kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Janeane Garofalo

Jane Anne "Janeane" Garofalo, född 28 september 1964 i Newton, New Jersey, är en amerikansk skådespelare, ståuppkomiker och politisk aktivist (framstegsoptimist).

Filmografi 
 1989 – Kikis expressbud (röst)

 1994 – Reality Bites

 1995 – Bye Bye, Love
 1995 – Coldblooded
 1995 – Nu och för alltid
 1996 – The Cable Guy
 1996 – X-Large
 1996 – Sanningen om katter och hundar
 1997 – Cop Land
 1997 – MatchMaker
 1997 – Romy & Michele – blondiner har roligare
 1998 – Permanent Midnight
 1998 – Killar, tjejer och hundar
 1999 – Memory
 1999 – Dogma
 1999 – The Minus Man
 1999 – Mystery Men
 2000 – Rocky och Bullwinkle på äventyr
 2000 – Titan A.E. (röst)
 2000 – Good Vibrations (ej krediterad)
 2006 – Vilddjuren (röst)
 2007 – Råttatouille (röst)

TV-serier (urval)

Utmärkelser 
 2000 – Just for Laughs - Juryns pris för The Independent
 2001 – Slamdunk Film Festival – Lifetime Achievement Award
 2008 – Visual Effects Society Awards – VES Award, enastående animerad karaktär i en animerad spelfilm för Råttatouille

Politik 
Hon blev känd som politisk aktivist i samband med sitt motstånd mot det som kom att bli Irakkriget 2003.

Referenser

Externa länkar 

 
 

Födda 1964
Amerikanska komiker
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare i Saturday Night Live
Alumner från Providence College
Personer från Newton, New Jersey
Skådespelare från New Jersey
Stefan Larsson (inredare)

Stefan Larsson, född 30 september 1982, är en svensk inredare och TV-hallåa, mest känd från SVT:s programserie Sommartorpet 2008 som han ledde tillsammans med inredningskollegan Isabelle Halling. Larsson fick praktikplats i Sommartorpet 2007 när programmet leddes av Ernst Kirchsteiger. 

Sommaren 2014 började han som programpresentatör (hallåa) på TV4 AB.

TV-program
Sommartorpet (2008)

Externa länkar
http://www.svt.se/sommartorpet
https://web.archive.org/web/20170924113039/http://stefan-larsson.com/

Födda 1982
Svenska TV-programledare
Män
Levande personer
Marcus Antonius Antyllus

Marcus Antonius Antyllus Creticus var son till Marcus Antonius i dennes äktenskap med Fulvia. Han avrättades i Alexandria omkring 1 augusti år 30 f.Kr.

Födda 47 f.Kr.
Avlidna 30 f.Kr.
Personer i Romerska riket under 000-talet f.Kr.
Personer som blivit avrättade under antiken
Män
Agneta Ulfsäter-Troell

Agneta Josefine Ulfsäter-Troell, född 25 juni 1941 i Västervik, är en svensk författare, dokumentärfilmare och manusförfattare.

Biografi 
Agneta Ulfsäter-Troell har skrivit ett antal böcker med speciellt fokus på kvinnor och män i svensk folklivshistoria, alltifrån kungligheter och framstående affärsmän till personer i de fattigaste delarna av samhället. Bland annat har hon skrivit boken Att människan levde, som maken Jan Troells film Maria Larssons eviga ögonblick är baserad på. Hon har även varit med och skrivit manuset tillsammans med Jan Troell och Niklas Rådström. och blev för det nominerad till en Guldbagge för Bästa manus 2009. 

Hon har även själv varit delaktig i skapandet av ett antal dokumentärfilmer för bland annat Sveriges Television, som regissör respektive manusförfattare. Ett exempel som också bygger på en av hennes böcker är familjehistorien Famna livet (1991) som utgjorde grunden till TV-serien med samma namn (1992), vilken hon regisserade.

