kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Philemon Dickerson

Philemon Dickerson, född 11 januari 1788, död 10 december 1862, var en amerikansk politiker, ledamot av USA:s representanthus och guvernör i New Jersey.

Tidigt liv
Philemon Dickerson föddes i Succasunna, New Jersey. Han var bror till Mahlon Dickerson, som liksom han själv blev guvernör i delstaten och som även blev amerikansk senator. Philemon Dickerson tog examen från University of Pennsylvania 1808, blev jurist och praktiserade som advokat i Paterson, New Jersey.

Politisk karriär
Dickerson var ledamot av New Jerseys parlament från 1821 till 1822. Han valdes till USA:s representanthus 1832 för Demokratisk-republikanska partiet. Han tjänstgjorde från den 4 mars 1833 till dess att han avgick under sin andra mandatperiod för att anta ett anbud från New Jerseys parlament om att bli guvernör i delstaten efter Peter Dumont Vroom. Han tillträdde den 28 oktober 1836 och tjänstgjorde i ett år, den 27 oktober 1837 lämnade han över till William Pennington.

Dickerson vann återigen ett val till USA:s representanthus 1838, denna gången för Demokratiska partiet. Han förlorade ett försök att bli omvald 1840. I stället blev han domare i den federala domstolen för distriktet New Jersey. Den tjänsten hade han kvar till sin död i Paterson, New Jersey, den 10 december 1851. Han är begravd på Cedar Lawn Cemetery i Paterson.

Se även
Lista över guvernörer i New Jersey

Externa länkar
Philemon Dickerson i Biographical Directory of the United States Congress
New Jersey Governor Philemon Dickerson, National Governors Association
Biography of Philemon Dickerson från The Political Graveyard

Födda 1788
Avlidna 1862
Guvernörer i New Jersey
Ledamöter av USA:s representanthus från New Jersey
Alumner från University of Pennsylvania
Män
Portobelo

Portobelo är en hamnstad i provinsen Colón, Panama. Den ligger i norra delen av Panamanäset. Folkmängden uppgick till 4 559 invånare vid folkräkningen 2010, på en yta av 244,72 kvadratkilometer.

<div style="clear:left;">

Portobelo grundades 1597. Från 1500-talet och fram till 1700-talet var staden en betydelsefull hamn för silverexporten i vicekungadömet Nya Granada i Spanska huvudlandet och en av hamnarna på rutten för de spanska skatteflottorna. 

Staden var även offer för en av Henry Morgans ökända äventyr. 1668 ledde Morgan en flotta kaparfartyg och 450 män mot Porto Bello, vilken, trots dess ordentliga befästningar, intogs och plundrades i 14 dagar, och nära tog slut på all dess rikedom. Detta våghalsiga bemödande, trots att det lyckades, visade sig också vara särskilt brutalt då den omfattade våldtäkter, tortyr och mord i stor skala.

21 november 1739 attackerades åter hamnen och intogs av en brittisk flotta, vid denna tid ledd av amiral Edward Vernon under Kriget om kapten Jenkins öra. Brittiska segern skapade ett utbrott av folkligt jubel över hela det brittiska imperiet, och många gator och bosättningar på brittiska öarna och De tretton kolonierna gavs namnet Portobello, såsom Portobello Road i London.

Slaget demonstrerade spanska handelssedvanornas sårbarhet och ledde till en fundamental förändring av dessa. Spanien ändrade från stora flottor som använde ett fåtal hamnar till små flottor som handlade vid ett antal olika hamnar. De började även resa runt Kap Horn för att handla på västra kusten. Portobelos ekonomi skadades svårt, och hämtade sig inte förrän byggandet av Panamakanalen.

Idag är Portobelo en småstad med en befolkning på färre än 5 000 invånare. Den har en djup naturhamn. 1980 blev ruinerna av befästningarna, tillsammans med det närliggande Fort San Lorenzo, uppsatta på världsarvslistan.

