kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Strömma kanal, Värmdö kommun

Strömma kanal är en gammal farled från mellanskärgården till Stockholm som går mellan Värmdölandet och Fågelbrolandet i Värmdö kommun öster om Stockholm. Farleden som gick längs "Strömma å" uppgrundades så småningom och anläggning av en kanal diskuterades på sockenstämmor från slutet på 1700-talet, men först år 1831 finns i ett sockenstämmoprotokoll från Djurö ett beslut att genom uppgrävning göra ån farbar för ökor vilket torde kunna tolkas som att ån inte varit användbar för båttrafik ens för smärre båtar inna detta. 

Kanalen är smal och används främst av mindre fritidsbåtar. Genom att använda kanalen slipper man runda Fågelbrolandet via Nämdöfjärden. Kanalen är grund och måste muddras med jämna mellanrum för att hållas framkomlig. Djupet är 2 meter, bredden 7 meter och den segelfria höjden under öppningsbara bron är 2,7 meter.

Kanalen korsas sedan 1889 av en uppfällbar bro, Strömmabron, som är bemannad sommartid och öppnas halvtimmesvis efter anrop till brovakten via VHF eller telefon.

Bilder

Referenser

Transport i Värmdö kommun
Vattendrag i Värmdö kommun
Farleder i Stockholms skärgård
Kanaler i Sverige
Kolström

Kolström, vedertaget namn på den smala farled som går mellan Farstalandet och Ingarö i Värmdö kommun öster om Stockholm. Farleden passerar bland annat Ingarö kyrka och används främst av motorbåtar. Mindre segelbåtar med grund köl och kort mast kan passera för motor. Farleden korsas av Ingaröbron och har minimumdjup 1,6 meter enligt sjökortet.

Bilder

Värmdö kommun
Farleder i Stockholms skärgård
Stråsjö kapell

Stråsjö kapell är en kapellbyggnad i byn Stråsjö som ligger i Svågadalen inom Bjuråkers socken. Kapellet ägs och förvaltas av en kapellgrupp som består av bybor i Stråsjö. Dessa sköter och vårdar kapellet ideellt utan vinstsyfte. Kapellet används för olika ändamål som dop, vigsel, andakter och som pilgrimskapell för förbipasserande.

Kapellet
Det är beläget på Kapellsvalen i Österstråsjö. Ett tidigare kapell fanns på platsen fram till 1597, enligt 1700-talsprosten Olof Broman. År 2005-2006 uppfördes nuvarande byggnad enligt medeltida förebilder och delvis med medeltida teknik och verktyg. Den 11 juli 2006 invigdes kapellet.

Medeltida fynd
Från det ursprungliga kapellet har återfunnits en dörrkläpp, som nu förvaras på Nordiska museet, och den så kallade Stråsjötuppens original finns i Bjuråkers kyrka, en kopia finns i kapellet och är också i dag dess symbol.

Fotnoter

Externa länkar

Kapell i Sverige
Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Hudiksvalls kommun
Kyrkobyggnader invigda 2006
2006 i Sverige
Knölsmörblomma

Knölsmörblomma (Ranunculus bulbosus) är en växtart i familjen ranunkelväxter. Den förekommer naturligt från Europa (Sverige) till Cypern, norra Turkiet och Kaukasus, samt norra Afrika.

Underarter
Två underarter erkänns, subsp. bulbosus och subsp. aleae. Den senare förekommer i södra Europa och i Nordafrika.

Sorter
'Pleniflorus' ('Speciosus Plenus' ) - är fylldblommig och odlas som trädgårdsväxt.

