kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Germund Ludvig Cederhielm

Germund Ludvig Cederhielm, född den 8 april 1755 i Jönköping, död den 8 februari 1841, var en svensk greve, en af rikets herrar, attaché, överste i fransk tjänst, major i svensk, överstekammarjunkare, guvernör för arvprinsen Oscar.

Biografi
Germund Ludvig Cederhielm var son till friherrinnan Lovisa Charlotta von Saltza och Germund Carl Cederhielm i friherreätten Cederhielm]. Han började sin militära bana 1770 då han utnämndes till officer vid Livdrabantkåren. Han blev 1774 kornett vid Lätta dragonerna, inom vilket regemente han avancerade till premiär major 1789.

Var under 1774 medlem av den svenska beskickning som sändes till Sankt Petersburg. Från 1776 reste Cederhielm runt i Europa med Gustav IIIs rekommendation, vilken öppnade dörrarna till samtliga av de europeiska hoven.

1778 blev han antagen i fransk krigstjänst och hade, då han kom hem till Sverige 1781, avancerat till överste i franska armén. 1783 blev han utnämnd till attaché vid den svenska ambassaden i Paris. 1811 blev han så utnämnd till överstekammarjunkare och under åren 1812 till 1815 var han guvernör för arvprinsen Oskar.

1814 utnämndes han till "En af Rikets Herrar", 1818 upphöjdes han till serafimerriddare och 1822 till greve.  Då han dog utslocknade den grevliga ätten Cederhielm.

Källor 
 Gabreil Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor

Noter

Svenska överstekammarjunkare
En av rikets herrar
Svenska grevar
Militärer från Jönköping
Födda 1755
Avlidna 1841
Män
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Bureätten
Mottagare av Serafimerorden
Diplomater från Jönköping
Karl XIII:s hov
G3 Torrent

G3 Torrent är en open source bittorrent-klient.

Externa länkar 
 G3 Torrent på Sourcefourge

Fildelningsprogram
Fria fildelningsprogram
Världens sju nya underverk

Världens sju nya underverk är en av de moderna, alternativa förteckningar över världens sju underverk som har presenterats. Listan röstades fram av 100 miljoner människor i en global omröstning.

Orsaken till att man ville ha en ny lista är att alla de gamla underverken, undantaget Cheopspyramiden, är mer eller mindre förstörda. Den privata Schweiz-baserade organisationen New 7 wonders of the world organiserade omröstningen på sin webbplats och vem som helst kunde delta i omröstningen. 77 byggnadsverk världen över röstades fram och utifrån dessa valdes 21 finalister ut av jurymedlemmen Federico Mayor Zaragoza, som tidigare varit generalsekreterare i FN-organet Unesco.

Bland finalisterna fanns Eiffeltornet, Taj Mahal, Stonehenge, Frihetsgudinnan, Kinesiska muren, Kreml och Operahuset i Sydney. Ursprungligen fanns också Cheopspyramiden med bland de nominerade, men efter protester från Egypten fick monumentet istället "specialstatus". Även i den senare omröstningen kunde vem som helst rösta, och röstningen gjordes per telefon eller via e-post.

Vinnare 
Omröstningens resultat presenterades på en internationell gala i Estadio da Luz i Lissabon den 7 juli 2007. Vinnarna, och därmed Världens sju nya underverk, blev:

Övriga finalister

Kritik

UNESCO 

United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization (Unesco), fastslog i ett pressmeddelande den 20 juni 2007 att det inte har något att göra med det "privata initiativ" som UNESCO menar återspeglar "bara åsikterna hos de som har tillgång till Internet", och att det inte finns något samband mellan herr Webers medialiserade kampanj och det vetenskapliga och utbildningsinriktade arbete som UNESCO bedriver genom sin lista över världsarv. Omröstningen kan enligt UNESCO inte påverka bevarandet av de framröstade sju underverken.