När Francis Drake dog i dysenteri till sjöss år 1596 begravdes han i en blykista nära Portobelobukten.

Referenser

Bibliografi 
Rodger, N. A. M. The Command of the Ocean: A Naval History of Britain, 1649-1815.
Simms, Brendan. Three Victories and a Defeat: The Rise and Fall of the First British Empire. Penguin Books (2008)

Externa länkar 

Orter i Panama
Världsarv i Panama
Världsarv inskrivna 1980
World Monuments Watch
Werdau

Werdau är en stad i det tyska distriktet Zwickau som tillhör förbundslandet Sachsen.

Orten ligger vid norra gränsen av bergsområdet Erzgebirge och genomflyttas av floden Pleiße. Större städer i närheten är Zwickau (8 km avstånd), Gera (26 km) och Chemnitz (39 km).

Historia 
I området som under tidig medeltid utgjorde en flodslätt skedde större strider mellan slaver och germaner. Under Karl den store och Henrik I av Sachsen fick germanerna övertag och grundar här samhället Werde. Enligt olika berättelser fick den stadsrättigheter 1298 men den första urkunden finns först från 1304. Redan under 1300-talet etablerade sig flera väverier i staden som under 1800-talet växte fram till en större textilindustri. Werdau drabbades av två stora bränder, 1670 och 1756. Läget vid den för textiltransporter kända vägen Reichenbach – Altenburg – Leipzig gynnade staden som i början av 1800-talet hade omkring 3 500 invånare.

Under andra världskrigets slutskede förstördes flera byggnader av amerikanska bomber. Werdau blev även intagen av amerikanska enheter men hamnade senare i den sovjetiska ockupationszonen. Under den östtyska tiden byggdes huvudsakligen hus för att motverka den allmänna lägenhetsbristen. Känd blev även en dom från 1951 mot en grupp ungdomar som hade protesterat mot det socialistiska statspartiet. De dömdes till fängelse mellan 2 och 15 år.

Efter Tysklands återförening stängdes många textilfabriker. Därför är arbetslösheten hög och flera invånare har flyttat till väst.

Vänorter 
  Röthenbach an der Pegnitz
  Kempen

Referenser 

 Der Landkreis Werdau. Wissenswertes aus Vergangenheit und Gegenwart. 1. Auflage. Geiger, Horb am Neckar 1994. 

Kommuner och städer i Landkreis Zwickau
Närkes runinskrifter 2

Runinskrift Nä 2 är en runristad fingerring av guld som hittades omkring år 1900 på gården Välas marker i Hallsbergs kommun vid plöjningen av en åker. Ringen såldes till Statens historiska museum i Stockholm 1926. Ringen har en yttre diameter på 2.7 cm och väger 9.6 g och bedöms vara tillverkad på 1200-talet. Runinskriften, som saknar skiljetecken, är fördelad på två band, där det ena löper medsols och det andra motsols och motsols användes vänderunor, d.v.s. spegelvända runor. 

Den första som tolkade inskriften var Otto von Friesen. Hans översättning, som dock aldrig publicerades, löd ”Kristus välsignar allt från det man bär mig”. Enligt Sven B.F. Jansson är dock denna tolkning inte övertygande. Enligt honom bör inskriften translitteras
Medsols: ermikberkui
Motsols: blæsarsesa
Vidare anser han att läsordningen är motsols och sedan medsols och hans fullständiga tolkning blir:
blæsarsesa ermikberkui (translitteration)
Blætsa(ð)r se sa ær mik bær ... (normalisering)
”Välsignad må den vara som mig bär ...” (översättning).
Ordet kui är svårtolkat. Von Friesen läste det som kri och tolkade detta som en förkortning för Kristus. Jansson föreslår med starkt förbehåll att det möjligen rör sig om mansnamnet Gyi. Evert Salberger anser istället att det bör tolkas som Guð, ”Gud”.

