kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Upsala (tidning)

Upsala (i folkmun, och på slutet även officiellt: Tidningen Upsala eller bara TU) var en tidning som utkom mellan 1845 och 1958 i Uppsala.

Dagstidningen grundades av Pehr Hanselli och utkom till en början en gång i veckan. År 1852 ökades utgivningstakten till två gånger per vecka. Året dessförinnan hade Hanselli överlämnat ansvaret för tidningen till Johan Sundvallson. En av anledningarna bakom redaktörsbytet var att Hansellis anseende blivit stukat i samband med det ryktbara Gasslanderska förtalsmålet 1849.

Under Sundvallsons ledning framstod Upsala allt mer som ett organ för stadens borgerskap, vilket väckte visst missnöje bland stadens akademiska kretsar. Två universitetsmän, filosofen Sigurd Ribbing och astronomen Gustaf Svanberg, tog därför initiativ till den konkurrerande tidningen Upsala-Posten som stod universitetet nära. Under hela 1860-talet pågick häftiga meningsutbyten mellan de båda lokaltidningarna, inte minst mellan de respektive redaktörerna, Sundvallson och Upsala-Postens Esaias Edquist.

I början av 1870-talet avgick Sundvallson. Ett nytt skede i tidningens historia inleddes 1874, då Karl Möllersvärd övertog redaktörskapet. Tidningen förblev i den Möllersvärdska familjens kontroll under flera decennier, och den leddes i tur och ordning av sönerna Gottfried Möllersvärd och John Möllersvärd. Redaktör för tidningen i början av 1900-talet var skalden Erik Natanael Söderberg. Bland tidningens senare profiler kan nämnas Hans von Feilitzen, som fungerade som ekonomichef och vd från 1944 till 1954.

Från 1906 utkom tidningen sex gånger per vecka och var då ett språkrör för högern. År 1912 utkom tidningen i 5 000 exemplar, men kallades av folkhumorn för "Nollan". I längden klarade inte tidningen konkurrensen från Upsala Nya Tidning och vid mitten av 1900-talet förde den en tynande tillvaro. Från 1957 utkom Upsala en gång per vecka och hade när tidningen lades ned en upplaga på 2 000 exemplar.

Referenser

Externa länkar
 Roland Agius: "Tidningen Upsala"

Svenska dagstidningar
Nedlagda svenska tidningar
Media i Uppsala
Dagstidningar startade 1845
Dagstidningar nedlagda 1958
Uppsalas historia
Aman Verma

Aman Kumar Verma, född 3 januari 1987 i Leicester, är en engelsk fotbollsspelare som spelar i den engelska klubben Tamworth.

Aman Verma är en produkt från Leicester Citys akademi. Verma lämnade akademin för spel i Bedworth United och sedan Redditch United. År 2009 skrev han på för moderklubben Leicester City igen. Verma har sedan återkomsten varit utlånad till Crewe Alexandra, Histon, Kidderminster Harriers och för tillfället är han utlånad till Darlington.

Källor
 Leicesters officiella hemsida
  

Födda 1987
Engelska fotbollsspelare
Spelare i Leicester City FC
Spelare i Crewe Alexandra FC
Spelare i Histon FC
Spelare i Kidderminster Harriers FC
Spelare i Darlington FC
Spelare i Kettering Town FC
Spelare i Mansfield Town FC
Spelare i Stockport County FC
Män
Levande personer
Personer från Leicester
Göteborgs slakthus

Göteborgs slakthus är ett slakthus som ligger på Slakthusgatan 6-10 i Göteborg. 

Göteborgs slakthus var det första kommunala slakthuset i Sverige och var försett med eget järnvägsspår. De äldsta delarna byggdes 1905 av F.O. Peterson & söner, efter ritningar av Otto Dymling 1902-03. Området hade en slaktavdelning och en marknadsavdelning för djurhållning. Slakthallarna byggdes med stålstommar och ett löpande band. 

Slakthuset har genomgått flera om- och tillbyggnader genom åren.

