kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fiat Bravo

Fiat Bravo är en bilmodell i Golfklassen som funnits i två generationer sedan mitten av 1990-talet.

Bravo I (1995-2001) 

Den första generationens Bravo presenterades tillsammans med sin systermodell Brava 1995, då de ersatte Tipomodellen. Bravo och Brava delade teknisk bottenplatta och stora delar av karossen, men medan Brava hade en konventionell femdörrars kaross så var Bravo av tredörrars halvkombityp. Dessutom hade modellerna olika utrustnings- och motoralternativ där Bravo marknadsfördes som den sportigare varianten. Bravo/Brava utsågs 1996 till Årets bil. 

Modellserien genomgick en mindre ansiktslyftning 1999 och ersattes år 2001 av Stilo. I Brasilien och Turkiet tillverkades den till 2003.

Bravo och Brava betraktades som innovativa designmässigt när de kom.

Bravo II (2007-2016) 

I början av 2007 ersattes Stilomodellen av en modell som åter fick namnet Bravo. Den tillverkas enbart i femdörrarsversion. På vissa marknader, exempelvis på Nya Zeeland, går modellen under namnet Fiat Ritmo. 

Bravo II utvecklades på mycket kort tid eftersom Fiatledningen var måna att snabbt ersätta den föga populära Stilo. Därför återanvändes bland annat den tekniska bottenplattan från föregångaren, medan designen är helt ny och knyter an till den i sin tur tydligt Maseratiinspirerade Grande Punto. Modellen, som presenterades i Sverige hösten 2007, erbjuds med fem motoralternativ; tre bensindrivna med 1,4 liters slagvolym med mellan 90 och 150 hästkrafter, samt med två dieselmotorer med 120 respektive 150 hästkrafter. Modellen finns i Sverige enbart med 120 hk och 150 hk T-Jet 1,4l bensinare och 1,9l 120 hk diesel. 

Sedan mars 2008 finns i Europa också en helt ny 1,6 l diesel med effektuttag på 120 och 105 hk. Den senare finns också med ett särskilt paket, så att den endast släpper ut 119 g/km CO2 och är därmed en av de starkaste miljöbilsklassade dieslarna i Sverige.

Motoralternativ 

Årets bil
Bravo
Framhjulsdrivna fordon

fi:Fiat Bravo/Brava#Uusi Bravo
Minibuss

En minibuss (ibland benämnd van, alternativt MPV efter engelskans multi-purpose vehicle eller familjebuss) är en större personbil som liknar en buss till utseendet och har minst tre sätesrader med två eller tre sittplatser per rad. De minibussar som är utrustade med totalt nio säten tar precis så många personer som är tillåtet för B-körkort. 

Modellen är som regel högre än en sedan- eller kombimodell.

Exempel på minibussar
Renault Espace
Buick GL8
Citroën C3 Picasso
Citroën C4 Picasso (Auto Bild goldene Lenkrad 2014)
Chrysler Voyager
Chevrolet Trans Sport
Daihatsu Xenia
Fiat Multipla
Ford Focus C-max
Ford Windstar
Eurovan
Honda FR-V
Kia Carnival
Mazda 5
Mercedes-Benz V-klass
Mitsubishi Grandis
Opel Zafira
Peugeot 5008
Ssangyong Rodius
Toyota Previa
Volkswagen Sharan
Volvo EM90

Se även 
M-segment

Referenser

Noter 

Bilar efter klass
Rolf Saxon

Rolf Saxon, född 1955 i Virginia, USA. Amerikansk skådespelare som bor och arbetar mest i England och Europa. Han är nog mesta känd för att han har haft rösten till George Stobbart i Broken Sword-serien, ett datorspel som kom 1996. Han har även dykt upp i småroller i flera olika Hollywood-filmer som Rädda menige Ryan och Mission: Impossible.