Se även 
Lista över Närkes runinskrifter

Referenser

Noter

Tryckta källor

Närkes runinskrifter
Erik Magnus Lindecrantz

Erik Magnus Lindecrantz, tidigare Lindqvist, född 25 september 1727 i Hällestads församling, Östergötlands län, död 2 november 1788 i Sundsvalls församling, Västernorrlands län, var en svensk läkare. Lindecrantz studerade från 1744 vid Uppsala universitet och från 1754 vid Greifswalds universitet.  Han försvarade en avhandling under Carl von Linné 21 december 1753. Under Pommerska kriget var han från 1757 till 1762 andre fältläkare, därefter vice provinsialläkare i Södermanland och sist provinsialläkare i Västernorrland.

Källor

Svenska provinsialläkare
Alumner från Uppsala universitet
Linnés lärjungar
Män
Födda 1727
Avlidna 1788
Personer från Hällestads socken, Östergötland
El Tajín

El Tajín är en förkolumbiansk arkeologisk plats i södra Mexiko, vid Mexikanska golfen. Den var en stor plats för den klassiska Veracruzkulturen och en av de största städerna i Mesoamerika under den klassiska tiden. Den ligger i delstaten Veracruz, Mexiko där omkring 81 % av det officiella arkeologiska området ligger inom territoriet för nutida kommunen Papantla. Återstoden av det arkeologiska området ligger i kommunen Coatzintla (ungefär 16 %), med en liten del (cirka 3 %) som sträcker sig in i Poza Rica de Hidalgo.

Tajín betyder åskans stad eller plats på totonakiska och tros ha varit ett av namnen för totonakernas åsk-, blixt- och regngud.

Historia 

Byggandet av de ceremoniella byggnaderna i El Tajín påbörjades omkring det första århundradet och nådde en topp under senare klassiska eran, ungefär mellan år 600 och 900.  Tidiga klassiska Tajín uppvisar påverkan av Teotihuacán; tidig postklassicism visar betydande toltek-influens. Byggandet fortgick till ungefär början av 1200-talet, vid vilken tid, enligt traditionen, staden erövrades och brändes ned av en chichimekisk invasion. Platsen förblev bebodd efter detta av en mindre befolkning, men inga nya större byggnadsprojekt drogs igång. Platsen hade övergetts helt, när spanska conquistadorerna ankom i början av 1500-talet.

1785 besökte ingenjören Diego Ruiz platsen, då övervuxen med vegetation, och publicerade den första beskrivningen av den. I början av 1800-talet besöktes den av Guillermo Dupaix, Alexander von Humboldt och Carlos Nebel, som publicerade ytterligare underlag. Den första arkeologiska utgrävningen av området gjordes av Jose Garcia Payon mellan 1943 och 1963. Mexikanska institutet för antropologi och historia har gjort ytterligare restaureringar under 1980-talet.

Monument 
 
Området ceremoniella centrum täcker endast omkring 1 km², men där är till största delen outgrävda lämningar av stödjande byggnader som sträcker sig över ett betydande större område.

Det ceremoniella centret har ett antal tempelpyramider, palats och flera ytor för att spela det Mesoamerikanska bollspelet.

Platsens mest kända byggnad är Nischernas pyramid. Den branta pyramiden med sex terrasser är ungefär 20 meter hög. Detta gör den till en genomsnittlig mesoamerikansk pyramid, men dess ornamenterade arkitektur ger en slående och visuellt angenäm effekt. Terrasserna är väl skurna och bildar en serie med 365 nischer. En trappa går uppför pyramidens östra sida. Ursprungligen hade pyramiden ett tempel på toppen, men mycket lite återstår av detta.

Ett antal byggnader har skurna reliefer på sig, och platsen har även några fritt stående stele i sten. Många av skulpturerna avbildar det rituella bollspelet och elitens rituella åderlåtning.

Platsen är nu en turistattraktion och har ett museum.

