kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Shawn Crawford

Shawn Crawford, född den 14 januari 1978 i South Carolina, är en amerikansk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Crawfords genombrott kom när han blev världsmästare på 200 meter vid VM-inomhus 2001. Utomhus samma år blev han bronsmedaljör vid VM i Edmonton på 200 meter. Vid inomhus-VM 2004 blev han silvermedaljör på 60 meter på tiden 6,52.

Han deltog vid Olympiska sommarspelen 2004 i Aten där han blev mästare på 200 meter på tiden 19,79. Han slutade även fyra på 100 meter, på tiden 9,89. Dessutom blev han silvermedaljör i stafetten på 4 x 100 meter. 

Vid VM 2005 i Helsingfors blev han utslagen redan i semifinalen på 100 meter då han slutade sist i sin semifinal. Crawford deltog även vid Olympiska sommarspelen 2008 i Peking där han blev silvermedaljör på 200 meter. Han var bara fyra i mål, men fick silvermedaljen efter att både tvåan Churandy Martina, Nederländska Antillerna, och trean Wallace Spearmon, USA, diskvalificerats för linjetramp.

Personliga rekord 

100 meter - 9,88 från 2004
200 meter - 19,79 från OS i Aten 2004

Källor 

Amerikanska kortdistanslöpare
Världsmästare på 200 meter löpning
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2004
Olympiska silvermedaljörer 2004
Olympiska silvermedaljörer 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Födda 1978
Levande personer
Män
Fred Warngård

Alfred "Fred" Warngård, född 9 maj 1907 i Västra Ingelstad, Skåne, död 23 maj 1950, var en svensk släggkastare och viktkastare. 

Han tävlade för Malmö Polismäns GIF och senare för Malmö AI. 

Warngård arbetade som kriminalkonstapel i Malmö.

Främsta meriter

Fred Warngård deltog vid OS 1936 där han vann bronsmedalj i släggkastning.

Han var svensk rekordhållare i slägga åren 1936 till 1941.

Han vann SM i slägga två gånger, och i viktkastning, också två gånger.

Karriär

Släggkastning

År 1935 blev Warngård engelsk mästare i slägga.

Den 3 augusti 1936 deltog Warngård i OS i Berlin. Här tog han bronsmedaljen och förbättrade samtidigt Ossian Skiölds svenska rekord (53,85) från 1927 till först 54,03 och sedan till 54,83. Han skulle få behålla det till 1941 då Bo Ericson slog det. Bilder från prisceremonin och från Warngårds kast kan i förbigående ses i Leni Riefenstahls Den stora olympiaden. 

1936 blev han också svensk mästare i slägga (52,05), något han upprepade 1938 (51,67).

Han var även med i landskampen mot Norge 1936, och där vann han släggkastningen.

Även i 1939 års landskamp mot Norge vann han släggan.

Viktkastning

Warngård vann SM i viktkastning 1936, med ett kast på 16,59.

SM vann han även 1939, den här gången på 16,01.

Övrigt

Han blev 1936 utsedd till Stor grabb nummer 88 i friidrott. Detta år fick han även Rundturens guldmedalj för bäste skånske idrottsman.

Referenser

Källor

Swedish Athletic Page

Födda 1907
Avlidna 1950
Svenska släggkastare
Svenska viktkastare
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Sverige
Olympiska bronsmedaljörer 1936
Män
Personer från Västra Ingelstads socken
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i Malmö AI
Yigael Yadin

Yigael Yadin (Hebreiska: יגאל ידין, född Yigal Sukenik (Hebreiska: יגאל סוקניק) den 20 mars 1917, död den 28 juni, 1984) var en israelisk arkeolog, politiker, och den andre ÖB:n för Israels militär (IDF). Den israeliske skådespelaren Yossi Yadin var hans bror.

