kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hovs socken, Skåne

Hovs socken i Skåne ingick i Bjäre härad, ingår sedan 1971 i Båstads kommun och motsvarar från 2016 Hovs distrikt.

Socknens areal är 25,72 kvadratkilometer varav 25,70 land. År 2000 fanns här 633 invånare.  Kyrkbyn Hov med  sockenkyrkan Hovs kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Hovs församling och för de borgerliga frågorna bildades Hovs landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Västra Bjäre landskommun som 1971 uppgick i Båstads kommun. Församlingen uppgick 2010 i Västra Karup-Hovs församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Hov, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Bjäre härad. De indelta soldaterna tillhörde Norra skånska infanteriregementet, Norra Åsbo kompani och Skånska husarregementet, Bjäre skvadron, Bjäre härads kompani.

Geografi och natur
Hovs socken ligger på nordligaste delen av Bjärehalvön och med Hallandsåsen västligaste del i Knösen och  Hovs hallar. Socknen är en starkt kuperad odlingsbygd.

Bjärekustens naturreservat som delas med Torekovs socken ingår i EU-nätverket Natura 2000.

Fornlämningar
Ett 25-tal boplatser samt lösfynd från stenåldern är funna. Från bronsåldern finns spridda gravar och skålgropsförekomster. Åtta gravrösen finns vid Ingelstorp och kallas Gröthögarna. Från järnåldern finns gravfält, ett kallas Tofta högar och har en skeppssättning och resta stenar. Fossil åkermark har påträffats. Ett fynd med en armring av guld har påträffats.

Befolkningsutveckling
Befolkningen varierade starkt under 1800-talet. 1810 uppgick den till 910 invånare för att till 1820 ha sjunkit 885 invånare. 1850 uppgick folkmängden till 1 443 invånare, högst under 1800-talet. 1860 hade den sjunkit till 1 298 invånare. Nästa topp var 1880 med 1 440 invånare varefter den sjunkit stadigt till 642 invånare 1990.

Namnet
Namnet skrevs 1392 Haafh och kommer från kyrkbyn. I kyrkböcker från 17-1800-talen skrivs Houfs samt Hofs. Namnet innehåller hov, 'höjd' eller '(sakral) byggnad'..

Se även
 Hovs församling

Referenser

Externa länkar

Houfs socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Indelningar i Båstads kommun
Socknar i Bjäre härad
Rosenlundsgatan, Göteborg

Rosenlundsgatan är en gata i stadsdelen Inom Vallgraven i centrala Göteborg. Den är drygt 600 meter lång, och sträcker sig från Skeppsbron, över Esperantoplatsen, till Rosenlundsplatsen.

Gatan fick sitt namn 1852, vilket bekräftades 1882. Namnet kommer av närheten till Rosenlunds spinneri, som anlades här 1847. Rosenlundskanalen löper parallellt med större delen av gatan. Rosenlund påträffas i namnformen Rosselund 1714, och går tillbaka på de vilda rosenbuskar som växte här i stor omfattning.

Den kända saluhallen Feskekörka ligger längs med Rosenlundsgatan.

Källor
Göteborgs Gatunamn : 1621 t o m 2000, [4:e uppl.], red. Greta Baum, Tre Böcker Förlag, Göteborg 2001 , s. 241

Externa länkar
Eniro kartor, Rosenlundsgatan

Gator i Göteborg
Gator och torg Inom Vallgraven
Inom Vallgraven
Västra Karups landskommun

Västra Karups landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Kristianstads län.

Administrativ historik
Kommunen bildades i Karups socken i Bjäre härad i Skåne när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. Namnet var före 17 april 1885 Karups landskommun.
 
Vid kommunreformen 1952 uppgick kommunen i Västra Bjäre landskommun som 1971 uppgick i Båstads kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Båstads kommun
Tidigare kommuner i Kristianstads län
Torekovs landskommun

Torekovs landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Kristianstads län.

Administrativ historik
Kommunen bildades i Torekovs socken i Bjäre härad i Skåne när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. 

I kommunen inrättades 31 december 1879 Torekovs municipalsamhälle, vilket upplöstes när kommunen upphörde 31 december 1951.
 
Vid kommunreformen 1952 uppgick kommunen i Västra Bjäre landskommun som 1971 uppgick i Båstads kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Båstads kommun
Tidigare kommuner i Kristianstads län
Hovs landskommun, Skåne

Hovs landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Kristianstads län.

