kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gorthon Lines

Gorthon Lines (tidigare Gorthons Rederier AB) var ett svenskt rederi med säte i Helsingborg. Gorthon Lines uppgick 2005 i Transatlantic.

Historik

Bildandet av Gorthon 
Den äldsta grunden till rederiet var Rederi AB Activ i Helsingborg, som bildades 1915 av B.O. Börjesson, Frans Börjesson (den förres son) och Johan E. Gorthon, med Frans Börjesson som verkställande direktör. Samma personer bildade 1921 även Rederi AB Gefion med Johan E. Gorthon som redare.

Johan E. Gorthon var gift med B.O. Börjessons dotter Ada Börjesson, och sedan Frans Börjesson avlidit 1928 blev Gorthon ansvarig för dessa två rederier, samt för Rederi AB Aurora (bildat 1921) och Rederi AB Gylfe (bildat 1924). Rederi AB Aurora gick 1935 upp i Rederi AB Activ, och 1936 blev Rederi AB Activ ett helägt dotterbolag till Rederi AB Gylfe. 1945 blev även Rederi AB Gefion ett helägt dotterbolag till Rederi AB Gylfe. 1960 genomfördes en fusion som innebär att de två helägda dotterbolagen Activ och Gefion gick upp i Rederi AB Gylfe. 1960 bildas även Rederi AB Gorthons, dock utan någon faktisk rederiverksamhet, vilken sker i Gylfe.

Den verksamhet som dessa rederier bedriver under denna era var huvudsakligen trampfart i nordsjö- och östersjötrafik, med laster av bland annat kol och trä. Denna verksamhet upphörde 1971 och från denna tid specialiserade sig Gorthons på så kallad industriell shipping för skogs- och papperindustrin.

Gorthons Rederier AB köpte 1974 tillgångarna i Gylfe och blev i samband med det ett aktivt bolag.

Gorthon och B&N 
Under slutet av 1980-talet blev Bilspedition storägare i Gorthon. Bilspedition hade planer på att bredda sin logistikverksamhet genom att skapa ett svenskt storrederi, men dessa planer genomfördes ej.

Efter att Bilspedition drog sig ur köptes Gorthons Rederier AB 1990 av Bylock&Nordsjöfrakt (B&N), och de fartyg som ingått i Gorthons flotta seglade därefter under B&N-flagg. 1997 gjorde börsbolaget B&N Gorthon Lines till ett självständigt rederi och delade ut företagets aktier till B&N:s aktieägare. Gothon Lines börsnoterades i samband med detta.

2000 köpte B&N upp en större aktiepost i Gorthon Lines, som dock fortsatte att vara börsnoterat. 2005 fusionerades B&N och Gorthon Lines och bildade Transatlantic.

Källor 

Ej längre existerande svenska rederier
Helsingborgs historia
Rederier bildade 1915
Rederier upplösta 2005
Berlintrilogin

Berlintrilogin kallas med ett gemensamt namn tre av David Bowies album som skapades i samarbete med Brian Eno på 1970-talet. De tre albumen är Low, "Heroes" och Lodger.

Namnet kommer sig av att de tre albumen delvis spelades in i Västberlin och i viss mån kan sägas följa en gemensam konstnärlig inriktning.

Album av David Bowie
Tokyo Broadcasting System Television

Tokyo Broadcasting System Televisions, Inc. (TBSテレビ, TBS terebi) är en tevestation i Tokyo i Japan som sänder till Kantoregionen. TBS Television är ett aktiedotterbolag till Tokyo Broadcasting System Holding, inc.

Tevestationen är med i JNN (Japans nyhetsnätverk).

TV-kanaler i Japan
Japanskspråkiga TV-kanaler
TV-kanaler och TV-stationer startade 1955
Johan E. Gorthon

Johan Esbjörn Gorthon, född 3 oktober 1876 i Lövestad, död 25 juli 1949 i Helsingborg, var en svensk sjökapten och redare.

