kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Amore

Amore är det artonde musikalbumet av den klassiska italienska tenoren Andrea Bocelli. Den gavs ut den 31 januari 2006 och innehåller såväl en ny version av Elvis Presleys "Can't Help Falling In Love" som "Because We Believe", en låt som sjöngs av Bocelli vid Olympiska vinterspelen 2006 i Turin, Italien.

Låtlista 
 "Amapola" - 3:43
 "Besame Mucho" - 4:01
 "Les Feuilles Mortes (Autumn Leaves)" - 4:49
 "Mi Manchi" - 3:35
 "Somos Novios (It's Impossible)" - 4:22
 "Solamente Una Vez" - 3:29
 "Jurame" - 3:22
 "Pero te Extraño" - 4:06
 "Canzoni Stonate" - 5:17
 "L'Appuntamento (Sentado a' Beira do Caminho)" - 4:08
 "Cuando Me Enamoro (Quando m'innamoro)" - 3:56
 "Can't Help Falling In Love" - 3:25
 "Because We Believe" - 4:37
 "Ama Credi e Vai (Because We Believe)" - 4:41

Deltagande artister 
Veronica Berti: Sång - "Les Feuilles Mortes (Autumn Leaves)"
Kenny G: Saxofon - "Mi Manchi"
Christina Aguilera: Sång - "Somos Novios (It's Impossible)"
Mario Reyes: Flamencogitarr - "Jurame"
Stevie Wonder: Munspel och sång - "Canzoni Stonate"
David Foster and Randy Waldman: Akustiskt piano & keyboard
Nathan East: Bas
Vinnie Colaiuta: Trummor
Dean Parks, Ramon Stagnaro, Michael Thompson och Michael Landau: Gitarr
Paulinho Da Costa och Rafael Padilla: Slagverk
Dan Higgins: Flöjt
David Foster: Arrangemang
Jorge Calandrelli och David Foster: Arrangemang - "Amapola"
Humberto Gatica, Chartmaker Studios: Mixande
Hernan Gatica, Pierpaolo Guerinni, Valerio Calisse, Jochem van der Saag och Alejando Rodriguez: Inspelning
Neil Devor and Chris Brooke: Vidare redigering
Oscar Ramirez: Vidare redigering - "Somos Novios (It's Impossible)"
Jochem van der Saag: Programmering och ljuddesign

Musikalbum 2006
Album av Andrea Bocelli
Nävlingeåsen

Nävlingeåsen är en horst bestående av gnejs i nordöstra Skåne, mellan Hässleholm och Kristianstad.

Mot Kristianstadsslätten i nordost avgränsas Nävlingeåsen av en 25 kilometer lång förkastningsbrant, löpande i sydöstlig riktning från trakten närmast söder om Hässleholm. Även om dalgången söder om Finjasjön är Nävlingeåsen skarpt avgränsad men sluttar långsamt åt söder. I norr består Nävlingeåsen av en moränbeklädd, mager och övervägande skogbeväxt platå, som i väster når 147 meter över havet.

Se även
Nävlinge

Källor 
 

Åsar i Skåne
Horstar i Sverige
Hässleholms kommuns geografi
Kristianstads kommuns geografi
Araukanien och Patagonien

Kungadömet Araukanien och Patagonien utropades 1860 av den franske advokaten och äventyraren Antoine de Tounens. Detta skedde som en del av det araukanska kriget mellan den chilenska staten och mapucheindianerna (araukanerna).

Under ett besök i området 1860 fick Antoine de Tounens sympati för mapuchernas sak och han kom överens med mapucheledarna om att han skulle utses som kung under namnet Orelie-Antoine I och driva mapuchernas sak. Hans ansträngningar för att få internationellt erkännande för mapucherna förhindrades av Chile och Argentina och redan efter några månader fängslades han 1862 av de chilenska myndigheterna som sedan skickade honom tillbaka till Frankrike.

Antoine de Tounens återkom 1870 och tog åter tronen i besittning. Det lilla kungadömet inledde ett krig mot Chile som dock slutade med seger för Chile. Kungen försökte vinna Napoleon III:s sympati och få hjälp av honom, något som misslyckades på grund av Frankrikes förlust i fransk-tyska kriget.