Yadin föddes 1917 som son till den berömde arkeologen Eliezer Sukenik. Han anslöt sig till Haganah när han var femton och lämnade organisationen 1946 efter en dispyt med sin befälhavare, Yitzhak Sadeh. Strax innan Israel förklarade sig självständigt blev han inkallad till aktiv tjänst av David Ben-Gurion. Han tjänstgjorde på varierande positioner under Israels självständighetskrig, och var ansvarig för många av de viktiga beslut som fattades under det krigets gång. 

Yadin utsågs till ÖB över Israels militär den 9 november, 1949, efter uppsägningen av Yaakov Dori, och tjänstgjorde som det under tre år. Han sade upp sig den 7 december, 1952, på grund av skilda åsikter med dåvarande premiärministern och försvarsministern David Ben-Gurion om besparingar i den militära budgeten. Vid trettiofem års ålder hade han fullbordat sin militära karriär. 

Efter att ha lämnat det militära började hans livs arbete i arkeologi. Som en arkeolog grävde han ut några av de viktigaste platserna i regionen, däribland Qumrangrottorna, Masada, Hazor, och Tel Megiddo.

Som arkeolog hade Yadin dock inte helt lämnat det offentliga livet. Inför Sexdagarskriget var han militär rådgivare till Levi Eshkol och efter Yom Kippurkriget ingick han i Agranatkommissionen som utredde händelserna som ledde till kriget.

1976 bildade Yadin Democratic Movement for Change, vanligen känd under sin hebreiska akronym Dash, tillsammans med Professor Amnon Rubinstein, Shmuel Tamir, Meir Amit, Meir Zorea, och många andra framträdande officiella personer.

I valet 1977 lyckades partiet oerhört väl för sitt första försök att komma in i Knesset. De vann 15 av de 120 platserna. Som ett resultat av valresultatet kunde Likudpartiets ledare, Menachem Begin, bilda en koalition med Dash, därmed utesluta vänstern för första gången i Israels historia. Som den nya vice premiärministern kom Yadin att spela en viktig roll i många händelser, särskilt kontakterna med Egypten, som ledde till undertecknandet av Camp David-avtalen och freden mellan Israel och Egypten. Dash visade sig dock vara ett misslyckande och partiet splittrades i många fraktioner att det vid valet 1981 inte längre existerade. Samma år pensionerade sig Yadin från politiken. Han dog 1984.

Källor 
 Neil A. Silberman: "A Prophet from Amongst You: The Life of Yigael Yadin, Soldier, Scholar, and Mythmaker of Modern Israel" Addison Wesley (1994).

Israels ministrar
Israeliska partiledare
Israeliska arkeologer
Israeliska generaler
Israeliska politiker under 1900-talet
Födda 1917
Avlidna 1984
Män
Plattfot

Plattfot kallas en sänkning av fotvalvet. Den förekommer ofta hos små barn, där den dock så småningom växer bort. 10 % av vuxna har platta fötter, i Östra Asien till och med 50 %. I de flesta fall är plattfotheten inget problem och behöver inga åtgärder. Många toppidrottare och proffsdansare är plattfota. Besvär av plattfot i vuxen ålder kan motverkas eller lindras av så kallade hålfotsinlägg, som individuellt utprovade ger bästa resultat. 

Tillståndet kallas även pes planus och är vanligtvis svårt att förebygga då tillståndet ofta har genetiska orsaker. De flesta individer utvecklar ett normalt fotvalv någon gång mellan 7 och 10 års ålder. Bevisen för att det skulle gå att förebygga plattfot hos barn med flexibel plattfot med hjälp av hålfotsinlägg eller ortopediska korrigeringsskor är inte övertygande.

Referenser 

Fotsjukdomar
Patologiska kroppsliga tillstånd
Winter Solstice

Winter Solstice var ett kristet metalcore band från Lynchburg, Virginia. De värvades ursprungligen av Metal Blade Records, men bandet har nyligen splittrats. Några av de tidigare bandmedlemmarna har gått samman med medlemmarna i Everything Falls Together och bildat ett nytt band, Ghost of a Fallen Age.

