kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marks & Spencer

Marks & Spencer (M&S) är en varuhuskedja med ursprung i Storbritannien med över 800 butiker. Företaget grundades av Michael Marks och Thomas Spencer. Det första varuhuset öppnades 1884 i Manchester i England. Idag är koncernen noterad på Londonbörsen och driver varuhus i mer än 40 länder.

Referenser

Externa länkar 

Officiell webbplats
Marks & Spencer Investerarinformation

Brittiska företag
Varuhus i Storbritannien
Brittiska butikskedjor
Företag listade på London Stock Exchange
Företag bildade 1884
Efternamnspar
Tabu (film)

Tabu är en svensk dramafilm från 1977 med filmmanus och regi av Vilgot Sjöman. 

Filmen söker behandla, undersöka och belysa olika sexuella identiteter och sexuella "avarter", utanför de vedertagna sexuella normerna. Den tar på olika sätt upp och granskar bland annat blottning, exhibitionism, sadomasochism, onani, fetischism, voyeurism, prostitution, transsexualitet, bi- och homosexualitet, med mera.

Tabu hade premiär på biograf Festival i Stockholm 28 januari 1977.

Rollista 

Kjell Bergqvist - Kristoffer Lohman, advokat
Lickå Sjöman - Sara
Halvar Björk - Lennart Eriksson, även kallad Margareth
Gunnar Björnstrand - Rådmanskan
Viveca Lindfors - Sirkka Lind
Frank Sundström - Juvelerare
Heinz Hopf - Biceps
Lars Amble - Evelyn
Olle Björling - Carlstedt
Stig Ossian Ericson - Björn, radioproducent
Mona Andersson - Aina Eriksson, Lennarts fru
Axel Düberg - Elsa-Britta
Toivo Pawlo - Ernst Lohman, Kristoffers far
Gerd Hagman - Cecilia Lohman, Kristoffers mor
Peter Ahlm - Barbara
Stellan Skarsgård - Jan-Erik
Gudrun Brost - Linda
Axel Segerström - den blåögde i parken
Maria Johansson - Irja
Birger Malmsten - bokförläggare
Bill Carlsson - Lisbeth
Mats Arehn - lille Bertil
Zounkata Tuina - Christman
Meta Velander - journalist vid Vår Svenska kyrka
Tintin Anderzon - Eva, flickan i koloniträdgården
Ulla Lindhe - Jan-Eriks flicka
Bengt Järnblad - polis
Therèse Kander - baby
Maria Ekman - Lennarts dotter
Sebastian Håkansson - Lennarts son
Marianne Engström - Lena-Lena
Monica Nielsen - lesbisk flicka
Gun Robertson - dam i parken
Lena Olin - flicka på båten
Jan Nygren - stadig demonstrant
Arthur Fischer - man i trappan
Walter Hirsch - fotograf
Ebbe Carlsson - radiorösten
Hans-Ola Stenlund - statist
Anita Ekström - dubbningsröst
Arna Hervieu - dubbningsröst
Catrin Eggers
Per Gavelius - åskådare

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2016.

Referenser

Externa länkar
 
 Tabu på Svensk Filmdatabas

Filmer 1977
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Vilgot Sjöman
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1970-talsfilmer
David Alopaeus

Frans David Alopaeus, född 12 december 1769, död 13 juni 1831, var en rysk diplomat. Han var bror till Magnus Alopaeus.

Biografi
Alopaeus var rysk legationssekreterare i Stockholm 1796, chargé d'affaires 1801, envoyé 1803-1808. Alopaeus hade en betydelsefull roll i det diplomatiska spelet närmast före och under kriget 1808-09. Å ena sidan förstod han att skaffa sin regering utmärkta upplysningar om förhållandena i Sverige, särskilt krigsväsendet, å andra sidan förde han Gustav IV Adolf bakom ljuset rörande Rysslands planer. 

Då kungen erhållit kännedom om att ryssarna 21 februari 1808 utan krigsförklaring inbrutit i Finland, lät han sätta Alopaeus under bevakning, vilken dock ej var effektivare, än att Alopaeus kunde fortsätta kunskapa för Rysslands räkning. Det var Gustav IV Adolfs egen överadjutant G. R. Boije, som möjliggjorde detta. 30 maj fick Alopaeus bege sig till Ryssland. I februari 1809 beordrades han att besöka Stockholm för att utröna möjligheterna till fred. 

