kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Luleå Art Biennial

Luleåbiennalen genomfördes för första gången 1991, vilket gör den till Skandinaviens äldsta konstbiennal. Den drevs under de första åren av konstnärskollektivet Kilen Art Group. 2013 var sista biennalen med Kilen Art Group, varpå en femårig dvala följde. 2018 återupptogs biennalen under ledning av Folkrörelsernas Konstfrämjande. 2018 års upplaga av biennalen gick under namnet Luleåbiennalen 2018: Tidjord

Referenser

Externa länkar

Kilen Art group

Konstbiennaler
Kultur i Luleå
Gregoire

Gregoire eller Grégoire är den franska formen av Greger och kan syfta på:

Personer med efternamnet Gregoire eller Grégoire
Christine Gregoire (född 1947), amerikansk politiker, demokrat, guvernör i Washington
Henri Grégoire (1750–1831), fransk präst och politiker
Jean-Albert Grégoire (1899–1992), fransk konstruktör och entreprenör inom bilindustrin, utvecklade framhjulsdrift
 Oscar Grégoire (1877–1947), belgisk simmare och vattenpolospelare

Personer med förnamnet Gregoire eller Grégoire
Grégoire Kayibanda, rwandisk politiker
Grégoire Maret, schweizisk jazzmusiker
Grégoire François Du Rietz, livmedikus

Förnamnsförgreningssidor
Franska mansnamn
Franska efternamn
Jacques Charles Brunet

Jacques Charles Brunet, född den 2 november 1780 i Paris, död där den 14 november 1867, var en fransk bibliograf.

Brunet utgav bland annat Manuel du libraire et de l'amateur de livres (5:e upplagan i 6 band 1860–1865), med 3 supplement utgivna av Pierre Deschamps 1870–1880.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Externa länkar 
 

 

Bibliografer
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Franska författare under 1800-talet
Författare från Paris
Födda 1780
Avlidna 1867
Män
Svensk uppslagsbok
Mottagare av Hederslegionen
Titannitrid

Titannitrid är ett mycket hårt keramiskt material med kemisk formel TiN.

Mineralnamnet för titannitrid är Osbornit.

Egenskaper 
Titannitrid är inert vid rumstemperatur och angrips inte av syror. Den börjar oxidera i luft vid ca 800 °C.

Titannitrid reflekterar infraröd strålning mycket bra och har ett reflexionsspektrum som liknar gulds, vilket ger den en gyllengul färg.

Framställning 
Titannitrid kan framställas genom direkt reaktion mellan titan och kväve över 1200 °C.

Ett annat sätt är genom aminolys av titantetraklorid (TiCl4) i gasform vid 900 °C.

I reaktionen reduceras titan från oxidationstillstånd +4 till +3 genom att kvävet i ammoniak donerar elektroner när det bildar kvävgas. Vid överskott på ammoniak bildas ammoniumklorid (NH4Cl).

Användning 
Titannitrid används som ytbeläggning på skärande verktyg, till exempel borrar, svarvstål och knivar (i synnerhet skalpeller). På grund av sin färg används det också för att tillverka oäkta smycken. 

Eftersom det är inert används det även till implantat och proteser, framför allt höftledsproteser tillverkade i titan där ytbeläggningen av titannitrid framställs genom anlöpning i kvävgas.

Annars är den vanligaste metoden att applicera titannitrid genom Chemical Vapor Deposition eller Physical Vapor Deposition.

Källor 
 Material Safety Data Sheet ESPI Metalls

Titanföreningar
Nitrider
Mikael Ölander

Micke Ölander är en svensk journalist och reporter. Han arbetar på Kvällsposten och har tidigare varit anställd på Expressen där han ingick i tidningens grävgrupp. 

Till Ölanders avslöjanden hör det okända miljonslöseriet i Palme-utredningen och att östtyska spetznas-dykare övade i hemlighet i svenska hamnar - en hemlig försvarsrapport som senare bekräftades av ÖB. 2006 vann han Guldspaden tillsammans med flera kollegor för Boreliusaffären, ekonomiska avslöjanden om handelsminister Maria Borelius. 2007 avslöjade Ölander de falska Brilloboxarna, för vilket han tillsammans med Leo Lagercrantz och Christian Holmén tilldelades Guldspaden och nominerades till Stora journalistpriset. 2008 och 2009 avslöjade Ölander bland annat försvarets miljonslarv med pengar i projektet Bikupan, Wanja Lundby-Wedins skatteslarv och att Jan Guillou utfört uppdrag för KGB. Han tilldelades tillsammans med Christian Holmén Per Wendel-priset i november 2009.