Privatliv
Hon är gift med Jan Troell och de har tillsammans dottern Yohanna Troell. Hon är även kusin till Björn Ulvaeus.

Filmografi
1992 – Famna livet
1997 – Drottning av Sverige (TV-serie om Bernadotternas drottningar, 6 avsnitt)
2000 – Skandalen i Ystad (manus)
2005 – Folkdansare är ena konstiga kroppar (kortfilm)
 (manus)
2010 – Vi kom för att jobba

Bibliografi
Famna livet : [en svensk familjesaga] - 1991. -  
Drottningar är också människor : [sex kvinnoöden på Stockholms slott] - 1996. -  
Kärlek, snus och karameller : iakttagelser i en krass verklighet, av Agneta Ulfsäter-Troell, foto Gunilla de Besche-Öhrvall, illustratör Tonie Roos - 1997. - 
Skandalen i Ystad - 2000. - 
Berättelser från köket & klassisk mat – signerad Helmut Prössel, text: Agneta Ulfsäter Troell, receptbeskrivning: Caroline Berglund, bilder: Erland Andersson - 2002 - 
Despot och charmör : Henry Dunker - millenniets helsingborgare, av Agneta Ulfsäter-Troell och Carl Aspegren i samarbete med Caroline Berglund. - 2002. -  
De första 100 åren, av Carl Aspegren, och Agneta Ulfsäter-Troell - 2005. -  
Återsken : historien om Maroussia Langhoff, hovfröken i S:t Petersburg och Georges Alexeieff, rysk officer i fransk tjänst, av Joura Alexeieff Langhoff ; berättat för Agneta Ulfsäter-Troell, Caroline Berglund, Gunilla de Besche-Öhrvall. - 2006. -  
Att människan levde : en släktkrönika - 2007. -  
Grönberg advokatbyrå : då och nu : berättelsen om en advokatbyrå mitt i Stockholms affärsliv i över 80 år, av Agneta Ulfsäter-Troell och Caroline Berglund i samarbete med Lars Wiking. - 2010. -

Referenser

Externa länkar 

Svenska författare
Svenska dokumentärfilmare
Kvinnor
Födda 1941
Levande personer
Personer från Västervik
Guldbaggenominerade
Binz

Binz är den största bad- och kurorten vid Prorer vik, på den tyska ön Rügen. Ortens huvudattraktion är den 370 meter långa bryggan, ursprungligen från 1902. Strax norr om Binz ligger Prora.

Historia 
Det äldsta dokumentet som nämner orten är från 1318, då med stavning Byntze. Under 1870-talet utvecklades Binz till ett turistmål och cirka 10 år senare fick orten det officiella namnet badort. Under denna tid byggdes flera övernattningsställen, ortens första kurhus, vägnätet, bryggan och anslutningen till järnvägen. Bryggan förstördes 1905 under en storm men återställdes 1908. Redan 1912 skedde återigen en olycka på bryggan när delar av konstruktionen rasade samman och 17 personer miste livet. Denna händelse var orsaken till inrättandet av Tysklands livräddningssällskap (DLRG). Den tredje olyckan hemsökte bryggan 1942 och först 1994 byggdes en ny brygga.

Efter andra världskriget blev flera hotell och pensionat nödbostäder för flyktingar. Efter 1950 blev Binz huvudbadorten för gruvdriftsbolaget Wismut, som huvudsakligen var verksamt i Erzgebirge. 1953 startades på Rügen en aktion för att expropriera öns hotell- och pensionatsägare som drabbade även invånarna i Binz. I ortens norra del byggdes flera prefabricerade hus som gav orten delvis en annan prägel. Efter Tysklands återförening fick flera personer sina hus tillbaka.

Befolkningsutveckling 
 Befolkningsutveckling  i Binz

Källa:

Övrigt 
Binz är på två ställen ansluten till järnvägsnätet, den första är med normalspår till orten Lietzow och den andra är en smalspårig järnväg mellan Putbus och Göhren (Rasender Roland).

