kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karun Chandhok

Karun Chandhok, född 19 januari 1984 i Chennai, är en indisk racerförare.

Racingkarriär

GP2-karriär 
Chandhok tävlade i GP2 Series och GP2 Asia Series för Durango Automotive, iSport International och Ocean Racing Technology.

F1-karriär

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Indiska racerförare
GP2-förare
Indiska Formel 1-förare
Personer från Chennai
Födda 1984
Levande personer
Män
Formel E-förare
Hispania F1-förare
Red Bull Junior Team
Tomtom

TomTom NV (börskod på ) är en nederländsk tillverkare av bilnavigationssystem som grundades 1991 i Amsterdam. Företaget har kontor i Europa, Nordamerika och Asien/Stilla havet. Man tillverkar utrustning för satellitnavigering med hjälp av Global Positioning System.

Kartor 
De flesta av TomToms kartor kommer från Tele Atlas som är ett dotterbolag. Kartfel kan rapporteras med hjälp av Tele Atlas Map Insight
.

Källhänvisningar

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Tele Atlas Map Insight

Satellitnavigering
Nederländska hemelektronikföretag
Företag bildade 1991
Idrettsgallaen 2004

Idrettsgallaen 2004 arrangerades i Hamar, Norge, 8 januari 2005, för prestationer utförda under 2004.

Pristagare
Årets namn: Gunn-Rita Dahle (terrängcykling)
Koncentration: Siren Sundby (segling)
Öppen klass: Pål Anders Ullevålseter (motorsport)
Styrka, snabbhet och spänst: Roar Ljøkelsøy (backhoppning)
Lagtävling: Norges VM-lag i skidflygning: (Bjørn Einar Romøren, Sigurd Pettersen,
Tommy Ingebrigtsen och Roar Ljøkelsøy)
Uthållighet: Gunn-Rita Dahle (terrängcykling)
Årets handikappidrottare: Ann Cathrin Lübbe (ridning)
Lagidrott: Norges damlandslag i handboll
Årets tränare: Marit Breivik (handboll)
Årets Kniksen: Erik Hagen (Vålerenga)
Årets genombrott: Øystein Grødum (skridsko)
Årets sportbild: Terje Bringedal (VG), För bilden «Håndballgull»
Årets förebild: Kjetil André Aamodt (alpint)
Utövarnas pris: Gunn-Rita Dahle (terrängcykling)
Ekeberg ærespris: Trond Einar Elden
Kniksen hederspris: Henning Berg ogch Hege Riise
Idrettsgallaens hederspris: Per Jorsett och Knut Bjørnsen

2004 i Norge
2004
Sportåret 2004
Lean Into It

Lean into It är rockbandet Mr. Bigs andra album, utgivet 1991. Det innehåller låten "To Be With You" som var Mr. Bigs första och enda låt att nå Billboard Hot 100:s första placering. Andrasingeln "Just Take My Heart" nådde plats 16, bandets enda övriga topp 40-hit.

Låtlista
 "Daddy, Brother, Lover, Little Boy (The Electric Drill Song)" - 3:54
 "Alive and Kickin'" - 5:28
 "Green-Tinted Sixties Mind" - 3:30
 "CDFF-Lucky This Time" - 4:10
 "Voodoo Kiss" - 4:07
 "Never Say Never" - 3:48
 "Just Take My Heart" - 4:21
 "My Kinda Woman" - 4:09
 "A Little Too Loose" - 5:21
 "Road to Ruin" - 3:54
 "To Be With You" - 3:27

Musikalbum 1991
Johan Hagströmer

Johan Vilhelm Hagströmer, född 4 december 1845 i Stockholm, död 15 maj 1910 i Uppsala, var en svensk jurist. Han var professor i straffrätt vid Uppsala universitet. Hagströmer var svåger till Elsa Eschelsson, Sveriges första kvinnliga juris doktor.

