kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Guldstrimlig salamander

Guldstrimlig salamander (Chioglossa lusitanica), även kallad guldstrimmig salamander, är ett stjärtgroddjur i familjen salamandrar.

Utseende 
Den slanka kroppen är svart på ovansidan med 10 till 12 grunda längsfåror och två gyllengula längsstrimmor, som går ihop på svansen, och flera mycket små, blå prickar. Hos vissa populationer är de gula strimmorna avbrutna och reducerade till avlånga fläckar. Buksidan är mörkgrå, och strupen ljusare grå. Svansen är lång, omkring dubbelt så lång som den egentliga kroppen hos vuxna individer, och kan brytas av och regenereras precis som hos ödlor. Den nya svansen blir gråfärgad. Lungorna är reducerade.

Utbredning 
Den guldstrimliga salamandern finns bara i norra Portugal och nordvästra Spanien (Galicien och Asturien), där den årliga nederbörden överstiger 1 000 mm.

Vanor 
Arten föredrar bergig eller kuperad terräng, gärna med ekskogar, även om den också hittats i pinjeskogar, eucalyptusplantager och busksnår. Undervattenfasen vill den helst ha lätt sura, syrerika bäckar och åar med rik, skuggande växtlighet, även om den också har hittats i grottsjöar och övergivna, vattenfyllda gruvor. Tungan används för födofångst precis som hos många svanslösa groddjur. Den sover sommar- och vintersömn under de varmaste respektive kallaste perioderna på året, men det är ingen egentlig dvala, och djuren kan bli tillfälligt aktiva om förhållandena medger det. Den lever på mindre ryggradslösa djur, främst spindlar, men också flugor och små skalbaggar.

Fortplantning 
I större delen av utbredningsområdet inträffar lektiden på hösten; i den nordvästra delen leker den emellertid på våren. Arten parar sig på land eller på grunt vatten, där hanen omfamnar honan kloak mot kloak. Mellan 14 och 17, ibland upp till 20 ägg läggs i sprickor i bottnen eller under stenar och murkna trädstammar. Äggen kläcks efter 6 till 10 veckor beroende på temperaturen. De brunaktiga larverna förvandlas under juli till september; detta gäller även larverna som är födda på hösten, som övervintrar i vatten och inte utvecklas mycket under övervintringen. Den guldstrimliga salamandern lever i åtminstone 10 år.

Status 
Den guldstrimliga salamandern är klassad som sårbar ("VU", B2ab) på grund av föroreningar av jordbrukskemikalier, vattenregleringar, påverkan på vattendragen till följd av planteringar samt, i Portugal, skogsbränder. Den är listad i EU:s habitatdirektiv, appendix 2 och 4.

Referenser 

Salamandrar
OCT

OCT, Oct och oct kan syfta på 

 OCT - en bildteknik i oftalmologi för undersökning av näthinnans olika lager, se Optical coherence tomography
Mariam Wallentin

Mariam Karolina Wallentin (tidigare Riahi Wallentin), född 28 juli 1982 i  Örebro, är en svensk artist, sångerska, musiker, kompositör och tidigare röstskådespelare. 

Mariam Wallentin är medlem i duon Wildbirds & Peacedrums och är en av grundmedlemmarna och kompositör i frijazz-kollektivet Fire! Orchestra. Hon verkar också sedan 2013 med det experimentella soloprojektet Mariam The Believer. 

Hon driver sedan 2013 skivetiketten Repeat Until Death. 

Som barn medverkade hon i flera svenska dubbningar, till exempel som Unga Nala i Lejonkungen, Fnatte i Quack Pack och Roxanne i Janne Långben - The Movie.

Hon sjunger även ledmotivet till HBO-serien Raised by Wolves från 2020.

