kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bläck

Bläck är en färgad vätska som används vid skrivning. Bläck används bland annat i kulspetspennor, reservoarpennor och filtpennor.

Historia
Det äldsta bläcket användes i Kina och Egypten redan 2600 f Kr. och framställdes då genom att en sot- och limblandning löstes i vatten. Ett mera beständigt bläck uppfanns på 200-talet f Kr.
Järngallusbläck har använts i Europa sedan medeltiden. Pigmentfärgat bläck förekom redan under romartiden, pigment var ockra eller lapis lazuli. Under 700-talet är bläcket ofta brunt eller rödaktigt, för att på 1100- och 1200-talet åter bli svart. 

Då stålpennor kom i bruk vid mitten av 1800-talet krävdes nya bläcksorter, då många av de äldre recepten fick stålpennorna att korrodera, vanligen alizarinbläck med ett anilinfärgämne.

Nutida bläck
Det finns två huvudtyper av bläck: dokumentariskt bläck och färgbläck.

Dokumentariskt bläck
Dokumentariskt bläck av traditionell typ (järngallusbläck) är en lösning bestående av garvämnen, järnsalt, oorganisk syra och ett färgämne. Ett problem med järngallusbläck är att det med tiden försvagar det papper som bär skriften. På gamla handlingar (några hundra år) blir det hål i papperet när mitten av omringade områden faller bort, till exempel vid bokstaven O, siffran 8 etc. Är något skrivet på baksidan av papperet kan även annat än omringade områden bli svårtolkade kring ett hål i papperet. Detta oroar bland annat Riksarkivarien.

Modernt dokumentariskt bläck består huvudsakligen av gallussyra och ett tvåvärt järnsalt. Denna lösning är nästan färglös, färgen uppkommer först efter utskrift när lösningen oxiderar och då får en blå-svart färg. För att skriften ska synas väl redan under skrivningen tillsätts ett blått färgämne vid tillverkningen av bläcket. Denna typ av bläck har en utomordentlig hållbarhet och håller färgen i århundraden.

Det bläck som används i kulspetspennor är i regel också dokumentariskt men det framställs av syntetiska färgämnen och lösningsmedel (alkoholer eller glykoler).

Myndigheter och institutioner kräver ofta att blått bläck används vid underskrifter och ifyllnad av dokument för att försäkra sig om att dokumentet inte är en kopia.

Färgbläck
Färgbläck består av organiska färgämnen lösta i vatten. Färgbläck förenar sig inte med pappret som dokumentariskt bläck gör. Nackdelar med detta bläck är att:
 det inte är vattenfast: i fuktig omgivning flyter det ut, och kan fläcka dokumentets närliggande sidor. I svåra fall (till exempel utomhus i regnväder) kan skriften bli omöjlig att tolka
 somliga sorter bleks av långvarigt solljus; i svåra fall ända till osynlighet

Osynligt bläck
Osynligt bläck framställs av metallsalter som löses i vatten. Bläcket ger en osynlig skrift som blir synlig först efter behandling med speciella vätskor, ljus eller värme.

Se även
 Tusch

Källor

Bläck
Teckningsmaterial
Leena Lander

Leena Lander, född 25 oktober 1955 i Åbo, är en finländsk författare.

Författarskap 
Lander debuterade 1982 och har gett ut flera romaner, bland andra trilogin Tummien perhosten koti (1992, svensk översättning De mörka fjärilarnas hem), Tulkoon myrsky (1994, svensk översättning Må stormen komma) och Iloisen kotiinpaluun asuinsijat (1997, svensk översättning Den glada hemkomstens boplatser). Lander ställer sig på barnets sida i böckerna, och har undan för undan blivit en av de mest populära finska författarna. Hon fick Tack för boken-medaljen 1992 för De mörka fjärilarnas hem, och boken filmatiserades 2008 av Dome Karukoski. Den dokumentärliknande thrillern Käsky (2003) från det finska inbördeskriget filmatiserades också 2008.

