kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tutto Mozart!

Tutto Mozart! är ett musikalbum från 2006 med Bryn Terfel. Han sjunger arior ur Wolfgang Amadeus Mozarts mest kända operor och några konsertarior. På albumet medverkar också den svenska sopranen Miah Persson.

Låtlista
"Non più andrai, farfallone amoroso" ur Figaros bröllop – 3'44
"Io ti lascio, o cara, addio", K.Anh.245 (621a) – 4'26
"Soave sia il vento" ur Così fan tutte – 2'51
"Männer suchen stets zu naschen", K.433 (416c) – 2'14
"Così dunque tradisci – Aspri rimorsi atroci", K.432 (421a) – 4'01
"V'adoro – Il core vi dono" ur Così fan tutte – 4'47
"Un bacio di mano", K.541 – 2'07
"Quel casinetto è mio – Là ci darem la mano" ur Don Giovanni – 3'16
"Ein Mädchen oder Weibchen" ur Trollflöjten – 4'07
"Hai già vinta la causa! – Vedrò, mentr'Io sospiro" ur Figaros bröllop – 4'53
"Nun, liebes Weibchen, ziehst mit mir", K.625 (592a) – 2'32
"Der Vogelfänger bin ich ja" ur Trollflöjten – 2'44
"Crudel! perché finora farmi alnguir cosi?" ur Figaros bröllop – 2'48
"Deh! Vieni alla finestra ur Don Giovanni – 2'02
"Diggi, daggi, schurry, murry" ur Bastien und Bastienne – 1'28
"Pa-Pa-Pa-Pa-Pagena!" ur Trollflöjten – 2'28
"Guardate! Questo non picciol libro – Madamina, il catalogo è questo" ur Don Giovanni – 5'48
"Bei Männern, welche Liebe fühlen" ur Trollflöjten – 3'04
"Tutto è disposto – Aprite un po' quegli occhi" ur Figaros bröllop – 4'16

Medverkande
Bryn Terfel – basbaryton
Miah Persson – sopran (spår 3, 8, 11, 13, 16, 18)
Christine Rice – mezzosopran (spår 3, 6)
Sir Charles Mackerras – dirigent
Scottish Chamber Orchestra

Källor

Fotnoter

Musikalbum 2006
Album av Bryn Terfel
Ferdinand Flodman

Gustaf Ferdinand Flodman, född 17 februari 1846 i Motala, död 22 november 1925 i Stockholm, var en svensk maskiningenjör. 

Ferdinand Flodman utbildade sig till maskiningenjör på Slöjdskolan i Stockholm 1862–1864. Han praktiserade därefter på Oskarshamns varv och arbetade sedan som konstruktör av ångmaskiner under tre år på Björneborgs Mekaniska Verkstad i Finland. År 1872 anställdes han på W. Lindbergs Varvs- och Verkstads AB i Stockholm. 

År 1897 fick Flodman patent på en slidregleringsmekanism för ångmaskiner. Med slidreglering kan varvtalet justeras steglöst och vevaxelns samt därmed propellerns rotationsriktning ändras mellan fram och back. George Stephenson hade också konstruerat en ofta använd slidreglering. Flodmans hade till skillnad från Stephensons endast en excenterskiva. Den kunde också monteras vid sidan maskinen, vilket gjorde att det krävdes mindre maskinutrymme långskepps.

Flodman bedrev senare egen konsultverksamhet. Han konstruerade ångmaskiner för bland andra Lindholmens varv, Eriksbergs Mekaniska Verkstads AB, Oskarshamns Mekaniska Verkstad och Bergsunds Mekaniska Verkstad. Hans maskiner installerades i 26 fartyg 1908–1925. Bland ångfartyg i drift idag finns ångmaskiner konstruerad av Flodman i bland andra S/S Frithiof, S/S Blidösund, S/S Norrskär och S/S Saltsjön.

Han var från 1877 gift med Emma Charlotta (Lotten) Lindgren.

