kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thomas och vännerna

Thomas och vännerna, (Thomas the Tank Engine and Friends), är en brittisk TV-serie för barn, producerad av den brittiske TV-producenten Britt Allcroft och premiärvisad i brittisk TV den 9 oktober 1984. Serien bygger på en serie barnböcker, The Railway Series, skapad av författaren, järnvägsentusiasten och kyrkoherden W.V. Awdry. Från och med 2003, TV-seriens 7:e säsong, kortades namnet ner till Thomas & Friends. Thomas & vännerna började visas på TV4 1991/1992 men har även visats på Kanal 5. TV4 sänder nu bara säsong 8 till 13. De första säsongerna dubbades av Louise Raeder, de omdubbades senare tillsammans med dubbning av senare säsonger med Håkan Mohede.

Loken gestaltades tidigare av modelllok från Hornby, sedan 2008 är dock avsnitten animerade. Förutom TV-serien hade fram till 2019 15 filmer även producerats.

Handling 
Serien handlar om det lilla blå tankloket Thomas äventyr tillsammans med sina vänner vid och runt järnvägen på den fiktiva ön Rälsö (Sodor). Ursprungligen skrevs berättelserna om de förmänskligade loken och vagnarna när Awdrys son Christopher behövde muntras upp efter att ha legat sjuk i mässlingen. Många av berättelserna bygger på författarens egna upplevelser och erfarenheter.

Medverkande 
Röstskådespelare som varit berättarröster i serien:
Storbritannien; Ringo Starr (säsong 1-2), Michael Angelis (säsong 3-16), Mark Moraghan (säsong 17-21), USA￼￼; Ringo Starr (säsong 1-2; 1989) George Carlin (säsong 1-4; 1990-1995), Alec Baldwin (säsong 5-6), Michael Brandon (säsong 7-16) och samma som i Storbritannien Mark Moraghan (säsong 17-21). Den svenska översättningen har berättats av Håkan Mohede för de svenska tittarna fram till säsong 7, fast säsong 1-2 har även berättats av Louise Raeder, då serien visades på svensk TV (TV4) för första gången 1991. Från långfilmen "Ta i så det ryker!" och säsong 8-14 har Claes Ljungmark tagit över Håkans roll.

Kuriosa 

Loket Thomas är, enligt uppgifter bekräftade av författarens son Christopher Awdry, baserat på lokomotiven "E2 Class 0-6-0T" byggda för London, Brighton and South Coast Railway mellan åren 1913 och 1916.

Filmer 
 Thomas and the Magic Railroad (2000)
 Thomas & vännerna: Ta i så det ryker! (2005)
 Thomas & vännerna: Den stora upptäckten (2008)
 Thomas & vännerna: Järnvägens hjälte (2009)
 Thomas & vännerna: Dimslöjornas ö (2010)
 Thomas & vännerna: Dieslarnas dag (2011)
 Thomas & vännerna: Mysteriet på Blå berget (2012)
 Thomas & vännerna: Järnvägens konung (2013)
 Thomas & vännerna: En berättelse om mod (2014)
 Thomas & Friends: The Adventure Begins (2015)
 Thomas & Friends: Sodor's Legend of the Lost Treasure (2015)
 Thomas & Friends: The Great Race (2016)
 Thomas & Friends: Journey Beyond Sodor (2017)
 Thomas & vännerna: Stor värld! Stora äventyr! (2018)
 Thomas & vännerna: Den stora tågtävlingen (2021)
 Thomas & vännerna: Mysteriet på Utkiksberget (2022)

Externa länkar
Officiell webbplats     

Thomas och vännerna
Barnprogram på TV
TV-seriestarter 1984
Järnväg i fiktion
Brittiska TV-serier från 1980-talet
Brittiska TV-serier från 1990-talet
Brittiska TV-serier från 2000-talet
Brittiska TV-serier från 2010-talet
Boris Rieloff

Boris Rieloff, född 8 januari 1984 i Santiago, Chile, är en chilensk fotbollsspelare som spelar i Audax Italiano, på lån från Colo-Colo.

Förutom ett antal framträdanden i den chilenska högstaligan har Rieloff också medverkat i det chilenska landslaget.

