kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hälsaviken

Hälsaviken, den inre delen av Storvarpet beläget vid Bygdeås kust, Robertsfors kommun, Västerbotten. Namnet härrör från den barnkoloni för sjuka och mindre bemedlade som bedrevs fram till och med 1950-talet.

Robertsfors kommun
Vikar i Sverige
Prästskäret

Prästskäret, ö belägen i Bygdefjärden utanför Bygdeås kust. Här bedrev handelshuset Häggström varv fram till och med 1900-talets början.

Västerbottens öar
Svenska öar i Bottniska viken
Robertsfors kommun
Middag med Bildt

Middag med Bildt var ett TV-program lett av Carl Bildt som visades på TV8 under åren 2004-2005. Programidén gick ut på att Bildt, vid ett middagsbord, samtalade med inbjudna gäster om aktuella samhällsfrågor. Totalt sändes tolv entimmesavsnitt under två säsonger. Journalisten Stefan Wahlberg var producent under båda säsongerna och journalisten och författaren Åke Ortmark var, under den första säsongen, ständig gäst och bisittare till Bildt.

Externa länkar
TV8 - Middag med Bildt
Aftonbladet: Carl Bildt blir programledare i tv

Samhällsprogram på TV
TV-program i TV8
Kristliga Historiska Väljarförbundet

Kristliga Historiska Väljarförbundet, Christelijk Historische Kiezersbond (CHK), värdekonservativt nederländskt parti bildat 1897 som en fortsättning på Nationella Partiet.

Ledare var de reformerta predikanterna A W Bronsveld och J Th de Visser. 

Gick 1903 samman med Fria Antirevolutionära partiet och bildade Kristliga Historiska Partiet.

Historiska politiska partier i Nederländerna
Politiska partier bildade 1896
Politiska partier upplösta 1903
Expansion

Expansion kan syfta på:

 Expansionskärl – ett kärl i ett värmesystem och kylsystem för att ta upp expansionen av vattnet
 Expansionspaket – ett tillägg till ett spel eller ett datorspel

Se även
 Utvidgningskoefficient – inom fysik hur mycket ett föremåls storlek ändras för en viss temperaturändring hos föremålet
 Annektering – hur mycket ett föremåls storlek ändras för en viss temperaturändring hos föremålet
 Utbyggnadsminne – för att öka maskinens arbetsminne
Nationella Partiet

Nationella Partiet, nederländskt politiskt parti bildat 1888 i opposition mot Abraham Kuyper, ledare för Anti-revolutionära Partiet.

Kuyper hade inlett en ny politisk kurs bland de kalvinistiskt orienterade partierna - med samarbete med katolikerna, allmän manlig rösträtt (i motsats till dem som såg detta som ett brott mot ett teokratiskt styre) och sträng partipiska.

Bytte 1897 namn till Kristliga Historiska Väljarförbundet.

Historiska politiska partier i Nederländerna
Politiska partier bildade 1888
Politiska partier upplösta 1897
Kristliga Historiska Partiet

Kristliga Historiska Partiet, Christelijk-Historische Partij (CHP), nederländskt politiskt parti bildat i april 1903 genom samgående mellan två värdekonservativa reformerta partier, Fria Antirevolutionära partiet och Kristliga Historiska Väljarförbundet.

CHP gick 1908 samman med Frisiska Förbundet och bildade Kristliga Historiska Unionen.

Historiska politiska partier i Nederländerna
Politiska partier bildade 1903
Politiska partier upplösta 1908
Frisiska Förbundet

Frisiska Förbundet (Fryske Bûn), egentligen Förbundet av delegerade på kristen historisk grundval i provinsen Friesland, värdekonservativt nederländskt parti, bildat av medlemmar av Holländska reformerta kyrkan, den 24 mars 1898 i Leeuwarden. 

I de allmänna valen 1901 och 1905 vann man ett mandat i parlamentet.

1908 gick partiet samman med Kristliga Historiska Partiet och bildade Kristliga Historiska Unionen.

