kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Atypisk autism

Atypisk autism, var en neuropsykiatrisk diagnos som räknades till Genomgripande störning i utvecklingen. Diagnosen har plockats bort i DSM-V samt ICD11. Istället används nu bara diagnosen autismspektrumtillstånd. 

Atypisk autism betecknas ibland genomgripande störning i utvecklingen UNS, vilket motsvarar den engelska termen Pervasive Developmental Disorder-Not Otherwise Specified, förkortat PDD-NOS).

Autismliknande tillstånd står explicit med som en av tre personkretsar berättigade till insatser via LSS (lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade). Det kan vara allt ifrån allmänna stödåtgärder (exempelvis personlig assistans, ledsagare eller kontaktperson) till ett särskilt boende (ibland även kallad LSS-bostad).

Se även 
 Aspergers syndrom
 Autism
 Multiple-complex Developmental Disorder

Referenser

Externa länkar 
 Atypisk autism, Diagnoskriterierna i ICD-10

Genomgripande störning i utvecklingen
Tidigare AST-diagnoser
Mina herrar

Mina herrar är ett samlingsalbum av den sverigefinlandssvenske vissångaren Dan Berglund, utgivet på CD av MRN 1999. Albumet innehåller endast låtar från Berglunds första och tredje album.

Låtlista 
"Johan och Johanna" - 2:45
"En yngling" - 8:45
"Everts sista arbetsdag" - 3:07
"Anderssons kärring" - 3:50
"Mina herrar som räknar profiter" - 3:39
"Bullen hade firat" - 5:40
"De mördades fria republik" - 4:24
"Våren i Backadalen" - 4:06
"Till vår barndom" - 3:00
"Ombudsmannen" - 2:41
"Ballad om en svensk polis" - 3:55
"Visa i skymningstid" - 4:00
"En visa om vårt bristande samhällsansvar" - 2:03
"Ballad vid minnet av en kamrat" - 4:28
"En örgryteyngling" - 5:45
"Ballad om aftonen" - 3:06
"Kampens väg" - 5:11

Källor

Fotnoter 

Samlingsalbum 1999
Album av Dan Berglund
Societas Heraldica Scandinavica

Societas Heraldica Scandinavica (svenska: Heraldiska Sällskapet, SHS) är en nordisk sammanslutning bildad 1959 i syfte att sprida kunskap om heraldik, sigillografi och närbesläktade ämnen. Föreningen räknar drygt 400 medlemmar.

SHS publicerar tidskriften Heraldisk Tidsskrift vilken utkommer två gånger per år. Sedan 2011 administreras även Skandinavisk Vapenrulla av SHS.

Nordiska heraldiska konferenser 
Sedan 2001 anordnar SHS vartannat år nordiska heraldiska konferenser med olika teman. De roterar mellan de nordiska länderna och har hållits i:

 Kalmar (2001)
 Åbo (2003)
 Oslo (2005), Nordiska unioner: ingående och upplösning – heraldik och flaggor
 Hillerød (2007), Vapen för nordiska riddare av Elefantorden, Dannebrogorden och Serafimerorden. Statssymbolik i nordiska ordenstecken.
 Stockholm (2009), Personvapen och vapenrätt
 Helsingfors (2011), Person- och släktvapen kring Östersjön : bruket och territorier
 Trondheim (2013), Kyrklig heraldik
 Sønderborg (2015), Nordiska hertigvapen
 Lund (2017), Heraldik och ceremonier vid akademin : universitetens och studenternas symbolvärld
 Oslo (2019), Militär heraldik
 Åbo (2022), Heraldisk formgivning i medaljkonsten

Kommande konferens
12. Roskilde (2023), Heraldiken i Kyrkan - Kyrkan i heraldiken''
13. Göteborg (2025)

Externa länkar
 Officiell webbplats

Heraldiska organisationer
John Edward Erickson

John Edward Erickson, född 14 mars 1863 i Stoughton, Wisconsin, död 25 maj 1946 i Helena, Montana, var en amerikansk demokratisk politiker.

