kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Entledigande

Entledigande är en term som används när någon statsanställd blir avsatt från sin tjänst. Personen i fråga kan själv ha begärt att bli entledigad, men det kan också vara ett beslut från arbetsgivaren. Termen är vanlig i politiska verksamheter.

Termen entledigad förekommer i Sverige bland annat i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar § 21, om entledigande av nämndemän. I lagen 1994:260 om offentligt anställda talas istället om att anställningen upphör genom uppsägning och avsked.

Se även 
 Avsked
 Avskedande
 Oavsättlighet
 Uppsägning

Källor 
Entledigande Nationalencyklopedin

Arbetsrätt
Offentlig rätt
Jürgen Vogel

Jürgen Peter Vogel, född 29 april 1968 i Hamburg i dåvarande Västtyskland, är en tysk skådespelare, som bland annat medverkat i filmerna Die Welle (2008) och Emmas lycka (2006).

Filmografi (i urval)

Källor

Noter 

Tyska skådespelare under 2000-talet
Födda 1968
Män
Levande personer
Skådespelare från Hamburg
Sjövik (olika betydelser)

Sjövik kan syfta på

Sjövik – en tätort i Lerums kommun
Sjövik, Lidingö – ett bostadsområde på Lidingö
Sjövik, Avesta kommun – en by i Folkärna socken
Sjövik, Nora kommun – en småort i Nora kommun
Sjöviks folkhögskola – en folkhögskola i Folkärna
 Sjövik (naturreservat) – ett naturreservat i Ydre kommun
Aagot Ekeby

Aagot Paulsen Ekeby, född 2 juli 1888 i Bergen, död 1984, var en norsk skådespelare.

Ekeby arbetade hela sin karriär från debuten 1909 vid Den Nationale Scene i Bergen. Hon var en frodig komiker som också kunde göra realistiska rollfigurer som Gina Ekdal i Henrik Ibsens Vildanden och fru Arvik i Bjørnstjerne Bjørnsons Når den ny vin blomstrer. Hon utmärkte sig också vid urpremiären av Nordahl Griegs Atlanterhavet 1932 och som Amanda i Tennessee Williams Glasmenageriet. En av Ekebys sista roller var i Ernst Orvils originella komedi Rødt lys.

Källor 

Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1984
Kvinnor
Skådespelare från Bergen
Nicolaus Olai

Nicolaus Olai kan avse:

 Nicolaus Olai Bothniensis
 Nicolaus Olai Helsingius 
 Nicolaus Olai Hiller
 Nicolaus Bergius
 Nicolaus Olai (kyrkoherde i Anundsjö)
 Nicolaus Olai Hambræus
Finngården Rikkenstorp

Rikkenstorp (stavas även Rickenstorp) är en välbevarad finngård från 1600-talets början belägen cirka 12 kilometer väster om Grängesberg i Ljusnarsbergs socken, den nordligaste delen av Örebro län. Här finns ett återskapat odlingslandskap och några äldre byggnader, som uppfördes av skogsfinnar, bland annat ett pörte. 

Rikkenstorp representerar den skogsfinska bosättnings- och landskapshistoriska traditionen i Sverige. Finngården Rikkenstorp är en del av Ekomuseum Bergslagen. Själva gården är privatägd men ett Finnmarksmuseum och stigarna runt gården är öppna för allmänheten. I närheten ligger Bränntjärnstorpet, även det en del av Ekomuseum Bergslagen.

Historik

Gårdens historik går troligen tillbaka till år 1607 och utgör därmed en av de äldsta finngårdarna i Sverige. Då etablerade sig med stor säkerhet skogsfinnen Hindrik Andersson med det troliga finska släktnamnet Rautiainen, även kallad Storskäggen här. 

Den släkt som kom att ge gården dess namn var finnsläkten Rikkinen. Från 1680-talet till 1940 brukades gården av samma släkt. Under första delen av 1700-talet delades egendomen mellan tvillingsbröder. Den äldre brodern fick behålla den ursprungliga, nedre gården medan den yngre fick bryta ny mark och bygga sig en egen gård lite längre norrut. Mellan 1815 och 1865 skedde en kraftig uppodling av landskapet. Det existerade fram till 1940 men försvann därefter successivt.

I början av 1950-talet brändes den övre gården ner av skogsbolaget Högfors AB, som hade förvärvat marken. Den nedre gården förföll och stod öde några år till den köptes 1972 av privatpersoner. Familjen började målmedvetet att rusta gården och att återskapa det forna odlingslandskapet, som ligger i en södersluttning från skogsbrynet ner till Ökekärnen (nuvarande Lammitjärnen).

