kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karoo nationalpark

Karoo nationalpark ligger i stäpp- och halvökenområdet Karoo nära staden Beaufort-Wes i Västra Kapprovinsen i Sydafrika.

Ekosystemet kännetecknas av ett flertal växt- och djurarter som anpassade sig till de särskilda klimatförhållandena. Nederbördsmängden ligger vid endast 260 mm per år och temperaturen stiger ofta över 40°C. Å andra sidan faller under vintern snö i bergsområdet Nuweveld Mountains som delvis ligger i nationalparken. Här återinfördes flera djurarter som tidigare hade försvunnit.

Under 1950-talet gjorde lantbrukaren William Quinton propaganda för ett skyddsområde nära Beaufort-Wes, men först under 1970-talet upptogs idén av den sydafrikanska nationalparkförvaltningen. 1979 överlämnade staden Beaufort-Wes 7 209 hektar som bildade kärnan av den nya nationalparken. Sedan köptes fler mark av South African Nature Foundation (SANF) tills nationalparken nådde dagens storlek.

I nationalparken lever flera för Sydafrika endemiska arter. Till exempel förekommer 5 arter av sköldpaddor och 20 par av klippörn (Aquila verreauxii) ruvar i området. Bland återinförda arter kan nämnas spetsnoshörning, afrikansk buffel och bergzebra. Kännetecknande är de stora flockarna av springbock. Här startades dessutom ett program för att "återskapa" den utdöda kvaggan.

Referenser

Externa länkar 

 Karoo National Park 

Nationalparker i Sydafrika
Naturskyddsområden bildade 1979
Adolf Schärf

Adolf Schärf, född 20 april 1890 i Nikolsburg i Mähren, död 28 februari 1965 i Wien, var en österrikisk politiker som tillhörde socialdemokraterna (SPÖ).

Biografi
Under andra världskriget kämpade Schärf i motståndsrörelsen och var 1945–1957 ordförande i socialdemokratiska partiet och vice förbundskansler. Han var Österrikes förbundspresident 1957–1965.

Utmärkelser 

   Riddare av Serafimerorden, 5 april 1960.
   Kommendör med stora korset av Vasaorden, 13 oktober 1950.

Källor

Personer i Österrike under 1900-talet
Österrikes förbundspresidenter
Födda 1890
Avlidna 1965
Män
Mottagare av Serafimerorden
Storkorset av särskilda klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Bombus religiosus

Bombus religiosus (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus) som lever i Centralasien.

Utseende 
Drottningen är påtagligt stor, omkring 21 mm; arbetarna och hanarna är tydligt mindre, 13 till 16 mm respektive 15 till 17 mm. Förutom storleksskillnaden är de tre kasterna tämligen lika: Huvudet är övervägande gult liksom ovansidan av mellankroppen; den senare har ett svart band mellan vingfästena. Mellankroppens sidor är vita. Det främsta bakkroppssegmentet är gult, följt av två svarta segment. Resten av bakkroppen är vit; dock kan den ha mörka markeringar mitt på ryggen. Tungan är lång, och vingarna bruna.

Vanor 
Arten förekommer mindre vanligt i bergen på höjder mellan 1 500 och 4 100 m. Arten vistas framför allt på öppna ängar nära bergsbäckar, där den besöker blommor med djupa kalkar, som arter från kransblommiga växter (bland annat salvior) och ranunkelväxter (stormhattar och riddarsporrar). Flygperioden varar från juni till början av oktober.

Utbredning 
Bombus religiosus finns från östra Tibet till de angränsande kinesiska provinserna Sichuan och Yunnan.

Källor 

 
Humlor
Bombus
Antoine Arnauld den yngste

Antoine Arnauld, kallad abbé Arnauld, född 1616, död 1698, var en fransk memoarskrivare, äldste son till Robert Arnauld d'Andilly. 

