kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tofsvärnfågel

Tofsvärnfågel (Chauna torquata) är en fågel i familjen värnfåglar inom ordningen andfåglar.

Utseende och läte 
Tofsvärnfågeln är en mycket stor och udda grå gåsliknande fågel med långa röda ben. Kännetecknande är en spretig tofs i nacken, bar röd hud i ansiktet och ett brett mörkt halsband under ett smalare vitt. Den förekommer i en mörk och en ljus morf.I flykten syns vita vingundersidor. Lätet är mycket högljutt och vittljudande, vanligen levererat i duet.

Utbredning och systematik 
Fågeln lever i låglänta våtmarksområden från sydöstra Peru till norra Argentina och södra Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Tofsvärnfågeln hittas i våtmarker som träsk och sjöar. Där kan de samlas i stora flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Värnfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Paul Wilhelm Cloos

Paul Wilhelm Cloos, född cirka 1745, död 23 januari 1801, var en svensk violoncellist.

Cloos anställdes som kammarskrivare vid Kungliga Hovkontoret 1766, och var från 1785 hovkamrerare och hovbokhållare, titlar som han föredrog framför den som musiker, vilket var ett lågstatusyrke på betjäntnivå. Cloos anställdes som cellist vid Hovkapellet 1782. Han gifte sig 1772 med Johanna Elisabeth Reddewigh, syster till ungdomskamraten och hovkapellisten Carl Fredrik Reddewigh. Två av deras söner, Gustaf Adolf och Johan Wilhelm, fick också anställning i hovkapellet.

Källor

Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Svenska cellister under 1700-talet
Svenska cellister under 1800-talet
Födda 1745
Avlidna 1801
Män
Danviks hospital och Sicklaö församling

Danviks hospital och Sicklaö församling var en församling i nuvarande Stockholms stift i nuvarande Nacka kommun i Stockholms län. Församlingen upplöstes 1 maj 1887 i då Sicklaödelen och egendomen Hammarby uppgick i Nacka församling och övriga delar i Katarina församling.

Administrativ historik
Församlingen bildades för Danviks hospital 1558 genom utbrytning ur Storkyrkoförsamlingen samtidigt som Sicklaödelen bröts ut ur Solna församling till Brännkyrka församling. Då det fanns en präst och kyrka vid Danvikens hospital som gärna ville få fler församlingsbor, så blev det efter ett antal turer så att enligt kungligt förordnade från 14 februari 1727 att de boende på Sicklaö samt på egendomen Hammarby, skulle höra till Danviken. Socknen och församlingen kallades också Danviks hospital och Sicklaö församling. 1861 utbröts Stockholms hospital för sinnessjuka församling. Församlingen upplöstes 1 maj 1887 då Sickalödelen och egendomen Hammarby uppgick i Nacka församling och övriga delar i Katarina församling.

Präster

Kaplaner

Kyrkoherdar

Hospitalet

Kaplaner

Predikanter

Se även 
 Sicklaö socken

Källor 

Indelningar i Nacka kommun
Historiska församlingar i Stockholms kommun
Elevation Church

Elevation Church är en amerikansk kristen evangelisk kyrka i Charlotte i North Carolina.

Församlingen grundades år 2005 av Pastor Steven Furtick.Från början var man under tjugo personer men idag har församlingen  över 10 000  som regelbundet besöker någon av de sex campusen.

Historia 
När Steven Furtick var 16 år gammal och läste boken Ny kraft ny glöd av Jim Cymbala upplevde han en kallelse från Gud att starta en församling.

År 2005 flyttade Steven, hans fru och sju andra familjer till Charlotte för att starta församlingen.
Den 5 februari 2006 hade man sitt första möte på Providence High School. Det kom 121 personer.

Gudstjänster 
Kyrkan är en Multi-site kyrka. Dvs en församling som träffas på flera olika platser.
 

