kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sankt Eriksgatan

Sankt Eriksgatan är en gata i stadsdelarna Vasastaden och Kungsholmen i Stockholms innerstad, gränsen går vid Sankt Eriksbron. Gatan fick sitt namn efter kung Erik den helige vid Namnrevisionen i Stockholm 1885 och föll under kategorin "fosterländska, historiska namn".

Sträckning och historik

Ett tidigare namnförslag var Helge Eriks gata innan nuvarande namn antogs 1885. Gatan sträcker sig från Norr Mälarstrand, förbi Fridhemsplan, över Barnhusviken (S:t Eriksbron, där tunnelbanans gröna linje går i ett undre plan), förbi S:t Eriksplan, korsar Karlbergsvägen, passerar Vanadisplan, och vidare upp till Norra Stationsgatan. S:t Eriksgatan är 2 081 meter lång.

Biogatan
Sankt Eriksgatan var mellan 1930 och 1960 en av Stockholms främsta biografgator. I kvarteren mellan Hantverkargatan och S:t Eriksbron trängdes tolv biografer, bland dem (från söder till norr): Caprice (nr 20),  Alcazar (nr 31), Gnistan (nr 35), Metropol (nr 45), Strand (nr 52), Roxy (nr 54) och Riverside (nr 58), Capitol (nr 82) och Påfågeln (nr 84).  I dag (2022) finns en enda biograf kvar vid Sankt Eriksgatan; den 2018 återinvigda Capitol som nu kallas Bio & Bistro Capitol.

Se även

Intressanta byggnader från söder till norr:
 Nr 58–60: Sportpalatset
 Nr 63: Sankt Erikspalatset
 Nr 64: Loket 1
 Nr 65: Porslinsbruket 29
 Nr 113: SARA-huset
 Nr 115: Elite Palace Hotel
 Nr 117: Automobilpalatset
 Nr 119–121: Grönstedtska palatset

Referenser

Externa länkar

Gator och torg på Kungsholmen
Gator och torg i Vasastan
Erik den helige
Elektrometer

Elektrometer, ett instrument som används för att mäta elektrisk laddningsmängd och elektrisk potentialskillnad. Namnet används för flera olika typer av instrument. 

Det tidiga 1800-talets elektrometrar, också kallade elektroskop, baserades på kraftverkan mellan elektriska laddningar.  Mekanismen vidareutvecklades under 1800-talet till "elektrostatiska voltmetrar" med visare och graderad skala.

Modernare former av elektrometrar innehåller en förstärkare byggd med specialutvecklade elektronrör eller halvledarkretsar och med extremt hög ingångsresistans. Med dessa kan man indikera så låga strömmar som någon femtoampere, fA,  10-15 ampere. En sådan strömmätarkrets, kompletterad med några ytterligare komponenter, kan användas som mätinstrument för låga spänningar (millivolt) och laddningar (femtocoulomb) samt för höga resistanser (1 000 teraohm,  1015 Ω, 1 petaohm, 1 PΩ ).

En femtoampere motsvarar omkring 4 000 elektroner per sekund. Den strömmen är så ringa att slumpbeteendet hos varje enstaka ledningselektron bidrar till en observerbar och oundviklig fluktuation i strömmen, brus, vilket sätter en gräns för vad som är möjligt att mäta.

Se även 
Elektrostatik

Elektromagnetism
Elektriska mätinstrument
Sinopoli

Sinopoli är en kommun i storstadsregionen Reggio Calabria, innan 2017 provinsen Reggio Calabria, i regionen Kalabrien, Italien. Kommunen hade  invånare (2017) och gränsar till kommunerna Cosoleto, Oppido Mamertina, Roccaforte del Greco, Roghudi, San Procopio, Sant'Eufemia d'Aspromonte och Scilla.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Orter i Kalabrien
Kommuner i storstadsregionen Reggio Calabria
Hampton Roads

Hampton Roads är en havsvik i Virginia, USA.

Städer runt viken inkluderar Norfolk, Chesapeake, Newport News, Hampton, Portsmouth, Suffolk, Poquoson och Williamsburg.

Floder som rinner ut i viken är Jamesfloden och Elizabethfloden.