Gorthon tog styrmansexamen i Malmö 1896, och sjökaptensexamen i Västervik 1898. Han var anställd i Rederi AB Urania från 1913.

Gorthon var gift med Ada Börjesson, som var dotter till redaren B.O. Börjesson. Tillsammans med sin svärfar B.O. Börjesson och dennes son Frans Börjesson var Gorthon från 1915 medgrundare i flera rederiföretag som kom att lägga grunden för det som senare blev Gorthons Rederier AB. Gorthon var chef i ett av dessa, Rederi AB Gefion, från företagets bildande 1921. Sedan Frans Börjesson 1928 avlidit övertog Gorthon driften av flera av dessa företag, bland annat Rederi AB Activ.

Gorthon var son till källarmästare N. Andersson och Maria Esbjörnsson. Han var far till Stig Gorthon. Han var riddare av Vasaorden.

Källor

Noter 

Svenska redare
Riddare av Vasaorden
Födda 1876
Avlidna 1949
Män
Personer från Lövestads socken
Personer i Helsingborgs historia
Gravsatta på Pålsjö kyrkogård
HK

HK, Hk eller hk kan avse:

 HK – den nivå i Sverige dit havet nådde som högst under eller efter den senaste istiden, se Högsta kustlinjen 
 HK – större organisationers centrala administration och ledning, se Huvudkontor
 HK – militära och ibland andra större organisationers centrala administration och ledning, se Högkvarter
 HK – ett skolämne hemkunskap i den svenska grundskolan, se Hem- och konsumentkunskap
 HK – landskod för Hongkong
 hk – en traditionell fysikalisk måttenhet för effekt, se Hästkraft
 .hk – nationell toppdomän för Hongkong
Rado

Rado är en schweizisk tillverkare av lyxiga ur, med bas i Lengnau, Schweiz. 

Rado har under åren gjort sig känt för att tillverka klockor i extremt tåligt material, så kallad high-tech-keramik. Rado har kommit att bli mycket starkt förknippat med serien Ceramica, som lanserades 1986. Rado tillverkar årligen ungefär en halv miljon klockor med priser som varierar beroende på klockans material, men som har sitt tak vid ungefär 250 000 kr.

Historia 
Rado bildades ursprungligen 1917 av tre bröder som Schlup & Co. Företagets spelplan var då den amerikanska marknaden, där de endast var verksamma som tillverkare av urverk. 1956 tog bröderna steget vidare och började tillverka helt egna klockor, under namnet Exacto. Satsningen var mindre lyckad, vilket gjorde att företaget bytte namn till Rado, efter endast ett verksamt år. Under sitt nya namn kom företaget att bli betydligt mer framgångsrikt.

Rado ingår sedan 1983 i storkoncernen Swatch Group.

Design 
Rado är mest kända för att tillverka sina klockor i high-tech-keramik, men de gör även klockor i så kallad high-tech-hårdmetall och high-tech-diamant. Det sistnämnda materialet är, enligt Rado själva, av samma hårdhet som äkta diamant, vilket innebär att det mäter 10 000 på Vickersskalan. Användningen av high-tech-diamant har gjort att Rado, med modellen V10K, hamnat i Guinness World Records som världens hårdaste klocka. Alla Rado-material mäter minst 1200 på Vickerskalan. Alla Rados modeller är utrustade med safirglas framför urtavlan, vilket även det är oerhört svårt att repa.

Modeller 
Rados kollektion omfattar 10 olika serier, innehållande flera olika modeller. De aktuella serierna är:

V10K
Ceramica
Sintra
Integral
Rado True
Original
eSenza
Coupole
Anatom
Joaillerie

Externa länkar
Rado - Internationell webbplats

Företag bildade 1917
Schweiziska klockmärken
Tårpilen

Tårpilen är en roman av Ulf Lundell som kom ut i augusti 1987. Boken är skriven i brevform.

