kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
George Grove

Sir George Grove, född 13 augusti 1820, död 28 maj 1900, var en engelsk musikolog, vars namn odödliggjorts genom titeln på Grove Dictionary of Music and Musicians.

Biografi 
Grove föddes i Clapham och studerade först till civilingenjör och arbetade i två år i en fabrik nära Glasgow. Han var släkt med Edith M. Bratt som var gift med J.R.R. Tolkien. Mellan 1841 och 1845 arbetade han i Västindien och monterade fyrar i Jamaica och Bermuda. 1849 blev han sekreterare i Society of Arts och 1852 i Kristallpalatset. I dessa befattningar fick han utlopp för sitt intresse och entusiasm för musik och han lade all möda och inflytande på att marknadsföra den bästa musiken av alla slag vid de regelbundna konserterna i Sydenham dit Kristallpalatsets flyttats efter den stora världsutställningen i Hyde Park 1851. Konsertserierna var en väl inarbetad tradition under ledning av dirigenten August Manns.

Utan Grove skulle Manns inte ha lyckats uppmuntra unga tonsättare och ge den brittiska publiken musikundervisning. Den analys av Beethovens symfonier som Grove gjorde, och presenterade vid konserterna, kom att bli standard för hur detta skulle göras. Det var som ett resultat av detta, och det faktum att han också var redaktör på tidningen Macmillan's Magazine mellan 1868 och 1883, som idén till det berömda Dictionary of Music and Musicians, publicerat 1878–1880, växte fram och förverkligades. Hans egna artiklar om Beethoven Mendelssohn och Schubert är monument över ett särskilt slags kunskap, även om resten av boken är ojämn.

Långt tidigare hade Grove bidragit till Dictionary of the Bible och hade också stött grundandet av Palestine Exploration Fund, ett sällskap bildat av bibliska arkeologer och präster. Vid en resa till Wien i sällskap med sin vän Sir Arthur Sullivan, fann de ett stort antal okända verk av Schubert, bland annat musiken till Rosamunda. När Royal College of Music grundades 1882 blev han dess förste chef och upphöjd till riddare. Han byggde upp den nya institutionen i nivå med övriga europeiska konservatorier. När de nya byggnaderna invigts 1894 avgick han som chef, men fortsatte sitt engagemang för skolan under hela sitt liv. Han dog i Sydenham och ligger begravd på Brockley and Ladywell Cemeteries.

Referenser 
Fotnoter

Webbkällor
 C.L. Graves and Percy M. Young. "Grove, Sir George." I Grove Music Online. Oxford Music Online. (Läst 12 september 2009. Inloggning krävs.)

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 Groves lexikon, A Dictionary of Music and Musicians, komplett version inskannad på Wikimedia Commons.

Brittiska musikförläggare
Brittiska musikologer
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1820
Avlidna 1900
Män
Aleix Espargaró

Aleix Espargaró, född 30 juli 1989 i Granollers, Katalonien, är en spansk roadracingförare. Han kör sedan 2012 i MotoGP-klassen och är från 2017 fabriksförare för Aprilia. Han är äldre bror till Pol Espargaró som också tävlar i MotoGP.

Karriär
Aleix Espargaró blev spansk mästare i 125-klassen redan 2004. Då den yngste genom tiderna. Samma år gjorde han VM-debut och körde hela VM-säsongen 2005 för Seedorf RC3 Racing Team och Honda. 2006 började Espargaró i 125-klassen, men fick chansen att byta upp till 250GP. Till säsongen 2007 bytte Espargaró till KTM. Året därpå blev hans mest framgångsrika med 92 VM-poäng och en tolfte plats totalt.

Säsongen 2009 fick inte Espargaró något kontrakt och gjorde endast två inhopp i 250GP innan han fick chansen på Ducati i MotoGP hos Pramac Racing Team som ersättare för Mika Kallio, då denne var ersättare under två race för den skadade Casey Stoner i Ducati Corse. Han körde hela säsongen 2010 för Pramac och slutade på 14:e plats. Till 2011 bytte Espargaró till Moto2-klassen där han körde en Pons Kalex för Pons HP 40. Bästa placering blev tredjeplatsen hemma på Circuit Catalunya.

