kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Risfågel

Risfågel (Padda oryzivora) är en tätting med sin ursprungliga utbredning i Indonesien men som även introducerats på ett antal platser i världen. Den är även en populär burfågel.

Utseende 
Risfågeln kan bli ungefär 14 centimeter lång. Huvudet, stjärten och vingarna är svarta. Ryggen och vingtäckarna är blågrå. Huvudets sidor är vita och den har ett smalt svart band som går ifrån strupen till nacken. Honor och hanar är likadant tecknade.

Utbredning och systematik
Risfågeln förekommer från början naturligt på de indonesiska öarna Java, Bali och möjligen Madura. Den har dock introducerats till ett antal platser i världen som Brunei, Julön, Fiji, Malaysia, Mexiko, Puerto Rico, Sri Lanka och Hawaiiöarna.

Släktestillhörighet 
Risfågeln och dess nära släkting timormunian har ömsom placerats bland de flesta övriga munior i släktet Lonchura, ömsom i det egna släktet Padda. Efter att under en längre övervägande har förts till det förra lyfter allt fler ut dem igen till det senare baserat på genetiska studier och skillnad i utseende.

Ekologi
Risfågeln föredrar snårskogar, plantager och förekommer ofta i närheten av bebyggelse. De äter både ris och gräsfrön. När det inte är häckningssäsong samlas de i stora flockar.

Häckning 
Fåglarnas häckningssäsong börjar sedan regnperioden har slutat. Bona byggs under skydd, i ihåliga träd eller i törnbuskar. Risfågeln väver ihop grässtrån så att det bildas ett löst flätat bo. Där lägger sedan honan mellan 4 och 7 ägg som hon ruvar i ungefär två veckor. Sedan äggen kläckts stannar ungarna i boet i en månad medan de matas av sina föräldrar med frön.

Domesticering

Vit risfågel 
Vit risfågel är en framavlad färgvariant av den naturliga, grå risfågeln. Den har odlats fram under århundraden tillbaka i Japan där den är mycket populär. Den vita risfågeln har en helt vit kropp med röd näbb, röda fötter och en röd ring kring ögonen. Det finns också en isabellfärgad form.

Som burfågel 
Den grå risfågeln är lätt att hålla och den kommer bra överens med andra fågelarter. Men den är svår att få att häcka. Vill man ha ungar kan man korsa den grå risfågeln med kulturformen, den vita risfågeln. Den vita formen är mycket lättare att föröka i fångenskap.

Status och hot 
Fågelns popularitet som husdjur har gjort att det finns en kraftig efterfrågan på att fånga in vilda fåglar för försäljning, vilket resulterat att risfågelns bestånd minskat kraftig. Internationella naturvårdsunionen IUCN bedömer att om inte detta regleras kommer arten fortsätta att minska i antal. Sedan 1994 har den därför kategoriserats som sårbar (VU). 2018 uppgraderades den dock till starkt hotad (EN) efter misstankar om att den minskar än kraftigare än man tidigare trott. Dock saknas fortfarande exakta data. Världspopulationen uppskattas till endast mellan 1 000 och 2 500 individer.

Källor

Tryckta källor 
 Koepff, Crista. Sebrafinkar och andra praktfinkar. ICA bokförlag. 1985. 
 Plazikowski, Uno. Stora burfågelboken i färg. AWE GEBERS. Färgserien. 1970.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Astrilder
Burfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Fåglar i orientaliska regionen
Frihetens pelare

Frihetens pelare (Polo delle Libertà, PdL) var en italiensk valallians bestående av center-högerpartier. Den bildades av Silvio Berlusconi inför det italienska parlamentsvalet i Italien 1994. Alliansen ställde ursprungligen bara upp i de norra delarna av Italien, men 1996 utökades alliansen så att den omfattade hela Italien. Den ersattes 2001 av den nya valalliansen Frihetens hus, som var en kombination av Frihetens pelare och Lega Nord, som ingick i Frihetens pelare 1994 men inte 1996.

