kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Folkets högsta domstol i Folkrepubliken Kina

Högsta folkdomstolen (), alternativt Folkets högsta domstol, är den högsta dömande instansen i Folkrepubliken Kina exklusive de särskilda administrativa regionerna Macao och Hongkong som har sina egna rättssystem. Domare sitter på femåriga mandat och sedan 15 mars 2013 är chefsdomaren tillika domstolspresidenten Zhou Qiang.

Historia
Även om en högsta domstol grundades redan 1949, så upprättades domstolen formellt 1954 enligt Folkrepubliken Kinas konstitution. Högsta folkdomstolen är ansvarig inför Nationella folkkongressen, som också utser dess ledamöter. Enligt artikel 67 i 1982 års konstitution är det Nationella folkkongressens ständiga utskott, och inte domstolen, som har rätt att tolka konstitutionen.

Befogenheter
Förutom att fungera som sista appellationsdomstol i fall av överklaganden av lägre instansers domar ska Högsta folkdomstolen också dirigera arbetet hos samtliga underordnade domstolar och specialdomstolar. Detta kan inkludera att ogilla lägre instansers domslut liksom att kräva nya förhör.

Sedan år 2005 kan de som dömts till döden i Kina överklaga direkt till Högsta folkdomstolen, något som tidigare inte varit möjligt. Året därpå ändrades lagen så att samtliga dödsdomar i landet uttryckligen krävde godkännande från domstolen.

Lista över chefsdomare
Utnämnd av Kinesiska folkets politiskt rådgivande konferens:
Shen Junru (1949-1954)
Utnämnda av Nationella folkkongressen:
Dong Biwu (1954-1959)
Xie Juezai (1959-1965)
Yang Xiufeng (1965-1975)
Jiang Hua (1975-1983)
Zheng Tianxiang (1983-1988)
Ren Jianxin (1988-1998)
Xiao Yang (1998-2008)
Wang Shengjun (2008-2013)
Zhou Qiang (2013-)

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats 

Högsta domstolar
Kinas rättsväsen
WP:Projekt Kina
Suezkanalbron

Suezkanalbron, även kallad Mubarakfredsbron eller den egyptisk-japanska vänskapsbron är en snedkabelbro som korsar Suezkanalen vid El Qantara i Egypten. Det arabiska "al Qantara" betyder "bron".

Bron byggdes med stöd från den japanska regeringen. Entreprenören var PentaOcean Construction. Den japanska bidraget, beräknat till 60 procent av byggkostnaden (eller 13,5 miljarder yen), enades man om vid besök av den egyptiske presidenten Hosni Mubarak i Japan i mars 1995, som en del i ett större projekt för utveckling av Sinaihalvön. Egypten stod för de återstående 40 procenten (9 miljarder yen). Bron öppnades i oktober 2001.

Bron är 3,9 kilometer lång. Höjden på de två viktigaste pylonerna är 154 meter. Dessa pyloner är designade för att påminna om de obelisker som uppfördes under faraotiden.

Det fria utrymmet under bron är 70 meter, och därför är den högsta tillåtna höjd för fartyg som passera genom Suezkanalen 68 meter mätt från vattenlinjen (se Suezmax). Detta tillåter även större segelfartyg att passera under bron. 2007 seglade ostindiefararen Götheborg (47 meter från stormastens topp till vattenlinjen) under bron på sin återresa från Kina.

Referenser

Noter

Externa länkar

Broar i Egypten
Broar invigda 2001
Snedkabelbroar
Sevärdheter i Egypten
Suezkanalen
2001 i Egypten
Parkinsonfonden

Parkinsonfonden, Stiftelsen Parkinsonförbundets Forskningsfond, är en ideell organisation vars uppgift är att samla in och fördela medel till klinisk forskning rörande Parkinsons sjukdom. Pengarna kommer från privatpersoner, organisationer och företag genom gåvor, bidrag, donationer och testamenten. Parkinsonfonden står under kontroll av Svensk Insamlingskontroll, SFI, och har ett så kallat 90-konto. Fonden är också befriad från arvs- och gåvoskatt. 

Under 2008 fördelades sammanlagt 5,2 miljoner kronor till ett 40-tal forskningsprojekt, främst vid de medicinska universiteten i Sverige.

