kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Via Campesina

Via Campesina (från spanskans la vía campesina, böndernas väg) är en bondeorganisation som beskriver sig själv som ”en internationell rörelse som koordinerar organisationer av små och medelstora producenter, jordbruksarbetare, landsbyggskvinnor och ursprungsbefolkningar från Asien, Afrika, Amerika och Europa”. Den utgörs av en koalition av över 148 organisationer och arbetar för hushållsbaserat och hållbart jordbruk. 

Via Campesina var den organisation som myntade begreppet ”matsuveränitet” (food sovereignty). Matsuveränitet handlar om rätten att producera mat på sitt eget territorium. Organisationen har sedan 1999 drivit kampanjen ”Global Campaign for Agrarian Reform” i opposition mot marknadsorienterade jordbruksreformer.  Via Campesina grundades 1992 av jordbruksorganisationer från Europa och Latinamerika. Organisationens första huvudkontor fanns i Belgien men flyttades sedan till Tegucigalpa i Honduras. Idag är huvudkontoret i Jakarta i Indonesien och Henry Saragih är organisationens generalsekreterare. 

Organisationen är uppdelad i nio regioner världen över och har medlemsorganisationer i 69 länder. Den får olika typer av stöd från välgörenhetsorganisationer, fonder och offentliga institutioner och representerar uppskattningsvis 150 miljoner medlemmar i världen. Den europeiska grenen av Via Campesina är medlem i näterket Climate Justice Action  som bland annat driver kampanjer som kräver radikalare klimatpolitik i samband med FN:s klimatförhandlingar. Den svenska jordbruksorganisationen Nordbruk är en av Via Campesinas medlemsorganisationer.

Referenser

Externa länkar 
Via Campesinas hemsida

Organisationer inom jordbruk
Folkrörelser
Människorättsrörelser
Internationella organisationer
Torestorps kyrka

Torestorps kyrka är en kyrkobyggnad i samhället Torestorp i Marks kommun. Den tillhör Torestorps församling i Göteborgs stift.

Kyrkobyggnaden
Den ursprungliga kyrkan uppfördes någon gång på medeltiden men brann ned 1784. Nuvarande stenkyrka uppfördes 1785-1786 på den gamla kyrkans grundplan. Byggnaden består av långhus med tresidigt kor i öster. Vid västra sidan finns ett kyrktorn av trä som tillkom 1788 och ersatte en klockstapel. Vid norra sidan finns en vidbyggd sakristia som tillkom 1938.

Dekorationsmålningar
Kyrkorummets tak har ett tunnvalv av trä, som 1786 bemålades med himmelsmotiv, troligen av Johan Adolf Spaak, som även målade predikstolen. Under perioden 1851-1917 ska taket ha varit täckt av andra motiv, utförda av en lokal målare från Hajom. Därefter har originalmålningen från 1786 varit synlig.

Inventarier
 Dopfunten av trä tillverkades år 1900 av församlingens klockare Otto Lindegren. Funten är åttakantig och har en rundad cuppa som är marmoreringsmålad i brunt och grönbrunt.
 Altaruppsatsen tillkom vid slutet av 1700-talet och är målad med brun kulör.
 Altarringen är tillverkad av församlingens klockare Otto Lindegren.
 Predikstolen har en fyrsidig korg och ett femsidigt ljudtak. Korgen är prydd med bilder föreställande de fyra evangelisterna. Korgens brunmålade fot har texten "Målat af Johan Adolph Spaak åhr 1786".
 I kyrkan finns tre klockor som samtliga är omgjutna efter branden 1784.

Orgel
 Orgelverket med är byggt 1960 av Hammarbergs Orgelbyggeri AB bakom fasaden från 1873 års orgel, byggd av Hans Josefsson i Hajom. Instrumentet har tretton stämmor fördelade på två manualer och pedal.

