kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rahal Letterman Lanigan Racing

Rahal Letterman Lanigan Racing är ett amerikanskt IndyCar-stall som ägs av den före detta racerföraren Bobby Rahal och TV-ikonen David Letterman samt affärsmannen Michael Lanigan. Stallet är mest berömt för att ha kört i CART och IndyCar under många år.

Historia 
Stallet startades av Bobby Rahal under hans aktiva karriär. Teamets första säsong var 1992 under namnet Rahal-Hogan Racing. Bobby vann titeln under sitt första år som teamägare, vilket saknade motstycke inom Indycarhistorien. Han hade redan vunnit två titlar innan, men titeln 1992 kom oväntat, i och med att det var teamets första säsong. Det är än idag stallets enda formelbilstitel, även om Buddy Rice vann Indianapolis 500 2004 körandes för Rahal. 1996 bytte stallet namn till Team Rahal, året innan David Letterman köpte en andel av teamet. Stallet bytte formellt namn till Rahal Letterman Racing 2004. Förutom Rahals titelvinst kom stallets mest framgångsrika år 2001, då Kenny Bräck vann fyra ovaltävlingar i CART, och nästan vann titeln, men fick se sig passerad av Gil de Ferran med ett par tävlingar kvar. På grund av svag ekonomi sedan Danica Patrick lämnade teamet efter 2006 tvingades stallet lägga ned sitt IndyCar-stall, på grund av sponsorbrist innan säsongen 2009. Under 2009 satsade stallet istället på att tävla i GT2-klassen i American Le Mans Series med BMW M3. I december 2010 köpte Michael Lanigan in sig i stallet som bytte namn till Rahal Letterman Lanigan Racing.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska racingstall
Champ Car-team
IndyCar-team
Triathlon vid olympiska sommarspelen 2000

Tävlingarna i triathlon vid olympiska spelen 2000 i Sydney var första gången som sporten fanns med på det olympiska programmet.

Distanserna i de olympiska tävlingarna är följande:

1. Simning - 1 500 meter
2. Cykling - 40 kilometer
3. Löpning - 10 kilometer

I tävlingen kördes distanserna i följd.

Medaljfördelning

Medaljörer

Referenser

Triathlon vid olympiska sommarspelen 2000
Angel Coulby

Angel Coulby, född 30 augusti 1980 i London i England, är en brittisk skådespelerska. Hon har bland annat medverkat i BBC:s dramaserie Merlin tillsammans med Anthony Head, Bradley James och Colin Morgan.

Hon har haft roller i ITV:s TV-serie Talk to Me och hon var också med i Dollby City för CBBC:s Gina's Laughing Gear där hon spelade sjuksköterska. Hon deltog också i National Lottery Draw den 8 november 2008.

FILM 
A Good Thief
The Jacket
The League of Gentlemen's Apocalypse
Imagine Me & You
Magicians
Secret Life

TV
Scariest Places on Earth
'Orrible
Casualty
Having It Off
The Second Coming
Manchild
Making Waves
As If
Conviction
Holby City
Murder Investigation Team
Vincent
Hustle
Doctor Who
The Bill
Tripping Over
Gina's Laughing Gear
New Street Law
Talk to Me
The Visit
Life Is Wild
Merlin
Dancing on the Edge
The Tunnel
Thunderbirds Are Go

Externa länkar

Angel Coulby på IMDb

Brittiska skådespelare
Kvinnor
Födda 1980
Levande personer
Konstantin Svetjkar

Konstantin Gennadjevitj Svetjkar (), född den 17 juli 1984, är en rysk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Svetjkars främsta merit är att han deltog i det ryska stafettlaget på 4 x 400 meter som blev bronsmedaljörer vid inomhus-VM 2006 i Moskva.

Personligt rekord 
 400 meter - 46,09

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Noter

Födda 1984
Ryska kortdistanslöpare
Män
Levande personer
Personer från Novosibirsk oblast
Aleksandr Derevjagin

Aleksandr Aleksandrovitj Derevjagin (ryska: Александр Александрович Деревягин), född den 24 mars 1979, är en rysk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Derevjagin deltog i det ryska stafettlaget på 4 x 400 meter som blev bronsmedaljörer vid inomhus-VM 2006 i Moskva.

