kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skolästfiskar

Skolästfiskar (Macrouridae) är en familj i ordningen torskartade fiskar, oftast storvuxna med svart eller brun kropp.  De lever på djupt vatten och hör till de allra vanligaste djuphavsfiskarna.  De kännetecknas av ett stort huvud och en bakåt avsmalnande kropp, som slutar i en lång smal "svans".

Arterna förekommer i djupa delar av alla hav från Arktis till Antarktis. Den andra ryggfenan och analfenan är långa och de blir smalare fram till svansspetsen. Familjens medlemmar har inga äkta taggstrålar i fenorna förutom den främsta strålen i den första ryggfenan som är styv. Endast en art i familjen har en stjärtfena. De största exemplaren blir 80 cm långa.

Det vetenskapliga namnet är bildat av de grekiska orden makros (stor) och oura (svans).

Släkten inom Macrouridae 

Underfamilj Bathygadinae
Släkte Bathygadus
Släkte Gadomus
Underfamilj Macrourinae 
Släkte Albatrossia
Släkte Asthenomacrurus
Släkte Caelorinchus
Spiritist C. caelorhincus
Brun spiritist C. occa
Släkte Cetonurichthys
Släkte Cetonurus
Släkte Coryphaenoides
Skoläst C. rupestris
Släkte Cynomacrurus
Släkte Echinomacrurus
Släkte Haplomacrourus
Släkte Hymenocephalus
Släkte Hyomacrurus
Släkte Kumba
Släkte Kuronezumia
Släkte Lepidorhynchus
Släkte Lucigadus
Släkte Macrosmia
Släkte Macrourus
Långstjärt M. berglax
Släkte Malacocephalus
Småfjällig skoläst M. laevis
Släkte Mataeocephalus
Släkte Mesobius
Släkte Nezumia
Knölnosad skoläst N. aequalis
Släkte Odontomacrurus
Släkte Paracetonurus
Släkte Pseudocetonurus
Släkte Pseudonezumia
Släkte Sphagemacrurus
Släkte Trachonurus
Släkte Ventrifossa
Underfamilj Macrouroidinae
Släkte Macrouroides
Släkte Squalogadus
Underfamilj Trachyrincinae
Släkte Idiolophorhynchus

Referenser

Externa länkar 
 
 FishBase entry on Macrouridae
 

 
Torskartade fiskar
Claudio Licciardello

Claudio Licciardello, född den 11 januari 1986 i Catania, är en italiensk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Licciardello deltog vid EM i Göteborg 2006 där han blev utslagen i semifinalen på 400 meter. Han deltog även vid Olympiska sommarspelen 2008 där han åter blev utslagen i semifinalen.

Hans stora genombrott kom på hemmaplan vid EM-inomhus 2009 där han blev både silvermedaljör på 400 meter efter Johan Wissman och guldmedaljör i stafetten över 4 x 400 meter.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1986
Italienska kortdistanslöpare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Italien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Andries de Graeff

Andries de Graeff, född 16 februari 1611 i Amsterdam, död 30 november 1678, riddare,  var en nederländsk statsman och regent och borgmästare i Amsterdam och holländsk statsman i guldåldern.

Biografi 
Son till regent i Amsterdam Jacob Dircksz de Graeff. Gift 1646 med Elizabeth Bicker van Swieten. Han kom från familjen De Graeff, som tillsammans med familjen Bicker genom äktenskap hade den politiska makten i Amsterdam, Holland och slutligen i Republiken de sju förenade provinserna. I mitten av 1600-talet var Andries de Graeff, tillsammans med sin bror Cornelis de Graeff, en av de mest inflytelserika republikanerna och statsmansregenterna i republiken och en motståndare till de politiska ambitionerna i Huset Oranien. Efter broderns död tog han över ledarskapet för De Graeff-fraktionen och fortsatte sin politik. Hans politiska hållning var kännetecknande för hans familj: å ena sidan libertin och statssinnad, å andra sidan, om än i begränsad utsträckning, lojal mot Orangerna.

Källor
 Israel, Jonathan I. (1995) The dutch Republic - It`s Rise, Greatness, and Fall - 1477-1806 Clarendon Press, Oxford, 
 Zandvliet, Kees (2006) De 250 rijksten van de Gouden Eeuw: kapitaal, macht, familie en levensstijl blz. 77 tm 79 uitg. Nieuw Amsterdam, Amsterdam, 
 Burke, P. (1994) Venice and Amsterdam. A study of seventeenth-century élites.

