kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kurt Calleja

Kurt Calleja, född 5 maj 1989, är en maltesisk sångare.

Karriär 

Kurt sjöng för första gången i skolkören som han gick med endast för att vara med sina vänner. Några år senare valdes han ut till att sjunga med barnkören då påven Johannes Paulus II besökte Malta för sista gången. Det var inte förrän år 2005 som han började sjunga på allvar. År 2008 flyttade han till Storbritannien där han jobbade som flygvärdinna ett år. Under sin fritid studerade han piano och framträdde i mindre lokaler som restauranger, barer och klubbar. När han återvände till Malta började han jobba som en bakgrundssångare åt ett TV-program och senare som solosångare på ett annat TV-program. Sedan dess har han varit med i flera TV-program. Ett stort ögonblick var när han var förband åt Zucchero.

Kurt arbetar på sitt debutalbum tillsammans med de andra låtskrivarna till "This Is The Night".

Eurovision

2010 & 2011 

Han har tidigare deltagit i Maltas nationella uttagning till Eurovision Song Contest både år 2010 och 2011. År 2010 kom han på tolfte plats med låten "Waterfall" som han framförde tillsammans med Priscilla Psaila och år 2011 kom han på tredje plats med låten "Over and Over".

2012 

Den 4 februari 2012 vann han den maltesiska nationella uttagningen till Eurovision Song Contest 2012 med låten "This Is The Night". Calleja deltog i den andra semifinalen den 24 maj. Han gjorde sitt framträdande tillsammans med sitt band. Han tog sig vidare till finalen som hölls den 26 maj och där hamnade han på 21:a plats med 41 poäng.

Diskografi

Singlar 

2010 - "Waterfall" (med Priscilla Psaila)
2011 - "Over and Over"
2012 - "This Is The Night"

Referenser 
Biografi på kurtcalleja.com (officiell)

Externa länkar 
Deltagarprofil på eurovision.tv

Maltesiska sångare
Män
Levande personer
Artister som representerat Malta i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 2012
Arsène d'Arsonval

Jacques Arsène d'Arsonval, född 8 juni 1851 i La Porcherie, departementet Haute-Vienne, död 31 december 1940, var en fransk fysiolog. 

d'Arsonval blev 1876 medicine doktor, 1882 föreståndare för biologisk-fysiska laboratoriet vid Collège de France i Paris och 1894 professor i experimentell medicin där. Samma år blev han ledamot av franska vetenskapsakademien. Han konstruerade sinnrika apparater (bland annat aperiodiska galvanometrar, en magneto-elektrisk telefon och myofonen) samt utförde undersökningar över bland annat lungelasticiteten, den animala värmen och värmens mekaniska ekvivalent.

Källor

Noter

Externa länkar 

Franska fysiologer
Franska professorer
Födda 1851
Avlidna 1940
Män
Personer från Haute-Vienne
Ugglan
Goda råd (film, 2008)

Goda råd är en svensk kortfilm från 2008. Filmen regisserades av Andreas Tibblin. Med filmen vann Tibblin priset 1 km film på Stockholms filmfestival. Huvudrollerna spelades av Styrbjörn Roald, Sofia Helin och Magnus Krepper.

Handling
Det är tidigt 1980-tal. Tioåriga Rasmus (Styrbjörn Roald) är trött på sina föräldrar som aldrig lyssnar på honom så han beslutar sig för att rymma hemifrån. Men innan han rymmer spelar han in ett kassettband med goda råd om hur man klarar av vardagen. Hans mor (Sofia Helin) är gravid och han planerar att lämna kassettbandet till sin ofödda lillebror.

Rollista (i urval)
Styrbjörn Roald - Rasmus
Sofia Helin - Hanna
Magnus Krepper - Mats

Mottagande
Filmen har visats på åtskilliga filmfestivaler utomlands och tagits emot med stort intresse. Goda råd har bland annat vunnit pris för "Bästa kortfilm" på BAFTA/LA i San Francisco 2009 och "The Silver Hugo Grand Jury Prize for Short Film" på Chicago International Film Festival. Övriga festivaler där filmen skördat framgångar är Palm Springs International Shortfest, Athens International Film and Video Festival och Malibu Film Festival.

