kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kurt Junesjö

Kurt Junesjö, född 26 juni 1940 i Jönköping, är en svensk författare, jurist och expert på arbetsrätt. Junesjö arbetade fram till år 2004 som processjurist och utredare på LO-TCO Rättsskydd, LO:s och TCO:s juridiska byrå. Han är verksam som skribent i arbetsrättsfrågor och skriver för bland andra Dagens Arbete och Tidskrift för Folkets Rättigheter. Han har gett ut åtskilliga böcker i sitt ämne och medverkar regelbundet som krönikor i Folket i Bild/Kulturfront.

Bibliografi (urval)
Anställningstrygghet? 1973
Spelregler på arbetsgivarens villkor : en granskning av löneförhandlingsutredningens rapport (SOU 1991:13) 1991
Den nya arbetsorätten : SAF och regeringens förslag till en ny arbetsrätt 1992
Otrygghet i anställningen : en granskning av Arbetsrättskommitténs delbetänkande "Ny anställningsskyddslag" 1993
Den stora bluffen : om jobben och arbetsrätten : en kritisk granskning av småföretagarpropositionen, prop 1993/94:67 1993
Lojalitet - i vems intresse? : en kritisk granskning av rätten till uppsägning på grund av illojalitet 1994
Jakten på den perfekta arbetskraften : om drogtester, gentester och andra medicinska tester i arbetslivet 1995
En ny arbetsrätt : tankar och förslag 1995
Försvara arbetsrätten 1996
Strejk : en demokratisk rättighet för bättre arbetsförhållanden 1998
Hotet mot strejkrätten 1998
Strejkrätten dubbelt hotad 1999
Distansarbete, datorer, integritet : handbok för anställda 2000
Datapolitiskt program 2002
Rea på arbetstagare : om social dumpning och hotet mot strejkrätten 2005
Lysande avtal : en historia om Elektrikerförbundets kollektivavtal under 100 år 2006

Externa länkar
Kurt Junesjös webbplats

Personer inom svensk fackföreningsrörelse
Svenska författare
Män
Födda 1940
Levande personer
Jurister från Jönköping
Författare från Jönköping
Motosusjön

Motosusjön  är en sjö i Fuji gokoområdet i Japan.

Geografi
Motosusjön ligger i Yamanashi prefektur och är en av flera sjöar som bildar en båge kring berget Fujis norra del.

Sjön har en yta på ca 4,70 km² med en omkrets på ca 11,82 km och ett största djup på ca 121,6 m. Den ligger på en höjd av ca 900 m ö.h. och är den västligaste och djupaste bland Fuji-Femsjöarna. Vattentemperaturen understiger aldrig 4 °C, varför sjön är den enda i området som inte fryser igen under vintern.

Historia
Den 1 februari 1936 grundades Fuji-Hakone-Izu National Park där Motosusjön och övriga sjöar i Fuji goko-området ingår.

Området är ett mycket populärt turistområde och besöks årligen av omkring 9 miljoner människor.

Källor

Externa länkar
 bilder från Motosusjön
 Webbkameror över Fuji goko

Insjöar i Japan
WP:Projekt Japan
Shojisjön

Shojisjön  är en av de fem Fuji goko-sjöarna i Japan.

Geografi
Shojisjön ligger i Yamanashi prefektur som del i en båge runt berget Fujis norra del.

Sjön har en yta på ca 0,5 km² och en omkrets på cirka 6,80 kilometer. Det största djupet är cirka 15,2 meter. Sjön ligger på en höjd av omkring 900 meter över havet och är den minsta sjön bland Fuji goko.

Historia
Den 1 februari 1936 grundades Fuji-Hakone-Izu National Park där Shojisjön och övriga fyra sjöar i Fuji goko-området ingår.

Området är ett mycket populärt turistområde och besöks årligen av ca 9 miljoner besökare. Vid Shojisjön finns hotellbyggen som uppfördes redan under Meijiperioden.

Källor

Externa länkar
 Webbkameror över Fuji goko

Insjöar i Japan
WP:Projekt Japan
Saisjön

Saisjön  är en sjö i Fuji goko-området i Japan.