Orelie-Antoine dog 1878 i Frankrike efter åratal av ofruktsamma försök att få erkännande för sitt kungarike.

Den nuvarande efterföljaren Philippe Paul Alexandre Henry Boiry, bosatt i Frankrike, gör inte längre anspråk på området. Han håller dock minnet av Orelie-Antoine levande och stöttar symboliskt mapuchernas rätt till självbestämmande genom att låta ge ut minnesmynt.

Den franske författaren Jean Raspail har skildrat Tounens och utvecklingen kring kungadömet i romanen Moi, Antoine de Tounens, roi de Patagonie, som fick Grand Prix du roman de l'Académie française 1981.

Källor

Externa länkar
Royal House of Aracaunia
North American Aracaunian Royalist Society
Website of the Kingdom of Araucanía and Patagonia
Kingdom of Araucania and Patagonia - Mapuche Portal

Se även 
 Mapuchernas historia

Historiska länder och riken i Sydamerika
Sydamerika under 1800-talet

"Lilla kungadömet" är faktiskt större än Sverige i ytan...
Vetenskapsåret 1889



Händelser

Medicin
 Maj – Sjukhuset Johns Hopkins Hospital invigs i Baltimore, med personal som patologen William Henry Welch, kirurgen William Stewart Halsted, gynekologen Howard Atwood Kelly och invärtesmedicinaren William Osler, vilket blir ursprunget till konceptet med specialistutbildning vid utbildningen av yngre läkare.
Okänt datum – Japanen Shibasaburo Kitasato isolerar stelkrampsbakterien.

Teknik
6 maj – Världsutställningen 1889 öppnar i Paris till 100-årsminnet av Franska revolutionen. Huvudattraktionen är Eiffeltornet.

Pristagare 
Bigsbymedaljen: Jethro Teall, brittisk geolog.
Copleymedaljen: George Salmon, irländsk matematiker och präst.
Davymedaljen: William Henry Perkin, brittisk kemist.
Lyellmedaljen: William Boyd Dawkins, brittisk geolog, paleontolog och arkeolog.
Murchisonmedaljen: James Geikie, brittisk geolog.
Wollastonmedaljen: Thomas George Bonney, brittisk geolog.

Födda 
 17 januari – Ralph H. Fowler (död 1944), brittisk fysiker och astronom.
 21 april – Paul Karrer (död 1971), schweizisk organisk kemisk, Nobelpristagare 1937.
 18 maj – Thomas Midgley (död  1944), amerikansk kemist och uppfinnare
 4 juni – Beno Gutenberg (död  1960), tysk seismolog.
 18 juli – Axel Boëthius (död  1969), svensk arkeolog.
 1 augusti – Walther Gerlach (död  1979), tysk fysiker.
 7 augusti – Léon Brillouin (död  1969), fransk fysiker.
 20 november – Edwin Hubble (död  1953), amerikansk astronom.
 21 december – Sewall Wright (död  1988), amerikansk genetiker.

Avlidna 
 8 mars – John Ericsson (född 1803), svensk-amerikansk ingenjör och uppfinnare.
 16 mars – Ernst Wilhelm Leberecht Tempel (född 1821), tysk astronom.
 20 juli – Miles Joseph Berkeley (född 1803), brittisk botaniker.
 11 oktober – James Joule (född 1818), brittisk fysiker och bryggare.

Källor

Fotnoter
Pale Olofsson

Pale Olofsson, född Paul Lennart Olofsson den 8 januari 1947 i Brännkyrka församling i Stockholm, är en svensk skådespelare.

Olofsson växte upp i Årsta och flyttade till Malmö 1960. Efter en popperiod på 1960-talet blev Olofsson tillfrågad av Anders Melander om han ville vara med i teaterpjäsen Nick Carter, uppsatt av teatergruppen Gorillateatern, som senare bytte namn till Nationalteatern.

