kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gulstrupig flyghöna

Gulstrupig flyghöna (Pterocles gutturalis) är en afrikansk fågel i familjen flyghöns inom ordningen flyghönsfåglar.

Utseende och läten 
Gulstrupig flyghöna är med en kroppslängd på 28-30 cm störst av de afrikanska flyghönsen. Den känns igen i flykten på den korta stjärten samt mörkbrunt på buken och vingundersidorna. Hanen är gräddgul i ansiktet och på strupen, med ett brett svart halsband. Honan är kraftigt fläckad på nacke, hals, bröst och ovansida. Den saknar bröstbandet hos hona brunbukig flyghöna och är dessutom större och har kortare stjärt. Flyktlätet är ett vittljudande och djupt, fallande "aw-aw", ibland inlett med ett "ipi".

Utbredning och systematik 
Gulstrupig flyghöna delas in i två underarter med följande utbredning:
 Pterocles gutturalis gutturalis – förekommer från södra Zambia och Botswana till nordcentrala Sydafrika
 Pterocles gutturalis saturatior – förekommer i Etiopien, Kenya, Tanzania och nordligaste Zambia

Släktestillhörighet 
Resultat från DNA-studier tyder på att släktet Pterocles är parafyletiskt i förhållande till de två flyghönsen i Syrrhaptes, där bland annat gulstrupig flyghöna är närmare släkt med stäppflyghönan (Syrrhaptes paradoxus) än med vitbukig flyghöna (Pterocles alchata). Det medför att antingen bör Syrrhaptes-flyghönsen inkluderas i Pterocles eller så bör gulstrupig flyghöna med släktingar flyttas till Syrrhaptes. Inga större taxonomiska auktoriteter har dock ännu följt dessa resultat.

Levnadssätt 
Gulstrupig flyghöna hittas i gräsmarker och torr savann, ofta nära floder eller träsk. Den besöker vattenställen på morgonen. Födan består av frön. Fågeln häckar mestadels under torrperioden mellan april och september.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som generellt ovanlig och lokalt förekommande.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Flyghöns
Fåglar i etiopiska regionen
Indisk flyghöna

Indisk flyghöna (Pterocles indicus) är en fågel i familjen flyghöns inom ordningen flyghönsfåglar.

Utseende 
Indisk flyghöna är en liten (28 cm), kompakt och kraftigt strimmig medlem av familjen flyghöns med kort stjärt. I flykten syns att vingundersidorna är grå. Hanen har obandat orangebeige hals och inre vingtäckare. På bröstet syns uppifrån ett kastanjefärgat, ett beige och ett svart band. Honan är övervägande tätt strimmig, med gulaktigt ansikte och strupe.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på torrt och stenigt lågland i östra Pakistan och på Indiska halvön. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Dess närmaste släktingar är strimmig flyghöna samt de afrikanska arterna maskflyghöna, tvåbandad och fyrbandad flyghöna.

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att arterna inom släktet Pterocles inte är varandras närmaste släktingar. Exempelvis är indisk flyghöna närmare släkt med stäppflyghöna i släktet Syrrhaptes än med vitbukig flyghöna (Pterocles alchata). Dessa forskningsresultat har ännu inte lett till några taxonomiska förändringar.

Levnadssätt 
Indisk flyghöna förekommer i arida låga bergstrakter eller platåer sparsamt bevuxna med buskar. Fågeln livnär sig på frön, skott och tydligen termiter vissa tider på året. Den besöker vattenställen först efter skymning. Arten häckar i en uppskrapad grop i marken, möjligen mest mellan april och maj/juni, men häckningsfynd har gjorts under årets alla månader utom juli och september.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som relativt vanlig i delar av Indien men sällsynt i Pakistan.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Flyghöns
Fåglar i orientaliska regionen
Strimflyghöna

Strimflyghöna (Pterocles lichtensteinii) är en fågel i familjen flyghöns inom ordningen flyghönsfåglar.

Utseende 
Denna art är en liten och kompakt flyghöna med en kroppslängd på endast 22-25 centimeter. Fjäderdräkten är påfallande mörk med tät tvärvattring. Jämfört med andra flyghönsarter som förekommer i samma del av världen är den påfallande långbent och har inte samma utdragna akterparti och rör sig med stjärten mer lyftad. 

Hanen har en karakteristisk svart- och vitbandad framhjässa samt rostbeige och svarta tvärband på bröst och större vingtäckare. Näbben är orange. Honan är jämnt tvärvattrad utan hanens teckningar och har grå näbb.

