kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pampaskatt

Pampaskatt (Leopardus colocolo eller Oncifelis colocolo) är en liten art i familjen kattdjur som lever bland annat på Pampas i Sydamerika.

Utseende 

Pälsens färg varierar mycket mellan svart, ljusgrå och gulaktig. Flera individer har mörka fläckar och strimmor på kroppen som varierar i storlek och form. Det förekommer även enfärgade pampaskatter. Katten har ibland mycket långt hår så att den känns större än den egentligen är. Pampaskatten har en kroppslängd omkring 70 cm och en svanslängd omkring 30 cm. Vikten är för vuxna djur i naturen cirka tre kilogram och för djur i fångenskap upp till sju kilogram.

Utbredning 

Arten förekommer på grässlätten i södra Brasilien och Patagonien men även i Anderna från Ecuador söderut. Habitatet utgörs av både tempererade skogar och öppna landskap. Pampaskatten hittas bland annat i buskskogar, i gräsmarker, i skogsdungar, i träskmarker och i klippiga regioner. Den når i Anderna 5 000 meter över havet. Iakttagelser från södra Colombia behöver bekräftelse.

Levnadssätt 

Denna katt är huvudsakligen aktiv på natten. Den livnär sig av gnagare, till exempel marsvin, och av marklevande fåglar. Vid kusten tar katten även  ägg och ungar av pingviner. Arten har även bra förmåga att klättra i träd. Dessutom finns många berättelser om pampaskatter som stjäl tamhöns.

Fortplantningssättet är främst känt från individer som hölls i fångenskap. Honan föder en till tre ungar per kull efter 80 till 85 dagar dräktighet. Unga honor kan para sig framgångsrikt när de är två år gamla. Pampaskatten lever cirka nio år i fångenskap och några exemplar blev 16 år gamla.

Parningstiden ligger mellan april och juni.

Pampaskatten listas av IUCN som nära hotad.

Taxonomi 

Artens ställning i systematiken är omstridd. Tidigare räknades djuret till släktet Felis och idag klassas den ofta i släktet Oncifelis. Några forskare anser att pampaskatten utgör ett eget släkte, Lynchailurus. Wilson & Reeder infogar släktet Oncifelis i släktet Leopardus. De sistnämnda forskare och García-Perea (1994) hävdar även att arten ska skiljas i tre arter.

Andra forskare beskriver följande underarter.
 Oncifelis colocolo braccatus Brasilien, norra Argentina
 Oncifelis colocolo budini, Argentina
 Oncifelis colocolo colocolo, centrala Chile
 Oncifelis colocolo crespoi, nordvästra Chile
 Oncifelis colocolo garieppi, Peru, Ecuador, Bolivia
 Oncifelis colocolo munoai, Uruguay
 Oncifelis colocolo pajeros, Argentina, Chile
 Oncifelis colocolo thomasi, Ecuador

Källor

Noter

Tryckta källor 
 D. E. Wilson und D. M. Reeder: Mammal Species of the World. Johns Hopkins University Press, 2005. 
 Mel Sunquist & Fiona Sunquist: Wild Cats of the World. The Universit of Chicago Press, Chicago 2002, 

Kattdjur
Däggdjur i neotropiska regionen
Hans Christian Nygårdh

Hans Christian Nygårdh, HC Nygårdh (eller kort H©N, som han brukar kalla sig i korsorden), född den 11 december 1950, är en svensk korsordskonstruktör och författare.

Hans korsord anses vara svåra och publiceras regelbundet i tidningarna Vi, Svenska Dagbladet, ETC,  Hemmets Veckotidning och Allas. Dessutom gör han korsord till diverse korsordstidningar.

År 2005 tilldelade Svenska Akademien honom 50 000 kronor ur Stina och Erik Lundbergs stiftelse.

Bibliografi
Felhund & Co. (1997). En lärobok full av ordvrängningar som är tänkt att få barn med läs- och skrivsvårigheter att intressera sig för läsning. Den har även blivit översatt till engelska.
Sch & så'nt. (1998). 
Galen i korsord (2002). Undertiteln En korsordsmakares tankar, korsordshistoria, ordmagi, så gör man korsord, ordgåtor och ordflätor säger det mesta om bokens innehåll.
Till ords med Nygårdh (2004). Innehåller olika sorters ordlekar.