Referenser

Chilenska fotbollsspelare
Män
Födda 1984
Spelare i Audax Italiano
Fotbollsspelare i Gimnasia La Plata
Spelare i Colo-Colo
Spelare i CD Municipal Iquique
Levande personer
Personer från Santiago de Chile
Leonardo Monje

Leonardo Monje, född 16 mars 1981 i Temuco, Chile, är en fotbollsspelare som sedan 2014 spelar i Universidad de Concepción.

Födda 1981
Män
Levande personer
Chilenska fotbollsspelare
Spelare i Club Deportivo Universidad Católica
Spelare i Santiago Morning
Spelare i Club Deportivo Palestino
Spelare i Audax Italiano
Spelare i Deportes Magallanes
Spelare i Club de Deportes Puerto Montt
Spelare i Universidad de Concepción
Spelare i Deportes Concepción
Spelare i Huachipato
Spelare i CA Unión Española
Spelare i CA Rosario Central
Randal Kleiser

Randal Kleiser, född 20 juli 1946 i Philadelphia, Pennsylvania, är en amerikansk filmregissör och manusförfattare. 

Kleiser studerade vid University of Southern California, där han bland annat medverkade i George Lucas kortfilm Freiheit (1966). Han tog examen 1968 men återvände sedan för att ta masterexamen. I samband med det regisserade han kortfilmen Peege (1972), som vann flera priser. Under 1970-talet regisserade han en rad tv-filmer (bland annat Pojken i plastbubblan (1976, med John Travolta) och The Gathering (1977), för vilken han nominerades till en Emmy, och avsnitt av tv-serier. Han långfilmsdebuterade med musikalfilmen Grease (1978). Därefter gjorde han de sexuellt utmanande filmerna Den blå lagunen (1980) och Summer Lovers (1982), samt Grandview U.S.A. (1984), Borta med tiden (1986). Ingen av hans senare filmer har nått samma framgång som debutfilmen.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Födda 1946
Amerikanska filmregissörer
Män
Levande personer
Alumner från USC School of Cinematic Arts
Rodrigo Millar

Rodrigo Millar, född 3 november 1981 i Arauco i Chile, är en chilensk fotbollsspelare som för närvarande spelar som mittfältare i den mexikanska klubben Atlas. Millar har tidigare spelat 8 säsonger i klubben Huachipato och gjorde där 47 mål på 170 matcher.

Födda 1981
Chilenska fotbollsspelare
Chilenska landslagsspelare i fotboll
Män
Levande personer
Spelare i Huachipato
Spelare i Colo-Colo
Spelare i Once Caldas
Spelare i Club Atlas
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i Copa América 2004
Spelare i Copa América 2011
Christopher de Paus

Christopher Tostrup de Paus, född 10 september 1862 i Christiania, Norge, död 10 september 1943 i Skodsborg, Danmark, var en norsk-svensk godsägare, påvlig kabinettskammarherre, greve, riddare av Malteserorden, konstsamlare och mecenat. Han kom 1914 till Sverige och förvärvade där godset Trystorp i Närke. Senare ägare av Herresta vid Mariefred. Även bosatt i Rom. Han förlänades 1923 av påven ärftlig (agnatisk primogenitur) grevlig värdighet. Han hade Nordens största samling av grekisk och romersk konst.

Son till major, krigskommissarie Johan Altenburg Paus och Agnes Tostrup, sonson till advokat Henrik Johan Paus och sonsons son till redaren Ole Paus. Dotterson till godsägaren och affärsmannen Christopher Henrik Holfeldt Tostrup. Han ärvde från sin mors släkt en stor del av företaget Tostrup & Mathiesen, ett av Norges största timmerföretag, som han sålde på 1890-talet. Hans far var kusin till Henrik Ibsen.

Han var barnlös och testamenterade Herresta till Herman Paus, gift med grevinnan Tatyana Tolstoy (släkten Tolstoy.

Dekorationer i urval
Riddare av Malteserorden
Storkors av Konstantinorden
Storkors av påvliga S:t Gregoriusorden
Kommendör med stjärna av Den Heliga gravens av Jerusalem riddarorden
Kommendör av Sankt Olavs Orden
Kommendör av Dannebrogsorden
Kommendör av Vasaorden
Storriddare med stjärna av Isländska falkorden
Riddare 1. klass av Finlands Vita Ros’ orden

Bildgalleri

Källor

Svensk ointroducerad adel
Personligheter inom romersk-katolska kyrkan i Sverige
Födda 1862
Avlidna 1943
Män
Mottagare av Finlands Vita Ros’ orden
Signatur (skivbolag)

Signatur var ett kristet skivbolag som gav ut flera av de mest kända kristna artisterna under 1970-talet, till exempel Choralerna, Pelle Karlsson, Roland Utbult, Charlotte Höglund och Ingemar Olsson.

