kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lasse Åkerlund

Lasse Åkerlund, född 22 april 1956, är en svensk skådespelare. Han bildade 1984 Teater Allena i Järvsö, och spelar teater för både barn och vuxna. Mest känd är han förmodligen för radiokalendern Trollet med den gula kepsen. Numera är han bosatt i Karlskrona.

Produktioner (urval) 
1994 gästade han den internationella figurteaterfestivalen i Kristiansand, Norge med produktionen Hamlet, där han på högst originellt vis berättade Shakespeares pjäs Hamlet.

Källor

Externa länkar
Teater Allena

Svenska skådespelare
Män
Födda 1956
Levande personer
Nyårslöfte

Nyårslöften är ett löfte som avläggs av en individ på nyårsafton som ett sätt att förändra sin livsstil åt ett håll som av individen ses som positivt men inte nödvändigtvis enkelt. Namnet kommer ifrån det faktum att dessa löften oftast sätts i effekt på nyårsdagen. Målet är att man ska hålla fast vid ett nyårslöfte åtminstone ett år, annars talas det om att nyårslöftet är brutet.

Nyårslöften i Västvärlden 
Många nyårslöften i västvärlden innehåller en förbättring av fysisk hälsa eller utseende. Till exempel kan en persons löfte vara att begränsa eller helt avsluta intaget av alkohol, tobak eller andra droger. En student kan till exempel göra ett löfte att koncentrera sig på sina studier, alternativt sitt sociala liv. Löften om att äta vettigare eller påbörja regelbunden träning är också vanligt.

Mer sociocentriska exempel är till exempel att donera pengar till fattiga oftare, eller att bli mer medveten om miljön och sin omgivning.

De vanligaste orsakerna till att någon bryter sitt nyårslöfte är orealistiska mål, bristande kontroll eller att den helt och hållet glömmer bort nyårslöftet.

Sverige 
En undersökning som Sifo utförde 2011 på uppdrag av IQ påvisade att 13 procent av svenskarna angav nyårslöfte och att det var vanligast i Stockholm och bland unga kvinnor. 17 procent bröt sitt löfte enligt undersökningen.

Under år 2017 deltog 1066 svenskar i en longitudinell studie vid Stockholms universitet. Deltagarna fick varje månad frågan hur det gick med deras nyårslöfte och i slutet av året visade det sig att en majoritet av de som svarade, 55 procent, fortfarande höll fast vid sitt nyårslöfte.

Etymologi 
Traditionen med nyårslöften kommer från USA. Där förekommer uppgifter om att åskledarens uppfinnare, vetenskapsmannen Benjamin Franklin, introducerade bruket att formulera goda föresatser inför det nya året.

I Sverige användes tidigare begreppet bragelöfte, som finns belagt i Svenska Akademiens ordbok från 1903, men ordet var inte specifikt förknippat med nyår. Den äldsta kända noteringen med ordet nyårslöfte förekom i Aftonbladet 1944. Det dröjde dock flera år innan ordet blev etablerat. Svenska Akademiens ordboksredaktion har inga noteringar med ordet "nyårslöfte" fram till 1947. En av de tidigaste tryckta källorna är en dagsedel av Stig Dagerman med dikten Nyårslöfte, publicerad i tidningen Arbetaren på nyårsafton 1952.

Referenser

Externa länkar 
 Arkiverade inspelningar med löften om det nya året från och med 1936.

Nyår
Ed Rendell

Edward Gene "Ed" Rendell, född 5 januari 1944 i New York, är en amerikansk demokratisk politiker. Han var Pennsylvanias guvernör 2003–2011.

Rendell föddes i New York till judiska föräldrar Jesse T. Rendell och Emma Sloat.

Rendell utexaminerades 1965 från University of Pennsylvania och avlade juristexamen vid Villanova Law School 1968. Han var officer i United States Army Reserve 1968–1974.

