kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lasse Lindh (musikalbum)

{{Album infobox
|Namn = Lasse Lindh
|Typ = Studioalbum
|Artist = Lasse Lindh
|Utgivning = 2005
|Inspelad = 
|Genre = Indiepop
|Längd = 
|Skivbolag = Groover Recordings
|Producent = ?
|Förra album = Dragon Down  (2004)
|Detta album = ''Lasse Lindh  (2005)
|Nästa album = Jag tyckte jag var glad  (2007)
}}Lasse Lindh''' är ett album av Lasse Lindh, släppt 2005 på Groover Recordings. Han skrev alla låtarna på albumet själv.

Låtlista
Överlever du Härnösand så överlever du allt
Svenska hjärtan
Du kommer aldrig mer vara ensam
Satan vad ont det gör
En idiot som jag
Radion spelar aldrig våran sång
Tonårskinn och fuskchampagne
Louise ibland
Kärlekssång
Sommarens sista smak
Skönhetsmiss

Medverkande
Claes Björklund - musiker, producent
Lennart Claesson - trummor

Listplaceringar

Källor

 Information i Svensk mediedatabas.

Album av Lasse Lindh
Musikalbum 2005
Svenskspråkiga musikalbum
Stefan Estby

Stefan Holger Estby, född 1 juni 1947 i Eskilstuna, är en svensk författare, svensklärare och redaktör.

Han debuterade som författare med läroboken Från bysmed till dataoperatör (1986). Han har gett ut ungdomsböckerna Beskjuten (2001), Jagad (2002) och Plåtad (2004) tillsammans med sonen Victor Estby. Böckerna handlar om 15-årige Ted, som bor i Stockholmsförorten Gröndal. Böckerna vänder sig till tonårspojkar som annars inte läser så mycket.

Var redaktör för antologin Insikter (2005). I antologin medverkade, förutom han själv, bland andra David Ericsson, Sven Olov Karlsson, Maria Hamberg, Andreas Svanberg, Ulf Stolt och Victor Estby med noveller. 

Estby var redaktör för romanen Esther av Stig Hagskog (2008) och Det du vill men inte vågar av Tõive Kivikas (2009).
Stefan Estby är medlem i Författarcentrum Öst och Sveriges Författarförbund, Barn- och ungdomssektionen BUS samt även aktiv som lokalombud för Lärarnas Riksförbund och i Svensklärarföreningen.

Han är far till musikern och producenten Fred Estby och författaren och journalisten Victor Estby.

Externa länkar
 Victor och Stefan Estby på Lindelöws Bokförlag
 Victor och Stefan Estby på Victor Estbys hemsida
 Victor Estbys blogg
 Stefan Estbys blogg

Svenska författare under 2000-talet
Svenska redaktörer
Födda 1947
Män
Levande personer
Författare från Eskilstuna
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenskspråkiga författare av barn- och ungdomslitteratur
Journalister från Eskilstuna
Skarpnäcks koloniträdgårdsområde

Skarpnäcks koloniträdgårdsområde ligger i stadsdelen Skarpnäcks gård i Söderort inom  Stockholms kommun. Området ligger i nordvästra delen av Skarpnäcksfältet och avgränsas av bland annat Skogskyrkogården och Gamla Tyresövägen. Det är Stockholms största koloniområde och består av 554 kolonilotter med stugor.

Skarpnäcks koloniområde anlades i tre etapper åren 1936, 1939 och 1941 som ett så kallat ersättningsområde för några av det tiotal koloniområden i Söderort som revs under 1920- och 1930-talen: Skärmarbrink, Björken och delar av Dalen i Enskededalen samt eventuellt Nedre Valla och Övre Valla i Årsta. Områdets första kolonister anlände i maj 1936 och i slutet av samma år hade cirka 200 lotter tagits i bruk. 