Referenser

Externa länkar
 
 "Korsordskonstruktörer organiserar sig mot AI" i Vi 8 maj 2021

Svenska författare
Svenska korsordskonstruktörer
Män
Oncifelis

Oncifelis är ett släkte i familjen Felidae, underfamiljen Felinae (små katter). I släktet ingår de tre arterna pampaskatt, Geoffroys katt och kodkod.

Det vetenskapliga namnet är bildat av de latinska orden unica/onca (en tolfte del) och felis (katt).

IUCN listar kodkod som sårbar (VU), pampaskatt som nära hotad (NT) och Geoffroys katt som livskraftig (LC).

Referenser 

Kattdjur
Felidae
Andinsk katt

Andinsk katt eller andinsk bergskatt (Leopardus jacobita eller Leopardus jacobitus) är en kattart som lever i Anderna. Den är ungefär lika stor som en tamkatt, men har längre och yvigare svans. Svansen är randad.

Den andinska katten (även kallad andinsk höglandskatt eller bergskatt) beskrevs första gången 1865. Dess existens bevisades dock inte förrän 115 år senare, år 1980, då katten fotograferades av två forskare. Man vet fortfarande mycket litet om katten, men den närmaste släktingen tros vara ozeloten.

Utseende 
Den andinska katten är något större än tamkatten och väger cirka 4 kg. Kroppen är normalt mellan 60 och 75 cm lång och svansen mellan 35 och 45 cm. Pälsen är tjock, upp till 4 cm lång och i regel askgrå med roströda prickar. Magen är blekt silverfärgad eller har en rödgrå färg som skiftar mot vitt. Kattens svans är lång och ger bra balans i de branta bergen. Den är också ringad med 5 till 8 mörka band.

Utbredning och habitat 
Som namnet antyder lever den andinska katten i bergskedjan Anderna i Sydamerika samt i Patagonien söder om bergskedjan. Utbredningsområdet sträcker sig över gränserna till Argentina, Bolivia, Chile och Peru. Katten är vanligast upp till 3 600 meters höjd, men har observerats på höjder över 4 400 m ö.h. Klimatet på dessa höjder är kallt och torrt. Eftersom inga träd kan växa är det också mycket blåsigt.

Den andinska katten är ett av de fem kattdjur i världen som anses mest utrotningshotade. Man vet dock inte exakt hur många som finns kvar; de senaste 25 åren har djuret endast observerats ett tiotal gånger. Det finns flera anledningar till att arten är hotad. Eftersom katterna lever i ett ogynnsamt klimat är de av naturen få. Samtidigt har stora delar av deras habitat försvunnit. En annan bidragande faktor är att katterna dödas av lokalbefolkningen som vill skydda sina tamdjur, enligt tradition anses det även ge tur att döda en andisk katt.

Levnadssätt 
Man vet mycket litet om den andinska katten eftersom den lever mycket avsides. Det mesta tyder dock på att katterna lever ensamma, med undantag för under parningssäsongen då de tillfälligt lever i par. Den vanligaste födan är fåglar, reptiler, viscachor, chinchillor, och andra smågnagare. Det finns inga tecken på att den andinska katten någonsin har använts som husdjur.

Taxonomi 
Artens taxonomi har nyligen omvärderats. Den fördes tidigare till släktet Oreailurus, men IUCN SSC Cat Specialist Group har, baserat på genetisk analys, föreslagit det nya (och numera accepterade) namnet Leopardus.

Noter 

Kattdjur
Däggdjur i neotropiska regionen
Afrikansk guldkatt

Afrikansk guldkatt (Profelis aurata) är ett mellanstort kattdjur som lever i regnskogarna i västra och centrala Afrika. Tidigare listades djuret med de asiatiska guldkatterna i ett gemensamt släkte men enligt nyare forskning är den afrikanska guldkatten närmare släkt med ökenlon.

Kännetecken 

Arten är ungefär dubbelt så stor som en vanlig tamkatt. Den är runt 80 centimeter lång med en svans på cirka 30 centimeter utöver detta. Mankhöjden ligger vid 38 till 50 centimeter. De tyngsta exemplaren har en vikt av ungefär 16 kilogram och hanar är större än honor. Öronen är små och avrundade. Pälsens färg varierar mycket. Det finns guldröda och silvergråa individer men även bruna eller svarta guldkatter. På buken och ibland även på andra kroppsställen finns mer eller mindre tydliga fläckar. Undersidan är alltid ljusare än ovansidan och i ansiktet finns svarta fläckar ovanför ögonen.