Noter

Externa länkar

Nederländska politiker
Personer från Amsterdam
Födda 1611
Avlidna 1678
Män
Sielken

Sielken, är ett sameviste (by), vid västra änden av Sipmesjaure (700 m ö.h.) i nordöstra delen av Frostvikens socken, Strömsunds kommun, Jämtland. Byn ligger vid foten av fjället Sielkentjakke.

Allmänt 
Vistet Sielken tillhör Ohredahke sameby och används som sommarviste. I området finns traditionella torvkåtor samt moderna stugor.

Här finns även gamla kulturlämningar som till exempel så kallade mjölkgropar och renvallar.

Se även
 Ohredahke sameby
 Sielkentjakke

Källor
 Ljungdahl, Eva; Samiska kulturmiljöer i Frostviken, Länsstyrelsen i Jämtlands län / Gaaltije, 2007,

Externa länkar 
 SOFI - Samiska namn i Frostvikens socken

Orter i Strömsunds kommun
Samevisten
Eduard Sievers

Georg Eduard Sievers, född den 25 november 1850 i Lippoldsberg i nuvarande Wesertal, död den 30 mars 1932 i Leipzig, var en tysk språkforskare med publikationer över i stort sett alla germanska språk.

Biografi 
Sievers innehade professurer i Jena, Tübingen, Halle och Leipzig. Han nådde internationellt erkännande med sina rhythmisch-melodischen Studien (1912), där han utforskar det talade språkets melodi. Stödd på experiment med försökspersoner ställer Sievers upp teorin att litterära texter har en föreskriven melodi, given medvetet eller omedvetet av författaren, som återges snarlikt av flertalet läsare.

Efter Sievers är Sievers lag uppkallad, en lag om ljudskridningen i de indogermanska språken. Sievers spelar även en viktig roll för den kvantitativa lingvistiken. Han invaldes 1923 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Litteratur
Karl-Heinz Best: Eduard Sievers (1850-1932), Glottometrics 18, 2009, pp 87-91

Verk i urval
Grundzüge der Lautphysiologie zur Einführung in das Studium der Lautlehre der indogermanischen Sprachen Breitkopf & Härtel, Leipzig 1876. (4  ytterligare upplagor 1881, 1885, 1893 och 1901 under titeln Grundzüge der Phonetik zur Einführung in das Studium der Lautlehre der indogermanischen Sprachen)
Eduard Sievers: Rhythmisch-melodische Studien. Vorträge und Aufsätze Winter, Heidelberg 1912.

Externa länkar 
 
 Biografi

Tyska germanister
Tyska professorer
Personer verksamma vid Jena universitet
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Tyska eponymer
Filologer under 1800-talet
Filologer under 1900-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Födda 1850
Avlidna 1932
Män
Öystein Haraldsson

Öystein Haraldsson, även kallad för Eystein Haraldsson, (modern norska: Øystein II Haraldsson) född cirka 1125 - 1130, död 1157 (möjligen 21 augusti) utanför Foss kyrka i Ranrike, var kung av Norge från 1142 till sin död 1157.

Öystein (Eystein) föddes i Skottland som son till Harald Gille och den skotska stormannadottern Biadoc (eller Bethoc). Fadern blev norsk kung 1130, men dödades 1136. Öysteins halvbröder Inge Krokrygg och Sigurd Munn som då var små barn, valdes till kungar. Öystein kom till Norge 1142 och valdes till kung även han. De tre bröderna skulle samregera, men från 1150-talet blev motsättningarna allvarliga. Öystein och Sigurd kom överens om att avsätta Inge vid trekungamötet i Bergen 1155. Denne fick kännedom om planerna och hans handgångne man Gregorius Dagsson dödade Sigurd den 10 juni 1155 i Bergen innan Öystein kom fram till mötet. Öystein och Inge förlikades dock, men 1157 samlade de två kungarna varsin här. Öystein blev tillfångatagen och mördad av sin halvbroder Inges män utanför Foss kyrka år 1157 innan inbördeskriget började. Det satte igång efter hans död.