På huvuddelen av lotterna inom etapp 1 (nr 1-240) uppfördes "Skarpnäcksstugan", en funktionalistiskt formgiven stuga som fanns i två olika modeller och byggdes av kolonisterna själva efter typritningar framtagna av Stockholms stad. Kolonisterna inom etapp 2 (nr 241-399) kom i allmänhet från några av Söderorts rivna koloniområden. I många fall flyttade de med sig sina gamla stugor, som till skillnad från "funkisstugorna" i etapp 1 ofta var i allmogestil och torpliknande. I början av 1950-talet var alla lotter inom Skarpnäcks koloniområde bebyggda. 

Området administreras av Koloniträdgårdsföreningen Skarpnäck, som arrenderar marken av kommunen.

Bilder
Skarpnäcks koloniträdgårdsområde genom årstiderna.

Källor
 http://www.koloni-skarpnack.se/
 Petersson, Allan; Rispling, Linus (2006). Från kvickrot via morot till blomsterprakt. Ett stycke folkrörelsehistoria på marknivå under 70 år - 1936-2006 med Koloniträdgårdsföreningen Skarpnäck. Koloniträdgårdsföreningen Skarpnäck. .
 Småskrifter Enskede Årsta hembygdsförening (årgång 17, 2007), Enskede 100 år. 1907-2007. Rispling, Linus, Koloniområden i Enskedetrakten - en översikt (s. 42-50). ISSN 1403-2589.

Externa länkar

Skarpnäcks gård
Koloniträdgårdar i Stockholm
Tamarine Tanasugarn

Tamarine Tanasugarn, född 24 maj 1977 i Los Angeles, Kalifornien, USA, är en thailändsk högerhänt professionell tennisspelare.

Tenniskarriären 
Tamarine Tanasugarn blev professionell WTA-spelare 1994. Hon har till juli 2008 vunnit två singeltitlar på touren och dessutom 11 i ITF-arrangerade turneringar. I dubbel har hon vunnit 5 WTA- och 3 ITF-titlar. Som bäst rankades hon som nummer 19 i singel (maj 2002) och som nummer 15 i dubbel (september 2004). 

Tanasugarn har deltagit i det thailändska Fed Cup-laget 1993-95, 1998, 2000, 2003-05 och 2007-08. Hon har totalt spelat 53 matcher för laget och vunnit 34 av dem.

Spelaren och personen 
Tamarine Tanasugarn har medborgarskap både i USA och i Thailand. Hennes föräldrar är thailändare, och Tanasugarn har bott i Thailand sedan 1982. Hennes far, Virachai, representerade Thailand som basketspelare i olympiska spelen 1960 i Rom. 

Tanasugarn fick äran att bära Thailands flagga vid invigningsceremonien vid olympiska sommarspelen 1996 i Atlanta. Bland tennisspelare har hon främst Monica Seles som förebild.

Titlar 
 Singel
 2008 - 's-Hertogenbosch, ITF/Gifu
 2006 - ITF/Shanghai
 2005 - ITF/Shenzhen
 2003 - Hyderabad (WTA-touren)
 2000 - ITF/Gifu
 1999 - ITF/Surbiton, ITF/Saga
 1997 - ITF/Surbiton
 1996 - ITF/Warrnambool, ITF/Wodonga, ITF/Saga
 1993 - ITF/Manila.
 Dubbel
 2006 - ITF/Peking
 2003 - Tokyo [Japan Open], Luxemburg (båda med Maria Sjarapova)
 2001 - Bali (med Daniella Dominikovic)
 2000 - Shanghai (med Lilia Osterloh)
 1998 - Auckland (med Nana Miyagi).

Externa länkar 
 WTA, spelarprofil

Födda 1977
Thailändska tennisspelare
Kvinnor
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Thailand
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Thailand
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Thailand
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Thailand
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2008
Levande personer
Personer från Bangkok
Idrottare från Los Angeles
Akzidenz-Grotesk

Akzidenz-Grotesk är ett transitionellt sans-serif-typsnitt som först släpptes av H. Berthold AG 1896 under namnet Accidenz-Grotesk.