Källor 
John E Persson: Ångmaskinen i Clas-Göran Dahl (redaktör): Ångfartyget 200 år, Conopus förlag 2019, , sidorna39–41
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932
 Sveriges dödbok 1901–2013
 Svenska Dagbladets arkiv 1925

Externa länkar
Bild på bland andra Ferdinand Flodman

Svenska ingenjörer under 1800-talet
Födda 1846
Avlidna 1925
Män
Personer från Motala
Gulltjärn

För sjöar med samma eller snarlika namn, se: Gulltjärnen
Gulltjärn är en by i Robertsfors kommun. Strax söder om byn ligger sjön Gulltjärnen.

Historia 

Enligt en hörsägen så var de första som bosatte sig i Fäboda, nuvarande Gulltjärn, två "vildryssar", vilket skall ha skett någon gång i mitten av 1700-talet.

Evenemang
Byn har sedan 1986 ordnat Gulltjärnsdagen. 

Orter i Robertsfors kommun
Johan Flodmark

Johan Hugo Andreas Flodmark, född den 9 september 1837 i Stockholm, död den 30 mars 1927, var en svensk arkivarie och teaterhistoriker.

Flodmark avlade kameralexamen 1863 och var kammarskrivare 1875–1895. Han var 1896–1914 föreståndare för Stockholms stadsarkiv. Flodmarks teaterhistoriska forskningar resulterade bland annat i Kongl. sv. skådeplatsen i Stockholm 1737–1753 (1887), Stenborgska skådebanorna (1893), Bollhusen och Lejonkulan (1897) och Elisabeth Olin och Carl Stenborg (1903). Bland Flodmarks övriga skrifter märks Bellmansmelodiernas ursprung (1882). Han översatte och bearbetade även tyska och franska lustspel och operetter.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.
 

Svenska teaterhistoriker
Svenska arkivarier
Forskare från Stockholm
Födda 1837
Avlidna 1927
Män
Svensk uppslagsbok
Associéer av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska historiker under 1800-talet
Filip Helander

Filip Viktor Helander, född 22 april 1993 i Malmö, är en svensk fotbollsspelare (mittback) som spelar för OB.

Klubbkarriär 
Helanders moderklubb är Kvarnby IK. Därefter spelade han som junior för Husie IF. Som 14-åring gick han över till Malmö FF. Som 18-åring fick han sommaren 2011 lärlingskontrakt och flyttades upp i A-laget. 

I september 2011 förlängde han sitt lärlingskontrakt med Malmö FF till 2013, men redan året efter skrev han på ett A-lagskontrakt till och med år 2015. Helander gjorde sin debut i Allsvenskan för Malmö FF i 1–0 vinsten över Syrianska FC den 17 oktober 2011. Under hösten 2012, tog Helander över den ena platsen som mittback när Daniel Andersson tvingades till ett skadeuppehåll, en ordinarie plats som han behöll fram tills han lämnade klubben. Han var under sin tid i klubben med och vann SM-guld både 2013 och 2014.

Den 22 juli 2015 meddelade Malmö FF att Helander sålts till italienska Hellas Verona. Den 13 juli 2019 värvades Helander av skotska Rangers, där han skrev på ett fyraårskontrakt.

Efter att kontraktet med Rangers löpt ut skrev Helander på ett ettårigt kontrakt med Odense BK.

Meriter

Inom klubblag 
 Malmö FF
 Allsvenskan: 2013, 2014
 Rangers
 Premiership 2020/2021

Landslag 
 Sverige
 U21-Europamästerskapet i fotboll: 2015

Källor

Noter 

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Husie IF
Fotbollsspelare i Malmö FF
Spelare i Hellas Verona FC
Spelare i Bologna FC
Spelare i Rangers FC
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Serie A
Spelare i Scottish Professional Football League
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Idrottare från Malmö
Födda 1993
Levande personer
Män
Svenska mästare i fotboll
Gödelöv

Gödelöv är kyrkbyn i Gödelövs socken i Lunds kommun i Skåne belägen strax norr om Genarp vid ett biflöde till Höje å.

Här ligger Gödelövs kyrka.