Ett omtyckt utflyktsmål i närheten är jaktslottet Granitz.

Galleri

Vänorter 
  Cuxhaven
  Białogard

Referenser

Externa länkar 

Kommuner och städer i Landkreis Vorpommern-Rügen
Badorter i Tyskland
Orter i Pommern
Christoph Gottfried Giebel

Christoph Gottfried Andreas Giebel, född 13 september 1820 i Quedlinburg, död 14 november 1881 i Halle an der Saale, var en tysk zoolog och paleontolog.

Giebel blev 1848 docent och 1861 professor i zoologi i Halle an der Saale. Bland hans skrifter märks Paläozoologie (1846), Fauna der Vorwelt (1847-56, ofullbordad), Odontographie (1854), en framställning av tandsystemet hos fossila och nu levande djur, Die Säugetiere in zoologischer, anatomischer und palaeontologischer Beziehung (1855) och Thesaurus ornithologiæ (1872-77). Dessutom utgav han en mängd populära arbeten i zoologi samt redigerade från 1853 (tillsammans med Wilhelm Heinrich Heintz) "Zeitschrift für die gesammten Naturwissenschaften".

Källor 
 

Tyska paleontologer
Födda 1820
Avlidna 1881
Män
Ugglan
Personer från Quedlinburg
Tyska professorer i zoologi
Alumner från Wittenbergs universitet
Zenit (olika betydelser)

Zenit kan syfta på:

 Zenit – den tänkta punkt på himlavalvet som befinner sig rakt upp från betraktaren, med andra ord 90° över horisonten

Kultur 
 Zenit (tidskrift) – socialistisk tidskrift
 Zenit förlag – tidskriften Zenits bokförlag
 Zenit (kulturtidskrift) –  kulturtidskrift som bevakar kultur i Västra Götaland och Halland.

Teknik 
 Zenit (raket) – rysk raket
 Zenit (satellit) – rysk spionsatellit
 Zenit (kamera) – ryskt (tidigare sovjetiskt) kameramärke

Sport och spel 
 FC Zenit Sankt Petersburg – rysk fotbollsklubb
 Zenit Stadion – arena i Irkutsk, Ryssland. 
 Zenit Brick – svensk travhäst född 2011 på Norrby Säteri
 Zenitspelet – datorspel utvecklat av myndigheten Sida

Biologi 
 Arescon zenit – stekelart

Se även 
Zenith
Ernst Koken

Ernst Hermann Friedrich Koken, född 29 maj 1860 i Braunschweig, död 21 november 1912 i Tübingen, var en tysk paleontolog.

Koken blev professor i mineralogi och geologi vid universitetet i Tübingen 1895. Bland hans skrifter kan nämnas Über die naturliche Systematik der Fische (1891), Die Vorwelt und ihre Entwickelungsgeschichte (1893) och Palæontologie und Descendenzlehre (1902).

Referenser

Noter

Tryckta källor

 Josef Felix Pompeckj: Ernst Koken † (med porträtt) . S. I–IV Internet Archive

Tyska paleontologer
Tyska professorer
Födda 1860
Avlidna 1912
Män
Ugglan
Personer från Braunschweig
Mihajlo Idvorski Pupin

Mihajlo Idvorski Pupin (äv. Michael I. Pupin), född 4 oktober 1858 i Idvor , Kungariket Ungern, Österrikiska väldet nära Zrenjanin, Serbien, död 12 mars 1935, var en serbisk fysiker, kemist och elektrotekniker.

Han var verksam vid Columbia University från 1890 och uppfann pupinspolen, som användes i telefonkablar för långdistanskommunikation. Användandet av en pupinspole kallades för pupinisering (att pupinisera). Han låg även bakom många andra uppfinningar, och registrerade 34 patent. Han fick Pulitzerpriset för sin självbiografi From Immigrant to Inventor (Från invandrare till uppfinnare) 1924.