Hans förste lärare var Martin de Barcos, systerson till abboten av St. Cyran. Därefter sändes han till kollegiet i Lisieux för att avsluta sina studier. År 1643 ville han tjäna som soldat under en av sina farbröder, men det förvägrades honom. Han böjde sig för sin fars vilja, men blev inte bättre behandlad. Berövad faderns stöd vände han sig till farbrodern Henri, abbot av Saint-Nicolas, och följde denne till Rom 1645. Kort efteråt blev abboten av Saint-Nicolas utnämnd till biskop av Angers. Brorsonen erhöll klostret Chaumes, som låg i närheten av familjens ägor. När hans bror, Simon Arnauld de Pomponne, föll i onåd drog han sig tillbaka till biskopens av Angers residens, där han fick sköta administrationen. Efter biskopens död levde han där i lugn och ro till sin död.

Källor

Franska abbotar
Jansenister
Franska memoarskrivare
Franska författare under 1600-talet
Födda 1616
Avlidna 1698
Män
Memoarskrivare under 1600-talet
Daniel Berg (missionär)

Daniel Berg, född Gustaf Daniel Högberg 19 april 1884 i Rånnums Storegård, Västra Tunhems församling, Älvsborgs län, död 27 maj 1963 på Norrbackagatan 5 i S:t Matteus församling, Stockholm, var en svensk missionär.

Han döptes 1899. I november 1910 kom Berg, tillsammans med Gunnar Vingren, med båt från New York, till Belém i delstaten Pará i Brasilien och startade där det som blev den andra brasilianska pingströrelsen Assembleia de Deus (efter den Kristna församlingen i Brasilien). Idag anges 22,5 miljoner människor i Brasilien vara medlemmar i rörelsen Assembleias de Deus, och 100.000 församlingar är anslutna till Assembleias de Deus. Tillsammans med de andra pingstkyrkorna är där ännu fler medlemmar i Brasilien.

Privatliv
Föräldrarna var arbetaren på Rånnums Storegård, Västra Tunhems församling, Älvsborgs län Gustav Verner Högberg, född den 15 augusti 1856 i Sundals-Ryrs församling, Älvsborgs län och hans hustru Anna Fredrika Olsdotter, född den 15 oktober 1856 i Frändefors församling, Älvsborgs län. Daniel Berg gifte sig i Sverige 1920 med Sara Sofia Lovisa Ahlberg, född den 5 augusti 1896 i Karlskrona stadsförsamling, Blekinge län, död den 11 april 1981 i Sollentuna församling, Stockholms län med adress Trädgårdsvägen 94. Saras föräldrar var vaktkonstapeln vid Kronoarbetsstationen eller Straffanstalten på Tjurkö, Karlskrona stadsförsamling Gustaf Albert Eriksson Ahlberg, född den 7 april 1861 i Västra Vingåkers församling, Södermanlands län och dennes hustru Amanda Sofia Nilsson, född den 8 oktober 1863 i Bäckebo församling, Kalmar län. Parets barn var Lisbeth, David och Deborah.

Bibliografi 
 Berg, David. Enviado por Deus - Memórias de Daniel Berg. Rio de Janeiro: CPAD.

Källor 
 Lidman, Brita: Hedningen från Vargön. Daniel Berg. 1944.

Svenska missionärer
Missionärer i Sydamerika
Personligheter inom svensk pingströrelse
Personer från Västra Tunhems socken
Födda 1884
Avlidna 1963
Män
Alfred Gusenbauer

Alfred Gusenbauer, född 8 februari 1960 i Sankt Pölten i Niederösterreich, är en österrikisk socialdemokratisk politiker (SPÖ). Från 2000 till 2008 var han partiledare för SPÖ och från januari 2007 till december 2008 var han Österrikes förbundskansler.