Historiska politiska partier i Nederländerna
Politiska partier bildade 1898
Politiska partier upplösta 1908
Nederländska reformerta kyrkan

Nederländska reformerta kyrkan var ett kalvinistiskt trossamfund som räknade sina rötter tillbaka till synoden i tyska Emden i oktober 1571.

Det ursprungliga namnet var Nederduitsch Gereformeerde Kerk. 1816 fick kyrkan det officiella namnet Nederlandse Hervormde Kerk.

Kyrkan hade två miljoner medlemmar och 1350 församlingar när den 2004 gick samman med Reformerta kyrkan i Nederländerna och Evangelisk-lutherska kyrkan i Kungariket Nederländerna och bildade Nederländernas Protestantiska Kyrka.

Historia 

Nederländska reformerta kyrkan var den äldsta nationella reformerta kyrkan i Nederländerna och bildades av kalvinistiska församlingar som uppstått under reformationen. Innan upplösningen av den Holländska republiken hade den privilegierad status i landet.
Lagen krävde t.ex. att varje person med ett offentligt uppdrag skulle vara praktiserande medlem av denna kyrka.

Nederländska reformerta kyrkan spred sig med holländska kolonisatörer till andra delar av världen.
Dirk van der Hoff organiserade kyrkan i Sydafrika. Där har sedan ett flertal reformerta boerkyrkor uppstått, som Nederduits Gereformeerde Kerk, Nederduitsch Hervormde Kerk, Gereformeerde Kerk, Afrikaanse Protestantse Kerk och Uniting Reformed Church in Southern Africa.

I början av 1600-talet blev Nederländska reformerta kyrkan det första officiellt erkända trossamfundet i de holländska besittningarna i Amerika. En modern avläggare av denna kyrka är Reformed Church in America (RCA). Andra reformerta kyrkor i Nordamerika, med nederländskt ursprung är Christian Reformed Church in North America (CRCNA), Free Reformed Church, Netherlands Reformed Church och Protestant Reformed Church.

Hollands ostindiska kompani etablerade 1642 den Nederländska reformerta kyrkan i dåvarande Ceylon. 
2007 bytte man namn till Christian Reformed Church of Sri Lanka.

Bekännelseskrifter 

Kyrkans lära formulerades i de tre enhetsformulären. Ironiskt nog har tolkningar av dessa skrifter lett till en massa splittring och oenighet inom kyrkan under årens lopp.

Utbrytningar 

 1818: Remonstranterna
 1834: Avskiljningen
 1840: Ledeboerianska församlingarna
 1886: Doleantie
 1906: Reformerta Unionen
 1926: Reformerta kyrkor i återställd gemenskap
 2004: Återupprättade reformerta kyrkan

Källor

Externa länkar

Reformerta samfund i Nederländerna
Religiösa organisationer bildade 1571
Protestantiska kyrkan i Nederländerna

Protestantiska kyrkan i Nederländerna (de Protestantse Kerk in Nederland, PKN) är ett trossamfund bildat 2004 genom samgående mellan Reformerta kyrkan i Nederländerna, Nederländska reformerta kyrkan och Evangelisk-lutherska kyrkan i Kungariket Nederländerna.

Den Protestantiska Kyrkan i Nederländerna har omkring 1 500 församlingar med sammanlagt 1,6 miljoner medlemmar, det vill säga cirka 9,1 % av landets befolkning (31 december 2019).

Kyrkan är därmed Nederländernas största trossamfund efter den romersk-katolska kyrkan som cirka 25 % av befolkningen tillhör.

PKN har tack vare sin historia lokala församlingar med olika identitet: dels församlingar som tidigare tillhört något av de tidigare samfund som 2004 bildade PKN, dels ekumeniska församlingar som bildats genom samgående av lokala församlingar med historisk bakgrund i olika protestantiska trossamfund.
  
De lutherska församlingarna är samlade i en särskild luthersk synod som i sin tur väljer ombud till PKN:s gemensamma synod.

