kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Charles Ng

Charles Kaki Ng (traditionell kinesiska: 伍家麒), född 1 augusti 1984 i Hongkong, är en hongkongsk racer- och driftingförare. Ng är bosatt i både Rowland Heights, Kalifornien, och i Hongkong.

Racingkarriär 

Ng tävlade i Skip Barber Mazdaspeed MX-5 Challenge National Series 2008, där han tog en dubbelseger första tävlingshelgen och valdes till "Rookie of the Race". Året därpå blev han mästare i Skip Barber Mazdaspeed MX-5 Challenge Western Series och fick också titeln "Rookie of the Year". Han körde även i flera andra serier under året, bland annat långlopp.

Under säsongen 2010 tävlade Ng i Asian Touring Car Series för G. Harry Racing Team. Han gjorde en jämn säsong och korades till mästare.

Ng debuterade i World Touring Car Championship på Suzuka International Racing Course 2011. Han körde sin första tävlingshelg i en BMW 320si för Liqui Moly Team Engstler, innan han bytte till en BMW 320 TC för DeTeam Engstler Motorsport, även det drivet av Franz Engstler. På Shanghai Tianma Circuit lyckades Ng ta ett poäng i det andra racet och året efter skrev han kontrakt med Liqui Moly Team Engstler, för att köra hela säsongen 2012 tillsammans med Franz Engstler.

Charles Ng tävlar även professionellt i driftingmästerskapet Formula D.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats
Charles Ng på Driver Database.

Födda 1984
Hongkongska racerförare
WTCC-förare
Män
Levande personer
WP:Projekt Kina
Kat (porrskådespelare)

Kat, ursprungligen Maria Catalina Ibarra, född 2 december 1985 i Los Angeles, är en amerikansk porrskådespelare och fotomodell. Hon växte upp i Sherman Oaks.

Kat har agerat i hundratals filmer sedan debuten 2003. Hon är bara 157 cm lång och bar under många år tandställning vilket gjort att hon fått spela rollen som ung tonåring i de flesta av sina filmer. Senare i sin karriär gjorde hon huvudsakligen olika fetischfilmer för Kink.com. Året 2009 började hon ett uppehåll från porrinspelningarna för att utbilda sig.

Hon har bland annat spelat in flera scener med Ashley Blue, James Deen och Annette Schwarz.

Priser och nomineringar 
 2006: AVN Award Nominee – Best Anal Sex Scene (Video)
 2007 AVN Award nominee – Best Supporting Actress (Video) 
 2007 AVN Award nominee – Most Outrageous Sex Scene

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 YouTube; Video Intervju

Födda 1985
Amerikanska porrskådespelare
Kvinnor
Levande personer
Porrskådespelare från Los Angeles
Silchar

Silchar är en stad vid Barakfloden i östra Indien och är den näst största staden i delstaten Assam. Den är centralort i distriktet Cachar. Folkmängden uppgick till 172 830 invånare vid folkräkningen 2011, med förorter 229 136 invånare.

Källor

Orter i Assam
Guajakol

Guajakol, C6H4(OH)OCH3 (1:2), är i rent vattenfritt tillstånd, stora färglösa kristaller. Om den inte är helt vattenfri och innehåller 2–3 % vatten, kristalliseras den endast delvis. Den förekommer också i handeln som en svagt gulaktig, tjockflytande vätska. Föreningen har en karaktäristisk, ej obehaglig doft och sötaktig smak.

Guajakol är löslig i 60 delar vatten vid 15 °C. Den är lättlöslig i isättika, etanol, glycerin, eter och kloroform men ej i bensin. Löst i en vattenlösning av natriumhydroxid ger den ett vitt, i vatten lättlösligt salt.

Löst i två delar kaliumhydroxid i vattenlösning stelnar den på mycket kort tid till en färglös kristallmassa ur vilken guajakol kan återvinnas genom sönderdelning med svavelsyra och destillation.