Öystein begravdes mitt under golvet i Foss kyrka. Enligt sägnen sprang det upp källor på platsen där han dödades. Samma sak skedde även där han lades som lik över natten. Dessa källor, Korskällan och Skårkällan, blev betraktade som heliga. Man har vallfärdat till dem ända till 1800-talets slut. Detta för att bli helad av dess påstådda läkande krafter.

Etymologi
Namnet Öystein, som på fornnordiska skrevs Eystein, betyder på svenska Östen.

Källor 
 Norsk biografisk leksikon: Øystein 2 Haraldsson

Noter 

Norges regenter
Personer i Norge under 1100-talet
Kungligheter som blivit mördade
Födda 1125
Avlidna 1157
Män
Visteskola

Visteskola, tidigare vandrande nomadskola, var en skolform för fjällsamiska barn i Sverige för de lägsta årskurserna från tidigt 1900-tal till början av 1940-talet. 

Omkring sekelskiftet 1800/1900 fanns för undervisning av samiska barn fasta lappfolkskolor, undervisning av kateketer (vandrande lärare), vinterkursundervisning och vanlig folkskola. Med en skolreform 1913 infördes också den så kallade kåtaskolan som undervisningsform för nomadiserande fjällsamer. Till grund för reformen låg en utredning av Vitalis Karnell om en skola för nomadiserande samer. Vintertid skulle barnen undervisas i fasta träkåtor och sommartid i vandrande sommarskolor. 

Undervisningen i visteskolor skedde under sommartid och var avsedd för de första tre årsklasserna. Mellan 1913 och 1925 användes benämningen vandrande nomadskola för sådana skolor, vilka var avsedda att åtföljde lapparna under deras vandringar. Därefter användes namnet visteskola.

 
Undervisningsspråket var svenska och i en visteskola var terminen från början av juli till september, eller en bit in i oktober, medan vinterskolan hade sin termin från december till april. 

En visteskola var småskalig. Där kunde det finnas en skolkåta, en kåta för fröken att bo i och en hushållskåta där husmor och barnen bodde.

Avskaffande av kåtaskolor och visteskolor
Redan vid Svenska Lapparnas Landsmöte 1918 antogs en resolution i skolfrågan med innebörden att de vandrande nomadskolorna om möjligt borde avskaffas.

Det fanns också praktiska svårigheter att genomföra de vandrande nomadskolorna för årskurserna 1-3 inom kåtaskolformen. De blev efter hand mindre vandrande. Tanken med de vandrande skolorna var att de skulle flyttas med de renskötande familjerna successiva flyttande, men det var praktiskt svårt att flytta skolkåtorna tillräckligt ofta. De tenderade att läggas längre ned i lågfjällsområdet och bli mer fasta. Så småningom kom en hel del av dessa skolor att förläggas ihop med de fasta skolorna för årskurserna 4-6.

Vid landsmötet i Arvidsjaur 1937 krävde samerna för sina barn full jämställdhet med svenska skolbarn. Sommarkurserna borde avskaffas och hushållskåtorna borde ersättas av internat. 

Kåtaskolformen avskaffades slutligen med 1938 års skolreform. Denna ledde till en successiv avveckling också av visteskolor förlagda i tält- eller torvkåtor inom fjällvärlden, till förmån för fasta nomadskolor med internat för barn till de nomadiserande fjällsamerna också för de första årskurserna.

 

Med 1962 års grundskolereform inrättades den nuvarande skolformen sameskolan.

Att läsa vidare

Kurt Falck: Mitt första besök vid en visteskola i Samefolket196:11-12

Källor 

Sten Henryson och Johnn Flodin: Samernas skolgång till 1956, Forskningsarkivet vid Umeå universitet juni 1992, läst 2012-02-20
Ett besök i Vielmesmakke visteskola 1934, ursprungligen i Svensk Lärartidning 1934, läst 2012-02-20
Härbergsdalen, sydsamiska: Noaaran, sameviste

Samisk utbildning
Ej längre existerande utbildning i Sverige
Apartment

Apartment är en musikgrupp från London, England som bildades 2005. 2007 släppte bandet sin första skiva, The Dreamer Evasive.