Olofsson medverkade därefter till och från i Nationalteatern fram till 1985. Efter Nationalteatern frilansade han och gjorde bland annat radioteater. Han medverkade i TV-serierna Hem till byn, Sjätte dagen, Rena rama Rolf med flera. Han var med i filmerna Lyftet och Den bästa sommaren. Pale medverkar även i filmen Kurt Olsson - filmen om mitt liv som mig själv och Män som hatar kvinnor, som baseras på Stieg Larssons roman med samma namn. I filmen Låt den rätte komma in spelar Olofsson den förtidspensionerade alkoholisten Larry.

Filmografi 

 (kortfilm)

Teater

Roller
 1999 – Botvid i Stockholmsblod av Olov Svedelid och Kalle Sörnäs, regi Peter Harryson, Stockholms stadsteater

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 

Skådespelare från Stockholm
Män
Födda 1947
Levande personer
Billy Rieloff

Billy Guillermo Rieloff-Aspillaga, född 25 juni 1965 i Chile, är en svensk-chilensk brottsling. 

Rieloff kom till Sverige i slutet av 1960-talet och är uppvuxen i Växjö. Han kom i början av 1990-talet i kontakt med några personer från den så kallade Järnaligan och tillsammans med dessa kom han att bilda Södertäljeligan, som under 1994–1995 begick flera grova rån i Mellansverige, bland annat det uppmärksammade rånet mot Sörmlands Sparbank i Vingåker, där en rullstolsburen man blev svårt misshandlad med en gevärskolv. Efter ett rån mot en värdetransport i Södertälje i oktober 1995 greps ligan då Rikskriminalpolisen av en slump kommit dem på spåren.

Ligan dömdes till långa fängelsestraff för de brutala rånen och för Rieloffs del blev straffet sammanlagt 18 års fängelse då han tidigare varit villkorligt frigiven. Vintern 2004 rymde Rieloff tillsammans med medfångarna Daniel Maiorana och Nazim Rudhani från Kumlaanstalten, men greps fyra dygn senare i en lägenhet i Örnsköldsvik. I slutet av 2006 frigavs han villkorligt från sitt 13-åriga straff, men tiden i frihet varade bara 1,5 år. Den 4 augusti 2008 greps han av polis efter en vild skottlossning i ett bostadsområde i Mjölby. Han häktades av Linköpings tingsrätt misstänkt för förberedelse till grovt rån och olaga vapeninnehav. Förutom Rieloff greps även en annan återfallsförbrytare, Mårten Tammiharju, vid denna aktion.

I april 2020 dömdes Reiloff till 12 års fängelse för det uppmärksammade mordförsöket på advokaten 
Henrik Olsson Lilja. Svea hovrätt skärpte två månader senare straffet till 14 års fängelse, vilket innebär att Rieloff tidigast kan bli frisläppt i mars 2029.

Se även 
 Vapenkuppen i Järna

Referenser 

Födda 1965
Svenska brottslingar
Män
Levande personer
Sirkap

Sirkap är en arkeologisk plats på kusten mitt emot Taxila, Punjab i Pakistan.

Staden Sirkap byggdes av den grekisk-baktriske kungen Demetrius I efter att han invaderade Indien omkring 180 f.Kr. Demetrius grundlade ett indo-grekiskt kungadöme på den norra och nordvästra indiska subkontinenten. Sirkap sägs även ha återuppbyggts av kung Menander.

En grekisk stad 

Platsen Sirkap byggdes enligt det hippodamiska rutnätet som var karaktäristiskt för grekiska städer. Den är organiserad runt en huvudgata och 15 rätvinkliga gator på ett område på 1 200 meterx400 meter och omges av 5–7 meter höga murar som är 4,8 kilometer långa. Ruinerna är av grekisk karaktär, liknande de som finns i Olynthos i Makedonien.

Flera hellenistiska konstföremål har hittats, speciellt mynt med grekisk-baktriska kungar och stenpaletter från grekiska mytologiska händelser. Vissa är äkta hellenistiska, andra visar på en utveckling av den grekisk-baktriska stilen mot en mer indisk stil som hittats i Ai-Khanoum. Till exempel så kan föremål som indiska armband hittas på grekiska mytologiska figurer som Artemis.