Referenser

Sjukdomsrelaterade ideella organisationer i Sverige
Wulfstan II

Wulfstan II (ibland även kallad Lupus), död 28 maj 1023, var en engelsk biskop av London, Worcester, samt ärkebiskop av York. Ej att förväxla med Wulfstan I, en tidigare ärkebiskop av York, eller sankt Wulfstan, biskop av Worcester. 

Man tror att Wulfstan inledde sin bana som benediktinmunk. Han blev sedermera biskop av London år 996. År 1002 valdes han samtidigt till biskop av Worcester och ärkebiskop av York, och höll bägge ämbetena intill 1016, då han avsade sig Worcester, medan han kvarblev som ärkebiskop av York fram till sin död.

Wulfstan skrev Sermo Lupi, som var en anklagelse mot engelska folket för omoral och dålig disciplin - vilket Wulfstan ansåg vara orsaken till att Gud lät vikingarna härja landet sedan 30 år. Sermo Lupi innehåller en svart lista över syndare, häxor och illgärningsmän, och bland dem nämns bl.a. waelcyrge - samma ord som valkyrior, asaguden Odens kvinnliga väsen som väljer ut de fallna kämparna på slagfältet och för dem till Valhall.

Litteratur 
Barlow, Frank (1970). Edward the Confessor. Berkeley: University of California Press.
Bethell, DL (1969). Bethell, DL (1969). "English Black Monks and Episcopal Elections in the 1120s" i The English Historical Review  84 (333): s. 673-694.
Davidson, HR Ellis 1964. "Nordens gudar och myter" s. 61.

Ärkebiskopar av York
Biskopar av London
Män
Födda 900-talet
Avlidna 1023
Lennart Gabrielsson (politiker)

Lennart Gabrielsson, född 4 januari 1946 i Örebro, är en svensk politiker. Han var tidigare kommunalråd för Folkpartiet Liberalerna i Sollentuna kommun. Han är aktiv kommunalpolitiker sedan 1982, ordförande i Folkpartiets Kommunalpolitiska Råd och 1:e vice ordförande i Sveriges kommuner och landsting (SKL). Han avgick 2014.

Källor

Fotnoter

 

Personer i Liberalerna och Folkpartiet
Svenska liberala kommunalråd
Födda 1946
Levande personer
Män
Politiker från Örebro
Kommunalråd i Sollentuna kommun
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska politiker under 2000-talet
Större sandstrutbyggare

Större sandstrutbyggare (Limnephilus bipunctatus) är en nattslända som tillhör familjen husmasknattsländor.

Denna brunaktiga nattsländas larver hittas i stillastående och långsamt rinnande vatten. Larven är 16-18 millimeter lång och gulbrun i färgen. 

Larven bygger sitt hus av sandkorn, även om växtdelar också kan ingå i bygget. Huset är långsträckt och lite böjt till formen, med en längd på 18-20 millimeter och en bredd på 4 millimeter.

I Sverige är arten allmänt förekommande över stora delar av landet.

Referenser
Scharff, Nikolaj & Elmquist, Håkan. Vad jag finner i sjö och å, Prisma, 2009.

Nattsländor
Baltzar Filip Horn af Rantzien

Baltzar Filip Horn af Rantzien, född 1736, död den 17 juli 1788, var en svensk greve och sjöhjälte. Han var sonson till Henning Rudolf Horn af Rantzien, 

Horn af Rantzien blev 1756 löjtnant vid amiralitetet och 1767 kaptenlöjtnant samt har fäst sitt namn vid minnet av slaget vid Hogland, där han, då överstelöjtnant, förde befälet på skeppet Wasa. Under bataljen sårad till döds, yttrade han till sin närmaste man, löjtnant Per Gustaf Lagerstråle, de bekanta orden: "Du skall svara mig inför Gud, om du stryker flagg". Han dog samma dag.

Källor 
 

Svenska grevar
Deltagare i slaget vid Hogland
Svenska militärer under 1700-talet
Baltzar Filip
Födda 1736
Avlidna 1788
Män
Ugglan
Gustaf Jacob Horn af Rantzien

Gustaf Jakob Horn af Rantzien, född 5 maj 1706 i Stade, död (genom avrättning) den 23 juli 1756 på Riddarholmen i Stockholm, var en svensk hovman, brorson till Henning Rudolf Horn af Rantzien.