Biografi 
Johan Vilhelm Hagströmer var son till kaptenen Johan Jacob Hagströmer av adelsätten Hagströmer och Ulrika Lovisa Kyntzell samt sonsons son till läkaren Anders Johan Hagströmer. Han blev student vid Uppsala universitet 1865, juris utriusque kandidat 1870 samt docent i svensk allmän lagfarenhet och romersk rätt vid Uppsala universitet 1872. Efter flera lärarförordnanden vid dess juridiska fakultet utnämndes han där 1877 till extra ordinarie och 1888 till ordinarie professor i straffrätt. År 1877 blev han juris hedersdoktor och 1893 filosofie hedersdoktor. 1886–1887 var han ledamot av Nya lagberedningen. 

1901 påbörjade han det omfattande, för positiv svensk straffrätt grundläggande verket Svensk straffrätt, som bygger på hans föreläsningar i ämnet. Första bandet omfattande straffrättens allmänna del. Han ansluter sig här till den så kallade historiska skolan och hävdar att straffrätten endast hade två källor: lagstiftningen och det allmänna rättsmedvetandet.

Dessutom bidrog Hagströmer med en mängd rättsvetenskapliga artiklar i första upplagan av Nordisk familjebok.

I enlighet med 37 § i 1809 års regeringsform blev han som huvudman för ätten Hagströmer adelsman vid faderns frånfälle 1887.  Han gifte sig 1874 med Ida Carolina Lovisa Eschelsson, syster till Elsa Eschelsson. De blev föräldrar till landshövdingen Sven Hagströmer.

Bibliografi 
Om aktiebolag enligt svensk rätt (1872)
Om frihetsstraffen (i Uppsala universitets årsskrift 1875)
Granskning af förslaget till strafflag för storfurstendömet Finland (1879)
Om rätten till nödvärn (i nordiska juristmötets förhandlingar)
Granskning af und. förslag till strafflag för storfurstendömet Finland, förordning om verkställighet af straff samt förordning om strafflagens införande (1884)
Om förhållandet emellan lagstiftning och vetenskap på den svenska straffrättens område (i "Tidsskrift for Retsvidenskab", 1889)

Om mordbrandsbrotten enl. svensk rätt (ibid., 1897)
Några anmärkningar om fortsatt brott (ibid., 1900) 
Svensk straffrätt (1905-1909)
Efterlämnade föreläsningsanteckningar i svensk straffrätt (postumt 1912, utgivna av Svensk Hagströmer)

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska professorer i straffrätt
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Alumner från Uppsala universitet
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Jurister från Stockholm
Födda 1845
Avlidna 1910
Män
Ugglan
SBH
Johan
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård

Svensk obetitlad adel
PK

PK kan avse:

 PK – följa den gällande dogmen i uttalanden, se Politiskt korrekt
 PK – organisation för tryck- och yttrandefrihet, se Publicistklubben
 PKbanken – en bank
 PK – nationalitetsbeteckning för motorfordon från Pakistan
 .pk - nationell toppdomän för Pakistan
 PK (kulspruta) – en rysk kulspruta
 PK – förkortning för poliskammare
 PK – en holistisk träningsmetod, se Parkour
 PK – utplåna karaktär i spel, se Playerkilling
 PK  – ett värde av blodpov vid koagulationsutredningar (Protrombinkomplex), se P-Protrombinkomplex
Al-Samawa

al-Samawa (alternativt: as-Samawa, eller Samawa, arabiska السماوة) är en stad i södra Irak och är den administrativa huvudorten för provinsen al-Muthanna. Den är belägen vid floden Eufrat i den norra delen av provinsen, ungefär halvvägs mellan Bagdad och Basra. Det finns inga officiella uppgifter från sen tid över stadens invånarantal, men distriktet som hör till staden uppskattades ha 288 710 invånare 2009, på en yta av 941 km².