Låten "Fall into Place" blev framröstad som en av årets bästa engelska poplåtar år 2007 av den engelska tidningen The Times. "Fall into Place" är även med i FIFA 08

Bandmedlemmar
David Caggiari – sång, gitarr, keyboard
Tom Gillet – basgitarr
Davide DeSantis – gitarr
Liam Fletcher – trummor

Diskografi
Album
2002 – The Girl Is Not Right	
2007 – The Dreamer Evasive	

Singlar
2005 – "Everyone Says I'm Paranoid" / "June, July" (UK #67)
2005 – "Patience Is Proving" / "Beyond My Control" / "People" (UK #84)
2006 – "I’ll Play With Yours If You Play With Mine"
2006 – "My Brother Chris" / "Metropolitan Tale"
2006 – "10,000 Times" / "The Flood" (UK #40)
2007 – "Pressures" / "Ghost"
2007 – "Fall into Place"

EP
2006 – Kindred - I'll Play With Yours, If You'll Play With Mine (delad EP med The Far Cries)

Externa länkar
Apartment på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Brittiska musikgrupper
Ladislav Štípek

Ladislav Štípek född 1925 i Prag, död 13 februari 1998 i Barcelona) är en före detta tjeckoslovakisk bordtennisspelare. 

Han spelade sitt första VM 1947 och 1963, 16 år senare sitt 12:e och sista.

Under sin karriär tog han 19 medaljer i Bordtennis VM; 5 guld, 7 silver och 7 brons. De tyngsta titlarna var de tre i dubbel med Bohumil Váňa 1948 och Ivan Andreadis 1955 och 1957.

Tränarkarriär 
Efter att spelarkarriären var över arbetade han som tränare i Tjeckoslovakin, Peru och som chefstränare för spanska landslaget. 1987 flyttade han till Spanien.

Halls of Fame 
 1995 valdes han in i International Table Tennis Foundation Hall of Fame.

Meriter 
 Bordtennis VM
 1947 i Paris
 3:e plats dubbel (med Vaclav Tereba)
 1948 i London
 1:a plats dubbel (med Bohumil Váňa)
 1:a plats med det tjeckoslovakiska laget
 1949 i Stockholm
 2:a plats dubbel (med Bohumil Váňa)
 2:a plats med det tjeckoslovakiska laget
 1950 i Budapest
 3:e plats dubbel (med Bohumil Váňa)
 3:e plats mixed dubbel (med Eliska Krejcová-Furstová)
 1951 i Wien
 3:e plats dubbel (med Frantisek Tokar)
 1:a plats med det tjeckoslovakiska laget
 1953 i Bukarest
 3:e plats singel
 1954 i London
 2:a plats med det tjeckoslovakiska laget
 1955 i Utrecht
 1:a plats dubbel (med Ivan Andreadis)
 3:e plats mixed dubbel (med Eliska Krejcová-Furstová)
 2:a plats med det tjeckoslovakiska laget
 1956 i Tokyo
 2:a plats dubbel (med Ivan Andreadis)
 2:a plats med det tjeckoslovakiska laget
 1957 i Stockholm
 1:a plats dubbel (med Ivan Andreadis)
 3:e plats med det tjeckoslovakiska laget
 1959 i Dortmund
 2:a plats dubbel (med Ludvik Vyhnandovsky)

 Bordtennis EM
 1958 i Budapest
 1:a plats dubbel (med Ludvik Vyhnandovsky)
 2:a plats med det tjeckoslovakiska laget
 1960 i Zagreb 
 Kvartsfinal i mixed dubbel

Källor 
 Ladislav Štípek i ITTFs - Databank
 Svenska Bordtennisförbundets webbplats

Externa länkar 
 ITTF.com
 ITTF:s museum
 Biografi (tjeckiska)

Världsmästare i bordtennis
Tjeckoslovakiska bordtennisspelare
Födda 1925
Avlidna 1998
Män
Atis och Camilla

Atis och Camilla är en versberättelse i fem sånger på alexandriner av Gustaf Philip Creutz som publicerades 1762 i Tankebyggarordens Witterhets-arbeten, II tomen. Enligt ett brev från Carl Christoffer Gjörwell den 2 juni 1761, hade Creutz dock då nyligen publicerat dikten som ett särtryck.

