kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henrik Ekman

Carl Henrik Robert Oscar Ekman, född 22 juni 1951 i Engelbrekts församling i Stockholm, är en svensk biolog, vetenskapsjournalist, naturfotograf, filmare, författare och programledare. Han är känd som en vanligt förekommande berättarröst för djur- och naturfilmer på Sveriges Television.

Biografi
Henrik Ekman är son till gymnastikdirektören och kaptenen Carl Ekman (1916–2007) och Dagmar Neander (1921–2019) samt sonsons son till riksdagsmannen Oscar Ekman. Familjen tillhör släkten Ekman från Göteborg.

Ekman är frilansjournalist och arbetar bland annat med inköp av natur- och vetenskapsprogram för Sveriges Television. Han var åren 2002–2007 programledare för Vetenskapens värld. Han är också känd som poet och satiriker under pseudonymen Rune Runeman med filosofiska reflektioner som specialitet. Två av Ekmans böcker har blivit nominerade till Augustpriset i fackboksklassen, Ekoparken och Vargen - den jagade jägaren. Ekoparken fick även utmärkelsen Årets Pandabok 1996. 

Han är gift sedan 1976 och har tre söner, bland dem skådespelaren och manusförfattaren Richard Ekman.

Utmärkelser
 2005 – Linköpings kommuns honorärsstipendium
2007 – Medicine hedersdoktor vid Linköpings universitet (Med.dr. h.c.)
2011 – Ledamot av Kungl. Skogs- och Lantbruksakademien (LSLA )
2014 – Sveriges Ingenjörers Miljöpris
2021 – Alf Henrikson-priset
2021 –  H.M. Konungens medalj i guld av 8:e storleken med Serafimerordens band (Kong:sGM8mserafb) för betydelsefulla insatser för att sprida kunskap om natur och miljö

Bibliografi
1987 – 
1989 – 
1991 – 
1992 – 
1993 – 
1993 – 
1995 – 
2000 – 
2001 – 
2004 – 
2007 – 
2010 –  - Augustnominerad i fackboksklassen
2011 – 
2013 – 
 2021 –

Filmer
1989 – Arktisk tragedi, om den ekologiska krisen i Barents hav – med Bo Landin och Hans Östbom, belönad med Prix Italia 
1992 – Ä'ke det gudomligt – ett år i Stockholms Ekopark – med Bengt Jägerskog 
1994 – Tundrasommar 
2004 – När vargen kom till Åtorp 
2009 – Vargen – hatad, älskad, buggad – med Ulf Jonasson
2013 – Eken – in i döden levande – med Ulf Jonasson och Hans Berggren

Källor

Externa länkar

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska vetenskapsjournalister
Svenska fotografer under 1900-talet
Svenska biologer under 2000-talet
Hedersdoktorer vid Linköpings universitet
Ledamöter av Kungliga skogs- och lantbruksakademien
Män
Födda 1951
Svenska författare under 1900-talet
Svenska TV-programledare
Levande personer
Svenska fotografer under 2000-talet
Svenska författare under 2000-talet
Svenska journalister under 2000-talet
Sommarvärdar 2021
Markvätska

Markvätska är en beteckning inom geovetenskapen som syftar på vattnet i marken (både grundvatten och markvatten), när fokus ligger på de kemiska reaktionerna i marken.

Hydrologi
Geokemi
There's a Riot Goin' On

There’s a Riot Goin’ On, är den amerikanska soul- och funkgruppen Sly and the Family Stones femte studioalbum, släppt i november 1971. Albumet räknas av många som höjdpunkten under gruppens karriär.

Låtlista

Sida 1
"Luv n' Haight" (4:01)
"Just Like a Baby" (5:11)
"Poet" (3:01)
"Family Affair" (3:04)
"Africa Talks to You 'The Asphalt Jungle'" (8:45)

Sida 2
"Brave & Strong" (3:29)
"(You Caught Me) Smilin'"  (2:54)
"Time" (3:01)
"Spaced Cowboy" (3:59)
"Runnin' Away" (2:56)
"Thank You For Talkin' to Me Africa" (7:12)