Referenser

Noter 

Män
Levande personer
Svenska journalister under 1900-talet
Födda 1955
Svenska journalister under 2000-talet
Huset vid vägens ände

Huset vid vägens ände är en svensk skräckfilm från 2009.

Handling 
Fyra konststuderande ungdomar hyr ett hus långt bort från civilisationen för att i lugn och ro kunna ägna sig åt sitt skapande.

I början verkar det vara en idyllisk plats för kreativitet, men snart börjar mystiska saker att inträffa. Någonting har väntat på dem.

Om filmen 
Huset vid vägens ände började spelas in redan år 2002 och visades på Göteborgs Film Festival år 2003 i kortfilms-format. 2009 beslöt sig regissörerna Martin Kjellberg och Nils Wåhlin att göra färdigt filmen och långfilmsversionen av filmen släpptes på DVD i januari 2010. Filmen som är listad på IMDb är kortfilms-versionen vilket är varför filmen står listad som producerad 2003 och inte 2009.

Distribution 
Eventity Entertainment släppte filmen på DVD i Sverige 20 januari 2010. I Norge släpptes den av EuropaVideo den 27 januari 2010 under titeln Kjelleren. Filmen förväntas släppas under första halvåret av 2010 även i Danmark (under titeln Kælderen) och i Finland (under titeln Kellari). Filmen har även hittat distribution i Frankrike och Japan och representeras internationellt av säljsagenturen DC-Medias.

Svenska filmer 2009
Svenska skräckfilmer
Pierre-Gustave Brunet

Pierre-Gustave Brunet, född den 18 november 1805 i Bordeaux, död där den 24 januari 1896, var en fransk bibliograf och polyhistor.

Brunet gav ut Elisabeth Charlotta av Orléans brevväxling (2:a upplagan 1869) och författade La France littèraire au XV:e siècle (1865) och Études sur la reliure des livres (1873, 2:a upplagan 1890).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930
  

Bibliografer
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Franska författare under 1800-talet
Personer från Bordeaux
Födda 1805
Avlidna 1896
Män
Svensk uppslagsbok
Butlers svartgula jordhuggorm

Butlers svartgula jordhuggorm (Chilorhinophis butleri), är en giftig ormart inom familjen stilettormar som tillhör släktet svartgula jordhuggormar. Ormen har ett liknande utseende som andra arter inom släktet svartgula jordhuggormar. Den blir 25–36 centimeter lång. Denna förekommer i södra Tanzania i Afrika.

Butlers svartgula jordhuggorm har ett svart huvud, en gulaktig bål och en svart svans med vit spets. På kroppen finns tre längsgående svarta strimmor. Undersidan är orangegul.

Arten lever i låglandet och i kulliga områden upp till 400 meter över havet. Individerna vistas i fuktiga skogar och de gömmer sig ofta i lövskiktet. Födan utgörs antagligen av andra ormar och masködlor. Honor lägger ägg. En nykläckt unge dokumenterades i april.

För beståndet är inga hot kända. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 
ITIS
www.afrikkanet.fi
www.jcvi.org

Noter 

Stilettormar
Kräldjur i etiopiska regionen
Chincha (kultur)

Chinchakulturen var en pre-inkakultur i Peru, som framträdde under den sena mellanperioden. Den sträckte ut sig genom dalarna i provinserna Chincha, Pisco, Ica och  Nazca, även om dess politiska centrum låg i Chinchadalen. Chinchakulturen erövrades av Inkariket under Pachacútec Inca Yupanquis regeringstid och införlivades slutligen med Inkariket under Túpac Inca Yupanquis regering, cirka 1476. 

Chincha var ett område (’’Señorio’’) som var viktigt även under Inkaepoken. Dessutom, sägs det även att den ende som kunde krönas enligt samma ceremoni som  Sapa Inka var ledaren för Chincha. Befolkningen var indelad i adeln, som ansvarade för administrativa uppgifter, prästerna och folket, som bestod av köpmän, hantverkare, fiskare och jordbrukare.

Arkitektur 
Chinchas utvecklade, som andra kulturer längs kusten av Peru, en arkitektur i  adobe. De viktigaste byggnaderna finns nu i Chinchadalen, Tambo de Mora, Lurinchincha och San Pedro, där de byggde ceremoniella administrativa centrum.

