kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wilhelm Carpelan (skolfartyg, 2007)

Wilhelm Carpelan är ett skolfartyg i den finländska marinen. Fartyget är det andra av Fabian Wrede-klassen och döptes och överläts till flottan i Nystad den 14 juni 2007.

Sjökrigsskolan använder fartyget för skolning av skärgårds- och kustsjömanskap. De som tränas på fartyget är huvudsakligen flottans kadetter och reservofficerare.

Fartyget döptes av dess gudmor, hustrun till Sjökrigsskolans förre chef, fru Margareta Rasku. Fartyget hade byggts av Uudenkaupungin Työvene Oy.

De nya fartygen ska ersätta de gamla Heikki -båtarna som nu är 40 år gamla. Enhetspriset är 1,3 miljoner euro.

Namnet
Fartyget är döpt efter en generallöjtnanten, sedermera friherre Wilhelm Carpelan.

Även ett tidigare skepp, förbindelsefartyget Wilhelm Carpelan, bar detta namn.

Fartyg av klassen
 Fabian Wrede
 Wilhelm Carpelan
 Axel von Fersen

Källor
  Finländska försvarsmaktens notis

Externa länkar

Skolfartyg
Fartyg i den finländska marinen
Fartyg sjösatta 2007
Fartyg byggda i Finland
Kamfingerråttor

Kamfingerråttor eller gundier (Ctenodactylidae) är en familj av afrikanska gnagare med fem arter i fyra släkten.

Utseende 

I kroppens uppbyggnad liknar dessa djur de sydamerikanska marsvinen. Kroppen är kompakt och liknar en cylinder. Extremiteterna är korta och på varje fot finns fyra tår som är utrustade med skarpa klor. Vid de bakre extremiteterna har de mellersta tårna en borstliknande kam som givit djurgruppen dess namn.

Huvudet är ganska stort i jämförelse med övriga kroppen och även ögonen är stora. Hos familjemedlemmarna finns följande tandformel, I 1/1 C 0/0 P 1-2/1-2 M 3/3, alltså 22 till 24 tänder.

Utbredning och levnadssätt 

Kamfingerråttor lever i öken- och halvökenområden vid norra och södra gränsen av Sahara. De bygger inga egna bon utan gömmer sig i bergssprickor. Arterna når ibland 2400 meter över havet. I stort sett är de aktiva på dagen men vilar under de hetaste timmarna. Födan består uteslutande av växtdelar. Honor är cirka 55 dagar dräktig och sedan föds ungar med päls och öppna ögon.

Systematik och evolution 
Det är fortfarande oklart hur kamfingerråttor är släkt med andra gnagare. De tillhör en släktgren som i oligocen och pleistocen förekom i stora delar av Eurasien och Afrika. McKenna & Bell klassar kamfingerråttor tillsammans med flera utdöda familjer i en djurgrupp med det vetenskapliga namnet Sciuravida. Några zoologer antar att Sciuravida utgör en systergrupp till alla andra djurgrupper i underfamiljen piggsvinsartade gnagare.

Det har även föreslagits att den 2005 i södra Laos upptäckta arten Laonastes aenigmamus, som idag klassas i familjen Diatomyidae, ska räknas till gruppen Sciuravida.

Familjen kamfingerråttor består av fem arter i fyra släkten.
 Pectinator
Östafrikansk gundi (Pectinator spekei)
 Felovia
Västafrikansk gundi (Felovia vae)
 Massoutiera
Latastes gundi (Massoutiera mzabi)
 Ctenodactylus
Nordafrikansk gundi (Ctenodactylus gundi)
Ökengundi (Ctenodactylus vali)

Referenser

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. 6 upplaga. Johns Hopkins University Press, Baltimore 1999, 1.936 sidor, .
 Malcolm C. McKenna, Susan K. Bell: Classification of Mammals: Above the Species Level. Columbia University Press, New York 1997, 631 sidor, .
 J.J. Beintema & al.: Studies on the phylogenetic position of the Ctenodactylidae (Rodentia). In: Molecular Biology and Evolution 1991, nr. 8, S. 151-154
 Michael D. Carleton, Guy G. Musser: Order Rodentia. In: Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (utgivare): Mammal Species of the World. 3 upplaga. Johns Hopkins University Press, Baltimore 2005, s. 745–1600, .

Noter

Externa länkar
Johannes Laurentii Stalenus

Johannes Laurentii Stalenus, född i Småland 1592, död 11 februari 1651 i Växjö, var en svensk professor, rektor för Uppsala universitet, riksdagsman och biskop. 