Medverkande musiker
 Sly Stone: sång, orgel, gitarr, bas, clavinet, piano, munspel och trummaskin
 Rosie Stone: sång, piano, keyboard
 Freddie Stone: körsång, gitarr
 Larry Graham: körsång, bas
 Cynthia Robinson: trumpet
 Jerry Martini: saxofon
 Greg Errico: trummor
 Gerry Gibson: trummor (några av låtarna)
 Little Sister (Vet Stone, Mary McCreary, Elva Mouton): körsång
 Bobby Womack: gitarr
 Ike Turner: gitarr
 Billy Preston: elpiano

Musikalbum 1979
Album av Sly and the Family Stone
Jurij Sedych

Jurij Georgijevitj Sedych (, ; Jurij Heorhijovytj Sjedykh), född 11 juni 1955 i Novotjerkassk i Rostov oblast, död 14 september 2021, var en ukrainsk friidrottare som tävlade i släggkastning för Sovjetunionen och Ukraina.

Sedychs genombrott kom när han vid Olympiska sommarspelen 1976 vann OS-guld med ett kast på 77,52 meter. Två år senare blev han även europamästare när han kastade 77,28 vid EM i Prag. 

Under 1980 inledde han året med att notera ett nytt världsrekord i slägga vid tävlingar den 16 maj. Först kastade han 80,38 vilket var sex centimeter längre än det tidigare rekordet som Karl-Hans Riehm hade. Senare vid samma tävling blev han av med rekordet när Jüri Tamm kastade 80,46 men innan tävlingen var slut hade Sedych kastat 80,64. Rekordet stod sig i åtta dagar innan landsmannen Sergej Litvinov slog det. Vid Olympiska sommarspelen 1980 tog Sedych emellertid tillbaka rekordet när han vann olympiskt guld på det nya rekordet 81,80.

Vid EM i Aten försvarade Sedych sitt EM-guld när han vann med ett kast på 81,66. Däremot blev han bara tvåa vid VM 1983 i Helsingfors slagen av Litvinov. Eftersom Sovjetunionen bojkottade Olympiska sommarspelen 1984 i Los Angeles kunde han inte försvara sitt OS-guld, däremot slog han samma år Litvinovs nysatta världsrekord när han kastade 86,34. 

Vid EM 1986 i Stuttgart vann han sitt tredje guld och förbättrade även världsrekordet till 86,74 som fortfarande gäller som världsrekord. Vid Olympiska sommarspelen 1988 i Seoul fick han se sig slagen av Litvinov och han slutade på en andra plats. 

Hans sista stora mästerskap blev VM i Tokyo där han vann guld. 

Sedych var gift med Ljudmila Kondratjeva. Han var omgift med Natalia Lisovskaja och bodde med sin familj i Paris och undervisade på universitetsnivå. Från första äktenskapet hade han dottern Oksana Kondratieva, VM 7:a 2013 för Ryssland och från andra Alexia Sedykh, silvermedaljör för Frankrike vid JVM 2012, båda i slägga.

Källor 

 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1955
Sovjetiska släggkastare
Ukrainska släggkastare
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Sovjetiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1980
Olympiska guldmedaljörer 1976
Olympiska silvermedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Sovjetunionen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Sovjetunionen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Sovjetunionen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Världsmästare i släggkastning
Världsrekordhållare i släggkastning
Män
Avlidna 2021
Personer från Novotjerkassk
Europamästare i släggkastning
Clandestine Blaze

Clandestine Blaze är ett finskt black metal-band som grundades år 1998 i Lahtis. Bandet har bara en medlem: Mikko Aspa som sjunger och spelar alla instrument. Han sjunger även i Deathspell Omega.

Medlemmar
Nuvarande medlem
Mikko Aspa – sång, alla instrument (1998–)

Turnerande medlemmar
Darkside (Maciej Kowalski) – trummor (2015–2016)
M. (Mikołaj Żentara) – gitarr (2015–2016)
E.V.T. (Piotr Dziemski) – gitarr (2015–2016)
The Fall (Michał Stępień) – basgitarr (2015–2016)

Diskografi
Demo
 1998 – Promo '98
 2001 – There Comes the Day...
 2002 – Below the Surface of Cold Earth
 2002 – Blood and Cum
 2002 – Goat - Creative Alienation
 2002 – There Comes the Day...