Säsongen 2012 kom han tillbaka till stora klassen för Power Electronics Aspar på en ART-cykel. Han vann pris som bäste CRT-förare både 2012 och 2013. Till 2014 bytte Espargaro stall till Forward Racing där han körde en produktions-Yamaha enligt "öppna reglerna". Han tog sin första pole Position på Assen och första pallplats genom att bli tvåa i Aragoniens Grand Prix på Motorland Aragón. Det var även Forward Racings första pallplats i MotoGP samt första gången en öppen eller CRT kom på pallen. Roadracing-VM 2015 körde Espargaró för Suzukis fabriksteam som gjorde comeback i MotoGP. Han kom elva i VM och tog pole position vid Kataloniens Grand Prix. Espargaró fortsatte hos Suzuki 2016 och kom elva igen. Han fick inte förnyat förtroende hos Suzuki 2017 utan fick istället ett fabrikskontrakt för Aprilia. Han kom på 15:e plats i VM 2017 och fortsatte hos Aprilia Gresini 2018 (17:e plats i VM och 2019.

VM-säsonger

Källor

  Arkivlänk

Födda 1989
Spanska roadracingförare
MotoGP-förare
Moto2-förare
250GP-förare
125GP-förare
Espargaró, Aleix
Män
Levande personer
Personer från Granollers
Ejdern

Ejdern kan avse

 Ejdern – en sjöfågel, se ejder
 S/S Ejdern – ett svenskt passagerarångfartyg från 1880
S/S Ejdern (1898) – ett svenskt passagerarångfartyg från 1898
HMS Ejdern (B01) – ett av svenska marinens hydrofonbojfartyg,
 M/S Ejdern – en åländsk färja
M/S Ejdern af Stockholm – ett tidigare svenskt sjömätningsfartyg, byggt 1916
Ejdern – en flod i norra Tyskland som mynnar i Nordsjönen tyska floden, se Eider
Das Plakat

Das Plakat var en tysk tidskrift som gavs ut av Verein der Plakat Freunde (föreningen för affischens vänner) under åren 1910-1921 med fokus på grafisk design.

Verein der Plakat Freunde grundades 1905 av tandläkaren Joseph Sachs och Hans Meyer. Det var initialt en förening för personer som samlade på affischer och de verkade för att öka kunskapen om grafisk design. Under denna period grundades ett antal liknande föreningar i Europa men Verein der Plakat Freundes tidskrift Das Plakat var något av ett unikum. Tidskriften undersökte estetiska, kulturella och upphovsrättsliga aspekter av grafisk design och tog bland annat tidigt upp frågor om plagiat. Tidskriften blev en viktig influens, både i Tyskland och internationellt, och dess upplaga ökade från 200 till över 5 000 exemplar.

Att tidskriften blev till berodde främst på föreningens ordförande Joseph Sachs. Under en period hade intresset för föreningen svalnat och i ett försök att flytta fokus ifrån samlandet till att bli en intresseförening för branschen startade man Das Plakat. En orsak till tidskriftens succé berodde mycket på att Sachs kopplade den unge grafiske designern Lucian Bernhard till projektet och det var han som skapade tidskriftens logotyp och blev redaktionens konstnärlige rådgivare.

Utöver att ge ut Das Plakat så fungerade föreningen som rådgivare och jurymedlemmar vid olika formgivningstävlingar. På grund av tidskriftens popularitet så ökade medlemsantalet i föreningen kraftigt. Detta kom att bli ett olösligt problem då föreningsstrukturen inte klarade av alla medlemmarna och det sista numret av Das Plakat gavs ut 1921 och föreningen upplöstes 1922.