Referenser 
 Ingrid Atlestam, Claes Caldenby & Mårten Tiselius, Gamlestaden. Historik och arkitekturguide. Göteborg 1999

Externa länkar 

 Higab: Slakthuset

Byggnader och anläggningar i Göteborg
Gamlestaden
Tysfjorden

Tysfjorden (lulesamiska: Divtasvuodna) är en fjord i Norska havet i Tysfjord kommun i Nordland, Norge. Fjorden sträcker sig 58 km söderut till Hellemobotn i änden av Hellemofjorden. Från Hellemobotn är det bara drygt 6 km till riksgränsen till Sverige och här är Norge som smalast. Det norska namnet är en avledning av det lulesamiske "divtas". Andraledet "vuodna" betyder «fjord».

Fjorden har sitt inlopp mellan Korsnes i sydväst och Brenneset i nordost. Inloppet ligger något söder om Barøya, som markerar den inre gränsen till Vestfjorden och inloppet till Ofotfjorden, som går österut. Strax innanför inloppet till Tysfjorden ligger Bognes på västsidan. Härifrån går det färja över till Skarberget. Denna färjeförbindelse är en del av E6. Från Bognes går det även färja ut i fjorden och över till den inre delen av Vestfjorden till Lødingen. Här går också fjordarmen Skrovkjosen österut. 

Söder om Bognes blir fjorden smalare, men den öppnar sig snart igen. Här ligger Hauköyfjorden (Haukøyfjorden) i den östligaste delen av fjorden. Hauköyfjorden är uppkallad efter Haukøyholmen, som ligger på östsidan. Från Haukøyfjorden går det flera fjordarmar söderut, österut och norrut. Stefjorden går österut och den har även Sildpollen som fjordarm norröver. Söder om Stefjorden ligger Tømmeråsfjorden och söder om denna går Fuglfjorden söderut. Väster om Fuglfjorden ligger Kjelkvika. Väster om Haukøyfjorden går den mindre Beisfjorden en liten bit västerut. 

Väster om Kjelkvika går Tysfjorden vidare söderut till Hulløya och här delar den sig igen i flera fjordarmar. På norrsidan av Hulløya ligger Kjøsviksundet och på öster om ön går Indre Tysfjorden österut. Kjøpsvik ligger vid inloppet till denna fjordarm. Inre Tysfjorden går först åt nordost och sedan i sydostlig riktning till Sørfjorden. Syderost om Hulløya går Mannfjorden i sydostlig riktning och väster om denna ligger Grunnfjorden. Väster om Grunnfjorden och sydväst om Hulløya går Hellemofjorden vidare söderut. Den är den längsta av alla Tysfjordens fjordarmar.

Strax norr om inloppet till Hellemofjorden, på västsiden av Tysfjorden, ligger samhället Drag och härifrån går det färja över fjorden till Kjøpsvik.

Förutom E6 går vägarna Fylkesvei 681, Fylkesvei 682, Fylkesvei 684 och Riksvei 827 längs fjorden. 

Tysfjorden hette tidigare Titisfjorden.

Noter 

Norges fjordar
Tentativa världsarv i Norge
Tysfjords kommun
Skaftafell

Skaftafell var en nationalpark, belägen mellan Kirkjubæjarklaustur, vanligen kallat Klaustur, och Höfn i södra delen av  Island.

Nationalparken instiftades 15 september 1967, och utvidgades två gånger därefter. Parken mätte efter utvidgningarna omkring 4 807 km², vilket gjorde den till Islands näst största nationalpark. Området ingår sedan 7 juni 2008 i Vatnajökulls nationalpark.

Här finns exempelvis dalen Morsárdalur, berget Kristínartindar och glaciären Skaftafellsjökull (en utlöpare till Vatnajökulls istäcke).

Landskapet är väldigt likt en del av Alperna, men har formats under tusentals års påverkan av eld (Öræfajökulls vulkanutbrott) och vatten (glaciärerna Skeiðarájökull och Skaftafellsjökull), vattendragen Skeiðará, Morsá och Skaftafellsá. Vulkanutbrott under istäcket kan ge upphov till jökulhlauper (glaciärfloder) som översvämmar Skeiðará. Den sandiga ödemarken mellan glaciären och sjön orsakad av jökulhlauper kallas Sandur. Den senaste jökulhlaupen gick 1996.