Se även
 Slaget vid Hampton Roads.

Virginias geografi
Norfolk, Virginia
Newport News
Utföringspunkt

Utföringspunkter (.......) benämns de punkter placerade på baslinjen i en textrad som främst används i innehållsförteckningar, register, tabeller, listor etc. för att tydligare visa vilka rader eller vilken data som hör samman, eller för att fylla ut annars tomma utrymmen.

Antalet punkter varierar då i regel en jämn kantlinje eller symmetri eftersträvas på textsidan.

I moderna ordbehandlare, såsom MS Word, finns speciella funktioner för att framställa utföringspunkter eller andra typer av utföringstecken (såsom linjer eller streck).

Se även
Utföringstecken

Typografi
Tarn (flod)

Tarn är en flod i södra Frankrike, biflöde till Garonne. Tarn är 381 km lång och har ett avrinningsområde på 15 700 km². Floden är känd för att under långa sträckor skära genom en djup kanjon. Medelflödet en bit före mynningen i Garonne är 233 m³/s sett över hela året, med lägsta flöde i augusti (55 m³/s) och högsta i mars (401 m³/s). Tarns viktigaste biflöde är Aveyron. Även Tarnon är ett biflöde till Tarn.

Se även
Tarn (franskt departement)
Millaubron

Vattendrag i Frankrike
Garonnes avrinningsområde
Karl-Marx-Allee

Karl-Marx-Allee är en stor paradgata i Berlin. Gatan går genom de östra och centrala stadsdelarna Friedrichshain och Mitte, från Alexanderplatz via Strausberger Platz till Frankfurter Tor där den övergår i Frankfurter Allee.

Historik

Återuppbyggnad efter kriget
I samband med Josef Stalins 70-årsdag den 21 december 1949 byggdes gatan Große Frankfurter Straße samman med den öster om Frankfurter Tor anslutande Frankfurter Allee och den nya förlängda gatan döptes till Stalinallee. Som del av återuppbyggnaden efter andra världskriget blev Stalinallee år 1951 fokus för en av Östberlins storskaliga infrastruktursatsningar för att omvandla stadens ruiner till lägenhetskomplex. Stora flervåningshus, så kallade arbetarpalats, byggdes på 1950-talet under parollen "Historiskt arv" i en byggnadsstil inspirerad av det sena 1700-talets nyklassicism.

Nybyggnationer på 1960-talet

På grund av avstaliniseringen ändrades gatans namn från Stalinallee till Karl-Marx-Allee den 13 november 1961, namngivet efter den tyske filosofen Karl Marx. Då revs också statyn av Stalin en natt.

Samtidigt avskildes gamla Frankfurter Allee i öster, dock inte längre med utgångspunkt vid Frankfurter Tor utan istället längre österut. De höga kostnaderna för de enorma arbetarpalatsen ledde till att man inte kunde bygga enhetligt längs gatan ända till Alexanderplatz, vilket tillsammans med ett trendbrott inom arkitekturen bort från den socialistiska klassicismen under 1960-talet resulterade i att husen mellan Strausberger Platz och Alexanderplatz byggdes i en enklare stil. Under 1960-talet anlades de betydligt billigare plattenbauten, prefabricerade bostadshus med 8 till 10 våningar byggda med grönytor mellan sig. I samma stil byggdes t.ex. Café Moskau och biografen Kino International. Karl-Marx-Allee blev mycket populärt för dess butiker – i utbudet fanns ofta varor som inte kunde införskaffas på andra håll i Östtyskland.

Läge och vägbeskrivning
Karl-Marx-Allee är en del av Bundesstrasse 1, som från Magdeburg går igenom Berlin mot Kostrzyn, och B5 som går från Frankfurt an der Oder till Hamburg. Under jord går vid gatan tunnelbanelinjen U5 från Alexanderplatz till Hönow. Sevärt är de stora, pampiga bostadshus från 1950-talet som byggdes i stilen socialistisk klassicism.

