kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vännacka

Vännacka är en by i Karlanda socken i Årjängs kommun i Värmland.

I Vännacka fanns mellan 1927 och 1985 en järnvägsstation med mötesspår och utlastningskaj. Mellan 1927 och 1952 drevs järnvägen av DVVJ (Dal Västra Värmlands Järnväg) och från 1952 av Statens Järnvägar (SJ). I Vännacka fanns även ett sågverk och ett mobiliseringsförråd. Till 1998 en Ica-affär med bränsleförsäljning. I Vännacka fanns fram till 1960-talet en filial till Wermlands Enskilda bank samt en filial till ”Centralföreningen” (nuvarande Lantmännen). 

Idag finns i stort sett, förutom ett antal privatbostäder och gårdar, bara skola och en idrottsplats med elljusspår i Vännacka.

Namnet
Namnet Vännacka kommer sig av att det är en vattendelare där vattnet ”vänder”.  Strax söder om Vännacka rinner vattnet alltså söderut medan det strax norr om orten rinner norrut.

Händelse
Kl 15:00 den 24 juli 1943 nödlandade, på en mosse intill Vännacka järnvägsstation, en amerikansk Boeing B-17F - Flygande fästningen Georgia Rebel. Planet hade skadats vid ett anfall mot aluminium- och magnesiumfabrikerna på Herøya i Norge. Planet och besättningen var efter omständigheterna relativt oskadda och omhändertogs av militär och lokalbefolkning. Planet monterades ner och fraktades iväg på järnväg.

Källor

Noter

Orter i Årjängs kommun
Glava socken

Glava socken i Värmland ingick i Gillbergs härad, ingår sedan 1971 i Arvika kommun och motsvarar från 2016 Glava distrikt.

Socknens areal är 303,33 kvadratkilometer varav 229,1 land. År 2000 fanns här 1 034 invånare. Tätorten Glava glasbruk samt kyrkbyn Glava med sockenkyrkan Glava kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Glava församling och för de borgerliga frågorna bildades Glava landskommun. Landskommunen uppgick 1971 i Arvika kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Glava, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Gillbergs härad. De indelta soldaterna tillhörde Värmlands regemente och Gillbergs kompani.

Geografi
Glava socken ligger söder om Arvika kring Stora Gla med Glafsfjorden i öster. Socknen har odlingsbygd vid sjöarna och är i övrigt en starkt kuperad sjö- och mossrik skogsbygd med höjder som i Råtakahöjden når 312 meter över havet.

Fornlämningar
Från stenåldern finns nio hällkistor. Från bronsåldern finns gravrösen och stensättningar.

Namnet
Namnet skrevs 1503 Gladwol. Efterleden är vall och hela betydelsen 'den släta gräsmarken' vid älven Gladh(a)', syftande på kyrkplatsen vid Glafsfjorden.

Befolkningsutveckling

Se även
 Glava församling

Referenser

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse: statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Värmlands län, del 3 Hermes 1963 libris

Externa länkar

Socknar i Gillbergs härad

Indelningar i Arvika kommun
Östervallskogs socken

Östervallskogs socken i Värmland ingick i Nordmarks härad, ingår sedan 1974 i Årjängs kommun och motsvarar från 2016 Östervallskogs distrikt.

Socknens areal är 149,07 kvadratkilometer varav 137,61 land. År 2000 fanns här 495 invånare.  Kyrkbyn Bön med sockenkyrkan Östervallskogs kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Östervallskogs församling och för de borgerliga frågorna bildades Östervallskogs landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Töcksmarks landskommun som 1974 uppgick i Årjängs kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Östervallskog, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Nordmarks härad. De indelta soldaterna tillhörde Värmlands regemente, Nordmarks kompani.

Geografi
Östervallskogs socken väster om Arvika kring sjön Östen och dess utloppså. Socknen är en starkt kuperad skogsbygd med flera höjder som når över 300 meter över havet.

Hemman inom socknen är bland andra Bön, Amunderud, Stommen, Navarsviken, Strömmer, Björkenäs, Rommenäs, Ivarsbyn, Bottner och Djurskog.

Fornlämningar
Från stenåldern är boplatser funna.

Namnet
Namnet skrevs på 1531 Östervalskoffh' och 1564 Östawatnskoghe och betyder 'skogsbygden kring sjön Östen' men kan tidigare varit Öfstavatn'', 'den översta sjön'.

