kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Oscar Nikula

Oscar Nikula, född 31 maj 1907 i Vasa, Finland, död 14 december 1996, var en finländsk historiker och professor i nordisk historia vid Åbo Akademi 1951–1974 och förestod Åbo stads historiska museum 1945–1952. 

Nikula disputerade på en avhandling om den svenska skärgårdsflottan 1933 och publicerade en rad lokalhistoriska arbeten. Han skrev också företagshistoriker och en biografi över Augustin Ehrensvärd.

Priser och utmärkelser 
1975 – Tollanderska priset
1982 – Svenska Akademiens Finlandspris
1980 – Hedersdoktor vid Åbo universitet

Bibliografi 
1933 – Svenska skärgårdsflottan 1756–1791
1938 – Tenala och Bromarf socknars historia
1939 – Sveaborg
1942 – Boktryckarna Frenckell och deras föregångare vid Åbo Akademi
1943 – John Nylund
1948 – Malmska handelshuset i Jakobstad
1949 – Falska och äkta mynt under Gustav III:s ryska krig
1950 – Åbo klädesfabrik
1950 – Joh. Gust. Wikeström
1953 – Rosenlew-koncernen
1953 – Göteborg-Åbo i vänskapligt umgänge
1954 – De görtzska koppargudarna
1957 – Vasa bomull AB
1960 – Augustin Ehrensvärd
1962 – Strengbergs 1762–1962
1965 – Inskriptionstal
1969 – Sankt Jakob
1972 – Åbo stads historia, 1721–1809
1977 – Borgarna som lantbrukare i Finland under 1700-talet
1978 – Finländska borgare på 1700-talet i kamp för sina och ståndets privilegier
1987 – Åbo stads historia, 1521–1600
1991 – Adolph Fredric Munck

Översättningar till finska
1942 – Kirjanpainajat Frenckell ja heidän edeltäjänsä
1946 – Suomenlinnan opas
1947 – Turku eilen ja tänään [kuvien valinta ja asettelu:] Lars-Ivar Ringbom ; [suomennos: Elias Saar]
1955 – Turun linna / johdanto [valokuvaus: Stagge Söderholm]
1970 – Turun kaupungin historia 1721–1809. Ensimmäinen nide
1971 – Turun kaupungin historia 1721–1809
1972 – Turun kaupungin historia 1809–1856
1979 – Turun kulttuurihistoriaa / toimituskunta: Vilho Niitemaa (Oscar Nikula och Tapio Sormunen)
1987 – Turun kaupungin historia 1521–1600. Ensimmäinen nide (Oscar och Sigrid Nikula)
1987 – Turun kaupungin historia 1521–1600. Toinen nide (Oscar och Sigrid Nikula)

Källor

Externa länkar 
 
 

Födda 1907
Avlidna 1996
Finländska professorer i historia
Personer verksamma vid Åbo Akademi
Hedersdoktorer vid Åbo universitet
Män
Personer från Vasa
Finlandssvenska historiker
Mottagare av Tollanderska priset
Plesiosaurus

Plesiosaurus är ett släkte av ordningen plesiosaurier som levde under jura, för 195-140 miljoner år sedan. De kallas också svanödlor på grund av sin långa svanliknande hals. Dessa reptiler levde i haven och livnärde sig främst av fisk. De blev upp till fem meter långa och hade paddelfenor.

Fossil av plesiosaurus förekommer endast i Storbritannien, även om andra nära släktingar hittats på andra håll. Den namngavs redan 1821 av William Conybeare och Henry Thomas De la Beche med utgångspunkt från ett mycket komplett exemplar på påträffats av världens första professionella fossilsamlare, Mary Anning.

Det förekommer spekulationer om att det så kallades Loch Ness-odjuret skulle vara ett överlevande exemplar från familjen plesiosaurier, då flera som påstår sig ha sett odjuret ofta har gett en beskrivning liknande en Plesiosaurus.

Beskrivning

Skallen och tänder
Jämfört med andra liknande plesisaurier, Plesiosaurus har ett litet huvud. Skallbasen är mycket smalare än långt, de kan sträcka ut sig så den största bredden är just under ögonen. Den anatomiska termen av kroppen är "avrundat triangulär" . Vid en lateral besiktning, skallen når sin högsta punkt på sidan av skallens ovansida.

