kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lilla ungen min

Lilla ungen min är ett musikalbum av Barbro Lindgren och Georg Riedel, utgivet 1991 av Caprice Records. Skivan blev tilldelad en Grammis för årets barnskiva.

På skivan medverkar bland annat Sonya Hedenbratt, Claes Janson, Stefan Nilsson, Lena Willemark och Nacka musikklasser.

Låtlista
All musik är skriven av Georg Riedel och texterna av Barbro Lingren.
"Tänk alla millioner år" – 2:19
"Anden lilla" – 2:39
"Två burkar" – 1:05
"Lilla ungen min" – 1:49
"En kråkas dag" – 1:16
"Fågelns öga" – 3:00
"Hästen går i hagen" – 2:59
"Kalven hoppar" – 1:36
"Frankenstein" – 2:03
"En bulles liv" – 1:30
"Han hade en gård" – 2:33
"Tunnelbaneblues" – 2:25
"Det luktar litet barn här" – 2:04
"Månen månen stiger" – 2:16
"Den här spiken" – 1:39
"Min katt är död" – 0:43
"Bebin ligger i sin säng" – 3:08
"Jan och Lars och Nils" – 0:46
"Där sorgen bor" – 3:02
"Igelkottspromenad" – 1:34
"Lägg en sten i din hand" – 2:20
"Hej hopp, hej hopp" – 0:40
"Hav" – 2:00
"Ofattbart att det är vår" – 2:27
"Vi är blommor" – 2:50
Total tid: 51:46

Medverkande
Sångsolister:
Sonya Hedenbratt (4, 8, 10, 13, 17, 21)
Lena Willemark (6, 11, 19)
Claes Janson (1, 4, 12, 15, 17, 24)
Sarah Riedel (2, 12, 20) 
Noomi Riedel (4) 
Nike Nordlander (7, 25) 
Lisa Qvarfordt (16, 24) 
Joakim Ljungberg-Isaksson (5, 15) 
Robin Lööf (5) 
Hannes Meidal (5)
Caroline Lundgren (3) 
Helena Skagerberg (3) 
My Samuelsson (9)
Georg Riedel (18, 22)  
Musiker:
Johan Hörlén — alt- & sopransaxofon
Jan Allan — trumpet
Lars Fresk — violin
Ann-Marie Lysell — violin
Håkan Olsson — viola
Bo Eriksson — cello 
Dag Henriksson — klarinett
Sone Banger — dragspel
Magnus Bengtsson — gitarr
Sven-Eric Dahlberg — piano (8, 10, 13, 17, 21) 
Stefan Nilsson — keyboards 
Teddy Walter — bas, elbas
André Ferrari — trummor
Ole Hjorth — spelmansfiol (15)

Musikalbum 1991
Svenska barnalbum
Album av Georg Riedel
Holly Davidson

Holly Davidson, född 1980 i Ludlow, är en brittisk skådespelerska.

Davidson har bland annat medverkat i TV-serierna Renford Rejects, The Bill och Casualty. Hon har medverkat i filmer som Final Cut, Essex Boys och Van Wilder 2. Hon är syster till skådespelarna Sadie Frost och Jade Davidson.

Externa länkar
 Officiell webbplats
IMDb

Brittiska skådespelare
Födda 1980
Kvinnor
Levande personer
Siegfried Dehn

Siegfried Wilhelm Dehn, född den 24 februari 1799, död den 12 april 1858, var en tysk musikteoretiker.

Dehn studerade till en början rättsvetenskapen och var någon tid anställd vid svenska beskickningen i Berlin, men ägnade sig från 1829 åt musiken. År 1842 blev han kustos för den musikaliska avdelningen av kungliga biblioteket i Berlin, och 1849 fick han professors titel. Han invaldes 1855 som utländsk ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien. Dehn var en av nyare tidens lärdaste musikteoretiker; bland hans elever märks Michail Glinka, Anton Rubinstein, Friedrich Kiel, Peter Cornelius, Theodor Kullak, Karl Adolf Lorenz. Dessutom var Dehn en ytterst flitig samlare av äldre tonsättares verk. Bland annat utgav han en stor samling musikstycken från 1500- och 1600-talen (1837-1840) samt skrev Theoretisch-praktische Harmonielehre (1840, ny upplaga 1860) och Lehre vom Contrapunkt (utgiven av Bernhard Scholz 1859; ny upplaga 1883). Åren 1842-1848 redigerade han tidskriften Cäcilia.

