kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brittiska Johanniterorden

Storbritanniska Johanniterorden (, ), är en kunglig riddarorden som instiftades år 1831 och finns i hela Samväldet, Hongkong, Irland och USA, med det globala uppdraget "att förebygga och lindra sjukdom och skada, och agera för att förbättra hälsa och välbefinnande hos människor var som helst i världen". Den kallas vanligtvis endast för Order of St. John (på engelska), eller the Most Venerable Order of Saint John (VOSJ) när man ska skilja den åt från andra ordnar med liknande namn.

Ordens cirka 25 000 kolleger, med stöd av 4 000 anställda och 250 000 volontärer är främst av den protestantiska läran, men de andra kristna samfunden eller andra religioner accepteras in i ordningsstadgan, och hedersmedlemskap ges till framstående anhängare av andra religioner. Undantaget utnämning till vissa statliga och kyrkliga ämbeten i vissa riken delas medlemskap i orden endast ut genom inviter, och enskilda kan inte ansöka om antagning. Den är kanske mest känd genom sin största serviceorganisation, St John Ambulance, vars medlemmar inte är begränsade till något kyrkosamfund eller religion.

Orden är medlem i Johanniteralliansen.

Anmärkningar

Referenser

Externa länkar

Brittiska ordnar
Priser och utmärkelser instiftade 1888
Johanniterorden
Tordyvlar

Tordyvlar (Geotrupidae) är en familj i insektsordningen skalbaggar. Systematiskt har gruppen även placerats som en underfamilj (Geotrupinae) till bladhorningar (familjen Scarabaeidae). Tordyvlar är vanligen glänsande svarta och lever till stor del på djurspillning, speciellt från betande däggdjur.

I svensk folktro ansågs tordyveln vara en lyckobringare. Därför fick man inte döda en tordyvel, utan måste behandla den med respekt. Om man hittade en tordyvel som ramlat på rygg och vände den rätt skulle man få tio synder förlåtna. Tordyveln hade också en varslande roll. Om årets första tordyvel kom fort flygande skulle vårens arbete förlöpa smidigt, om den hade löss mellan frambenen borde sådden inledas tidigt och om den hade löss mellan bakbenen var det bäst att dröja med sådden.

Arter (urval) 
Fälttordyvel (eller stor tordyvel) - Geotrupes stercorarius
Sandtordyvel - Geotrupes spiniger
Skogstordyvel - Geotrupes stercorosus, eller Anoplotrupes stercorosus
Stäpptordyvel - Geotrupes mutator 
Trehornad tordyvel - Typhaeus typhoeus 
Vårtordyvel - Geotrupes vernalis

Referenser

Externa länkar 

Skalbaggar
Göran Hultin

Göran Hultin, född 15 maj 1897, död 12 september 1949, var en svensk friidrottare (häcklöpning). Han tävlade för klubben IFK Gävle.

Han tävlade för IFK Gävle och vann år 1919 SM-guld på 110 meter och 400 meter häck. Vid OS 1920 i Antwerpen slogs han ut i semifinal på 110 meter häck.

Hultin, som var juris kandidat, var ordförande i Idrottsföreningen Thor i Uppsala 1926–1928, i Gästriklands idrottsförbund 1932–1939 och i Gävle-Dala travsällskap 1935–1939 samt ledamot av Riksidrottsförbundets överstyrelse 1938 och 1939 och i Svenska Idrottsförbundets styrelse 1936–1939.

Källor

Externa länkar 
 SOK Göran Hultin

Svenska häcklöpare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Födda 1897
Avlidna 1949
Män
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1920
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i IFK Gävle
Intel Core i5

Intel Core i5 är en processorfamilj från Intel och utgör mellanklassegmentet bland deras konsumentprocessorer. Alla Core i5-processorer har 4 eller 6 kärnor samt 4 respektive 6 trådar. Alla Core i5-processorer har precis som Core i7-processorer Turbo Boost.