Studioalbum
 1999 – Fire Burns In Our Hearts
 2000 – Night of the Unholy Flames
 2002 – Fist of the Northern Destroyer
 2004 – Deliverers Of Faith
 2006 – Church of Atrocity
 2010 – Falling Monuments
 2013 – Harmony of Struggle
 2015 – New Golgotha Rising
 2017 – City of Slaughter
 2018 – Tranquility of Death

EP
 1999 – On the Mission

Samlingsalbum
 2008 – Archive vol. 1
 2008 – Archive vol. 2 
 2008 – Archive vol. 3 

Annat
 2001 – Clandestine Blaze / Deathspell Omega (delad album, 12" vinyl)
 2003 – Primitive Finland (delad album: Clandestine Blaze / Annihilatus / Baptism / Bloodhammer / Incriminated / Blasphemous Evil)
 2004 – Clandestine Blaze / Satanic Warmaster (delad album, 12" vinyl)
 2005 – Crushing the Holy Trinity (delad 3 CD box: Clandestine Blaze / Deathspell Omega / Musta Surma / Stabat Mater / Exordium / Mgła)

Externa länkar

Clandestine Blaze på Encyclopaedia Metallum

Finländska black metal-grupper
Musikgrupper bildade 1998
Skogsälv

En skogsälv är ett vattendrag som är någorlunda stort men som inte har sina källor i fjällkedjan. Benämningen är vanlig i Norrland, förekommer i Svealand men kan knappast användas om vattendrag i Götaland. Några av de största norrländska skogsälvarna är (från söder till norr) Gideälven, Lögdeälven, Öreälven, Byskeälven, Råneälven och Sangis älv. Termen kan också användas om stora älvars biflöden som inte har sina källor i fjällkedjan, till exempel Voxnan (biflöde till Ljusnan), Malån (biflöde till Skellefte älv) och Varjisån (biflöde till Pite älv).

En skogsälv har sina källflöden i ett skogslandskap och har därför en sammanhållen vårflodstopp.

En älv som har sina källor i fjällkedjan kallas helt enkelt fjällälv. En fjällälv har vanligen två tydliga vårflödestoppar, en först för "hemfloden" och därefter en topp för "fjällfloden". När dessa av väderutveckling, med kall sen vår och sedan med en stark värmeperiod utbredd över hela älvsträckan, då uppstår en sammanhållen vårflod, med resultat de största och extrema vårflödena.

Hydrologi
TKO (Knock You Out)

TKO (Knock You Out) är en sång skriven av Lars Erlandsson, Fredrik Lenander och Paul Rein, med vilken gruppen Bubbles tävlade i den svenska Melodifestivalen 2003. Från deltävling 4 i Sundsvall gick låten vidare till Tittarnas val, och sedan till finalen i Stockholm där den slutade på nionde plats. Singeln nådde som högst sjundeplatsen på den svenska singellistan.

Melodin testades på Svensktoppen den 6 april 2003 , men missade listan  .

Listplaceringar

Externa länkar och referenser

 Information i Svensk mediedatabas.

Melodifestivalbidrag 2003
Musiksinglar 2003
Engelskspråkiga sånger
Rockin' in the Free World

Rockin' in the Free World är en låt av Neil Young, ursprungligen utgiven på hans album Freedom i oktober 1989. Den släpptes även som singel i november samma år, men hade skrivits och fått sina första framföranden medan Young var på turné i februari 1989.

Liksom tidigare "Hey Hey, My My (Into the Black)" på Rust Never Sleeps (1979) spelades låten in i två versioner, en huvudsakligen akustisk som öppnar albumet och en huvudsakligen elektrisk som avslutar det. Låtens refräng, i vilken meningen "keep on rockin' in the free world" upprepas, har gjort att den ofta uppfattats som en sång om frihetens segertåg. Detta förstärktes av att den släpptes månaden innan Berlinmurens fall och kom att förknippas med denna händelse, men den hade i själva verket skrivits redan i början av året, innan de större förändringarna i Östeuropa hade tagit fart. Young har i intervjuer betonat att titelraden delvis är ironisk, och avsedd att låta som en överdrift eller en sarkasm. Texten i verserna handlar i högre grad om social misär, utanförskap och offentlig lögn i USA än om den fria världens seger.

Till artister som gjort covers på låten hör Pearl Jam, som ofta spelat den live, och Joe Satriani, Steve Vai och Yngwie Malmsteen, av vilka en version kan hittas på livealbumet G3 Live: Rockin' in the Free World (även som dvd G3 Live in Denver) (2004). Även schweiziska Krokus gav ut en cover på låten 2017 på albumet Big Rocks.