Framställning
Guajakol kan utvinnas genom torrdestillation av trä och finns i den alkalilösliga fraktionen av trätjära som överdestillerar mellan 200 och 220 °C. Den kan också tillverkas av pyrokatekin genom behandling med metylsvavelsyrat natrium, eller med o-anisidin som utgångsmaterial.

Användning
Guajakol är en råvara till olika doftämne som eugenol och vanillin. Dess derivat används inom medicinen som slemlösande, antiseptikum och för lokalbedövning. Den kan också användas som en färgindikator för kemiska reaktioner eftersom syre ändrar dess färg från färglös till brun.

Källor

Fenoler
Fenoletrar
Farmakologi
Läkarhuset Odenplan

Läkarhuset Odenplan är ett kontors- och affärshus i Vasastan, Stockholm med adress Odengatan 69. Huset i kvarteret Spelbomskan färdigställdes 1964 efter ritningar av arkitekterna Sten Lindegren och Stig Ancker. Namnet "Läkarhuset" härrör från de talrika specialistläkarmottagningar som finns i byggnaden. Beställare och byggherre var Lifförsäkrings AB Thule. Huset ägs för närvarande (2019) av fastighetsbolaget Skandia Fastigheter.

Historik
I början av 1960-talet byggdes så kallade gruppmottagningar i Stockholms nya ytterområden. De enskilda praktiserande läkarna delade där på röntgen- och laboratorieservice vilka de genom den snabba utvecklingen inom området blivit allt mer beroende av. Bygget av en gruppmottagning vid Odenplan planerades i samarbete mellan Stockholms läkarförening, Stockholms stads sjukvårdsstyrelse och byggherren Livförsäkringsaktiebolaget Thule.

Den 9 oktober 1964 invigdes byggnaden som i pressen omnämndes som ”Odenhuset”. Tjugotalet specialister delade på röntgen och laboratorium i de sex av fjorton våningar ovan jord som var reserverade för gruppmottagningen. En gemensam reception inrättades i entréplanet medan övriga plan upptogs av kontorsytor för bland annat ICA-förbundet med ICA:s provkök, Förenade landsortstidningar, Nordiska bokhandeln samt butiker och Göteborgs bank. Byggkostnaden uppgick till 17 miljoner.

Byggnaden ritades av arkitekterna Stig Ancker, Bengt Gate och Sten Lindegren. Läkarhuset var en del av ett större kontors- och affärskomplex i hörnet Odengatan/Norrtullsgatan, som växte upp under 1960-talet i kvarteret Spelbomskan. Fastigheten Spelbomskan 9 avser Läkarhuset med den högre byggnadskroppen mot Odengatan. På en bottenvåningsbyggnad i två plan reser sig Läkarhuset som ett punkthus med ytterligare elva, nästan kvadratiska, våningsplan (totalhöjd 42 meter över markplan). Punkthusets fasader gestaltades av bröstningsband med ett ytskikt av ljusgrå kvadratisk klinker. Man ville i projekteringen undvika de negativa erfarenheter man gjort i Hötorgsskraporna kopplade till solbelysningen och inomhusklimatet. Sensorer byggdes in i fasaderna vilka styrde en automatisk sektionsvis kylning för att skapa en behaglig inomhustemperatur. Fönstren gjordes medvetet låga för att begränsa solinfallet i lokalerna. Lågdelens fasader är klädda med aluminiumkassetter och polerat svart granit.

Planprocess 2008-
Sedan 2008 pågår planeringsarbeten om ny bebyggelse på Spelbomskan 9 och 12. Syftet är att ge området kring Odenplan en ny utformning och samtidigt höja uthyrbar våningsyta (planinnehåll: kontor 29 000 km² och butiker 13 000 km²). Planprocessen är fortfarande (2011) i startskedet men Stadsbyggnadsnämnden är tveksam till de inkomna förslagen. I sammanträdesprotokollet av den 20 november 2008 sägs det bland annat:

Bilder

Se även
 Spelbomskan, en väderkvarn från 1600-talet som gav kvarteret Spelbomskan sitt namn.