Referenser

 
 Torestorps pastorat

Noter

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Marks kommun
Kyrkobyggnader invigda 1786
1786 i Sverige
Orellana (provins)

Orellana är en provins i östra Ecuador.. Den administrativa huvudorten är Puerto Francisco de Orellana.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i fyra kantoner:
 Aguarico
 Francisco de Orellana
 Joya de los Sachas
 Loreto

Se även 
 Ecuadors provinser

Ecuadors provinser
Stater och territorier bildade 1998
Friedrich Kortüm

Johann Friedrich Christoph Kortüm, född 24 februari 1788 i Eichhorst, död 4 juni 1858 i Heidelberg, var en tysk historiker. 

Kortüm innehade åtskilliga lärarbefattningar i Schweiz och blev 1840 professor i historia vid Heidelbergs universitet. Bland hans arbeten märks Geschichte Griechenlands von der Urzeit bis zum Untergang des achäischen Bundes (tre band, 1854) samt det tillsammans med Karl Alexander Reichlin-Meldegg författade och av denne efter Kortüms död utgivna verket Geschichte Europas im Übergang vom Mittelalter zur Neuzeit (två band, 1860-61).

Källor

Tyska professorer i historia
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Historiker under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1788
Avlidna 1858
Män
Ugglan
Tigerfisk

Tigerfisk (Hydrocynus vittatus) är en sötvattensfisk från fiskfamiljen (Alestidae) som lever i sjöar och floder i centrala Afrika. Tigerfisken har silvrig dräkt med svarta ränder. Bröst och svansfenor har ljusa orangefärgade prickar. Munnen är försedd med triangulära spetsiga tänder. Hanarna kan nå en längd på 105 cm och honorna en längd på 70 cm. De når vanligtvis en vikt på 15 kg men kan väga uppemot 30 kg.

Arten föredrar varma vattendrag som är rik på syre. Födan utgörs av andra fiskar främst från släktena Brycinus, Micralestes, Barbus och Limnothrissa.

Fortplantningen börjar ofta i december eller januari vid början av regntiden. Exemplaren vandrar vid tillfället till flodernas övre lopp eller till små vattendrag. Äggen läggs i skyddet av vattenväxter.

Beståndet hotas regionalt av dammbyggnader och vattenföroreningar. Tigerfisk inklusive ungfiskar fiskas intensiv. Hela populationen är fortfarande stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 

Laxkarpar
Otto Fock

Otto Heinrich Friedrich Fock, född 29 april 1819 i Schwarbe, Altenkirchen (Rügen), död 24 oktober 1872 i Stralsund, var en tysk historiker.

Fock bosatte sig 1843 i Kiel, där han höll föreläsningar över olika delar av kyrkohistorien och deltog i den schleswig-holsteinska rörelsen 1848 som ledde till Slesvig-holsteinska kriget. Han utgav samma år "Norddeutsche Freie Presse" och blev 1850 ledamot av schleswig-holsteinska landsförsamlingen. Efter återställandet av danska väldet i Holstein begav han sig till Pommern. Han författade bland annat Rügen-pommersche Geschichten (sex band, 1861-72).

Källor

Tyska historiker
Födda 1819
Avlidna 1872
Män
Ugglan
Kartlis Deda

Kartlis Deda (georgiska: ქართლის დედა, Moder Kartlien) är en skulptur i Georgiens huvudstad Tbilisi, vilken har blivit en symbol för staden.

Kartlis Deda uppfördes på Sololakihöjden år 1958, samma år som Tbilisi firade sitt 1500-årsjubileum som stad. Upphovsmannen till den tjugo meter höga skulpturen av en kvinna i georgisk nationaldräkt är den framträdande georgiska skulptören Elgudzja Amsjukeli. Minnesmärket var ursprungligen gjort av trä, men år 1963 ersattes trät av en mer hållbart skulptur i aluminium. Skulpturen symboliserar den georgiska nationella karaktären: i vänster hand håller hon en skål vin för att välkomna de som kommer som vänner, och i hennes högra hand håller hon ett svärd för de som kommer som fiender.

Från minnesmärket får man en panoramavy över fästningen Nariqala.

Se även

Källor

Noter

Kolossalskulpturer
Skulpturer 1958
Minnesmärken i Tbilisi
Nationalsymboler
Skulpturer av aluminium
Skulpturer i Georgien
Onslaught (spel)

Onslaught är ett actionplattformsspel släppt 1989 till Amiga och senare portat till Atari ST, PC och Sega Mega Drive. Det blev också återutgivet till iPhone OS och Xbox 360.