Filmografi (urval)
1980 - Grabben som blev miljonär
1983 - De skoningslösa
1996 - Mission: Impossible
1998 - Rädda menige Ryan
1999 - Entrapment

Externa länkar
 
 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1955
Män
Levande personer
Club Nacional de Football

Club Nacional de Football är en sportinstitution i Montevideo, Uruguay som grundades den 14 maj 1899 efter en sammanslagning av Montevideo Football Union Club och Uruguay Athletic Club (inte att förväxla med Uruguay Athletic Club).

Nacional som förening deltar i flera sporter, varav fotboll är den mest framträdande och den sport där klubben har uppnått betydande segrar i Uruguay och internationellt. Fotbollslaget spelar sina hemmamatcher i Estadio Gran Parque Central.

Fotbollslaget har vunnit Copa Libertadores tre gånger: 1971, 1980 och 1988. Interkontinentalcupen vann man obesegrat 1971, 1980 och 1988. Man har spelat i den högsta inhemska ligan sedan 1901 och har blivit uruguayanska mästare 45 gånger (11 gånger i amatör-eran, 34 i den professionella eran). Med totalt 145 officiella titlar, 124 inhemska titlar och 21 internationella titlar, är Nacional den mest framgångsrika klubben i Uruguay i fråga om antalet titlar. Fram till säsongen 2014–15 hade man deltagit i 112 säsonger av högstaligan (flest i Uruguay) med en sämsta placering på plats 7 (1988).

Nacionals samtliga sportlag identifieras med de vita, blå och röda färgerna, inspirerade av Uruguays nationella hjälte José Gervasio Artigas flagga.

Nacionals fotbollslag har hög rivalitet med många klubbar, särskilt med Montevideo-laget Peñarol, i sammandrabbningar kallat El Clasico del Fútbol Uruguayo.

Historia

Grundandet 1899 

I slutet av 1800-talet började man spela fotboll i Uruguay, mycket tack vare den höga invandringen från Storbritannien som tog med sig seden att spela fotboll. Montevideo CC, CURCC, Uruguay Athletic, Albion och Montevideo Rowing var idrottsklubbar med en fotbollssektion. Nacional, Deutcher FK och Uruguay Athletic Club var de klubbar som var först att grundas som rena fotbollslag. Nacional bildades efter en sammanslagning av Montevideo Football Union Club och Uruguay Athletic Club den 14 maj 1899 hemma hos Ernesto Caprario. Detta var den första rena fotbollsföreningen i Sydamerika.

Meriter 
Ligamästare: 45 (1902, 1903, 1912, 1915, 1916, 1917, 1919, 1920, 1922, 1923, 1924, 1933, 1934, 1939, 1940, 1941, 1942, 1943, 1946, 1947, 1950, 1952, 1955, 1956, 1957, 1963, 1966, 1969, 1970, 1971, 1972, 1977, 1980, 1983, 1992, 1998, 2000, 2001, 2002, 2005, 2005–06, 2008–09, 2010–11, 2011–12, 2014–15)
Copa Libertadores: 3 (1971, 1980, 1988)
Interkontinentalcupen: 3 (1971, 1980, 1988)
Copa Interamericana: 2 (1972, 1989)
Recopa Sudamericana: 1 (1989)

Spelare 
Se kategorisidan spelare i Club Nacional de Football för en lista över fotbollsspelare som har spelat för Nacional.

Rekord 
Flest matcher: Emilio Álvarez, 511 spelade matcher
Längst tid i klubb: Héctor Scarone, 21 år (1917-39)
Flest mål: Atilio García, 465 mål

Övriga sporter 
Nacional som förening har flera olika sportavdelningar:
 Schack: nationella mästare 1993, 1994 och 1997.
 Basket: medlemmar av Uruguays basketförbund sedan 1932. Nationella mästare 1935 och 1937.
 Cykling (velodrom- och landsvägscykling): medlemmar av Uruguays cykelförbund sedan 1914.
 Futsal
 Tennis
 Volleyboll

Externa länkar

Officiell webbplats

Referenser 

Club Nacional de Football
Jesper Birch

Jesper Birch född 23 mars 1963, dansk skådespelare 

Birch studerade vid Lee Strasberg Theatre Institute i New York men redan före studierna var han verksam vid olika teatrar. Han filmdebuterade 1987 i filmen Rami og Julie.