Rendell valdes till distriktsåklagare i Philadelphia 1977. Han var guvernörskandidat 1986 men förlorade i demokraternas primärval mot Robert P. Casey, Sr.

Han var borgmästare i Philadelphia 1992–1999 och ordförande (general chairperson) för Democratic National Committee 1999–2001.

År 2011, kort efter att ha lämnat guvernörsresidenset, tillkännagav Rendell och hustrun Marjorie, som är domare, deras separation. De gifte sig år 1971 och har en son, Jesse, som är advokat.

Referenser

Guvernörer i Pennsylvania
Borgmästare i Philadelphia
Amerikanska demokrater
Alumner från University of Pennsylvania
Födda 1944
Levande personer
Män
Alumner från Villanova University
Personer som tjänstgjort i USA:s armé
Lupe Fiasco

Wasalu Muhammad Jaco, känd under artistnamnet Lupe Fiasco, född 16 februari 1982 i Chicago, Illinois, är en amerikansk rappare, skivproducent och entreprenör. Han var med i låten "Touch the Sky" med Kanye West som tog med honom i låten efter att ha hört Conflict Diamonds som Lupe Fiasco har med i ett av hans mixtapes.

Den 10 augusti (egentligen den 28 augusti) 2012 släppte Jaco tillsammans med Guy Sebastian singeln "Battle Scars", skriven av de själva och David Ryan Harris och producerad av Pro-Jay. Låten finns med på Sebastians album Armageddon som släpptes den 12 oktober 2012 och Jacos album Food & Liquor II: The Great American Rap Album Pt. 1  som släpptes den 25 september 2012.

Diskografi
2006 – Food and Liqour
2007 – The Cool
2011 – Lasers
2012 – Lupe Fiasco's Food & Liquor II: The Great American Rap Album Pt. 1
2015 – Tetsuo & Youth

Externa länkar
www.lupefiasco.com/

Amerikanska rappare
Amerikanska musikproducenter
Amerikanska entreprenörer
Födda 1982
Män
Levande personer
Musiker från Chicago
Elis Ekholm

Elis Ekholm, född 24 augusti 1903, död 4 mars 1978, var en svensk fotbollsspelare som bland annat spelade i AIK under allsvenskans första säsong, 1924/25. 1932 gick han till Reymersholms IK, där han även blev styrelseledamot 1940. Elis har tre bröder som också har spelat för AIK, Josef, Gösta och David (de två sistnämnda spelade aldrig allsvenskt för AIK.

Biografi
Elis Ekholms pappa hade ett bageri i Hagalund, där han även växte upp under 1900-talets tidigare år. Efter att familjen flyttat till Skuru 1918, via Orresta utanför Västerås, så blev han och hans bröder bekanta med AIK:s juniorer.

Endast 20 år gammal så tog han en ordinarie plats i startelvan, men inte på en given position. Elis var en verklig allround-spelare och kunde spela på de flesta positioner på planen. Under den första allsvenska säsongen spelade han 16 allsvenska matcher, vilket blev hans bästa säsong i AIK. Otruligt nog lämnade Elis AIK efter en konflikt med AIK:s starke man Birger Nilsson 1932, och han gick då till Reyersholms IK. Efter ett par års spelande så blev han även styrelseledamot i klubben, som spelade allsvenskt Fotbollsallsvenskan 1941/1942.

Elis Ekholm dog den 4 mars 1978, 74 år gammal, i en sjukdom. Han hann med att spela 46 allsvenska matcher med AIK och gjorde ett mål.

Klubbar
Spelare:
 AIK (ca 1918-1932)
 Reymersholms IK (1932-?)

Ledare:
 Reymersholms IK (styrelseledamot, 40-talet)

Referenser
AIK.se: "Elis Ekholm - med i första allsvenska laget"

Spelare i AIK Fotboll
Män
Födda 1903
Avlidna 1978
Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Reymersholms IK
Mark Sanford

Marshall Clement "Mark" Sanford, Jr., född 28 maj 1960 i Fort Lauderdale, Florida, är en amerikansk republikansk politiker. Han har varit ledamot av USA:s representanthus 1995–2001 och på nytt 2013–2019. Han var South Carolinas guvernör 2003–2011.