Externa länkar

Biografi på Österrikiska parlamentets webbplats

Österrikiska politiker under 2000-talet
Österrikes förbundskanslerer
Österrikiska socialdemokrater
Födda 1960
Levande personer
Män
Österrikiska partiledare
Europeiska socialdemokratiska regeringschefer
Personer från Sankt Pölten
Beroende (olika betydelser)

Beroende kan syfta på:

 Beroende – ett beteendefenomen och psykiskt fenomen som innebär de fysiska och psykiska mekanismerna bakom att en person återkommande utsätter sig för något som den vet är skadligt
Spelberoende – ett psykologiskt eller socialt beroende av hasardspel
Medberoende – ett tillstånd som kan drabba en person som lever tillsammans med en missbrukare
Alkoholberoende – ett tillstånd av fortsatt konsumtion av alkoholdrycker trots de hälsoproblem och negativa sociala konsekvenser det orsakar
Läkemedelsberoende – beroende av narkotikaklassade läkemedel
Apotekstekniker

Apotekstekniker är apotekspersonal med utbildning i grundläggande öppenvårdsfarmaci. Vid svenska apotek har utbildningen till detta vanligen skett genom internutbildning vid Apoteket AB, men utbildning till apotekstekniker finns även som kvalificerad yrkesutbildning om 1,5 år på heltid.

Medellönen för yrket ligger på 21.644 kr och medelåldern i yrket är 31,6 år.

Se även
 Apotekare
 Farmaceut
 Receptarie

Källor

Externa länkar

 Läkemedelsvärlden

Yrken inom hälso- och sjukvård
Apoteksverksamhet
The New York Ripper

The New York Ripper (Lo squartatore di New York) är en italiensk gore/skräck-film regisserad av Lucio Fulci år 1982.

Handling 
I New York mördas flera kvinnor av en okänd mördare som ringer till polisen med Kalle Anka-röst efter varje nytt mord.

Rollista

Källor

Externa länkar

Italienska skräckfilmer
Filmer 1982
Pasha Hristova

Pasha Hristova, född 16 juli 1946, död 21 december 1971, var en bulgarisk popsångerska med framgångar under slutet av 1960-talet och början av 1970-talet. Hennes mest kända låt var Edna balgarska roza vilket betyder "En bulgarisk ros". Hon dog i en flygolycka 1971.

Referenser

Externa länkar 
Pasha Hristova bio (bulgariska)
Ackord till "A Bulgarian Rose"
"Pasha - The Mystery" en film om Pasha och hennes liv (bulgariska)
En kort dokumentär om flygplanskraschen (bulgariska)
Interview with ex-stewardess Om kraschen (bulgariska)"

Bulgariska popsångare
Födda 1946
Avlidna 1971
Kvinnor
Personer som omkommit i flygincidenter
Aruwimi

Aruwimi är en biflod till Kongofloden, som flyter norr och öster om Kongofloden.

Aruwimi börjar som Iturifloden, vilken rinner upp på savannen norr om Kibaleflodens avrinningsområde. Den flyter huvudsakligen i sydsydvästlig riktning tills den förenas med Sharifloden som går nära Bunia. Ituri svänger därefter mot väster, genom Ituriregnskogen. Ituri byter namn till Aruwimi vid Bomili där den flyter samman med Nepokofloden. Floden fortsätter mot väster och förenas med Kongofloden vid Basoko. Dess totala längd, inklusive Ituri, är ungefär 1 300 km. Floden är ungefär 1,5 km bred när den förenas med Kongo.

Flodens avvattningsområde består nästan helt av tät skog, med bara ett mindre antal byar längs dess lopp. På fyra ställen korsas den av vägar.

Bifloder 

Aruwimis huvudsakliga bifloder är:

Nepoko (Nepoki)

Ituris huvudsakliga tillflöden är:

Audsa
Lenda
Esaye
Makoya
Epulu
Belue

Orter längs floden 
Banalia
Panga
Bafwangbe
Bomili
Avakubi
Teturi
Bunia

Referenser 

Vattendrag i Ituri
Vattendrag i Haut-Uele
Vattendrag i Tshopo
Kongoflodens avrinningsområde
Emil Dimitrov

Emil Dimitrov, född 23 december 1940, död 30 mars 2005, var en bulgarisk popsångare som var populär under 1960-talet. Då var Emil Dimitrov och Lili Ivanova de stora inom Bulgarisk popmusik. Emil Dimitrovs mest kända låt är Moya Strana Moya Balgaria som betyder "Mitt land, mitt Bulgarien".