Filmografi (urval)
2000 - Her i nærheden
1991 - En dag i oktober
1991 - Europa
1988 - Rami & Julie

Danska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1963
Levande personer
Danska skådespelare under 2000-talet
Karl Andersson (partiledare)

Karl Andreas Andersson (i riksdagen kallad Andersson i Fiskebäckskil, senare Andersson i Stockholm), född 24 februari 1875 i Stenkyrka församling, Göteborgs och Bohus län, död 8 oktober 1968 i Danderyds församling, Stockholms län, var en svensk havsforskare, politiker och partiledare (liberal).

Biografi 
Karl Andersson, som kom från en bondefamilj, blev filosofie kandidat vid Uppsala universitet 1899 och filosofie doktor på en avhandling i zoologi 1907. Han deltog också i den första svenska Antarktisexpeditionen (1901 - 1903) under ledning av Otto Nordenskjöld. År 1907 anställdes han som fiskeriintendent och han var 1925-1941 byråchef vid lantbruksstyrelsens fiskeribyrå. Han var även president för internationella rådet för havsforskning 1948-1952.

Andersson var riksdagsledamot i flera omgångar: den 16 januari-31 december 1913 i första kammaren för Göteborgs och Bohus läns valkrets, 1918-1919 i andra kammaren för Göteborgs och Bohus läns södra valkrets samt 1920-1925 och 1931-1933 i första kammaren för Göteborgs och Bohus läns valkrets. Som liberal politiker tillhörde han i riksdagen Liberala samlingspartiet, och efter den liberala partisplittringen 1923 anslöt han sig till Sveriges liberala partis riksdagsgrupp Liberala riksdagspartiet. I riksdagen var han bland annat suppleant i jordbruksutskottet 1920-1925 och ordförande i andra kammarens tredje tillfälliga utskott 1918. Han var som riksdagsman särskilt engagerad i fiskeri- och sjöfartsfrågor.

Karl Andersson var också partiledare för Sveriges liberala parti 1932-1934 och blev därmed partiets siste ordförande innan bildandet av det återförenade Folkpartiet.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1990), band 4, s. 57

Noter

Vidare läsning 
 
Om Karl Andersson på folkpartiets hemsida
 Karl Andreas Andersson - ur Nordisk familjebok från Projekt Runeberg

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala riksdagspartiet
Svenska polarforskare (Antarktis)
Svenska zoologer under 1900-talet
Personer från Stenkyrka socken, Bohuslän
Födda 1875
Avlidna 1968
Män
Johannes Anker Larsen

Johannes Anker Larsen, född 18 september 1874 på Langeland, död 12 februari 1957, var en dansk författare, skådespelare och sceninstruktör.

Anker Larsen blev filosofie kandidat 1895, och efter några år som skådespelare vid Dagmarteatret 1905–1908 och Folketeatret 1908–1913 blev han sceninstruktör vid Det Ny Teater 1913–1915 och Folketeatret 1915–1919, Dagmarteatret 1919–1922 och Det Kongelige Teater från 1928.

Anker Larsen skrev romaner som De vises Sten (1923) och noveller, samt främst tillsammans med Egill Rostrup dramatiska arbeten, däribland de även i Sverige populära folkkomedierna Pigernes Alfred (1908) och Karen, Maren og Mette (1910).

Bibliografi i urval
1912 – Karen Kruse
1926 – For åben dør
1928 – Sognet som vokser ind i himlen
1932 – Kong Lear fra Svendborg

Noter 

Danska författare
Män
Födda 1874
Avlidna 1957
Danska skådespelare under 1900-talet
Danska dramatiker
Ellen Rovsing

Ellen Henriette Marie Rovsing, född 9 juni 1889 i Asminderød, död 20 februari 1960 i Köpenhamn, var en dansk skådespelare. Hon var gift med regissören Egill Rostrup.

