kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Gustaf Frölich

Carl Gustaf Frölich, född 1637, död (troligen den 4 mars) 1714, var en svensk greve, militär och ämbetsman. Han var gift två gånger: först med Plantina Margareta Bengtsdotter, död 1690 (födelseår ej bekant), sedan med Beata Christina Cronström, född 1671, död 1752. Han var bror till Eva Margareta Frölich samt far till Carl, David, Bengt och Charlotta Frölich.

Frölich blev 1676 major, överstelöjtnant och kommendant på Bohus fästning. Under sommaren 1678 belägrades Bohus fästning av Ulrik Frederik Gyldenløve och en armé på 7 000 tyska och 9 000 norska soldater. Bohus fästning hade en svensk besättning på 900 man, vilken leddes av överste Friedrich Börstell och överstelöjtnant Carl Gustav Frölich. Fästningen besköts under två månader med mängder av kanonkulor, bomber, stenbumlingar, glödande kulor, granater och minor. Belägrarna använde också kastmaskiner för att slunga in säckar med latrin i syfte att sprida sjukdom. Den svenska besättningen klarade dock belägringen, men mer än halva besättningen strök med. Efter belägringen blev Frölich överste och kommendant i Marstrand. Han blev naturaliserad svensk adelsman 1682, generalmajor samt landshövding i Västernorrland med landskapen Jämtland och Härjedalen 1693.

Under Karl XII kom utnämningarna i rask takt för Frölich, varvid han 1698 blev regementschef för Hälsinge regemente, guvernör i Riga 1700–1706, generallöjtnant och friherre 1700, general av infanteriet 1704, kungligt råd och president i Dorpats hovrätt 1705 samt greve 1706. I rådet arbetade han med kraft för åtgärder i syfte att stärka Sveriges försvar.

Källor 
 
 Elgenstierna, Gustaf 1926. Den introducerade svenska adelns ättartavlor, Bd II, s 849f. P. A. Norstedts & Söners Förlag, Stockholm.

Noter 

Svenska generaler
Svenska generalguvernörer
Generalguvernörer i Livland
Svenska guvernörer
Personer i stora nordiska kriget
Karoliner
Landshövdingar i Västernorrlands län
Svenska friherrar
Svenska grevar
Kungliga råd
Hovrättspresidenter i Dorpats hovrätt
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska regementschefer
Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Födda 1637
Avlidna 1714
Män
Ugglan
Deltagare i slaget vid Düna
Bernoullis lemniskata

Bernoullis lemniskata är en sluten kurva som liknar oändlighetssymbolen och en liggande 8. Lemniskatan står i ett samband med en liksidig hyperbel. 

Alla punkter på kurvan uppfyller ekvationen 

Med polära koordinater kan samma förhållande skrivas 
 
Denna kurva beskrevs första gången 1694 av Jakob Bernoulli som en modifiering av beskrivningen av en ellips. Medan ellipsen utgörs av de punkter som uppfyller villkoret att summan av deras avstånd till de två fokalpunkterna har samma värde, är lemniskatan de punkter som uppfyller villkoret att produkten av deras avstånd till fokalpunkterna har samma värde.

Externa länkar 

Kurvor
Algebraiska kurvor
Heavy Traffic

Heavy Traffic är ett album av Status Quo, utgivet 2002. Det är bandets första album med Matt Letley bakom trummorna. 

Efter 1990-talets mer poppiga period återgick bandet med Heavy Traffic till boogierocken igen. Detta kanske mycket på grund av Letleys trumspel men även med anledning av att Francis Rossi börjat skriva låtar tillsammans med sin gamla låtskrivarpartner Bob Young igen.

I Storbritannien innehöll albumet även bonusspåret "Money Don't Matter", som var placerad mellan "I Don't Remember Anymore" och "Rhythm of Life".