Ej längre existerande svenska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade okänt år
Skivbolag och skivmärken upplösta okänt år
Lunds landskommun

Lunds landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Malmöhus län.

Administrativ historik
Kommunen bildades i Lunds socken i Torna härad i Skåne när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft.
 
1913 uppgick delar av kommunen i Lunds stad. Den 1 januari 1944 uppgick resten av Lunds landskommun i staden, förutom en del med 18 invånare som uppgick i Hardeberga landskommun.

Lunds stad ombildades 1971 till Lunds kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Upphörda indelningar i Lunds kommun
Tidigare kommuner i Malmöhus län
Slättemossa

Slättemossa är en by i Järeda socken i Hultsfreds kommun, precis utanför Järnforsen. Byn har unika välbevarade bondgårdar i klassisk småländsk byggnadsstil, och betraktas av länsstyrelsen som mycket högt kulturhistoriskt värdefulla. 

Slättemossa gränsar till, och utgör en sammanhängande del av, de fem byarna som varit mycket uppmärksammade för sina natur- och kulturvärden och dessutom föreslagna som kulturreservat. 

I Slättemossa finns en välbevarad varggrop () och den enda kända lokaliserade förekomsten av klotbergart i Sverige, Klotbergartshällarna i Slättemossa.

Källor

Noter

Externa länkar 

Orter i Hultsfreds kommun
Virserums geografi
Lars Haglund

För TV-producenten, se Lasse Haglund (född 1942).

Lars Gösta Haglund, född 22 maj 1940 i Maria Magdalena församling i Stockholm, är en svensk f.d. diskuskastare. I friidrott tävlade han för Westermalms IF och senare för SoIK Hellas och Spårvägens FK.

Karriär

Diskuskastning

Haglund vann SM i diskus 1962–1966.

18 juni 1962 slog Haglund Erik Uddeboms svenska rekord från 1960 (54,65) med ett kast på 55,12. 

Påföljande år 18 maj slog han sitt svenska rekord tack vare ett kast på 56,26.

1964 förbättrade han det svenska rekordet tre gånger. Först 4 juni nådde han 56,56. Sedan (6 juni) kastade han 57,21. Till slut (30 augusti) nådde han 59,95. Detta rekord stod sig till 1968 då Rickard Bruch övertfräffade det med ett kast på 60,58.

År 1965 vann Haglund diskus vid Universiaden.

Hans personliga rekord i diskus blev 62,86.

Allmänt

Haglund nådde 15,23 i kulstötning och 63,91 i spjut.

Lars Haglund blev 1963 utsedd till Stor grabb nummer 221 i friidrott.

Källor

Swedish Athletic Page

Noter

Svenska diskuskastare
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Sverige
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Stockholm
Födda 1940
Levande personer
Män
Friidrottare i SoIK Hellas
Friidrottare i Spårvägens IF
Visby landskommun

Visby landskommun var en tidigare kommun i Gotlands län. Den bildades 1863 i Gotlands norra härad med namnet Visby norra landskommun. Efter att Visby södra landskommun upphört 1895 så namnändrade denna landskommun 15 februari 1901 till namnet Visby landskommun. Landskommunen upphörde 1 januari 1936
då den uppgick i Visby stad

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft bildades över hela landet cirka 2 400 landskommuner (indelningen baserades på socknarna) samt 89 städer och ett mindre antal köpingar.

Som ett undantag delades dock Visby socken på två kommuner, Visby södra landskommun och Visby norra landskommun. Visby södra landskommun hörde till Gotlands södra härad och Visby norra landskommun till Gotlands norra härad.

Enligt kungligt beslut den 2 februari 1894 beslutade man att dela upp Visby södra landskommun på de närliggande kommunerna, samt justera Visby norra landskommuns gränser på följande sätt:
Holmen och fiskeriet Skälsö i Visby norra gick till Väskinde landskommun;
Lägenheterna Nybergska betningen (Visby norra), Slottsåkra (Visby norra), en kalkugn (Visby norra) och Slottsbetningen (Visby södra) uppgick i Visby stad;
Slutligen delades kungsladugården Visborg mellan Västerhejde landskommun och Visby stad.

