kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Folklore Society

The Folklore Society är ett sällskap för studium av folklore.

Folklore Society grundades i England 1878 för att studera traditionell folklig kultur, inkluderande traditionell musik, sång, dans och drama, berättarkonst, hantverk, seder och trosföreställningar. Grundandet initierades genom ett förslag som gjordes av Eliza Gutch i tidskriften Notes and Queries. Sällskapet publicerar kvartalskriften Folklore, och sedan 1986 även ett nyhetsbrev, FLS News.

Externa länkar
Officiell webbplats

Källor

Noter 

Kultur i England
Organisationer bildade 1878
Akademier och lärda samfund i Storbritannien
Gerald Brockhurst

Gerald Brockhurst, född 31 oktober 1890 och död 4 maj 1978, var en brittisk målare och grafiker.

Brockhurst väckte tidigt uppmärksamhet med raderade blad, men blev även populär som porträttmålare. Senare gjorde han sig känd som en av Storbritanniens främsta etsare.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter 

Brittiska konstnärer
Brittiska grafiker
Födda 1890
Avlidna 1978
Män
Quos ego

Quos ego (ordagrant: "Vilka jag.") är en latinsk sentens från  Vergilius Aeneiden (I, 135), där orden yttras av Neptunus till de rebelliska vindarna när han ska lugna vågorna. 

Frasen är ett exempel på stilfiguren aposiopes, en form av ellips som innebär att en mening medvetet avbryts.

Konstverk föreställande Neptunus som lugnar vågorna
 Quos ego, gravyr av Marcantonio Raimondi från cirka 1515.
 Quos ego, målning av Peter Paul Rubens från cirka 1635.
 Quos ego, etsning av Simone Cantarini.

Andra kulturella referenser
 Quos ego är Lunds universitets studentkårers inofficiella motto.
 Quosego [sic]: Tidskrift för ny generation [sic], finlandssvensk modernistisk litterär tidskrift, som utkom i fyra nummer 1928–1929, under redaktion av Cid Erik Tallqvist och med medverkan av bland andra Rabbe Enckell, Gunnar Björling, Hagar Olsson, Henry Parland, Atos Wirtanen, Olof Enckell och Elmer Diktonius.

Latinska ord och uttryck
Vergilius
Markfladdermus

Markfladdermus (Mystacina tuberculata) en fladdermus med en blandad diet på insekter och växtföda som tillbringar större delen av sitt liv på eller nära marken. Den finns enbart på Nya Zeeland.

Utseende 
Markfladdermusen har tjock päls som är gråbrun på ovansidan, ljusare under. Fötterna är korta och breda med skarpa klor. Den har spetsiga öron och en kort, fri svans (det vill säga inte sammanhängande med flyghuden). Nosen är lång och rörformad. Flyghuden kan vecklas ihop så den kan använda underarmarna att gå med. Kroppslängden är 6 till 8 cm, och underarmslängden 4 till 4,5 cm. Arten väger mellan 12 och 15 g.

Vanor 
Markfladdermusen lever i tempererade skogar, speciellt sådana med inhemska träd som totara, kauriträd och sydbok, där den bildar mindre kolonier i ihåliga träd, grottor och klippsprickor. Dess förmåga att vika ihop vingarna gör att den tillbringar mycket tid gående på marken eller klättrande i träden. Det förekommer även att den gräver ut tunnlar i träd eller i jorden med hjälp av tänderna. Arten kan även flyga, men flykten är långsam och klumpig och går sällan högre upp än 3 m.

Föda 
Den är aktiv under kvällar och nätter, då den förtär både djurföda som insekter, andra ryggradslösa djur och ibland as, som växtföda likt frukt, nektar och pollen. Den är en betydelsefull pollinatör av växten Dactylanthus taylorii (Woodrose), som parasiterar på trädrötter.

Fortplantning 
Hanarna anses ha en form av parningsspel då de tävlar om honorna genom att "sjunga" för dem. Honan kan föda sin enda unge när som helst mellan vår och höst.