Onslaught utspelar sig i en fantasyvärld i landet Gargore, som har blivit en röra med små kungadömen, alla med en egen armé. Spelaren styr en "fanatiker", en mäktig krigare som lever för att döda.

Spelet börjar med att man ser en karta över en massa områden som man ska erövra. Man väljer vilket man vill börja med. Men man kan inte välja vilket som helst utan bara ett som angränsar till det område man befinner sig i då. När man valt ett område, förflyttas man dit på skärmen. I varje område ska man slåss mot en massa fiender för att få bättre vapen och energi och i slutet av varje område finns det en boss man ska besegra.

Med spelet följer också en editor med vars hjälp man kan modifiera världar.

Mottagande
Spelet fick ett blandat mottagande när det släpptes. ZZap! 64 gav spelet 85% i betyg. Svenska Hemdatornytt ansåg att spelet hade mycket bra grafik och musik, och gav spelet 62.5/100 i medelvärde. Datormagazin ansåg att det var väldigt grötigt på skärmen hela tiden och att intrigen bakom spelet var som en gammal B-film, och gav spelet 3/10 i betyg. Mega placerade spelet på #8 i sin lista över de 10 värsta Mega Drive-spelen.

Referenser

Externa länkar

Datorspel 1989
Plattformsspel
Amigaspel
Atari ST-spel
MS-DOS-spel
Sega Mega Drive-spel
IOS-spel
Xbox 360 Live Arcade-spel
Arvid Hultin

Arvid Edvard Hultin, född den 3 augusti 1855 i Helsinge socken, Nyland, död 1935, var en finländsk litteraturhistoriker.

Hultin blev student 1872, filosofie kandidat 1878, amanuens vid universitetsbiblioteket i Helsingfors 1879 och, efter 1902 avlagd filosofie licentiatexamen, vicebibliotekarie 1903. Efter att ha befordrats till bibliotekarie tog han 1926 avsked. Hultin tillhörde 1883–1900 tidningen "Nya pressens" redaktion, som utrikesredaktör, men ägnat sig, sedan han 1895 valts till sekreterare i Svenska litteratursällskapet i Finland, alltmer uteslutande åt litteraturhistorisk forskning. 

Han utgav Studier bland inhemske lyriker (1881), biografin Daniel Achrelius (1895), "Samlade dikter af K. R. Malmström" (jämte levnadsteckning, 1900), "Valda skrifter af Jakob Frese" (med en teckning av hans levnad och skaldskap, 1902), Torsten Rudeen (biografi, samma år), Den svenska vitterheten i Finland 1640–1720 (1904) och Finlands litteratur under frihetstiden, I (1906). Dessutom offentliggjorde han en mängd på självständig forskning vilande uppsatser i Svenska litteratursällskapets "Förhandlingar", i "Finsk tidskrift" och tidigare i svenska tidskrifter samt bibliografin Den svenska skönliteraturen i Finland t. o. m. år 1885 (1888).

Han skrev ytterligare Det ekonomiska tidevarvet i Finlands litteraturhistoria (1910) och Gustaf Filip Creutz. Hans levnad och vittra skrifter (1913), bägge i "Skrifter utgifna af Svenska litteraturhistoriska sällskapet i Finland", Bidrag till litteratur- och lärdomshistorien i Finland 1640-1720 (i ovannämnda sällskaps "Förhandlingar och uppsatser", 27, 1914), Frihetstidens litteratur- och lärdomshistoria i Finland (ibid., 28, 1915), Åbo tidningar under Porthan-Franzénska tiden (ibid., 30, 1917), Litteraturstudier i Åbo under Porthans tid (ibid., 31, 1918), Borgå gymnasii historia I-II (i ovannämnda sällskaps "Skrifter", 153, 159, 1920, 1923) med mera. Han utgav G.F. Creutz’ "Vittra skrifter" 1913. Honom har tillägnats "Studier tillägnade Arvid H. på hans sextioårsdag den 3 augusti 1915" (1915).