Lander nominerades till Nordiska rådets litteraturpris 1993 och 1997. Hon är översatt till flera språk.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
(Samtliga i översättning av Camilla Frostell och utgivna av Bonniers)
 De mörka fjärilarnas hem (1993)
 Må stormen komma (1996)
 Den glada hemkomstens boplatser (1999)
 Varghyndan (2005)

Priser och utmärkelser 
 Tack för boken-medaljen 1992 (för De mörka fjärilarnas hem)
 Kalevi Jäntti-priset 1992
 Pro Finlandia-medaljen 2000

Källor

Externa länkar 

 Bokförlagets presentation

Födda 1955
Finskspråkiga romanförfattare
Finländska romanförfattare
Kvinnor
Levande personer
Författare från Åbo
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Eurovision Young Dancers

Eurovision Young Dancers är en danstävling som hålls vartannat år för unga europeiska dansare. Sedan år 1985 har alla länder som är medlemmar av EBU rätt att skicka en dansare till tävlingen. Dansen kan antingen vara solo eller duett som består av modern dans eller klassisk dans och alla deltagare måste vara mellan 15 och 21 år gamla. Tävlingen anordnas under tre dagar i sträck, under två semifinaler och en final. Endast Top15 går vidare till finalen och bara Top3 avslöjas. Vinnarna får en prischeck.

Externa länkar 
 Eurovision Young Dancers

Danstävlingar
Aleksandr Uljanov

Aleksandr Ilitj Uljanov (), född 12 april 1866 i Nizjnij Novgorod i Ryska imperiet, död 20 maj 1887 i Nöteborg (avrättad), var en rysk nihilistisk revolutionär. Han var äldre bror till Vladimir Lenin. Aleksandr Uljanov blev tillsammans med fyra kamrater avrättad genom hängning efter att ha deltagit i en konspiration med målet att mörda tsar Alexander III.

Se även 
2112 Ulyanov

Källor

Ryska brottslingar
Födda 1866
Män
Personer som blivit avrättade genom hängning
Personer som blivit avrättade av Ryssland
Personer från Nizjnij Novgorod
Avlidna 1887
Ryska revolutionärer
Bondepartiet

Bondepartiet kan syfta på:

Bondepartiet (Danmark)
Bondepartiet (Norge)

Se även
 Bondeförbundet – nuvarande Centerpartiet i Sverige
 Centerpartiets historia – dess historia i Sverige
Rupprecht av Bayern

Kronprins Rupprecht av Bayern (tyska Kronprinz Rupprecht von Bayern), född 18 maj 1869, död 2 augusti 1955, var den siste bayerske kronprinsen och en härförare under det första världskriget.

Hans fulla titel var SKH Rupprecht Maria Luitpold Ferdinand Kronprinz von Bayern, Herzog von Bayern, von Franken und in Schwaben, Pfalzgraf bei Rhein.

Biografi
Rupprecht var son till kung Ludvig III av Bayern och Maria Theresia av Habsburg-Este.

Han blev generalmajor 1900 och generalfältmarskalk 1916. Under första världskriget hade han olika kommandon på västfronten och från 1917 var han chef för armégruppen mellan nordsjökusten och La Fère.

Vid revolutionen 1918 stannade Rupprecht kvar i Bayern och efter Ludvig III:s död 1921 utfärdade han en proklamation, där han förbehöll sig sina rättigheter till tronen. Bland rojalisterna i Bayern betraktades han som legitim kung. 

Han blev under senare delen av 1930-talet känd som övertygad antinazist. Han flydde med familjen till Italien och Ungern, men hustrun och några av döttrarna tillfångatogs där och sattes i koncentrationsläger.

Familj

Rupprecht var gift två gånger, först år 1900 med Marie Gabrielle, hertiginna i Bayern (1878-1912), syster till Elisabeth av Bayern, drottning av Belgien.

