kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Akira the Don

Akira the Don, född Adam Narkiewicz, är en rappare från Wales. Han kallar sig i låten Clones för 'The Rap Morrissey'.

Han var från början medlem i gruppen Crack Village, där hans namn var Adam Alphabet.

Diskografi
Akira The Don's First EP (2004)
AAA EP (2005) innehåller Akiras sång 'Living In The Future'.
Clones EP (feat. Bashy) (okt. 2005) huvudbeatet är taget från Alice Coopers 'Clones'
Five And A Half Songs About Love (14 feb 2006)
Oh! What a Glorious Thing / Boom EP (6 sep 2006) (Finns även med på soundtracket till My Super Ex-Girlfriend)
When We Were Young (6 nov 2006) debutalbumet, med 'Back In The Day'
All I Want For Christmas Is You (And World Peace) EP (dec. 2006)
Hypocrite (Radio Edit) (4 mars 2007)
Stunners 130 (mixtape made with Wade Crescent) (juni 2007)
Did his own album review on HHC magazine,Biased review of Chester P's The Ashes Thieving (Mixtape) February 2008 
'Akira The Don's ATD mixtape series has so far reached number 15' (2004 - 2007)

Externa länkar
Officiell webbplats

Brittiska hiphopmusiker
Walesiska sångare
Män
Födelseår saknas
Levande personer
Sakichi Toyoda

Sakichi Toyoda (豊田 佐吉 Toyoda Sakichi), född 14 februari 1867 i Kosai, Shizuoka, död 30 oktober 1930, var en japansk uppfinnare och industrialist. Han var en son till en fattig snickare och en väverska. Toyoda refereras till som "Kungen över japanska uppfinnare" och fadern till den japanska industrirevolutionen. Han är även grundare av företaget och biltillverkaren Toyota Industries. Han var far till Kiichiro Toyoda och Risaburo Toyoda, båda verksamma inom familjeföretaget.

Källor

Externa länkar 
En biografi för Sakichi Toyodas

Japanska uppfinnare
Personer inom Japans näringsliv
Grundare av bilindustri
Födda 1867
Avlidna 1930
Män
WP:Projekt Japan
Var är bus-Alfons?

Var är bus-Alfons? är en barnbok skriven av Gunilla Bergström. Den ingår i serien av böcker som handlar om Alfons Åberg, och utgavs första gången 1982 på Rabén & Sjögren Bokförlag. En animerad filmatisering sändes första gången i SVT den 16 januari 1981. Ursprungligen hette berättelsen Slutbusat, Alfons Åberg!.

Bokomslag 
Bokomslaget visar Alfons Åberg stående utanför skolhuset, med jackan i den högra handen, och ABC-bok i den vänstra.

Handling 
Alfons Åberg är sju år och skall börja i skolan, i klass 1 B. Han har blivit ordentlig, och fått ny jacka, skolväska och pennfodral.

Tidigare har han varit glad, bus och tjuvtänder lampan om kvällarna, fast hans pappa sagt god natt och släckt lampan. När han lovat städa upp genast, har han ändå smitit, och när han sagt att han skall passa tiden har han ändå glömt komma in till middagen, och då han påstått att han tvättat händerna har han inte gjort det.

Men nu är han tyst, stillsam och gör som han blir tillsagd. Hans pappa bekymrar sig, då Alfons dukar av efter sig, inte tjuvläser på kvällarna, inte lägger kläder på golvet samt tvättar sig före maten.

Kvällen före skolstarten berättar Alfons pappa för Alfons att han alla 7-åringarna i deras hus, deras i stad, och över hela Sverige ligger och tänker på nästa dag, rädda, nyfikna och orolighet, fast de kanske bor vägg i vägg. För Alfons blir det då lättare att somna.

Kommande dag går Alfons med pappa till skolan, och pappa följer med ända fram och säger att alla har pirr i magen.