Horn af Rantzien upphöjdes jämte sina syskon 1719 i friherrligt stånd, utnämndes 1731 till kammarherre och 1744 till hovmarskalk hos dåvarande kronprinsessan (sedermera drottning) Lovisa Ulrika. 

I hennes planer på konungamaktens utvidgande blev Horn af Rantzien tidigt invigd. Han ägde kännedom om den av Johan Ludvig Hård utarbetade revolutionsplanen 1756 och sökte att genom penningutdelningar och på annat sätt underlätta genomförandet.

Troligt är dock, att han ingick i dessa stämplingar endast av eftergift för drottningen och under förhoppning att "dessa idéer skulle förgå såsom flera andra". Planen upptäcktes emellertid, och Horn af Rantzien dömdes den 16 juli 1756 till döden.

Källor

Vidare läsning 

Svenska hovmän
Svenska friherrar
Personer under frihetstiden
Personer som blivit avrättade av Sverige under 1700-talet
Födda 1706
Avlidna 1756
Män
Ugglan
Lovisa Ulrikas hovstat
Koleraepidemin i Hamburg 1892

Koleraepidemin i Hamburg 1892 ägde rum i den tyska staden Hamburg under sensommaren 1892.

Kolera hade drabbat Europa i flera intervaller sedan 1831, men inte förrän epidemin i Hamburg avled människor i sådana antal, i medeltal 140 per dag. På två månader, från mitten av augusti till mitten av september skördade koleran 8 594 offer. Ytterligare 12 offer krävdes från 20 september till 12 november. Av 16 956 inrapporterade fall avled 8 605. Därmed hade epidemin en dödlighet på 50 procent. Hamburg hade en befolkning på 66 000 invånare, varav alltså 13 procent avled.

En orsak till den höga dödligheten är att stadens myndigheter väntade för länge med att informera allmänheten, trots att bevis inte saknades. Därför kunde man inte företa förbyggande åtgärder, såsom att koka vattnet. Undersökningar visar att de områden som drabbades värst hade använt ofiltrerat vatten från Elbe. Dödligheten visade sig vara störst vid hamnen och vid floden och kanalerna. Altona som hade moderna vattenanläggningar undkom de stora dödstalen. 

På bakteriologen Robert Kochs råd distribuerades färskvatten till arbetarstadsdelarna; kokstationer upprättades och desinfektionsgrupper utsändes. Han förelog även stängning av skolor och förbud mot offentliga möten samt en upplysningskampanj.

Referenser 
 George C. Kohn, The Wordsworth Encyclopedia of Plague and Pestilence. Wordsworth Reference: New York 1995

Externa länkar 

1892 i Tyskland
Epidemier
Hamburgs historia
Camping World Watkins Glen Grand Prix

Camping World Watkins Glen Grand Prix är en deltävling i IndyCar Series. Racet hålls årligen på Watkins Glen International.

Vinnare

CART

IndyCar 

Motorsportevenemang i USA
Watkins Glen
Watkins Glen
Tage Eriksson

Tage Rickard Eriksson, född 30 mars 1926, död 7 juli 2017, var en svensk botaniker. Han disputerade 1967 vid Uppsala universitet, där han var professor i fysiologisk botanik. Han blev 1982 ledamot av Kungl. Vetenskapsakademien. Björkénska priset 1992.

Efter lantmannaskola och folkhögskola tog Tage Eriksson studentexamen och folkskollärarexamen 1954. Han arbetade en tid inom jordbruket och dess organisationer och som högstadielärare. Vid Uppsala universitet skrevs han in 1956. Där avlade han filosofisk ämbetsexamen 1958 och filosofie licentiatexamen 1962. Under fem somrar gjorde han fältundersökningar vid  era norrländska oreglerade älvar. Som ämne för doktorandstudierna i fysiologisk botanik valde han cell- och vävnadsodling från fröväxter. Eriksson disputerade den 24 maj 1967 på ett forskningsmaterial som utgjordes av cell- och vävnadskulturer från en växt hemmahörande i västra Nordamerikas ökenområde. Efter disputationen blev han docent i botanik och utnämndes 1978 till professor i detta ämne vid Uppsala universitet. Han har även varit gästprofessor i Kanada, USA, Tyskland och Japan. Under flera år var han prefekt vid Institutionen för fysiologisk botanik. Tage Eriksson var ledamot av Kungl. Vetenskapsakademien. Eriksson tillhörde Västmanlands-Dala nation i Uppsala.

