kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gandvik

Gandvik är en sjö som förekommer i nordiska medeltida källor, vars sjögång kunde uppfattas som slingrande ormar. Den danske historiken Saxo Grammaticus menade att Östersjön var Gandvik. Från cirka 1850 ansågs Vita Havet vara mer sannolikt men sedan 1920 är Bottenviken mer accepterat.
Den främsta källan är idag ett traktat skrivet vid Freden i Nöteborg 1323.
Den Norska källan Hversu Noregr byggdist, daterad till tidigt 1400-tal, anses referera till Vita Havet. 

I äldre böcker anges ibland felaktigt Grandvik eller Granvicus.

Källor
"Northern Scandinavia during the Middle Ages", part of "In honorem Evert Baudou" (1985), Sven Lundkvist

Geografiska områden i Sveriges historia
Grottvårtbitare

Grottvårtbitare (Rhaphidophoridae), ibland även kallade grottgräshoppor, är en familj i insektsordningen hopprätvingar som tillhör underordningen långhornsrätvingar.

Kännetecken 

Grottvårtbitare är vanligen brunaktiga i färgen och kroppen ger ofta ett ganska puckelryggigt intryck. De är alltid vinglösa, med långa bakben och långa antenner.

Utbredning 
Grottvårtbitare finns på alla världens kontinenter, utom Antarktis, även om det i Afrika bara förekommer två arter. De som förekommer i Australien och på Nya Zeeland och Tasmanien kallas för weta. I Sverige representeras familjen endast av växthusgräshoppan. Denna härstammar ursprungligen från Kina, men har spridit sig till Europa och många andra delar av världen genom införda växter.

Levnadssätt 
Grottvårtbitare är vanligast i tropiskt klimat, men några arter lever även i tempererat klimat. De föredrar svala och fuktiga miljöer som grottor, men kan också hittas i till exempel gamla ruttnande stockar, ihåliga träd samt under stenar och löv. Antennerna är mycket känsliga och viktiga för djuren i sökandet efter föda, men också för att upptäcka predatorer. Många är omnivorer, det vill säga att de livnär sig på både vegetabilisk och animalisk föda. Som andra hopprätvingar har de ofullständig förvandling och genomgår utvecklingsstadierna ägg, nymf och imago. Nymferna liknar de fullbildade insekterna till utseendet, men är oftast blekare.

Referenser 
 Denna artikel är baserad på en översättning från engelska Wikipedia
 Sandhall, Åke & Ander, Kjell. Gräshoppor, syrsor och deras släktingar: Naturguide i färg om rätvingarnas utseende, utveckling, levnadssätt och beteenden, Interpublishing AB, 1978. .

Hopprätvingar
Eagle Pass

Eagle Pass är en stad i Maverick County i Texas med 22 413 invånare (2000). Eagle Pass är administrativ huvudort (county seat) i Maverick County. 

Orter i Texas
Maverick County
Sangye Yeshi

Sangye Yeshi, även känd som Tian Bao född i februari 1917, död 21 februari 2008, var en tibetansk kommunistisk politiker.

Sanggye Yeshi kom först i kontakt med Kinas kommunistiska parti under den Långa marschen 1935, då den Röda armén flydde igenom hans hemregion Ngawa. Han gick med i Röda armén och blev därmed den ende etniske tibetanen i armén.

Efter Folkrepubliken Kinas grundande 1949 och införlivandet av centrala Tibet fick Sangye en rad viktiga poster inom staten och kommunistpartiet. Han var bland annat partisekreterare i den autonoma regionen Tibet, ledamot i Centralkommittén i Kinas kommunistiska parti och ledamot av Nationella folkkongressen.

Källor

Födda 1917
Avlidna 2008
Kinesiska kommunister
Män
Tibetanska politiker
WP:Projekt Kina
Personer i Tibet under 1900-talet
Hage, Niedersachsen

Hage är en kommun och ort i det tyska distriktet Aurich i det historiska landskapet Ostfriesland i delstaten Niedersachsen.

Kommunen ingår i kommunalförbundet Samtgemeinde Hage tillsammans med ytterligare fyra kommuner.