Historia 
Staden, främst shiitisk, skars av nästan helt av Saddam efter Gulfkriget. Historiskt sett har Samawah dock varit en blandad judisk och shia-stad. Terroriseringen av den judiska minoriteten av arabiska nationalister på 1940- och 50-talen drev de flesta av dem i exil. Torat-synagogan, som har varit övergiven sedan judarnas flykt, finns fortfarande i kvarteret qushla på Samawahs östra strand. Under en etnisk utrotningskampanj 1979–81 sågs shia-irakier som ansågs vara av persiskt ursprung mördades eller deporterades av Saddam Husseins baathistregim. De flesta från Samawah flydde till feylikurdiska områden i Irak (khanaqin) och Iran (Ilam) för att undvika förföljelsen och sökte skydd bland feylierna, flyktingarna bemöttes väl och togs emot av feylikurdiska familjer. 

Idag finns det fortfarande en liten befolkning av kristna assyrier i staden.

Referenser

Externa länkar 

Orter i al-Muthanna
Ayutthaya (provins)

Ayutthaya (thai: พระนครศรีอยุธยา) är en provins i Thailand, strax norr om Bangkok, och även namnet på provinsens huvudort, den historiska staden Ayutthaya. Provinsen har en yta på 2 556,6 km² och 727 277 invånare (år 2000).
Provinsen gränsar till provinserna Ang Thong, Lop Buri, Saraburi, Pathum Thani, Nonthaburi, Nakhon Pathom och Suphan Buri.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad 16 distrikt (amphoe). Distrikten är i sin tur indelade i 209 subdistrikt (tambon) och 1328 byar (muban).

Referenser

Externa länkar 

Thailands provinser
Bjørn Aamodt

Bjørn Aamodt född 24 februari 1944 i Bærum, död 29 april 2006 i Oslo, var en norsk lyriker, son till bildkonstnären Asbjørn Aamodt.

Han arbetade som sjöman, metallarbetare och socialarbetare. Debutboken var diktsamlingen Tilegnet som kom 1973. I flera av diktsamlingarna har Aamodt använt sina erfarenheter och vokabulär, från sjömanslivet och arbetet som kranförare. I samlingarna Stå, ABC och Atom har han använt andra motivkretsar.

Bibliografi (utgivet på svenska) 

 ABC och andra dikter 1997

Priser och utmärkelser 

 Gyldendalpriset 1997
 Halldis Moren Vesaas-priset 1997
 Doblougska priset 2003

Källor 

Norska poeter
Norskspråkiga poeter
Poeter under 1900-talet
Norska författare under 1900-talet
Alumner från universitetet i Oslo
Personer från Bærums kommun
Födda 1944
Avlidna 2006
Män
David Wojnarowicz

David Wojnarowicz, född 14 september 1954 i Red Bank, New Jersey, USA, död 22 juli 1992, var en amerikansk målare, fotograf, författare och performancekonstnär.

Han avled i aids.

Referenser 

Födda 1954
Avlidna 1992
Amerikanska konstnärer
Män
Konstnärer från New Jersey
Personer från Red Bank
Gregory Chamitoff

Gregory Chamitoff, född 6 augusti 1962 i Montréal, är en kanadensisk astronaut. Han deltog i Expedition 17 till den internationella rymdstationen. Han sköts upp med STS-124 31 maj 2008 och återvände till jorden med
STS-126 30 november 2008.

Familjeliv
Bor med sin fru och har två barn.

Rymdfärder
Expedition 18
Endeavour - STS-134

Kanadensiska rymdfarare
Män
Födda 1962
Levande personer
That One Night: Live in Buenos Aires

That One Night: Live in Buenos Aires är ett livealbum av bandet Megadeth, utgivet 2007 i CD- och dDVD-format. Det spelades in under en konsert i Buenos Aires den 9 oktober 2005.