Efter att grekerna hade byggt staden byggdes den om under anfallet från indoskyterna och senare indopartierna efter en jordbävning år 30.

Religiösa byggnader 
Buddhistiska stupor med starka hellenistiska drag kan hittas över hela Sirkap. Även hinduiska tempel kan hittas vilket vittnar om en blandning av religiösa kulturer. Ett grekiskt tempel i jonisk ordning finns på den närliggande platsen Jandial, 650 meter från Sirkap, men den kan vara från den zoroastriska kulturen.

Sirkap vittnar om indo-grekernas aktiviteter i stadsbyggandet under deras ockupation av det indiska territoriet under två århundraden, liksom deras samarbete med andra religiösa inriktningar, som till exempel buddhismen.

Besök av Apollonios från Tyana 
Den grekiske filosofen Apollonios från Tyana sägs ha besökt Taxila under det första århundradet. Han beskriver de grekiskinspirerade konstruktionerna och refererar förmodligen till Sirkap:

"Taxila, sägs det, är ungefär lika stort som Nineveh, och grundlades ganska likt stilen på grekiska städer" 

"Jag har redan beskrivit det sätt som staden omges av murar, men det sägs att staden delades upp i smala gator på samma oregelbundna sätt som i Aten och att husen byggdes på ett sådant sätt, att om man tittar på dem från utsidan så har de bara en berättelse, medan om man går in i husen så har de underjordiska rum som går lika djupt under marken som rummen ovanför marken."

Referenser

Externa länkar 
 Den arkeologiska platsen Sirkap

Pakistans historia
Fornminnen i Pakistan
Rövarkungens ö

Rövarkungens ö är ett musikalbum av Nationalteatern. Albumet gavs ut 1980 på LP av skivbolaget Nacksving och på CD 1991 av MNW. Skivan innehåller sex låtar skrivna av Ulf Dageby, varav titellåten är över 12 minuter lång.

Låtlista
Vi fortsätter spela rock & roll men vi håller på att dö (Ulf Dageby) - 5:51
Sent en lördag kväll (Ulf Dageby) - 3:52
Rövarkungens ö (Ulf Dageby) - 12:13
Söndag kväll (Ulf Dageby) - 5:36
Våld på öppen gata (Ulf Dageby) - 5:12
Stranden (Ulf Dageby) - 7:25

Medverkande
Totta Näslund – sång, gitarr
Ulf Dageby – gitarr, sång
Nikke Ström – bas, barytonsaxofon, flöjt, gitarr
Lars-Eric Brossner – keyboards
Håkan Nyberg – trummor
Johannes Leyman – producent (tillsammans med bandet)

Referenser
Discogs.com

Kommentarer

Noter

Album av Nationalteatern
Musikalbum 1980
Album utgivna på Nacksving
Vanya Kewley

Vanya Kewley född den 8 november 1937 död den 17 juli 2012 var en brittisk sjuksköterska och journalist mest känd för sin uppmärksamma rapport från Tibet där hon dokumenterat resultat av den kinesiska ockupationen av Tibet. Hon har även arbetat för UNHCR i Rwanda och Röda korset i Bosnien,

Publikationer

 Dokumentärfilm Tibet: A Case to Answer som spelades in under sex veckor i Tibet när Vanya Kewley smugglades in i landet, istället för att ta den officiella kinesiska rundturen, och under fara intervjuade 160 personer - munkar, nunnor, och politiska fångar som riskerade nya bestraffningar genom att tala med henne. Filmen ger förstahandsuppgifter om hungersnöd, tortyr, påtvingade aborter och skövling av Tibets naturtillgångar. Filmen är produccerad av Vanya Kewley för BBC, 1988 och har visats i SVT.
 Bok Tibet: Behind the Ice Curtain, som bygger på intervjuer från samma resa som i filmen ovan, Grafton Books Paperback, 1990
 Dokumentärfilm Collision Course om situationen på Filippinerna vid slutet av Ferdinand Marcos era och åtal mot den katolska kyrkan för kamp för de mänskliga rättigheterna, 1976

Källhänvisningar
	

Brittiska journalister
Kvinnor
Ingemar Månsson

Ingemar Månsson, född 7 september 1929 i Ulvasjömåla i Ronneby kommun, död 5 oktober 2022 i Domkyrkodistriktet i Lund, var en svensk kyrkomusiker och dirigent. Han var dirigent för Hägerstens motettkör och Lunds vokalensemble.