Referenser

Externa länkar 
 The Delanges visit El Tajin - artikel med foton.
 El Tajin - Estado de Veracruz - fotogalleri.

Världsarv i Mexiko
Fornminnen i Mexiko
Pyramider
Veracruz (delstat)
Thich Quang Do

Thích Quảng Độ (normaliserad svensk stavning Thich Quang Do), född 27 november 1928 i Thai Binh-provinsen, död 22 februari 2020 i Ho Chi Minh-staden, var en vietnamesisk buddhistmunk och regimkritiker. Sedan 2003 satt han i husarrest i ett kloster i Ho Chi Minh-staden (tidigare Saigon) för att ha författat ett upprop för demokrati i Vietnam.

Källor

Noter

Moderna buddhister
Män
Födda 1928
Avlidna 2020
Personer från Thai Binh
Personer i Vietnam under 2000-talet
Personer i Vietnam under 1900-talet
Fakta om folkvalda

Fakta om folkvalda är en skriftserie () som utges av Sveriges riksdag och innehåller biografiska uppgifter om de 349 folkvalda ledamöterna och deras ersättare. Den utges efter varje riksdagsval sedan 1982. Uppgifterna har granskats av ledamöterna själva. Varje ledamot avbildas med fotografi och beskrivs på ungefär en boksida. Det finns uppgifter om föräldrar, utbildning, anställningar, politiska förtroendeuppdrag i och utanför riksdagen.

Den första upplagan hade en något annorlunda titel, Riksdagen : biografiska uppgifter om ledamöterna (1984, ).

Den sjätte upplagan, med undertiteln riksdagen 1998-2002, utkom i april 1999 och omfattar 455 sidor. Baksidestexten framhåller att aktuellare information om ledamöterna finns på riksdagens webbplats. På webbplatsen finns dock inte samma uppgifter om utbildning och tidigare arbetsplatser.

Externa länkar
 Fakta om ledamöterna, olika skrifter om riksdagsledamöterna som säljs av riksdagen
 Ledamöterna, aktuell information från riksdagens webbplats

Sveriges riksdag
Svenskspråkig referenslitteratur
Cluster Munition Coalition

Cluster Munition Coalition är en internationell medlemsrörelse som arbetar för att förbjuda klusterammunition, även kallat multipelvapen. Organisationen grundades 2003 och består idag av mer än 300 medlemsorganisationer från över 80 länder.

Organisationen bidrog till Konventionen om klusterammunition som antogs i Oslo i december 2008. Konventionen blir dock bindande först när 30 länder har ratificerat den, och mycket av organisationens arbete består i dag av att arbeta för att fler stater ska ratificera konventionen. Målsättningen är också att sprida kunskap om multipelbombernas effekter på civila, och medlemmarna i koalitionen arbetar bland annat med att dokumentera konsekvenserna av användningen av vapnen. Bland medlemsorganisationerna finns internationella organisationer som Amnesty International, Human Rights Watch liksom lokala organisation som Svenska freds.

Externa länkar
 Officiell webbplats
Internationella ideella organisationer
Organisationer bildade 2003
Hjärtförstoring

Hjärtförstoring eller kardiomegali avser vanligen ett tillstånd där hjärtmuskeln är förstorad. 

Detta kan bero på att själva muskelväggen är förtjockad, att hjärtrummen är utvidgade eller en kombination av de båda. Hos idrottare eller fysiskt mycket vältränade individer kan vanligen hjärtats muskulatur förtjockas något, men uttalad förstoring av hjärtat ses framför allt vid olika sjukdomar. Vanliga sjukdomar som kan ligga bakom hjärtförstoring är högt blodtryck, där hjärtat måste övervinna ett högre tryck när det pumpar ut blodet, fel på hjärtklaffarna där hjärtat antingen överbelastas med för stora blodvolymer eller måste pumpa ut blod genom en för liten klafföppning, hjärtsvikt eller sjukdomar i själva hjärtmuskelvävnaden, så kallade kardiomyopatier. 