Referenser

Svenska kortfilmer
Filmer 2008
Scottish Chamber Orchestra

The Scottish Chamber Orchestra (SCO) är en offentligt finansierad kammarorkester i Skottland, grundad 1974 med säte i Edinburgh.

Orkestern är en av Skottlands fem offentligt finansierade nationalensembler inom scenkonst med omkring 38 musiker och har vunnit internationellt erkännande, benämnd som en av världens främsta kammarorkestrar. Förutom regelbunden turnerande verksamhet runt om i Skottland har orkestern ofta gästspelat i övriga Storbritannien (bland annat återkommande vid BBC Proms), vid festivaler och internationellt i bland annat Europa, USA och Indien. Man har också gjort drygt 150 skivinspelningar, flera prisbelönta, och har även unika publikpedagogiska program för barn och vuxna såsom SCO Connect. I anslutning till orkestern finns även en kör, Scottish Chamber Orchestra Chorus, som dels har egen verksamhet och dels uppträder tillsammans med orkestern.

Efter ett långvarigt samarbete med den framstående dirigenten Sir Charles Mackerras och ett flertal andra är sedan 2009 Robin Ticciati orkesterns chefsdirigent. Man har genom åren samarbetat nära med ett flertal kompositörer och beställt över 100 verk av bland andra Sir Peter Maxwell Davies, Mark-Anthony Turnage, Sally Beamish, Einojuhani Rautavaara och svenska Karin Rehnqvist, som 2000–2004 var composer in residence hos orkestern.

Externa länkar
Scottish Chamber Orchestras webbplats

Brittiska orkestrar
Musik i Skottland
Kammarmusik
Organisationer bildade 1974
Waiting for Sunset

Waiting For Sunset är ett spanskt metalcore/post-hardcore-band, startat år 2007. Idag är medlemmarna bosatta i Granada men bandets grundare kommer från Almería (det var där bandet startade). År 2011 släppte bandet sitt debutalbum, A Reason To Be Found, via det österrikiska skivbolaget Noisehead Records.

Medlemmar

Nuvarande medlemmar 
 José María "Gotsche" Crespo – scream 
 Ignacio Miguel "Nacho" Muñoz Escanella – gitarr
 Jesús Martí – gitarr, sång
 María José Ferrer – basgitarr (2011–)

Tidigare medlemmar 
 Jorge Rodríguez – trummor (2007–2012)
 Jorge "Paxti" Ozcariz – basgitarr (2007–2011)

Diskografi

Studioalbum 
2011 – A Reason To Be Found

Externa länkar
 Officiell webbplats
 In My Head på Youtube
 Six Feet Under på Youtube

Spanska metalcore-grupper
Samernas hembygdsområde

Samernas hembygdsområde är en region i Finland, inom vilken utövas samisk kulturell autonomi. Samisk språklag gäller i första hand detta område eller de berörda kommunerna.

Samernas hembygdsområde definieras av paragraf 121 i grundlagen och i Sametingslag 17 juli 1995/974. Området omfattar:
 Enontekis kommun
 Enare kommun
 Utsjoki kommun
 området för renbeteslaget Lapin paliskunta, det vill säga norra delen av Sodankylä kommun.

Kommunerna i området är tvåspråkiga (finska och nordsamiska) eller fyrspråkiga (Enare: finska, nordsamiska, enaresamiska och skoltsamiska). I lagstiftningen betraktas de samiska språken mer eller mindre som ett språk.

Samerna är tillförsäkrade kulturell autonomi inom hembygdsområdet i ärenden som angår samiska språk och samisk kultur. Sametinget ansvarar för skötseln av ärenden som avser den kulturella autonomin. 

Av totalt omkring   samer i Finland bor 40 procent, eller omkring  personer, i hembygdsområdet.

Källor

Noter

Externa länkar
Sametingslag 17.7.1995/974, med ändringar (Finlex)

Sápmi
Anders Larm

Anders Olov Larm, född 15 december 1962, är en svensk musiker. Larm var medlem i Iggesundsgänget under åren 1984–1994 och 1997–2003. Han arbetar numera som frilansande musiker.