Han avlade sin grundexamen vid Furman University och MBA vid University of Virginia. Han flyttade till Sullivan's Island, South Carolina i början av 1990-talet med hustrun Jenny och fyra söner: Marshall, Landon, Bolton och Blake.

Sanford efterträdde 1995 Arthur Ravenel som kongressledamot och efterträddes 2001 av Henry E. Brown. Han ställde inte upp för omval 2000 efter att ha lovat att bara sitta under tre mandatperioder 1994.

Som guvernör drabbades han av en otrohetsaffär. Senare genomgick han och hustrun Jenny en skilsmässa. I fyllnadsvalet 2013 gjorde han comeback som kongressledamot efter seger mot demokraten Elizabeth Colbert Busch.

I september 2019 tillkännagav Sanford att han kandiderar för det republikanska partiet i USA:s presidentval 2020. Han avslutade sin kandidatur den 12 november 2019.

Val 2018 
Sanford kritiserades av president Donald Trump via Twitter för att vara "mycket ohjälpsam" och "inget annat än problem" timmar innan omröstningar stängdes den 12 juni för det republikanska primärvalet. Trump stödde också statsrepresentant Katie Arrington som den republikanska kandidaten för Sanfords säte. Arrington besegrade Sanford i det republikanska primärvalet genom att få 50.5 procent av omröstningen, till Sanfords 46.5 procent. Sanford blev den andra republikanen att förlora renominering till representanthuset i valperioden 2018.

Den 6 november 2018 valdes demokraten Joe Cunningham till hans efterträdare och besegrade Arrington.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i South Carolina
Ledamöter av USA:s representanthus från South Carolina
Personer inom Goldman Sachs
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Amerikanska politiker under 2000-talet
Alumner från Furman University
Personer från Fort Lauderdale
Födda 1960
Levande personer
Män
Kandidater till presidentvalet i USA 2020
Alumner från University of Virginia
Quilapayún

Quilapayún (uttalas ki-la-pa-YÚN) är en folkmusikgrupp från Chile. Namnet betyder på mapudungun "tre skägg". Gruppen är en av de mest varaktiga och mest inflytelserika exponenterna av Nueva Canción Chilena (Ny Sång-rörelsen).
Gruppen bildades 1965 och förknippades starkt med den revolutionära populärmusiken under Salvador Allendes regeringstid.

Historia 
Quilapayún bildades 1965 när Julio Numhauser och bröderna Julio och Eduardo Carrasco blev en trio som kallade sig för "de tre skäggiga männen". 1966 träffade de Victor Jara med vilken de under många år upprätthöll ett nära och produktivt konstnärligt samarbete.

1967 spelade de in ett album med Victor Jara - Canciones Folcloricas de America. Samma år turnerade de i Sovjetunionen, Italien, Frankrike och andra delar av Europa.

Efter militärkuppen i Chile 1973 tvingades de i exil, och gruppen bosatte sig i Frankrike i mer än ett decennium.

En av deras mesta kända låt är "El pueblo unido jamás será vencido", ungefär "Det enade folket kommer aldrig att besegras", skriven av den chilenske låtskrivaren och dramatikern Sergio Ortega.