Noter 

Musiksinglar 1989
Hey You (Madonna-låt)

"Hey You" är en välgörenhetslåt skriven och framförd av den amerikanska popartisten Madonna för evenemanget Live Earth 2007. Det var den officiella låten för evenemanget och kunde laddas ner kostnadsfritt från webbplatser som MSN. Medproducent var Pharrell Williams.

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter

Madonna-låtar
Amerikanska musiksinglar
Musiksinglar 2007
Popballader
Filovirus

Filovirus är en virusfamilj bestående av enkelsträngade RNA virus och viruset omges av ett hölje. Viktigaste virusen i familjen är ebolavirus och marburgvirus. Virusen förökar sig väldigt snabbt och orsakar därför allvarliga skador bland annat på grund av nedbrytning av endotelceller. Viruset kan förorsaka viral hemorragisk feber.

Referenser

Externa länkar 

Virus
Torture Killer

Torture Killer är ett death metal-band från Finland som grundades år 2002 i Åbo som ett Six Feet Under-coverband. Bandet tog sitt namn från Six Feet Under-låten "Torture Killer" från albumet Maximum Violence. Chris Barnes, tidigare sångare i Cannibal Corpse och sångare i Six Feet Under, var sångare i Torture Killer från 2005 till 2008. Han deltog under inspelningen av Torture Killers album Swarm!, men sjöng aldrig live.

Medlemmar

Nuvarande medlemmar
 Jari Laine – gitarr, bakgrundssång (2002–)
 Tuomas Karppinen – gitarr, bakgrundssång (2003–), basgitarr (2002–2003)
 Kim Torniainen – basgitarr (2003–)
 Tuomo Latvala – trummor (2002–)
 Pessi Haltsonen – sång (2011–)

Tidigare medlemmar
 Juri Sallinen – sång (2004–2011)
 Chris Barnes – sång (2005–2008)
 Matti Liuke – sång (2002–2004)
 Taneli Hatakka – gitarr (2002–2003)

Timeline

Diskografi
Studioalbum
 2003 – For Maggots to Devour
 2006 – Swarm!
 2009 – Sewers
 2013 – Phobia

EP
 2005 – Sotajumala / Torture Killer (split-EP)
 Sotajumala – "8:15"
 Sotajumala – "Bind, Torture, Kill"
 Torture Killer – "Day of Cadavers"
 Torture Killer – "Defiled and Dead"

 2012 – I Chose Death
 2022 – Dead Inside

Källor

Externa länkar
 Torture Killer på Encyclopaedia Metallum

Finländska death metal-grupper
Musikgrupper bildade 2002
Musikgrupper från Åbo
One Fierce Beer Coaster

One Fierce Beer Coaster är ett album av Bloodhound Gang som släpptes 3 december 1996. Det var gruppens andra skiva, efter Use Your Fingers (1995). Bland låtarna finns en av gruppens mest populära singlar, "Fire Water Burn".

Låtlista 
"Kiss Me Where It Smells Funny" - 3:04
"Lift Your Head Up High (And Blow Your Brains Out)" - 4:58
"Fire Water Burn" - 4:51
"I Wish I Was Queer So I Could Get Chicks" - 3:48
"Why's Everybody Always Pickin' on Me?" - 3:22
"It's Tricky" (Run DMC cover) - 2:36
"Asleep at the Wheel" - 4:05
"Shut Up" - 3:14
"Your Only Friends Are Make Believe" - 7:02
"Boom" - 4:05
"Going Nowhere Slow" - 4:21
"Reflections of Remoh" - 0:51

Musikalbum 1996
Einar Törning

Einar Sigfrid Valdemar Törning, född 28 december 1884 i Norrköping, död 30 november 1941, var en svensk målare och porslinsmålare.

Hans föräldrar hette Albin Julius Törning och Johanna Frisk. Einar Törning gifte sig 1914 med Selina Eleonora Holm. De fick en dotter 1921, Gunhild Hedvig Eleonora. Efter skilsmässa 1928 flyttade Einar Törning till Uppsala. 

Einar Törning började arbeta på Upsala-Ekeby AB som kakelugnsdekoratör. En del av kakelugnarna såldes till Amerika. Hans signatur var "Einar Törning" eller "E.T". Han målade även många fat, tallrikar, vaser med mera. Det finns också ett flertal oljemålningar av Einar Törning.