Låtlista
"Blues & Rhythm" (Rossi/Bown) - 4.29
"All Stand Up (Never Say Never)" (Rossi/Young) - 4.08
"The Oriental" (Rossi/Edwards) - 4.29
"Creepin' Up on You" (Parfitt/Edwards) - 5.01
"Heavy Traffic" (Rossi/Young/Edwards) - 4.23
"Solid Gold" (Rossi/Young) - 4.12
"Green" (Bown) - 3.35
"Jam Side Down" (Britten/Dore) - 3.27
"Diggin' Burt Bacharach" (Rossi/Young) - 2.31
"Do It Again" (Edwards/Bown) - 3.39
"Another Day" (Rossi/Young) - 3.47
"I Don't Remember Anymore" (Bown) - 3.38
"Rhythm of Life" (Rossi/Young) - 5.05

Musikalbum 2002
Album av Status Quo
Engelskspråkiga musikalbum
John Gay

John Gay, född 30 juni 1685 i Barnstaple, Devon, död 4 december 1732 i London, var en engelsk poet och dramatiker. Han är bäst känd för Tiggaroperan (1728) med musik av Johann Christoph Pepusch. Rollfigurerna Captain Machheath och Peachum i Tiggaroperan är baserat på Jack Sheppard och Jonathan Wild, berömda brottslingar från Gays samtid.

John Gay arbetade med bland annat Jonathan Swift och Alexander Pope och medlem i den kortvariga litterära klubben Scriblerus Club.

Biografi
Gay föddes i Barnstaple, England och utbildade sig vid stadens grammar school. Efter utbildningen arbetade han som silkeshandlare i London, dit han flyttat för att ägna sig åt författandet, och blev vän med Alexander Pope. 1716 utkom hans Trivia, or the art of walking the streets of London, en dikt i tre band, innehållande humoristiska Londonskildringar. 1727 utgav Gay sin berömda Fifty-one fables in verse och 1728 uppfördes med framgång hans The beggar's opera. Dess fortsättning Polly (1729) blev förbjuden. Gays herdeopera Acis and Galate tonsattes av Georg Friedrich Händel och uppfördes 1732. Gay begravdes i Westminster Abbey. Hans Poetical works utgavs 1926 av T. C. Faber.

The beggar's opera är förlaga för Bertholt Brechts och Kurt Weills opera Tolvskillingsoperan.

Svenska översättningar
 Fabler öfwersatte (översättning Hans Bergeström, Karlskrona, 1771)
 Tiggarns opera (uppförd på Kungl. Teatern i Stockholm 1945, översättning av Annastina Alkman). 
 Aderton visor ur Tiggarens opera (översättning Per Erik Wahlund, Natur och kultur, 1960)
 Tiggarens opera: i det skick vari den framförts på Kungl. Dramatiska teatern vid Nybroplan (The beggar's opera) (översättning Per Erik Wahlund, Natur och kultur, 1964)
 Tiggarens opera (The beggar's opera) (otryckt översättning av Jan Mark, bearbetning Johan Wahlström för Helsingborgs stadsteater 2009)

Noter

Externa länkar
 Verk av John Gay på Project Gutenberg
 

Engelska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1685
Avlidna 1732
Män
Ragnar Hjorth

Ragnar Hjorth, född 2 maj 1887 i Jakobs församling, Stockholm, död 2 maj 1971 i Oscars församling, Stockholm, var en svensk arkitekt.

Biografi
Ragnar Hjorth, son till Hjalmar Hjorth och Ester Rosenlöf, studerade vid Tekniska högskolan och från 1912 vid Konsthögskolan, där han 1914 förärades kungliga medaljen. Han var under perioden 1917–1921 i flera omgångar vikarierande lärare i svensk arkitekturhistoria vid Konsthögskolan. 1917 tog han plats som arkitekt i Byggnadsstyrelsen. Under åren 1921–1922 innehade han statens resestipendium och studerade, främst i Frankrike, England och Italien. 1924–1952 arbetade Hjorth som byggnadsråd och chef för kulturhistoriska byrån vid Byggnadsstyrelsen.

Hjorth låg bakom ritningarna till flera bostads- och affärshus, bland annat ett flertal villor i Saltsjöbaden och flera kända byggnader i Stockholm, till exempel Idunhallen på Skansen, Nobelstiftelsens hus i klassicistisk stil (1926) och Tekniska museet, i funktionalistisk stil (1936). Han låg också bakom reformeringen av Karlaplan i Stockholm (1929) och tillförde då en damm med vattenstråle. Hjort ritade Hallands museum i Halmstad (1934) och var ansvarig Slottsarkitekt på Haga Slott, för restaurering av kyrkobyggnader och Gustav III:s paviljong. 

Hjorth var också en bra tecknare och skapade en svit av kolteckningar med motiv av allt från landskap till byggnader och klockstaplar. Han tilldelades Illis Quorum 1969.