Källor 

 

Tyska musikteoretiker
Tyska innehavare av professors namn
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Tyska musiker under 1800-talet
Födda 1799
Avlidna 1858
Män
Ugglan
Tratten (TV-program)

Tratten var ett barnprogram i SVT med Anders Glenmark och Elisabeth Andreasson som programledare. Det hade premiär den 8 januari 1984 och sändes i fem veckor.

Källor 

Svenska barnprogram på TV
Daniel Tiselius (präst)

Daniel Tiselius, född 3 juni 1682 i Kumla församling, död 19 januari 1744, var en svensk präst.

Biografi
Tiselius föddes 1682 i Kumla komministergård i Kumla församling. Han var son till kyrkoherden Carolus Erici Tiselius och Margareta Hallman. Tiselius blev 1697 student vid Katedralskolan, Strängnäs och blev student 1702 vid Uppsala universitet. Han prästvigdes 1708 i Strängnäs domkyrka och blev samma år pastorsadjunkt i Kumla församling. År 1709 blev han pastorsadjunkt i Viby församling och 1710 var has tjänstepredikant och nådårspredikant. Tiselius blev 1712 huspredikant på Trystorp (Tångeråsa) hos friherren Falkenberg och efterträdde 22 mars 1715 sin far, redan under dennes livstid, efter särskilt kungligt tillstånd, som kyrkoherde i Hammar och Lerbäcks församlingar i Strängnäs stift. Han var respondens vid prästmötet 1722 och installerades först 15 maj 1724 som kyrkoherde i Hammars församling. Han avled 1744.

Tiselius var känd för stor lärdom. Som framstående naturforskare kallades han 1740 till medlem av Vetenskapsakademien.

Bibliografi
 - Fulltext även hos Litteraturbanken.
 - Flera upplagor, även under titeln Jesu lidandes kraft och nytta uti bedröfvade syndares andeliga upprättelse och i finsk översättning. 

 - Verk som ingår i eller hör samman med denna titel: Hiärne, Urban: Märkvärdigheter hos sjön Vättern ; Tiselius, Daniel: Uthförlig beskrifning öfwer den stora Swea och Giötha siön Wätter ; Tiselius, Daniel: Ytterligare försök och sjö-profwer uthi Wättern.

Källor

Noter

Externa länkar 

Präster i Svenska kyrkan
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Svenska präster under 1700-talet
Personer från Kumla socken, Närke
Födda 1682
Avlidna 1744
Män
Ugglan
Tragedi i tre akter

Tragedi i tre akter (eng. Three Act Tragedy) är en detektivroman av Agatha Christie som utkom i Storbritannien 1935 (i USA redan 1934 som Murder in Three Acts) och på svenska 1937. Romanen har två huvudpersoner; mästerdetektiven Hercule Poirot och Mr. Satterthwaite, en prydlig och ganska feminin liten herre, som helst iakttar livet "från sidan om".

Handling 
Berättelsen börjar med att Poirot, Satterthwaite och flera andra är inbjudna till en middag hos skådespelaren Sir Charles Cartwright i dennes sommarvilla i ett litet samhälle vid Englands kust. Men det blir ingen trevlig tillställning; redan vid cocktailen före middagen faller ortens kyrkoherde, Stephen Babbington, ner död. Men... vem i all sin dar kan ha haft motiv att döda den oförarglige gamle prästen?

Nästa akt i dramat kommer när Sir Bartholomew Strange, läkare på Harley Street, men också gammal vän till Sir Charles och en av gästerna vid dennes olycksdrabbade middag, dör av förgiftning under en middag i sitt eget hem. Flera av gästerna från Sir Charles' middagsbjudning är närvarande den här gången också! Ska det bli ett tredje mord innan Hercule Poirot lyckas lösa mysteriet?