Vilka Johannes Laurentii Stalenus föräldrar var är okänt, vilket brukar tolkas som att han var av ringa ursprung. Anders Rhyzelius, som annars brukar ange föräldrar, skriver bara att Stalenus var född i Ölmstad och att han studerade i Jönköping, Växjö och Uppsala. Biographiskt Lexicon öfver namnkunnige Svenska Män anger att hans far möjligen var kyrkoherde Laurentius Olmstadius.

1617 blev Stalenus filosofie magister vid Uppsala universitet sedan han disputerat för Jonas Magni Wexionensis med De elementis in specie igni nimirum, aere acqua & terra. Han reste sedan på utrikes studieresor och utnämndes vid hemkomsten 1624 till professor i grekiska i Uppsala. 1640 fick han en professur i teologi. Han var en av dem som 1647 undertecknade Declaratio de Libris symbolicis. Han var motståndare till Johannes Elai Terserus och Johannes Messenius. 1631 och 1638 var han rektor för universitetet.

Han promoverades 1648 till teologie doktor. Drottning Kristina utsåg honom samtidigt till superintendent i Dorpat, men han hann inte bege sig dit innan Joannes Baazius d.ä. avled och Stalenus kallades då i stället av drottningen till att efterträda denne som biskop i Växjö stift. Han fick fullmakt som biskop och begav sig till Växjö 1650, men avled strax efter att han installerats i ämbetet. Innan dess representerade Stalenus prästståndet i riksdagen 1650, och stod i den egenskapen på allmogens sida mot aristokratin angående huruvida adelns gods skulle bli kronogods.

Stalenus var den första inspektorn för Östgöta nation i Uppsala 1645-1650. Han ansågs vara en duktig poet på grekiska.

Stalenus var gift med Magdalena Eriksdotter Skeppera, dotter till Ericus Olai Skepperus, och fick med henne en dotter, Christina. Biographiskt Lexicon öfver namnkunnige Svenska Män skriver att han var farfar till professor Lars Roberg, och att dottern Christina var gift med sysslomannen i Uppsala domkyrka Erik Berg, dottern Elisabeth var gift med en kyrkoherde, och att sonen Lars var adjunkt vid universitetet och sedan kyrkoherde.

Källor

 Anders Rhyzelius, Episcoposcopia Sviogothica
 Biographiskt Lexicon öfver namnkunnige Svenska Män, Volym 15

Svenska professorer i grekiska
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Biskopar i Växjö stift
Personer från Ölmstads socken
Födda 1592
Avlidna 1651
Män
Habra

Habra (bengali হাবড়া) är en stad i Indien. Den är belägen i distriktet North 24 Parganas i delstaten Västbengalen, ungefär 40 kilometer nordost om Calcutta. Folkmängden uppgick till 147 221 invånare vid folkräkningen 2011. Habra bildar tillsammans med bland annat den jämnstora grannstaden Ashokenagar Kalyangarh ett storstadsområde, Habra Urban Agglomeration, med totalt 299 782 invånare 2011.

Källor

Orter i Västbengalen
Grevie åsars naturreservat

Grevie åsar är ett naturreservat i Grevie socken i Båstads kommun i Skåne.

Området är skyddat sedan 1962 och omfattar 106 hektar. Landskapet där är mycket omväxlande med inslag av enefälader, hagmark, åkermark och några mindre skogspartier. Floran är sevärd. Där finns lämningar från inlandsisen, förhistoriska lämningar och historiska lämningar.

Bilder

Referenser
Grevie åsar, Länsstyrelsen i Skåne län

Naturreservat i Båstads kommun
Bjärehalvön
Naturskyddsområden bildade 1962
Televisión Nacional de Chile

TVN, tidigare Televisión Nacional de Chile (Chiles National Television), är ett statligt ägt TV-bolag i Chile, som är privat finansierat. Kanalen, som har programplats 7 i Santiago, startade den 18 september 1969. Television i Chile har funnits sedan 1957.

Sändningstider

Kanalen började sina sändningar 06:00 och avslutade desamma 01:00-02:00 nästa dag (lokal tid) fram till 2021, då man gick över till dygnet runt sändningar, bl.a på grund av Covid-19 pandemin.

Utlandssändningar

En stor del av kanalens sändningar, går ut till hela världen, i vissa fall live via TV Chile.