Tage Erikssons forskningsområde var cell- och vävnadskulturer av fröväxter, där han var först i Norden. Han drog till sig många doktorander, gruppen växte snabbt och rönte stor internationell uppmärksamhet och fick efter hand en inriktning mot växtmolekylärbiologi. Eriksson var även agronomie hedersdoktor vid Kyoto Universitet och hedersdoktor vid Sveriges Lantbruksuniversitet samt invaldes 2004 i The Japan Academy.

Tage Eriksson promoverades som jubeldoktor den 24 maj 2017 vid Uppsala universitet.

Källor

Externa länkar 

Svenska professorer i botanik
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Hedersdoktorer
Västmanlands-Dala nation
Män
Födda 1926
Avlidna 2017
Lunar

Lunar kan vara:

Lunar (finans)
Lunar Reconnaissance Orbiter
Lunar Strain
Lunar Crater Observation and Sensing Satellite
Lunar Society
Lunar Prospector
Lunar (spelserie)

Se även
Lunarstorm
Lennart Jörberg

Gustav Lennart Jörberg, född 26 januari 1927 i Varberg, död 8 april 1997 i Helgeands församling, var en svensk ekonomhistoriker. Han disputerade 1961 vid Lunds universitet där han senare var professor i ekonomisk historia. Han blev 1982 ledamot av Vetenskapsakademien. Han var adjungerad ledamot i Kommittén för Sveriges Riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne 1993.

Källor 
Kungl. vetenskapsakademien, Matrikel 1991, ISSN 0302-6558, sid. 61.

Noter

Svenska professorer i ekonomisk historia
Svenska ekonomhistoriker
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1927
Avlidna 1997
Ledamöter i Kommittén för Sveriges Riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne
Personer från Varberg
Slaget vid Náchod

Slaget vid Náchod  27 juni 1866 under tyska enhetskriget. Preussiska trupper under Karl Friedrich von Steinmetzs befäl besegrade en österrikisk armé på 21 000 man, ledd av Wilhelm von Ramming, vid staden Náchod i Böhmen (nuvarande Tjeckien).

Bakgrund 
Náchod, som är beläget, vid Elbes biflod Metuje på västra sluttningen av Schlesiska bergen, besattes på kvällen den 26 juni av de preussiska förtrupperna. Följande morgon anlände förstärkningar i form av sex halvbataljoner infanteri och ett halvt jägarkompani. Vid middagstid uppgick den preussiska styrkan till nära 10 000 man. 

Efter att ha marscherat oavbrutet i flera dagar nådde von Rammings 21 000 man starka österrikiska armé fram till stadens utkanter. Österrikarna var visserligen numerärt överlägsna, men Steinmetz valde ändå att leverera batalj och grupperade sina trupper i slagordning vid Náchod.

Slaget 
De preussiska trupperna höll fördelaktiga ställningar på en serie höjder kring staden. Trots att hans soldater var utmattade efter marschen beslöt von Ramming att gå till anfall. 

De anfallande österrikarna möttes av en intensiv eld från gevär och kanoner och led stora förluster. Efter två misslyckade attacker drog sig österrikarna tillbaka för att gruppera om sig, vilket vållade  ett tillfälligt uppehåll av striderna. Ett sista anfall av de österrikiska reserverna fick tillfälligt fick den preussiska linjen att vackla. Framryckningen kom dock att stanna  upp, vilket tillät Steinmetz att förstärka sin front med utvilade förband. Ramming, som insåg att en seger var utom räckhåll, gav slaget förlorat och drog tillbaka sina uttröttade trupper från slagfältet.

Följder 
Österrikarna hade lidit oerhörda förluster med 5  719 döda och sårade mot endast 1 122 på den preussiska sidan. Segern gav preussarna möjlighet att fortsätta framryckningen mot det inre av Böhmen. Nyheten om segern möttes med jubel i Berlin, och Otto von Bismarck fick emottaga spontana hyllningar av en allmänhet hos vilken kriget till en början varit impopulärt.