Priser och utmärkelser
2013 – Jazzkatten som "Årets jazzmusiker"
2013 – Sten A Olssons kulturstipendium

Diskografi (urval)
2007 – Wildbirds & Peacedrums: Heartcore
2008 – Wildbirds & Peacedrums:The Snake
2009 – Fire!: You Liked Me Five Minutes Ago
2009 – Gothenburg String Theory: Gothenburg String Theory
2009 – David Åhlen: We Sprout in Thy Soil
2009 – Susanna & The Magical Orchestra: -3
2010 – Wildbirds & Peacedrums: Rivers
2011 – Lykke Li: Wounded Rhymes
2011 – Deportees: Islands & Shores
2012 – Blood Music: The Fire and the Flame
2012 – Anders Jormin: Ad Lucem
2013 – Johannes Heldén: System
2013 – Lisa Ullen/Nina de Heney Duo feat Mariam Wallentin: MORE
2013 – Fire Orchestra: EXIT!
2013 – Mariam the Believer: Blood Donation
2014 – Lykke Li: I Never Learn
2014 – Fire Orchestra: ENTER
2014 – Mariam The Believer: The Wind EP
2014 – Wildbirds & Peacedrums: Rhythm
2015 – Nuiversum: Ballads of Now & When
2016 – Fire Orchestra: Ritual
2017 – Mariam The Believer: Love Everything
2018- The Skull Defekts: The Skull Defekts
2018- Mariam The Believer: Soft Moon EP

Källor

Externa länkar
Mariam the Believers webbplats

Födda 1982
Kvinnor
Levande personer
Svenska sångare
Musiker från Örebro
Svenska kompositörer under 2000-talet
Svenska röstskådespelare
Hammargatan

Hammargatan är en gata på Östermalm i Stockholms innerstad som går från Eriksbergsgatan till Karlavägen. Till följd av den stora nivåskillnaden löper en trappa ner i gatans början från den högre liggande Eriksbergsgatan.

Gatans sträckning bestämdes i och med utformandet av Eriksbergsområdet, och fick 1909 namnet Hammargatan. Detta efter att beredningsutskottet avslagit de tidigare föreslagna namnen Eriksbergs Östra Trappgata och Eriksbergs Västra Trappgata (vilken istället kom att namnges Lodgatan) då risken för förväxling ansågs stor. Timmermanordens närbelägna lokaler och symboler har antagligen inspirerat till de nya namnen.

Byggnader
Byggnaderna längs gatan är uppförda i klassicistisk stil med putsade stenfasader. Parentesen nedan anger byggår.
Hammargatan 2 (1923–1925), arkitekt Edvard Bernhard
Hammargatan 3 (1923–1924), arkitekt Josef Östlihn,
Hammargatan 4 (1923–1924), arkitekt Sam Kjellberg

Referenser

Externa länkar

Gator och torg på Östermalm
William Cavendish-Scott-Bentinck, 4:e hertig av Portland

William Henry Cavendish-Scott-Bentinck, 4:e hertig av Portland, född 1768 död 1854, var en brittisk politiker. Han var bland annat ledamot av parlamentets underhus mellan 1790 och 1809 och hade olika ministerposter och ämbeten, bland annat som lordsigillbevarare och kronrådets lordpresident.

Han var son till William Henry Cavendish-Bentinck, 3:e hertig av Portland och gifte sig 1795 med Henrietta Scott (död 1844); i samband med giftermålet lade han till hustruns efternamn till sina egna.

Barn
 William Henry Cavendish, markis av Titchfield (1796–1824), underhusledamot 
 Lady Margaret Harriet Cavendish-Bentinck (1798–1882) 
 Lady Caroline Cavendish-Bentinck (1799–1828) 
 William John Cavendish-Scott-Bentinck, 5:e hertig av Portland (1800–1879) 
 Lord George Cavendish-Bentinck (1802–1848) 
 Lord Henry William Cavendish-Bentinck (1804–1870) 
 Lady Charlotte Cavendish-Bentinck (1805–1889); gift 1827 med John Evelyn Denison, Viscount Ossington (1800–1873) 
 Lady Lucy Joan Cavendish-Bentinck (1807–1899); gift 1828 med Charles Augustus Ellis, 6:e lord Howard de Walden (1799–1868) 
 Lady Mary Cavendish-Bentinck (1809–1874); gift 1854 med Sir William Topham