Låtlista

CD
Skiva 1
"Jet Intro" - 0:36
"Blackmail the Universe" - 4:48
"Set the World Afire" - 4:47
"Skin O' My Teeth" - 3:22
"Wake Up Dead" - 3:46
"In My Darkest Hour" - 6:17
"Die Dead Enough" - 3:55
"She Wolf" - 3:28
"Reckoning Day" - 5:02
"A Toute Le Monde" - 4:24
"Angry Again" - 3:36

Skiva 2
"Hangar 18" - 5:07
"Return to Hangar" - 3:51
"I'll Be There" - 6:09
"Tornado of Souls" - 5:36
"Trust" - 7:21
"Something That I'm Not" - 4:42
"Kick the Chair" - 4:11
"Coming Home to Argentina" - 2:59
"Symphony of Destruction" - 4:15
"Peace Sells" - 4:54
"Holy Wars" - 9:58

DVD
"Blackmail the Universe" - 4:48 
"Set the World Afire" - 4:47
"Wake Up Dead" - 3:46
"In My Darkest Hour" - 6:17
"She Wolf" - 3:28
"Reckoning Day" - 5:02
"A Tout Le Monde" - 4:24
"Hangar 18 & Return of Hangar" - 9:01
"I'll Be There" - 6:09
"Tornado of Souls" - 5:36
"Trust" - 7:21
"Something I'm Not" - 4:42
"Kick the Chair" - 4:11
"Coming Home" - 2:59
"Symphony of Destruction" - 4:15
"Peace Sells" - 4:54
"Holy Wars" - 9:58
"Symphony of Destruction (Alternative Version)" - 4:13

Livealbum 2007
Musikvideoalbum 2007
Album av Megadeth
Göran Nilzén

Ernst Göran Nilzén, född 5 november 1941 i Uppsala, är en svensk historiker. 

Efter studier vid Stockholms universitet blev han filosofie doktor 1971 och 1975 docent i historia. Han har arbetat vid Riksarkivet i flera befattningar och från 1976 arbetade han vid myndigheten Svenskt biografiskt lexikon, först som redaktör och från 1984 till 2003 som huvudredaktör.

Han är son till professor Åke Nilzén.

Bibliografi i urval 
 2007 – Carl Gyllenborg: en frihetstida hattpolitiker. Stockholm: Carlssons.
 2009 – Flygare i Sverige: före jet-eran. Stockholm: Carlssons. 
 2010 – Stridsflygarna: berömda jaktpiloter under första och andra världskriget. Stockholm: Carlssons.
 2012 – Carl Gustaf Tessin: uppgång och fall. Stockholm: Carlssons.

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska historiker under 1900-talet
Personhistoriker
Födda 1941
Män
Levande personer
Forskare från Uppsala
Michael Foreman

Michael J. Foreman, född 29 mars 1957 i Columbus, Ohio, är en amerikansk astronaut som började sin astronautbildning (blev uttagen i astronauttrupp) i astronautgrupp 17 den 4 juni 1998.

Familjeliv
Bor med sin fru och har tre barn.

Rymdfärder
Endeavour - STS-123
Atlantis - STS-129

Amerikanska rymdfarare
Personer från Columbus, Ohio
Födda 1957
Levande personer
Män
Takao Doi

Takao Doi (), född 18 september 1954 i Minamitama-gun, är en japansk astronaut. 

Asteroiden 4746 Doi är uppkallad efter honom.

Rymdfärder
Columbia - STS-87 
Endeavour - STS-123

Referenser

Japanska rymdfarare
Män
Födda 1954
Levande personer
WP:Projekt Japan
Alumner från University of Colorado Boulder
Alumner från Rice University
Alumner från Tokyos universitet
Akihiko Hoshide

Akihiko Hoshide (), född 28 december 1968 i Tokyo, är en japansk astronaut och ingenjör.

Rymdfärder
Discovery - STS-124
Sojuz TMA-05M, Expedition 32, Expedition 33

Japanska rymdfarare
Män
Födda 1968
Levande personer
WP:Projekt Japan
Personer från Tokyo
Havmannpriset

Havmannpriset (norska, Havmannprisen) är ett norskt litterärt pris som årligen utdelas för bästa nordnorska bok utgiven under föregående år. Priset utdelas under Havmanndagene i Mo i Rana i maj, av Rana bibliotek och Nordland fylkesbibliotek i samarbete med Mo Libris och Norsk Forfattersentrum.  

