kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Susanna Falkengren

Susanna Falkengren, född 1971, är en svensk advokat specialiserad på affärsjuridik. Hon har en jurist kandidatexamen från Lunds universitet och har varit verksam vid affärsjuridiska advokatbyråer sedan 2000 och var 2007 med och grundade riskkapitalbolaget Exipos Invest. Hon deltog i andra säsongen av Draknästet, som sändes i SVT2 med säsongsstart 17 mars 2010.

Källor

Externa länkar
 SVT - Susanna Falkengren

Personer inom Sveriges näringsliv
Svenska advokater
Alumner från Lunds universitet
Levande personer
Kvinnor
Födda 1971
Shenbao

Shenbao , även känd som Shun Pao, Shen Pao, och Shanghai News, var en tongivande dagstidning som publicerades i Shanghai, Kina, mellan den 30 april 1872 och den 27 maj 1949. Namnet är deriverat från ett äldre namn på Huangpufloden, Chunsheng jiang.

Shenbao grundades av den brittiske affärsmannen Ernest Major, men riktade sig till den kinesiska befolkningen, snarare än de europeiska immigranterna. Tidningen var en tongivande röst i samhällsdebatten under det sena 1800-talet, och drev bland annat kampanj mot prostitutionen i stadens opiumhålor.

Källor 
 Översatt från motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia

Dagstidningar startade 1872
Dagstidningar nedlagda 1949
Kinesiska dagstidningar
Kinesiskspråkiga dagstidningar
WP:Projekt Kina
Mörkrets furste (film, 1987)

Mörkrets furste () är en amerikansk skräckfilm från 1987 i regi av John Carpenter, med Donald Pleasence, Jameson Parker, Victor Wong och Lisa Blount i rollerna. Filmen handlar om hur en grupp människor försöker hindra en Anti-Gud från att komma till vår värld. Filmen grundar sig på kvantmekanikens principer.

Rollista

Källor

Externa länkar

Amerikanska skräckfilmer
Filmer 1987
Filmer i regi av John Carpenter
Engelskspråkiga filmer
Sauteuse

Sauteuse är en slags kastrull med sluttande kanter. Den används dels för såsberedning, dels för att sautera (bryna utan att ta färg) något.

Köksredskap
Cascadehumle

Cascadehumle är en sort av humle som bland annat odlas i Kaskadbergen i västra Nordamerika. Humlen togs fram i ett växtförädlingsprogram inom USA:s jordbruksdepartement och släpptes för odling 1972.

Källor 

Ölbryggning
Hampväxter
Karl Dove

Karl Wilhelm Dove , född den 12 november 1863 i Tübingen, död den 30 juli 1922  i Jena, var en tysk geograf, meteorolog och afrikaforskare. Han var son till Richard Wilhelm Dove som var kyrkorättslärd, sonson till fysikern och meteorologen Heinrich Dove. 

Han studerade från 1883 i Göttingen och Freiburg, geografi, fysik och ekonomi. 1888 han disputerade han. Från 1890 kom han att studera vid Berlins universitet. 1899-1907 var han extraordinarie professor i Jena. Från 1914 undervisade han som lektor vid geografiska institutet i Freiburg im Breisgau.1883 företog han en studieresa till Donauländerna och Mindre Asien, och studerade 1892-94 Sydvästafrikas meteoroloig och näringslivsgeografi Han skrev under sin levnad ett flertal verk, bland vilka märks Deutsch-Südwest-Afrika (1896), Wirtschaftsgeographie von Afrika (1907), samt Deutsche Klimatik (1910).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Födda 1863
Avlidna 1922
Tyska geografer
Tyska meteorologer
Män
Mattias Bernhard Ribe

Mattias Bernhard Ribe, född 1625 i Mecklenburg, död 1696, var en läkare i Sverige av tysk börd.

Mattias Berhard Ribe var son till rektorn vid stadsskolan i Rostock, Evald Ribe. Han flyttade till Sverige på 1660-talet, och blev först fältskär i Stockholm, innan han anställdes som hovkirurg hos Sveriges kung Karl XI. Han utnämndes till direktör vid Kirurgiska societeten 1693.