Diskografi

Studioalbum
 Quilapayún (1966) 
 Canciones Folklóricas de América (1967) (Quilapayún & Víctor Jara) 
 X Vietnam (1968) 
 Quilapayún Tres (1968) 
 Basta (1969) 
 Quilapayún Cuatro (1970) 
 Cantata Santa María de Iquique (1970) (Quilapayún & Héctor Duvauchelle) 
 Vivir como él (1971) 
 Quilapayún Cinco (1972) 
 La Fragua (1973)(Texto & Músic by Sergio Ortega) 
 El pueblo unido jamás será vencido (Yhtenäistä Kansaa Ei Voi (1974) 
 El pueblo unido jamás será vencido (album) (1975) 
 Adelante (1975) 
 Patria (1976) 
 La marche et le drapeau (1977) 
 Cantata Santa María de Iquique (Nueva versión) (1978) (Quilapayún & Jean-Louis Barrault) 
 Umbral (1979) 
 Darle al otoño un golpe de ventana... (1980) 
 La revolución y las estrellas (1982) 
 Sandino (1983) 
 Tralalí Tralalá (1984) 
 Survarío (1987) 
 Los tres tiempos de América (1988) (Quilapayún + Paloma San Basilio) 
 Latitudes (1992) 
 Al horizonte (1999)

Livealbum
 Enregistrement public (1977) 
 Alentours (1980) 
 Quilapayún en Argentina (1983) (Live in Argentina) 
 Quilapayún en Argentina Vol II (1985) (Live in Argentina Vol. II) 
 Quilapayún en Chile (1989) (Live in Chile) 
 A Palau (2003) 
 El Reencuentro (2004) 
 Musica en la Memoria - Juntos en Chile (2005) (Inti-Illimani + Quilapayún together in Chile. Guests: Pancho Sazo, Los Bunkers, Mecânica Popular e Chancho en Piedra)

Samlingar
 Quilapayún Chante Neruda (1983) 
 Antología 1968-1992 (1998) 
 La vida contra la muerte (2005) 
 La fuerza de la historia (2006)

Externa länkar
Officiell webbplats 
Nueva Canción Chilena-sångarnas diskografi

Musik i Sydamerika
Andinsk folkmusik
Chilenska musikgrupper
Spanskspråkig musik
Matt Blunt

Matthew Roy Blunt, född 20 november 1970 i Springfield, Missouri, är en amerikansk republikansk politiker. Han var Missouris guvernör 2005–2009.

Matt Blunt utexaminerades 1993 från United States Naval Academy med historia som huvudämne.

Blunt har tjänstgjort i USA:s flotta ombord på USS Jack Williams och USS Peterson.

Blunt och hans hustru Melanie är gifta sedan 1997; sonen William Branch Blunt föddes 2005. Blunt hör till Southern Baptist Convention.

Han är son till Roy Blunt som har varit ledamot av USA:s senat.

Referenser

Amerikanska republikaner
Guvernörer i Missouri
Födda 1970
Män
Levande personer
Personer från Springfield, Missouri
Alumner från United States Naval Academy
Personer som tjänstgjort i USA:s flotta
Wilco

Wilco är ett amerikanskt rockband från Chicago, Illinois. Bandet bildades 1994 ur spillrorna av alternativ-countrybandet Uncle Tupelo, med Jeff Tweedy som huvudsaklig låtskrivare. Gruppens musik hade ursprungligenen likheter med Uncle Tupelos men har sedan utvecklats mer mot alternativ rock.

Wilco vann två Grammy-prisar 2005 för sitt album A Ghost Is Born.

Medlemmar

Nuvarande medlemmar 
 Jeff Tweedy – sång, rytmgitarr, sologitarr, akustisk gitarr, basgitarr, munspel (1994–)
 John Stirratt – basgitarr, bakgrundssång (1994–)
 Nels Cline – gitarr (2004–)
 Mikael Jorgensen – piano, sampler, keyboard, synthesizer, orgel (2002–)
 Glenn Kotche – trummor, percussion (2001–)
 Pat Sansone – keyboard, synthesizer, rytmgitarr, sologitarr, maracas, tamburin (2004–)