Historia 
Området har en lång historia. De första bosättningarna uppstod längs en handelsväg som går genom området. På 1200-talet inrättades flera kloster och runt år 1250 byggdes Ansgariekyrkan som har fått sitt namn från Nordens apostel (biskop Ansgar av Bremen).

Hage är en gammal handelsplats som har präglats av olika ostfriesiska hövdingafamiljer. Familjen Hinkenas borg från 1400-talet finns delvis kvar. En annan borg i området är Lütetsburg.

År 1656 fick Hage marknadsrättigheter. Under 1600-talet ökade välståndet i Hage men denna utveckling avstannade genom julstormfloden 1717 som drabbade området hårt. Under 1800-talet byggdes Tysklands högsta väderkvarn i Hage.

Slottet i Lütetsburg 
Från sen medeltid härstammar slottet i Lütetsburg. Slottet är omgivet av en vallgrav och nära slottet finns även en borg. I dag är Lütetsburg känt för sin slottspark från omkring år 1800 med bland annat rhododendron och azaleor. Parken är i dag en av de största i Nordtyskland.

Geografi 

Hage ligger mellan städerna Aurich och Norden nära Nordsjökusten. Området ligger mellan landskapstyperna geest och marskland.

Referenser

Externa länkar 
 Slottet i Lütetsburg (på tyska)

Kommuner och städer i Landkreis Aurich
Ostfriesland
S-tåg

S-tåg kan syfta på:

Köpenhamns S-tåg – ett lokalt tågsystem i Köpenhamn
S-bahn – ett lokaltågssystem i Tyskland, den tysktalande delen av Schweiz och Österrike
Niels Peter Høeg Hagen

Niels Peter Høeg Hagen, född 15 oktober 1877 på Gunderstedgård vid Nibe, död 15 november 1907 på Nordostgrönland, var en dansk kartograf och polarfarare.

Vid elva års ålder kom Høeg Hagen tillsammans med föräldrarna till Köpenhamn, där han gick i Melchiors skole, och flyttade senare till Holbæk, där han avlade preliminärexamen. Under värnplikten antogs han 1896 till sekondlöjtnantsskolan för fotfolket och blev sekondlöjtnant 1898. Efter studier vid officersskolan blev han premiärlöjtnant 1900 och tjänstgjorde därefter vid 18:e bataljonen.

Under Ludvig Mylius-Erichsens förberedelser för Danmarkexpeditionen 1906 anmälde Høeg Hagen sitt intresse för att deltaga och antogs som kartograf. Våren 1907 drog Mylius-Erichsen tillsammans med Høeg Hagen och Jørgen Brønlund och fyra slädlag norrut från Danmarkshavn för att utplacera depåer samt att uppmäta och kartlägga kuststräckorna. Under detta arbetade beslutade sig Mylius-Erichsen att söka sig mot inre delen av Independence Bay. Detta lyckades och Høeg Hagen kartlade såväl buktens nord- som sydsida, och det konstaterades att bukten i själva verket var ett sund. Det kunde senare slås fast (Knud Rasmussen, Peter Freuchen, Lauge Koch) att det inte existerar något sammanhängande vatten mellan nordöstra och nordvästra Grönland (Pearykanalen).

Islossningen tvingade de tre männen att kvarstanna i området över sommaren och bristen på villebråd tvingade dem att söka sig över inlandsisen mot närmaste depå. Detta kostade de tre livet, men Brønlund hade innan sin död lyckats placera Høeg Hagens kartskisser på en säker plats där de senare återfanns.

Källor 
 Dansk biografisk leksikon, band 7 (1981), sid. 14f.

Noter

Danska kartografer
Danska upptäcktsresande
Danska polarforskare (Arktis)
Födda 1877
Avlidna 1907
Män
Sydafrikas senat

Sydafrikas senat (Senate of South Africa) var under perioderna 1910-1981 och 1994-1997 Sydafrikas överhus. Sedan den konstitution som godkändes 1996 ersattes senaten med provinsrådet.

