kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Åke Haraldsson (Soop)

Åke Haraldsson Soop, till Stora Bjurum i Västergötland, död före 1586, blev slagen till riddare 1558. Han förseglade Gustav Vasas testamente 30 augusti 1560 och Ständernas bevillning 15 april 1561. Vasakungarna fick vid flera tillfällen riksdagen att gå med på bevillningar. Riksdagen "beviljade" de tillfälliga skatterna, ordet "bevillning" började användas på 1600-talet. Men Åke Haraldsson är inte införd i Ugglas Rådslängd. Carl Hildebrandsson Uggla (1725-1803) var författare till "Svea-rikes råds-längd" och till bland annat "Inledning til Heraldiken", den första handboken om heraldik på svenska. Carl Uggla var ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien 1786 och han var kammarherre, topograf, heraldiker och bibliofil.

Åke Haraldsson (Soop) förestod hertig Magnus hertigdöme Östergötland 1571 och Åke Haraldsson kallades därför ståthållare till Östergötland.
Prins Magnus var hertig av Östergötland.

Han var son till Harald Knutsson och ägare till Stora Bjurum i nuvarande Bjurums socken. Han var gift med Britta Axelsson Posse (död 1579), dotter till  riksrådet och väpnaren Axel Nilsson Posse av adelsätten Posse, vilken fru är ett avgörande bevis för dramaturgerna, som låter sina hjältar dö av starka sinnesrörelser. Enligt "Biographiskt Lexicon över namnkunnige svenska män" från 1850 berättas det att "Brita Posses son Hans Åkesson Soop hade ansetts som död under en utrikes resa, när han plötsligt inträder i rummet, där hon satt på sin moders säng. Hennes fröjd därav blev så stor, att hon dog under det han omfamnade den älskade".  
 
Barn:
 Hans Åkesson Soop, (1552-1619), riksråd.
 Carin Åkesdotter Soop (1554-1594).
 Axel Åkesson Soop (1555-1601,) hovmästare.
 Erik Åkesson Soop (1557-1638).
 Lars Åkesson Soop (1559-1607).
 Åke Åkesson Soop (1564-1617), häradshövding.
 Anna Åkesdotter Soop

Källor 
 Elgenstiernas svenska adelns ättartavlor

Män
Födda 1500-talet
Avlidna 1500-talet
Svenska ståthållare
Svensk obetitlad adel
Alessandro Della Valle

Alessandro Della Valle, född 8 juni 1982, är en före detta fotbollsspelare från San Marino som spelat för Sanvitese och San Marino.

Referenser

Externa länkar 
 Spelarprofil - Alessandro Della Valle

Födda 1982
Män
Sanmarinska fotbollsspelare
Spelare i San Marino Calcio
Levande personer
Personer i San Marino under 2000-talet
Destination Nordsjön

Destination Nordsjön är en svensk dramaserie från 1990 i regi av Hans Klinga och Thomas Samuelsson. Den visades ursprungligen i TV4 under perioden 4 november-25 december 1990.

Handling
Serien handlar om helikopterflygning vid en oljerigg ute på Nordsjön.

Rollista 
Suyaip Adlig som Muhammed
Harriet Andersson som Liv
Cia Berg som Alice
Stig Engström som P-O Fagerberg
Emil Lindroth som P-O Fagerbergs son
Beate Eriksen som Kari
Jack Fjeldstad som Rappen
Gunnel Fred som Ann-Christine
Kemal Görgü som Ali
Thomas Hanzon som Andreas
Mats Huddén som Halvarsson
Björn Hult som Bartender
Kåre Mölder som Robert
Lis Nilheim som Hovmästaren
Robert Sjöblom som David
Tom Tellefsen som Fred
Nicke Wagemyr som Amundsen
Maria Weisby som Gunilla
Lars Winerdahl som Doctor

Källor

Svenska TV-serier från 1990-talet
Svenskspråkiga TV-serier
TV-program i TV4
Europa i fiktion
TV-seriestarter 1990
TV-serieavslutningar 1990
Svenska dramaserier
Luftfart i fiktion
Jordbävningen i Baihe 1964

(Stora) jordbävningen i Baihe 1964 () uppmättes till 6,3 ML, som inträffade klockan 20:04 (lokal tid) den 18 januari i Baihe stadsdel i Tainans län (senare del av Tainan City), Taiwan. Hypocentrum var på 20 kilometers djup. Jordbävningen dödade 106 personer, förstörde mer än 10 000 byggnader och orsakade en stor brand i Jiayi City. Det blev den dödligaste jordbävningen i Taiwan under 1900-talet fram till jordbävningen i Chichi 1999.

