kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mison

Mison är en serie skyddsgaser för svetsning som innehåller en tillsats av kvävemonoxid som mycket lätt reagerar med ozon och bildar syrgas och kvävedioxid. Mison angriper på så sätt problemet direkt vid källan, det vill säga det mesta ozonet förstörs i samma stund som det bildas. Skyddsgaser används i huvudsak för att skydda själva svetsen. Utvecklingen mot högre svetsprestanda har dessvärre gjort att mängden ozon som bildas vid svetsningen ökar vilket leder till försämrad arbetsmiljö. Skyddsgaser som inte bara skyddar svetsen, utan också svetsaren, har därför blivit allt viktigare.

Många års erfarenhet har visat att svetsarens arbetsmiljö förbättras om man reducerar ozonhalten. EEA (European Environmental Agency), ett miljöorgan inom EU, hävdar att ozon är en hälsofara. Man anger att typiska symptom vid korttidsexponering för ozon är irritation i ögon och hals, hosta, inflammation i lungor och andningssvårigheter. 

Enligt EEA återhämtar sig kroppen visserligen snabbt efter exponering för höga ozonhalter men vid upprepad exponering kan bestående skador uppstå på lungvävnaden. Det hygieniska nivågränsvärdet är så lågt som 0,1 ppm (miljondelar). Redan halter under gränsvärdet kan, enligt EEA, ge symptom hos känsliga personer, till exempel astmatiker.

Tillsatsen av kvävemonoxid i misionskyddsgaser påverkar inte den färdiga svetsens egenskaper. Vid TIG- och MIG-svetsning kan den däremot ge en stabilare ljusbåge och bättre kontroll över svetsen men den viktigaste skillnaden mot standardgaser är hälsoaspekten.

Svetsning
Pasig

Pasig (officiellt City of Pasig) är en stad i Filippinerna och ligger i Metro Manila. Den har 617 301 invånare (2007). Staden är tillsammans med Antipolo administrativ huvudort för provinsen Rizal.

Pasig är indelad i 30 smådistrikt, barangayer, varav samtliga är klassificerade som tätortsdistrikt.

Källor 

Orter i Metro Manila
Binangonan

Binangonan är en kommun i Filippinerna som ligger i provinsen Rizal, regionen CALABARZON. Den hade 238 931 invånare vid folkräkningen 2007. Kommunen är indelad i 40 smådistrikt, barangayer, varav alla utom en är klassificerade som urbana.

Källor

Orter i Rizal
Cainta

Cainta är en kommun i Filippinerna som ligger i provinsen Rizal, regionen Calabarzon. Den hade 289 833 invånare vid folkräkningen 2007.

Kommunen är indelad i 7 smådistrikt, barangayer, varav samtliga är klassificerade som urbana.

Källor 

Orter i Rizal
San Mateo

San Mateo kan avse:

Geografi

Colombia 

 San Mateo (kommun), Boyacá, 
 San Mateo (ort i Colombia, Boyacá, lat 6,40, long -72,55), 
 Rivera (ort), Huila,

Filippinerna 

 San Mateo (Rizal), kommunhuvudort, CALABARZON, Province of Rizal, 
 San Mateo (Isabela) – en kommun i Filippinerna

Guatemala 

 Municipio de San Mateo, kommun, 
 San Mateo (kommunhuvudort i Guatemala), Departamento de Quetzaltenango,

Mexiko 

 Tepetitla (kommunhuvudort i Mexiko), Puebla, 
 San Mateo Xoloc, ort, Delstaten Mexiko, Tepotzotlán, 
 San Mateo Sosola, ort, Oaxaca, San Jerónimo Sosola, 
 San Mateo Nejápam (ort), Oaxaca, 
 San Mateo Ixtacalco, ort, Delstaten Mexiko, Cuautitlán, 
 San Mateo Atenco (kommunhuvudort), Morelos, 
 San Mateo, San Bartolo Tutotepec, 
 San Mateo, Chihuahua, 
 San Mateo, Tlatlaya, 
 San Mateo, Tejupilco, 
 San Mateo, Guerrero, Ajuchitlán del Progreso, 
 San Mateo, Las Rosas, 
 San Mateo, Huichapan, 
 San Mateo, San Luis Potosí, Venado, 
 San Mateo, Puebla, 
 San Mateo, Palenque,