Källor

Externa länkar

Stockholms stads projektsida

Byggnader och anläggningar i Vasastan
Asian Touring Car Series

Asian Touring Car Series (ATCS), mellan 2000 och 2001, samt 2005 och 2006 kallat Asian Touring Car Championship (ATCC), är ett asiatiskt standardvagnsmästerskap startat år 2000. Tävlingarna körs på banor i Kina, Malaysia, Indonesien och Macao.

Mästerskapet är uppdelat i tre klasser. Division 1 består av Super 2000- och BTC Touring-bilar, division 2 av Super Production-bilar med en cylindervolym på maximalt 2 000 kubikcentimeter, och division 3 med bilar med cylindervolymer på 1 600 kubikcentimeter.



Säsonger

Division 1

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Standardvagnsracing
Asiatiska racingserier
Villa Italienborg

Villa Italienborg är en villa i Mölle, Höganäs kommun. Den är byggd åren 1909-10 i en fantasifull italiensk stil, som kan vara inspirerad av hus i Ligurien. Fasaden är klädd med vita och röda eternitplattor i ett rutigt mönster. Huset byggdes av en skrothandlare, kallad "Stockholms-Pelle", som snabbt sålde det vidare till skräddare Anders Berggren, vars familj kom att äga villan under hela 1900-talet. Tidvis bedrevs rumsuthyrning och kaférörelse i huset.

Huset renoverades under åren 2005 med byte av skadat virke i stomme och finsnickeri, samt montering av plåtlist över syll för att hindra vatteninträngning.

Villa Italienborg byggnadsminnesförklarades av Länsstyrelsen i Skåne län 8 mars 2002.

Referenser

Byggnadsminnen i Skåne län
Byggnader och anläggningar i Mölle
Henning Orlando

Den här sidan handlar om arkitekten, för cirkusdirektören, se Henning Orlando (cirkusdirektör).

Henning Orlando, född 4 augusti 1914 i Tourcoing i Frankrike, död 20 juni 2003 i Stockholm, var en svensk arkitekt.

Henning Orlandos föräldrar var cirkusartister. Fadern Erland Orlando var cirkusryttare och modern  Adèle Orlando lindansare. Henning Orlando är namne med farbrodern cirkusdirektören Henning Orlando. Orlando undervisades av informator fram till 14 års ålder då han började i en vanlig skola i Stockholm. Orlando utbildades till arkitekt vid KTH, där han tog examen 1941. Åren 1943 till 1946 drev han egen arkitektverksamhet i Stockholm. År 1946 fick han anställning på Riksbyggen och var chef för dess arkitektkontor från 1950 till 1967. Därefter blev han chef för Byggstandardiseringen, den tjänsten hade han inne till 1979.

Till hans kända arbeten hör det så kallade “Erlanderhuset“ eller “Dragspelshuset” på Marieberg, Kungsholmen. Smeknamnen beror på dels att statsminister Tage Erlander flyttade in i huset då det var nybyggt, dels att byggnadens veckade form påminner om ett dragspel. Huset byggdes 1962 på uppdrag av Riksbyggen och blev med sina 16 våningar uppe på höjden vid Mälaren ett dominant inslag i Stockholms stadsbild.

Övriga verk i urval 
 Svenska riksbyggens kontorshus, Odenplan, Stockholm, 1961.
 Tegnérgatan 23-27, Stockholm, 1966. 
 Kontorshus för Föreningen Folkets Hus i Kalmar, Smålandsgatan 6, 1962. 
 Hotell Opalen, Skånegatan, Engelbrektsgatan, Göteborg, 1962-1964. 
 Dessutom stadsplaner, bostadsområden, kontorshus och hotell.

Bilder av några verk

Källor
 
 Vem är det 1985?

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

 

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1914
Avlidna 2003
Män
Personer från Tourcoing
Lunglav

Lunglav (Lobaria pulmonaria) är en lav som hör till släktet lunglavar, för vilket arten är typart. Den är en bladlav som växer på lövträdsstammar, sällsynt också på klippor, i områden med nederbördrikt klimat. Bålen kan bli flera decimeter stor och dess lober, bålens flikar, är 1–3 centimeter breda. Vid väta är den grön men när den är torr har den en brun till gråbrun färg. 

