kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Radarpar

Radarpar är två personer som samspelar mycket väl, nästan telepatiskt likt två radar som sänder signaler till varandra. I utvidgad betydelse syftar det på två personer som är oskiljaktiga.

Ordet är en sammansättning av orden "radar" och "par", och det finns belagt i svenskan från 1950-talet eller 1960-talet. I början användes det om två mycket samspelta fotbollsspelare. På senare tid förknippas radarpar särskilt med personer inom TV- och underhållningsbranschen. I norskan finns ordet belagt åtminstone från 1970-talet.

Exempel på radarpar

Radarpar inom TV och underhållning 
 Hasse och Tage
 Stefan och Krister
 Arne och Ankan
 Filip och Fredrik 
 Mia och Klara (komikerna Mia Skäringer och Klara Zimmergren)
 Björn och Benny (Abba)
 John Lennon och Paul McCartney
 Helan och Halvan, svensk benämning på komikerparet Laurel and Hardy
 Penn and Teller

Radarpar i sport 
 Bebeto & Romário
 Cafu & Roberto Carlos
 Xavi & Andrés Iniesta

Fiktiva radarpar 
 Knoll och Tott
 Piff och Puff
 Starsky & Hutch
 Ronny & Ragge

Se även
 Parhästar

Källor
Lars Brink

Lars Brink, född den 12 november 1943 i Uddevalla, död den 29 oktober 2022 i Göteborg, var en svensk fysiker.

Lars Brink avlade studentexamen vid Hvitfeldtska år 1962, civilingenjörsexamen i teknisk fysik vid Chalmers tekniska högskola 1967 och disputerade för teknologie doktorsgraden 1973 vid samma lärosäte.

Ämnet för hans doktorsavhandling var så kallade duala modeller. Detta var en föregångare till strängteorin, där han var en av pionjärerna. Han har även gett viktiga bidrag till supersymmetrisk Yang-Mills teori, bland annat beviset för att den maximalt supersymmetriska teorin är ändlig. 

År 1986 blev han professor i teoretisk elementarpartikelfysik, först vid Naturvetenskapliga forskningsrådet och därefter på Chalmers tekniska högskola. Han arbetade även vid CERN i Genève och vid California Institute of Technology i Pasadena och var gästprofessor vid ett flertal ledande institutioner i världen, bland annat Institute for Advanced Study i Princeton. Han var utländsk medlem av Max-Planck-Gesellschaft och hedersdoktor vid flera utländska universitet. 

Han blev 1997 ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien och var 2001, 2004 och 2008–2013 ledamot av Vetenskapsakademiens Nobelkommitté för fysik, det sista året som dess ordförande. Han var också ledamot av Kungl. Vetenskaps- och Vitterhets-Samhället i Göteborg sedan år 2004.

Källor 

Fotnoter

Svenska professorer i teoretisk fysik
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1943
Avlidna 2022
Personer verksamma vid CERN
Sebastian Chmara

Sebastian Chmara, född den 21 november 1971 i Bydgoszcz, är en polsk före detta friidrottare som tävlade i mångkamp.

Chmaras främsta meriter är från sjukamp där han vann guld vid både inomhus-EM 1998 och vid utomhus-VM 1999. Som tiokampare är hans främsta merit hans silvermedalj vid universiaden 1995.

Personliga rekord 
 Sjukamp - 6 415 poäng från 1998
 Tiokamp - 8 566 poäng från 1998

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1971
Polska mångkampare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Polen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
LaMark Carter

LaMark Carter, född den 23 augusti 1970 i Shreveport, är en amerikansk före detta friidrottare som tävlade i tresteg. 

Carters främsta meriter var tre VM-finaler i tresteg. Vid inomhus-VM 1999 blev han silvermedaljör efter Charles Michael Friedek. Vid både utomhus-VM 1999 och inomhus-VM 1995 slutade han på sjätte plats. 