Han avlade 1890 sin grundexamen vid Washburn University i Topeka, Kansas. Han studerade sedan juridik och inledde 1891 sin karriär som advokat i Eureka, Kansas. Han flyttade 1893 till Choteau, Montana. Han var åklagare för Teton County 1897–1905 och domare i Montanas elfte domsaga 1905–1915. Han arbetade sedan från 1916 som advokat i Kalispell.

Han var guvernör i Montana 1925–1933. När senator Thomas J. Walsh avled i mars 1933 efterträdde Erickson honom i USA:s senat. Han kandiderade 1934 till en hel mandatperiod i senaten men förlorade valet. Erickson lämnade senaten i november 1934 och arbetade sedan som advokat i Montanas huvudstad Helena.

Ericksons grav finns på Conrad Memorial Cemetery i Kalispell, Montana.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress – biografi på den amerikanska kongressens hemsida
Political Graveyard

Amerikanska demokrater
Ledamöter av USA:s senat från Montana
Guvernörer i Montana
Amerikanska politiker under 1800-talet
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Dane County
Födda 1863
Avlidna 1946
Män
Alumner från Washburn University
George Ariyoshi

George Ryoichi Ariyoshi, född 12 mars 1926 i Honolulu, är en amerikansk demokratisk politiker. Han var Hawaiis guvernör 1974-1986.

Ariyoshi tillträdde 1970 som viceguvernör i delstaten Hawaii. Han tillträdde 1973 som tillförordnad guverör på grund av guvernör John A. Burns sjukdom. Ariyoshi blev den första amerikanen av asiatiskt ursprung att bli guvernör i en delstat. Han vann sedan tre mandatperioder som guvernör, någonting som inte längre är möjligt efter en ändring i Hawaiis konstitution.

Ariyoshi gifte sig 1955 med Jean Hayashi i Honolulu. Paret fick dottern Lynn och sönerna Ryozo och Donn.

Födda 1926
Amerikanska demokrater
Hawaiis viceguvernörer
Hawaiis guvernörer
Män
Levande personer
Personer från Honolulu
Alumner från Michigan State University
UDUB

UDUB är ett politiskt parti i den internationellt ej erkända republiken Somaliland. Det grundades 2001 och är sedan dess det starkaste partiet och regeringsbildande. Namnet är en akronym för Ururka Dimuqraadiga Ummadda Bahawday, som på engelska brukar återges som United Peoples' Democratic Party eller Union of Democrats. Udub betecknar också den centrala träpålen, som ger stabilitet åt en traditionell somalisk hydda.

Mohammed Haji Ibrahim Egal, som var Somalilands president från 1993, grundade UDUB. I de lokala valen i Somaliland 2002 fick partiet med 40,76 procent med marginal de flesta rösterna. I presidentvalet 2003 valdes UDUB:s kandidat Dahir Riyale Kahin med 42,08 procent av rösterna och är sedan dess Somalilands president. I valet till parlamentet 2005 hamnade UDUB på 39 procent andel av rösterna och därmed 33 av 82 platser.

UDUB framställer sig självt framförallt som ett stabilitetsparti och syftar på sina regeringsbildningar. Någon egentlig ideologi eller partiprogram har partiet hittills inte visat upp. Till svagheterna gör hör att partiet förknippas med impopulära ministrar och politiska beslut och gör i mångas tycke för litet för att nå kvinnor och unga väljare. Oppositionspartierna Kulmiye och UCID för också fram anklagelser om att UDUB får oproportionerligt stort utrymme i media.

Källor 
 
 Bericht zu den Parlamentswahlen 2005 des International Republican Institute (PDF-Datei; 429 kB)

Externa länkar 
 UDUB:s webbplats (somali)

Somaliland
Politiska partier i Somalia
Politiska partier bildade 2001
Business-to-consumer

Business-to-consumer (B2C) är en marknadsstrategi som inbegriper transaktion av varor och tjänster mellan ett företag och konsumentmarknaden.