TV-kanaler i Chile
TV-kanaler och TV-stationer startade 1969
Spanskspråkiga TV-kanaler
Ashoknagar Kalyangarh

Ashoknagar Kalyangarh (bengali অশোকনগর - কল্যাণগড়) är en stad i distriktet North 24 Parganas i den indiska delstaten Västbengalen. Den ingår i Habras storstadsområde och hade cirka 120 000 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Orter i Västbengalen
Toronto Pearson International Airport

Toronto Pearson International Airport, också känd som Lester B. Pearson International Airport eller bara Toronto Pearson  är Torontos största flygplats. Air Canada flyger bland annat här ifrån där de har sitt nav. 

Flygplatsen är uppkallad efter Kanadas premiärminister Lester B. Pearson. Vissa förväxlar det med Bob Pearson som var en Air Canada-pilot som klarade av att glidflyga en Boeing 767.

Den drivs från 1996 av Greater Toronto Airports Authority (GTAA) enligt beslut av Kanadas generalguvernör.

Transporter
Sedan 2008 finns ett särskilt flygtåg, UP Express, som angör flygplatsen och Union Station i centrala Toronto. Restiden är 25 minuter.

Flygbolag 

 Aeroflot Russian Airlines 
 Aeroméxico
 Air Canada
 Air Canada Jazz
 Air France
 Air India 
 Air Jamaica 
 Air New Zealand 
 Air Transat 
 Air Wisconsin
 Alaska Airlines 
 Alitalia
 All Nippon Airways 
 American Airlines 
 American Eagle 
 Atlantic Southeast 
 Austrian Airlines 
 Avianca
 British Airways 
 Brussels Airlines 
 CanJet Airlines 
 Caribbean Airlines 
 Cathay Pacific 
 Chautauqua Airlines 
 Comair 
 Condor 
 Cubana Airlines 
 Czech Airlines 
 Delta Airlines 
 El Al 
 Etihad Airways 
 Finnair 
 Flyglobespan
 Hainan Airlines 
 Harmony Airways 
 Iberia Airlines 
 Japan Airlines 
 KLM 
 Korean Air 
 Lacsa 
 LAN Chile 
 LOT Polish Airlines 
 LTU International Airways 
 Lufthansa 
 Martinair Holland 
 Mesa Airlines 
 MyTravel Airways 
 Pakistan International Airlines 
 Pinnacle Airlines 
 PSA Airlines 
 Qantas 
 Royal Jordanian 
 SATA International 
 Shuttle America 
 Singapore Airlines 
 Skyservice 
 Skywest 
 Sunwing 
 Swiss International Air Lines 
 Thai Airways 
 Thomas Cook Airlines 
 United Airlines 
 WestJet 
 ZOOM Airlines

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Toronto Pearson International Airport (Engelska)
 Current CYYZ Aviation Weather (Engelska)

Flygplatser i Ontario
Byggnader och anläggningar i Toronto
Flygplatser invigda 1939
Transport i Toronto
Dals

Dals kan syfta på:

Dalsland
 Dals-Eds socken – en socken i Dalsland
 Dals-Eds landskommun – en tidigare kommun i Värmlands län 1886-1970
 Dals-Eds församling – en församling i Dalslands kontrakt i Karlstads stift
 Dals-Eds distrikt – ett distrikt i Dals-Eds kommun 2016–
 Dals-Eds kommun – en kommun i Västra Götalands län 1971–
 Dals Långed – en tätort i Bengtsfors kommun
 Dals Rostock – en tätort i Melleruds kommun

Ångermanland
 Dals socken – en socken i Ångermanland
 Dals landskommun –  en tidigare kommun i Västernorrlands län 1863–1951
 Dals församling, Härnösands stift – en församling i Ådalsbygdens pastorat i Härnösand-Kramfors kontrakt i Härnösands stift
 Dals distrikt – ett distrikt i Kramfors kommun

Östergötland
 Dals församling, Linköpings stift – en församling i Vadstena pastorat i Motala och Bergslags kontrakt i Linköpings stift 2006–

Se även
Dalsbruk
Dala
Bongaon

Bongaon (eller Bangaon, bengali বনগাঁ) är en stad i Indien. Den är belägen i distriktet North 24 Parganas i delstaten Västbengalen och ligger vid gränsen mot Bangladesh. Staden, Bongaon Municipality, hade 108 864 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Orter i Västbengalen
Romme

Romme (uttal  med o-ljud) är en stadsdel i Borlänge i sydöstra delen av Borlänge kommun, belägen söder om Tunaån och den större bebyggelsen i Borlänge.  Bebyggelsen var tidigare en egen tätort fram till 1975 samt centralort i Stora Tuna landskommun till 1971 då den införlivas i Borlänge kommun. Från 2015 räknades Romme åter som en separat tätort men räknades vid avgränsningen 2020 som en del av tätorten Borlänge.