Biografi 
Ingemar Månsson studerade till lärare i Kristianstad och samtidigt orgel för Gustav Carlman. Sommaren 1951 avlade han kantorsexamen i Lund med Josef Hedar som examinator. Efter två år som lärare i Blekinge, 1953–1955, följde ännu ett års studier i orgelspelning för Gustav Carlman. Sedan vidtog sju år, 1956–1963, som elev vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm. Bland lärarna kan nämnas Alf Linder (orgel), Arne Sunnegårdh (sång), Eric Ericson (kördirigering) och Bo Wallner (musikhistoria). Ingemar Månsson avlade högre organistexamen 1960 samt högre kantorsexamen och musiklärarexamen 1963. 

Vid sidan av musiken var Månssons hobby friidrott och han blev 2004 svensk veteranmästare i löpning i sin åldersklass på 60 m och 100 m.

Hägerstens motettkör 

Från våren 1964 till och med våren 1995 var Månsson heltidsanställd kyrkomusiker (organist och körledare) i Uppenbarelsekyrkan i Hägerstens församling, Stockholm. Där bildade han 1965 Hägerstens motettkör, med vilken han rönte stora framgångar såväl nationellt som internationellt.

Lunds vokalensemble 

Under åren 1995–2013 ledde Månsson Lunds vokalensemble. I arbetet med Lunds vokalensemble har Månsson "befäst sin roll som en av de viktigaste kördirigenterna i vårt land".

Priser och utmärkelser 
1983 – Gustaf Aulén-priset
1987 – Norrbymedaljen
1992 – Ledamot nr 881 av Kungliga Musikaliska Akademien
1996 – Hugo Alfvénpriset
2005 – Medaljen för tonkonstens främjande
2007 – Årets körledare
2007 – Föreningen svenska tonsättares interpretpris
2007 – Lunds kommuns kulturpris
2008 – Lukasbrödernas konstnärsstipendium till Birger Berghs minne
2011 – Litteris et Artibus

Diskografi 
1980 – Liberté, med Hägerstens motettkör
1987 – Verk av Sven-David Sandström och Thomas Jennefelt, med Hägerstens motettkör
1992 – Poulenc, Bruckner, med Hägerstens motettkör
1992 – Svensk musik, med Hägerstens motettkör
1993 – Masses and Motets, med Hägerstens motettkör
1995 – Lyriskt, med Hägerstens motettkör
1995 – Avsked, med Hägerstens motettkör
1998 – …and let my crying come unto thee, med Lunds vokalensemble
2000 – Recordare, domine, med Lunds vokalensemble
2001 – Bach: Mässa h-moll, med Lunds vokalensemble
2002 – Friede auf Erden, med Lunds vokalensemble
2003 – Ich steh hier und singe, med Lunds vokalensemble
2005 – April och tystnad, med Lunds vokalensemble
2007 – Den nordiska folkvisan, med Lunds vokalensemble
2013 - Bach: Mässa i h-moll, med Lunds Vokalensemble
2013 - Immortal Fire, med Lunds Vokalensemble

Bibliografi

Källor 
Noter

Tryckta källor

Webbkällor
Ingemar Månsson i Svensk mediedatabas.

Externa länkar 
Lunds vokalensemble

Svenska dirigenter
Svenska kördirigenter
Svenska musiker
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Mottagare av Litteris et Artibus
Mottagare av Norrbymedaljen
Födda 1929
Avlidna 2022
Män
Beauty and the Beast (sång)

"Beauty and the Beast" är en powerballad, skriven av Alan Menken och Howard Ashman, från 1991.