Politik i Sydafrika
Ej längre existerande överhus
Ragvaldsträsks bönhus

Ragvaldsträsks bönhus är en kyrkobyggnad i Ragvaldsträsk i Skellefteå landsförsamling i Luleå stift. Byggnaden tillhör bönhusföreningen i Ragvaldsträsk.

Kyrkobyggnaden
Salen i det gamla skolhuset från 1876, som kallades Ragvaldsträsks västra folkskola, användes i många år som gudstjänstlokal. Byborna ville gärna ha en särskild lokal för gudstjänster och vid en bystämma 22 februari 1922 bestämde man sig för att bygga ut skolan med en bönsal. Beslutet ändrades 19 april samma år då man istället gav förord till ett helt fristående bönhus. Byborna Ander och John Vikdahl skänkte då mark där huset kunde byggas.

I juni 1922 fanns ritningar klara och bygget kunde sätta igång. När Länsstyrelsen gav besked om att byamännen inte kunde stå som ägare till fastigheten, bildades Ragvaldsträsk bönhusförening u.p.a i maj 1924. Eftersom överlåtelsen av bönhustomten underlättades om det hela ordnades som ett köp och inte som gåva, inköptes tomten för 15 kr. Den 3 sept 1924 var lagfarten klar, och i oktober stod bönhuset klart. Bygget hade kostat 7 169 kronor och 67 öre, och av denna summa täcktes 5 676 kronor och 93 öre med kollekter och gåvor. Återstoden, 1 600 kr, togs upp som lån. Invigningen hölls den 19 oktober av prosten Kristian August Fellström.

Byggnadsstilen i bönhuset i Ragvaldsträsk ansluter till den rådande i Västerbotten. Här finns en större samlingssal med höga fönster, läktare, garderob, trapphus, en sal för mindre sammankomster, en köksdel med lägenhet på övre våningen. En klockstapel och anslagstavla kompletterar bilden av en verksamhet med aktiva inslag. Huset har på senare år renoverats, med ny takbeklädnad, nytt kök, nymålade fönster samt ny entré med förrum och träpaneler. Ytterfasaden mot söder fick ny färg i maj 2009.

Referenser

Tryckta källor
Ernst Westerlund: BYAR och FOLK. Del II och III. Ragvaldsträsk. Yttervik. 1984.

Externa länkar 
Svenska kyrkan: Ragvaldsträsks bönhus

Svenska EFS-kyrkor
Kyrkobyggnader i Skellefteå kommun
Kyrkobyggnader i Luleå stift
Kolo

Kolo kan syfta på:

 Kolo (dans) – en sydslavisk folkdans

Geografi

Indonesien 

 Desa Kolo, administrativ by, Nusa Tenggara Barat,

Polen 

 Koło – kommun, Storpolens vojvodskap, Powiat kolski, 
 Koło – powiathuvudort, Storpolens vojvodskap, Powiat kolski, 
 Koło (ort), Lubusz vojvodskap, Powiat żarski, 

Robotskapade Indonesienförgreningar
Robotskapade Polenförgreningar
Spannarboda kyrka

Spannarboda kyrka är en kyrkobyggnad i Spannarboda i Västerås stift. Kyrkan tillhör Fellingsbro församling.

Kyrkobyggnaden
Åren 1921–1922 anlades kyrkogården och en klockstapel uppfördes. I stapeln hängdes upp två kyrkklockor gjutna av
Bergholtz klockgjuteri. Kyrkan ritades av Olof Deas-Olsson och uppfördes åren 1922–1923 av de lokala byggmästarna Axel Larsson och Emil Johansson . Utformningen var enkel och 1936–1937 byggdes kyrkan om efter ritningar gjorda av arkitekten Martin Westerberg . Vid en renovering 1993 efter förslag av arkitekt Jerk Alton fick kyrkorummet en ny öppen bänkinredning och korgolvet sänktes. Predikstolen ersattes med en ambo och nytt altare tillkom. Kyrkan har en stomme av trä och ytterväggar klädda med stående träpanel. Yttertaket är klätt med skiffer. Kyrkorummet har nord-sydlig orientering med koret i söder.