Referenser 

Protestantiska samfund i Nederländerna
Religiösa organisationer bildade 2004
Reformerta kyrkan i Nederländerna

Reformerta kyrkan i Nederländerna (Gereformeerde Kerken in Nederland) var ett kalvinistiskt trossamfund, bildat 1892 genom samgående mellan två utbrytargrupper ur Nederländska reformerta kyrkan:

 Majoriteten av Kristna Reformerta Kyrkan i Nederländerna (bildad 1834)

 Doleantie (bildad 1886).

1944 bröt sig en del församlingar ur kyrkan och bildade Reformerta kyrkor i Nederländerna (befriade).

Kyrkan hade runt 675 000 medlemmar (varav 400 000 var regelbundna gudstjänstbesökare) i 857 församlingar när man den 1 maj 2004 gick samman med Nederländska reformerta kyrkan och Evangelisk-lutherska kyrkan i Kungariket Nederländerna och bildade Nederländernas Protestantiska Kyrka.

En del lokala församlingar vägrade att acceptera detta samgående och bildade den fortsatta Reformerta kyrkan i Nederländerna.

Externa länkar 
 Gereformeerde Kerken in Nederland (1892 tot 1944), www.kerkrecht.nl
 Gereformeerde Kerken in Nederland (1905 tot 1944), www.kerkrecht.nl
 Gereformeerde Kerken in Nederland (SoW 1944-2004), www.kerkrecht.nl
 PKN

Reformerta samfund i Nederländerna
Religiösa organisationer bildade 1892
Den fortsatta Reformerta kyrkan i Nederländerna

Den Fortsatta Reformerta kyrkan i Nederländerna (de Voortgezette Gereformeerde Kerken in Nederland, VGKiN) är ett kalvinistiskt trossamfund, bildat den 8 maj 2004 av sju församlingar tillhörande Reformerta kyrkan i Nederländerna, i protest mot dennas uppgående i Nederländernas Protestantiska Kyrka en vecka tidigare.

VGKiN har 2 158 medlemmar.

Externa länkar
 Officiel webbplats
 Officiële website voortgezette Gereformeerde Kerk Assen en omstreken

Reformerta samfund i Nederländerna
Religiösa organisationer bildade 2004
Nils-Eric Fougstedt

Nils-Eric Fougstedt, född 24 maj 1910 i Reso, död 12 april 1961 i Helsingfors, var en finländsk dirigent och tonsättare. Han var bror till Gunnar Fougstedt.

Fougstedt studerade vid Helsingfors konservatorium med Erik Furuhjelm som huvudlärare.
Han anställdes vid den finländska radion, YLE, år 1938 där han grundade vad som senare blev den finländska Radiokören, och undervisade senare i musikteori och kördirigering vid Sibeliusakademin. 

År 1944 blev han dirigent för Finlands radios symfoniorkester, och var orkesterns chefsdirigent från 1950 fram till sin död. Fougstedt var också dirigent för manskören Akademiska Sångföreningen i Helsingfors 1946–1950. Han var även ledamot av den svenska Kungliga Musikaliska Akademien och fick professors namn år 1960. 

Fougstedt tilldelades 1953 Pro Finlandia, Finlands Lejons ordens utmärkelse till finländska artister.

Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.


Källor

Uppslagsverk
 
Nils-Eric Fougstedt i Nationalencyklopedin

Noter

Litteratur

Externa länkar
 

Nils-Eric Fougstedt på Svensk mediedatabas

Födda 1910
Avlidna 1961
Finländska dirigenter
Finländska kördirigenter
Finländska klassiska kompositörer
Män
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Personer från Åbo
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Finländska innehavare av professors namn
Hermias

Hermias var en grekisk/makedonsk minister i det Seleukidiska imperiet, han tjänstgjorde under Seleukos III och Antiochos III den store. År 220 f.Kr. blev Hermias avrättad på order av Antiochos III.