Idag är odlingsstråket nära en kilometer lång (i nord-sydlig riktning) och mellan cirka 20 och 300 meter bred. I norra änden ligger Ylatorpet, mitt på slänten återfinns Gamla Rikkenstorp, där enbart ett pörte är bevarat. Här korsar bruksvägen egendomen. Mitt på den södra delen ligger gårdens bostadshus och Finnmarksutställningen. Här visas många föremål med anknytning till skalden Dan Andersson.

Bildgalleri

Källor
 Informationstavlor på platsen

Noter

Externa länkar

Orter i Ljusnarsbergs kommun
Ekomuseum Bergslagen
Finngårdar
Gårdar i Västmanland
Aase Bye

Aase Synnøve Bye, född den 4 juni 1904 i Kristiania, död den 10 juli 1991 i Oslo, var en norsk skådespelare, gift med Trygve J. B. Hoff.

Bye debuterade 1923 som Solveig i Henrik Ibsens Peer Gynt på Nationaltheatret, där hon med korta avbrott var anställd till 1974. Genombrottet kom som Sonja i urpremiären av Sverre Brandts Reisen til julestjernen 1924. På 1920- och 1930-talen gjorde hon sig särskilt bemärkt med humörfyllt spel i klassiska komedier av Ludvig Holberg, Molière, William Shakespeare och George Bernard Shaw, och var Helene i uruppförandet av Alex Brinchmanns Karusell (1940), som hon också spelade på Dramaten i Stockholm. Hon gjorde även stor succé i operetter som Läderlappen, Glada änkan och Sköna Helena. Av hennes filmer kan nämnas Fager er lien (1925), och hon är särskilt ihågkommen som Alvilde i Det stora barndopet (1931) och som femme fatale i showfilmen En stille flirt (1933).

Efter andra världskriget arbetade hon huvudsakligen med drama, med tonvikt på centrala Ibsen-, Bjørnson- och Shakespeare-roller samt modern dramatik. Hon fick bland annat Kritikerpriset för rollen som Blanche i Tennessee Williams Linje lusta (1949). Från senare år är Bye mest ihågkommen som Lavinia i Nils Kjærs Det lykkelige valg, som hon första gången spelade 1959. Hennes sista stora roller var drottning Elisabet I i Friedrich Schillers Maria Stuart, Kathleen i David Storeys Home (även i TV-teater) och 1974 års avskedsföreställning, More Stately Mansions av Eugene O'Neill.

Bye var ofta uppläsare i radio, och läste också in lyrik på skiva, men stod aldrig mer på scenen efter avskedsföreställningen.

Filmografi 

 (TV)

Källor

Externa länkar 

Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1904
Avlidna 1991
Kvinnor
Skådespelare från Oslo
Frederick Corder

Frederick Corder, född 26 januari 1852, död 21 augusti 1932, var en brittisk tonsättare.

Corder var kapellmästare vid Brighton Aquarium, kurator och lärare vid kungliga musikakademin i London från 1890. Corder har komponerat operor, operetter, ouvertyrer, orkestersviter, violinstycken, sånger med mera. Han var även en känd översättare av operatexter, och skrev även enstaka teoretiska verk samt History of The royal academy of music (1922).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 

Brittiska kompositörer
Födda 1852
Avlidna 1932
Män
Svensk uppslagsbok
Aasta Voss

Aasta Voss, född 1914 i Volda, död 1994, var en norsk skådespelerska.

Voss debuterade 1935 som Georgine i Oskar Braatens Den store barnedåpen på Det norske teatret, där hon bortsett från två korta uppehåll vid Rogaland Teater och Riksteatret var anställd. Med skarp realistisk känsla spelade hon en rad kvinnoroller i Braatens skådespel, Nastja i Maksim Gorkijs Natthärbärget, fru Buch i Helge Krogs bearbetning av Cora Sandels Kranes konditori och Indiana i Olav Duuns Medmenneske. Hon visade sig också som en säker stiliseringskonstnär, bland annat i Federico García Lorcas Yerma, Bertolt Brechts Den kaukasiska kritcirkeln och Den goda människan i Sezuan, och i pantomimisk stil i Eugene O'Neills Kejsar Jones.