Orter i Lunds kommun
Reinhard Bonnke

Reinhard Bonnke, född 19 april 1940 i Königsberg (nuvarande Kaliningrad), död 7 december 2019 i Orlando, Florida, var en tysk kristen evangelist och predikant. Han är främst känd för sina stora tältmöten i Afrika.

Han påbörjade sitt evangelisationsarbete under 1970-talet och hade möten i stora tält. Senare, när publiken blev för stor fick han flytta ut på stora fält. I Nigeria ska miljontals ha besökt hans möten.

Bibliografi
 1990 – 
 1992 – 
 1996 – 
 1996 – 
 1996 – 
 1996 – 
 1996 – 
 1997 – 
 2016 –

Om Bonnke
 1987 – 
 1987 – 
 1990 –

Källor

Externa länkar

Män
Födda 1940
Avlidna 2019
Personer från Königsberg
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer i Tyskland under 2000-talet
Nozag

Nozag kallas en horisontell metallfjäder som spänns mellan två motstående reglar i en träram och används som stoppning eller resår. Kallas även ziz-zag, serpentin.

Är en S-formad ståltråd som spänns mellan två ramar (t ex en sits fram- respektive bakkanter eller en ryggs översida och nedersida). Ovanpå denna S-formade stålfjäder läggs grundväv, och sedan överstoppning (pocketsprings och/eller skum), eller helt enkelt en lös plymå direkt ovan på nosagen och grundväven. 

Används som resår, inte som stoppning, både för nya och gamla möbler, nyproduktion och renovering. Anses bland möbeltapetersare inte vara lika komfortabla eller hållbara som traditionella resårer i riktiga resårhus, men mycket billigare och och mindre arbete (=kostnad). Används för billigare möbler. Dyrare mölbler har handknutna resårer i ett resårhus.
 
Nozag kallas också no-zag, No-sag (varumärke), nosag, serpentinfjäder, zicksack-fjäder, och på engelska/amerikanska för sinious springs, serpetentine springs (inte så vanligt), snake springs, zig zag springs.

Originalet "no-sag" uppfanns och patenterades av företaget Legget & Platt i USA  som började tillverkning 1937 . Därefter har det kopierats av en mängd olika företag.

.

Referenser 

Möbeldetaljer
Lindmark

Lindmark är ett svenskt efternamn, som den 31 december 2013 bars av 3311 personer bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Lindmark

 Alvar Lindmark (1917–1975), svensk företagsgrundare och teknisk uppfinnare
 August Lindmark (1864–1946), svensk kommunalpolitiker och skomakare
 Carl Lindmark (1880–1959), svensk lantbrukare 
 Carl Adam Lindmark (1860–1942), murmästare
 Carl Gustaf Lindmark (1826–1892), svensk sjömilitär och riksdagsledamot
 Carl Otto Lindmark (1830–1901), svensk skådespelare och teaterdirektör 
 Charlotte Lindmark (1819–1858), svensk skådespelare och ballerina 
 Edmund Lindmark (1894–1968), svensk gymnast och simhoppare 
 Ewald Lindmark (1885–1944), svensk hemmansägare och politiker (högern) 
 Gunnar Lindmark (1876–1962), svensk indstriman, VD för Scania-Vabis. Bror till Tore Lindmark 
 Hanna Lindmark (1860–1941), svensk entreprenör 
 John Lindmark (1792–1868), svenskamerikansk företagare
 Kenneth Lindmark (1949–2019), svensk militär
 Knut Lindmark (1838–1892), svensk ingenjör. Farbror till Tore Lindmark. 
 Leif Lindmark (född 1946), svensk professor i företagsekonomi 
 Nils Lindmark (1880–1926), svensk direktör  
 Peter Lindmark, (född 1956), svensk ishockeyspelare 
 Peter Lindmark (regissör) (född 1967), svensk regissör och manusförfattare 
 Stig Lindmark (1936–2012), svensk travtränare 
 Tore Lindmark (1872–1956), svensk ingenjör, rektor för Kungliga Tekniska högskolan
 Zakarias Lindmark (1833–1893), svensk lantbrukare, folkskollärare och predikant
 Örjan Lindmark (född 1967), ishockeyspelare

Källor

Svenska efternamn
Hotter Than Fire

Hotter Than Fire är en singel av den svenska popartisten Eric Saade, i samarbete med den amerikanska sångerskan Dev. Singeln släpptes digitalt den 30 oktober 2011 och fysiskt den 2 november. Låten är 3 minuter och 19 sekunder lång. I låten sjunger Dev en del av refrängen. En tillhörande musikvideo hade premiär den 7 december. Eric Saade såg Dev på tv och sa till sin manager att han ville jobba med henne och så blev det.