Församlingen har 6 campus som man träffas på:
Blakeney
Matthews
Providence
Rock Hill
University
Uptown

Musik 
Församlingen har gett ut skivor under namnet Elevation worship
Följande skivor är utgivna

We Are Alive (2008)
God With Us (2009)
Kingdom Come (2010)
For The Honor (2011)
Nothing is Wasted (2013)
Only King Forever (2014)
Wake Up The Wonder (2014)
Here As In Heaven (2016)
There Is a Cloud (2017)

Fotnoter

Externa länkar 
 elevationchurch.org
 elevationworship.com

Protestantiska samfund i USA
Kristna församlingar
Organisationer i North Carolina
Religiösa organisationer bildade 2006
Södertörns kontrakt

Södertörns kontrakt är ett kontrakt inom Svenska kyrkan i Stockholms stift.

Kontraktskoden är 1309.

Administrativ historik
Före 1 juli 1942 tillhörde kontraktet Strängnäs stift för att då övergå till Stockholms stift och omfattade vid den tidpunkten

Tyresö församling
Dalarö församling som 2002 uppgick i Dalarö-Ornö-Utö församling
Ornö församling  som 2002 uppgick i Dalarö-Ornö-Utö församling
Utö församling  som 2002 uppgick i Dalarö-Ornö-Utö församling
Västerhaninge församling som 2002 uppgick i Västerhaninge-Muskö församling
Muskö församling  som 2002 uppgick i Västerhaninge-Muskö församling
Österhaninge församling
Botkyrka församling som 1995 överfördes till Huddinge-Botkyrka kontrakt
Huddinge församling som 1995 överfördes till Huddinge-Botkyrka kontrakt
Nacka församling bildad 1 maj 1887 och som senast 1995 överfördes till Värmdö kontrakt
Saltsjöbadens församling bildad 1 maj 1913 och som senast 1995 överfördes till Värmdö kontrakt
Brännkyrka församling som dock redan 1913 överförts till Stockholms konsistorium 
Nämdö församling som dock redan 1 maj 1929 överförts till Roslags östra kontrakt
samt de som 1 juli 1942 överfördes till Södertälje kontrakt
Salems församling
Sorunda församling
Torö församling
Grödinge församling
Ösmo församling

1974 bildades 
Trångsunds församling som 1995 överfördes till Huddinge-Botkyrka kontrakt
Tumba församling som 1995 överfördes till Huddinge-Botkyrka kontrakt

1989 bildades
S:t Mikaels församling som 1995 överfördes till Huddinge-Botkyrka kontrakt
Flemingsbergs församling som 1995 överfördes till Huddinge-Botkyrka kontrakt

1992 bildades
Tullinge församling som 1995 överfördes till Huddinge-Botkyrka kontrakt

Källor 
post om kontraktet i Riksarkivet

Noter

Kontrakt i Stockholms stift
Historiska kontrakt i Strängnäs stift
Wilhelm Steinmüller

Wilhelm Steinmüller, född cirka 1761 i Wien, död 10 januari 1798, var en österrikisk valthornist.

Biografi
Steinmüller lärde sig att spela valthorn av fadern Thaddäus som ingick i Joseph Haydns kapell hos furst Esterházy där även Wilhelm och hans båda bröder Johann Joseph och Johann kom att ingå. I 20-årsåldern begav sig de tre bröderna ut på en konsertresa som tog dem till Göteborg sommaren 1784, och vidare till Stockholm i början på 1785. Hur länge den tredje brodern Johann stannade i Sverige är okänt, men han bör ha rest ganska tidigt då endast Wilhelm och Joseph fick anställning i Hovkapellet. Steinmüller tjänstgjorde även som privatlärare och hade bland andra Erik Johan Taxell som elev. Steinmüller avled 10 januari 1798.

Referenser

Noter 

Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Österrikiska hornister
Svenska hornister
Födda 1761
Avlidna 1798
Män
Personer från Wien
Svenska musiker under 1700-talet
Österrikiska musiker under 1700-talet
Maher Zain

Maher Zain, folkbokförd som Maher Elzein född 16 juli 1981 i Tripoli, Libanon är en svensk-libanesisk sångare, låtskrivare och musikproducent.