Rovsing var verksam vid ett flertal landsortsteatrar i Danmark. Hon medverkade sporadiskt som filmskådespelare.

Filmografi (urval)
1936 – Millionærdrengen

Danska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1889
Avlidna 1960
Egill Rostrup

Egill Barfod Rostrup, född 16 mars 1876 i Köpenhamn, död 3 augusti 1940 i Rønne, var en dansk skådespelare, teaterregissör, författare och teaterhistoriker, mest känd för sin tid som regissör vid Det Kongelige Teater 1928–1930. Han medverkade också i flera filmer på 1910- och 1920-talen.

Rostrup var gift med skådespelaren Ellen Rovsing och under en period med skådespelaren Oda Rostrup. Med den förstnämnda fick han sonen Asmund Rostrup och med den sistnämnda sonen Haavard Rostrup.

Källor 

Egill Rostrup i Den danske filmdatabase

Externa länkar 

Danska teaterregissörer
Danska skådespelare under 1900-talet
Danska författare under 1900-talet
Danska teaterhistoriker
Män
Födda 1876
Avlidna 1940
Författare från Köpenhamn
Skådespelare från Köpenhamn
Hans Jørgen Jacobsen

Hans Jørgen Jacobsen, född 23 maj 1940 i Taastrup, död 2 maj 1999, var en dansk boxare, brottare och tyngdlyftare.

Jacobsen fick sitt genombrott som amatörboxare under 1960-talet då han boxade för IK Sparta. Han övergick till Mogens Palles boxningsstall och deltog i 29 proffsmatcher varav 22 stycken var vinster. Han var dansk mästare i amatörboxning och brottning. Han har vid sidan av sporten arbetat som stuntman, litograf, skådespelare och "stark man" på marknader och tivolin.

Filmografi (urval) 
1977 – I skorpionens tegn - Agent 69 Jensen
1976 – Hopla på sengekanten
1975 – Der må være en sengekant
1975 – Det gode og det onde

Externa länkar 

Födda 1940
Avlidna 1999
Danska boxare
Män
Personer från Høje-Tåstrups kommun
Wolzek

Wolzek var, enligt Rudolf Höss, namnet på ett av Nazitysklands förintelseläger.

Höss vittnesmål 
Höss, som 1940–1943 var kommendant i Auschwitz, greps i mars 1946 och fördes till Nürnberg, där han kallades som vittne i Nürnbergprocessen. Den 15 april 1946 kallade Ernst Kaltenbrunners försvarsadvokat Kurt Kauffmann in vittnet Höss. Efter att ha förhörts av Kauffmann utfrågades Höss även av överste John Amen från åklagarsidan. Amen åberopade ett skriftligt dokument från ett tidigare förhör med Höss. Det är i detta skriftliga dokument som namnet "Wolzek" förekommer. Amen läste upp delar ur detta dokument inför sittande rätt, bland annat följande:

I det citerade dokumentet uppger Höss att det i Generalguvernementet i juni 1941 existerade tre förintelseläger. Denna uppgift är inkorrekt, då Generalguvernementets första förintelseläger, Bełżec, började uppföras i november 1941 och togs i bruk i mars 1942. I Generalguvernementet kom det med tiden att finnas ytterligare tre förintelseläger. I det förutvarande arbets- och koncentrationslägret Majdanek uppfördes en förintelseanläggning i april 1942. Samma månad inleddes förintelseapparaten i Sobibór och i Treblinka i juli, tre månader senare.

Lägret "Wolzek" har aldrig återfunnits, vilket har föranlett förintelseförnekare att betvivla Höss vittnesmål. "Wolzek" har av somliga ansetts vara identiskt med Sobibór. Höss uppges i förhör före rättegången ha talat om att lägret låg 40 kilometer i riktning mot Kulm ... förbi Kulm i ostlig riktning. Det hävdas att man, när man åkte tåg från Kulm till Sobibór, färdades fyrtio kilometer, och Sobibór låg nordost om Chełm (tyska Kulm).