Typsnittet Neue Haas Grotesk, som senare ändrade namn till Helvetica, använde Akzidenz-Grotesk som utgångspunkt.

Referenser

Typsnitt
Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet

Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet (HSFR) var en tidigare svensk myndighet som existerade åren 1977–2000. HSFR var ett forskningsråd som förmedlade finansiering till grundforskning inom humaniora, samhällsvetenskap, rättsvetenskap och teologi vid svenska universitet och högskolor. HSFR bildades 1977 genom sammanslagning av två tidigare existerande forskningsråd, Statens råd för samhällsforskning och Statens humanistiska forskningsråd.

Från 1 januari 2001 ersattes HSFR och flera andra svenska forskningsråd av Vetenskapsrådet.

Källor 

Ej längre existerande svenska statliga myndigheter
Svenska vetenskapsorganisationer
Svenska statliga myndigheter bildade 1977
Svenska statliga myndigheter upplösta 2000
Medicinska forskningsrådet

Medicinska forskningsrådet (MFR) var en tidigare svensk myndighet som existerade 1945 till 2000. MFR var ett forskningsråd som förmedlade finansiering till forskning, kompetensutveckling och metodutveckling inom medicin, odontologi, veterinärmedicin och farmaci vid svenska universitet och högskolor samt vid undervisningssjukhus.

År 1995 avgick forskningsrådets styrelse. En avgörande orsak var kritik från justitiekanslern. Rådet kritiserades för att man hade undanhållit sina 11 ordinarie granskningskommittéer från att ta ställning till fördelning av forskningsanslag och i stället lät internt valda smågrupper detaljmotivera mycket stora satsningar på egna forskningsområden. Utöver den kritik som ledde till rådets avgång hävdade Agnes Wold och Christine Wennerås att rådets granskningskommittéer könsdiskriminerade bättre meriterade kvinnor och istället gav forskartjänster till män.

Från 1 januari 2001 ersattes MFR och flera andra svenska forskningsråd av Vetenskapsrådet.

Källor 

Ej längre existerande svenska statliga myndigheter
Svenska vetenskapsorganisationer
Svenska statliga myndigheter bildade 1945
Svenska statliga myndigheter upplösta 2000
Naturvetenskapliga forskningsrådet

Naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR) var en svensk myndighet som existerade 1946 till 2000. NFR var ett forskningsråd som förmedlade finansiering till grundforskning inom naturvetenskap och matematik vid svenska universitet och högskolor, och skötte finansiering av svensk medverkan i europeiska forskningssamarbeten såsom CERN. 1977 tog NFR även över de uppgifter som tidigare legat på Statens råd för atomforskning.

Från 1 januari 2001 ersattes NFR och flera andra svenska forskningsråd av Vetenskapsrådet.

Källor 

Ej längre existerande svenska statliga myndigheter
Svenska vetenskapsorganisationer
Svenska statliga myndigheter bildade 1946
Svenska statliga myndigheter upplösta 2000
Teknikvetenskapliga forskningsrådet

Teknikvetenskapliga forskningsrådet (TFR) var en tidigare svensk myndighet som existerade 1990 till 2000. TFR var ett forskningsråd som förmedlade finansiering till teknisk grundforskning vid svenska universitet och högskolor. TFR sorterade inledningsvis under Industridepartementet och överfördes 1993 till Utbildningsdepartementet.

I jämförelse med Tekniska forskningsrådet (också förkortat TFR) som existerade 1942 till 1968, och därefter ersattes av Styrelsen för teknisk utveckling (STU), hade Teknikvetenskapliga forskningsrådet en inriktning på mer grundläggande forskning.

Från 1 januari 2001 ersattes TFR och flera andra svenska forskningsråd av Vetenskapsrådet.

Källor 

Ej längre existerande svenska statliga myndigheter
Svenska vetenskapsorganisationer
Svenska statliga myndigheter bildade 1990
Svenska statliga myndigheter upplösta 2000
Världsmästerskapen i skidskytte 1977

De femtonde världsmästerskapen i skidskytte  genomfördes 1977 i Vingrom vid Lillehammer i Norge.