Barn:
 Luitpold (1901–1914; död i polio) 
 Irmingard (1902–1903; död i difteri)
 Albrekt av Bayern (1905–1996)
 dödfödd dotter (1906)
 Rudolf (1909–1912; död i diabetes)

1921 gifte Rupprecht om sig med sin första frus kusin, prinsessan Antoinette av Luxemburg (1899–1954), dotter till Vilhelm, storhertig av Luxemburg, och fick med henne barnen:

 Henrik (1922–1958) gift 1951 med Anne de Lustrac (1927–1999) 
 Irmingard (1923–) ; gift 1950 med Ludwig av Bayern
 Editha (1924– ; gift 1:o med Tito Brunetti (1905–1954); gift 2:o 1959 med Gustav Schimert (1910–1990) 
 Hilda (1926–2002); gift 1949 med Juan Bradstock Edgart Lockett de Loayza (1912–1987) 
 Gabriela (1927–) ; gift 1953 med hertig Carl von Croy (1914–) 
 Sophie (1935–) ; gift 1955 med Jean, hertig von Arenberg (1921–)

Jakobitiska anspråk

Av sin mor ärvde Rupprecht de jakobitiska anspråken på Storbritanniens tron; som jakobitisk tronpretendent kallades han Robert I av England och Robert IV av Skottland. Sonen Albrekt (se ovan) ärvde tronanspråken.

Utmärkelser
  Riddare av Serafimerorden, 18 september 1897.

Referenser

Noter

Externa länkar

Huset Wittelsbach
Tronpretendenter
Födda 1869
Avlidna 1955
Män
Tyska prinsar
Tyska fältmarskalkar
Personer i Tyskland under första världskriget
Tyska militärer under 1800-talet
Tyska militärer under 1900-talet
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Deltagare i slaget vid Somme
Brenda Song

Brenda Song, född 27 mars 1988 i Carmichael, Kalifornien, är en amerikansk skådespelerska och sångerska. Hon är bland annat känd för att ha medverkat i Disney Channels produktioner.

Biografi 
Song är av hmong och thaiamerikansk härstamning. Hon började uppträda som skådespelare och fotomodell vid sex års ålder. Hennes första TV-framträdande var i pizzaföretaget Little Caesars reklam. Hon har varit gäst i flera avsnitt i Disney Channel-serien Phil från framtiden, där hon spelar Tia. Hon har även spelat Natasha i Disney-filmen Stuck in the Suburbs. 

Songs förmodligen mest kända skådespelarroll är London Tipton, den rika och bortskämda arvtagerskan som Song spelar i två av Disney Channels serier, Zack och Codys ljuva hotelliv och Det ljuva havslivet.

Filmografi

Externa länkar 

 
 Brenda Song på TV.com

Födda 1988
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Carmichael
Kvinnor
Levande personer
Käringön

Käringön är en ö och småort i  Orusts kommun.

Historia
Namnet skrivs 1659 Kielingsöon. Det antas innehålla kärring i betydelsen '(vitmålat) röse till ledning för sjöfarande'.

Käringön var och är kyrkby i Käringöns socken och ingick efter kommunreformen 1862 i Käringöns landskommun. I denna inrättades för ön/orten 29 september 1886 Käringöns municipalsamhälle, vilket från 1952 med orten ingick i Morlanda landskommun, där municipalsamhället kom att upplösas 31 december 1959. Sedan 1971 ingår orten i Orusts kommun. År 1900 hade municipalsamhället 568 invånare och 1925 var antalet 548 invånare.

Befolkningsutveckling

Befolkningsutveckling: 1909; 1925; 1944.

Samhället
På ön återfinns Käringöns kyrka, matvarubutik, snabbmatsaffär, fiskaffär, kiosk, båttillbehörsaffär, Galleri Brygghuset, konstateljé och tatueringsstudio, vandrarhem, hotell och restauranger, bland annat fiskrestaurangen Petersons krog. Käringön är sommartid välbesökt av fritidsseglare. Käringöns Brygga har öppet året runt och Simsons prästgård har öppet under sommaren.