Geografi 
Saisjön ligger i Yamanashi prefektur och utgör en del i en båge av sjöar runt berget Fujis norra del.

Sjön har en yta på cirka 2,10 km², en omkrets på omkring 9,85 kilometer och ett största djup på cirka 71,7 meter. Den ligger på en höjd av cirka 900 meter över havet, och är den minst exploaterade bland Fuji goko-sjöarna

Historia 
Den 1 februari 1936 grundades Fuji-Hakone-Izu National Park där Saisjön och övriga Fuji goko ingår.

Området är ett mycket populärt turistområde och besöks årligen av cirka 9 miljoner människor.

Källor

Externa länkar 
 Webbkameror över Fuji-Femsjöarna

Insjöar i Japan
WP:Projekt Japan
Kawaguchisjön

Kawaguchisjön  är en sjö i Fuji goko-området i Japan.

Geografi 
Kawaguchisjön ligger i Yamanashi prefektur och utgör en del i en båge av sjöar runt berget Fujis norra del.

Sjön har en yta på cirka 6,13 km², en omkrets på omkring 20,94 kilometer och ett största djup på 15,2 meter. Den ligger på en höjd av cirka 830 meter över havet och är den enda bland Fuji goko-sjöarna som har en ö.

Historia 
Den 1 februari 1936 grundades Fuji-Hakone-Izu National Park där Kawaguchisjön och övriga Fuji goko ingår.

Området är ett mycket populärt turistområde och besöks årligen av cirka 9 miljoner människor.

Källor

Externa länkar 
 bilder från Kawaguchisjön
 Webbkameror över Fuji goko

Insjöar i Japan
WP:Projekt Japan
Yamanakasjön

Yamanakasjön  är en sjö i Fuji goko-området i Japan.

Geografi
Yamanakasjön ligger i Yamanashi prefektur och utgör en del i en båge av sjöar runt berget Fujis norra del.

Sjön har en yta på cirka 6,46 km², en omkrets på omkring 13,87 kilometer och ett största djup på 15 meter. Den ligger på en höjd av cirka 982 meter över havet och är den största bland Fuji goko-sjöarna samt den tredje högst belägna insjön i Japan.

Historia
Den 1 februari 1936 grundades Fuji-Hakone-Izu National Park där Yamanakasjön och övriga Fuji goko ingår.

Området är ett mycket populärt turistområde och besöks årligen av cirka 9 miljoner människor.

Källor

Externa länkar
 bilder från Yamanakasjön
 Webbkameror över Fuji-Femsjöarna

Insjöar i Japan
WP:Projekt Japan
Socialist Workers Party (Storbritannien)

Socialist Workers Party (SWP) ses ofta som det största partiet bland vänstern utanför Labourpartiet i Storbritannien.
SWP bildades formellt 1977 men arbete ofta under namnet International Socialists hade dessförinnan pågått i 20 år i grupper formerade kring den ideologiske ledaren Tony Cliff. Partiet är dominerade inom sin international International Socialist Tendency (IST).

Ideologisk skiljer SWP från andra trotskistiska riktningar ut sig genom sin analys av Sovjetunionen som statskapitalistiskt.

Vid parlamentsvalet i Storbritannien 2015 fick partiet 2,724 röster i hela riket.

Externa länkar
Officiell webbplats 

Politiska partier i Storbritannien
Socialistiska partier i Europa
Politiska partier bildade 1977
Nels Nelsson

Nels Nelsson (i riksdagen kallad Nelsson i Ekengård), född 11 december 1881 i Ysane, död där 16 december 1962, var en svensk lantbrukare och politiker (folkpartist).

Nels Nelsson, som kom från en bondesläkt, var lantbrukare i Ysane där han också var kommunalfullmäktiges ordförande. Han var också aktiv i den lokala bonderörelsen och i sparbanksväsendet.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren för Blekinge läns valkrets en kort period 1940, från den 16 november och till årets utgång.