Utbredning 
Arten finns endast på Nya Zeeland, där den lever i olika områden på både Nordön och Sydön, såväl som på mindre öar som Little Barrier Island utanför norra Nordön, och Codfish Island med flera småöar utanför Stewart Island söder om Sydön.

Underarter 
Markfladdermusen delas upp i tre underarter:
M.  tuberculata tuberculata, som lever på Sydön och södra Nordön; den senare populationen är den mest hotade av alla; 
M.  tuberculata rhyacobia från de nordvästra och östra delarna, samt
M.  tuberculata aupourica, som finns i norra delarna av landet.

Status 
Markfladdermusen är klassificerad som sårbar ("VU", underklassificering "B1ab(i,ii,iii,iv,v)+2ab(i,ii,iii,iv,v)") av IUCN, framför allt på grund av det snäva utbredningsområdet. Främsta hot är skogsavverkning, som förstör dess traditionella biotoper, och predation från införda mårddjur och råttor. Populationen av underarten M. tuberculata rhyacobia på centrala Nordön anses dock tämligen säker.

Referenser 

Fladdermöss
Däggdjur i oceaniska regionen
Leonora Dori

Leonora Dori eller Dosi, senare Galigaï d'Ancre, född 19 maj 1568, död 8 juli 1617, gunstling till Frankrikes regent Maria av Medici. Gift med Concino Concini, marskalk d'Ancre. 

Leonora Dori var dotter till Jacobo di Sebastiano Dori och tillhörde en lokal adelsfamilj i storhertigdömet Toscana: hennes mor tillhörde familjen Galigai. Hon blev 1588 hovfröken hos Maria av Medici, och följde med till Paris när denna gifte sig med Henrik IV av Frankrike år 1600. Året därpå, 1601, gifte hon sig med den italienska adelsmannen Concino Concini.  

År 1610 blev Maria av Medici Frankrikes regent som förmyndare för sin son Ludvig XIII. Genom henne fick hennes mä kontroll över Maria och regeringen. Dori utförde Exorcism, förbannelser och magi på uppdrag av regenten. Regenten spenderade tre fjärdedelar av den franska nationalbudgeten på hennes tjänster. Hon tjänstgjorde enligt uppgift som agent åt påven Paul V.   

24 april 1617 mördades maken i en kupp stödd av Ludvig XIII, vilket ledde till att Marias av Medicis förmyndarregering föll. Kardinal Richelieu fick därefter i uppdrag att ta itu med Dori. Han lät sina agenter sprida ut att Dori hade förtrollat Maria. Leonora Dori arresterades medan hon skrev ett brev till påvens nuntie Bentevoglio. Vid arresteringen återfanns tre böcker med magiska symboler, fem rullar röd sammet och flera talismaner i hennes hem. Hon fördes först till Louvren, där hon hölls i husarrest ett par dagar innan hon fördes till Bastiljen. Hon åtalades för majestätsbrott genom häxeri. 

Leonora Dori dömdes skyldig till att ha förtrollat regenten, vilket också innebar ett majestätsbrott. Hon halshöggs och brändes på Place de Greve i Paris.

Referenser

 
 The Entity: Five Centuries of Secret Vatican Espionage
 Hélène Duccini, Concini. misère du gynnar Grandeur et de Marie de Médicis , Paris, Albin Michel, 1991
 Maria Luisa Mariotti Masi, Maria de 'Medici , Milano, Murcia, 1994. 
 The French Monarchy 1483-1789:, Volym 1

Födda 1568
Avlidna 1617
Kvinnor
Personer som blivit avrättade för häxeri
Personer i Frankrike under 1600-talet
Gunstlingar
Franska hovdamer
Personer som blivit avrättade av Frankrike under 1600-talet
Häxprocesser i Frankrike
Sollerö kyrka

Sollerö kyrka är en kyrkobyggnad  på Sollerön i Siljan. Den tillhör Mora församling i Västerås stift.

Kyrkobyggnaden
Första kyrkan på Sollerön var ett träkapell uppfört under 1500-talets första fjärdedel. Kapellet bestod av ett rektangulärt långhus med rakt avslutat kor i öster, en sakristia i norr och ett vapenhus i söder.
1731 förlängdes långhuset åt väster.