Enligt forskare är det plausibelt att Höss med "Wolzek" syftade på byn Wołczyny (även benämnd Wołczyn), belägen i lägret Sobibórs omedelbara närhet.

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar 
 En karta med Wolczyn bredvid Sobibór
 The "Wolzek" paradox

Förintelsen i Polen
Kulm

Kulm kan syfta på:

 Slaget vid Kulm – ett slag vid orten Chlumec u Chabařovic (Kulm) i nuvarande Tjeckien under Napoleonkrigen 29-30 augusti 1813
 Kulm (stift) – ett stift 1243–1992

Geografi

Finland 

 Kulm, Korpo, Åboland,

Iran 

 Kolm-e Bālā, ort, Ilam,

Polen
Kulm – tyskt namn på en stad vid floden Wisła i Kujavien-Pommern, se Chełmno.
Kulm – tyskt namn på en stad, se Chełm.

Tjeckien
Kulm – tyskt namn på en ort, se Chlumec u Chabařovic.

Schweiz 

 Kulm (distrikt), distrikt, Aargau,

USA 

 Kulm, North Dakota, ort, North Dakota, LaMoure County,

Österrike 

 Kulmberg (berg i Österrike, Steiermark, Politischer Bezirk Weiz), 
 Kulm (hoppbacke) – en skidflygningsbacke i Bad Mitterndorf (Tauplitz kommun) 

Robotskapade Finlandförgreningar
Robotskapade Iranförgreningar
Robotskapade Österrikeförgreningar
Paul Juon

Paul Juon, född Pavel Fjodorovitj Juon 6 mars 1872 i Moskva (enl. andra källor född 8 mars), död 21 augusti 1940 i Vevey Schweiz, var en rysk kompositör. 

Juon studerade i Moskva för Jan Hrimaly i violin samt Sergej Tanejev och Anton Arenskij i komposition. Han fullborde därpå i Berlin sin teoretiska utbildning hos Woldemar Bargiel. Juon var 1896 teori- och violinlärare vid konservatoriet i Baku, året därpå åter i Berlin, där han sedan verkade fram till 1934. 1906 blev han kompositionslärare vid Berlins musikhögskola. Joun gjorde som tonsättare sin främsta insats på kammarmusikens område med en kammarsymfoni (opus 27), klaverkvintetter och kvartetter, stråkkvartetter, klavertrios, sonater med mera. Med sina tekniskt gedigna verk framstod Juon närmast som en Brahmsbefryndad romantiker, i vars epigonartade stil det ryskt-nationella draget var sekundärt.

Källor 
 

Ryska kompositörer
Schweiziska kompositörer
Män
Musiker från Moskva
Födda 1872
Avlidna 1940
Den stora kärleken

Den stora kärleken är en svensk komedifilm från 1938 i regi av Anders Henrikson.

Handling
Hembiträdet Agnes lever ett ganska ensamt och småtråkigt liv. Detta har noterats av biträdena i det matstånd Agnes regelbundet handlar i. För att muntra upp Agnes berättar ett av biträdena, Hulda för henne om en hemlig (påhittad) beundrare vid namn Gustav Petterson som har frågat om henne.

Om filmen
Den stora kärleken hade Sverigepremiär på biograf Röda Kvarn i Stockholm 7 mars 1938. Filmen byggde på en österrikisk pjäs. Filmen är i dagsläget försvunnen.

Rollista i urval
Tutta Rolf - Agnes
Håkan Westergren - Gustav Petterson
Karin Swanström - Hulda Fagerlund
Eric Abrahamsson - August Fagerlund
Elof Ahrle - Kalle
Marianne Löfgren - Molly
Magnus Kesster - Hugge
Douglas Håge - verkmästaren

Svenska komedifilmer
Filmer 1938
Filmer i regi av Anders Henrikson
Svenska filmer baserade på pjäser
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1930-talsfilmer
Johannes Meyer

Johannes Meyer, född 28 maj 1884 i Skodsborg, död 4 november 1972 på Sankt Josephs Hospital i Köpenhamn, var en dansk skådespelare och regissör.