Befolkningsutveckling

Se även
 Östervallskogs församling

Referenser

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse: statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Värmlands län, del 4 Hermes 1964 libris

Externa länkar

Socknar i Nordmarks härad
Indelningar i Årjängs kommun
Järnskog

Järnskog är en tidigare av SCB avgränsad och namnsatt småort i Eda kommun, Värmlands län. Den omfattar bebyggelse omkring Järnskogs kyrka och i byn Beted norr därom. Järnskog klassades av SCB som småort 1995, men inte senare. Från 2015 ingår bebyggelsen i tätorten Koppom.

Noter

Orter i Eda kommun
Tidigare småorter i Sverige
ÁTVR

ÁTVR eller Áfengis- og tóbaksverslun ríkisins är Islands motsvarighet till Systembolaget, som driver Vínbúð. Kallas i folkmun "Ríkið". Ordförande för ÁTVR är Ívar J. Arndal. Bolaget har monopol på försäljning av alkohol med > 2,25%. Bolaget har monopol på import av tobak.

Bolaget har sina rötter i rörelsen för alkoholförbud som fick detta till stånd 1912. Det blev inte långvarigt, för redan 1922 tilläts försäljning, av enbart spanskt vin (sic) med alkoholhalt under 21 %. Det fanns då sju butiker, i städerna. Bolaget hette då Áfengisverzlun ríkisins - ÁVR. Att de även kom att handla med tobak var ett resultat av att "Tóbakseinkasala ríkisins " startades 1932, som ett tobaksmonopol. Dessa slogs samman 1961. Idag har bolaget en försäljning på ca 20 miljoner liter alkohol.

Vínbúð 
Vínbúð är själva butikerna. Namnet betyder vinbutik. Det finns 48 vinbutiker, varav 10 ligger i Reykjavik. 1989 började de sälja öl.

Externa länkar 
Vinbuðin
Historia

Isländska företag
Thomas R. Underwood

Thomas Rust Underwood, född 3 mars 1898 i Hopkinsville, Kentucky, död 29 juni 1956 i Lexington, Kentucky, var en amerikansk demokratisk politiker och journalist. Han representerade delstaten Kentucky i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1949–1951 och sedan i senaten 1951–1952.

Underwood utexaminerades 1917 från University of Kentucky. Han var sedan verksam som journalist på Lexington Herald. Han efterträdde 1935 Desha Breckinridge som tidningens chefredaktör.

Underwood efterträdde 1949 Virgil Chapman i USA:s representanthus och Chapman efterträdde republikanen John Sherman Cooper i USA:s senat. Senator Chapman avled 1951 i ämbetet och Underwood blev utnämnd till senaten fram till fyllnadsvalet följande år. Han förlorade fyllnadsvalet 1952 mot Chapmans företrädare Cooper.

Referenser

Externa länkar 
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1898
Avlidna 1956
Amerikanska demokrater
Ledamöter av USA:s representanthus från Kentucky
Ledamöter av USA:s senat från Kentucky
Amerikanska journalister
Män
Personer från Hopkinsville
Alumner från University of Kentucky
Shurarådet

Shurarådet kan syfta på:

 Shura (konsultation) – arabiska för 'rådslag', 'konsultation', inom islam, uppmuntra muslimer att besluta om sina angelägenheter i samråd med dem som kommer att påverkas av detta beslut
 Shurarådet (Egypten) –  överhuset i Egyptens parlament
 Shurarådet (Saudiarabien) (Majlis as-Shura) – det formella rådgivande organet till kungen i Saudiarabien
 Shurarådet (al-Qaida) – en del av al-Qaida, med uppgift är att dra upp generella riktlinjer och göra strategiska beslut

Se även
 Majlis – namnet på den lagstiftande församlingen, parlamentet, i muslimska länder
Trekantshaj

Trekantshaj (Oxynotus centrina) är en haj som förekommer i östra Atlanten och Medelhavet. Den kan bli upp till 1,5 meter lång, även om de flesta exemplar inte når den storleken utan är mindre. Ett kännetecken för arten är dess höga, triangulära ryggfenor.