Synonymer
subsp. bulbosus
Ranunculastrum albonaevum Fourr. nom. inval. 
Ranunculastrum bulbiferum Fourr. nom. inval. 
Ranunculastrum bulbosum (L.) Fourr.		
Ranunculastrum sparsipilum Fourr. nom. inval. 
Ranunculastrum valdepubens (Jord.) Fourr. nom. inval. 
Ranunculus albonaevus Jord. 		
Ranunculus bulbifer Jord. 		
Ranunculus bulbosus subsp. bulbifer Neves 	Ranunculus bulbosus subsp. valdepubens (Jord.) P.Fourn. 	Ranunculus bulbosus subsp. sparsipilus (Jord.) P.Fourn. 	Ranunculus bulbosus subsp. dissectus (Babey) P.Fourn. 	Ranunculus bulbosus subsp. bulbifer (Jord.) P.Fourn. 	Ranunculus bulbosus subsp. albinaevus (Jord.) P.Fourn. 	Ranunculus bulbosus  proles albonaevus (Jord.) Bonnier 	Ranunculus bulbosus  proles bulbifer (Jord.) Rouy & Foucaud 	Ranunculus bulbosus  proles dissectus (Babey) Rouy & Foucaud 	Ranunculus bulbosus  proles sparsipilus (Jord.) Rouy & Foucaud Ranunculus bulbosus  proles valdepubens (Jord.) Rouy & Foucaud Ranunculus bulbosus var. multifidus N.H.F.Desp. 		Ranunculus bulbosus var. multiplex N.H.F.Desp. Ranunculus bulbosus var. osiae P.Monts. 		Ranunculus bulbosus var. platycaulis N.H.F.Desp. 		Ranunculus dissectus Babey Ranunculus laetus Salisb. 		Ranunculus rapaceus Bubani nom. illeg.Ranunculus sennenii Pau Ranunculus sparsipilus Jord. 		Ranunculus valdepubens Jord. 

subsp. aleae (Willk.) Rouy & Foucaud Ranunculus adscendens Brot. 		Ranunculus aleae Willk. 				Ranunculus broteri Freyn 		Ranunculus bulbosus subsp. adscendens (Brot.) Neves 		Ranunculus bulbosus subsp. broteroi (Freyn) Vasc. 		Ranunculus bulbosus subsp. cacuminalis (G.López) Muñoz Garm. 	Ranunculus bulbosus subsp. gallecicus (Freyn) P.W.Ball & Heywood Ranunculus bulbosus var. aleae (Willk.) Burnat 		Ranunculus bulbosus var. cacuminalis G.López 		Ranunculus bulbosus var. dentatus Freyn 		Ranunculus bulbosus var. meridionalis (Levier) Malinv. Ranunculus bulbosus var. pseudoaleae Rouy ex P.Fourn. 		Ranunculus eriophyllus K.Koch 		Ranunculus gallecicus Freyn 		Ranunculus heucherifolius C.Presl 		Ranunculus neapolitanus subsp. tommasinii (Rchb. ex Freyn) Vierh. Ranunculus neapolitanus Ten. 		Ranunculus occidentalis Freyn nom. illeg. 	Ranunculus palustris Sm.		Ranunculus tommasinii'' Rchb. ex Freyn

Externa länkar
Den virtuella floran 

 

Ranunkelväxter 
Kn Växtindex
Stråsjöleden

Stråsjöleden är ett nutida namn på en sträcka av den gamla vandringsleden Pilgrimsleden.

Stråsjöleden börjar vid Hudiksvalls medeltida kusthamnar, vid Enånger, Njutånger, Idenor och Rogsta/Hornslandet. Från dessa startpunkter går leden vidare mellan Dellensjöarna, upp till Stråsjö kapell och vidare mot sjön Hennan och Ramsjö fram till sjön Havern och Haverö i Ånge kommun, Medelpad.

Från Stråsjöleden kan man tänka sig en förbindelse antingen med Kårböleleden från Strålsjö kapell till Kårböle och den gamla vägen mot Jämtland och Norge eller med Pilgrimsleden till Trondheim/Nidaros, Pilgrimsledens mål.

Stråsjöleden går genom det vackra Hälsingelandskapet, kust, odlingslandskap och skogsbygder. Av den gamla vägen är stora delar nu asfalterade, men på många sträckor finns alternativa vägar för vandrare och ryttare.

Externa länkar
Pilgrimsledens hemsida

Vandringsleder i Gävleborgs län
Vandringsleder i Jämtlands län
Hälsingland
Knylhavre

Knylhavre (Arrhenatherum elatius) är en växtart i familjen gräs.

Beskrivning
Knylhavre är högväxt på långa strån (därav det vetenskapliga namnet], som kan bli upp till 1,5 m höga. Växten är flerårig. Knylhavre är även känd som knölhavre, pga att den har tjocka rotknölar. 

Växtsättet är tuvor, som tillsammans kan bilda stora mattor.

Bladen är ca 5 mm breda och ganska mjuka. Roten är gulaktig.