En av de mest kända är ’’La Centinela’’ (i  Chincha Baja-distriktet), vars yta uppgår till 400 000 m  2 . Inom detta område finns bostäder, monumentala residens, pyramidtempel, gårdar, gator etc.

Ekonomi 
Den huvudsakliga ekonomiska aktiviteten var jordbruk, fiske och framför allt handel. 
Ännu viktigare än vägarna var de maritima handelsvägarna. De var skickliga sjöfarare, och deras navigeringsteknik gjorde det möjligt för dem att nå långt åt norr och åt söder. 

Det är känt att de nådde så långt som till Centralamerika, eftersom en av deras viktigaste export var skal av spondylusmusslor, som fanns främst i Ecuador och Peru, och har hittats i Centralamerika. 

Deras stora handelsförmåga var sådan att de lyckades utsträcka sitt inflytande till hela Inkaterritoriet innan det omvandlades till ett imperium. Man tror att genom chinchas stora kommersiella inflytande kom språket quechua att spridas i Anderna. 

De hade förmågan att organisera en trepartshandel i vilken de utgjorde den kommersiella bron mellan Collaoplatån, centrala kusten av Peru och norra delen av Ecuador. Via sjövägen handlade man med Cusco och Altiplanen. De mest eftertraktade produkterna från bergen var torkat nötkött (’’charqui’’), ull och vissa metaller.

Noter och referenser 

Perus historia
Carpenters svartgula jordhuggorm

Carpenters svartgula jordhuggorm (Chilorhinophis carpenteri) är en giftig ormart inom familjen stilettormar som tillhör släktet svartgula jordhuggormar.

Kännetecken 
Liknande utseende som hos andra ormarter inom släktet svartgula jordhuggormar.

Utbredning 
Denna art finns i Moçambique och sydöstra Tanzania i Afrika.

Referenser 
ITIS
www.jcvi.org

Stilettormar
Extrudering

Extrudering, strängpressning eller strängsprutning är en teknik för att tillverka föremål med en profil som har ett genomgående tvärsnitt. För att uppnå detta pressas eller dras material genom en form eller matris. Med hjälp av tekniken kan mängder av produkter göras i ett antal olika material, bland annat plast och metall. Vanliga material att extrudera är metall, polymerer, keramik, trä, betong och matvaror. Exempelvis stålrör eller långsmala gummi- och plastprodukter som listprofiler och pellets uppstår när dessa material extruderas. Extrudering går till så att materialet trycks genom ett munstycke en så kallad matris. Matrisens utformning bestämmer hur profilens form blir. Föremål som extruderats är normalt ganska långa och har alltid samma genomskärningsyta längs hela längden.

Process
För het- eller varmextrudering börjar processen med att material värms upp. Sedan laddas det uppvärmda materialet i en behållare i pressen. Det uppvärmda materialet pressas sedan genom matrisen. Efter extruderingen kan produkten sträckas för att göra den rakare. Önskas bättre egenskaper eller toleranser kan produkten värmebehandlas eller kallbearbetas.

Varmextrudering 
Varmextrudering är en varmformningsprocess vilket innebär att materialet värms upp till dess rekristallisationstemperatur för att det inte ska genomgå kallbearbetning och för att göra det enklare att pressa materialet genom matrisen.

Kallextrudering 
Kallextrudering genomförs vid rumstemperatur eller nära det temperaturintervallet. Fördelar med detta i förhållande till varmextrusion är att materialet inte oxideras, produkten blir mer hållfast tack vare kallbearbetningen, bättre toleranser samt högre ytfinhet.

Tempererad extrudering 
Tempererad extrudering genomförs i temperatur som är högre än rumstemperatur men lägre än rekristallationstemperaturen. Det kan för bl. a. stål handla om intervall mellan 420 och 975 °C. Med denna teknik kan en balans av hårdhet, styrka, duktilitet och slutliga extrusionsegenskaper uppnås.

Maskinverktyg 
Vid extrudering används en så kallad extruder, vilket är den mekanism som formar material genom att pressa det genom en profilgivande öppning eller munstycke. Extruderingen kan även ske med hjälp av en konisk skruv.

Se även
Gjutning
Rör

Referenser

Livsmedelsindustri
Metallurgi
Plast
Gerards svartgula jordhuggorm

Gerards svartgula jordhuggorm (Chilorhinophis gerardi), är en giftig ormart inom familjen stilettormar som tillhör släktet svartgula jordhuggormar.