Hajen är djuplevande och simmar nära bottnar där den söker efter bottenlevande ryggradslösa djur, som havsborstmaskar, kräftdjur och blötdjur, vilka utgör dess främsta föda.

Fortplantningen är ovovivipar. Honan kan bli dräktig en gång om året och få 10 till 12 avkommor per kull. Ungarna har vid födseln en längd på mellan 21 och 24 centimeter. Könsmognad inträffar när individerna nått en längd av 50 till 70 centimeter. Hanarna kan bli könsmogna vid en mindre längd än honorna.

Trekantshajen är listad som sårbar, särskilt hotad är den i Medelhavet. Det främsta hotet mot arten är att den fastnar i fisknät som bifångst till annat fiske.

Källor

Externa länkar 

Pigghajartade hajar
Olaus Arvesen

Olaus (Ole) Arvesen, född 26 september 1830 och död 1917, var en norsk skolman och journalist.

Arvesen genomgick folkskoleseminarium, avlade studentexamen 1855 och blev teol. kand. 1862. Under en vistelse i Danmark blev han starkt påverkad av Grundtvig. Han blev en av grundtvigianismens ivrigaste förkämpar i Norge. 1864 öppnade Arvesen tillsammans med Herman Anker den första grundtvigska folkhögskolan i Norge på Sagatun nära Hamar, vilken han förestod till 1892. Politiskt tillhörde Arvesen vänstern och verkade för dess sak såsom redaktör för olika tidningar och 1892-94 som stortingsman. Han var en av förgrundsfigurerna vid folkmötena på 1880- och 90-talen. Arvesen har i Oplevelser og erindringer (1912) gett en livfull och intressant skildring av sin ungdom.

Källor
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Norska skolledare
Män
Födda 1830
Avlidna 1917
Dideroteffekten

Dideroteffekten (engelska: Diderot effect) är ett socialt fenomen som beskriver hur konsumtionsvaror bildar kulturellt bestämda, sammanhållna enheter. Begreppet myntades av antropologen och konsumtionsforskaren Grant McCracken 1988 och är uppkallat efter den franska upplysningsfilosofen Denis Diderot (1713–1784) som var först med att beskriva fenomenet i en essä.

Dideroteffekten uppstår i samspel mellan konsumenter och föremål som är komplementära och som ingår i s.k. diderotenheter. En diderotenhet är en grupp föremål som anses kulturellt komplementära i relation till varandra. Det kan röra sig om kläder, möbler, bilar, med mera. McCracken har beskrivit att en konsument är mindre benägen att avvika från en viss diderotenhet för att sträva efter en enhetlig representation av sin sociala roll. Men om konsumenten anammar ett föremål som avviker från den föredragna diderotenheten kan det även leda till att konsumenten börjar ty sig till en ny diderotenhet som stämmer bättre överens med det avvikande föremålet.

Effekten beskrevs för första gången i Denis Diderots essä Regrets sur ma vieille robe de chambre (ungefär ”Beklagande över att skiljas från min gamla morgonrock”). I denna berättas hur han får en vacker röd morgonrock av en vän. Det nya, eleganta plagget står dock i bjärt kontrast till Diderots överbelamrade, smått kaotiska men ändå hemtrevliga arbetsrum. Författaren beskriver hur han gradvis börjar ersätta mer och mer av rummet för att det ska gå ihop med den nya morgonrocken. Till slut har Diderot bytt ut all inredning, från skrivbordet till tapeter, för att det ska gå ihop med den nya morgonrocken.

Källor

McCracken, Grant Culture and Consumption: New Approaches to the Symbolic Character of Consumer Goods and Activities. Indiana University Press, Bloomington and Indianapolis, 1988 ; pp. 118-129

Vidare läsning
Pantzar, Mika "Domestication of Everyday Life Technology: Dynamic Views on the Social Histories of Artifacts" i Design Issues, Vol. 13, No. 3 (Autumn, 1997), s. 52-65
Frycklund, Jonas En god medborgare handlar i Neo, 2008, Nr 2.

Externa länkar
This Blog Sits At The - Grant McCrackens blogg (på engelska)

Antropologi
Konsumtion
Georgia Dome

Georgia Dome var en idrottsarena i Atlanta i Georgia i USA. Den var främst hemmaarena för NFL-klubben Atlanta Falcons. Den ersattes av Mercedes-Benz Stadium, som invigdes den 26 augusti 2017.