Tekniska detaljer 
Jordbävningen drabbade den tätbefolkade Chiayi-Tainan-slätten (Chianan Plain) i centrala-södra Taiwan. Epicentrum var nära staden Baihe, i nordöstra Tainans län. Det var det allvarligaste skalvet någonsin till följd av en bristning I Chukouförkastningen ().

Skador 
Enligt Taiwans Zhōngyāng Qìxiàng Jú, blev skadorna :
106 döda
229 allvarligt skadade
421 lätt skadade
10 502 bostäder helt förstörda
25 818 bostäder delvis förstörda
682 offentliga byggnader helt förstörda
764 offentliga byggnader delvis förstörda
Reparationskostnaderna för offentliga byggnader uppskattades enbart i Tainans län till NT$ 191 miljoner (Nya Taiwandollar 1964).

Följderna av skalvet var beroende på markens beskaffenhet. På mjukare mark i Baihe och Dongshan, Tainan, klarade sig betongsbyggnader bättre än trähusen, medan det på hårdare mark i Nanxi och Yujing var tvärtom.

I Jiayi City var skadorna inte lika svåra, främst drabbades äldre, svagare trähus. Huvudorsaken till förstörelsen i Jiayi var branden som orsakades av skalvet. Risken för efterskalv ledde till att invånare och brandmän fruktade att ingripa, varför branden spreds tills den förstört 174 hushåll i centrala Jiayi.

Reaktioner 
Vid den här tiden fanns ingen officiell katastrofpolitik i Taiwan, katastrofhjälp och återuppbyggnad utfördes av militär och polis. Jordbävningen tvingade fram ett nytänkande, och följande år beslutades Standard Procedure for Natural Disaster Assistance av Taiwans provinsregering.

Se även 
Jordbävningen i Xinhua 1946
Jordbävningen i Chichi 1999

Källor

Fotnoter 

1964 i Taiwan
Baihe 1964
Baihe 1964
Baihe 1964
Naturkatastrofer 1964
WP:Projekt Kina
Anund Emundsson

Anund Emundsson levde på 1000-talet, var en svensk viking. Han var son till sveakungen Emund den gamle. Enligt Adam av Bremen omkom han under ett krigståg till "kvinnornas land", möjligen Kvänland, efter att invånarna där blandat gift i källvattnet. Hans död ska ha inträffat innan kung Emunds, vilket betyder före år 1060.

Källor 
Nationalencyklopedin, hämtad 2011-04-14

Män
Personer i Sverige under 1000-talet
Svenska prinsar
Otto Muehl

Otto Muehl, född 16 juni 1925 i Grodnau i Mariasdorf i Burgenland, död 26 maj 2013 i Moncarapacho nära Olhão, Portugal, var en österrikisk aktionskonstnär och en av de viktigaste företrädarna för wienaktionismen. I början av 1970-talet grundade han AAO (Aktionsanalytisk organisation), vilken fordrade ett avskaffande av parförhållanden. Han gav ut en självbiografi 1977 och senare en samling brev, men ingenting är översatt till svenska (år 2020). 1991 dömdes Otto Muehl för sedlighets- och narkotikabrott till sju års fängelse. Sedlighetsbrottet bestod av sex med minderårig. Efter frigivningen bodde han i Portugal.