Deltagande partier 1994 
 Forza Italia (FI)
 Kristdemokratiskt centrum (CCD)
 Lega Nord (LN)
 Mittenunionen (UC)
 Marco Pannellas lista (LPM)
 Liberaldemokratiska pelaren
 Partito Liberale (PL)

Deltagande partier 1996 
 Forza Italia (FI)
 Kristdemokratiskt centrum (CCD)
 Nationella alliansen (AN)
 Lista Pannella (LP)
 Cristiani Democratici Uniti (CDU)

Se även 
 Frihetens hus

Silvio Berlusconi
Tidigare valallianser i Italien
Speedcar Series 2008

Speedcar Series 2008 var den första säsongen av stockcarmästerskapet, Speedcar Series. Säsongen kördes mellan 17 februari och 12 april och vanns av Johnny Herbert.

Tävlingskalender

Slutställning 

Speedcarsäsonger
Motorsportevenemang 2008
Zavoj, Nordmakedonien

Zavoj () är en liten by i kommunen Ohrid i sydvästra Nordmakedonien. Byn ligger cirka 12 kilometer nordost om Ohrid. Zavoj ligger högt upp i bergen, och saknar skola samt affärer. I byn finns omkring 100 hus. Zavoj hade 1 invånare vid folkräkningen år 2021.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Ohrid
Kristdemokratiskt centrum

Kristdemokratiskt centrum, Centro Cristiano Democratico (CCD) var ett italienskt politiskt parti, bildat den 18 januari 1994 av Pier Ferdinando Casini, Clemente Mastella och andra inom högerflygeln i det nyligen upplösta Democrazia Cristiana (DC).

CCD allierade sig i parlamentsvalet samma år med Forza Italia i tre olika valallianser:
Frihetens pelare i norra Italien bildade, Polo del Buon Governo i Syditalien och en gemensam lista i den proportionella delen av valet.

CCD fick 40 mandat och kom att ingå i Berlusconis första regering, som dock snart föll sedan Lega Nord dragit undan sitt stöd till densamma.

I valet 1996 hade CCD en valkartell med Förenade kristdemokrater (CDU), som erövrade 5,8 % och 50 parlamentariker. De tilltänkta regeringspartnerna tappade dock mark och man förblev i opposition.

Under mandatperioden 1996-2001 lämnade Clemente Mastella och några andra parlamentariker partiet och bildade, tillsammans med CDU, Demokratiska Unionen för Republiken  . Detta parti splittrades dock snart, Mastella bildade Popolari UDEUR samtidigt som CDU återuppstod som allianspartner till CCD.

CDU och CCD fick 2001 tillsammans 3,2 % av rösterna, en svag tillbakagång. Men som del av den större valalliansen Frihetens hus kom man ändå att ingå i den blivande regeringen.

2002 gick CCD, CDU och Democrazia Europea (DE) ihop i ett nytt parti, under navnet, Unione dei Democratici Cristiani e di Centro (UDC).

Politiska partier bildade 1994
Politiska partier upplösta 2002
Historiska politiska partier i Italien
Religiösa organisationer bildade 1994
Religiösa organisationer upplösta 2002
Kristendom i Italien
Väghållningssten

Väghållningsstenar är markeringar av varierande utformning som förr stod uppställda utmed allmänna vägar och visade den vägsträcka som markägaren var skyldig att hålla i farbart skick.

Historik
Redan på medeltiden hade bönderna och jordägare olika väglotter att sköta. År 1628 fick det nyinrättade Lantmäteriet uppgiften att göra längder för så kallade väglottsdelningar. I dessa delningslängder förtecknades den aktuella vägsträckan, som skulle underhållas av markägaren. Vägavsnitten markerades med väghållningsstenar. Vägmarkeringarna (som oftast var av trä) utformades efter markägarens smak. Vanligen förekom gårdsnamn eller ägareinitialer, uppgift om gårdens storlek i mantal samt en pil som markerar åt vilket håll underhållet sträcker sig. Att jordägaren skötte sin plikt kontrollerades årligen genom vägsyner, bönder som inte gjorde ett fullgott arbete fick protokollförda anmärkningar.