Tryckta källor 
 Arden Bucholz, Moltke and the German Wars, 1864-1871. Palgrave: New York 2001

Náchod
Náchod
Náchod
Náchod
Sandstrutbyggare

Sandstrutbyggare (Limnephilus vittatus) är en nattslända som tillhör familjen husmasknattsländor.

Den fullbildade nattsländan är gulbrunaktig till brunaktig i färgerna. Larven hittas i stillastående vatten och har ett gulbrunt huvud, gråvit bakkropp och är 10–12 millimeter lång. Den bygger ett skyddande hus av små sandkorn och växtdelar. Huset är långsträckt och smalnar av bakåt och lite böjt till formen. Dess längd är 12–20 millimeter och dess bredd är omkring 2,2 millimeter. Ytan på huset är slätare och strukturen på sandkornen finare än hos den större sandstrutbyggaren. 

I Sverige är arten allmänt förekommande över stora delar av landet.

Referenser
Scharff, Nikolaj & Elmquist, Håkan. Vad jag finner i sjö och å, Prisma, 2009.

Externa länkar
Biopix: Limnephilus vittatus (bildgalleri)

Nattsländor
Dale Coyne Racing

Dale Coyne Racing är ett amerikanskt racingteam. Teamet deltar i IndyCar Series, efter att tidigare ha tillbringat många år i Champ Car. Det är baserat i Plainfield, Illinois.

Historia
Dale Coyne grundade teamet inför 1984 års säsong, och efter ett par år började teamet även designa egna bilar, samt tog in den NFL-stjärnan Walter Payton som delägare. Coyne var själv förare i början av stallets era, men lyckades inte speciellt väl, och tvingades sedan köpa in chassin, samt köra med mindre talangfulla förare, som betalade för sina körningar. Dock kunde Coyne ta till sig att ha hjälpt den kommande storstjärnan Paul Tracy in i CART säsongen 1991.

Payton dog 1999 av den ovanliga lungsjukdomen primär skleroserande kolangit. Efter att stallet hetat Payton/Coyne Racing under ett antal säsonger, bytte man tillbaka till bara Coynes namn. Efter säsongen 2001 tvingades stallet sitt ut nästan hela 2002, sedan man inte hittat sponsorer eller förare. 2003 var man dock tillbaka, och tack vare Bruno Junqueira kunde man för första gången bli ett respektabelt team i mitten av 2000-talets första decennium. När CART:s efterföljare Champ Car lades ned, flyttade Coyne över till IndyCar Series, där Justin Wilson kunde ta stallets första seger, när han vann på Watkins Glen 2009.

Champ Car-team
IndyCar-team
Amerikanska racingstall
Lennart Eliasson (biolog)

Gustav Lennart Eliasson, född 17 februari 1925 i Ronneby landsförsamling, Blekinge län, död 24 oktober 2009, var en svensk botaniker. Han disputerade 1963 vid Lunds universitet och blev 1973 professor i växtfysiologi vid Umeå universitet. 1981 efterträdde han Torsten Hemberg på posten som professor i växtfysiologi vid Stockholms universitet. Han invaldes 1983 som ledamot av Vetenskapsakademien.

Källor 
Kungl. vetenskapsakademien, Matrikel 1991, ISSN 0302-6558, sid. 47.

Noter 

Svenska professorer i växtfysiologi
Personer verksamma vid Umeå universitet
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Alumner från Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1925
Avlidna 2009
Personer från Ronneby
Medborgarpanel

Medborgarpanel är en form att involvera medborgare i frågor där politiker vill öka bredden i insamlingen av åsikter och ge fler möjlighet att påverka. Det ses ofta som ett komplement i den demokratiska processen för att öka engagemang och förankring utanför den rena politikerkretsen.

En medborgarpanel kan initieras på lite olika sätt. En del blir inbjudna till ett möte i kommunen via brev eller en annons i tidningen där alla är välkomna och man kan lämna sin åsikt. I ett försök har man även testat att skicka ut SMS eller mail via internet för att få fram ungdomars åsikter.

Externa länkar 
e-medborgarpanel
medborgarpanel i eskilstuna
medborgarpanel i Norrköping
Demokrati
KV Racing Technology

KV Racing Technology (tidigare känt som PK Racing och PKV Racing, ofta bara kallat KV Racing), är ett amerikanskt racingteam, som deltar i IndyCar Series.