Vid sjuklig hjärtförstoring ökar hjärtmuskelvävnaden mer än vad blodförsörjningen till hjärtat gör, vilket gör att man kan få en brist på blodtillgång till själva hjärtmuskeln och därmed symptom som vid kärlkramp. Hjärtförstoring med ökad mängd hjärtmuskelvävnad kan ofta ses på EKG i form av högre amplituder (EKG-signalen alstras av den elektriska impulstrafiken som hjärtmuskelcellerna alstrar vid sin aktivitet, och om mängden hjärtmuskelvävnad ökar ökar också storleken på de alstrade impulserna), eller på ultraljud av hjärtat eller röntgen.

Se även
 Kammarhypertrofi

Hypertrofi
Träningsfysiologi
Hjärtmuskelsjukdomar
Koji Ito

Koji Ito (伊東浩司), född 29 januari 1970 i Kobe, är en japansk före detta friidrottare som tävlade på internationell elitnivå i kortdistanslöpning. När han vann 100 meter vid Asiatiska spelen i Bangkok 1998 blev han den andre löparen genom tiderna utan afrikanskt påbrå som sprang distansen på 10,00 sekunder (polacken Marian Woronin var den förste).

Vid OS i Atlanta 1996 tog sig Ito till semifinal på 200 meter, där han slutade på sjätte plats. I den korta stafetten deltog Ito tillsammans med Shunji Karube, Jun Osakada och Shigekazu Omori i det japansk lag på långa stafetten som slutade femma i finalen. Vid OS i Sydney 2000 blev det semifinal på både 100 meter och 200 meter med sjundeplatser som placering i båda. I korta stafetten tillsammans med Shigeyuki Kojima, Shingo Suetsugu och Nobuharu Asahara blev det en sjätteplats i finalen. Ända till individuell final nådde han på 200 meter vid inomhus-VM 1999 (slutlig femteplats) och vid Världscupen i friidrott 1998 (fjärdeplats).

Ito vann under sin karriär fyra guldmedaljer vid Asiatiska spelen och tre vid Asiatiska mästerskapen. Han satte tre asiatiska rekord vardera på distanserna 100 meter och 200 meter och har dessutom det ännu gällande asiatiska inomhusrekordet på 200 meter. Han utsågs till årets friidrottare i Japan 1998.

Personliga rekord

Källor 
 Biografi hos IAAF

Japanska kortdistanslöpare
Män
Födda 1970
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Japan
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Japan
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
WP:Projekt Japan
Aktse

Aktse är ett gammalt fjällhemman och utgör porten till Sarek. Den populära vandringsleden Kungsleden går förbi Aktse, och Svenska Turistföreningen driver där en fjällstuga. Stugan ligger precis norr om sjön Laitaure och precis öster om Rapadalen och dess delta, och gränsen till Sareks nationalpark ligger knappt en kilometer väster om Aktse. Förbi stugan går Kungsleden, där Pårtsestugan är nästa anhalt söderut och Sitojaurestugorna norrut. För att ta sig till Pårtsestugan måste man ta sig över sjön Laitaure, antingen med båt på sommaren eller genom att skida över isen på vintern.

Historia 
Aktse betyder "nio" på samiska och namnet kommer ifrån ett stort karakteristiskt stenblock som kallas "Aktsekallio". Stenblocket är en gammal offerplats belägen på fjällåsen norr om hemmanet och enligt sägnen har nio björnar, som använt stenen som ide, dödats där under årens lopp.

Hemmanet Aktse ska ha bildats av två bröder, Amul och Pietar Länta, som hade papper på att de ägde markerna 1829. De första bostäderna var torvkåtor, men under årens lopp har ett antal stugor byggts.