Källor

Noter

Gator i Berlin
Friedrichshain
Alléer
Språk i Frankrike

Franska är Frankrikes officiella språk, som 94 % av befolkningen har som modersmål. I Frankrike talas också ett antal regionala språk och invandrarspråk (se listorna nedan). Ibland kan det vara svårt att avgöra huruvida ett språk tillhörande Langue d'oïl är ett eget språk eller en dialekt av franska språket och om språk tillhörande Langue d'oc är egna språk eller dialekter av occitanska. Detsamma gäller även för korsikanskan, italienskan, elsassiskan, pfalztyskan, flamländskan och nederländskan.

Större språk
Efter franska kommer arabiska, som 3,5 % av befolkningen talar.

Engelska är vanligtvis första främmande språk som inte är obligatoriskt men över 90 procent av eleverna väljer engelska. Som tredje språk läser de flesta eleverna spanska (73,5 % år 2015), tyska (14,6 %) eller italienska (5,2 %).

Lista på språk
Lista över Frankrikes språk:
Isolerat språk:
Baskiska
Keltiska språk: 
Bretonska
Germanska språk: 
Elsassiska 
Flamländska 
Frankiska 
Romanska språk: 
Katalanska
Korsikanska (Corsu) 
Francoprovençalska
Bressan
Dauphinois 
Forèzien
Jurassien
Lyonnais 
Savoyard 
Langue d'oc (occitanska): 
Alpinsk Provençalska 
Auvergnat 
Gasconska (se Aranesiska)
Ariégeois 
Béarnais 
Landais 
Languedocien 
Limousin 
Nissart (Niçois eller Nissart) 
Provençalska
Langue d'oïl: 
Franska
Bourguignon-Morvandiau 
Champenois 
Franc-Comtois 
Gallo 
Lorrain 
Normandiska 
Pikardiska
Poitevin-Saintongeais 
Vallonska 

Invandrarspråk:

Arabiska, algerisk (1 350 00), marockansk (1 140 000), tunisisk (447 000)
Armeniska (70 000) 
Turkiska (444 000) 
Bambara 
Berberspråk, Tamazight (150 000) 
Kabyliska (537 000) 
Wolof (35 000) 
Lao
Mandarin (Kinesiska) 
Miao (10 000) 
Portugisiska
Romani, balkan (10 500), turkisk-grekisk (10 000)
Vietnamesiska (10 000) 
Malajo-polynesiska (1 000) 
Khmer (50 000) 
Jiddisch
Persiska (40 000)
Kreol, från Små Antillerna (150 000), från Kap Verde (8 000), mauritisk (1 000)

Referenser
Nicolaus von Luckner

Nikolaus von Luckner (Nicolas Luckner på franska), greve, född 12 januari 1722, död 4 januari 1794 i Paris), var en tysk militär i franska armén, marskalk av Frankrike 1791.

Luckner föddes i Cham i Bayern och utbildades av jesuiter i Passau. Han var en yrkessoldat som tjänstgjorde i flera arméer innan han 1763 gick i fransk tjänst. Utnämnd till dansk greve 1784. Han stödde franska revolutionen och förde befäl över flera arméer, som Rhenarmén och Nordarmén. Till slut blev nationalkonventet missnöjd med honom. Han ställdes inför revolutionsdomstol och dömdes - som så många andra - till döden. Nikolaus Luckner giljotilerades några dagar innan han skulle fyllt 72 år.

Marseljäsen, den nuvarande franska nationalsången, skrevs ursprungligen till von Luckners ära, när han var befälhavare för Rhenarmén.

Övrigt
Farfarsfar till Felix von Luckner.

Källor

Avlidna 1794
Franska fältmarskalkar
Födda 1722
Personer som blivit avrättade i samband med franska revolutionen
Tyska officerare
Män
Danska grevar
Personer som blivit avrättade genom halshuggning
Namn ingraverat på Triumfbågen
Christoph Eschenbach

Christoph Eschenbach, född 20 februari 1940 i Breslau är en tysk pianist och dirigent.