Kännetecken 
Ormen blir 20–40 centimeter lång. Kroppen är ljust gul med tre svarta streck, vit mage och svart huvud och svanstipp. Huvudet och svansen är lätta att förväxla med varandra, vilket också används i försvar.

Utbredning 
Denna art finns i Afrika, södra Kongo-Kinshasa, Zambia, Zimbabwe och Tanzania.

Levnadssätt 
Ormens föredragna habitat är fuktiga savanner och dess föda består av masködlor och blindormar samt andra mindre ormar. Ormen är mycket hemlighetsfull och nattaktiv och ses sällan. Störst chans att se den finns på natten efter kraftig nederbörd. Honorna lägger runt 6 ägg under sommaren som är 30–32 millimeter långa och 6–8 millimeter breda. 

Ormens gift räknas inte som farligt för människor.

Referenser

Tryckt litteratur 
 The Wildlife of Southern Africa (bok)

Stilettormar
Skelettkusten

Skelettkusten är den norra delen av Namibias kust och södra delen av Angolas kust från Kunenefloden till Swakopfloden. Ibland används dock begreppet för hela Namibias ökenkust.

Skeppsvrak 
Under årens lopp har Skelettkusten fått rykte om sig att svälja fartyg. Det mest kända är Eduard Bohlen. Det 95 meter långa fartyget förde med sig förnödenheter till diamantletarna från Swakopmund till Taffelbukten när det gick på grund 5 september 1909. Nuförtiden är båten halvt begravd i ökensanden med lämningar av sälar och hyenor ombord. Skeppsvraket berättar om öknens ensamhet, och vraket är en oas för fotografer.

Naturskydd 
Merparten av Skelettkustens 16 000 kvadratkilometer, som sträcker sig från Ugabfloden till Kunene, är nationalpark.

Naturen längs kusten har skildrats i ett flertal dokumentärer. I dessa har fokus ofta legat på hur de olika djuren kunnat anpassa sig till ett liv i extrem torka.

Se även 
 Skelettkustens nationalpark

Referenser

Källor

Externa länkar 

Namibias geografi
Angolas geografi
Karl C. Schuyler

Karl Cortlandt Schuyler, född 3 april 1877 i Colorado Springs, Colorado, död 31 juli 1933 i New York, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Colorado i USA:s senat 7 december 1932 - 3 mars 1933.

Schuyler avlade 1898 juristexamen vid University of Denver. Han inledde sedan sin karriär som advokat i Colorado Springs. Han flyttade 1905 igen till Denver.

Senator Charles W. Waterman avled 1932 i ämbetet och Walter Walker blev utnämnd till senaten fram till fyllnadsvalet senare samma år. Schuyler fyllnadsvaldes till senaten för att sitta där till slutet av Watermans mandatperiod men han lyckades inte bli vald till den därpå följande sexåriga mandatperioden.

Schuyler omkom i en trafikolycka i New York City. Han gravsattes på Fairmount Cemetery i Denver.

Källor

Externa länkar 

 Political Graveyard

Födda 1877
Avlidna 1933
Ledamöter av USA:s senat från Colorado
Personer från Colorado Springs
Personer som omkommit i trafikolyckor
Män
Bengäddor

Bengäddor (Lepisosteidae) är utpräglade rovfiskar som finns i ett flertal arter. De är inte släkt med vanliga gäddor, utan har fått sitt namn på grund av att de är anpassade till ett levnadssätt som liknar gäddans och därför har liknande kroppsform. Det engelska namnet gar kommer från den likaledes obesläktade näbbgäddan ("garfish"). De är huvudsakligen sötvattensfiskar och lever i Nord- och Centralamerika. Jämte störar och bågfenor hör de till de få familjer av sötvattensfiskar som existerat sedan kritperioden.

Några av familjens medlemmar besöker ibland bräckt vatten och i sällsynta fall hittas de i havet. Tänderna i de långsträckta käkarna liknar nålar. Fjällen är uppbyggda av flera skikt av en glansig mineraliserad vävnad samt av ett lager av tandben (dentin). Längs sidolinjen förekommer vanligen 50 till 65 fjäll. De största arterna når en längd upp till 3 meter.