Han deltog vid EM 2006 i Göteborg där han var i final på 400 meter och slutade åtta på tiden 50,31. Vid såväl VM 2007 som vid Olympiska sommarspelen 2008 blev han utslagen i semifinalen på 400 meter.

Personligt rekord 
 400 meter - 46,19

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Externa länkar 
 

Födda 1979
Ryska kortdistanslöpare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Jevgenij Lebedev

Jevgenij Lebedev, född den 19 februari 1981, är en rysk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Lebedev deltog i det ryska stafettlaget på 4 x 400 meter som blev bronsmedaljörer vid inomhus-VM 2006 i Moskva.

Personligt rekord 
 400 meter - 45,77

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1981
Ryska kortdistanslöpare
Män
Levande personer
Dmitrij Petrov (friidrottare)

Dmitrij Jurjevitj Petrov, född den 4 januari 1982, är en rysk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Petrov deltog i det ryska stafettlaget på 4 x 400 meter som blev bronsmedaljörer vid inomhus-VM 2006 i Moskva. Vid samma mästerskap var han i final på 400 meter och slutade på en sjätte plats på tiden 47,33.

Personligt rekord 
 400 meter - 46,38

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1982
Ryska kortdistanslöpare
Män
Levande personer
Ryska idrottare under 2000-talet
Monica Hargrove

Monica Hargrove, född den 30 december 1982, är en amerikansk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Hargrove deltog i det amerikanska stafettlaget på 4 x 400 meter som blev silvermedaljörer vid inomhus-VM 2006 i Moskva.

Personliga rekord 
 400 meter - 51,00

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1982
Amerikanska kortdistanslöpare
Kvinnor
Levande personer
Isaac D. Barnard

Isaac Dutton Barnard, född 18 juli 1791 i Delaware County, Pennsylvania, död 28 februari 1834 i West Chester, Pennsylvania, var en amerikansk politiker. Han representerade delstaten Pennsylvania i USA:s senat 1827–1831.

Barnard tjänstgjorde i 1812 års krig som kapten i infanteriet. Han studerade juridik och inledde 1816 sin karriär som advokat i West Chester. Han var ledamot av delstatens senat 1820–1826. Han tjänstgjorde 1826–1827 som delstatens statssekreterare (Secretary of the Commonwealth of Pennsylvania). Han tillträdde 1827 som senator för Pennsylvania. Han var en anhängare av Andrew Jackson i senaten. Han avgick 1831 av hälsoskäl och efterträddes som senator av George M. Dallas.

Barnards grav finns på Oaklands Cemetery i Chester County, Pennsylvania.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Pennsylvania
Amerikanska demokrat-republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Delaware County, Pennsylvania
Födda 1791
Avlidna 1834
Män
Jonathan Roberts

Jonathan Roberts, född 16 augusti 1771 nära Norristown, Pennsylvania, död 24 juli 1854 i Montgomery County, Pennsylvania, var en amerikansk politiker (demokrat-republikan). Han representerade delstaten Pennsylvania i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1811–1814 och sedan i senaten 1814–1821.

Roberts var en hjulmakare och jordbrukare. Han blev invald i representanthuset i kongressvalet 1810. Han omvaldes 1812. Han avgick 1814 för att efterträda Michael Leib som senator för Pennsylvania. Han valdes sedan till en hel mandatperiod i senaten. Han efterträddes 1821 som senator av William Findlay.

Roberts grav finns på familjekyrkogården Roberts Cemetery i Montgomery County.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från Pennsylvania
Ledamöter av USA:s senat från Pennsylvania
Amerikanska demokrat-republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Norristown
Födda 1771
Avlidna 1854
Män
Släng dig i väggen, Fred!

Släng dig i väggen Fred! () är en amerikansk långfilm från 1991 i regi av Ate de Jong, med Phoebe Cates, Rik Mayall, Marsha Mason och Tim Matheson i rollerna.

Handling
Elisabeth (Phoebe Cates) hade en låtsaskompis när hon var liten. 21 år senare när hennes man har hittat någon annan kommer Fred (Rik Mayall) tillbaka.