Evenemang 
 Super Bowl XXVIII
 Super Bowl XXXIV
 Olympiska sommarspelen 1996

Externa länkar 

Sportanläggningar i Georgia
Byggnader och anläggningar i Atlanta
Sport i Atlanta
Sportanläggningar invigda 1992
Byggnader rivna under 2000-talet
Those Whom the Gods Detest

Those Whom the Gods Detest är det sjätte studioalbumet av det amerikanska technical death metal-bandet Nile. Albumet spelades in 2009 och släpptes den 3 november 2009 i Nordamerika och den 6 november 2009 i Europa genom Nuclear Blast. Albumet producerades och mixades av Neil Kernon.

Låtlista 
 "Kafir!" – 6:50
 "Hittite Dung Incantation" – 3:48
 "Utterances of the Crawling Dead" – 5:09
 "Those Whom the Gods Detest" – 8:07
 "4th Arra of Dagon" – 8:40
 "Permitting the Noble Dead to Descend to the Underworld" – 3:32
 "Yezd Desert Ghul Ritual in the Abandoned Towers of Silence" (instrumental) – 2:33
 "Kem Khefa Kheshef" – 6:18
 "The Eye of Ra" – 5:01
 "Iskander Dhul Kharnon" – 6:41

Text: Karl Sanders
Musik: Karl Sanders (spår 7), Karl Sanders/George Kollias (spår 1, 2, 4, 5, 8, 10, 11), Dallas Toler-Wade/George Kollias (spår 3, 6, 9, 12)

Medverkande 
Musiker (Nile-medlemmar)
 Karl Sanders – gitarr, sång
 Dallas Toler-Wade – gitarr, basgitarr, sång
 George Kollias – trummor, slagverk

Bidragande musiker
Mike Breazeale – sång
Pete Hammoura – sång
Chief Spires – sång
Jon Vesano – sång
David Merideth – sång

Produktion
Neil Kernon – producent, ljudtekniker, ljudmix
Erik Rutan – ljudtekniker (trummor)
Serdar Ozturk – ljudtekniker
Alan Douches – mastering
Michał "Xaay" Loranc – omslagskonst

Referenser

Externa länkar
Låttextar på Dark Lyrics

Album av Nile
Musikalbum 2009
Daniel Harbe

Johan Daniel Harbe, född 16 juni 1902 i Örkelljunga i Skåne, död 21 augusti 1971, i Örebro Nikolai församling, Örebro, var kyrkoherde i flera församlingar i Närke (Strängnäs stift av Svenska kyrkan), lokalhistorisk författare och mångårig ordförande för Västernärkes hembygdsförening.

Daniel Harbe gifte sig 1932 med Elsa Falk (död 1958) och 1960 med Gunilla Broström.

Harbe tog studentexamen i Lund 1926, blev 1929 teologie kandidat och prästvigdes 1930. Han blev 1930 vice komminister i Västra Vingåker, 1932 komminister i Hidinge, 1940 kyrkoherde i Skagershult, 1955 i Edsberg och 1962 i Mosjö. Han var riksantikvarieämbetets ombud i Lekeberg, ordförande i Örebro läns hembygdskrets, Örebro läns allmänna bildningsförbunds folkminnesutskott, mångårig ordförande för Västernärkes hembygdsförening, styrelseledamot i Örebro läns hembygdsförbund, suppleant i Strängnäs stiftsråd och Strängnäs stifts pastoratsförbund. Han blev 1951 korresponderande ledamot Gustav Adolfsakademien. Han var ledamot av Nordstjärneorden, mottog Djurklou-medaljen och Samfundet för hembygdsvårds förtjänstplakett.

Hur hans intresse för Västernärkes folkminnen väcktes, har han beskrivit i förordet till Folkminnen från Edsbergs härad.
Harbe visade ett stort socialt intresse. I Skagershults centralort Hasselfors fanns Hasselfors bruks AB stora sågverk och Harbe stod upp för bruksarbetarnas ofta eländiga villkor.
 

Yngste sonen -Bengt Harbe-(född 1936),socionom 1963, socialassistent och senare socialchef i dåvarande Saltsjöbadens köping och 1968 utredningssekreterare och senare kanslichef i Örebro läns landsting. Har skrivitÅrskrönika för Örebro läns landsting 1863-1975 (2 delar) utg, av landstinget 2001).