Källor

Noter

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1986), band 3, s. 67

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet
Personer från Ysane socken
Födda 1881
Avlidna 1962
Män
Crister Enander

Crister Enander, född 1960 i Jönköping, är skribent och författare. År 2022 tilldelades han Samfundet De Nios Julpris.

Biografi
Enander har skrivit för Arbetet, KvällsPosten, Expressen, Svenska Dagbladet. Enander skriver litteraturkritik och kulturartiklar för bland andra Helsingborgs Dagblad, Gefle Dagblad, Arbetet, Sundsvalls Tidning. Enander var delaktig i utgivningen av satirtidningen Egget.

Bibliografi

Redaktör

Referenser
Nationalencyklopedin, Crister Enander (hämtad 2018-10-07) 

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Författare från Jönköping
Journalister från Jönköping
Födda 1960
Levande personer
Män
Teatergrillen

Teatergrillen är en restaurang i kvarteret Matrosen vid Nybrogatan 3 vid Ingmar Bergmans plats i centrala Stockholm.

Restaurangen har fått sitt namn efter närheten till Dramaten. Hovtraktören Tore Wretman startade Teatergrillen under de första åren efter krigsslutet 1945. Yngve Gamlin gav den ny teaterinspirerad och omtalad inredning 1968, fortfarande nästan intakt.

Idag ingår restaurangen i koncernen Svenska Brasserier tillsammans med Riche, Sturehof,  Stockholms Matmarknad, Taverna Brillo, Luzette och Ulriksdals Värdshus.

Externa länkar

 Officiell webbplats

Restauranger i Stockholm
Östermalm
Alvin Ailey

Alvin Ailey, född 5 januari 1931 i Rogers i Bell County, Texas, död 1 december 1989 på Manhattan i New York, var en amerikansk dansare och koreograf. 1958 grundade han Alvin Ailey American Dance Theater i New York.

Biografi 
Under Alvin Aileys uppväxt var rasismen ett stort problem i USA. Svarta behandlades som slavar där och hade inte samma rättigheter som de vita, till exempel så fick de inte vara på samma caféer, utan de var separerade från varandra. 
Eftersom mörkhyade var slavar åt de vita så plockade Alvin bomull tillsammans med sin mamma i The Brazos Valley in Texas. 
Han levde endast med sin mamma med så lite pengar att de ibland inte hade tillräckligt mycket till mat. Att jämt bli behandlad som om man är sämre än andra på grund av sin hudfärg resulterade i att han alltid kände sig underlägsen. 

Han sade: "One of the aspects of my personality is that I always want more" och det visar att han ständigt inte kände sig helt nöjd och det kan man se i hans dans för han vill alltid utveckla mer.

Alvin Ailey flyttade till Los Angeles och fick nya vänner och arbetskollegor, han började dansa hos Lester Hortons moderna danskompani eftersom alla var välkomna dit oavsett hudfärg. 
Det var då han fann sig själv och började en resa inom dansen med det abstrakta till narrativa och tillbaka igen. 
Men Ailey kände att allt han gjorde inte räckte till, rasismen tog ner många ungdomars självförtroende och en känsla att aldrig lyckas växte inom dem.
Trots sin prestationsångest var han en framgångsrik koreograf och dansare och 1958 skapade han ett danscenter som fick namnet Alvin Ailey American Dance Theatre (AAADT).
 
Det var främst svarta dansare som dansade för AAADT, för att de även skulle få chansen att dansa av högkvalité. Kompaniet gjorde 150 baletter och den mest kända var Revelations som gjordes år 1960. Den influeras av de svartas musik- och danskultur eftersom han växte upp inom den kulturen.

Alvin Ailey American Dance Theatre blev till slut ett sådant stort kompani att de flyttades till Clark Center där dansarna fortsatte lära och uppträda . 
Clark Center är platsen där professionell konst tar plats och det var då ett stort steg för AAADT att få vara där.