Ribe var gift med Margareta Rosina Saliva. Deras dotter Agnes Margareta Ribe blev stammoder till den friherrliga ätten Wallenstierna. Hennes bröder var Evald Ribe, stamfader för adelsätten Ribben, och Mathias Riben, stamfader för adelsätten Riben.

Referenser 
Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor

Tyska läkare
Män
Födda 1625
Avlidna 1696
Frederick William Sievers

Frederick William Sievers, född 1872 i Fort Wayne, Indiana i USA, död 1966, var en amerikansk skulptör. 

Frederick William Sievers flyttade som ung till Richmond, Virginia och studerade vidare konst den kungliga konstakademien i Rom och vid Academie Julian i Paris. År 1910 fick Sievers uppdraget att skapa Virginia-monumentet vid slagfältet i Gettysburg, Pennsylvania och han öppnade då en ateljé i Richmond.

Efter sitt genombrott med Virginia-monumentet skulpterade Sievers ett antal ytterligare skulpturer över amerikanska inbördeskriget, bland andra monumentet över Amerikas konfedererade stater på Woodlawn-kyrkogården i Elmira, New York samt andra monument i Abingdon, Leesburg, Louisa och Pulaski County, Virginia.

Sievers skapade även monument över individuella ledargestalter inkluderande general Lloyd Tilghman i Vicksburg, Mississippi och generalerna Stonewall Jackson och Matthew Fontaine Maury, båda på Monument Avenue i Richmond.

I delstaten Virginias huvudstad finns statyer av Sievers till minne av presidenterna James Madison och Zachary Taylor samt av Patrick Henry och Sam Houston.

Sievers är begravd på Forest Lawn-kyrkogården i Richmond. Det finns en minnesplakett vid hans verkstad på West 43rd Street i South Richmond.

Referenser

Födda 1872
Avlidna 1966
Amerikanska skulptörer
Män
Personer från Fort Wayne
Saganaki

Saganaki (grekiska σαγανάκι, ordagrant liten stekpanna) kallas olika rätter som tillagas i det grekiska köket och är uppkallat efter den enportionsstekpanna som det tillagas i.

Ett populärt exempel är en förrätt på stekt ost. Ostarna som används till saganaki är graviera, kefalograviera, kasseri, kefalotyri, ladotyri och fetaost på fårmjölk. Rätten kan variera lokalt, såsom att man använder osten formaella i Arachova, vlahotyri i Metsovo och halloumi på Cypern. I Sverige säljs saganakiost under varumärkena Fontana och Minella.

Osten smälts i en liten stekpanna tills den bubblar, och serveras vanligtvis med citronsaft och peppar samt äts med bröd.

Andra rätter som traditionellt tillagas i stekpannan är saganaki på räkor (grekiska γαρίδες σαγανάκι), samt på musslor (grekiska μύδια σαγανάκι), som vanligtvis är fetaostbaserade och innehåller kryddig tomatsås.

I många amerikanska, kanadensiska och australiensiska restauranger flamberar man osten efter fritering, vid bordet (ofta samtidigt som "opa!" utropas) och flammorna släcks sedan med lite färskpressad citronsaft. Denna metod utvecklades vid restaurangen "The Parthenon" i Chicagos grekiska stadsdelar år 1968. Metoden baseras på ett förslag som ägaren Chris Liakouras fick.

Etymologi

Ordet saganaki är ett diminutiv från sagani, en stekpanna med två handtag. Det ordet härstammar i sin tur från turkiskans sahan.

Referenser
 där följande noter anges:

Externa länkar

Grekiska maträtter
Förrätter
Osträtter
Ooh La La

För singeln av gruppen Goldfrapp, se Ooh La La (Goldfrapp-låt).