I samarbete med arkitekten Ture Ryberg deltog Hjorth, med framgång i flera arkitekttävlingar i Stockholm och Göteborg. De vann bland annat första pris i första tävlingsomgången 1917 angående utformningen av Götaplatsen i Göteborg. (I senare tävlingsomgångar valdes dock andra tävlingsdeltagares förslag som slutliga vinnare.)

Bilder (verk i urval)

Se även
 Nobelstiftelsens hus, Östermalm
 Villa Solbacken
 Warodellska huset

Källor

 Vem är det 1969

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

Födda 1887
Avlidna 1971
Slottsarkitekter
Svenska arkitekter under 1900-talet
Mottagare av Illis Quorum
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Arkitekter från Stockholm
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Män
Ugglan
Black Mark Production

Black Mark Production är ett svenskt skivbolag grundat 1981 av Börje Forsberg för att släppa Bathorys första skiva. Börje Forsberg var pappa till frontmannen Thomas Forsberg. Han hade egentligen skivbolaget Tyfon, som framförallt gav ut dansbandsskivor, när sonen bad att få göra en skiva med sitt band.

Skivbolaget har varit med om att signa flera betydelsefulla band inom den svenska extremmusik-scenen. Dess huvudsakliga inkomstkälla har dock alltid varit Bathory och dess status som pionjär i black metal-scenen. Bland andra band som har givit ut skivor på etiketten finns Edge of Sanity, Morgana Lefay, Lake of Tears och Nightingale. Bolaget har under större delen av sin existens drivits av Börje Forsberg och är idag lokaliserat i Bruzaholm.

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats

Svenska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade 1991
Vinnare av Origins Award 2005

Nedan följer vinnarna i den 32:a årliga Origins Award som hölls 2006:

Personer invalda i Hall of Fame 

 Aaron Allston
 Jolly R. Blackburn
 Rodger MacGowan
 Dennis Mize (postum)
 Michael Pondsmith

Spel invalda i Hall of Fame 

 Star Fleet Battles

Externa länkar 

 2005 Origins Awards
 2005 and Hall of Fame Inductees

Spelutmärkelser
Edge of Sanity

Edge of Sanity var ett svenskt death metal-band från Finspång, bildat 1989. 

Fram till 1997 leddes bandet av Dan Swanö (gitarrist, sångare, låtskrivare).  Efter albumet Infernal lämnade han bandet och ersattes av Robert Karlsson. Sedan 2003 är bandet ett enmansband som består av den återvändande Swanö.

Medlemmar
Senaste medlemmar
Dan Swanö –	sång (1989–1997, 2003), piano (1992–1993), gitarr (1993, 1996–1997), keyboard (1996), basgitarr (1997), alla instrument (2003)

Tidigare medlemmar
Anders Lindberg	 – basgitarr (1989–1999)
Benny Larsson – trummor (1989–1999)
Dread	(Andreas Axelsson) – gitarr (1989–1999), basgitarr (1993), sång (1997)
Sami Nerberg	 – gitarr (1989–1999)
Robert "Robban" Karlsson – sång (1997–1999)

Bidragande musiker (studio)
Yasmina Molero – sång
Anders Måreby – sång
Mikael Åkerfeldt – sologitarr, sång
Peter Tägtgren – sologitarr
Rogga Johansson – sång
Jonas Granvik – sång
Simon Johansson – sologitarr
Mike Wead – sologitarr

Diskografi
Demo
1989 – Euthanasia
1990 – Kur-Nu-Gi-A
1990 – The Dead
1990 – The Immortal Rehearsals
1992 – 1992 Promo
1992 – Dead but Dreaming
1992 – Unorthodox
	
Studioalbum

EP
1994 – Until Eternity Ends

Samlingsalbum
1999 – Evolution
2006 – When All Is Said • The Best of Edge of Sanity
2015 – Crimson I & II (2x12" vinyl)

Externa länkar
Edge of Sanity på Encyclopaedia Metallum

Svenska death metal-grupper
Musikgrupper bildade 1989
Musikgrupper från Finspång
Hjalmar Hjorth

Johan Hjalmar Hjorth, född 10 november 1852 i Östhammar, död 26 september 1949 i Stockholm, var en svensk skolman. Han var far till arkitekten Ragnar Hjorth. 

Hjorth blev filosofie kandidat i Uppsala 1881 och filosofie licentiat 1885. Han var lärare i Beskowska skolan 1887–1903, i Stockholms borgarskola 1887–91, adjunkt i svenska, tyska och engelska vid Kungsholmens realskola i Stockholm 1902–19. Han förespråkade vad han kallade "imitativa" undervisningsmetoder. Han utgav läro- och läseböcker i tyska och är framför allt känd för den tyska grammatik som senare utgavs i omarbetning av Sven Lide.