Källor

Plesiosaurier
Agria

Agria är Europas näst största djurförsäkringsbolag med verksamhet i nio länder. År 1890 grundades Skandinaviska Kreatursförsäkringsbolaget som senare kom att bli Agria Djurförsäkring. Agrias har ett stort engagemang i djurens hälsa, Agria forskningsfond och aktivt deltagande vid olika djurevenemang som tävlingar och utställningar. Därtill har bolaget en egen tjänst för digital veterinärvårdsrådgivning som ingår i försäkringarna. Agria har även nära samarbete med djurägarorganisationer, som exempelvis kennelklubbar och olika avelsföreningar. Huvudkontoret ligger i Sverige medan verksamhet bedrivs i Danmark, Norge, Finland, Frankrike, Irland, Nederländerna, Storbritannien och Tyskland. Agria är ett dottervarumärke till Länsförsäkringar och länsförsäkringsgruppens specialistbolag för djur- och grödaförsäkring.

Externa länkar
 Agria Djurförsäkring., Sverige
 Agria Dyreforsikring, Norge
 Agria Dyreforsikring, Danmark
 Agria Eläinvakutuus, Finland
 Agria Tierversicherung, Tyskland
 Agria Pet Insurance, Storbritannien
 Agria Petinsure, Irland
 Agria Dierenverzekering, Nederländerna

Svenska försäkringsbolag
Kooperativ i Sverige
Länsförsäkringar
Djurförsäkring
Ljumske

Ljumske (latin: ile, inguen) är, i människans anatomi, de två kroppsregioner som definieras av vecken mellan lår och buken (sulcus inguinalis).  

Det är mycket lätt att "sträcka ljumskarna", vilket i praktiken betyder att man sträckt en lårmuskel, om man inte är tillräckligt uppvärmd och man bör därför alltid vara noggrann med att "töja ut ljumskarna" och låren ordentligt.

Se även 
 Människans anatomi
Buken
Erik Stenius

Erik Gunnarsson Stenius född 1 december 1911 i Helsingfors, död där 2 januari 1990, var en finländsk matematiker, filosof och professor.

Biografi
Stenius blev student 1929 och tog 1934 examen från Helsingfors universitet med matematik som huvudämne. Han fungerade som lärare i matematik och fysik vid Tölö svenska samskola 1935-1948. Han påbörjade senare forskarutbildning vid universitetet, inledningsvis i matematik, men hans avhandlingsämne bedömdes ligga inom filosofi, så han disputerade i detta ämne 1949 på doktorsavhandlingen Das Problem der logischen Antinomien.

Han blev 1949 docent i filosofi vid Åbo Akademi. År 1954 utnämndes han till professor i filosofi vid Åbo Akademi, efter att sedan 1949 varit tillförordnad på tjänsten. Den förre ordinarie innehavaren Rolf Lagerborg hade gått i pension redan 1942, och tjänsten hade ej gått att tillsätta sedan dess. År 1956 blev han invald i Finska Vetenskaps-Societeten.

Erik Stenius var son till Gunnar Stenius, gift med Eva Stenius och far till Per Stenius.

Bibliografi 
 Skola och bildning, 1946
 Tankens gryning, 1953
 Wittgensteins "kritik av det rena språket", 1960
 En filosofisk grundkurs i symbolisk logik, 1978

Priser och utmärkelser 
 Svenska Akademiens Finlandspris 1983

Källor

Externa länkar
 
 

Födda 1911
Avlidna 1990
Finländska professorer i filosofi
Finländska matematiker
Personer verksamma vid Åbo Akademi
Finlandssvenskar
Män
Personer från Helsingfors
Finlandssvenska naturvetare
Mottagare av Statsrådet Mauritz Hallbergs pris
Skottklocka

Skottklocka är en klocka som används i bollspel som till exempel basketboll, snooker, professionell lacrosse, vattenpolo och korfball. Då ett lag erövrat bollen från motståndaren måste de skjuta innan tiden på skottklockan löper ut.