På vägen fick han underrättelse om Gustav IV Adolfs arrestering den 13 mars. Han fortsatte ändå sin resa, och medförde vid sin återresa intrycket, att svenskarnas motståndsförmåga var svag. Under fredsunderhandlingarna deltog Alopaeus på rysk sida och undertecknade freden i Fredrikshamn. Efter 1809 ägnade sig Alopaeus huvudsakligen åt diplomatisk verksamhet i Tyskland.

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Externa länkar 
 

Ryska diplomater
Alumner från Göttingens universitet
Personer från Viborg, Finland
Födda 1769
Avlidna 1831
Män
Svensk uppslagsbok
Carl Henrik Alopaeus

Carl Henrik Alopaeus, född den 5 april 1825 i Jockas, död den 10 mars 1892, var en finländsk pedagog och präst.

Alopaeus var lärare vid dövstumskolan i Åbo, domprost och utnämndes 1885 till biskop i Borgå. Alopaeus har bland annat utgett Handledning till döfstummas uppfostran (1866), Lutheranism och baptism (1871), Den heliga läran (1873), Guds rikes historia (1887-90, avbruten genom hans död).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Prästeståndets lantdagsledamöter
Biskopar i Borgå stift
Personer från Jockas
Födda 1825
Avlidna 1892
Män
Svensk uppslagsbok
Peder Als

Peder Als, född omkring 1725 och död 8 juli 1776, var en dansk målare och Pilos bäste elev.

Biografi
Als började utbilda sig hos Pilo. I vissa av sina tidiga porträtt imiterade han sin lärares rokokomanér, med flott svallande stoffeffekter, till den grad att förväxlingar i senare tid har förekommit. Han hade emellertid ingenting av Pilos koloristiska geni för att improvisera.

Som Charlottenborg-akademins förste stipendiat kom han till Rom 1756. I kretsen kring Winckelmann och Rafael Mengs fick han kontakt med nyklassicismens idéer och övergav då nästan helt Pilos sätt att måla och hyllade det nya, tyngre, antikstrama formstudiet.

Als fick efter hemkomsten från Rom och Paris 1762 företrädesvis verka som porträttmålare och som sådan visade han sig habil och omsorgsfull. Ett av hans bästa porträtt är det av konstnären Johannes Wiedewelt.

Från 1766 var han professor vid konstakademin i Köpenhamn.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Referenser

Födda okänt år
Avlidna 1776
Män
Danska konstnärer
Kvalster (TV-serie)

Kvalster, en miniserie (drama) i fyra delar från 2005 i regi av Lisa Ohlin. Manus av Antonia Pyk och Linda Ung.

Om de mycket olika kvinnorna Monika och Nettan som tillsammans startar en städfirma efter att de förlorat sina inkomster.

I rollerna (urval)
Anna Ulrika Ericsson - Nettan
Ann Petrén - Monika
Lars-Erik Berenett - Sture
Meg Westergren - Fru Bratt
Ingmar Virta - Reine
Malin Morgan - Ingela
Ida Wahlund - Lone
Bill Hugg - Thomas
Tehilla Blad - Isabelle
Felix Lundgren - Ian
Joel Lundgren - Roger
Sunil Munshi - Jorge
Ing-Marie Carlsson - Inger
Mathias Henrikson - Nettans pappa
Anna Pettersson - Ellinor
Lena Strömdahl - Begravningsentreprenör
Johan H:son Kjellgren - Städkund
Mats Rudal - Svensexedeltagare
Måns Westfelt - Blind man
Anki Larsson - Berit
Rikard Wolff - Som sig själv
Jonas Larsson - Arbetsförmedlaren
Kalle Norrhäll - Webfotograf

DVD
Serien gavs ut på DVD 2007.

Extern

Svenska TV-serier från 2000-talet
Carl-Anton Spak

Carl-Anton Spak, född 15 februari 1929 i Anundsjö församling, Ångermanland, död 14 april 2023 i Stockholm, var en svensk jurist.

Biografi
Spak var son till förste provinsialläkare Håkan Spak och Alma Hamrin och tog juris kandidatexamen vid Uppsala universitet 1955 och gjorde tingstjänstgöring 1955–1957. Han utnämndes till fiskal vid Svea hovrätt 1958, tillförordnad assessor vid Sala rådhusrätt 1959 och tjänstgjorde vid Västmanlands östra domsaga 1962–1962. År 1962 började han på Justitiedepartementet och blev budgetsekreterare 1963 och byråchef 1964 samt departementsråd 1965. År 1967 utnämndes han till ordinarie assessor vid Svea hovrätt och förordnades 1968 som borgmästare i Norrköpings stad och blev lagman i dess efterföljare Norrköpings tingsrätt 1971. År 1974 blev han kanslichef i Domstolsväsendets organisationsnämnd och blev åter lagman i Norrköping 1975. Han var sedan lagman och tingsrättens chef vid Stockholms tingsrätt 1977–1995. Åren 1996 till 2003 var han ordförande i Registernämnden och var ordförande i Domstolsväsendets organisationsnämnd samt styrelseledamot i Domstolsverket 1975–1993. År 1999 tilldelades han Illis Quorum av åttonde storleken.