Filmatiseringar 
En TV-filmatisering gjordes 1986, med Peter Ustinov som Poirot. Handlingen var här överflyttad till nutid och tilldrog sig i Acapulco, och rollfiguren Satterthwaite hade ersatts av Arthur Hastings, Poirots parhäst i flera andra böcker. Även mördarens motiv hade man tvingats ändra eftersom det förbud, som i boken drev mördaren att begå sina hemska dåd, inte fanns i lagen längre...

2009 kom en ny TV-film med David Suchet i huvudrollen; den var mer trogen mot romanförlagan. Rollfiguren Satterthwaite hade dock, liksom en annan av de misstänkta, tagits bort helt.

Skönlitteratur 1934
Brittiska romaner
Brittiska kriminalromaner
Engelskspråkig skönlitteratur
England i skönlitteratur
Verk av Agatha Christie
Tiselius

Tiselius är en svensk släkt som härstammar från kyrkoherden Karl Erik Tiselius i Kumla som antog namnet efter fördelsebyn Tisarboda. Han var gift med Margareta Hallman, dotter till kyrkoherde David Hallman och Anna Netzelius.

Paret fick tre söner: Daniel Tiselius blev en berömd naturforskare, men var ogift. Från sonen Carl Tiselius upptog en kognatisk linje släktnamnet. Till denna ättegren hör Nobelpristagaren Arne Tiselius. Den yngre sonen Zacharias Tiselius fick ett stort antal ättlingar, till vilken gren Gustaf August Tiselius och dennes son Karl Edvard Tiselius hör.

Den 31 december 2013 var 95 personer med efternamnet Tiselius bosatta i Sverige.

Personer från släkten 

Arne Tiselius (1902–1971), biokemist, professor vid Uppsala universitet och nobelpristagare
Carl August Tiselius (1868–1936), militär och historiker
Carl-Gustaf Tiselius (1920–2018), militär
Daniel Tiselius (präst) (1682–1744), naturforskare och kyrkoherde
Gustaf August Tiselius (1833–1904), botaniker, far till Karl Edvard Tiselius
Jan Tiselius (1940–2023), skådespelare
Karl Edvard Tiselius (1875–1954), justitieråd och landshövding, son till Gustaf August Tiselius
Daniel Tiselius (militär) (1880–1952), sjömilitär, bror till Karl Edvard Tiselius

Övrigt som uppkallats efter släktmedlemmar 

Forskningsfartyget R/V Arne Tiselius, uppkallad efter Arne Tiselius
Tiselius (månkrater), uppkallad efter Arne Tiselius

Källor

Svenska släkter
Rosa Panterns son

Rosa panterns son (eng. Son of the Pink Panther) är en kriminalkomedi från 1993. I filmen medverkar inte Peter Sellers, istället handlar filmen om Clouseaus son som spelas av Roberto Benigni.

Handling 
Prinsessan av Lugash (ägaren till rosa pantern-juvelen) blir kidnappad och Clouseaus okände son beslutar sig för att befria henne.

Källor

Externa länkar 

Amerikanska komedifilmer
Filmer 1993
Filmer i regi av Blake Edwards
Frankrike på film
Filmmusik av Henry Mancini
Filmer från United Artists
Estadio Chamartín

Estadio Chamartín var en idrottsarena i Madrid, Spanien. Den användes som hemmastadion för fotbollsklubben Real Madrid innan Santiago Bernabéu-stadion öppnades år 1947. Estadio Chamartín öppnades år 1923 och rymde 22 500 åskådare. Den första matchen som spelades här var mellan Real Madrid och Newcastle.

Fotbollsanläggningar i Spanien
Real Madrid
Sportanläggningar invigda 1923
Ljusdals Tidning

Se även den tidigare dagstidningen Ljusdals Tidning.

Ljusdals Tidning grundades 2007. Tidningen, som ges ut en gång per månad, når 25.800 hushåll och ägs av Annonskraft, men tidningen produceras av Svart Pist Publishing AB, Ljusdal. 
Tidningens chefredaktör är Fredrik "Frasse" Fransson. 