Generationer

Nehalem 
Den första generationen Intel Core i5 baserades på Nehalemarkitekturen. Core i5 tillhör Nehalemgenerationens mellanklass och placerar sig emellan systerfamiljerna Core i7 och Core i3. De första processorerna lanserades den 7 januari 2010.

Sandy Bridge 
Under 2011 lanserade Intel den andra generationen Core-processorer med en ny arkitektur som benämndes Sandy Bridge. I5-processorer från denna generation har, precis som senare generationer, ett fyrsiffrigt modellnummer, ibland även med en bokstav på slutet. Bokstaven K innebär att processorn enkelt kan överklockas (med rätt moderkort), bokstaven S att processorn har en TDP på 65 W, och T att den har en TDP på 35–45 W.

Ivy Bridge 
Ivy Bridge är baserad på Sandy Bridge, och den största förändringen är att processorerna nu tillverkas med 22 nm -transistorer jämfört med de tidigare generationernas 32 nm. Detta medför lägre strömförbrukning.

Haswell 
Haswell lanserades i mitten av 2013, och medförde bland annat stöd för fler instruktionstillägg för x86-arkitekturen, och en snabbare integrerad grafikprocessor.

Broadwell 
I Broadwell-generationen släpptes främst processorer för mobila enheter. Broadwell, som är baserad på Haswell, tillverkas på 14 nm -transistorer, vilket precis som med Ivy Bridge främst medför lägre strömförbrukning.

Skylake 
Skylake-processorer är den första generationen där konsumentprocessorerna har stöd för DDR4 RAM. De lanserades i slutet av 2015.

Kaby Lake 
Kaby Lake släpptes i början av 2017, samtidigt som nya chipset till 1151-sockeln som även används av Skylake hos stationära datorer. Kaby Lake-processorer kommer med högre frekvenser än deras Skylake-motsvarigheter, och inkluderar lite bättre grafikprocessor, och har stöd för Intel Optane-caches.

Referenser

Externa länkar 

 Intel ARK – Specifikationer för Intel-produkter.
 Turbo Boost-klockfrekvenser för Intel Core i5-processorer – Intel Support

Intelprocessorer

en:Intel Core#Core i5
Ulf Peder Johansson

Ulf Peder Johansson, född 11 mars 1957 i Vänersborg, är en svensk skådespelare och röstskådespelare.

Biografi
Johansson är utbildad vid Skara Skolscen och Malmö Scenskola. Han dubbade tecknat under 1980-talet, bland annat Jolly Jumper i Lucky Luke, Skeletor i He-Man and the Masters of the Universe, Fågelskrämman i Mumfie och Kommissarie Gadget. Han var också rösten till björnen I Goof troop.

Filmografi 
1983 – He-Man and the Masters of the Universe (röst som Skeletor och Orko (endast Mediahusets dubb))
1984 – Fragglarna (Bober Fraggel)
1985 – Asterix – gallernas hjälte (röst)
1987 – BraveStarr (röst)

1992 – Mupparnas julsaga (röst som Rizzo med mera)

1994 – Mumfie (röst som Fågelskrämman)
1995 – Pongo och de 101 dalmatinerna (röst som Sergeant Rapp)
1996 – Den otroliga vandringen 2 - På rymmen i San Francisco (röst)
1998 – Ett småkryps liv (röst som Heimlich)
1999 – Mupparna i rymden (röst som Rizzo med mera) 
1999 – Sjätte dagen

2002 – Min balsamerade mor
2003 – Teenage Mutant Ninja Turtles (2003) (röst som Dr Baxter Stockman bl.a))
2003 – Om jag vänder mig om

2004 – Kommissarie Winter
2006 – Blood Monkey
2011 – Happy End
2012 – 30 grader i februari

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar 
Skådespelarindex för Ulf Peder Johansson på Svensk Filmdatabas

Födda 1957
Svenska röstskådespelare
Svenska skådespelare
Män
Levande personer
Personer från Vänersborg
De Havilland Canada DHC-4 Caribou

de Havilland Canada DHC-4 Caribou (betecknade Tp 55 i Svenska Flygvapnet) var ett kanadensiskt transportflygplan tillverkat av de Havilland Canada. Det är utrustad med två motorer av typen Pratt & Whitney R-2000 Twin Wasp på vardera 1 450 hästkrafter. 