Bibliografi
Skagershult, en närkessocken (1947) illustrerad av Bernt Johansson
Folkminnen från Edsbergs härad (2 delar, 1951, 1956), digitaliserad

Källor

Externa länkar

Noter 

Svenska präster under 1900-talet
Svenska historiker
Personer inom svensk hembygdsrörelse
Personer från Örkelljunga socken
Män
Födda 1902
Avlidna 1971
Kalusj

Kalusj ( ; ), är en stad vid foten av Karpaterna, i Ivano-Frankivsk oblast i västra Ukraina. Staden är en separat administrativ enhet, underordnad Ivano-Frankivsk oblast, och samtidigt administrativ huvudort för den omgivande Kaluskij rajon. Folkmängden uppgår till cirka 66 000 invånare (2021).

Viktiga lokala industrier är bearbetning inom livsmedel, kläder, kemikalier, hantverk, träsnideri och betong.

Källor

Städer i Ukraina
Orter i Ivano-Frankivsk oblast
Hjalmar Holmquist

Hjalmar Fredrik Holmquist, född 28 april 1873 i Sunnemo, död 1 februari 1945,  i Lund, var en svensk teolog och kyrkohistoriker.

Biografi
År 1903 blev han docent i kyrkohistoria vid Uppsala universitet, teol.lic. 1904 och prästvigdes samma år. År 1909 blev han professor i kyrkohistoria och symbolik vid Lunds universitet och teologie doktor 1910. Från 1920 var han kyrkomötesombud. Holmquists rika författarskap omfattar specialundersökningar i svensk kyrkohistoria, läroböcker för olika stadier av utbildningsväsendet och handböcker för universitetsundervisningen.

Bibliografi 
Fullständig förteckning över Hjalmar Holmquists tryckta skrifter 1899-1938, upprättad av Thede Palm publicerad i Från skilda tider. Studier tillägnade Hjalmar Holmquist, 1938
D. Johannes Mathiae Gothus (1903)
Gamla kyrkans historia (1907)
De svenska domkapitlens förvandling till lärarekapitel 1571-1687 (1908)
Medeltidens kyrkohistoria (1910)
Luther, Loyola, Calvin (1912)
Den lutherska reformationens historia (1915)
Martin Luther (1916)
Ur kristendomens historia mellan världskrigen 1814-1914 (1918)
Påvedömets historia 1800-1920 (1920)
Kyrkohistoria (3 bd, 1922-27)
Den svenska reformationens begynnelse 1523-31 (1923)
Den ryska kyrkan under bolsjevikväldet (1929)
Tvång, tolerans, samverkan (1929)

Noter

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 237.

Svenska professorer i kyrkohistoria
Personer verksamma vid Lunds universitet
Svenska teologer under 1900-talet
Födda 1873
Avlidna 1945
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Sunnemo socken
Isidor Bonnier

Isidor Adolf Herman Bonnier, född 15 november 1848 i Stockholm, död där 14 augusti 1925, var en svensk journalist.

Hans föräldrar var Adolf Bonnier (1806–1864) och Sophie Hirsch. År 1887 gifte han sig med Alice Rosalie Amigo, dotter till en handlande. 

Han var elev vid Mosaiska församlingens gosskola 1855–62, vid Stockholms Lyceum 1862–67. Därefter blev han redaktör för Bazaren 1873–74, Nya Bazaren 1875–77, Ute och Hemma 1889–94 samt redaktör och ansvarig utgivare för Svensk Bokhandelstidning 1876–85 och 1888–1912.

Isidor Bonnier var också grundare av och ordförande för Understödsföreningen för svenska bokhandlare 1882–1925, kassaförvaltare i Svenska bokförläggareföreningen 1887–1924 samt föreståndare i Stockholms mosaiska församling 1906–20.

Källor
Publicistklubbens porträttmatrikel 1936. Stockholm 1936

Födda 1848
Avlidna 1925
Svenska journalister under 1800-talet
Ättlingar till Gerhard Bonnier
Män
Svenska journalister under 1900-talet
Journalister från Stockholm
Henrik Almstrand

Henrik Almstrand, född 1 mars 1869 i Almundsryds socken i Kronobergs län,  död 24 november 1925 i Stockholm, var en svensk jurist och kommunalpolitiker.