Medlemmar
Originalmedlemmar
Roger Turner - gitarr (2000-2004)
Duke Cuneo - trummor (2000-2006)
J.T. Turner - gitarr (2000-2005)
Jason Woodson - basgitarr (2000-2001)
Steve Carlson - sång (2001)

Senare medlemmar
Peter Walters - sång (2005-2006)
Caleb Goins - gitarr (2004-2006)
Matt Tarpey - sång (2002-2005)
Nate Smith - basgitarr (2002-2006)
David Clark - sång (2001-2002)
Corey Snyder - sång (2002)

Diskografi
Studioalbum
2005 - The Fall of Rome

EP
2005 - The Pulse Is Overrated

Splitalbum
2003 - Dwell Beneath / Winter Solstice (delad album med Dwell Beneath)

Externa länkar
Winter Solstice på Myspace
Winter Solstice på Metal Blade Records

Upplösta amerikanska metalcore-grupper
Amerikanska kristna musikgrupper
Musikgrupper från Virginia
Upplösta metalcore-grupper
Musikgrupper bildade 2000
Musikgrupper upplösta 2006
Monacos Grand Prix 1960

Monacos Grand Prix 1960 var det andra av tio lopp ingående i formel 1-VM 1960.

Resultat
 Stirling Moss, R R C Walker (Lotus-Climax), 8 poäng 
 Bruce McLaren, Cooper-Climax, 6
 Phil Hill, Ferrari, 4
 Tony Brooks, Reg Parnell (Cooper-Climax), 3
 Joakim Bonnier, BRM, 2 
 Richie Ginther, Ferrari, 1 
 Graham Hill, BRM (varv 66, snurrade av) 
 Wolfgang von Trips, Ferrari (61, koppling) 
 Innes Ireland, Lotus-Climax

Förare som bröt loppet 
 Dan Gurney, BRM (varv 44, upphängning)
 Roy Salvadori, High Efficiency Motors (Cooper-Climax) (29, överhettning)
 Alan Stacey, Lotus-Climax (23, chassi) 
 Chris Bristow, Reg Parnell (Cooper-Climax) (17, växellåda) 
 John Surtees, Lotus-Climax (17, transmission)
 Maurice Trintignant, Scuderia Centro Sud (Cooper-Maserati) (4, växellåda)

Förare som diskvalificerades 
 Jack Brabham, Cooper-Climax (varv 40, knuffades igång efter snurrning)

Förare som ej kvalificerade sig
 Bruce Halford, Fred Tuck Cars (Cooper-Climax) 
 Cliff Allison, Ferrari 
 Brian Naylor, JBW-Maserati 
 Masten Gregory, Scuderia Centro Sud (Cooper-Maserati) 
 Chuck Daigh, Scarab 
 Giorgio Scarlatti, Scuderia Eugenio Castellotti (Cooper-Castellotti)
 Lance Reventlow, Scarab 
 Ian Burgess, Scuderia Centro Sud (Cooper-Maserati)

Noteringar
 Fred Tuck Cars,  Scarab, Scuderia Eugenio Castellotti och däcktillverkaren Goodyear gjorde F1-debut.
 Chuck Daigh, Richie Ginther, Lance Reventlow och John Surtees gjorde F1-debut.
 Stirling Moss ordnade Team Lotus första pole position och första F1-vinst.

VM-ställning

1960 i Monaco
Monacos Grand Prix
Eungella nationalpark

Eungella nationalpark (Molnens land) är en nationalpark i Queensland, Australien, som ligger 858 km nordväst om Brisbane och ca. tre mil väster om Mackay, Queensland. De ursprungliga invånarna kallas för Goreng goreng folket. Reservatet är täckt av regnskog och är känt för dess näbbdjur. Mount Dalrymple, den högsta punkten i centrala Queensland (1200 m), ligger på reservatets östra sida.

Se även 
Mackay, Queensland

Referenser

Externa länkar 

Nationalparker i Queensland
Sorgbrev

Sorgbrev eller sorgkort är ett brev eller kort som tillkännager dödsfall. Det kan också användas för kondoleansbrev och tack för visat deltagande.