Hans karriär omfattar:
 huvuddirigent för Ludwigshafen och Hamburg i Tyskland
 förste gästdirigenten för Tonhalle Orchester i Zürich (1981)
 chefsdirigent för Tonhalle Orchester i Zürich (1982-86)
 musikdirektör vid Houston Symphony Orchestra (1988-99)
 dirigent vid Bayreuthfestspelen (2000)
 ledare för Ravinia Festival utanför Chicago, Illinois (1994-2003)
 musikledare för Philharmonia Orchestra (2001-)
 ledare för Schleswig-Holstein Musik Festival i Tyskland (1999-2003)
 chefsdirigent för Hamburg NDR symfoniorkester (1998-2004)
 chefsdirigent Philadelphia Orchestra (2003-2008)
 chefsdirigent Orchestre de Paris (2000-2010)
 chefsdirigent National Symphony Orchestra, Washington, D.C. (2010-)

Källor

Externa länkar
 Official Website of Christoph Eschenbach
 Website of National Symphony Orchestra and Kennedy Center for Performing Arts, Washington, D. C.

Tyska klassiska pianister
Tyska dirigenter
Födda 1940
Män
Levande personer
Riddare av Hederslegionen
Storofficerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Eschenbach

Eschenbach kan syfta på:

Personer
 Christoph Eschenbach, tysk dirigent
 Wolfram von Eschenbach, tysk medeltida diktare

Geografi
 Eschenbach in der Oberpfalz – stad i nordöstra Bayern, Tyskland
 Eschenbach (Württemberg) – kommun i östra Baden-Württemberg, Tyskland
 Eschenbach, Luzern – ort och kommun i kantonen Luzern, Schweiz
 Eschenbach, Sankt Gallen – ort och kommun i kantonen Sankt Gallen, Schweiz

Tyska efternamn
Christian Thielemann

Christian Thielemann, född 1 april 1959 i Berlin, är en tysk dirigent. Han var 2004–2011 ledare för München filharmoniker. Thielemann har dirigerat vid Bayreuthfestspelen alla säsonger mellan 2000 och 2012, och gav 2012 ut en biografi kring detta, Mein Leben mit Wagner (Mitt liv med Wagner). Sedan 2012 är han chefsdirigent för Staatskapelle Dresden.

Bibliografi
 Mein Leben mit Wagner. München: Beck. 2012.

Externa länkar

Biografi (från München filharmonikernas webbsajt)
Biografi från Deutsche Grammophon

Tyska dirigenter
Födda 1959
Män
Levande personer
Officerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Ethel Kennedy

Ethel Kennedy, ursprungligen Skakel, född 11 april 1928 i Chicago i Illinois, är en amerikansk människorättsaktivist och änka efter den amerikanske senatorn Robert F. Kennedy.

Biografi 
Ethel Kennedys mor var katolik och hennes far protestant; hon har sex syskon. Hennes far byggde upp ett företag i kolbranschen, The Great Lakes Carbon Corporation och blev med tiden en av USA:s mest förmögna personer.

När Ethel var fem år gammal begav sig familjen österut och efter att ha flyttat runt bosatte de sig i Greenwich i Connecticut. År 1945 började Ethel studera vid Manhattanville College of the Sacred Heart i New York och där fick hon som rumskamrat Jean Kennedy, syster till USA:s blivande president John F. Kennedy och Robert Kennedy. Hon träffade Robert Kennedy första gången under en skidutflykt vintern 1945; han intresserade sig till att börja med för Ethels syster Patricia, men gjorde slut med henne och började istället ha sällskap med Ethel. De förlovade sig i februari 1950 och gifte sig den 17 juni 1950.

I äktenskapet föddes elva barn:
 Kathleen (född 1951; viceguvernör i Maryland)
 Joseph Patrick (född 1952)
 Robert Francis Jr. (född 1954)
 David (1955–1984; dog av en överdos narkotika)
 Mary Courtney (född 1956)
 Michael (1958–1997; omkom på nyårsaftonen i en skidolycka i Aspen, Colorado)
 Mary Kerry (född 1959; ordförande för en grupp goodwill-ambassadörer länkade till Amnesty i USA)
 Christopher (född 1963)
 Matthew Maxwell (född 1965)
 Douglas (född 1967)
 Rory (född 1968)

Robert Kennedy mördades i juni 1968 av Sirhan Sirhan under presidentvalskampanjen. Ethel Kennedy väntade då parets elfte barn Rory.