Rollista

Källor

Externa länkar

Amerikanska komedifilmer
Filmer 1991
Minnesota på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer från New Line Cinema
Wærn

Wærn, Wärn med flera stavningar är svenska efternamn, delvis av norskt och danskt ursprung. Offentlig statistik tillgänglig i september 2018 anger att följande antal personer var bosatta i Sverige med stavningsvarianterna:
 Wärn 684
 Wærn och Waern 578
 Värn 210
 Wern 86
 Wernh 20
 Værn 15
 Vern 2
Totalt blir detta 1595 personer. Med stavningen Wärn och Wern har namnen använts som svenska soldatnamn. Bland andra bärare av namnet märks

Personer med efternamnet Wærn eller med varianter av detta namn
 Annika Waern, professor i människa-datainteraktion
 Bror Jacques de Wærn (1927–2013), frågesportvinnare och heraldisk konstnär
 Carl Fredrik Wærn, flera personer
 Carl Fredrik Wærn (1787–1858), brukspatron och politiker
 Carl Fredrik Wærn (1819–1899), industriman, politiker, ämbetsman och finansminister
 Cecilia Wærn (1853–1926), författare
 Dan Waern (född 1933), löpare
 Daniel Wärn (född 1942), pastor, författare och debattör
 Elisabeth Wærn-Bugge (1868–1951), författare
 Fredrik Wærn (1884–1958), ingenjör
 Gösta Wærn (1914–2004), målare
 Inge Wærn (1918–2010), skådespelare och teaterpedagog
 Ingeborg Wærn Bugge  (1899–1991), arkitekt
 Jonas Wærn, flera personer
 Jonas Wærn (militär) (1915–2003), överste och kabinettskammarherre
 Jonas Wærn (industriman) (1799–1868), bruksägare och politiker, adlad med bibehållet namn
 Jonas Wærn (professor) (1849–1929), läkare och professor
 Lennart Wærn (1812–1902), bruksägare och politiker
 Leonard Magnus Wærn (1846–1923), filosof och skolman
 Martha Wærn (1741–1812), dansk filantrop och legatstiftare
 Robin Wärn (född 1991), handbollsspelare
 Rolf Wærn (1847–1913), jurist
 Stina Wærn (född 1942), företagsledare
 Torgny Wärn (född 1936), tidnings- och trädtecknare
 Wilhelm Waern (1839–1876), bruksägare och politiker
 Yvonne Wærn(född 1935), psykologisk forskare och författare

Källor

Svenska efternamn
Danska efternamn
Pehr "Bam" Carlson

Pehr Edward "Bam" Carlson, född 13 december 1950, är en svensk före detta roadracingförare. Den senaste svenske soloförare som stått på prispallen i ett Roadracing Grand Prix. Det skedde i 125cc-klassen i Nogaro, Frankrikes VM-tävling i maj 1978.

Källor
http://www.motogp.com/en/Results+Statistics/1978/FRA/125cc
http://www.motogp.com/en/riders/profiles/Per+Edward+Carlsson

Externa länkar
Foto på Bam under race

Svenska roadracingförare
125GP-förare
Levande personer
Män
Födda 1950
Javavårtorm

Javavårtorm (Acrochordus javanicus) är en art i familjen vårtormar, vars utbredningsområde sträcker sig från Indien, genom sydöstra Asien och de indo-australiska öarna ända till Salomonöarna.

Kännetecken
Javavårtorm är den största ormen inom familjen vårtormar. Den är mycket muskulöst byggd och hanarna blir cirka 1,5 meter i längd, medan honorna kan bli omkring 2,5 meter. Vikten varierar från 3 till 10 kilogram. Honorna som ofta är kraftigare än hanarna väger också vanligen mer än dessa. Kropp är brunaktig med ljusgula sidor och mage. Huvudet är platt och brett, med näsborarna placerade på ovansidan. Ormen har också en kort lättrörlig svans.

Levnadssätt
Javavårtormar är som andra vårtormar en vattenlevande orm och födan består av fisk. Den lever i bräckt vatten vid floder och kuster, men simmar ibland korta distanser i havet. Javavårtormen rör sig sällan på land. Dess skinn och kropp är anpassade för smidighet i vattnet, och dess förmåga att förflytta sig på land är begränsad.