Till och med 1983 anordnades världsmästerskap i skidskytte endast för herrar.

Resultat

Sprint herrar 10 km

Distans herrar 20 km

Stafett herrar 4 x 7,5 km

Medaljfördelning 

1977 i Norge
Skidskyttesäsongen 1976/1977
Internationella sportevenemang i Norge
1977
Skidskytte i Norge
Sport i Lillehammer
Havsgeting

Havsgeting (Chironex fleckeri) är en mycket giftig art i ordningen kubmaneter. Den finns i vattnen norr om Australien och har de senaste 100 åren orsakat 100 människors död.

Beskrivning
Havsgetingens klockformade kropp blir stor som ett människohuvud, och har otydliga markeringar som gör att den till utseendet påminner om en dödskalle. Den är blåaktig i färgen och praktiskt taget genomskinlig. Den har fyra knippen med sammanlagt 15 tentakler. Tentaklerna blir tre meter långa och är täckta med nematocyter – nässelceller med harpuner och gift som aktiveras både vid beröring och i närheten av vissa proteinämnen. Varje tentakel innehåller cirka 5 000 nässelceller.

Havsgetingen jagar på dagen och tillbringar nätterna vilande på havsbottnen. Dieten består av kräftdjur och småfisk. Själv aktar den sig för havssköldpaddor, som är skyddade mot dess gift på grund av sitt skal och tjocka skinn.

Havsgetingen lever i vattnen norr om Australien, samt i närliggande tropiska vatten.

Giftighet
Kontakt med dess nässelceller kan döda en människa på 3 minuter, och den har nog med gift för att döda 60 människor. Kontakt med 6–8 meter av tentaklerna (motsvarande 1/6 av tentakellängden hos en individ) ger nog med gift för att döda en människa. De senaste 100 åren har cirka 100 människor blivit dödade efter kontakt med havsgetingen. Många människor som bränts har dock klarat livhanken, och det tycks som om havsgetingen vill undvika kontakt med något så stort som en människa. Dess bytesdjur är mycket mindre. Strumpbyxor på armar och ben används som skydd av bland andra australiensiska livräddare.

Den är den näst farligaste maneten och hör till de för människor allra farligaste djuren. Den mycket mindre släktingen Irukandji (Carukia barnesi), med en klocka endast 5 millimeter stor, är ännu giftigare.

Symptomen vid kontakt med nässelcellerna är stark brännande smärta i delar av eller hela kroppen, samt kraftiga kräkningar. Blir man stungen av en havsgeting, hjälper det att hälla ättika på huden för att förhindra att nematocyterna avger mer gift.

Se även
 Blåsmanet ("Portugisisk örlogsman")
 Irukandji-manet

Källhänvisningar

Kubmaneter
Darkside

Darkside är ett svensk webbplats och community med inriktning på BDSM, fetischism, sexpositivism och kinkykultur.

Darkside har funnits sedan årsskiftet 2003/2004 och får med sina över 140 000 aktiva medlemmar anses vara Sveriges största BDSM-community.Webbplatsen drivs av medlemmar som har organiserat sig kring olika områden av communityt. Det är bara grundaren som har tillgång till sajtens kärna och sköter myndighetskontakter.

Källor

Externa länkar 
Darkside.se

Subkulturer
Svenska communityn
BDSM
Fetischism
Portal: Internet i Sverige
Svenska webbplatser
Spetskypert

Spetskypert (fiskbenskypert) är en variant av vävsättet kypert som ger ett fiskbensliknande mönster på tyget. På ylletyger i spektskypert används ofta olikfärgat garn för att förstärka effekten på mönstret. 

Spetskypert i ylle används bland annat till ytterplagg. Det är också populärt för att tillverka plagg till historiskt återskapande av vikingatiden. Spetskypert i lin och bomull har använts till sängkläder och dukar, liksom i skjorttyger o. a.