Ethel Kennedy har efter mordet på sin make levt ett tillbakadraget liv, men uppmärksammades igen 2002. Brorsonen Michael Skakel, son till Ethel Kennedys bror Rushton Skakel, anklagades då för mordet på Martha Moxley 1975, vilket var ett av USA:s mest uppmärksammade mordfall och tillika rättegång.

Referenser

Externa länkar 

Ethel
Födda 1928
Levande personer
Kvinnor
Mottagare av Frihetsmedaljen
Om kriget kommer

Ej att förväxla med boken Om kriget kommer av Jan Guillou, eller med låten Om kriget kommer av Knivderby.

Om kriget kommer är en broschyr, vars första upplaga utarbetades av Försvarsstaben som delades ut 1943 till alla svenska hushåll. Utarbetandet av första upplagan leddes av arvprinsen Gustaf Adolf, chef för arméavdelningen. 

Om kriget kommer innehåller anvisningar och råd till civilbefolkningen i Sverige i händelse av krigsliknande tillstånd, från första flyglarmet till motståndsrörelse. 

Förutom som broschyr publicerades vissa upplagor av Om kriget kommer från 1950-talet och in på 1980-talet också i slutet av samtliga delar av telefonkatalogen.

Upplagor  

Om kriget kommer – vägledning för rikets medborgare i händelse av krig, Statens informationsstyrelse, 1943 (16 sidor) 
Om kriget kommer – vägledning för Sveriges medborgare, Kungliga Civilförsvarsstyrelsen, 1952 (33 sidor) 
Om kriget kommer – vägledning för Sveriges medborgare, Kungliga Civilförsvarsstyrelsen, 1961 (48 sidor) 
Från 70-talet började liknande skrifter publiceras i telefonkataloger. Omfattningen på dessa varierade mellan 8 och 2 sidor (A4).
Om kriget kommer - vad du bör veta,  Styrelsen för psykologiskt försvar (SPF), 1978 
Om kriget kommer – vad du bör veta, Beredskapsnämnden för psykologiskt försvar, 1983, ej allmänt distribuerad (39 sidor) 
Om kriget kommer, Styrelsen för psykologiskt försvar (SPF), 1987 (31 sidor) Denna utgåva var avsedd att användas i utbildningssyfte inom totalförsvaret. Källa; omslaget på utgåvan 
Om kriget kommer, Styrelsen för psykologiskt försvar (SPF), 1989
Om kriget eller katastrofen kommer – vad gör vi med barnen?, Socialstyrelsen, 1991 (49 sidor)
Om krisen eller kriget kommer - viktig information till Sveriges invånare, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, 2018 (20 sidor)

Ny upplaga

Regeringen gav i början av 2017 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i uppdrag att ta fram en reviderad upplaga av broschyren. Myndigheten presenterade den nya upplagan av broschyren med titeln Om krisen eller kriget kommer den 21 maj 2018. Broschyren skickades ut till omkring 4,8 miljoner hushåll mellan maj och juni 2018. Den nya upplagan innehåller, utöver råd i samband med höjd beredskap och krig, även råd till allmänheten i samband med fredstida kriser. Broschyren har 20 sidor. På mittuppslaget finns en "kom-ihåg-lista", där man får allmänna tips för sin egen hemberedskap.

Källor

Noter

Se även
 Civilförsvaret i Sverige 1937–2014

Externa länkar

 Läs hela broschyren "Om krisen eller kriget kommer".
 MSB: Om risker och säkerhet för dig som privatperson.

Sveriges militärhistoria
Civilt försvar
Kris- och katastrofberedskap
Innehållsförteckning

Innehållsförteckning för butiksvaror kallas innehållsdeklaration

Innehållsförteckning benämns den lista (förteckning) över innehållet i en mer omfattande tryckt publikation, avsedd att göra innehållet mer lättöverskådligt. I innehållsförteckningen skrivs innehållet i en publikation (i regel rubriker eller kapitel, och ibland dessas eventuella underavsnitt) i löpande ordning, med referens till det sidnummer där det specifika innehållet finns att läsa. Normalt placeras förteckningen i början av publikationen, efter förordet, på en egen sida.

Den ordinära sidnumreringen omfattar i regel inte innehållsförteckningen, ej heller anges själva innehållsförteckningens placering i förteckningen.