Kommunikationer
Västtrafik kör flera färjeturer dagligen till ön från Tuvesvik. Några bilfärjor finns dock inte då Käringön saknar vägar anpassade för motortrafik, och det är även förbjudet att cykla på ön 15 juni till 15 augusti. Enda undantaget är Svenska Sjöräddningssällskapet, SSRS, som har en av Sveriges största sjöräddningsstationer på ön. Deras personal har dispens att framföra  utryckningsvelociped.

Kända personer med anknytning till Käringön
 Ulf och Lena Adelsohn Liljeroth
Knut Agnred

Se även
August Simson

Galleri

Referenser

Vidare läsning

Skönlitteratur

Externa länkar

Karingon.info med information om väder, vind, färjetrafik, öppettider m.m. 

Öar i Orusts kommun
Fiskelägen
Platser i Evert Taubes visor
Orter i Orusts kommun
Småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Västra Götalands län
Henri Poincaré

Jules Henri Poincaré, född 29 april 1854, död 17 juli 1912, var en av Frankrikes största matematiker, fysiker, och vetenskapsteoretiker. Poincaré beskrivs ofta som den siste universalisten (efter Gauss), kapabel att förstå och bidra till i stort sett hela matematiken. Han var kusin till statsmannen Raymond Poincaré.

Biografi 
Poincaré blev 1886 professor i matematisk fysik vid Faculté des sciences i Paris och från 1896 i matematik och astronomi.

Som matematiker och fysiker gav han många fundamentala bidrag till teoretisk och tillämpad matematik, matematisk fysik och astronomi. Han formulerade Poincarés förmodan, ett av de mest berömda problemen inom matematiken. Inom sin forskning med trekroppsproblemet kom han att bli den förste som upptäckte ett kaotiskt deterministiskt system vilket senare lade grunden till modern kaosteori.

Poincaré introducerade principen om den moderna relativiteten och var den förste som presenterade Lorentztransformationen i dess moderna symmetriska form. Poincarégruppen fick sitt namn efter honom. Poincaré upptäckte den kvarvarande relativistiska rörelsetransformationen och skrev ner den 1905 i ett brev till Lorentz. Sålunda fick han en perfekt invarians mellan Maxwells ekvationer, det sista steget som behövdes för att kunna formulera den speciella relativitetsteorin.

Poincaré invaldes 1887 i Franska vetenskapsakademien, 1908 i Franska akademien och 1900 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien. Han tilldelades Ponceletpriset 1885, Royal Astronomical Societys guldmedalj 1900, den första Sylvestermedaljen 1901, Matteuccimedaljen 1905 och Brucemedaljen 1911.

Asteroiden 2021 Poincaré är uppkallade efter honom.

Se även
Poincaré–Lelongs ekvation
Poincarés dualitet
Poincarés förmodan
Poincaréserie (modulär form)
2021 Poincaré

Källor

Externa länkar 

Geometriker
Franska professorer i matematik
Franska professorer i fysik
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Ledamöter av Franska Akademien
Mottagare av Ponceletpriset
Mottagare av Royal Astronomical Societys guldmedalj
Mottagare av Sylvestermedaljen
Mottagare av Matteuccimedaljen
Mottagare av Brucemedaljen
Matematiker under 1800-talet
Matematiker under 1900-talet
Fysiker under 1800-talet
Fysiker under 1900-talet
Franska forskare under 1800-talet
Franska forskare under 1900-talet
Födda 1854
Avlidna 1912
Män
Alumner från École polytechnique
Alumner från Paris universitet
Kommendörer av Hederslegionen
Lilla Askerön (småort)

Lilla Askerön är en småort i Valla socken i Tjörns kommun i Bohuslän. Denna av SCB definierade småort ligger på norra, främst nordvästra delen av ön Lilla Askerön.