Källor

Födda 1858
Avlidna 1935
Serbiska fysiker
Serbiska kemister
Serbiska uppfinnare
Män
Mottagare av Edisonmedaljen
Räddningsvärn

Räddningsvärn, eller brandvärn, är en förstärkningsresurs för en ordinarie kommunal brandkår, där brandmännen normalt består av frivilliga, men som också kan tas ut med tjänsteplikt. Formerna för beredskap kan skilja sig från kommun till kommun. 

Räddningsvärn bemannas med brandmän, vilka är underställda den ordinarie kommunala räddningstjänsten.

Räddningsvärnens arbetsuppgifter kan skilja sig från kommun till kommun och kan innefatta allt från enklare bevakning av majbål och eftersläckning av brandplatser till direkt utryckning och samarbete med huvudstyrka i samband med trafikolyckor, bränder och liknande. 

Tidigare saknade brandmän tillhörande räddningsvärn särskild utbildning, men på senare tid har ett system med certifiering införts. Utbildningen sker främst på distans, med praktiska övningar inom den ordinarie räddningstjänstens organisation.

Se även
 Brandman

Källor 
Tjugofyra7: http://www.tjugofyra7.se/msb/Avdelningar/Utbildning/Frivilliga-brandman-certifieras/
BrandSäkert: http://www.brandsakert.se/2011/0304/frivilliga-brandm%C3%A4n-certifieras
MSB: https://web.archive.org/web/20160304193949/https://www.msb.se/Templates/Pages/NewsPage.aspx?id=7644&epslanguage=sv
MSB: https://web.archive.org/web/20131006170432/https://msb.se/sv/Insats--beredskap/Frivilliga-inom-krisberedskapen/Frivillig-brandkaren/
MSB: https://web.archive.org/web/20131006184627/https://msb.se/sv/Insats--beredskap/Frivilliga-inom-krisberedskapen/Frivillig-brandkaren/Det-frivilliga-brandvarnet-var-forst-pa-plats/
Tjugofyra7: http://www.tjugofyra7.se/msb/Avdelningar/Utbildning/Frivilliga-brandman-utbildas-for-insats/

Helsingborgs Dagblad: https://web.archive.org/web/20131216035745/http://hd.se/astorp/2009/04/21/frivilliga-brinner-foer-raeddning/

Noter 

Brandförsvar
Wilhelm Philipp Schimper

Wilhelm Philipp Schimper, född 12 januari 1808 i Dossenheim-sur-Zinsel, Alsace (vid Zabern), död 20 mars 1880 i Strasbourg, var en tysk botaniker och paleontolog, kusin till Karl Friedrich och Wilhelm Schimper och far till Andreas Franz Wilhelm Schimper.

Schimper var direktör för Naturhistoriska museet och professor vid universitetet i Strasbourg och utmärkte sig främst som bryolog. Hans förnämsta verk på detta område är Bryologia europæa (1836-55, sex band med 640 tabeller; början författad tillsammans med Philipp Bruch och Th. Gümbel), jämte ett supplement (1864-66, med 40 tabeller). 

Av hans paleobotaniska arbeten kan nämnas beskrivningen av växtfossil i ett gemensamt med Köchlin-Schlumberger utgivet arbete (1862) samt den på sin tid för varje paleobotaniker oumbärliga handboken Traité de paléontologie végétale (tre band text samt atlas med 110 tavlor 1869-74).

Övriga skrifter i urval
Monographie des plantes fossiles du grès bigarré des Vosges (tillsammans med A. Mougeot, 1844)
Stirpes normales bryologiæ europæ (1844-54)
Recherches morphologiques et anatomiques sur les mousses (1848)
Icones morphologicæ (1860)
Synopsis muscorum europæorum (1860; andra upplagan 1876)
Le terrain de transition des Vosges (tillsammans med Köchlin-Schlumberger, 1862)

Källor

Noter

Tyska botaniker under 1800-talet
Tyska paleontologer
Tyska professorer
Alumner från Strasbourgs universitet
Personer verksamma vid Strasbourgs universitet
Personer verksamma vid École normale supérieure
Födda 1808
Avlidna 1880
Män
Ugglan
Personer från Alsace
Allspråket

Allspråket, all-språket eller svinatyska är ett lekfullt kodspråk där början av ett ord flyttas till slutet, och "all" läggs till efteråt. Den grundläggande principen liknar engelskans Pig latin.