Referenser

Noter 

Musiksinglar 2011
Constantius Flood

Constantius Flood, född 1837, död 1908, var en norsk författare.

Bland Floods omfattande författarskap märks främst Saxe Viks Døtre (1863), Listerlandet (1876), samt en mängd sjömansberättelser som Stærke Jansen (1887), Under Kaperflag (1895).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Noter

Norska författare
Norskspråkiga författare
Födda 1837
Avlidna 1908
Män
Personer från Porsgrunn
Norrtelje Kakelfabrik

Norrtelje Kakelfabrik var en lergods- och kakelfabrik i Norrtälje, verksam från cirka 1850 till 1891.

Fabriken grundades vid mitten av 1800-talet av muraren Matts Gustaf Edenström (1807–1891), och var belägen ovanför Tullportsgatan, där senare AB Pythagoras fabrik och Folkets hus byggdes. Kakelfabriken drevs först i ganska begränsad skala men i början av 1870-talet ökade efterfrågan och fabriken utökades med två ugnar med hjälp av pengar från en man som kallades "rike Stenberg". Huvudproduktionen utgjordes av kakelugnar, men även hushållsgods som tobaksburkar, blomkrukor, bunkar och muggar och andra hushållskärl. Matts Gustaf Edenströms båda söner Gustaf Joachim och Magnus Cleopas gick i lära hos fadern, men ingen av dem valde att överta rörelsen. När "rike Stenberg" dog fick brorsonen Fredrik Bergström stå som förläggare och 1878 övertog han verksamheten. När Fredrik Bergström dog köptes fabriken av Johan August Lundh den 18 december 1888. Han var firmatecknare men skulle driva verksamheten med Anders Petter Andersson som blev ensam ägare den 22 mars 1893 av en då skuldsatt verksamhet. Den 1 november 1894 brände han ned fabriken för att få ut försäkringspengar men han erkände senare i förhör. Återstoden av byggnader och tomten på tre tunnland såldes den 8 maj 1895.

En annan krukmakarverkstad startades i Norrtälje 1905, men lades ned samma år.

Källor 
 Porslins-, Fajans. och andra keramikmärken, S. E. Vingedal
 Norrtelje Kakelfabrik, Anna-Märta Berg

Noter

Ej längre existerande svenska keramikföretag
Bränder 1894
Bränder 1895
Bränder i Sverige
Företag i Norrtälje kommun
Fysostigmin

Fysostigmin, eller eserin, är en parasymptomimetisk alkaloid, närmare bestämt en reversibel kolinesterashämmare. Den förekommer naturligt i kalabarbönan, (Physostigma venenosum). Denna växt är ursprungligen hemmahörande i Västafrika, men odlas i Indien och Brasilien. Det är de i fröna befintliga hjärtbladen, som innehåller fysostigmin, samt ytterligare en giftig alkaloid, kalabarin.
Den kemiska föreningen sammanställdes första gången år 1935 av kemisterna Percy Lavon Julian och Josef Pikl. Den är tillgänglig i USA under varumärkena Antilirium, Eserin salicylat, Isopto Eserin och Eserin Sulfate.
Läkemedel, ögondroppar, med denna substans är numera avregistrerade på den svenska marknaden, men kan erhållas efter särskild ansökan, så kallad licensansökan.

Farmakologi
Fysostigmin verkar genom att störa metabolismen av acetylkolin. Det är en kovalent hämmare av acetylkolinesteras - det enzym som ansvarar för nedbrytningen av acetylkolin i synapsen i de neuromuskulära förbindelserna. Det stimulerar indirekt både nikotinsyra- och muskarinreceptorerna.

