kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Folke och Frida

Folke och Frida är en barnbok av Frida Åslund, utgiven 1925. 

Frida Åslund skrev tre självbiografiska böcker från barndomens Umeå. Den första var Folke och Frida som handlar om Frida i åldern 7-9 år. Den andra Frida i Per-Nils gården (1928) avhandlar Frida i 10-årsåldern och i den tredje Tiden går (1932) berättar Åslund om sina äventyr i åldern 12-15 år. 

Folke och Frida utkom i flera nya upplagor, den senaste 2008.

Källor
http://www.foark.umu.se/samlingar/arkiv/41
https://archive.is/20130418093923/http://norran.se/2008/11/folkeochfridatvavasterbottniskabusungar/
http://www.vk.se/Article.jsp?article=221220
http://www.folkbladet.nu/?p=130597

Externa länkar
Atrium Förlag - Bokinformation

Skönlitteratur 1925
Svenska barnböcker
Darío Cvitanich

Darío Cvitanich, född 16 maj 1984 i Baradero, är en argentinsk fotbollsspelare med kroatiska rötter som spelar för Miami FC i amerikanska North American Soccer League.

Han påbörjade sin karriär hos Banfield och gjorde 32 mål på 78 matcher innan den nederländska storklubben Ajax köpte honom under april 2008 för 6,4 miljoner euro och kontraktet sträcker sig till 2013. Han spelade dock kvar i Banfield till sommaren samma år.

Den 13 juli 2008 meddelade Cvitanich att han kommer välja att spela för Kroatien i landslagssammanhang.
Han erhöll ett kroatisk pass senare under sommaren.

Statistik

Referenser

Födda 1984
Argentinska fotbollsspelare
Spelare i Club Atlético Banfield
Spelare i AFC Ajax
Spelare i CF Pachuca
Fotbollsspelare i CA Boca Juniors
Spelare i OGC Nice
Spelare i Miami FC
Spelare i Eredivisie
Spelare i Ligue 1
Män
Levande personer
Stadshusbron

Stadshusbron (tidigare namn Nya Kungsholmsbron) är en bro i centrala Stockholm som förbinder stadsdelarna Norrmalm och Kungsholmen i höjd med Stockholms stadshus. Mot väster, på Kungsholmen, ansluter Hantverkargatan och mot öst, på Norrmalm, Tegelbacken. Stadshusbron utgör gränsen mellan Mälaren och Klara sjö. 

Nuvarande bron byggdes i samband med Stadshusets tillkomst mellan åren 1917 och 1919. I april 2012 byttes mittendelen av denna bro mot en ny stålkonstruktion eftersom dess tekniska livslängd var uppnådd. Det är därmed den sjätte bron på denna plats sedan 1600-talet som förbinder Norrmalm med Kungsholmen.

Historik

Nya Kungsholmsbron

Brons äldsta föregångare var en över 500 meter lång flottbro som byggdes 1669-1672, den kallades Nya Kungsholmsbron, i motsats till Gamla Kungsholmsbron som låg lite längre norrut och tillkom redan på 1630-talets mitt. Nya Kungsholmsbron anlades i en svag vinkel och var förmodligen dåtidens längsta bro i Europa. På grund av eldfaran fick man inte bära facklor över bron. 1709 ersattes bron av en ny rak bro, som var kortare och som byggdes om och förkortades ytterligare i takt med att Klara sjö utfylldes. År 1766 ersattes träbron av en lång stenkonstruktion, bestående av två stenmurar med trädäck. 1868 invigdes ytterligare en nybyggd bro på denna plats, denna gång en svängbro av stål.

Stadshusbron
Den nuvarande bron är en 19 meter bred och cirka 85 meter lång betongbro som kläddes med natursten. Bron ritades av Stockholms stads byggnadskontor under medverkan av stadshusarkitekten Ragnar Östberg. För tillverkningen stod Gutehoffnungshütte i Duisburg, Tyskland och Luth & Rosén från Stockholm. Mittendelen består av en låg valvbro i stål som ursprungligen även var en öppningsbar klaffbro. Brons öppningsfunktion fanns kvar fram till 1949 då den nitades igen.