Alvin Ailey är själv upplärd av Lester Horton, Martha Graham och Hanya Holm och därför kan lite av deras stilar vara med i hans stil. 
Alvin Ailey och hans kompani är en viktig del av dansens historia eftersom han utvecklade den moderna dansen och fick den att spridas internationellt med hjälp av hans kompani.

Teater

Roller

Källor

Externa länkar
  

Amerikanska dansare under 1900-talet
Amerikanska koreografer
Födda 1931
Avlidna 1989
Män
Mottagare av Frihetsmedaljen
Holger Elliot

Erik Holger Elliot, född 3 november 1887 i Adolf Fredriks församling i Stockholm, död 6 november 1972 i Matteus församling, Stockholm, var en svensk hovrättspresident. 

Elliot föddes i en akademisk familj, fadern Erik Elliot var hovrättspresident, en bana sonen själv kom att gå in på. Efter juridikstudier blev han juris kandidat vid Uppsala universitet 1910 och assessor vid Svea hovrätt 1919, och hovrättsråd där 1926. År 1929 blev han revisionssekreterare, något han tidigare prövat på som tillförordnad 1922. Han var suppleant för militieombudsmannen 1928 och militieombudsman 1930. Efter avslutad period som revisionssekreterare blev Elliot 1933 återigen tjänstgörande hovrättsråd, för att avancera till president i hovrätten för Övre Norrland 1936 och hovrätten för Västra Sverige 1948–1953. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

 Elliot, Erik Holger på SvenskaGravar.se

Noter

Hovrättspresidenter i Hovrätten för Västra Sverige
Hovrättspresidenter i Hovrätten för Övre Norrland
Sveriges militieombudsmän
Svenska revisionssekreterare
Jurister från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1887
Avlidna 1972
Män
Parex Bank

Parex Bank är en av de ledande bankerna i Baltikum med huvudkontor i Riga, Lettland.

Parex är Lettlands näst största bank med kontor, filialer och dotterbolag i femton länder, inklusive filial i Tyskland, i Sverige (Stockholm, Malmö, Göteborg), i Estland samt dotterbolag i Schweiz och Litauen. 

Internationella aktieägare består av bland annat East Capital, Danske Capital Finland Oy Fonder, Julius Baer, Firebirds Funds, Svenska Handelsbanken AB och andra institutionella och privata investerare – totalt 61 aktieägare.

Den 8 november 2008, mitt under den pågående finanskrisen, tog Lettlands regering kontroll över 51 procent av aktierna i Parex genom att betala två lat (ungefär 28 svenska kronor) till Lettlands ledande rysktalande affärsmän Valery Kargin och Viktor Krasovitsky. Ytterligare 34 procent av Parex överfördes till statliga banken Mortage and Land Bank som säkerhet.

Referenser
 Så påverkas spararna av Parex-krisen

Externa länkar 
 Parex Bank

Lettiska banker
Utländska banker med verksamhet i Sverige
Affärsbanker
Företag med statligt ägande
Obsession (musikalbum)

Obsession är ett album av det brittiska rockbandet UFO, utgivet 1978. Det var gitarristen Michael Schenkers sista studioalbum med gruppen innan han hoppade av året därpå, han återkom dock till bandet 1993.

Låtlista
"Only You Can Rock Me" - 4:08 
"Pack It Up (And Go)" - 3:14 
"Arbory Hill" - 1:11 
"Ain't No Baby" - 3:58 
"Lookin' out for No. 1" - 4:33 
"Hot 'N' Ready" - 3:16 
"Cherry" - 3:34 
"You Don't Fool Me" - 3:23 
"Lookin' out for No. 1 (Reprise)" - 1:14 
"One More for the Rodeo" - 3:45 
"Born to Lose" - 3:33

Medverkande
Neil Carter - gitarr, keyboards, sång
Phil Mogg - sång
Andy Parker - trummor
Paul Raymond - gitarr, keyboards, sång
Michael Schenker - gitarr
Pete Way - bas

Musikalbum 1978
Album av UFO
Knoppflaska

Knoppflaska, knoppölflaska, Stockholmsflaskan, pilsnerflaskan eller den svenska ölflaskan av glas var en pantbar returglasflaska, och möjligen världens första standardflaska.