Hon filmdebuterade som Josefine i Bør Børson jr. (1938), följt av rollen som Inga i Godvakker-Maren (1940) och flera större och mindre biroller.

Filmografi (urval)

Källor

Externa länkar 

Norska skådespelare under 1900-talet
Personer från Volda kommun
Födda 1914
Avlidna 1994
Kvinnor
Norrfors kyrka

Norrfors kyrka är en kyrkobyggnad i Norrfors i Luleå stift. Den är församlingskyrka i Nordmalings församling.

Kyrkobyggnaden
Träkyrkan uppfördes åren 1922-1923 efter ritningar av arkitekt Knut Nordenskjöld. Invigningen förrättades i januari 1923 av biskop Olof Bergqvist. Kyrkan restaurerades 1954 under ledning av Erik Fant och 1988 under ledning av Rolf Sixtensson.

Kyrkobyggnaden består av ett rektangulärt långhus med smalare kor i sydväst och kyrktorn i nordost. Stommen är av trä och ytterväggarna är klädda med ljust gråbrun träpanel. Långhuset täcks av ett sadeltak som är belagt med lertegel. Kyrktornet har en lökformad kupol som kröns med en korsförsedd tornspira.

Kyrkorummet är indelat i tre skepp där pelare skiljer av mittskeppet från sidoskeppen. Mittskeppet har ett treklövervalv medan sidoskeppen har platta tak. Innertaket är klätt med brädor som har blålaserats. Kyrkorummets golv är av trä. Korets fönster har en glasmålning som är utförd av Yngve Lundström. Glasmålningens motiv är "det himmelska Jerusalem".

Inventarier
 Nuvarande orgel är tillverkad av Grönlunds Orgelbyggeri i Gammelstad. Orgeln invigdes 30 mars 1958.
 Dopfunten har ett stativ skänkt av Norrfors snickerifabrik och en dopskål skänkt 1929 av Kyrkliga ungdomskretsen.
 Altartavlan är en triptyk utförd av Gunnar Torhamn.
 Kyrkklockorna är gjutna 1922 av Bergholtz klockgjuteri.

Referenser
 
 
 Nordmalings församling

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Luleå stift
Kyrkobyggnader i Nordmalings kommun
Kyrkobyggnader invigda 1923
1923 i Sverige
Heavy (Lauri Ylönen-låt)

"Heavy" är en låt av Lauri Ylönen från den finländska rockgruppen The Rasmus och hans debutsingel som soloartist. Låten släpptes som digital nedladdning den 25 februari 2011 och finns med på albumet New World som släpptes den 30 mars. Låten skrevs tillsammans med The Rasmus gitarrist Pauli Rantasalmi och släpptes genom Lauris eget skivbolag Dynasty Helsinki.

Livepremiären av låten hölls i samband med Emma-galan (Finlands motsvarighet till Grammisgalan) den 26 februari 2011. Framträdandet på Emma-galan var dock playback; låtens riktiga livepremiär blev istället under Unicef-galan den 12 mars.

Bakgrund och influenser 
Lauri förklarar att anledningen till att han släpper solomaterial är att alla hans idéer inte får plats i The Rasmus som grupp. "Heavy" är mer insvept och elektronisk än bandets rockbaserade musik. Möjliga influenser till den musikala delen är Daft Punk och Björk.

I en bloggpost på Lauris webbplats den 16 februari 2011 skriver han att låten skrevs när han var och hälsade på The Rasmus gitarrist Pauli Rantasalmi i Singapore. Texten är baserad på en konversation han hade med en taxiförare under Singaporebesöket. De hade en diskussion om vad det innebär att ha yttrandefrihet. Taxiföraren berättade en historia om en fågel i en gyllene bur där livets alla skönheter stod framför honom men det enda han verkligen ville ha var frihet. Taxiföraren bad Ylönen att skriva en låt om det, vilket han gjorde på sitt hotell samma kväll. Vidare skriver Ylönen i samma bloggpost att han hoppas att taxiföraren någon gång kommer att höra låten.

Kritik 
När singeln släpptes var kritiken blandad och enligt en artikel på Radio X3Ms webbplats överlag positiv runtom Internet. "Jag förväntade mig faktiskt mera kritik, finländare känns alltid så missunnsamma. De negativa kommentarerna handlar om att det är för poppigt, för elektro, för 80-tals disco-aktigt. Men de är inte så många.", kommenterar Lauri i artikeln.