Referenser

Svensk uppslagsbok. Band 13, s. 73.

Noter 

Svenska germanister
Svenska lärare under 1900-talet
Svenska läroboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Personer från Östhammar
Födda 1852
Avlidna 1949
Män
Kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll för damer 2007 (UEFA)

Vid UEFA:s kval till Världsmästerskapet i fotboll för damer 2007 delades de 25 bästa europeiska landslagen upp i 5 grupper där varje gruppsegrare gick vidare till finalturneringen. UEFA:s kvalturnering spelades under perioden 9 juli 2005-30 september 2006.

Kategori 1

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Grupp 5

Kategori 2
Lag i denna kategori hade inte möjlighet att kvalificera sig för världsmästerskapet.

Grupp 6

Grupp 7

Grupp 8

Sportevenemang i Europa
Sportåret 2005
Sportåret 2006
Världsmästerskapet i fotboll för damer
The Party Ain't Over Yet

The Party Ain't Over Yet är ett album av Status Quo, utgivet 2005. Det är lite mindre rockigt än Heavy Traffic från 2002. Tre av låtarna är skrivna av John David, dessa låtarna är mer countrybaserade och låter inte riktigt som Status Quos övriga låtar.

Låtlista
"The Party Ain't Over Yet" (David) - 3:51
"Gotta Get Up and Go" (Rossi/Young) - 4:18
"All That Counts Is Love" (David) - 3:41
"Familiar Blues" (Parfitt/Bown) - 5:09
"The Bubble" (Bown/Edwards) - 5:36
"Belavista Man" (Parfitt/Edwards) - 4:21
"Nevashooda" (Bown/Letley) - 3:52
"Velvet Train" (Bown/Edwards) - 3:33
"Goodbye Baby" (Rossi/Young) - 4:08
"You Never Stop" (Rossi/Parfitt/Edwards/Bown/Letley) - 4:33
"Kick Me When I'm Down" (David/Wilder) - 3:17
"Cupid Stupid" (Rossi/Young) - 3:51
"This Is Me" (Parfitt/Edwards) - 4:47

Album av Status Quo
Musikalbum 2005
Engelskspråkiga musikalbum
Tigre

Tigre (ge'ez: ትግረ, tigre eller ትግሬ, tigrē, i Sudan Xasa, arabiska الخاصية ḫāṣiya) är ett semitiskt språk som talas i norra Eritrea av cirka 45 procent av Eritreas befolkning samt i de angränsande områdena i nordöstra Sudan. Tillsammans med amhariska och tigrinska härstammar språket från det nu utdöda språket ge'ez som var statsspråk i riket Axum och som endast lever kvar som liturgiskt språk i de eritreanska och etiopiska ortodoxa kyrkorna, samt i den etiopiska katolska kyrkan och den eritreanska katolska kyrkan.  Tigretalare finns nästan uteslutande i västra Eritrea, medan resten bor i den intilliggande delen av Sudan. I Eritrea bor tigretalare på den centrala och norra platån och vid Röda havets stränder norr om Zula. Traditionellt anses det lokala språket på Dahlaköarna, Dahlik, vara en dialekt av Tigre, men nyare forskning har ändrat denna syn.

Tigrefolket ska inte förväxlas med sina grannar i söder, Tigreaner (eller Tigrayfolket) i Eritrea och Etiopien.

Källor

Semitiska språk
Språk i Afrika
Adulis

Adulis ""ኣዱሊስ መሰረት ስልጣነን ምዕባለን"" är en fornstad som låg på västkusten av Röda havet i dagens Eritrea och som var Aksumrikets viktigaste och största hamnstad. Man vet inte när och av vilka som staden grundades men den existerade redan när den togs över av Axums härskare. Handel bedrevs i dess hamn mellan Afrikas inre och ostkust samt med de närliggande folken i Arabien, Egypten, Romerska riket, Bysans, Indien och fjärran östern. Under 700-talet förstördes Adulis av umayyaderna och förföll. Idag återstår endast ruiner, de flesta under jorden, vid byn Zula (som är en förvrängning av 'Adulis') cirka 50 km söder om Eritreas hamnstad Massawa i en bukt vid Röda havet som också den heter Zula-bukten.