I klassrummet tilldelas barnen varsin bänk, och alla får säga sitt namn, även deras lärarinna, som berättar en hemlighet, som får alla att skratta, och deras magpirr att försvinna.

Sedan går Alfons hem med en ny klasskamrat. De leker vid ett dike, där de med pinnar bygger broar och båtar, i stället för att gå raka vägen hem, som Alfons blivit tillsagd.

Då Alfons kommer hem berättar han att deras lärarinna var mest nervös av alla, för hon skulle träffa en helt ny skolklass med 20 barn och deras föräldrar. Hon gick och köpte klänning, krullade håret på damfriseringen men kunde ändå inte sova om natten på grund av magpirr. Det glömde Alfons och hans pappa tänka på kvällen innan.

Alfons säger sedan att han har tvättat händerna före maten, fast han inte gjort det. Jackan har kastats på golvet, och väskan med. Alfons har blivit som vanligt igen, busig och glad, fast han går numera i skolan.

Övrigt 
En bild visar att Alfons läsebok heter "Min första ABC-bok".

Källor 
Var är bus-Alfons?, Gunilla Bergström, Rabén & Sjögren Bokförlag 1982

Fotnoter 

Bus-Alfons
Böcker utgivna på Rabén & Sjögren
Skönlitteratur 1982
Utbildning i skönlitteratur
TV-filmer 1981
Vem räddar Alfons Åberg?

Vem räddar Alfons Åberg? är en barnbok skriven av Gunilla Bergström. Den ingår i serien av böcker som handlar om Alfons Åberg, och utgavs första gången 1976 på Rabén & Sjögren Bokförlag. En animerad filmatisering sändes första gången i SVT den 13 januari 1981.

Temat är kompisar, riktiga och låtsaskompisar.

Bokomslag 
Bokomslaget visar Viktor som håller om Alfons, medan en stor kille sprutar ner hela jackan med vattenpistol.

Handling 
Alfons Åberg sitter i lägenheten där han bor och känner sig ensam. Han har flyttat till ett nytt ställe, och känner inte barnen som bor där. Han Ibland kommer Mållgan, när de leker ihop får Alfons alltid bestämma, som vara lokförare när de leker tåg, och när Alfons tappar en tallrik när han torkar disk. Mållgan kan bli jättestor och stark och klå alla dumma stora killar på en gång, men också rädda tre stora killar på en gång ur ett brinnande hus. Problemet är att Mållgan inte kommer då det behövs, som när "stora killar" jagar Alfons och sprutar ner hans jacka med vattenpistol.

En dag hör Alfons någon gråta sorgset på hemvägen, då han går uppför trappuppgången. Alfons skyndar sig upp, och märker inte att Mållgan tycker det är dags att försvinna. Där sitter en kille som heter Viktor. Han blöder, byxan är sönder han och berättar att de "stora killarna" är starka och slåss, och Viktor får inte vara med och leka. Han har tappat nyckeln, och hans mamma är inte hemma så han kan inte ta sig in i lägenheten.

Viktor får följa med till Alfons lägenhet. I badrummet tar Alfons fram sjuklådan och sätter plåster på Viktors knä. Alfons frågar om de skall ringa efter en ambulans, men Viktor tror inte det behövs, utan tycker det verkar bättre att leka lite. De bygger höga torn av klossar utan att välta, och leker tåg med Viktor som lokförare och Alfons som passagerare, och när de fikar med saft och bulle får Viktor även Alfons bulle. Då Viktor skall gå hem bestämmer de sig för att leka även kommande dag.

Sedan den dagen är Alfons och Viktor bästa kompisar, även om de kivas ibland, som när de bygger höga torn av klossar och välter, slåss om vem som skall vara lokförare när de leker tåg, och båda vill ha största bullen. Men då stora killar kommer blir Alfons räddad av Viktor.