Marken som ingick i hemmanet var cirka en och en halv mil lång och sträckte sig längs hela sjön Laitaure. Ett gammalt lantmäteridokument benämner många av markerna i det kringliggande området som odugliga med slyland och fjällberg. Det ursprungliga hemmanet delades så småningom mellan bröderna, Petter sålde sin gård till en sågverksägare vid namn Norberg. Familjen Länta brukade vallen och slåtterängarna ute på deltat (slåtterängarna är egentligen myrängen som slogs med lie in på femtiotalet) i och med att det var samfälld mark, eftersom Norberg mest var intresserad av skogen. 1945 sålde Norberg sin del till Naturskyddsföreningen på grund av ekonomiska bekymmer. Naturskyddsföreningen renoverade på 1950-talet den andra stamfastigheten som Petters släkt byggde Den delen av hemmanet som släkten Länta fortsatte att ha i sin ägo finns ännu kvar och är nästan helt intakt. En del har dock sålts till Svenska Turistföreningen och en del till en doktor vid namn Fries, vilket skedde på 1930-talet.

Källor

Noter

Externa länkar
Om Aktse på Svenska Turistföreningens webbplats
Om Aktse på Svenska Naturskyddsföreningens webbplats

Sarek
Kungsleden
Fjällstugor i Sverige
Byggnader och anläggningar i Jokkmokks kommun
Förvällning

Förvällning är en matberedningsmetod där matvaran kokas upp i (lätt saltat) vatten i några (ca. 3–10) minuter.

Grönsaker förvälls ofta i vatten innan de fryses in. Genom förvällningen förhindrar man att enzymerna förändrar smaken och att grönsakerna blir missfärgade.

En del matsvampar är giftiga om de inte förvällts. För dem gäller att de måste förvällas innan de äts eller tillreds, eventuellt flera gånger. Kokvattnet är giftigt och måste hällas bort. Också ångan kan vara giftig, varför man bör tillse tillräcklig ventilation.

Se även 
Blanchering

Referenser

Noter 

Matlagning
Radoviš

Radoviš (  ) är en stad i kommunen Radoviš i östra Nordmakedonien. Staden ligger söder om berget Plačkovica, cirka 94 kilometer sydost om Skopje och cirka 27 kilometer nordväst om Strumica. Floden Radoviš rinner igenom staden. Radoviš hade 14 460 invånare vid folkräkningen år 2021.

Staden tros ha uppkommit i början av 1000-talet när Basileios II regerade.

Av invånarna i Radoviš är 84,68 % makedonier, 12,65 % turkar och 1,89 % romer (2021).

Transport 
Huvudbilvägen Štip–Radoviš–Strumica är viktig för Radoviš, bland annat för transportsystemet och stadens ekonomi. Vägen förbinder Radoviš med övriga landet och är även viktig för godstransport och diverse.

Kända personer ifrån Radoviš 
 Sibel Redzep, svensk/turkisk sångerska

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Orter i Radovisj (kommun)
Högby, Enköpings kommun

Högby är en by i östra delen av Simtuna socken i Enköpings kommun, Uppland.

Byn, som är sammanbyggd med Forsby i norr, genomflytes av Örsundaån.

Byn består av enfamiljshus samt bondgårdar och är belägen vid länsväg C 813.

Ortens postnummer är 749 72 Fjärdhundra

Externa länkar
 Simtuna hembygdsförening

Orter i Enköpings kommun
Forsby, Enköpings kommun

Forsby är en by i östra delen av Simtuna socken i Enköpings kommun, Uppland.

Byn, som är sammanbyggd med Högby i söder, genomflytes av Örsundaån. Byn består av enfamiljshus samt bondgårdar och är belägen vid länsväg C 813.

I Forsby finns en gammal kvarn, där sedan 2005 föreningen Forsby Kvarn Musikscen anordnar konserter sommartid.

Forsby kvarn kafé öppnades år 2012. Kvarnens exteriör var då nyrenoverad efter tre byggnadsvårdsläger. White guide café gav 2017 Forsby kvarn Kafé omdömet MYCKET GOD KLASS.