Flygplanet tjänstgjorde i det svenska flygvapnet mellan 1962 och 1965 då det inhyrts endast på prov.

Externa länkar 

 Färgning DHC-4 Caribou

Källor 
 Gösta Norrbohm - Att flyga är att leva, (1975).

Transportflygplan
Amerikanska militärflygplan under Vietnamkriget
Spanska militärflygplan under kalla kriget
Australiska militärflygplan under kalla kriget
Kanadensiska militärflygplan under kalla kriget
Amerikanska militärflygplan under kalla kriget
Flygplan tillverkade av De Havilland Canada
Sången skall klinga

Sången skall klinga eller Sången ska klinga är en dansbandslåt skriven av Lasse Holm, och ursprungligen inspelad av Wizex, med Kikki Danielsson på sång, på albumet Some Girls & Trouble Boys 1979.

Låten testades på Svensktoppen, där den blev en stor hit och låg i 10 veckor under perioden 3 februari–6 april 1980, och efter två inledande andraplaceringar toppade den listan hela tiden från tredje veckan där. År 2008 tog Kikki Danielsson med låten på sitt samlingsalbum Kikkis bästa.

Låten har en naturromantisk sångtext, och handlar om en tjej som bestämt sig för att sluta leta efter killar, men känner sig nerstämd tills en kille dyker upp, och hon känner sig då pånyttfödd och tar då honom i handen, och följer med, precis som när en fågel följer vinden, och flyger ut över öppna havet.

År 1980 tolkades låten av Ekelunds på albumet Dansglädje 2, och 1983 spelade Thorleifs in låten på albumet Saxgodingar 2.

Sången finns också på norska, med text av Geir Hamnes. Då heter låten "Sangen skal klinge" och sjöngs in på skiva när Bente Lind gjorde en cover på den 1981.

Referenser

Fotnoter 

Låtar av Lasse Holm
Svenska dansbandslåtar
Sånger 1979
Svenskspråkiga sånger
Svensktoppsmelodier 1980
Grumman G-21 Goose

Grumman G-21 Goose var ett amerikanskt amfibieflygplan som gick under beteckningen Tp 81 i svenska flygvapnet och är ett högvingat amfibieflygplan utrustat med två Pratt & Whitney Wasp Junior-motorer på vardera 450 hästkrafter. Tp 81 var avsett för transportuppdrag och ambulanstjänst under sin tid i flygvapnet åren 1951 till 1962.

Källor
 Gösta Norrbohm - Att flyga är att leva, (1975).

Externa länkar
 Färgning Grumman Goose

Amfibieflygplan
G-21
Portugisiska militärflygplan under kalla kriget
Vril (ämne)

Vril är ett ämne och koncept inom science fiction som beskrivs i Edward Bulwer-Lyttons bok The Coming Race, sedermera i ny upplaga under titeln Vril: The Power of the Coming Race. 
Romanen behandlar en underjordisk människoliknande art som får mentala och fysiska krafter av en energivätska som heter "Vril".

Se även
Bovril, en produkt som delvis namngivits efter Vril.

Referenser

Externa länkar 

Science fiction
Grythyttans kyrka

Grythyttans kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Grythyttans församling i Västerås stift. Kyrkan ligger i samhället Grythyttan några mil öster om Filipstad.