Noter

Brittiska hertigar
Lords Privy Seal
Män
Födda 1768
Avlidna 1854
Brittiska lordlöjtnanter
Brittiska parlamentsledamöter
Brittiska överhusledamöter
Storbritanniens ministrar
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Christ Church, Oxford
Lie Lie Live

Lie Lie Live är den första EP:n av den amerikanske musikern Serj Tankian. EP:n släpptes exklusivt på Rhapsody.com i maj 2008 och existerar enbart i form av digital download. EP:ns namn är en travestering på låten "Lie Lie Lie", en av Tankians egna låtar som släpptes på debutalbumet Elect the Dead. Liveversionerna av "Lie Lie Lie" och "The Unthinking Majority" spelades in den 25 oktober 2007 på House of Blues i Las Vegas under MySpaces konsert The List. Remixen av "Empty Walls" är gjord av DJ LethalRush.

Låtlista 

Amerikanska EP-skivor
EP-skivor 2008
Robåt

Robåt är en klinkbyggd rundgattad båt med sprisegelrigg som användes under första hälften av 1900-talet. Båttypen är cirka 5 meter lång och användes huvudsakligen till fiske. Den förekom främst i trakten av Fjällbacka i norra Bohuslän. Justus Åkerström och hans son Robert byggde ett större antal av denna båttyp i Fjällbacka. Namnet robåt förväxlas ofta med roddbåt eftersom en robåt också kunde ros vid stiltje.

Se även
Snipa
Julle

Referenser 

Allmogebåtar
Klinkbyggda båtar
William Cavendish-Scott-Bentinck, 5:e hertig av Portland

William John Cavendish-Scott-Bentinck, 5:e hertig av Portland, född 1800, död 1879, var en brittisk politiker. Han var son till William Henry Cavendish-Scott-Bentinck, 4:e hertig av Portland och Henrietta Scott.

Efter en militär karriär kom han 1824 att efterträda sin storebror, som dött det året, i parlamentets underhus som tory-ledamot för valkretsen King’s Lynn, en plats flera släktingar till hade. Två år senare lät han av hälsoskäl sin farbror Lord William Bentinck överta mandatet. Han blev hertig när fadern dog 1854, men trots att han också tillträdde med hertigvärdigheten medföljande platsen i överhuset 1857 visade han inget stort intresse för politiken, även om han stödde whigs och Robert Peel.

Som hertig levde han i avskildhet på sitt gods Welbeck Abbey i Nottinghamshire. Han blev så småningom alltmer excentrisk och mycket introvert: Det sägs att han lät gräva ut ett intrikat system av tunnlar och rum under huvudbyggnaden och även om han korresponderade per brev med flera kända män i London, bland andra Benjamin Disraeli, tillät han aldrig några besök. Han kommunicerade till och med skriftligen med sitt tjänstefolk och tillät bara en betjänt att träffa honom i hans privata rum.

Han dog ogift och barnlös. Hertigtiteln ärvdes av hans kusins son, William Cavendish-Bentinck, 6:e hertig av Portland.

Källor
Materialet till denna artikel är helt eller delvis hämtat från motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia, 28 april 2011.

Noter

Brittiska hertigar
Män
Födda 1800
Avlidna 1879
Brittiska parlamentsledamöter
Brittiska överhusledamöter
Brittiska militärer
Majswhiskey

Majswhiskey kan syfta på:

 Majswhiskey – en typ av amerikansk whiskey, destillerad på merpart majs, se Bourbon (dryck)
 Majswhiskey –  en typ av amerikansk whiskey som framställs genom destillation av en vört som innehåller minst 80 % majs, se corn whiskey
Trevor Moore

Trevor Paul Moore, född 4 april 1980 i Montclair, New Jersey, död 6 augusti 2021 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk komiker, skådespelare, kompositör, skämttecknare, författare och regissör känd främst för den New York-baserade komedigruppen Whitest Kids U' Know. Moores andra projekt omfattar The Trevor Moore Show, Uncle Morty's Dub Shack och Miss March.