Ooh La La är ett musikalbum av Faces som släpptes i april 1973 på skivbolaget Warner Bros. Records. Skivan kom att bli gruppens sista, mycket på grund av att Rod Stewart gjorde större succé som soloartist än med The Faces. Ronnie Lane skrev många av albumets låtar då Stewart var frånvarande. Stewart gjorde sedan klart i media att han inte var nöjd med albumet och menade att gruppen kunde mycket bättre än så. Skivomslaget består av en bild på den italienske 1920-talskomikern Ettore Petrolini. På vinylutgåvorna var omslaget designat så att ögon och mun var utskurna och med hjälp av en flärp fästad inne i fodralet kan röra på mun och ögon.

Låtlista 
Sida1
"Silicone Grown" (Stewart/Wood) – 3:05
"Cindy Incidentally" (McLagan/Stewart/Wood) – 2:37
"Flags and Banners" (Lane/Stewart) – 2:00
"My Fault" (McLagan/Stewart/Wood) – 3:05
"Borstal Boys" (McLagan/Stewart/Wood) – 2:52

Sida 2
"Fly in the Ointment" (Jones/Lane/McLagan/Wood) – 3:49
"If I'm on the Late Side" (Lane/Stewart) – 2:36
"Glad and Sorry" (Lane) – 3:04
"Just Another Honky" (Lane) – 3:32
"Ooh La La" (Lane/Wood) – 3:30

Medverkande
Musiker (The Faces)
Ronnie Lane – basgitarr, rytmgitarr, akustisk gitarr, percussion, sång
Ronnie Wood – sologitarr, slidegitarr, akustiskgitarr, rytmgitarr, bouzouki, sång
Ian McLagan – piano, orgel, harmonium, sång, bakgrundssång
Kenney Jones – trummor, percussion
Rod Stewart – sång, banjo, gitarr

Bidragande musiker
Neemoi "Speedy" Aquaye – congas, percussion

Produktion
Glyn Johns – musikproducent, ljudtekniker
Phil Chapman – ljudtekniker
Ron Nevison – ljudtekniker
Jim Ladwig – omslagsdesign
Jak Kilby – omslagsdesign, foto
Tom Wright – foto

Listplaceringar

Källor 
Ooh La La på Allmusic
Fotnoter

Externa länkar
Ooh La La på Discogs

Musikalbum 1973
Album producerade av Glyn Johns
Albumettor i Storbritannien
Bollebygds kyrka

Bollebygds kyrka är en kyrkobyggnad som ligger i västra delen av samhället Bollebygd. Den tillhör Bollebygds församling i Göteborgs stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan i nyklassicistisk stil började uppföras 1843 av en lokal byggmästare och invigdes 1849. Den ersatte en stenkyrka från 1200-talet som låg knappt 200 meter åt väster.

Nuvarande kyrka består av rektangulärt långhus med utbyggd rund sakristia i öster och kyrktorn i väster. Ingången finns i väster och går genom tornets bottenvåning. Ytterligare ingångar finns mitt på långhusets södra och norra sidor. Kyrkorummets innertak har ett tunnvalv med profilerad taklist. 1935 restaurerades kyrkan efter ritningar av Knut Nordenskjöld.

Inventarier

 I korets norra del står en dopfunt i täljsten i tre delar tillverkad på 1200-talet av dopfuntmästaren Thorkillus. Den totala höjden är 72 cm. Cuppan är cylindrisk med rundad undersida och nedtill avslutad med en kraftig vulst. Dekorerad på livet med en spiralvriden akantus. Skaftet är långt och nästan cylindriskt. Nedtill finns ett kors. Fotskivan är rund och plattan på översidan har tre tvådelade växtornament och en trebladig knopp. Centralt, genomgående uttömningshål.  Svåra skador.
 I sakristian förvaras en nygotisk dopfunt av trä från 1800-talet.
 Altaruppsatsen i barockstil är snidad 1704 av Anders Ekeberg i Borås och målad 1710 av Sven Wernberg. Med motiv i tre nivåer skildras Jesu födelse, Golgata samt Himmelsfärden. Altartavlan är inramad med basunänglar och kvinnofigurer. Dessutom finns Karl XII:s namnchiffer, svärdet och riksvapnet. Den restaurerades genomgripande åren 1979-1980.
 Predikstolen är utförd 1702 av Anders Ekeberg. 1849 tillverkades ett nytt ljudtak. 1935 monterades delar av ett äldre ljudtak ihop med ett nyare ljudtak (troligen det från 1849).
 På söderväggen hänger ett triumfkrucifix från 1400-talet
 Intill predikstolen står en madonnaskulptur som möjligen är från medeltiden.