Tiden går och Alfons har snart glömt Mållgan för länge sedan. Mållgan blir inte arg, utan bara försvinner. Vart verkar ingen veta, men det tros vara till någon annan som känner sig ensam, ledsen och vill ha en hemlig kompis.

Övrigt 
Brevlådan till Viktors lägenhet avslöjar att familjens efternamn är Andersson.

Källor 
Vem räddar Alfons Åberg?, Gunilla Bergström, Rabén & Sjögren Bokförlag 1976

Fotnoter 

Alfons Åberg
Böcker utgivna på Rabén & Sjögren
TV-filmer 1981
Skönlitteratur 1976
Kalibusiswe Ilizwe leZimbabwe

Kalibusiswe Ilizwe leZimbabwe är Zimbabwes nationalsång. "Kalibusiswe Ilizwe leZimbabwe" betyder ungefär "Gud välsigne landet Zimbabwe".

Kalibusiswe Ilizwe leZimbabwe 

Phakamisan' if'legi yethu yeZimbabwe

Eyazalwa yimpi yenkululeko;

Le gaze' elinengi lamaqhawe ethu

Silivikele ezitheni zonke;

Kalibusiswe ilizwe leZimbabwe.

Khangelan' i Zimbabwe yon' ihlotshi si we

Ngezintaba lang' miful' e bu keka yo.

I zulu kaline, izilimo zande;

Iz' sebenzi zenam', abantu basuthe;

Kalibusiswe ilizwe leZimbabwe.

Nkosi bu sis' ilizwe le-thu leZimbabwe

Ilizwe labo khokho bethu thina sonke;

Kusuk' eZambezi Kusiy' e Limpopo.

Abakho kheli babe lobuqotho;

Kalibusiswe ilizwe leZimbabwe.

Simudzai mureza wedu weZimbabwe 

Simudzai mureza wedu weZimbabwe

Yakazvarwa nomoto wechimurenga;

Neropa zhinji ramagamba

Tiidzivirire kumhandu dzose;

Ngaikomborerwe nyika yeZimbabwe.

Tarisai Zimbabwe nyika yakashongedzwa

Namakomo, nehova, zvinoyevedza

Mvura ngainaye, minda ipe mbesa

Vashandi vatuswe, ruzhinji rugutswe;

Ngaikomborerwe nyika yeZimbabwe.

Mwari ropafadzai nyika yeZimbabwe

Nyika yamadzitateguru edu tose;

Kubva Zambezi kusvika Limpopo,

Navatungamiri vave nenduramo;

Ngaikomborerwe nyika yeZimbabwe.

Kultur i Zimbabwe
Nationalsånger i Afrika
Richard Ulfsäter

Richard Claes Erik Ulfsäter, född 1 september 1975 i Helsingborg, är en svensk skådespelare, som även varit bosatt i England under 15 år.

Han är barnbarnsbarn till Erik Boheman och till Arre Essén. Författaren Agneta Ulfsäter-Troell är hans faster. Hans far Joen Ulfsäter är kusin till Björn Ulvaeus och var den som lärde Ulvaeus de första gitarrackorden.

Under juli 2018 förlovade sig Ulfsäter med Lotta Aldgård.

Filmografi (urval)
2000 – Vita lögner
2002/2003 – Spung
2007/2009/2019 – Playa del Sol (TV-serie)

2012 – En fiende att dö för
2013 – Ego

2013 – ''Fjällbackamorden

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar
 
 

Födda 1975
Svenska skådespelare
Män
Levande personer
Skådespelare från Helsingborg
GKS Bełchatów

"GKS Bełchatów" är en polsk fotbollsklubb. Klubben grundades 1977 och började samma år att spela i den polska fjärdedivisionen, det skulle ta fyra år innan laget flyttade upp en division. Det skulle ta 24 år innan klubben år 1992 nådde den högsta divisionen i Polen. Klubben föll ur första divisionen kort därefter och kom upp igen först år 2005. Sedan dess har laget spelat stabilt och ofta hållit sig på den övre halvan av tabellen. Laget smeknamn är "GieKSa".