Efter knappt 100 år var brons mittendel i dåligt skick på grund av ålder och materialens naturliga nedbrytning. Det var främst stålets rostskydd och träet i körbanan som var skadat. Under första halvåret 2012 renoverades hela bron till en kostnad av cirka 46 miljoner kronor.

En ny stålbro beställdes från Polen och transporterades från Gdynia med lastfartyg till Södertälje och därefter med pråmar och bogserbåt via Södertälje kanal och Mälaren till Riddarfjärden i Stockholm. Där mellanlagrades brodelen på kajen vid Norr Mälarstrand. Under påskhelgen 2012 lyftes den nya 220 ton tunga stålkonstruktionen på plats av lyftkranen Lodbrok (Lodbroks maximala lyftkraft är 260 ton). Därmed fick Stockholm sin sjätte Stadshusbro. Brons livslängd beräknas till cirka 120 år.

Historiska bilder

Renoveringen 2012

Källor

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Broar i Stockholm
Kungsholmen
Norrmalm
Broar invigda 1868
1868 i Sverige
Never Take Friendship Personal

Never Take Friendship Personal är det andra studioalbumet från amerikanska alternative rock-bandet Anberlin, utgivet 2005. Albumet valde ut till ett av Amazon.coms Top 100 skivor av 2005. Singlar från albumet var "A Day Late" och "Paperthin Hymn" och musikvideor har gjort för båda.

Låtlista
"Never Take Friendship Personal" – 3:31
"Paperthin Hymn" – 3:15
"Stationary Stationery" – 2:58
"(The Symphony of) Blasé" – 4:21
"A Day Late" – 3:25
"The Runaways" – 3:20
"Time & Confusion" – 3:23
"The Feel Good Drag" - 3:25
"Audrey, Start the Revolution!" – 3:22
"A Heavy Hearted Work of Staggering Genius" – 1:12
"Dance, Dance Christa Päffgen" – 7:06

Medverkande
Stephen Christian – sång, gitarr
Deon Rexroat – bas
Joseph Milligan – gitarr
Nathan Strayer – gitarr
Nathan Young – trummor
Aaron Sprinkle – producent
JR McNeely – mixning
Troy Glessner – mastering
Brandon Ebel – exekutiv producent
Phil Sneed – sång ("the Runaways")
Seth Roberts – sång ("Stationary Stationery")
Mike Weiss – gitarr ("dance, dance, Christa Päffgen")
Ryan Clark – sång ("Never Take Friendship Personal")
Jeff Gros – fotografi
John Deeb – bandfotografi

Externa länkar
Albumhemsida

Musikalbum 2005
Album av Anberlin
Bundesstrasse 76

Bundesstrasse 76 är en förbundsväg i norra Tyskland. Vägen går ifrån Schleswig till Travemünde via bland annat Kiel. Vägen är 130 km lång. Hela vägen går inom förbundslandet Schleswig-Holstein.

Tysklands förbundsvägar
Vägar i Schleswig-Holstein
Blueprints for the Black Market

Blueprints for the Black Market är det första studioalbumet av amerikanska alternative rock-bandet Anberlin. Det utgavs 2003, knappt ett år efter att bandet hade bildats, och var den enda skivan med gitarristen Joey Bruce. Albumet hade bara en singel "Readyfuels" som det även gjordes en musikvideo för. Trots att albumet sålde över 60 000 exemplar, så lyckades den aldrig nå en plats på Billboard 200.