Klockor
Den tidigare lillklockan, Bollebygdsklockan, sprack vid ringning och då den ansågs oreparabel, såldes den 1899 till Statens historiska museum för 500 kronor. Försök att få återköpa den på 1950-talet blev utan framgång. Klockan är ovanlig eftersom den är en av nitton kända klockor med runinskrift. Därigenom är även dess namn Katerina bevarat åt eftervärlden. Den saknar datering men bedöms vara från 1200-talet. Inskriften är på latin och blir i ordagrann översättning: Här ljudet hörs, här smekes ett oroligt sinne. Katarina ger ett gott ljud åt ett troende folk. 
Storklockan göts om 1881 men uppges ha saknat inskrift.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Bollebygds kommun
Kyrkobyggnader invigda 1849
1849 i Sverige
Sakai

Sakai (堺市, Sakai-shi) är en stad belägen i Osaka prefektur, Japan. Staden grundades 1 april 1889.

Administrativ indelning 
Sakai är sedan 2006 en av landets numera tjugo signifikanta städer med speciell status (seirei shitei toshi). och delas som sådan in i ku, administrativa stadsdelar. Sakai består av sju stadsdelar.

Personer från Sakai 
 Sen no Rikyu
 Akiko Yosano

Referenser

Externa länkar 

Orter i Osaka prefektur
WP:Projekt Japan
Petter Forkstam

Lars Petter Rickard Forkstam, född 9 september 1983 i Limhamns församling, Malmöhus län, är en svensk politiker för Miljöpartiet de Gröna.

Petter Forkstam är partiföreträdare för Miljöpartiet de Gröna i Lunds kommun tillsammans med Emma Berginger sedan valet 2010. Han blev invald som ledamot i Lunds kommunfullmäktige den 19 september 2010 där de gröna ökade från sex till nio mandat, och fick 12,98% av rösterna. Forkstam innehar även för närvarande uppdraget som ledamot i Lunds kommunstyrelse, andre vice ordförande för Miljönämnden och styrelseledamot i LKF AB. Forkstam valdes 17 mars 2012 till ordförande för Miljöpartiet de gröna i Skåne.

Petter Forkstam är vice förbundsordförande för RFSU.

Under åren 2005 till 2010 var Petter Forkstam aktiv i studentpolitiken vid Lunds universitet. Forkstam var under 2008–2009 ordförande för Lunds universitets studentkårer. Han var ledamot i Lunds universitets styrelse åren 2007 till 2010 och deltog även i beredningsgruppen som föreslog Per Eriksson till rektor för Lunds universitet. Under 2009-2010 representerade han Akademiska Föreningen som ledamot i AF Bostäders styrelse. Forkstam var samordnare för Lunds studenters Projekt Sex (P6) under 2007. Forkstam har även varit vice förbundsordförande för Röda Korsets Ungdomsförbund.

Källor 
 Valresultat 2010 i Lunds kommun från valmyndighetens hemsida hämtat 2012-03-15]
 Pressmeddelande: Petter Forkstam ny ordförande för Miljöpartiet i Skåne hämtat 2012-03-18]

Noter

Externa länkar
 Petter Forkstams hemsida
 Petter Forkstams q-vers tillsammans med Eva Frisendahl i tidningen Lundagård

Svenska miljöpartister
Personer verksamma vid Lunds universitet
Svenska kårpolitiker
Födda 1983
Levande personer
Män
Politiker från Malmö
Svenska politiker under 2000-talet
Gameport

Gameport är ett gränssnitt för att ansluta inmatningsenheter för datorspel, till exempel en joystick, till PC-kompatibla datorer. Gränssnittet är baserat på en DA-15-kontakt och kan även användas för att ansluta MIDI-instrument. Gameport användes främst under 1980- och 1990-talen, och fasades därefter ut till förmån för den digitala anslutningsporten Universal Serial Bus (USB).