Karriär 

Han flyttade med sin familj till Sverige från Libanon när han var åtta år. Den 1 november 2009 släpptes hans debutalbum Thank You Allah som blev en enorm succé i flera muslimska länder. I Malaysia certifierades albumet åtta gånger platinum och var det mest sålda albumet i landet år 2010. I Indonesien certifierades albumet två gånger platinum. Han sjunger främst på engelska men har släppt några av sina mest populära låtar på flera andra språk som malaysiska, indonesiska, turkiska, arabiska och franska.

Aktiviteter och priser 

I januari 2010 vann Maher Zain bästa religiösa sången "Ya Nabi Salam Alayka", på Nogoum FM, en viktig Middle East mainstream musikstation, som slog andra framstående sångare inklusive Hussein Al-Jismi, Mohammed Mounir och Sami Yusuf. 

I mars 2011 släppte Maher Zain "Freedom",  en sång inspirerad av händelserna och handlingarna hos de människor som deltar i den arabiska våren.

Maher Zain valdes som en muslimsk stjärna av 2011 i en tävling organiserad av Onislam.net.  I juli 2011 presenterade han på omslaget av den brittiska muslimska livsstilmagazinen Emel. 

Zain presenterades på Irfan Makkis spår "I Believe" från hans debutstudioalbum med samma namn. 

Maher Zain har dykt upp i 40-episoden indonesiska tv-drama Insya-Allah. Utställningen lades ut på Malaysias satellit-tv-kanal Astro Oasis och Mustika HD, från och med 17 juli 2012, samtidigt som utställningen på Indonesiens SCTV-program sändes.

År 2013 deltog han i projektet Colors of Peace som utgör låtar baserade på works by Fethullah Gülen på albumet Rise Up där Maher Zain utför spåret "This Worldly Life"

Diskografi och videografi

Album 
 2009: "Palestine Will Be Free"
 2009: "Subhana Allah"
 2010: "Insha Allah"
 2010: "The Chosen One"
 2011: "Freedom"
 2011: "Ya Nabi Salam Alayka"
 2011: "For the Rest of My Life"
 2012: "Number One For Me"
 2012: "So Soon"
 2012: "Guide Me All the Way"
 2013: "Love Will Prevail"
 2013: "Ramadan"
 2014: "Muhammad (Pbuh)"
 2014: "Nas Teshbehlana" (in Arabic ناس تشبهلنا)
 2014: "One Day"
 2015: "A'maroona A'maloona" (in Arabic أعمارنا أعمالنا)
 2016: "I am Alive" (with Atif Aslam)
 2016: "By my Side"
 2016: "Paradise"
 2016: "Peace Be Upon You"
 2016: "The Way of Love" (with Mustafa Ceceli)
 2017: "Close to You"
 2017: "Assubhu Bada" (in Arabic الصبح بدا)
 2017: "Kun Rahma" (in Arabic كن رحمة)
 Featured in
 2011: "I Believe" (Irfan Makki feat. Maher Zain) (in Irfan Makki's album I Believe)
 2009 : "Never Forget" (Mesut Kurtis feat. Maher Zain) (in Mesut Kurtis' album Beloved)
 2014: "So Real" (Raef feat. Maher Zain) (in Raef's album The Path)
 2014: "Eidun Saeed" (Mesut Kurtis feat. Maher Zain) (in Mesut Kurtis' album Tabassam)

Referenser

Externa länkar 
Officiell Facebook
Officiell Twitter

Födda 1981
Män
Levande personer
Libanesiska sångare
Svenska sångare
Personer från Tripoli, Libanon
Sommarvärdar 2016
Dmitrij Aleksejevitj Golitsyn

Dmitrij Alexejevitj Golitsyn, född 15 maj 1734, död 16 mars 1803, var en rysk diplomat. Han var sonson till Michail Golitsyn.