Kyrkobyggnaden
Träkyrkan uppfördes 1632 och var från början en tornlös byggnad med kor, sakristia och vapenhus. Samma år fick socknen sin första kyrkoherde, Olaus Jacobi Arbogiensis, som predikade på både svenska och finska eftersom församlingen var tvåspråkig. 1680 tillbyggdes korsarmar åt norr och söder och kyrkan blev en korskyrka med ett torn på mitten. En läktare i väster tillkom 1729 och 1732 tillkom ännu en läktare i södra korsarmen, den så kallade Älvestorpsläktaren. Bildfälten på läktarna försågs med målningar av den lokalt verksamme målaren Nils Mårdh. Målningarnas motiv på södra läktaren är profeter och på västra läktaren är apostlar. 1746 uppfördes nuvarande sakristia öster om koret. Åren 1775-1777 genomfördes en omfattande ombyggnad då tornet/takryttaren på korsmitten avlägsnades. Likaså avlägsnades klockstapeln. Långhuset förlängdes åt väster och nuvarande kyrktorn uppfördes. Åren 1903-1904 genomfördes en renovering efter ritningar av arkitekt Erik Lallerstedt då tidigare spåntak byttes till skiffertak. Kyrkorummets slutna bänkinredning och ersattes med öppen bänkinredning. Vid en renovering 1953 fick kyrkorummet sitt nuvarande utseende då koret utvidgades åt väster och predikstolen försågs med trappa. En stor målning i kortaket övertäcktes med brädor och på hela innertaket målades vita molnformationer. 1969 försågs kyrktornet alla sidor med tornur. Fasaden är utförd i rödmålat träspån.

En restaurering ägde rum 1953 och dess syfte var att gestalta en äldre kyrkointeriör.

Inventarier
 Altartavlan från före 1684 föreställer Kristus på korset med de två rövarna och krigsmän som kastar tärning om livklädnaden. Den är utförd av Anders Erson från Filipstad.
 Nuvarande predikstol i nyklassicistisk stil tillkom 1797 och ersatte en predikstol från 1600-talet.
 "Eva i Paradiset", en väggmålning från 1632 vid korets norra vägg.
 I kyrkan förvaras en finsk bibel från 1642, tryckt i Stockholm.
 En fönstermålning är gjord 1979 av Einar Forseth, med motiv från Johannesevangeliet 15 kap, "Jag är det sanna vinträdet".

Orgel
1780 byggde Jonas Ekengren, Stockholm en orgel med 12 stämmor, en manual och bihängd pedal.
Den nuvarande orgeln byggdes 1904 av E A Setterquist & Son, Örebro. Orgeln är pneumatisk och har fasta kombinationer. Fasaden är från 1780 års orgel. 1987 renoverades orgeln av bröderna Moberg, Sandviken och återinvigdes 3 maj 1987.

Galleri

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Kulturhistorisk karakteristik Grythyttans kyrka
 varmland.se

Noter

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Västerås stift
Byggnader och anläggningar i Hällefors kommun
Träkyrkobyggnader i Sverige
Kyrkobyggnader invigda 1632
Vickers Varsity

Vickers Varsity var ett brittiskt skolflygplan som gjorde tjänst som transportflygplan och forskningsplattform. Det flög första gången 1949 och tillverkades i 160 exemplar av  Vickers. 

Varsity är ett lågvingat flygplan utrustat med två kolvmotorer av typen Bristol Hercules på vardera 1950 hästkrafter vilka gav flygplanet en topphastighet på 460 km/h. Det var baserad på Vickers Viking och Valetta. Skillnaden var bland annat att Varsity var utrustad med nosställ, i motsats till Viking och Valetta som hade sporrställ. Dessutom blev spännvidden större med nästan 2 meter och kroppen förlängdes.

Varsity flögs av Royal Air Force, svenska flygvapnet och Jordaniens flygvapen. I svenska flygvapnet användes en enda Varsity under beteckningen Tp 82 (registreringsnummer 82001) mellan 1953 och 1973, bland annat som signalspaningsflygplan. Det finns bevarat vid Flygvapenmuseum i Linköping.

Varianter 
 Vickers Viking, 163 tillverkade, passagerarflygplan 
 Vickers Valetta, 263 tillverkade; militärt transportflygplan; stor fraktdörr; flögs av: Royal Air Force 
 Vickers Varsity, 160 tillverkade.

