kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pryl (verktyg)

Pryl är ett spetsigt handverktyg som används för att ta upp eller förstora hål i mjuka material såsom trä och läder. Prylen har ett kantigt tvärsnitt till skillnad från sylen som är cirkulär.

Ordet "pryl" i denna betydelse finns belagt i svenskan sedan 1640.

Referenser 

Verktyg
Läderverktyg
Storbritanniens Grand Prix 1970

Storbritanniens Grand Prix 1970 var det sjunde av 13 lopp ingående i formel 1-VM 1970.

Resultat 
 Jochen Rindt, Lotus-Ford, 9 poäng
 Jack Brabham, Brabham-Ford, 6
 Denny Hulme, McLaren-Ford, 4
 Clay Regazzoni, Ferrari, 3
 Chris Amon, March-Ford, 2 
 Graham Hill, R R C Walker (Lotus-Ford), 1 
 François Cévert, Tyrrell (March-Ford) 
 Emerson Fittipaldi, Lotus-Ford
 Ronnie Peterson, Antique Automobiles/Colin Crabbe Racing (March-Ford)

Förare som bröt loppet 
 Pete Lovely, Pete Lovely Volkswagen (Lotus-Ford) (varv 69, för få varv)
 Dan Gurney, McLaren-Ford (60, oljetryck) 
 Pedro Rodríguez, BRM (58, olycka) 
 Jackie Oliver, BRM (54, motor) 
 Jackie Stewart, Tyrrell (March-Ford) (52, koppling) 
 John Surtees, Surtees-Ford (51, oljetryck) 
 Henri Pescarolo, Matra (41, olycka) 
 Jean-Pierre Beltoise, Matra (24, hjul) 
 Mario Andretti, STP Corporation (March-Ford) (21, upphängning) 
 Jo Siffert, March-Ford (19, upphängning) 
 John Miles, Lotus-Ford (15, motor) 
 George Eaton, BRM (10, oljetryck) 
 Jacky Ickx, Ferrari (6, transmission)
 Andrea de Adamich, McLaren-Alfa Romeo (0, bränsleläcka)

Förare som ej startade
 Rolf Stommelen, Auto Motor und Sport (Brabham-Ford) 
 Brian Redman, Williams (De Tomaso-Ford)

Noteringar
 Emerson Fittipaldi gjorde F1-debut.
 Surtees startade för första gången med egen bil.

VM-ställning

1970 i Storbritannien
Storbritanniens Grand Prix
Nötskrikor

Nötskrikor (Garrulus) är ett släkte i familjen kråkfåglar med tre arter.

Hithörande arter igenkänns på sin korta, trinda näbb, som bakom den nedböjda spetsen är försedd med raka käkkanter och hak. Vingarna är korta och trubbiga, stjärten lång och avrundad, fjäderbeklädnaden tätvuxen och silkeslen.

Dessa fåglar lever i skogar, under fortplantningstiden parvis, annars i familjer eller i spridda flockar. De har bra förmåga att röra sig i träd. På marken är deras rörelser klumpiga och hoppande. Flera olika frukter, insekter, kräldjur, fågelägg och fågelungar och smärre däggdjur bildar deras föda. De har stor förmåga att efterhärma andra djurs läten, blir lätt tama samt kan inläras att upprepa ord och toner. De häckar inte kolonivis som fåglar i släktet kråkor. Hithörande arter är spridda över Europa, Asien, norra Afrika och Nordamerika.

Arter 
 Nötskrika (Garrulus glandarius)
 Svarthuvad nötskrika (Garrulus lanceolatus)
 Amamiskrika (Garrulus lidthi)

Både svarthuvad nötskrika och amamiskrika är monotypiska, det vill säga populationen delas inte upp i underarter. Däremot delas nötskrika upp i en stor mängd underarter, upp emot ett 40-tal och kring vissa av dessa underarter pågår det diskussioner huruvida de stället är goda arter.