Historia 
PK Racing grundades ur resterna ur PacWest Racing inför säsongen 2003. Craig Pollock och Kevin Kalkhoven var de ursprungliga ägarna. Förutom en pallplats för Mika Salo i Miami, lyckades man inte särskilt väl under debutsäsongen. Pollock sålde sin andel till Jimmy Vasser och Dan Pettit inför säsongen 2004. Tack vare det fick man 1996 års mästare Vasser som förare, samtidigt som Kalkhoven köpte upp det bankrutta CART efter säsongen 2003. 

Resultaten var inte särskilt märkvärdiga under 2004, men Kalkhoven såg till att få Cristiano da Matta som förare inför säsongen 2005, och även om 2002 års mästare inte levererade de resultaten, så vann han på Portland, vilket var teamets första seger. De följande två åren resulterade inte i några segrar, men stallet etablerade sig strax under de allra bästa i CART.

Inför säsongen 2008 gick Kalkhovens och Gerald Forsythes Champ Car-serie omkull, och Kalkhoven och Vasser valde att ansluta sig till IndyCar Series, som tog över verksamheten. Pettits tid som ägare var vid det laget över, men Kalkhoven fick sin australiske landsman Craig Gore att finansiera två bilar för Will Power och Oriol Servià. Power vann Champ Cars avskedstävling på Long Beach, men in övrigt var teamet i mitten av tabellen, förutom på konventionella racerbanor, där de bägge ofta slogs i toppen. På grund av att Gores pengar försvann från teamet, tvingades man anställa den unge brasilianske sponsrade Mário Moraes inför 2009, och även om stallets resultat försämrades ansågs Moraes ha presterat bättre än väntat.

Champ Car-team
IndyCar-team
Bäcklund

Bäcklund är en by som ligger i Robertsfors kommun i Västerbottens län. Den ligger cirka en mil väster om Bygdeå. 

I byn finns ett sågverk, där det senaste byggdes upp 1980 efter en brand. Byn är omgärdad av fin natur med nyckelbiotoper i skogarna som också ger möjlighet till god jakt.

Antalet invånare i byn har varierat genom tiderna, 2009 bor nio personer i byn. 

Byn har sitt ursprung i den intensiva nybyggnationsperioden i Bygdeå socken 1780–1850.

Källor 
 
 

Orter i Robertsfors kommun
Aleksandr Protopopov

Aleksandr Dmitrijevitj Protopopov (ryska: Александр Дмитриевич Протопопов), född 18 december 1866 i Simbirsk, död 27 oktober 1918 i Moskva, var en rysk politiker.

Protopopov var först officer. Senare deltog han, som storgodsägare i guvernementet Simbirsk, i dess zemstvo (landstingsfullmäktige) och blev guvernementets adelsmarskalk. Han invaldes 1907 i tredje och 1912 i fjärde riksduman, där han tillhörde oktobristpartiets vänstra flygel.

Med tiden övergav han dock sitt moderata konstitutionella program och närmade sig efterhand Rasputin och sökte genom honom vinna företräde hos tsarinnan Alexandra och Nikolaj II. Han blev en av fjärde riksdumans vicepresidenter och intog en framskjuten ställning inom den delegation av dumaledamöter, som våren 1916 företog en rundresa till London, Paris och Rom för att stärka de politiska förbindelserna mellan Ryssland och dess allierade i första världskriget. På hemvägen passerade han Stockholm, där han sammanträffande med en tysk ekonomisk agent, Warburg, som uppges ha i allmänna ordalag samtalat med honom om en tysk-rysk separatfred.

I oktober 1916 utnämndes han genom kejsarinnans inflytande till inrikesminister. Han uppträdde ytterst reaktionärt och försökte undertrycka det folkliga missnöjet med hjälp av polis och militär. Han utsattes för häftiga angrepp i riksduman och uteslöts ur oktobristpartiet. Huvudlösa åtgärder från hans sida i samband med livsmedelsoroligheterna i Petersburg i februari 1917 bidrog till att påskynda revolutionens utbrott i mars. Protopopov häktades då och satt fängslad i Peter-Paulsfästningen till september 1918, då han på bolsjevikregeringens order avrättades.

Källor
 

Födda 1866
Ryska politiker
Avlidna 1918
Män