Han deltog vid Olympiska sommarspelen 2000 men blev där utslagen i kvalet. 

Vid amerikanska OS-uttagningarna 2004 åkte han fast för dopning och stängdes av. Han har inte återvänt till friidrotten efter det.

Personliga rekord 
 Tresteg - 17,44 från 1998

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Noter

Amerikanska trestegshoppare
Män
Födda 1970
Amerikanska dopningsfall
Levande personer
Personer från Shreveport
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Zsolt Czingler

Zsolt Czingler, född den 28 april 1971 i Budapest, är en ungersk före detta friidrottare som tävlade i tresteg. 

Czinglers främsta merit är hans bronsmedalj vid inomhus-VM 1999 efter ett hopp på 16,98 meter. Han deltog vid EM 1998 i Budapest där han slutade på sjunde plats efter ett hopp på 17,03 meter. 

Han valde att avsluta sin karriär 2002.

Personliga rekord 
 Tresteg - 17,24 meter

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1971
Ungerska trestegshoppare
Män
Levande personer
Idrottare från Budapest
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Ungern
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Ungern
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Lucas Radebe

Lucas Valeriu Ntuba Radebe, född 12 april 1969 i Soweto, är en sydafrikansk före detta professionell fotbollsspelare som mellan 1994 och 2005 spelade 256 ligamatcher för Leeds United. 

Han kom till Leeds från Kaizer Chiefs FC där han inledde sin professionella karriär 1990. Radebe debuterade i landslaget den 7 juli 1992 i en match mot Kamerun. Med landslaget vann han Afrikanska mästerskapet i fotboll 1996. Radebe värvades av Leeds 1994, men det tog ett antal år innan han etablerat sig i startelvan och fick sitt smeknamn"The Chief". Han blev så småningom lagkapten för Leeds vilket varade under flera säsongers samt för Sydafrikas landslag, bland annat under två VM-turneringar (1998 och 2002). Han gjorde totalt 70 landskamper och två mål innan han slutade i landslaget 2003, hans sista landskamp var mot England den 22 maj 2003.

Sydafrikanska landslagsspelare i fotboll
Födda 1969
Levande personer
Män
Spelare i Kaizer Chiefs FC
Spelare i Leeds United FC
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 1996
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i VM i fotboll 2002
Spelare i Premier League
Spelare i Fifa Confederations Cup 1997
Philomena Mensah

Philomena Mensah, född den 11 maj 1975, är en kanadensisk före detta friidrottare som tävlade i kortdistanslöpning.

Mensahs främsta merit är hennes bronsmedalj vid inomhus-VM 1999 på 60 meter. Hon deltog vid två utomhus-VM. Vid VM 1993 sprang hon både 100 och 200 meter men blev båda gångerna utslagen i kvartsfinalen. Vid VM 1999 blev hon utslagen i semifinalen på 100 meter. 

Hon blev även silvermedaljör på 100 meter vid Samväldesspelen 1998.

Personliga rekord 
 60 meter - 7,02 från 1999
 100 meter - 11,03 från 1999

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1975
Kanadensiska kortdistanslöpare
Kvinnor
Levande personer
Edsviken (villaområde)

Edsviken är ett villaområde och ett område i kommundelen Helenelund i Sollentuna kommun. Edsviken gränsar mot Östersjöviken Edsviken i nordost.

Historik
1918 köpte AB Upplandshem Edsbergs gods ägor för att stycka dessa och sälja som egnahemstomter. Marken vid Edsviken söder om Tureberg var tänkt att reserveras som en tjänstemannaförstad och fick namnet Edsvikens villastad. Arvid Stille utarbetade stadsplanen för de 350 tomterna och 1923 kom försäljningen i gång.

Området bebyggdes till stor del under 1920- och 1930-talen, och området var i stort sett färdigbyggt på 1940-talet. Många av de ursprungliga villorna är byggda i funkisstil och uppfördes med en byggyta om 70-90 m². Vissa av villorna har fått en andra våning under 2000-talet.