Lunglavens vetenskapliga artepitet pulmonaria kommer av pulmonarius som antyder att det har med lungorna att göra (det latinska ordet för lunga är pulmo). Enligt den så kallade signaturläran troddes lunglaven förr kunna bota olika lungsjukdomar, och det är efter detta som den fått sitt namn.

Sedan 1900-talets början har lunglaven gått tillbaka och blivit sällsyntare, särskilt i Europa där den på flera håll minskat stark. En orsak till att den blivit mindre vanlig kan vara luftföroreningar. Den hotas även av habitatförlust på grund av att gamla skogar avverkas och äldre lövträd blivit sällsyntare. I Sverige är laven rödlistad som nära hotad. Den anses som en signalart för skyddsvärd natur med hög biologisk mångfald.

Beskrivning 
Lunglav har en bladlikt flikig bål som kan bli flera decimeter stor. Färgen varierar från grön om den är fuktig till brun eller gråbrun om den är torr. Den gröna färgen kommer av att algskiktet består av grönalger. Men i lunglavens bål finns också ansamlingar av cyanobakterier (tidigare kallade blågröna alger) som kallas cephaloider. De enskilda loberna är 1–3 centimeter breda och har en kantig form.

På ovansidan av bålen finns ett mönster av upphöjda åsar. På åsarna kan punktformig soral och stiftslika isidier för asexuell förökning finnas. Fruktkroppar för sexuell förökning, apothecier, är sällsynt hos lunglav. Apothecierna är rödbruna och finns vid lobernas kanter. Bålens undersida är brunaktig och fint hårig med inslag av ljusare fläckar som saknar hår.

Ekologi 
Lunglaven är en lav som främst växer på bark och som trivs med hög och jämn luftfuktighet. Vanligast är den på äldre lövträdsstammar. Den växer på olika ädellövträd men också på asp, sälg och rönn. Sällsynt växer den dock även på klippor. I Sverige är detta vanligast i de norra delarna av landet.

En lav består av en svamp som lever i symbios med en alg. Svampen suger upp vatten och skyddar algen mot uttorkning och algen producerar energi genom fotosyntes. De cyanobakterier som finns inbäddade i lunglavens bål kan fixera kväve ur luften och göra det tillgängligt som näringsämne för laven.

Referenser 
Artdatabanken om lunglav
Moberg, Roland & Holmåsen, Ingemar. Lavar - en fälthandbok, Interpublishing AB, 1982.

Noter

Externa länkar 

Lavar
Gammelskogsarter
Blåhults kapell

Blåhults kapell är ett kapell i Blåhult i Tidaholms kommun i Skara stift beläget i naturreservatet Hökensås.

Kyrkobyggnaden
År 1934 bildades Blåhults kyrksalsförening som fick i uppdrag att samla inpengar och material till att bygga ett kapell. År 1936 uppfördes kapellet efter köpmannen Evald Gillbrands ritningar av byggmästare Oskar Johansson i Gälleberg med pengar och virke som skänkts till föreningen. Kapellet har en traditionell rödfärgad locklistpanel med tegeltäckt tak. Interiören är enkel med ett målat korförnster som enda fasta utsmyckning.

Kapellet ligger med koret åt norr. Tomten omges av ett omålat trästaket med öppning i väster och söder. Den västra öppningen har svartmålade grindstolpar av trä och den östra en trägrind. Innanför den västra öppningen står ett träbord med bänkar och mot vägen står en rad med björkar.

År 1959 upplöstes Blåhults kyrksalsförening och Daretorps församling, som år 2010 genom sammanslagning blivit Hökensås församling, tog över ansvaret för kapellet. Norr om kapellet uppfördes 1965 en klockstapel med manuell ringning.

