kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bissières

Bissières är en kommun i departementet Calvados i regionen Normandie i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Mézidon-Canon som ligger i arrondissementet Lisieux. År  hade Bissières  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Bissières

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Calvados

Källor 

Kommuner i Calvados
Blainville-sur-Orne

Blainville-sur-Orne är en kommun i departementet Calvados i regionen Normandie i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Ouistreham som ligger i arrondissementet Caen. År  hade Blainville-sur-Orne  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Blainville-sur-Orne

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Calvados

Källor 

Kommuner i Calvados
Blangy-le-Château

Blangy-le-Château är en kommun i departementet Calvados i regionen Normandie i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Blangy-le-Château som ligger i arrondissementet Lisieux. År  hade Blangy-le-Château  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Blangy-le-Château

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Calvados

Källor 

Kommuner i Calvados
Blay

Blay är en kommun i departementet Calvados i regionen Normandie i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Trévières som ligger i arrondissementet Bayeux. År  hade Blay  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Blay

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Calvados

Källor 

Kommuner i Calvados
Blonville-sur-Mer

Blonville-sur-Mer är en kommun i departementet Calvados i regionen Normandie i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Trouville-sur-Mer som ligger i arrondissementet Lisieux. År  hade Blonville-sur-Mer  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Blonville-sur-Mer

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Calvados

Källor 

Kommuner i Calvados
Le Bô

Le Bô är en kommun i departementet Calvados i regionen Normandie i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Thury-Harcourt som ligger i arrondissementet Caen. År  hade Le Bô  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Le Bô

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Calvados

Källor 

Kommuner i Calvados
William Murray

William Murray kan syfta på bland andra:

*William Murray, 2:e earl av Tullibardine (omkring 1574–1626), skotsk ädling
William Murray, markis av Tullibardine (1689–1746), skotsk jakobit 
William Murray, 1:e earl av Mansfield (1705–1793), brittisk jurist
William Murray, 4:e earl av Mansfield (1806–1898), brittisk adelsman
William Murray, 5:e earl av Mansfield (1860–1906), brittisk adelsman
William Murray, 8:e earl av Mansfield (född 1930), brittisk konservativ politiker
William Murray (musiker) (1950–1978) – irländsk musiker
William H. Murray (1869-1956) - amerikansk politiker från Oklahoma
William James "Bill" Murray (född 1950) - amerikansk skådespelare, komiker och författare
William Thomas "Billy" Murray (1877-1954) - amerikansk vaudevillesångare
Charles Manners

Charles Manners kan syfta på bland andra:

* Charles Manners, 4:e hertig av Rutland (1754–1787), brittisk politiker
 Charles Manners, 6:e hertig av Rutland (1815–1888), brittisk politiker
 Charles Manners, 10:e hertig av Rutland (1919–1999), brittisk politiker

Se även 

Charles Manners-Sutton, ärkebiskop av Canterbury
Charles Manners-Sutton, 1:e viscount Canterbury, talman i underhuset
Manners

Manners är ett engelskt efternamn, som burits av bland andra:

 
 
 

Engelska efternamn
Ivar Gren

Ivar Gren, var en svensk adelsman, riddare och riksråd. Han var son till Magnus Gren och far till Måns Gren.

Ivar Gren delade faderns landsflykt med fadern på 1450-talet och återvände till Sverige med denne. Han knöt sig starkare än fadern till de uppsvenska rådsgruppen. Gren deltog i Kettil Karlssons uppror 1464 och var en av förespråkarna för kung Karls återinkallande. Vid brytningen mellan Jöns Bengtsson och denne 1467 understödde Gren den förre men försonade sig kort därefter med kungen. Då det Oxenstiernska partiet gjorde sin sista resning under Erik Karlssons ledning, slöt sig Gren på nytt till sina gamla meningsfränder och deltog på Kristian I:s sida i slaget vid Brunkeberg. Han verkar därefter spelat en mindre aktiv politisk roll. Gren var hövitsman på Axevalla hus 1465–1469, och deltog i rådmöten fram till 1495.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932
 Äldre svenska frälsesläkter, häfte 1 sid.59–60, Stockholm 1957

Svenska riksråd
Svenska riddare
Personer i Sverige under 1400-talet
Födda 1400-talet
Avlidna okänt år
Män
Ivar
Måns Gren

Måns Gren, död 8 november 1520, var en svensk adelsman och riksråd. Han var son till riddaren och riksrådet Ivar Gren.