År 1891 fick Sverige sin första väglag som trädde i kraft 1895, där stadgades för första gången om väghållningsstenar. Enligt den nya lagen blev de nyinrättade väghållningsdistrikten ansvariga för väghållningen. I 30 § heter det angående väghållningsstenar: "Vid ändpunkterna af hvarje till underhåll indeladt vägstycke skola väghållaren anbringa tydliga märken, angifvande den fastighet, som har vägstyckets underhåll sig ålagdt." 

Den nya väglagen innebar att många nya fastighetsägare tillkom, därför fick man göra om all vägdelning och väglotternas antal ökade från c:a 258 000 till 352 000 st. 

Väghållningsstenar är liksom milstolpar en fornlämning som skyddas enligt lag.

Bilder, väghållningsstenar (urval)

Källor 
 Trafikverkets webbplats om väghållningssten

Se även 
 Milstolpe

Externa länkar 

 Om väghållningsstenar på Vägverkets museums webbplats

Vägmärken
Maserati F1

Maserati var den italienska biltillverkaren Maseratis formelbiltillverkare och formel 1-stall under 1950-talet och början av 1960-talet.

Maserati grundades av Alfieri, Bindo och Ettore Maserati 1921.

F1-säsonger

Andra stall
Maseratis bilar har även använts av ett stort antal andra formel 1-stall.

Noter

Källor
  
 

Maserati
Formelbiltillverkare
Italienska racingstall
Formel 1-stall
Värmlands Dagblad

Värmlands Dagblad var en moderat frisinnad  tidning som grundades den 22 november 1902 och utkom i Karlstad fram till den 25 april 1910. Tidningens fullständiga titel var 1902 till 1905 Värmlands dagblad / Värmlands enda dagliga tidning. Denna titel slutade att användas då tidningen blev fyradagars 1906. Då tillkom Tidning för Värmland som undertitel

Redaktion 
Redaktionsort  för tidningen var hela tiden i Karlstad. Tidningen var politiskt frisinnad med kristen värdegrund.

Tidningen kom ut sex dagar i veckan till 13 november 1905, varefter följde ett utgivningsuppehåll från 14 november 1905 till 28 december 1905, varefter tidningen kom ut fyra dagar i veckan måndag, onsdag, fredag och lördag. Från 1908 till 1910 var den tredagarstidning måndag, onsdag, och fredag. Tidningen hade en stadsupplaga och en landsortsupplaga från november 1904 till 1905. Närstående tidning  var tidningen Klaran som trycktes på dagbladets tryckeri 1902 till 1909. Tidningens periodiska bilaga För hemmet kom ut en gång i veckan lördagar 13 januari 1906 till 28 juni 1907 (osäkra datum) och är registrerad som tidskrift på Kungliga Biblioteket.

Ernst Ekman redaktör för tidningen skrev 1907 När tidningsägare regera journalistföreningen : den s. k. konflikten vid Värmlands Dagblad.

Tryckning 
Förlaget för tidningen hette Wärmlands dagblads aktiebolag med säte i Karlstad. Tidningen hade bara svart som tryckfärg. Tidningen använde antikva som typsnitt. Tidningen hade hela tiden fyra sidor med satsytor som var stora hela utgivningen med 53x37 cm  i början och 58x37 sedan men med flera andra format. Upplagan var 1904 1100 exemplar och ökade 1908 till 2500 för att nedläggningsåret vara 7500 exemplar vilket visar att tidningen hade framgångar med sin spridning men att ekonomin inte klarades ändå. Priset för tidningen var 1902 4,50 kronor, 1907 2,50 kronor. 1908-1909 sjönk det till 1,60 kronor med tredagarsutgivning och sista året 1910 höjdes det till 3 kronor.