Upptill på en blommande vippa sitter tvåkönade blommor, medan längre ned på samma vippa enkönade hanblommor. Blomningstiden är huvudsakligen i juni–juli med ca 3 dm långa vippor med korta småax avslutade med enkla borst. Det är hanblomman, som svarar för borstet. Det kan emellertid komma blommor långt fram på hösten. I de bästa lägena, där knylhavre odlas kan man t o m få två skördar om året.

Bengt Anderberg hänvisar till Lindmans Nordens Flora : ”Detta vackra gräs har ingen stor utbredning i Norden, utan håller sig ungefär inom de ädla lövträdens och hasselns område”.

Biotop
Stenig mark, torra ängar, vägrenar.

Habitat
Knylhavre brukar indelas i två underarter:
 Vanlig knylhavre, ssp elatius som i Sverige är den oftast förekommande.
 Pärlhavre, ssp bulbosum (Willd.) Hyl. Denna variant är i Sverige mindre vanlig, men i Europa i övrigt den allmänt förekommande.

I Sverige är knylhavre sedan forna tider naturlig i kustområdet söder om en ungefärlig linje Uddevalla — Norra Åland och kulturspridd längre in över landet. Norr om denna linje är knylhavre mindre vanlig, men kan förekomma tillfälligt där liksom längs kusterna i Norge. Saknas i fjälltrakterna.

I Skåne och söderut i hela Central- och Sydeuropa och fram till Afrikas medelhavsområde + Marocko odlas knylhavre som vallväxt.

Knylhavre förekommer på sina håll även i Nordamerika, men är inte ursprunglig där.

I en båge från östligaste Kina, över Korea och till Japan finns knylhavre i mindre omfattning

Utbredningskartor
 Norden
 Norra halvklotet

Synonymerna
Det vetenskapliga namn Linné valde 1753, Avena elatior är växtens basionym, men enligt ITIS accepteras ej det namnet numera. Det är i stället Arrhenatherum elatius, som är det accepterade namnet. Alla de övriga synonymerna i synonymlistan har också klassats som icke-accepterade.

Svenska synonymer
 Knölhavre 
 Pärlhavre (ssp. bulbosum)

Förväxlingsarter
Ej alltför olika är:
 Luddhavre, Helitrichon pubescens
 Ängshavre, Helictotrichon pratense
men de känns igen kort översta stråblad och med större ax med många borst.

Etymologi
 Arrhenatherum (synonym) sammansätts av grekiska  arrhén = hane och athér, atéros = borst syftande på hanblommans ensamma, långa borst.
 Elatius är latin = högt.

Bygdemål

Källor 
 International Plant Names Index (IPNI)
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS)

Noter

Externa länkar 
 

Gräs
Kn Växtindex
Knoppbräcka

Knoppbräcka (Saxifraga cernua) är en växtart i familjen stenbräckeväxter.

Externa länkar
Den virtuella floran 

Bräckesläktet 
Kn Växtindex
Hilarius av Poitiers

Hilarius av Poitiers, född cirka 315 i Poitiers, död 13 januari 367 i Poitiers, var biskop i sin hemstad. Han var teolog och kom efter sin död att bli betraktad som ett betydande helgon; han räknas som kyrkofader i både Öst- och Västkyrkan. I Katolska kyrkan ses han sedan 1851 även som kyrkolärare. Hans helgondag firas den 13 januari.

Hilarius föddes i Gallien av hedniska föräldrar, konverterade till kristendomen och blev omkring år 300 biskop i sin födelsestad. Kejsar Constantius II förvisade 356 Hilarius till Frygien där han stiftade bekantskap med den nicaenska trosbekännelsen och den arianska striden som föranlett att denna formulerades. När han 360 kom hem blev han känd som expert på de frågor som 325 avhandlats på Första konciliet i Nicaea, och försvarade ivrigt det begrepp som konciliet hade använt, homoousios, för att beskriva relationen mellan Fadern och Sonen i Treenigheten. Han kallades "kättarnas hammare och gissel" (latin hæreticorum malleus et flagellum). I modern tid fick han av Karl von Hase namnet "Västerlandets Athanasius". Hilarius, Athanasius och Gregorius av Nazianzos spelade mycket stor roll för hur teologin utvecklades mellan konciliet i Nicaea och Första konciliet i Konstantinopel 60 år senare.