Musikvideo 
Musikvideon till "Heavy" regisserades av den svenske videoproducenten Owe Lingvall från Village Road Film, som också har ansvarat för The Rasmus-videorna "Justify" och "October & April". Videon spelades in under ett tredagarspass (16–18 december 2010) i Obbola Folkets hus i Obbola.

I videon spelar förutom Lauri en liten robot vid namn Amanda huvudrollen och symboliserar fågeln i buren.

Videon hade premiär den 28 februari 2011 och kunde bland annat visas online på Lauris Youtube-kanal.

Låtlista 
 "Heavy" – 4:02

Listplaceringar

Referenser

Externa länkar 
 Lauris officiella webbplats
 Officiell musikvideo på Youtube
 Kort intervju om videoinspelningen i TV4 Play

The Rasmus
Musiksinglar 2011
Sånger 2011
Låtar av Lauri Ylönen
Gonzalo Fernández de Córdoba y Aguilar

Gonzalo Fernández de Cordoba y Aguilar, född 1453 och död 1515, var en spansk fältherre. I Spanien kallas han El Gran Capitán, "den store fältherren".

Cordoba föddes nära Córdoba i Spanien och trädde redan som ung i Isabella I av Kastiliens tjänst. Han deltog i erövring av Emiratet av Granada. När fransmännen 1495 hotade Neapel, förmådde Isabella sin gemål Ferdinand II av Aragonien att göra Cordoba till befälhavare för de dit bestämda hjälptrupperna. Snabbt fördrev han fienden från Syditalien och utnämndes till tack av Ferdinand II av Neapel till hertig av San Angelo. Efter att ha undertryckt ett uppror av morerna i Spanien sändes Cordoba snart åter till Neapel, denna gång för att tillsammans med fransmännen erövra landet, vilket också lätt lyckades. När därpå bundsförvanterna råkade i strid om bytet, uppehöll Cordoba först fransmännen framför sitt fasta läger och slog sedan deras generaler var för sig, erövrade staden Neapel och tryggade det spanska väldet i södra Italien. Cordoba var en tid vicekung i Neapel, men efter Isabellas död förlorade han sitt bästa stöd och misstänkliggjordes av sina avundsmän vid hovet. 1507 hemkallades han från Italien.

Cordobas taktik var att beväpna huvuddelen av sina infanterister med pikar, och att låta skyttarna bilda fristående flyglar.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Födda 1453
Avlidna 1515
Män
Spanska militärer
International Association of Amusement Parks and Attractions

International Association of Amusement Parks and Attractions (IAAPA) är en internationell branschorganisation för nöjesanläggningar. Den arbetar bland annat för att bevara och gynna nöjesindustrin. Organisationen representerar över 4 000 anläggningar och leverantörer i drygt 90 länder. Bland anläggningarna finns nöjesparker, temaparker, äventyrsbad, djurparker, museer och kasinon med mera. De flesta är belägna i USA.

IAAPA arrangerar tre mässor varje år: IAAPA Attractions Expo, Asian Attractions Expo och Euro Attractions Show. Dessa är inriktade på nöjesparksbranschen och åkattraktionsindustrin. IAAPA ger även ut den månatliga tidningen Funworld med bland annat åkattraktionsnyheter.

Nöjesparken Lisebergs före detta VD Mats Wedin har tidigare varit ordförande i IAAPA,. Lisebergs nuvarande VD Andreas Andersen har varit direktör för den europeiska delen av IAAPA mellan 2008 och 2011.

Svenska medlemsanläggningar i IAAPA
 Liseberg
 Skånes Djurpark
 Kolmården
 Skara Sommarland
 Furuviksparken
 Gröna Lund

Referenser

Externa länkar
IAAPA:s hemsida

Branschorganisationer i USA
Luis Fernández de Córdova

För den spanske guvernören i Chile, se Luis Fernández de Córdoba y Arce.

Luis Fernández de Córdova, född 2 augusti 1798 och död 22 april 1840, var en spansk diplomat och officer.

Córdova spelade som ung officer en framträdande roll vid såväl revolutionen 1820 som kontrarevolutionen 1822–23. Han innehade efter 1825 ett flertal olika diplomatiska uppdrag. I striden mot Carlisterna tog han ivrig del, och var en tid överbefälhavare över Isabella II:s trupper.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Födda 1798
Avlidna 1840
Män
Spanska militärer under 1800-talet
Spanska diplomater
UFC 117

UFC 117: Silva vs. Sonnen var en mixed martial arts-gala arrangerad av Ultimate Fighting Championship (UFC) i Oakland, USA den 7 augusti 2010.