Invenarier 
 Altartavlan är målad av och skänkt till kyrkan av förre kantorn i Daretorp, Paul Grafström. Den nuvarande altartavlan är en gåva av Fritz Pettersson och har målats av Loman.
 Talarstolen gjordes av klockaren Robert Blomberg från Blåhult.

Källor
 
 
 Bebyggelseregistret - Hökensås 1:1 BLÅHULTS KAPELL

Externa länkar 

Blåhults kapell på svenskakyrkan.se

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Tidaholms kommun
Kyrkobyggnader invigda 1936
Kapell i Sverige
1936 i Sverige
Axel Andersson (skulptör)

Axel Andersson, född 24 januari 1890 i Morups församling, Falkenbergs kommun, Hallands län, död 12 januari 1956 i Morup,<ref>Sveriges dödbok 1901-2009, (Cd-rom), Sveriges Släktforskarförbund</ref> var en svensk skulptör. 

Han var son till smeden Anders Johansson och Augusta Severina Nilsson och från 1922 gift med Gerda Bohmander. Han började som ung att tälja gubbar i trä och bestämde sig för att bli bildhuggare efter att några år arbetat på sjön. Under två år utbildade han sig vid Slöjdföreningens skola och Valands konstskola i Göteborg samt genom självstudier under resor till bland annat Danmark, Norge, Tyskland och Nederländerna. Studierna där avbröts på grund av sjukdom. AXA, som han även kallades, återvände till Morup, där han verkade till sin död 1956. 

Efter sina studier inledde han ett samarbete med arkitekten Nils Einar Eriksson där han bland annat utförde modeller för utsmyckningen av Göteborgs konstmuseum och andra byggnader. Under åren 1917–1943 utförde han ornament, apostlar- och Kristusfigurer i sten eller trä för ett trettiotal kyrkor i Sverige. Separat ställde han ut några gånger i Falkenberg och han medverkade i ett flertal samlingsutställningar. Bland hans offentliga arbeten märks flera park- och trädgårdsfontäner. Hans fria konstutövning består av små troll och knubbiga små figurer som är präglade av en frodig fantasi.   

Tidigt drogs hans intresse till den kyrkliga skulpturkonsten. Ett av hans första större arbeten var skulpturer till altartavlan i Vetlanda kyrka. Han utförde därefter arbeten i ett stort antal kyrkor såsom Helsingborgs kyrka, Hjo kyrka, Tvååkers kyrka, Ås kyrka, Ljungby kyrka. År 1935 kom turen till Morups kyrka att beställa utsmyckning till läktarbarriären, de tolv apostlarna skurna i päronträ och uppsatta 1938. 

Han arbetade även i keramik, skrev böcker samt kåserier i Aftonbladet.

Verk i urval
 Morups kyrka
 Tvååkers kyrka
 Ljungby kyrka
 Marums kyrka
 Hjo kyrka

 Källor Svenskt konstnärslexikon del I, sid 63, Allhems Förlag, Malmö. Ljungby gamla och nya kyrka, C M Andersson, 1994, Dessa fantastiska Morupsbor!'', Maj-Britt Bennheden, 2007,

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Personer från Morups socken
Födda 1890
Avlidna 1956
Män
Byggstandardiseringen

Byggstandardiseringen (BST) var ett tidigare svenskt standardiseringsorgan, inrättad 1942 som en sektion i Svenska Industrins Standardiserings-kommission (SIS). BST:s uppgift var bland annat att utarbeta förslag till att standardisera typer, dimensioner och detaljer för fönster- och dörrsnickerier och har dessutom utfört den så kallade modulutredningen rörande bland annat svenska köks- och badrumsinredningar. BST:s förslag fastställdes sedermera av SIS. BST:s medlemmar var företag, myndigheter, institutioner och byggbranschen.

Anledningarna till standardisering av byggnadsdetaljer som fönster och dörrar var dels att underlätta tillverkningen av produkterna samt att förenkla ritningsarbetet på arkitektkontor. Genom att hänvisa till genomstuderade detaljer med standardiserade mått och fastställd kvalitet fick man jämförbara produkter vilket underlättade kostnadsberäkningar, anbudsgivning och upphandling samt gav kort leveranstid. Det fanns även kritik till detaljstandardisering av exempelvis fönstersnickerier, som menade att utseendet blir likformigt och vidareutvecklingen av nya fönsterkonstruktioner hindras.