Lagets största framgångar har varit de två polska cupfinaler som laget varit med om att spela i, båda förlorades dock av GKS, samt andraplatsen man erövrade under säsongen 06/07. Laget kom två poäng bakom Zagłebie Lubin, vilket var mycket överraskande, både Lubins första placering och Bełchatows andra plats.

Kända spelare 

  Maciej Bykowski
  Radosław Matusiak
  Zbigniew Zakrzewski

Noter

Externa länkar 

 Klubbens hemsida
 Górniczy Klub Sportowy Bełchatów på 90minut.pl 

Fotbollsklubbar i Polen
Sportklubbar bildade 1977
Kalas, Alfons Åberg!

Kalas, Alfons Åberg! är en barnbok skriven av Gunilla Bergström. Den ingår i serien av böcker som handlar om Alfons Åberg, och utgavs första gången 1986 på Rabén & Sjögren Bokförlag. En animerad filmatisering sändes första gången i SVT den 1 april 1994.

Bokomslag 
Bokomslaget visar Alfons Åberg mitt i ett steg. I höger hand håller han en glass och ballonger, i vänster hand ännu en glass.

Handling 
Alfons Åberg fyllde år föregående dag och kommande lördag skall han ha barnkalas. Hans faster Fiffi, som inte har några egna barn, stannar för att ordna med kalaset. Alfons säger att han bara skall bjuda Viktor och Milla. Fiffi menar att de leker ju ändå så ofta och att Alfons kan bjuda hela lekskolan, men pappa tycker 8-10 stycken räcker. Faster och pappa enas om att det räcker med de barn som bor på samma gata. Fiffi skriver listor, handlar och bakar. Alfons hjälper till.

Kalaset infaller på lördagen. De flesta har finkläder och ser därför inte ut som vanligt. Alfons får presenter: pennor, byggmodell och små leksaksbilar och en blombukett.

Vid bordet där tårta äts finns namnkort så alla hittar sin plats. Lotta säger till Fiffi att hon inte vill sitta vid Martin, för att han nyps. Fiffi byter då plats på hennes kort.

Sedan börjar lekarna: Grisknorr, fiskdamm, gissa bönor i burken, frågesport och kurragömma. Under fiskdammen protesterar Ubbe när Martin får en grön klubba i sin godispåse, i stället för en röd, men Fiffi förklarar att det är lika mycket i varje påse. Fiskdammen följs av "gissa bönor i burken", som i sin tur följs av frågesport. Frågesporten slutar med att Sara tjurar, då hon velat vara med i det vinnande laget. Under kurragömmaleken låser flickorna in sig på toaletten och vill inte vara med. På grund av att det blivit allt bråkigare tycker Alfons nästan det är skönt när klockan slår sex och kalaset är slut. Fiffi städar undan.

Dagen därpå har Alfons ett eget kalas, med bara han, Viktor och Milla. De sitter under bordet och äter tårtorna som blev över. Alfons tackar Fiffi.

Andra media 
En ljudinspelning, med inläsning och sång av Björn Gustafson, utgavs av Polygram 1991. Utöver titelverket ingår ytterligare berättelser och sånger. Musik av Georg Riedel och Astrid Kocko-Lorentzon. Berättelsen radiosändes 1992 i Barnradion på P3.

Berättelsen var en av de tre som filmatiserades i regi av Per Åhlin som för SVT 1994 som uppföljning av den tidigare TV-serien. De gavs senare ut på video 1995 och på samlings-DVD 2003.

I de tre filmer som kom 1994 framträder Alfons pappa endast i denna.