Inventarier
 Altartavlan är utförd av Edgar Wallin och har det bibliska motivet om Den gode herden (Johannes 10:11-16).
 Dopfunten av trä tillkom vid renoveringen 1936–1937.

Källor

Externa länkar
 Kulturhistorisk karakteristik Spannarboda kyrka
 
 

Kyrkobyggnader i Lindesbergs kommun
Kyrkobyggnader i Västerås stift
Kyrkobyggnader invigda 1923
1923 i Sverige
Jørgen Brønlund

Nikolaj Isak Jørgen Brønlund, född 14 december 1877 i Jakobshavn, Grönland, död i november 1907 på Lamberts land, nordöstra Grönland, var en dansk (grönländsk) polarfarare.

Brønlund, som var son till en fångstman, blev tidigt föräldralös och uppfostrades av en kvinnlig släkting. Han var barndomsvän med Knud Rasmussen, vars far var präst i Jakobshavn. Brønlund dimitterades 1901 från Godthåbs seminarium och anställdes som kateket på handelsplatsen Kanqeq vid Godthåbsfjordens mynning. På uppmaning av Rasmussen deltog han 1902-04 i den litterära grönlandsexpeditionen till Thule. Han medföljde därefter till Danmark, där han bland annat erhöll teckningsundervisning hos Kristian Zahrtmann och några månader vistades vid folkhögskolan i Askov.

År 1906 blev han medlem av Danmarkexpeditionen till Nordostgrönland. Våren 1907 medföljde han Ludvig Mylius-Erichsen och Niels Peter Høeg Hagen på en slädfärd norrut mot Kap Glacier. På hemvägen hejdades de, på grund av islossningen, av öppet vatten. På grund av brist på villebråd tvingades de tre söka sig över inlandsisen mot närmaste depå. De kämpade sig fram under oerhörda strapatser, men i november dukade först Høeg Hagen och därefter Mylius-Erichsen under. Brønlund nådde dock fram till depån vid Lamberts land, dit han tog med Høeg Hagens kartskisser och sin egen dagbok, som han förde in i det sista. Hans kropp påträffades 13 mars 1908 i en klipphåla tillsammans kartskisserna och dagboken, vilka var grundligt övertäckta.

Brønlunds sista dagboksanteckning, vars tolkning har varit omstridd, har följande lydelse: "Omkom 79 Fjorden efter Forsøg Hjemrejse over Indlandsisen i November Maaned jeg kommer hertil i aftagende Maaneskin og kunne ikke videre af Forfrosninger i Fødderne og af Mørket. Andres Lig findes midt i Fjorden foran Bræ (omkring 2½ Mil). Hagen døde 15.11. og Mylius omtrent 10 Dage efter".

Se även 
 Jørgen Brønlund Fjord

Källor
Dansk biografisk leksikon, band 3 (1979), sid. 38f.

Danska upptäcktsresande
Danska polarforskare (Arktis)
Födda 1877
Avlidna 1907
Män
Personer från Ilulissat
Damn the Torpedoes

Damn the Torpedoes är det tredje musikalbumet av Tom Petty & The Heartbreakers. Det släpptes den 19 oktober 1979. Titeln åsyftar ett berömt citat av amiral David Farragut.

Albumet innebar gruppens stora genombrott och nådde andraplatsen på Billboards albumlista. "Don't Do Me Like That" och "Refugee" blev de största hitarna.

Kuriosa 
2010 gjordes en dokumentär om inspelningen av albumet i serien Classic Albums.

Låtlista
Samtliga låtar är skrivna av Tom Petty, om annat inte anges.