Liv och karriär	

År 1996 visades en show som döpts till The Trevor Moore Show på Charlottesville Public Access TV i Charlottesville, Virginia. Showen blev populär bland collegestudenterna. Under 1998 fick Moore erbjudandet att producera nya avsnitt av The Trevor Moore Show för WADA-TV. Showen varade bara sexton avsnitt innan motreaktioner till sketcher som "I Wonder Who Died Today?" (en parodi på nyhetssändningar från det lokala äldreboendet) resulterade i att showen omedelbart fick upphöra.

Källor

Män
Födda 1980
Amerikanska komiker
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Avlidna 2021
Skådespelare från New Jersey
Personer från Montclair, New Jersey
Fågel blå (olika betydelser)

Fågel blå kan avse:

 Fågel blå – en folkbok, baserad å en folksaga, i Skandinavien ofta kallad "den gröne riddaren"
 Fågel blå (Atterbom) – ett sagospel av P. D. A. Atterbom baserad på folkboken
 Fågel blå (sagospel) – ett sagospel, den belgiske författaren Maurice Maeterlincks mest kända verk, originaltitel L'Oiseau bleu
 Fågel blå (Zacharias Topelius) – författat av Zacharias Topelius, uppsatt av Ingmar Bergman 1941
 Lilla fågel blå – en låt av Staffan Hellstrand
 Fågel Blå (biograf) – en biograf i Stockholm
 Fågel Blå (Göteborg) – en biograf i Göteborg 1905
 Fågel blå (film) – en amerikansk film från 1940, originaltitel The Blue Bird
Keirrison

Keirrison de Souza Carneiro, känd som Keirrison, född 3 december 1988 i Dourados, är en brasiliansk före detta fotbollsspelare (anfallare). 

Efter att ha spelat för de brasilianska klubbarna Coritiba och Palmeiras värvades Keirrison av Barcelona sommaren 2009. Säsongen 2009-2010 var han utlånad till Benfica och Fiorentina och säsongen 2010-2011 var han vara utlånad till Santos. I augusti 2011 stod det klart att Keirrison skulle bli utlånad till Cruzeiro Esporte Clube under säsongen 2011-2012.

Referenser

Brasilianska fotbollsspelare
Spelare i Coritiba Foot Ball Club
Spelare i Sociedade Esportiva Palmeiras
Fotbollsspelare i FC Barcelona
Fotbollsspelare i SL Benfica
Spelare i ACF Fiorentina
Spelare i Santos FC
Spelare i Cruzeiro EC
Spelare i Londrina EC
Spelare i Campeonato Brasileiro Série A
Spelare i Primeira Liga
Spelare i Serie A
Födda 1988
Levande personer
Män
Staden i mitt hjärta

Staden i mitt hjärta är en dokumentärfilm från 1992 av Anders Wahlgren. Filmen är en nostalgisk och kritisk berättelse om rivningarna i de gamla Klarakvarteren som följde av Norrmalmsregleringens genomförande.

Filmen har rönt stor uppmärksamhet i den allmänna debatten om Stockholms stadsplanering under 1990- och 2000-talen.

Mottagande
Filmen vann 1992 efter premiären Svenska PEN-klubbens Stockholmspris och Svenska arkitekters riksförbunds kritikerpris.

I samband med visningen i SVT 2009 recenserades filmen kritiskt av bland andra Dagens Nyheter, där Staffan Björkman kallade den "ensidig, nostalgisk och förlegad".

Utdrag

Visningar

Filmen visades först den 21 april 1992 i Kanal 1. Den 11 september samma år visades den även på Kulturhuset.

Filmen hade premiär den 2 oktober 1992 på Fågel blå i Stockholm, och har repriserats av SVT (1998, 2009, 2012).

Filmen har även visats vid Festival Cinéma Nordique 1995 och Festival International du Film sur l'Art 2007. Titeln har utomlands översatts till The city of my heart (Engelska) respektive La Ville de mon cœur (Franska).