Källor 

Orter i Enköpings kommun
Håkan Lahger

Ernst Håkan Lahger, född 1 juni 1950 i Sundsvall, är en svensk kultur- och nöjesjournalist och författare. Han har arbetat på Sveriges Television och TV4. 1980 var han medgrundare av tidningen Schlager. Sedan 1997 är han redaktör för tidskriften Film & TV.

Den 18 juli 1985 var han värd för radioprogrammet Sommar. Han tilldelades Jurgen Schildt-priset 2002.

Bibliografi
(redaktör) I spåren efter Drömtåget (1994)
Jag ljuger inte om rock'n'roll (1997), tillsammans med Tommy Ahlén
Proggen : musikrörelsens uppgång och fall (1999)
Blåsningen : historien om kommersiell tv i Sverige (2003), tillsammans med Love Svensson, utgiven på Ordfront förlag
De legendariska åren : Metronome Records (2007), tillsammans med Lasse Ermalm
Den vassa eggen : Ulf Lundells kreativa kaos (2008), om Ulf Lundell och hans skiva Den vassa eggen
Dylan : en kärlekshistoria (2011), Norstedts
Helikopterpiloten : berättelsen om ett rån (2013), Norstedts, om helikopterrånet i Västberga 2009.
Villiga vänstern: Ett porträtt av Gudrun Schyman, Telegram bokförlag, 2014

Quel Bordel: en biografi om Christian Falk (2019), Mondial förlag, om Christian Falk

Källor
 Håkan Lahger och Love Svensson, författarpresentation hos Ordfront förlag
 Håkan Lahger, författarpresentation hos Norstedts

Referenser 

Män
Födda 1950
Levande personer
Svenska författare
Svenska kulturjournalister
Personer inom proggrörelsen
Sommarvärdar 1985
Journalister från Sundsvall
Författare från Sundsvall
Författare från Medelpad
Spånga, Enköpings kommun

Spånga är en by i norra delen av Torstuna socken i norra delen av Enköpings kommun, Uppland.

Byn ligger strax väster om Skattmansöån och består av enfamiljshus samt bondgårdar. Den är belägen vid länsväg C 558.

Ortens postnummer är 74083 FJÄRDHUNDRA

Externa länkar
 Torstuna-Österunda hembygdsförening

Orter i Enköpings kommun
Schnitzler

Schnitzler är ett efternamn som bland annat burits av:
 Jean Henri Schnitzler, , fransk historieskrivare och statistiker född 1802 och död 1871
 Johann Schnitzler, läkare från Österrike-Ungern född 1835 och död 1893
 Arthur Schnitzler, österrikisk författare född 1862 och död 1931 (son till Johann Schnitzler)
 Karl-Eduard von Schnitzler, östtysk journalist, programledare och kommunistisk propagandapersonlighet född 1918 och död 2001 

Tyska efternamn
Jiddisch-efternamn
Efternamn som syftar på yrken
Lista över kommuner i departementet Meuse

Detta är en lista över de 500 kommunerna i departementet Meuse i Frankrike.

Meuse
Kommuner Meuse
Guadalajara (provins)

Guadalajara är en provins i norra delen av den autonoma regionen Kastilien-La Mancha i mitten av Spanien.

Huvudort är staden Guadalajara. Provinsen gränsar till provinserna Cuenca, Segovia, Soria, Zaragoza, Teruel och Madrid.

Provinsen har en yta av 12 190 km² och den totala folkmängden uppgår till 213 505 (2006). Provinsen är indelad i 288 kommuner, municipios, varav tre fjärdedelar har ett invånarantal under 200 personer.

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Spaniens provinser
Ådalen, Enköpings kommun

Ådalen är en by i Altuna socken, Enköpings kommun. Byn ligger vid Örsundaån och länsväg 254 någon kilometer norr om Altuna kyrka och utgör en del av småorten Ådalen-Högsberga. 

Orter i Enköpings kommun