Hilarius skrev på latin, och författade omfattande verk om treenigheten samt kommentarer om Matteus, Paulus brev, Psaltaren med mera. Hans viktigaste verk är De Trinitate, "Om Treenigheten", i tolv band. Han drog sina slutsatser om relationen mellan fadern och sonen genom noggranna studier av både Gamla och Nya testamentet. Han har därför betraktats som den förste egentlige exegeten bland de latinska kyrkofäderna.

Hilarius menade att det enda som de kristnas teologiska läror – exempelvis treenighetsläran – egentligen behövs för, är för att förebygga sådana missuppfattningar som heretikerna förde fram.

Källor 

Franska biskopar
Franska helgon
Franska teologer
Kyrkolärare
Kyrkofäder
Födda 315
Avlidna 367
Män
Ugglan
Författare under 300-talet
Tjingiz Ajtmatov

Tjingiz Torekulovitj Ajtmatov (kirgisiska: Чыңгыз Айтматов (Çıňğız Aytmatov), ), född 12 december 1928 i Sjeker, Kirgizistan, död 10 juni 2008 i Nürnberg, Tyskland, var en kirgisisk-sovjetisk författare som skrev både på kirgisiska och ryska.

Efter Kirgizistans självständighet 1991, blev Tjingiz Ajtmatov en framträdande, politisk person. Från år 2000 till 2008 var han Kirgizistans ambassadör med residens först i Belgien, sedan i Frankrike, Luxemburg och Nederländerna.

Tjingiz Ajtmatov var redaktör för tidskrifterna Literaturnaja Gazeta och Novyj Mir. Han gav ut sina första berättelser 1952 under sin studietid till agronom.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
(Översatta av Lars Erik Blomqvist och utgivna av Gidlund, om ej annat anges)
 1965 Från berg och stäpper (Povesti gor i stepej) (översättning Rolf Berner och Sven N. Storck) (Moskva: Progress, 1965)
 Den vita ångbåten (Belyj parochod) (Wahlström & Widstrand, 1975)
 Dzjamilja (Džamilja) (Wahlström & Widstrand, 1978)
 Farväl Gulsary (Proščaj, Gulʹsary!) (1978)
 Moder jord (Materinskoe pole) (1979)
 Och dagen varar längre än ett sekel (I dolʹše veka dlitsja denʹ) (1982)
 Tidiga tranor (Rannie žuravli) (1985)
 Pojken och havet (Pegij pes, beguščij kraem morja) (1986)
 Stupstocken (Placha) (1987)
 Ansikte mot ansikte (Licom k licu) (1990)

Externa länkar 

Ryska romanförfattare
Ryska novellförfattare
Födda 1928
Avlidna 2008
Ryskspråkiga romanförfattare
Ryskspråkiga novellförfattare
Kirgiziskspråkiga författare
Kirgiziska författare
Män
Near Earth Asteroid Tracking

Near Earth Asteroid Tracking (NEAT) är ett projekt av Jet Propulsion Laboratory i samarbete med NASA och USA:s flygvapen. Målet var att upptäcka jordnära asteroider, som kan vara farliga för jorden. Projektet löpte från december 1995 till april 2007. Under denna tid upptäckte man totalt 45448 småplaneter.

Förutom tiotusentals asteroider har även flera kometer upptäckts.

NEAT har/hade en överenskommelse med USA:s flygvapen att använda ett GEODSS teleskop på Haleakala, Maui, Hawaii. Dessa teleskop, med relativt brett synfält, konstruerades för att optiskt observera jordnära satelliter. NEAT konstruerade en CCD-kamera och datorsystem för GEODSS-teleskopet. Kamerans upplösning är 4096 × 4096 pixel och synfältet 1.2° × 1.6°.

Från april 2001 togs också Samuel Oschin-teleskopet (1,2 meter Schmidt-teleskop) vid Palomarobservatoriet i bruk för att upptäcka och spåra jordnära objekt. Teleskopet har en kamera med 112 CCD om 2400 × 600 pixel vardera. Det var bilder från detta teleskop som ledde till upptäckten av småplaneterna Quaoar 2002 och Sedna 2003 (publicerad 2004) samt dvärgplaneten Eris 2005.

Asteroiden 64070 NEAT är uppkallad efter projektet.