Långt in på 1800-talet distribuerades och såldes öl huvudsakligen i lösvikt på kaggar och träfat. Med ölbryggeriernas expansion under 1800-talets senare del slog ölflaskan av glas igenom. Innan den enhetliga flaskmodellen infördes på 1880-talet fanns det en mängd olika modeller, de kunde likna rhenvinsflaskor eller bourgogneflaskor, även stenkrus från Höganäs användes.

För att kunna nyttja maskinella tappningsanordningar uppstod behovet av en enhetlig flaska, som kunde användas av alla bryggerier i landet och som kunde återanvändas gång på gång. Den nya ölflaskan konstruerades av bryggaren Anders Bjurholm och korkfabrikanten Emil Boethius och antogs 1884 av Stockholms bryggareförening som standardflaska. Stockholmsflaskan, som den också kallades, blev då världens första standardflaska. 1886 antogs den av branschorganisationen Svenska Bryggareföreningen och därmed av bryggarna även i övriga delar av Sverige. Den tillverkades i tre olika volymer, 2/3, 1/3 och 1/6 liter, de kallades helan, halvan och kvarten. Glasen märktes med glasbrukens signatur, H stod för Hammar, L för Liljedahl, Å för Årnäs, * för Surte och S för Sunds glasbruk och så vidare.

Flaskorna blåstes till en början i form, och regalinen formades efteråt med regalinsax. Efterhand övergick man dock till maskinblåsning, 1920 vid Surte glasbruk, 1921 vid Hammars glasbruk, 1925 vid Årnäs och Limmared. 1926 hade alla glasbruk med munblåsta ölflaskor lagt ned sin verksamhet.

Flaskan hade en kraftig glassvulst högst upp (därav namnet knoppflaska) och förslöts med en kork. Förslutningen med kork var dock inte helt pålitlig, korken kunde skjutas ut om innehållet blev för varmt och därför ersattes korken i början av 1932 med en kapsyl av aluminium. Samtidigt försvann även den knoppformade mynningen.  På 1930-talet kom den kvadratiska ölbacken av trä med plats för 25 flaskor (och ersatte då de äldre hel- och halvbackarna om 50 respektive 25 flaskor) och 1949 ersattes den kraftigare flaskan med glasbruksmärkning på bröstet av den modernare lättviktsflaskan.

Litteratur och källor
 Birgitta Conradson, Sillburkar & tvålkartonger, Nordiska museet, 1977

Se även
 AB Stockholms Bryggerier

Flaskor
Återvinning
Deluge

Deluge är en bittorrentklient skriven i python och GTK+. Senaste stabila utgåvan är 1.3.15 och stödjer flera operativsystem, bland andra GNU/Linux, Mac OS X och Windows. Deluge bygger på libtorrent och kan användas dels som ett fristående program, dels som en klient som ansluter till en Deluge-server.

Fria fildelningsprogram
Fildelningsprogram
Salmis, Karelska republiken

Salmis (ryska: Салми, Salmi; karelska och finska: Salmi) är en köping och kommun i Pitkäranta rajon inom Karelska republiken (Ryssland) och tidigare finländsk kommun. Salmis ligger vid sjön Ladoga. Invånarantalet är cirka 2 800.

<div style="clear:left;">

Historia
Salmis hörde från 1617 till Kexholms län i det svenska riket. Socknen hörde till de områden som Sverige vid freden i Nystad 1721 avträdde till Ryssland. Se Gamla Finland.

Salmis och det övriga Gamla Finland återförenades 1812 - såsom Viborgs län - med det som några år tidigare hade blivit Storfurstendömet Finland.

Kommunen avträddes 1940 efter vinterkriget till Sovjetunionen, återerövrades av finländska trupper 1941, men gick på nytt förlorad genom vapenstilleståndsfördraget 19 september 1944. Den finländska befolkningen evakuerades 1939 och 1944 till det återstående Finland.

Det ryska Salmis område överensstämmer förvaltningsmässigt inte till alla delar med den tidigare finländska kommunens område.