Referenser 

Helenelund
Schlegels maskorm

Schlegels maskorm (Rhinotyphlops schlegelii) är en maskorm som förekommer i centrala och södra Afrika. Sitt vetenskapliga namn har arten fått efter Hermann Schlegel, en tysk zoolog.

Kännetecken
Denna orm är en av de största maskormarna och kan nå en längd på 60 till 95 centimeter. Som andra maskormar har den reducerade ögon som skyddas av täckande fjäll. Fjällen på kroppen är släta och glansiga. Svansen är kort och svansspetsen är trubbig och har en kort tagg. Färgteckningen hos arten är ganska variabel, men skiftar vanligen från ljust grå just efter att ormen ömsat skinn med en mörkare mönstring på ovansidan av prickar och ränder till mer brunaktig. Undersidan är vanligen omönstrad.

Utbredning
Förekommer i Swaziland och nordvästra Sydafrika, Moçambique, Zimbabwe, Botswana, Namibia, Tanzania, Malawi, Zambia, Uganda, Kenya, Kongo-Kinshasa och södra Somalia, Etiopien och Sudan.

Levnadssätt
Schlegels maskorm har ett grävande levnadssätt. Dess habitat är trädbevuxna savanner, buskområden och kustslätter. Den är främst nattaktiv och livnär sig på larver och puppor av myror och termiter. Honorna lägger äggen i en kammare under jorden. Kullstorleken varierar, som högst upp till 60 ägg per kull.

Källor
Schou, Per (red.). Djur: illustrerad guide till världens djurliv, Globe Förlaget, 2007. .

Ormar
Kräldjur i etiopiska regionen
Euarchonta

Euarchonta är en grupp inom överordningen Euarchontoglires i infraklassen högre däggdjur som har identifierats på grundval av genetiska egenskaper. Gruppen omfattar primater, pälsfladdrare och spetsekorrar.  Gruppen kallas ibland även Archonta. Dess närmaste släktingar finns i Glires, som omfattar hardjur och gnagare.

 ──Euarchontoglires
    ├──Euarchonta
    │  ├──Scandentia
    │  └──Primatomorpha
    │     ├──Dermoptera
    │     └──Primates
    │
    └──Glires
       ├──Lagomorpha
       └──Rodentia

Källor

Däggdjur
Mammalia
Urszula Włodarczyk

Urszula Włodarczyk, född den 22 december 1965 i Wałbrzych, är en polsk före detta friidrottare som tävlade i mångkamp och tresteg.

Włodarczyk var en av 1990-talets främsta mångkampare. Hennes största framgång kom i femkamp där hon vann EM-guld inomhus 1998, VM-silver 1993 och VM-brons 1999. 

I sjukamp vann hon EM-silver 1998 och EM-brons 1994. Hon slutade på fjärde plats både vid Olympiska sommarspelen 2000 och vid VM 1997. Vid VM 1993 blev hon femma, vid VM 1991 blev hon sexa, vid VM 1999 slutade hon sjua och vid VM 1995 blev hon nia. 

Hon tävlade även individuellt i tresteg där hon slutade åtta vid VM 1993 efter ett hopp på 13,80 meter.

Personliga rekord 
 Femkamp - 4 808 poäng från 1998
 Sjukamp - 6 542 poäng från 1997
 Tresteg - 13,98 meter från 1993

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1965
Polska trestegshoppare
Polska mångkampare
Kvinnor
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Polen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Polen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Polen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Personer från Wałbrzych
Anders Götherström

Anders Götherström, född 1969, är en svensk professor i molekylär genetik, arkeolog och evolutionsbiolog. Han är mest känd för sin forskning om forntida DNA från uppgrävda ben.