Skaftafell är känt på Island för sitt goda klimat och de soliga dagarna under sommaren vilka är ovanliga på södra Island. Det finns en naturlig björkskog, Bæjarstaðarskógur, liksom flera fågelarter och fjällräv.

Svartifoss (Svartforsen) är ett 12 meter högt vattenfall. Dess namn kommer av de svarta basaltkolonnerna intill den.

Under medeltiden fanns en del stora gårdar i området, men flertalet övergavs efter två vulkanutbrott och följande glaciärförflyttningarna.  De två överlevande gårdarna lever idag i huvudsak på turismen. Parken har även ett informationscenter och en tältplats. Det finns många vandringsleder i området.

Externa länkar 

Nationalparkens officiella webbplats 
Svartifoss - Fotogalleri på www.islandsmyndir.is
Foton, fransk text

Vatnajökulls nationalpark

en:Skaftafell#Skaftafell National Park
Balthasar Gyldenhoff

Balthasar Gyldenhoff, tidigare Thile, född 25 mars 1626 i Halle, Sachsen, död 4 mars 1689 i Stockholm, var en svensk friherre, krigsråd och landshövding i Västmanlands län.

Biografi
Gyldenhoff var son till postmästaren Baltasar Thile och Catharina i Halle. Gyldenhoff blev 1645 kammarskrivare i krigskollegium och 1647 kassör vid legationen till Moskva. Han blev 1648 aktuarie i krigskollegium och 28 juni 1650 artilleribokhållare. Gyldenhoff blev 1651 kommissarie i krigskollegium och 1659 krigskamrer vid Svenska armén. Han var 1661 änkedrottning Hedvig Eleonoras hauptman över Vadstena slott och Vadstena län. Gyldenhoff adlades 13 oktober 1662 med namnet  Gyldenhoff och blev 1668 krigskommissarie. Han var 2 oktober 1674 krigsråd och fick sitt adelskap stadfäst 19 november 1677. Gyldenhoff blev 3 juli 1683 landshövding i Västmanlands län och var även ståthållare på Västerås slott och assessor i bergskollegium. Han blev 24 december 1687 friherre och introducerades i Sveriges riddarhus 1689 som nummer 84. Gyldenhoff avled 1689 i Stockholm och begravdes 15 juli samma år i Riddarholmskyrkan. Kroppen fördes därefter till Lovö kyrka där ett begravningsvapen sattes upp.

Gyldenhoff ägde gårdarna Malmvik i Lovö socken, Lindhovs gård i Botkyrka socken, Göstad i Vånga socken, Götemåla och Seskarö.

Familj
Gyldenhoff gifte sig första gången 6 januari 1651 på Bergsbrunna i Danmarks församling med Vendela Valentin (1633–1668). Hon var dotter till rådmannen Valentin Nilsson och Margareta von der Linde av släkten von der Linde i Stockholm. De fick tillsammans barnen Agnes Margareta Gyldenhoff (1653–1703) som var gift med översten Johan Herman von Campenhausen, Hans Gyldenhoff (född 1656), Vendela Julianan Gyldenhoff (född 1657), Eva Gyldenhoff (1658–1735) som var gift med landshövdingen Hans von Dellinghausen, överstelöjtnanten Baltazar Gyldenhoff (1660–1743), Lorens Gyldenhoff (1661–1666), Carl Gyldenhoff (1663–1663), Catharina Gyldenhoff (1665–1703) som var gift med kommerserådet Daniel Leijonancker, Gustaf Gyldenhoff och en son.

Gyldenhoff gifte sig andra gången i oktober 1669 med Christina von der Linde. Hon var dotter till assessorn Jakob von der Linde och Carin Gyllenhorn. De fick tillsammans barnen Jakobina Gyldenhoff (1671–1691), sekundlöjtnanten Lorens Gustaf Gyldenhoff (1672–1703), Christina Gyldenhoff (1674–1733) som var gift med hauptmannen Mårten Törnhielm och Charlotta Gustava Gyldenhoff (född 1675).