Källor 

Orter i Tjörns kommun
Småorter i Sverige
FMTS

FMTS kan syfta på:

 FMTS – en försvarsmaktsgemensam teknisk fack- och funktionsskola, se Försvarsmaktens tekniska skola.
 FMTS – en teknisk fack- och funktionsskola inom svenska flygvapnet åren 1985–1995, se Flygvapnets markteletekniska skola.
Södervidinge socken

Södervidinge socken i Skåne ingick i Harjagers härad och området ingår sedan 1971 i Kävlinge kommun och motsvarar från 2016 Södervidinge distrikt.

Socknens areal är 8,88 kvadratkilometer varav 8,82 land. År 2000 fanns här 294 invånare.  Kyrkbyn Södervidinge med sockenkyrkan Södervidinge kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Södervidinge församling och för de borgerliga frågorna bildades Södervidinge landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Teckomatorps landskommun som upplöstes 1969 då denna del uppgick i Kävlinge köping som ombildades 1971 till Kävlinge kommun. Församlingen uppgick 2006 i Kävlinge församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Södervidinge, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Harjagers härad. De indelta soldaterna tillhörde Norra skånska infanteriregementet, Onsjö kompani och Skånska husarregementet, Landskrona skvadron, Billesholms kompani.

Geografi
Södervidinge socken ligger norr om Kävlinge. Socknen är en odlad slättbygd.

I socknen finns tre byarna Södervidinge, Särslöv och Allarp. Dessutom korsas socknen av två järnvägslinjer; bandelen Kävlinge - Landskrona på västkustbanans nya sträckning och järnvägen mellan Kävlinge och Teckomatorp, där Södervidinge station var i drift fram till 1960-talet.

Fornlämningar
Cirka 12 boplatser och två gånggrifter från stenåldern är funna. Från bronsåldern finns cirka 15 gravhögar.

Namnet
Namnet skrevs cirka 1368 Synderhwidinge och kommer från kyrkbyn. Efterleden kan vara inbyggarbeteckningen inge bildat till ett namn på en nu försvunnen sjö vid kyrkan vars namn då innehåller vit, syftande på vit växtlighet som ängsull..

Se även
 Södervidinge församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Kävlinge kommun
Socknar i Harjagers härad
Nösund

Nösund är en småort i Tegneby socken i Orusts kommun, Västra Götalands län belägen på sydvästra Orust. Orten var under 1800-talet ett kommersiellt centrum och huvudort på Orust.

Historik
Nära Nösunds kapell vid Enersbacken har man hittat 11 500 år gamla boplatser och Nösund är sedan 1400-talet känt som en jordbruksfastighet. Befolkning livnärde sig fram till sekelskiftet 1800 främst på jordbruk och husbehovsfiske. Nösund kom att förändras med sillperioden vid 1700-talets slut då det uppfördes sillsalteri och trankokeri.

Nösunds ekonomi försämrades när sillen försvann 1809 men vid mitten av 1800-talet kom de två handelsmännnen Leopold Gerle och C.R. Holst till orten. De grundade affärer, salteribolag och rederier och lade grunden till Nösunds storhetsperiod. Orten blev snabbt Orust kommersiella centrum och huvudort på ön. Det fanns post, bank, konservfabrik och virkes- och spannmålsexport och 1871 öppnades en ångbåtslinje mellan Göteborg och Nösund.

Ångbåtslinjen öppnade upp för sommargäster och varm- och kallbadhus, gästgivargård och pensionat byggdes och ortens popularitet växte under 1880-talet medan handels- och sjöfartsverksamheten tynade bort. Det första sommarhuset uppfördes 1905 och följdes av flera.

Bebyggelse
Nösunds bebyggelse skiljer sig från de övriga kustsamhällen på Orust som har en tätare koncentration av hus. Nösund består av en liten klunga hus som är utspridda kring den gamla ångbåtsbryggan medan majoriteten av bebyggelsen ligger längs med landsvägen som leder mot Tegneby. Mycket av den äldre bebyggelsen är bevarad, bland annat de gamla handelshusen, pensionatet, badhus och magasin. I det gamla pensionatet finns idag Nösunds värdshus.