Källor
Steven Heller (1999) Graphic Design Magazine: Das Plakat, U&lc, Vol.25, nr.4, <www.typotheque.com>, läst 2009-09-12

Nedlagda tyska tidskrifter
Tidskrifter startade 1910
Tidskrifter nedlagda 1921
Affischer
Grafisk formgivning
Konsttidskrifter
Ian Azzopardi

Ian Azzopardi, född den 12 augusti 1982, är en maltesisk fotbollsspelare som spelar back för Valletta och han spelar också back i Maltas fotbollslandslag.

Karriär 
Ian Azzopardi började sin karriär i Floriana. Han värvades till Sliema Wanderers 2007 för en icke offentliggjord övergångssumma.

Azzopardi debuterade i landslaget 2003 och gjorde sitt första landslagsmål 2008. I kvalspelet till Världsmästerskapet i fotboll 2010 gjorde han självmål mot Sverige i en hemmamatch som Sverige vann med 1-0.

Referenser

Externa länkar

Ian Azzopardi på transfermarkt.co.uk

Maltesiska fotbollsspelare
Spelare i Sliema Wanderers FC
Spelare i Valletta FC
Maltesiska idrottare under 2000-talet
Födda 1982
Levande personer
Män
Personer från Żejtun
USAC National Championship 1975

USAC National Championship 1975 var ett race som vanns av A.J. Foyt.

Delsegrare

Slutställning

1975 i USA
1975
Motorsportevenemang 1975
Santa Isabel (vulkan)

Santa Isabel är en 4 950 meter hög sköldvulkan i Colombia, sydväst om Nevado del Ruiz, på gränsen mellan departementen Caldas, Risaralda och Tolima.

Se även
Lista över vulkaner i Colombia

Källor 
''Denna artikel är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia

Externa länkar

Berg i Colombia
Vulkaner i Colombia
Sköldvulkaner
Walther Dürr

Walther Dürr, född 27 april 1932 i Berlin, död 6 januari 2018 i Tübingen i Baden-Württemberg, var en tysk musikolog. Han ägnade sig särskilt åt tonsättaren Franz Schuberts verk.

Dürr studerade från 1951 musikvetenskap, tyska och romanska språk i Berlin och Tübingen. 1956 promoverades han till doktor efter att ha disputerat på en avhandling om rytmik och metrik hos de italienska madrigalerna.

Efter att ha erhållit ett stipendium av universitetet i Bologna var han där lektor och forskarassistent vid institutet för tyska språket och litteraturen samt undervisade i musikhistoria. 1962–1964 var han assistent och lektor vid den internationella avdelningen vid Tübingens universitet och ansvarig för tyska för utlänningar. Från 1965 till 1997 var han redaktör för Neue Schubert-Ausgabe, den nya utgåvan av Schuberts samlade verk. Han hade läraruppdrag vid  Stuttgarts universitet, Freiburgs universitet, universitetet i  Bern och vid musikhögskolan i Trossingen.

1977 utnämndes Dürr till "Honorarprofessor" vid Tübingens universitet. Han pensionerades 1997, men fortsatte arbeta  med Schubert-utgåvan. Vid sidan av sin vetenskapliga gärning verkade Dürr som musikkritiker, utgivare av talrika skrifter samt som översättare av libretton.

Bibliografi i urval 

Studien zu Rhythmus und Metrum im italienischen Madrigal, insbesondere bei Luca Marenzio, (avhandling) Tübingen 1956

Källor

Noter

Tyska musikologer
Personer från Berlin
Födda 1932
Män
Avlidna 2018
Indianapolis 500 1995

Indianapolis 500 1995 var ett race som kördes den 28 maj 1995 på Indianapolis Motor Speedway. Jacques Villeneuve vann tävlingen, trots en bestraffning på två varv för att ha kört förbi säkerhetsbilen i början av tävlingen. Villeneuves seger innebar att han blev den siste vinnaren i USAC:s nationella mästerskap. Scott Brayton hade pole position med en genomsnittsfart på 372,65 km/h över fyra varv, vilket tog 2 min 33,4 sekunder att genomföra. 1992 och 1994 års vinnare Al Unser Jr. misslyckades att kvalificera, liksom 1989 och 1993 års vinnare Emerson Fittipaldi. De bägge blev offer för en Penskebil som inte alls fungerade som den skulle. Kvalresultatet var totalt omvänt mot normala kvalresultat, då Brayton normalt var klart distanserade av Penskeduon och den 16:e kvalificerade Paul Tracy.