Skönlitteratur 1987
Romaner av Ulf Lundell
Brevromaner
En varg söker sin flock

En varg söker sin flock är en självbiografi av Ulf Lundell som kom ut i november 1989, dock saluförd som roman. Personerna runt omkring Lundell förekommer med sina verkliga namn eller i form av begynnelsebokstäver (exempelvis F). Romanen behandlar Lundells förändring från alkoholist till troende kristen, inspelningarna av albumen Det goda livet, Evangeline och Utanför murarna berörs och en viktig del i romanen är även hans dåvarande förhållande. 

Självbiografier
Litteratur 1989
Verk av Ulf Lundell
Skysail

Skysail är ett båtfabrikat som såldes av företaget Havsbåtar i Hargshamn nära Hallstavik, Norrtälje kommun, under slutet av 1970-talet och början av 1980-talet. Flera av båtarna såldes som byggsatser eller halvfabrikat. Konstruktör var S-E Sahlin.

Det fanns två modeller, Skysail 28  och Skysail 39. Utmärkande för Skysail 28 är konstruktionen med en fällbar köl, som med en hydraulisk pump kan fällas upp för minskat djupgående. Skysail 39 är en stor familjeseglare som tack vare ett så kallat doghouse har sikt runt om inifrån.

Källor

Noter

Segelbåtstyper
Segelbåtstillverkare
Svenska båttillverkare
Xavante

Xavante är ett musikalbum utgivet 24 november 1994 av Ulf Lundell.

Låtlista 
 Halvvägs till havet
 Xavante
 Pigor och drängar
 Bli som du
 Det jag vill minnas
 Skuld
 Rått och romantiskt
 En dag när du öppnar din dörr
 Florens
 Hård vinter
 Gruva

Medverkande 
 Ulf Lundell - sång, gitarr, munspel, piano, synth
 Hasse Engström - Wurlitzerpiano (6)
 Tomas Hultcrantz - bas (6)
 Björn Gideonsson - trummor (6)
 Magnus Tengby - slide-gitarr (6)
 Sten Booberg - akustisk gitarr (6)
 Maria Blom - sång (6)
 Ebba Forsberg - sång (6)
 Dan "Svarten" Ossiansson - teknik (6)
 Backa Hans Eriksson - stråkararrangemang (5,7,11)

Listplaceringar

Externa länkar
 Information i Svensk mediedatabas.
 Information i Svensk mediedatabas.
 Information på Ulf Lundells webbplats

Referenser

Album av Ulf Lundell
Album utgivna på EMI
Musikalbum 1994
Simone Bendix

Simone Bendix, född den 26 september 1967, är en dansk skådespelare. Bendix blev utbildad på The Bristol Old Vic Theatre School under 1992. Hon är gift med musikern Kasper Winding.

Filmografi 
 Den kroniske uskyld (1985)
 At kende sandheden (2002)
 Supervoksen (2006)
 Hjemve (2007)
 Dig og mig (2008)

Källor

Externa länkar
IMDb

Danska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1967
Levande personer
Danska skådespelare under 2000-talet
Diederich Franz Leonhard von Schlechtendal

Diederich Franz Leonhard von Schlechtendal, född 27 november 1794 i Xanten, död 12 oktober 1866 i Halle an der Saale, var en tysk botaniker.

Schlechtendal blev medicine doktor 1819, extra ordinarie professor i Berlin 1827 och ordinarie professor och föreståndare för botaniska trädgården i Halle an der Saale 1833. Han var uteslutande en deskriptiv botaniker och bearbetade flera större exotiska växtsamlingar, såsom från Friedrich Sellows resor i Brasilien, från Christian Julius Wilhelm Schiedes och Ferdinand Deppes i Mexiko och från Adelbert von Chamissos världsomsegling. 