Etymologi 
Namnet kommer ursprungligen från det fornsvenska rumber, som betyder öppen, rymlig eller fri.

Samma ord står bakom begreppet Romboland eller Rumboland, som betecknar ett öppet, skoglöst område lämpligt för odling. I Dalarna avses därvid de södra områdena, samt ibland också delar av Västmanland och Uppland.

Historia
Dalregementet hade tidigare en exercisplats kallad Rommehedslägret på Rommehed.  På grund av militärens markanvändning på plats  finns en mycket intressant flora och fauna där och delar av exercisplatsen är ett naturreservat, benämnd Rommehed. Gräset har fått växa utan skog och trampats mycket av människor och djur i mer än 200 år. Marken under gräset är en del av den stora Badelundaåsen.

Befolkningsutveckling

Samhället
I norra Romme ligger Stora Tuna kyrka

I Romme ligger både Tunets förskola och Tunets skola. Den senare har undervisning från förskola till och med sjätte klass, har även slöjdsalar, gymnastikhall och simhall. I närheten av skolorna ligger Tunets IP som stod värd för Världsmästerskapet i bandy för damer 2008.

I anslutning till Romme ligger Borlänges flygplats Dala Airport och  Romme travbana. Vintersportanläggningen Romme Alpin ligger knappt 1 mil söder om Romme vid den lilla byn Koppslahyttan.

Galleri

Referenser

Orter i Borlänge kommun
Svenska militära mötesplatser
Tidigare tätorter i Sverige
Laonastes aenigmamus

Laonastes aenigmamus är en art i ordningen gnagare som upptäcktes så sent som 2005. Arten är inte närmare släkt med andra gnagare och räknas idag som sista djuret i familjen Diatomyidae. Alla andra arter i familjen dog ut för cirka 11 miljoner år sen. Det har föreslagits att djuret ska kallas "laotisk bergsråtta" på svenska.

Utseende 

Angående kroppens uppbyggnad liknar djuret ekorrar. Arten har korta extremiteter och en svans med yvigt hår. Pälsens färg är mörkgrå eller svart. Kroppslängden ligger vid 25 cm, svanslängden vid 14 cm och vikten vid 400 gram.

Utbredning och levnadssätt 

Djuret förekommer bara i provinsen Khammouan i södra Laos i ett område med mycket kalksten. Det är troligtvis aktivt på natten och livnär sig av gräs, löv och frön. Kanske äter arten i mindre mått insekter. Honor föder en unge per kull.

Upptäcktshistoria 

Områdets befolkning visste sedan länge av djurets existens som de kallade för Kha-Nyou och som jagades för köttets skull. På en marknad i Khammouan upptäckte vetenskapsmän från västvärlden för första gången kadaver av djuret som såldes där grillade. Genetiska undersökningar av djurets DNA visade att den inte var närmare släkt med andra gnagare. 2005 fick arten det vetenskapliga namnet Laonastes ("bergsområdets invånare") aenigmamus ("gåtfull mus").

2006 filmade och fångade professor David Redfield från Florid State University för första gången ett levande djur.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Teckning som visar djuret

Gnagare
Laonastes
Däggdjur i orientaliska regionen
Kanchrapara

Kanchrapara (bengali কাচঁরাপাড়া) är en stad i Indien. Den är belägen i distriktet North 24 Parganas i delstaten Västbengalen och ingår i Calcuttas storstadsområde. Staden, Kanchrapara Municipality, hade 120 345 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Orter i Västbengalen
Underhill Stadium

Underhill Stadium var hemmaarena för Barnet FC. Den ligger i Barnet i norra London och den kunde inhysa 6 028 åskådare. Den är kanske mest känd för sin branta lutning. På Underhill Stadium spelade också Arsenal FCs reservlag sina hemmamatcher.

2007/2008 firade Barnet FC 100 år på Underhill Stadium och efter säsongen 2012/13 flyttade man från arenan till nybyggda The Hive.

Historia
Underhill Stadium öppnades 1907 och första matchen spelades i september samma år. Barnet Alston mötte Crystal Palace FC i en match som slutade med 1-0-seger för hemmalaget. Vid firandet av 100 år på Underhill Stadium möttes lagen återigen 2007. Barnet Alston hade då utvecklats till dagens Barnet FC.