Startgrid

Följande förare missade att kvala in
  Emerson Fittipaldi
  Franck Fréon
  Al Unser Jr.
  Marco Greco
  Davey Hamilton
  Jeff Ward
  Jim Crawford
  Michael Greenfield
  Mike Groff
  Dean Hall
  Tero Palmroth

Slutresultat

1995 i USA
Champ Car-tävlingar 1995
Indianapolis 500-lopp
Motorsportevenemang 1995
Indianapolis under 1900-talet
Mariestads superintendentia

Mariestads superintendentia var ett eget kyrkligt förvaltningsområde inom den svenska kyrkan från år 1580 fram till och med 1646, då det gick upp i Karlstads superintendentia. Något biskopsstift har aldrig funnits i Mariestad. Superintendentian bildades  genom en utbrytning ur Skara stift varvid Värmland och två av de nordligast belägna häraderna i Västergötland, Vadsbo och Valle, kom att tillhöra Mariestads superintendentia. Det leddes av en superintendent. År 1646 flyttades superintendenturen till Karlstad. Ett stift har dock aldrig varit inrättat i Mariestad.

Superintendenter

Vidare läsning 
Reinhold  Lannér: Mariestad. Minnesskrift vid firandet av stadens 350-årsjubileum 19 21/6 1935 (1935)
Sven-Erik Brodd: "Superintendent som ersättning för och komplement till biskopsämbetet i Svenska kyrkan 1539–1631"  i Reformationens konsolidering i det nordiska länderna 1540–1610. (Skrifter utg. av Nordiskt institut för kyrkohistorisk forskning 6.) 1990, sidorna 198-239.

Referenser

Noter

Mariestads historia
Historiska stift inom Svenska kyrkan
Encebollado

Encebollado är en populär het soppa, ursprungligen från Ecuador. Soppan består vanligen främst av tonfisk, tomater, maniok, lök samt diverse olika kryddor. Från början innehöll encebollado mest saltad fisk, de övriga ingredienserna tillkom senare. Numera finns maträtten dock i stort sett i hela Sydamerika, förutom i Ecuador så är den populär i grannländerna Peru och Colombia. Encebolladon sägs ha uppkommit under 1700-talet. Det sägs att sjömannen Jorge Juan y Antonio de Ulloa vid ett tillfälle bjöd den ecuadorianska regeringen på encebollado.

Encebollado är vanligt förekommande på restauranger i Ecuador och en viktig ingrediens i det ecuadorianska köket. Den kan tillagas på många olika sätt och finns även som färdigmat.

Det finns flera olika varianter på encebollado, den vanligaste Pollo Encebollado innehåller kyckling istället för fisk. Även vegetariska varianter existerar.

Ingredienser 
Tonfisk
Tomater
Lök
Vitlök
Maniok
Fiskkött, vanligtvis från torsk
Olivolja
Koriander
Rödlök (eller gul lök)
Lime eller citronsaft
Salt
Persilja

Referenser

Externa länkar 
Text på spanska om encebollado, inkl bild

Mat och dryck i Peru
Soppor
Armaan Ebrahim

Armaan Ebrahim (tamil: அர்மான் ஏப்ரஹிம்), född 17 maj 1989 i Chennai, är en indisk racerförare. Han är son till den tidigare Formel 3-mästaren Akabar Ebrahim.

Racingkarriär

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
Armaan Ebrahim på Driver Database

Födda 1989
Indiska racerförare
FIA Formel 2-förare
A1GP-förare
Män
Levande personer
Personer från Chennai
Codex Ivrea

Codex Ivrea (Ivrea, Biblioteca Capitolare, 115) är ett manuskript i pergament med en betydande samling av fransk polyfonisk musik från 1300-talet.