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska musiker
Födda 1962
Levande personer
Män
Mouk

Mouk är en animerad tv-serie (62 x 11 min) producerad av det franska filmbolaget Millimages, baserad på Marc Boutavants arbete och regisserad av François Narboux. Den svenska versionen av tv-serien hade premiär på Disney Junior den 7 februari 2012.

Handling

Mouk och Chavapa är två globetrotters som cyklar världen runt.
Från Ouagadougou till New York, från Australien till Madagaskar och Grekland, upptäcker de två vännerna världen och dess invånare. De upptäcker en modern, realistisk och färgglad värld, överraskande karaktärer, vackra landskap och okända traditioner. Mouk och Chavapa skaffar sig fantastiska erfarenheter och får vänner från jordens alla hörn.

Varje avsnitt börjar med att Mouk och Chavapa chattar via webcam med en vän. Vännerna har alltid något spännande att berätta, men innan de ens får chansen att dela med sig av sina historier avbryter Mouk med en historia som handlar om hans och Chavapas äventyr.

Röstskådespelare

Franska röster
Mouk - Gwenaelle Jegou
Chavapa - Céline Ronté
Popo - Catherine Desplaces
Mita - Maryne Bertiaux

Övriga karaktärer: Arnaud Arbessier, Geneviève Doang, Thomas Guitard.

Titelsången framförd av Rehann Duplessy (text av Isabeau Merle och Balthazar Chapuis)

Engelska röster
Mouk - Rachel Williams
Chavapa - Tania Farchy
Popo, Mita, biroller - Lisa Jacobs

Biroller: Joseph Sheridan

Titelsången framförd av Aurélie Guillier (text av Isabeau Merle och Balthazar Chapuis)

Externa länkar
Mouk på Internet Movie Database

Franska animerade TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2011
Scottish Ballet

The Scottish Ballet (Skotska baletten) är Skottlands nationella balettkompani, ursprungligen grundat 1957 med säte i eget balettcenter i Glasgow.

Balettkompaniet, ett av fyra nationella ledande brittiska balettkompanier, bildades ursprungligen av koreograf/dansare Peter Darrell och Elizabeth West i Bristol 1957 under namnet Western Theatre Ballet med verksamhet i västra England. 1969 flyttade verksamheten till Skottland och Glasgow under namnet Scottish Theatre Ballet, innan man 1974 bytte namn till det nuvarande. 1975 förenades baletten med Scottish Opera med dess nya hemmascen på den anrika Theatre Royal, Skottlands äldsta kvarvarande teaterbyggnad. 2009 flyttade kompaniet till egna nya lokaler i det stora kulturcentret Tramway i ett gammalt före detta industri- och museikomplex i Glasgow. Med cirka 36 fastanställda dansare i ensemblen uppför man en blandad repertoar av klassiska baletter och modernare dansverk med turnerande verksamhet över hela Skottland och gästspel i Europa och Asien.

Externa länkar
Skotska balettens webbplats

Balettkompanier i Storbritannien
Kultur i Skottland
Organisationer bildade 1957
Scottish Opera

Scottish Opera är Skottlands nationella operahus, grundat 1962 med säte i Glasgow.

Scottish Opera grundades 1962 av Sir Alexander Gibson och hade först ingen fast egen scen, men spelade ofta på King's Theatre i Glasgow, så även med den första uppsättningen, Madama Butterfly av Giacomo Puccini. 1974 kunde man köpa den anrika Theatre Royal i Glasgow, Skottlands äldsta kvarvarande teaterbyggnad, som man efter ombyggnader flyttade in i 1975 tillsammans med Scottish Ballet och det har sedan dess varit deras operahus. Därutöver turnerar man årligen runt till ett stort antal större och mindre scener runt Skottland och gästspelar även i övriga Storbritannien och utomlands. 1980 fick man en egen fast operaorkester. Repertoaren består av både klassiska verk och nyskrivna, såsom världspremiären på James MacMillans Ines de Castro (1996). Redan 1971 satte man upp Richard Wagners Nibelungens ring på King's Theatre, något man upprepade och vann pris för 2003 på Edinburgh International Festival, där de ofta medverkar. Denna stora satsning bidrog dock till att förvärra växande ekonomiska problem, vilket framtvingade stora nedskärningar i personalstyrka och verksamhet det första decenniet av 2000-talet.