Källor

Noter

Externa länkar 

 Arvid Hultins manuskript vid Svenska litteratursällskapet i Finland 
 Arvid Hultins föreläsningsanteckningar vid Svenska litteratursällskapet i Finland
 Arvid Hultins korrespondens vid Svenska litteratursällskapet i Finland
 
 

Finländska litteraturvetare
Finländska bibliotekarier
Födda 1855
Avlidna 1935
Män
Personer från Vanda
Heinrich August Erhard

Heinrich August Erhard, född 13 februari 1793 i Erfurt, död 22 juni 1852 i Münster, var en tysk historiker och arkivarie.

Erhard var arkivarie vid provinsarkivet i Münster. Åren 1834–1851 var han föreståndare för Verein für Geschichte und Altertumskunde Westfalens, Abt. Münster och utgivare av Zeitschrift für Vaterländische Geschichte und Altertumskunde. Han ägnade sig särskilt åt djupgående forskning rörande renässansen i Tyskland och utgav såsom resultat av denna forskning flera förtjänstfulla arbeten, bland vilka särskilt kan nämnas Geschichte des Wiederaufbluhens wissenschaftlicher Bildung vornehmlich in Deutschland, bis zum Anfang der Reformation (tre band, 1827–1832).

Källor

Tyska historiker
Tyska arkivarier
Alumner från Göttingens universitet
Historiker under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Erfurt
Födda 1793
Avlidna 1852
Män
Ugglan
Anna Veith

Anna Veith, född Fenninger den 18 juni 1989 i Hallein i Land Salzburg, är en österrikisk före detta utförsåkare. Hon tävlade i alla discipliner, men hade störst framgångar i storslalom och super-G.

I junior-VM 2006 vann hon guld i super-G och kombination, silver i störtlopp och blev femma i slalom. I junior-VM 2008 vann hon guld i storslalom och kombination, och silver i super-G. 

Veith tog VM-guld i superkombination under VM 2011 i Garmisch-Partenkirchen.

Vid olympiska vinterspelen 2014 vann hon guld i super-G och silver i storslalom.

I världscupen har hon 15 världscupsegrar. I Åre i mars 2014 vann hon dubbla storslalomtävlingar.

Inför världscupsäsongspremiären i Sölden i oktober 2015 ådrog hon sig en knäskada, och missade säsongen 2015/2016. Denna skada gör sig i oktober 2016 fortfarande påmind, varför hon avstår världscuppremiären i Sölden detta år. Den fortsatta säsongen 2016/17 presterade hon inte på topp, och i februari 2017 råkade hon ut för en ny knäskada. Hon opererades, och den 2 mars 2017 kom besked att denna säsong är spolierad, eftersom en läkning på minst sex månader är att antaga.

Anna Veith är sedan 16 april 2016 gift med snowboardåkaren Manuel Veith (född 1985).

Veith avslutade karriären i maj 2020.

Världscupsegrar (14)

Källor

Fotnoter

Externa länkar

  
 Anna Fenningers hemsida

Österrikiska alpina skidåkare
Österrikiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2014
Olympiska silvermedaljörer 2018
Österrikiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Österrike
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Österrike
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Österrike
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2018
Världsmästare i alpin skidsport
Österrikiska idrottare under 2000-talet
Personer från Salzburg
Födda 1989
Levande personer
Kvinnor
Norr Lindberg

Norr Lindberg är en by i Åsbygge fjärding Leksands socken, Leksands kommun, belägen ungefär 20 kilometer nordost om Leksands-Noret. Från 2015 till 2020 avgränsade SCB här en småort.

Byn är belägen 340–350 meter över havet, och tillsammans med grannbyn Söder Lindberg och Böle de högst belägna byarna i socknen.

