Åbo Magnus Wilhelm Gripenberg och Johanna Margareta Blume.

Under det finska kriget var Gripenberg kommendant på Svartholms fästning. Ryska trupper omringade fästningen och det ryska artilleriet besköt fästningen sporadiskt, utan att den tog någon nämnvärd skada. Genom beslut av officerskåren ledd av Gripenberg kapitulerade Svartholm nästan utan motstånd den 18 mars 1808. Orsakerna till kapitulationen är i viss mån oklara men det förefaller klart att officerskåren varken trodde på fästningens eller Sveriges förmåga att försvara sig mot Ryssland i detta krig.

Som många andra finska officerare övergick Gripenberg snabbt i rysk tjänst efter kapitulationen. För kapitulationen blev han av många i Sverige stämplad som en förrädare och var en av det flertal officerare som skulle dömas till döden för förlusten av Finland. Till följd av allmän amnesti avbröts rättsprocessen även för hans del.

Källor

Personer i finska kriget
Finländska militärer under 1700-talet
Män
Födda 1754
Avlidna 1818
Finländska militärer under 1800-talet
Finlandssvenska militärer
Carl Magnus
Kabelvåg

Kabelvåg är ett fiskeläge i Lofoten i norra Norge. Det tillhör Vågans kommun i Nordland fylke.

Kabelvåg är Lofotens äldsta fiskeläge och har 2 234 invånare (2022).

Här finns Lofotens folkhögsskola och Nordland kunst- og filmskole.

Sevärdheter
Lofotakvariet
Galleri Espolin
Lofotmuseet
Vågan kyrka, "Lofotkatedralen", en träkyrka som byggdes 1898 och har ca 1.200 sittplatser.

Referenser

Noter 

Orter i Nordland fylke
Vågans kommun
Palmfelt

Palmfelt är en svensk adlig ätt. Ätten adlades 1 juli 1687 och introducerades 1689 som nummer 1114 på Svenska riddarhuset med Gustaf Palmfelt, född Palm. Ätten utslocknade 1911. Gustaf Palmfelt blev 1731 friherre, och den friherrliga grenen av ätten fick nummer 212. Denna gren av ätten utslocknade 1758.

Kända medlemmar av ätten är:

Gustaf Palmfelt (1680-1744), svenskt riksråd och författare
August Fredrik Palmfelt (1767-1814), svensk militär och ämbetsman

Källor
Palmfelt i Svensk uppslagsbok

Svenska adelsätter
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
Hamad bin Khalifa

Shejk Hamad bin Khalifa Al Thani (الشيخ حمد بن خليفة آل ثاني), född 1 januari 1952 i Doha i Qatar, var Qatars emir (regent) 1995–2013. Han är medlem av ätten Al-Thani.

Shejk Hamad har examen från Royal Military Academy Sandhurst, Storbritannien. År 1995 övertog han Qatar från sin far Khalifa bin Hamad Al Thani i en oblodig statskupp, medan fadern befann sig i Schweiz, och verkade under sin regeringstid för att modernisera landet. I västvärlden var han mest känd för att i sitt land husera Al Jazeera. Han och hans andra hustru Mozah Bint Nasser Al Missned har låtit bygga upp amerikanska universitet.

Shejk Hamad har tre fruar och tjugofyra barn: elva söner, bland andra nuvarande emiren Tamim bin Hamad, och tretton döttrar, bland andra Al Mayassa bint Hamad. I juni 2013 överförde Shejk Hamad makten till den näst äldste sonen, Tamim bin Hamad.

Hösten 2008 tillträdde Elisabeth Tarras-Wahlberg en ettårig tjänst som rådgivare i internationella relationer hos Emiren.

Han äger megayachten Katara.

Utmärkelser

Källor

Noter 

Qatariska emirer
Födda 1952
Män
Levande personer
Storkorset av Hederslegionen
Mottagare av Finlands Vita Ros’ orden
Mottagare av Nilorden
Storkorset av särskilda klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Personer från Doha
Hamad ibn Isa al-Khalifah

Hamad ibn Isa al-Khalifah حمد بن عيسى آل خليفة, född 28 januari 1950 i Riffa, är kung över Bahrain sedan 14 februari 2002 och sedan 6 mars 1999 dess statsöverhuvud (1999–2002 med titeln emir).

Kung Hamad är äldste son till sin företrädare emir Isa bin Salman al-Khalifa. Han har studerat vid Cambridge University och Royal Military Academy Sandhurst, och kvalificerade sig 1978 som helikopterpilot. Sedan han övertog tronen har han moderniserat landet, som han betecknar som en konstitutionell monarki, genom att ge kvinnor rösträtt och genom att tillåta parlamentsval för första gången sedan 1975.

Bland hans intressen märks falkjakt, golf, fiske, tennis och fotboll. Han har ett ansett stall med arabiska fullblod.

Källor 

Bahrains regenter
Födda 1950
Män
Levande personer
Personer från Riffa
Alumner från Universitetet i Cambridge
Alumner från United States Army Command and General Staff College
Rabba

Rabba är en stad i Jordanien. Rabba har cirka 9 000 invånare.

Orter i Karak (guvernement)