Om ett lag som har bollen misslyckas med att skjuta inom den bestämda tiden går bollen över till motståndarlaget. När skottklockan slår hörs en ljudsignal.

I NBA (sedan 1954"), samt i WNBA (sedan 2006) och i FIBA-matcher (sedan år 2000, 30 sekunder åren 1956-2000) tickar skottklockan neråt från 24 sekunder, och kallas där även 24-sekundersklocka.

Bildgalleri

Se även 
 24-sekundersregeln

Referenser

Fotnoter 

Sporttermer
Ur
Peter Baranowski

Peter Baranowski är en svensk gatukonstnär född 1974 i Arboga och huvudsakligen verksam i Stockholm. Han är även känd som Klisterpeter och Rådjursmannen.

Baranowski ligger bland annat bakom fågelholkarna och rådjursansiktena som finns på baksidan av skyltar i stort sett i hela Stockholm. Han byggde tillsammans med Akay Traffic island, den berömda röda miniatyrstugan med vita knutar mellan motorvägarna som går mellan Solna och Norrtull.

Se även
Bröderna Barsky

Källor

Externa länkar
svd.se - Peter Baranowski
 Bilder på en stor del av Klisterpeters holkar

Födda 1974
Gatukonstnärer
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Män
Levande personer
Personer från Arboga
Grönsaksland

Ett grönsaksland används för att odla grönsaker och andra ätbara plantor för mänsklig konsumtion.

Externa länkar 

Trädgårdsskötsel

en:Kitchen garden#Vegetable garden
Carl-Eric Thors

Carl-Eric Thors, född 8 juni 1920 i Oravais, död 4 oktober 1986 i Helsingfors, var en finlandssvensk professor i nordiska språk vid Helsingfors universitet 1963–1985.

Biografi
Thors disputerade 1949 vid Helsingfors universitet och verkade därefter som docent och som äldre lektor vid Svenska lycéet och vid Nykarleby seminarium. Han var biträdande professor i nordisk filologi i Helsingfors 1958–1960, professor i svenska vid Jyväskyläs pedagogiska högskola 1960-62 och professor i nordisk filologi i Helsingfors 1963–1984. Han blev 1969 prodekanus inom den humanistiska sektionen. Han utnämndes till hedersdoktor vid Åbo Akademi 1974.

Thors intresserade sig för ortnamnsforskning och för den finlandssvenska befolkningens ålder och geografiska ursprung. Hans digraste verk berörde fornsvenska, där han bland annat utredde latinets betydelse för svensk språkutveckling. Hans studie av den kristna terminologin i fornsvenskan har spelat en stor roll i diskussionen om den tidigaste utländska missionen i Sverige. Han skrev också mycket populärvetenskap.

Thors var en ivrig språkvårdare och blev medlem i Svenska språkvårdsnämnden 1963 och ordförande 1965-84. Han skrev en språkspalt i Hufvudstadsbladet 1973–1985, Vasabladet 1966–1980 och Jakobstads tidning 1955–1958. Han medverkade  också i radioprogrammet Språkväktarna 1977–1982.

Thors var en centralgestalt inom det finlandssvenska kulturlivet. Han var styrelsemedlem av Svenska litteratursällskapet från 1966 och ordförande 1979–1983. Han var medlem av Svenska folkpartiets centralstyrelse 1950–1953, I studentexamensnämnden 1966-84 och hade styrelseuppdrag i Holger Schildts förlag. Han var medlem av Gustav Adolfs Akademien, Vetenskapssocieteten i Lund och Finska Vetenskapsakademien. Han fungerade som inspektor för Vasa nation åren 1981–1985.

Carl-Eric Thors var far till politikern Astrid Thors.