Egyptiska reaktioner 

I Egypten har man varit kritisk till att pyramiderna i Giza, det enda av antikens sju underverk som finns kvar, inte hade en självskriven plats bland de nya sju underverken. Egyptens kulturminister Farouq Hosni kallade omröstningen "absurd" och ansåg att dess initiativtagare Weber mest syntes vara intresserad av att marknadsföra sig själv. Nagib Amin, en egyptisk expert på världsarv, har påpekat att omröstningen bara är kommersiell och inte har någon vetenskaplig grund.

Med anledning av den egyptiska kritiken plockades pyramiderna i Giza bort från omröstningen och erhöll "hedersstatus" av New7Wonders Foundation.

Svenska Dagbladet 
Listan på de nya underverken har bland annat mött kritik från Lars Ryding på Svenska Dagbladet, som tycker att de verkliga underverken att ta upp borde vara uppfinningar av olika slag, hellre än byggnader varav en del inte ens är särskilt nya.

Se även 
 Världens sju underverk

Referenser

Externa länkar 
 Organisationen New 7 wonders of the world hemsida (engelska)

Arkitekturhistoria
Landström (sjöfart)

Landström, att ta landström, är en nautisk term som innebär att man kopplar upp båtens elsystem mot det som finns i land.

På stora fartyg kopplar man upp sig mot en högspänningsanläggning på land, via en grov kabel. Ombord på fartyget finns sedan en transformatorstation samt ett ställverk som distribuerar el-energin till fartygets olika förbrukare. Det innebär en miljövinst att yrkesfartyg har tillgång till landström eftersom man då inte behöver köra sina motorer eller hjälpmotorer under stillaliggandet i hamn.

På fritidsbåtar innebär detta vanligtvis att man drar iland en landströmskabel till ett elskåp som är placerat på bryggan. Man får då 230 volt växelspänning ombord. Ombord på båten kopplas landströmskabeln till en speciell elcentral med jordfelsbrytare säkring och vidare till jordade eluttag. Vanligtvis kopplas båtens batteriladdare till landströmmen, batteriladdaren förser sedan båtens lågspänningssystem med ström.

Då laddarens minuspol ofta sammanfaller med landströmmens skyddsjord och minusjordning i kölbultar eller motorblock innebär detta att båtens metalldelar som är monterade under vattenytan utsätts för en kraftig galvanisk korrosion. Detta kan bero på att elnätets jordpunkt har en annan potential än vattnets, ligger båten dessutom förtöjd i saltvatten ökar korrosionen. Problemet avhjälps genom att montera en skyddstransformator.

Källor
Riktlinjer och rekommendationer Transportstyrelsen

Sjöfart
M/S Viking ADCC

M/S Viking ADCC var projektnamnet för en kryssningsfärja som den 29 januari 2007 beställdes av Viking Line för att sättas in på trafik mellan Mariehamn–Kapellskär. Efter kraftiga förseningar vid det spanska varvet Astilleros de Sevilla annullerade Viking Line kontraktet 2010.

Nybyggets namn ADCC kommer från termen All seasons Day Cruising and Commuting  (sv. Dagkryssningar och pendel för alla årstider). Kölsträckningen ägde rum den 6 maj 2008. Efter leveransförseningar sade Viking Line upp kontraktet den 8 februari 2010. Det blev tvist om återbetalningen av förskotteringarna. Tvisten löstes till Viking Lines förmån under hösten 2011. Astilleros de Sevilla har gått i konkurs och likvidationen av konkursboet där det påbörjade skrovet finns kvar förväntas att var slutfört i slutet på 2012. 

M/S Viking ADCC var specialanpassad för trafiken mellan Kapellskär–Mariehamn. Överfartstiden beräknades till två timmar och fartyget skulle kunna trafikera rutten även vid svåra is- och väderförhållanden. I den förliga delen av fartyget skulle det bland finnas annat ett kafé med panoramafönster mellan två däck.

Källhänvisningar 

Kryssningsfärjor
Fartyg byggda i Spanien
Norfolktravare

Norfolktravaren är en numera utdöd hästras som användes flitigt till att förbättra olika raser runt om i Europa och även Nordamerika. De ligger i grunden för nästan alla de främsta körhästarna i världen och framför allt användes de i utvecklingen av travhästar.