Sången är ledmotiv till Disneyfilmen Skönheten och Odjuret som kom ut samma år och blev belönad med en Oscar för bästa sång. Den sjöngs i original av Celine Dion och Peabo Bryson och kom senare att bli en av Dions mest kända låtar. På svenska sjöngs den in av Sofia Källgren och Tommy Körberg, som båda gjorde rösterna till huvudrollerna i filmens svenska dubbning. I filmen sjungs den även av tekannan Mrs. Potts, som spelas av Angela Lansbury i det engelska originalet.

Noter 

Sånger 1991
Disneysånger
Master Sword

Master Sword (svensk översättning: mästarsvärdet), även känd som The Blade of Evil's Bane, är ett svärd som Link bär i många av spelen i The Legend of Zelda-serien.

A Link to the Past
Svärdet dyker första gången upp i The Legend of Zelda: A Link to the Past. Master Sword finns längst in i Lost Woods och sitter fast i en sten. För att kunna dra det måste Link ha hittat tre medaljonger. Utan Master Sword går det inte att besegra Agahnim i Light World. Link kan dock inte använda Master Sword på Agahnims kropp, utan måste istället slå tillbaka de trollformler som Agahnim kastar mot honom. Svärdet behövs även för att ta sig in till Agahnims rum och kan sedan genomgå en uppgradering i Dark World senare i spelet.

Ocarina of Time
I The Legend of Zelda: Ocarina of Time sitter Master Sword i Temple of Time, där det väntar på the Hero of Time. När Link för första gången drar upp det legendariska svärdet, försätts han i en sju år lång sömn, då han var för ung för att bruka svärdet som barn. När han väcks upp igen har Ganondorf tagit Triforce of Power och med den lyckats erövra Hyrule och förvandla det till ett mörkt, nästintill obeboeligt land.

The Wind Waker
I The Legend of Zelda: The Wind Waker finns Master Sword fastsatt mitt i det då frusna Hyrule Castle. När Link lyckas dra upp det börjar tiden gå igen, men Ganondorf har lyckats ta bort svärdets kraft genom att mörda Earth Sage Laruto och Wind Sage Fado, vilket gör det värdelöst. När Link drar svärdet får Ganondorf även tillbaka alla sina forna krafter. Link måste nu återställa kraften till svärdet för att än en gång lyckas besegra Ganondorf.

Twilight Princess
I The Legend of Zelda: Twilight Princess hittar Link Master Sword i Faron Woods när han blir vägledd av Skull Kid. När han hittar det blir han till mänsklig form igen, då han tidigare varit i vargform.

Skyward Sword
Det svärd som Link först får tag i, i The Legend of Zelda: Skyward Sword, kallas Goddess Sword. Link behöver finna och absorbera tre magiska flammor, Farore's Flame, Nayru's Flame och Din's Flame, för att kunna transformera Goddess Sword till sin sanna och starkaste form, Master Sword.

The Legend of Zelda-serien

en:Universe of The Legend of Zelda#Master Sword
simple:The Legend of Zelda (series)#Universe
Pierre-Antoine Donnet

Pierre-Antoine Donnetm dödd 11 augusti 1953 är fransk journalist, som är mest känd för sina rapporter från Kina och Tibet och om förföljelsen av den tibetanska befolkningen. Han har varit stationerad i Kina och Japan.

Publikationer
 Tibet mort ou vif, 1990
 Le Japon achète le monde, 1991
 Tibet, des journalistes témoignent (medförfattare:  Guy Privat, Jean-Paul Ribes), 1992
 Tibet: Survival in Question, Zed Books, 1994
 Le choc Europe/Asie, 1998
 Le Japon, la fin d'une économie, 2000
 Cabu en Chine, 2000

Födda 1953
Franska journalister
Levande personer
Män
Personer från Colmar
Bagratikatedralen

Bagratikatedralen (georgiska: ბაგრატი; ბაგრატის ტაძარი eller Bagratis tadzari) är en katedral byggd på 1000-talet i staden Kutaisi i regionen Imereti, Georgien. Katedralen anses vara ett mästerverk i Georgiens medeltida arkitektur.