Biografi 

Götherström disputerade 2001 vid Stockholms universitet i ämnet laborativ arkeologi. Avhandlingen Acquired or inherited prestige? var en genetisk studie av förhållandet mellan familjestrukturer och hästar i Svealand under yngre järnåldern. Götherström har blivit internationellt uppmärksammad för sina DNA-analyser av arkeologiskt framtagna ben. För att bringa klarhet i neolitiseringen och den efteristida befolkningen av Skandinavien har han studerat genetiken hos boskap och tamdjur. Vidare har han studerat populationsgenetiska förändringar som kommer av klimatförändringar, stenålderskulturer i Sverige, och laktostoleransen hos den jordbrukande befolkningen under den äldsta bondestenåldern, trattbägarkulturen.

Götherström var verksam vid Avdelningen för evolutionsbiologi, Institutionen för evolution, genomik och systematik, vid Uppsala universitet, samt är knuten till Centro Mixto UCM-ISCIII de Evolución y Comportamiento Humanos, Madrid. Han har en särskild forskartjänst vid Kungliga Vetenskapsakademien. Götherström ligger även, tillsammans med Love Dalén, bakom etablerandet av Centrum för paleogenetik (CPG) vid Arrheniuslaboratoriet, där han numera är forskningsledare. CPG är ett samarbete mellan Stockholms universitet och Naturhistoriska riksmuseet, och är ett av världens största i sitt slag, med ambitionen att med en platt organisation bli en plantskola för yngre forskare inom ett multidisciplinärt centrum där man studerar evolutionen i realtid.

Källor 
 Hemsida vid Uppsala universitet, sidan läst 3 september 2009
 SvT Arkeologiskt mysterium löst, 6/6 2008, sidan läst 3 september 2009
 
 KVA: Unga toppforskare anställs av akademien

Noter 

Födda 1969
Svenska arkeologer under 2000-talet
Svenska genetiker
Män
Levande personer
Svenska flygare
Hans Johansson (konstnär)

Hans Johansson, född 1954, är en svensk målare och grafiker.

Hans Johansson har studerat på konstskolor i nio år varav fem år på Kungliga Konsthögskolan i Stockholm 1978–1983.
Under tiden på Konsthögskolan gick Johansson på Grafikskolan i två år och sedan på linjen för måleri.

Hans Johansson har haft ett flertal utställningar runtom i Sverige och internationellt. Han är representerad på bland annat Moderna museet i Stockholm, Kalmar konstmuseum, British Museum i London England, och i olika offentliga samlingar. Representerad också i privata samlingar i Sverige och i andra länder som Frankrike och USA. Johansson har blivit uppmärksammad för sin grafik, men också för sitt måleri och sina teckningar. Han har också tilldelats ett antal stipendier genom åren såsom Engamanska fondens arbetsstipendium 1997.

Johansson finns också med i litteratur som Svensk Grafik 1890-1990, av Jane Roth Lind. Konstnärslexikon, Natur och Kultur 1991. vidare också i böcker utgivna i England.

Noter

Externa länkar
konstnärens webbplats

Män
Födda 1954
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Levande personer
Svenska grafiker under 1900-talet
Hetsjakt

Hetsjakt är en form av jakt på ett bytesdjur. Termen har kommit att användas i två olika betydelser:
 Vilda djur som jagar bytesdjur i flock.
 Människor som jagar vilt på ett sådant sätt att dessa hetsas.

Vilda djur som jagar bytesdjur i flock 
Bland de djurarter som främst jagar på detta sätt kan nämnas varg, asiatisk vildhund, afrikansk vildhund och fläckig hyena. Genom att dessa rovdjur samverkar vid jakten på ett bytesdjur kan dessa uppnå en evolutionär fördel. Detta anses delvis ha givit upphov till dessa djurs sociala beteende.