Låtlista
Alla låtar skrivna och framförda av Anberlin om inget annat noterats.
"Readyfuels" – 3:37
"Foreign Language" – 2:49
"Change the World (Lost Ones)" – 3:59
"Cold War Transmissions" – 3:12
"Glass to the Arson" – 3:29
"The Undeveloped Story" – 3:27
"Autobahn" – 3:25
"We Dreamt in Heist" – 3:17
"Love Song" (W. Bransby, S. Gallup, R. O'Donnell, R. Smith, P. Thompson, and L. Tolhurst) – 3:05 (The Cure-cover)
"Cadence" – 3:17
"Naïve Orleans" – 4:08

Medverkande
Stephen Christian – sång
Joseph Milligan – gitarr
Nathan Young – trummor
Joey Bruce – gitarr
Deon Rexroat – bas
Aaron Sprinkle – produktion, mixning
J. R. McNeely – mixning
Troy Glessner – mastering
Michael Christian McCaddon – fotografi, design
David Johnson – bandfotografi
Brandon Ebel – exekutiv producent

Referenser

Musikalbum 2003
Album av Anberlin
Amerikanska debutalbum
Lost Songs (Anberlin-album)

Lost Songs är ett samlingsalbum med amerikanska alternative rock-bandet Anberlin. Det utgavs 20 november 2007. Albumet är en samling av covers, tidigare osläppta låtar och akustiska versioner. Albumet innehåller in bara nytt, då många av låtarna funnits med på specialutgåvor av bandets tidigare album och andra samlingar.

Låtlista
 'The Haunting" (Cities B-Sida) - 5:49 
 "Uncanny"  (Cities: Specialutgåva) - 3:27 
 "Like a Rolling Stone" (Listen to Bob Dylan: A Tribute) (Bob Dylan-cover) - 3:44 
 "A Day Late (Acoustic)" (Purevolume-exklusiv) - 4:15 
 "Enjoy the Silence" (Punk Goes 90's-samling) (Depeche Mode-cover) - 3:30 
 "Cadence" (Acoustic) - 3:29 
 "Downtown Song" (Never Take Friendship Personal B-Sida) - 2:59 
 "There Is a Light That Never Goes Out" (Cities: Specialutgåva) (The Smiths-cover) - 4:15
 "Dismantle.Repair." (Akustisk) - 4:34 
 "The Promise"  (Cities: Specialutgåva) (When in Rome-cover) - 3:14 
 "Naïve Orleans" (Akustisk) - 3:40
 "Inevitable" (AOL Sessions Under Cover) - 3:46
 "The Unwinding Cable Car" (AOL Sessions Under Cover) - 4:29 
 "Creep" (AOL Sessions Under Cover)(Radiohead-cover) - 4:16 
 "Baby Please Come Home" (Happy Christmas Vol. 4) - 2:43 
 "Ready Fuels" (Demo) - 3:48
 "Driving (Autobahn)" (Demo) - 3:58 
 "Everywhere in Between" (Demo) - 3:29
 "Hidden Track" (Glass to the Arson MIDI) - 3:30

Samlingsalbum 2007
Album av Anberlin
Lista över kommuner i departementet Loiret

Detta är en lista över de 334 kommunerna i departementet Loiret i Frankrike.

Loiret
Kommuner Loiret
Minkowskis olikhet

Minkowskis olikhet (efter Hermann Minkowski) är inom funktionalanalys en olikhet som säger att Lp-rummen är normerade rum, mer specifikt säger olikheten att om f och g är element i ett Lp-rum, med  så är

med likhet om och endast om f och g är positiva multiplar av varandra, dvs  för något .

Utskrivet innebär detta alltså:

Olikheten gäller även för serier:

Referenser

Olikheter
Funktionalanalys
Lista över kommuner i departementet Lot

Detta är en lista över de 340 kommunerna i departementet Lot i Frankrike.

Lot
Kommuner Lot
Villa Baggås

Villa Baggås är en villa på Ekorrbacken 7 i Saltsjöbaden i  Nacka kommun. Byggnaden ritades av arkitektkontoret Ullrich & Hallquisth på uppdrag av generalkonsul Olof Söderberg. Huset uppfördes 1909–1910 på en hög kulle ovanför Neglingeviken och blev mycket påkostat. Efter en skiftande historia innehåller byggnaden i dag ett buddhistiskt centrum.