Javavårtormen är nattaktiv och gömmer sig vanligen under dagtid, men ibland söker den föda både dag och natt. Ormen fångar sitt byte med tänderna och håller kvar det med hela kroppen och dess fjäll hjälper den att behålla ett säkert grepp. På grund av att dess skinn är så löst och pösigt syns det inte lika tydligt på elefantsnabelormen när den har ätit som det gör på många andra ormar. För det mesta håller sig ormen under vattenytan, förutom när den måste andas, vilket den behöver göra med cirka 40 minuters mellanrum. Honorna lägger cirka 20 till 30 ägg.

Man vet inte mycket om dess livslängd, men ett infångat exemplar levde i fem år och åtta månader. Maxlivslängden kan dock vara avsevärt underskattad.

Förhållande till människan
Ormen är inte giftig, men ganska lättretlig. Dess tänder bryts lätt av och kan lämnas kvar i såret om ormen biter.

Hot
Javavårtormen blir allt mer sällsynt och en anledning till detta är att de jagas för sitt skinn som används till att göra läder.

Referenser 
 https://web.archive.org/web/20090423032033/http://www.herper.com/snakearticles/chersydrus.html
 http://genomics.senescence.info/species/entry.php?species=Acrochordus_javanicus
 http://animaldiversity.ummz.umich.edu/site/accounts/information/Acrochordus_javanicus.html

Ormar
David A. Reed

David Aiken Reed, född 21 december 1880 i Pittsburgh, Pennsylvania, död 10 februari 1953 i Sarasota, Florida, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Pennsylvania i USA:s senat 1922–1935. Han var ordförande i senatens militärutskott 1927–1933.

Reed gick i skola i Shady Side Academy i Pittsburgh. Han utexaminerades 1900 från Princeton University. Han gifte sig 1902 med Adele Wilcox. Han avlade sedan 1903 juristexamen vid University of Pittsburgh och inledde därefter sin karriär som advokat i Pittsburgh. Han deltog i första världskriget som major i fältartilleriet.

Senator William E. Crow avled 1922 i ämbetet. Reed blev utnämnd till senaten fram till fyllnadsvalet senare samma år. Han vann fyllnadsvalet och valdes dessutom till en hel mandatperiod i senaten. Reed besegrade sedan demokraten William N. McNair i senatsvalet 1928. Han kandiderade 1934 igen till omval men besegrades av utmanaren Joseph F. Guffey.

Reed var frimurare. Hans grav finns på Arlingtonkyrkogården.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1880
Avlidna 1953
Ledamöter av USA:s senat från Pennsylvania
Män
Gravsatta på Arlingtonkyrkogården
Alumner från Princeton University
Alumner från University of Pittsburgh
Hugh Scott

Hugh Scott, född 11 november 1900 i Fredericksburg, Virginia, död 21 juli 1994 i Falls Church, Virginia, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Pennsylvania i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1941-1945 samt 1947-1959 och sedan i senaten 1959-1977. Han var ordförande för Republican National Committee 1948-1949. Han var 1969 republikansk whip i senaten och senatens minoritetsledare 1969-1977.

Scott utexaminerades 1919 från Randolph-Macon College. Han avlade 1922 juristexamen vid University of Virginia och inledde därefter sin karriär som advokat i Philadelphia.

Scott tjänstgjorde under andra världskriget i USA:s flotta och befordrades till kommendörkapten. Han efterträdde 1941 George P. Darrow som kongressledamot. Han omvaldes 1942 men förlorade sitt mandat i kongressvalet 1944. Han besegrade sittande kongressledamoten Herbert J. McGlinchey i kongressvalet 1946. Han efterträdde 1948 B. Carroll Reece som RNC-ordförande. Scott omvaldes igen till representanthuset 1948, 1950, 1952, 1954 och 1956.

Senator Edward Martin kandiderade inte till omval i senatsvalet 1958. Scott vann valet och efterträdde Martin som senator i januari 1959. Han omvaldes 1964 och 1970. Han blev republikansk ledare i senaten efter Everett Dirksens död år 1969. Scott kandiderade inte till omval i senatsvalet 1976. Han efterträddes som senator av John Heinz och som minoritetsledare av Howard Baker.

Scotts grav finns på Arlingtonkyrkogården.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1900
Avlidna 1994
Ledamöter av USA:s representanthus från Pennsylvania
Ledamöter av USA:s senat från Pennsylvania
Män
Gravsatta på Arlingtonkyrkogården
Personer som tjänstgjort i USA:s flotta
Grå vårtbitare

Grå vårtbitare (Platycleis albopunctata) är en art i insektsordningen hopprätvingar som tillhör familjen vårtbitare. 