Dikten 
Atis och Camilla är två ungdomar med rena hjärtan som båda vuxit upp i oskuld. Atis lever ett lyckligt jägarliv och Camilla är prästinna i gudinnan Dianas tempel. En dag kommer en jägarskara instörtande i templet för att lägga en del av sitt byte på gudinnans altare, och i spetsen syns Atis med ett fångat lejon. Mötet mellan honom och Camilla blir avgörande för dem båda. Camilla har från denna stund "glömt allt, som intet Atis är, och ren ett evigt sår hon i sitt hjärta bär". Camilla är dock bunden av ett kyskhetslöfte som hon avgivit till Diana. Atis har också blivit förälskad och är förtvivlad vid tanken på att Camilla vigt sitt liv åt Dianas tjänst.

Efter långa tider av själskval möts dock de två och anförtror varandra sin kärlek. Men då smyger sig en giftig orm fram och slingrar sig kring Camillas hals. Hon faller död ned vid Atis sida. Förgäves suger han giftet ur Camillas bröst och förgäves anropar han Diana och alla gudar, och till sist sjunker han själv döende ned vid Camillas sida. Men nu förbarmar sig till slut Diana, återskänker dem bägge livet och löser Camilla från hennes tempeled. De älskande flyttar med ett slag till kärleksgudens myrtenskog, och guden själv förenar dem med varandra.

Mottagande 
Atis och Camilla fick stort genomslag har ansetts vara det mest fulländade verket inom frihetstidens verskonst. Det blev vanligt att lära sig långa stycken av diktverket utantill. Oscar Levertin beskrev verket som "de ömma själarnas andaktsbok på sin tid". Han jämförde diktverket med Mozarts musik då det liksom liksom denna "är ända till randen bräddad av vårens och ett ungt blods livsbetagenhet". Per Wieselgren omtalade på 1840-talet att han känt 70-åriga gubbar som inte utan tårar förmått att läsa slutet i det landskapsstycke på vers där en sårad hind tar sin tillflykt till Camilla och döende slickar hennes hand.

Esaias Tegnér hyllade Atis och Camilla i sin jubeldikt på Svenska akademiens 50-årsdag:

Litteraturhistorikern Karl Warburg skrev senare att diktverket hade blivit bortglömt eftersom "just den egenskap, som mäktigast intog samtiden, språkets utomordentliga renhet och sammetslena skönhet, icke kunde verka med samma styrka hos senare tiders läsare".

Referenser

Externa länkar

Atis och Camilla på Litteraturbanken.

Dikter 1761
Svenska dikter
Alvaro Palacios

Alvaro Palacios är en spansk vinmakare. Han kommer från en berömd vinfamilj i Rioja men har själv främst blivit känd för sina viner från Priorat på Spaniens östkust nära Barcelona. Han är utbildad i oenologi i Bordeaux och på Château Pétrus i Pomerol i Bordeaux arbetade han en period för Jean Pierre Moueix. 

Palacios betraktas som det spanska vindistriktet Priorats ansikte utåt. Han var en av de första att inse distriktets storhet och var pionjär i Priorat på 1990-talet, då tillsammans med vinmakaren René Barbier, i att producera högklassiga Priorat-viner i modern stil. Han odlar även vin i Bierzo (vingården Descendientes de J. Palacios) ch i Rioja (vingården Palacios Remondo).

Kända viner 
 L'Ermita Priorat - Ett av Spaniens mest kända viner och förstavin på från Alvaro Palacio winery i Priorat. Vinet är gjort på mycket gamla stockar av Grenache.
 Finca Dofí Priorat - Vinet är fränst gjort på Grenache men med inslag av Cabernet Sauvignon, Merlot och Syrah.
 Les Terrasses Priorat - Vinet är fränst gjort på Grenache och gamla stockar av Cariñena.
 La Faraona Bierzo - gjord på 70 år gamla stockar av Mencia.
 Moncerbal Bierzo
 Las Lamas Bierzo
 Propiedad Rioja

Kuriosa 
Den kände vinkritikern Robert Parker har kallat Alvaro Palacios för "A modern day legend". Även Woody Allen är ett stort fan av Palcios viner och i hans film Vicky Christina Barcelona får vinerna stort utrymme.

Spanska viner
Vinpersoner
Henri Donnedieu de Vabres

Henri Donnedieu de Vabres, född 8 juli 1880 i Nîmes, död 1952 i Paris, var en fransk professor i juridik.

Före andra världskriget propagerade han, medan han tjänstgjorde som professor vid universitetet i Paris, för inrättandet av en internationella brottmålsdomstolen. 