Gren var herre till Tidö slott, blev riksråd 1512, samt häradshövding över Tuhundra härad 1514. Han var en trogen anhängare till de yngre Sturarna. Han deltog i Hemming Gadhs småländska fälttåg 1507, var hövitsman på Öland 1510, delegerad vid det svenska rådsmötet i Köpenhamn 1513, hövitsman på Nyköpingshus efter 1516 och tog en verksam del i kustförsvaret vid Kristian II:s expeditioner mot Stockholm. Inom högadeln förefaller Gren ha varit en betrodd man. Han deltog i riksrådets rättegång mot Gustav Trolle 1517, hörde till undertecknarna av domen över denne och var delegerad vid fredsförhandlingarna 1518. Vid Kristian II:s erövring av Sverige 1520 slöt sig Gren till den lilla krets av Stureanhängare som in i det sista fortsatte kampen. Han halshöggs vid Stockholms blodbad 8 november 1520.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932
 Äldre svenska frälsesläkter, häfte 1 sid.60, Stockholm 1957

Svenska riksråd under 1500-talet
Födda 1400-talet
Avlidna 1520
Män
Personer som avrättades under Stockholms blodbad
Måns
William Murray, markis av Tullibardine

William Murray, markis av Tullibardine, född den 14 april 1689, död den 9 juli 1746, var en skotsk ädling, son till John Murray, 1:e hertig av Atholl.

Tullibardine deltog i 1715 års jakobitiska resning, dömdes med anledning därav fredlös och måste fly till kontinenten. Han deltog 1719 i ett misslyckat försök till resning i högländerna, åtföljde 1745 pretendenten Karl Edvard Stuart vid dennes invasion i Skottland och utvecklade den 16 augusti samma år det stuartska standaret vid Glenfinnan. Efter jakobiternas nederlag vid Culloden (16 april 1746) måste Tullibardine ge sig fången, och han dog några månader senare i Towern.

Källor 
  

Jakobiter
Skotsk adel
Personer i Skottland under 1700-talet
Födda 1689
Avlidna 1746
Män
Bertil Ejder

Gustaf Åke Bertil Ejder, född 2 november 1916 i Kristianstad, död 14 november 2005 i Lund, var en svensk språkvetare. 

Efter filosofisk ämbetsexamen i Lund 1940 blev Ejder filosofie licentiat i Uppsala 1943 och filosofie doktor i Lund 1945. Han blev docent i nordiska språk i Lund 1946, lektor vid kommunala allmänna gymnasiet vid Johannes samrealskola (sedermera Pildammsskolan) i Malmö 1963, universitetslektor 1966 och var professor i svenska språket vid Lunds universitet 1968–82. Han var medarbetare i Svenska Akademiens Ordbok 1954–58 och ordförande i Sydsvenska ortnamnssällskapet från 1967. Han blev ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund 1952 (vice preses 1961–69), av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund  1969 och av Kungliga Gustav Adolfs Akademien för svensk folkkultur 1970. 

Av Ejders skrifter kan nämnas Adjektivändelsen -er i de nordiska språken, särskilt i svenskan (doktorsavhandling 1945), Marknamn och kulturhistoria (1951), Skånes ortnamn 1 (1958), Dagens tider och måltider (1968), Ryd och rud (1978); artiklar i Svensk uppslagsboks andra upplaga; utgivare av Lunds stifts landebok (1–3, tillsammans med Karl Gustav Ljunggren, 1950–65), Svenska medeltidspostillor (6–7, 1974; 8, 1983) och Det bibliska materialet i de östnordiska postillorna på folkspråken (1976).