Biografi 
Meyer växte upp i en syskonskara med 15 barn. Han studerade drama för Peter Jerndorff och scendebuterade på Dagmarteatret 1905. Han var engagerad vid ett flertal teatrar bland annat Det ny Teater, Dagmarteatret, Nørrebros Teater och Betty Nansen Teatret och Det Kongelige Teater. 

Johannes Meyer filmdebuterade i stumfilmen Et revolutionsbryllup 1909 och kom att medverka i drygt 100 filmer.

Filmografi i urval

Roller   

1932 – Deception
1934 – Flugten fra Millionerne

 (Afsporet)

1950 – Café Paradis
1951 – Flyg med i det blå
1967 – Den röda kappan

Regi 
1924 – En kaereste for meget
1938 – Diskretion - Ehrensache
1949 – Diese Nacht vergess' ich nie

Externa länkar 
 Johannes Meyer i Danmarks Nationalfilmografi

Födda 1884
Avlidna 1972
Danska skådespelare under 1900-talet
Danska filmregissörer
Män
Personer från Rudersdals kommun
Olivia Norrie

Olivia Norrie född Olivia Johanne Margrethe Jørgensen 22 november 1869 i Köpenhamn död 7 november 1945, dansk skådespelare. Hon var gift första gången med skådespelaren Jacob Jørgen Jacobsen och andra gången med teaterchefen William Norrie

Norrie kom som 10-åring in på Det kongelige Teaters balletskole tillsammans med sin syster. Hon scendebuterade på Det Kongelige Teater 1885 som Puk i Shakespeares En Skærsommernatsdrøm. Därefter studerade hon vid teaterns dramatiska elevskola. Efter studierna engagerades hon vid Folketeatret 1891, för att 1895 flytta över till Dagmarteatret där hon verkade fram till 1930. Därefter blev hon skådespelare vid Danmarks Radio.

Filmografi
1913 - Axel Breidahls lotterigevinst 
1912 - Loppen 
1911 - En bryllupsaften

Källor 

Födda 1869
Avlidna 1945
Danska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Skådespelare från Köpenhamn
Albert Helsengreen

Albert Helsengreen född 3 januari 1854 i Köpenhamn död 5 januari 1943, dansk skådespelare. Han var son till skådespelaren Frederik Helsengreen och bror till skådespelaren Emil Helsengreen. Han var gift med skådespelaren Agnes Mathilde Hou.

Helsengreen scendebuterade 1872 med monologen En mand der har været i byen på Casino teatern i Köpenhamn. Mellan 1873 och 1876 var han engagerad vid Bergens danske teater och 1887-1889 vid Det Kongelige Teater i Köpenhamn. I samband med sitt guldbröllop 1929 skänkte han ett legat till Danska Skådespelarföreningen vars räntor skall delas ut till äldre scenkonstnärer.

Filmografi (urval)
1912 - Mellem storbyens artister

Födda 1854
Avlidna 1943
Danska skådespelare under 1800-talet
Män
Danska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Köpenhamn
Edgard Høyer

Silbert Edgard Louis Severin Høyer, född 24 oktober 1859 i Köpenhamn, död 29 oktober 1942 i Köpenhamn, var en dansk författare och manusförfattare. Han var son till musikern Nicolai Hansen och hans hustru Jørgine Adamine Ulrikke Cathrine, född Rostved.

Han juristexamen 1883 och arbetade därefter som overretssagfører. Redan under skoltiden skrev han dramatik som kamraterna framförde. 1888 skickade han in Dristigt vovet till Det Kongelige Teater, där den antogs. Pjäsen blev inte någon succé, men han fick revansch när I ravnekrogen sattes upp 1891. Efter det sökte han sig till de privata teatrarna, där han fick stor framgång med sina lustspel och komedier. 1899-1901 var han direktör för Teater Casino i Köpenhamn. Hans sista pjäs blev Glas og Porcellæn, som hade premiär på Det Ny Teater 1921. 

Flera av hans pjäser har uppförts i Sverige. 1890 sattes Dristigt vovet upp på Södra Teatern under titeln Friskt vågat.