Källor

Kråkfåglar
Pappersväggar

Pappersväggar är en novell skriven av författaren John Ajvide Lindqvist. Novellen är en del av författarens första skräcknovellsamling Pappersväggar från 2006

Bakgrund 
Lindqvist slog igenom som författare år 2004 med romanen Låt den rätte komma in. Romanen blev en hit och har även spelats in som film. Filmen såldes till över 50 länder. Redan ett år efter släpptes nästa roman, Hanteringen av odöda som handlade om zombies och utspelades sig i Stockholm. Näst på tur var novellsamlingen Pappersväggar. Lindqvist jobbade hårt med skrivandet och fortsatte i ett högt tempo, novellsamlingen släpptes år 2006. Han fick inte lika mycket uppskattning för denna och det ansågs att många av hans bästa talanger som författare inte kunde användas till fullo i det korta formatet som noveller innebär.

Referenser

Noter 

Svenska noveller
Koryu bujutsu

Kobudo leder hit. Vapenarterna från Ryukyu-öarna hittas på Ryukyu kobujutsu

Koryū bujutsu eller koryū budō (古流武道) är de skolor inom japansk stridskonst (budō) som skapats före 1868.

Etymologi 
"Ko" (古), som förekommer i "koryū", "kobudō" och "kobujutsu", betyder "gammal" eller "antik".
Alternativ för gammal japansk budō är kobudō (古武道) eller kobujutsu, där "ko" betyder gammal. Träningen kan vara vapenbaserad, helt vapenlös eller en kombination. I Japan ser man ingen skillnad mellan kobujutsu och kobudō.

Okinawansk kobudō 
Kobudō får inte sammanblandas med okinawansk kobudō, som kan användas att sammantaget beskriva alla okinawanska stridssystem.  Dessa är helt väsensskilda från och i grunden orelaterade med japanska system. I västvärlden associeras ofta båda begreppen kobujutsu och kobudō med vapenskolorna på Ryukyuöarna vid Okinawa. Ett samlingsnamn för dem är Ryukyu kobujutsu. Termen kobudō bör därför inte som populärt brukas användas för att beskriva de antika vapensystemen från Okinawa.

Även om några av de skolorna klassificeras som koryū, så innehåller begreppet kobudō betydligt mer. De traditionella skolorna från japanska fastlandet lär mycket sällan ut tekniker med vapen som sai, tonfa och nunchaku, vilket annars är karakteristiskt för Ryukyu-stilarna. En stor del av den japanska jujutsun kategoriseras som kobudō.

Japan 
Klassificeringen som koryū är hårt reglerad i Japan. Som överhuvud (sōke) för en koryū måste man kunna bevisa att arvet är autentiskt och dessutom att man har en obruten arvslinje. Detta innebär att skolan måste ha förts vidare genom att föregående soke formellt lämnat över till sin efterträdare, i varje steg. Anledningen till att detta är strikt uppstyrt är att det har varit (och är fortfarande) många som försöker fuska. Kopior på de flesta skolors makimono (skriftrullar som bevisar arvet) finns att köpa på antikvariat runt om i Japan (för en smärre förmögenhet). Politiska konflikter mellan skolor som utger sig för att vara, och även tror sig vara, autentiska förekommer på löpande band.

En instans som handhar denna klassificering är Nihon kobudō kyōkai. Här har man registrerat 81 skolor som är bevarade sedan Edo-perioden. (Den perioden tog slut 1867 då kejsar Meiji avskaffade shogunatet under familjen Tokugawa. Samurajerna förbjöds också att bära svärd.) Ett fåtal av dessa skolor finns representerade i Sverige. Exempel på dessa är:
 Tenshin Shōden Katori Shintō-ryū
 Hoki Ryu
 Hontai Yoshin Ryu
 Muso Jikiden Eishin Ryu 
 Muso Shinden Ryu 
 Shindo Muso Ryu
 Yagyu Shingan Ryu
Tendo-ryu

Modern japansk kampkonst som inte är kobudō kallas gendai budo eller shin-budo och några exempel på sådana arter är den moderna kendo, aikido, judo, karate, taido, kyudo m.fl.

Noter och referenser 

Budo
Koryu
WP:Projekt Japan
Japanska ord och uttryck
De fem utvalda

De fem utvalda (The Power of five) är en serie böcker av Anthony Horowitz som handlar om fem barn som ska rädda världen från De Gamla.