Vävsätt
Winding Stairs

Winding Stairs är en popduo från Göteborg som består av Martin Wahlqvist och Lina Stina Wedin. År 2005 släppte de EP:n "Lend me your movement" och 2007 släpptes den kritikerrosade singeln "Shadow Stripes". 2009 gav de ut albumet "Everything" i Skandinavium. 2010 skrev de på för det tyska bolaget "Make My Day Records" och senare under året släpptes albumet "Everything" i resten av Europa som har blivit hyllad i pressen. 2011 släpptes deras andra fullängdsalbum "Surviving Funeral season". Lina Stina Wedin har även släppt tre soloalbum under artistnamnet Owlmother.

Diskografi 
Surviving Funeral Season (2011)
Everything (2009)
You see me (2009)
Don't Stay Up Too Late (Singel, 2009)
Shadow Stripes (Singel)
Lend me your movement (EP)
Alibi (Singel, 2007)

Projekt 
Winding Stairs skriver musiken till Pelikanteaterns nyskrivna pjäs ...och betraktar dårskap.

Externa länkar 
Officiell webbplats
Winding Stairs på myspace

Svenska popgrupper
PerfectWave

PerfectWave Technologies är ett företag som är verksamt inom området signalbehandling, och finns i Poway, Kalifornien.
Företagets största kund är den amerikanska försvarsmakten. Bolaget har blivit uppmärksammat efter att ha figurerat i en stor muthärva.

Muthärva 
Företagets ägare, affärsmannen Brent Wilkes, lejde lobbygruppen Alexander Strategy Group, vilka har djupa republikanska kontakter, för att öka möjligheterna till stora uppdrag från försvarsmakten. I februari 2008 dömdes Brent till ett 12-årigt fängelsestraff för mutbrott, i samband med att företaget fick ett kontrakt på 90 miljoner dollar från Pentagon. Bland annat har två politiker, republikanerna Tom DeLay och Randy Cunningham, figurerat i utredningarna.

Referenser 

Amerikanska tillverkningsföretag
Sojuz T-10-1

Sojuz T-10-1 () var en misslyckad flygning i det sovjetiska rymdprogrammet. Flygningen var planerad att gå till rymdstationen Saljut 7. Strax före den planerade uppskjutningen med en Sojuz-U-raket från Kosmodromen i Bajkonur den 26 september 1983, började raketen att brinna och efter en stund exploderade den.

Brand på startplattan
Ungefär 90 sekunder före den planerade starten började det att brinna på startplattan. Markkontrollen försökte då att aktivera räddningsraketen, men kablarna till raketen hade redan brunnit av. Av någon anledning fungerade inte heller besättningens försök att aktivera räddningsraketen. Efter ungefär 20 sekunder lyckades markkontrollen aktivera räddningsraketen via radio. Under fem sekunder utsattes besättningen för krafter uppgående till mellan 14 och 17 g. Bara sekunder efter att räddningsraketen dragit omloppsmodulen och återinträdeskapseln fri från Sojus-raketen, exploderade den och förstörde startplattan. Återinträdeskapseln landade ungefär 4 kilometer från startplattan. De båda besättningsmännen var mörbultade, men vid liv.

Källor och referenser 

Rymdfarkoster
Sovjetunionens rymdprogram
Sojuzprogrammet
Saljutprogrammet
1983 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1983
Sojuz T-10

Sojuz T-10 () var en flygning i det sovjetiska rymdprogrammet. Flygningen gick till rymdstationen Saljut 7. Farkosten sköts upp med en Sojuz-U-raket från Kosmodromen i Bajkonur den 8 februari 1984. Den dockade med rymdstationen den 9 februari 1984. Farkosten lämnade rymdstationen den 11 april 1984. Några timmar senare återinträdde den i jordens atmosfär och landade i Sovjetunionen.