Lista över upptäckta mindre planeter och asteroider

Se även 
 Astronomiska upptäckter av NEAT
 Lincoln Near-Earth Asteroid Research
 Lowell Observatory Near-Earth-Object Search
 Spacewatch

Externa länkar 
 Near Earth Asteroid Tracking

Noter

Referenser 

Astronomi
NASA
NEAT

NEAT kan syfta på:

 NEAT – ett samarbete mellan Rymdbolaget och Försvarets materielverk , se North European Aerospace Test range
 NEAT – ett projekt av Jet Propulsion Laboratory i samarbete med NASA och US Air Force, se Near Earth Asteroid Tracking
 NEAT – de aktiviteter vilka inte hör till fysisk träning, se Non-exercise activity thermogenesis
 NEAT (tyska: Neue Eisenbahn-Alpentransversale; franska: Nouvelle ligne ferroviaire à travers les Alpes, NLFA; italienska: Nuova ferrovia transalpina, NFTA; rätoromanska: Nova lingia da viafier tras las Alps, NVTA) – ett schweiziskt järnvägsprojekt, se NEAT (järnvägsprojekt)
Sergej Aksakov

Sergej Timofejevitj Aksakov (ryska: Сергей Тимофеевич Аксаков) född 1 oktober 1791 (20 september g.s.) i Ufa, Basjkirien, Kejsardömet Ryssland, död 12 maj 1859 (30 april g.s.) i Moskva, Kejsardömet Ryssland, var en rysk författare.

Biografi
Aksakov var son till en godsägare och innehade en rad statliga ämbeten i Sankt Petersburg och Moskva. Han var vän till Gogol och påverkad av denne var han tidigt litterärt verksam utan att skapa något av betydelse. Först över 50 år gammal började han ge ut de skildringar av sydryskt lantliv som gjort honom berömd. Han skrev berättelser om fiske- och jaktminnen och gav 1856 ut den i sin lugna episka bredd klassiska livsskildringen En familjekrönika (svensk översättning 1911).

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 En familjekrönika (Semejnaja chronika) (översättning Ellen Weer, Geber, 1911)
 Ur "De nygifta i Bagrovo" (Ur Semejnaja chronika) (översättning Alfred Jensen). Ingår i antologin Rysk litteratur (Norstedt, 1912), s. 119-122
 En familjekrönika (Semejnaja chronika) (översättning Manja Benkow, Tiden, 1948)

Källor

Externa länkar 
 

Ryska författare under 1800-talet
Ryskspråkiga författare
Personer från Ufa
Födda 1791
Avlidna 1859
Män
Elitserien i handboll för herrar 2000/2001

Elitserien i handboll för herrar 2000/2001 var den 67:e säsongen av Sveriges högsta division i handboll för herrar.

Tabell 
Not: Lag 1-8 till Super Elit våren 2001, lag 9-12 till Allsvenskan i handboll för herrar 2001.

Super Elit 
Not: Lag 1-6 till kvartsfinaler, lag 7-8 till åttondelsfinaler mot 1-2 i Allsvenskan i handboll för herrar 2001.

SM-slutspel

Åttondelsfinaler 
Omg. 1 
 30 mars 2001 19:00   Tumba - Skövde 19 - 28  
 30 mars 2001 19:00   Sävehof - Lugi 29 - 19

Omg. 2 
 1 april 2001 16:15   Lugi - Sävehof 20 - 13  
 2 april 2001 19:00   Skövde - Tumba 22 - 26

Kvartsfinaler 
Omg. 1 
4 april 2001 19:00   Redbergslid - H43 21 - 20  
4 april 2001 19:00   Drott - Alingsås 25 - 12
4 april 2001 19:00   Guif - Sävehof 21 - 18  
4 april 2001 19:00   IFK Ystad - Skövde 22 - 24

Omg. 2 
7 april 2001 -     H43 - Redbergslid 11 - 21  
7 april 2001 -     Sävehof - Guif 18 - 20  
7 april 2001 -     Skövde - IFK Ystad 28 - 26  
7 april 2001 16:15   Alingsås - Drott 20 - 25

Semifinaler 
Omg. 1 
 17 april 2001 19:00   Drott - Guif 24 - 28  
 18 april 2001 19:00   Redbergslid - Skövde 25 - 27
 
Omg. 2 
 21 april 2001 16:15   Guif - Drott 23 - 21  
 21 april 2001 16:15   Skövde - Redbergslid 16 - 20

Omg. 3 
 23 april 2001 19:00   Redbergslid - Skövde 27 - 24

Finaler 
Omg. 1 
 29 april 2001 15:00   Redbergslid - Guif 25 - 19

Omg. 2 
 1 maj 2001 15:00   Guif - Redbergslid 27 - 26

Omg. 3 
 6 maj 2001 15:00   Redbergslid - Guif 25 - 21

Svenska mästare 2000/2001 
Redbergslids IK svenska mästare i handboll för herrar säsongen 2000/2001.