Människors jakt på vilt vilka blir utsatta för hets vid utövandet av jakten 

En av de äldsta formerna av jakt bestod i att människor spårade och sprang i kapp vilt för att kunna döda dem. Denna form av jakt kan ha varit betydelsefull för människans utveckling. Denna form av hetsjakt torde numera utövas av Sanfolket i Afrika och av Tarahumarafolket i Mexiko.

Då vargen domesticerades kom den att utvecklas till att bli det som vi nu benämner som hund. Dessa hundar kom att användas som jakthundar av människan. Detta kan därvid ha skett som en form av symbios mellan hund och människa, som gynnade båda dessa arter. Det anses som inte osannolikt att denna tidiga samverkan mellan hund och människa i samband med jakt kan ha inneburit en form av samevolution mellan dessa arter. vilket skulle kunna ses som en form av mutualism.

Man har hittat avbildningar av hetsjakt i palatset i Tiryns från senmykensk tid (ca 1400 - 1225 f.Kr.). Den romerske historikern Arrianos gjorde i verket Cynegeticus år 150 en berömd beskrivning av hetsjakt. Vid hetsjakt används hetsande hundar som jagar med synen och springer ikapp viltet för att nedlägga det. Antingen dödar hundarna bytet direkt eller så hålls det fast tills jägaren hinner fram för att döda det.

Parforcejakt kan ses som en form av hetsjakt, vilken numera främst utövas i Frankrike. Även engelsk rävjakt har ansetts vara en form av hetsjakt, varför denna jaktform har förbjudits i Skottland, England och Wales, denna jaktform utövas numera främst på Irland och Nordirland i Europa. Hetsjakt är förbjudet inom flera europeiska stater. I Sverige är detta reglerat i, bland annat, jaktförordningen.

Hundsport vars historiska ursprung kommer från hetsjakt 
Coursing förekommer fortfarande som sport i flera anglosaxiska länder, där vinthundar får tävla om att jaga och döda kaniner. Jaktformen simuleras i sporterna hundkapplöpning och lure coursing.

Se även
 Djurhetsning
 Falkenerare

Referenser

Noter

Allmänna källor 
 Encyclopædia Britannica
 Nationalencyklopedin
 Nordisk Familjebok, Uggleupplagan, Stockholm 1904-1926
 Arrian on coursing: the Cynegeticus of the younger Xenophon, London 1831

Jaktformer
Hundsport
Djurhetsning
Teri Steer

Teri Steer, född den 30 oktober 1975, är en amerikansk före detta friidrottare som tävlade i kulstötning. Hon var tidigare gift med den kanadensiska diskuskastaren Jason Tunks. Nu är hon gift med den amerikanska kulstötaren Christian Cantwell.

Steer deltog vid tre internationella mästerskap. Vid inomhus-VM 1999 blev hon bronsmedaljör efter en stöt på 18,86 meter. Samma år deltog hon vid VM i Sevilla där hon slutade nia efter en stöt på 18,04 meter. 

Hon deltog vid Olympiska sommarspelen 2000 i Sydney där hon blev utslagen i kvalet.

Personliga rekord 
 Kulstötning - 19,21 meter från 2001

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1975
Kvinnor
Amerikanska kulstötare
Levande personer
Jens Seipenbusch

Jens Seipenbusch,  född 6 augusti 1968 i Wuppertal, är en tysk politiker. Han var ordförande i Piratenpartei Deutschland (PIRATEN) 2007/2008 och 2009-2011.

Seipenbusch studerade fysik vid Münsters universitet.

Externa länkar

Källor 

Män
Födda 1968
Tyska politiker
Tyska piratpartister
Tyska fysiker
Levande personer
Jonas Degerfeldt

Jonas Degerfeldt, född 17 juli 1962 i Bureå, är en svensk operasångare (tenor). Han tillhör solistensemblen på Kungliga Operan i Stockholm sedan säsongen 1994–1995.