Bibliografi 
 Substantivering av adjektiv i fornsvenska 1949
 Studier över finlandssvenska ortnamnstyper 1953
 Den kristna terminologien i fornsvenskan 1957
 Finländska personnamnsstudier 1959
 Några österbottniska namn 1965
 Svenskan förr och nu 1970
 Det svenska nya testamentet 1780, 1973

Priser och utmärkelser 

 Erik Wellanders språkvårdspris 1975
 Svenska Akademiens Finlandspris 1984
 Vasa nations förtjänsttecken i guld

Källor

Litteratur

Externa länkar 

 Carl-Eric Thors arkiv vid Svenska litteratursällskapet i Finland 
 Carl-Eric Thors efterlämnade papper vid Svenska litteratursällskapet i Finland 

Födda 1920
Avlidna 1986
Finländska professorer i nordiska språk
Finlandssvenska språkforskare
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Hedersdoktorer vid Åbo Akademi
Män
Personer från Vörå
Finlandssvenska professorer
Mottagare av Statsrådet Mauritz Hallbergs pris
Erik Allardt

Erik Anders Allardt, född 9 augusti 1925 i Helsingfors, död 25 augusti 2020 i Helsingfors, var en finlandssvensk professor i sociologi vid Helsingfors universitet sedan 1958. 

Den amerikanska empiriska sociologin som undersöker samhällets förhållanden och konflikter introducerades i Finland av Allardt, som därmed kom att få ett betydande opinionsbildande inflytande särskilt under 1960- och 1970-talen. 

Sedan 1961 var han ledamot av Finska Vetenskaps-Societeten; år 1988 kallades han till hedersledamot av Societeten. År 1971 valdes han till ledamot av Finska Vetenskapsakademien. 1984 promoverades han till hedersdoktor vid Samhällsvetenskapliga fakulteten vid Uppsala universitet. År 1995 tilldelades han hederstiteln Akademiker.
Han var dotterson till Ivar Heikel, sonson till Anders Allardt och dottersonson till Johan Elias Strömborg.


Bibliografi 
 Skärgårdens avfolkning (Svenska befolkningsförbundets i Finland, 1948)
 Miljöbetingade differenser i skilsmässofrekvensen: olika normsystems och andra sociala faktorers inverkan på skilsmässofrekvenserna i Finland 1891–1950 (1952) [Diss Helsingfors universitet]
 Social struktur och politisk aktivitet: en studie av väljaraktiviteten vid riksdagsvalen i Finland 1945–54 (Söderström, 1956)
 Sociologi (tillsammans med Yrjö Littunen)  (översättning Nils Holmqvist, Almqvist & Wiksell, 1962)
 Samhällsstruktur och sociala spänningar (översättning Bertel Kihlman, Almqvist & Wiksell, 1965)
 Förankringar (Söderström, 1970)
 Om svensk sociologi (Helsingin yliopisto, sosiologian laitos, 1972)
 Att ha, att älska, att vara: om välfärd i Norden (Argos, 1975)
 Språkgränser och samhällsstruktur: finlandssvenskarna i ett jämförande perspektiv (tillsammans med Christian Starck, AWE/Geber, 1981)
 Samhället Finland: omvandlingar och traditioner (Schildt, 1985)
 Sociologin i Sverige: vetenskap, miljö och organisation: en utvärdering av svensk sociologi (tillsammans med Sverre Lysgaard och Aage Bøttger Sørensen, HSFR, 1988)
 Bondtur och kulturchocker: en intellektuell självbiografi (Söderström, 1995)
 Utvärdering av forskningsrådsnämndens program för naturresurs- och miljöforskning (tillsammans med Kerstin Lindahl Kiessling, Birgitta Odén, Forskningsrådsnämnden, 1997)

Priser och utmärkelser 
1971 – Ledamot av Finska Vetenskapsakademien
1984 – Hedersdoktor vid Uppsala universitet
1985 – Svenska Akademiens Finlandspris
1988 – Hedersledamot av Finska Vetenskaps-Societeten
1995 – Hederstiteln Akademiker
1996 – Tollanderska priset

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar
 
 

Finlandssvenska samhällsvetare
Finländska professorer i sociologi
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Ledamöter av Finska Vetenskaps-Societeten
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Personer från Helsingfors
Män
Födda 1925
Avlidna 2020
Finländska forskare under 1900-talet
Akademiker (Finland)
Mottagare av Tollanderska priset
Högbonden

Högbonden är en ö i Nordingrå församling i Kramfors kommun, Ångermanland. Ön, som ligger utanför inloppet till Bönhamn, är en del av Högbondens naturreservat som även består av öarna Höglosmen och Furan. Reservatet bildades 1987 och består av 347 hektar, därav 88 hektar land.