Solleröborna hade länge kämpat för att få en egen präst till Sollerön, redan 1637 framförde två solleröbor sina önskemål för biskopen Johannes Rudbeckius, något som dock kom att avslås då prosten i Mora inte önskade se sina inkomster minska. Sedan Solleröborna under en av de stora böndagarna 1773 dömts till böter då de på grund av oväder inte kunnat sätta sina kyrkbåtar i sjön och besöka kyrkan i Mora, beslutade man sig att gå till kungen om saken. Jugen Jon Andersson lyckades slutligen 1775 utverka tillstånd att bilda egen socken.

Arbetet med att planera en ny kyrka i stället för det gamla kapellet påbörjades omedelbart, men gick långsamt. 1777 invigdes kyrkogården.

Nuvarande stenkyrka uppfördes 1779-1785 efter ritningar av Olof Tempelman.

Den sista gudstjänsten i det gamla kapellet hölls 1781. 1786 sattes kyrktuppen på plats. Altaruppsats och predikstol färdigställdes av Krång Lars Ersson i Bodarna 1795. Tornuret på kyrkan tillverkades i Östnor 1818.

Kyrkan renoverades 1910 efter ritningar av Ragnar Östberg.

Kyrkan är byggd av sandsten och röd granit med tegel i omfattningarna. Den består av ett långhus med rakt avslutat kor i öster och sakristia öster om koret. I väster finns kyrktornet som har höfter. Mitt på långhuset sträcker sig korsarmar ut åt norr och söder.

Kyrkorummets tak har valv av tegel. I korsmitten finns ett kryssvalv och åt öster och väster finns tunnvalv.

Inventarier
 Predikstol och altare är byggda 1795 av Krång Lars Ersson på Sollerön.
 Ett litet snidat krucifix hänger över altaret. Krucifixet, som fanns i det tidigare kapellet, är troligen tillverkat på 1500-talet och målat vid mitten av 1600-talet.
 Dopfunten är tillverkad 1930 av röd Sollerögranit efter ritningar av arkitekt Magnus Dahlander.
 I tornet hänger en kyrkklocka från 1530.

Orgel
En orgeln köptes in till kyrkan 1888 av kyrkoherden Lars Dahlin i Gagnefs församling och hade tidigare tillhört prosten Brolén. Den var byggd på 1860-talet av Gustaf Wilhelm Becker. Orgeln sattes upp i kyrkan av Per Skoglund, Leksand och användes åren 1891–1910. Till uppsättandet av orgeln bidrog bland annat skogsförvaltaren Schollin. Orgeln såldes senare till en privatperson på Sollerön. Orgeln hade 4 stämmor.

1910 byggde E A Setterquist & Son, Örebro en orgel med 15 stämmor under ledning av Gustaf Setterquist.

Disposition:

Den nuvarande mekaniska orgeln med fasad är byggd 1958 av Olof Hammarberg, Göteborg. Orgeln har 24 stämmor. 

Nuvarande disposition:

Referenser

 
Mora församling

Vidare läsning

Kyrkobyggnader i Västerås stift
Kyrkobyggnader i Mora kommun
Kyrkobyggnader invigda 1785
1785 i Sverige
Thulehuset

Thulehuset kan syfta på:

 Thulehuset, Kungsträdgårdsgatan – kontorsbyggnad i Norrmalm, Stockholm
 Thulehuset, Sveavägen – kontorsbyggnad i Norrmalm, Stockholm
 Thulehuset, Sundsvall – kontorsbyggnad i Stenstan, Sundsvall
 Thulehuset, Umeå – kontorsbyggnad i centrala Umeå
 Thulehuset, Göteborg – kontorsbyggnad i Nordstaden, Göteborg
Stig Fässberg

Stig Ingemar Fässberg, född 16 januari 1948 i Mölndal, är en svensk friidrottare (längdhopp). Han vann SM-guld i längdhopp 1970 och 1972. Han tävlade inom landet för Mölndals AIK.