Utbredning 

Arten förekommer regnskogen i västra och centrala Afrika samt i höga bergsområden. I Östafrikas torra skogar är de ganska sällsynta och ibland tar enskilda individer utflykter till den öppna savannen. Afrikanska guldkatter finns till exempel i följande naturvårdsområden: Salonga, Ruwenzori, Virunga, Garamba och Queen Elizabeth.

Levnadssätt 

Djuret kännetecknas av att det ofta gömmer sig och är mycket skyggt. Arten är aktiv på natten och vilar på dagen gömd i tät vegetation. Trots att den har bra förmåga att klättra jagar den vanligen på marken. Byten utgörs till exempel av möss, hyraxar, dykarantiloper, fåglar och mindre primater.

Fortplantning 

Det är inte mycket känt om guldkattens sätt att fortplanta sig. Enligt berättelser av Afrikas ursprungsbefolkning föder honan bara ett ungdjur åt gången men i djurparker iakttogs födelsen av tvillingar i flera fall. Dräktigheten varar i ungefär 78 dagar och ungdjuret är vid födelsen cirka 200 gram tungt. Hanar blir könsmogna efter 20 månader och honor redan efter 11 månader.

Afrikansk guldkatt och människor 

I tolv afrikanska stater existerar ett jaktförbud beträffande guldkatten och djuret står under lagens skydd. Vissa bönder påstår att djuret härjar i anläggningar med tamhöns men dessa händelser förekommer antagligen sällan. Hos några pygméer görs kläder av guldkattens päls och hud och djurets svans utgör en talisman under elefantjakten.

Underarter
 Profelis aurata aurata, Centralafrika, enbart fläckig på buken.
 Profelis aurata celidogaster, Västafrika, fläckig även på rygg och bakdel.

Källor

Noter

Kattdjur
Däggdjur i etiopiska regionen
Lin Yutang

Lin Yutang, född 10 oktober 1895, död 26 mars 1976 i Hongkong, var en kinesisk filosof, författare, översättare och uppfinnare.

Biografi
Lin Yutang föddes och växte upp i den lilla småstaden Banzai, i Zhangzhou-prefekturen i Kina, vars miljö och omgivning gjorde ett djupt intryck på honom. Lin växte upp i en familj som varit kristen i tre generationer och hans far var presbyteriansk präst.

Han studerade för sin grundexamen vid Saint John's University i Shanghai och fortsatte sedan sina studier vid Harvard University i USA. Han studerade även i Tyskland och avlade 1923 doktorsexamen i kinesisk lingvistik vid Leipzigs universitet.

Efter 1928 var han huvudsakligen bosatt i USA, senare en kort tid i Hongkong och de sista tio åren av sitt liv i Taiwan. Han är begravd i Yangmingshan, Taipei, och hans hem där har blivit ett museum, liksom hans föräldrahem i Fujian.

Till hans mest kända och populära verk hör boken Konsten att njuta av livet (engelsk originaltitel, 1937: The Importance of Living).

Lin Yutang konstruerade i början av 1940-talet en skrivmaskin som klarade av att hantera de många tusen tecknen i det kinesiska skriftspråket.

Översättningar till svenska 
 En kines om Kina (My country and my people) (översättning Johan O. Lilliehöök, Bonnier, 1937)
 Konsten att njuta av livet (The importance of living) (översättning Ingalisa Munck, Bonnier, 1940)
 "Fyra års krig mot Japan" (översättning Johan O. Lilliehöök). Ingår i: Mei-Ling Sung Chiang: Mitt fria Kina (Natur och kultur, 1941)
 Ett blad i stormen: en roman från det krigshärjade Kina (A leaf in the storm) (översättning Gösta Olzon, Bonnier, 1943)
 Episod i Peking (Moment in Peking) (översättning Gösta Olzon, Bonnier, 1944)
 Den blodröda porten: roman från ett fjärran land (The vermilion gate) (översättning Carl Sundell, Bonnier, 1954)
 Lady Wu: en sann berättelse (Lady Wu: a true story) (översättning Håkan Norlén, Bonnier, 1958)
 Kinesisk visdom (The importance of understanding) (översättning Axel Ljungberg, Natur och kultur, 1961)
 Den röda pionen 1962 (The red peony) (översättning Elsie och Håkan Tollet, Natur och kultur, 1962)
 Juniper Loa 1964 (Juniper Loa) (översättning Majken Johansson, Natur och kultur, 1964)
 De oskyldigas flykt 1965 (The flight of the innocents) (översättning Ingrid Ekman Nordgaard, Natur och kultur, 1965)