Se även
 Standardisering
 SIS Swedish Standards Institute
 Svensk köksstandard
 Sveriges bostadspolitik

Källor

 Svensk uppslagsbok
 Nationalencyklopedin

Standarder och konventioner
Standardiseringsorganisationer
Ej längre existerande svenska forskningsinstitut
Organisationer bildade 1942
Byggnadsforskning i Sverige
Guldklorid

Guldklorid, även kallat auriklorid eller klorguld, bildas genom inverkan av klor vid 200°C på guldpulver i form av en hygroskopisk, gulbrun massa, som löses i vatten och ger en karaktäristisk gulröd färg. 

Indunstas en lösning av guld i kungsvatten, utkristalliseras långa, gula, nålformiga kristaller bestående av en förening av guldklorid med saltsyra och vatten. Detta preparat förs i handeln under benämningen guldklorid. Genom inverkan av olika reducerande ämnen skiljs guldet ut i en sådan lösning som ett ljust, bronsgulbrunt pulver. Vid behandling med polerstål antar detta en metallglans och kan därmed användas som förgyllningsmedel.

En annan förening mellan guld och klor är guldklorur, som dock ej haft någon praktisk användning.

Källor

Säkerhetsdatablad Guldklorid, AB Göteborgs termometerfabrik, 2006

Klorföreningar
Guldföreningar
Daretorps kyrka

Daretorps kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2010 tillhör Hökensås församling (tidigare Daretorps församling) i  Skara stift. Den ligger i Daretorp i Tidaholms kommun.

Kyrkobyggnaden

Daretorps kyrka uppfördes år 1761 och ersatte då en medeltida kyrka som församlingen vuxit ur. Byggnaden av sten är invändigt och utvändigt kalkrappad. Långhus och kor vilar på en något utkragand sockel med stora kattgluggar, som är spritputsad och gråmålad. Sakristian och vapenhuset uppfördes 1886 och har socklar av tuktad gråsten. Även kyrkans fönster härrör från renoveringen 1886. Den senaste restaureringen utfördes 1949. Klockstapeln från 1699–1702 är byggd av Anders Bengtsson i Jönköping. Både storklockan från och lillklockan är omgjutna, 1816 respektive 1792.

Inventarier 
 Altartavlan i trä  från 1770 med en Golgatscen är utförd av Jöns Lindberg.
 Predikstolen från senare hälften av 1700-talet är utförs av Jöns Lindberg.
 Baldakinen från 1687 är gjord av Sparring från Stora Älgarås i Daretorps socken.
 Dopfunt i form av en dopängel av trä "till guds ähra gemacht av Jöns Lindberg" 1770.
 Två kollekthåvar. En från 1734 och en nyare från 1965.
 Nattvardskalk, oblatask och paten i silver från 1777. En vinkanna i tenn från 1701, samt en nyare från 1938 i silver.
 Bevarad från den gamla kyrkan finns den gamla järnbeslagna ekdörren från medeltiden.
 Två epitafier från 1680 och 1730-talet. Den senare stammar från släkten Darelius / Darelli, en prästsläkt just från Daretorps gamla pastorat från 1657 (lat. "den ädle mannen från Daretorp).
 Två tennljusstakar från 1695.
 Ett slagur från 1765.

Orgel 
Orgelverket har tretton stämmor och är ombyggt år 1957 av Liareds orgelbyggeri. Fasaden är från föregående orgel byggd 1887 av Molander & Co.

Källor
 
  - TIDAHOLM DARETORPS PRÄSTBOL 4:1

Noter

Externa länkar 

Daretorps kyrka på svenskakyrkan.se

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Tidaholms kommun
Kyrkobyggnader invigda 1761
1761 i Sverige
Hans Fagerström

Hans Gunnar Fagerström, född 29 augusti 1921 i Hagfors, död 26 april 2000 i Halmstad, är en svensk målare och tecknare. 