Fornlämningarna var föremål för italienska utgrävningar i början av 1900-talet, och dessa fann en Ara solis adulitana, hus och kyrkor mest från Aksumrikets dagar.

Källor

Eritreas historia
Städer under antiken
Zula

Zula är en by vid Röda havet i Eritrea och även namnet på den bukt som byn ligger vid. Namnet härstammar från den historiska staden Adulis som var Axumrikets viktigaste
hamn. I området finns omfattande ruiner som ännu håller på att utforskas. Zula ligger omkring femtio kilometer söder om den moderna hamnstaden Massawa.

Orter i Eritrea
Urostomi

Urostomi är en operation av buken där en del av tunntarmen tas bort för att skapa en urinblåsa. Den delen av tunntarmen placeras mot buken och samtliga urinledande organ kopplas därtill. Via en stomi, en liten öppning i buken, kan denna blåsa tömmas med en kateter som stoppas in i bukväggen. Urinen rinner då ut med hjälp av häverteffekten.

Se även
Stomi

Källor 
Vårdhandboken
ILCO (Riksförbundet för stomi- och reservoaropererade)

Externa länkar 
Hur görs en urostomi?

Operationer
Utsöndringen
Kateterisering
Mag- och tarmsystemet
Massawa

Massawa, Mitsiwa eller Massaua är en hamnstad i Semienawi Keyih Bahri-regionen i Eritrea, beläget vid Röda havet och Eritreas viktigaste hamnstad. Staden har 39 100 invånare (2004) och ligger innanför Dahlak-arkipelagen, ungefär i mitten av landets kust mot Röda havet, och 120 km nordöst (landvägen) från huvudstaden Asmara på höglandsplatån. Järnvägsförbindelse finns med Asmara.

Industrier i staden är bland annat cement- och livsmedelsindustri samt saltutvinning. Härifrån exporteras hudar, kaffe, m.m. Massawa är en varm stad med en fuktig hetta och dagstemperaturen under sommarmånaderna är väldigt varma och kan nå 40 grader. Staden är även känd för sina stränder och sina närliggande öar.

Historia 

Massawa var ursprungligen en liten by vid havet, som låg i länder som är sammanhängande med kungariket Axum. Massawa var huvudstad i den italienska kolonin Eritrea tills den flyttades till Asmara 1897.  Från 1952 till 1990, när Eritrea ingick i en federation med Etiopien, åtnjöt tidigare Etiopien kort användningen av Massawa som huvudkontor för den etiopiska marinen. Under större delen av sin existens har Massawa har olika riken haft inflytande eller ockuperat staden, exempelvis Osmanska riket, Italien och Etiopien. 

Massawa ockuperades av italienarna mellan 1885 och 1941, och var den italienska kolonin Eritreas huvudstad fram till 1900, då italienarna flyttade den till Asmara i höglandet där klimatet ansågs behagligare.

Eritreas befrielsekämpar frigjorde staden från etiopisk ockupation 1990 i en strid som orsakade omfattande förödelse i staden. Efter att ha blivit utjagade svarade det etiopiska flygvapnet med att flygbomba staden oavbrutet under sex dagar i februari 1990, vilket innebar att nästan alla byggnader raserades. Sedan Eritreas självständighet 1993 har hamnen och staden i stort återuppbyggts. Den är sedan självständigheten en frihamn för Eritrea.

Källor

Externa länkar 

Orter i Eritrea
Hirgigo

Hirgigo (även känt som Arkiko) Arabiska: ( حرقيقو) är ett samhälle omkring 25 kilometer söder om hamnstaden Massawa, vid Röda Havet i Eritrea. I Hirgigo finns Eritreas största elkraftverk som försörjer Eritrea med mer än 70% av dess elektricitet. Denna stad var platsen för en fruktansvärd massaker av Derg militära junta i Etiopien den 6 april 1975 och den 31 december 1976. Detta hände under det eritreanska självständighetskriget. Ursprungsbefolkningen är från Tigre folkgruppen, och talar både Tigre och arabiska. Efter dem fruktansvärda händelserna som skett i staden, immigrerade stor del av befolkningen till utlandet. Idag finns en stor del av befolkningen utspridda i världen, framför allt i Sudan och Saudiarabien.

Historia
Från 800-talet och fram till 1500-talet var samhället ett islamiskt sultanat under inflytande av umayyaderna och sedan Osmanska riket. 