Priset består av ett diplom och ett penningbelopp.

Pristagare
1998 – Odd Klippenvåg för Body & soul 
1999 – Laila Stien för Gjennom glass 
2000 – Hanne Ørstavik för Tiden det tar 
2001 – Dag Skogheim för Sanatorieliv
2002 – Ragnhild Nilstun för For kjærlighets skyld
2003 – Endre Lund Eriksen för Ingen kan stoppe meg no   
2004 – Morten Harry Olsen för Størst av alt
2005 – Tor Eystein Øverås för Til
2006 – Herbjørg Wassmo för Et glass melk, takk
2007 – Jorun Thørring för Tarantellen
2008 – Ingeborg Arvola för Ingen dager uten regn
2009 – Ellen Einan för Noen venter på bud
2010 – Mikkel Bugge för Gå under jorda
2011 – Frank A. Jenssen för Snøen er aldri hvit
2012 – Line Merethe Nyborg för Du vet ikke hvem jeg er
2013 – Ellisiv Lindkvist för Ditt røde hår, Unn 
2014 – Sigbjørn Skåden för Våke over dem som sover
2015 – Siri Pettersen för Evna
2016 – Per Knutsen för Broren til Hugo
2017 – Gøhril Gabrielsen för Ankomst
2018 – Kathrine Nedrejord för Forvandinga
2019 – Kjersti Anfinnsen för De siste kjærtegn
2020 – Odd Klippenvåg för En lykkelig gift mann
2021 – Odd Klippenvåg för En lykkelig gift mann

Externa länkar

Norska litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1998
Pelle Strindlund

Per Egil (Pelle) Strindlund, född 8 oktober 1971 i Sundsvall, är en svensk författare och debattör. Han förespråkar djurrätt och veganism. Mest uppmärksammad är han för boken Jordens herrar (2011). Till utbildningen är han journalist och teologie kandidat. 

Strindlund är anhängare av ickevåldsprincipen och har en bakgrund som ickevåldsaktivist i freds- och djurrättsrörelsen.

Utmärkelser
År 2012 tilldelades Strindlund Djurens Rätts utmärkelse Guldråttan för boken Jordens herrar.

Bibliografi
 Djurrätt och socialism (Lindelöws bokförlag, 2001), med Toivo Jokkala
 I vänliga rebellers sällskap: Kristet ickevåld som konfrontation och ömhet (Arcus förlag, 2004),  med Annika Spalde
 Varje varelse ett Guds ord: Omsorg om djuren som kristen andlighet (Arcus förlag, 2005), med Annika Spalde
 ”Butchers’ Knives into Pruning Hooks: Civil Disobedience for Animals", essä i antologin In Defense of Animals: The Second Wave (Blackwell, 2006), red. Peter Singer
 Ickevåld! Handbok i fredlig samhällsförändring (Karneval förlag, 2008), med Klaus Engell-Nielsen och Annika Spalde
 Leva etiskt: Om att ta ansvar för världen och njuta av livet (Karneval förlag, 2009), med Annika Spalde
 Jordens herrar: Slaveri, djurförtryck och våldets försvarare (Karneval förlag, 2011)
 Motståndets väg: Civil olydnad som teori och praktik (Karneval förlag, 2011), med Stellan Vinthagen
 Kärlekens väg: Djurrätt och kristen tro (Back to Being förlag, 2012), med Annika Spalde
 Red. Inburad: Svenska fredsaktivister skriver från fängelse (Irene Publishing, 2015), med Martin Smedjeback, Annika Spalde, Anna Sternfeldt, Stellan Vinthagen
 Djurens förintelse : människans nazism mot andra arter (Karneval förlag 2016), med Henrik Wig
Mystik och politik: Befriande kristendom (Argument förlag, 2017), med Annika Spalde
Alla mot djuren: De politiska ideologierna och världens varelser (h:ström, 2021)