Referenser

Noter 

Svenska längdhoppare
Personer från Mölndal
Födda 1948
Levande personer
Män
Gösta Bruce

Lars Gösta Bruce (uttal ), född 3 januari 1947 i Helsingborg, död 15 juni 2010 i Lund, var en svensk språkforskare och professor i fonetik vid Lunds universitet från 1986. Han forskade om prosodi, i synnerhet svenska ordaccenter och deras variation i svenska dialekter. Han var ordförande i International Phonetic Association från 2007.

Biografi

Akademisk karriär 
Efter studentexamen 1965 vid Högre allmänna läroverket för gossar i Helsingborg började Bruce studera ryska i Lund, men kom sedan att ägna sina studier åt fonetik. Som lärare hade han bland andra prosodikern Eva Gårding som kom att väcka hans intresse för prosodi och svenskans ordaccenter; och Bruces och Gårdings prosodimodell har kommit att kallas för lundamodellen inom prosodiforskningen. 1977 disputerade han på avhandlingen Swedish word accents in sentence perspective (”Svenska ordaccenter i ett satsperspektiv”). Avhandlingen blev internationellt uppmärksammad och inflytelserik genom sitt sätt analysera intonation inom prosodiforskningen.
 Bruce blev professor i fonetik i samband med Gårdings pensionering 1986 och var även prefekt vid Institutionen för lingvistik i sex år. 2001 invaldes han som ledamot nr. 460 i Kungliga Vitterhetsakademien,, 2004 blev han ledamot i Kungl. Fysiografiska Sällskapet i Lund och han var även från 2007 fram till sin bortgång ordförande för International Phonetic Association där han var mycket aktiv i 1999 års revision av det Internationella fonetiska alfabetet.

Friidrott 

Som ung tävlade Bruce inom friidrott för IFK Helsingborg och tillhörde i början av 1970-talet Sverigeeliten inom längdhopp. Han blev svensk mästare i grenen vid SM i friidrott 1971 och deltog samma år i Finnkampen. Hans personliga rekord i längdhopp var 7,53 meter från 1973.

Gravplats, minnesfond och symposium
Bruce är begravd på Norra kyrkogården i Lund.

En minnesfond, Gösta Bruce Memorial Fund, etablerades 2010 och förvaltas av International Phonetic Association. Ett internationellt symposium om prosodi till minne av Gösta Bruce ägde rum i Lund 2–3 juni 2014.

Bibliografi (urval)

Utmärkelser 
 2000 – Festskrift till Bruces 50-årsdag:

Referenser

Noter

Källor

Födda 1947
Avlidna 2010
Svenska lingvister
Svenska professorer i fonetik
Personer verksamma vid Lunds universitet
Svenska längdhoppare
Svenska mästare i längdhopp
Forskare från Helsingborg
Idrottare från Helsingborg
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Män
Val 2006

Val 2006 kan syfta på:

Biskopsvalet i Borgå stift 2006 (Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland)
Presidentvalet i Chile 2005–2006
Presidentvalet i Ecuador 2006
Presidentvalet i Finland 2006
Parlamentsvalet i Nederländerna 2006
Riksdagsvalet i Sverige 2006
Parlamentsvalet i Ukraina 2006
Mellanårsvalet i USA 2006
Presidentvalet i Venezuela 2006
Ärkebiskopsvalet i Svenska kyrkan 2006
Val 2002

Val 2002 kan syfta på:

Presidentvalet i Frankrike 2002
Riksdagsvalet i Sverige 2002
Mellanårsvalet i USA 2002
 Presidentvalet i Albanien 2002
Johann Franz Brockmann

Johann Franz Hieronymus Brockmann, född 30 september 1745 och död 12 april 1812, var en österrikisk skådespelare och teaterledare. Han var gift med Therese Bodenburg.