Högbondens fyr

Högst upp på ön står Högbondens fyr, Sveriges näst högst belägna fyr (efter Kullens fyr). Fyrtornet är 14 meter högt, dess lyspunkt ligger 75 meter över havet. Fyren med sin fyrvaktarbostad – ursprungligen dimensionerad för fyrmästare, fyrvaktare och fyrbiträde – byggdes åren 1906–1909 och ligger på öns östra sida där ön stupar rakt ner i havet. I lanterninen installerades en fransktillverkad Fresnel-lins av märket "Henry Lepaute", andra ordningen. Utöver fyranläggningen byggdes också en hamn, och Nordströms linbanor konstruerade en materiallinbana mellan fyrvaktarbostaden och hamnen.

När befolkningen på ön var som störst, 21 personer, fanns till och med skola på ön. 1952 sköttes fyren av fyrmästaren ensam och 1963 automatiserades fyren. Ön var därefter öde från 1964 fram till 1986, då länsstyrelsen beslutade att renovera och rusta upp huset samt hyra ut det. 

Fyrvaktarbostaden är idag vandrarhem och café under sommaren. Vandrarhemmet består av 28 bäddar varav 22 i fyrvaktarbostaden samt 6 bäddar i trädgårdshuset (2+4), där även husdjur får tas med. I källaren har Kajsa G. Åberg satt samman en utställning om fyrens historia. I november år 2010 pensionerade Sjöfartsverket fyrens stora lins och den ersattes av en modern diodlykta på altanens räcke. Linsen hade då varit i tjänst i 101 år. Ljusstyrkan har därmed minskats avsevärt. Linsen sitter kvar i tornets lanternin.

Se även
 Högbondens naturreservat
 Nordingrå socken

Källor

Vidare läsning 
 
 
 
 
 
Söröker Svensson, Kerstin, Högbonden. Sundsvall: Mitthögskolan, 1994. 26 s.

Externa länkar

Högbonden Fyr, Vandrarhem & Café
 
 Nordingråbygden INFO

Arbetslivsmuseer i Sverige
Byggnadsminnen i Kramfors kommun
Fyrar i Sverige
Gävlebohamnar
Höga kusten/Kvarkens skärgård
Höga kusten
Kramfors kommun
Statliga byggnadsminnen i Sverige
Svenska öar i Bottniska viken
Ångermanlands öar
Byggnader och anläggningar i Kramfors kommun
Richard Carpenter (manusförfattare)

Richard "Kip" Carpenter, född 14 augusti 1929 i King's Lynn, Norfolk, död 26 februari 2012 i Hertfordshire, var en brittisk manusförfattare. 

Han var bland annat känd för manus till populära engelska TV-serier som Catweazle (1970-1971), Doktor Snuggles (1979-1981), Dick Turpin (1979-1982), Robin av Sherwood (1984-1986) och Röda nejlikan (1999-2000). 

Innan han började skriva manus arbetade Carpenter som skådespelare under 1950- och 1960-talen.
Carpenter avled den 26 februari 2012 av en hjärtattack.

Källor

Externa länkar 
 
 In memoriam

Brittiska skådespelare
Brittiska manusförfattare
Män
Födda 1929
Avlidna 2012
Personer från King's Lynn
Kramgoa låtar 1999

Kramgoa låtar 1999 utkom den 1999 och är ett studioalbum av det svenska dansbandet Vikingarna.  Melodin "Livet går ej i repris" tog sig in på Svensktoppen.