Historia och varianter 

Den första designen av Gameport lanserades 1981 av IBM som ett separat expansionskort för den första PC:n. Denna version stödde analog avläsning av rörelser runt fyra axlar och fyra knappar. 

Omkring 1990 ersattes separata expansionskort för Gameport med integrerade anslutningar på I/O-kort eller ljudkort, oftast i ISA- eller PCI-format. Senare blev det också vanligt att porten integrerades direkt på moderkortet.

På moderna datorer förekommer inte längre Gameport utan joystick, rattar, ljuspistoler och andra inmatningsenheter för spel ansluts oftast med USB. Det finns dock adaptrar för att ansluta äldre enheter till USB. Från och med Windows Vista har Microsoft helt tagit bort stödet för Gameport, men Gameport-enheter kan konverteras till USB med hjälp av PIC-processorer. En fördel med konvertering jämfört med att använda adapter är att man då kan använda fler än fyra axlar och fyra knappar.

Referenser 

Datorhårdvara
Kontaktdon
Datorspelshistoria
Marianne (godis)

Marianne (uttalas ofta med hörbart "e" i Finland) är ett varumärke på godis från Fazer. Originalet består av chokladfyllda pepparmintskarameller med rödvitrandigt pappersomslag och säljs i påse. Marianne skapades 1949 av konfektyrmästarna Aimo Martikainen och Antti Österman vid den finländska sötsakstillverkaren Chymos, som köptes upp av Fazer under 1990-talet.

Marianne hette tidigare Lyhde (Kärve), vilket anspelar på gjutformens mönster. Den klassiska formen på Marianne har för övrigt varit oförändrad sedan starten. Konstnären Aimo Vuorinen har designat omslaget och namngivit Marianne.

Den ursprungliga producenten i Villmanstrand i sydöstra Finland tillverkar 1,4 miljoner kilo per år. Mer än hälften säljs i Finland. Resten exporteras till främst Norden, Baltikum och Ryssland.

Varianter 
Marianne i blåvitrandigt omslag lanserades under 1970-talet under namnet Marimint och består av pepparmyntkarameller med kolasmak. Den i brunvitrandigt omslag innehåller kaffekarameller med chokladfyllning. Marianne i gulvitrandigt omslag säljs i en blandförpackning och innehåller apelsinchokladfyllning. 

Marianne Snacks är en variant som lanserades 2006. Den består av mörk choklad med överdrag av mjuk kola som toppats med riskrisp. Under åren har flera andra varianter kommit och gått.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Marianne (officiell webbplats)
Mariannes svenska webbplats på Fazer.se

Godis
Sergej Michalkov

Sergej Michalkov  (Серге́й Влади́мирович Михалко́в), född 13 mars 1913 i Moskva, död 27 augusti 2009 Moskva, var en sovjetisk dramatiker och författare av fabler och barnböcker. Han skrev också texten till den sovjetiska, och senare även den ryska, nationalsången Ryska federationens hymn.

Asteroiden 9540 Mikhalkov är uppkallad efter honom.

Referenser

Externa länkar 
 
 

Ryska författare
Ryska dramatiker
Sovjetiska författare
Sovjetiska dramatiker
Författare från Moskva
Födda 1913
Avlidna 2009
Män
Rachim Tjachkijev

Nation: 

Rachim Ruslanovitj Tjachkijev (ryska: Paxим Pycлaнoвич Чахкиев), född 11 januari 1983 i Tobolsk i Tiumen oblast i Sovjetunionen (nu Ryssland), är en rysk boxare.

Tjachkijev slog Jasur Matchanov från Uzbekistan 2006 och blev då militär världsmästare. Samma år slog han kubanen Osmay Acosta i Världscupen i boxning, men Ryssland förlorade sammanlagt.