Källor

Externa länkar
Bertil Ejder har avlidit, Helsingborgs Dagblad 2005-12-11
Till minne, Kristianstadsbladet 2005-11-21
Gustaf Åke Bertil Ejder på gravar.se
 

Svenska professorer i nordiska språk
Personer verksamma vid Lunds universitet
Födda 1916
Avlidna 2005
Män
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund
Ledamöter av Kungliga Gustav Adolfs Akademien
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
John Murray, 1:e hertig av Atholl

John Murray, 2:e markis och 1:e hertig av Atholl, född den 24 februari 1660, död den 14 november 1724, var en skotsk ädling, son till John Murray, 1:e markis av Atholl, bror till Charles Murray, 1:e earl av Dunmore, far till William Murray, markis av Tullibardine, James Murray, 2:e hertig av Atholl och lord George Murray,

Atholl slöt sig vid 1688 års revolution till Vilhelm och Maria, utnämndes 1703 av drottning Anna till sigillbevarare för Skottland och upphöjdes samma år till hertig av Atholl. Under drottning Annas sista regeringsår närmade sig Atholl, som var ivrig motståndare till unionen mellan England och Skottland, alltmer jakobiterna, och vid Georg I:s tronbestigning 1714 miste han sina ämbeten, men han förblev dock regeringen trogen under 1715 års resning, trots att tre av hans söner stred i den stuartske pretendentens här.

Källor

Tryckta källor

Noter 

Brittiska hertigar
Skotsk adel
Personer i Skottland under 1700-talet
Alumner från Saint Andrews-universitetet
Födda 1660
Avlidna 1724
Män
John Murray, 1:e markis av Atholl

John Murray, 2:e earl och 1:e markis av Atholl, född den 2 maj 1631, död den 6 maj 1703, var en skotsk ädling, son till John Murray, 1:e earl av Atholl, far till John Murray, 1:e hertig av Atholl och Charles Murray, 1:e earl av Dunmore.

Atholl företog 1653-54 en av Monck undertryckt resning i Skottland till Karl II:s förmån, erhöll efter restaurationen flera höga ämbeten och intog vid 1688 års revolution i det längsta en vacklande hållning, bestämde sig omsider för att hylla Vilhelm och Maria, men var sedermera gång på gång invecklad i jakobitiska stämplingar. Murray blev 1642 earl av Atholl efter sin far, 1670 earl av Tullibardine efter en kusin, och upphöjdes 1676 till markis av Atholl.

Källor 

 

Brittiska markiser
Skotsk adel
Jakobiter
Personer i Skottland under 1600-talet
Födda 1631
Avlidna 1703
Män
Fredrikstad/Sarpsborg

Fredrikstad/Sarpsborg är, med  invånare 2022, Norges femte största tätort. Den är dubbelkärnig och består av de båda sammanväxta städerna Fredrikstad och Sarpsborg. Av befolkningen bor  i Fredrikstads kommun och  i Sarpsborgs kommun, båda i Viken fylke.

Se även
 Fredrikstad
 Sarpsborg

Referenser

Tätorter i Norge
Orter i Viken fylke
Sarpsborgs kommun
Fredrikstads kommun
John Murray

John Murray kan syfta på bland andra:

*John Murray, 1:e earl av Atholl (död 1642), skotsk peer
 John Murray, 1:e markis av Atholl (1631–1703), skotsk peer
 John Murray, 1:e hertig av Atholl (1660–1724), skotsk peer
 John Murray, 3:e hertig av Atholl (1729–1774), skotsk peer
 John Murray, 4:e earl av Dunmore (1730–1809), skotsk peer
 John Murray, 4:e hertig av Atholl (1755–1830), skotsk peer
 John Murray, 5:e hertig av Atholl (1778–1846), skotsk peer
 John Murray, 11:e hertig av Atholl (född 1929), skotsk peer
 John Murray (1745-1793), skotsk bokförläggare
 John Murray (1778–1843), brittisk bokförläggare
 John Murray (1808–1892), brittisk bokförläggare
 Sir John Murray (1841–1914), skotsk-kanadensisk oceanograf
Grenadin (textil)

Grenadin är ett tunt gasaktigt siden eller halvsidentyg med tätare ränder eller mönster, ibland brocherat.

Grenadin användes till klänningstyg under 1800-talet. Även fransk taft och ett par andra tygsorter har ibland kallats grenadin, likaså starkt tvinnat snörmakerisilke.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Sidentyger
John Murray (1808–1892)

John Murray (III), född 16 april 1808 i London, död där 2 april 1892, var en engelsk bokförläggare. Han var son till John Murray. 