De Gamla är onda och vill störta mänskligheten, endast fem barn kan stoppa dem. Hela serien bygger på att De Gamla försöker ta sig tillbaka till vår värld och ta över den. I början av serien är det ingen av dem som vet om att de är utvalda, men allt eftersom inblandas de allihopa.

Hittills har följande böcker utkommit:
Korpens port, 2005 (Raven's gate)
Ondskans stjärna, 2006 (Evil star)
Dödens fält, 2007 (Nightrise)
Hoppets tempel, 2009 (Necropolis)
Oblivion (inte översatt) 2012

I första Boken (Korpens port) får Matt reda på att han är en av de utvalda.
Det sägs att fem utvalda räddade jorden en gång för tusentals år sen, och nu måste de fem rädda jorden igen från De Gamla.

Brittisk ungdomslitteratur
Brittisk fantasylitteratur
Bokserier
But It's Better If You Do

But It's Better If You Do är en låt av Panic! at the Disco från deras debutalbum A Fever You Can't Sweat Out, utgivet 2005. Den släpptes även som singel i maj 2006. Låten är skriven av Ryan Ross och titeln är tagen från ett citat ur filmen Closer.

Musiksinglar 2006
Stenungsunds OK

Stenungsunds OK är en svensk orienteringsklubb. Klubben bildades 1967 och har förutom orientering även längdskidåkning på programmet. Stenungsunds OK tillhör Bohuslän-Dals orienteringsförbund (BDOF) och har ungefär 160 medlemmar. Klubben har sin hemvist i Stenungsund, på Furufjäll, strax öster om samhället.

Orienteringsklubbar i Bohuslän-Dal
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1967
Die Gartenlaube

Die Gartenlaube (tyska för "trädgårdspaviljong, lusthus"), tilltalsnamn Illustriertes Familienblatt, var en tysk illustrerad veckoskrift.

Tidningen hade skönlitterärt innehåll samt frisinnad hållning i religiöst och politiskt hänseende. Den uppsattes 1853 i Leipzig av Ernst Keil. Utgivningsorten var sedan 1900 Berlin, där tidskriften 1903 övergick i August Scherls förlag. Upplagan var tidvis 350 000 exemplar. Sista numret utkom 1944.

Källor
 

Tyska tidskrifter
Tidskrifter startade 1953
Tidskrifter nedlagda 1944
Dominique Bussereau

Dominique Bussereau, född 13 juli 1952 i Tours, är en fransk politiker. Sedan 2007 är Bussereau Frankrikes transportminister. Från 2004 till 2007 var han jordbruksminister. Bussereau tillhör Union pour un Mouvement Populaire.

Källor

Frankrikes jordbruksministrar
Födda 1952
Män
Levande personer
Saint John

Saint John, St John eller St. John kan syfta på:

 Venerable Order of Saint John 
 St John (restaurang), Smithfield, London
 St. John's Cathedral, Limerick – i Limerick
 Saint John's University, Shanghai – i Shanghai
 St. John's University, New York City – i New York City

Personer 
 Saint John or St. John – på engelska vanligen namnet för Johannes (apostel)

Efternamnet St. John 
 Adela Rogers St. Johns, amerikansk författare
 Austin St. John, amerikansk skådespelare
 Bridget St. John, brittisk sångare
 
 George Saint John, 3:e viscount Bolingbroke (1761–1824), brittisk peer och politiker 
 Harold St. John (1892–1991), amerikansk botaniker
 
 Ian St. John, tidigare fotbollsspelare och nu expert
 
 Jon St. John (född 1960), amerikansk röstskådespelare och sångare
 Kate St John, brittisk musiker och kompositör
 Lara St. John, kanadensisk violinist
 Mark St. John, artistnamn för Mark Norton, amerikansk gitarrist
 
 Patricia St. John, brittisk författare
 
 Spenser St. John, brittisk konsul i Brunei (1800-talet)

Geografi

Amerikanska Jungfruöarna 

 Saint John, Amerikanska Jungfruöarna, ö,

Antigua och Barbuda 

 Saint John's, Antigua och Barbuda, huvudstaden, Parish of Saint John, 
 Parish of Saint John, parish,

Barbados 

 Saint John (parish i Barbados),

Dominica 

 Saint John (parish i Dominica),

Grenada 

 Saint John (parish i Grenada),

Jersey 

 Saint John (parish i Jersey),

Kanada 

 Saint John, New Brunswick, ort, 
 St. John's, Newfoundland och Labrador, provinshuvudstad,