Schlechtendal uppsatte 1826 tidskriften "Linnæa", som han utgav till sin död, och var jämte Hugo von Mohl från 1843 redaktör av "Botanische Zeitung".

Källor

Noter 

Tyska professorer i botanik
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Botaniker under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Xanten
Födda 1794
Avlidna 1866
Män
Ugglan
Upplands runinskrifter 1043

Upplands runinskrifter 1043 står vid Flotä gård på norra sidan Länsväg C 700 mellan Vattholma och Björklinge. Runstenen är skadad och har lagats genom att sammanfoga två stora delar. En del av runslingan saknas på den vänstra sidan av stenen.

Inskriften

Inskriften i runor

ᚢ___᛫ᛅᚢᚴ᛫ᚴᚢᚦᚠᛅᛋᛏᚱ᛫ᛅᚢᚴᚢᚦ___ᚢᚱᛁᛏᛅᛋᛏᛁᚾᚦᛁᚾᚭ᛫
ᛅᚠᛏᛁᛦᚢᚠᛁᚼ᛫ᚠᛅᚦᚢᚱ᛫ᛋᛁᚾ᛫ᚴᚢᚦᚼᛁᚾᛚᛒᛁᚭᚾᛏᚼᛅᚾᛋ

Inskriften i translitterering
u[lfr *] auk ' kuþfastr ' auk| |kuþ[muntr ' þ-... ...it]u rita stin þino ' 
aftiR ufih ' fa[þ]ur s(i)n ' kuþ hinlbi ont (h)-ns

Inskriften i normalisering
UlfR ok Guðfastr ok Guðmundr þ[æiR l]etu retta stæin þenna 
æftiR Ofæig, faður sinn. Guð hialpi and h[a]ns.

Inskriften i översättning
"Ulf och Gudfast och Gudmund de lät resa denna sten 
efter Ofeg, sin far. Gud hjälpe hans ande."

Historia
Runformen och ornamentiken visar att även U 1043 ristades av den kända runmästaren Åsmund Kåresson som var mycket produktiv i Uppland under den första halvan av 1000-talet. Typiskt för hans inskrifter är ihopskrivna ord utan mellanrum och även ordföljder där den sista runen av det första ordet ska dubbleras för att bilda även den första runan i det följande ordet. På den här stenen är det fallet i det tredje namnet av uppdragsgivarna: aukuþmuntr som ska läsas auk kuþmuntr. I bönen vid slutet av inskriften finns det ett stavfel, där ristaren skrev n (ᚾ, kuþ hinlbi ont) i stället för a (ᛅ, kuþ hialbi).

På bildytan inuti runslingan finns ett stort kors och bilden av två mänskliga figurer.

Den övre delen av runstenen har under 1800-talet används i en brygghusbyggnad. Först år 1927 
hittades delen igen och runstenen sammanfogades.

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Referenser

Noter

Upplands runinskrifter
Fat Princess

Fat Princess är ett nedladdningsbart spel utvecklat av Titan Studios och publicerat av Sony Computer Entertainment. Det släpptes exklusivt till Playstation Network i Europa, Nordamerika och Australien den 30 juli 2009.

Fat Princess är ett multiplayerspel för en till 32 spelare som kretsar kring att hämta Prinsessan, ta henne till lagets bas och skydda henne från det andra laget. Spelets titel syftar på att spelaren kan mata det egna lagets prinsessa med sötsaker, vilket gör henne tyngre och svårare att flytta.

Externa länkar 
 Fat Princess på PlayStation.com
 Titan Studios officiella hemsida

Playstation 3-spel
Playstation Network-spel
Playstation Portable-spel
Datorspel 2009
Realtidsstrategispel
Sony Interactive Entertainment-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
By landskommun, Dalarna

För landskommunen med detta namn i Värmland, se By landskommun, Värmland.
By landskommun vara en tidigare kommun i dåvarande Kopparbergs län, nu Dalarnas län. Huvudort var By.