Skillnaderna mellan Business-to-business (B2B) och Business-to-consumer är främst de olika förutsättningarna som råder i affärsvärlden jämfört med privat konsumtion. Detta leder ibland, men inte nödvändigtvis, till olika sätt att kommunicera.

Andra begrepp som Business-to-dealer och Consumer-to-consumer (C2C) har tillkommit för att nyansera bilden av uppdelningen i Business-to-consumer och Business-to-business.

Marknadsföring
Nick Fury

Nick Fury är en ledande figur i Marvel-serierna. Han är chef för den topphemliga luftburna basen Hellicarrier samt organisationen som bemannar den: "S.H.I.E.L.D.". Han fungerar som en underrättelsetjänst med övriga Marvel-figurer för att rädda världen på alla håll. Han brukar bära en ögonlapp på ena ögat. Han medverkade i datorspelet Marvel: Ultimate Alliance. Där medverkar även andra kända figurer från Marveluniversumet. Spider-Man, Elektra, Wolverine, Thor, Fantastic Four, Captain America, Deadpool och många fler. Nick Fury är en vit man men i alternativa versioner en svart man under namnet Ultimate Nick Fury.

1998 gjordes det en film med David Hasselhoff i titelrollen. Den hette Mitt namn är Fury, Nick Fury!. I birollerna ses bland annat Lisa Rinna och Sandra Hess.

2009 skrev Samuel L. Jackson på ett kontrakt med Marvel Entertainment som binder honom att gestalta Nick Fury i 9 framtida filmer.

Externa länkar
Nick Fury på Marvel.com

Seriefigurer i Marvels universum
Fiktiva militärer
Seriefigurer introducerade 1963
Tumba (gravmonument)

En tumba (av grekiska týmbos, ’grav[-hög]’) är ett kistliknande gravmonument av sten, ofta försett med en ristad eller skulpterad avbildning av den eller de avlidna på översidan. I Sverige blev tumban vanlig under medeltiden men förekom framförallt i stormaktstidens gravkonst.

Se även
Sarkofag
Kenotaf

Källor
Händelser man minns - en krönika 1920-1969, fil dr Harald Schiller 1970
Nationalencyklopedin, 2007
Svensk Historia, Alf Henrikson 1963

Begravning
Raymond av Penyafort

Raymond av Penyafort (katalanska: Ramon de Penyafort; spanska: Raimundo de Peñafort; engelska: St. Raymond of Pennafort), född 1175 (eller 1180) i Vilafranca del Penedès och död 6 januari 1275 i Barcelona, var en katalansk dominikan, teolog och jurist med inriktning på kanonisk rätt. Han var dominikanordens general 1238–1240, och är i den katolska kyrkan den kanoniska rättens, samt i Spanien juristernas, skyddshelgon. Han kanoniserades 1601.

Biografi 
Raymond föddes (enligt vissa källor) år 1175 på adelsätten Penyaforts slott. Ätten hade släktkopplingar med grevarna av Barcelona och var därmed nära allierade med kungahuset av Aragonien. Den unge Raymond var en flitig student, och redan som tjugoåring lärde han ut filosofi i Barcelona.

Studier och skrivande 
Raymond studerade filosofi och retorik vid universitetet i Barcelona. Därefter fortsatte studierna i Bologna, där han tog juridikexamen och därefter erhöll två doktorat i civil- och kanonisk rätt. Mellan 1195 och 1210 undervisade han i kanonisk rätt, och begav sig sedan till Bologna där han under en tid innehade lärostolen i kanonisk rätt. Han var påve Alexander IV:s kaplan, och biktfader till Jakob I av Aragonien.