Se även
 Saint John River, i New Brunswick och Maine (USA)

Malta 

 San Ġwann, ort och kommun,

Storbritannien 

 St John's Wood, London, England
 St. John's, Isle of Man
 St. John, Cornwall – en ort och civil parish i Cornwall, England
 St. John (parish i Storbritannien, Suffolk)
 St John (Without), East Sussex

Trinidad och Tobago 

 Saint John (ward), Tobago,

USA 

 St. John, Kansas, countyhuvudort, Stafford County, 
 Saint John (ort i USA, Missouri), Pulaski County, 
 St. John, Indiana, ort, Lake County, 
 Saint John (ort i USA, Maine), Aroostook County, 
 Saint John (ort i USA, North Dakota), Rolette County, 
 Saint John (ort i USA, Washington), Whitman County, 
 St. Johns, Michigan
 St. Johns, Arizona

Se även
 Saint John River, i New Brunswick och Maine (USA)

Se även 

 Sant Joan – flera (katalanska)

 Saint-Jean (olika betydelser) (franska)
 Sankt Johann (tyska)
 Agios Ioannis (grekiska)
 San Giovanni (olika betydelser) (italienska)

 São João (portugisiska) flera betydelser
 San Juan (spanska)

 Saint John's

Robotskapade Antigua och Barbudaförgreningar
Robotskapade Dominicaförgreningar
Robotskapade Grenadaförgreningar
Robotskapade Kanadaförgreningar
Robotskapade Trinidad och Tobagoförgreningar
Robotskapade USAförgreningar
Fannar

Fannar, mansnamn av fornnordiskt ursprung med betydelsen "Snö" eller "Snökrigare". Av förledet "Fann-" med betydelsen "snö" (jmf isländskans "fannhvítur = snövit") samt efterledet "-ar" betecknande maskulinum alt "man" el. "krigare". I dagens läge förekommer det som förnamn i stort sett enbart på Island.

Mansnamn
Sven Hagmarker

Sven Hagmarker, född 2 december 1917 i Åmål,  död 12 december 2015 i Svartorp.  var en svensk målare som framförallt arbetade i Småland och på Öland. Han arbetade mest med olja och akvarell. Varje höst ställde  han ut i Svarttorps församlingsgård.

Hagmarker var  bosatt i Svarttorp norr om Jönköping. Han arbetade länge som lärare och kantor i Svarttorp.

Externa länkar
 Sven Hagmarker hos Svenska konstnärer

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1917
Män
Avlidna 2015
Svenska lärare under 1900-talet
Svenska kyrkomusiker
Personer från Åmål
Saint John's

Saint John's kan syfta på:

 St. John's Medical College – en skola i Bangalore, Indien

Geografi

Antigua och Barbuda 

 Saint John's, Antigua och Barbuda, huvudstaden, Parish of Saint John,

Kanada 

 St. John's, Newfoundland och Labrador, provinshuvudstad,

Karibiska Nederländerna 
 St. Johns, Saba

Montserrat 

 Saint John's Village, ort, Parish of Saint Peter,

Storbritannien 
 St. John's, Isle of Man
 St. John's Wood, London
 St. John's Cathedral, Limerick

USA 
 St. Johns, Arizona
 St. Johns, Michigan

Personer 
 Adela Rogers St. Johns, amerikansk författare

Se även 
 Saint John
Art of Noise

Art of Noise, ibland skrivet The Art of Noise, var en banbrytande brittisk synthgrupp som grundades 1983 av producenten Trevor Horn, musikjournalisten Paul Morley och musikerna Anne Dudley, J.J. Jeczalik och Gary Langan. Gruppens ursprungliga musikstil var övervägande instrumental och uppbyggd kring digitala samplingar, något som var nytt på den tiden.

En av Art of Noises största framgångar var när de 1988 i samarbete med Tom Jones gjorde en cover på Princes låt "Kiss". Gruppen vann en Grammy Award med låten "Peter Gunn" 1986.

Den brittiska technogruppen The Prodigy samplade Art of Noises "Close (To the Edit)" för låten "Firestarter".