Sida 1
"Refugee" (Mike Campbell/Tom Petty) - 3:22 
"Here Comes My Girl" (Mike Campbell/Tom Petty) - 4:26 
"Even the Losers" - 4:00 
"Shadow of a Doubt (A Complex Kid)" - 4:25 
"Century City" - 3:45

Sida 2
"Don't Do Me Like That" - 2:44 
"You Tell Me" - 4:34 
"What Are You Doin' in My Life?" - 3:26 
"Louisiana Rain" - 5:53

Medverkande
Tom Petty - gitarr, sång, munspel
Mike Campbell - gitarr, keyboard, dragspel, basgitarr
Benmont Tench - keyboard, orgel, harmonium och sång
Ron Blair - elbas
Stan Lynch - trummor och sång
Donald "Duck" Dunn - bas på You Tell Me

Referenser

Noter 

Musikalbum 1979
Album av Tom Petty
742 Evergreen Terrace

742 Evergreen Terrace är en fiktiv gatuadress i den fiktiva staden Springfield. På adressen bor den tecknade familjen Simpsons. Gatan är uppkallad efter det college där Matt Groening studerade, The Evergreen State College.

I huset till vänster om Simpsons hus bor familjen Flanders, 744 Evergreen Terrace. Huset till höger tillhör Ruth och Laura Powers. En kopia av Familjen Simpsons hus byggdes på 712 Red Bark Lane i Henderson, Nevada, som en del av en tävling.

Design
Huset är en brun tvåvåningsvilla med ett garage, källare och vind. Byggnaden är minst 15 meter bred. Från hallen kommer man till vardagsrummet om man går vänster och matsalen om man går höger. I matsalen finns det ett skåp och trappor till andra våningen samt en dörr som leder till källaren. Vardagsrummet och matsalen har burspråksfönster som leder till gatan. På baksidan av huset finns TV-rummet och kök. I vardagsrummet finns en öppen spis med ett porträtt av familjen. Matsalsbord finns både i matsalen och i köket. På bottenvåningen återfinns ofta en toalett. På andra våningen ligger sovavdelningen med ett sovrum för Marge och Homer (med ett badrum), Bart, Lisa Simpson och Maggie har varsitt sovrum, med tillhörande förråd för Bart och Lisa. På övervåningen finns det en lucka som leder upp till vinden genom en trappa som fälls ner. 
Där finns också ett gemensamt badrum. På framsidan av huset finns några låga buskar och en asfalterad väg mellan gatan och garaget samt husets ingång. Mot grannarna finns det ett brunt trästaket på delar av den vänstra sidan av tomten samt baksidan, på den högra sidan finns det en stenmur. Ett vitt trästaket finns mellan husets baksida och gatan. Trädgården har en liten altan med en grill och ett större träd där Bart har en träkoja. Längs husets baksida finns en stentrottoar.

Adress
Under de tidigaste säsongerna bor familjen på olika adresser; 94 Evergreen Terrace, 1094 Evergreen Terrace, 723 Evergreen Terrace och 430 Spalding Way. I "Homer's Triple Bypass" (säsong 4, avsnitt 11) är 742 Evergreen Terrace Snakes gömställe, och Tim Lovejoy är granne.

Källor

Fiktiva byggnader
Platser i Simpsons

it:Luoghi de I Simpson#742 Evergreen Terrace
Göta Lejon (orkester)

Göta Lejon är en ungdomsorkester verksam i Göteborg. Den består av ungdomar från 10 till 25 år och är öppen alla som är intresserade. Göta Lejon består av blåsmusiker, slagverkare samt dans- och flaggtrupper. Finansieringen består av gage samt mindre inkomster från försäljning under till exempel Haga Julmarknad. 
Göta Lejon är en fristående ideell förening och är inte kopplad till en kultur- eller musikskola.

Göta Lejon grundades år 1962, de första medlemmarna kom ifrån olika skolorkestrar. Efter grundandet i östra Göteborg, under namnet Torpaskolans blåsorkester, fick den efter några år via namnet Skolorkestern Göta Lejon hela staden som upptagningsområde. Från 1967 har den hetat Ungdomsorkestern Göta Lejon och betonat hemstaden genom att på marsch bära två tätfanor med Göteborgs stadsvapen. Orkestern började 1967 ledas av Sven Olander för ett tjugotal år framåt. Olander byggde upp Göta Lejons repertoar, införde den figurativa marschen och tillsåg att orkestern fick sina välkända blåvita dräkter, designade av Jack Fredriksson och första gången uppsydda av teaterskräddare Lennart Sparrhed. 