Han tjänstgjorde som Frankrikes huvuddomare under Nürnbergprocessen. Han protesterade då mot att generalöverste Alfred Jodl, som var yrkesmilitär och inte nazist, skulle dömas för krigsförbrytelser och ansåg att det var rättegångsmissbruk att döma honom. de Vabres förordade också att de dödsdömda skulle avrättas genom arkebusering istället för att hängas.

Senare blev Jodl postumt frikänd 1953 av en västtysk denazifieringsdomstol under vilken rättegång de Vabres uttalanden citerades. Frikännandet revs dock upp senare samma år. 

Födda 1880
Avlidna 1952
Män
Franska jurister
Personer från Nîmes
Daphnetoxin

Daphnetoxin är en kemisk förening med formeln C27H30O8. Ämnet är ett växttoxin och återfinns i tibast (Daphne mezereum).

Dödlig dos (LD50 för mus) är cirka 0,275 mg/kg peroralt.

Se även
Mezerein

Källor

Bensoater
Diener
Epoxider
Polyoler
Växttoxiner
Chang Zheng 5

Chang Zheng 5 () eller CZ-5 eller Long March 5 är en kinesisk rymdraket för uppskjutning av tunga nyttolaster under utveckling.

Den första uppskjutningen av Chang Zheng 5 är planerad i september 2016.. Chang Zheng 5 kommer att skjutas upp från Wenchangs satellituppskjutningscenter. Namnet Chang Zheng kommer av Den långa marschen som Folkets befrielsearmé gjorde 1934 till 1935. 

Chang Zheng 5 har en diameter på 5,0 m, och dess längd varierar från 44,9 till 61,9 m beroende på konfiguration. Startvikten för de olika varianterna varierar från 458 till 869 ton Maximal nyttolast för största modellen till låg omloppsbana (LEO) blir 25 ton och till geostationär omloppsbana (GTO) 14 ton. Med Chang Zheng 5 kommer Kinas lyftkapacitet av nyttolast att öka 2,5 gånger.

Två nya motorer med flytande bränsle har utvecklats till Chang Zheng 5; YF-100 till boostermodulerna som drivs av flytande syre/fotogen och med 120 ton lyftkraft och YF-77 för första steget i basmodulen som drivs med flytande syre/flytande väte och med 50 ton lyftkraft Drivmedlet som inte är giftigt gör att Chang Zheng 5 är mer miljövänlig än de flesta raketer.

Versioner
Chang Zheng 5-familjen kommer att konfigureras baserat på en eller två 5,0 m basmoduler och sedan fyra boosters med olika konfigureringar av 2,25 m- och 3,35 m-moduler. 2,25 m modulen drivs av en YF-100 och 3,35 m-modulen av två. Den kraftigaste versionen, Chang Zheng 5E, kommer att få en lyftkraft på mer än 1 080 ton och en startvikt på mer än 800 ton.

Följande sex konfigurationer kommer att utvecklas av Chang Zheng 5:OBS: Olika källor ger olika namn för de olika versionerna.

De första modellerna som kommer att utvecklas är Chang Zheng 5E, och därefter Chang Zheng 5B. Initialt fokuseras utvecklingsarbetet på versionerna som kommer att skjuta upp rymdsonden Chang'e 5 och den framtida rymdstationen.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Rymdraketer
Kinas rymdprogram
WP:Projekt Kina
Iona Nikitjenko

Iona Timofejevitj Nikitjenko (ryska Иона Тимофеевич Никитченко), född 28 juni 1895 i Tuslukov i Kejsardömet Ryssland, död 22 april 1967 i Moskva i Sovjetunionen, var sovjetisk huvuddomare i Nürnbergprocessen 1945–1946. Hans suppleant var Aleksander Voltjkov.

Nikitjenko hade tidigare tjänstgjort som domare under skenrättegångarna mot Lev Kamenev och Grigorij Zinovjev 1936 under ledning av Josef Stalin.

Som huvuddomare vid Nürnbergprocessen reserverade sig Nikitjenko mot att Rudolf Hess dömdes till livstids fängelse; Nikitjenko yrkade på dödsstraff. Han motsatte sig även frikännandet av Hjalmar Schacht, Franz von Papen och Hans Fritzsche.

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Födda 1895
Avlidna 1967
Män
Ryska jurister
Sovjetiska jurister
Personer från Tuslukov
Mottagare av Leninorden
Sovjetiska generalmajorer