Källor

Noter 

Födda 1884
Avlidna 1941
Män
Konstnärer från Norrköping
Svenska målare under 1900-talet
Svenska porslinsmålare
Tour de France 1987

Tour de France 1987 cyklades 1-26 juli 1987 och vanns av Stephen Roche, Republiken Irland.

Efter etapp 1 ledde den polska cyklisten Lech Piasecki tävlingen. Han blev den första cyklisten från Östblocket att leda Tour de France. Han var en av åtta cyklister som bar den gula ledartröjan under Tour de France 1987.

Greg LeMond, som vann Tour de France 1986, deltog inte i tävlingen efter att han blivit svårt skadad i en jaktolycka, där han råkat bli skjuten av sin svärson.

Etapperna

Slutställning

Cyklister under tävlingen

Referenser 

1987 i Frankrike
Sportåret 1987
1987
Sköldungaätten

Sköldungaätten, även kallade Skjoldungarna eller Sköldungarna, omnämnd i Snorres Edda, är en mytisk dansk kungaätt innefattande gestalter som Skjold (son till Oden), Rolf Krake, och Ivar Vidfamne. Kungaättens existens är inte säkerställd.

Danska släkter
Danmarks kungahus
Danska sagokungar
Marburgvirus

Marburgvirus är ett virus tillhörande virusfamiljen filovirus som orsakar blödarfeber. Det är nära besläktat med ebolaviruset och finns i samma områden i Afrika. Namnet kommer av att det först upptäcktes i den tyska staden Marburg där laboratoriearbetare smittades av gröna apor från Afrika 1967. Nya rön har gjort gällande att den afrikanska fruktfladdermusen, halsbandsflyghunden, sprider viruset. Detta skulle innebära att man kan finna en bot mot sjukdomen.

Marburgfeber är en infektionssjukdom inom gruppen av virala hemorragiska febrar. Dessa sjukdomar tillhör dessutom en större grupp av neurologiska sjukdomar som gula febern, denguefeber och lassafeber. Marburgfeberns symptom är feber, huvudvärk, muskelvärk, diarréer, buksmärtor samt både invärtes och utvärtes blödningar, detta inträffar då endotelcellerna brister. Marburgfeber smittar vid kontakt mellan människor. Det sprids med kroppsvätskor som blod, urin, svett, saliv och tårar, men kan hållas under kontroll med relativt enkla försiktighetsåtgärder. Vissa virusstammar har dock en dödlighet på upp till 90 procent. Smittade patienter ska hålls i karantän och smittade djur avlivas.

Behandling
Sjukdomen har hög dödlighet, och ingen specifik behandling finns tillgänglig. Fram till 2005 hade 266 insjuknat varav 244 avlidit av direkta följder av sjukdomen. Flera internationella experiment har gjorts i hopp om ett botemedel eller vaccin. I juni 2005 rapporteras om kanadensiska djurförsök på makaker där ett vaccin gjorde aporna motståndskraftiga mot överföringar av marburgfeber och ebolafeber. Kliniska prövningar av Marburgvaccin till människor har inte varit framgångsrika. Svårigheter i Marburgvaccinutvecklingen har identifierats av forskare på NIH i USA: de höga kostnaderna att hantera viruset på laboratorier som får hantera virusstammen, de relativt låga dödstalen samt eftersom det saknas ekonomiskt intresse.

Kända utbrott av marburgfeber
Utbrott av marburgfeber har förekommit i Europa 1967, i Marburg och Frankfurt i Tyskland samt i Belgrad i Jugoslavien, i Sydafrika 1975, i Kenya 1980 och 1987, i Kongo-Kinshasa 1998 till 2000 och i Angola 2004–2005. I utbrottet i Angola smittades 374 personer, varav 329 avled. 1990 insjuknade en svensk man i viral hemorragisk feber, möjligen marburgfeber, efter hemkomst från Kenya. Han vårdades i Linköping, överlevde sjukdomen och några sekundärfall uppstod inte. Sommaren 2022 upptäcktes att sjukdomen på nytt orsakat sjukdomsfall i Ghana.