Se även 
 Alfons Åberg
 Alfons Åberg (TV-serie)

Källor 
Kalas, Alfons Åberg!, Gunilla Bergström, Rabén & Sjögren Bokförlag 1986

Fotnoter 

Alfons Åberg
Böcker utgivna på Rabén & Sjögren
TV-filmer 1994
Skönlitteratur 1986
Rysk blåstjärna

Rysk blåstjärna (Scilla siberica) är en art i familjen Sparrisväxter. Den kan bli upp till två decimeter hög och blommar tidigt på våren med klarblå eller blåvioletta blommor med blå ståndarknapp. Rysk blåstjärna kommer ursprungligen från södra Ryssland och Mellanöstern men odlas i många trädgårdar varifrån den har förvildats exempelvis till närliggande parker och vägkanter. Den kallas ofta för Scilla.

Den kan planteras i gräsmattan och genom att den lätt förökar sig så kan den vid blomningstid bilda en blå matta. Efter blomningen försvinner blomman. De trivs bäst i fuktig miljö i väldränerad jord och tål kyla bra; klarar i Sverige odlingszonerna I–V

Underarter
Arten är mångformig och fyra underarter kan urskiljas:

subsp. siberica - lökar 1,2-1,5 cm i diameter. Blad 3-4, de blir 1-1,5 (-2) cm breda. Blomstänglar 1-3 (4) per lök, de är 10-20 (-30) cm höga, med en 1-2 (3) blå nickande blommor, Hyllebladen är 1-1,2 cm långa. Den har frön med köttiga bihang.
subsp. armena - lökarna är äggformade, 0,7-1,2 cm i diameter. Bladen är två. Upp till 10 blomstänglar per lök, som blir 15 cm höga. 1 (2) blommor på en krökt stjälk, Hyllebladen är 1-1.2 cm långa. blommor och öppnar sig mer än hos var. siberica. De odlade klonerna är oftast ljust blå med mörkare mittstrimma.
subsp. caucasica - är något större och har fler blommor än var. siberica.  Lökar 1,2-1,5 (2) cm i diameter. Blomstänglar 20-30 -(40) cm höga med 3-5 mörkt blå blommor med lila skiftning. Hylleblad till 2 cm långa.  Fröna saknar köttiga bihang. Kaukasus och nordvästra Iran.
subsp. otschiauriae

Liknande arter
Rysk blåstjärna kan lätt förväxlas med tidig blåstjärna (Scilla bifolia), tuvig blåstjärna (S. amoena) och vårstjärna (S. forbesii). Vårstjärnan blommar något tidigare, har sammanväxta kalkblad och hopstående ståndare. Rysk blåstjärna har dessutom nickade blommor till skillnad mot vårstjärnans mer uppåtriktade blommor.

Sorter
Några selekterioner har fått sortnamn:

'Alba' (A.C. van Eeden 1880) - har rent vita blommor.
'Grace Lofthouse' (1964) - har blåvioletta blommor.
'Spring Beauty' (W.J. Eldering) (syn. 'Atroviolacea') - är större i alla delar än typiskt för arten. Blommorna sitter 5-6 per blomställning och blir upp till 3 cm långa, de är hyacintblå med mörkare mittstrimma. Denna hybrid är steril p.g.a. att blommorna inte bildar frön, och självsprider sig därför inte till mattor som den rena arten.

Referenser

Noter

Webbkällor
 
 Den virtuella floran

Externa länkar

Sparrisväxter
Ry Växtindex
Apportegendom

Apportegendom är annan egendom än pengar som tillförs vid en aktiebolagsbildning. Exempel är aktier, varulager, fastighet, fordon, maskiner, patent, uppfinningar. Endast egendom av nytta för bolaget får användas som apportegendom.

Andra typer av egendom än ovan nämnda är oftast svårare att motivera så som dyr teknisk utrustning som inte har en uppenbar användning i bolaget. Ägaren av egendomen ansvarar för att beskriva nyttan så att en revisor på ett så tydligt sätt kan motivera ett underlag till Bolagsverket.