Låtlista
Våran lilla hemlighet
En slant i fontänen
Still
I mina drömmar
Sjömannen & stjärnan
Vi ska gå hand i hand (Dunja, du)
Nummer ett
Ditt första steg
Kom med mej
Sänd mej ett minne av vår kärlek
Wear My Ring around Your Neck
Ett brev betyder så mycket
Om jag faller faller jag för dig
Sången till dej
Vindar från nordväst (Kuling fra nordvest) (duett Christer Sjögren-Monia Sjöström)

Medverkande
Vikingarna
Peter Ljung - klaviatur
Janne Lindgren - gitarr
Kungliga hovkapellet - stråkar

Listplaceringar

Referenser

Album av Vikingarna
Album utgivna på Nordiska musikgruppen
Musikalbum 1999
Flerspråkiga musikalbum
Kramgoa låtar
Jan Soelberg

Jan Soelberg, född 1946, död 1991, dansk författare till elektronikboksserien Allmän elektronik i två delar.

Del 1 utgavs 1981 med innehållet: Elektronikens grunder, elektronik komponenter, halvledarteknik, LF & HF teknik, operationsförstärkare, sändare och mottagare, mätinstrument, video och bandspelare, digitalteknik.

Del 2 utgavs 1982 med innehållet: Förstärkare, automatik, växelströmsregulatorer, ljusorglar, nätaggregat, radiostyrning, mottagare.

Jan var under en tid anställd i den danska föregångaren till JostyKit. Han bildade 1983 firman Circuit Design, senare omdöpt till Circuit Data I/S. Han dog i juni 1991 i en helikopterkrasch.

Se även
 Wheatstones brygga

Bibliografi
1974 - Tillämpad elektronik : programmerad inlärning i transistorteknisk grundteori och beräkning
1977 - Anvendt Elektronik - Elektronisk grundbog
1981 - Allmän elektronik. Bok 1, Elektronikens grunder, elektroniska komponenter ...  och  
1982 - Allmän elektronik. Bok 2, Förstärkare, automatik ...  och

Externa länkar
fd Circuit Design 
 

Danska författare
Danskspråkiga författare
Personer som omkommit i flygincidenter
Avlidna 1991
Män
Födda 1946
Livsmedelsarbetareförbundet

Livsmedelsarbetareförbundet (Livs) är ett fackförbund inom LO bildat 1922 som organiserar livsmedelsarbetare i Sverige. 2016 var antalet medlemmar i Livs cirka 31 000 och antalet arbetsplatser som Livs hade avtal med var 1 148 stycken.

Livs samarbetar med andra fackförbund inom industrin under namnet Facken inom industrin (FI), som undertecknat Industriavtalet. Förbunden i FI är GS, IF Metall, Livs, Sveriges Ingenjörer och Unionen.

Historia
 1922 bildades Svenska Livsmedelsarbetareförbundet genom en sammanslagning av Svenska bageri- och konditoriindustriarbetareförbundet och Svenska slakteri- och charkuteriarbetareförbundet. Bageriarbetareförbundet hade bildats på en konferens i Göteborg av tio fackföreningar redan den 25 juli 1896 och med förste ordförande Anders Sjöstedt och sockerbagarnas förbund hade bildats i Stockholm 1898. De gick samman 1904 och bildade Svenska bageri- och konditoriindustriarbetareförbundet. 1903 bildades Svenska slakteri- och charkuteriarbetareförbundet på en konferens i Malmö. Det var således anställda inom bageri, konditori, slakteri och charkuteri som tillsammans grundlade Svenska livsmedelsarbetareförbundet.
 1923 hade förbundet 9359 medlemmar.
 1924 överfördes ca 2500 arbetare ur yrkesgrupperna kvarn-, jäst- och margarinarbetare från De förenade förbunden 
 1929 kom man överens med Svenska handelsarbetareförbundet om att butiksbiträden överfördes dit, medan livsmedelsproduktionsarbetare överfördes till Livsmedelsarbetareförbundet.
 1945 överfördes konservfabriksarbetarna från Svenska grov- och fabriksarbetareförbundet till Livs.
 1964 uppgår Svenska tobaksindustriarbetareförbundet i Livs.
 1965 uppgår även Svenska bryggeriindustriarbetareförbundet i Livs.
 1968 överförs mejeriarbetarna från Handelsanställdas förbund.
 1980 hade förbundet 58 857 medlemmar, varav 35 605 män och 23 252 kvinnor.