Källor och referenser 

Rymdfarkoster
Sovjetunionens rymdprogram
Sojuzprogrammet
Saljutprogrammet
Rymdfartsåret 1984
1984 i Sovjetunionen
The National

The National är ett amerikanskt indierockband bildat 1999 i Cincinnati, Ohio. Bandet består av Matt Berninger (sång) och två brödrapar; Aaron Dessner och Bryce Dessner samt Scott Devendorf och Bryan Devendorf. Bandets karaktär sitter främst i sångaren Matt Berningers barytonröst och hans texter, de har beskrivits som "mörka, melankoliska och svårtolkade". The National har ofta jämförts med Joy Division, Leonard Cohen, Wilco och Nick Cave and the Bad Seeds. Bandet supportade även Barack Obama vid presidentvalet i USA 2008. I juli samma år designade bandet en tröja med Obama's ansikte i tryck ovanför orden "Mr. November", en referens till deras sång från albumet Alligator, men även till den månad som presidentvalet äger rum vid valår i USA.

Medlemmar
Aaron Dessner - gitarr, bas (1999-idag)
Bryce Dessner - gitarr (1999-idag)
Scott Devendorf - gitarr, bas (1999-idag)
Bryan Devendorf - trummor (1999-idag)
Matt Berninger - sång (1999-idag)

Diskografi 
Studioalbum
 (30 oktober)
 (2 september)
 (12 april)
 (22 maj)
 (10 maj)
 (17 maj)

EP
 (20 juli)

Källor

Externa länkar 

 The National officiell webbplats

Amerikanska indierockgrupper
Musikgrupper bildade 1999
Musikgrupper med syskon
Destroyer (musikgrupp)

Destroyer är en kanadensisk indierockgrupp med Dan Bejar som frontman. Bejar bildade Destroyer 1995 och har genom åren haft sällskap av många olika bandmedlemmar. Eftersom bandets sammansättning hela tiden ändras betraktas Destroyer ofta som Dan Bejars soloprojekt, även om han själv ser det som ett band.

Diskografi

Studioalbum
 (Tinker Records)
, kassett (Granted Passage Cassettes)
 (Endearing Records/Triple Crown Audio)
 (Catsup Plate/Triple Crown Audio/Cave Canem Records)
 (Endearing Records/Triple Crown Audio)
 (Merge)
 (Merge)
 (Merge)
 (Merge/Rough Trade)
 (Merge/Dead Oceans)
 (Merge/Dead Oceans)
 (Merge/Dead Oceans)
 (Merge/Dead Oceans)
 (Merge/Bella Union)

EP-skivor
 (Merge Records)
 (Merge)
 (Merge)
 (Merge/Dead Oceans)

Källor 
 Destroyers sida på Merge Records

Kanadensiska indierockgrupper
Musikgrupper bildade 1995
Musikgrupper från Vancouver
Harri Rindell

Harri Rindell, född 17 januari 1954 i Helsingfors, är en finländsk före detta ishockeyspelare, numera ishockeytränare.

Den 5 mars 2009 skiljdes MODO Hockey och Harri Rindell åt efter att MoDo brutit kontraktet.
Anledningen var de uteblivna framgångarna och att man missade slutspelet säsongen 2008/2009.
Harri är numera klubblös. Tidigare har han tränat bland annat Mora IK

Källor

Finländska ishockeyspelare
Finländska ishockeytränare
Män
Idrottare från Helsingfors
Ishockeyspelare i Karlskrona IK
Födda 1954
Catherine Oxenberg

Catherine Oxenberg, född 22 september 1961 i New York, är en amerikansk skådespelerska som framför allt är känd för sin roll som Amanda Carrington i tvåloperan Dynastin från 1980-talet.

Oxenberg är dotter till Howard Oxenberg och prinsessan Elizabeth av Jugoslavien (också känd som Jelisaveta Karađorđević) (född 1936). Paul av Jugoslavien är hennes morfar. Pauls morfarsmor var den finländska mecenaten Aurora Karamzin. Catherine Oxenberg innehar en plats långt ner i den brittiska tronföljden (plats 3936 1 januari 2011). 