Historia

Norfolktravaren var Englands stolthet under 1800-talet. Störst influens på Norfolktravaren hade bland annat ett engelskt fullblod kallat Messenger som levde på 1700-talet, och som även var stamfaderna till den amerikanska travaren. Även hingsten Shales hade ett mycket stort inflytande på Norfolktravaren. Shales föddes 1755 efter galopphästen Flying Childers och var även stamhingst till Shaleshästen och Hackneyhästen. 

Dock har begreppet Norfolktravare funnits sedan 1400-talet. Redan 1542 beordrade den engelska kungen Henrik VIII att de rika skulle hålla sig med ett visst antal "Trotter-hingstar". Då rasen var väl etablerad i just området runt Norfolk så blev rasen känd som Norfolktravare, eller även Norfolk Roadster. 

De två raserna Engelskt fullblod och Norfolktravare utvecklades nästan samtidigt under 1600-talet och 1700-talet. De gick sen skilda vägar då de fick helt skilda användningsområden. Det engelska fullblodet blev överklassens galopphäst medan travaren blev landsbygdens körhäst. De behövde en häst som man kunde både köra och rida vid behov. Traven var den idealiska gångarten och Norfolk Roadstern var mest utmärkande med denna gångart, som rasen var mycket snabb i. Norfolktravaren blev godkänd som egen ras år 1750. Norfolktravaren var även mycket nära släkt med Yorkshirecoachhästen, som var en lite annorlunda typ av samma ras, fast avlades främst i norra Yorkshire. 

Man visade sina Norfolkhästar stor aktning och visade upp dem i olika tävlingar, bland annat en tidig form av monté, ett slags travlopp fast hästarna reds istället för att köras och rasen satte några enastående rekord under den här tiden. Även om det är ovanligt nu så reds många hästar över 10 mil varje dag. Norfolk roadstern fortsatte glänsa när vägarna förbättrades. Men rasen skulle så småningom ersättas med sina ättlingar Hackneyhästarna men de få exemplar som fanns kvar, ägdes av lord Ashton på Irland. Han bevarade rasen på sitt stuteri Woodlawn i Cork ända fram till 1941 då rasen helt dog ut, mycket på att mekaniseringen hade gjort körhästar överflödiga.

Egenskaper

Norfolktravare är numera utdöd men trots det så finns deras blod i nästan alla Europas varmblodsraser och Hackneyhästen eller Shaleshästen anses vara de hästraser som bär på mest arv från Norfolktravaren. 

Det finns inga foton på Norfolktravaren men de målningar och teckningar som finns på Norfolktravare visar en häst av Cobtyp med en mycket snabb och vägvinnande trav och väldigt korta ben till den långa kroppen. Exteriören bör ha varit ganska smal, men hästarna som var utmärkta körhästar var nog starka och uthålliga. De användes i nästan alla avel av körhästar både i och utanför Europa.

Källor 

Norfolk Roadster på EquineKingdom.com

Utdöda hästtyper
Att leva (film, 1952)

Att leva (japansk originaltitel: Ikiru, 生きる) är en film av Akira Kurosawa från 1952. Filmen handlar om Kanji Watanabe (spelad av Takashi Shimura) som är en tjänsteman som sitter i stadens stadshus tillsammans med andra tjänstemän utan att egentligen göra något annat än att bolla runt ärenden mellan olika avdelningar. Watanabe har under sina nästan 30 år på samma arbetsplats aldrig varit sjuk, men när han får reda på att han har magsäckscancer förändras hans liv. Filmen bygger löst på Lev Tolstojs kortroman Ivan Iljitjs död.

Ett sångtema som återkommer några tillfällen under filmens gång är en sorgsen melodi, som Watanabe framför och var populär runt 1915- 1920 med titeln Gondola no uta, Gondoljärens sång.

Källor

Externa länkar 
 

Filmer 1952
Japanska dramafilmer
Japanskspråkiga filmer
Filmer från Toho
Filmer i regi av Akira Kurosawa
Lev Tolstoj-filmatiseringar
Svartvita filmer
WP:Projekt Japan
Bergsexamen

Bergsexamen är en äldre akademisk ämbetsexamen för inträde i Bergsstaten, inrättad 1750.