Kommundelar i 2008 
Mijnala (Miinola)
Kirkkojoki
Karkku
Räimälä
Pogrankondusji (Rajakontu)
Orusjärvi
Kavgozero (Kaukajärvi)
Kovajno (Kavaino)
Mansila
Lunkulansaari
Mantsinsaari

Vänorter 
 Pielavesi, Norra Savolax, Finland

Referenser

Externa länkar 

Orter i Karelska republiken
Karelen
Före detta finländska kommuner
Orter i Finlands historia
Geografiska områden i Sveriges historia
Salmis

Salmis kan syfta på
 Salmis, Karelska republiken – en köping och kommun i Pitkäranta rajon inom Karelska republiken (Ryssland), tidigare kommun i Finland
 Salmis, Haparanda kommun – en småort i Haparanda kommun, Sverige
 Salmis, Iniö – en ö i Pargas stad, Finland.
Vetlanda FF

Vetlanda FF, Vetlanda Fotbollförening, bildades den 28 oktober 1930 i Vetlanda av bland andra Gottfrid Adolfsson, Olof Björkman, Nils Johansson, Axel Sörlind och Erik Pettersson. Man spelar i gröna tröjor, vita byxor och gröna strumpor. Hemmaarenan heter Vitalavallen. Klubben har i dag cirka 400 medlemmar. Vetlanda FF:s representationslag spelade, som eget lag, sin sista säsongen 2012 i div. III sydvästra Götaland. 2013 bildade seniorlaget och äldre ungdomslaget en ny förening tillsammans med Myresjö IF och delvis Bäckseda IF. Vetlanda FF består numera av ungdomslag. 2011 gav föreningen ut en jubileumsskrift med titeln "Vetlanda Fotbollförening 80 år 2010" sammanställd av Bosse Heindorff.

Kända spelare
Bland kända spelare märks Kalle Strid som spelade allsvensk fotboll för Östers IF, Leif Ytterell som också spelade allsvensk fotboll i Örgryte IS och Robin Ahl som tidigare spelade i Kalmar FF. Utöver Strid och Ytterell har ytterligare nio spelare kommit att spela allsvensk fotboll efter sin tid i Vetlanda FF, varav fyra i landslaget. Förutom Stridh och Ytterell har Anders Blomqvist och Marcus Ahlkvist spelat i ungdoms-, junior- eller pojklandslaget.

Externa länkar
Officiell webbplats

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1930
Sport i Vetlanda
Vartofta och Frökinds domsagas valkrets

Vartofta och Frökinds domsagas valkrets var vid riksdagsvalen till andra kammaren 1866–1908 en egen valkrets med ett mandat. Valkretsen, som således omfattade Vartofta och Frökinds domsaga, avskaffades vid övergången till proportionellt valsystem inför andrakammarvalet 1911, då området gick upp i den nybildade Skaraborgs läns södra valkrets.

Riksdagsmän 
 Gustaf Bjerkander, lmp (1867–1872)
 Magnus Ekström (1873–1875)
 Fredrik Andersson (1876–1881)
 Carl Persson, lmp 1882–1887, nya lmp 1888–lagtima riksmötet 1892, gamla lmp urtima riksmötet 1892–1894, lmp 1895–1911 (1882–1911)

Valresultat

1896 

Valet ägde rum den 25 augusti 1896. Valdeltagandet var 24,8%.

1899 

Valet ägde rum den 22 augusti 1899. Valdeltagandet var 19,8%.

1902 

Valet ägde rum den 14 september 1902. Valdeltagandet var 22,5%.

1905 

Valet ägde rum den 10 september 1905. Valdeltagandet var 48,0%.

1908 

Valet ägde rum den 6 september 1908. Valdeltagandet var 31,4%.