Ljusdals Tidning delas ut till hushåll i Ljusdals kommun, Vallsta, Undersvik, Delsbo, Bjuråker, Sveg, Ytterhogdal, Vemdalen, Arbrå, och samtliga företag i Hälsingland.

Externa länkar
Ljusdals tidning.
Svart Pist Publishing.

Tidskrifter startade 2007

Svenska tidskrifter
Enter

Enter kan syfta på:

Enter (musikalbum) –ett musikalbum med Within Temptation
Enter (tangent) – en eller flera tangenter på ett tangentbord
Enter (Tolkien) – en slags varelser i J.R.R. Tolkiens värld
ENTER score – en bedömningsgrund för att söka in på australiska universitet, se Equivalent National Tertiary Entrance Rank
Larry Carlton

Larry Carlton, född 2 mars 1948 i Torrance, Kalifornien, är en amerikansk gitarrist inom genrerna jazz fusion, pop och rock. Han har spelat med artister som Steely Dan, Joni Mitchell, Billy Joel, Michael Jackson, David Crosby och Quincy Jones.

Han har även spelat in ett antal soloalbum. Hans gitarrsolo på Steely Dans låt Kid Charlemagne har blivit utsett till det tredje bästa inspelade gitarrsolot någonsin av Rolling Stone Magazine.

Amerikanska gitarrister
Födda 1948
Män
Levande personer
Personer från Torrance
Olof Malmerfelt

Olof Malmer, adlad Malmerfelt, född 28 september 1693 i Umeå, död 10 september 1771, var en svensk ämbetsman. Han var en av pionjärerna för den västerbottniska varvsindustrin och bruksindustrin.

Olof Malmer var son till borgaren i Umeå Moses Andersson och hans hustru Anna Grubb. Han blev 1717 lanträntmästare och 1720 landskamrerare i Västmanlands län, övergick 1728 till Kammarrevisionen samt utnämndes 1740 till lagman i Ångermanlands och Västerbottens lagsaga. En kortare tid 1743 var han vice landshövding i Stora Kopparbergs län och 1749–1750 i Västerbottens län. Han grundade ett glasbruk i byn Ström söder om Umeå, som sedermera kom att kallas Strömbäcks glasbruk.

Vid riksdagen 1751–1752 uppträdde Malmerfelt som motståndare till hattpartiet. 1753 föredrog kung Adolf Fredrik honom framför övriga sökande till den lediga landshövdingstolen i Västerbottens län, men rådet uteslöt honom från förslaget, med motiveringen att han var för gammal ("förskansande sig bakom ett minutiöst iakttagande av tjänsteålderns rätt att komma i betraktande"). Denna tvist, som av de maktägande vid 1755–1756 års riksdag avgjordes efter rådets mening, blev en av anledningarna till denna riksdags märkliga "tjänstebetänkande".

Malmerfelt blev 1757 extra ordinarie och 1758 ordinarie kammarråd samt landshövding 1765 i Västerbottens och 1769 i Västmanlands län. Malmerfelt ansågs som en av sin tids dugligaste ämbetsmän. Han var ledamot av Vetenskapsakademien från 1740. 1743 adlades han och antog namnet Malmerfelt.

Olof Malmerfelt var gift med Anna Christina Cederborg, dotter till brukspatron Eric Philipsson.

Källor 

 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor utgifna af Gabriel Anrep, Volym 2, s. 851

Noter 

Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Landshövdingar i Västerbottens län
Landshövdingar i Västmanlands län
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1693
Avlidna 1771
Män
Personer under stormaktstiden
Personer under frihetstiden
Svenskt adlade
Personer från Umeå socken
Lagmän i Ångermanlands och Västerbottens lagsaga
Landskamrerare i Västmanlands län
Svenska kammarråd
Oloph Bexell

Oloph Eric Fingal Bexell, född den 6 juni 1947 i Kalmar är en svensk präst (Svenska kyrkan) samt professor emeritus i kyrkohistoria vid Uppsala universitet.