Spanien 

 Vega de San Mateo (kommunhuvudort), Kanarieöarna, Provincia de Las Palmas, 
 San Mateo (ort i Spanien), Kantabrien, Provincia de Cantabria,

USA 

 San Mateo, Kalifornien, ort, San Mateo County, 

Robotskapade Filippinernaförgreningar
San Mateo (Rizal)

San Mateo är en ort i Filippinerna som ligger i provinsen Rizal, regionen Calabarzon. Den har 135 603 invånare (folkräkning 1 maj 2000).

San Mateo räknas officiellt inte som stad utan är en kommun. Kommunen är indelad i 15 smådistrikt, barangayer, varav samtliga är klassificerade som tätortsdistrikt.

Källor

National Statistical Coordination Board, Filippinerna

Orter i Rizal
John Tayler

John Tayler, född 4 juli 1742 i New York, död 19 mars 1829 i Albany, New York, var en amerikansk politiker (demokrat-republikan).

Han gifte sig 1764 med Margarita Van Valkenburgh. Han skaffade sig en stor förmögenhet med sin affärsverksamhet.

Han var ledamot av New York State Assembly, underhuset i delstatens lagstiftande församling, 1777-1779, 1780-1781 och 1785-1787. Han var ledamot av delstatens senat 1802-1813. Han tjänstgjorde 1811 som ordförande i delstatens senat. 

Tayler var viceguvernör i New York 1811, 1813-1817 och 1817-1822. Han var tillförordnad guvernör från 24 februari till 1 juli 1817. Han skötte guvernörsämbetet från att Daniel D. Tompkins hade avgått för att tillträda som USA:s vicepresident fram till att efterträdaren DeWitt Clinton hade blivit invald och hunnit tillträda som guvernör.

Duellen mellan Aaron Burr och Alexander Hamilton, som slutade med Hamiltons död, fick sin början i en diskussion hemma hos John Tayler.

Källor

Externa länkar
John Tayler - biografi av Tricia A. Barbagallo på New York State Museum

Födda 1742
Avlidna 1829
Viceguvernörer i delstaten New York
Guvernörer i delstaten New York
Män
Taytay, Rizal

Taytay är en ort i Filippinerna som ligger i provinsen Rizal, regionen CALABARZON. Den har 198 183 invånare (folkräkning 1 maj 2000).

Taytay räknas officiellt inte som stad utan är en kommun. Kommunen är indelad i 5 smådistrikt, barangayer, varav samtliga är klassificerade som tätortsdistrikt.

Källor

National Statistical Coordination Board, Filippinerna

Orter i Rizal
Pyramaze

Pyramaze är ett danskt melodiskt progressivt power metalband som grundades 2001 av gitarristen Michael Kammeyer.

Historik
De första andra musiker som gick med var den danska duon med trummisen Morten Sørensen och basisten Niels Kvist. Nästa att gå med var den amerikanske keyboardisten Jonah Weingarten, som Kammeyer träffade över internet. Bandet började sedan leta efter en sångare. Efter att ha lyssnat på många demoband valde de den amerikanska sångaren Lance King som tidigare sjungit i Balance of Power som sångare.