Emil Dimitrov föddes den 23 december 1940 i staden Pleven. Hans far Dimitar Dimitrov var en illusionist, känd i Bulgarien som Fakira Miti. Hans mor Anastasia var fransyska och när paret skilde sig återvände hon till Frankrike, där Emil besökte henne ofta.

Som student blev Emil Dimitrov intresserad av klassisk musik. Han började komponera sånger med sitt dragspel och uppträdde i skolan.
1960 debuterade han som artist med låten "Harlequino", som kom att markera en lång och framgångsrik karriär som popartisk, musiker och kompositör.

15 år senare, 1975, tilldelades den sovjetiska sångaren Alla Pugatjova Grand Prix av den internationella poptävlingen "Golden Orpheus-75" i Bulgarien för framförandet av låten "Harlequino" översatt till ryska av poeten Boris Barkas, och denna seger markerade början hennes framgång i Sovjetunionen och därefter.

Utanför Bulgarien var Dimitrov mest framgångsrik i Sovjetunionen och Frankrike. 1968 gav han en konsert på Dynamostadion i Moskva inför en publik på 80.000 människor.

1970 kom hans allra största succé, "Moya strana, moya Bulgaria" (Mitt land, mitt Bulgarien), som senare valdes till århundradets sång i Bulgarien och som numera räknas som landets inofficiella nationalsång.

Samma år skrev han ett kontrakt med det franska skivbolaget EMI Pathé-Marconi och gjorde en fransk version av "Moya strana, moya Bulgaria" som på franska fick titeln "Monica". Den såldes i över 500.000 exemplar och i Tyskland över 100.000 exemplar. Han gjorde även låten på tyska, spanska och italienska.

Dimitris "Julia" blev en stor hit i Europa 1972 och låg högt på många länders hitlistor. 

Under sin 39-åriga karriär spelade Emil Dimitrov in närmare 30 album, och har enligt amerikanska Billboard sålt över 40 miljoner skivor i länderna i Östeuropa och Sovjetunionen.

1999 drabbades Emil Dimitrov av en stroke.

Diskografi

Bulgariska evergreens 
 Моя страна, моя България - Emil Dimitrov; Director: Stilian Ivanov

Само един живот не е достатъчен 
 Ако си дал... (If you have given something...) - Emil Dimitrov
 Писмо до мама (A letter to my mother) - Emil Dimitrov
 Само тази нощ (Only tonight) - Lili Ivanova
 Само един живот (Only a life)  - Iordanka Hristova
 Сбогом, Мария (Good-Bye Maria) - Panaiot Panaiotov

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 My country, my Bulgaria.. Emil Dimitrov has died..

Avlidna 2005
Bulgariska popsångare
Födda 1940
Män
FBI i stridslinjen

FBI i stridslinjen () är en amerikansk kriminalfilm från 1988. Filmen är verklighetsbaserad och handlar om två rånare, William Russell Matix och Michael Lee Platt, som år 1986 sköt ihjäl två FBI-agenter, Jerry L. Dove och Benjamin P. Grogan.

Handling 
Två till synes normala personer rånar värdetransporter i Miami. FBI har inga ledtrådar och måste hitta rånarna innan någon dör.

Rollista

Källor

Externa länkar

Amerikanska kriminalfilmer
Filmer 1988
Engelskspråkiga filmer
Morandi (musikgrupp)

Morandi är en rumänsk europopgrupp som bildades 2005. Morandi är främst populära i länder som till exempel Rumänien, Ryssland, Bulgarien, Polen, Tjeckien, Slovakien, Ukraina och Grekland. Man har i dessa länder bland annat haft hitlåtar som Angels, Save Me och Colors.