Göta Lejon gör idag mellan 60 och 80 spelningar varje år. Man har dessutom som tradition minst en utlandsresa varje år och har flera gånger gästat Tyskland, Österrike, USA, Italien och Frankrike. 1983 spelade man framför Peterskyrkan i Rom och fick träffa påven på i det närmaste tu man hand, dock starkt påpassat av media. Orkestern har även tävlat i flera olika tävlingar. Man vann det första Svenska Mästerskapet i figurativ marsch och har även deltagit i VM för marching showbands .   

Idag kan man till exempel se Göta Lejon på den årliga cortégen eller Liseberg. Man gör även spelningar på Vallgatan, spelar på nationaldagen, i samband med Göteborgsvarvet med mera. Dessutom gör man ett stort antal spelningar för både företag och privatpersoner. 

Exempel där Göta Lejon uppträtt:
Offentliga inrättningar
Stockholms slott
Katarinapalatset, St Petersburg
Vita Huset, Washington D.C
FN-huset, New York
Schönbrunn, Wien
Versailles, Paris
Vatikanstaten, för Påven Johannes Paulus II
Nöjesparker
Liseberg
Disneyland Resort Paris
Walt Disney World

Evenemang
Stockholm Open
Göteborgsvarvet
Friidrotts-EM
Volvo Ocean Race

Företag
Volvo
Stena Line
Göteborgsposten

Orkestern
Göta Lejon har i stort samma uppbyggnad som en "vanlig" blåsorkester. Det som är typiskt för Göta Lejon är att man inte använder tvärflöjt utan enbart piccola samt att man istället för tuba har sousafon. 

Göta Lejons slagverkssektion består av bastrumma, virveltrummor och cymbaler.

Danstruppen består av ungdomar mellan 14 och 25 år där fokus är Göta Lejons egna danser. 

Flaggtruppen består av ungdomar mellan 10 och 14 år med fokus på olika flaggrutiner och flaggscenerier.

Referenser

Externa länkar
Ungdomsorkestern Göta Lejon

Svenska orkestrar
Kultur i Göteborg
Gabriel Gyllengrip

Gabriel Gyllengrip, född 5 januari 1664 i Medelplana församling, Skaraborgs län, död 24 november 1726 i Trävattna församling, Skaraborgs län, var en svensk lagman.

Biografi
Gyllengrip föddes 1664 på Råbäck i Medelplana församling. Han var son till assessorn Gabriel Gyllengrip och Märta Oxehufvud. Gyllengrip blev 1673 student vid Lunds universitet och 15 november 1675 student vid Uppsala universitet. Under en tid efter studierna arbetade han som kapten. Han blev assessor i Göta hovrätt 29 november 1693 och lagman i Tiohärads lagsaga 8 mars 1708 och var det till 18 juli 1718. Gyllengrip blev vice landshövding i Kalmar län och på Öland 26 april 1711. Han avled 1726 på Salaholm i Trävattna församling och begravdes 10 januari 1727 i Trävattna kyrka.

Han innehade Salaholm i Trävattna socken och Råbäck i Medelplana socken.

Familj
Gyllengrip gifte sig första gången 11 februari 1687 med Jeanna Hamilton af Hageby (1665–1695). Hon var dotter till landshövdingen Malcolm Hamilton af Hageby och Catharina Makeléer. De fick tillsammans barnen landshövdingen Gabriel Gyllengrip (1687–1753) i Västerbottens län, Melchina Gyllengrip (1690–1741) som var gift med ryttmästaren Henrik Sahlefelt och Johan Gyllengrip.

Gyllengrip gifte sig andra gången 14 maj 1697 med Margareta Hedvig Ribbing (död 1733). Hon var dotter till generalmajoren Johan Ribbing och Beata Kurck. De fick tillsammans barnen Märta Johanna Gyllengrip (1698–1731) som var gift med krigsrådet Svante Creutz, Catharin Charlotta Gyllengrip (1700–1784) som var gift med riksrådet Otto Fleming, hovjunkaren Johan Gabriel Gyllengrip (1702–1745), Carl Gustaf Gyllengrip (1703–1703), Beata Sofia Gyllengrip (1704–1708), Christina Margareta Gyllengrip (född 1706), Bengt Gyllengrip (född 1708) och en son (1709–1709).