Utbredning och systematik 
Strimflyghöna delas in i fem underarter med följande utbredning:
 lichtensteinii-gruppen
 Pterocles lichtensteinii targius – förekommer i Sahara och Sahel från Marocko och Mauretanien till Tchad
 Pterocles lichtensteinii lichtensteinii – förekommer från södra Israel, Sinaihalvön, sydöstra Egypten till norra Etiopien, norra Somalia och Socotra
 Pterocles lichtensteinii sukensis – förekommer i sydöstra Sydsudan, södra Etiopien samt nordvästra och centrala Kenya
 Pterocles lichtensteinii ingramsi – förekommer i södra Jemen (Hadramaut)
 Pterocles lichtensteinii arabicus – förekommer från södra Arabiska halvön till södra Iran, södra Afghanistan och Pakistan

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att arterna inom släktet Pterocles inte är varandras närmaste släktingar. Exempelvis är strimflyghöna närmare släkt med stäppflyghöna i släktet Syrrhaptes än med vitbukig flyghöna (Pterocles alchata). Dessa forskningsresultat har ännu inte lett till några taxonomiska förändringar.

Ekologi 
Strimflyghöna trivs i flacka bergstrakter i karg, stenig terräng, dock ej i ren öken. Till skillnad från flera av sina släktingar besöker den vattenställen i skymningen och då i rätt små flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som generellt frekvent förekommande till lokalt vanlig, även om den är ovanlig i Västafrika, Sudan och Kenya.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Martin Hinrich Carl Lichtenstein (1780-1857), tysk ornitolog, samlare av specimen och direktör för zoologiska museet i Berlin. På svenska har den även kallats ’'strimmig flyghöna''.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flyghöns
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Namaquaflyghöna

Namaquaflyghöna (Pterocles namaqua) är en fågel i familjen flyghöns inom ordningen flyghönsfåglar.

Utseende och läten 
Namaquaflyghönan är en liten (28 cm) flyghöna, den enda i södra Afrika med lång och spetsig stjärt. Hanen har dubbla bröstband men saknar den tvåbandade flyghönans svartvita band på huvudet. Vidare är den enfärgad, ej bandad, på nedre delen av bröstet och buken. Honan har jämfört med hona tvåbandad flyghöna mer beigegul strupe och streckat istället för bandat bröst samt spetsig, ej rundad stjärt. Flyktlätet beskrivs som ett nasalt "keikievein".

Utbredning och systematik 
Fågeln lever i torra gräsmarker i södra Afrika, från sydvästra Angola och Namibia österut till sydvästra Zimbabwe samt söderut genom Botswana och västra samt centrala Sydafrika (västra Limpopo och Fristatsprovinsen söderut till södra Västra Kapprovinsen. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Resultat från DNA-studier tyder på att släktet Pterocles är parafyletiskt i förhållande till de två flyghönsen i Syrrhaptes, där bland annat namaquaflyghöna är närmare släkt med stäppflyghönan (Syrrhaptes paradoxus) än med vitbukig flyghöna (Pterocles alchata). Det medför att antingen bör Syrrhaptes-flyghönsen inkluderas i Pterocles eller så bör namaquaflyghöna med släktingar flyttas till Syrrhaptes. Inga större taxonomiska auktoriteter har dock ännu följt dessa resultat.

Levnadssätt 
Namaquaflyghönan hittas i gräsmarker, halvöken och öken. Födan består av små och torra frön. Häckningsperioden är utdragen och är troligen beroende på nederbörd.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig eller mycket vanlig i stora delar av utbredningsområdet.

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn syftar på Namaqualand i Namibia.

Bildgalleri

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Flyghöns
Fåglar i etiopiska regionen
Svartbukig flyghöna

Svartbukig flyghöna (Pterocles orientalis) är en fågel i familjen flyghöns inom ordningen flyghönsfåglar. Den är en av två arter i familjen som förekommer i Europa. Den minskar i antal, men beståndet anses ändå livskraftigt.

Utseende 
Svartbukig flyghöna är en typisk flyghöna med sitt lilla duvlika huvud, kompakta kropp, långa spetsiga vingar och snabba flykt. I flykten kan den lätt identifieras med de vita vingundersidorna och så den svarta buken som gett fågeln sitt namn. 