Diskografi

Studioalbum 
2005 - Reverse
2006 - Mind Fields
2007 - N3XT med låten Angels

Musikgrupper bildade 2005
Rumänska popgrupper
Työlki ellää

Työlki ellää är en finsk sång komponerad av Timo Kiiskinen.

Låttiteln är dock lätt dialektal (titeln på standardfinska är "Työlläkin elää"). En översättning är Visst lever man även av arbete.
 
Finalen i Finlands uttagning till Eurovisionsschlagerfinalen hölls den 30 januari i Tammerfors och gruppen Kuunkuiskaajat gick med denna låt segrande ur tävlingen.

Artisterna 
Gruppen Kuunkuiskaajat består av Johanna Virtanen och Susan Aho. De två sångerskorna utgör även en del i gruppen Värttinä. Bidraget representerade Finland i Eurovision Song Contest 2010 års första semifinal, men tog sig inte vidare till finalen. De tävlade i semifinal 1 och missade finalen med endast 3 poäng. 

Bidrag till Eurovision Song Contest 2010
Finlands bidrag i Eurovision Song Contest
Finskspråkiga sånger
Musiksinglar 2010
Inna

Elena Alexandra Apostoleanu, mest känd som Inna, född 16 oktober 1986, är en rumänsk sångare och låtskrivare inom genrerna dance och house. Hon började samarbeta med produktionsteamet Play & Win, som producerade hennes debutalbum och hit, Hot. Hon har även blivit populär i Sverige med albumet "Hot" som slog igenom år 2009. 

Låten Hot blev etta i radiotopplistan i 10 länder.

Från hennes debutalbum, Hot, har hon även lanserat fyra singlar, 10 minutes, Love, Déjà Vu, Amazing, låtarna fick ledande positioner i olika topplistor i Europa.

Den 15 april 2009 undertecknade Inna ett kontrakt med ett av USA:s största skivbolag Ultra Records, senare vann sångerskan fyra troféer på prisgalan Romanian Music Awards 2009. April 2009 har låten Hot blivit nominerad som bästa internationella låten i prisutdelningsceremonin Eska.

Hösten 2009 blev Inna nominerad som bästa rumänska sångerska på MTV Europe Music Awards och fick en trofé med sig.

2011 lanserade Inna albumet I Am The Club Rocker och turnerade i flera europeiska länder och i Mexiko.

Diskografi

Album 
2009 - Hot
2011 - I Am the Club Rocker
2013 - Party Never Ends
2015 - Inna

Singlar 
 2009 – Hot 
 2009 – Love 
 2009 – Déjà Vu 
 2009 – Amazing 
 2010 – 10 Minutes 
 2010 – Sun Is Up 
 2011 – Club Rocker 
 2011 – Un Momento 
 2011 – Endless 
 2012 – Caliente 
 2012 – Tu Si Eu 
 2012 – Crazy Sexy Wild
 2013 – We Like To Party
 2013 – INNdiA
 2013 – More than Friends
 2013 – Be My Lover
 2013 – In Your Eyes
 2014 – Cola Song
 2014 – Diggy Town
 2015 – Bop Bop
 2015 – Yalia
 2016 – Rendex-Vous
 2016 – Heaven
 2017 – Gimme Gimme
 2017 – Ruleta

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Profil på Ultra Records

Kvinnor
Levande personer
Födda 1986
Rumänska popsångare
Mononymt kända personer
Kolovrat (musikgrupp)

Kolovrat är ett ryskt nynazistiskt vit makt-band som spelar så kallad "Rock Against Communism" (RAC) emellanåt med inslag av akustiskt framförd rock och ballader.

Om bandet
Kolovrat är ett av Rysslands mer ökända vitmakt-band som har funnits sedan 1994. De har släppt ett tiotal album och har en längre diskografi bestående av live-spelningar, singlar och tributer. 