Källor 

Kinesiska författare under 1900-talet
Engelskspråkiga författare
Kinesiska översättare
Födda 1895
Avlidna 1976
Män
Personer från Zhangzhou
WP:Projekt Kina
Alumner från Harvard University
Alumner från Leipzigs universitet
Platthuvudkatt

Platthuvudkatt eller flathövdad katt (Prionailurus planiceps) tillhör underfamiljen små katter (Felinae). Den är nära släkt med leopardkatten men avviker tydligt i utseende från andra katter. Ibland listas arten i ett eget släkte, Ictailurus.

Kännetecken 

Arten är ungefär lika stor som en huskatt med en kroppslängd av 45 centimeter och en svanslängd av 15 centimeter. Kännetecknande är kattens platta huvud som gav arten sitt namn samt små öron och korta extremiteter. Ögonen är däremot stora.

Pälsens grundfärg är rödbrun. På grund av att hårspetsarna är vita ser katten ibland silveraktig ut. Ibland förekommer otydliga fläckar på kroppen. Bleka strimmor är däremot alltid synliga på huvudet, mellan ögonen.

Utbredningsområde 

Tidigare levde platthuvudkatten i Thailand och Malaysia samt på Sumatra och Borneo. 1985 listades arten som utdöd men under 1990-talet hittades några individer som hade överlevt. Enligt zoologernas bedömning finns idag små grupper i Malaysia och på Sumatra. Habitatet utgörs av tropisk regnskog där platthuvudkatten förekommer i träskmarker och längs floder och insjöar.

Levnadssätt 

Det är inte mycket känt om artens levnadssätt då katten är mycket sällsynt. Det antas att platthuvudkatten har ett liknande beteende som fiskarkatten. Den skulle alltså jaga fiskar och groddjur samt mindre fåglar och däggdjur. Enligt obekräftade berättelser äter den även frukter.

Referenser

Externa länkar 
 ARKive - ytterligare informationer och bilder (engelska)

Kattdjur
Däggdjur i orientaliska regionen
Duett (sång)

Duett är en powerballad på norska som Bettan & Jan Werner sjöng som duett i norska Norsk Melodi Grand Prix 1994. Duett vann i Norge, och kom på sjätte plats i Eurovision Song Contest 1994. Hans Olav Mørk skrev texten, medan Rolf Løvland gjorde melodin. Duett gjordes också i engelskspråkig version, där den heter Duet. På singelskivan fanns norskspråkiga versionen och engelskspråkiga versionen. Den nådde som bäst tredje plats på försäljningslistan för singlar i Norge.

Låtlista
Duett (norska)
Duet (engelska)

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter 

Bidrag till Eurovision Song Contest 1994
Musiksinglar 1994
Norges bidrag i Eurovision Song Contest
Norsk Melodi Grand Prix
Powerballader
Sångduetter
Norskspråkiga sånger
Winds of the Northern Sea

Winds of the Northern Sea är en sång på norska, med engelskspråkiga inslag, som den norska sångerskan Elisabeth Andreassen sjöng i Norsk Melodi Grand Prix 1998. Låten är en ballad, och slutade på andra plats.

Referenser

Fotnoter 

Norsk Melodi Grand Prix
Sånger 1998
Flerspråkiga sånger
Rostfläckig katt

Rostfläckig katt (Prionailurus rubiginosus) är ett litet kattdjur i underfamiljen Felinae som är nära släkt med leopardkatten.

Artepitet rubiginosus i det vetenskapliga namnet är det latinska ordet för röd- eller rostfärgad.

Kännetecken 

Med en kroppslängd av 35 till 48 centimeter och en svanslängd av 15 till 29 centimeter är denna art en av de minsta vilda katterna överhuvudtaget. Vikten ligger bara mellan 1 kg (honor) och 1,5 kg (hannar och större honor). Djuret är uppkallat efter de rostbruna fläckarna på den annars grågula pälsen. På så sätt liknar den leopardkatten men fläckarna är inte lika tydliga. På huvudet förekommer fyra mörka strimmor som börjar vid ögonen och som fortsätter över huvudets topp fram till övre halsen. På varje sida om näsan finns två mörka horisontala linjer.