Externa länkar
Scottish Operas webbplats

Operahus i Storbritannien
Kultur i Glasgow
Organisationer bildade 1962
Blackstaby

Blackstaby är kyrkbyn i Blacksta socken i Flens kommun i Södermanland, och ligger vid norra stranden av sjön Långhalsen.

Blacksta kyrka ligger här.

Orter i Flens kommun
Louis Pierre Gratiolet

Louis Pierre Gratiolet, född 6 juli 1815 i Sainte-Foy-la-Grande, departementet Gironde, död 16 februari 1865 i Paris, var en fransk anatom. 

Gratiolet var professor i jämförande anatomi vid Sorbonne och sysselsatte sig huvudsakligen med människo- och däggdjurshjärnans anatomi.

Källor

Franska anatomer
Franska professorer i medicin
Personer verksamma vid Paris universitet
Franska läkare under 1800-talet
Personer från Gironde (departement)
Födda 1815
Avlidna 1865
Män
Ugglan
Charlotte Berg

Charlotte Berg, född 1972 i Grötlingbo på Gotland, är en svensk sångare och låtskrivare.

Biografi
Charlotte Berg växte upp i en som hon själv uttrycker det "omusikalisk familj", där ingen av familjemedlemmarna spelade några instrument eller lyssnade nämnvärt på musik. Via en granne introducerades hon för artister som David Bowie och Blondie. Senare började hon ta gitarrlektioner och via sin lärare kom hon i kontakt med artister som Joni Mitchell, Neil Young och James Taylor.

När Berg gått ut gymnasiet flyttade hon till Skåne för folkhögskolestudier. 1994 flyttade hon till Stockholm och året efter startade hon bandet Charlie's Magazine. Bandet spelade in en demo, vilken ledde till skivkontrakt med EMI. Skivsläppen skulle emellertid dröja.

1998 släppte hon ett studioalbum, Alabaster Nights, under namnet Charlotte och Dea, en skiva gjord tillsammans med Dea Norberg.

I slutet av 1990-talet upptäckte hon att hon hade en hjärntumör. Tumören gjorde att Berg drabbades av huvudvärk och senare även hörselbortfall. Tumören opererades, men som en följd av detta förlorade Berg hörsel på sitt ena öra.

2001 medverkade hon på skivan Plura 50, en hyllningsplatta till Eldkvarn-medlemmen Plura till dennes 50-årsdag. Berg medverkade med låten "Ikväll stannar jag hos dig". Hon medverkade också på Totta Näslunds album Totta 4, där hon sjöng duett med honom på låten "Han kom hem", en Dan Hylander-översättning av den amerikanske countryartisten John Prines låt "Sam Stone".

Samma år släpptes Charlie's Magazines debutalbum Sweet Alibi. Debuten följdes av gruppens andra studioalbum Traffic (2003). Två år senare medverkade hon på Olle Adolphson-hyllningen Dubbel Trubbel, med låten "Råd till dej - och mej". Den 23 februari 2011 släpptes hennes debutalbum, Fritt fall på Cut the Mustard/Border Music. I anslutningen till detta spelade hon i TV4 Nyhetsmorgon, där hon framförde låtarna "Dududu" och "Ingen sång om dej".

Hon har tidigare agerat körsångerska åt Lars Winnerbäck och Ulf Lundell.

Diskografi

Charlotte och Dea 
 1998 – Alabaster Nights

Charlie's Magazine 
 2001 – Sweet Alibi
 2003 – Traffic

Solo 
 2011 – Fritt fall

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats (Charlotte Berg)
Nöjesguiden: Charlie's Magazine
Diskografi på Discogs

Svenska sångare
Personer från Gotland
Musiker från Gotlands kommun
Födda 1972
Levande personer
Kvinnor
Jean Pecquet

Jean Pecquet, född 9 maj 1622 i Dieppe, Seine-Maritime, död 26 februari 1674, var en fransk anatom.