Den 23 april 2004 höll Pyramaze sin första spelning i Minneapolis, Minnesota. I maj samma år släppte de Melancholy Beast, deras debutalbum, som samma sommar åtföljdes av en turné. Under den tiden värvade de den danske gitarristen Toke Skjønnemand. I februari 2006 släppte de sitt andra album, Legend of the Bone Carver, ett konceptalbum som togs emot väl av fansen. Den 15 september 2006 spelade de på ProgPower USA VII-festivalen i Atlanta, Georgia. Kort därefter, den 10 november, skrev de på sin webbsida att Lance King inte längre skulle bidra med sången till bandet, som han hade gjort på bandets bägge album. Samtidigt meddelades det att de hade kontakt med en sångare som var väldigt intresserad av att bli medlem i Pyramaze, och om det skulle fungera så hade fansen en enorm överraskning på väg. Och enorm blev den, inte bara för Pyramazes fans, utan också för många andra, Matthew Barlow från den amerikanska gruppen Iced Earth var Pyramazes nya sångare.

I december 2007 meddelades det på Iced Earths hemsida att Barlow skulle återvända till bandet, och kort därefter meddelade Michael Kammeyer att Barlow endast skulle spela in ett album med Pyramaze, och att det skulle "bli något för böckerna", eftersom Barlow tidigare bara släppt album med Iced Earth. Kammeyer visade samtidigt omslaget till det kommande albumet. Den 11 juli 2008 offentliggjorde Michael Kammeyer på Pyramaze officiella hemsida att ny vokalist i bandet är Urban breed, (Bloodbound, ex-Tad Morose). Terje Harøy blev ny vokalist i bandet 2013.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Morten Gade Sørensen – trummor (2001– ) 
Jonah Weingarten – keyboard, orkestrering (2002– ) 
Jacob Hansen – gitarr, basgitarr (2011– )
Terje Harøy – sång (2013– )

Tidigare medlemmar
Niels Kvist – basgitarr (2001–2011)
Michael Kammeyer – gitarr (2001–2011)
Lance King – sång (2003–2006)
Matt Barlow – sång (2007–2008)
Urban breed – sång (2008–2011)
Toke Skjønnemand – gitarr (2004–2022)

Diskografi
Studioalbum
Melancholy Beast (2004)
Legend Of The Bone Carver (2006)
Immortal (2008)
IV: Disciples of the Sun (2015)
Contingent (2017)
Epitaph (2020)
Bloodlines (2023)

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Pyramaze på nolifetilmetal.com

Danska metalgrupper
Musikgrupper bildade 2001
Danska power metal-grupper
IOGT:s scoutförbund

Den först scoutkåren inom IOGT bildades i Visby den 23 april 1926.  IOGT:s scoutförbund bildades 1928 med IOGT som moderförbund. Från början var det ett flick- och ett pojkscoutförbund. 1959 slogs de samman till ett förbund.

Förbundets Anläggningar

Kungshol 
I Vikarbyn utanför Rättvik ligger Kungshols kvarn och från 1949 fick förbundet nyttjanderätt till gården. Så småningom kunde förbundet ta överäganderätten till anläggningen. Då det rörde sig om oskiftad mark var det an lång och ganska krånglig process.Förbundets första Gilwellutbildning (Scoutledareutbildning) genomfördes på anläggningen 1950. Kursen genomfördes med hjälp av Sveriges Scoutförbund och Gerdt Friberg. Efter det genomfördes det en kurs per år i ca 15 år.

Fjällstugorna i Storvallen 
I Storvallen utanför Storlien ägde förbundet från mitten av 1950-talet ett antal fjällstugor. Stugorna användes främst för fjällkurser och kårers vinterläger. Anläggningen låg i anslutning till Järnvägsanställdas Helnykterhetsförbunds fjällpensionat

Förbundets ledning

Flickscoutchefer

Pojkscoutchefer

Förbundsordförande 

I samband med att IOGT och NTO gick samman till IOGT-NTO, bildade förbundet tillsammans med NTO:s scoutförbund det nya förbundet Nykterhetsrörelsens scoutförbund.