Fågeln är 33–39 centimeter lång och väger 300–615 gram. Hanen har grått, grå hals och grått bröst. Undersidan är svart och ovansidan gyllenbrun med mörka teckningar. Runt nedre delen av bröstet syns en svart ram och på hakan har den en kastanjefärgad fläck. Honan är brunare och finare tecknad, men undersidan och bröstbandet är identiskt med hanen.

Läte 
Flyktlätet är typiskt, en vittljudande bubblande drill som stannar av mot slutet, i engelsk litteratur återgiven som "chorrrrerereh". Bland andra läten hörs låga och bräkande "wheeuw” och dubbla "pup-wuw".

Utbredning och systematik 
Svartbukig flyghöna delas in i två underarter med följande utbredning:
 Pterocles orientalis orientalis – förekommer från ön Fuerteventura i Kanarieöarna, Iberiska halvön och Marocko österut till västra Iran
 Pterocles orientalis arenarius – förekommer från Kazakstan till södra Iran, Afghanistan och nordvästra Kina (nordvästra Xinjiang)

Den är i huvudsak stannfågel, men populationen i Centralasien flyttar söderut till Pakistan och norra Indien på vintern.

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att arterna inom släktet Pterocles inte är varandras närmaste släktingar. Exempelvis är svartbukig flyghöna närmare släkt med stäppflyghöna i släktet Syrrhaptes än med vitbukig flyghöna (Pterocles alchata). Dessa forskningsresultat har ännu inte lett till några taxonomiska förändringar.

Ekologi 
Svartbukig flyghöna är flocklevande och ses ofta tillsammans på morgnarna när fåglarna samlas för att dricka och hämta vatten. Den trivs i öppet och torrt landskap men undviker till skillnad från vitbukig flyghöna områden helt utan växtlighet. Boet är inget mera än en uppskrapning i marken där den lägger tre grönaktiga fläckiga ägg. Båda könen ruvar, men bara hanen hämtar vatten.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population som minskar, dock relativt långsamt. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till mellan 130 000 och 260 000 individer, medan det i Europa tros häcka mellan 10 400 och 19 100 par.

Referenser 
Artikeln är delvis en översättning av motsvarande artikel på engelska Wikipedia som anger följande källor:
 Pheasants, Partridges and Grouse'' by Madge and McGowan,

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Flyghöns
Fåglar i palearktiska regionen
Madagaskarflyghöna

Madagaskarflyghöna (Pterocles personatus) är en fågel i familjen flyghöns inom ordningen flyghönsfåglar.

Utseende och läte 
Madagaskarflyghönan är en brunaktig, duvliknande fågel. Hanen har svart längst fram på huvudet och enfärgad vinge med tre svarta band. Honan har tunna svarta teckningar tvärs över ryggen. I den höga, raka flykten uppvisar den långa och spetsifga vingar. Lätet är ett udda torrt kacklande.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på lågland i karga områden på Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Resultat från DNA-studier tyder på att släktet Pterocles är parafyletiskt i förhållande till de två flyghönsen i Syrrhaptes, där bland annat madagaskarflyghöna är närmare släkt med stäppflyghönan (Syrrhaptes paradoxus) än med vitbukig flyghöna (Pterocles alchata). Det medför att antingen bör Syrrhaptes-flyghönsen inkluderas i Pterocles eller så bör madagaskarflyghöna med släktingar flyttas till Syrrhaptes. Inga större taxonomiska auktoriteter har dock ännu följt dessa resultat.

Levnadssätt 
Madagaskarflyghönan hittas i torra och öppna miljöer, i lågland och lägre bergstrakter. Den födosöker i öppna fält. Varje dag utför den långa flygturer till vattenhål som besöks mycket punktligt.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig i söder och väster och ovanligare i norr.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flyghöns
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Fyrbandad flyghöna

Fyrbandad flyghöna (Pterocles quadricinctus) är en fågel i familjen flyghöns inom ordningen flyghönsfåglar.

Utseende och läten 
Fyrbandad flyghöna är en liten (25-28 cm) och kortstjärtad medlem av familjen. I fjäderdräkten är den lik tvåbandad flyghöna, men deras utbredningsområden överlappar inte. 

Hanen är likt indisk flyghöna, strimmig flyghöna och tvåbandad flyghöna svartvitbandad på främre delen av hjässan. Den har vidare ett beige- och svartfärgat bröstband och bandad buk. Ovansidan är, olikt strimmig flyghöna, obandad på hals och vingtäckare. 