Spak var tillsammans med chefsrådmannen Ingegerd Westlander domare i Styckmordsmålet. Även om de åtalade friades från mordmisstanke, lät Spak och Westlander skriva i domen att de hade styckat offret. Detta uttalande gick inte att överklaga eftersom styckningen var preskriberad, och åtalet inte gällde den. De åtalade var således formellt friade, men de två yrkesdomarnas omdiskuterade skrivning band de två åtalade till ett allvarligt brott där frågan om skuld inte kunde överprövas. Spaks och Westlanders sätt att formulera denna dom fick stora konsekvenser för den fortsatta händelseutvecklingen, och var kanske den enskilt största anledningen till rättssystemets svårighet att därefter kunna hantera och avsluta målet. Spak har tillfrågats flera gånger under åren huruvida han fortfarande tror på tingsrättens domskäl men han har undvikit att besvara kritiken.

Se även
Styckmordsrättegången

Källor

Noter

Svenska jurister
Norrköpings borgmästare
Mottagare av Illis Quorum
Personer från Anundsjö socken
Födda 1929
Avlidna 2023
Män
John Alsén

John Alsén, född 19 mars 1888 i Kristianstad, död 3 november 1959, var en svensk ämbetsman och justitieråd. Han var bror till Olof Alsén.

Biografi 
Alsén var son till kontorschefen Per Alsén och Petra Jönsson. Han tog postexamen i Stockholm 1907 och tog en jur.kand. 1912, och tjänstgjorde som postexpeditör 1912–1916, blev fiskal i Skånska hovrätten 1921, hovrättsassessor där 1917 samt hovrättsråd där 1926. Han var även 1918–1919 sekreterare i riksdagens lagutskott och samma år även i gruvlagstiftningskommittén, 1919–1923 i svenska sjölagskommittén. År 1923 utgav Alsén skriften Sjömanslagen.

Åren 1923–1925 var Alsén tillförordnad byråchef för lagärenden i finansdepartementet, och 1925 tillförordnad expeditionschef i kommunikationsdepartementet. År 1928 utnämndes han till jourhavande revisor i Grängesbergsbolaget och till chef för lagavdelningen i justitiedepartementet samma år.

Alsén var 1930–1932 statssekreterare i justitiedepartementet och därefter justitieråd 1932–1955. År 1950 blev Alsén ordförande på avdelning i Högsta domstolen och ledamot av lagrådet 1942.

År 1918 gifte sig Alsén med Greta Schell (1898–1984), dotter till grosshandlaren Fredrik Schell och Alfrida Andersson. Makarna Alsén är begravda på Lidingö kyrkogård.

Utmärkelser
  Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 15 november 1941.
  Kommendör av första klassen av Nordstjärneorden, 17 november 1931.
  Kommendör av andra klassen av Nordstjärneorden, 6 juni 1929.
  Riddare av Nordstjärneorden, 1926.
  Kommendör av andra graden av Danska Dannebrogorden, tidigast 1925 och senast 1928.
  Kommendör av andra klassen Finlands Vita Ros’ orden, tidigast 1925 och senast 1928.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

 John Alsén och Greta Elisabeth Alsén på Gravar.se

Referenser 

Födda 1888
Avlidna 1959
Män
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Kommendörer av Dannebrogorden
Kommendörer av Finlands Vita Ros’ orden
Ämbetsmän från Kristianstad
Jurister från Kristianstad
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Ångrarna

Ångrarna, en pjäs (drama) och TV-teaterproduktion från 2009 av Marcus Lindeen. 

Dramat hade urpremiär på Stockholms stadsteater och handlar om två personer, Mikael och Orlando, som ångrar sina man-till-kvinna-könskorrigeringar. 

Pjäsen, som blev väldigt uppmärksammad och kritikerrosad, har även gjorts i en TV-teaterversion för SVT (2009) och i en filmversion, belönad med en Guldbagge 2011.