Administrativ historik
Kommunen bildades i Hovs socken i Bjäre härad i Skåne när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. 
 
Vid kommunreformen 1952 uppgick kommunen i Västra Bjäre landskommun som 1971 uppgick i Båstads kommun.

Politik

Mandatfördelning i Hovs landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Båstads kommun
Tidigare kommuner i Kristianstads län
Sparvöga (TV-serie)

Sparvöga är en svensk TV-serie i sex delar från 1989. Serien regisserades av Arne Hedlund och baserades på Ann-Charlotte Alverfors trilogi Sparvöga (1975), Hjärteblodet (1976) och Snabelros (1977).

Seriens signaturmelodi "Sparvöga" sjöngs av Marie Fredriksson och blev mycket populär.

Rollista i urval 

Ewa Nilsson - Sparvöga
Pernilla Oscarsson - Sparvöga som barn
Thomas Nystedt - Pappa
Maria Fahl - Mamma
Sten-Åke Cederhök - Farfar
Irma Christenson - Farmor
Halvar Björk - Morfar
Ulla Sjöblom - Mormor
Per Oscarsson - Bokrabblaren
Karin Holmberg - Snus
 Göran Redin - Leif
Ralph Carlsson - Poliskonstapeln
Måns Westfelt - ingenjör Ek
Evert Lindkvist - pastor Frid
Ebon Sorin - översköterska
Lena Brogren - traktordamen
Ulf Qvarsebo - källarmästare
Ann Gelbar - gammelmormor
Anders Janson - sistfödde sonen
Dan Sjögren - "konvaljemördaren"
Kerstin Tidelius - lärarinna
Arne Augustsson - bruksarbetare
Martin Berggren - bruksarbetare Berg
Anders Ekborg - raggare
Sven-Åke Gustavsson - raggare
Göran Parkrud - raggare
Niklas Falk - Algot
Roland Hedlund - läkare på ålderdomshemmet
Kåge Gustafson - fabrikör
Claes Malmberg - fabriksarbetare
Maria Hörnelius - sömmerska
Willie Andréason - "Ryck i byx"
Sten Ljunggren - "Livet å Döden"
Percy Brandt - direktör
Stig Torstensson - taxichauffören
Guje Palm - barnmorska
I12 - cyklister

Källor

Fotnoter

Tryckta källor 
 

Svenska TV-serier från 1980-talet
TV-seriestarter 1989
TV-serieavslutningar 1989
1960-talet i svensk film
Svenska dramaserier
Svenska TV-serier baserade på böcker
Svenskspråkiga TV-serier
Båstads socken

Båstads socken i Skåne ingick i Bjäre härad, ombildades 1937 till Båstads köping, ingår sedan 1971 i Båstads kommun och motsvarar från 2016 Båstads distrikt.

Socknens areal är 6,59 kvadratkilometer varav 6,57 land. År 2000 fanns här 3 665 invånare.  Huvuddelen av tätorten Båstad med  sockenkyrkan Mariakyrkan ligger i socknen.

Administrativ historik
Området utbröts på 1400-talet ur (Västra) Karups socken som stad som 1600-talet inte längre hade stadsstatus och området blev en socken. Socknen blev 1858 en form av köping med oklar status. 
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Båstads församling och för de borgerliga frågorna bildades Båstads landskommun. Landskommunen ombildades 1937 till Båstads köping som 1971 uppgick i Båstads kommun. Församlingen uppgick 2010 i Båstad-Östra Karups församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Båstad, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Bjäre härad.

Geografi
Båstads socken ligger sydväst om Laholm vid Laholmsbukten och med Hallandsåsen i sydost. Socknen är en odlad slättbygd vid havet och i ävrigt en starkt kuperad skogsbygd.

I kyrkbyn Båstad fanns det förr ett gästgiveri.

Fornlämningar
Boplatser från stenåldern är funna. Från bronsåldern finns gravhögar. Från järnåldern finns ett mindre gravfält.

Befolkningsutveckling
Med undantag för en mindre nedgång strax innan sekelskiftet 1800/1900 har befolkningen ökat från 578 1810 till 3 284 1990.

Namnet
Namnet skrevs 1450 Botzstäde och kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller batstath, 'båtplats'..