Manuskriptet innehåller motetter, mässor och ett antal virelai, kanon och ballader, komponerade i mitten av 1300-talet . Musiknotationen är karakteristisk för perioden Ars Nova. Manuskriptet saknar minst en mässa .

Ursprung
Manuskriptets ursprung är omtvistat. Länge trodde man att det sammanställts i Avignon under Den stora schismen runt 1370 . Emellertid finns också en teori om att det författades vid det musikaliskt viktiga hovet hos greve Gaston III av Foix-Béarn (Gaston Fébus) . Under senare tid har Karl Kügle hävdat att Codex Ivrea författades i Ivrea, sannolikt av musiker med anknytning till Huset Savojen, eventuellt av Jehan Pellicier, under 1380- eller 1390-talet . Ingen av dessa tre tolkningar har blivit allmänt accepterad.

Kompositörer/författare
All musik i Codex Ivrea är anonym, men man har gjort stilmässiga jämförelser och knutit namn som Philippe de Vitry, Guillaume de Machaut, Magister Heinricus, Bararipton, Depansis, Matheus de Sancto Johanne, Orles, Sortes och Loys till manuskriptet. Ett stycke som antas skrivet av Chipre, är förmodligen av cypriotisk härstamning. Kügle noterar att ars subtilior-typiska kompositioner saknas i källan .  Emellertid finns det betydligt fler källor som saknar ars subtilior-typiska stycken vilket gör det svårt att tillmäta en alltför stor betydelse till teorin.

Referenser

Översättning

Renässansmusik
Musik under medeltiden
Musikteori
Handskrifter
Ivrea
Harold Lowe

Harold Godfrey Lowe, född 21 november 1882, död 12 maj 1944, var femte styrman ombord på det välkända fartyget RMS Titanic. Han var med och tjänstgjorde vid det första världskriget som bland annat officer.

Ombord på Titanic 

Vid tidpunkten då Titanic kolliderade med isberget var Lowe inte i tjänst. Han hade blivit avlöst av James Paul Moody, och sov tungt i sin hytt. Han vaknade inte förrän flera minuter efter kollisionen, men när han väl gjort det engagerade han sig snabbt i arbetet med att få livbåtarna i havet. När en av de första livbåtarna att lämna Titanic, nummer 5, hissades ner fick han tillrättavisa en pyjamasklädd Bruce Ismay som lade sig i arbetet. Ismay ska ha börjat ropa "hissa ner! hissa ner!" och dragit i livbåtsdävertarna, men Lowe motade bort honom.

Lowe och Moody arbetade senare med att fylla livbåtarna 14 och 16, och de resonerade sig fram till att en officer behövdes i någon av båtarna. Moody insisterade på att Lowe skulle ta plats i livbåt 14. Vid tidpunkten var klockan 1:25, och Titanics förliga del var nu långt under vattenytan. Livbåten var välfylld med nära 60 personer, en skarp kontrast mot de första båtarna som ofta lämnade skeppet minst halvtomma. Ett flertal manliga passagerare försökte storma båten och Lowe sköt då tre varningsskott med sin revolver för att mota iväg dem.

Efter att Titanic sjunkit samlade Lowe ihop livbåtarna 10, 12 och hopfällbara D. Han flyttade över passagerare till övriga båtar och gav sig sedan med några besättningsmän tillbaka till förlisningsplatsen för att söka överlevande. De ropade "-Är någon vid liv därute?" Det hade dock gått lång tid, och i stort sett alla i vattnet var ihjälfrusna. Man fann fyra överlevande män, varav en snart avled av sina skador. Lowe räddade sedan också de personer som fortfarande levde i den halvt vattenfyllda hopfällbara livbåt A. Denna livbåt hann aldrig sjösättas korrekt utan flöt iväg med tältdukssidorna nedfällda men några personer lyckades ta sig upp i den.

Lowe var det enda befälet som valde att använda mast och segel i sin livbåt. När fartyget RMS Carpathia dök upp tog de med sig den hopfällbara livbåten D på släp och plockades sedan ombord på Carpathia.

Han vittnade senare i förhör om förlisningen både i USA och Storbritannien.