1886 gifte han sig med Anna Clausen.

Filmmanus

Dramatik
 Dristigt vovet, 1888
 Friskt vågat, 1890
 I ravnekrogen, 1891
 Frøken A.W., 1892
 Modkandidater, 1892
 Klokkerne, 1894 (tillsammans med Anna Høyer)
 Scenens børn, 1895
 Scenens barn
 Etatsraadens stiftelse, 1895
 Etatsrådets stiftelse, 1898
 Løndøren, 1896 (översättning)
 Familien Jensen, 1897
 Familjen Jensen, 1898
 Bukkespring, 1897 (översättning)
 Tøbrud, 1898
 Bryllupet paa Valeni, 1900 (översättning tillsammans med Anna Høyer)
 Consulens aktier, 1900
 En kur, 1900 (översättning)
 Dronning Marguerites Noveller (översättning)
 Det forgyldte æsel, 1900 (översättning)
 Vandfaldet, 1901 (översättning)
 Den rare forhørsdommer, 1901 (översättning)
 Møllen, 1901
 I familiens skød, 1901 (översättning)
 Havfruen, 1901
 Tante Cramers testamente, 1904
 Tant Kramers testamente
 Standens ære, 1907
 Brøderne Hansen, 1908
 Bröderna Hansen, 1909
 Den dummeste, 1908 (översättning)
 Niels Peter Svane, 1909
 Michel Perrin, 1909 (översättning)
 En ideal ægtemand, 1910 (översättning tillsammans med Anna Høyer)
 Beates Eventyr, 1910 (översättning)
 En maaneds simpel fængsel, 1910 (översättning tillsammans med Anna Høyer)
 Frk. Venus, 1910
 Fra den anden bred, 1911 (översättning tillsammans med Anna Høyer)
 Peter Pip og hans søster, 1912
 Min mands ven, 1913 (översättning tillsammans med Anna Høyer)
 Svamp, 1914
 Velgørenhed, 1914 
 Prinsessen og den hele verden, 1915
 Prinsessan och hela världen, 1916
 Paa Anklagebænken, 1916 (översättning tillsammans med Anna Høyer)
 Jomfru Agnete
 Magister Ernst
 Czar Ivan den grusomme
 Professor Hans Magnus, 1916
 Fra det mellemste København, 1916
 Helen, 1919
 Hendes Type, 1919
 Glas og Porcellæn, 1921

Referenser

Noter

Källor 

 Edgard Høyer, Dansk Biografisk Leksikon
Edgard Høyer, Danske Litteraturpriser ved Niels Jensen

Danska författare
Danska manusförfattare
Födda 1859
Avlidna 1942
Män
Författare från Köpenhamn
Lene Vasegaard

Lene Vasegaard, född 9 februari 1940 i Frederiksberg, är en dansk skådespelare. Hon var gift med skådespelaren Henrik Wiehe. 

Vasegaard studerade vid Det kongelige Teaters elevskole 1961–1964. I slutet av 1960-talet lämnade hon Det Kongelige Teater för att verka som frilansande skådespelare och lärare i drama.

Filmografi (urval) 

Födda 1940
Danska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Levande personer
Personer från Frederiksberg
Hans Egede Budtz

Hans Egede Budtz född 8 augusti 1889 i Slagelse död 29 juni 1968, dansk skådespelare och teaterregissör. Han var gift med skådespelaren Thora Egede Budtz. 

Budtz studerade vid Det kongelige Teaters elevskole 1913-1915 efter att tidigare studerat drama för Thorkild Roose. Han scendebuterade vid Det Kongelige Teater 1915 i rollen som Klint i Genboerne.

Filmografi (urval)
1955 - Der kom en dag 
1941 - Wienerbarnet
1939 - I dag begynder livet
1938 - Alarm 
1934 - Nøddebo Præstegård

Externa länkar 

Födda 1889
Avlidna 1968
Danska skådespelare under 1900-talet
Män
Personer från Slagelse