Tidigare medlemmar 
 Ken Coomer – trummor (1994–2001)
 Max Johnston – mandolin, banjo, fiol, bakgrundssång (1994–1996)
 Brian Henneman – sologitarr (1994–1995)
 Jay Bennett – rytmgitarr, sologitarr, keyboard, bakgrundssång (1995–2002)
 Bob Egan – pedal steel guitar, slidegitarr (1995–1998)
 Leroy Bach – rytmgitarr, keyboard, bakgrundssång (1998–2004)

Diskografi

Album

Samarbeten 
 (med Billy Bragg)
 (med Billy Bragg)
 (med The Minus 5)
 (med Billy Bragg)
 (med Billy Bragg)

EPs 
 (även kallad Australian och Bridge)

Singlar

Övrigt

Böcker 
 The Wilco Book ()
 Wilco: Learning How to Die av Greg Kot ()
 Adult Head av Jeff Tweedy ()

Filmer 
 I Am Trying to Break Your Heart - A Film About Wilco, av Sam Jones
 Billy Bragg & Wilco - Man in the Sand (Skapandet av "Mermaid Avenue") 1999
 Sunken Treasure: Live in the Pacific Northwest - 2006

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Wilco på AllMusic

Amerikanska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1994
Ayah

Ayah ( آية ʾāyatun, plural Ayat آيات ʾāyātun) är det arabiska ordet för ett gudomligt tecken eller ett mirakel. Ordet refererar vanligtvis till en av de 6236 verser i Koranen (6348 ayat om man räknar bismillah). Muslimer anser att varje ayah i Koranen är ett direkt tecken från Gud.

I slutet av varje vers skrivs vanligtvis versnumret och en symbol som markerar att versen är slut. Denna symbol, "slutet av Ayah", används också för att beteckna slutet på en sura. Unicode-numret för tecknet är U+06DD.

Arabiska
Islamiska termer
Koranverser
Fytinsyra

Fytinsyra (hexafosforsyraestern av inositol, IP6) är en organisk fosforförening. Fytinsyra är den huvudsakliga lagringsformen för fosfat och katjoner i många växter. Vid fysiologiskt pH (6-7) förekommer molekylen i jonform som fytat och har sex negativt laddade fosfatgrupper.

På grund av sin struktur bildar fytatjonen kelat med metallkatjoner och är härigenom en absorptionshämmande faktor som bland annat påverkar upptaget av mineralämnen, som kalcium, järn, zink och magnesium. Fytinsyra förekommer i baljväxter, spannmål, grönsaker och nötter samt frön av oljeväxter.

Fytinsyra återfinns bl.a. i fullkornsmjöl, eftersom de finns i skaldelarna på spannmålskärnan som används vid tillverkning av fullkornsprodukter. Fytinsyrans hämmande effekter i tarmen kan minskas genom surdegsjäsning eftersom jäst har ett enzym, fytas, som bryter ner fytinsyra. Djur producerar inte fytas, men bakterierna i tarmen hos idisslare gör det och idisslarna påverkas därför inte till skillnad från övriga djur utan en sådan bakterieflora (som exempelvis människor). Fytat kan genom sin förmåga att kelatbinda järn fungera som antioxidant.

Se även
 Zinkbrist
 Magnesiumbrist
 Järnbrist

Källor

Organiska syror
Organofosfater
Intelligenta nätverkstjänster

Intelligenta nätverkstjänster, IN-tjänster, bygger på en centraliserad serviceoberoende nätverksarkitektur för både fasta och mobila telekommunikationsnätverk. Med serviceoberoende menas att intelligensen i nätverket plockas bort från switchar och dylikt och istället placeras i de datornoder som finns i nätverket. Detta gör det möjligt för nätverksoperatören att mer effektivt utveckla och kontrollera tjänsterna. Nya kapaciteter kan snabbt introduceras i nätverket och skräddarsys sedan lätt för att möta en kunds individuella behov.

IN bygger på signaleringsprotokollet SS7 och är en standard för signalering mellan telefonstationer i telefonnätet som gör det möjligt för tjänster som vidarekoppling och nummerpresentation att fungera.