Byn hörde ursprungligen samman med Söder Lindberg. Det äldsta belägget är från 1450 då en 'Asbiurn i Limbærghe' omtalas. Byn omnämns på nytt 1483 som 'Lymberghe'. I den äldsta skattelängden från 1539 upptas 10 bönder i byarna. 1558 skiljs de båda byarna åt för första gången, men i de flesta 1500- och 1600-talshandlingar redovisas de oftast tillsammans. På Holstenssons karta från 1668 finns 10 gårdstecken utmärkta i Norr Lindberg. Mantalslängden 1766 upptar 27 hushåll i Norr Lindberg; lika många fanns här 1830. Storskifteshandlingarna på 1830-talet upptar dock hela 37 hushåll som delägare i Norr Lindberg. Husförhörslängden 1835 upptar 35 familjer i Norr Lindberg. 

Byn har uppenbarligen varit blandby, även om det vid storskiftet endast fanns en hemfäbod i Norr Lindberg. Omkring 1893 dokumenteras den sista fäbodvistelsen i byn.

1970 fanns fortfarande 25 bofasta gårdar i byn.

Källor
 Andersson, Roland; Byar och Fäbodar i Leksands kommun - Kulturhistorisk analys, Falun, 1983

Noter

Tidigare småorter i Sverige
Orter i Leksands kommun
Tbilisis frihetsmonument

Frihetsmonumentet i Tbilisi (georgiska: თავისუფლების მონუმენტი; Tavisuplebis monumenti), allmänt känd som Sankt Georgsstatyn, är ett minnesmärke beläget i Georgiens huvudstad Tbilisi. Monumentet är tillägnat Georgiens frihet och självständighet. Monumentet avtäcktes år 2006 vid frihetstorget i Tbilisi. Det är byggt av granit och guld, är 35 meter högt och lätt synligt från de flesta platser i staden. Själva statyn, som är 5,6 meter hög är gjord i brons och täckt av guld är en gåva till staden från statyns skapare, den georgiske arkitekten Zurab Tsereteli.

Externa länkar 
 
Fakta om statyn på tbilisi.gov.ge

Minnesmärken i Tbilisi
Skulpturer 2006
Skulpturer i Georgien
Skulpturer av guld
Bronsskulpturer
Kulturella återgivningar av Sankt Göran
TV4 Gull

TV4 Gull är en av TV4-gruppens kanaler som sänds i Norge. Det är en egen norsk version av den svenska kanalen TV4 Guld. Kanalen lanserades den 15 december 2010.

Det är den andra av T4-gruppens kanaler som började sändas där. Den första kanalen var TV4 Fakta
 
TV-kanaler i Norge
TV4-gruppen
TV-kanaler och TV-stationer startade 2010
Carolyn Kizer

Carolyn Ashley Kizer, född 10 december 1925 i Spokane, Washington, död 9 oktober 2014 i Sonoma, Kalifornien, var en amerikansk poet. Hon vann ett flertal pris för sina dikter, bland annat Pulitzerpriset.

Bibliografi
Poesi 
Cool, Calm & Collected: Poems 1960-2000 (Copper Canyon Press, 2001)
Pro Femina: A Poem (BkMk Press, 2000) 
Harping On: Poems 1985-1995 (Copper Canyon Press, 1996) The Nearness of You (Copper Canyon Press, 1986) 
Yin (1984), which won the Pulitzer Prize Mermaids in the Basement: Poems for Women (Copper Canyon Press, 1984) 
Midnight Was My Cry: New and Selected Poems (1971) Knock Upon Silence (1965)
The Ungrateful Garden (1961)

Prosa Picking and Choosing: Prose on Prose (1995), 
''Proses: Essays on Poets and Poetry (Copper Canyon Press, 1993)

Utmärkelser
Pulitzer Prize for poetry (1985)
Theodore Roethke Memorial Poetry Prize (1988)
American Academy of Arts and Letters award
Award of Honor of the San Francisco Arts Commission 
Borrestone Award (sex gånger) 
Pushcart Prize (tre gånger) 
Frost Medal 
John Masefield Memorial Award
Governor's Award för årets bästa bok, State of Washington (1965, 1985)

Dikter på nätet
 "A Muse of Water", "Amusing Our Daughters", "Fanny," "Lines to Accompany Flowers for Eve", "Pro Femina", "Summer near the River", "The Erotic Philosophers", "The Great Blue Heron", "The Intruder", "Through a Glass Eye, Lightly"
 "Fearful Woman' '
 "American Beauty"