Se även
 Båstads församling

Referenser

Externa länkar

Båstads socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Indelningar i Båstads kommun
Socknar i Bjäre härad
Sollefteå bibliotek

Sollefteå bibliotek är Sollefteå kommuns folkbibliotek. Organisationen består av ett huvudbibliotek i centralorten och ett antal filialbibliotek runtom i kommunen.

Huvudbiblioteket (även det kallat "Sollefteå bibliotek") är centralt beläget i det gamla apotekshuset.

Externa länkar
Bibliotekets webbplats

Bibliotek i Sverige
Sollefteå
Grevie socken

Grevie socken i Skåne ingick i Bjäre härad, ingår sedan 1971 i Båstads kommun och motsvarar från 2016 Grevie distrikt.

Socknens areal är 46,32 kvadratkilometer varav 46,23 land. År 2000 fanns här 1 780 invånare.  Tätorten Grevie samt Grevie kyrkby med sockenkyrkan Grevie kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung.
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Grevie församling och för de borgerliga frågorna bildades Grevie landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Förslövsholms landskommun som 1971 uppgick i Båstads kommun. Församlingen uppgick 2002 i Förslöv-Grevie församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Grevie, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Bjäre härad. De indelta soldaterna tillhörde Norra skånska infanteriregementet, Norra Åsbo kompani och Skånska husarregementet, Bjäre skvadron, Bjäre härads kompani.

Geografi och natur
Grevie socken ligger nordväst om Ängelholm vid Skälderviken på Bjärehalvön och med Hallandsåsen i öster. Socknen är en odlad slättbygd med kuperad mossrik skogsbygd i öster med höjder som når 206 meter över havet.

Det finns fyra naturreservat i socknen. Södra Bjärekusten som delas med Förslövs och Torekovs socknar samt Lyadalen ingår i EU-nätverket Natura 2000 medan Axeltorps skogar och Grevie åsar är kommunala naturreservat.

Fornlämningar
Ett 30-tal boplatser samt lösfynd från stenåldern är funna. Från bronsåldern finns gravhögar och skålgropsförekomster . Från järnåldern finns några mindre gravfält. Fossil åkermark har påträffats.

Befolkningsutveckling
Befolkningen ökade från 1 349 1810 till 2 413 1870 varefter den minskade till 1 593 1960 då den var som minst under 1900-talet. Därefter ökade folkmängden på nytt till 1 874 invånare 1990.

Namnet
Namnet skrevs på 1320-talet Grävia och kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller gravhög syftande på två sådana från bronsåldern vid kyrkan..

Se även
 Grevie församling

Referenser

Externa länkar

Grefvie socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Indelningar i Båstads kommun
Socknar i Bjäre härad
Svenska ödehus

Svenska ödehus är en reportagebok av Sven Olov Karlsson och Philip Pereira dos Reis, utgiven 2008 på Natur & Kultur.

Externa länkar 
Förlagets sida

Svenskspråkig facklitteratur
Facklitteratur 2008
Sven Olov Karlsson
Förslövs församling

Förslövs församling var en församling i Lunds stift och i Båstads kommun. Församlingen uppgick 2002 i Förslöv-Grevie församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 2002 moderförsamling i pastoratet Förslöv och Grevie. Församlingen uppgick 2002 i Förslöv-Grevie församling.

Kyrkobyggnader
Förslövs kyrka

Se även
Förslövs socken

Källor 

Indelningar i Båstads kommun
Historiska församlingar i Lunds stift
Grevie församling

Grevie församling var en församling i Lunds stift och i Båstads kommun. Församlingen uppgick 2002 i Förslöv-Grevie församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 2002 annexförsamling i pastoratet Förslöv och Grevie. Församlingen uppgick 2002 i Förslöv-Grevie församling.

Kyrkobyggnader
Grevie kyrka

Se även
Grevie socken

Källor 

Indelningar i Båstads kommun
Historiska församlingar i Lunds stift
Grevie landskommun

Grevie landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Kristianstads län.

Administrativ historik
Kommunen bildades i Grevie socken i Bjäre härad i Skåne när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. 
 
Vid kommunreformen 1952 uppgick kommunen i Förslövsholms landskommun som 1971 uppgick i Båstads kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Båstads kommun
Tidigare kommuner i Kristianstads län
Förslövs landskommun

Förslövs landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Kristianstads län.

Administrativ historik
Kommunen bildades i Förslövs socken i Bjäre härad i Skåne när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. 
 