Administrativ historik
När kommunalförordningarna den 1 januari 1863 inrättades i Sverige, cirka 2500 kommuner, de allra flesta så kallade landskommuner, men även köpingar och städer.

I By socken i Folkare härad i Dalarna inrättades då denna kommun.

Kommunen påverkades inte av 1952 års landsomfattande kommunreform. Redan tidigt i den process som utgjorde 1971 års kommunreform upphörde dock denna kommun och gick 1967 upp i dåvarande Avesta stad, från 1971 Avesta kommun.

Kommunkoden 1952-1966 var 2001.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen By församling.

Kommunvapnet
Blasonering: I blått fält en stående man av silver, som i högra handen håller en hammare och med vänstra handen stöder sig på en spade.

Detta vapen fastställdes av Kungl. Maj:t den 20 februari 1942. Vapnet upphörde när kommunen upplöstes 1967.

Geografi
By landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 336,00 km², varav 309,70 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I By kommun fanns tätorten Horndal, som hade 2 175 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 45,4 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1962

Se även
 By landskommun, Värmland

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Kopparbergs län
Indelningar i Avesta kommun
Azuay

Azuay är en provins i södra Ecuador. Den administrativa huvudorten och enda större staden är Cuenca. Befolkningen beräknas till 702 994 invånare år 2009, på en yta av 8 125 kvadratkilometer.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i femton kantoner, samtliga uppkallade efter sin centralort:
 Camilo Ponce Enríquez
 Chordeleg
 Cuenca
 El Pan
 Girón
 Guachapala
 Gualaceo
 Nabón
 Oña
 Paute
 Pucará
 San Fernando
 Santa Isabel
 Sevilla de Oro
 Sigsig

Se även 
 Ecuadors provinser

Källor 

Ecuadors provinser
Stater och territorier bildade 1824
Johann Michael Vogl

Johann Michael Vogl, född 10 augusti 1768 i Steyr, död 19 november 1840 i Wien, var en österrikisk sångare (baryton) och tonsättare. 

Vogl var en uppburen sångare under sin levnad, men är framför allt ihågkommen som en av Franz Schuberts medarbetare och vänner. Han var anställd vid Wiener Hoftheater 1794-1822.

Källor 

 

Österrikiska operasångare under 1800-talet
Personer från Steyr
Födda 1768
Avlidna 1840
Män
Ugglan
Österrikiska operasångare under 1700-talet
Gyula Horn

Gyula Horn, född 5 juli 1932 i Budapest, död 19 juni 2013 i Budapest, var en ungersk socialistisk politiker som var landets premiärminister från 1994 till 1998.

I början av 1950-talet studerade han ekonomi i Rostov i Sovjetunionen. Han gick med i Ungerska kommunistpartiet 1954 och började samma år att tjänstgöra vid finansministeriet. Från 1959 började han tjänstgöra vid utrikesministeriet. Under Ungernrevolten 1956 var han enligt honom själv aktiv på revoltörernas sida men enligt hans egna äldre CV:n tjänstgjorde han inom kommunistiska säkerhetstjänsten som bekämpade upproret. Under 1960-talet tjänstgjorde han som diplomat vid ambassaderna i Sofia och Belgrad. Han blev från 1968 medarbetare vid det Ungerska kommunistpartiets Centralkommittés utrikesavdelning. Från 1985–1989 var han statssekreterare vid utrikesministeriet och från 1989–1990 var han utrikesminister. Efter murens fall 1989 var han en av grundarna av det nya Ungerns socialistiska parti (MSZP) som han också var partiledare för under tiden 1990–1998 och efterträddes av László Kovács.

Referenser 

Ungerns premiärministrar
Ungerns utrikesministrar
Ungerska kommunister
Ungerska politiker under 1900-talet
Personer från Budapest
Födda 1932
Avlidna 2013
Män
Mottagare av Karlspriset
Storkorset av första klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
By landskommun, Värmland

För landskommunen med detta namn i Dalarna, se By landskommun, Dalarna.
By landskommun var en tidigare kommun i Värmlands län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i By socken i Näs härad i Värmland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863.