Ett numera i huvudsak bortlagt bruk är att såväl själva brevpapperet som kuvertet var omgivet av en svart ram (sorgkant), från början cm-bred, men genom tiderna successivt krympt till mindre än 1 mm.

För särskilt eleganta brev bjöd traditionen förr att kuvertet skulle vara fodrat med silkepapper, varvid färgen för sorgbrev skulle vara svart.

När munlack användes för förslutning av ett kuvert, skulle det för sorgbrev helst vara svartfärgat.

Se även 
begravning
sorgdräkt

Externa länkar 
Kungliga Biblioteket om sorgkort och -brev

Etikett
Döden
Ramatkal

Ramatkal (Hebreiska: רמטכ"ל, förkortning av Rosh haMate haKlali (Hebreiska: ראש המטה הכללי), bokstavligen Huvud till generalpersonalen) är Israels militärs försvarschef. Rav Aluf (Hebreiska: רב-אלוף) är graden som innehas av Ramatkalen. Det är den högsta graden i IDF, ekvivalent mot graden generallöjtnant.

Period

Ramatkalen blir formellt utsedd en gång vart tredje år, den tiden förlängs av regeringen ofta till fyra år, ibland till och med till fem år.

Lista över Ramatkaler

Yaakov Dori (1947–1949)
Yigael Yadin (1949–1952)
Mordechai Maklef (1952–1953)
Moshe Dayan (1953–1958)
Haim Laskov (1958–1961)
Tzvi Tzur (1961–1964)
Yitzhak Rabin (1964–1968)
Haim Bar-Lev (1968–1972)
David Elazar (1972–1974)
Mordechai Gur (1974–1978)
Rafael Eitan (1978–1983)
Moshe Levi (1983–1987)
Dan Shomron (1987–1991)
Ehud Barak (1991–1995)
Amnon Lipkin-Shahak (1995–1998)
Shaul Mofaz (1998–2002)
Moshe Ya'alon (2002–2005)
Dan Halutz (2005–2007)
Gabi Ashkenazi (2007–2011)
Benny Gantz (2011–2015)
Gadi Eizenkot (2015–2019)
Aviv Kochavi (2019–)

Israels militär
Florence Valentin

Florence Valentin var en svensk pop- och rockgrupp från Stockholms södra förorter. Bandet existerade mellan 2002 och 2010. 2019, tio år efter bandets senaste skivsläpp, återförenades bandet för en Sverigeturné och släppte singeln Sanningen om mig . 

Både text och musik skrevs av bandets sångare Love Antell.

Historik
Florence Valentin grundades 2002 och fick sitt genombrott året därpå med låten "Allt dom bygger upp ska vi meja ner". För allmänheten blev bandet känt när de framförde låten på Sen kväll med Luuk. Debutalbumet Johnny Drama släpptes 2004 på MNW:s anrika etikett Mistlur och distribuerades av Bonnier Amigo. Uppföljaren Pokerkväll i Vårby Gård släpptes i juni 2007 på skivbolaget Bonnier Amigo. De uppträdde i Allsång på Skansen samma år och framförde låten med samma titel som albumet, "Pokerkväll i Vårby Gård". Den 25 mars 2009 släpptes bandets tredje fullängdsalbum Spring Ricco på skivbolaget Startracks.

Gruppens namn är taget från skandalartisten Johnny Bode. Florence Valentin var en av de många pseudonymer Johnny Bode använde under sin schlagerkarriär på 1930-talet.