Biografi

Oloph Bexell blev teologie kandidat 1974 och prästvigdes för Växjö stift samma år. År 1988 disputerade han i kyrkovetenskap, och projektanställdes samma år vid Svenska kyrkans nämnd för undervisning och utbildning. Han fick sedan forskartjänst (Stiftelsen Riksbankens jubileumsfond) i kristendomens historia vid Uppsala universitet 1989–1991. Han erhöll docentkompetens i kyrko- och samfundsvetenskap 1990. 1992–2000 arbetade Bexell som universitetslektor i samma ämne. Han blev professor i kyrkovetenskap 2000, en tjänst han lämnade 2006 för att ta över ansvaret för professuren i kyrkohistoria 2006–2014. Han var under den tiden ämnesföreträdare i ämnena. Därefter var han seniorprofessor i kyrkohistoria. 

Hans forskning är inriktad mot liturgins, homiletikens, hymnologins och kyrkorättens historia, liksom mot personhistoria där han bl.a. författat ett stort antal artiklar i Svenskt biografiskt lexikon. 1995–2005 var han  medlem av redaktionen för utgivning av bokverket Sveriges kyrkohistoria och skrev där band 7 om Folkväckelsens och kyrkoförnyelsens tid (2003). Han har där och i olika uppsatser markerat pastoralhistoria som en viktig del av kyrkohistorieämnet. Inom det vetenskapshistoriska projektet "Uppsala universitets historia 1793–2000" har han som en fristående volym utgivit Teologiska fakulteten vid Uppsala universitet 1916–2000. Historiska studier (2021).

Han var 1976–1998 redaktör för Svensk pastoraltidskrift, 1990–2002 minnestecknare vid prästmötet i Växjö, 1992–1996 expert i Bibelkommissionen, ordförande för S:t Ansgars stiftelse sedan 1995 och Segelbergska stiftelsen sedan 1997 och styrelseledamot i Samariterhemmet sedan 2000. Han är hedersledamot i Smålands nation i Uppsala. Han erhöll Wallquistpriset 1997. Han var tidigare prodekanus vid Teologiska fakulteten i Uppsala, och fram till 2015 ordförande i Svenska kyrkohistoriska föreningen. Han är preses i Samfundet Pro Fide et Christianismo, vice preses i Kungl. Vetenskapssamhället i Uppsala och ledamot av Kungl. Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia samt Nathan Söderblom-sällskapet.

Familj
Oloph Bexell härstammar från den småländska prästsläkten Bexell och är son till kontraktsprosten Carl Bexell och Märtha Björkman. Han är bror till Peter Bexell samt kusin till etikprofessorn Göran Bexell och författarinnan Eva Bexell.

Källor

Noter

Externa länkar
 
 Teologiska fakulteten, Uppsala universitet: Doktorspromotionen 24 januari 2014

Födda 1947
Svenska präster under 1900-talet
Svenska teologer under 1900-talet
Svenska professorer i kyrkovetenskap
Svenska professorer i kyrkohistoria
Svenska kyrkohistoriker
Personhistoriker
Ledamöter av Kungliga Vetenskapssamhället i Uppsala
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Smålands nation i Uppsala
Ledamöter av Samfundet Pro Fide et Christianismo
Män
Levande personer
Personer från Kalmar
Ledamöter av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia
Bibana

En bibana är en järnväg som ansluter till en stambana eller annan viktigare järnvägslinje och som inte är av stambanekaraktär.

Exempel på bibanor i Sverige
 Järnvägslinjen Finspång–Kimstad
 Järnvägslinjen Älmhult–Olofström
 Kumla–Yxhults Järnväg
 Läggesta–Mariefreds station, på dåvarande Norra Södermanlands Järnväg
Järnvägslinjen Örbyhus-Hallstavik

Järnväg
Carolin Hingst

Carolin Tamara Hingst, född den 18 september 1980 i Donauwörth, är en tysk friidrottare som tävlar i stavhopp.

Hingst första mästerskapsfinal var vid VM 2001 då hon slutade på tionde plats. Efter att ha missat några finaler var hon i final vid EM-inomhus 2005 där hon blev fyra efter att ha klarat 4,65. 