Vid denna tidpunkt fordrades för inträde i Bergsstaten med anledning av den med nämnda stat förenade jurisdiktionen, utövad av bergstingsrätter och gruvrätter, förutom de till bergsexamen hörande ämnen, fysik, mekanik, geometri och kemi, även att ha avlagt examen till rättegångsverken (hovrättsexamen). År 1849 meddelades, sedan bergstings- och gruvrätterna hade upphört, rätt att avlägga bergsexamen och söka tjänster i bergsstaten utan föregående hovrättsexamen. År 1863 förordnades, att examen till bergsstaten skulle omfatta prövning i matematik, fysik och mekanik, kemi, mineralogi och geologi. Denna examen avlades vid universiteten, där fordringarna år efter år alltmer skärptes, så att bergsexamen slutligen fick rykte om att vara en av de svåraste universitetsexamina, och att dessa fordringar var av tvivelaktigt värde för den examinerades duglighet i det praktiska livet.

För att bli antagen såsom auskultant i Bergskollegium eller sedermera Kommerskollegium måste den vid universitetet examinerade även undergå en examen i kollegiet och under någon tid även tjänstgöra där. För att vinna praktisk erfarenhet var auskultanten tvungen att även genomgå den tvååriga kursen i Falu bergsskola. Efter förflyttningen av bergsskolans övre avdelning till Stockholm och förening med Kungliga Tekniska högskolan medgavs genom 1886 avgående elev från Tekniska högskolans fackskola för bergsvetenskap på vissa villkor behörighet till inträde i bergsstaten. Bergsexamen avlades en sista gång år 1907 och hade dessförinnan då inte avlagts sedan 1890.

Källor 

 

Akademiska examina
Bergsbruk
Ugglan
Kristligt-sociala partiet (Nederländerna)

Kristligt Sociala Partiet (Christelijk-Sociale Partij) var ett kristet socialistparti som existerade i Nederländerna mellan 1907 och 1926.

KSP bildades 1907 av tidigare medlemmar av Kristliga Historiska Unionen.

Partiet hade sin väljarmässiga och ideologiska bas i Holländska reformerta kyrkan och verkade för att denna kyrka skulle favoriseras ekonomiskt jämfört med andra trossamfund.

1918 valdes partiet för första och enda gången in i den andra kammaren i det nederländska parlamentet, med omkring 8 000 röster (0,6 %). Detta sedan allmän manlig rösträtt och ett proportionellt valsystem införts.
Parlamentsledamot för KSP blev partiledaren Adolf Robbert van der Laar.

I de allmänna valen 1922 hade valsystemet åter ändrats och KSP miste sitt enda mandat i parlamentet.

I valkampanjen 1925 ställde man upp under namnet Protestantiska Folkpartiet. 

1926 gick man samman med två andra småpartier (Kristdemokratiska Partiet och Kristna Socialistförbundet) och bildade Kristdemokratiska Unionen.

Historiska politiska partier i Nederländerna
Historiska socialistiska partier
Politiska partier bildade 1907
Politiska partier upplösta 1926
Religiösa organisationer bildade 1907
Religiösa organisationer upplösta 1926
Kristna organisationer i Nederländerna
Glenmorangie

Glenmorangie är ett destilleri av maltwhisky i norra Skottland, grundat 1849. Destilleriet ligger vid staden Tain, i närheten av havsviken Dornoch Firth. Glenmorangie är den mest sålda maltwhiskyn i Skottland och ligger som nummer tre i världen .

Länkar

Officiell hemsida

Skotsk whisky
LVMH
Elizabeth Craig

Elizabeth Josephine Craig (MBE, FRSA),  född 16 februari 1883, död 7 juni 1980, var en brittisk kokboksförfattare. 

Brittiska författare under 1900-talet
Engelskspråkiga författare
Kokboksförfattare
Födda 1883
Avlidna 1980
Kvinnor
Kristna Socialistförbundet

Kristna Socialistförbundet (Bond Christen-Socialisten) var ett nederländskt kristet vänsterparti, bildat 1907.