Den kvarvarande delen av Visby norra landskommun behöll sitt namn fram till den 15 februari 1901, då enligt kungligt beslut Visby norra landskommuns namn ändrades till Visby landskommun.

Den upphörde år 1936, då den i sin helhet inkorporerades i Visby stad, med undantag för ett obebott område som uppgick i Endre landskommun. Området ingår sedan 1971 i Gotlands kommun.

Motsvarande församling, Visby landsförsamling, lades samtidigt samman med Visby stadsförsamling för att bilda Visby församling, numera Visby domkyrkoförsamling.

Kommunvapen
Visby landskommun förde inte något vapen.

Referenser

Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Gotlands län
Indelningar i Gotlands kommun
Delwa Kassiré Koumakoye

Nouradine Delwa Kassiré Koumakoye, född 31 december 1949, är en tchadisk politiker, partiledare för Rassemblement national pour le développement et le progrès..

Koumakoye är regeringschef i Tchad sedan 26 februari 2007, då han efterträdde Pascal Yoadimnadji, som avled 4 dagar tidigare. Koumakoye var minister i regeringen under 1980-talet och början av 1990-talet, och innehade posten som regeringschef även 6 november 1993 till 8 april 1995.

Koumakoye var justitieminister från juni 1981 till maj 1982, och blev ordförande för Rassemblement National Démocratique et Populaire den 4 februari 1982. Under Hissène Habrés presidentperiod var han minister för offentliga arbeten, bostäder och stadsplanering från augusti 1987 till april 1988, justitieminister från april 1988 till mars 1989, post- och telekommunikationsminister från mars 1989 till oktober 1990, och utbildnings- och forskningsminister från oktober 1990 till december 1990.

Efter att Habré störtats blev Koumakoye ordförande för Rassemblement national pour le développement et le progrès i januari 1992. Vid den nationella kongressen i början av 1993 kandiderade han till att leda presidiet men förlorade mot Adoum Helbongo i en omröstning bland delegaterna. Koumakoye blev senare kommunikationsminister och regeringstalesman från april 1993 till juni 1993 och justitieminister från juni 1993 till november 1993, innan han blev premiärminister i november 1993.

Koumakoye ville ställa upp som presidentkandidat i valet som skulle utgöra slutet av övergångsperioden, men detta fick president Idriss Déby att agera mot honom genom att få övergångsreglerna ändrade, och i april 1995 ersattes han som premiärminister av Koibla Djimasta. I mars 1996 arresterades Koumakoye för påstått innehav av olagliga vapen och dömdes till tre månaders fängelse. Enligt Amnesty International var rättegången inte rättvis och synbarligen ämnad att hindra Koumakoye från att kandidera i valet. I presidentvalet som hölls i juni 1996 fick han 2,29% av rösterna och kom på nionde plats. Han kandiderade igen i presidentvalet 2001, då han kom på sjätte plats med 2,36% av rösterna.

Från mars 2003 till augusti 2006 var han ledamot av Panafrikanska parlamentet. I presidentvalet som hölls den 3 maj 2006, och som bojkottades av större delen av oppositionen, kom Koumakoye på andra plats med 15,13% av rösterna, långt efter Déby. Den 29 maj, kort efter att slutresultatet hade meddelats, gratulerade han Déby till valsegern. I augusti 2006 blev Koumakoye minister för regional planering, stadsplanering och bostäder, som han var tills han utsågs till premiärminister för andra gången i februari 2007.

Referenser

Externa länkar
Africa Database

Tchads regeringschefer
Födda 1949
Män
Levande personer
Motala landskommun

Motala landskommun var en kommun i Östergötlands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft bildades över hela landet cirka 2 400 landskommuner (indelningen baserades på socknarna) samt 89 städer och ett mindre antal köpingar.

I Aska härad i Östergötland inrättades då i Motala socken Motala landskommun, varur 1881 Motala stad utbrutits.

Den upphörde år 1948, då den i sin helhet inkorporerades i Motala stad.

Motsvarande församling, Motala landsförsamling, lades samtidigt samman med Motala stadsförsamling för att bilda Motala församling.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1946

Referenser

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Motala kommun
Tidigare kommuner i Östergötlands län
Eksjö landskommun

Eksjö landskommun var tidigare en kommun i Jönköpings län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft bildades över hela landet cirka 2 400 landskommuner (indelningen baserades på socknarna) samt 89 städer och ett mindre antal köpingar.