Honan skiljer sig från andra flyghöns i dess område genom djupt beigebrun hals som kontrasterar med svartvit bandning på nedre delen av bröstet. I flykten syns hos båda könen ljusa undre vingtäckare. Lätet beskrivs i engelsk litteratur som ett visslande "wurr wulli" eller "pirrou-ee".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Afrika i ett band söder om Sahara, från Senegal och Gambia, södra Mali, södra Niger södra Tchad och södra Sudan österut till Eritrea och Etiopien och söderut till Ghana, Nigeria, Kamerun, norra Uganda och nordvästra Kenya. Tillfälligt har den påträffats i Sierra Leone. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Genetiska studier visar att arten bildar en grupp tillsammans med strimmig, indisk och tvåbandad flyghöna samt maskflyghönan.

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att arterna inom släktet Pterocles inte är varandras närmaste släktingar. Exempelvis är fyrbandad flyghöna närmare släkt med stäppflyghöna i släktet Syrrhaptes än med vitbukig flyghöna (Pterocles alchata). Dessa forskningsresultat har ännu inte lett till några taxonomiska förändringar.

Levnadssätt 
Fyrbandad flyghöna hittas på torr savann och i odlingsbygd. Den kan vara huvudsakligen nattlevande och besöker dricksplatser strax efter skymning. Information om dess föda saknas, men tros leva av frön likt andra flyghöns. Fågeln häckar under torrperioden mellan november och juni, i Senegal och Gambia huvudsakligen i mars och åtminstone februari–mars i Sudan och Etiopien. Boet är endast en uppskrapad grop i marken. Arten är stannfågel, nomadisk eller flyttfågel, där fåglar i Västafrika flyttar norrut under regnperioden.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som den vanligaste flyghönan i Västafrika men ovanlig i Kenya.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Flyghöns
Fåglar i etiopiska regionen
Ökenflyghöna

Ökenflyghöna (Pterocles senegallus) är en fågel i familjen flyghöns inom ordningen flyghönsfåglar.

Kännetecken

Utseende 
Arten är en medelstor, 29–33 centimeter lång flyghöna med utdragen kropp och utstickande stjärtspröt på ytterligare tre till sex centimeter. Fågeln är generellt beigefärgad med på undervingen kontrasterande svarta armpennor. Hanen är ljust blågrå på hjässa, nacke och bröst medan kind, halssidor och strupe är orange. Honan liknar hona kronflyghöna men är mer beigefärgad än denna, har stjärtspröt samt är ovan glesare fläckad snarare än tätt vattrad.

Läten 
Ökenflyghönans flyktläte beskrivs som ett snärtigt "koitt-å".

Utbredning 
Fågeln förekommer i öknar i Afrika söder om Sahara samt på Arabiska halvön och österut till västra Indien. Den har tillfälligt påträffats i Italien, Förenade Arabemiraten och Turkiet samt även Malta och Kanarieöarna.

Systematik 
Resultat från DNA-studier tyder på att släktet Pterocles är parafyletiskt i förhållande till de två flyghönsen i Syrrhaptes, där bland annat ökenflyghönan är närmare släkt med stäppflyghönan (Syrrhaptes paradoxus) än med vitbukig flyghöna (Pterocles alchata). Det medför att antingen bör Syrrhaptes-flyghönsen inkluderas i Pterocles eller så bör ökenflyghönan med släktingar flyttas till Syrrhaptes. Inga större taxonomiska auktoriteter har dock ännu följt dessa resultat.

Ekologi 
Ökenflyghönan gör skäl för sitt namn som trivs i platt, stenig och mycket torr terräng. Den ses ofta i stora flockar när den besöker vattenställen på morgnarna för att dricka och hämta vatten till sina ungar.

Arten lever av små, hårda frön, med förkärlek för Euphorbia guyoniana och Asphodelus tenuifolius i Marocko och korn i Irak. Den lägger tre ägg från maj till juli i en fördjupning i marken. Föräldrarna turas om att ruva äggen i sammanlagt 29–31 dagar, där hanen tar nattpasset.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig och vida spridd.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Flyghöns
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i etiopiska regionen
Tibetflyghöna

Tibetflyghöna (Syrrhaptes tibetanus) är en fågel i familjen flyghöns inom ordningen flyghönsfåglar.