Skrifter
 Weg aus dem Sumpf (AA-Verlag, Nürnberg 1977)  (Självbiografi)
 Aus dem Gefängnis. 1991 - 1997 (Ritter, Klagenfurt 1997)  (Brev från fängelset / Samtal / Bilder [Förord av Michel Onfray])
 Sammlung Leopold: tillsammans med Diethard Leopold (red.), i anslutning till en utställning av museets egen samling, "Otto Muehl – Sammlung Leopold", 11 juni 2010 – 4 oktober 2010, Leopold Museum,  (Brandstätter, Wien 2010)

Litteratur 
 Hubert Klocker (red.): Wiener Aktionismus. Wien 1960-1971. Der zertrümmerte Spiegel. Günter Brus, Otto Mühl, Hermann Nitsch, Rudolf Schwarzkogler (Albertinas grafiska samling, (Wien, 1989, Ritter, Klagenfurt 1989)

Film
 Juliane Großheim: Die Kinder vom Friedrichshof. Die Kommune Otto Mühl. dokumentärfilm, Tyskland (2009) 81 min. Produktion: unafilm, arte, visades första gången: 18 juli 2010 av arte

Fotnoter

Externa länkar
 Hemsida (English Deutsch Français) Archives Muehl
 Böcker av och om Otto Muehl på svenska bibliotek. libris.kb.se

Personer från Burgenland
Män
Avlidna 2013
Österrikiska konstnärer under 1900-talet
Födda 1925
Septimus Heap

Septimus Heap är en fantasybokserie i sju delar, skriven av den brittiska författaren Angie Sage och illustrerad av Mark Zug. Alla sju delar har utkommit på svenska. Filmbolaget Warner Bros har också påbörjat arbetet med att filmatisera den första boken.

Serien består av följande delar (med engelska titlar inom parentes):
Magi (Magyk) 2005
Skuggan (Flyte) 2006
Alkemisten (Physik) 2007
Sökandet (Queste) 2008
Sirenen  (Syren) 2009
Mörkret  (Darke) 2011
Elden (Fyre) 2013

Seriens handling 
Serien handlar om den sjunde sonen av den sjunde sonen; Septimus Heap, den bortkomna prinsessan Jenna och deras nära och kära. Boken utspelas i en magisk värld fylld med Magi, magiker, spöken, häxor och besvärjelser. 

Den första delen - "Magi" - handlar om hur Jenna efterlyses av jägaren, och måste ta sig i säkerhet. Till sin hjälp har hon pojke 412, övermagikern Marcia Overstand, sin bror Nicko, en omöjlig varghund och den före detta övermagikern Alther Mella's spöke... 

Bok två, Skuggan, handlar återigen om prinsessan Jenna och Septimus, den nyfunna övermagikerns lärling. I den här boken kommer Jennas bror, Simon, som försvann i slutet av bok 1 ("magi"), på besök. Men allt går inte så bra... 

Bok tre, Alkemisten, handlar som vanligt om Septimus och Jenna. Jenna besöks av drottning Etheldredda's spöke som ber henne att visa Septimus en spegel. Men Septimus dras in i spegeln och Jenna måste hämta tillbaka honom från 500 år tillbaka i tiden... 

Bok fyra, Sökandet, handlar om att Septimus och Jenna måste hämta tillbaka deras vän Snorri och Nicko som blev kvar i tiden i den förra boken. Samtidigt försöker den första ärkearkivariens spöke sända ut Septimus på det livsfarliga sökandet, som ingen lärling tidigare återvänt ifrån... 

Bok fem, Sirenen, handlar om att Septimus, Jenna och deras vän Beetle kraschlandar på en mystisk ö, som bebos av en mystisk siren. Samtidigt har Septimus drake, Brandsprutan, blivit allvarligt sjuk, och ärkearkivariens spöke, Tertius Fume, har återvänt med fler mörka planer för Septimus och hans vänner. Ska de någonsin komma därifrån?

Bok sex, Mörkret, handlar om att Septimus och hans vänner måste frita Alther Mella. Merrin Meredith står dock i hans väg, tillsammans med hans saker och en drake. Ska de kunna frita honom och få iväg det Mörka från Slottet?

Bok sju, Elden, den sista boken, handlar om slutet på Septimus övermagikerutbildning. Samtidigt måste han och hans vänner stoppa den bak-och-framvända ringen genom att kasta in den i en alkemisk eld. Men ringen utgör en större fara än många tror...