Kliniska användningsområden
Fysostigmin används för att behandla myasthenia gravis, glaukom, Alzheimers sjukdom och fördröjd magsäckstömning. Det har visat sig förbättra korttidsminnet (Krus et al. 1968). Nyligen har det börjat användas vid behandling av ortostatisk hypotoni.

Eftersom det är en tertiär amin (och därmed inte vätebindande, vilket gör det mer hydrofobiskt), kan det passera blod-hjärnbarriären, och fysostigminsalicylat kan användas för att behandla effekter på centrala nervsystemet av atropin, skopolamin och andra antikolinerga överdoser narkotika.

Fysostigmin är förstahandsval av motgift för förgiftning av spikklubba (Datura stramonium). Det är också ett motgift mot förgiftning av belladonna (Atropa belladonna), liksom för atropin. Det har också använts som ett motgift mot förgiftning av GHB, men har dålig effekt och orsakar ofta ytterligare förgiftning, varför det inte rekommenderas.

Biverkningar
En överdos kan orsaka kolinerga symtom som illamående, kräkningar, diarré, anorexi, yrsel, huvudvärk, magont, svettningar, dyspepsi och kramper.

Källor

Farmakologi
Alkaloider
Gordy

Gordy är en amerikansk familj dramakomedi från 1995 om en griskulting som söker sin familj, vilken har försvunnit eftersom de tagits till slakthuset i Omaha. Filmen släpptes den 12 maj 1995. Det distribueras av Miramax Family Films.

Skådespelare 
 Doug Stone som Luke MacAllister
 Kristy Young som Jinnie Sue MacAllister
 Tom Lester som kusin Jake
 Deborah Hobart som Jessica Royce
 Michael Roescher som Hanky Royce
 James Donadio som Gilbert Sipes
 Ted Manson som Henry Royce
 Tom Key som Brinks
 Jon Kohler och Afemo Omilami som Dietz och Krugman

Röster 
 Justin Garms som Gordy
 Hamilton Camp som Gordys pappa
 Jocelyn Blue som Gordys mamma
 Frank Welker som berättare
 Tress MacNeille som Wendy
 Earl Boen som Minnesota Red
 Frank Soronow som Dorothy the Cow
 Billy Bodine som griskulting
 Blaek McIver Ewing som griskulting
 Julianna Harris som griskulting
 Sabrina Weiner som griskulting
 Heather Bahler som griskulting
 Jim Meskimen som Bill Clinton (röster)

Svenska röster 

Gabriel Hagenfors - Hanky
Kristin Westman - Gordy
Johan Hedenberg - Gilbert Sipes
Gunnar Uddén - Kusin Jake och Henry Royces advokat
Linnéa Hagenfors - Jinnie Sue Macallister
Monica Forsberg - Jessica
Bertil Engh - Luke Macallister
Nils Eklund - Henry Royce
Anders Öjebo - Dietz och Mr. Kokoyakis assistent
Stefan Persson - Krugman
Christel Körner - Mamma gris
Ingemar Carlehed - Guvernör
Magnus Persson - President
Thomas Banestål - Mr Kokoyaki

Referenser

Externa länkar 
 

Filmer 1995
Amerikanska familjefilmer
Amerikanska dramakomedifilmer
Disneyfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer om grisar
Filmer från Miramax Films
P. H. Lundgrens Kakelfabrik

P. H. Lundgrens Kakelfabrik var en kakelfabrik i Stockholm, grundad som B.H. Lundgrens kakelfabrik på 1860-talet.

Grundaren Bror Hjalmar Lundgren hade tidigare varit verksam i Örebro sedan 1854 då han 1865 gick samman med Larsson Kakelfabrik och etablerade sig på Södermalm som B. H. Lundgrens & Co Kakelfabrik. 1892 gick firman i konkurs och Bror Hjalmar Lundgren flyttade till Västerås. Fabriken övertogs därefter av sonen Per Hjalmar Lundgren under namnet P. H. Lundgren & Co. Fabriken förstördes 1906 av en brand men återuppbyggdes. 1907 avled Lundgren, men de anställda drev fabriken vidare till 1913 då den lades ned.