Antikens grekiska militärer
Lars Westerberg

Lars Westerberg kan avse:

Lars Westerberg (politiker) (1929-1983), svensk politiker (socialdemokrat)
Lars Westerberg (företagsledare) (1948-), svensk företagsledare
Lars Westerberg (fysiker), professor i fysik vid Uppsala universitet
Lars Westerberg (journalist)
Våris

Våris är en istyp där isen degenererats genom kraftig solstrålning. Fenomenet förekommer främst under våren, därav namnet.

Is försvagas av värme som kan komma från strömmande varmt vatten under isen, från varm väderlek ovan isen eller från solstrålning. Ofta samverkar dessa faktorer. Isen kan i viss mån tunnas ut men framförallt försämras kvalitén.

I Mellansverige brukar isarna börja påverkas av solen i mars månad när solen står högre på himlen samtidigt som den är uppe längre tid på dagen. Solstrålning som absoberas i isen får framförallt isen att smälta mellan iskristallernas gränser. Isen får då små fåror i isen, s.k. krackelerad is eller etsad is.

Isens bärighetsformåga beror på iskristallernas storlek. Små iskristaller leder till s.k. pipig is där isen består av pennliknade ispelare. Denna is är mycket farlig att beträda, dels p.g.a. sina dåliga bärighet, dels p.g.a. svårigheterna att ta sig upp från sådan is. Is som består av större kristaller har betydligt bättre bärighet.

Källor

 Johan Porsby: Is på dekis - om egenskaper hos is på tillbakagång. 2005. http://www.thinkice.com/glaciology/sv/Is_pa_dekis.pdf

Is
Achaios (general)

Achaios var en grekisk general och senare guvernör. Han gjorde uppror mot Antiochos III år 220 f.Kr., men blev år 213 f.Kr. besegrad och avrättad.

Se även
Antiochos den store
Seleukiderna

Antikens grekiska militärer
Militärer som blivit avrättade
Avlidna 213 f.Kr.
Män
Födda okänt år
Aitoliska förbundet

Aitoliska förbundet var under antiken en militär konfederation med centrum i det grekiska landskapet Aitolien och första gången omnämnt 314 f. Kr. Dess ursprung och uppkomst är inte närmare bekant, men förbundet skapades ursprungligen som en försvarsallians när  Filip II regerade i Makedonien. 

Aitoliska förbundet kom under 200-talet att bli en maktfaktor i mellersta Grekland och flera andra stater anslöt sig. Stort inflytande fick förbundet också över Delfi. Förbundet råkade dock i konflikt med Makedonien, det achaiska förbundet och romarna. Mot dessa senare uppbådade förbundet den seleukidiske kungen Antiochos III, men utgången av kriget blev olyckligt för de förbundna (nederlaget vid Thermopyle år 191) och därmed var förbundets makt i det närmaste bruten.

Förbundet upplöstes 146 f. Kr. då Grekland erövrades av romarna. Det upprättades visserligen åter men hade för alltid förlorat politiskt inflytande.

Se även 
Alexander den store 
Achaiska förbundet

Källor
 Svensk Uppslagsbok, Band 1, 1947-1955. (spalt 380)

Militära allianser
Politik i antikens Grekland
Achaiska förbundet

Achaiska förbundet var under antiken ett militärt förbund av stadsstater geografiskt placerade främst i Achaia på Peloponnesos i Grekland. Achaiska förbundet kom att bli en maktfaktor i regionen och var en rival till Makedonien och det aitoliska förbundet.