Taxonomi 
Släkten och arter enligt Fishbase:
 Atractosteus
 Alligatorbengädda (Atractosteus spatula). Alligatorbengäddan har en kort, bred nos och två stora tandrader i överkäken. Den är prickig, framförallt på kroppens bakre del.
 Kubansk bengädda (Atractosteus tristoechus). Saknar fläckar och kan variera mellan olivgrön och guldfärgad. 
 Tropisk bengädda (Atractosteus tropicus). Denna art är mycket ovanlig. 
 Lepisosteus
 Fläckig bengädda (Lepisosteus oculatus). Arten har lång nos och fläckarna finns främst på bakre delen av kroppen. 
 Långnosad bengädda (Lepisosteus osseus). Den har en lång, smal nos. Den har också en smal kropp. 
 Kortnosad bengädda (Lepisosteus platostomus). Har en kort nos. Till skillnad från alligatorbengäddan har den inga tandrader i överkäken. Har inte heller fläckar.  
 Floridabengädda (Lepisosteus platyrhincus). Denna bengädda har mer prickar på kroppen och en kortare nos än många andra bengäddor. 

Vid sidan av dessa arter finns det ett antal hybrider, t.ex. krokodilbengädda.

Referenser 
 http://www.aquaticcommunity.com/se/rovfisk/gars.php (läst 13 januari 2009)

Noter
Ferdinand Brunetière

Ferdinand Vincent-de-Paul Marie Brunetière, född den 19 juli 1849 i Toulon, död den 9 december 1906 i Paris, var en fransk kritiker och litteraturhistoriker.

Brunetière var från 1875 ledande kritiker i Revue des deux Mondes, vars redaktör han blev 1893. Samma år invaldes han i Franska akademien. Från 1886 var han verksam som föreläsare vid École normale supérieure. 

Brunetières mest representativa verk är samlingar av artiklar, såsom Études critiques sur l'historie de la littérature française (8 band, 1880–1907), samt föreläsningar, såsom L'évolution des genres dans l'historie de la littérature français (1892), Essais sur la littérature contemporaine (1892–1895), L'évolution de la poésie lyrique en France au dix-neuvième siècle (1894), Victor Hugo (1902), Honoré de Balzac (1906) samt Historie de la littérature française classique (1904–1917), fullbordat efter Brunetières död av hans lärjungar.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter

Externa länkar 

 
 

 

Franska litteraturvetare
Franska litteraturkritiker
Ledamöter av Franska Akademien
Litteraturvetare under 1800-talet
Litteraturvetare under 1900-talet
Franska författare under 1800-talet
Franska författare under 1900-talet
Födda 1849
Avlidna 1906
Män
Riddare av Hederslegionen
Zeke & Luther

Zeke & Luther är en amerikansk Disney XD-originalserie om två 15-åriga killar, Zeke (Hutch Dano) och Luther (Adam Hicks) som drömmer om att bli proffs på skateboard. Deras idol är Tony Hawk. Zekes lillasyster Ginger vill förstöra för dem och hatar skateboard. Serien spelades in i Kalifornien. Serien sändes mellan 2009 och 2012.

Skådespelare 
Hutch Dano - Zeke Falcone
Adam Hicks - Luther Jerome Waffles
Daniel Curtis Lee - Kornelius "Kojo" Jonesworth
Ryan Whitney Newman - Ginger Falcone

Återkommande
Nate Hartley - Oswald "Ozzie" Kepphart
David Ury - Donald "Don" Donaldson
Marianne Muellerleile - Dorothy Joanne "Nana" Waffles 
Abigail Mavity - Lisa Grubner
Scott Beehner - Deputy Dingle
Lawrence Mandley - Reginald "Jumpsuit" Johnson
Ron Fassler - Dale Davis

Externa länkar

Amerikanska TV-serier från 2000-talet
Amerikanska TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2009
TV-serieavslutningar 2012
Rice W. Means

Rice William Means, född 16 november 1877 i Saint Joseph, Missouri, död 30 januari 1949 i Denver, Colorado, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Colorado i USA:s senat 1924-1927.

Means flyttade 1887 till Colorado med sina föräldrar. Han studerade vid College of the Sacred Heart (numera Regis University) i Denver. Han deltog i spansk-amerikanska kriget. Han avlade sedan 1901 juristexamen vid University of Michigan och arbetade därefter som advokat i Denver. Han var domare i Adams County, Colorado 1902-1904. Han deltog i första världskriget som överstelöjtnant.

Means fyllnadsvaldes 1924 till senaten. Han förlorade i republikanernas primärval inför senatsvalet 1926 mot Charles W. Waterman. Means var medlem i Ku Klux Klan. Klanen var speciellt stark i Colorado under 1920-talet och även guvernör Clarence Morley var med i den rasistiska organisationen.

Means var verksam som publicist i Washington, D.C. 1927-1937.