Ett distinkt landmärke i centrala Kutaisis stadsbild, katedralen vilar på toppen av kullen Uk'imerioni. Den byggdes i början av 1000-talet, under kung Bagrat III:s regeringstid, därav dess namn. En inskription på norra muren avslöjar att golvet lades "chronicon 223", i.e. 1003. 1692 förstördes katedralen i en explosion orsakad av det osmanska imperiets trupper, som invaderat kungariket Imereti. Kupolen och taket kollapsade och gav katedralen sitt nuvarande utseende.

Restaureringsarbeten och arkeologiska studier påbörjades 1954 och pågår fortfarande. 1994 blev katedralen tillsammans med Gelatiklostret uppsatt på Unescos världsarvslista. 2001 överlämnades katedralen till Georgiskortodoxa kyrkan. Katedralen, som ofta används som en symbol för staden Kutaisi, attraherar många pilgrimer och turister.

Referenser

Externa länkar 
  UNESCO World Heritage Centre - Bagrati Cathedral and Gelati Monastery
  Photo Gallery

Världsarv i Georgien
Domkyrkor i Georgien
Hotade världsarv
Georgisk-ortodoxa kyrkobyggnader
Kutaisi
Världsarv inskrivna 1994
The Vicious

The Vicious var en svensk punkgrupp från Umeå som bildades av Robert Pettersson och André Sandström. 

Bandet gav bland annat ut skivor på Ny våg Records, men splittrades 2007.

Sara, Robert och Erik gick vidare till Masshysteri.

Medlemmar
Robert Hurula Pettersson - Sång
André Sandström - Trummor
Sara Almgren - Gitarr
Erik Viklund - Bas
Andreas Johansson - Bas

Diskografi
Suicidal Generation 7"
The Vicious 12"
Obsessive  7"
Alienated (2006)
Igen  7" (2007)

Relaterade grupper
Masshysteri
DS-13
The (International) Noise Conspiracy
Invasionen
Sahara Hotnights
Marit Bergman

Externa länkar
The Vicious på Ny Våg

Upplösta svenska punkband
Lunds vokalensemble

Lunds vokalensemble är en blandad kör med cirka 35 sångare, hemmahörande i Lund. Kören startade sin verksamhet 1990 under Håkan Olsson och leddes 1995-2013 av Ingemar Månsson och 2017-2023 av Martin Arpåker. Från och med hösten 2023 är Ragnar Bohlin dirigent och konstnärlig ledare för kören. 

Allt sedan starten 1990 har kören arbetat med en mycket bred repertoar, från renässansmusik till helt nyskrivna verk. Tyngdpunkten ligger på a cappella-musik. Kören beställer och framför regelbundet nyskriven musik, de senaste åren av bl.a. Jacob Mühlrad, Linda Alexandersson och Daniel Fjellström. Flera av körens tidigare medlemmar är tonsättare och har bidragit med verk till kören, såsom Linda Alexandersson, Ulrika Emanuelsson, Stefan Klaverdal och Håkan Olsson Reising. 

Vokalensemblen framträder främst i Sverige, men gör ofta turnéer utomlands och har vunnit Grand Prix i Debrecen 1998 och Europeiska Grand Prix i Varna 1999. Tack vare framgångarna har kören inbjudits till ACDA (American Choral Directors’ Association) Southwest Convention 2000 och ACDA National Convention i New York 2003 där kören framträdde i Carnegie Hall, Riverside Church och Lincoln Center. Under senare år har kören bl.a. deltagit i Grand Prix i Tours 2018, framfört nyskriven musik vid Föreningen Svenska Tonsättares 100-årsjubileum och gästat Viborgs internationella kyrkomusikfestival.

Lunds vokalensemble har gett ut åtta studioproducerade CD-skivor, senast en inspelning av Bachs h-mollmässa 2013. Därutöver har kören spelat in ett antal live-skivor, bland annat Bachs h-mollmässa, Verdis requiem och Brahms requiem.

Kören bjuder in gästdirigenter med jämna mellanrum. Bland andra har Eric Ericson, Gustaf Sjökvist och Ragnar Bohlin gästat kören.

Externa länkar
Lunds Vokalensemble

Svenska blandade körer
Musikgrupper från Lund
Musikgrupper bildade 1990