Referenser
Universitetsbiblioteket i lund - Förteckning över släktarkiven i De la Gardieska arkivet

Noter 

Landshövdingar i Västmanlands län
Personer från Halle an der Saale
Krigsråd
Svenska friherrar
Personer under stormaktstiden
Födda 1626
Avlidna 1689
Män
Dakota (folkgrupp)

Dakota - egentligen dakhótha - är en grupp ursprungsamerikaner som lever på prärien, tillhör den större siouxgruppen och som talar en dialekt av siouxspråken. De utgör den östligaste av de tre huvudgrupper i vilka sioux-folken på historiska och språkliga grunder brukar indelas. De två andra huvudgrupperna är nakota och lakota.

År 2000 definierade sig 1 771 personer i USA sig som Dakota och 2 207 som Santee.

Namn och etymologi 
Namnet dakota är folkets namn på sig själva och betyder ungefär "allierad" eller "vän" på dakota. Dakotas alternativa namn santee kommer från orden isan t'i, vilket ungefär betyder "de som bor vid kniven", där kniven refererar till en sjö).

Dakota-folket består av totalt sex stammar. 

De fyra stammar i öst som även går under namnet Santee är följande :
 Bdewákhaŋthuŋwaŋ (Mdewak'ant'unwan) - Andesjöbyn
 Waȟpékhute (Wahpek'ute) - Lövskyttar
 Sisíthuŋwaŋ (Sisseton) - Fiskfjällsbyn
 Waȟpékthuŋwaŋ (Wahpet'unwan) - Lövbyn
De två stammarna i väst (som ibland av misstag räknas till nakota på grund av hur man uttalar dakota) är:

 Yankton - byn vid slutet

 Yanktonai - den lilla byn vid slutet

Referenser

Ursprungsfolk i Nordamerika
Nordamerikanska indianer
Cornelis Jacobus Gorter

Cornelis Jacobus Gorter, född 14 augusti 1907 i Utrecht, Nederländerna, död 30 mars 1980 i Leiden, var en nederländsk experimentell och teoretisk fysiker. Bland annat upptäckte han paramagnetisk avslappning och var pionjär inom lågtemperaturfysik. 

Han var professor i fysik vid Universitetet i Leiden och chef för Kamerlingh Onnes laboratorium vid samma lärosäte. Han invaldes 1958 som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Biografi
Efter studentexamen i Haag studerade Gorter fysik vid Universitetet i Leiden och disputerade med avhandlingen Paramagnetische Eigenschaften von Salzen ("Paramagnetiska saltegenskaper") färdigställd under handledning av Wander de Haas. Från 1931 till 1936 arbetade han vid Teylers Stichting i Haarlem och från 1936 till 1940 vid Universitetet i Groningen, innan han blev professor vid Amsterdams universitet som efterträdare till Pieter Zeeman. År 1946 återvände han till Leiden som professor och från år 1948, som efterträdare till De Haas, ledde Gorter Kamerlingh Onnes Laboratory där han stannade där till sin pensionering 1973. Han dog i Leiden 1980, efter att ha lidit i flera år av Alzheimers sjukdom. Bland hans doktorander finns Nicolaas Bloembergen och Bert Broer.

Vetenskapligt arbete
År 1936 upptäckte han paramagnetisk avslappning men missade emellertid upptäckten av kärnmagnetisk resonans (även känd som kärnspinnresonans), som beskrevs av Joan Henri Van der Waals. 

Tillsammans med Hendrik Casimir utformade han en tvåvätskemodell för att förklara supraledning med termodynamik och Maxwells ekvationer. Casimir beskrev deras samarbete i en av sina böcker. "Gorter-modellen" för en andra ordningens fasövergång är från denna period av hans karriär, liksom klargörandet av Senftlebeneffekten (förändring av viskositet och värmeledningsförmåga hos paramagnetisk gas i ett magnetfält).

Gorter studerade många aspekter av antiferromagnetism i CuCl2·2H2O. Tillsammans med Johannes Haantjes utvecklade han en teoretisk modell av antiferromagnetism i ett dubbelgitterämne. Efter andra världskriget arbetade han med flytande helium II och utvecklade teorin som nu är känd som Coulomb-blockad, ökningen av elektrisk resistans i metallfilmer vid låga temperaturer. Gorter-Mellink-ekvationen beskriver den ömsesidiga friktionen mellan två vätskor i flytande helium II.