Referenser  

Nedlagda svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 1902
Dagstidningar nedlagda 1910
Little Caesar (musikgrupp)

Little Caesar är ett amerikanskt rockband från New York, bestående av Ron Young (sång), Apache (gitarr), Loren Molinare (gitarr), Fidel Paniagua (bas) och Tom Morris (trummor), som nådde viss popularitet i början av 1990-talet, framför allt med debutalbumet Little Caesar. Little Caesar bildades 1987, och släppte kort därefter en EP, Name Your Poison som fick ett bra mottagande. Skivbolaget Geffen Records gav därefter bandet ett avtal, som vid tidpunkten enligt uppgift var den beloppsmässigt största som någonsin givits ett debuterande band.

Bandet influerades av såväl rockband som ZZ Top och AC/DC som av blues- och soulartister och framför allt debutalbumet blandade hård bluesrock med flera ballader, samt covers av flera 50- och 60-talsklassiker, bland annat "Chain of Fools" och "I Wish It Would Rain". Bandets andra album, Influence, sålde mindre än förväntat och kort efter att skivan släppts splittrades bandet. Under denna period blev bandet bland annat utsparkade från uppdraget som förband åt Kiss på en USA-turné, då man ansågs ha stora "attitydproblem". Frontmannen Ron Young var tidigt påtänkt som sångare i Slash's Snakepit, men fick av olika skäl inte detta jobb. Little Caesar återbildades 2002, och har annonserat att man avser släppa ett nytt album under 2008. Under 2010 släpptes albumet "Redemption" med ett aningens modernare sound men fortfarande med rötterna i bluesrocken, stilen ligger mer i tiden nu än deras tidigare album gjorde. Fyra av bandets originalmedlemmar ingår i den nuvarande sättningen. Apache, som inför bandets andra album ersattes av Earl Slick, har i nuvarande sättning ersatts av Chris Latham.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Ron Young – sång (1987–1992, 2001– )
Tom Morris – trummor (1987–1992, 2001– )
Loren Molinare – gitarr (1987–1992, 2001– )
Alex Kane – gitarr (2015– )
Pharoah Barrett – basgitarr (2015– )

Tidigare medlemmar
Apache (Jimmy Hayne) – gitarr (1987–1991, 2008)
Fidel Paniagua – basgitarr (1987–1992, 2001–2015)
Earl Slick – gitarr (1991–1992)
Joey Brasler – gitarr (2009–2013)
Joey Malone – gitarr (2014–2015)

Turnerande medlemmar
Marc Danzeisen – trummor (1992)

Diskografi
Studioalbum
Little Caesar (1990) 
Influence (1992)
Redemption (2009)
American Dream (2012)

EP
Name Your Poison (1989)
Knuckle Sandwich (2012)

Singlar
"Chain of Fools" (1990)
"From the Start" (1990)
"In Your Arms" (1991)
"Slow Ride" (1992)
"Stand Up" (1992)

Samlingsalbum
This Time It's Different (1998)
Little Caesar & Influence (2011)

Externa länkar
Officiell webbplats

Amerikanska metalgrupper
Musikgrupper bildade 1987
Joel Aldrich Matteson

Joel Aldrich Matteson, född 8 augusti 1808 i Watertown, New York, död 31 januari 1873 i Chicago, Illinois, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var den 10:e guvernören i delstaten Illinois 1853–1857.

Matteson gifte sig med Mary Fish och paret fick sju barn. Paret flyttade 1833 till Illinois. Han var ledamot av delstatens senat 1842–1853.

Guvernörens residens i Springfield, Illinois Executive Mansion, blev färdig 1855 och Matteson blev den första guvernören som flyttade in i huset.

Under Mattesons tid som guvernör gjordes satsningar i delstatens skolsystem och järnvägsnät. Budgetunderskottet minskade och nya fängelseceller byggdes.