Bakgrund
Galans huvudmatch var en titelmatch i UFC:s mellanviktsklass mellan den regerande mästaren Anderson Silva och utmanaren Chael Sonnen. I två matcher stod en titelmatch på spel, vinnaren mellan Junior dos Santos och Roy Nelson skulle få en titelmatch i tungviktsdivisionen och vinnaren mellan Jon Fitch och Thiago Alves i welterviktsdivisionen. Matchen mellan Fitch och Alves skulle vara en welterviktmatch (170 lbs, 77 kg) men då Alves vägde in på 171,5 pounds (77,8 kg) ändrades matchen till catchvikt och Alves fick böta 20 % av sitt gage.

Efterspel
I september blev det känt att Chael Sonnen lämnat ett positivt dopningsprov som innehöll för höga testosteronvärden på dopningskontrollen efter galan. Han blev avstängd i ett år och fick böta 2500 dollar. Efter att ha överklagat domen blev avstängningen sänkt till sex månader.

Resultat

Underkort

Huvudkort

Bonusar
En bonus på $60 000 delas ut till Kvällens match, Kvällens knockout samt Kvällens submission.
Kvällens match: Anderson Silva mot Chael Sonnen
Kvällens knockout: Stefan Struve
Kvällens submission: Anderson Silva och Matt Hughes

Referenser

Webbkällor

Fotnoter

Ultimate Fighting Championship-evenemang
2010 i USA
Sport i Oakland
Sportåret 2010
Ronnie Lane

Ronald Frederick "Ronnie" Lane, född 1 april 1946 i Plaistow i Newham i London, död 4 juni 1997 i Trinidad, Colorado, USA, var en brittisk musiker. 

Han är främst känd för att ha spelat basgitarr i banden Small Faces och The Faces. Han bildade bandet Ronnie Lane's Slim Chance Band och gjorde kända inspelningar av bland annat "Brother Can You Spare Me a Dime?", "One for the Road" med flera. 

Han brukade kallas för "Plonk" av bland annat fans.

Lane insjuknade i MS under 1980-talet och dog också 1997 av sjukdomen i kombination med lunginflammation. Många artister har spelat in hyllningslåtar till hans minne, bland annat Paul Weller och Susan Voelz.

Diskografi 
Album med Small Faces
 Small Faces (1966)
 Small Faces (1967)
 Ogdens' Nut Gone Flake (1968)

Album med Faces
 First Step (1970)
Long Player (1971)
A Nod Is as Good as a Wink... to a Blind Horse (1971)
Ooh La La (1973)

Soloalbum
 Anymore for Anymore (1974)
 Ronnie Lane's Slim Chance (1975)
 One for the Road (1976)
 See Me (1979)

Samarbeten (urval)
 Happy Birthday (med Pete Townshend) (1970)
 I Am (med Pete Townshend) (1972)
 Mahoney's Last Stand (med Ronnie Wood) (1976)
 With Love (med Pete Townshend) (1976)
 Rough Mix (med Pete Townsend) (1977)
 Majik Mijits (med Steve Marriott) (2000, inspelad 1981)
 Victory Gardens (med John & Mary) (1991

Externa länkar

Ronnie Lane på IMDb
Hyllningsvideo till Ronnie Lane på YouTube

Födda 1946
Brittiska basister
Män
Avlidna 1997
Musiker från London
Eyad el-Sarraj

Eyad el-Sarraj, född 27 april 1944 i Be'er Sheva i Brittiska Palestinamandatet, död 18 december 2013, var en palestinsk psykiater och freds- och människorättsaktivist från Gaza.

Eyad el-Sarraj var rådgivare i den palestinska delegationen vid fredsförhandlingarna i Camp David år 2000. Vid 2006 års val till den Palestinska myndigheten stod han överst på kandidatlistan för Wa'ad-partiet (den nationella koalitionen för rättvisa och demokrati). Han var en av initiativtagarna till Faculty For Israeli-Palestinian Peace, ett nätverk av palestinska och israeliska akademiker, vilket arbetar för en fredsöverenskommelse.

Eyad el-Sarraj mottog Olof Palmepriset år 2010 för sin "uppoffrande och oförtröttliga kamp för förnuft, försoning och fred i en region som präglas av våld, ockupation, förtryck och mänsklig misär".