Arkitektur

Byggnaden är en tvåvåningsvilla med ett kyrkliknande torn som reser sig fyra våningar över byggnaden; tornet har även ett kyrkliknande tornur som vid den senaste renoveringen återställdes. Klockan ringer varje halvtimme mellan klockan sju på morgonen och klockan nio på kvällen. På grund av sitt kyrkliknade utseende kallades byggnaden i folkmun även för Söderbergs kyrka. Taken och tornets övre del pryds med glaserat tegel från Holland.

Tidskriften Idun från den 3 september 1916 presenterar Villa Baggås enligt följande:

Villans vidare öden
Byggherren Söderberg sålde fastigheten 1917 till en annan privatperson. Huset blev pensionärshem för ett år 1924, från 1926 till 1939 var det pensionat. Pingströrelsen tog över huset 1967 och 1981 tog Lewi Pethrusstiftelsen över och drev ett behandlingshem för missbrukande kvinnor fram till 1989 då de nuvarande ägarna tog över och förvandlade fastigheten till ett buddhistiskt kulturcentrum.  Byggnaden som efter andra världskriget var förfallen har successivt renoverats upp till dagens goda skick.

Huset idag
Huset är i dag ett buddhistiskt kulturcentrum och det svenska högkvarteret för rörelsen Soka Gakkai, en världsomspännande rörelse med ursprung i Japan som har 12 miljoner medlemmar i 156 länder.

Interiörer 1916

Se även
 Gamla Saltsjöbadens villor

Referenser

Externa länkar

1910 i Sverige
Arkitekturåret 1910
Baggås
Lista över kommuner i departementet Lot-et-Garonne

Detta är en lista över de 319 kommunerna i departementet Lot-et-Garonne i Frankrike.

Lot-et
Kommuner Lot-et
Jan Waldenström

Jan Gösta Waldenström, född 17 april 1906 i Stockholm, död 1 december 1996 i Malmö, var en svensk läkare inom internmedicin. Han var den som först beskrev sjukdomen primär makroglobulinemi, eller Morbus waldenström. Han var brorsonson till Paul Petter Waldenström och i sitt första äktenskap gift med dennes sondotter.

Biografi
Waldenström växte upp i Stockholm i en familj med stark läkartradition. Hans far, Henning Waldenström (1877-1972), var professor i ortopedi, och hans farfar, Johan Anton Waldenström (1839-1879), var professor i internmedicin. 

Waldenström själv blev 1933 medicine licentiat och 1937 medicine doktor och docent i invärtes medicin vid Uppsala universitet på en doktorsavhandling om porfyri. Han blev 1947 professor i teoretisk medicin vid Uppsala universitet men övergick 1949 till Lunds universitet där han blev professor i praktisk medicin samt utnämndes till överläkare vid Malmö allmänna sjukhus.

Waldenström beskrev 1944 patienter som led av ett hyperviskositetssyndrom (trögflytande blod), med onormala lymfocyter och antikroppar som påverkade benmärgen dysfunktionellt. Symtomen var anemi, lever- och mjältförstoring (hepatosplenomegali) samt blödning från bland annat slemhinnor. Sjukdomen fick namnet primär makroglobulinemi, Waldenströms makroglobulinemi eller Morbus waldenström.

Waldenström blev 1950 ledamot av Fysiografiska sällskapet i Lund samt 1963 ledamot av Kungl. Vetenskapsakademien. Han var även hedersledamot av flera utländska vetenskapliga sällskap och var hedersdoktor i Oslo, Dublin och Oxford.

Jan Waldenström är begravd på Uppsala gamla kyrkogård. År 2012 uppkallades Jan Waldenströms gata på Skånes universitetssjukhus område i Malmö efter honom.

Utmärkelser 

  Kommendör av första klass av Nordstjärneorden, 6 juni 1972.

Källor

Svenska professorer i internmedicin
Personer verksamma vid Lunds universitet
Alumner från Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1906
Avlidna 1996
Personer i Malmös historia
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Läkare från Stockholm
Jan
Dinghai

Dinghai, även känt som Tinghai, är ett stadsdistrikt i östra Kina, och tillhör Zhoushans stad på prefekturnivå i provinsen Zhejiang.