Se även
Vickers Viking
Vickers Valetta

Referenser

Tryckta källor
 Gösta Norrbohm - Att flyga är att leva, (1975).

Externa länkar 

Varsity / Tp 82 på Svenskt Militärhistoriskt Bibliotek

Skolflygplan
Transportflygplan
Brittiska militärflygplan under kalla kriget
Flygplan tillverkade av Vickers
Europeiska musikåret 1985

Europeiska musikåret 1985 ville med olika manifestationer fira 300-årsminnet av tre kompositörers födelse: Bach, Händel och Domenico Scarlatti.

Det Europeiska musikåret 1985 initierades av Europaparlamentet och Europarådet och kom att inom en budget på femhundra miljoner francs finansiera fler än sextusen projekt.

Referenser 

1985 i Europa
Musik i Europa
Musikåret 1985
Albert Andersson (idrottsman)

Albert Andersson, född 25 april 1902 i Sälshög, Tomelilla, död 5 mars 1977 i Kristianstad, var en svensk friidrottare och gymnast. I friidrott tävlade han för Fredrikshofs IF och vann SM-guld på 110 meter häck år 1928. Vid OS 1928 i Amsterdam kom han på åttonde plats i tiokamp. Han deltog även här på 110 m häck men blev utslagen i försöken. Andersson tävlade även i gymnastik, vid OS 1920 i Antwerpen, där han vann guld i lagtävlingen. I gymnastik tillhörde han Stockholms GF.

Referenser

Källor

Noter

Födda 1902
Avlidna 1977
Svenska gymnaster
Svenska häcklöpare
Svenska mångkampare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1920
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1920
Män
Personer från Tomelilla
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i Fredrikshofs IF
Gymnaster i Stockholms GF
Dej ska jag älska all min tid (sång)

Dej ska jag älska all min tid är en dansbandslåt skriven av Mona Gustafsson, då sångerska i Leif Bloms. Bandet tävlade med låten i Hänts meloditävling den 4 oktober 1992, där den vann hela tävlingen. Bandet spelade även in låten, och släppte den även på singel samma år, samt förlade den även till albumet Dej ska jag älska all min tid 1993.

Sången blev historisk i och med att det blev första och enda gången som vinnarbidraget sjöngs och skrevs av samma person

Den testades även på Svensktoppen den 28 november 1992, men missade listan. Däremot tog den sig in på flera andra listor.

2007 tolkade Leif Hagbergs låten på albumet Låtar vi minns, 6. Sången har också spelats in på danska av Kim & Halo, vilket de gjorde 1993 under titeln Dig vil jeg elske al min tid'.

Sångtexten handlar om en tjej-kvinna som beskriver sin kärlek till den hon älskar, som ett ljus i en mörk vinternatt.

Singelns låtlista 
Dej ska jag älska all min tid
Öppna ditt fönster
Ensam med dig

Referenser

Externa länkar 
Information i Svensk mediedatabas.

Musiksinglar 1992
Singlar utgivna på Frituna
Svenska dansbandslåtar
Svenskspråkiga sånger
Vintersånger
Sven Lundgren (mångkampare)

Sven Erik Gunnar Lundgren, född 17 juli 1901 i Gävle, död 30 oktober 1982 i Täby, en svensk friidrottare (mångkamp och 110 meter häck). Han tävlade för Gefle IF. Han vann SM i tiokamp år 1927, i femkamp 1928 och på 110 meter häck år 1932. Vid OS i Amsterdam 1928 kom han på fjortonde plats i tiokamp.

Referenser

Noter 

Svenska mångkampare
Svenska häcklöpare
Svenska mästare i tiokamp
Svenska mästare i femkamp
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1928
Idrottare från Gävle
Födda 1901
Avlidna 1982
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Hanehög

Hanehög är en bronsåldershög som ligger i nära Håslöv i Håslövs socken, Vellinge kommun i Skåne strax intill vägen mellan Håslövs kyrka och Rängs kyrka. Högen har en diameter på 23 meter och en höjd av 5 meter. På norra sidan var tidigare en större fördjupning eftersom man där i äldre tid tagit jord.