Recensioner
 New York Times review of ' 'The Nearness of You' ' (March 22, 1987)

Referenser

Externa länkar

Födda 1925
Kvinnor
Amerikanska poeter
Avlidna 2014
John Doerr

John Doerr, född 29 juni 1951 i Saint Louis, Missouri, USA, är en amerikansk riskkapitalist vid Kleiner Perkins Caufield & Byers i Menlo Park i Kalifornien, i Silicon Valley. I februari 2009 utvaldes Doerr att ingå i President's Economic Recovery Advisory Board för att ge råd till presidenten och hans administration för att hjälpa USA ur dess ekonomiska svacka. Forbes rankar Doerr som den 582:e rikaste personen i världen, med ett eget kapital på 1,7 miljarder dollar.

Doerr är en engagerad miljöpersonlighet.

Utmärkelser 

2009 blev Doerr ledamot av American Academy of Arts and Sciences.

Referenser

Externa länkar

John Doerrs öppningstal i KPCBs treårsjubileum i Kina
 Profil på ChrunchBase
Doerr on The Past, Present and Future of Google
John Doerr talar om 'greentech'-investering på en TED-konferens
Profil på KPCB
Video - John Doerr i intervju med John Battelle
KPCB Greentech Innovation Network 2007 – “Conversation with Al Gore and John Doerr”
Google, negotiations and the merits of Mandarin Chinese, John Doerr talar på Stanford University den 2 februari 2005
 TED Talks: John Doerr sees salvation and profit in greentech på TED in 2007

Födda 1951
Män
Levande personer
Personer inom USA:s näringsliv
Personer från Saint Louis
Alumner från Rice University
Alumner från Harvard Business School
Näsbyggebyn

Näsbyggebyn är en by i Näsbygge fjärding, Siljansnäs socken, Leksands kommun. Näsbyggebyn ingår idag delvis i Siljansnäs tätort.

Byn är en av Siljansnäs äldsta. Fynd från flera stenåldersboplatser har påträffats i byns åkermark ned mot Alviken. Byn är även rik på slagg från primitiv järnhantering.

I skriftliga källor dyker byn upp första gången 1435. I den äldsta skattelängden 1539 upptas 7 hemman i Näsbyggebyn. Älvsborgs hjälpskatteregister anger 6 hemman, och mantalslängden 1668 7 hushåll. Holstenssons karta från 1668 har 8 gårdstecken i Näsbyggebyn.

Mantalslängden 1766 redovisar 18 hushåll, medan mantalslängden 1830 upptar 20. På 1920-talet anger Karl-Erik Forsslund att byn rymde 29 gårdar.

Källor
 Andersson, Roland; Byar och Fäbodar i Leksands kommun - Kulturhistorisk analys, Falun, 1983

Orter i Leksands kommun
New Love in Town

"New Love in Town" är en hårdrocksballad som blev andra singeln ut från svenska hårdrocksgruppen Europes åttonde studioalbum, Last Look at Eden. Singeln släpptes till digital nedladdning den 3 september 2009.

I augusti 2009 for Europe till Göteborg för att arbeta med regissören Patric Ullaeus på en video till singeln. Videon debuterade på Europes Myspace-sida den 5 september 2009.

Chris Evans beskrev den för sitt frukostprogram  i BBC Radio 2 som "Europe gör sitt bästa Bon Jovi-intryck".

Låtlista

Maxisingel, Storbritannien
 "New Love in Town" (Joey Tempest, Mic Michaeli, Andreas Carlsson, Europe) – 3:33
 "The Beast" (Joey Tempest, John Levén, Europe) – 3:23
 "Last Look at Eden" [live] (Joey Tempest, Andreas Carlsson, Europe) – 4:49

Medverkande
Joey Tempest – Sång
John Norum – gitarrer
John Levén – Bas
Mic Michaeli – Klaviatur
Ian Haugland – Trummor
Tobias Lindell – Producent
Dimitrios Dimitriadis – AD

Listplaceringar

Referenser

Noter

Låtar av Andreas Carlsson
Musiksinglar 2009
Svensktoppsmelodier 2009
Engelskspråkiga sånger