Geografi och demografi
Befolkningen uppgick till 369 448 invånare vid folkräkningen år 2000, varav 169 761 bodde i Zhoushans centralort. Distriktet var år 2000 indelat i fyra gatuområden (jiedao), åtta köpingar (zhen) och tretton socknar (xiang). Dinghai omfattar en del av Zhoushanön, Jintangön samt över 100 mindre öar.

Historia
På grund av sitt strategiska läge på Zhoushan-ön har Dinghai stundtals haft täta kontakter med omvärlden. Under 1600-talet hade Brittiska Ostindiska Kompaniet en handelsstation på ön. Under opiumkriget 1839-42 ockuperade brittiska styrkor Dinghai, som återlämnades först efter det att Qingregeringen betalat krigsskadestånd.

Dinghai var tidigare ett eget härad, men slogs samman med Zhoushan på 1950-talet. När Zhushan ombildades till en stad på prefekturnivå 1987 blev Dinghai ett stadsdistrikt.

Noter

WP:Projekt Kina
Putuo, Zhoushan

Putuo är ett stadsdistrikt i östra Kina, och tillhör Zhoushans stad på prefekturnivå  i provinsen Zhejiang. Det ligger omkring 210 kilometer öster om provinshuvudstaden Hangzhou. Befolkningen uppgick till 346 237 invånare vid folkräkningen år 2000, varav 146 788 invånare bodde i Shenjiamen, distriktets största ort. Putuo var år 2000 indelat i tio småstäder (zhen) och åtta bydistrikt (xiang). Distriktet omfattar en del av Zhoushanön samt ett flertal andra öar, varav de största är Liuhengön, Taohuaön och Zhujiajianön. Putuo Shan, en ö i distriktet, är en viktig plats inom den kinesiska buddhismen.

Noter

WP:Projekt Kina
Daishan

är ett härad som lyder under Zhoushans stad på prefekturnivå i Zhejiang-provinsen i östra Kina.

Befolkningen uppgick till 197 483 invånare vid folkräkningen år 2000, varav 71 863 invånare bodde i huvudorten Gaoting. Häradet var år 2000 indelat i sju köpingar (zhen) och fyra socknar (xiang). Daishan består av ett antal öar i Östkinesiska havet.

Noter

WP:Projekt Kina
Hurbanovo

Hurbanovo (före 1948: Stará Ďal, ungerska: Ógyalla, tyska: Altdala) är en stad i distriktet Komárno, regionen Nitra, Slovakien.

Staden, som i historiska källor är känd sedan år 1329 är uppkallad efter den slovakiske författaren och politikern Jozef Miloslav Hurban och har 8 041 invånare (2004). Den ungerske astronomen Miklós Konkoly-Thege lät 1869-71 uppföra ett observatorium, vilket senare skänktes till den ungerska staten, vid staden.

Orter i Slovakien
Shengsi

Shengsi (kinesiska: 嵊泗县) är ett härad som lyder under Zhoushans stad på prefekturnivå i Zhejiang-provinsen i östra Kina. Det ligger omkring 230 kilometer öster om provinshuvudstaden Hangzhou. Befolkningen uppgick till 88 362 invånare vid folkräkningen år 2000, varav 27 182 invånare bodde i huvudorten Caiyuan. Häradet var år 2000 indelat i fyra småstäder (zhen) och nio bydistrikt (xiang). Häradet Shengsi omfattar Shengsiöarna, en ögrupp i Östkinesiska havet, sydost om Shanghai. Den största ön är Sijiao Shan.

Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juni, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är januari, med  mm nederbörd.

Referenser 

Orter på häradsnivå i Zhejiang
WP:Projekt Kina
Weymouth (olika betydelser)

Weymouth kan avse:

Weymouth and Portland National Sailing Academy
Weymouth F.C. – en fotbollsklubb från Weymouth, Dorset i England
HMS Weymouth (1910)
19294 Weymouth – småplanet

Efternamn
Tina Weymouth (1950–), en amerikansk musiker
Lally Weymouth (1943–), amerikansk journalist

Geografi

England
Weymouth and Portland – ett distrikt i Storbritannien
Weymouth, Dorset – en kuststad i Dorse

USA
Weymouth, Massachusetts

Se även
Weymouth Bay

Engelska efternamn
American Unitarian Association

American Unitarian Association (AUA) var ett unitariskt trossamfund i Nordamerika, bildat 1825.