Partiets ledstjärna var det dubbla kärleksbudet i Matteusevangeliet. Utifrån detta formade man mottot "Gud, dig själv och din nästa".

Kristna Socialistförbundet verkade för republik, lika rättigheter för män och kvinnor, fri utbildning, skärpt arbetsrättslagstiftning, minimilöner, sociala skyddsnät, militär avrustning och rätt till vapenfri tjänst, självständighet för de Västindiska öarna och enkammarparlament.

De två mest kända partiledarna för KSF var predikanterna Willy Kruyt och Bart de Ligt. Den sistnämnde var en känd förespråkare för vapenvägran.

I valet 1918 fick KSF runt 8000 röster (0,6 %) och ett mandat i andra kammaren. 
Året därpå lämnade KSF:s ende parlamentsledamot partiet och hoppade av till Socialdemokratiska Partiet. 
Andra partimedlemmar gick med i SDAP medan en tredje grupp avhoppare bildade Kristliga Folkpartiet.

1926 gick man samman med två andra småpartier (Kristdemokratiska Partiet och Kristligt Sociala Partiet) och bildade Kristdemokratiska Unionen.

Historiska politiska partier i Nederländerna
Politiska partier bildade 1907
Politiska partier upplösta 1926
Religiösa organisationer bildade 1907
Historiska socialistiska partier
Kristna organisationer i Nederländerna
Religiösa organisationer upplösta 1926
Kristliga Folkpartiet

Kristliga Folkpartiet var ett nederländskt politiskt parti, bildat 1920 av avhoppare från Kristna Socialistförbundet.

Frederik van Puffelen toppade partiets valsedel. 

1926 gick partiet upp i Kristdemokratiska Unionen.

Källor

Historiska politiska partier i Nederländerna
Politiska partier bildade 1920
Politiska partier upplösta 1926
Religiösa organisationer bildade 1920
Kristna organisationer i Nederländerna
Kville (olika betydelser)

Kville kan syfta på:

 Kville – en småort i Tanums kommun
 Kville storkommun – en före detta storkommun (1952–1971) i före detta Göteborgs och Bohus län
 Kville landskommun – en före detta landskommun (1863–1952) i före detta Göteborgs och Bohus län
 Kville härad – ett härad i före detta Göteborgs och Bohus län
 Kville socken – en socken i Bohuslän
 Norra Bohusläns kontrakt – ett pastorat i Göteborgs stift
 Kville församling – en församling inom Tanums pastorat
 Kville kyrka – en kyrka i Kville församling
 Kvillebäcken – en stadsdel i Göteborg
Michael Courtemanché

Michael Courtemanché är en berömd mimare som hade sitt stora genombrott på 1970–1980-talen, då han uppträdde i TV på helgerna som mimare. Hans mest berömda verk är "Samurai Mime" och "Le Claustrophobe"

Michael Courtemanché föddes i Frankrike år 1962 och när han var 8 år gammal flyttade familjen till Tyskland och där bor han för närvarande.

Skillnaden mellan Michael Courtemanché och en vanlig mimare är att en vanlig mimare är tyst under hela uppträdandet. Michael Courtemanché gör olika typer av ljud under sina nummer. I "Samurai Mime" så gör han bland annat ljudeffekter som "Sviiiish" med munnen.

Uppträdanden

Samurai Mime
Samurai Mime spelades in och visades i tysk TV under 3 helger 1986. Numret gick ut på att Michael Courtemanché var en japansk samuraj som skulle visa upp sin styrka genom att krossa en bräda. När väl samurajen ska slå sönder brädan, så landar en fluga på den. Samurajen får panik och vill till varje pris slå ihjäl flugan.

Le Claustrophobe
Le Claustrophobe handlar om en rätt töntig person som ska åka hiss. När det visar sig att hissen inte åker längre någonstans, så kommer den klassiska mimarutförelsen "lådan". Michael Courtemanché rör sig och flåsar i panik medan han rör väggarna.