Noter

Externa länkar

Political Graveyard

Födda 1877
Avlidna 1949
Ledamöter av USA:s senat från Colorado
Personer från Saint Joseph, Missouri
Män
Alumner från Regis University
Elapotinus picteti

Elapotinus picteti är en ormart inom familjen stilettormar. Den är den enda arten i släktet Elapotinus, som därmed är monotypiskt. Det finns inga beskrivna underarter.

Kännetecken 
Det finns få dokumentera exemplar och inte mycket är känt om arten. Ormens längd är 20–29 centimeter och kroppen är cylindriskt formad med en kort svans. Huvudet är lite ihoptryckt, nosen avrundad när man ser på den från ovan och huvudet är otydligt markerat från resten av kroppen. Den har väldigt små ögon med runda pupiller som är typiskt för stilettormar. Magplåtarna är rundade och ryggfjällen släta, gjorda för att gräva med. Ormen är giftig

Utbredning 
Ormen lever i Afrika, söder om Sahara.

Referenser 
www.jvci.org
ITIS
Elapotinus (TSN 700183). Integrated Taxonomic Information System.
www.toxinology.com

Noter 

Stilettormar
Elapotinus
Kräldjur i etiopiska regionen
Jean Brunhes

Jean Brunhes, född 25 oktober 1869 och död 25 augusti 1930, var en fransk antropolog och geograf.

Brunhes blev professor i geografi vid Collège de France 1912. Bland Brunhes skrifter märks förutm det klassiska huvudverket La géographie humaine (1910, 3:e upplagan 1925), Ètude de géographie humaine (1902), La géographie de l'historie (tillsammans med C. Vallaux 1921) och Géographie humaine de la France (med P. Giraradin och P. Deffontaines), samt del 1-2 av Historie de la nation française av G. Hanotalux 1920-26.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Franska geografer
Franska antropologer
Alumner från École normale supérieure
Födda 1869
Avlidna 1930
Män
Professorer i geografi
Personer verksamma vid Collège de France
Hypoptophis wilsoni

Hypoptophis wilsoni är en ormart inom familjen stilettormar. Den är den enda arten i släktet Hypoptophis, som därmed räknas som monotypiskt. Det finns inga beskrivna underarter.

Kännetecken 
Det finns få dokumenterade exemplar och därmed lite fakta om arten. Ormen har en längd på 40-62 centimeter, en cylindriskt formad kropp med kort svans och litet huvud. Ögonen är små med vertikalt elliptiskt formade pupiller. Ryggfjällen är släta och magplåtarna rundade, gjorda för att gräva med.

Utbredning 
Denna art finns i södra Kongo-Kinshasa i Afrika.

Levnadssätt 
Grävande orm som för det mesta håller sig gömd under löv, ruttnande träd och lös jord. Det är en orm anpassad för ett grävande liv. På engelska benämns en orm som har ett sådant levnadssätt som "fossorial".

Referenser 
www.jcvi.org
ITIS
www.toxinology.com

Stilettormar
wilsoni
Kräldjur i etiopiska regionen
Liberia LA02

LA02 var namnet på det andra skyttekompaniet inom det svenska bidraget till den FN-ledda insatsen UNMIL i Liberia.

Förbandet grupperade på Camp Clara i Monrovia tillsammans med irländska förbandsenheter. Sveriges bidrag bestod av ett skyttekompani med stödfunktioner. Förbandet uppgick till cirka 230 soldater.

Förbandsdelar
Kontingentschef: Övlt Peter Torgén
Skyttekompanichef: Mj Ola Kereby
Chef CSE: Övlt Peter Torgén

Tryckta källor

Ej längre existerande svenska militära förband i internationell tjänst
Liberia LA03

LA03 var namnet på det tredje skyttekompaniet som ingick i det svenska bidraget till den FN-ledda insatsen UNMIL i Liberia.

Förbandet grupperade på Camp Clara i Monrovia tillsammans med irländska förbandsenheter. Sveriges bidrag bestod av ett skyttekompani med stödfunktioner. Förbandet uppgift till cirka 230 soldater. Huvudansvaret för LA03:s uppsättande var Norrbottens regemente (I 19).

Förbandsdelar
Kontingentschef: Övlt Rikard De-Geer / Övlt Mikael Johansson
Skyttekompanichef: Mj Hans Rehnberg
Chef CSE: Mj Söderberg

Tryckta källor

Ej längre existerande svenska militära förband i internationell tjänst