South Stand kallades förr för the West Bank. Det var platsen för de mer högljudda supportrarna fram till mitten av 1990-talet då den revs. Supportrarna flyttade då till East Terrace men the West Bank ses ändå som deras ursprungliga hem.

2018 revs Underhill Stadium för att göra plats för en skola.

Läktare
Underhill Stadium bestod av sju olika läktarsektioner:

Main Stand
North West Terrace
North Terrace
North East Family Stand
East Terrace
South Stand
Family Stand

South Stand byggdes i början av 2008 och öppnades till matchen i FA Cupen mot Swindon Town FC den 22 januari. Den hade plats för 1 016 sittande åskådare och var nödvändig för att Underhill Stadium skulle nå upp till Football Leagues arenakrav. I samma veva byggde man också North East Family Stand med 240 sittplatser. Det var ett alternativ för de bortasupportrar som vill sitta.

Övrigt
I hörnet mellan South Stand och Family Stand låg Durham Suite. Den var namngiven efter Barnet FCs mittfältare Kevin Durham som gick bort 1991. Durham Suite innehöll restaurang, publikloger samt en pub. Barnet FCs supportrar brukade samlas i Durham Suite innan hemmamatcherna.

Referenser

Noter 

Nedlagda fotbollsanläggningar i England
Sportanläggningar invigda 1907
Barnet FC
Golestan

Golestan kan syfta på:

Geografi

Afghanistan 

 Gulistan, distrikt, Farah,

Iran 

 Golestan (provins), 
 Golestan (stad) – en stad i provinsen Teheran i norra Iran
Jean Nouvel

Jean Nouvel, född 12 augusti 1945 i Fumel i Lot-et-Garonne, är en fransk arkitekt.

Jean Nouvel utbildade sig vid École des Beaux-Arts i Paris och tog examen 1971, men hade redan året innan startat en egen byrå tillsammans med en studiekamrat. Under 1970-talet var Nouvel inblandad i diverse projekt i Parisområdet, samtidigt som han startade arkitekturrörelserna Mars 1976 och Syndicat de l'Architecture. Sitt stora genombrott fick han dock först 1987 i samband med utformandet av kulturcentret Institut du monde arabe i Paris. Sedan dess har han fått många uppdrag runt om i Europa och världen, vilka främst har handlat om större offentliga byggnader och institutioner, såsom kulturhus, shoppinggallerior och kontorshus. Sedan 1994 driver han den Parisbaserade byrån Ateliers Jean Nouvel, som med sina 140 anställda är ett av Frankrikes största arkitektkontor. Företaget har även filialer i London, Köpenhamn, Minneapolis, Rom, Madrid och Barcelona.

Jean Nouvel fick Pritzkerpriset år 2008. Han är sambo med Mia Hägg

Verk i urval 
 Institut du Monde Arabe, Paris 1981-87 
 Köpcentret Galeries Lafayette, Friedrichstrasse, Berlin 1991-95 
 Opéra National de Lyon, Lyon, 1993 
 Fondation Cartier, Paris, 1994 
 Kultur- och Kongresscentrum, Luzern, 1993-99 
 Designhotel "The Hotel - Deluxe Boutique Hotel", Luzern, 1999-2000 
 Musée du quai Branly, Paris, 2006
 Danmarks Radios Konserthus, Köpenhamn, 2003-09 
 Guggenheimmuseet, Rio de Janeiro 
 Torre Agbar, Barcelona 
 Louvre Abu Dhabi, Abu Dhabi

Bildgalleri

Källor 

Franska arkitekter under 1900-talet
Mottagare av Pritzkerpriset
Mottagare av Wolfpriset i konst
Födda 1945
Män
Levande personer
Mottagare av Praemium Imperiale
Riddare av Hederslegionen
Franska arkitekter under 2000-talet
Personer från Lot-et-Garonne
Frontmotor

Frontmotor kallas en fordonskonstruktion där motorn är placerad i fordonets främre del. Detta är den vanligast förekommande motorplaceringen på vanliga personbilar.

Bilar med bakhjulsdrift brukar ha motorn och växellådan på längden med växellådan riktad bakåt, mot bakaxeln som via en kardanaxel och en differentialväxel driver bakhjulen. Dessa bilar är i huvudsak understyrda vid vanlig körning, men kan bli överstyrda i till exempel halka. Detta är vanligast förekommande på äldre bilar.