Marcus hade fått kontakt med Mikael och Orlando genom ett radioprogram. Han skrev sedan ett manus utgående från deras berättelser. I pjäsen spelas de av skådespelare, i TV- och filmversionen spelar Mikael och Orlando sig själva. 

I så väl originaluppsättningen som i TV-filmen gjordes rollerna görs av skådespelarna Lena-Pia Bernhardsson och Åke Lundqvist.

Referenser 

2009 i Sverige
Teateråret 2009
TV-året 2009
TV-teater i Sverige
Svenska teaterpjäser
Svenska solskyddsförbundet

Svenska Solskyddsförbundet är en svensk branschorganisation för företag inom solskyddsbranschen. Företagen som är medlemmar i organisationen är verksamma som komponenttillverkare, grossister, producenter eller inom detaljhandeln. Antalet medlemmar är 85 (år 2011) och finns spridda från Malmö i söder till Umeå i norr.

Logotypen för organisationen ritades av Michael Knutson, Knutson solskydd och inredning 1996.

Externa länkar
 Svenska solskyddsförbundets webbplats

Intresseorganisationer i Sverige
Ångrarna (film)

Ångrarna, en dokumentärfilm från 2010 i regi av Marcus Lindeen efter dennes pjäs med samma namn. Den vann en Guldbagge för Bästa dokumentär vid Guldbaggegalan 2011.

Handling
Mikael och Orlando har korrigerat sitt kön (1994 och 1967) och blivit kvinnor, men har ångrat sig och vill bli män igen. De diskuterar sin transition och detransition med varandra.

Om filmen
Filmen hade smygpremiär på Göteborgs filmfestival den 31 januari 2010 och officiell Sverigepremiär den 18 mars 2010.

Medverkande
Orlando Fagin	
Mikael Johansson

Utmärkeler
2010 – Nordisk Panorama, hedersomnämnande.
2010 – Prix Europa, bästa europeiska TV-dokumentär.
2011 – Guldbaggegalan, Guldbagge för bästa dokumentärfilm.
2011 – Boulder International Film Festival, bästa långa dokumentär.
2011 – Eurodok, Eurodokprisen.
2011 – The Barcelona International Gay & Lesbian Film Festival, Doc-LGTIB Award.

Referenser

Webbkällor

Svenska filmer 2010
Svenska dokumentärfilmer
Guldbaggen för bästa dokumentärfilm
Svenskspråkiga filmer
HBTQ-relaterad film
Lars Wieslander

Lars Eric Ivar Wieslander, född 13 november 1950 i Norrköpings Sankt Johannes församling i Östergötlands län, är en svensk molekylärbiolog.

Wieslander disputerade 1980 vid Karolinska Institutet och är professor i molekylär genomforskning vid Stockholms universitet. 2010 invaldes han som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Lars Wieslander är son till Bengt Wieslander och Carin Silfvander samt brorson till Hans och sonson till Ivar Wieslander.

Källor

Externa länkar 
Lars Wieslander vid Stockholms universitet

Svenska professorer i molekylärbiologi
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Alumner från Karolinska Institutet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1950
Levande personer
Östgötabrigaden

Östgötabrigaden (IB 34) var en infanteribrigad inom svenska armén som verkade åren 1949–1961. Förbandsledningen var förlagd i Linköpings garnison i Linköping.

Historik
Genom försvarsbeslutet 1948 beslutades att arméns fältregementen skulle omorganiseras och från 1949 års krigsorganisation anta en brigadorganisation. Östgötabrigaden (IB 34) sattes upp åren 1949–1951 vid Livgrenadjärregementet (I 4) genom att fältregementet Östgöta infanteriregemente (IR 34) omorganiserades till brigad. Genom försvarsbeslutet 1958 beslutades att Östgötabrigaden skulle upplösas och avvecklas. Från den 1 maj 1961 utgick brigadstaben ur krigsorganisationen, medan en skyttebataljon kvarstod fram till 1963.

Verksamhet
Huvuddelen av brigaden grundutbildades vid Livgrenadjärregementet (I 4). Brigaden genomgick endast en förbandstyp, IB 49.

Förbandschefer
1949–1961: ???

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Livgrenadjärregementet
Livgrenadjärbrigaden
Lista över svenska infanteribrigader
Östgöta infanteriregemente

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Linköpings garnison
Svenska brigader
Svenska militära enheter bildade 1949
Svenska militära enheter upplösta 1961
Skånebrigaden

Skånebrigaden (IB 37), var en infanteribrigad inom svenska armén som verkade i olika former åren 1949–1963. Förbandsledningen var förlagd i Kristianstads garnison i Kristianstad.