Denna vårtbitare finns i delar av Europa, däribland i Sverige. Dess habitat är områden med låg och torr vegetation, som soliga sluttningar och sandiga, öppna marker. Grundfärgen på kroppen är gråaktig till brunaktig, ofta med rödbruna inslag på ovansidan av huvudet och nackskölden. Vingarna är långa. 

Till levnadssättet är den grå vårtbitaren en omnivor, som både äter växter och tar andra mindre insekter. Hanen stridulerar, det vill säga spelar, för att locka till sig honor och sången består av ett ganska svagt ”zirr”.

Referenser
Sandhall, Åke & Ander, Kjell. Gräshoppor, syrsor och deras släktingar: Naturguide i färg om rätvingarnas utseende, utveckling, levnadssätt och beteenden, Interpublishing AB, 1978. .

Externa länkar

Hopprätvingar
Emanuelle and the Last Cannibals

Emanuelle and the Last Cannibals är en italiensk kannibalfilm från 1977. 

Den är inte en officiell uppföljare på de franska filmerna om Emmanuelle med Sylvia Kristel i huvudrollen utan ingår i en serie mer vågade italienska filmer som kallas Black Emanuelle där Laura Gemser, med ett fåtal undantag, spelar huvudrollen som journalisten Emanuelle. Notera att man i de icke officiella uppföljarna valt att stava Emanuelle med bara ett M, medan man i de franska originalfilmerna stavar Emmanuelle med två M.

Handling 
Medan journalisten Emanuelle arbetar undercover på ett mentalsjukhus kommer hon i kontakt med en flicka som verkar ha växt upp bland kannibaler i Amazonas, i en kannibalstam som förmodats vara utdöd. Tillsammans med en grupp vänner bestämmer hon sig för att undersöka. Och inne i djungeln finner de vad de letat efter - en livsfarlig kannibalstam.
 
I likhet med övriga filmer i Black Emanuelle-serien så innehåller Emanuelle and the Last Cannibals ett stort antal mycket grafiska sex- och våldsscener, bland annat en för kannibalfilmsgenren så typisk kastreringsscen.

Se även 
Exploitation

Kannibalfilmer
Filmer 1977
Italienska skräckfilmer
1533 Saimaa

1533 Saimaa eller 1939 BD är en asteroid upptäckt den 19 januari 1939 av Yrjö Väisälä vid Storheikkilä observatorium. Asteroiden har fått sitt namn efter det finska namnet på sjön Saimen, Finland.

Den tillhör asteroidgruppen Eos.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Eos-asteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Y Väisälä
Astronomiska upptäckter 1939
Saimen
Tyngdlyftning vid olympiska sommarspelen 2000

Tävlingarna i tyngdlyftning vid de olympiska sommarspelen 2000 i Sydney hölls mellan den 16 och 26 september 2000 i Sydney Convention and Exhibition Centre. Det var första gången som tyngdlyftning för damer fanns med på det olympiska programmet.

Medaljfördelning

Medaljörer

Herrar

Damer

Noteringar 
¹ Bulgaren Ivan Ivanov vann först silvret, men blev diskvalificerad efter att ha testat positivt för Furosemid.
² Bulgaren Sevdalin Minchev vann först bronset, men blev diskvalificerad efter att ha testat positivt för Furosemid.
³ Armenen Ashot Danielyan vann först bronset, men blev diskvalificerad efter att ha testat positivt för Stanozolol.
⁴ Bulgariskan Izabela Dragneva vann först guldet, men blev diskvalificerad efter att ha testat positivt för Furosemid.

Deltagande nationer 
Totalt deltog 261 tyngdlyftare från 73 länder vid de olympiska spelen 2000 i Sydney.

Sporter vid olympiska sommarspelen 2000
2000
Ängsholmen, Vindö NV

Ängsholmen är en hästskoformad holme i Stockholms mellersta skärgård utan bro- eller annan fast förbindelse med fastlandet, som utnyttjas av KFUK-KFUM för lägerverksamhet under sommarsäsongen. Ängsholmen ligger norr om Överby på Vindö och söder om Gällnö. Ängsholmsfortet låg på ön. Direkt väst om Ängsholmen ligger Puttisholmen.