1961 gick man samman med Universalist Church of America (UCA) och bildade Unitarian Universalist Association (UUA).

Under årens lopp växte ett missnöje fram bland unitarer inom UUA som tyckte att universalisterna fått för stort utrymme inom det nya samfundet. 1981 höll Carl Scovel en predikan, i Unitarian Church of All Souls i New York, med rubriken "Vad gör en god kristen som du i detta samfund?"
Scovel och hans anhängare hävdade att UUA lämnat sina kristna rötter och utvecklats till en humanistisk, rationalistisk och politiserad rörelse.

År 2000 beslutade dessa att återbilda AUA på dess ursprungliga trosgrundlag. Men UUA hävdade sin äganderätt till namnet AUA och stämde utbrytarna inför domstol. Scovel och hans anhängare valde då att istället anta namnet American Unitarian Conference (AUC).

Källor 

Encyclopedia.com

Kristna samfund i USA
Religiösa organisationer bildade 1825
Religiösa organisationer upplösta 1961
Bjørn Helland-Hansen

Bjørn Helland-Hansen, född 16 oktober 1877 i Kristiania, död 7 september 1957 i Bergen, var en norsk oceanograf.

Helland-Hansen blev student 1895, deltog 1898 i Kristian Birkelands första expedition för norrskensforskning, anställdes 1900 som assistent vid Statens Fiskeriundersøgelser och hade en ledande roll i de hydrografiska undersökningarna med fartyget "Michael Sars". År 1902 kallades han till Skottland för att där organisera oceanografiska undersökningar. År 1906 blev han föreståndare för Bergens biologiska station och var 1914–1946 professor i oceanografi vid Bergens museum. Han var även redaktör för den oceanografiska delen av "Internationale Revue der gesamten Hydrobiologie und Hydrographie".

I en rad skrifter behandlade han både hydrografiska och biologiska ämnen inom oceanografin. Han studerade främst Norska havet, Nordsjön och de norska fjordarna. Tillsammans med Johan Sandström utarbetade han en mycket använd metod för beräkning av havsströmmar på grundval av Vilhelm Bjerknes dynamiska teori. Han deltog i atlantexpeditionen med "Michael Sars" 1910 och bearbetade dess hydrografiska resultat. Under ett flerårigt samarbete med Fridtjof Nansen bearbetade han det stora hydrografiska materialet från "Michael Sars" och andra expeditioner i Norska havet. Resultaten därifrån publicerades i flera avhandlingar, bland annat den stora monografin The Norwegian Sea (1909), i vilken framlades en rad upptäckter, bland annat om växelspelet mellan de hydrografiska förhållandena och klimat, jordbruk och fiskerinäringen. Helland-Hansen invaldes som ledamot av svenska Vetenskapsakademien 1948.

Källor 

Norska hydrografer
Norska oceanografer
Norska professorer
Alumner från universitetet i Oslo
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1877
Avlidna 1957
Pete Travis

Pete Travis, född i Manchester, är en brittisk tv- och filmregissör.

Filmografi

Externa länkar 

Brittiska filmregissörer
Män
Levande personer
Brittiska TV-regissörer
Kungsholmsgatan

Kungsholmsgatan är en gata i stadsdelen Kungsholmen i Stockholm. Gatan sträcker sig i ost-västlig riktning från Bolinders plan till Kronobergsparken.