Medlemmar
Senaste medlemmar
Love Antell – sång, gitarr
August Berg – trummor
Daniel Kurba – keyboard
Sebastian Ross – basgitarr
Magnus Jonsson – mässinginstrument, keyboard, körsång
Jonny Calzone – gitarr, körsång
Mats-Peter Krantz – saxofon, körsång

Tidigare medlemmar
Cezary Tomaszewski – trombon
Helena Gutarra – sång
Therese Johansson – sång

Diskografi 
Studioalbum
 (MNW/Bonnier Amigo)
 (Bonnier Amigo)
 (Startracks)
(Startracks)

EP
 (MNW/Bonnier Amigo)

Singlar
 (Mistlur/MNW)
 (Mistlur/MNW)
 (Motström)
 (Mistlur/MNW/Bonnier Amigo)
 (Startracks)
 (Playground Music)
(Playground Music)
(Playground Music)
(Playground Music)

Referenser

Externa länkar

Diskografi på Discogs

Musikgrupper bildade 2002
Musikgrupper från Stockholm
Svenska popgrupper
Svenska rockgrupper
Kirsebergs IF

Kirsebergs IF, KIF, var en fotbollsförening som bildades i Kirseberg i Malmö 1937 under namnet BK Vargo. Klubben skulle först heta BK Vargo men namnet var redan upptaget så valet föll på Kirseberg IF. Klubben upplöstes 2009 då den sammanslogs med Rörsjöstaden IF i Malmö City FC.

Historia 
KIF tillbringade de första decennierna i lägre divisioner, med sporadiska besök i division II (sedan 2006 motsvarande division II) 1955/1956 och 1956/1957. När laget tog steget upp till division IV till säsongen 1961 skulle man dock komma att etablera sig som Malmös tredje bästa lag bakom MFF och IFK. KIF vann div. IV Skåne södra 1963 före Skurups AIF och IFK Trelleborg, varmed man för första gången tog steget upp till division III, sedan 2006 motsvarande division I. Kirseberg kom att spela tre säsonger  i trean 1964-1966 innan man degraderades till fyran. I division IV blev det nio säsonger innan man 1975 kunde vinna södra Skåneserien i stor stil före Brösarps IF och MBI.

Föreningen etablerade sig nu på allvar i division III, såväl 1976 som 1983 slutade KIF på andra plats bakom IFK Ystad respektive Lunds BK. Serievinsten skulle dock komma, säsongen 1985 vann man div. III Skåne före Trellebogrskamraterna och klubben fick därmed kvalspela till division II (sedan 2000 motsvarande Superettan). Laget ställdes mot Karlstads BK och KIF började med att vinna i Värmland med 1-0 men föll sedan med 1-2 i Malmö, vilket innebar att värmlänningarna flyttades upp tack vare fler gjorda mål på bortaplan.

Efter säsongen 1986 döptes "division III" om till "division II", en serie KIF föll ur 1990. De femton säsongerna i följd i tredjedivisionen hade inneburit matcher mot storheter som HIF, Kalmar FF, J-Södra, Halmia och IFK Malmö. KIF spelade sedan återstoden av sin existens i fjärde- och femtedivisionerna.

Serietillhörighet 1961-2008

Dräkt och hemmaplaner 
Kirsebergs ursprungliga spelardräkt var gula tröjor och orangea byxor  men de orangea brallorna byttes med tiden ut mot svarta. Inledningsvis spelade Kirseberg hemmamatcherna på ”Hullan” vid Kirsebergsskolan men vid 1950-talets mitt blev det Dalhem vid fängelset. I mitten av 1960-talet upphörde trädgårdsmästeriet närmast Lundavägen varvid Malmö stad anlade Dalhems IP, en anläggning som kom att delas av KIF BK Flagg. Enstaka matcher flyttades till Malmö IP. Under de sista decennierna flyttade verksamheten till Kirsebergs IP.

Bemärkta spelare och ledare 
 Tom Prahl (tränare 1982-1990)
 Roy Andersson (fostrad i KIF)
 Robert Prytz (fostrad i KIF)
 Anders Grimberg (fostrad i KIF)

Se vidare 
 Malmö City FC (efterföljarförening)

Externa länkar 
 Veteranbloggen om Kirsebergs IF

Referenser

Upplösta fotbollsklubbar i Sverige
Fotbollsklubbar i Malmö
Sportklubbar bildade 1937
Sportklubbar upplösta 2009
Suchoj Su-33

Suchoj Su-33, förkortat Su-33 (NATO-rapporteringsnamn: Flanker-D), utvecklat under det sena 1980-talet, är en variant av det ryska stridsflygplanet Suchoj Su-27. Planet är konstruerat för att användas på hangarfartyg och finns idag i tjänst hos den ryska flottan, närmare bestämt på Admiral Kuznetsov. Kina har också en egen variant av Su-33 på sina hangarfartyg som går under beteckningen Shenyang Jian J-15.