Källor
https://web.archive.org/web/20120413210956/http://encyclopedia.jrank.org/articles/pages/5675/El-Sarraj-Eyad-1944.html

Palestinier
Mottagare av Olof Palme-priset
Födda 1944
Avlidna 2013
Män
Personer från Be'er Sheva
José María Córdova

José María Córdova, född 8 september 1799, död 17 oktober 1829, var en colombiansk general.

Córdova var en av Simón Bolívars främsta medhjälpare i sydamerikanska frihetskriget och vann flera segrar. Efter en brytning med Bolívar startade Córdova ett uppror i provinsen Antioquia men besegrades och stupade.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Födda 1799
Avlidna 1829
Män
Colombianska generaler
Ekeby, Börje socken

Ekeby är en by i Börje socken, Uppsala kommun.

Byn är med all förmodan forntida. Gravfältet RAÄ 61, Börje, strax öster om byn har idag 50 gravar (9 högar och ca 41 runda stensättningar), men har varit större och är skadat av odlingar.

Byn omtalas första gången i skriftliga källor 1343 ('in Ekeby'), då kyrkoherde Lars i Börje testamenterade 16 penningland i Ekeby till Börje kyrka. 1366 testamenterades 9 öresland i byn till Uppsala domkyrka, och 1376 hade Uppsala domkyrka 3 markland i byn, bebott av tre lantbönder. Dessa gårdar tre gårdar förblir i domkyrkans ägo fram till 1536, då de dras in av Gustav Vasa och görs till hans privata egendom. Gustav II Adolf donerar 1624 gårdarna till Uppsala universitet. Utöver dessa gårdar fanns 1541 två skatteutjordar lydande under Broby, varav den ena 1548 var torp.

Källor 
 Det medeltida Sverige 1:2, Dahlbäck, Ferm och Rahmqvist
59°54'7.4"N 17°31'31.5"E
Orter i Uppsala kommun
Hässelby, Börje socken

Hässelby är en by i Börje socken, Uppsala kommun.

Byn är med all sannolikhet forntida, och RAÄ 138 Börje med 20 gravar är förmodligen bygravfältet. Sydöst om byn finns även ett impediment minst en grav (RAÄ 174).

Vid gravfältet RAÄ 151 under Hässelby 5:1 hade arkeologiska institutionen vid Uppsala universitet sina fältkurser förlagda från 1978 och ett antal år framöver sina fältkurser förlagda.

I skriftliga källor omtalas byn första gången 1305 ('in Hæsliby'), då Uppsala helgeandshus hade jord i byn. 1497-1536 fanns här fyra landbor på jord tillhörig Uppsala domkyrka. Det ena av de hemmanen återbördades från kyrkan av Olof Bröms, och övertogs senare av Gustav Vasa. Den gården doneras 1624 av Gustav II Adolf till Uppsala universitet.

Källor 

 Det medeltida Sverige 1:2 Ferm, Dahlbäck och Rahmqvist

Orter i Uppsala kommun
Simone Corleo

Simone Corleo, född 1823, död 1891, var en italiensk filosof.

Corleo var professor i Palermo. Utifrån positivistiska utgångspunkter fördes Corleo till en identitetsfilosofi, vilken försökte återföra alla egenskaper till kvantiteter. Bland hans verk märks Filosofia universale (1860-1863) samt Il sistema della filosofia universale ovvero la filosofia dell'identità (1880).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Italienska filosofer
Födda 1823
Avlidna 1891
Män
Antonia Caenis

Antonia Caenis, död 74 e.Kr., var kejsar Vespasianus inflytelserika sambo. Hon utövade ett betydande inflytande på statsangelägenheterna i romarriket.

Caenis tros ha blivit född i Istria i nuvarande Kroatien. Hon var slav och sekreterare åt kejsar Claudius mor Antonia Minor innan hon inledde ett förhållande med Vespasianus. Enligt Suetonius var hon Vespasianus fru i allt utom namnet efter hans första fru Flavia Domitilla den äldres död fram till sin egen död. Hon ska ha haft ett fantastiskt minne och varit mycket aktiv i regeringsarbetet. Hon utförde officiella uppgifter på kejsarens vägnar och tjänade mycket pengar på sin politiska karriär. Hon behandlades dock föraktfullt av Vespasianus son Domitianus.

Källor 
 

Romerska slavar
Kvinnor
Älskarinnor
Avlidna 74
Födda okänt år
Romerska politiker
Kvinnor i antikens Rom
Vespasianus
Personer i Romerska riket under 000-talet