Golitsyn var sändebud i Paris 1754–1768 och i Haag 1768–1803. Han slöt sig till Voltaire och encyklopedisterna och utgav bland annat Description physique de la Tauride (1788) och L'esprit des économistes (1796). Golitsyn var 1768–1778 gift med tyskan Adelheid Amalia Golitsyn (född von Schmettau), som levde i Münster som salongsvärdinna för en rad berömda poeter och vetenskapsmän.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter

Ryska diplomater
Födda 1734
Avlidna 1803
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Sankt Petersburg
Ledamöter av Royal Society
Einar Mattsson (korrosionsforskare)

Malte Kurt Einar Mattsson, född 30 januari 1925 i Löderup, Malmöhus län, död 9 april 2011 i Danderyds församling, Stockholms län
, var en svensk korrosionsforskare.

Mattsson avlade civilingenjörsexamen 1950 vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH), där han 1963 blev docent i korrosionslära. 1975 tilldelades han professors namn. Han var 1976–1990 chef för Korrosionsinstitutet. Han invaldes 1975 som ledamot av Kungl. Ingenjörsvetenskapsakademiens avdelning IV (kemiteknik).

Källor

Noter 

Svenska kemiingenjörer
Svenska innehavare av professors namn
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1925
Avlidna 2011
Personer från Löderups socken
Miargyrit

Miargyrit, även äldre benämning kenngottit, är ett mineral som består av silver, antimon och svavel med en silverhalt på ca 37 %. Den har stålgrå färg, körsbärsrött pulver och metallaktig glans.

Förekomst
Miargyrit upptäcktes först i gruvan Neue Hoffnungs Gottes i Bräunsdorf nära staden Freiberg i Tyskland år 1824. Det förekommer bland annat i Sachsen, Ungern, Spanien och Mexiko. I Sverige finns kända förekomster i Sala kommun och Långban.

Användning
Främsta användningen för miargyrit är för framställning av silver.

Källor
Meyers varulexikon, Forum, 1952

Noter

http://www.mineralienatlas.de/lexikon/index.php/MineralData?mineral=Myargyrite&lang=en&language=english

Svavelföreningar
Aleksandr Golitsyn

Aleksandr Nikolajevitj Golitsyn, född 1773, död 1844, var en rysk furste.

Golitsyn var Alexander I:s vän, Heliga synodens  överprokurator 1803-1810, kyrko- och undervisningsminister 1817-1824 samt initiativtagare till ryska bibelsällskapet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter

Personer i Ryssland under 1800-talet
Rysslands ministrar
Födda 1773
Avlidna 1844
Män
Nikolaj Sergejevitj Golitsyn

Nikolaj Sergejevitj Golitsyn, född 1809, död 1892, var en rysk furste och militärhistorisk författare.

Golitsyn deltog bland annat i Krimkriget och skrev en allmän krigshistoria ("Vseobstaja vojennaja istorija", 23 band, 1872-80, utdrag i svensk översättning i 12 band 1875-87) som blev mycket berömd men förblev ofullbordad och inte är helt tillförlitlig.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Ryska författare
Ryskspråkiga författare
Födda 1809
Avlidna 1892
Män
Svensk uppslagsbok
Lennart Wallmark

Lennart Gustav Fredrik Wallmark,  född den 14 maj 1910 i Dorotea, död den 15 september 1994 i Lycksele, var en svensk präst och folkhögskolerektor.

Lennart Wallmark var son till landsfiskalen Fredrik Wallmark och Sigrid Wallmark. Han studerade teologi Uppsala universitet och  prästvigdes 1941. Han var 1942–1972 rektor för Samernas folkhögskola i Jokkmokk och fungerade också som präst, framför allt vid andakter på folkhögskolan. Han var därefter komminister i Åsele församling och från 1973 till sin pensionering 1977 kyrkoherde i Häggenås församling.