Art of Noise har varit mer eller mindre inaktiva sedan 2000.

Medlemmar
Anne Dudley – piano, synthesizer (1983–1990, 1998–2000, 2017)
J. J. Jeczalik – synthesizer (1983–1990, 2017)
Gary Langan – keyboard, synthesizer (1983–1987, 2017)
Trevor Horn – basgitarr, gitarr, keyboard, sång (1983–1985, 1998–2000)
Paul Morley – synthesizer (1983–1985)
Lol Creme – gitarr, basgitarr, keyboard, sång (1998–2000)

Diskografi

Studioalbum 
 (EP)

Singlar 
 "Beat Box" (1983)
 "Moments In Love" (1983)
 "Close (To the Edit)" (1984)
 "Legs" (1985)
 "Paranoimia" (med Max Headroom; 1986)
 "Peter Gunn" (med Duane Eddy; 1986)
 "Legacy" (1986)
 "Dragnet" (1987)
 "Kiss" (med Tom Jones; 1988)
 "Yebo!" (med Mahlathini och Mahotella Queens; 1989)
 "Art of Love" (1990)
 "Shades of Paranoimia" (1992)
 "Dreaming In Colour" (1998)
 "Metaforce" (med Rakim; 1999)

Samlings- och remixalbum 
 Daft (1985)
 Re-works of Art of Noise (1987)
 The Best of the Art of Noise (1988)
 The Ambient Collection (1990)
 The FON Mixes (1991)
 The Best of the Art of Noise (ny version med andra låtar; 1992)
 The Drum and Bass Collection (1996) 
 Belief System / Bashful / An Extra Pulse of Beauty (1999)
 Reduction (2000)
 The Abduction of the Art of Noise (2003)
 Reconstructed (2004)
 And What Have You Done With My Body, God? (4 CD-box med material från tiden kring debutalbumet; 2006)

DVD:er 
 Into Vision (2002)
 Inspelningar från fyra olika konserter 1999 och 2000 i Chicago, på festivalen Coachella Valley Music and Arts Festival i Kalifornien, i Shepherd's Bush i London och i Wembley Stadium i London.

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 The Art of Noise på allmusic.com
 Diskografi på Discogs

Engelska elektroniska musikgrupper
Engelska new wave-grupper
Grammy Award-vinnare
Musikgrupper bildade 1983
Musikgrupper upplösta 2000
Liam

Liam, namn på iriska av frankiskt ursprung. Det är en kortform av Uilliam (William).

Kända personer med namnet Liam 
 Liam Brady, irländsk fotbollsspelare
 Liam Clancy, irländsk folkmusiker
 Liam Gallagher, engelsk musiker
 Liam Howlett, engelsk musiker
 Liam Neeson, nordirländsk skådespelare
 Liam Norberg, svensk skådespelare
 Liam O'Flaherty, irländsk författare
 Liam O'Flynn, irländsk folkmusiker 
 Liam Berglund, svensk crossåkare

Mansnamn
Irländska förnamn
Abigail (musikalbum)

Abigail är det andra albumet av King Diamond och anses av många vara hans bästa verk hittills. Det släpptes i juni 1987 och är Kings första hela konceptalbum. Det handlar om en flicka som heter Abigail som var dödfödd och nu ska hämnas på några släktingar, cirka hundra år senare. Albumet återutgavs 1997 i remastrad version, då med fyra extraspår, varav tre var enkla grovmixar av låtarna och en var "Shrine", det vill säga B-sidan på EP:n "The Family Ghost".

Låtlista 
 "Funeral" - 1:30
 "Arrival" - 5:26
 "A Mansion in Darkness" - 4:34
 "The Family Ghost" - 4:05
 "The 7th Day of July 1777" - 4:50
 "Omens" - 3:56
 "The Possession" - 3:26
 "Abigail" - 4:50
 "Black Horsemen" - 7:39

Medverkande 
 Sång: King Diamond
 Gitarr: Andy La Rocque
 Gitarr: Michael Denner
 Bas: Timi Hansen
 Trummor: Mikkey Dee

Noter 

Album av King Diamond
Konceptalbum
Musikalbum 1987
KT Tunstall

Kate Victoria "KT" Tunstall, född 23 juni 1975, är en skotsk sångare-låtskrivare.