Meriter

Olympiska meriter

Olympiska sommarspelen 2008
  Huvudartikel: Boxning vid olympiska sommarspelen 2008

Källor

Externa länkar
 Profil på Sports Reference

Ryska boxare
Olympiska silvermedaljörer 2008
Ryska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ryssland
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 2008
Personer från Tobolsk
Födda 1983
Levande personer
Män
Sten Pentus

Sten Pentus, född 3 november 1981 i Tallinn, är en estländsk racerförare.

Han är yngre bror till politikern och tidigare utrikesministern Keit Pentus-Rosimannus.

Racingkarriär
Pentus började med formelbilsracing år 2000, då han vann både Baltic Formula 4 och Formula Baltic. Året efter försvarade han sin titel Baltic Formula 4, men inte Formula Baltic, även om han körde där tre säsonger till. 2006 flyttade han upp i Formula Renault 2.0 Eurocup och Formula Renault 2.0 Northern European Cup, vilka han dock inte fick några bättre placeringar i. 2007 kom hans första seger i en Formel Renault-bil. Detta i Formula Renault 2.0 BARC Winter Cup, som han slutade fyra i totalt. 2008 körde han en tävlingshelg i Formula Renault 3.5 Series, vilket han fortsatte med 2009. Han blandade där bra med lite sämre resultat. Den bästa placeringen, som var en andraplats, kom redan den första helgen på Circuit de Catalunya. Trots denna andraplats blev det bara en sextonde totalt, när säsongen var slut. Under vintern, i början av 2010, körde Pentus i Toyota Racing Series, där han vann två tävlingar och slutade fyra totalt. 2010 fortsatte han i Formula Renault 3.5 Series och lyckades redan under den första tävlingshelgen, på Ciudad del Motor de Aragón, vinna det andra racet. Han gjorde sedan en relativt jämn säsong, med ytterligare en seger, och slutade på fjärde plats totalt.

Till år 2011 bytte Pentus team, från Fortec Motorsport till EPIC Racing, men i samma mästerskap. Säsongen gick mycket sämre än året tidigare och hans bästa placering blev en sjätteplats på Silverstone Circuit. Totalt slutade han på 24:e plats, medan hans teamkamrat, Albert Costa, blev fyra.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
Sten Pentus på Driver Database.

Födda 1981
Personer från Tallinn
Formula Renault 3.5 Series-förare
Män
Levande personer
Estländska racerförare
Flash (sång av Queen)

Flash är en låt av det brittiska rockbandet Queen som finns med på albumet Flash Gordon. Låten är soundtrack till filmen Blixt Gordon och är skriven av gruppens gitarrist, Brian May.

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter

Musiksinglar 1980
Queenlåtar
Sånger om rymdfart
Låtar skrivna av Brian May
These Are the Days of Our Lives

These Are the Days of Our Lives är en soul-poplåt av Queen från 1991. Merparten av låten är komponerad av bandets trummis Roger Taylor. Låten gavs ut som singel den 5 september 1991 i USA och den 9 december 1991 i Storbritannien. 

Låten handlar om hur fort våra liv går, hur skört livet kan vara och att vi skall ta vara på livets goda stunder.

Musikvideon, som filmades den 30 maj 1991, är den sista med sångaren Freddie Mercury, som den 24 november samma år avled i aids. Låtens sista strof lyder: "I still love you".

Musiksinglar 1991
Queenlåtar
Singlar utgivna på Parlophone
Singlar utgivna på Hollywood Records
Låtar skrivna av Roger Taylor
Damernas detektivbyrå (TV-serie)

Damernas detektivbyrå (originaltitel: The No. 1 Ladies' Detective Agency) är en tv-serie av Anthony Minghella och Richard Curtis baserad på böckerna om Damernas detektivbyrå av Alexander McCall Smith. Serien sändes i sju avsnitt mellan 2008 och 2009 och spelades som första produktion någonsin in i Botswana.