Degerfeldt är utbildad på Musikhögskolan i Göteborg och Operahögskolan i Stockholm. Han debuterade som Beppe i Leoncavallos Pajazzo på Kungliga Operan 1992. Han har även framträtt på scener såsom Glasgowoperan, Glyndebourne, Deutsche Oper i Berlin och La Monnaie i Bryssel 
Innan dess arbetade han som burlesqueartist med Anneli Jonsson i Paris och senare Berlin. Anneli blev internationellt erkänd som nakenfiolspelare i samma show (1985-1992).
Våren 2001 tilldelades han Set Svanholm-stipendiet och 2010 Jussi Björlingstipendiet.

Roller vid Kungliga Operan (urval) 
 Tamino (Mozarts Trollflöjten)
 Ryttmästare Rose (Du Puys Ungdom och dårskap, Drottningholms Slottsteater)
 Greve Almaviva (Rossinis Barberaren i Sevilla)
 Gabriel von Eisenstein och Alfred (J. Strauss Läderlappen) 1996, 2010
 Alfredo (Verdis La traviata)
 Den svagsinte (Musorgskijs Boris Godunov)
 Remendado och Don José (Bizets Carmen)
 En italiensk sångare och Flamand (R. Strauss Capriccio) 
 Gustaf III (Miklós Maros Kastrater, Drottningholms Slottsteater)
 Lenskij (Tjajkovskijs Eugen Onegin) 2005-2007
 Rodolfo (Puccinis La Bohème) 2008, 2012
 Malcolm (Verdis Macbeth) 2009
 Fenton (Verdis Falstaff) 2008, 2010
 Froh (Wagners Rhenguldet) våren 2006)
 Leicester (Donizettis Maria Stuarda) våren 2006
 Ferrando (Mozarts Così fan tutte) 2009
 Raffaele von Leuthold (Verdis Stiffelio) 2011
 Chevalier de la Force Poulencs Karmelitsystrarna 2011-12

Andra engagemang 
 Jack (Weills Staden Mahagonnys uppgång och fall) och Lysander (Brittens En midsommarnattsdröm) vid Norrlandsoperan
 Don Ottavio (Mozarts Don Giovanni, Värmlandsoperan, Glasgowoperan och Théâtre de la Monnaie Bryssel)
 Lenskij (Tjajkovskijs Jevgenij Onegin, Deutsche Oper Berlin och Spoleto, Italien)
 Floyds Susannah (Deutsche Oper Berlin)
 Achille (Glucks Ifigenia i Aulis, Glyndebourne).

Skivinspelningar 
 Glucks Alceste.

Källor 

Svenska tenorer
Musiker från Skellefteå kommun
Födda 1962
Män
Levande personer
Personer från Bureå
Nicole Humbert

Nicole Humbert, född den 5 februari 1972 i Landau in der Pfalz som Nicole Rieger, är en före detta friidrottare som tävlade i stavhopp.

Humbert deltog vid EM 1998 där hon blev silvermedaljör efter Anzjela Balachonova. Vid inomhus-VM 1999 slutade hon på en tredje plats efter att ha klarat 4,35 meter. 

Hon slutade femma vid VM 1999 efter ett hopp på 4,40 meter. Femma blev hon även vid sitt sista stora mästerskap, Olympiska sommarspelen 2000, denna gång efter att ha klarat 4,45 meter.

Personliga rekord 
 Stavhopp - 4,51 meter (inomhus 4,56 meter)

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1972
Tyska stavhoppare
Kvinnor
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Tyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Helgeandshuset, Stockholm

Helgeandshuset i Stockholm var ett medeltida helgeandshus - Helige andes hus - (en medeltida form av sjukhus och ålderdomshem) som låg på Helgeandsholmen. Byggnaden stod kvar till omkring 1604 och gav namnet till ön "Helgeandsholmen".

Historik

Helgeandshuset i Stockholm omnämns för första gången 1301, men huset antas vara byggt några år tidigare.  Stockholms helgeandshus var med all sannolikhet det andra i Sverige, uppfört efter Visbys helgeandshus (före 1288), men före Uppsalas (1302).  