IN-konceptet, arkitekturen och protokollen utvecklades ursprungligen som standarder av ITU-T (standardization committee of the International Telecommunication Union). Målet med IN var att förbättra grundutbudet av tjänster i de traditionella telekommunikationsnätverken.

Motsatsen till ett intelligent nätverk är ett ointelligent (”stupid”) nät där intelligensen placeras hos användarna istället för i datornoderna och nätet bara förmedlar trafiken. Internet är ett exempel på ett nätverk som utvecklats på detta sätt och många Internetförespråkare anser att denna typ av nätverk är den bästa.

Telefoni
Haley Barbour

Haley Reeves Barbour, född 22 oktober 1947 i Yazoo City, Mississippi, är en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i Mississippi 2004–2012.

Han är född och uppvuxen i Yazoo City som yngst av tre söner. Fadern dog när Haley var två år gammal.

Barbour deltog i Richard Nixons presidentkampanj 1968. Han avlade 1973 juristexamen vid University of Mississippi och förlorade mot John C. Stennis i senatsvalet 1982.

Barbour är en känd lobbyist; hans firma Barbour Griffith & Rogers har utövat stort inflytande i Washington, D.C. De har kunder inom tobaksindustrin. Barbour var ordförande för Republican National Committee 1993-1997. Under hans tid som ordförande fick republikanerna makten såväl i senaten som i representanthuset i mellanårsvalet i USA 1994.

Noter

Guvernörer i Mississippi
Amerikanska lobbyister
Personer från Yazoo City
Födda 1947
Levande personer
Män
Alumner från University of Mississippi
Patricio Manns

Patricio Manns, född 3 augusti 1937 i Nacimiento i Biobío, död 25 september 2021 i Viña del Mar, var en chilensk musiker, kompositör och författare. Till hans mest kända sånger hör "Arriba en La Cordillera". Han har bland annat spelat in musik med Inti-Illimani och Quilapayún.

Referenser 

Födda 1937
Chilenska musiker
Chilenska författare
Män
Avlidna 2021
Personer i Chile under 1900-talet
Personer från regionen Biobío
Christine Gregoire

Christine O’Grady Gregoire, född 24 mars 1947 i Auburn, Washington, är en amerikansk demokratisk politiker. Hon var den andra kvinnliga guvernören och den 22:a guvernören i delstaten Washingtons historia (2005–2013).

Hon studerade vid University of Washington och arbetade på hälso- och socialdepartementet, där hon träffade sin blivande make Mike Gregoire. Hon avlade juristexamen vid Gonzaga University i Spokane.

2004 års guvernörsval avgjordes först efter en omräkning. På valdagen såg det ännu ut som om republikanen Dino Rossi skulle vinna, men till sist var det Gregoire som vann och tillträdde ämbetet som guvernör i Washington i januari följande år.

Gregoire är katolik. Politiskt sett befinner hon sig enligt amerikanskt mått mätt till vänster om många politiker, med bland annat miljöhänsyn, fria aborter och rättigheter för homosexuella på agendan.

Hon är gift med Mike Gregoire sedan 1974. De har två barn.

Referenser

Externa länkar

www.chrisgregoire.com

Guvernörer i Washington
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 2000-talet
Personer från Auburn, Washington
Födda 1947
Levande personer
Kvinnor
Åke och hans värld

Åke och hans värld är en svensk familjefilm från 1984 av Allan Edwall. Filmen bygger på Bertil Malmbergs bok med samma namn från 1924.

Handling 
Sexårige Åke bor tillsammans med sin mamma, pappa som är läkare, storasyster Aja och deras kusin Anne-Marie (som är schizofren) i en svensk småstad under 1920-talet. Åke känner sig ofta osäker och rädd. Åkes bästa vän är den jämnårige Kalle Nubb. Kalles pappa är alkoholist och hans mamma har nyligen dött. Kalle är sjuklig men mycket snäll och omtänksam. Han hjälper Åke att övervinna sin rädsla.