Varianter 
Su-27K Hangarfartygsanpassad variant av Suchoj Su-27 för Kuznetsov-klass (Projekt 1143.5) och Projekt 1160.
Su-27KI Projekt 1143.5 och Projekt 1153.
Su-27KPP Tvåsitsig uppgraderad för elektronisk krigföring.
Su-27KRS Tvåsitsig inriktad på spaningsuppdrag.
Su-27KT/Su-27KTZ Projektplan för lufttankning.
Su-27KU Tvåsitsigt träningsplan.
Su-27KSH Ensitsigt attackplan.
Su-28K Tvåsitsigt attackplan.
Su-28KRS Tvåsitsigt spaningsplan baserat på Su-28K.
Su-29K Projektplan för luftstrider som kan avfyra missil R-33 med lång räckvidd.
Su-33 Beteckning på Su-27K efter introduktion till ryska flygvapnet 31 augusti 1998.
Su-27KUB/Su-33UB Tvåsitsig prototyp med tvillingsäte för träning och strid baserad på Su-27K och Su-27KU.

Se även 

 Suchoj Su-27

Referenser 

 Airforce Technology - Su-33 Flanker-D Carrier-Based Fighter
 Military Today - Sukhoi Su-33

Noter

Externa länkar 

Ryska jaktflygplan
Överljudsflygplan
Flygplan tillverkade av Suchoj
John Michael Montgomery

John Michael Montgomery, född 20 januari 1965 i Daneville (nära Lexington), Kentucky, är en amerikansk countrysångare och låtskrivare. Han är yngre bror till Eddie Montgomery, ena halvan av countryduon Montgomery Gentry. 1994 hade han en hit med melodin "I Swear", som även blev en hit senare under det året då den spelades in som cover av gruppen All-4-One.

Diskografi
Studioalbum

Singlar (topp 10 på Billboard Hot Country Songs)
1992 – "Life's a Dance" (#4)
1993 – "I Love the Way You Love Me" (#1)
1993 – "I Swear" (#1)
1994 - Rope the Moon (#4)
1994 – "Be My Baby Tonight" (#1)
1994 – "If You've Got Love" (#1)
1995 – "I Can Love You Like That" (#1)
1995 – "Sold (The Grundy County Auction Incident)" (#1)
1995 – "No Man's Land" (#3)
1995 – "Cowboy Love" (#4)
1996 – "Long as I Live" (#4)
1996 – "Friends" (#2)
1997 – "I Miss You a Little" (#6)
1997 – "How Was I to Know" (#2	)
1997 – "Angel in My Eyes" (#4)
1998 – "Cover You in Kisses" (#3)
1998 – "Hold On to Me" (#4)
1999 – "Home to You" (#2) 
2000 – "The Little Girl" (#1)
2004 – "Letters from Home" (#2)

Externa länkar

Officiell webbplats
John Michael Montgomery på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Referenser

Amerikanska countrysångare
Amerikanska låtskrivare
Födda 1965
Män
Levande personer
Megasport Arena

Megasport Arena (även kallad Chodynka Arena. Det ryska namnet är Ледовый дворец спорта на Ходынском поле (на Ходынке)), är en inomhusarena i Moskva, Ryssland. Arenan är belägen på Chodynkafältet. Arenan har en kapacitet på 14 500 platser och den stod färdig i december 2006. I arenan spelades matcher i VM i ishockey 2007.

Externa länkar 

Officiell sida för Megasport Arena

Ishallar i Ryssland
Sportanläggningar invigda 2006
Sport i Moskva
Goreng goreng

Goreng goreng-folket är en australisk aboriginsk språkgrupp i Queensland, Australien. Goreng goreng-området ligger mellan Baffle Creek och norrut till Agnes Water och sträcker sig västerut till Kroombit Tops.