Historik
Genom försvarsbeslutet 1948 beslutades att arméns fältregementen skulle omorganiseras, och från 1949 års krigsorganisation anta en brigadorganisation. Skånebrigaden sattes upp åren 1949–1951 vid Södra skånska infanteriregementet (I 7) genom att fältregementet Malmöhus regemente (IR 37) omorganiserades till brigad.

År 1957 kom brigadstaben att överföras till Norra skånska infanteriregementet, vilka då fick hela mobiliseringsansvaret för brigaden. När det blev bestämt att Norra skånska infanteriregementet skulle omorganiseras till pansar, var Skånebrigaden den brigad som var förslaget till omorganisering till pansarbrigad. Dock föll det på att dess mobiliseringsområde låg öster om Ringsjön och med det för långt ifrån regementet i Kristianstad. I dess ställe kom Kristianstadsbrigaden att omorganiseras till en pansarbrigad. Skånebrigaden upplöstes och avvecklades i samband med att Norra skånska infanteriregementet omorganiserades till pansarregemente.

Verksamhet
I samband med att brigaden bildades kom 1. skyttebataljonen att utbildas och mobiliseras vid Södra skånska infanteriregementet (I 7), medan 2. skyttebataljonen och 3. skyttebataljonen utbildades och mobiliseras vid Norra skånska infanteriregementet (I 6). År 1955 överfördes utbildnings- och mobiliseringsansvaret för 1. skyttebataljonen till Norra skånska infanteriregementet (I 6). Från 1957 tillfördes Norra skånska infanteriregementet (I 6) mobiliseringsansvar även brigadstaben. Brigaden genomgick förbandstyperna IB 49 och IB 59.

Organisation
Brigadens hade nedan organisation, Infanteribrigad 59, där infanteribataljonerna utbildades vid Södra skånska infanteriregementet och senare Norra skånska infanteriregementet.

Förbandschefer
1949–1963: ???

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Norra skånska infanteriregementet
Södra skånska infanteriregementet
Kristianstadsbrigaden
Södra skånska brigaden
Lista över svenska infanteribrigader

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning
Norra skånska regementet 1811-1994. Del 1, Göran Larsson (red), 1994,  
Norra skånska regementet 1811-1994. Del 2, Göran Larsson (red), 1994, 

Kristianstads garnison
Ystads garnison
Svenska brigader
Svenska militära enheter bildade 1949
Svenska militära enheter upplösta 1963
Västmanlandsbrigaden

Västmanlandsbrigaden (IB 38) var en infanteribrigad inom svenska armén som verkade i olika former åren 1949–1957. Förbandsledningen var förlagd i Uppsala garnison i Uppsala.

Historik
Genom försvarsbeslutet 1948 beslutades att arméns fältregementen skulle omorganiseras och från 1949 års krigsorganisation anta en brigadorganisation. Västmanlandsbrigaden sattes upp åren 1949–1951 vid Upplands regemente (I 8) genom att fältregementet Roslagens regemente (I 38) omorganiserades till brigad.

I samband med att Upplands regemente upplöstes och avvecklades den 31 mars 1957, kom en brigad att överföras till Svea livgarde (I 1). Den brigaden antog namnet Upplandsbrigaden (IB 38), det vill säga en namnkombination av de två brigaderna som fanns vid Upplands regemente, Upplandsbrigaden, (IB 28) och Västmanlandsbrigaden (IB 38).

Verksamhet
Huvuddelen av brigaden grundutbildades vid Upplands regemente (I 8). Brigaden genomgick endast förbandstypen IB 49.

Organisation
Brigadens hade nedan organisation, Infanteribrigad 49, där infanteribataljonerna utbildades vid Upplands regemente.

1x brigadledning
3x infanteriskyttebataljoner
4x skyttekompanier
1x understödskompani
1x trosskompani
1x pansarskyddskompani
1x tungt granatkastarkompani
1x brigadluftvärnskompani
1x brigadingenjörskompani
1x brigadunderhållsgrupp
1x brigadunderhållsgruppstab
1x trosstab
1x ammunitionspluton
1x verkstadspluton
1x intendenturpluton
1x sjukbärarpluton
1x sjukvårdspluton
1x hästsjukvårdspluton
1x brigadingenjörmaterielpluton

Förbandschefer
1949–1957: ???