Bibliografi (urval) 
 många vetenskapliga artiklar
 Paramagnetische relaxatie, Leiden, November 1946 (bok på holländska) 
 Progress in Low Temperature Physics, sex delar under hans redaktörskap

Utmärkelser och hedersbetygelser
 Medlemskap i Royal Netherlands Academy of Arts and Sciences in 1946.
 Fritz London Utmärkelse 1966 för hans olika bidrag till fysiken av låga temperaturer. Hans tacktal diskuterar de upptäckter han missade.
 Hösten 2007 öppnades C. J. Gorter Center for High-field MRI i Leiden.

Referenser

 Biography

Noter

Externa länkar 

Oral History Transcript — Dr. C. J. Gorter, Niels Bohr Library & Archives with the Center for History of Physics of the American Institute of Physics

Nederländska fysiker
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1907
Avlidna 1980
Män
Personer från Utrecht
Alumner från Leidens universitet
National Basketball Association 1994/1995

National Basketball Association 1994/1995 var den 49:e säsongen av den amerikanska proffsligan i basket. Säsongen inleddes den 4 november 1994 och avslutades den 23 april 1995 efter 1.107 seriematcher, vilket gjorde att samtliga 27 lagen spelade 82 matcher var.

Onsdagen den 14 juni 1995 vann Houston Rockets sin andra NBA-titel efter att ha besegrat Orlando Magic med 4-0 i matcher i en finalserie i bäst av 7 matcher.

All Star-matchen spelades den 12 februari 1995 i America West Arena i Phoenix, Arizona. Western Conference vann matchen över Eastern Conference med 139-112.

Grundserien 
Not: Pos = Position i konferensen, V = Vinster, F = Förluster, PCT = Vinstprocent

Lag i GRÖN färg till en slutspelserie.
Lag i RÖD färg har spelat klart för säsongen.

Eastern Conference

Atlantic Division

Central Division 

Western Conference

Midwest Division

Pacific Division

Slutspelet
Åtta lag från den östra och den västra konferensen gick till slutspelet. Där möttes första och åttonde seedade lagen varandra, andra och sjunde lagen mötte varandra och så vidare i åttondelsfinaler (konferenskvartsfinaler). Vinnarna gick vidare där de möttes i kvartsfinalserier (konferenssemifinaler) innan det spelades semifinalserier (konferensfinaler). Åttondelsfinalserierna avgjordes i bäst av 5 matcher medan alla övriga slutspelsserier avgjordes i bäst av 7 matcher.

NBA-final 
Orlando Magic mot Houston Rockets

Houston Rockets vann finalserien med 4-0 i matcher

Källor 

NBA 1994/1995 på basketball-reference.com
Samtliga resultat under säsongen 1994/1995 på basketball-reference.com
NBA:s All-Star match 1995 på basketball-reference.com
NBA history 1994/1995 på nba.com (Engelska)

1994 i USA
1995 i USA
Basketsäsongen 1994/1995
1994/1995
Waka Waka (This Time for Africa)

Waka Waka (This Time for Africa) på engelska eller Waka Waka (Esto es África) på spanska   är en remix av den kamerunska hitlåten Tsamina eller Zangaléwa av Golden Sounds från 1986. Remixen släpptes 2010 med den colombianska sångerskan Shakira och var den officiella VM-låten för Världsmästerskapet i fotboll 2010. Den finns på Listen Up! The Official 2010 FIFA World Cup Album.

"Waka Waka" fick blandad kritik. Låten gick in på listorna i många länder: etta i Sverige, Italien och Spanien, tvåa i Schweiz och bland de tio främsta i flera europeiska länder.

Trots sin starka koppling till fotbolls-VM som slutade i juli 2010 höll låtens popularitet i sig i Sverige under resten av året också. Så sent som i oktober 2010 återfanns "Waka Waka" på förstaplatsen på Digilistan och på Sverigetopplistan.