Det kunde förekomma att en stad och en angränsande landskommun fick samma namn.

I Eksjö socken i Södra Vedbo härad i Småland inrättades Eksjö landskommun.

Den upphörde år 1949, då den i sin helhet inkorporerades i Eksjö stad.

Motsvarande församling, Eksjö landsförsamling, lades samtidigt samman med Eksjö stadsförsamling för att bilda Eksjö församling.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1946

Referenser

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Eksjö kommun
Tidigare kommuner i Jönköpings län
Kalmar landskommun

Kalmar landskommun var namnet på två tidigare landskommuner i Sverige:

Kalmar landskommun, Småland
Kalmar landskommun, Uppland
Harald Herdal

Harald Herdal, född 1900 i Köpenhamn, död 1979, var en dansk författare.

Herdal var son till en skeppstimmerman och prövade själv på många yrken: grovarbetare, kontorist, gatuförsäljare m.fl. Herdal har skrivit om samhällsproblem på ett naturalistiskt sätt. Han har också skrivit innerliga dikter.

Han var gift med författaren Ditte Cederstrand.

Böcker på svenska 
 Snart dagas det, bröder! (översättning Alvar Alsterdal, Folket i bild, 1957) (Barndom)
 Hanne - den okuvliga människan: en roman från ockupationstidens Danmark (översättning Monica Andersson, Proletärkultur, 1973) (Ukuelige menneske)

Priser & utmärkelser 
Emma Bærentzens Legat 1939

Källor
 Litteraturhandboken. 5. uppl. (Forum, 1983), s. 483

Danska författare
Danskspråkiga författare
Män
Rågårdsvik

Rågårdsvik är en småort belägen på södra sidan av Skaftölandet i Skaftö socken i Lysekils kommun i Bohuslän.
Det ligger vid Ellösefjorden och Malö strömmar och är en välbesökt sommarort. Merparten av bebyggelsen, som förr var ett fiskeläge, används som fritidshus. Fram till 1990-talet fanns här färjeförbindelse med Ellös.

Tidigare fanns även affär och kiosk. Idag är Rågårdsviks Pensionat den enda rörelsen i byn.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

Orter i Lysekils kommun
Fiskelägen
Småorter i Sverige
Jänschwalde

Jänschwalde (lågsorbiska Janšojce) är en kommun (Gemeinde) och ort i Amt Peitz i Landkreis Spree-Neiße i delstaten Brandenburg i östra Tyskland, nära gränsen till Polen.

Nära orten ligger Jänschwalde kraftverk, ett av Tysklands största koleldade kraftverk. Närmaste större stad är Cottbus, ca 25 km därifrån.

Befolkning

Detaljerade källor anges i Wikimedia Commons..

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Spree-Neisse
Ebersteinska gymnasiet

Ebersteinska gymnasiet är Norrköpings äldsta gymnasium grundat 1857. Skolans nyrenoverade 1950-tals-funktionalistiska byggnader ligger vid Strömbacken och är uppförda 1957–1959 efter ritningar av arkitekterna Erik F. Dahl och Arne Strömdahl.

Historik
Grunden till Ebersteinska gymnasiet var Ebersteinska Söndags och Aftonskolan - som grundades 1825. År 1857 stiftades ”Norrköpings Tekniska Elementarskola". Skolverksamheten var delvis finansierad av brukspatronen Christian Ebersteins förmögenhet. 

Eberstein var på sin tid en av Sveriges rikaste män och när han avled den 3 juni 1816 var hans önskan att en skola skulle upprättas i hans hemstad Norrköping. Ur denna önskan föddes Ebersteinska skolan och 1825 samt 1857 slogs alltså portarna upp. 

År 2019 flyttade de yrkesförberedande programmen och till den nya skolan Bråvallagymnasiet.

Utbildningar
Från att ursprungligen varit ett rent tekniskt gymnasium, har Ebersteinska gymnasiet idag inriktning mot högskoleförberedande utbildningar mot ekonomi, naturvetenskap, samhällsvetenskap, teknik samt vård och omsorg.