Källor

Godtemplarrörelsen
Scouting i Sverige
Sitkagran

Sitkagran (Picea sitchensis) är en trädart i gransläktet som ursprungligen kommer från Stillahavskusten i Nordamerika (från Kalifornien till Alaska). På Vancouverön finns det sitkagranar som är över 90 meter höga, och historiskt har det funnits träd på upp mot 100 meter, vilket gör den till den högsta granen. Den föredrar fuktigt kustklimat och har fått sitt namn från orten Sitka i sydöstra Alaska.

I Europa har sitkagranen odlats i större skala i länderna kring Nordsjön under en längre tid, bland annat i Storbritannien och i Norge. I Sverige var andelen sitkagran 2005 mycket liten jämfört med den totala skogsarealen. En avverkning, den dittills största i Sverige, ägde rum utanför Varberg 2009. 

En norsk studie har visat på snabbare tillväxt för sitkagran jämfört med vanlig gran (Picea abies), med den största skillnaden i norr. Sitkagranen har i Norge dock blivit uppsatt på Artsdatabankens svarteliste 2012 och 2018 på dess efterföljare Fremmedartslista.

Se även 
 Hybridgran

Källor

Externa länkar 
 Den virtuella floran 

Granar
Si Växtindex
Europeaden

Europeaden är Europas största återkommande festival för folkdräkter, folkdans och folkmusik för grupper i hela Europa.

Evenemanget arrangerades första gången 1964 i Antwerpen i Belgien på initiativ av flamländaren Mon De Clopper (1922-1998) i egenskap av grundare av Flamländska Folkkulturrörelsen (Vlaamse Volkskunstbeweging, VVKB). Europeaden innebär en årlig samling på någon europeisk ort några dagar sommartid, då hundratals folkdanslag med musiker och sångare i sina lokala dräkter uppträder på olika scener med sina respektive traditionella danser och sånger. Normalt ingår även konserter och en uppvisningsparad med alla de tusentals medverkande längs gatorna. Syftet med Europeaden är att lyfta fram och bevara de europeiska folkens traditionella folkkulturella särarter och samtidigt erbjuda utövare och allmänhet möjligheter till att förenas och inspireras i gemenskap över gränserna.

Efter att tidigare ha ägt rum i södra och centrala Västeuropa har Europeaden sedan 1993 ett flertal gånger även arrangerats i Norden, Baltstaterna och Östeuropa. 5-9 augusti 2015 var det med Helsingborg första gången Sverige arrangerade Europeaden.

Evenemangsorter 

 1964 Antwerpen, Belgien
 1965 Dortmund, Västtyskland
 1966 Antwerpen, Belgien
 1967 Valencia, Spanien
 1968 Antwerpen, Belgien
 1969 Marche-en-Famenne, Belgien
 1970 Herzogenaurach, Västtyskland
 1971 Antwerpen, Belgien
 1972 Annecy, Frankrike
 1973 Nuoro, Italien
 1974 Antwerpen, Belgien
 1975 Marbella, Spanien
 1976 Annecy, Frankrike
 1977 Nuoro, Italien
 1978 Wien, Österrike
 1979 Antwerpen, Belgien
 1980 Schwalmstadt, Västtyskland
 1981 Martigny, Schweiz
 1982 Gijon, Spanien
 1983 Wien, Österrike
 1984 Rennes, Frankrike
 1985 Turin, Italien
 1986 Figueira da Foz, Portugal
 1987 München, Västtyskland
 1988 Antwerpen, Belgien
 1989 Libourne, Frankrike
 1990 Valladolid, Spanien
 1991 Rennes, Frankrike
 1992 Figueira da Foz, Portugal
 1993 Horsens, Danmark
 1994 Frankenberg, Tyskland
 1995 Valencia, Spanien
 1996 Turin, Italien
 1997 Martigny, Schweiz
 1998 Rennes, Frankrike
 1999 Bayreuth, Tyskland
 2000 Horsens, Danmark
 2001 Zamora, Spanien
 2002 Antwerpen, Belgien
 2003 Nuoro, Italien
 2004 Riga, Lettland
 2005 Quimper, Frankrike
 2006 Zamora, Spanien
 2007 Horsens, Danmark
 2008 Martigny, Schweiz
 2009 Klaipėda Litauen
 2010 Bolzano, Italien
 2011 Tartu, Estland
 2012 Padua, Italien
 2013 Gotha, Tyskland
 2014 Kielce, Polen
 2015 Helsingborg, Sverige
 2016 Namur, Belgien
 2017 Åbo, Finland
 2018 Viseu, Portugal
 2019 Frankenberg an der Eder, Tyskland