Släpphistorik

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter 

Fotbollslåtar
Låtar av Shakira
Låtar framförda av Shakira
Musiksinglar 2010
Singlar utgivna på Epic Records
Världsmästerskapet i fotboll 2010
Flerspråkiga sånger
Colombianska sånger
Singelettor i Sverige
Singelettor i Danmark
Georg von Munthe af Morgenstierne

Georg Valentin von Munthe af Morgenstierne, född 3 januari 1892 i Oslo, död 3 mars 1978, var en norsk lingvist och iranist. 

Georg von Munthe af Morgenstierne disputerade 1918 vid Friedrich-Wilhelms-Universität zu Berlin på avhandlingen Über das Verhältnis zwischen Cārudatta und Mṛcchakaṭikā. Han var 1930–1937 professor i komparativ indoeuropeisk lingvistik vid Göteborgs högskola och 1937–1963 professor i indisk språk- och litteraturvetenskap vid Universitetet i Oslo. År 1941 utnämndes han till hedersdoktor vid Göteborgs högskola. Han invaldes 1942 som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Referenser

Noter

Källor 
  

Norska indologer
Norska professorer
Iranister
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Hedersdoktorer vid Göteborgs universitet
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1892
Avlidna 1978
Georg
Giovanni Battista Casti

Giovanni Battista (eller Giambattista) Casti, född 29 augusti 1724 och död 5 februari 1803 i Paris, var en italiensk skald.

Casti var en tid hovpoet i Wien. Han var mycket produktiv, och har efterlämnat en rad "Novelle galanti", sonetter, satirer och operetter.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Externa länkar 
 

Italienska poeter
Italienskspråkiga poeter
Poeter under 1700-talet
Italienska författare under 1700-talet
Födda 1724
Avlidna 1803
Män
Svensk uppslagsbok
Finlands officiella lista

Finlands officiella lista () är Finlands nationella hitlista, publicerad av IFPI Finland (före detta ÄKT).

Den startades i januari 1991 som Radiomafian lista som sändes över radiostationen Radiomafia (nu YleX). Den blev officiell lista 1994. Listan publiceras varje vecka.

För närvarande (2010) publiceras följande fyra veckolistor.
 Album (Top 50) 
 Singlar (Top 20)
 Nerladdningar (Top 30)
 Mellanprisalbum (Top 10)
 Musik-DVD:er (Top 10)

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiella listor på webbplatsen för IFPI.fi 
Arkiv för finländska listor, med singlar och album från mitten av 1995 
Finländska listor på FinnishCharts.com
Arkiv för finländska singellistor
Arkiv för finländska albumlistor

Bildanden 1991
Musik i Finland
Topplistor
Julius Lessing

Julius Lessing, född den 20 september 1843 i Stettin, död den 14 mars 1908 i Berlin, var en tysk konstförfattare och museiman.

Lessing blev 1870 lärare i konstindustrins historia vid Bauakademie och vid Gowerbeakademie i Berlin samt 1872 direktör för konstindustrimuseet där. Han var en flitig författare i ämnen, omfattande äldre och ny konstindustri. 

Bland hans arbeten finns exempelvis Muster altdeutscher Leinenstickerei (första samlingen, 9:e upplagan 1890, andra samlingen, 7:e upplagan 1889), Die Renaissance im heutigen Kunstgewerbe (1877), Unsrer Väter Werke (1889) och Das moderne in der Kunst (1899).

Källor

Födda 1843
Avlidna 1908
Personer från Stettin
Tyska konsthistoriker
Män
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Shakiras diskografi

Den colombianska artisten Shakiras diskografi består av sex officiella studioalbum, tre samlingsalbum och tre livealbum. Hon har även släppt 30 musiksinglar, 25 musikvideor och tre musik DVD.