Källor

Externa länkar
Harold Lowe på encyclopedia-titanica
Harold Lowes amerikanska förhör

Personer som överlevde Titanics förlisning
Brittiska militärer
Män
Födda 1882
Avlidna 1944
Gumtäkts äng

Gumtäkts äng (finska Kumtähden kenttä) är en park på två hektar i stadsdelen Majstad i Helsingfors. Gumtäkts äng ligger fyra kilometer nordnordost om Helsingfors centrum, nordost om korsningen mellan Tavastvägen och Gustav Vasas väg och avgränsas i nordost av Floravägen.

På Gumtäkts äng uruppfördes den 13 maj 1848 sången Vårt land, med ord av Johan Ludvig Runeberg och tonsatt av Fredrik Pacius. Vårt land blev senare Finlands nationalsång. Etthundra år senare, 1948, restes ett minnesmärke på platsen. År 1848 var området en del av Gumtäkt i Helsinge kommun, som numera är Vanda stad; sedan 1906 är det en del av Helsingfors. Gumtäkts äng har också hetat Majängen (fi. Toukoniitty), eftersom man i maj höll vårfester där; speciellt studenterna firade Floradagen den 13 maj.

Se även 
 Vårt land
 Gumtäkt

Referenser 

 Nationalsången Vårt lands huvudfest, Gumtäkts äng, 13 maj 1998 Pressinfo om Vårt lands 150-års fest.

Parker i Helsingfors
Gumtäkt
Hanser Lina Göransson

Hanser Lina Göransson, född 13 april 1908 i Orsa, död där 27 juni 1992, var en svensk operasångare (sopran).

Göransson hette som ogift Hanser Lina Andersdotter, då hon vallade korna i Spirisby i Orsa. Hon sjöng sina vallåtar och upptäcktes första gången som 13-åring av tonsättaren Hugo Alfvén. Den musikkontakten förmedlades av storspelmannen Gössa Anders. Göransson var solist i Siljanskören, Hugo Alfvéns egen kör. ”Det finns ingen som tolkar mina sånger bättre än Hanser Lina”, sa Hugo Alfvén.

Hon var gift med folkskolläraren och kantorn Erik Göransson.

Göransson debuterade på Operan 1939 som Santuzza i På Sicilien där hon sjöng mot Jussi Björling, hon fortsatte med Tatjana i Eugen Onegin 1940 och 1941 som Elisabeth i Tannhäuser, men sedan tackade hon nej. Hon trivdes inte med atmosfären på operan. Därefter fortsatte hon turnera i Sverige, men också i USA, oftast med maken som ackompanjatör på piano. Det musikaliska paret bodde i Stockholm sedan slutet på 1940-talet, för övrigt på Siljansvägen i Årsta, och flyttade hem till Orsa som pensionärer 1974.

Priser och utmärkelser 
1989 – Hugo Alfvénpriset

Källor 
Dalademokraten 2008-04-14.
Från Oljonsbyn till Kungliga Operan, Orsa.se, läst 23 juli 2011.

Vidare läsning 
 

Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska sopraner
Kvinnor
Födda 1908
Avlidna 1992
Personer från Orsa socken
Lantbruksmötet i Varberg 1904

Lantbruksmötet i Varberg ägde rum den 16–19 juni 1904 i anslutning till den pågående Hantverksutställningen vid kvarteret Lilla Kari norr om staden. Det var det 30:e lantbruksmötet i Halland anordnad av Hushållningssällskapet. Mötet var mycket välbesökt och genererade en god vinst.

På lantbruksmötet visades bland annat hästar, såväl ardenner som olika varmblodsraser.

Referenser 

Arkivhandlingar Länsmuseet Varbergs arkiv rörande Lantbruksmötet i Varberg 1904

Lantbruksmöten i Sverige
1904 i Sverige
Varbergs historia
Vetenskapsåret 1904
Manicaland

Manicaland är en av tio provinser i Zimbabwe och gränsar mot Moçambique. Den har en yta på 36 459 km² och ett invånarantal på 1,6 miljoner människor (2002). Mutare är huvudstaden i provinsen.