Pecquet är känd för upptäckten av cisterna chyli och vänstra lymfstammen, ductus thoracicus (1647).

Bibliografi   
 Experimenta Nova Anatomica (Paris, 1651)
 De Circulatione Sanguinis et Chyli Motu (1653)
 De Thoracicis Lacteis (1653)

Källor

Franska anatomer
Franska fackboksförfattare
Latinskspråkiga författare
Personer i Frankrike under 1600-talet
Personer från Dieppe
Födda 1622
Avlidna 1674
Män
Sundshagsfors

Sundshagsfors är ett hemman i Skillingmarks socken i Eda kommun som ligger i västra Värmland. Vid forsen har det funnits industriell verksamhet under första hälften av 1900-talet.

Hemmanet ligger mellan Askesjön och Tannsjön. På 1300-talet byggdes en kyrka av trä vid sundet mellan Asksjön och Hångstadviken med Klevene som prästgård. Den ersattes av Skillingmarks kyrka som byggdes i Skillingsfors 1689-1690. Ett träsliperi byggdes 1909 av aktiebolaget Sundshagsfors bruk som ägdes av norska intressen. De drev också ett säsongssågverk. Träsliperiet upphörde 1939 och lokalerna togs efter nedläggningen över av en snickerifabrik. Från träsliperiet till Vestmarka station vid Vestmarkabanen i Norge gick en linbana. Sundhagsforsen mellan Tannsjön 166 meter över havet och Askesjön 121 meter över har varit reglerad sedan träsliperiet byggdes 1909. Efter att träsliperiet upphörde 1939 har det funnits kraftverk vid forsen.

Under sin storhetstid i början på 1900-talet bodde här ett par hundra personer men efter att sågverk, pappersmassafabrik och affärer har lagts ned är invånarantalet ett tjugotal.

Källhänvisningar
 

Orter i Eda kommun
Industrilinbanor
Linbanor i Sverige
Ej längre existerande svenska massa- och papperstillverkare
Sergej Glinka

Sergej Nikolajevitj Glinka, född 1776, död 1847, var en rysk författare. Han var bror till Fjodor Glinka och farbror till Michail Glinka.

Glinka har lämnat bidrag till rysk historieforskning och skrivit ett antal dramer.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter

Externa länkar 
 

Ryska författare
Ryskspråkiga författare
Födda 1776
Avlidna 1847
Män
Svensk uppslagsbok
Helena Österlund

Helena Österlund, född 9 februari 1978, är en svensk författare. 

Hon debuterade med diktsamlingen Ordet och färgerna (2010), för vilken hon samma år tilldelades Borås Tidnings debutantpris. Hon har belönats med Mare Kandre-priset för sin andra roman, från 2015.

Författarskap 
Helena Österlund som är utbildad bibliotekarie har skrivit dikter sedan gymnasieåren i Eskilstuna. Som viktiga inspiratörer anger hon bland andra Edith Södergran, Ann Jäderlund, Katarina Frostenson, Kristian Lundberg och Thomas Bernhard. Debutdiktsamlingen Ordet och färgerna, från 2010, gav författaren samma år Borås Tidnings debutantpris under motiveringen ”dikter som med förnyelsens blick öppnar gränserna mellan ordens natur, orden som natur och naturen som ord”. De två långa dikterna som gett samlingen dess namn är präglade av en hypnotiserande rytm och minimalism med ett antal nyckelord som upprepas med små förskjutningar. Avsnittet Färgerna utforskar jagets kroppsliga relation och överlevnadsmöjligheter i förhållande till en yttre hotande gestalt i form av Vargen.

Romanen Kari 1983, från 2013, har en yttre handling där den 12-åriga Kari utforskar djur och natur kring en sjö och möter en pojke som är hennes namne. Som i debutdiktsamlingen präglas språket av rytmiska upprepningar och berättelsen har en sagoaktig karaktär. 

Romanen Självporträtt (är läpparna på något särskilt sätt när de väntar), från 2015, gav författaren Mare Kandrepriset. Här behandlas i tillbakablickar en mor-dotterrelation. Skildringen är drömlikt surrealistisk och befolkas av ett antal djur. 