I den version som verkar vanligast flyttas alla konsonanter före första vokalen till slutet av ordet: knasig blir asigknall (asig-kn-all). Ordet delas alltså före första vokalen, vilket kan jämföras med Fikonspråket där ordet delas efter första vokalen.

Varianter
Det finns också några alternativa regler för hur omkastningen av bokstäver skall ske:
 Enbart första konsonanten (före första vokalen) flyttas till slutet: knasig blir i denna variant nasigkall.
 Bokstäverna som flyttas sätts efter "all": knasig blir i denna variant nasigallk eller asigallkn. Detta verkar inte särskilt lätt att uttala eftersom det ofta blir tre-fyra konsonanter i rad på slutet.
 Infoga "all" direkt efter första konsonanten: knasig blir i denna variant kallnasig.

Specialfall
De två övre versionerna av allspråket innebär att i ord som börjar med vokal flyttas inga bokstäver alls: apelsin blir apelsinall. Det går också att, för att koda orden ännu hårdare, dela upp ord i stavelser och allspråkskoda varje stavelse. Apelsin blir då apelallinsall.

Ord som både börjar och slutar på vokal blir svåruttalade eftersom det blir en vokal direkt före a:et i "all": ute blir uteall, men det tycks vara det korrekta sättet.

Sammansatta ord blir lätt igenkännbara om reglerna ovan följs: kaffekopp blir affekoppkall. För att krångla till det kan man välja att, som i Fikonspråket, behandla varje ingående ord för sig, så att kaffekopp istället blir affe-k-all-opp-k-all.

Se även
 Pig Latin
 Fikonspråket
 P-språket
 I-språket
 Rövarspråket
 Kryptering

Referenser

Konstgjorda språk
Snatcher

Snatcher är ett datorspel som släpptes i Japan 1988, av Konami. Det har därefter släppts på Sega Mega CD 1994 samt Sega Saturn och Playstation 1996.

Handling
Det är 1991 (datum angivet som 6 juni 1991 i många icke-japanska versioner), och ett kemiskt vapen känt som Lucifer-Alpha i Chernoton, Ryssland släpps ut i atmosfären, vilket orsakar oroligt många människors död. Detta blir känt som "The Catastrophe", eller "Katastrofen" 
50 år senare började robotar, kända som "Snatchers", att terrorisera, och mörda vittnen på den konstgjorda ön Neo Kobe City. Man spelar huvudpersonen, protagonisten Gillian Seed.

Källor

Fotnoter

1991 i fiktion
2040-talet i fiktion
Ryssland i fiktion
Datorspel 1988
MSX-spel
Playstation-spel
Mega CD-spel
Sega Saturn-spel
NEC PC-8801-spel
Slaget vid Ayacucho

Slaget vid Ayacucho var en militärt avgörande strid under det peruanska självständighetskriget. Det var den strid som slutligt avgjorde Perus självständighet, lika väl som segern säkerställde oberoende för resten av Sydamerika.

Så sent som 1824, hade den spanske kungens styrkor (rojalisterna) fortfarande kontroll över största delen av södra Peru och också befästningen Real Felipe i Callaos hamn. Den 9 december 1824, ägde slaget vid Ayacucho, eller slaget vid La Quinua, rum några få kilometer från Ayacucho, nära staden Quinua, mellan de spanska styrkorna och rebellstyrkorna. Rebellstyrkorna leddes av Antonio José de Sucre, Simón Bolívars löjtnant. Efter slaget, skrev vicekungen José de la Serna under den slutliga kapitulationen för den rojalistiska styrkan. 