Källor

The Official Septimus Heap Blog

Amerikansk fantasylitteratur
Sunset Limited

Sunset Limited är en bok/pjäs från 2006 av Pulitzerpris-vinnaren Cormac McCarthy.
Uruppsättningen gjordes av Steppenwolff Theatre i Chicago 18 maj 2006.
Senare samma år sattes den även upp i New York samtidigt som den publicerades som pocket.
Det finns en oklarhet i fråga om det är en bok eller en pjäs då verkets undertitel är "A novel in dramatic form".

Handling
Boken utspelar sig i ett kalt rum där två personer, Black och White, sitter mitt emot varandra och samtalar.
Black har precis innan boken börjar räddat White från att slänga sig framför tåget "Sunset Limited", ett amerikanskt passagerartåg.

Filmen
Film har också gjorts av Cormac McCarthys verk. Regissör och producent är Tommy Lee Jones som även spelar rollen som White. Som sin motspelare har han Samuel L. Jackson. Den började sändas i amerika på HBO den 11 februari 2011. I Sverige var premiären den 14 mars 2011.

Källor

Fotnoter

Litteratur 2006
Fiskråttor

Fiskråttor (Ichthyomys) är ett släkte i familjen hamsterartade gnagare med fyra arter som förekommer främst i norra Sydamerika.

Beskrivning 

Arterna liknar i storlek och utseende de egentliga råttorna (Rattus) men de är inte närmare släkt med dessa. Kroppslängden ligger mellan 11 och 21 cm och därtill kommer en 15 till 19 cm lång svans. Den största arten, I. tweedii, når en vikt omkring 120 gram. Den grova pälsen är på ovansidan olivbrun, grå eller svart och på undersidan vitaktig. Vid de breda bakre fötterna finns simhud mellan tårna. Ögonen samt öronen är små och nästan gömda i pälsen.

Fiskråttor förekommer främst i norra Sydamerika, utbredningsområdet sträcker sig från Panama över Colombia och Venezuela till Ecuador och Peru. Arternas habitat är vattendrag och träskmarker mellan 600 och 2 800 meter över havet.

Dessa gnagare vilar på dagen oftast gömd under stenar. De hittar sina byten med hjälp av morrhåren, fångar bytet med framfötterna och dödar fångsten med sina skarpa framtänder. Trots namnet utgörs födan främst av insekter och små kräftdjur, bara stora individer fångar ibland smärre fiskar.

Arterna är:
 Ichthyomys hydrobates lever i västra Venezuela, Colombia och norra Ecuador, listas som nära hotad (near threatened).
 Ichthyomys pittieri förekommer i norra Venezuela. Är uppkallad efter den schweiziska naturforskaren Henri Pittier. Listas av IUCN som sårbar (vulnerable).
 Ichthyomys stolzmanni lever i östra Ecuador samt i Peru, listas med kunskapsbrist (data deficient).
 Ichthyomys tweedii förekommer från Panama till Ecuador, listas likaså med kunskapsbrist.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 
 D. E. Wilson, D. M. Reeder: Mammal Species of the World. Johns Hopkins University Press, Baltimore 2005, 

Hamsterartade gnagare
Skyddszon

Skyddszon är den remsa vid kanten av ett åkerfält som inte brukas, utan som är permanent beväxt. Avsikten med skyddszoner är att förhindra läckage av näringsämnen och växtgifter till exempelvis vattendrag eller svackor i terrängen.

Källor

Jordbruk
Gränser
Alligator Sky

Alligator Sky är en låt av den amerikanska musikern Owl City (Adam Young). Låten sjungs av Young själv och rapparen Shawn Chrystopher. Det är den första singeln från Owl Citys kommande album All Things Bright And Beautiful. Låten släpptes på Itunes den 12 april 2011. Det finns två versioner, en där Adam Young sjunger och Shawn Chrystopher rappar, och en soloversion där endast Young sjunger.

Musikvideo
Musikvideon till Alligator Sky har premiär den sjätte maj. Både Adam Young och Shawn Chrystopher är med i videon.

Låtlista
"Alligator Sky" - (feat. Shawn Chrystopher)

Listplaceringar
"Alligator Sky" nådde #5 på Bubbling Under Hot 100 Singles-listan.