Nicolovius anger i boken ”Folklivet i Skytts härad” 1847 flera sägner kring högen. En berättar att högen flyttar sig österut ett ”tuppfjät” om året. Eventuellt kan denna hög knytas till en legend nedtecknad på 1700-talet om en drake som blivit avvisad från prästgården och som varje år flyttar marken där han bor närmare huset för att till slut kunna sätta eld på gården. När högen kommer fram till prästgårdens köksspis ska huset brinna. En annan sägen som är knuten till högen berättar om Vinkepin av Hanehög som stal öl i en närbelägen bondgård.

Externa länkar 
Riksantikvarieämbetet, 

Fornminnen i Skåne
Gravhögar i Sverige
Vellinge kommun
Skånes förhistoria
Skånska sägner
Rådhustorget, Skanör

Rådhustorget i Skanör ligger mellan Sankt Olofs kyrka och stadens gamla rådhus. Ett torg i Skanör omtalas redan 1215 då ärkebiskopen i Lund förbjöd försäljning av falska reliker på detta torg och vid den här befintliga, årliga fiskmarknaden. Var det äldsta torget legat nämnes dock inte. De medeltida städerna hade alltid ett eller flera torg för handel mellan borgare, bönder och utifrån kommande köpmän. Här var köpmännen bl.a. garanterade "torgfred" och att stadens lagar gav skydd. De stora medeltida fiskemarknaderna i Skanör varje år gav denna stad en särprägel. Då utvidgades nämligen handeln till ett stort område över hela näset.

Arkeologiska utgrävningar har visat att det i början av 1300-talet växte upp en fastare stadsbebyggelse strax söder om S:t Olofs kyrka. Samtidigt verkar det nuvarande torget ha lagts ut. Den äldsta kartan som visar Stora torget är först från 1650-talet. Då fanns ytterligare ett torg längre söderut i staden. Under den mäktige borgmästaren Leonard de la Rose uppfördes invid torget det nuvarande rådhuset och i nordvästra hörnet ett garnisonshus. Garnisonshuset, som hyste 12 soldater och några officerare, blev senare skolhus.

Borgmästare påbjöd 1764 borgarna i Skanör att gatorna skulle vara iståndsatta inom ett år. Arbetet med stenläggningen tog dock långt tid. Först 1777 började stensättningen av torget norr om det nybyggda rådhuset. Stenarna lades i långsmala rutor där större stenar, de s.k. borgmästarestenarna, utgjorde gräns för de områden som var och en husägare var skyldiga att rengöra en gång om året. Planteringen mitt på torget har anor från 1876 då man flyttade den offentliga torgbrunnen för att kunna höja "torgets försköning genom plantering". I många resebeskrivningar från Skanör långt fram i tiden möter man besväret med flygsanden på platsen. 1864 besökte till exempel den danske författaren Erik Bøgh Skanörs torg och skrev följande:

Källor

Rådhus i Sverige
Dillard & Clark

Dillard & Clark var en amerikansk musikgrupp som hörde till pionjärerna inom countryrocken. Den bildades 1968 av den tidigare The Byrds-medlemmen Gene Clark och Doug Dillard från The Dillards. Bland övriga medverkande på gruppens två album märktes inte minst Bernie Leadon. Också andra musiker bidrog, bland andra Chris Hillman, Sneaky Pete Kleinow, Byron Berline och Michael Clarke.

Bildandet av Dillard & Clark föregicks av att Dillard 1968 gav ut soloalbumet The Banjo Album, på vilket bland andra Clark och Leadon medverkade. Efter att ha fått kontrakt med A&M Records gav duon ut debutalbumet The Fantastic Expedition of Dillard & Clark i oktober 1968. I augusti 1969 kom uppföljaren Through the Morning, Through the Night. Efter detta bröts samarbetet. Dillard och Clark fortsatte båda som soloartister, medan Leadon senare bildade countryrockbandet Eagles.