Referenser

SFI.se

Svenska TV-program
Svenska dokumentärfilmer
Svenska 1990-talsfilmer
Urban Dahllöf

Urban Sigurd Dahllöf, född 11 november 1928 i Göteborg, död 28 augusti 2014 i Uppsala, var en svensk pedagog. Han var son till författaren Sigurd Dahllöf och folkskolläraren Karin Dahllöf, född Hansson. Han var gift med filosofie licentiat Tordis Larsson från 1950.

Dahllöf blev filosofie licentiat vid Uppsala universitet 1956, filosofie doktor och docent i pedagogisk psykologi vid Stockholms universitet 1960. Han var professor i pedagogik vid Göteborgs universitet 1972-1976 och vid Uppsala universitet 1976-1993. Han blev 1987 ledamot av både Vitterhetsakademien och av Vetenskapsakademien.

Urban Dahllöf var forskningsassistent vid Studieförbundet Näringsliv och Samhälle 1957-1960, extra universitetslektor i Göteborg 1960-1963, tillförordnat undervisningsråd 1962-1963, forskardocent vid Lärarhögskolan i Stockholm 1963-1966, universitetslektor i pedagogik i Göteborg 1965-1972, extra laborator där 1966-1969. Han hade en forskartjänst vid Statens råd för samhällsforskning 1969-1972, var byråchef Universitetskanslerämbetet 1973-1975, visiting professor vid University of Melbourne 1984, forskningschef vid universitetet i Trondheim 1991-1997, professor vid högskolan i Volda 1994-1999 och projektledare vid Mitthögskolan 1991-1996.

Källor
Vem är det : Svensk biografisk handbok 1999, red. Elisabeth Gafvelin, P. A. Norstedt & Söners Förlag, Stockholm 1998  ISSN 0347-3341 s. 219

Noter 

Svenska professorer i pedagogik
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1928
Avlidna 2014
Personer verksamma vid Mittuniversitetet
Trollbunden

Trollbunden kan syfta på:

Trollbunden (roman) – den första delen i Margit Sandemos bokserie Sagan om Isfolket
Trollbunden (film) – film regisserad av Alfred Hitchcock (1945, engelsk titel Spellbound) 
Trollbunden (musikalbum) – framfört av Zemya Hamilton
Påvliga lägenheterna

Påvliga lägenheterna (latin: appartamento papale, även appartamento nobile eller appartamento pontifici) är den inofficiella benämningen på en samling lägenheter, både privata och statliga, som omsluter gården Cortile de Sisto V om två sidor på tredje våningen (högsta våningen) i Vatikanpalatset i Vatikanstaten i Rom.

Sedan 1600-talet har de påvliga lägenheterna varit officiellt residens för romersk-katolska kyrkans påve i hans andliga kapacitet (Summus Pontifex). Före 1870 var dessutom Quirinalpalatset, som numera är det officiella residenset för Italiens president, officiellt residens för påven i hans världsliga egenskap som Kyrkostatens statschef.

Lägenheterna omfattar ett tiotal stora rum med en vestibul, ett kontor för den påvliga sekreteraren, påvens privata kontor, påvens sovrum i byggnadens hörn, ett läkarrum, en matsal, ett litet vardagsrum och kök.

Källor

Byggnader och anläggningar i Vatikanstaten
Officiella residens
Påvedömets historia
Apostoliska palatset
Madridavtalet

Madridavtalet var ett fördrag mellan Spanien, Marocko och Mauretanien om Västsahara. Det undertecknades i Madrid 14 november 1975. Fram till dess hade Västsahara varit en spansk besittning. Enligt Madridavtalet skulle området delas upp mellan Marocko och Mauretanien. Istället för fred och försoning som avtalet var tänkt blev resultatet istället att Marocko invaderade delar av Västahara. 1979 avstod Mauretanien från sin del av Västsahara och Marocko tog då även den delen av Västahara.