Matteson lämnade 1857 politiken. Han arbetade som verkställande direktör i järnvägsbolaget Chicago and Alton Railroad.

Hans grav finns på Oakwood Cemetery i Joliet, Illinois. Byn Matteson i Cook County, Illinois har fått sitt namn efter Joel Aldrich Matteson.

Externa länkar

biografi på National Governors Associations webbplats
Illinois Blue Book
biografi på släkten Mattesons webbplats Mattesons in the USA

Guvernörer i Illinois
Personer från Watertown, New York
Födda 1808
Avlidna 1873
Män
Lorenzo Bandini Trophy

Lorenzo Bandini Trophy, italienska Trofeo Lorenzo Bandini,  är ett pris som delas ut till den italienske förolyckade racerföraren Lorenzo Bandinis minne av hans hemstad Brisighella.

Priset, som delats ut sedan 1992, går till en enastående personlighet inom världsracingen.

Mottagare

Referenser

Noter

Motorsportpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1993
Bark at the moon tour '84

Bark at the moon tour '84 är en konsertfilms-DVD med Ozzy Osbourne som spelades in under Bark at the moon tour 1984 och släpptes 2008.

Låtlista
Intro
I Don't Know
Mr. Crowley
Rock And Roll Rebel
Bark At The Moon
Revelation (mother Earth)
Steal Away
Centre Of Eternity
Drum Solo
Flying High Again
Iron Man
Crazy Train
Paranoid

Konsertfilmer
Zina

Zina (arabiska: زِنَاء, otukt) är en arabisk term som betyder sex före (hor) eller utanför heterosexuella äktenskap (äktenskapsbrott), vilka är brott enligt huvudreglerna inom islam. Individen har brutit mot Guds gränser som finns nämnda i Koranen. Knut S. Vikør anger i "Mellom Gud og Stat (2003)" att personerna kan dömas till spöstraff om båda var ogifta samt om kvinnan var oskuld vid den sexuella aktiviteten, medan en otrogen make/maka kan dömas till stening till döds. Dock står det inget om steningsstraff i Koranen. 

Straffet är 100 piskrapp var för både mannen och kvinna om båda är fria. Är en av parterna däremot förslavad piskas han/hon enbart 50 gånger.

Det krävs starka bevis vid hududbrott eftersom straffen är så hårda. Målsägaren måste ha fyra trovärdiga, vuxna, manliga vittnen som har bevittnat penetrationen uppger Vikör. Kvinnor får däremot inte vittna vid hududbrott. Inom Maliki, en av rättsskolorna är graviditet, när det gäller ogifta kvinnor ett bevis för zina. De andra rättsskolorna motsätter sig dock detta. Ett erkännande från den anklagade kan vara tillräckligt även om det inte står något om detta i Koranen utan bara i haditherna. Individen som erkänner och tar sitt straff blir renad från synd i detta livet och har en möjlighet att komma till paradiset.

Det finns flera missförstånd kring hur islams rättsliga system behandlar en våldtäkt. Många är av den felaktiga uppfattningen att det krävs fyra vittnen som ser våldtäkten för att rätten skall kunna utfärda en dom. De förfäras då, förståeligt nog, över att en kvinna som inte kan presentera fyra vittnen till brottet inte kommer kunna utkräva rättvisa gentemot förövaren. Inget kan vara mer fel. (https://islam.se/kvinnosyn/fyra-vittnen-till-en-valdtakt). 
	
Straffen utförs i mycket begränsad omfattning och endast i ett fåtal länder som vill att sharia ska genomsyra hela samhället, till exempel Saudiarabien, Iran, Sudan, norra Nigeria och i vissa delar av Pakistan.

Referenser 

Islamisk rättslära
Islamiska termer
Ord och fraser i Koranen
Nertjinsk

Nertjinsk, (ryska Не́рчинск, manchuiska: Nibcu hoton, kinesiska: 尼布楚 - Níbùchǔ) är en stad i Zabajkalskij kraj i Ryssland, 305 kilometer öster om Tjita och 644 kilometer öster om Bajkalsjön. Staden är belägen vid Nertjafloden, sju kilometer innan floden flyter samman med Sjilkafloden, som har sitt utlopp i Amur. Befolkningen uppgick till 14 746 invånare i början av 2015.