Referenser

Externa länkar
 
 

Folkdans
Folkdräkter
Europeisk folkmusik
Kultur i Europa
Musikfestivaler
Återkommande evenemang med premiär 1964
Svartgran

Svartgran (Picea mariana) är en trädart med ursprung i Kanada och nordöstra USA. Den klarar av att växa i fuktig och oländig mark och odlas försöksvis i Sverige, men anses ej kunna konkurrera produktionsmässigt med svensk gran på normal skogsmark.

Arten hittas i nästan hela Kanada söder om tundran och i USA förekommer svartgranen i Alaska samt i nordöstra USA i delstaterna Vermont, Wisconsin, Minnesota, Rhode Island, Massachusetts, Maine, New Hampshire, Connecticut, Michigan och Pennsylvania. Den växer i kulliga områden och i bergstrakter upp till 1800 meter över havet. Svartgranen hittas ofta i träskmarker och i norra delen av utbredningsområdet förekommer permafrost. Vegetationsperiodens längd varierar mellan 25 och 160 dagar. Årsnederbörden i regionen ligger mellan 200 och 1400 mm. Trädet kan bilda grupper eller mindre skogar där inga andra större träd ingår. I dessa skogar består undervegetationen främst av vitmossor. Svartgranen ingår dessutom i skogar tillsammans med vitgran (Picea glauca), banksianatall (Pinus banksiana) och balsamgran (Abies balsamea). I bergstrakter kan även berggran, amerikansk asp och contortatall ingå i skogarna. I sydöstra delen av utbredningsområdet hittas även Chamaecyparis thyoides, kanadalärk, balsampoppel, Acer rubrum, Ulmus americana och Fraxinus nigra i samma skogar.

För beståndet är inga hot kända och populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

Granar
Träd
Sv Växtindex
Frivilliga brandkåren

Frivilliga brandkårer, FBK (finska: Vapaa­ehtoinen palokunta, VPK), är en viktig institution i Finland, bestående av frivilliga som arbetar som brandmän eller i olika stödfunktioner. De står för tre av fem av räddningsverkens uppdrag i Finland, och ansvarar för upp till 90 % av Finlands yta.

I Finland finns över 600 frivilliga brandkårer. De flesta av dem fungerar enligt avtal med ett av de 22 områdes­räddnings­verken i landet (på Åland med respektive kommun). Avtalen kräver att man inom given tid med givet antal personer kan rycka ut. I gengäld får kårverksamheten ekonomiskt stöd, men avtalens utformning kan vara mycket varierande. En del av de frivilliga får ekonomisk kompensation medan andra arbetar helt gratis. Ofta försöker brandkåren också få andra inkomster genom tjänster, till exempel trädfällning, bevattning och så vidare.

Frivilliga brandkårer med avtal står för tre av fem av räddningsverkens uppdrag i Finland, och ansvarar för upp till 90 % av Finlands yta. Också där en professionell brandkår har huvudansvaret har de frivilliga brandkårerna en uppgift, för att backa upp vid behov.