 Spelare
 Peter Johansson
 Linus Bolin
 Johan Olsson

 Jerry Hallbäck
 Mathias Franzén
 Henrik Lundström
 Anders Franzén
 Magnus Jernemyr
 Fredrik Pettersson
 Åke Muwanga
 Magnus Lindén
 Mikael Franzén
 Martin Boquist
 Carl-Magnus Källfelt
 Björn Iveland
 Fredrik Lindahl
 Jasmin Zuta
 Magnus Larsson
 Andreas Dackander

Statistik

Skytteliga 
Innehåller de tio spelare som gjort flest mål i Elitserien 2000/2001.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 "Roger Blomquist spekulerar om SM-final i handboll 2001" på Öppet arkiv

Sport i Sverige 2000
Sport i Sverige 2001
Handbollssäsongen 2000/2001
2000/2001
Deeptone

Deeptone, är ett svenskt band som bildades av före detta medlemmar ur The Creeps och The Daffodils. De spelade countryinfluerad rock och har släppt två album. Deras första och mest uppmärksammade album heter Let Them Be Wrong (Ramblin' Records 1999). Album nummer 2, Bruised, släpptes 2002.

Medlemmar
Ordinarie medlemmar
Martin Lorentzson – sång, akustisk gitarr
Kent Karlsson – gitarr, sång
Dino Viscovi – gitarr, sång
Patrick Olsson – trummor
Stefan Nilsson – basgitarr
Johan Ederfors – piano, orgel, munspel, trumpet (1999-2005)

Bidragande musiker
Jens Lindgård – mässinginstrument
Petter Lindgård – mässinginstrument
Sven Andersson – mässinginstrument
Erika Nordahl – kör
Truls Ström – kör
Mats Persson – percussion
Stellan Colt – omnichord, percussion

Diskografi
Demo
Time is Right (1999, kassett)
Knock on My Door (1999, CD)

Studioalbum
Let Them be Wrong (1999, Ramblin' Records)
Bruised (2002, Omnichord Records)

Singlar
"Fine, fine, day" (1999, Ramblin' Records)

Svenska rockgrupper
Storsjöbygden

Storsjöbygden är kulturbygden i centrala Jämtland som ligger kring Storsjön. Majoriteten av landskapets befolkning har alltid bott i området då jorden är bördig och mycket lämplig för jordbruk. Delar av Storsjöbygden är av riksintresse för kulturmiljövård.

Storsjöbygden benämns ibland "Storsjöodjurets rike". Storsjöbygden är ett turismområde, och just Storsjöodjuret är avbildat på de brunvita skyltar Vägverket har satt upp i området.

Orter

Öar 
Till Storsjöbygden räknas alla öar i Storsjön, där de största är Andersön, Frösön, Norderön och Verkön. Några mindre öar är Åsön, Skansholmen och Isön.

Se även 
Annersia
Storsjöbygdens GK
Västra Storsjöbygdens församling
 Sockenlapp
 Sydliga samer

Källor 
Storsjöbygden från Länsstyrelsen i Jämtlands län

Externa länkar 
 Södra Storsjöbygden
 Näktenbygden

Jämtlands geografi
Östersunds kommuns geografi
Krokoms kommuns geografi
Bergs kommuns geografi
Åre kommuns geografi
Informella regioner i Sverige
Riksintressen för kulturmiljövården i Jämtlands län
Storsjön
Belgiens Grand Prix 1962

Belgiens Grand Prix 1962 var det tredje av nio lopp ingående i formel 1-VM 1962.