John Murray, som sedan 1828 var faderns kompanjon, behöll vid dennes död 1843 affären och upptog senare, även han, en sin son, John Murray IV (1851–1928), till meddelägare. En samling reseguider, "Handbooks for Travellers", som från 1829 utgavs av Murray och delvis författades av honom själv, blev förebilden för liknande arbeten i Frankrike och Tyskland, exempelvis Baedekers. Bland författare, vilkas arbeten Murray förlagt, märks lord Mahon, David Livingstone, du Chaillu, Lyell, Roderick Murchison, Darwin och Schliemann.

Källor 
 

Födda 1808
Avlidna 1892
Brittiska förläggare
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Män
Personer från London
Banner (släkt)

Banner var en dansk adelsätt, utdöd 1713.

Historia
Man känner inte ätten med säkerhet tidigare än från 1300-talet, trots att den enligt en obestyrkt sägen skulle leda sitt ursprung och sitt namn från den Timme Själlandsfar, som under Knut den stores krig i England en gång, då härens baner gått förlorat, lyfte upp en bokgren i stället och därmed samlade hären till ny strid och seger. Ättens märkligaste man var Erik Eriksen Banner.

Släkttavla
Erik Nielsen Banner, länsman på Aalborghus, danskt riksråd 1438, länsman på Åhlborg 1447, och dansk riksmarsk. En gren av hans ättlingar upptog namnet Høg, där medlemmarna fortsatte att föra Bannervapnet, men senare också förde ett huvud av ett vildsvin i vapnet.
Niels Eriksen til Vinstrup (död 1447), gift med Johanne Andersdatter (Panter), ibland i källor också benämnd som Johanne Andersdatter Sappi. Paret fick 14 barn.
Anders Nielsen
Erik Andersen
Erik Eriksen Banner
Anders Eriksen Banner
Karen Eriksdatter
Otte Banner
Berete Eriksdatter
Axel Banner
Magdalene Banner
Anne Eriksdatter
Elline Nielsdatter

Linjen Køller-Banner
13 februari 1772 blev chefen för det falsterska regementet, den tyskfödde Georg Ludvig von Køller adlad som belöning for sin roll i kuppen mot Johann Friedrich Struensee tidigare under året. I adelsbrevet från den 13 februari sägs, att kungen för Køllers "besynderlige troskab og nidkærhed" har tillåtit honom som "sært kongeligt Nådeskendetegn" att förena sin egen adelssköld med den "ældgamle danske bannerske families skjold, hjelm og våben". Han hette efter detta Georg Ludvig von Køller-Banner¨¨.
 Källor 
Banner på Roskildehistorie.dk
 

 Albert Fabritius, "Høg", i: Povl Engelstoft & Svend Dahl (red.), Dansk Biografisk Leksikon, København: J.H. Schultz Forlag 1932-44.
 Danmarks Adels Aarbog'', II, 1885, s. 33-47; III, 1886, s. 417; IV, 1887, s. 483; VIII, 1891, s. 474f.; X, 1893, s. 531; XIV, 1897, s. 482; XV, 1898, s. 243-246; XVIII, 1901, s. 533, 563; XXIII, 1906, s. 480; XXVIII, 1911, s. 563; XL, 1923, s. 547; LII, 1935, II, s. 140.

Danska adelsätter
John Murray (1778–1843)

John Murray (II), född 1778, död den 27 juni 1843, var en engelsk bokförläggare av skotsk härkomst, far till John Murray. 

Murray ärvde 1793 efter sin far, som även han hette John Murray, en bokförlagsaffär, övertog snart själv ledningen av den och bragte dess utveckling därhän, att han tycktes komma att monopolisera hela den engelska skönlitteraturen. Så utkom exempelvis Walter Scotts, lord Byrons, Washington Irvings med flera framstående författares arbeten på hans förlag, likaså beskrivningarna över William Edward Parry, John Franklins och John Ross ishavsfärder. År 1809 uppsatte han med tillhjälp av George Canning och Walter Scott "Quarterly Review", som blev ett organ för tories, under det att "Edinburgh Review" var ett språkrör för whigpartiet. Murrays samlingsverk "Family Library" (1830–1841) var ett bland de första gottköpsbiblioteken.

Källor 

 

Brittiska förläggare
Personer inom Englands näringsliv under 1800-talet
Födda 1778
Avlidna 1843
Män
Ugglan
Max Grenander

Max Grenander, född 6 november 1873, död 4 juli 1953 i Stockholm, var en svensk ingenjör. Han var bror till Sven Grenander.