Utbredning och habitat 

Det finns två populationer av den rostfläckiga katten, en i södra Indien och den andra på Sri Lanka. Dessa lever i olika habitat. Medan populationen på Sri Lanka lever i tropisk regnskog bebor den indiska populationen mera torra och öppna regioner. Enligt en teori blev den rostfläckiga katten i Indien undanträngd av leopardkatten från sitt ursprungliga område.

Levnadssätt 

Varje individ lever ensam och jagar på natten och även i andra hänseenden liknar beteendet leopardkattens levnadssätt. På dagen vilar katten i ihåliga träd eller i den täta växtligheten. Byten utgörs av fåglar, små gnagare, ödlor, grodor och insekter. Katten har bra förmåga att klättra i träd men vistas vanligen på marken.

Per kull föds en till tre ungar men en unge är vanligast. Dräktigheten varar cirka 67 dagar och nyfödda ungar är blinda och saknar fläckar på pälsen.

Rostfläckig katt och människor 

I viss mån förekommer rostfläckig katt som husdjur. I några regioner jagas katten av den lokala befolkningen för köttets skull. CITES listar den indiska populationen i appendix I och populationen på Sri Lanka i appendix II.

Underarter
Underarter enligt Mammal Species of the World:
Prionailurus rubiginosus rubiginosus, Indien
Prionailurus rubiginosus phillipsi, Sri Lanka

Referenser

Noter

Externa länkar 

Kattdjur
Däggdjur i orientaliska regionen
Kontinuitetsfaktor

Kontinuitetsfaktorn anger hur en utbredd last på en balk (men även takplåt, bjälklagselement eller liknande) förväntas fördela sig till de olika stöden på vilken balken är upplagd. Med en kontinuitetsfaktor på 1.1 är det 10% mer last som går till stödet än bara en jämnt fördelad last q * facklängden L. Lasten blir 1.1*q*L. I fallet utan någon kontinuitet över stödet, fritt upplagda balkar, är kontinuitetsfaktorn 1.0. Lasten blir 1.0*q*L

För typgodkända produkter så som fackverkstakstolar anges i typgodkännandet vilken kontinuitetsfaktor det är som skall användas i olika situationer. Tidigare fanns ett generellt typgodkännande som reglerade hur detta fick hanteras i Sverige, vad det gällde takbalkar. Och dessförinnan när tyska DIN-normer var det som användes, användes ingen annan kontinuitetsfaktor än 1.0.

Se även
Byggnadsstatik

Referenser

Externa länkar
Kontinuerliga balkar på elastiska stöd, av civilingenjör Ejnar Wåhlin, Teknisk Tidskrift väg- och vattenbyggnadskonst husbyggnadsteknik häfte 8 1941  
Continuous Beam Bending Tables
Moments for 3 and 4 span continuous beams 

Byggteknik
Hållfasthetslära
Stålbyggnad
Gustaf Kruus af Gudhem

Gustaf Kruus af Gudhem (även stavat Cruus af Gudhem), född 28 april 1649 i Wismar, död 2 maj 1692 i Stockholm, var en svensk friherre och överste.

Biografi 
Gustaf Kruus var son till Lars Jespersson Kruus af Gudhem och Agneta Horn af Björneborg. Han föddes i Jakob Grulenz hus i Wismar söndagen den 28 april 1649, klockan nio på morgonen och döptes den 15 maj.

Gustaf Kruus deltog dels i slaget vid Halmstad den 17 augusti 1676, dels i slaget vid Lund 1676 och blev där "illa kväst" (sårad) i vänstra höften. Han blev överste vid kavalleriet 1678. Han deltog som volontär under Ludvig Vilhelm av Badens fälttåg i Ungern under Stora turkiska kriget och återkom därifrån 1686.

År 1687 gifte han sig med grevinnan Sidonia Juliana Lewenhaupt, som var hans kusins dotter, tillika syssling. Med henne hade han en son Jesper som dog ung, troligen före fadern.