Historik
Namnet Kungsholmsgatan fastställdes vid Stockholms stora gatunamnrevision 1885, då hade gatans fortsättning väster om Kronobergsparken samma namn. Detta gatuavsnittet fick 1969 heta Sankt Göransgatan. Före namnrevisionen hete Kungsholmsgatan Stora Kungsholmsgatan (samma namn hade även Hantverkargatan under en tidsperiod). “Stora” visar att gatan var en viktig huvudgata på Kungsholmen som gick från gamla Kungsholmsbron längs nästan hela Kungsholmen.  Redan på 1640-talet nämns gatan som Stoora gatan, andra tidiga namn är Munkegatan (1652) och Stora Kungsholmsbrogatan (1850-talet).

Byggnader
 Nr 21 låg tidigare biografen Ritz (nerlagd 1983)
 Nr 23 Ansgariikyrkan
 Nr 31 Hotellet Amaranten 
 Nr 33-47 Stockholms polishus 
 Stockholms rådhus har sin norra fasad mot Kungsholmsgatan

Bilder

Källor

Externa länkar

Gator och torg på Kungsholmen
Hilding Färm

Hilding Gunnar Edvin Albert Färm, född 18 januari 1914 i Hovmantorp, död 11 september 1983 i Norrköping, var en socialdemokratisk politiker, chefredaktör och finanslandstingsråd.

Färm var glasbruksarbetare 1927-1940. Politiskt aktiv i SSU och fackligt aktiv i Grov- och fabriksarbetareförbundet i Kronobergs län.

Studiesekreterare i SSU-förbundet 1940-43, SSU:s förbundssekreterare 1943-48. Organisationssekreterare socialdemokratiska partistyrelsen 1948-53. Chef för socialdemokratiska riksdagsgruppens kansli 1953-54. Chefredaktör för Östergötlands Folkblad/Folkbladet Östgöten 1954-68. Landstingsråd (kultur-utbildning mm) 1969-76. Finanslandstingsråd 1978-79.

Färm var gift med Elly f Gustavsson, född 1918. De fick barnen Ingemar Färm född 1941, Kerstin Färm född 1945 och Göran Färm född 1949.

Andra uppdrag: 
 Ledamot av 1946 års skolkommission. 
 Ledamot av socialdemokratiska partistyrelsen.
 Ordförande i Landstingsförbundets utbildnings- och kulturberedning. 
 Ordförande i Östergötlands socialdemokratiska partidistrikt. 
 Ordförande i länsskolnämnden i Östergötland. 
 Ledamot av stadsfullmäktige, samt skolstyrelsen och drätselkammaren (nuvarande kommunstyrelsen) i Norrköping. 
 Ledamot av Statens Kulturråd och Regionmusiken.
 Ledamot av skolöverstyrelsen (SÖ).

Skrifter:
Till Ungdomen och idéerna (antologiredaktör) (1944)
SSU i kamp för demokratisk kulturpolitik (1946)
SSU i krigs- och efterkrigstid (1957)

Källor 

Personer från Hovmantorp
Födda 1914
Avlidna 1983
Svenska socialdemokrater
Män
Serhij Tkatj

Serhij Fedorovytj Tkatj (ukrainska Серге́й Федорович Ткач), född 15 september 1952 i Kiseljovsk, Ryska SFSR, Sovjetunionen, död 4 november 2018 i Zjytomyr, Ukraina, var en ukrainsk seriemördare och före detta polisman. Han dömdes 2008 till livstids fängelse för 38 mord på flickor och unga kvinnor under en period på över 20 år.

Under rättegången i Dnipropetrovsk hävdade Tkatj att han begått mellan 80 och 100 mord. Ändå meddelade han omedelbart efter att ha fått sin dom, att han inte tänker överklaga. Han ska i förhör ha sagt att han började döda kvinnor som hämnd för att han känt sig illa behandlad av sina fruar, senare ska han ha känt sexuell njutning av att döda.

Tkatj arbetade som brottsutredare i Sibirien innan han flyttade till Ukraina, och uppges ha utnyttjat sina yrkeskunskaper till att föra spanarna på villospår. Enligt ukrainska medier ska minst sex män tidigare ha dömts för mord som kunnat knytas till Tkatj.

Referenser 

Ukrainska seriemördare
Män
Födda 1952
Avlidna 2018
Nekrofili
Personer från Kiseljovsk