Referenser
Gyllengrip nr 80 tab 11 på Adelsvapen

Noter

Externa länkar
Gabriel Gyllengrip på Geni

Män
Födda 1664
Avlidna 1726
Lagmän i Tiohärads lagsaga
Personer från Medelplana socken
Bie Norling

Birgitta (Bie) Margareta Norling, född den 24 september 1937 i Karlstad, död den 30 juni 2022 i Stora Köpinge församling i Ystad, var en svensk skulptör och målare. 

Bie Norling utbildade sig i skulptur för Sixten Nilsson i Karlstad 1957–1958, för Arvid Knöppel 1961–1962 och på Värmlands Konstskola Kyrkerud 1977–1978. Hon är askgravsatt i Värmland.

Offentliga verk i urval
Lyssnaren, brons, Augustenborg i Malmö
Flicka med paraply (2005), brons, Bokvägen 3 i Gemla
Livet på en pinne (2006), brons, Korsörvägen 3 i Malmö
Förtjusningen, Vellinge
Clown, marmorit, Cirkusplatsen Pelle Nilsson i Nyköping
Väktaren, brons, Vellinge Polishus
Tankens kraft. brons och lackerat stål, Kaptensgårdens Skulpturpark vid Landskrona Konsthall
Elefantparad, lekskulptur i betong, Kronoparken i Karlstad
Björnar, två lekskulpturer i betog, Karlslundsparken i Landskrona samt i Klagshamn

Externa länkar
 Telefonkiosken på en husvägg i centrala Ystad.
 Utan titel, en skulpturgrupp på Regementet i Ystad.
Blomstra i Ystad.
Bie Norlings webbplats

Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Konstnärer från Karlstad
Födda 1937
Avlidna 2022
Kvinnor
Norrköpings norra förstäders municipalsamhälle

Norrköpings norra förstäders municipalsamhälle inrättades i dåvarande Östra Eneby landskommun i Bråbo härad, Östergötlands län genom kungligt brev av den 20 februari 1885  varigenom tre av de så kallade stadsstadgorna infördes inom en del av kommunen. Från den 20 januari 1893 tillämpades även hälsovårdsstadgans stadsbestämmelser inom samhället. Municipalsamhället upplöstes vid utgången av år 1915 när hela Östra Eneby landskommun inkorporerades i Norrköpings stad, Området är nu en del av tätorten Norrköping.

Norrköpings norra förstäders municipalsamhälle bestod av Fredriksdal, Sandby och Marielund, alla intill Norrköpings norra stadsgräns. Sedan 1870-talet hade fattiga bosatt sig där i dåliga bostäder, som hade uppförts utan hänsyn till stadsbyggnadsordning och hälsovårdsföreskrifter.
Dessa arbetarområden, med efter hand mer stadsliknande bebyggelse, brukade benämnas Norra förstäderna. På 1880-talet bodde mellan 3 000 och 4 000 personer i de Norra förstäderna. Vid sekelskiftet 1900 uppgick invånarantalet till 4 571 av kommunens totalt 7 199 personer.

Municipalsamhällets utbredning motsvarade den del av Norrköping som är belägen mellan centralstationen i söder och Östra Eneby kyrka i norr, d.v.s. områdena Haga, Lagerlunda, Karlshov, Sandbyhov, Enebymo, Hallberga, Pryssgården, Fyrby och Vidablick. Området genomkorsas idag av linje 2 och 3 av Norrköpings spårvägar, vilka vänder vid Fridvalla respektive Vidablick.

Källor
Ett hyreshus i Fredriksdal – i de ”vilda” Norra förstäderna på www.norrkopingshistoria.se

Noter

Municipalsamhällen
Norrköping
Indelningar i Norrköpings kommun