1222 återvände Raymond till Barcelona på inrådan av Barcelonas greve Berenguer IV, som rekommenderade Raymond att ta upp en professorstjänst vid det seminarium som greven ville grunda i stiftet. Fyra år senare inträdde Raymond i dominikanorden. Ett år senare grundade han mercedarieorden, med syfte att återbörda kristna slavar.

Under 1220-talet skrev han en av de viktigaste bothandböckerna, Summa de casibus poenitentie. Den gavs ut flera gånger under de följande århundradena.

Rom och mission 
Han kallades till Rom 1230 av påve Gregorius IX, för att bistå denne med att sammanställa den kanoniska lagen. Hans sammanställning blev gällande standard i 700 år, och ersattes först med 1917 års codex. Därefter efterträdde han Jordan von Sachsen som dominikanordens högste general, men drog sig tillbaka efter två år, efterträdd av Johannes Teutonikern. 

Raymond bedrev även en betydande mission bland judar och muslimer. Han utfärdade även censur mot de judiska texter som riktade sig mot kristendomen.

Sista tid, död och eftermäle 
Raymond av Penyafort drog sig på ålderdomen tillbaka till klostret Santa Caterina i Barcelona, där han avled 1275 vid 100 (alternativt 95) års ålder. Efter att klostret i stort sett övergivits 1835 flyttades hans kvarlevor till det slutliga vilorummet i Barcelonas katedral. Han kanoniserades av påve Clemens VIII den 29 april 1601; bland undren som tillskrivs honom finns hans seglats över havet från Mallorca till Barcelona med manteln som farkost. Han har även blivit utsedd till skyddshelgon för Kataloniens advokater.

Referenser

Fotnoter

Allmänna källor 
 Farmer, David Hugh, The Oxford Dictionary of Saints. 3rd ed. Oxford: Oxford University Press 1992. 

Spanska dominikaner
Spanska kanonister
Spanska helgon
Födda 1180
Avlidna 1275
Män
Korbinian Brodmann

Korbinian Brodmann, född 17 november 1868 i Liggersdorf, död 22 augusti 1918 (blodförgiftning) i München, var en tysk läkare.

Brodmann studerade vid universiteten i München, Würzburg, Berlin och Freiburg im Breisgau och blev 1896 assistent vid en nervkuranstalt i Alexanderbad i Fichtelgebirge. Där sammanträffade han med Oskar Vogt, vilket ledde honom in på det neurologiska forskningsområde inom vilket han kom att bli berömd, nämligen storhjärnans bark. År 1901 anställdes Brodmann som assistent vid det av Vogt grundlagda Neurobiologisches Institut i Berlin, 1910 övergick han till Gaupps psykiatriska klinik i Tübingen, 1916 blev han prosektor vid en sinnessjukanstalt utanför Halle an der Saale och 1918 avdelningschef för den nyinrättade forskningsanstalten för psykiatri i München.

De hjärnanatomiska undersökningar, som banat väg för Brodmanns berömmelse, påbörjades på Vogts laboratorium och utgjorde i själva verket ett led i de systematiska studier över hjärnbarkens histologi och fysiologi, som planlagts och genomförts av Vogt, dennes hustru Cecile Vogt, Bielschowski, Brodmann och flera andra forskare. Genom Brodmanns undersökningar erhöll man ingående kännedom om en mängd skilda barkzoners cellulära sammansättning. I detta avseende kartlade Brodmann, kan man säga, den mänskliga och vida mer än varje annan forskare även en stor mängd skilda däggdjursformers hela hjärnbarkyta och ådagalade härvid på flera ställen dessa skilda barkområdens topiska identitet med vissa bestämda fysiologiska uppgifter.

Efter Brodmanns död fullföljdes denna utomordentligt viktiga forskning av Vogt själv och hans hustru, varvid man bevisade den skarpa, linjära gränsen mellan de skilda fysiologiska och därvid även de tektoniska barkfälten. Makarna Vogt påvisade sedan över 200 dylika skilda territorier inom den mänskliga hjärnbarkens område.