Den peruanska armén firar varje år minnet av detta slag.

Se även 
 Slaget vid Junín
 Ayacuchodeklarationen

Noter och referenser

Externa länkar 
 Ayacucho República Aristocrática photo gallery 

1824 i Peru
Ayacucho
Krigsåret 1824
Relationer mellan Peru och Spanien
Permutation (juridik)

Permutation är en juridisk term som innebär beslut av myndighet om att en bestämmelse eller föreskrift i ett gåvobrev, testamente, stiftelseförordnande eller liknande handling får ändras eller upphävas eller åsidosättas i ett särskilt fall.

Permutationsmyndigheter är i Sverige regeringen, Fideikommissnämnden och Kammarkollegiet.

Fideikommissnämnden prövar frågor om permutation av bestående fideikommiss. Om ett sådant ärende avser ändrad ändamålsbestämning för egendom av mera betydande värde eller om fråga av särskild vikt från allmän synpunkt uppkommer ska Fideikommissnämnden överlämna ärendet till regeringen för beslut. Så skedde till exempel när urkunden för Gallierasamlingen permuterades.

Kammarkollegiet prövar dels fråga om permutation av stiftelser (förutom pensionsstiftelser och personalstiftelser), dels fråga om permutation av bestämmelse som en enskild lämnat i gåvobrev, testamente eller liknande handling.

Juridiska termer
Anwar Ibrahim

Anwar bin Ibrahim , född 10 augusti 1947 i Bukit Mertajam i Seberang Perai i Pinang, är en malaysisk politiker som är Malaysias premiärminister sedan november 2022. Mellan 1993 och 1998 var han landets biträdande premiärminister, under Mahathir bin Mohamads tid som premiärminister. 

1999 dömdes han till sex års fängelse för korruption och 2000 dömdes han till ytterligare nio år i fängelse för homosexuella handlingar. 2004 upphävde Malaysias högsta domstol den andra domen mot Anwar och han släpptes fri. I juli 2008 greps han åter och anklagades för att ha haft sex med en manlig medarbetare.

Under Anwars tid i fängelse bildade hans hustru, Wan Azizah Wan Ismail, Parti Keadilan Nasional, (Nationella rättvisepartiet) som i dag, under namnet Parti Keadilan Rakyat, Folkets rättviseparti, är landets största oppositionsparti, med Anwar bin Ibrahim som ledare.

Referenser 

Malaysiska politiker
Födda 1947
Män
Levande personer
Abadgaran

Abadgaran (förkortning för E'telāf-e Ābādgarān-e Īrān-e Eslāmī), Det islamiska Irans utvecklares förbund, är en nykonservativ rörelse i det islamiska Iran, som med populistisk retorik och starka nationalistiska jargonger kritiserar såväl västvänliga, intellektuella och sekulariserade grupper som det konservativa prästerskapet som var ledande i revolutionen 1979, för att ha låtit korruption och egenintressen svika revolutionen och ayatolla Khomeinis sanna ideal. Rörelsen förespråkar en stark patriotism och islamism, en nationalistisk utrikespolitik och hård ton mot väst, särskilt mot USA. Irans president sedan 2005, Mahmoud Ahmadinejad, är en frontfigur inom rörelsen, som har en stark position inom majlis, parlamentet. Den är i sin nuvarande utformning starkt antiliberal, antisekulär och anklagas ofta internationellt för antisemitiska påhopp.

Politik i Iran
Whitey Herzog

Dorrel Norman Elvert "Whitey" Herzog, född den 9 november 1931 i New Athens i Illinois, är en amerikansk före detta professionell basebollspelare och -ledare i Major League Baseball (MLB).

Spelarkarriär 
Herzog hade en ganska obemärkt spelarkarriär där han representerade flera olika klubbar under åtta säsonger. Han draftades ursprungligen av New York Yankees, men representerade endast Yankees olika farmarklubbar. Efter att ha bytts bort kom han att debutera för Washington Senators 1956. Karriären fortsatte i Kansas City Athletics (1958–1960), Baltimore Orioles (1961–1962) och Detroit Tigers (1963).