Vissa bakhjulsdrivna bilar kan även ha växellådan placerad bak, vid differentialväxeln, vilket ger mer plats i motorutrymmet, bättre viktfördelning, framkomlighet och väghållning. Det kan förstöra baksäteskomforten och förekommer mest på sportbilar som oftast inte har något baksäte. Denna konstruktion kallas för transaxel.

Bilar med framhjulsdrift brukar ha motorn på tvären, med växellådan antingen under eller bredvid motorn. Motorn, växellådan och differentialväxeln är sammanbyggda som en enhet med drivknutar som driver direkt på framhjulen. Äldre framhjulsdrivna bilar kan även ha motorn på längden och framhjulsdrift enligt samma princip; motorn, växellådan och differentialen sammanbyggda som en enhet drivande direkt på framhjulen med drivknutar.

Bilar med framhjulsdrift är oftast understyrda, har bra väghållning och har bra framkomlighet. Nackdelen är att en kraftig sladd kan vara svårare att häva än på en bakhjulsdriven bil, då man inte kan "gasa sig ur" sladden på samma sätt. Framhjulsdrivna bilar är oftast svårare att serva än bakhjulsdrivna.

De flesta moderna bilar är framhjulsdrivna för att det idag är en billigare drivlina att bygga. Förr i tiden var de dyrare att bygga, men eftersom de i genomsnitt hade de bättre säkerhet än bakhjulsdrivna bilar på de flesta väglag så var konceptet ändå framgångsrikt, då antispinn- och antisladdsystem vid denna tid inte fanns.

De flesta lastbilar har idag frontmonterad motor under förarplatsen, men även frontmonterade framför förarplatsen förekommer också i sällsynta fall. Den senare konstruktionen var vanligare förr i tiden, fram till 1970-talet. Att de flesta idag väljer frontmonterad motor under förarplatsen beror främst på att man då kan ha mera plats för last, och att det inte är någon "nos" framför lastbilen som tar plats i trånga utrymmen.

Nackdelen är att det blir något svårare att komma åt motorn och att det blir bullrigare i kupén, oftast kan man fälla fram kupén för eventuella motorreparationer men motorn är ändå svårare att komma åt jämfört med den äldre konstruktionen.

Långtradare brukar oftare ha den äldre konstruktionen med motorn framför förarplatsen, i Sverige är dock den nyare konstruktionen vanligast i båda fallen.

På bussar var frontmonterad motor vanligt fram till omkring 1960-talet, varefter de allra flesta busstillverkare gick över till bakmonterade motorer, främst för att få mera plats i bussens främre delar och därmed lägre insteg och mindre buller vid förarplatsen.

Hos minibussar, terrängbussar och vissa korta turistbussar är dock frontmotor fortfarande vanligast.

Se även

Mittmotor
Svansmotor
Transaxel

Bildelar
Leonberger

Leonberger är en hundras från Tyskland. Den är av molossertyp och räknas till bergshundarna, men den har aldrig använts som boskapsvaktare eller herdehund. Den skapades på 1830-och 1840-talen genom korsning av sankt bernhardshund, svart-vit newfoundlandshund och pyrenéerhund.

Historia
Uppfödaren Heinrich Essig var rådman i staden Leonberg i Baden-Württemberg önskade att få fram en hund som liknade lejonet i stadsvapnet. 1846 föddes den första kullen som fick benämningen leonberger. Leonberger blev godkänd som självständig ras 1895. Efter första världskriget återstod endast fem individer och efter andra världskriget bara åtta och stammen har fått byggas upp på nytt.

Egenskaper
Hundarna blev populära som gårdshundar och vagnshundar. Den är en trogen sällskapshund som också deltar på hundutställning. Leonberger arbetar gärna i vatten och för rasen finns ett särskilt vattenprov i livräddning.

Utseende
De är kraftiga och stora, har guldbrun päls och har ett svart ansikte med bruna ögon.

Källor
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, 
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, 
 Tine Luther: Tager livet med majestætisk ro, Hunden nr 12 2004, medlemsblad för Dansk Kennel Klub (DKK) 
 Ria Hörter: Heinrich Essig and the Leonberger, Dogs in Canada january 2008, Canadian Kennel Club (CKC)
 Leonberger, Meet the Breeds, American Kennel Club (AKC) (läst 2011-11-28)
 Leonberger, Breed Information Centre, the Kennel Club (läst 2011-11-28)

Externa länkar

Rasspecifik Avelsstrategi (RAS), Svenska Leonbergerklubben 

Schnauzer och pinscher, molosser och bergshundar samt sennenhundar
Hundraser från Tyskland