Resultat
 Jim Clark, Lotus-Climax, 9 poäng
 Graham Hill, BRM, 6
 Phil Hill, Ferrari, 4
 Ricardo Rodriguez, Ferrari, 3
 John Surtees, Reg Parnell (Lola-Climax), 2 
 Jack Brabham, Brabham (Lotus-Climax), 1 
 Carel Godin de Beaufort, Ecurie Maarsbergen (Porsche)
 Maurice Trintignant, R R C Walker (Lotus-Climax) 
 Lucien Bianchi, ENB (Lotus-Climax) 
 Jo Siffert, Ecurie Filipinetti (Lotus-Climax) 
 John Campbell-Jones, Emeryson (Lotus-Climax)

Förare som bröt loppet
 Trevor Taylor, Lotus-Climax (varv 25, olycka) 
 Willy Mairesse, Ferrari (25, olycka)
 Richie Ginther, BRM (22, växellåda)
 Tony Maggs, Cooper-Climax (22, växellåda)
 Bruce McLaren, Cooper-Climax (19, hjullager) 
 Masten Gregory, BRP (Lotus-BRM) (13, drog sig tillbaka)
 Innes Ireland, BRP (Lotus-Climax) (8, upphängning) 
 Giancarlo Baghetti, Ferrari (3, tändning)

Förare som ej startade 
 Dan Gurney, Autosport Team Wolfgang Seidel (Lotus-BRM) (Bilen ej raceklar)

Noteringar
 Jim Clarks första F1-vinst.
 Graham Hills första pole position.

VM-ställning

Källor 

1962 i Belgien
Belgiens Grand Prix
Kjell & Company

Kjell & Company är en butikskedja som säljer tillbehör för hemelektronik. Företaget startades 1988 och öppnade sin första butik i Sundsvall. Butikerna säljer tillbehörsprodukter över disk, från en produktkatalog med omkring 11 000 artiklar (år 2017). Det sker även försäljning via postorder och via webbplatsen kjell.com. Företaget har ett drygt hundratal butiker på drygt 40 orter i Sverige. Företaget har även expanderat till Norge efter att norska FSN Capital köpte stora delar av företaget. Huvudkontoret är beläget i Malmö och det finns även ett inköpskontor i Shanghai.

Enligt undersökningar av market.se är Kjell & Company ett av de snabbast växande varumärkena i Sverige. I tävlingen Retail Awards 2011, som anordnas av Svensk Handel och Dagens Handel, vann Kjell & Company priset för "Årets satsning för ökad kundservice" samt "Årets butikssäljare" (Christopher Thour, Väla, Helsingborg).

Bakgrund 
Kjell & Company startade sin verksamhet 1988 i Sundsvall, men det var inte förrän i samband med en flytt till Malmö 1990 som det började använda namnet Kjell & Company. Företaget grundades av Marcus Dahnelius, hans två bröder och far Kjell. Den första Kjell & Company-katalogen gavs ut 1992. 

År 2006 sålde familjen Dahnelius 50 procent av bolaget till Hakon Invest, som investerar långsiktigt i handelsinriktade företag. Med Hakon Invest som hälftenägare ökade tillväxttakten.

År 2014 sålde ICA Gruppen (fd Hakon Invest) sin del på 50 procent i Kjell & Co Elektronik AB till norska investmentbolaget FSN Capital för en köpeskilling på 630 miljoner SEK.

Sortiment 
Produktkatalogen presenterar hela sortimentet och ges vanligtvis ut två gånger per år i sammanlagt 1,5 miljoner exemplar, den ordinarie katalogen kompletteras dessutom av en minskad katalog kallad "Mobilt" med endast tillbehör till mobiltelefoner och surfplattor. De största produktkategorierna utgörs av tillbehör till datorer och audiovideo. Utöver etablerade elektronikvarumärkena har Kjell & Company också tolv egna varumärken: Roxcore, Luxorparts, Arrogant, Dibotech, Ledsavers, Linocell, Nomadelic, Texgear, Rubicson, Nikabe, Plexgear och Playknowlogy. En del av produkterna, till exempel verktyg och audiovideo-tillbehör, designar och utvecklar Kjell & Company själv.

Sedan år 2009 ger företaget ut den egna boken Hur funkar det?, som innehåller grundläggande förklaringar till hur hemelektronik fungerar och kan användas. Boken publiceras med några års mellanrum och tidigare gavs den ut årligen i två delar.

Källor

Externa länkar 
 

Svenska butikskedjor
Svenska hemelektronikföretag
Svenska postorderföretag
Företag bildade 1990
IT-gryning

IT-gryning, fullständig titel: IT-gryning: svensk datahistoria från 1840- till 1960-talet, , av Tord Jöran Hallberg är en bok om svensk datorhistoria, utgiven 2007.

Externa länkar 
Bokens webbplats
Studentlitteratur
Recension

Svenskspråkig facklitteratur
Facklitteratur 2007
Sveriges datorhistoria