Lennart Wallmark var starkt engagerad för samernas sak. Han byggde upp Samernas folkhögskola från grunden och reagerade mot de omfattande vattenregleringarna och kraftutbyggnaderna, vilka inkräktade på renskötseln. Han verkade för att Same Ätnam skulle erkännas som representation för samerna och var också en av grundarna av Svenska Samernas Riksförbund. Han tilldelades Hazeliusmedaljen samt Franzénpriset från domkapitlet i Härnösand för sina insatser för samerna. Wallmark är begravd på Dorotea kyrkogård.

Bibliografi i urval
Lennart Wallmark och Ingeborg Wallmark: Ingeborg & Lennart Wallmark : axplock från gångna åren, Lycksele 1987
Anna Helena Sarri Nordrå och Anna Maria Blind Olsson (redaktörer): Eldsjälen Lennart Wallmark: rektor på Samernas folkhögskola 1947–72, Samernas utbildningscentrum, Jokkmokk 2004,

Källor
Ingegerd Stenström: Handskrift 82. Kyrkoherde Lennart Wallmarks arkiv (1910-1994), läst 2012-02-10
 Wallmark, Lennart Gustav Fredrik på SvenskaGravar.se

Svenska präster under 1900-talet
Svenska folkbildare
Samiska utbildningsanstalter
Personer från Dorotea socken
Födda 1910
Avlidna 1994
Män
Fédération Française de Football

Fédération Française de Football (FFF) (), är det förbund som styr den organiserade fotbollen i Frankrike och även landets utomeuropeiska områden (Guadeloupe, Franska Guyana, Martinique, Mayotte, Nya Kaledonien, Franska Polynesien och Réunion). Det grundades 1919 och har sitt huvudkontor i landets huvudstad Paris.

Externa länkar 
Officiell webbplats 
Fédération Française de Football på FIFA:s webbplats
Fédération Française de Football på UEFA:s webbplats

Fotboll i Frankrike
Medlemmar av UEFA
Idrottsförbund bildade 1919
Sport i Paris
Idrottsförbund i Frankrike
Organisationer i Paris
Dmitrij Petrovitj Golitsyn

Dmitrij Petrovitj Golitsyn, född 1860, död 1919, var en rysk romanförfattare.

Golitsyn skrev under pseudonymen Muravlin åtskilliga skisser och romaner, av vilka några utkommit i svensk översättning, däribland Pängar (1890) och Utan kärlek (1896).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Ryska romanförfattare
Ryskspråkiga romanförfattare
Födda 1860
Avlidna 1919
Män
Svensk uppslagsbok
Hårig vampyr

Hårig vampyr (Diphylla ecaudata) är en fladdermus som förekommer i Amerika och den enda arten i sitt släkte.

Utseende 

Arten liknar den egentliga vampyren (Desmodus rotundus) i utseende men avviker genom kortare öron och kortare tumme. Kännetecknande är dessutom den håriga flygmembranen mellan bakbenen. Tandformeln är I 2/2 C 1/1 P 1/2 M 2/2, alltså 26 tänder. Kroppslängden varierar mellan 75 och 93 mm och vikten ligger mellan 24 och 43 gram. Pälsen har på ryggen en mörkbrun till rödbrun färg och är på buken lite ljusare. Angående storleken finns ingen könsdimorfism.

Utbredning och habitat 

Utbredningsområdet sträcker sig främst från Mexiko (Tamaulipas) över Centralamerika till Bolivia och centrala Brasilien. I enstaka fall har arten även påträffats i södra Texas. Hårig vampyr vistas i låglandet och i bergstrakter upp till 1 900 meter över havet. Habitatet utgörs av fuktiga och torra skogar.

Ekologi 

Denna fladdermus bildar mindre grupper som vilar i grottor, människogjorda håligheter och sällan i trädens håligheter. I undantagsfall går antalet individer i en grotta upp till 500 men de har vanligen skilda sovplatser. Oftast ingår bara en till tre individer i gruppen.