Stockholms helgeandshus var beläget på Helgeandsholmens östra sida, direkt innanför Yttre Norrport, på den plats där Riksdagshuset ligger. Huset finns delvis avbildat på Vädersolstavlan. Helgeandshuset visas på tavlan som ett trappgavelhus med flera sidobyggnader. Konstnären har dock målat Riddarholmen felaktigt så att gråbrödraklostrets kyrka i förgrunden ser ut att vara belägen på Helgeandsholmen. När tavlan målades hade husets verksamhet redan flyttats till Gråbrödraklostret på Gråmunkeholmen. Dit hade även Sankt Görans hospital flyttats, och tillsammans kallades nu båda institutionerna "Hospitalet". Verksamheten flyttades till Danvikens Hospital på order av Gustav Vasa 1551. Helgeandshusets gamla byggnad stod kvar till omkring 1604.

Helgeandshusets uppgift var att ta emot två mycket olika kategorier av människor. Den ena gruppen var förmögna åldringar, som fick kost, logi och omvårdnad till sin död. För den tjänsten betalade de en engångssumma, som motsvarade ungefär värdet av ett stenhus. Den andra gruppen var fattiga och sjuka personer, som lämnade sina eventuella tillgångar till Helgeandshuset och sedan vårdades på husets bekostnad till sin död.

På Stockholmsutställningen 1897 visades en rekonstruktion av Helgeandshuset i den populära utställningsdelen Gamla Stockholm.

Utgrävningar

Under åren 1978 till 1981 utfördes en omfattande utgrävning av Helgeandsholmen. Platsen blev känd under namnet Riksgropen. De arkeologiska utgrävningarna gav en stor mängd föremål, som båtar och ben från människor och djur. Bland alla lämningar som framkom fanns också en kyrkogård som tillhört det medeltida Helgeandshuset. Själva Helgeandshusets läge kunde inte definieras på grund av att anläggningen fanns där Riksdagshuset står idag. Men ett omfattande skelettmaterial (1339 skelett) grävdes fram på den kyrkogård som låg i anslutning till Helgeandshuset.

Se även 
 Helgeandshusets kvarn
 Sankt Görans hospital

Källor

Noter

Externa länkar

Gamla stans historia
Ej längre existerande byggnader i Gamla stan
Sveriges sjukvårdshistoria
Johanniterorden i Sverige
Sveriges socialhistoria
Hetsande hund

Hetsande hundar är jakthundar som används till eller avlats fram för hetsjakt.

Det är en jaktform där hundar jagar ikapp viltet för att döda det eller hålla fast det tills jägaren hinner fram för att döda det.

Under medeltiden avlade man fram speciella hundraser som användes vid adelns parforcejakter. En sådan ras var den franska Chien Gris de Saint Louis, vilken numera är utdöd.

Den hundrastyp som främst är specialiserad på denna typ av jakt är vinthundar. De jagar med synen (engelska sight hounds) och är snabba galoppörer på korta sträckor, men inte särskilt uthålliga. De jagar oftast i par eller i flock. Andra hundar med liknande jaktsätt är urhundar, som ofta också använder sig av hörseln och som oftare dödar bytet.

I södra Afrika har rhodesian ridgeback använts för hetsjakt på lejon.
Vid engelsk rävjakt i Storbritannien och på Irland har främst hundar av rasen Foxhound använts, i USA används ofta American foxhound för detta ändamål. Till liknande jakt till fots används mindre och långsammare hundar, främst beagle.

Hetsande hundar inom hundsporten 
Hetsande hundar används inom hundsporterna hundkapplöpning och lure coursing.

Källor
 Coursing, Encyclopædia Britannica (läst 15 juli 2018)
 Lure coursing, Nationalencyklopedin (läst 15 juli 2018)

Referenser 

Jakthundar