Vid kommunreformen 1952 uppgick kommunen i Förslövsholms landskommun som 1971 uppgick i Båstads kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Båstads kommun
Tidigare kommuner i Kristianstads län
Bokstavsmott

Bokstavsmott (Diasemia reticularis) är en fjäril som hör till de små fjärilar som kallas mott. Den har oftast mörkbruna vingar, men ibland kan de vara ljusare bruna, med vita teckningar. Vingbredden är 17 till 22 millimeter. Dess habitat är gräsmarker, till exempel torra ängar och hedliknande backar.

Utbredningen för arten omfattar större delen av Europa, med undantag för Irland, Korsika och Sicilien, samt Centralasien och österut till Mongoliet och Kina, samt området kring Vladivostok i sydöstra Ryssland. I de norra delarna av Europa, däribland Sverige, förekommer en generation om året, men i sydligare delar av Europa kan två generationer per år hinnas med. I Alperna har arten observerats upp till en höjd av omkring 2 000 meter över havet, men i de nordligare delarna av utbredningsområdet lever den på låga höjder.

Värdväxter för larven kan vara groblad, fibblor av släktena Hieracium och Picris eller cikoria.

I Sverige är bokstavsmott sällsynt och rödlistat som akut hotad, då det bara finns en säkert känd förekomst kvar.

Referenser 
Naturhistoriska riksmuseet
Artdatabankens faktablad om bokstavsmott

Externa länkar 

Fjärilar
Hotade arter i svensk flora och fauna
Insekter i palearktiska regionen
Båstads landskommun

Båstads landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Kristianstads län.

Administrativ historik
Kommunen bildades i Båstads socken i Bjäre härad i Skåne när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. 
 
1900 inrättades Båstads köpings municipalsamhälle i landskommunen och 8 maj 1931 inrättades Malens municipalsamhälle.

1937 ombildades kommunen med sina två municipalsamhällen till Båstads köping som 1971 ombildades till Båstads kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Båstads kommun
Tidigare kommuner i Kristianstads län
Nils Odemark

Sven Nils Odemark, född 18 januari 1899 i Adolf Fredriks församling, död 15 december 1989 i Oscars församling, Stockholm, var en svensk civilingenjör. Han var specialiserad inom vägteknik och verksam som avdelningschef vid Statens väginstitut. En mycket stor andel av alla doktorsavhandlingar och tekniska handböcker inom bärighetsgenren, skrivna efter år 1950, innehåller referenser till Odemarks verk.

Nils Odemark undersökte under 1940-talet elasticitetsegenskaperna hos flexibla och styva vägöverbyggnader, både på friktionsmaterial (främst sand) och på kohesionsmaterial så som lera. Odemark konstaterade att jordmaterialen efter upprepad av- och pålastning betedde sig i huvudsak elastiskt, såvida de inte överbelastades. 

Utifrån sina studier av vägmaterialens elasticitet utvecklade han en teori för dimensioneringsberäkning av vägöverbyggnader. Odemarks "Ekvivalentmetod" innebär att beräkningsmässigt ersätta vägkroppens olika skikt med ett lager vars fiktiva tjocklek varieras tills det får samma styvhet som undergrunden. Den enklaste modellen utgörs av två skikt. Undergrunden anses ha oändligt djup och enhetlig elasticitetsmodul (E-modul; styvhetsmodul). Metoden syftar till att omvandla tjockleken för överbyggnaden (bundna och obundna material), till en ekvivalent fiktiv tjocklek med samma E-modul som undergrunden. Den fiktiva tjockleken beräknas genom förhållandet mellan de två skiktens E-moduler. För att det styvare övre lagret, med högre E-modul, ska kunna representeras av ett ekvivalent lager med lägre styvhet, måste ökningen av skiktets tjocklek motsvara minskningen av dess E-modul. Beräkningar genomförs avseende nedsjunkning och krökningsradie under trafiklast. Dessa beräkningar utförs med Boussinesqs ekvationer.

Odemark anses allmänt vara den som introducerade elasticitetsteorin inom vägtekniken. År 1977 utsågs Odemark till hedersdoktor vid Kungliga Tekniska högskolan.