 Ekonomiprogrammet
 Naturvetenskapsprogrammet
Samhällsvetenskapsprogrammet
 Teknikprogrammet
 Vård- och omsorgsprogrammet

Elevföreningar
Ebersteinska gymnasiet är känt för dess elevföreningar med den anrika Kamratföreningen FINIS i spetsen. FINIS anordnar varje år ett flertal aktiviteter där den traditionella "frackveckan" är den mest kända. På skolan finns också Sveriges andra Elevkår, bildad 1931.

Några av skolans elevföreningar följer nedan:
 Elevkåren
 Elevrådet
 Idrottsföreningen
 Kamratföreningen FINIS

Gymnasieskolor i Norrköping
Utbildningsinstitutioner bildade 1857
Elitserien i ishockey (1927–1935)

Elitserien i ishockey var den högsta serien inom ishockeyn i Sverige åren 1927–1935. Vid tillkomsten flyttades de fyra främsta lagen från den gamla högstaserien Klass I för att spela en dubbelserie. Tidigare hade högsta serien spelats som en enkelserie där lagen bara möttes varandra en gång var. Säsongerna 1929/30 och 1930/31 kunde man inte genomföra dubbelserien p.g.a. milda vintrar men i december 1931 invigdes Lindarängens ispalats som kom att förändra förutsättningarna för hockeyn till det bättre och de återstående säsongerna kunde hela säsongen genomföras. Första säsongen deltog endast fyra lag vilket ökades till sex säsongen därpå. Till säsongen 1930/31 ökades antalet lag tillfälligt till sju och säsongen därpå till åtta. De flesta säsonger tillämpades nedflyttning till Klass I ett eller två lag som placerat sig sist i serien. Till och med 1933 avgjorde serien även distriktsmästerskapet för Stockholm.

Deltagande lag och resultat

Se även
Klass I
Klass I (ishockey 1927–1941)
Svenska mästerskapet i ishockey
Svenska serien

Referenser
Svenska serien (ishockey)

Svenska serien i ishockey var den högsta serien i Sverige inom ishockey åren 1935–1944 och ersatte den tidigare Elitserien. Precis som Elitserien bestod Svenska serien av åtta lag och de flesta säsongerna spelades den som en dubbelserie, d.v.s. lagen mötte varandra två gånger. Säsongen 1940/41 delades serien efter sju omgångar. De fyra främsta spelade vidare i Övre halvan och de fyra sista lagen spelade vidare i Undre halvan. Säsongen därpå återgick man till en vanlig serie igen. Till säsongen 1941/42 bildades Division II och fr.o.m. då flyttades lag ner dit.  Samtidigt blev Division I en vanlig benämning på Svenska serien, eller Svenska serien: Division I som den också kallades. Den nya lägre serien hade ett större upptagningsområde och var spridd över hela Mellansverige. Det gjorde att även lag utanför Stockholm och Södermanland hade möjlighet att flyttas up till högsta serien. Första lag att flyttas upp blev Gävle-laget Brynäs IF som spelade i Svenska serien 1943/44. Säsongen därpå genomfördes en serieomläggning där högsta serien bestod av tolv lag uppdelade i två grupper. Den nya serien fick namnet Division I, även om namnet Svenska serien också användes.

Deltagande lag och resultat

Referenser
Klass I (ishockey)

Klass I i ishockey var den högsta ishockeyserien för seniorer säsongerna 1923-1927. Tidigare hade bara funnits en träningsserie. Serieseger innebar också seger i Stockholms distriktsmästerskap. 

Första säsongen deltog sex lag, alla från Stockholm. Säsongen därpå utökades serien med två lag från Klass III med planen att det skulle bli åtta lag, men IK Göta drog sig ur så serien kom att bestå av sju lag. Till säsongen 1925 var IK Göta tillbaka liksom AIK som haft sin ishockeyverksamhet nedstängd – totalt blev det nio lag. Inför säsongen 1926 lade IF S:t Erik ner sin hockeyverksamhet och AIK begärde själva nedflyttning till Klass II. Södertälje SK kom som nytt lag i kraft av att de var regerande svenska mästare och blev därmed det första landsortslaget i serien. Sista säsongen, 1927, hade Djurgården flyttats ner. I deras ställe flyttades Lidingö IF upp så det blev fortsatt åtta lag i serien.

Till säsongen 1927/28 gjorde man om seriesystemet och de fyra bästa lagen från Klass I flyttades till en ny serie med namnet Elitserien. Övriga lag gick vidare till en ny andraliga med namnet Klass I.

Deltagande lag och resultat

Referenser