Musiksinglar 2011
Campionato Sammarinese di Calcio 2009/2010

Campionato Sammarinese di Calcio (San Marinos fotbollsmästerskap) säsongen 2009/2010, är den tjugofemte sedan starten. Säsongen startade i september 2009 och avslutades i maj 2010. Sänsongen vanns av Tre Fiori som därmed behöll vinnartiteln sedan den tidigare säsongen. I finalen mötte de S.P. Tre Penne.

Tävlande lag 
Eftersom det inte finns några högre eller lägre ligor så är det samma lag som spelade i säsongen 2008/2009. Namnet inom parentes visar vilken stad/ort laget kommer från.

 S.P. Cailungo (Borgo Maggiore)
 S.S. Cosmos (Serravalle)
 F.C. Domagnano (Domagnano)
 S.C. Faetano (Faetano)
 S.S. Folgore Falciano Calcio (Serravalle)
 F.C. Fiorentino (Fiorentino)
 A.C. Juvenes/Dogana (Serravalle)
 S.S. Pennarossa (Chiesanuova)
 S.P. La Fiorita (Montegiardino)
 AC Libertas (Borgo Maggiore)
 S.S. Murata (San Marino)
 S.S. San Giovanni (Borgo Maggiore)
 S.P. Tre Fiori (Fiorentino)
 S.P. Tre Penne (Serravalle)
 S.S. Virtus ''(Acquaviva)

Arenor 
Varje match spelades på en slumpvis vald arena av de nedanstående:
 Stadio Olimpico (Serravalle)
 Campo di Fiorentino (Fiorentino)
 Campo di Acquaviva (Chiesanuova)
 Campo di Dogana (Serravalle)
 Campo Fonte dell'Ovo (Domagnano)
 Campo di Serravalle "B" (Serravalle)

Resultat

Grupp A

Grupp B

Referenser 

Fotboll i San Marino
2009 i San Marino
2010 i San Marino
Fotbollssäsongen 2009/2010
Jordbävningen i Niigata 1964

Jordbävningen i Niigata 1964 inträffade klockan 13:01 lokal tid (04:01 UTC) den 16 juni 1964. Epicentrum var vid kontinentalsockeln vid Honshus nordvästkust i Niigata prefektur, cirka 50 kilometer norr om Niigata. Jordbävningen ledde till likvifaktion i stora delar av staden.

Geologi 
Nordvästra sidan av Honshu ligger på Japanska havets sydöstra kant..

Skador 
3 534 hus förstördes, och över 11 000 skadades. Skadenivån kan förklaras av påverkan från förhållandena under marken. Stora delar av staden Niigata är byggda vid deltalandet från Shinano- och Agano-floderna, huvudsakligen bestående av okonsoliderad sand. Skakningarna ledde till att flera sandvulkaner skapades. 
Kartor över områden av sättningar och sandvulkaner konstaterades likna gamla kartor som visar de tidigare flodkanalernas position.

I ett område med lägenhetshus byggda på landområden återskapade av Shinonafloden, blev blocken lutande, och ett av dem välte.

Showabron 
Showabrons kollaps har analyserats i detalj. Ögonvittnen meddelar att kollapsen skall ha börjat 70 sekunder efter skalvet, vilket verkade tyda på att markrörelsen inte var ansvarig. Pålningens rörelser under brons pelare på grund av lateral spridning orsakad av kondensering, anses vara den främsta orsaken till  kollapsen.

Karaktär

Jordbävningen 
Jordbävningen hade en magnitud av 7,6 på Momentmagnitudskalan, men det ganska stora djupet på 34 kilometer gjorde att intensiteten vid Honshus kust allmänt uppmättes till runt VIII (destruktiv) på Mercalliskalan på konsoliderad mark.

Tsunami 
Jordbävningen orsakade en tsunami med maximal våghöjd uppgående till 6 m längs med Honshukusten mellan Shioya och Nezugaseki.

Källor

Fotnoter 

Niigata earthquake
Niigata earthquake
Niigata earthquake
Naturkatastrofer 1964
WP:Projekt Japan
Oskar Hackman

Walter Oskar Hackman, född 27 juli 1868 i Viborg, död 26 november 1922 i Helsingfors, var en finlandssvensk folklorist.