Orter i Eritrea
Rora Habab

Rora Habab är ett bergsområde i nordvästra Eritrea, i regionen Anseba, med en befolkning som består av nomader från Tigre-folket. I området har det hittats grottmålningar från tidseran kallad mesolitikum
(en del av stenåldern).

Eritreas geografi
Himbirti

Himbirti är en by på Eritreanska höglandsplatån, omkring tjugo kilometer sydväst om huvudstaden Asmara. Området har varit befolkat av jordbrukare sedan minst 800-talet f.Kr. och av jägar- och samlarfolk sedan mesolitikum (tidig stenålder). Byn ligger i en stor slätt med röd jord typisk för Östafrika och befolkas av det tigrinska folket. Den är mest känd för de grottmålningar från mesolitikum som hittats där.

Orter i Eritrea
Mereb

Mereb, även Mareb, Gash, är en flod som börjar i Eritreas högland, strax söder om huvudstaden Asmara. I sin färd mot väst flyter den först söderut mot Etiopiens gräns och utgör de två ländernas naturliga gräns fram tills det att den inträder i västra Eritreas lågland och byter namn till Gash, från arabiskans Nahr al-Qash, och flyter vidare mot sitt slut i Sudans östra sandöken. 

Den var troligtvis ursprungligen en biflod till Nilen, men med tidens klimatförändringar når den inte längre fram innan den slutar i öknen.

Floden har endast vatten under regnsäsongen. Mareb har utgjort en naturlig gräns mellan Eritrea och Etiopien sedan medeltiden då Eritreas högland norr om floden Mareb och dess centrala kust, hette då Bahr Negash ("havets kung" eller "havets kungadöme" på tigrinska) medan landet söder om floden tillhörde andra riken och dynastier som resulterade ur Axumrikets sönderfall och splittring och som kom att bilda det enade Etiopien (Abessinien) i sinom tid. Etiopierna kallade även landet Bahr Negash för det oregerliga Mareb Mellash (på amhariska, det dominanta folket och språket i Abessinien och Etiopien) som betyder "bortom Marebfloden".

Vattendrag i Eritrea
Vattendrag i Etiopien
Vattendrag i Sudan
Kurt Feldtblad

Kurt Allan Evert Feldtblad, född 17 maj 1921 i Slöinge församling, Hallands län, död 29 mars 2006 i Vellinge-Månstorps församling, Skåne län
,, var en svensk frivillig soldat i Operation Overlord. 

Feldtblad skrev, tillsammans med sin bror Walter Feldtblad boken Krigshjältarna om sina upplevelser. År 2002 sände TV4 dokumentären Svensken vid Omaha Beach som skildrar Feldtblads upplevelser under andra världskriget.

Feldtblad är gravsatt i Vellinge-Månstorps församling.

Externa länkar

Noter 

Svenska frivilligsoldater
Födda 1921
Avlidna 2006
Män
Kontrafaktisk historia

Kontrafaktisk historia, eller alternativhistoria, är en litterär genre, som är baserad på att historien kunde ha tagit en annan väg än vad den faktiskt gjorde. Kontrafaktisk är en vetenskaplig benämning på det mera folkliga uttrycket: "Om inte om hade varit". Till exempel: Vad skulle ha hänt om Hitler hade stupat i första världskriget, skulle då nazismen likväl ha blivit till?

Metoden används för att vända och vrida på ett historiskt skeende, och kanske man kommer fram till saker som faktiskt verkligen hände, eller i alla fall kunde hänt, när metoden tillämpas. De saker som inträffade blir belysta ur en helt annan synvinkel. Bland skönlitterära exempel på kontrafaktiska berättelser kan nämnas:
 Ödets fingrar av Alf Henrikson
 Attentatet i Pålsjö skog och Den befjädrade ormen av Hans Alfredson
 Jag var en arier och Kafkapaviljongen av Tony Samuelsson
 Mannen i det höga slottet av Philip K. Dick
 Konspirationen mot Amerika av Philip Roth
 Alvin Maker-serien av Orson Scott Card
 Timeline-191-serien av Harry Turtledove
 Bring the Jubilee av Ward Moore
 Faderland av Robert Harris
 Tirant lo Blanch av Joanot Martorell
 Från Sveavägen till Maskeradbalen av Erik Wallström

Kontrafaktisk historia brukar ofta räknas som science fiction.

Referenser

Noter

Källor
Litterära genrer
 
Termer inom historia
Historiografi
Tankeexperiment