Gustav Kruus avled den 2 maj 1692 och bisattes den 4 maj i greve Carl Leijonhufvuds grav i Riddarholmskyrkan i Stockholm. Själva begravningsceremonin ägde rum den 6 november 1692 i Riddarholmskyrkan. Därefter transporterades kistan med den avlidne till Sätuna gravkor i Björklinge kyrka. Under tiden mellan maj och november tillverkades bland annat en sarkofag, ett förgyllt krucifix av tenn, ett huvudbaner samt 16 anvapen. Arbetet med huvudbaner och anvapen utfördes av Burchardt Precht.

Kruus vilar i sarkofag nr 3 i Sätuna gravkor i Björklinge kyrka. Sarkofagen är ett mästerverk. Burchardt Precht har egenhändigt tillverkat det förgyllda tennkrucifix, som pryder sarkofagens lock. Sarkofagen i övrigt är gjord av gördelmakaren Wolfgang Müller, men är formgiven av Burchardt Precht.

På Skokloster finns en tavla av K Thomas, föreställande Gustaf Kruus.

Källor
 Upplands Fornminnesförenings Årsbok, 1949
 Björklinge Förr och Nu, 1999
 Ellen Fries o Sigrid Leijonhufvud, "Agneta Horns Lefverne", Stockholm 1910

Noter 

Personer under stormaktstiden
Män
Födda 1649
Avlidna 1692
Svenska militärer under 1600-talet
Deltagare i slaget vid Lund
Personer från Wismar
Gustaf
Deltagare i slaget vid Halmstad
HMS Grundsund (15)

HMS Grundsund, även MUL 15, var ursprungligen en minutläggare i svenska marinen som levererades till marinen 1954 som nummer fyra i en serie om åtta minutläggare som specialkonstruerats för att lägga ut och ta hem kustartilleriets kontrollerbara mineringar. Fartyget livstidsförlängdes och tjänstgjorde därefter som stab- och ledningsfartyg inom amfibiekåren där hon övertog uppgifterna som  tidigare haft. Fartyget hette MUL 15 tills 1985 då den fick sitt namn Grundsund.

Hon renoverades år 1991.

Hon heter numera Ferox och används som dykcharterfartyg i Colombia. Nuvarande ägare är Colombia Dive Adventures SAS.

Referenser

Externa länkar
Mul 15 / HMS Grundsund

Svenska trängfartyg
Svenska minutläggare
Fartyg byggda i Stockholm
Svenska örlogsfartyg under kalla kriget
Trädleoparder

Trädleoparder (Neofelis) är ett släkte av medelstora rovdjur i familjen kattdjur (Felidae), som omfattar de två arterna trädleopard (Neofelis nebulosa) och Neofelis diardi, som båda förekommer i skogar i östra Asien.

Taxonomi 
På grund av dess likheter med de större kattdjuren, exempelvis lejon, tiger och leopard, placeras släktet i underfamiljen Pantherinae. Trots sitt svenska trivialnamn är den inte en "sorts" leopard.

Tidigare fördes alla trädleoparder till arten Neofelis nebulosa, men DNA-studier påvisar så pass stora skillnader att populationen av trädleoparder på Borneo, Sumatra och Java bedöms som den egna arten Neofelis diardi (som än så länge saknar ett officiellt svenskt namn).

Referenser

Noter

Källor
The Clouded Leopard Project (2004)
Christian Precht

Christian Precht, född 30 november 1706 i Stockholm, död där 17 september 1779, var en svensk konsthantverkare och mönstertecknare. Han var son till Burchardt Precht. 

Efter att ha gått i lära hos fadern fortsatte han sin utbildning i England hos guldsmeden Augustin Heckel 1727–1729 och vid konstakademin i Paris, varefter han uppehöll sig i Tyskland 1730–1731. Efter att ha återvänt till Sverige arbetade han hos guldsmeden Gustaf Stafhell den äldre och övertog tillsammans med brodern Gustaf Precht faderns verkstad och butik vid dennes död 1738.

Christian Precht ritade bland annat silverserviser och bordsuppsatser för hovet och högadeln samt fajansmönster för Mariebergs porslinsfabrik och troligen också för Rörstrand. Han anses vara den förste i Sverige som tillämpade rokokons formspråk. Precht är representerad vid Nationalmuseum i Stockholm.

Källor
*Nationalencyklopedin

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Svenska formgivare
Födda 1706
Avlidna 1779
Svenska tecknare under 1700-talet
Män
Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Svenska möbelsnickare