Branscher
Livs riktas till anställda i följande industrier:

Regionerna
Livs är indelat i fem regioner:
 Region Norr
 Region Mitt
 Region Syd
 Region Väst
 Region Öst

Ordförande
Anders Sjöstedt, 1896–1922
J.O. Ödlund, 1922–1923
John Rosenberg, 1923–1926
Hilding Molander, 1927–1948
Oscar Persson, 1948–1956
Anton Johansson, 1956–1966
Stig Ögersten, 1966–1969
Åke Berggren, 1969–1978
Lage Andréasson, 1979–1991 
Kjell Varenblad, 1991–1996
Åke Södergren, 1996–2005 
Hans-Olof Nilsson, 2005–2017
Eva Guovelin, 2017–

Referenser

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Kjellberg, Anders (2017) The Membership Development of Swedish Trade Unions and Union Confederations Since the End of the Nineteenth Century (De svenska fackförbundens och centralorganisationernas medlemsutveckling sedan slutet av 1800-talet) (Studies in Social Policy, Industrial Relations, Working Life and Mobility). Research Reports 2017:2 (uppdaterad 2018). Lund: Department of Sociology, Lund University. (om medlemsutvecklingen i bland annat Livs)

Externa länkar
 Livsmedelsarbetareförbundet – officiell webbplats
 Tidningen Mål & Medel

Fackliga organisationer bildade 1922
LO-förbund
Dometic

Dometic är ett varumärke som hör till Dometic Group-koncernen. Dometic etablerades som varumärke 1968 i USA av Electrolux Leisure Appliances, en del av Electrolux. 2001 avyttrades Leisure Appliances till riskkapitalbolaget EQT Partners och Dometic valdes som företagsnamn. 

Dometics kärnverksamhet är kylanläggningar. Dometics produkter återfinns främst inom husvagn- och husbilsindustrin, båtindustrin och friluftsindustrin samt mindre kylskåp till hotellrum och lagringsskåp för vinförvaring.

Externa länkar 
Dometics svenska webbplats

Vitvarutillverkare
Svenska tillverkningsföretag
Moskvafördraget

Moskvafördraget var ett fördrag som undertecknades mellan Västtyskland och Sovjetunionen den 12 augusti 1970.

I fördraget förband sig de två staterna för att arbeta för fred och avspänning i Europa (art. 1) och att lösa konflikter med fredliga medel (art. 2). Staterna erkände också de då aktuella gränserna i Europa som oantastliga och Västtyskland erkände både Oder-Neisse-linjen och gränsen mellan Väst- och Östtyskland (art. 3).

Fördraget undertecknades i Moskva för Förbundsrepublikens räkning av förbundskansler Willy Brandt och utrikesminister Walter Scheel och för Sovjetunionens räkning av premiärminister Aleksej Kosygin och utrikesminister Andrej Gromyko.

Källor

Externa länkar
Texten till fördraget (tyska)

Fördrag
1970 i Sovjetunionen
1970 i Västtyskland
Moskva under 1900-talet
Politik i Sovjetunionen
Politikåret 1970
Relationer mellan Sovjetunionen och Västtyskland
Ostpolitik
Bijeljina

Bijeljina (serbisk kyrilliska: Бијељина) är en stad och kommun i nordöstra Bosnien och Hercegovina. Bijeljina är den sjätte största staden i Bosnien och Hercegovina (efter Sarajevo, Banja Luka, Tuzla, Zenica och Mostar) och ligger i regionen Semberija. Staden är belägen omkring 6 kilometer från gränsen till Serbien och cirka 40 kilometer från gränsen till Kroatien.

Zlatan Ibrahimovićs far Sefik Ibrahimović är född och uppvuxen i Bijeljina.

Källor

Externa länkar
Hemsida om Bijeljina

Orter i Republika Srpska
Kryddkrämare

Kryddkrämare eller kryddkramhandlare är en äldre yrkestitel på specerihandlare betecknande en person som handlade i kryddor och ägde rätt att sälja torrvaror som exempelvis kaffe, mjöl, socker, salt och andra varor som porslin och tidningar.

Externa länkar
 

Historiska yrken