Bandnamnet är ett äldre ord för en slavisk solhjul-symbol ur förkristen slavisk hedendom och mytologi, och var ursprungligen solguden Svarogs symbol. I modern tid har den jämförts med svastikan och liknats vid en slavisk svastika då den blivit förknippad med olika östeuropeiska nynazister, rasideologer, fascistgrupper och högerextremister som började använda den. Den kan trots det ibland fortsatt förekomma i opolitiska eller politiskt moderata panslaviska sammanhang (ej sällan hedniska kulturella/religiösa sådana). 

Ryska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1994
Vit makt-musikgrupper
Högerextremism i Ryssland
FSB (musikgrupp)

FSB är ett progressivt rockband som bildades 1975 som en studioprojekt.  FSB var en av de mest populära progressiva rockbanden i Bulgarien under 1980-talet.

Bibliografi 

Gruppen bestod ursprungligen av Rumen Boyadzhiev, Konstantin Tsekov och Aleksandar Baharov.  Tsekov studerade pianospel vid konservatoriet och träffade Baharov 1967.  De spelade ihop med flera grupper innan de träffade Boyadhziev.  De gav ut flera singlar 1975 innan de inspelade sitt debut Non-Stop, som består av olika coversånger med bulgariska texter.  Sen bestämde de sig för att lägga till gitarrist Ivan Lechev och baterist Petar Slavov vid utgivelsen av deras uppföljande platta FSB II.

De gav ut tre andra plattor innan Boyadzhiev gick ur gruppen mot slutet av 1983 för att flytta till Tyskland.  En kort tid efter gick Ivaylo Kraychovski med i gruppen.

1987 inbjöds bandet att arbeta med amerikanska sångare Jose Feliciano.  De blev producenter på hans album I'm Never Gonna Change (som gavs ut 1989) och fick en Grammy Award för hans version av låten Cielito Lindo 1990.

Nuvarande medlemmar 
 Rumen Boyadzhiev - keyboards, sång (1975-i dag)
 Konstantin Tsekov - keyboards, sång (1975-i dag)
 Ivan Lechev - gitarr (1979-i dag)

Tidigare medlemmar 
 Aleksandar Baharov - bas (1975-1983)
 Petar Slavov - trummor (1979-2006)
 Ivaylo Kraychovski - bas (1983-2007)

Diskografi

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 FSB på Bulgariska rockarkiv

Bulgariska rockgrupper
Musik i Sofia
Musikgrupper bildade 1975
Musikgrupper upplösta 1996
Musikgrupper bildade 2007
Bijagosöarna

Bijagosöarna eller Bissagosöarna är en grupp med runt 88 större och mindre öar i Atlanten utanför Guinea-Bissaus kust. Öarna har en sammanlagd areal om 2 624 km² och en befolkning på 30 000 invånare (2006).

Allmänt 
Befolkningen talar i huvudsak bijago och har en betydande grad av autonomi.

De mest betydande öarna är: Bolama, Bubaque, Carache, Caravela, Enu, Formosa, Galinhas, João Viera, Maio, Meneque, Orango, Orangozinho, Ponta, Roxa, Rubane, Soga, Unhocomo, Uno och Uracane.

Öarna utgör även ett biosfärområde, känt för djur som havssköldpaddor och primater och är till större delen skogbeklädda.

Historia 
Under den pre-koloniala tiden var öarna centrala för handeln längs Västafrikas kust, och öarna byggde upp en stark flotta. 1535 drev de portugiserna på flykten när de försökte erövra öarna. Öarna kom inte under Portugal förrän 1936.

Bijagosöarna besöktes av den österrikiska antropologen och fotografen Hugo Bernatzik 1930-1931. Bernatzik dokumenterade vardagslivet bland bijagosfolket.

De södra öarna är idag naturreservat. Öarna Bubaque, Bolama och Caravela har den största befolkningen och flest besök av turister.