1975 i Marocko
1975 i Mauretanien
1975 i Spanien
Västsaharas historia
Trollbunden (film)

Trollbunden (engelska: Spellbound) är en amerikansk thriller-mysteriefilm från 1945 i regi av Alfred Hitchcock. I huvudrollerna ses Gregory Peck och Ingrid Bergman.

Handling 
Filmen inleds med en text som förklarar att dess syfte är att visa hur psykoanalys kan användas för att bota mentalsjukdomar. Handlingen kretsar kring Gregory Pecks rollfigur. Han utger sig för att vara doktor Anthony Edwardes, nyutnämnd chef för ett mentalsjukhus. Det står snart klart att detta inte stämmer. Peck lider av minnesförlust men hävdar att han mördat Edwardes och tagit hans plats.

Ingrid Bergmans rollfigur, psykoanalytikern Constance Petersen, är övertygad om Pecks oskuld. Tillsammans med sin lärare doktor Brulov (Michael Chekhov) analyserar Bergman en dröm som Peck haft. Drömsekvensen (designad av Salvador Dalí) är full av psykoanalytiska symboler, som ögon, gardiner, saxar, spelkort (en del blanka), en man utan ansikte, med mera.

Det visar sig att drömmen är nyckeln till brottet i filmen och till vad som hänt doktor Edwardes.

Rollista i urval 
 Ingrid Bergman - Dr. Constance Petersen
 Gregory Peck - Dr. Anthony Edwardes / John Ballantyne
 Michael Chekhov - Dr. Alexander 'Alex' Brulov, en av Dr. Petersens lärare
 Leo G. Carroll - Dr. Murchison, chefen för Green Manors
 Rhonda Fleming - Mary Carmichael, en patient på Green Manors
 John Emery - Dr. Fleurot
 Steven Geray - Dr. Graff
 Paul Harvey - Dr. Hanish
 Donald Curtis - Harry, personal på Green Manors
 Norman Lloyd - Mr. Garmes, en patient på Green Manors
 Bill Goodwin - House detective på Empire State Hotel
 Wallace Ford - främlingen i Empire States hotellobby
 Art Baker - Inspektör Cooley
 Regis Toomey - Kommissarie Gillespie

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1945
Amerikanska thrillerfilmer
Film noir
Filmer i regi av Alfred Hitchcock
Engelskspråkiga filmer
Filmer med hypnos
Svartvita filmer
Amnesi på film
Ronald Ridenhour

Ronald Ridenhour, född 6 april 1946 i Oakland, Kalifornien, död 10 maj 1998 i New Orleans, var en amerikansk menig soldat som tillhörde 11:e infanteribrigaden under vietnamkriget. Ridenhour spelade en avgörande roll vid avslöjandet av vad som egentligen hade ägt rum i den sydvietnamesiska byn My Lai den 16 mars 1968.

En amerikansk pluton, kallad Company Charlie, intog den 16 mars 1968 hussamlingen My Lai 4, vilken utgjorde en del av byn Song My. De amerikanska soldaterna levde med föreställningen att byn försvarades av FNL och beredde sig på strid. Endast tre FNL-soldater befann sig i området, men de sköts till döds utanför byn. När plutonen, ledd av löjtnant William Calley, anlände till My Lai 4, fanns inga fiendesoldater kvar. Trots detta började man att mörda byborna, försvarslösa bönder. Kvinnor våldtogs, husdjur sköts och husen satts i brand. Vietnam har fastslagit att 504 människor dödades i två småbyar, Tu Cung och My Hoy. (My Lai är en av många små byar i Son My - den amerikanska armén hade en postering där och kallade alla andra byar My Lai 2, My Lai 3 etc; därav den felaktiga benämningen på massakern. Song My är ett stavfel som hängt kvar i svenska medier i 40 år). 

Ridenhour, som själv inte hade varit inblandad i massakern, fick av en vän reda på vad som hade hänt och samlade in vittnesmål från soldater som varit med vid operationen. Efter att ha återvänt hem till USA skrev Ridenhour ett trettiotal brev till kongressledamöter samt till tjänstemän vid Pentagon. I breven beskrev Ridenhour mördandet av civila i My Lai, och två kongressledamöter kontaktade armén, som inledde en undersökning.