Fästningen Nertjinsk byggdes år 1654, och staden med samma namn grundlades fyra år senare av Afanasy Pasjkov. År 1689 undertecknades Fördraget i Nertjinsk mellan Ryssland och Kina, vilket hejdade den ryska expansionen i Amurområdet i tvåhundra år.

Nertjinsk var länge en känd förvisningsort. Staden är via en bibana förbunden med Transsibiriska järnvägen. Nertjinsk var tidigare känd för sin trävaru-, läder- och glasindustri, området är rikt på guld-, silver-, kvicksilver- och blygruvor.

Källor

Noter

Externa länkar 

Orter i Zabajkalskij kraj
Fred Perry (varumärke)

Fred Perry är en brittisk tillverkare av sport- och fritidskläder. Företaget grundades av Fred Perry tillsammans med Tibby Wegner. De började med att sälja svettband men är mest kända för sina pikétröjor som ursprungligen var för tennis. Tröjorna blev populära bland mods under 1960-talet och har sedan dess varit framträdande i flera brittiska subkulturer som northern soul och bland skinheads. Logotypen med en lagerkrans är i dag välkänd och har egna butiker över hela världen. I Sverige finns butiker i Göteborg och Stockholm.

Brittiska företag
Konfektionsföretag
Atlantis FC

Atlantis FC är en fotbollsklubb från Helsingfors i Finland.  Klubben grundades 1995 och spelar sedan säsongen 2010 i den tredje högsta serien i landet, Tvåan. Klubben grundades 1995 efter att FC Norssi och Johanneksen Dynamo slogs samman. Atlantis spelade i Tipsligan 2001, där laget slutade på sjunde plats. Föreningen hade dock ekonomiska bekymmer, varför platsen i Tipsligan överläts till den nybildade Vanda-föreningen AC Vantaan Allianssi. Atlantis började om längre ned i seriesystemet och spelar säsongen 2015 i Tvåan.

Spelartrupp 2014
Spelartruppen aktuell per den 24 mars 2014

Se även
AC Vantaan Allianssi

Externa länkar
 Atlantis FC

Fotbollsklubbar i Finland
Sportklubbar i Helsingfors
Sportklubbar bildade 1995
Joseph Duncan

Joseph Duncan, född 22 februari 1794 i Paris, Kentucky, död 15 januari 1844 i Jacksonville, Illinois, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var den 6:e guvernören i delstaten Illinois 1834–1838. Under Duncans tid som guvernör flyttades delstatens huvudstad från Vandalia till Springfield och byn Chicago fick stadsrättigheter.

Duncan deltog både i 1812 års krig och i Black Hawk-kriget. Han flyttade 1818 till Illinois och var ledamot av delstatens senat 1824–1826. Han var ledamot av USA:s representanthus 1827–1834.

Duncan var förespråkare för ett offentligt utbildningssystem och fördömde slaveriet som ett stort moraliskt och politiskt ont ("a great moral and political evil"). Han förkastade ändå abolitionismens slutmål som praktiskt omöjligt att uppnå i hela USA utan våld och skrev ett utkast till ett brev till rektorn vid Illinois College i protest mot uppgifterna om att abolitionistiska principer undervisades vid högskolan. Enligt Duncan innebar förespråkandet av att avskaffa slaveriet med våld en risk för inbördeskrig. Precis som själva slaveriet, fördömde han spridningen av tankar som kan leda till ett inbördeskrig som ett moraliskt ont. När det visade sig att uppgifterna om abolitionistisk propaganda i undervisningen vid Illinois College inte stämde, lät Duncan bli att skicka brevet. Han kandiderade 1842 på nytt till guvernör. Kampanjen misslyckades men han fick Abraham Lincolns röst. Lincoln hade röstat på honom också i 1834 års framgångsrika guvernörsval. Han var gift med Elizabeth Caldwell Smith. Paret gifte sig 13 maj 1828 och de fick tio barn. Elizabeth Duncan avled 23 maj 1876.