Arten livnär sig uteslutande av blod från ryggradsdjur och föredrar där medelstora fåglar som tamhöns. Den skapar ett sår vid ett ställe som inte täcks av fjädrar och slickar blodet. Individerna behöver blod varannan dag. Om de inte lyckas vid jakten måste de bönfalla hos andra vampyrer. Ofta kommer de ihåg vem som hjälpte och så skapas nära sociala band mellan individerna.

De flesta honor kan troligen para sig två gånger per år. Dräktigheten varar vanligen 6 till 8 månader. Per kull föds oftast ett enda ungdjur som vid födelsen har öppna ögon och mjölktänder. Livslängden i naturen går upp till nio år och individer i fångenskap levde ännu längre.

Hot 

IUCN ser inga större hot för arten och betraktar beståndet som stabilt. Hårig vampyr listas därför som livskraftig (LC).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 

Fladdermöss
Däggdjur i neotropiska regionen
Däggdjur i nearktiska regionen
Mathias Oldén

Mathias Oldén, född 6 november 1978, är en svensk producent, kompositör, mixare, ljudtekniker och musiker.

Producent 
Som producent har Oldén samarbetat med bl.a. The Hives, MF/MB/, Britta Persson och Last Days of April.

Kompositör 
Under 2015 släpper Zhala sitt debutalbum som är komponerat, producerat och mixat tillsammans med Mathias Oldén. Tidigare har singlarna Slippin Around, I'm In Love, Prophet och Aerobic Lambada släppts. Även dessa komponerade, producerade och mixade tillsammans med Oldén.

Mixare 
Sibille Attar – Sleepyhead

Johnossi – All they ever wanted

Eldkvarn – Hunger Hotel

Shadow Shadow – Riviera

Korallreven – An Album by Korallreven

Logh – Every time a Bell rings, an Angel gets his Wings

Musiker 
Oldén spelar bas i bandet Logh. Utöver detta har han medverkat som gästmusiker på skivor med bl. a. Last Days of April, The Fine Arts Showcase och The Radio Dept.

Annat 
Mastring, inspelningstekniker, ljudtekniker.

Referenser

Fotnoter 

Svenska basister
Svenska musikproducenter
Födda 1978
Män
Levande personer
Pinan

Pinan (平安), med japanska uttalet Heian, är en serie kata om fem olika kopplade rörelsemönster, som lärs ut i många karatestilar.  Pinankatan har sitt ursprung på Okinawa och har anpassats av Itosu Ankō från äldre kata som Kusanku och Channan [1] [2] i former som lämpar sig för undervisning i karate för unga studenter. När Funakoshi Gichin tog karaten till Japan, gav han katan namnet Heian, vilket betyder "fredligt och lugnt." Pinan är den kinesiska pinyin-läsningen av 平安.

Historik 
Pinan infördes i skolsystemen på  Okinawa på tidigt 1900-tal och kom  snart att tillämpas av lärare och skolor. På så vis, dyker de upp i dagens läroplaner för Shitō-ryū, Wadō-ryū, Shōrin-ryū, Kobayashi-ryū, Kyokushinkai,  Shōrei-ryū, Shōtōkan-ryū, Matsubayashi-ryū, Kenyū-ryū, Kuniba-kai, Shindō Jinen Ryū, Kosho-ryū Kempō och flera andra stilar.

Genealogi

Tillämpning i dag 
De fem olika pinankatorna lärs ut till nybörjarkategorierna efter deras ökande svårighetsgrad. Katorna är alla löst baserade på en I-formad embusen (演武線)  eller kartskiss. Dessa kator utgör grunden till många mer avancerade kata inom karate, eftersom många av de tekniker som används i dessa kata också finns i de högre graders kata, speciellt Kusanku.

I vissa stilar är Pinan Shodan och Pinan Nidan omkastade - vad vissa stilar kallar Pinan Shodan är vad andra kallar Heian Nidan, och vice versa, men att man trots detta har behållit Heians inlärningsordning. Så till exempel kallas den katan som Shōtōkan benämner Heian-shodan, i andra stilar som Shitō-ryū för Pinan Nidan. En sak att notera är därför att Shūkōkai lär ut Pinan Nidan först och Pinan Shodan därefter. De anser att Pinan Nidan är en enklare, mer nybörjarvänlig kata. Även Wadō-Ryū tillämpar inlärningsordningen: Pinan Nidan, Pinan Shodan, Pinan Sandan, Pinan Yodan och Pinan godan, ibland med Shodan först på 3:e plats.