Ledarkarriär 
Direkt efter pensionering från spelarkarriären var han först talangscout för Athletics och var därefter en av coacherna som ingick i ledningen för samma klubb. 1966 kom han till New York Mets, först som en av coacherna men därefter som huvudansvarig för spelarutveckling i den ganska nybildade klubben. Han stannade med Mets tills han fick chansen som huvudansvarig tränare för Texas Rangers – det vill säga hans egen gamla klubb Washington Senators som flyttats och bytt namn. Han blev kvar i Rangers en säsong och gick sedan vidare till California Angels för en säsong. Hans nästa klubb blev Kansas City Royals som han var tränare för 1975–1979. Under hans ledning vann Royals sin division tre gånger.

1980 tog han över som både sportchef och tränare för den klubb han mest förknippas med, St. Louis Cardinals. Han var bara sportchef fram till 1982, men kvarstod som tränare under lång tid. Under elva säsonger fram till 1990 ledde han Cardinals till en seger i World Series och seger i National League ytterligare två gånger, dock utan att lyckas winna World Series de gångerna.

Efter sin tid som tränare har Herzog haft olika ledaruppdrag för Angels.

2010 valdes Herzog in i National Baseball Hall of Fame.

Whiteyball 
Herzog var känd för att satsa på en kombination av bra pitching i kombination med utespelare som spelar bra försvar och är tålmodiga slagmän som är på bas ofta och väl där är snabba och kan stjäla baser. Hans klubbar har haft väldigt få homerun-specialister. Whiteyball, som det kallades, passade bra för både Royals och Cardinals som spelade på relativt stora arenor där det var långt att slå homeruns. Det var i allmänhet "billigare" att värva spelare som inte var typiska homerun-slagmän. Eftersom alla andra klubbar helst satsade på den senare spelartypen blev de relativt dyra.

Referenser

Webbkällor 

Amerikanska basebollspelare
Amerikanska basebolltränare
Idrottare från Illinois
Personer från St. Clair County, Illinois
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Spelare i Washington Senators (1901–1960)
Spelare i Kansas City Athletics
Spelare i Baltimore Orioles
Spelare i Detroit Tigers
Tränare i Texas Rangers
Tränare i California Angels
Tränare i Kansas City Royals
Tränare i St. Louis Cardinals
Medlemmar i National Baseball Hall of Fame
Födda 1931
Levande personer
Män
Washington Senators

Washingtons Senators var namnet på flera olika klubbar i baseboll i Major League Baseball. 

 Det första Washington Senators fanns åren 1891-1899. Efter att sin första säsong deltagit i American Association, en basebolliga som lades ned, övergick klubben till National League. Laget hann med flera olika namn och kallades perioder för såväl Washington Statemen som Washington Nationals. Klubben nådde aldrig några framgångar och 1899 fick man inte vara kvar i National League varvid laget lades ned. 

 Det andra Washington Senators representerade Washington D.C. i American League åren 1901-1960 (mellan 1905 och 1955 var det officiella namnet Washington Nationals). Laget vann en World Series 1924 efter att ha besegrat New York Giants i en hård sjumatchersserie. 1960 flyttades laget till Minnesota och blev Minnesota Twins. 

 Det tredje Washington Senators bildades omedelbart efter flytten av det första som ett expansion team. Den nya klubben var genomgående en av ligans svagaste och huserade i botten. 1972 flyttades även det andra Senators, den här gången till Arlington som Texas Rangers. 

Washington kom därefter att stå utan lag i MLB fram till flytten av Expos de Montréal till USA:s huvudstad inför säsongen 2005. Laget fick efter flytten namnet Washington Nationals, en vink till historien.

Upplösta basebollklubbar i USA
Sportklubbar i Washington, D.C.
Minnesota Twins
Texas Rangers