Se även 
Bärighet
Bärighetsklass

Referenser

Noter 

Svenska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Födda 1899
Avlidna 1989
Män
Hedersdoktorer vid Kungliga Tekniska högskolan
Ingenjörer från Stockholm
Wings of Love (musikalbum)

Wings of Love är ett studioalbum av The Temptations, utgivet 1976. Den amerikanske låtskrivaren Jim Ford bidrog med samtliga låtar till albumet.

Låtlista 
"Sweet Gypsy Jane"
"Sweetness in the Dark"
"Up the Creek (Without a Paddle)"
"China Doll"
"Mary Ann"
"Dream World (Wings of Love)"
"Paradise"

Referenser

Musikalbum 1976
Mollendo

Mollendo är en kuststad och vid Stilla Havets kust i södra Peru. Staden ligger i Arequiparegionen och är centralort i både Islayprovinsen och Mollendodistriktet. Viktiga näringar i Mollendo är turism samt tillverkning av cement, textilier och ost.

Kända personer från staden 
Abimael Guzmán

Externa länkar
Officiell webbplats

Orter i Peru
Michel Le Lievre

Michel Lelièvre (Le Lièvre), född i Paris okänt år, död i april 1734 i Stockholm, var en fransk ornamentsbildhuggare, figurbildhuggare och mästerskulptör.
 
Lelièvre inkallades till Stockholm sommaren 1732 för utsmyckningen av Stockholms slott tillsammans med  andra franska konstnärs- och hantverkare av Carl Hårleman. Med i gruppen fanns förutom Lelièvre  även Antoine Bellette och sex gesäller. Redan under sin tid i Frankrike hade han utfört åtskilliga arbeten i Gilles-Marie Oppenords genre. Lelièvre var troligtvis den ledande ornamentsbildhuggaren vid slottet 1732–1734 och utförde delar av takdekorationen i Drottningens audiensrum, nuvarande Röda salongen och dekorationen av taklisten Drottningens förmak, nuvarande Blå salongen samt orneringen av bjälklagets undersida och figurgrupperna i Konungens matsal, nuvarande Pelarsalen. När Lelièvre kom till Stockholm 1732 hade slottsbygget legat nere efter Slaget vid Poltava 1709 och när bygget kom igång 1727 fanns inte många kvar från den första konstnärsgrupp som hade tagits till Stockholm av Nicodemus Tessin d.y. cirka trettio år tidigare.

Källor
 Projekt Runeberg: Svensk Tidskrift, 1925
Svenskt konstnärslexikon del III, sid 499, Allhems Förlag, Malmö. 

Franska skulptörer under 1700-talet
Män
Födda okänt år
Avlidna 1734
Skulptörer, Stockholms slott
Gunnar Dahlquist

Johan Gunnar Nathanael Dahlquist, född 20 oktober 1884, död 18 juli 1945 i Uppsala, var en svensk prästman och missionsdirektor.

Dahlquist blev teologie licentiat och prästvigdes 1911. Han var sekreterare i Svenska kyrkans missionsstyrelse 1920–1924, blev kyrkoherde i Säby (Tranås)  1924 och var direktor för Svenska kyrkans mission 1928–1937. Han var en centralgestalt i den svenska ungkyrkorörelsen.

Bland Dahlquists skrifter märks De kyrkliga förhållandena i mellersta Sverige (1917), Till frågan om uppenbarelse och religiös sanning (1920), Arbetareungdom (1922), Jesu glädje (1927), Ärkebiskop Söderblom och missionen (1930), Mästaren bygger (1935), En ädlings tanke (1941), samt Vår zulumission (1942). 

Han var gift med författaren Siri Dahlquist och far till filosofen Thorild Dahlquist och datapionjären Germund Dahlquist. Gunnar Dahlquist är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
 Vem är det - Biografisk handbok 1943
SvenskaGravar

Noter 

Svenska präster under 1900-talet
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1884
Avlidna 1945
Män
Präster från Stockholm
Missionsdirektorer
Hideyo Noguchi

Hideyo Noguchi (japanska: 野口 英世), född 24 november 1876 i Inawashiro i Fukushima prefektur, död 21 maj 1928 i Accra, var en japansk läkare.

Biografi 
Noguchi blev medicine doktor i Tokyo 1897, företog resor i Europa, bland annat till danska statens seruminstitut i Köpenhamn (under ledning av Thorvald Madsen) och var assistent vid Carnegie Institute i New York 1903–04 och vid Rockefeller Institute for Medical Research 1904–14, då han anställdes som ordinarie medlem av dess vetenskapliga stab. År 1911 fick han professors titel. 