Källor
 BBC News Marburgvirus http://news.bbc.co.uk/2/hi/africa/4386805.stm
 Dræbervirus har spredt sig til Angolas hovedstad, Danmarks Radio (25 mars 2005)
 Success in primates sparks hope for Marburg vaccine, engelskspråkig artikel från Nature.
 Fladdermus bakom fruktad dödssmitta

Noter

Externa länkar 

Virus

da:Marburgfeber
Tegea

Tegea var en bosättning i antikens Grekland och är också ett samhälle i nuvarande Arkadien i Grekland, med centrum i byn Stadio.

Antikens Tegea var ett viktigt religiöst centrum i Grekland, där Athena Aleias tempel fanns (hon var den "Bevingade Athena"). Temenos grundades av Aleus, vet Pausanias berätta. Votivbronsföremål på platsen från arkaisk och geometrisk tid har formen av hästar och hjortar; det finns också sigillstenar och vadben. Under arkaisk tid gick de nio byar, som lydde under Tegea, samman för att bilda en stad. Tegea fanns med i Homeros skeppskatalog som en av de städer, som bidrog med fartyg och manskap vid det achaiska anfallet mot Troja.

Tegea kämpade mot den spartanska hegemonin i Arkadien och blev slutligen erövrat omkring 560 f.Kr. Under 300-talet f.Kr. gick Tegea med i det arkadiska förbundet och kämpade för att frigöra sig från Sparta. Athena Aleas tempel brann ner 391 f.Kr., men återuppbyggdes efter Scopas av Paros ritningar, med reliefer över den kalydoniska vildsvinsjakten i den centrala frontonen. Staden upplevde lugn under det romerska riket, men plundrades 395 av goterna. Pausanias besökte staden under 100-talet e.Kr. De "gravar" han såg där var helgedomar, tillägnade de ktoniska daemonerna: "Där finns också graven efter Tegeates, Lykaions son, och efter Maira, Tegeates hustru. Det sägs att Maira var dotter till Atlas och Homeros omnämner henne när Odysseus för Alkinous berättar om sin resa till Hades och om dem vars spöken han mötte där". Platsen för antikens Tegea finns nu inne i den nuvarande grekiska staden Aleia, som kallades Piali (icke att förväxla med Palaia Episkopi). Aleia ligger ungefär en mil sydöst om Tripoli. Kommunen Tegeas centrum är Stadio. Provinsen Megalopoli ligger väster om kommunen och Kynouria ligger öster om den.

Källor 

Grekiska städer under antiken
Kevin Young

Kevin Young, född 16 september 1966, en f.d. amerikansk friidrottare (häcklöpare). Youngs storhetstid var under början av 1990-talet då han vann olympiskt guld på 400 meter häck vid OS i Barcelona. Vid den tävlingen noterade han även världsrekord med 46,78. Young är tillsammans med Karsten Warholm de enda löparna som har sprungit under 47 sekunder på 400 meter häck. Warholm tog världsrekordet med 46.70 den 1 juli 2021. Young vann även VM-guld vid VM 1993.

Källor
Friidrottsstatistik

Födda 1966
Amerikanska häcklöpare
Olympiska guldmedaljörer 1992
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Världsmästare på 400 meter häck
Världsrekordhållare på 400 meter häck
Män
Levande personer
Gladiatorernas intåg

Gladiatorernas intåg (tjeckiska: Vjezd gladiátorů, tyska: Einzug der Gladiatoren) är en konsertmarsch, opus 68, komponerad 1897 av den tjeckiske kompositören Julius Fučík och är tillsammans med hans Florentinermarsch en av världens mest kända och omtyckta marscher. Den populariserades på cirkusar i början av 1900-talet och har sedermera främst kommit att associeras med cirkusar och clowner.

Bearbetningar
Melodin har, med text av pseudonymen Berco, använts av Ernst Rolf i kupletten Agitatorn (1928). Den framfördes även i den första Knäppupprevyn Akta huvet (1952), då i en dixielandversion. Melodin har använts som grund till Yakety Sax.

Inspelningar
Den norska dragspelaren Rolf Syversen spelade in melodin i Oslo 7 juli 1938. Den utgavs på 78-varvarna Sonora 3460 i Sverige samt Telefunken T-8171 och Telefunken T-8383 i Norge.

Källor 
Julius Fucik

Musikverk
Bjarne Henriksen

Bjarne Henriksen, född 18 januari 1959, är en dansk skådespelare.

Filmografi i urval

Externa länkar 
 

Danska skådespelare under 2000-talet
Danska skådespelare under 1900-talet
Födda 1959
Levande personer
Män