Almstrand var son till bonden Kristoffer Eskilsson och Johanna Nilsdotter. Han var sedan 1899 gift med Klara Heyman, dotter till grosshandlaren Sally Heyman och Clara Moritz.

Från födseln saknade Henrik Almstrand vänstra handen. En av faderns vänner, kommunalordförande i socknen, rådde honom då att studera. Han var elev vid Växjö allmänna högre läroverk 1885-1889, blev inskriven som student vid Uppsala universitet 1889 där han tog juris utriusque kandidatexamen. Där lärde han bland andra känna Leonard Jägerskiöld som förblev hans vän livet ut. Han var ivrig medlem i studentföreningen Verdandi och ansågs mycket vänstersinnad, dock utan att ta steget fullt ut för att bli socialdemokrat. 

Från 1898 var Henrik Almstrand praktiserande advokat i Göteborg; han ägde och bebodde även villa Sjöboda på Stenungsön. 

Almstrand kom i Göteborg att tillsammans med sin kamrat Jägerskiöld tillhöra det så kallade Lördagslaget, som samlades om lördagarna bland annat för att dryfta politiska frågor. Sällskapet räknade även bland andra Evald Lidén, Ernst Hagelin, Otto Sylwan, Ludvig Stavenow, Erik Björkman, Axel Romdahl, Otto Lagercrantz, Axel Nilsson, Erland Nordenskiöld, Gösta Göthlin, Albert Lilienberg och Peter Lamberg. 

Almstrand kom aldrig att riktigt följa partilinjen blint, utan ville exempelvis 1905 slå till mot Norge under unionskrisen. Han blev aldrig riksdagsledamot, utan valdes 1909 in i Göteborgs stadsfullmäktige. Från 1918 var han ordförande i drätselkammaren. Hans nationalistiska läggning kom väl till uttryck under en rättstvist mellan lokala fiskare och Wilsonlinjen. Fiskarna hade fått sina nät förstörda av en oceanångare. I ett anförande sade han karakteristiskt:

 
Almstrand var även ordförande i AB Göteborgssystemet samt ledamot av processkommissionen från 1912, där han representerade advokaternas synpunkter. Därför kom han att vistas mycket i Stockholm, där han också avled i en hjärtattack. Den 30 november gravsattes han på Östra kyrkogården, Göteborg.

Referenser 
 Göteborgare 1923. Biografisk uppslagsbok. Hugo Brusewitz aktiebolags förlag: Göteborg 1923
 Jägerskiöld, L.A., Upplevt och uppnått. Stockholm 1943
 Publicistklubbens porträttmatrikel 1936. Stockholm 1936

Svenska advokater
Ledamöter av Göteborgs kommunfullmäktige
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Almundsryds socken
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Födda 1869
Avlidna 1925
Män
Linsells landskommun

Linsells landskommun var en kommun i Jämtlands län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Linsells socken i Härjedalen när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863. 1952 gick den upp i Svegs landskommun. Området tillhör sedan 1974 Härjedalens kommun.

Kommunvapnet
Blasonering: I blått fält en spets av silver, därunder en av vågskura bildad blå stam, belagd med en laxöring av silver med röd beväring, därest sådan skall komma till användning.

Detta vapen fastställdes av Kungl. Maj:t den 17 december 1948.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1946

Se även
 Linsells församling

Källor

Indelningar i Härjedalens kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Jämtlands län
Kjell Bachman

Kjell Adolf Carlheim Bachman, född den 9 mars 1911 i Kävlinge församling, död den 6 augusti 1989 i Våxtorps församling, var en svensk agronom och godsägare. 

Bachman avlade agronomexamen 1933 vid Alnarps lantbruksinstitut och var ordförande i Hallands läns skogsvårdsstyrelse. Han blev ledamot av Skogs- och Lantbruksakademien 1962. Bachman blev riddare av Vasaorden 1959.

Källor 

 Riddare och Ledamöter av Kungl. Vasaorden i Sveriges statskalender 1962
 
 
  
 

Svenska agronomer
Alumner från Sveriges lantbruksuniversitet
Ledamöter av Kungliga skogs- och lantbruksakademien
Riddare av Vasaorden
Personer från Kävlinge socken
Födda 1911
Avlidna 1989
Män