Studioalbum 
 1991 – Magia (inofficiellt studioalbum, utgivet på kassett & EP)
 1993 – Peligro (inofficiellt studioalbum, utgivet på kassett & EP)
 1995 – Pies Descalzos
 1998 – ¿Dónde Están los Ladrones?
 2001 – Laundry Service
 2005 – Fijación Oral Vol. 1
 2005 – Oral Fixation Vol. 2
 2009 – She Wolf
 2010 – Sale el sol (engelsk utgåva: The Sun Comes Out)
 2014 – Shakira
 2017 – El Dorado

EP 
 2007 – Love in the Time of Cholera

Livealbum 
 2000 – MTV Unplugged
 2004 – Live & Off the Record
 2007 – Oral Fixation Tour (DVD)
 2011 – Live from Paris

Samlingsalbum 
 1997 – The Remixes
 2002 – Laundry Service: Washed & Dried
 2002 – Colección de Oro
 2002 – Grandes Éxitos
 2006 – Oral Fixation Volumes 1&2

Singlar

Inofficiella singlar 
 1991 – ”Magia”
 1991 – ”Lejos De Tu Amor”
 1991 – ”Esta Noche Voy Contigo”
 1993 – ”Peligro”
 1993 – ”Brujería”
 1993 – ”Eres”
 1993 – ”Tu Seras La Historia De Mi Vida”

Officiella singlar 
 1994 – ”¿Dónde Estás Corazón?”
 1996 – ”Estoy aquí”
 1996 – ”Pies descalzos, sueños blancos”
 1996 – ”Antología
 1997 – ”Se quiere, se mata
 1998 – ”Ciega, sordomuda
 1999 – ”Tú”
 1999 – ”Inevitable"
 1999 – ”No creo"
 1999 – ”Si te vas”
 1999 – ”Ojos así”
 1999 – ”Moscas en la Casa”
 2001 – ”Whenever, Wherever”/”Suerte”
 2002 – ”Te dejo Madrid”
 2002 – ”Underneath Your Clothes”
 2002 – ”Objection (Tango)”/”Te Aviso, Te Anuncio (Tango)”
 2002 – ”The One”
 2002 – ”Que me quedes tú”
 2003 – ”Fool”
 2004 – ”Poem to a Horse”
 2005 – ”La tortura”
 2005 – ”No”
 2005 – ”Don't Bother”
 2006 – ”Día de enero”
 2006 – ”Hips Don't Lie” (med Wyclef Jean)
 2006 – ”Illegal” (med Carlos Santana)
 2006 – ”La pared”
 2007 – ”Las de la Intuición”/”Pure Intuition”
 2007 – ”Hay Amores”
 2007 – ”Beautiful Liar” (med Beyoncé)
 2009 – ”She Wolf/Loba”
 2009 – ”Lo Hecho Esta Hecho”
 2009 – ”Give It Up to Me” (med Lil Wayne)
 2009 – ”Gypsy”
 2010 – ”Waka Waka (This Time for Africa)” (med Freshlyground)
 2010 – ”Loca” (med El Cata eller Dizzee Rascal)
 2011 – ”Sale el Sol”
 2011 – ”Rabiosa” (med El Cata eller Pitbull)
 2011 – ”Antes de las Seis”
 2011 – ”Je l'aime à mourir”
 2012 – ”Addicted to You”
 2014 – ”Can't Remember to Forget You” (med Rihanna)
 2014 – ”Empire”
 2014 – ”Dare (La La La)”
 2016 – ”Try Everything”
 2016 – ”La Bicicleta” (med Carlos Vives)
 2016 – ”Chantaje” (med Maluma)
 2017 – ”Deja Vu” (med Prince Royce)
 2017 – ”Me Enamoré”
 2017 – ”Perro Fiel” (med Nicky Jam)

Singlar som gästsångare 
 2006 – ”Te lo agradezco, pero no” (med Alejandro Sanz)
 2007 – ”Beautiful Liar” (med Beyoncé)
 2007 – ”Si tu no vuelves” (med Miguel Bosé)
 2008 – ”Sing” (med Annie Lennox och andra artister)

Shakira
Popdiskografier
Museiman

En museiman är en person som är hemma i saker som rör museer. En museiman är ofta museitjänsteman men behöver inte nödvändigtvis vara det.

Ordet används framför allt om äldre förhållanden, uppskattningsvis fram till första hälften av 1900-talet, särskilt om människor som haft betydelse för framstående museer eller för museivärlden som sådan. Ibland används ordet även i nutid, såsom Nationalencyklopedin om musiechefen Lars Nittve.

Se även 
 Biblioteksman
 Industriman
 Kyrkoman
 Skolman
 Statsman
 Tidningsman

Källor 

Museer
Yrken