Utredningen ledde bland annat till att William Calley ställdes inför rätta och dömdes till livstids fängelse för mord på 22 civila vietnameser. Straffet omvandlades dock till husarrest, först i tjugo år och senare i tio år. Calley var en fri man redan 1974.

Ridenhour utbildade sig till journalist och tilldelades 1987 journalistpriset George Polk Award för avslöjandet av en stor skatteskandal i New Orleans. Han avled av en hjärtinfarkt 1998.

Referenser 

Personer i Vietnamkriget
Personer som tjänstgjort i USA:s armé
Amerikanska journalister
Födda 1946
Avlidna 1998
Män
Duncan Oughton

Duncan Edward Oughton, född den 14 juni 1977 i Karori, är en nyzeeländsk före detta professionell fotbollsspelare.

Karriär

Major League Soccer 
Oughton blev draftad som tionde totalt av Columbus Crew i draften 2001. Han fick plats på direkten i startelvan och spelade konturnerligt fram till 2005, då Oughton missade hela säsongen på grund av en knäskada. Han släpptes av Crew i maj 2006 men fortsatte att träna med laget och Crew valde att skriva kontrakt med honom igen den 18 augusti 2006. Dock fick han se sin speltid bli mindre och mindre från och med 2008 års säsong.

Efter 2010 års säsong lade Oughton av som spelare och blev i stället assisterande tränare för Columbus Crew. I maj 2013 bytte han klubb till Toronto FC.

Internationellt 
Oughton har representerat Nya Zeelands landslag 25 gånger och gjort två mål.

Han var med i truppen för Nya Zeeland i Confederations Cup 2009 i Sydafrika, där han fick göra ett inhopp.

Statistik

Major League Soccer

Grundserien

Slutspel

Referenser

Noter 

Nyzeeländska fotbollsspelare
Nyzeeländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Columbus Crew
Spelare i Fifa Confederations Cup 2003
Spelare i Fifa Confederations Cup 2009
Tränare i Toronto FC
Födda 1977
Levande personer
Män
Alumner från University of Otago
Alumner från California State University, Fullerton
Sorrow

Sorrow är en låt som först spelades in av The McCoys. Den blev en stor hit i Storbritannien med en version av The Merseys och nådde nummer 4 i Storbritannien UK charts den 28 april 1966. En version av David Bowie var också en hitsingel 1973 och finns med på hans coveralbum Pin Ups från samma år.

Låten innehåller texten " with your long blonde hair and your eyes of blue", som också omnämns i The Beatles låt It's All Too Much".

Musiksinglar 1966
Musiksinglar 1973
Låtar framförda av David Bowie
Thomas Villiers, 1:e earl av Clarendon

Thomas Villiers, 1:e earl av Clarendon, född 1709, död den 11 december 1786, var en brittisk diplomat, sonson till Edward Villiers, 1:e earl av Jersey, farfar till George Villiers, 4:e earl av Clarendon.

Villiers blev 1737 envoyé i Warszawa och 1740 i Dresden (hos
August III av Polen och Sachsen). Han var 1742-43 envoyé i Wien, sändes 1744 åter till Warszawa och lyckades i december 1745 medla fredsslut mellan Preussen och Sachsen. 

Villiers var 1747-56 ledamot av underhuset, upphöjdes 1756 till baron Hyde och erhöll 1776 earlvärdighet av Clarendon (hans hustru härstammade från släkten Hyde, inom vilken denna titel förut burits).

Källor

Noter

Brittiska diplomater
Engelsk adel
Födda 1709
Avlidna 1786
Män
Encolpion

Encolpion (alternativt enkolpion, från grekiskans ἐγκόλπιον, egkolpion: "det som bäres på bröstet") är ett slags tidigt kristet relikskrin som bäres som amulett eller smycke.

Källor
 Encolpion på newadvent.com

Smycken
Kristen kultur