1882 utbröts Säffle köping och 1943 uppgick återstoden av landskommunen i Säffle köping som 1971 uppgick i Säffle kommun.

Politik

Mandatfördelning i valet 1938

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Säffle kommun
Tidigare kommuner i Värmlands län
By landskommun

Det har funnits två kommuner med namnet By i Sverige.

För information om dessa se:

 By landskommun, Dalarna
 By landskommun, Värmland
Taggart

Taggart var en skotsk kriminalserie för TV. Mark McManus (1935–1994) spelade titelrollen Jim Taggart, men gick bort mitt i inspelningen av ett avsnitt då serien hade gått i elva år. Serien behöll dock även fortsättningsvis sitt namn. Den är en av världens längsta kriminalserier någonsin.  och firade 25-årsjubileum 2008, pilotavsnittet Killer sändes 1983.

Serien utspelade sig i och omkring Glasgow och skildrade arbetet på Strathclyde-polisens mordrotel på polisstationen Maryhill. Serien producerades av skotska STV för brittiska ITV.

I maj 2011 beslöt ITV att inte beställa någon ytterligare säsong av STV, då antalet tittare sjunkit till under 4 miljoner. STV upphörde med serien 2010; sista avsnittet blev nr 109, "The End of Justice", som sändes första gången 7 november 2010.

Rollfigurer

Sista avsnitten
Alex Norton som kommissarie Matt Burke (2002–)
Blythe Duff - tidigare polisassistent, nu polisinspektör Jackie Reid (1990–)
John Michie som poliskommissarie Robbie Ross (1998–)

Tidigare
Mark McManus som kommissarie Jim Taggart (1983–1995)
Harriet Buchan som Jean Taggart (1983–1995)
Alister Duncan som polisinspektör Peter Livingstone (1983–1987)
James MacPherson som polisinspektör, senare kommissarie Michael Jardine (1987–2002)
Robert Robertson som Dr Andrew Stephens (patolog) (1983–2000)
Iain Anders som polisintendent Jack "The Biscuit" McVitie (1985–1998)
Gray O'Brien som polisassistent Rob Gibson (1994–1995)
Colin McCredie som polisassistent Stuart Fraser (1995–2010)
Katrina Bryan som rättspatolog Ellis Sinclair (2008–2009)

Källor

Brittiska TV-serier från 1980-talet
TV-seriestarter 1983
Engelskspråkiga TV-serier
Brittiska TV-serier från 1990-talet
Brittiska TV-serier från 2000-talet
Brittiska TV-serier från 2010-talet
Brittiska kriminalserier
Bo G. Andersson

Bo G. Andersson kan avse

 Bo G. Andersson (skådespelare) (född 1946)
 Bo G. Andersson (journalist) (född 1953)

Se även

 Bo Andersson
Måns Ehrenberg

Måns Ehrenberg, född 24 maj 1945 i Stockholm, är en svensk fysiker och molekylärbiolog. Han är son till professor Lars Ehrenberg och hans maka docenten Carin Ehrenberg, född Eklundh.

Ehrenberg började studera teknisk fysik vid Kungliga Tekniska högskolan 1964 och blev civilingenjör 1969. Han genomförde forskarutbildning i teoretisk fysik och biofysik vid KTH och vid Rudolf Riglers forskargrupp vid Karolinska Institutet och disputerade 1975 vid KTH på forskning kring fluorescensmärkta makromolekyler.

Från 1972 arbetade han som forskningsassisent vid institutionen för medicinsk biofysik vid Karolinska institutet, och 1977-1980 var han docent i biofysik där. Från 1980 var han verksam som docent i molekylärbiologi vid Uppsala universitet, och 1991 blev han professor i molekylärbiologi i Uppsala.