Källor

Noter

Schmitt, L. 1994: Oxford Journal of Archaeology. Vol.13, Nr.3. pp.245-263.
Schmitt, L. 1999: Oxford Journal of Archaeology. Vol.18, Nr.4. pp.327-337.
Schmitt, L.(et al.) 2006: Oxford Journal of Archaeology. Vol.25, Nr.1. pp.1-28.
Schmitt, L.(et al.) 2009: Oxford Journal of Archaeology. Vol.28, Nr.1.pp.1-27.

Vidare läsning

Externa länkar

Orter i Orusts kommun
Småorter i Sverige
Skåpesund

Skåpesund är en småort på ön Mjörn i Valla socken i Tjörns kommun i Bohuslän.

Skåpesund är också namnet på det smala sundet mellan Tjörn och Orust som förbinds av Skåpesundsbron. Målgången för kappseglingen Tjörn Runt sker i Skåpesund.

Referenser 

Orter i Tjörns kommun
Småorter i Sverige
Adresseavisen

Adresseavisen är en dagstidning som utges i Trondheim i Norge. 

Adresseavisen är Norges äldsta dagstidning. Utgivningen startade 1767 med namnet Trondhiems Adresse Contoirs Efterretninger. Tidningen fick sitt nuvarande namn 1927. Den ägs av Polaris Media, ett börsnoterat företag som bildades när Adressavisen slogs ihop med Harstad Tidenene i oktober 2008. Huvudkontoret ligger i Heimdal, Trondheim. Tidningen har omkring 230 000 läsare. 

Sedan september 2006 ges tidningen ut i tabloidformat.

I juni 2008 publicerade tidningen en teckning av en orientalisk man med texten "Jeg er Muhammed og ingen tør trykke meg!", som ett svar på en attack dagen innan mot Danmarks ambassad i Pakistan.

Källor
Adresseavisen på bokmål

Noter

Externa länkar
Adresseavisens webbplats

Norska dagstidningar
Dagstidningar startade 1767
Silkeborg IF

Silkeborg IF är en fotbollsklubb i orten Silkeborg i Danmark. Klubben bildades den 26 april 1917, och kom från den danska andradivisionen till Superligan och vann säsongen 1993/1994 mästerskapet första året i toppligan under Bo Johanssons ledning. Han blev då förbundskapten för danska landslaget.

Spelartrupp

Utlånade spelare

Svenska spelare 
Henrik Dahl (2003) 
Mattias Thylander (2004-2005)
Daniel Ahonen (2013-2014)
Niklas Uddenäs (2015)
Gustaf Nilsson (2017-2018)
Shkodran Maholli (2018-2020)
Marcus Johansson (2018-2019)

Svenska tränare 
Bo Johansson (1992-1994)
Bo Nilsson (1994)

Externa länkar 

 
 SIFosis – officiell supportergrupp
Tjärnö

Ej att förväxla med Tjärö.

Tjärnö är en ö, kyrkbyn i Tjärnö socken och en småort i Strömstads kommun i norra Bohuslän. På ön finns Sven Lovén centrum för marina vetenskaper samt Tjärnö kyrka.

Referenser

Öar i Strömstads kommun
Orter i Strömstads kommun
Småorter i Sverige
Bondepartiet (Danmark)

Bondepartiet (F) var ett politiskt parti i Danmark mellan  och . Det grundades genom en utbrytning ur Venstre. Mellan 1934 och  hade det namnet Det Frie Folkeparti.

Partiets bas var Landbrugernes Sammenslutning. Under den nazistiska ockupationen fick partiet allt mer nazistiska åsikter och det kom att läggas ner efter kriget. Det satt i folketinget mellan  och 1945.