Förbundet bildades då städer på Peloponnesos år 280 f.Kr. revolterade mot den makedoniska ockupationen. Den ledande grundtanken inom förbundet var fullständigt likaberättigande för alla deltagande stater. I spetsen för det stod en strateg (fältherre), som valdes varje år och inte kunde väljas om omedelbart. Hans närmaste man bar titeln hippark (rytteribefälhavare). Vid strategens sida stod ett rådskollegium av tio demiurger, och den högsta beslutande makten tillkom den generalförsamling, i vilken varje medborgare över 30 år i någon av de stater som hörde till förbundet ägde rätt att delta. Större politisk betydelse fick förbundet först omkring 250 f.Kr., då Aratos från Sikyon efter att ha befriat sin fädernestad Sikyon från tyrannvälde förmådde den att inträda i förbundet och själv valdes till dess strateg. Alla peloponnesiska staters sammanslutning till inbördes skydd blev nu det mål som förbundet under Aratos ledning eftersträvade, men till följd av spartanernas och eliernas hårdnackade motstånd inte lyckades uppnå. Förbundet råkade 228 f.Kr. i ett krig mot Sparta och dess konung Kleomenes III, som hade upptagit Spartas gamla politik och ville tilltvinga sig hegemoni på Peloponnesos. Akajerna led flera svåra nederlag, så Aratos såg sig år 223 f.Kr. föranledd att söka hjälp hos konung Antigonos Doson i Makedonien. Härigenom kom förbundet ånyo under makedonskt inflytande, så mycket ödesdigrare, som det snart nog medförde inblandning från romarna.

Ett nytt uppsving fick förbundet från 207 f.Kr. under den krigsduglige Filopoimens ledning. Efter flera, delvis med understöd av romerska vapen vunna, segrar över Spartas envåldshärskare Machanidos och Nabis lyckades Filopoimen år 192 f.Kr. tvinga denna stat till inträde i förbundet. Då kort därefter Elis och Messenien följde exemplet omfattade förbundet verkligen hela Peloponnesos, dock numera under romerskt beskydd. Detta vidgade omfång motsvarades inte av inre styrka och sammanhållning. De grekiska staternas inbördes avund förlamade förbundets verksamhet och underblåstes av romarna, vilka efter Makedoniens besegrande eftertraktade Greklands fullständiga underkuvande. Då förbundet slutligen inlät sig i krig mot romarna år 146 f.Kr. var dess och Greklands öde beseglat. Hur stor dess betydelse dock varit visas av att hela det underkuvade Grekland i egenskap av romersk provins erhöll namnet Achaea.

Se även 
Alexander den store
Filip II
Antiochos den store

Källor

Militära allianser
Politik i antikens Grekland
Rättfärdighet i Jesu blod

Rättfärdighet i Jesu blod - sång av Maria Lundell, skriven 1878. Den beskriver i sin första del läran om rättfärdiggörelsen, "denna krona, denna skrud / som Jesus mig förvärvat har", och övergår i sin senare del till att bli en jublande lovsång. 

Sången har sju strofer och har sjungits dels på samma melodi som Se, Jesus är ett tröstrikt namn, dels på samma melodi som Nu är det pingst (Lilla Psalmisten 1909).

Publicerad i
Sionstoner 1935 som nr 373 under rubriken "Nådens ordning: Trosliv och helgelse".
Guds lov 1935 som nr 193 under rubriken "Rättfärdiggörelsen"
Lova Herren 1988 som nr 470 under rubriken "Guds barns trygghet och frid".

Svenska psalmer
Sånger 1878
Slaget vid Magnesia

Slaget vid Magnesia stod i december 190 f.Kr. vid Magnesia ad Sipylum (i nuvarande Turkiet) mellan Antiochos den stores armé och de allierade Rom och Pergamon. Slaget slutade med en romersk seger och ledde fram till freden i Apamea. Slaget är skildrat av Livius och Appianos.

Som en följd av seleukidernas nederlag gjorde sig vasallerna över Större Armenien och Sophene självständiga, vilket innebar början av artexiaddynastin som styrde Kungariket Armenien under tvåhundra år.

Se även
Antiochos III den store
Seleukiderna
Romerska riket
Romersk-syriska kriget

Magnesia
Magnesia
Seleukiderriket
190 f.Kr.
Asien under 100-talet f.Kr.
Xerxes av Armenien

Xerxes (död 212 f.Kr.) var härskare i kungariket Armenien och son till Arsames II. Under Xerxes tid kom hans huvudstad Arsamosata att intas av Antiochos den store. Xerxes erkände Antiochos som sin kung och kom att betala tribut till denne.