Rollista 

Martin Lindström – Åke
Loa Falkman – Åkes pappa
Gunnel Fred – Åkes mamma
Katja Blomquist – Åkes syster Aja
Ulla Sjöblom – Åkes farmor
Suzanne Ernrup – Anne-Marie
Björn Gustafson – Bergström
Alexander Skarsgård – Kalle Nubb
Stellan Skarsgård –  skomakare Ebenholtz
Allan Edwall – rektor Godeman
Elisabeth Lee – fru Godeman
Raymond Nederström – Kalle Nubbs pappa
Per Olof Eriksson – farbror Olsson
Marianne Stjernqvist – tant Olsson
Ernst Günther – pastorn
David Boati – Lill-Jonke
Lena Lindgren – kamfergumman
Gunnar Bergström – Affe, Kalles storebror
Carl-Axel Elfving – patienten
Carl-Ivar Nilsson – man på gården
Johanna Sandquist – Godemans dotter
Carl Henrik Widlund – Godemans son
Louisa Kihlberg – Godemans dotter
Johan Böös – Godemans son
Anna Malmqvist – Godemans dotter
Ingrid Fröberg – sjuksköterskan
Christine Schjött-Quist – Stina
Karl Gustav Siik – Anton
Anna Bergman – sovande flicka

Tidigare filmatiseringar 
År 1959 producerades TV-filmen Åke och hans värld, regisserad av Bengt Lagerkvist.

Övrigt 
Delar av figuren Åke i filmen bildade några år senare underlag för en annan fiktiv figur, Åke Nordin och en sida i FF med Bert om naturvetenskap och teknik fick också heta "Åke och hans värld".

Referenser

Externa länkar 

1930-talet på film
Filmer 1984
Svenska familjefilmer
Svenska filmer baserade på romaner
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1980-talsfilmer
American Pie Presents: The Naked Mile

American Pie Presents: Naked Mile, är en amerikansk komedi från 2006 i regi av Joe Nussbaum med John White i huvudrollen som Erik Stifler. Filmen, som gavs ut direkt på DVD, hade Sverigepremiär den 13 december 2006. Det är den andra filmen i spinoffserien om American Pie.

Handling 
Filmen handlar om Eric Stifler (John White) som är kusin till Steven och Matthew Stifler, vilka är med i tidigare American Pie-filmer.

Eric känner att han ligger illa till när han är på väg att bli den förste Stifler genom tiderna som inte förlorat oskulden innan han gått ut high school. När han då får en uppmuntrande tillåtelse till en skuldfri helg av sin flickvän Tracy (Jessy Schram) beger sig han och hans vänner Cooze (Jake Siegel) och Ryan (Ross Thomas) till universitetet där Erics kusin Dwight Stifler (Steve Talley) går.

På universitet bestämmer de sig för att springa den årliga "Naked Mile", där hundratals studenter springer nakna på gatorna, vilket blir den vildaste helgen någonsin.

Om filmen 
Filmen är inspelad i Hamilton, Mississauga och Toronto, samtliga i Ontario, Kanada. 

Den hade världspremiär i Italien, Spanien och Sverige den 13 december 2006.

Rollista (urval) 
 John White - Erik Stifler 
 Maria Ricossa - Mrs Stifler 
 Christopher McDonald - Mr Stifler 
 Ross Thomas - Ryan 
 Eugene Levy - Mr Levenstein 
 Jennifer Miller - blondin vid baren
 Steve Talley - kusin Dwight Stifler

Musik i filmen 
 Top of the World av The Juliana Theory
 Stuck in America av Sugarcult
 Let's get Def av Kennedy
 Absolutely Wasted av Sporting Riff Raff''

Externa länkar 

Amerikanska komedifilmer
Amerikanska sexkomedifilmer
Amerikanska filmer 2006
Direkt till video-filmer
Engelskspråkiga filmer
Skolrelaterade filmer