Källor 

Historiska politiska partier i Danmark
Politiska partier bildade 1934
Politiska partier upplösta 1945
Hojum

Hojum är ett industriområde i Trollhättan, huvudsakligen bebyggt under 1960- och 1970-talet. Håjums begravningsplats ligger intill. 

Området är byggt på inägorna till Håjums gård, vars mangårdsbyggnad ännu står kvar på platsen. Namnet har även givits åt Hojums vattenkraftverk vilket liksom stora delar av stadens centrum har byggts på utmarkerna till gården.

Källor
Hojumföretagen
 

Stadsdelar i Trollhättan
Kila socken, Södermanland

Kila socken i Södermanland ingick i Jönåkers härad, ingår sedan 1971 i Nyköpings kommun och motsvarar från 2016 Kila distrikt.

Socknens areal är 163,54 kvadratkilometer, varav 156,14 land. År 2000 fanns här 1 322 invånare. Tätorterna Ålberga och Stavsjö samt kyrkbyn Kila med sockenkyrkan Kila kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Kila socken har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Kila församling och för de borgerliga frågorna till Kila landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Jönåkers landskommun som 1971 uppgick i Nyköpings kommun. Församlingen uppgick 2006 i Kiladalens församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Kila, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Jönåkers härad.  De indelta soldaterna tillhörde Södermanlands regemente, Livkompaniet och Livregementets grenadjärkår, Södermanlands kompani. De indelta båtsmännen tillhörde Andra Södermanlands båtsmanskompani.

Geografi

Kila socken ligger väster om Nyköping kring Kilaån på Kolmårdens nordsida. Socknen har odlingsbygd i ådalen och är i övrigt en kuperad skogsbygd.

Fornlämningar
Från bronsåldern finns spridda gravar och från järnåldern finns gravfält.

Namnet
Namnet (1303, Killä) är ett bygdenamn och innehåller kil syftande på den mycket smala havsvik som fordom gick om i Kilaådalen fram till Kila socken.

Se även
Kila församling

Referenser

Vidare läsning
 Björninger, Börje (1916-); Rogstasläkten, Jönåker, 1982, Kila hembygdsförening, LIBRIS-id 386299
 Kila hembygdsförening; Kilabygden : Kila hembygdsförenings årsskrift, utkommer årligen sedan 1989

Externa länkar

Socknar i Jönåkers härad

Indelningar i Nyköpings kommun
Agderposten

Agderposten är en oberoende liberal norsk dagstidning som utkommer i Arendal och har läsare huvudsakligen i Aust-Agder fylke. Lokalredaktioner finns i Risør, Tvedestrand, Grimstad, Kristiansand, Valle, Birkenes og Åmli. Agderposten, som grundades 1874 av läraren Jens Svendsen, ägs av familjen Stray sedan 1935. Upplagan var (2017) cirka 18 900 exemplar och chefredaktör Øyvind Klausen.

Agderposten finns på internet sedan 1998. Papperstidningen tryckes i tabloidformat sedan 2004.

Upplaga
Nettoupplaga enligt Mediebedriftenes Landsforening:

Redaktörer
 Jens Svendsen 1874–1919
 Jens Vevstad 1919–1928
 Magne Torsvik 1928–1936
 Robert Knudsen 1936-–1945
 Sigurd Svendsen 1945–1946
 Einar Gauslaa 1946–1978
 Thor Bjørn Seland 1978–1996
 Stein Gauslaa 1996–2009
 Eivind Ljøstad 2009–2010
 Morten Rød 2010–2016
 Øyvind Klausen 2016–

Källor
Store norske leksikon, snl.no, http://www.snl.no/Agderposten ,  läst 2009-03-03
http://www.dn.no/arkiv/article33115.ece?action=print&WT.mc_id=dn_utskrift

Referenser 
<div class="references-small">

</div class="references-small">

Externa länkar
Agderpostens webbplats

Norska dagstidningar
Dagstidningar startade 1874