Namnet kommer av folkgruppen manyika som är en undergrupp av shonastammen. 
Provinsen är bland annat känd för sina attraktiva turistområden som Vumba, Eastern Highlands, Chimanimani och Nyanga.

Källor 
Store norske leksikon, Manicaland

Zimbabwes provinser
Desmognathus aeneus

Desmognathus aeneus är ett stjärtgroddjur i familjen lunglösa salamandrar som finns i sydöstra USA.

Utseende 
Salamandern är liten, med en längd mellan 3,8 och 5,7 cm. Ryggen är rödbrun till gul, ofta i ett fiskbensmönster och med mörkare sidor. Buken är mörk men spräcklig.

Utbredning 
Arten finns i utspridda, sinsemellan isolerade populationer i sydvästra North Carolina, östra Tennessee, norra Georgia och norra till mellersta Alabama.

Vanor 
Salamandern lever nära vattendrag och på sankmark i blandad lövskog, där den gärna gömmer sig under lövförna och olika objekt på marken. Den kan även förekomma i djupa, skuggiga dalgångar. Födan består främst av leddjur, framför allt insekter, men den äter också gråsuggor, märlkräftor, spindeldjur, mångfotingar, nematoder, daggmaskar och snäckor.

Fortplantning 
Parningen sker på land och inleds på samma sätt som hos pygmésalamandern med att hanen griper honan med käkarna och håller henne så i en längre tid, innan det fortsatta parningsspelet fortsätter med dansande rörelser och att hanen slutligen avsätter en spermatofor som honan tar upp med sin kloak. Äggen läggs i fuktig mossa i april till maj, och honan vaktar dem till de kläcks. Desmognathus aeneus har inget egentligt larvstadium, utan ungen föds färdigutvecklad och utan gälar, och uppsöker inte vatten för sin fortsatta utveckling. Även här liknar den pygmésalamandern. Könsmognad uppnås vid omkring 2 års ålder.

Status 
Desmognathus aeneus är klassad som missgynnad ("NT") och beståndet minskar, främst på grund av skogsavverkning. Barrskogsplantering påverkar den också negativt.

Referenser 

Lunglösa salamandrar
Desmognathus
Matabeleland North

Matabeleland North (norra Matabeleland) är en av tio provinser i Zimbabwe. Den täcker en yta på 75 025 km² och har ett invånarantal på 700 000 människor (2002). Provinshuvudstaden är Lupane.

Den är indelad i sju stycken distrikt, Binga, Bubi, Hwange, Lupane, Nkayi, Tsholotsho och Umguza.

Matabeleland North
Virtua Fighter 5

är det femte spelet i Segas arkadfightingspelserie Virtua Fighter, och släpptes 2006. Originalversionen släpptes till arkadmaskinen Sega Lindbergh den 26 november 2005,  och därefter släpptes spelet den 12 juli 2006 i Japans arkadhallar, och i februari 2007 i Europa. En reviderad så kallad "B-version" i Japan 2006 och spelet porterades till Playstation 3, dit den släpptes den 20 februari 2007. I Europa släpptes spelet samtidigt som konsolen den 23 mars. I Japan släpptes även en så kallad "C-version" 2006, vilken porterades till Xbox 360 och släpptes i Nordamerika i februari 2007 och i Europa i oktober 2007.

Källor

Fotnoter

Arkadspel av Sega
Datorspel 2006
Fightingspel
Playstation 3-spel
Playstation Network-spel
Sega AM2-spel
Xbox 360 Live Arcade-spel
Xbox 360-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Arkadspel
Matabeleland South

Matabeleland South (södra Matabeleland) är en av tio provinser i Zimbabwe. Den täcker en yta på 54 172 km² och har ett invånarantal på ungefär 650 000 människor (2002). Provinshuvudstaden är Gwanda.

Provinsen är indelad i sex stycken distrikt, Beitbridge, Bulilimamangwe, Gwanda, Insiza, Matobo och Umzingwane.

Zimbabwes provinser