Diskografi
Studioalbum

Singlar
1968 – "Train Leaves Here This Mornin' " / "Out On The Side"
1969 – "Why Not Your Baby" / "The Radio Song"
1970 – "Don't Let Me Down" / "Rocky Top"
2012 – "Why Not Your Baby" / "Lyin' Down The Middle"

Externa länkar
Dillard & Clark på allmuic.com

Amerikanska rockgrupper
Amerikanska countrygrupper
Musikgrupper bildade 1968
Litopon

Litopon (även Griffiths vitt, täckvitt eller täckzink), Pigment White 5 (C.I. 77115), är ett vitt pigment som tidigare använts i målarfärg. Pigmentet är en blandning av bariumsulfat (BaSO4) och zinksulfid (ZnS). Det kan användas i alla bindemedel utom kalk och har relativt stor täckförmåga, som ökar med halten av zinksulfid.

Litopon kan i en vidare definition även beteckna varje målarfärg där bariumsulfat används som fyllnadsmedel. Ett exempel är kadmiumfärger som kallas litoponer om de innehåller bariumsulfat, till skillnad från koncentrerade kadmiumfärger (utan bariumsulfat).

Framställning 
Litopon framställs genom att tillsätta bariumsulfid (BaS) till en lösning av zinksulfat (ZnSO4), varefter den tvättas, torkas, blandas med ammoniumklorid (salmiak; vanligen 3 % tillsats) och glödgas utan lufttillträde. Medan massan ännu är varm hälls den i vatten, torkas åter och mals. Genom denna glödgningsprocedur får pigmentet bättre täckförmåga.

Historik 
Litopon upptäcktes vid mitten av 1800-talet och kom ut i handeln omkring 1870. Vid 1920-talets början hade tillverkningsmetoden förbättrats, varpå användningen tog fart. Det var billigare än zinkvitt och mottogs inledningsvis som en lämplig ersättning för det giftiga pigmentet blyvitt. Förhoppningarna om dess hållbarhet och ljusäkthet infriades dock inte, och litopon kom aldrig all slå ut zinkvitt. Under 1900-talets första hälft var det dock ett av de viktigaste vita pigmenten för inomhusmålning, men sällan i färdigstrykningsfärg. Numera används det mycket litet inom byggnadsmåleriet.

Källor

Färgämnen och pigment
Smedbock

Smedbock (Ergates faber), eller jättevedbock är en skalbagge som tillhör familjen långhorningar.

Kännetecken 
Smedbocken är en av de största skalbaggarna i Norden med en längd på 30 till 60 millimeter. Den är svartbrun eller svart med antenner som hos hanen är nästan lika lång som kroppen. Honans antenner är något kortare, cirka tvåtredjedelar av hanens. På bakre delen av halsskölden finns en tagg på varje sida. Larven blir 70 till 80 millimeter lång.

Utbredning 
I Sverige finns smedbocken endast på Gotland, Fårö och Gotska sandön där den på vissa ställen är ganska vanlig. Tidigare, för cirka hundra år sedan, fanns den även i södra Götaland. I Europa finns den från södra Litauen och vidare genom Mellan- och Sydeuropa ner till Algeriet och Marocko.

Levnadssätt 
Larven lever i döda stammar eller stubbar av framför allt tall, men ibland på andra barrträd. Veden ska ha varit död länge, gärna flera decennier, och helst solexponerad. Skalbaggen är aktiv i skymningen och kan då ses krypande på gamla tallstammar. Den intar ingen föda som fullvuxen. Larvutvecklingen tar 3 till 4 år medan den fullvuxna skalbaggen endast lever i två veckor.

Etymologi 
Faber betyder hantverkare, framför allt smed, på latin.

Källor

Noter

Externa länkar 

Långhorningar