På flera håll har man problem med rekrytering och att få ihop en tillräcklig styrka till uppdrag dagtid. En stor del av de aktiva är i 40–50-årsåldern och kommer snart inte längre att finnas till hands för larmuppdrag. Dagtid har många av de frivilliga arbeten som de har svårt att lämna. Viss lättnad blev det då inrikesministern vädjade till arbetsgivarna hösten 2018, men många arbetens natur är sådan att de inte kan lämnas. Till exempel i Lundo förbinder man sig numera dagtid endast att bistå med en tankbil, som kan skötas av en person. Att kraven på brandmän successivt höjts under senare år har inte underlättat möjligheterna att få ihop en tillräcklig styrka, bland annat krävs mycket bra kondition och muskelstyrka, och numera får ett rökdykarpar inte arbeta utan ett reservpar.

Arbetsmängden kan variera mycket beroende på område: år 2006 åkte Helsingfors FBK på 5 larm, medan Tolkis FBK i Borgå hade 150 larm samma år; i större städer sköter professionella brandkårer de flesta larm, medan de frivilliga spelar en helt avgörande roll på mindre orter.

Se även
Frivillig brandkår
Frivilliga brandkåren, Åland

Referenser

Externa länkar 

Brandförsvar
Sara Dennås

Sara Katarina Dennås, född 16 april 1988 i Härlanda församling i Göteborg, är en svensk moderat och jurist från Uppsala universitet.

Sara Dennås var riksordförande för Moderat Skolungdom år 2007–2009 och i egenskap av detta självskriven ledamot i Moderata Ungdomsförbundets förbundsstyrelse och arbetsutskott.

År 2007–2009 arbetade Sara Dennås på Sveriges riksdag som politisk sekreterare för Moderaterna. Därefter var hon projektledare för Christoffer Järkeborns valkampanj i Europaparlamentsvalet 2009 (Järkeborn stod på plats 6 på Moderaternas lista) samt pressekreterare för Stockholms moderata borgarråd och landstingsråd i valrörelsen 2010. 2011–2013 arbetade hon extra på Näringsdepartementet som brevsvarare.

Referenser 

Svenska moderater
Politiker från Göteborg
Födda 1988
Levande personer
Kvinnor
John Moore-Brabazon

John Theodore Cuthbert Moore-Brabazon, Lord Brabazon of Tara, född 8 februari 1884 i London, död 17 maj 1964 i Longcross i Surrey, var en brittisk flygpionjär och konservativ politiker. Han var son till John Arthur Henry Moore.

Moore-Brabazon genomgick flygutbildning i Frankrike 1908 på ett Voisin biflygplan. Efter utbildningen antog han tidningen Daily Mails utmaning om att bli den första som flög över en mile på en cirkulär bana. Han genomförde flygningen den 30 oktober 1909 med ett Shorts flygplan och fick 1 000 pund för bedriften. När Royal Aero Club utfärdade de första flygcertifikaten i Storbritannien tilldelades han certifikat nr 1.

Under första världskriget tjänstgjorde han som flygspanare vid Royal Flying Corps. För sina upptäckter inom flygfotograferingen tilldelades han ett Military Cross. 

Efter kriget kom han att arbeta politiskt som parlamentsledamot för Chatham 1918-1929 och Wallasey 1931-1942. 1943 adlades han och fick titeln Baron Brabazon of Tara och kom därigenom att flyttas till överhuset. Han var under sin politikertid 1923-1924 och november 1924-1927 parlamentssekreterare i transportministeriet, 1940-1941 transportminister och 1941-1942 minister för flygplansproduktionen.

Han fick 1943 i uppdrag att bilda Brabazon Committee som skulle utveckla den brittiska flygindustrins verksamhet efter andra världskriget. Kommitténs största projekt blev trafikflygplanet Bristol Brabazon, som byggdes i ett exemplar. Efter sju och ett halvt års utvecklings och produktionstid genomförde flygplanet sin jungfruflygning 4 september 1949. I september 1952 beslutades att hela projektet skulle skrotas trots att det redan kostat de brittiska skattebetalarna 12,5 miljoner pund.