Grenander tog examen vid Tekniska högskolan 1897, filosofie licentiatexamen i Uppsala 1901 och var från 1903 rektor och föreståndare för Tekniska skolan i Eskilstuna och statens maskinfackskola där. Grenander verkade även som populärvetenskaplig författare och föreläsare.

Noter

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Födda 1873
Avlidna 1953
Män
Svensk uppslagsbok
Ingenjörer från Stockholm
Horten

Horten är en tätort och kuststad i Norge, centralort i Hortens kommun, Vestfold fylke.

Staden har marina traditioner. 1818 förlades den norska marinens huvudstation till Horten, följt av Sjökrigsskolan 1864. Huvudbasen flyttade 1961 till Bergen. 1849–68 hade marinen också sitt huvudvarv i staden. Horten har bilfärjeförbindelse med Moss och båtförbindelse med Oslo.

Horten blev ladested (motsvarar köping) 1858 och kjøpstad (stad) 1907. Idag är Horten Norges 26:e största stad.

Referenser

Tätorter i Norge
Orter i Vestfold fylke
Hortens kommun
Tønsberg

Tønsberg är en stad i Norge, centralort i Tønsbergs kommun, Vestfold og Telemark fylke. Av tätortens totalt  invånare bor  i Færders kommun (2022). Tønsberg ligger 11 mil söder om Oslo, vid Oslofjordens västkust.

Historia 
Tønsberg grundades år 871, då som Tunsberg, enligt Snorre Sturlassons konungasagor och räknas som Norges äldsta stad. Arkeologiska utgrävningar tyder dock på att staden växte fram under slutet av 1000-talet. På 1200-talet lät Håkon Håkonsson uppföra en borg där, på ett berg i dag med namnet Slottsfjellet.  Hans dotter var känd som prinsessa Kristina av Tunsberg. Hon gifte sig med prinsen av Kastilien, men dog ett kort tag därefter. Borgen med alla hus upp på berget brändes ner av svenskar 1503. År 1536 brann det återigen, denna gång brann hela staden ner, utom två kyrkor. År 1671 fanns ett förslag på att avveckla hela staden, men borgarna protesterade och förslaget föll. Staden behöll även efter detta sin roll som en av de viktigaste kuststäderna i Norge.

Ekonomi 
Tønsberg spelar fortfarande en roll som industriellt och maritimt centrum, med sina vitt skilda verksamhetsområden som järnvaror, skeppsvarv, pappersframställning, läderarbete och bryggerier. Staden är välkänd för sina silverprodukter.

Övrigt 
Av stadens turistattraktioner kan nämnas Slottsfjellet, med en av Nordeuropas största ruinparker. Ruinerna av Tunsberghus, St: Michaelskyrkan, kungliga residensen, Sem kirke från 1100-talet och Vestfold fylkesmuseum.

Källor

Noter

Tätorter i Norge
Orter i Vestfold fylke
Tønsbergs kommun
Færders kommun
Play Pop!

Play Pop! är Acid House Kings' debut-EP, utgiven som 7"-vinylsingel av det tyska skivbolaget Marsh-Marigold 1992.

Låtlista

A-sidan 
 "She Fakes Apples"
 "Hey What's Up?"

B-sidan 
 "Hopefully"
 "Anorak Days"

Referenser

Fotnoter 

Svenska debutalbum
Debutalbum 1992
EP-skivor 1992
Album av Acid House Kings
Pop, Look and Listen!

Pop, Look and Listen! är Acid House Kings' debutalbum, utgivet på CD av det tyska skivbolaget Marsh-Marigold 1992.

Låtlista 
 "Thirteen Again"
 "I'll Still Be There"
 "Your Favourite Flower"
 "Say Yes"
 "Please Be"
 "Christmas"
 "Song of the Colour Red"
 "Mrs. Green"
 "Times"
 "Autumn Afternoon"
 "Adorable"
 "Sadly, I'm Never Loved"

Referenser

Fotnoter 

Svenska debutalbum
Debutalbum 1992
Musikalbum 1992
Album av Acid House Kings
Monaco G.P.

Monaco G.P. är en EP av Acid House Kings, utgiven på CD av det tyska skivbolaget Marsh-Marigold 1994.