Se även
Aboriginer
Eungella nationalpark

Referenser

Australiska språk
Portage, Alaska

Portage är en liten by i Alaska som nu är obebodd. Byn är mest känd för att den drabbades hårt av det så kallade Långfredagsskalvet 1964. Byn är belägen vid Turnagain Arm i närheten av jordbävningens epicentrum. Efter skalvet hade strandlinjen flyttats 3,4 km längre inåt land på grund av subsidens vilket ledde till att byn under högvatten dränktes under 1,8 meter vatten och att den efterhand täcktes av silt.

Källor

Orter i Alaska
Mytisjtji Arena

Mytisjtji Arena är en inomhusarena i Mytisjtji i Ryssland. 

Arenan ligger 2 mil utanför Moskva, som staden arrangerade VM i ishockey 2007 tillsammans med. Arenan byggdes 2006 och rymmer 9 000 åskådare. Arenan är hemmaarena för ishockeylaget Atlant Mytisjtji som spelar i Tarasov Division i KHL.

Källor 

Ishallar i Ryssland
Sportanläggningar invigda 2006
Byggnader uppförda av Skanska
Anders Grönwall

Anders Grönwall,  född den 29 juli 1671 på gården Grönvallen i Grytnäs socken i Dalarna, död den 20 februari 1758 i Uppsala, var en svensk professor och lagman. 

Sitt efternamn tog Grönwall efter fädernegården, där fadern, Peder Andersson var bonde. Grönwall blev tjugotre år gammal student vid Uppsala universitet, och vann efter nio års studier den filosofiska graden med andra hedersrummet. Kort därefter utsedd till lärare för en friherre Martin Trotzigs son, företog han en resa till England där han kvarstannade i tre år, varefter han besökte Nederländerna, Frankrike och flera andra länder, samt återkom till Sverige 1710. 

Under sin frånvaro utnämnd till filosofie adjunkt i Uppsala, måste han för sina små inkomster åta sig bokauktionerna i Stockholm och Uppsala, en binäring som han bibehöll även efter det han 1712 blivit förordnad till akademiesekreterare. 1719 befordrades han till professor ethices et politices. Den befattningen hade han till 1748, då han tog avsked och erhöll titeln lagman. 

Genom ett indraget levnadssätt och sträng sparsamhet hade han samlat en ej obetydlig förmögenhet, av vilken han anslog en större summa till stipendier för studerande av Västmanlands-Dala nation i Uppsala. Sin litterära verksamhet nedlade han i akademiska dissertationer, av vilka han efterlämnat 145 stycken.

Källor
 

Födda 1671
Avlidna 1758
Svenska professorer i statsvetenskap
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Män
Ugglan
Personer från Grytnäs socken
Zemfira

Zemfira Talgatovna Ramazanova (ryska:Земфира Талгатовна Рамазанова), född 26 augusti 1976, är en rysk sångare med basjkiriskt ursprung. Hon är ledare och sångare i det ryska rockbandet Zemfira. Bandet grundades 1998 och är mycket populärt i Ryssland och i de forna Sovjetstaterna.

Album 
 Zemfira (Земфира) (1998)
 Förlåt mig min älskade (Прости Меня Моя Любовь) (2000) 
 14 veckor av tystnad (14 Недель Тишины) (2002)
 Vendetta (Вендетта) (2005) 
 Zemfira Live (2006)
 Tack (Спасибо) (2007)
 Z-Sides (2009)
 Zemfira. Live 2 (2010)

Singlar 
 Snö (Снег) (1999) 
 Adjö (До Свидания) (2000) 
 Londonhimmel (Небо Лондона) (2000) 
 Trafik (Трафик) (2001)
 10 pojkar (2008)

Externa länkar 
 Officiell webbplats (på ryska)

Födda 1976
Ryska sångare
Kvinnor
Personer från Ufa
Levande personer
Mononymt kända personer