Källor 
 "Bijagós Islands." Encyclopedia Britannica
 "Bijagos." Bijagos

Noter

Artikelursprung 

Öar i Atlanten
Guinea-Bissaus öar
Tentativa världsarv i Guinea-Bissau
Biosfärområden
Oscar Lindh

Oscar Wilhelm Lindh (i riksdagen kallad Lindh i Säffle), född 18 maj 1847 i Holmedals församling, Värmlands län, död 19 november 1904 i By församling, Värmlands län, var en svensk kronolänsman och riksdagspolitiker.

Lindh var från 1876 kronolänsman i Näs härad (Värmlands län). 1882–1900 var han polisuppsyningsman i Säffle köping. I riksdagen var han under mandatperioden 1894–1896 ledamot av andra kammaren, invald i Södersysslets domsagas valkrets. Han var också kommunalordförande och ordförande i Näs härads hästförsäkringsbolag.

Källor

Noter 

Svenska poliser
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Män
Födda 1847
Avlidna 1904
Personer från Holmedals socken
Tvåfläckig sköldluspiga

Tvåfläckig sköldluspiga (Chilocorus renipustulatus) är en skalbagge som tillhör familjen nyckelpigor. Den livnär sig på sköldlöss.

Kännetecken  
Den tvåfläckiga sköldluspigan blir omkring 4 till 5 millimeter stor och har en halvklotformig kropp. Huvudet är litet och sett från ovan har arten typiskt en mycket rundad kroppsform. Huvud och mellankropp är svarta, likaså täckvingarna med undantag för två större rödaktiga fläckar, en på vardera täckvinge. Fläckarna är rundade till något ovala och lite tvärställda, eller något njurformade. Längs täckvingarnas nederkant löper en ovanifrån tillplattad fläns. Antennerna och buken är rödgula.

Utbredning 
Den tvåfläckiga sköldluspigan finns i större delen av Europa med undantag för Iberiska halvön (utom längst i nordost) och Balkan. Österut förekommer den i Ryssland, Kaukasus, Georgien, Armenien, Azerbajdzjan och Sibirien. I Sverige finns den i Götaland, östra Svealand och vidare norrut längs Norrlandskusten, medan den i Finland finns i södra halvan av landet samt västkusten upp till Bottenviken.

Ekologi 
Arten förekommer på lövträd, framför allt ask och klibbal. Den söker sig gärna till fuktiga biotoper, som våtmarker och flodstränder. Den kan även påträffas i lövskog, skogsbryn, parker och trädgårdar. Arten är aktiv mellan mars och oktober, främst mellan april och maj. Övervintringen sker i barkspringor och andra skyddade utrymmen, framför allt vid basen av träden den lever i. 

Födan består främst av sköldlöss; arten har också rapporterats leva på bladlöss.

Referenser

Externa länkar 

Nyckelpigor
Insekter i palearktiska regionen
Iveta Bartošová

Iveta Bartošová, född 8 april 1966 i Čeladná i Frýdek-Místek, död 29 april 2014 i Uhříněves i Prag, var en tjeckisk sångerska som framförallt var populär i Tjeckoslovakien på 1980-talet. Hennes mest kända låt är "Hej pane diskžokej".

Bartošová begick 2014 självmord genom att kasta sig framför ett framrusande tåg i kommundistriktet Uhříněves i sydöstra Prag.

Referenser

Externa länkar 

Tjeckiska sångare
Personer i Tjeckien under 1900-talet
Personer från Frýdek-Místek
Födda 1966
Avlidna 2014
Kvinnor
Personer som begått självmord
Aquarius (album)

Aquarius är ett musikalbum, utgivet av Aqua den 21 mars år 2000.

Låtförteckning 
"Cartoon Heroes"
"Around the World"
"Freaky Friday"
"We Belong to the Sea"
"An Apple a Day"
"Halloween"
"Good Guys"
"Back from Mars"
"Aquarius"
"Cuba Libre"
"Bumble Bees"
"Goodbye to the Circus"

Album av Aqua
Musikalbum 2000
Engelskspråkiga musikalbum
Album certifierade platina av IFPI Sverige