Låtlista 
 "The Boy Still Dreams"
 "Wonder"
 "Can You Tell Me It's Over?"
 "I Didn't Think Your Kiss Would Affect Me"
 "Summer Days"
 "The Boy Still Dances"

Referenser

Fotnoter 

EP-skivor 1994
Album av Acid House Kings
Charles Manners-Sutton, 1:e viscount Canterbury

Charles Manners-Sutton, 1:e viscount Canterbury, född den 9 januari 1780, död den 21 juli 1845, var en brittisk politiker, son till Charles Manners-Sutton, ärkebiskop av Canterbury. 

Manners-Sutton blev 1806 medlem av underhuset (tory), tillhörde 1809-17 ministären som generalauditör (judge-advocate-general), valdes 1817 till talman och vann som sådan allmänt erkännande för värdighet och opartiskhet, fastän han utanför parlamentet uppträdde som utpräglad partiman. Han ämnade 1832 avgå, men övertalades av whigministären att kvarstå för att det första parlamentet efter den stora reformen inte skulle få en oprövad talman. Omvald till talman 1833, blev han 1835 med tio rösters majoritet vid talmansvalet besegrad av en liberal motkandidat, en händelse, som väckte stor sensation och var det sista tillfälle, då en engelsk underhusmajoritet av partiskäl underlåtit att omvälja en förutvarande talman. Manners-Sutton upphöjdes samma år till peer som viscount Canterbury.

Källor

Tryckta källor

Noter

Födda 1780
Avlidna 1845
Brittiska parlamentsledamöter
Talmän i brittiska underhuset
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Alumner från Trinity College, Cambridge
Män
Quartier de Grenelle

Grenelle är en del av 15:e arrondissementet i Paris på västra Seinestarnden.

Här påträffades på 1870-talet skelettfyndet efter förhistoriska människor, dels långskallar i de djupare skikten, dels utpräglade kortskallar i de övre. Långskallarna var av Cro Magnon-typ.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Paris femtonde arrondissement
Quartier de Grenelle
Advantage Acid House Kings

Advantage Acid House Kings är Acid House Kings' andra studioalbum. Skivan gavs ut i Sverige av Labrador som en digipack-CD, i Spanien av DiscMedi Blau på CD och i USA på CD och LP av Shelflife Records. Den amerikanska utgåvan hade en annan låtordning än originalutgåvan. Två låtar hade även plockats bort: "Paris" och "A Lover's Weekend.

Låtlista 
Där inte annat anges är låtarna skrivna av Acid House Kings

De svenska och spanska utgåvorna 
 "This and That" - 2:39
 "Yes! You Love Me" - 2:31
 "Family Friend" - 2:04
 "Heaven's Just a Kiss Away" - 4:00
 "...But I Was Wrong" - 2:43
 "First Time" - 2:32
 "Paris" - 3:08
 "From the Notes I've Made So Far" - 2:44 (Mattias Nilsson)
 "Wake Up!" - 2:30
 "I Can't Let Go" - 4:55
 "A Lover's Weekend" - 2:23
 "Brighter" - 2:17

Den amerikanska utgåvan 
 "Heaven's Just a Kiss Away" - 4:00
 "This and That" - 2:39
 "First Time" - 2:32
 "Family Friend" - 2:04
 "Yes! You Love Me" - 2:31
 "From the Notes I've Made So Far" - 2:44 (Mattias Nilsson)
 "I Can't Let Go" - 4:55
 "Wake Up!" - 2:30
 "Brighter" - 2:17
 "...But I Was Wrong" - 2:43

Personal 
 Acid House Kings - producent
 Johan Angergård - bas, gitarr
 Niklas Angergård - sång, gitarr, keyboards
 Jan Gayen - keyboards (spår 1, 6, 8-10)
 Julia Lannerheim - sång (spår 1, 5-7)
 Henrik Mårtensson - fotografi
 Lukas Möllersten - konvolutdesign
 Mattias Nilsson - gitarr (spår 8)
 Sven Nilsson - trumpet (spår 4, 6, 9)
 Christian Roos - trombon (spår 4, 6, 9, 11)
 Martin Sventorp - ljudtekniker
 Joakim Ödlund - gitarr

Referenser

Fotnoter 

Musikalbum 1997
Album av Acid House Kings
Album utgivna på Labrador