När ett aktiebolag, A, köper ett annat aktiebolag, B, och betalar aktieägarna i B med nyemitterade aktier i A, sägs en apportemission föreligga.

Jämför med aktiekapital.

Källor

Företagsekonomi
Associationsrätt
The Outhere Brothers

The Outhere Brothers är en amerikansk hiphop-duo, bestående av lyricisten Craig "Malik" Simpkins och skivproducenten/remixern Lamar "Hula" Mahone.

Duon formades i Chicago 1987. Deras musik klassas ofta som eurodance, trots att de egentligen är från USA. Deras musik är i USA speciellt populär bland diskotekbesökare. De är primärt kända för sina hits "Don't Stop (Wiggle Wiggle)", "Fuk U in the Ass", "Boom Boom Boom" och "La De da de de de (We Like to Party)" från 1998 års The Other Side. Det fanns försök att få deras musik censurerad i Storbritannien kring denna tid, på grund av deras 2 Live Crew-liknande texter. I Storbritannien blev The Outhere Brothers den tredje gruppen som haft efterföljande #1 hits med sina första två singlar.

Amerikanska hiphopduor
Sven Ekberg

Sven Gunnar Ekberg, född den 13 maj 1944 i Västervik, är en pensionerad svensk radio- och TV-journalist. Han är bosatt i Borgholm.

Efter att ha arbetat som reporter på bland andra Östgöta Correspondenten och Barometern kom han 1982 som nyhetschef till Radio Kalmar. Under tio års tid, 1986–1996, var han producent och programledare för det populära sommarprogrammet "Sommartid" som direktsändes från Borgholm. Sven Ekberg har också arbetat som producent för Förmiddag i P1 och var från 1993 programledare och producent för programmet Meny i P1, liksom nyhetsreporter på SVT/Smålandsnytt.

För sina journalistiska insatser har han fått en rad priser och utmärkelser: 1990 blev Sven Ekberg vald till "Årets ölänning". Han har också fått Kalmar läns kulturpris, Gastronomiska akademiens Guldpenna samt tidningen Allt om Mats Gyllene Gaffeln.
Han har gett ut flera mat- och kokböcker tillsammans med bland andra Karin Fransson och Måns Rossander. Sven Ekberg är idégivare och upphovsman till Ölands Skördefest som varje höst lockar  besökare till Öland. Han har i samarbete med fotografen Niclas Wimmerberg och författaren Johan Theorin producerat två dokumentärfilmer: "Över sund, över hav" (2016) skildrar Ölands sjöfartshistoria från 1500-talet fram till Ölandsbrons invigning den 30 september 1972, medan "Ur sund, ur hav" (2018) är en berättelse om Ölands fiskehistoria och öns yrkesfiskare, en urgammal yrkeskår på utdöende. 

Svenska journalister under 1900-talet
Personer från Västervik
Födda 1944
Levande personer
Män
Enrico Cialdini

Enrico Cialdini, hertig av Gaeta, född 10 augusti 1811 i Castelvetro vid Modena, död 8 september 1892 i Livorno, var en italiensk diplomat och general som stred på kungens sida emot Kyrkostaten. 

Cialdini studerade filosofi och medicin i Parma, men måste 1831, för sitt deltagande i resningen i Modena, fly till Frankrike. År 1832 inträdde han i dom Pedros Oporto-legion, övergick 1835 till Spanien för att strida mot carlisterna och befordrades där till överstelöjtnant. Vid lombardiska resningens utbrott 1848 befann han sig i Paris, men begav sig genast till Italien för att inträda i frihetskämparnas led. Där föll han efter drabbningen vid Vicenza, svårt sårad, i österrikarnas händer, men frigavs snart och kämpade under återstoden av fälttåget i spetsen för en skara frivilliga. År 1855 deltog han i expeditionen till Erim, varefter han utnämndes till generalmajor, och 1859 deltog han åter i fälttåget mot österrikarna. Efter freden blev han generallöjtnant och befälhavare i Romagna. 