Hon var även i final vid VM 2005 då hon blev tia efter att ha klarat 4,35. Vid Olympiska sommarspelen 2008 slutade hon på sjätte plats efter att ha klarat 4,65.

Personliga rekord 
 Stavhopp - 4,66 meter (inomhus 4,70 meter)

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Externa länkar 

Födda 1980
Tyska stavhoppare
Kvinnor
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Tyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Tyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Personer från Donauwörth
April Steiner Bennett

April Steiner Bennett, född den 22 april 1980 i Mesa i Arizona, är en amerikansk friidrottare som tävlar i stavhopp. 

Steiner Bennett deltog vid Olympiska sommarspelen 2008 i Peking där hon slutade på åttonde plats efter ett hopp 4,55 meter. Samma år hoppade hon 4,63 meter vid en tävling i Norman, Oklahoma.

Personliga rekord 

 Stavhopp - 4,63 meter

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1980
Amerikanska stavhoppare
Kvinnor
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Alumner från University of Arkansas
Idrottare i Arkansas Razorbacks
Personer från Mesa
Idrottare från Arizona
Gäst i skräckens hus

Gäst i skräckens hus (engelska: House of Usher) är en amerikansk skräckfilm från 1960 i regi av Roger Corman. Manuset är skrivet av Richard Matheson och bygger på Edgar Allan Poes novell Huset Ushers undergång. I huvudrollerna ses Vincent Price, Myrna Fahey, Mark Damon och Harry Ellerbe. Filmen var den första av Cormans åtta Poe-filmatiseringar, därefter följde Dödspendeln (1961), Jagad av skräck (1962), En studie i skräck (1962), Korpen (1963), Skri av fasa (1963), De blodtörstiga (1964) och Mannen i vaxkabinettet (1965).

Rollista 

Vincent Price – Roderick Usher
Mark Damon – Philip Winthrop
Myrna Fahey – Madeline Usher
Harry Ellerbe – Bristol

Källor

Externa länkar 
 
 

Filmer 1960
Amerikanska skräckfilmer
Edgar Allan Poe-filmatiseringar
Filmer från American International Pictures
Filmer i regi av Roger Corman
Engelskspråkiga filmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Byggnadsplåtslagare

Byggnadsplåtslagare är ett yrke, vanligen benämnt endast plåtslagare. En byggnadsplåtslagare klär byggnaders tak och fasader med plåt samt monterar hängrännor och stuprör. Arbetet ute på byggarbetsplatsen varvas med bearbetning av plåten i verkstadsmiljö. Målning eller snöskottning av taken samt tilläggsisolering kan också ingå i arbetet.

Material 
Vanligaste materialet är färgbelagd stålplåt. Andra plåtmaterial är koppar, zink, aluminium och rostfritt (rostfritt stål). Tjocklekarna varierar beroende på material och användningsområde mellan 0,5 och 0,9 mm.

Verktyg/maskiner 
Några av de handverktyg som en byggnadsplåtslagare använder är: Falstång, plåtslagartång, plåtslagarhammare, schweifhammare, krumsax, schaljärn, taksax, knoster och plastklubba.
I verkstaden används maskiner så som: gradsax, bockmaskin, rundmaskin, klippsträcka, falsmaskin, stansmaskin, profileringsmaskin och punktsvets.

Exempel på byggnader 
Några välkända byggnader med tak och/eller fasad i plåt är Jüdisches Museum Berlin, Frihetsgudinnan i New York, Guggenheimmuseet i Bilbao, Turning Torso i Malmö och Wasamuseet i Stockholm.

Utbildning 
Det finns fyra sätt att utbilda sig till Byggnadsplåtslagare:
 Gymnasieskolans treåriga Byggprogram, i årskurs ett väljer man plåtslageri som inriktning. Efter utbildningen följer ca. 2 år som lärling.
 Om ens gymnasieskola inte har egen Byggnadsplåtslageriutbildning kan man genom praktik i företag och av branschen godkänd utbildare ändå utbilda sig till plåtslagare utan att byta skola.
 Företagslärlingar blir anställda och utbildas dels på företaget och dels på branschskolan PVF Plåt & Vent Forum i Katrineholm. Denna utbildningsform tar 4 år.
 Arbetsförmedlingen har upphandlat en 40-veckors plåtslageriutbildning av PVF. Efter utbildningen följer 1,5 år – 2,5 år som lärling, beroende på tidigare yrkeserfarenheter. 
För samtliga utbildningsvägar måste man klara ett examensprov för att få sitt yrkesbevis.