Se även
Brodmannarea

Källor

Tyska neurologer
Tyska psykiatrer
Alumner från Freiburgs universitet
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Leipzigs universitet
Alumner från Münchens universitet
Personer verksamma vid Münchens universitet
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer från Baden-Württemberg
Födda 1868
Avlidna 1918
Män
Ugglan
Ragnar Werner

Ragnar Nils Werner född 28 juni 1883 i Stockholm död 1 september 1958, var en svensk direktör, militär (kommendörkapten) och flygpionjär

Werner utnämndes till underlöjtnant i flottan 1905. Han erhöll svenskt aviatördiplom nr 8 1912, efter att han genomgått flygutbildning i Frankrike. Samma år överfördes han till marinflyget, där han utnämndes till kapten 1916. Under 1913 var han tillsammans med Olof Dahlbeck och Carl Gustaf Krokstedt flyglärare vid marinens nystartade flygskola vid Oskar-Fredriksborg utanför Vaxholm. Han inledde en civil karriär 1926 inom rederi och spedition. Han var en oerhört skicklig byggare av historiska skeppsmodeller varav flera idag finns på Sjöhistoriska Museet. Han var gift med Elisabeth Werner och var till sin död bosatt i Äppelviken.

Födda 1883
Avlidna 1958
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska aviatörer
Män
Militärer från Stockholm
Joan Finney

Joan Finney, född 12 februari 1925 i Topeka, Kansas, död där 28 juli 2001, var en amerikansk demokratisk politiker. Hon var den första kvinnliga guvernören i delstaten Kansas historia. Hon var också delstatens äldsta guvernör och första katolska guvernör.

Hon gifte sig 1957 med Spencer Finney, Jr. Paret fick tre barn: Sally, Dick och Mary. Hon avlade 1978 sin grundexamen i ekonomisk historia vid Washburn University.

Hon inledde sin politiska karriär som republikan, arbetade 1953-1969 för senator Frank Carlson och förlorade 1972 valet till USA:s representanthus. Hon bytte sedan parti till demokraterna och var delstatens skattmästare, Kansas State Treasurer, 1975-1991. 

I 1990 års guvernörsval besegrade hon den sittande guvernören, republikanen Mike Hayden. För första gången i USA:s historia besegrades en sittande guvernör av en kvinnlig utmanare. Finney var guvernör 1991-1995.

När republikanen Bob Dole 1996 lämnade USA:s senat, bestämde sig Finney för att kandidera till senaten. Hon förlorade i demokraternas primärval mot Jill Docking som i sin tur förlorade mot republikanen Sam Brownback.

Finneys grav finns på Mount Calvary Cemetery i Topeka.

Referenser 

Amerikanska demokrater
Guvernörer i Kansas
Personer från Topeka
Födda 1925
Avlidna 2001
Kvinnor
Alumner från Washburn University
Växjö fria gymnasium

Växjö fria gymnasium är en fristående gymnasieskola i Växjö. Skolan ligger bredvid Vida Arena i Växjö. Antalet är elever är cirka 500. Skolan erbjuder Ekonomiprogrammet, Naturvetenskapsprogrammet, Vård‐ och omsorgsprogrammet och Samhällsvetenskapsprogrammet. Dessutom erbjuder skolan idrottsutbildning inom ishockey, fotboll och innebandy.

Historia 

Växjö fria gymnasium bildades 2002. Från och med 31 januari 2022 tillhör skolan skolkoncernen Cedergrenska.

Växjö fria gymnasium har övertagit Växjö design‐ och konstskola, som fanns från 2003–2004 tills den uppgick i Växjö fria gymnasium 2010.