Hackman blev filosofie doktor 1905 och ägnade sig främst åt att forska i den finlandssvenska folksagan. Bland annat utgav han en banbrytande typkatalog. Han var bror till geologen Victor Hackman och arkeologen Alfred Hackman.

Bibliografi
 Die Polyphemsage in det Volksüberlieferung (1904)
 Katalog der Märchen der finnländischen Schweden (1911)

Källor
 Uppslagsverket Finland, 2. Esbo 2004

Externa länkar
 Svenska Litteratursällskapet i Finland

Födda 1868
Avlidna 1922
Finländska folklorister
Män
Personer från Viborg, Finland
Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich

Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich är ett 60-bandsverk, som publicerades under åren 1856 till 1891 av Constant von Wurzbach.

Detta Constant von Wurzbach-Tannenbergs livsverk innehåller 24 254 biografier över minnesvärda personer, som föddes eller levde och verkade mellan 1750 och 1850 i de österrikiska kronländerna.

Se även 
 Österreichisches Biographisches Lexikon

Källor

Externa länkar 
 Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich hos Austrian Literature Online

Biografiska uppslagsverk
Tyskspråkiga uppslagsverk
Österrikisk litteratur
Johan Fredrik Hackman den yngre

Johan Fredrik Hackman den yngre, född 1 oktober 1801 i Viborg, död 14 augusti 1879 i Viborgs socken, var en finländsk affärsman, kommerseråd.  

Johan Fredrik Hackmann var son till Johan Fredrik Hackman den äldre och Marie Hackman. Johan Fredrik Hackman den äldre hade 1789 grundat handelshuset Hackman & Co i Viborg. År 1829 övertog Johan Fredrik Hackman den yngre ledningen av Hackman & Co av sin mor. Efter Saima kanals öppnande i mitten av 1850-talet upplevde företaget ett stort uppsving. Hackman deltog i grundläggandet av Tölö sockerbruk och Gasbelysnings ab. År 1866 grundade han även Havis AB för tillverkning av ljus och tvål. Vid Kymmene älvs mynning anlade han tillsammans med en kompanjon Kymmenedalens första ångsåg 1870, samt öppnade älven för flottning.

Hackman adlades 1874. Hans sonsons sonson Wilhelm Severin Hackman (född 1939) inflyttade 1944 till Sverige.

Källor 
 Uppslagsverket Finland, 2. Esbo 2004

Noter

Externa länkar
 Nordisk Familjebok
 Svensk uppslagsbok

Borgarståndets lantdagsledamöter
Personer inom Finlands näringsliv under 1800-talet
Finländsk adel
Personer från Viborg, Finland
Födda 1801
Avlidna 1879
Män
Finländska innehavare av kommerseråds titel
Thomas Henrik Möller

Thomas Henrik Möller, född 1832 i Önnarp, död 1900, var en svensk jurist och ämbetsman. Han var borgmästare i Lund 1890-1900.

Möller var son till häradsskrivaren Olof Casten Möller och Anna Rebecka Bergman. Efter avlagd studentexamen 1849 blev Möller student vid Lunds universitet, där han 1854 avlade juristexamen. Han utnämndes 1859 till vice häradshövding och blev fem år senare stadsnotarie och notarius publicus i Lund. Ytterligare två år senare, 1866, blev han rådman.

Sedan Lunds borgmästare Eskilander Thomasson år 1886 utsetts till justitieombudsman blev Möller tillförordnad att upprätthålla dennes befattning i Lund, och sedan Thomasson blivit justitieråd utsågs Möller 1890 till dennes ordinarie efterträdare. Han avled ogift på denna post tio år senare.

Källor 
 Torsten Uggla: Lunds borgmästare sedan 1600-talet (Lund 1921)

Lunds borgmästare
Alumner från Lunds universitet 
Födda 1832
Avlidna 1900
Män
Jordbrosviten

Jordbrosviten (eller Pizzorna från Jordbro) är en samling dokumentärfilmer av regissör Rainer Hartleb som gavs ut som DVD-box 2007. Sviten/boxen innehåller sex filmer om de barn i Stockholmsförorten Jordbro som Hartleb följt från 1972 då de gick i första klass och vidare in i vuxenlivet fram till 2006.