Källor

Noter  

Födda 1884
Avlidna 1964
Brittiska flygpionjärer
Brittiska politiker
Alumner från Trinity College, Cambridge
Män
Kommendörer av Hederslegionen
Bellevuestadion, Västerås

Ej att förväxla med Bellevuestadion, Malmö

Bellevuestadion är Västerås största idrottsanläggning på 15 000 kvadratmeter. Här finns hallar för squash, tennis, badminton, bowling, gymnastik, bordtennis, styrketräning, padel, bowling och innebandy. 

På området drivs också café och sportshop. 

Huvudbyggnaden uppfördes 1974 och bestod då av 6 tennisbanor, 8 squashbanor, 18 badmintonbanor och 10 bowlingbanor. Under åren har flera om och tillbyggnader gjorts t. ex. 1980 byggdes gymnastikhallen, 1988 byggdes ABB-hallen (fullstor sporthall med läktare), 1989 utökades bowlingavdelningen till 20 banor, 2001 byggdes Nya Hallen (fullstor sporthall) och 2003 byggdes första delen av gymmet. Sedan augusti 2017 disponeras hallen enligt följande: 12 badmintonbanor, 6 tennisbanor, 4 squashbanor, 20 bowlingbanor, 2 padelbana, 1 sporthall (40 x 20), 1 gym, 2 gymnastikhallar (en för redskap och en för trupp). Utomhus finns 4 tennisbanor med grusbeläggning samt 1 padelbana. Dessutom har ett flertal föreningar sina kansli/klubblokaler på anläggningen.  

Bland idrottsklubbarna finns följande klubbar representerade

 BK Fermé (bowlingklubb) 
 BK Frisk (bowlingklubb) 
 BK Stjärnan (bowlingklubb) 
 Pensionärernas Bowlingklubb 
 Västerås Badmintonförening 
 Västerås Bordtennisklubb 
 Västerås Tennisklubb
 Västerås Gymnastikförening 
 Västerås SK Bowlingklubb 
 Västerås Squash Club

Externa länkar
 Bellevuestadion

Byggnader och anläggningar i Västerås
Sport i Västerås
Umeå IK Konståkning

Umeå IK Konståkning är en sektion inom Umeå IK och grundades i mars 1940. Klubben har cirka 30 tävlingsåkare i ett antal olika tävlingsklasser.

Umeå IK Konståkning arrangerar varje år tävlingarna Björkcupen och Björkskottet samt en avslutande vårshow under mars/april. Sektionen bedriver även skridskoskola och konståkningsskoleverksamhet.

Konståkningsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1940
Konståkning
Northwest Division (National Hockey League)

Northwest Division är en av sex divisioner i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där den tillsammans med Central och Pacific Division bildar Western Conference. Northwest Division bildades inför säsongen 1998/1999 och innehöll från början fyra klubbar, men sedan säsongen 2000/2001 innehåller den följande fem klubbar:

 Calgary Flames
 Colorado Avalanche
 Edmonton Oilers
 Minnesota Wild
 Vancouver Canucks

Divisionsmästare 
Divisionsmästare blir det lag som vinner sin division under NHL:s grundserie

 1999: Colorado Avalanche
 2000: Colorado Avalanche
 2001: Colorado Avalanche
 2002: Colorado Avalanche
 2003: Colorado Avalanche
 2004: Vancouver Canucks
 2005: Ingen vinnare på grund av lockout
 2006: Calgary Flames
 2007: Vancouver Canucks
 2008: Minnesota Wild
 2009: Vancouver Canucks

 2010: Vancouver Canucks
 2011: Vancouver Canucks
 2012: Vancouver Canucks

Northwest Division-titlar 
 6: Vancouver Canucks
 5: Colorado Avalanche
 1: Calgary Flames
 1: Minnesota Wild

Stanley Cup-mästare från Northwest Division 
 2000/2001 - Colorado Avalanche

Se även 
 National Hockey League
 Stanley Cup

Externa länkar 
 Tabeller NHL:s divisioner säsongen 2011/2012

Divisioner inom National Hockey League
Återkommande sportevenemang med premiär 1998