Tunstall albumdebuterade 2004 med Eye to the Telescope, från vilket hon fick en hit med låten "Black Horse and the Cherry Tree". Uppföljaren KT Tunstall's Acoustic Extravaganza kom 2006, efter att hon tidigare samma år vunnit en Brit Award för bästa brittiska kvinnliga soloartist. Hennes tredje album, Drastic Fantastic, gavs ut 2007.

Diskografi

 

Födda 1975
Skotska sångare
Kvinnor
Levande personer
Fatal Portrait

Fatal Portrait är det första soloalbumet av den danska hårdrockaren King Diamond. Albumet, som inte är ett helt konceptalbum ("The Spider's Lullabye" är inte heller en full historia) som hans andra skivor, släpptes 1986. Låtarna som utgör en historia är 1-4 och låt nummer 9. Skivan släpptes även som remastrad version 1997 med två extraspår. Extraspåren är "The Lake" och "No Present For Christmas", som tidigare bara funnits som singel.

Låtlista
Texter av King Diamond. Musik angiven nedan.
"The Candle" – 6:38 (Diamond)
"The Jonah" – 5:15 (Diamond)
"The Portrait" – 5:06 (Diamond)
"Dressed in White" – 3:09 (Diamond)
"Charon" – 4:14 (Diamond - Denner) 
"Lurking in the Dark" – 3:33 (Diamond)
"Halloween" – 4:12 (Diamond - Denner) 
"Voices from the Past" – 1:29 (Diamond)
"Haunted" – 3:54 (Diamond - Denner)
"No Presents for Christmas" – 3:23  * (Diamond - Denner)
"The Lake" – 4:11 * (Diamond)
* Bonusspår på återlansering

Medverkande
Sång: King Diamond
Gitarr: Andy La Rocque
Gitarr: Michael Denner
Bas: Timi Hansen
Trummor: Mikkey Dee

Album av King Diamond
Musikalbum 1986
Presidentvalet i USA 1980

Presidentvalet i USA 1980 hölls den 4 november 1980 över hela USA. Valet stod mellan den sittande demokratiske presidenten Jimmy Carter från Georgia och den republikanske guvernören Ronald Reagan från Kalifornien. Reagan vann valet.

Demokraternas nominering
Jerry Brown, guvernör från Kalifornien
Jimmy Carter, president av USA
Ted Kennedy, senator från Massachusetts

Demokraternas konvent
Jimmy Carter 2192 röster
Ted Kennedy 1150 röster
William Proxmire (senator från Wisconsin) 10 röster
14 andra 56 röster

Vicepresident Walter Mondale omvaldes med 2428 röster.

Republikanernas nominering
John B. Anderson, kongressledamot från Illinois
Howard Baker, senator och minoritetsledare från Tennessee
George H.W. Bush, tidigare direktör för CIA och ordförande för Republican National Committee från Texas
John Connally, tidigare guvernör och finansminister från Texas
Phil Crane, kongressledamot från Illinois
Bob Dole, senator och 1976 års medkandidat från Kansas
Ronald Reagan, tidigare guvernör och kandidat för 1976 års nominering från Kalifornien

Republikanernas konvent
Presidentkandidat
Ronald Reagan 1939 röster
John B. Anderson 37 röster
George H.W. Bush 13 röster
Anne Armstrong (rådgivare till Ford och Nixon från Louisiana) 1 röst
Medkandidat
George H.W. Bush 1832 röster
Jesse Helms (senator från North Carolina) 54 röster
Jack Kemp (kongressledamot från New York) 42 röster
Phil Crane 23 röster

Resultat

Externa länkar

1980 i USA
1980
USA
Ronald Reagan
Jimmy Carter
Them (musikalbum)

"Them" är ett konceptalbum av den danska hårdrockaren King Diamond, utgivet 1988 på Roadrunner Records. 

Albumet handlar om King själv som barn och om hans mormor som kommer hem från ett sinnessjukhus. Hon pratar om att hon kan tala med "Them" och att hon kan "höra dem sjunga". Hur det går sen är det upp till var och en att lyssna på. Albumet släpptes 1988 och igen som remastrad version 1997, då med extraspåret "Phone Call", där King får ett telefonsamtal från sin döda mormor. Detta spår fanns bara med på The Dark Sides från början. Det här albumet var även det sista med Mikkey Dee som medlem i gruppen. Han spelar även trummor på Conspiracy, men då bara som "studiomusiker".