Se även
Armenien
Antiochos den store
Seleukiderna

Litteratur
Polybius, VIII.25

Armeniens kungar
Avlidna 212 f.Kr.
Män
Födda okänt år
Kommagenes regenter
Svedberg

Svedberg är ett svenskt efternamn, som kan skrivas på olika sätt. Den 31 december 2013 var följande antal personer bosatta i Sverige med stavningsvarianterna
 Svedberg 3 550
 Swedberg 164
 Svedbergh 21
Tillsammans blir detta 3 735 personer.

Svedberg är även en måttenhet.

Personer med efternamnet Svedberg eller Swedberg
 Anders Svedberg (1832–1889), finländsk skol- och tidningsman
 Annakarin Svedberg (född 1934), författare 
 Björn Svedberg (född 1937), civilingenjör och företagsledare
 Bo Swedberg (född 1930), skådespelare
 Brit Swedberg (född 1933), tecknare och journalist
 Daniel Svedberg, bandyspelare
 Daniel Gustaf Swedberg (1719–1800). brukspatron, konduktör och tecknare
 Elias Svedberg (1913–1987), inredningsarkitekt
 Ellen Svedberg (1891–1983), politiker, socialdemokrat 
 Erik Svedberg (1909–1995), hemmansägare och politiker
 Gunnar Svedberg (född 1947), kemist, professor och universitetsrektor
 Hans Svedberg (1931–2012), ishockeyspelare
 Heidi Swedberg (född 1966), amerikansk skådespelare
 Hillevi Svedberg (1910–1990), arkitekt
 Ingmar Svedberg (1944–2015), finlandssvensk författare och litteraturkritiker
 Janne Swedberg (början av 1800-talet), silhuettklippare
 Ivar Svedberg (1866–1949), ingenjör och industriman
 Jesper Svedberg (musiker) (född 1974), musiker, cellist
 Jesper Swedberg (1653–1735), professor, biskop och psalmdiktare
 Johan Svedberg (född 1980), ishockeyspelare
 Johan Fredrik Svedberg (1828–1908), läkare
 Jonas Nikolaus Svedberg (1881–1954), hemmansägare och politiker, bondeförbundare
 Kerstin Svedberg (född 1942), skådespelare och teaterregissör
 Lage Svedberg (1901–1978), småbrukare och politiker, socialdemokrat
 Lars Svedberg (född 1945), finländsk skådespelare, regissör och teaterchef 
 Lena Svedberg (1946–1972), konstnär och illustratör
 Lennart Svedberg (1944–1972), ishockeyspelare, "Lill-Strimma" 
 Leopold Svedberg (1930–2001), målare
 Malin Swedberg (född 1968), fotbollsspelare och kommentator
 Niklas Svedberg (född 1989), ishockeyspelare
 Olle Svedberg (född 1938), arkitekturhistoriker
 Per Svedberg (född 1965), politiker, socialdemokrat
 Peter Svedberg (1644–1692), bergsämbetsman
 Richard Swedberg (född 1948), sociolog
 Rolf Swedberg (1927–2008), konstnär
 Ruben Swedberg (1896–1957), pastor och politiker, folkpartist
 Rudolf Svedberg (1910–1992), brottare
 Ruth Svedberg (1903–2002), friidrottare, kastare
 Sven Swedberg (1888–1972), läroboksförfattare, lektor och filosofie hedersdoktor i geografi
 Sven Arne Swedberg (1894–1981), ämbetsman
 The Svedberg (1884–1971), fysikalisk kemist, nobelpristagare
 Theodor Svedberg (politiker) (1817–1877), bruksägare och politiker
 Ulf Svedberg (1935–2021), författare och översättare
 Viktor Svedberg (född 1991), ishockeyspelare
 William Svedberg (född 1992), barnskådespelare

Se även
 Svedberg (måttenhet)
 Svedberg (månkrater)

Källor

Svenska efternamn
Världsmästerskapen i nordisk skidsport 1999

Världsmästerskapen i nordisk skidsport 1999 ägde rum i Ramsau am Dachstein i Österrike 19-28 februari 1999. Storbackaloppet ägde rum i Bischofshofen.