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Västmanlandsgruppen
Västmanlands flygflottilj
Västmanlands regemente (gamla)
Västmanlands regemente (nya)
Västmanlands trängkår
Upplands regemente
Upplandsbrigaden
Lista över svenska infanteribrigader

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Uppsala garnison
Svenska brigader
Svenska militära enheter bildade 1949
Svenska militära enheter upplösta 1957
Jönköpingsbrigaden

Jönköpingsbrigaden (IB 12) var en infanteribrigad inom svenska armén som verkade i olika former åren 1949–1992. Förbandsledningen var förlagd i  Eksjö garnison i Eksjö.

Historik
Genom försvarsbeslutet 1948 beslutades att arméns fältregementen skulle omorganiseras, och från 1949 års krigsorganisation anta en brigadorganisation. Jönköpingsbrigaden (IB 12) sattes upp åren 1949–1951 vid Norra Smålands regemente (I 12) genom att fältregementet Norra Smålands regemente (IR 12) omorganiserades till brigad. Genom försvarsutredning 1988 kom Jönköpingsbrigaden att upplösas och avvecklas den 30 juni 1992. Den 1 juli 1994 övertogs beteckningen IB 12 av dess systerbrigad, Kalmarbrigaden.

Verksamhet
Huvuddelen av brigaden grundutbildades vid Norra Smålands regemente (I 12). Brigaden genomgick förbandstyperna IB 49, IB 59, IB 66, IB 66R och IB 66M. Genom försvarsbeslutet 1972 kom brigaden att bli Norra Smålands regementes sekundära brigad, detta då den inte upptogs till brigadorganisationen IB 77.

Organisation
Brigadens hade nedan organisation, Infanteribrigad 66, där infanteribataljonerna utbildades vid Norra Smålands regemente.

1x brigadledning
1x infanterispaningskompani
3x infanteriskyttebataljoner
4x skyttekompanier
1x tungt granatkastarkompani
1x trosskompani
1x infanteripansarvärnskompani
1x stormkanonkompani
1x infanteriluftvärnskompani
1x infanterihaubitsbataljon
1x infanteriingenjörsbataljon
1x infanteriunderhållsbataljon

Förbandschefer
1949–1982: ???
1982–1984: Birger Jägtoft
1984–1992: ???

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även
Jönköpings regemente
Norra Smålands regemente
Smålandsbrigaden
Lista över svenska infanteribrigader

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Eksjö garnison
Svenska brigader
Svenska militära enheter bildade 1949
Svenska militära enheter upplösta 1992
Västgötabrigaden

Västgötabrigaden (IB 15), var en infanteribrigad inom svenska armén som verkade i olika former åren 1949–1992. Förbandsledningen var förlagd i Borås garnison i Borås.

Historik
Genom försvarsbeslutet 1948 beslutades att arméns fältregementen skulle omorganiseras, och från 1949 års krigsorganisation anta en brigadorganisation. Västgötabrigaden (IB 15) sattes upp åren 1949–1951 vid Älvsborgs regemente (I 15) genom att fältregementet Västergötlands regemente (IR 15) omorganiserades till brigad. Genom försvarsutredning 1988 kom Västgötabrigaden att upplösas och avvecklas den 30 juni 1992. Beteckningen IB 15 kom den 1 juli 1994 att övertas av dess systerbrigad, Älvsborgsbrigaden.

Verksamhet
Huvuddelen av brigaden grundutbildades vid Älvsborgs regemente (I 15). Brigaden genomgick förbandstyperna IB 49, IB 59, IB 66, IB 66R och IB 66M. Genom försvarsbeslutet 1972 kom brigaden att bli Älvsborgs regementes sekundära brigad, detta då den inte upptogs till brigadorganisationen IB 77.

Organisation
Brigadens hade nedan organisation, Infanteribrigad 66, där infanteribataljonerna utbildades vid Älvsborgs regemente.

1x brigadledning
1x infanterispaningskompani
3x infanteriskyttebataljoner
4x skyttekompanier
1x tungt granatkastarkompani
1x trosskompani
1x infanteripansarvärnskompani
1x stormkanonkompani
1x infanteriluftvärnskompani
1x infanterihaubitsbataljon
1x infanteriingenjörsbataljon
1x infanteriunderhållsbataljon

Förbandschefer
1949–1992: ???

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Älvsborgs regemente
Älvsborgsbrigaden
Västgöta regemente
Lista över svenska infanteribrigader

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Borås garnison
Svenska brigader
Svenska militära enheter bildade 1949
Svenska militära enheter upplösta 1992