Brockmann spelade 1771–1777 under Friedrich Ludwig Schröder i Hamburg, 1777–1778 i Berlin. Från 1778 var han anställd vid Burgteatern i Wien och 1789–1791 var han dess direktör. Brockmann var en av sin tids främsta sceniska begåvningar och väckte bland annat sensation som den förste Hamlet på tyska 1776. Bland Brockmanns övriga roller märks Kung Lear, Othello, von Tellheim i Minna von Barnhelm, Odoardo i Emilia Galotti och Beaumarchais i Clavigo.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Scenskådespelare
Österrikiska skådespelare under 1700-talet
Födda 1745
Avlidna 1812
Män
Svensk uppslagsbok
Val 1998

Val 1998 kan syfta på:

Parlamentsvalet i Indien 1998
Riksdagsvalet i Sverige 1998
Förbundsdagsvalet i Tyskland 1998
Mellanårsvalet i USA 1998
Val 1994

Val 1994 kan syfta på:

Europaparlamentsvalet 1994
Presidentvalet i Finland 1994
Riksdagsvalet i Sverige 1994
Presidentvalet i Ukraina 1994
Mellanårsvalet i USA 1994
Val 1991

Val 1991 kan syfta på:

Parlamentsvalet i Indien 1991
Riksdagsvalet i Sverige 1991
Presidentvalet i Ukraina 1991
Val 1988

Val 1988 kan syfta på:

Presidentvalet i Finland 1988
Riksdagsvalet i Sverige 1988
Presidentvalet i USA 1988
Val 1985

Val 1985 kan syfta på:

Parlamentsvalet i Indien 1985
Stortingsvalet i Norge 1985
Riksdagsvalet i Sverige 1985
Val 1982

Val 1982 kan syfta på:

Presidentvalet i Finland 1982
Riksdagsvalet i Sverige 1982
Val 1979

Val 1979 kan syfta på:

Europaparlamentsvalet 1979
Riksdagsvalet i Sverige 1979
Val 1976

Val 1976 kan syfta på:

Riksdagsvalet i Sverige 1976
Presidentvalet i USA 1976
Förbundsdagsvalet i Västtyskland 1976
Val 1973

Val 1973 kan syfta på:

Presidentvalet i Finland 1973
Stortingsvalet i Norge 1973
Riksdagsvalet i Sverige 1973
Val 1970

Val 1970 kan syfta på:

Presidentvalet i Chile 1970
Riksdagsvalet i Sverige 1970
Mellanårsvalet i USA 1970
Ivar Brodén

Johan Ivar Brodén, född den 2 juli 1820 i Fellingsbro, död den 3 maj 1877 i Örebro, var en svensk läroboksförfattare och journalist.

Brodén, som först var kollega vid läroverket i Västerås och därefter lektor vid Karolinska läroverket i Örebro, bidrog genom en rad läroböcker i hög grad till att förbättra svenskundervisningen. Brodén var även en flitig artikelförfattare i Vestmanlands Läns Tidning.

Referenser

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter 

Svenska lektorer
Svenska läroboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska journalister under 1800-talet
Födda 1820
Avlidna 1877
Män
Personer från Fellingsbro socken
Val 1968

Val 1968 kan syfta på:

Presidentvalet i Finland 1968
Andrakammarvalet i Sverige 1968
Presidentvalet i USA 1968
Bloody Roar (spelserie)

Bloody Roar är en tv-spelsserie i Fightingspelsgenren skapad av det japanska spelföretaget Hudson Soft.

Spel i serien

Datorspelsserier
Fightingspel
Trust (musikalbum)

Trust är ett musikalbum av Elvis Costello and the Attractions som lanserades i januari 1981. Skivan är musikaliskt ganska varierad och drar mot soul, rock och pop med flera stilar. Texterna handlar mycket om motsatsen till skivans titel "Trust" (tillit). Inledande låten "Clubland" släpptes som singel. Låten "Different Finger" visade vägen mot Costellos nästa album, country-inspirerade Almost Blue.