Låtlista 
 "Out From The Asylum" - 1:44
 "Welcome Home" - 4:36
 "The Invisible Guests" - 5:04
 "Tea" - 5:15
 "Mother's Getting Weaker" - 4:02
 "Bye, Bye Missy" - 5:08
 "A Broken Spell" - 4:08
 "The Accusation Chair" - 4:21
 ""Them"" - 1:56
 "Twilight Symphony" - 4:10
 "Coming Home" - 1:11

Medverkande 
 Sång: King Diamond
 Gitarr: Andy La Rocque
 Gitarr: Pete Blakk
 Bas: Hal Patino
 Trummor: Mikkey Dee

Album av King Diamond
Konceptalbum
Musikalbum 1988
Mukhtar Mai

Mukhtar Mai, även känd som Mukhtar Bibi, född 1972 i Meerwala, är en pakistansk människorättsaktivist. 

Mai, hennes far och farbror åkte till en angränsande by och deras byråd i en moské i juni 2002 för att diskutera orättvisa anklagelser mot hennes 12-åriga lillebror, för att ha haft en sexuell relation med en åtta år äldre kvinna av högre samhällsställning. Istället för att diskutera drog personer ur rådet ut Mai ur moskén och över ett torg där hundratals personer hade samlats, till ett skjul, där hon våldtogs kontinuerligt av fyra olika män i över en timme. Därefter kastades hon ut halvnaken till sin far och farbror, som under hela tiden hållits fast utanför av folkmassan. De täckte henne med en sjal och tog henne hem. 

Enligt den pakistanska traditionen är enda utvägen för att behålla hedern för en våldtagen kvinna och hennes familj att kvinnan begår självmord. Detta gör samtidigt att förövarna går fria. Mai bad sin mor köpa syra som hon ville svälja för att dö, men modern vägrade. Under dagarna som gick spreds ryktet om vad som hänt och polisen började höra sig för. Mai kom då till insikt att hon kunde få sin heder tillbaka genom rättvisa istället för självmord, och hon gjorde en anmälan i juli samma år. 14 män greps, och sex av dem, de fyra våldtäktsmännen och två som beordrat våldtäkten, dömdes till döden. 

År 2005 togs fallet upp i Lahores högsta domstol där fem av förövarna frikändes och den sistes straff omvandlades till livstid. Den domen höll sig även i Pakistans högsta domstol 2011, men 2016 återupptog domstolen fallet för att granska det, och utgången var 2017 oviss.

Människorättsarbete 
Tack vare att Mai vågade stå upp för sina rättigheter och kämpade har hon blivit en stark symbol för kvinnliga överlevare av sexuellt våld. De pengar som Mai fick i skadestånd av staten,  rupees (år 2005), använde hon för att hjälpa kvinnor så de inte skall hamna i samma situation. Hon har bland annat gjort följande:

Startat en hotline för kvinnor.
Startat ett offentligt bibliotek.
Öppnat en laglig klinik, med en ambulansservice.
Öppnat ett kvinnohärbärge i sin hemstad Meerwala.
Startat flera skolor, där även döttrar till de våldtäktanklagade männen har gått.

Kultur 
Tillsammans med den franska författaren Marie-Thérèse Cuny skrev hon sin självbiografiska berättelse Hedern har sitt pris och fick den nästan omedelbart översatt till 23 språk, däribland svenska 2006. En ny upplaga kom redan året efter. Texten beskriver det pakistanska samhällets syn på kastväsendet i början av 2000-talet. Översättningen från franska till svenska är gjord av Marie Berthelius. Originalets franska titel är Déshonorée (2006).

Mais upplevelser har även blivit till en opera, kallad Thumbprints, regisserad av Kamala Sankaram och librettist var Susan Yankowitz.

Referenser

Externa länkar 
 Böcker av Mukhtar Mai på svenska bibliotek. Libris

Pakistanska människorättsaktivister
Födda 1972
Levande personer
Kvinnor