I krukmakeriet arbetade holländska drejare. Förutom kakelugnar tillverkades även prydnadsföremål, urnor och blomkrukor med mera. Fabriken hade 1901 omkring 80 anställda. Ottilia Adelborg var 1896-1897 mönsterdesigner vid fabriken.

Källor 

 Porslins-, Fajans. och andra keramikmärken, S. E. Vingedal

Ej längre existerande svenska keramikföretag
Mirja Kvaavik Bartley

Ulla Mirja Orvokki Kvaavik Bartley, född Kenttämö 11 november 1938 i Helsingfors, död 19 augusti 2021 i Sankt Matteus distrikt i Stockholm, var en svensk-finländsk direktör. 

Kvaavik Bartley avlade civilekonomexamen i Helsingfors 1960 och studerade därefter i USA. Hon var 1980–1999 VD för Sveriges Bostadsrättsföreningars Centralorganisation, som 1987 bytte namn till SBC-BO och senare blev SBC Sveriges Bostadsrättscentrum AB.

Efter ett upplöst äktenskap med direktören Birger Kvaavik gifte hon sig 1981 med Osborne Bartley.

Hon invaldes 1995 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien.

Källor 

Svenska direktörer
Civilekonomer
Personer från Helsingfors
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Kvinnor
Födda 1938
Avlidna 2021
George Thomas Napier

Sir George Thomas Napier, född den 30 juni 1784, död den 16 september 1855 i Genève, var en brittisk general, son till George Napier, bror till Charles James, William och Henry Edward Napier .

Napier, som inträdde i armén 1800, tjänstgjorde under general Moore på Sicilien, under expeditionen till Sverige 1808 och i Portugal, sedermera i Wellingtons pyreneiska fälttåg.

Napier blev 1837 generalmajor och 1854 general samt erhöll knightvärdighet 1838. Han var 1839–1842 guvernör över Kapkolonien, varunder han bland annat utträngde de från Kapkolonien utvandrade boerna från den nygrundade engelska kolonien Natal.

Hans son, general W.C.E. Napier, utgav Passages in the Early Military Life of General Sir George Thomas Napier (1885).

Källor 
 

Födda 1784
Avlidna 1855
Brittiska generaler
Brittiska guvernörer
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Män
Bad Boys (Bryn Terfel-album)

Bad Boys är ett musikalbum från 2010 med Bryn Terfel. På albumet har Terfel samlat några av de värsta skurkarna i sitt röstfack.

Låtlista
"So lo Spirito che nega" ur Mefistofele (Arrigo Boito) – 3'40
"Tre sbirri, una carrozza" ur Tosca (Giacomo Puccini/Giuseppe Giacosa/Luigi Illica) – 4'24
"Udite, udite, o rustici" ur Kärleksdrycken (Gaetano Donizetti/Felice Romani) – 7'15
"Vanne! - Credo in un Dio crudel" ur Otello (Giuseppe Verdi/Arrigo Boito) – 4'43
"Schweig, schweig, damit dich niemand warnt" ur Friskytten (Carl Maria von Weber/Johann Friedrich Kind) – 3'13
"It ain't necessarily so" ur Porgy och Bess (George Gershwin/Ira Gershwin/Dorothy Heyward) – 3'51
"Moritat von Mackie Messer" ur Tolvskillingsoperan (Kurt Weill/Bertolt Brecht) – 2'57
"When the night wind howls" ur Ruddigore (Arthur Sullivan/William Schwenck Gilbert) – 2'34
"Epiphany" ur Sweeney Todd (Stephen Sondheim) – 3'17
"Stars: There, out in the darkness" ur Les Misérables (Claude-Michel Schönberg/Herbert Kretzmer/Alain Boublil) – 3'10
"O monumento!" ur La Gioconda (Amilcare Ponchielli/Arrigo Boito) – 4'17
"La calunnia è un venticello" ur Barberaren i Sevilla (Gioacchino Rossini/Cesare Sterbini) – 3'28
"Ha! Welch ein Augenblick!" ur Fidelio (Ludwig van Beethoven/Joseph von Sonnleithner/Stephan von Breuning/Friedrich Treitschke) – 3'08
"Le veau d'or est toujours debout" ur Faust (Charles Gounod/Jules Barbier/Michel Carré) – 2'06
"Don Giovanni, a cenar teco m'invitasti" ur Don Giovanni (Wolfgang Amadeus Mozart/Lorenzo da Ponte) – 6'20