Serien handlar om den kvinnliga detektiven Precious Ramotswe, som tillsammans med bland andra sin sekreterare Grace Makutsi och bilmekanikern J.L.B. Matekoni löser mysterier i vardagen. 

Precious kontor ligger på Kgale hill i Botswana. Precious är "traditionellt byggd" och har sitt hår uppsatt med ett band. Mma Makutsi är en snabbskrivande, duktig sekreterare som hade nittiosju procent rätt på examensprovet, vilket - enligt henne - är det högsta i skolans historia. J.L.B. Matekoni är en trevlig bilmekaniker som är kär i Precious. Han driver Speedy motors tillsammans med sina anställda, Fanwell och Charlie. Wellington är en väluppfostrad ung pojke som delar ut flygblad åt detektivbyrån. Han är bra på att göra leksaksbilar och andra saker av ståltråd. BK är Precious frisörvän och har hjälpt henne med några kniviga fall.

Medverkande (urval) 
Jill Scott - Precious Ramotswe
Anika Noni Rose - Grace Makutsi
Desmond Dube - BK
Lucian Msamati - J.L.B. Matekoni

Brittiska TV-serier från 2000-talet
TV-serier baserade på böcker
TV-seriestarter 2008
TV-serieavslutningar 2009
Vestiner

Vestinerna var ett italiskt folk som talade vestinska, en dialekt av oskiska. Vestinernas område låg i det moderna Abruzzo i centrala Italien och gränsade i söder mot Aterno-floden. Deras huvudsakliga centrum var Pitinum Mergens, Aufinum, Peltuinum, Pinna och slutligen Aternum som de delade med marrucinerna. Vestinerna var, ironiskt nog, kända för sin kampteknik och verkade också som legosoldater. Deras ekonomi grundades på boskapsskötsel, jordbruk och handel. De präglade också under en period sina egna mynt.

År 325 f.Kr., under andra samniterkriget, valde vestinerna tillsammans marserna, marrucinerna och pelignerna att alliera sig med samniterna mot Rom. Det var första gången som vestinerna satte sig upp mot Rom, som svarade genom att inta städerna Cutina och Cingilia. År 304 f.Kr. led equierna ett allvarligt bakslag vilket ledde till att vestinernas grannar (marserna, pelignerna, marrucinerna och frentanerna) skickade bud till Rom med förfrågan om en allians. År 302 f.Kr. fick även vestinerna bli allierade med Rom. Fördröjningen berodde på att vestinerna skulle vara särdeles fientliga mot Rom. Efter 302 års fördrag annekterades städerna Aveia och Peltuinum och romaniseringen av vestinerna tog fart. Under en lång period hade de en viss autonomi. Vestinerna stred på Roms sida i det andra puniska kriget tillsammans med marser, marruciner och frentaner. 

Vestinerna fanns med bland de folk vars krav på romerskt medlemskap resulterade i bundsförvantskriget (91 f.Kr. - 88 f.Kr.). Vestinerna besegrades av romarna. Efter bundförvantskriget fick de romerskt medborgarskap. Vestineras territorium koloniserades intensivt, framförallt under Sulla. Romaniseringen gick fort och det märks inte minst på att vestinskan ersattes av latinet.

Referenser 

 

Äldre folkgrupper i Europa
Antikens folkslag
Folkslag i och kring romerska riket
Utrikesministeriet (Georgien)

Georgiens utrikesministerium (georgiska: საქართველოს საგარეო საქმეთა სამინისტრო) är ett av sjutton ministerier i Georgiens kabinett, ansvarigt för landets nätverk av relationer till främmande nationer. Utrikesministeriet ligger på Chitadzegatan i Tbilisi, Georgien. Nuvarande utrikesminister är David Zalkaliani (sedan 13 juni 2018).

Georgiens utrikesministrar (1995-)

Källor

Externa länkar 
Georgiens utrikesministerium

Se även 
Georgiens utrikespolitik
Georgiens statsöverhuvuden

Listor med anknytning till Georgien