Se även 
Ängsholmsfortet
Ängsholmen, Vindö NO

Externa länkar
KFUK/KFUM - Ängsholmens webbplats

Öar i Värmdö kommuns skärgård
Edwin Böck

Edwin Böck, född 14 augusti 1956 i Bruchsal i Baden-Würtemberg i Tyskland, är en svensk skulptör.

Edwin Böck utbildade sig i affärsinredning 1971-74 och gick konst- och skulpturutbildning i Tyskland och Schweiz 1982-86. Han arbetade med keramik i Frankrike och Schweiz 1975-80 och som scenograf i Freiburg 1985-90. Han flyttade till Sverige 1990, bor Kalmar och är gift med dansaren Lene Sejr Sörensen.

Offentliga verk i urval
Sju hav (2003), diabas, hamnen i Kalmar
Rooms of Dialogs (2005), monument till Kaliningrads 750-årsjubileum, ölandssten, Zoo i Kaliningrad 
Pandoras ask (2007), snö, vinnare vid snöfestivalen/SM i snöskulptur år 2007 i Kiruna (tillsammans med Lars Fager)

Externa länkar
Edwin Böcks webbplats

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Födda 1956
Män
Levande personer
Vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2000

Vattenpolo vid olympiska sommarspelen 2000 spelades i Sydney i Australien. Tolv nationer deltog på herrsidan, och det spelades totalt 48 matcher. Spanien kunde inte försvara sitt guld från 1996. Ungern vann mot Ryssland i finalen.

Den 29 oktober 1997 beslutade Internationella olympiska kommittén att från år 2000 starta en officiella olympisk damturnering i vattenpolo. Sex nationer deltog på damsidan. Australien vann över USA i finalen. Australien hade jobbat hårt för att få in vattenpolo för damer på programmet.

Herrar

Placeringar

Damer

Placeringar

Källor
Officiell olympisk rapport

Fotnoter
Volleyboll vid olympiska sommarspelen 2000

Volleybollen vid olympiska sommarspelen 2000 bestod av vanlig volleyboll (den tionde turneringen) och beachvolleyboll (den andra turneringen).

Medaljtabell

Medaljfördelning

Källor

Volleyboll vid olympiska sommarspelen 2000
Mark Streit

Mark Streit, född 11 december 1977 i Englisberg, Schweiz, är en schweizisk före detta professionell ishockeyspelare.

Han spelade under sin karriär på NHL-nivå för Montreal Canadiens, Pittsburgh Penguins, Philadelphia Flyers, New York Islanders och på lägre nivåer för SC Bern, ZSC Lions och HC Davos i NLA.

Streit vann Stanley Cup 2017 med Pittsburgh Penguins. Han var även lagkapten för det schweiziska ishockeylandslaget.

Under NHL-säsongen 2008–09 stod Streit för totalt 16 mål och 40 assist för totalt 56 poäng på 74 spelade matcher för New York Islanders, vilket gav honom en topp tio-placering i poängligan för alla backar i ligan. Streits poängmässigt bästa säsong i NHL är från 2007–08 då han gjorde 13 mål och 49 assist för totalt 62 poäng på 81 matcher.

Streit har spelat för Schweiz i tre OS, 2006,  2010 och 2014, och i tolv VM: 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2009 och 2012.

2017 avslutade Streit sin spelarkarriär efter att ha blivit uppsatt på  Canadiens waiverslista.

Statistik

Klubbkarriär

Referenser

Noter

Externa länkar

Spelarprofil på hockeydb.com

Schweiziska ishockeyspelare
Män
Födda 1977
Spelare i Montreal Canadiens
Spelare i New York Islanders
Spelare i Philadelphia Flyers
Levande personer
Spelare i Utah Grizzlies (1995–2001)
Spelare i HC Fribourg-Gottéron
Ishockeyspelare i HC Davos
Spelare i Tallahassee Tiger Sharks
Spelare i Springfield Falcons
Spelare i ZSC Lions
Spelare i SC Bern
Spelare i Pittsburgh Penguins
Stanley Cup-mästare 2017
Lagkaptener i New York Islanders
Spelare valda i NHL Entry Draft 2004
Spelare valda av Montreal Canadiens i NHL Entry Draft