Låtlista
"Clubland" – 3:42
"Lovers Walk" – 2:17
"You'll Never Be a Man" – 2:56
"Pretty Words" – 3:11
"Strict Time" – 2:40
"Luxembourg" – 2:26
"Watch Your Step" – 2:57
"New Lace Sleeves" – 3:45
"From a Whisper to a Scream" – 2:54
"Different Finger" – 1:58
"White Knuckles" – 3:47
"Shot with His Own Gun" – 3:30
"Fish 'n' Chip Paper" – 2:55
"Big Sister's Clothes" – 2:11

Listplcaeringar
Billboard 200, USA: #28
UK Albums Chart, Storbritannien: #9
VG-lista, Norge: #28
Topplistan, Sverige: #8

Källor

Musikalbum 1981
Dese

Dese, eller Dessie, är en stad i Amhararegionen i Etiopien, cirka 25 mil nordost om Addis Abeba. Folkmängden beräknades till 131 640 invånare 2011. Dese ligger på östranden av Etiopiens högland, cirka 2 300 meter över havet, och är en viktig marknadsstad och trafikknutpunkt. Den har även en flygplats.

Referenser

Noter

Källor 

Orter i Amhara (region)
Heinrich Curschmann

Heinrich Curschmann, född 28 juni 1846 i Giessen, död 6 maj 1910 i Leipzig, var en tysk läkare. Han var far till Fritz Curschmann.

Curschmann blev medicine doktor i Giessen 1868 och docent i invärtes medicin i Berlin 1875. Han utnämndes 1879 till överläkare vid allmänna sjukhuset i Hamburg och kallades 1888 till professor i invärtes medicin i Leipzig. 

Curschmann författade ett stort antal avhandlingar i olika tidskrifter samt bearbetade dessutom i Hugo von Ziemssens "Handbuch" Die Pocken och Die functionellen Störungen der männlichen Genitalien liksom i Hermann Nothnagels "Handbuch" Der Unterleibstyphus (1898). År 1893 utgav han Arbeiten aus der medicinischen Klinik zu Leipzig.

Källor

Tyska läkare
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Personer från Giessen
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Födda 1846
Avlidna 1910
Män
Ugglan
Alumner från Giessens universitet
Torsten Brodén

Torsten Brodén, född 16 december 1857 i Skara, död 6 juli 1931 i Lund, var en svensk matematiker. Han var son till Carl Johan Brodén.

Brodén blev student vid Uppsala universitet 1877 och vid Lunds universitet 1879, blev filosofie kandidat i Lund 1881, filosofie licentiat 1886, filosofie doktor och docent samma år. Han var lektor i Helsingborg 1904–1906 och professor i matematik vid Lunds universitet 1906–1922. Efter undersökningar inom den allmänna teorin för reella funktioner sysslade Brodén senare med frågor av mängdteoretisk och matematisk-filosofisk art, såsom induktionsbevisets natur och giltighet. I Det nittonde århundradet (1922) gav Brodén en längre skildring av de matematiska vetenskapernas utveckling under de gångna århundradena. Han blev ledamot av Fysiografiska sällskapet i Lund 1894 och var censor vid studentexamina 1907–1909.

Källor 
Hjalmar Gullberg & Torsten Uggla: Svensk biografisk kalender, band I, Malmöhus län, Stockholm 1919, sid. 51.
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter

Vidare läsning 
 
 Torsten Brodén och kontinuumhypotesen

Svenska professorer i matematik
Personer verksamma vid Lunds universitet
Män
Födda 1857
Avlidna 1931
Svensk uppslagsbok
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Hermann Nothnagel

Carl Wilhelm Hermann Nothnagel, född 28 september 1841 i Alt-Lietzegöricke, Mark Brandenburg, död 7 juli 1905 i Wien, var en tysk läkare. 

Nothnagel blev medicine doktor 1863 och professor i Freiburg im Breisgau 1872, i Jena 1874 och i Wien 1882. Förutom en stor mängd smärre avhandlingar utgav han Handbuch der Arzneimittellehre (1870; flera upplagor), Topische Diagnostik der Gehirnkrankheiten (1879) och Beiträge zur Physiologie und Pathologie des Darmes (1884). Från 1894 utgav han som huvudredaktör en stort anlagd "Handbuch der speziellen Pathologie und Therapie" (24 band), i vilken han själv bearbetade tarmens och bukhinnans sjukdomar (andra upplagan, 1903).

Källor 
 

Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid Freiburgs universitet
Personer verksamma vid Jena universitet
Personer verksamma vid universitetet i Wien
Tyska läkare under 1800-talet
Födda 1841
Avlidna 1905
Män
Ugglan
Adolph Brodskij

Adolph Brodskij, född 21 mars 1851 och död 22 januari 1929, var en rysk violinist.