Medverkande
Bryn Terfel – basbaryton
Balcarras Crafoord – baryton (spår 2)
Anne Sofie von Otter – mezzosopran (spår 9)
Paul Daniel – dirigent
Sveriges Radios symfoniorkester
Radiokören

Recensioner
Svenska Dagbladet 3 februari 2010

Källor

Fotnoter

Musikalbum 2010
Album av Bryn Terfel
George C. Williams

George Christopher Williams, född 12 maj 1926, död 8 september 2010, var en amerikansk evolutionsbiolog. Han var professor emeritus i biologi vid State University of New York och var mest känd för sin kritik av gruppselektion. Hans arbeteten inom detta område, tillsammans med W. D. Hamilton, John Maynard Smith med flera ledde till en revolution inom evolutionsbiologin under 1960-talet.

Bibliografi
 Williams, G.C. 1966. Adaptation and Natural Selection. Princeton University Press, Princeton, N.J.
 Williams, G.C., ed. 1971. Group Selection. Aldine-Atherton, Chicago.
 Williams, G.C. 1975. Sex and Evolution. Princeton University Press, Princeton, N.J.
 Paradis, J. and G.C. Williams. 1989. T.H. Huxley’s Evolution and Ethics : with New Essays on its Victorian and Sociobiological Context. Princeton University Press, Princeton, N.J.
 Williams, G.C. 1992. Natural Selection: Domains, Levels, and Challenges. Oxford University Press, New York.
 Nesse, R.M. and G.C. Williams. 1994. Why We Get Sick : the New Science of Darwinian Medicine. Times Books, New York.
 Williams, G.C. 1996. Plan and Purpose in Nature. Weidenfeld & Nicolson, London (published in the U.S. in 1997 as The Pony Fish’s Glow : and Other Clues to Plan and Purpose in Nature. Basic Books, New York).

Källor

Noter

Externa länkar
Hemsida
 Article från Science av Carl Zimmer
 Intervju

Födda 1926
Amerikanska biologer under 1900-talet
Evolutionsbiologer
Män
Avlidna 2010
Mottagare av Crafoordpriset
Alumner från University of California, Los Angeles
Forskare från North Carolina
Personer från Charlotte, North Carolina
Charles Floquet

Charles Thomas Floquet, född den 2 oktober 1828 i Saint-Jean-Pied-de-Port, död den 18 januari 1896 i Paris, var en fransk politiker.

Floquet blev under andra kejsardömet som en av dess häftigaste opponenter ryktbar för sin vältalighet och hänförelse. Han medarbetade i flera av oppositionens tidningar och deltog 4 september 1870 vid republikens utropande i Paris rådhus och senare i Paris försvar. År 1871 valdes han till deputerad i nationalförsamlingen, bildade Ligue d'union républicaine des droits de Paris samt försökte medla mellan kommunen och Versaillesregeringen. År 1876 blev han på nytt deputerad, anslöt sig till radikalerna och var 1885–1888 president för deputeradekammaren. 3 april 1888–13 februari 1889 var han konseljpresident och inrikesminister. Som sådan bekämpade han boulangismen och utkämpade en mycket omtalad duell med Georges Boulanger, som han svårt sårade. Åren 1889–1893 var han på nytt president för deputeradekammaren och blev 1893 senator. Floquets Discours et opinions utgavs 1885 av Albert Faivre.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Frankrikes regeringschefer
Frankrikes inrikesministrar
Talmän
Franska politiker under 1800-talet
Personer från Pyrénées-Atlantiques
Födda 1828
Avlidna 1896
Män
Svensk uppslagsbok