Typografiska aspekter 
I moderna ordbehandlare finns särskilda funktioner för att framställa innehållsförteckningar, så att innehållet i förteckningen automatiskt korrigeras vid eventuella omflödningar i textmassan.

Utföringstecken 
För att göra förteckningen mer överskådlig används ibland utföringstecken mellan innehållet och dess sidnummer, då avståndet där emellan annars kan upplevas som störande. Ofta används punkter (......) eller understreck ( _ _ _ ) som utföringstecken. I moderna ordbehandlare finns det i regel en särskild funktion även för detta.

Underrubriker och underkategorier 
Underrubriker eller underkategorier kan anges med indrag i förteckningen eller på annat sätt utmärkas, så att det tydligare visas att de ingår inom en särskild huvuddel.

Se även 
 Register (bok)
 Försättsblad
 Smutssida
 Titelsida

Typografi
Bokbinderi
Helloween (musikalbum)

Helloween är en EP av den tyska gruppen Helloween som släpptes 1985.

Låtlista
Starlight, 05:15 (Weikath/Hansen)
Murderer, 04:25 (Hansen)
Warrior, 04:00 (Hansen)
Victim Of Fate, 06:39 (Hansen)
Cry For Freedom, 06:07 (Weikath/Hansen)
Surprise Track, 02:08 (Traditional)

Album av Helloween
Musikalbum 1985
Rock n' Roll Racing

Rock n' Roll Racing är ett racingspel från Interplay som utkom 1993 och lanserades till Sega Mega Drive och SNES, och 2003 till Game Boy Advance. Spelet publicerades av Interplay men utvecklades av Silicon & Synapse (numera Blizzard Entertainment). I spelet har spelaren olika typer av vapen på bilarna, och likt Super Mario Kart används inga "riktiga" racingregler. På banorna finns power-ups, och vissa av dessa är pengar. För pengarna kan man förbättra bilarna, eller köpa ny bil.

Banorna utspelar sig på olika planeter runtom i universum. Som bakgrundsmusik används instrumentala versioner av heavy metal-låtar som "Paranoid" av Black Sabbath, "Highway Star" av Deep Purple, "Born to be Wild" av Steppenwolf och "Bad to the Bone" av George Thorogood. Spelmusikern Tim Follin arbetade med spelmusiken.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Rock N' Roll Racing in Legacy Games section at Blizzard Entertainment website.
 
 Rock N' Roll Racing Password Generator.
 Rock N' Roll Racing, brasiliansk webbplats.
 Red Asphalt (RNRR II) information at Answers.com
 Rock’n’Roll Racing 3D — indie remake (russian) 

Datorspel 1993
Racingspel
Sega Mega Drive-spel
Super NES-spel
Datorspel utvecklade av Blizzard Entertainment
Game Boy Advance-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Live in the UK

Live in the UK är ett livealbum av det tyska bandet Helloween som släpptes 1989.
"Live in the UK" hette albumet när det släpptes i Europa, "Keepers Live" i Japan, och "I Want Out Live" i USA. Alla utgåvorna hade samma låtar förutom i USA som saknade “Rise And Fall”.

Albumet var inspelat på Helloweens Pumpkins Fly Free turné från en konsert i Edinburgh 6 november 1988. "How Many Tears" var den enda låten sångaren Michael Kiske sjöng på konserten från deras första studioalbum "Walls of Jericho".

Låtlista
A Little Time, 06:31 (Kiske)
Dr. Stein, 05:22 (Weikath) 
Future World, 08:56 (Hansen) 
Rise And Fall, 04:51 (Weikath) 
We Got The Right, 06:07 (Kiske) 
I Want Out, 05:44 (Hansen) 
How Many Tears, 09:55 (Weikath)

Källor

Album av Helloween
Livealbum 1989
Chandrasekhargränsen

Chandrasekhargränsen är ett begrepp inom astronomin. Om en vit dvärg överstiger 1,44 gånger solens massa, eller 1,44 M☉, kan den inte längre hålla ihop och blir instabil. Detta eftersom elektronerna inte kan ge jämvikt till det tryck som massan skapar. Om en vit dvärg överstiger denna gräns kommer den att kollapsa och bli en neutronstjärna. Oftast händer inte detta eftersom en stjärna brukar kunna göra sig av med en tillräckligt stor massa när den bildar sin planetariska nebulosa. 