Födda 1962
Franska mimare
Tyska mimare
Levande personer
Män
Archipoeta

Archipoeta ("Ärkepoeten") är beteckningen på en till namnet okänd diktare, som levde i Köln i Tyskland under 1100-talet (född 1123-1135, död efter 1165). Han skrev dikter och visor på latin. Dessa har varit mycket populära på grund av sin ungdomliga och tragikomiska stil, tillsammans med ett välgjort bruk av poetiska finesser.

Hans mest kända dikt är Aestuans intrinsecus, som använts som studentsång. Dikten innehåller den välkända raden Meum est propositum in taberna mori, vilket betyder "jag har bestämt mig för att dö på krogen".
På svenska finns Från kejsarhovet och tavernan: vagantdikter (i översättning från latinet av Sven Collberg med efterskrift, noter och latinsk parallelltext, Ellerström, 1994).

Tyska poeter
Män
Födda 1100-talet
Avlidna 1100-talet
Poeter under 1100-talet
Zodiac (film)

Zodiac är en amerikansk thrillerfilm från 2007.

Handling
Handlingen kretsar kring de så kallade Zodiacmorden som inträffade i trakten av San Francisco i slutet av 1960-talet. Serietecknaren Robert Graysmith som jobbar på San Francisco Chronicle blir besatt av att uppdaga Zodiac-mördarens identitet.

Om filmen
Zodiac regisserades av David Fincher. Filmens manus skrevs av James Vanderbilt efter två romaner av Robert Graysmith.

Rollista i urval

Externa länkar

Amerikanska filmer 2007
Amerikanska kriminalfilmer
San Francisco på film
1960-talet på film
Filmer i regi av David Fincher
Engelskspråkiga filmer
Filmer om seriemördare
Projekt 877 Paltus

Projekt 877 Paltus (ryska: Палтус, ”hälleflundra”) eller Kilo-klass är en sovjetisk attackubåt som har diesel- och batteridrift. Utvecklingen av Kilo-klassen påbörjades under 1970-talet och 1982 kom den första ubåten i tjänst hos den sovjetiska flottan. Under 1990-talet utvecklades även en modifierad version av Kilo-klassen fram, denna har namnet Projekt 633 Varsjavjanka.

Ubåten anses vara en av de mest tystgående inom den dieseldrivna ubåtsklassen och ett större antal har exporterats till andra länder. Största användarna idag är Ryssland med 16 stycken i tjänst, Kina med 12 stycken i tjänst, Indien med 10 stycken i tjänst och Vietnam med sex ubåtar i tjänst. Även Iran, Algeriet, Polen och Rumänien har enstaka eller ett fåtal ubåtar.

En ubåt, B-871 Alrosa, har ett vattenjetaggregat i stället för propeller.

Referenser 
 Globalsecurity
 Sinodefence

Ubåtsklasser
Ryska ubåtar
Sovjetiska ubåtar
Tonique Williams-Darling

Tonique Williams-Darling, född 17 januari 1976, är en friidrottare (sprinter) från Bahamas. Williams-Darling var under 2004 den största stjärnan på 400 meter och vann såväl olympiskt guld som jackpoten i Golden League. Vid VM 2005 följde Williams-Darling upp bedriften och vann guld.

Personliga rekord 
 400 meter - 49,07

Källor
Friidrottsstatistik

Födda 1976
Bahamanska friidrottare
Världsmästare på 400 meter löpning
IAAF Golden League-vinnare
Kvinnor
Levande personer
Olympiska guldmedaljörer 2004
Bahamanska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Bahamas
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Bahamas
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Koloniföreningen Kamraterna

Koloniföreningen Kamraterna u.p.a. bildades den 3 juli 1917 strax utanför Visby, Gotland "för inköp af tomt, hvarå tänkt uppförande af sommarbostäder åt föreningens medlemmar". Föreningen är fortfarande aktiv.

Det som framförallt är intressant med Koloniföreningen Kamraterna är att alla handskrivna protokollsböcker och ekonomisk redovisning finns bevarad och att föreningen har kopplingar gentemot hundratals personer på Gotland från tidigt 1900-tal och framåt. Föreningen har för avsikt att registrera samtliga dokument i Landsarkivet.

Externa länkar
Föreningens wiki-sajt

Organisationer bildade 1917
Föreningar i Sverige