Vidare läsning

Externa länkar 
 Platslagare.nu
 Plåtslageriernas Riksförbund
 PVF Yrke & utbildning
 Taksäkerhetskommittén

Se även 
 Tunnplåtslagare
 Ventilationsplåtslagare
 Fasadplåt

Yrken
Plåtslageri

no:blikkenslager
Dasht-e Kavir

Dasht-e Kavir eller Stora saltöknen (persiska:دشت كوير,) är en saltöken i centrala Iran, och är Irans största öken. Den sträcker sig från Teheran i sydostlig riktning. Ytan är cirka 77 600 km². Öknen är till stor del obebodd men det finns en del stora städer runt omkring ökenområdet, exempelvis huvudstaden Teheran, Isfahan, Yazd och Qom

Dasht-e Kavirs utbredningsområde begränsas i norr av bergskedjan Elburz vid Kaspiska havets sydkust och mot  sydväst begränsas öknen av bergskedjan Zagros. I nordlig- sydlig riktning sträcker sig öknen ca 300 km från 33°30' N till 36°30 N och i östlig- västlig riktning ca 800 km från 51°15' Ö till 57°50 Ö.

Mitt i Dasht-e Kavir ligger Kavir Buzurg med en utbredning på 320 gånger 160 km som är en kvicksandsliknande sank och gyttjig bassäng överdragen av en tjock skorpa av salt. Kavar Buzura, som är omgiven av sanddyner, är extremt farlig att passera.

På somrarna kan temperaturen i Dasht-e Kavir uppgå till 50 °C, och medeltemperaturen i januari är 22 °C.

Djurliv 
Trots det heta och torra klimatet finns en hel del vilt liv mitt i området. Bland annat gaseller, vilda får, getter och leoparder trivs i bergsområdena runt omkring i öknen. Även andra rovdjur finns i öknen, som exempelvis vargar och rävar. Det finns också en hel del ormar, skorpioner och ödlor.

Galleri

Se även
 Dasht-e Lut
 Öken
 Irans geografi

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Öknar i Iran
Sam Aston

Samuel "Sam" Aston, född 26 juli 1993, är en engelsk barnskådespelare. Han är mest känd för sin roll i såoperan Coronation Street där han sedan 2003 spelat Chesney Battersby-Brown. Den är hitintills Storbritannien längsta såpopera.

Referenser

Externa länkar 
Aston på IMDB

Födda 1993
Brittiska skådespelare
Brittiska barnskådespelare
Män
Levande personer
Louis Viardot

Louis Viardot, född den 31 juli 1800 i Dijon, död den 5 maj 1883 i Paris, var en fransk skriftställare.

Viardot idkade juridiska studier och var från 1823 medarbetare i liberala tidningar (Globe, National, Siècle med flera) samt uppsatte 1841, i förening med Pierre Leroux och George Sand, Revue indépendante. Viardot var 1838–1840 direktör för Théâtre italien i Paris och gifte sig sistnämnda år med sångerskan Pauline García, vilken han därefter ledsagade på hennes europeiska konsertresor.

Bland alstren av Viardots flitiga penna bör nämnas Études sur l'histoire des institutions et de la littérature en Espagne (1835), Histoire des arabes et des maures d'Espagne (2 band, 1851), en serie skildringar av italienska, spanska, engelska, belgiska, tyska, ryska och franska museer (samlad upplaga 1859–1860) och trosbekännelsen Libre examen (1874).

Källor 
  

Franska journalister under 1800-talet
Franska teaterchefer
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Franska författare under 1800-talet
Personer från Dijon
Födda 1800
Avlidna 1883
Män
Ugglan
Teaterchefer under 1800-talet