Hans Fagerström studerade vid Anders Beckmans reklamskola 1944-1945 och för Waldemar Lorentzon 1946-1947. Han var Lorentzon assistent vid utförandet av de dekorativa målningarna i Ryssby kyrka 1951.

Hans Fagerströms verk finns på bland annat Konung Gustav VI Adolfs samlingar vid Moderna museet och Hallands konstmuseum . Han har utfört såväl målningar som skulpturala arbeten till flera kyrkor och församlingshem i Halland och Småland, bland andra Harplinge kyrka, Kastlösa kyrka, Persnäs kyrla, Vallås kyrka och Sankta Anna kapell i Halmstad och Månsarps kyrka i Småland.

Källor

Ljungby gamla och nya kyrka, C M Andersson, 1994, 

Personer från Hagfors
Födda 1921
Svenska målare under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Avlidna 2000
Män
Representerade vid Moderna museet
Moderkorset

Moderkorset (tyska Mutterkreuz, Ehrenkreuz der Deutschen Mutter) var ett tyskt förtjänsttecken, som instiftades av Adolf Hitler den 16 december 1938. Förtjänsttecknet, som officiellt benämndes "De tyska mödrarnas hederskors", fanns i tre klasser. Ett kors i brons tilldelades mödrar med fyra eller fem barn, i silver till mödrar med sex eller sju barn och i guld till mödrar med åtta eller fler barn. Endast tyskblodiga och, enligt nazistisk rasteori, genetiskt sunda mödrar kunde föräras Moderkorset.

Se även 
 Kvinnor i Nazityskland

Referenser

Tryckta källor 
 

Nazityskland
Ej längre existerande tyska ordnar
Priser och utmärkelser instiftade 1938
Arvid Olauson

Knut Arvid Olauson, född 19 augusti 1859 i Västerås, död 21 september 1926 i Kungsholms församling, Stockholm, var en svensk bankman.

Efter mogenhetsexamen i Västerås 1878 och avgångsexamen från Frans Schartaus Handelsinstitut 1879 blev Olauson e.o. tjänsteman vid Riksbankens huvudkontor 1880, kontorsskrivare 1889, bokhållare 1900, kamrer 1911 och bankokommissarie 1913. Han blev tillförordnad kamrer vid Härnösandskontoret 1896, verkställande styrelseledamot vid samma kontor 1898 och vid Malmökontoret från 1908. Han var suppleant för riksbanksfullmäktige från 1912. Han tillhörde Härnösands stads stadsfullmäktige 1904–08.

Källor
Svensk biografisk kalender I. Malmöhus län (Gullberg, Hjalmar - Uggla, Torsten, utg., 1919), sid. 248

Personer inom svenskt bankväsen
Svenska kommunalpolitiker
Personer i Malmös historia
Födda 1859
Avlidna 1926
Män
Personer från Västerås
Personer i Sverige under 1900-talet
Gunnfjauns kapell

Gunnfjauns Kapell är en svensk folkmusikgrupp från Gotland, bildad 1982. Namnet är taget från en ödekyrka på östra Gotland. Inom den svenska folkmusikvågen skapade gruppen ett eget sound, byggd på stränginstrument, flöjter och sång. Gruppen har framträtt på de flesta större folkmusikfestivaler i Sverige och har också turnerat flera gånger i Tyskland. År 1997 satte Gunnfjauns kapell och kören Allmänna Sången Visby upp musikdramat Volund, som bygger på kvädet om Volund. Musiken från verket gavs ut på CD året efter.

Diskografi 
Gunnfjauns Kapell (1984)
Gåttar ei vällingi (1986)
Dammet lättar (1989)
Sjelvar (1991)
Nadljaus (1995)
Volund (1998, med Allmänna Sången Visby)
Dansä läite (2001)

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska folkmusikgrupper
Musikgrupper bildade 1982
Kultur på Gotland
Kultur i Gotlands kommun