Brodskij var elev bland annat vid musikkonservatoriet i Wien, och blev senare medlem av hovoperans orkester där. Han var lärare vid konservatorierna i Moskva och Leipzig och blev slutligen direktör för College of Music i Manchester. Brodskij genomförde även vidsträckta konsertresor.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Ryska violinister
Födda 1851
Avlidna 1929
Män
Personer från Taganrog
Val 1964

Val 1964 kan syfta på:

Andrakammarvalet i Sverige 1964.
Presidentvalet i USA 1964.
Val 1960

Val 1960 kan syfta på:

Andrakammarvalet i Sverige 1960.
Presidentvalet i USA 1960.
Edwin Roberts

Edwin Roberts kan avse:
Edwin Roberts (friidrottare), en amerikansk löpare född 1941 
En golfinstruktör på Stockholms GK verksam från 1914 till 1979
Val 1958

Val 1958 kan syfta på:

Andrakammarvalet i Sverige 1958.
Mellanårsvalet i USA 1958.
Stuntman: Ignition

Stuntman: Ignition är ett datorspel som utvecklades av Paradigm Entertainment, publicerades av THQ och släpptes 2007. Spelet är uppföljaren till Stuntman och kan spelas på Playstation 2, Playstation 3 samt Xbox 360.

Beskrivning 
Stuntman: Ignition är baserat på det ursprungliga Stuntman-spelet som släpptes 2002. Spelaren tar rollen som en stuntförare som arbetar för en filmstudio i Hollywood. Varje nivå bygger på en film och spelaren skall åka igenom nivån och få poäng genom att utföra olika stunts. Efter varje avslutad nivå kan spelaren se den resulterande filmen. Det finns totalt sex filmer och i varje film finns det sex scener (nivåer).

Filmer 
I spelet finns det sex fiktiva filmer.

 Aftershock (2008 film) är en katastroffilm i samma anda som Dante's Peak och Volcano. Denna film utspelar sig i dagens Leavenorth i Washington. Filmen är i regi av Richard Langston.
 Whoopin and a Hollerin' II (2008 film) är en komedi/äventyrsfilm, en parodi på The Dukes of Hazzard. Den är uppföljare till filmen från det tidigare spelet. Denna film utspelar sig i dagens Tennessee i USA. Filmen är i regi av Andy Baxter.
 Strike Force Omega är en actionfilm i samma anda som The A-Team och Megaforce. Filmen är i regi av den före detta stuntmannen, Karl Steel, och utspelar sig i Kirgizistan i mitten av 1980-talet.
 Overdrive är en thriller som liknar 70-talsfilmer i samma anda som Bullitt och Starsky & Hutch om en polis som ger sig på en skoningslös knarkkung och utspelar sig i dagens San Francisco i Kalifornien. Filmen är i regi av Robert Rodina.
 Never Kill Me Again är en parodi på Die Another Day och liksom många James Bond-filmer, som utspelar sig i dagens Peking i Kina. Filmen är uppföljare till Live Twice For Tomorrow som var med i första spelet.
 Night Avenger är en parodi på Batman och är inspelad i dagens Chicago men äger rum i den fiktiva staden Darkdom, ungefär som Gotham från Batman. På Darkdom-polisbilarna, som ofta visas i filmen, står det Police-GPD (Gotham Police Department) istället för Police-DPD (Darkdom Police Department) vilket är en hänvisning till polisbilarna i filmen Batman Begins. Filmen är i regi av Howard Rightman.

Andra spellägen 
Spelet innehåller två andra spellägen, tvåspelarläge där två spelare kan spela antingen Backlot Battle, där spelarna har som mål att utföra så många stunts så möjligt under ett fast antal varv, eller Backlot Race som liknar vanlig racing. Det finns även att läge där spelaren själv kan skapa banor och stunts, med mer.

Externa länkar 
 

Datorspel 2007
Playstation 2-spel
Playstation 3-spel
Xbox 360-spel
Mobilspel