I september 1860 ryckte Cialdini tillika med Manfredo Fanti, in i Kyrkostaten, slog den påvliga hären vid Castelfidardo (18 september),  överskred neapolitanska gränsen, slog neapolitanerna vid Isernia (17 oktober), belägrade och intog Gaeta (13 februari 1861) och erövrade Messinas citadell (13 mars). Han blev därefter general. I april 1861 blev han deputerad i det första italienska parlamentet och råkade där i häftig strid med Giuseppe Garibaldi. Deras oenighet blev dock snart bilagd. 

De följande åren användes han än såsom ståthållare i södra Italien, än såsom militärbefälhavare. År 1864 utnämndes han till senator. Vid utbrottet av 1866 års krig mot Österrike förde han befälet över den här, som sammandrogs vid nedre Po för att över Ferrara anfalla Venedig, en plan som dock måste överges efter italienarnas nederlag i slaget vid Custoza. Sedan utnämndes han till generalstabschef i stället för Alfonso La Marmora, med vilken han på grund av 1866 års händelser, råkade i en mycket skarp litterär fejd, som dock slutligen avbröts genom konungens ingripande. Såsom sändebud åtföljde Cialdini 1870 prins Amadeo till Spanien och stannade där ända till 1873 såsom privatman. Sistnämnda år upphöjdes han till hertig av Gaeta, och i juli 1876 blev han ambassadör i Paris. År 1881 drog han sig tillbaka från det offentliga livet.

Källor

Italienska militärer
Italienska diplomater
Italienska politiker
Födda 1811
Avlidna 1892
Män
Ugglan
Personer från Emilia-Romagna
Pietro Vierchowod

Pietro Vierchowod, född 6 april 1959, är före detta italiensk fotbollsspelare och nuvarande fotbollstränare. Vierchowod var en försvarsspelare som var med i det italienska laget som vann VM-guld 1982.

Karriär som spelare
Vierchowod hade en mycket lång fotbollskarriär under 80- och 90-talet, där han framförallt spelade för UC Sampdoria under perioden 1983-1995 med över 300 matcher och 25 mål för klubben, men han spelade också för Como, ACF Fiorentina, AS Roma, AC Milan, Juventus FC och Piacenza Calcio innan han slutade sin aktiva karriär år 2000. Med 562 spelade matcher i Serie A så ligger Vierchowod fyra i listan över flest spelade matcher i Serie A efter Paolo Maldini, Gianluca Pagliuca och Dino Zoff.

Förutom att ha varit med i Italiens vinnande lag (utan emellertid att få någon speltid) i VM 1982 var han med i Italiens VM-lag både 1986 och 1990. Totalt sett så spelade han 45 landskamper och gjorde två mål. Han vann UEFA Champions League med Juventus (1996), Cupvinnarcupen med Sampdoria (1990), Serie A med Roma (1983) och med Sampdoria (1991), samt Coppa Italia fyra gånger med Sampdoria och den Italienska supercupen två gånger (med Sampdoria och Juventus).

Tränare
Han har hittills inte haft någon lyckosam tränarkarriär med korta sejourer i Catania, Florentia Viola, Triestina och ungerska Budapest Honvéd.

Födda 1959
Italienska fotbollsspelare
Italienska fotbollstränare
Italienska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Serie A
Spelare i Como Calcio 1907
Spelare i ACF Fiorentina
Spelare i AS Roma
Spelare i UC Sampdoria
Spelare i Juventus FC
Spelare i AC Milan
Spelare i Piacenza Calcio
Spelare i Mundialito 1980
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i VM i fotboll 1986
Spelare i VM i fotboll 1990
Tränare i Catania FC
Tränare i ACF Fiorentina
Tränare i US Triestina Calcio
Män
Levande personer
Personer från Lombardiet
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Italien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1984
Världsmästare i fotboll