Nakayama Masatoshi har publicerat ett stort antal böcker om karate, där nr 5 i en lång serie under titeln Best Karate (1977-79) tar upp de fem Pinan/Heian med Shōtōkan-stuk. Detaljutförandet varierar mellan olika skolor och då är det främst fotställningarna som skiljer. Så väljer t. ex Shitō-ryū genomgående neko-dachi i stället för kōkotsu-dachi och en lägre ställning än Shōtōkan för de avslutande turerna i Pinan Nidan. Renshi Ky Buon Tang bekräftar detta och visar övriga Pinan plus bunkai på YouTube.

Se även 
 Taikyoku, som är en förenkling av Heian/Pinan

Noter och referenser

Externa länkar 
 History of the Pinan Series and Explanation of Pinan Shodan (Shōrin-ryū)
 Video med Pinan shodan, YouTube-klipp (Shitō-ryū)
 Video med Pinan sandan, YouTube-klipp (Shitō-ryū)

Karate
WP:Projekt Japan
Adil Rami

Adil Rami (), född 27 december 1985 i Bastia i Frankrike, är en fransk fotbollsspelare (mittback). Han har tidigare representerat det franska landslaget. Han har marockanskt ursprung.

Klubbkarriär
Rami började sin fotbollskarriär i amatörklubben Étoile Fréjus Saint-Raphaël. År 2006 värvades han av Ligue 1-klubben Lille OSC. I januari 2011 skrev Rami på ett fyraårskontrakt med den spanska klubben Valencia CF. Han lånades dock under 2011 tillbaks till Lille, där han vann dubbeln.

I oktober 2013 blev Valencia och Milan överens om att låna Rami till Milan samt att låta honom träna med laget tills hans flytt blivit officiell. Den 6 januari 2014 spelade Rami sin debut för Milan i en match mot Atalanta, som slutade med en 3-0-seger.

Ramis debut i Sevilla var mot Barcelona i den europeiska supercupen den 11 augusti 2015. Sevilla förlorade matchen med 5–4 och Rami blev syndabock då han i sista minuten av förlängningen missade ett öppet mål.

Den 27 augusti 2019 värvades Rami av turkiska Fenerbahçe, där han skrev på ett ettårskontrakt med option på ytterligare ett år. Den 4 september 2020 värvades Rami av portugisiska Boavista, där han skrev på ett tvåårskontrakt. I juli 2021 lämnade Rami klubben.

Den 24 augusti 2021 skrev Rami på ett ettårskontrakt med Ligue 1-klubben Troyes. I juli 2022 förlängde han sitt kontrakt med ett år. Efter säsongen 2022/2023 då Troyes blev nedflyttade till Ligue 2 så lämnade Rami klubben.

Landslagskarriär
Rami gjorde sin landslagsdebut den 11 augusti 2010 i en vänskapsmatch mot Norge.

Han vann VM-guld med Frankrike i VM 2018.

Källor

Adil Rami profil på fff.fr 
Transfermarkt profil

Noter

Franska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Lille OSC
Spelare i Valencia CF
Spelare i AC Milan
Spelare i Sevilla FC
Spelare i Olympique de Marseille
Fotbollsspelare i Fenerbahçe SK
Spelare i PFK Sotji
Fotbollsspelare i Boavista FC
Spelare i Troyes AC
Spelare i Ligue 1
Spelare i La Liga
Spelare i Serie A
Spelare i Süper Lig
Spelare i Premjer-Liga
Spelare i Primeira Liga
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Spelare i VM i fotboll 2018
Personer från Bastia
Födda 1985
Levande personer
Män
Världsmästare i fotboll