Längdskidåkning herrar

10 km klassisk stil 
22 februari 1999

10 km + 15 km jaktstart 
23 februari 1999

30 km fri stil 
19 februari 1999

50 km klassisk stil 
28 februari 1999

4 x 10 km stafett 
26 februari 1999

Längdskidåkning damer

5 km klassisk stil 
22 februari 1999

5 km + 10 km jaktstart 
23 februari 1999

15 km fri stil 
19 februari 1999

30 km klassisk stil 
27 februari 1999

4 x 5 km stafett 
26 februari 1999

Nordisk kombination

K90 + 7,5 km sprint 
27 februari 1999

K90 + 15 km 
20 februari 1999

K120 + 4 x 5 km stafett 
25 februari 1999

Backhoppning

Normalbacke K90 
26 februari 1999

Stora backen K120 
21 februari 1999

Lagtävling stora backen K120 
20 februari 1999

Medaljligan 
<div style="float:left;text-align:left;padding-right:15px">

Se även 
Medaljfördelning per nation vid världsmästerskapen i nordisk skidsport 
Lista över världsmästare i längdåkning för herrar
Lista över världsmästare i längdåkning för damer

Källor
Längdskidåkning
Nordisk kombination
Backhoppning

1999 i Österrike
Backhoppning i Österrike
Längdskidåkning i Österrike
Nordisk kombination i Österrike
Backhoppningssäsongen 1998/1999
Längdskidåkningssäsongen 1998/1999
Nordisk kombination-säsongen 1998/1999
Internationella sportevenemang i Österrike
1999
Världsmästerskapen i nordisk skidsport 1997

Världsmästerskapen i nordisk skidsport 1997 ägde rum 21 februari-2 mars 1997 i Trondheim i Norge, en stad som detta år firade 1000-årsjubileum. Spelets stora stjärna blev ryskan Jelena Välbe som blev historisk som den första att vinna samtliga tävlingar - totalt fem distanser.

Den 12 juni 1992 meddelades från FIS-kongressen i Budapest att Trondheim skulle få arrangera tävlingarna. Bland övriga kandidatorter fanns Ramsau am Dachstein och Harrachov.

Längdskidåkning herrar

10 km klassisk stil 
24 februari 1997

10 km + 15 km jaktstart 
25 februari 1997

30 km fri stil 
21 februari 1997

50 km klassisk stil 
2 mars 1997

4 x 10 km stafett 
28 februari 1997

Längdskidåkning damer

5 km klassisk stil 
23 februari 1997

Ljubov Jegorova från Ryssland var först i mål men diskvalificerades senare för dopning.

5 km + 10 km jaktstart 
24 februari 1997

Målfoto krävdes för att avgöra vem som var först över mållinjen.

15 km fri stil 
21 februari 1997

30 km klassisk stil 
1 mars 1997

4 x 5 km stafett 
28 februari 1997

Nordisk kombination

K90 + 15 km 
22 februari 1997

K90 + 4 x 5 km stafett 
23 februari 1997

Backhoppning

Normalbacke K90 
22 februari 1997

Stora backen K120 
1 mars 1997

Lagtävling stora backen K120 
27 februari 1997

Medaljligan 
<div style="float:left;text-align:left;padding-right:15px">

Se även 
Medaljfördelning per nation vid världsmästerskapen i nordisk skidsport 
Lista över världsmästare i längdåkning för herrar
Lista över världsmästare i längdåkning för damer

Källor
 Längdskidåkning
 Nordisk kombination
 Backhoppning

Fotnoter

Externa länkar

1997 i Norge
Backhoppning i Norge
Längdskidåkning i Norge
Nordisk kombination i Norge
Backhoppningssäsongen 1996/1997
Längdskidåkningssäsongen 1996/1997
Nordisk kombination-säsongen 1996/1997
Sportevenemang i Trondheim
Internationella sportevenemang i Norge
1997
Trondheim under 1900-talet