Duncans grav finns på Diamond Grove Cemetery i Jacksonville, Illinois.

Källor

Externa länkar
biografi på National Governors Associations webbplats
Biographical Directory of the United States Congress
The Life and Services of Joseph Duncan, Governor of Illinois, 1834–1838 på NIU Libraries Digitization Projects. Artikeln ursprungligen publicerad 1919 i Transactions of the Illinois State Historical Society.
porträtt av Joseph Duncan ur The Life and Services of Joseph Duncan, Governor of Illinois, 1834–1838.
porträtt av Elizabeth Duncan ur The Life and Services of Joseph Duncan, Governor of Illinois, 1834–1838.
Illinois Blue Book
Joseph Duncan House i Jacksonville, Illinois
Governor Duncan Home på Infobahn Outfitters
First Ladies of Illinois
Joseph Duncans grav på Graveyards.com

Födda 1794
Avlidna 1844
Guvernörer i Illinois
Ledamöter av USA:s representanthus från Illinois
Män
Welrod

Welrod är en ljuddämpad pistol som användes under hemliga operationer av Special Operations Executive SOE under andra världskriget. De tillverkades av Birmingham Small Arms BSA som hade flera underleverantörer. Det finns en försöksmodell kallad model 1. Därefter Welrod Mark II, Welrod Mark IIA och Welrod Mark I. Welrod Mk I är i kalibern 9 mm Parabellum och de andra är i kalibern 7,65 mm Browning. De flesta är märkta med en femkantig stjärna samt en rektangel som ser ut som en kvadrat, samt ett serienummer.

Sleeve gun  
Det finns även en mindre variant av Welrod som heter Sleeve gun Mark II i kalibern 7,65 mm Browning. Den saknar magasin och var avsedd att tryckas mot offrets kropp innan man tryckte av. Ett par prototyper provades av OSS men vapnet kom aldrig att användas i strid.
Bägge är använda som avrättningsvapen av motståndsrörelserna i de av Tyskland ockuperade länderna under andra världskriget.

Referenser

Noter

Webbkällor 
TIMELAPSE.DK Welrod
TIMELAPSE.DK Sleeve gun

Pistoler
Volga-Oka-kulturen

Volga-Oka-kulturen är ett samlingsnamn för keramikanvändande jägar-samlarsamhällen i skogszonen i centrala Ryssland i regionen som omsluts av övre Volga, Oka och Desnafloderna under fjärde och tredje millenniet f.Kr.

Detta område var hemland för gropkeramiska kulturerna, en direkt ättling till den lokala mesolitiska gruppen. Den tidigaste av Volga-Oka-kulturerna var lialovokulturen som dateras till det fjärde millenniet f.Kr. Nära besläktat var belevkulturen som utvecklades senare under 4.000 f.Kr söder om lialovo. Bådas boplatser återfanns vid flodbankarna, vid sjösidorna och på sanddynerna. Utgrävningar i kulturlagren vid sjöarna pekar på ett ganska bofast folk, medan boplatserna vid sanddynerna inte gör det.

Ekonomin var inte baserad på jordbruk eller boskapsskötsel, utan på jakt och fiske. Keramiken består av karakteristiska bylsiga kärl med en spetsig eller rundad botten, dekorerad med djupa gropar arrangerade i horisontellt delade av kamavtryck. Regionala och lokala varianter i keramiken förekommer. De efterträddes av fatjanovokulturen omkring 2.000 f.Kr.

Litteratur 
 Darvill, Timothy, The Concise Dictionary of Archaeology (2002)

Arkeologiska kulturer
Historiska ryska kulturer