Ehrenberg är ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien sedan 2004, och är ledamot av Nobelkommittén för kemi.

Källor

Externa länkar 
Måns Ehrenbergs webbplats vid Uppsala universitet

Svenska fysiker under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska professorer i molekylärbiologi
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1945
Män
Levande personer
Ingenjörer från Stockholm
Viktor Orbán

Viktor Mihály Orbán (), född 31 maj 1963 i Székesfehérvár i Ungern, är en ungersk politiker och jurist. Han är sedan 29 maj 2010 Ungerns premiärminister och sedan 2003 partiledare för Fidesz. Han var partiledare även mellan 1993 och 2000 och mellan 1998 och 2002 premiärminister, vilket gör honom till den till dags dato längst sittande premiärministern i det moderna Ungerns historia. Mellan 2002 och 2012 var han även EPP:s vice ordförande.

Biografi 
Orbán tillbringade sin barndom mestadels i Alcsútdoboz och Felcsút. Grundskolan gick han i Alcsútdoboz, Vértesacsa och Felcsút. Familjen flyttade 1977 till Székesfehérvár, där han gick på Teleki Blanka Gimnázium med engelska som språkspecialisering. Han avlade examen 1981. 

Han gjorde under 1981 och 1982 militärtjänsten i Zalaegerszeg. Därefter studerade han juridik på Eötvös Loránd-universitetets statsvetenskapliga och juridiska fakultet i Budapest, där han 1987 avlade juristexamen. Mellan 1987 och 1988 bodde han i Szolnok, men arbetade i Budapest på Jordbruk- och matförsörjningsdepartementets chefsutbildningsinstitut, där han mellan november 1987 och mars 1988 organiserade kompetensutvecklingar som sociologlärling. Från och med april 1988 var han medarbetare i Centraleuropeiska forskargruppen, genom Soros Foundations försorg. Genom ett stipendium från samma organisation studerade han den engelska liberala filosofins historia åren 1989–1990 vid Pembroke College vid Oxfords universitet. Han avbröt dessa studier på grund av parlamentsvalen 1990. 

Hans politiska bana inleddes redan före Berlinmurens fall som politisk sekreterare i Ungerska kommunistpartiets ungdomsförbund (KISZ). Under sin militärtjänst genomgick han ett politiskt uppvaknande och engagerade sig i reformrörelsen. Han deltog som representant för oppositionen vid de rundabordssamtal som fördes med kommunistregimen. Vid Imre Nagys rehabilitering och återbegravning på Hjältarnas torg i Budapest sommaren 1989, höll han ett tal där han krävde fria val och sovjetarméns uttåg.

Han har varit ledamot i Ungerns parlament sedan 1990 för Fidesz. Partiet var från början ett liberalt ungdomsparti och medlem i Liberala internationalen, där Orbán även mellan 1992 och 2000 var vicepresident. Orbán satt mellan 1990 och 1994 i opposition mot den konservativa regeringen, som leddes av József Antal efter de första fria valen i Ungern. Även efter valet 1994 fortsatte Orbán att vara i opposition när socialisterna MSZP tillsammans med liberala SZDSZ vann valet. Sedan millennieskiftet har Fidesz under Orbáns ledning blivit ett alltmer konservativt parti.

Utmärkelser 
Orbán har fått Freedom Award av American Enterprise Institute och New Atlantic Initiative (2001), storkorset av den nationella fortjänstorden i Ungern (2001), Förderpreis Soziale Marktwirtschaft (2002) och Mérite Européen-priset (2004).

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

 Viktor Orban på Encyclopædia Britannica

 
Ungerns premiärministrar
Advokater
Ungerska politiker under 1900-talet
Ungerska politiker under 2000-talet
Personer från Székesfehérvár
Födda 1963
Levande personer
Män
Alumner från Pembroke College, Oxford