Utseende 
Tibetflyghönan är en 30-41 cm lång fågel med litet duvliknande huvud men kraftig och kompakt kropp. Den har långa spetsiga vingar och spetsig stjärt. Den är orange i ansiktet, fint gråbandad på bröst, hals och hjässa, vit på buken och svart på undersidan av vingen. Hanen har ofläckade beige vingar medan honan är bandad på vingtäckare, ovansida och övre delen av buken. Ungfågeln saknar den spetsiga stjärten samt har smalare bandning och mindre orange i ansiktet. Vit buk och mörka vingundersidor skiljer den från liknande stäppflyghönan.

Liksom denna saknar den baktå och de tre främre tårna sitter ihop. Detta i kombination med att ovansidan är befjädrad och undersidan hudartad gör att foten snarare ser ut som en tass än en fågelfot.

Levnadssätt 
Tibetflyghönan hittas i bergstrakter på öde, sandiga slätter nära vatten. Ett klingande tvåtonigt läte hörs ofta i den snabba och direkta flykten när den flyger i flockar till vattenhål främst i gryningen. Fågeln födosöker på morgnar och sena eftermiddagar efter frön, gräs, knoppar och växtdelar. Den är inte särskilt skygg, särskilt inte mitt på dagen när den vilar i en grop i marken.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i karga områden från östra Afghanistan till Tibetanska högplatån. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Häckning 
Fågeln häckar från maj till juni på arida steniga platåer och bergsryggar, med boet ofta placerat nära bergsryggens topp på läsidan. Den lägger tre bleka och kryptiskt tecknade ovala ägg i en uppskrapad grop i marken, vanligen helt oskyddade men ibland intill en sten eller grästuva. Ungarna lämnar boet snart efter häckning och följer flocken. När de hotas ägnar sig de adulta fåglarna åt distraktionsbeteende likt pipare, medan ungarna duckar och står still.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som relativt vanlig och vida spridd på Tibetanska högplatån men allt ovanligare i före detta Sovjetunionen.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Flyghöns
Fåglar i palearktiska regionen
Fjordpingvin

Fjordpingvin (Eudyptes pachyrhynchus) är en fågel i familjen pingviner som förekommer i Nya Zeeland.

Kännetecken
Artens fjäderdräkt är på ryggen, på de paddelliknande armarna och på större delen av huvudet svart. Buken och ibland en fläck på kinderna är vita. En tofs av gula fjädrar sträcker sig från näbbens ansats över ögonen. Den ganska tjocka näbben har en rödaktig färg. Denna pingvin blir i genomsnitt 55 cm lång och den väger mellan två och fem kg.

Utbredning och status
Fågeln häckar på Nya Zeeland längs sydvästra Sydöns kuster, på Stewart Island och angränsande mindre öar (bl a Solanderöarna. Världspopulationen uppskattades tidigare till mellan 5 500 och 7 000 individer. Senare populationsstudier visar dock att detta är en underskattning så att beståndet mer sannolikt tros bestå av 12 500–50 000 vuxna individer. Internationella naturvårdsunionen IUCN har därför nedgraderat den från hotnivån sårbar till nära hotad. Populationsutvecklingen är oklar, med vissa studier som visar på en ökning, andra kraftig minskning. Sammanvägt tros den minska något i antal.

Ekologi och beteende

Fjordpingvin vistas långa tider i vattnet, särskilt under den kalla årstiden. Individerna söker ensamma efter föda. De jagar fiskar, bläckfiskar och kräftdjur i havsområden nära kusten. 

Hanarna når landet under juli och där bildas lösa kolonier som kan ligga upp till 100 meter över havet. När honorna når fram cirka fem veckor senare äger parningen rum. Honan lägger två ägg som ruvas 4 till 6 veckor. Bara de större av syskonen överlever de första dagarna. Under de första 2 eller 3 veckorna bevakas ungen av fadern och modern söker samtidigt efter föda som överlämnas till ungen. Sedan bildar ungarna flockar som klarar sig ensamma när de vuxna djuren vistas i havet. Cirka 75 dagar efter födelsen äger ruggningen rum och ungarna börjar simma.

Denna pingvin jagas i vattnet av sälar och av större rovfiskar. På land faller den eller artens ägg offer för hermeliner, vesslor (båda introducerade), labbar (Stercorariidae) och wekaraller (Gallirallus australis).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn pachyrhynchus betyder "tjocknäbbad", av grekiska pakhus ("stor", "tjock" eller "kraftig") och rhunkhos ("näbb"). På svenska har arten i litteratur även kallats nyzeeländsk tofspingvin.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Pingviner
Fåglar i australiska regionen