Oxenberg var gift med filmproducenten Robert Evans i tio dagar 1998. Åren 1999-2015 var hon gift med Casper Van Dien och har medverkat i flera filmer tillsammans med honom, bland annat The Omega Code. Under 2005 medverkade de och deras barn i en reality-TV-serie, I Married a Princess. Hon har två döttrar tillsammans med Van Dien: Maya (2001), Celeste (2003) och en äldre dotter, India (född 1991).

Oxenberg har även varit med i Saturday Night Live, Baywatch, Prinsessa på vift och Kärlek ombord.

Sedan 2007 har Oxenberg dubbelt medborgarskap, amerikanskt och serbiskt.

Referenser

Externa länkar 
 

Kvinnor
Födda 1961
Amerikanska TV-skådespelare
Huset Karađorđević
Amerikanska skådespelare
Levande personer
Alumner från Harvard College
Alumner från Columbia University
Boy in Static

Boy in Static, artistnamn för Alexander Chen, är en musiker och singer-songwriter från Boston. Musiken kan beskrivas som elektronisk shoegaze och på albumet Violet används över 15 olika instrument för att få fram en mäktig ljudbild.

Diskografi

Källor 
Officiell webbplats

Amerikanska musiker
Pseudonymer
Män
Levande personer
Tracy Scoggins

Tracy Scoggins, född 13 november 1953 i Dickinson i Galveston County, Texas, är en amerikansk skådespelerska som på 1980-talet spelade Monica Colby i såpoperan Dynastin.
 
Efter det har hon medverkat i Lois & Clark, de båda Dallasfilmerna, TV-serien Dante's Cove och som Elisabeth Lochley i både femte säsongen av Babylon 5 och dess spinoffserie Crusade.

Externa länkar

Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Texas
Personer från Galveston
Födda 1953
Levande personer
Kvinnor
Kjell Perder

Kjell Lennarth Perder, född 3 september 1954 i Tjärstads församling, Östergötlands län, är en svensk tonsättare av modern klassisk musik (konstmusik). 

Perder har undervisat vid flera av Sveriges musikhögskolor men är från 1996 huvudsakligen verksam som frilansande tonsättare. Hans verk har spelats i tjugotalet länder i fyra världsdelar och han har vunnit flera priser. Bland verken finns opera, oratorisk musik, körverk, kammarmusik och orkesternusik.

Han är son till pastor Sigurd Perder och författare Inga Perder.

Verk i urval 
Prinsessan Erik/Princess Eric, barnopera med jämställdhetsperspektiv med libretto av Märit Bergvall (2011)
Berget, en opera som beställdes av Sveriges Radio (1994) Hedersomnämnande i Prix Italia, radioklassen 1995
Långt bortom..., för blandad kör a cappella (1993)  1:a pris i Skinnskattebergs körstämmas kompositionstävling (Gehrmans musikförlag)
Canto erotico (1995) för baryton och piano (utgiven på CD:n Mirrors, Grammisnominerad 2001)
Broder Kain, helaftonsopera beställd av Kungl Operan i Stockholm
Reclaim the rhythm, för symfoniorkester (Uruppförande 2005, på Stockholms konserthus med Stockholms filharmoniska orkester, dirigent Petter Sundqvist) Gehrmans musikförlag
Missa in media vita, konsertmässa för fyra soli, recitatör, körer och orkester (1997)
Ichtus (2007) för två soli, kör och orkester
Libera me (ur klimatoperan Earth and wind) 2009 Uttagen till ISCM World New Music Festival i Vancouver Kanada 2017, Cantando Musikkforlag
Hög Visa, kärleksduett för sopran, mezzosopran och stråkensemble (2011)
Our Last Words för kör och fyra pilgrimsstavar (2017) text: dödsdömda fångars sista ord
Befria de förtryckta! för kör a cappella (2017) Gehrmans musikförlag

Referenser

Noter

Externa länkar
Kjell Perders hemsida
Svensk Musik infoarkiv

Födda 1954
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 2000-talet
Män
Levande personer
Personer från Tjärstads socken