Källor
Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1990), band 4
 Kungliga biblioteket: Svenska dagstidningar 
 SCB Riksdagsmannavalen 1894-1896
 SCB Riksdagsmannavalen 1897-1899
 SCB Riksdagsmannavalen 1900-1902
 SCB Riksdagsmannavalen 1903-1905
 SCB Riksdagsmannavalen 1906-1908

Historiska valkretsar i Skaraborgs län
Inger Enkvist

Inger Enkvist, född 2 december 1947, är professor emerita i spanska vid Lunds universitet, bosatt i Lund.  

Hon disputerade år 1987 med avhandlingen Las técnicas narrativas de Vargas Llosa, och har specialiserat sig på spansk och spanskamerikansk litteraturvetenskap under 1900-talet.

Pedagogisk debattör
Dessutom har hon deltagit i skoldebatt och kritiserat den pedagogiska forskningen och den svenska utbildningspolitiken. Hon vänder sig emot tanken att den svenska skolans mätbart försämrade resultat (i PISA-mätningarna sedan år 2000) skulle bero på kommunaliseringen 1990. I boken De svenska skolreformerna 1962–1985 (2016) härleder hon i stället orsakerna till den ideologi om samhällets och skolans jämlikhet (reformpedagogik, på engelska progressive education) som sedan 1930-talet predikats av Alva Myrdal och i form av den enhetliga grundskolan (i stället för parallella utbildningsvägar genom folkskolor och läroverk) har genomförts av Stellan Arvidson, Britta Stenholm och Sixten Marklund. Bland reformernas opponenter nämner boken särskilt Ana Maria Narti, Gunnar Ohrlander och Arne Helldén.

Bibliografi i urval
Om litterär översättning från spanska. Exemplet Vargas Llosa (1991)
Lärarskicklighet: teori och praktik med exempel från språkundervisning (1993)
Arbeta tvärvetenskapligt. Dialog kring ett praktiskt exempel (1999)
Feltänkt. En kritisk granskning av idébakgrunden till svensk utbildningspolitik (2002)
Utbildning, utbildning och åter utbildning. Vad Sverige kan lära av de engelska skolreformerna (2004)
Trängd mellan politik och pedagogik: svensk språkutbildning efter 1990 (2005)
Spanska tänkare under 1900-talet (2006)
De svenska skolreformerna 1962–1985 och personerna bakom dem (2016),

Källor

Externa länkar
 Inger Enkvist på Språk- och litteraturcentrum vid Lunds universitet
 
 Artiklar i Svenska Dagbladet (2003– )

Svenska professorer i spanska
Svenska professorer i litteraturvetenskap
Personer verksamma vid Lunds universitet
Kvinnor
Födda 1947
Levande personer
Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Svenska litteraturvetare under 2000-talet
Job for a Cowboy

Job for a Cowboy är ett amerikanskt deathcore-band från Glendale, Arizona, bildat 2003.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
 Jonny Davy – sång (2003– )
 Al Glassman – rytmgitarr (2008– )
 Nick Schendzielos – basgitarr (2011– )
 Tony Sannicandro – sologitarr, bakgrundssång (2011– )

Tidigare medlemmar
 Chad Staples – basgitarr (2003–2004)
 Andy Rysdam – trummor (2003–2004)
 Ravi Bhadriraju – rytmgitarr (2003–2008)
 Andrew Arcurio – sologitarr (2003–2006)
 Elliott Sellers – trummor (2004–2006)
 Brent Riggs – basgitarr, bakgrundssång (2004–2011)
 Bobby Thompson – gitarr (2006–2011)
 Jon "The Charn" Rice – trummor (2007–2013)

Turnerande musiker
 Gunface (Mike McKenzie) – basgitarr (2012)
 Jon "The Charn" Rice – trummor (2016)

Bidragande musiker (studio)
Danny Walker – trummor (2013–2014)

Diskografi 
Studioalbum

EP

Singlar
2009 – "Unfurling a Darkened Gospel"
2011 – "Misery Reformatory"
2012 – "Nourishment Through Bloodshed"

Externa länkar

Job for a Cowboy på facebook

Amerikanska metalcore-grupper
Amerikanska death metal-grupper
Musikgrupper bildade 2003
Deathcore-grupper
Musikgrupper från Arizona