Filmen En pizza i Jordbro vann Guldbaggen för bästa film 1994 och 2007 fick Jordbrosviten TV4:s pris Guldsolen.

År 2014 kom ytterligare en film om barnen i Jordbro. Filmen, som heter Långt från Jordbro,  berättar om Jordbrobarnens barn.

Filmer i Jordbrosviten 
1982, Barnen från Jordbro (inspelad 1972–1975)
1986, Leva i Jordbro (1975–1981)
1988, Tillbaka till Jordbro (1987)
1992, Det var en gång en liten flicka (1990–1991)
1994, En pizza i Jordbro (1992–1993) 
2006, Alla mår bra (2003–2006), 145 minuter

Övriga filmer från Jordbro 
2001 Nya barn i Jordbro
2009 När jag blir stor
2014 Långt från Jordbro

Externa länkar 
Artikel om Jordbrofilmerna  på Svensk filmdatabas
Rainer Hartleb på Svensk filmdatabas
 Jordbrosviten, Filmcentrum

Filmer 2006
Svenska dokumentärfilmer
Guldbaggen för bästa film
Helga lekamens gille

Helga lekamens gille i Stockholm var ett socialt och andligt gille i Stockholm, verksamt mellan 1300-talet och 1527. När gillet stiftades är obekant, men det var det största och mest kända av alla andliga och sociala gillena i Sverige på medeltiden. Gillets uppgift var bland annat att bedriva hjälpverksamhet. Gillet upphörde under reformationen; Gustav Vasa övertog dess fasta egendom 1527. Helga Lekamens gränd i Gamla stan påminner fortfarande om detta gille.

Helga lekamens gille var från början ett prästgille och enligt en stadga från 1395 var det obligatoriskt för stadens präster att vara medlemmar. Snart öppnades dock gillet även för andra samhällsgrupper, både för män och kvinnor. De flesta medlemmar kom från Norrland och Stockholm. Bland medlemmarna fanns borgare och borgarhustrur, frälsemän och frälsekvinnor, gesäller och tjänsteflickor och även kungliga personer. Man kunde även inträda på dödsbädden in extremis. 

Gillets högtidsdag begicks dagen efter Helga lekamens dag, alltså på torsdagen efter första söndagen efter pingst. Dagen firades med en procession genom staden. Andra högtidsdagar var söndagen efter Jungfru Marias födelsedag (8 september) och söndagen efter den helige Martins dag (11 november). 

År 1454 införlivades Vårfrugillet och S:ta Katarinas gille. Blomstringstiden var i slutet av 1400-talet och  början av 1500-talet. Gillet tycks inte ha haft någon egen gillestuga, där man kunde mötas till gillesdrickning. Att gillet blev så känt beror på att en rad handskrifter från Helga lekamens gille ännu finns bevarade. Dessa utgörs av nio långsmala böcker från början av 1500-talet innehållande gillesstadga, medlemsförteckningar och räkenskaper. Gillet upphörde 1527 då Gustav Vasa övertog dess fasta egendom som värderades till 5 590 mark.

Se även
 Kristi lekamen

Källor

Stockholm under medeltiden
Gillen i Sverige
Formel 5000

Formel 5000 eller F5000 är en formelbilsklass som tävlade i nationella mästerskap mellan  och . 

Formel 5000 introducerades av Sports Car Club of America som en del av deras Formel A-klass, där formelbilar av olika ursprung tävlade. F5000-bilarna använde V8-motorer med max fem liters slagvolym från olika amerikanska biltillverkare. Formeln spred sig snart till andra länder och bilar tillverkades av välrenommerade märken som Chevron, Eagle, Lola, Lotus, March och McLaren.

Nationella F5000-mästerskap
 USA:s F5000-mästerskap
 Brittiska F5000-mästerskapet
 Tasman Series (åren 1970 - 1975)
 Rothmans International Series (Australien)

Referenser
oldracingcars.com

Externa länkar

conceptcarz.com 
International Formula 5000 Register