Noguchi var en framstående forskare inom bakteriologi och serologi och mest bekant för sina studier över bakterien Treponema pallidum, vilken orsakar syfilis, och över ultravisibla virus, bland annat odling av dessa. År 1919 höll han på inbjudan föredrag i Svenska Läkaresällskapet.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Japanska bakteriologer
Japanska professorer
Personer från Fukushima prefektur
Födda 1876
Avlidna 1928
Män
WP:Projekt Japan
Mottagare av Hederslegionen
Hugo Dahlstedt

Gustaf Adolf Hugo Dahlstedt, född 8 februari 1856 i Linköping, död 2 oktober 1934 på Lidingö, var en svensk botaniker.

Dahlstedt blev filosofie hedersdoktor vid Linnéjubileet i Uppsala 1907. Han var amanuens vid de botaniska samlingarna på Naturhistoriska riksmuseet från 1890, assistent där 1915-25 och amanuens vid Bergianska trädgården 1890-1925. Dahlstedt ägnade sig främst åt studiet av Hieracium och Taraxacum och blev inom dessa områden en internationellt erkänd auktoritet. Han företog har bland annat för hieraciologiska undersökningar vetenskapliga resor i skilda delar av Sverige och i utlandet samt i ett stort antal avhandlingar beskrivit kritiska Hieraciusm och Taraxacumarter. Dahlstedt utgav även exsickater över dessa släkten. Hans egna samlingar donerades till Riksmuseets botaniska avdelning.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Vidare läsning 
 

Svenskt museifolk
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Svenska botaniker under 1800-talet
Svenska botaniker under 1900-talet
Forskare från Linköping
Födda 1856
Avlidna 1934
Män
Svensk uppslagsbok
Begravning i Ornans

Begravning i Ornans (), är en oljemålning av Gustave Courbet. Målningen framställer begravningen av Gustave Courbets farfars bror i september 1848 i den lilla staden Ornans, där han själv var född och uppvuxen. Modeller i målningen, som gjordes 1849–50, är folk som var med på begravningen. Den ställdes ut på Parissalongen i december 1850 och gav Gustave Courbet stort anseende. Begravning i Ornans finns numera på Musée d'Orsay i Paris i Frankrike.

Personerna 
De 27 personerna på målningen är alla invånare i Ornans som Gustave Courbet fått att posera för målningen en och en i sin ateljé. De står i tre grupper: funktionärerna, männen och kvinnorna. Männen och kvinnorna är åtskilda som inne i kyrkan. Männen bär svart kostym och många av dem har hög hatt. Kvinnorna har vita hättor och svarta kappor, och många av dem har en svart näsduk i handen och begråter den döde.

Kyrkoherden (10) är klädd i högtidsstass, han bär begravningskåpa och läser texterna i sin liturgibok. Han är vänd mot revolutionärerna på andra sidan graven.
 Dödgrävaren (13), Antoine Joseph Cassard, son till en skomakare och fattig bonde
 De fyra bärarna med vita bärband i svarta kläder och med stora rundkulliga hattar (1–4)
 De tre väktarna (av kyrkans heliga klenoder) håller sig bakom kyrkoherden och är klädda i vitt (5–7)
 De två barnen i kören (8–9)
 De två sakristanerna (11–12), kyrkoanställda som övervakar att ceremonierna går rätt till 
 Gruppen av män består i första ledet av borgare som domaren (14), borgmästaren (15), en gammal polis (17), en rik mjölnare (19) och en advokat (20), tillika Courbets vän. Bakom står två av Courbets barndomsvänner, en rentier (16) och en annan borgare (18).
 De två revolutionärerna (21–22) bär sådana kläder som revolutionärerna hade 1792–93, det vill säga under första republiken 
 Gruppen av kvinnor består i förgrunden av kvinnor i familjen Courbet: hans mamma (23), tre av hans systrar (24–26) och en yngre kusin (27)

Källor
 Om Begravning i Ornans på Musée d’Orsays webbplats
 Uppgifterna i denna artikel är delvis hämtade från franska Wikipedias artikel Un enterrement à Ornans.

Målningar av Gustave Courbet
Målningar 1850
Målningar på Musée d'Orsay
1850 i Frankrike
Genremålningar
Målningar med motiv från Bourgogne-Franche-Comté