Noter

Icke-våld
Svenska författare under 2000-talet
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska aktivister under 2000-talet
Författare från Sundsvall
Födda 1971
Levande personer
Män
Författare från Medelpad
Skruvtransportör

En skruvtransportör eller transportskruv är en skruvliknande spiral som mellan spiralerna kan transportera bulkgods, till exempel flis, sågspån, bark, pellets, kol eller aska liksom olika jordbruksprodukter. Principen är densamma som Arkimedes skruv använder, där en roterande rörelse överförs i en framåt- eller uppåtgående rörelse. Skruvtransportörer används i exempelvis processindustri och sågverk, samt i kraftverk för att transportera fasta material relativt korta sträckor (upp till cirka 10 m).

I massaindustrin används så kallade vandrande skruvar som vandrar (rör sig) fram och tillbaka under flisstackar och drar eller matar ut flisen till någon annan transportör, till exempel ett transportband, som för materialet vidare till efterföljande processteg.

En siwertellossare är en vertikal skruvtransportör för bulkfraktfartyg med en särskild patentskyddad inmatare. 

Förutvarande Nordströms linbanor AB i Enköping, utvecklade på 1950-talet en patenterad typ av vertikal skruvtransportör med stödlager av hårdmetall, som kommit till vidsträckt användning speciellt inom cementindustrin i Sverige och utomlands. Förutsatt, att varvtalet är tillräckligt högt, uppnår man kapaciteter på upp till 225 ton/timme av torrt cementpulver, utan att särskild inmatare behövs. Cementas anläggning på Lövholmen, Liljeholmen, Stockholm har sedan 1950-talet ersatt skrymmande skopelevatorer med vertikala skruvtransportörer. De har fördelen av att vara föga utrymmeskrävande, men kräver starkare motorer.

Källor 
 Nationalencyklopedin
 Teknisk Tidskrift 1961, sid 385-386: Löscementfartyg.

Pumpar
Vågledare

Vågledare i allmänhet avser en struktur som stöder vågutbredning i en viss riktning.
Vågledare delas in beroende på vågtyp, transmissionsmedium och geometri.
Exempel på olika vågtyper är elektromagnetiska vågor och akustiska vågor.
Exempel på olika medium är luft, vakuum och glas.
Med geometrin avses utseendet på vågledarens tvärsnitt som exempelvis kan vara rektangulärt eller cirkulärt.
Det omgivande materialet påverkar genom att det bestämmer randvillkoret för vågutbredningen.

Elektromagnetisk Vågledare
Vågutbredningen i en elektromagnetisk vågledare sker i olika moder vilka indelas i Transversella Elektriska (TE), Transversella Magnetiska (TM) samt Transversella Elektromagnetiska vågor (TEM). Inom mikrovågstekniken avser vågledare vanligen en sluten metallisk ihålig cylindrisk struktur i motsats till andra transmissionsledningar så som koaxialledning, optisk fiber och planär transmissionsledning.

Metalliska vågledare 
Elektromagnetiska vågor av typen TE och TM fortplantar sig i en sluten metallisk ihålig struktur utan mittledare förutsatt att frekvensen överstiger en undre gränsfrekvens. Denna bestäms av geometrin på vågledarens tvärsnitt. Vågor med lägre frekvens än gränsfrekvensen dämpas exponentiellt i ledaren. Vågledarens innehåll är vanligen tomt (dvs vakuum eller luft) men kan också bestå av ett dielektriskt material. Vågledarna används bland annat för att transportera höga effekter i matningsnät till radar- och sändarantenner. Vågledare ansluter direkt till hornantenner, vilka ofta används på antennmätsträckor. För anslutning av vågledaren till koaxialkabel behövs en Koaxial-Vågledarövergång.  