Priser och utmärkelser 
 År 2006 vann ett av skolans UF-företag, AeroPlast, SM i Ung Företagsamhet. 
 UF-företaget vann även SWEknob, SM i Ung Företagssamhet 2012.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Källor 

Gymnasieskolor i Växjö
Grimmestorp

Grimmestorp är ett gods i Härja socken i Tidaholms kommun, Västergötland. Gården har anor från medeltiden, men den nuvarande huvudbyggnadens äldsta del är från år 1632. Godset är i privat ägo (2019) men olika event för allmänheten anordnas.
https://grimmestorp.se/

Alldeles norr om gården ligger Grimmestorps naturreservat och nära flyter den slingrande Grimmestorpsån.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Herrgårdar i Västergötland
Byggnader och anläggningar i Tidaholms kommun
Dvärgrördrom

Dvärgrördrom (Ixobrychus minutus) är en av de minsta fågelarterna i familjen hägrar. Den har en vid utbredning i Europa, Afrika och Asien. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Utseende och läte 
Dvärgrördrommen är med sin längd på 27–36 cm, 40–58 cm i vingspann och en vikt på 60–150 g en av de minsta hägrarna. Undersidan är brungul. Hanen har svart rygg och krona samt svarta vingar med stora vita vingfläckar. Honans rygg är brunare och viongfläcken mer brungul. Lätet är ett taktfast "grook" eller "kekk-ek".

Utbredning och biotop 
Dvärgrördrommen häckar huvudsakligen i Afrika, Central- och Sydeuropa, västra och södra Asien samt i Australasien. Den finns även i de tempererade delarna av Europa och Asien som flyttfågel, men är sällsynt i de nordligare delarna av dessa världsdelar. Den lever i säv, vass och buskage nära vatten.

Underarter 
Dvärgrördrommen delas in i tre distinkta underarter med följande utbredning:
 Ixobrychus minutus minutus – centrala och södra Europa till Sibirien samt i Nordafrika
 Ixobrychus minutus payesii – Afrika söder om Sahara
 Ixobrychus minutus podiceps – Madagaskar

Tidigare betraktades även svartryggig dvärgrördrom (Ixobrychus dubius) och den numera utdöda nyazeelanddvärgrördrommen (Ixobrychus novaezelandiae) som underarter till dvärgrördrom, men de båda urskiljs nu allmänt som goda arter.

Förekomst i Sverige 
Ett drygt tiotal fynd av arten har gjorts i Sverige, första gången 1823 i Västerås, senast 23 juni 2007 då en hane sågs i Gårdby hamn på Öland.

Ekologi 
Fågeln är som vanligast i sötvattensvåtmarker med vassbälten och klotsäv, gärna också med inslag av träd som pil och klibbal. Den kan också förekomma vid sjökanter, i sumpskog, fuktiga gräsmarker, risfält och mangroveträsk. Den lever huvudsakligen av insekter som gräshoppor och skalbaggar, men också mollusker, kräftdjur, fisk, grodor, små reptiler och fåglar.

Häckning 
Dvärgrördrommen bygger sitt bo som återanvänds år efter år av vass och grenar, nära vattenytan eller upp till 60 centimeter ovanför, alternativt i låga buskar och träd. Den häckar oftast ensam men kan forma lösa kolonier.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). I Europa tros det häcka mellan drygt 63 000 och 111 000 par.

Källor

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Hägrar
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i orientaliska regionen
Den blodiga söndagen

Blodiga söndagen eller Bloody Sunday kan avse:

Händelser

 Blodiga söndagen (1900) – 18 februari 1900, en dag med stora förluster i andra boerkriget i Sydafrika
 Blodiga söndagen (1905) – 22 januari 1905 (9 januari 1905 enligt GS), en massaker i Sankt Petersburg, Ryssland som ledde till ryska revolutionen 1905
 Blodiga söndagen (1920) – 21 november 1920, en dag av våldsamheter i Dublin, Irland under det irländska frihetskriget
 Blodiga söndagen i Altona – 17 juli 1932, en blodig sammandrabbning i Tyskland mellan Sturmabteilung (SA) och Schutzstaffel (SS), polisen, och anhängare till Tysklands kommunistiska parti (KPD) i Altona
 Blodiga söndagen (1939) – händelser mellan söndagen den 3 september 1939 och måndagen den 4 september, också känt som Brombergs blodiga söndag, en massaker i Bydgoszcz, Polen, i början av andra världskriget. 
 Blodiga söndagen i Stanislawów – massaker den 12 oktober 1941
 Blodiga söndagen (1941) – 30 november 1941, arkebuseringen av drygt 12 000 lettiska judar och drygt 1 000 tyska judar i Riga
 Blodiga söndagen (1965) – 7 mars 1965, en våldsam attack under den första av Selma till Montgomery-marscherna i Alabama, USA
 Blodiga söndagen (1972) – 30 januari 1972, beskjutningen av obeväpnade civila demonstranter av den brittiska armén (Parachute Regiment) i Derry, Nordirland
Bloody Sunday-utredningen – en utredning som beställdes av Tony Blair 1998 för att utreda morden från 1972

Musik
 Sunday Bloody Sunday – en låt från 1972 av John Lennon och Yoko Ono på albumet Some Time in New York City, låten handlar om "den blodiga söndagen" 30 januari 1972
 "Sunday Bloody Sunday (sång) –  en låt från 1983 av det irländska rockbandet U2, låten handlar om "den blodiga söndagen" 30 januari 1972

Filmer
 Sunday Bloody Sunday – en film från 1971 regisserad av John Schlesinger, se Söndag, satans söndag
 Bloody Sunday – en film från 2002 som handlar om "Den blodiga söndagen"-massakern i Derry, Nordirland 1972
Oscar Lindén

Oscar Lindén, född 1 maj 1888 i Gudmundrå i Västernorrlands län, död 1968, var en svensk direktör, militär (kapten) och flygpionjär

Efter studentexamen 1905 sökte Lindén in vid kustartilleriet, där han utnämndes till underlöjtnant 1909. Under 1912 genomgick han flygutbildning vid Aviatikskolan på Malmen och tilldelas svenskt aviatördiplom nr 15 1913. Han utnämndes till kapten 1919, och överfördes till Flygvapnet 1926. Han lämnade sin aktiva tjänst som militär 1928 för Bofors, där han utnämndes till artilleridirektör 1940.

Referenser

Svenska militärer under 1900-talet
Svenska officerare
Personer med anknytning till Bofors
Personer från Gudmundrå socken
Födda 1888
Avlidna 1968
Män
Bergsätter

Bergsätter är en stadsdel i Motala, Motala kommun. Den ligger i stadens nordöstra del, vid infarten av riksväg 34. Bergsätters gård har gett området sitt namn. Till stadsdelen hör även ett industriområde där det bland annat ligger ett kraftvärmeverk.

Se även
 Bergsätters gård

Motala
Hyddmarken

Hyddmarken är en stadsdel vid Vättern i Motala, öster om Tegelviken och nära Motalabron/Riksväg 50. Hyddmarken ligger vid Motalavikens norra sida, där viken är som smalast. Denna del av viken kallas även Skepparpinan. Här låg Bispmotala tegelbruk och senare Borens trikåfabrik.

Referenser

Webbkällor 
 Emma Fransson: Skepparpinan i Motala - En studie av hur en samhällsplaneringsfråga hanteras statligt, kommunalt och lokalt

Motala
Trans (olika betydelser)

Trans kan syfta på:

 Trans – ett dissociationstillstånd
 Trans- – ett prefix, se Lista över prefix i svenskan
 Trans, Graubünden – en ort i Schweiz
 Trans (musikalbum) – ett musikalbum av Neil Young
 Cis-trans-isomeri – en typ av molekylstruktur, se isomer
 Transperson – ett paraplybegrepp som tillkommit framför allt för att kunna vara en samlande term i sexualpolitiska frågor