Det finns dock undantag, alla vita dvärgar som överstiger chandrasekhargränsen behöver inte kollapsa och bli neutronstjärnor. Om en vit dvärg samlar upp materia från en granne med ett svagt gravitationsfält, till exempel en röd jätte, och på det sättet sakta ökar sin massa, kan kollapsen som uppstår när den överstiger chandrasekhargränsen sätta igång fusion. Den vita dvärgen exploderar då i en supernova typ Ia.

Supernova typ Ia innebär att det saknas spår av väte i dess spektrum.

Se även
Subramanyan Chandrasekhar
Chandrasekhar-Schenberg-gränsen

Externa länkar 
The Chandrasekhar Limit

Astrofysik
A-region

A-region (arbetsmarknadsregion) är ett svenskt statistiskt begrepp.

Indelningen i de 70 A-regionerna gjordes på 1960-talet och regionerna utgjorde då näringsgeografiskt sammanhängande områden omfattande en eller flera arbetsmarknader. Indelningen har inte ändrats sedan dess och är sedan 1990 i arbetsmarknadssammanhang ersatt av indelningen i lokala arbetsmarknadsregioner, LA-regioner.

Ofta används begreppet i dagspressammanhang för att beskriva en tidnings huvudsakliga spridningsområde. I många fall är detta spridningsområde detsamma som en eller flera a-regioner. Genom att en tidning väljer att koncentrera sin lokala rapportering till en bestämd a-region, vet därmed annonsörerna att läsekretsen finns inom ett visst område där de tenderar att både bo och arbeta.

A-regionernas ytstorlek och invånarantal är starkt varierande. Till exempel är Stockholm och Södertälje en gemensam a-region, med 1.812.745 invånare (2004), medan Sollefteås a-region endast har 21.264 invånare (2004). En a-region som  Lycksele, med 36.449 invånare (2004), inbegriper inte bara den egna kommunen utan större delen av Västerbottens läns inland. Ofta används nummer, till exempel 4 = Uppsalaområdet.

De sjuttio svenska a-regionerna är:
 Stockholm/Södertälje 
 Norrtälje 
 Enköping      
 Uppsala 
 Nyköping 
 Katrineholm 
 Eskilstuna 
 Mjölby/Motala 
 Linköping 
 Norrköping  
 Jönköping 
 Tranås 
 Eksjö/Nässjö/Vetlanda      
 Värnamo 
 Ljungby  
 Växjö 
 Västervik 
 Hultsfred/Vimmerby 
 Oskarshamn 
 Kalmar/Nybro  
 Visby 
 Karlskrona 
 Karlshamn  
 Kristianstad   
 Hässleholm    
 Ängelholm
 Helsingborg/Landskrona 
 Malmö/Lund/Trelleborg 
 Ystad/Simrishamn   
 Eslöv
 Halmstad 
 Falkenberg/Varberg 
 Göteborg/Alingsås 
 Uddevalla 
 Trollhättan/Vänersborg 
 Borås 
 Lidköping/Skara 
 Falköping 
 Skövde 
 Mariestad 
 Kristinehamn/Filipstad 
 Karlstad 
 Säffle/Åmål  
 Arvika 
 Örebro 
 Karlskoga
 Lindesberg 
 Västerås 
 Köping   
 Fagersta     
 Sala 
 Borlänge/Falun 
 Avesta/Hedemora 
 Ludvika 
 Mora 
 Gävle/Sandviken 
 Bollnäs/Söderhamn 
 Hudiksvall/Ljusdal 
 Sundsvall 
 Härnösand/Kramfors 
 Sollefteå
 Örnsköldsvik    
 Östersund 
 Umeå 
 Skellefteå 
 Lycksele 
 Piteå 
 Luleå/Boden 
 Haparanda/Kalix 
 Kiruna/Gällivare

Se även
Lokal arbetsmarknadsregion 

Sveriges administrativa indelning
Arbetsmarknad