De vanligaste specialfallen av metalliska vågledare är rektangulära och cirkulära vågledare. De förekommer i standarddimensioner. Genom att göra aperturer på lämpliga ställen på en rektangulär vågledare skapar man en slitsantenn. I en rektangulär vågledare vill man normalt endast att grundmoden, TE10, ska vara aktiv. Är flera moder aktiva får man dispersion i och med att moderna transporterar information med olika grupphastighet. Praktiskt sett väljer man alltså en standardvågledare för den aktuella frekvensen med dimensioner så att endast grundmoden är aktiv. För låga frekvenser under 1 GHz blir vågledaren otympligt stor. För höga frekvenser över 20 GHz blir tillverkningen komplicerad och därmed dyr. Vågledare är normalt inte gjorda i flexibelt material varför man använder specialtillverkade vågledarböjar då man behöver ändra riktning. Riktkopplare och filter är exempel på komponenter som förekommer i vågledarteknik.

Dielektriska vågledare
En dielektrisk vågledare består av dielektriskt material med annan permittivitet än omgivningen. I de fall då den använda våglängden är mycket mindre än diametern på vågledaren kallas denna typ av vågledare optisk fiber.

Akustisk vågledare
En akustisk vågledare stöder utbredning av akustiska vågor.

Källor
Field and Wave Electromagnetics (2:nd edition), David K Cheng, 
Foundations for Microwave Engineering (2:nd edition), Robert E Collins, 

Elektrodynamik
Fiberoptik
Akustik

en:Waveguide
pl:Falowód
ru:Волновод
tr:Dalga kılavuzu
Jonakustisk våg

En jonakustisk våg är motsvarigheten till en ljudvåg i ett kollisionsfritt plasma. I en vanlig gas, till exempel luft, utbreder sig ljudvågor tack vare att de molekyler gasen är uppbyggd av kolliderar med varandra. I ett plasma, som ju består av laddade partiklar (joner och elektroner) kan dock partiklarna påverka varandra utan att kollidera tack vare sin elektriska laddning. Den jonakustiska vågen kan därför utbreda sig även i ett helt kollisionsfritt plasma, med hastighet

där  är Boltzmanns konstant,  är jonernas massa,  jonernas laddning,  är elektrontemperaturen och   är jontemperaturen. Normalt sätts γe till ett, eftersom elektronernas rörlighet är så stor att de är isoterma på den jonakustiska vågens tidsskala, medan γi sätts till 3, vilket är rimligt för endimensionell rörelse.

Se även
 Ljudvåg
 Plasma

Plasmafysik
Vågor
Pluto på fisketur

Pluto på fisketur (engelska: The Simple Things) är en amerikansk animerad kortfilm med Musse Pigg och Pluto från 1953.

Handling 
En fisketur på stranden blir inte fullt så avkopplande som Musse Pigg och Pluto hade tänkt. Lugnet störs först av en mussla och senare av en hungrig mås.

Musslan hoppar in i Plutos mun av misstag och sen hoppar den ut. När Pluto ser att fiskmåsen är på deras fiskbete skrämmer han bort måsen, men måsen kommer tillbaka och drar i Plutos svans i kopplet så att hans bakdel följer med och fastnar i kopplet så han står på två ben och sen binder fiskmåsen fast hans öron och hoppar i betehinken och kopplar av. Musse skrämmer bort måsen men måsen hämtar sina vänner så att de jagar bort Musse och Pluto från stranden.

Om filmen 
Filmen hade svensk premiär den 5 december 1953 på biografen Röda Kvarn i Stockholm och ingick i kortfilmsprogrammet Kalle Ankas muntra gäng där även Jätten Kalle Anka, Jan Långben som Åke Mjuk, Livat på havet (ej Disney), Långben som tjurfäktare, Plutos besvär med storken och Kalle Ankas ettermyror ingick.

Rollista 
 James MacDonald – Musse Pigg
 Pinto Colvig – Pluto
 Clarence Nash – fiskmås

Källor

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1953
Animerade filmer 1953
Disneys animerade kortfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Charles August Nichols
Kortfilmer med Musse Pigg
Kortfilmer med Pluto
Animerade filmer med fåglar