Romanen Min sårbara kropp, från 2019, handlar om berättarjagets liv efter en avslutad kärleksrelation. Huvudpersonen förmedlar sin ångest och ensamhet genom dagboksanteckningar, referat av samtal med vänner och psykolog samt utförliga skildringar av sexuella möten. Hon söker och känner själsfrändskap med konstnärer och deras uttryckssätt.

Bibliografi

Lyrik 

2010 – Ordet och färgerna
2022 – Det enda som blir kvar är ord
2023 – Om det fanns en plats som var min

Romaner 

2013 – Kari 1983
2015 – Självporträtt (är läpparna på något särskilt sätt när de väntar)
2019 – Min sårbara kropp
2020 – Att spegla sig i någon annans vatten

Priser och utmärkelser 
2010 – Borås Tidnings debutantpris
2014 – Albert Bonniers stipendiefond för yngre och nyare författare
2015 – Mare Kandre-priset

Referenser

Externa länkar 
"Helena Österlund" på Libris

Svenska poeter
Svenskspråkiga poeter
Födda 1978
Levande personer
Kvinnor
Fjodor Glinka

Fjodor Nikolajevitj Glinka, född 19 juni 1786, död 23 februari 1880, var en rysk författare. Han var bror till Sergej Glinka och farbror till Michail Glinka.

Glinka framträdde 1808 med En rysk officers brev, som poet gjorde han sig mest känd som författare till den schwungfulla dikten Trojka med flera. Glinkas största insats har dock ansetts ligga inom hans tidigare föga beaktade kontemplativa religiösa poesi, som utmärker sig genom mystisk innerlighet och stark originalitet. Hans verk har utgetts i 3 band, 1869-72.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter

Externa länkar 
 

Ryska författare
Ryskspråkiga författare
Födda 1786
Avlidna 1880
Män
Svensk uppslagsbok
Bländning

Bländning är svårighet att se vid starkt ljus antingen direkt från en ljuskälla eller via ytreflektion.

Bländning orsakas av en hög luminans hos den bländande ljuskällan som antingen kan vara naturlig eller artificiell relativt det objekt som ögat försöker titta på. Förekomsten av bländning påverkas bland annat av vinkeln mellan objektet och ljuskällan, det vill säga var i synfältet det starka ljuset finns, och ögats adaption. Olika grad av bländning förekommer. Mildare former av bländning kan göra det svårt eller ansträngande att se objektet, medan en stark bländning gör det helt omöjligt att se något.

Det går att urskilja olika former av bländning:
 Direkt bländning, där starkt ljus från en ljuskälla direkt träffar ögat.
 Reflexbländning, där starkt reflekterat ljus från någon ytan inom synfältet träffar ögat.
 Kontrastbländning, vid alltför stora kontraster, det vill säga skillnader i ljusstyrka, inom synfältet.

Inom ljusdesign och arbete med professionell belysning är bländning ett särskilt viktigt begrepp att ha koll på. Belysningsbranschen delar upp bländning i två olika typer, synnedsättande bländning och obehagsbländning, där den första anses allvarligast men även den andra bör undvikas så långt det är möjligt.

Solglasögon bärs för att minska risken för bländning från solljus.

Bilars framlyktor riskerar att blända nattetid vilket motverkas med halvljus.

Referenser

Noter

Källor

Synuppfattning
Optik
Ergonomi
Fläckig havsabborre

Fläckig havsabborre (Dicentrarchus punctatus) är en art i familjen egentliga havsabborrfiskar som förekommer längs östra Atlantkusten.

Utseende 
Fläckiga havsabborren är en tämligen avlång fisk med en kropp som är sammantryckt från sidorna. Den har två ryggfenor, den främre med enbart 8 till 9 taggstrålar, den bakre med en taggstråle och 11 till 14 mjukstrålar. Analfenan har 3 taggstrålar och 10 till 12 taggstrålar. Kroppen är silverfärgad med blåaktig till grönaktig rygg. Stjärtspolen har en tydlig, svart fläck, och rygg och sidor hos de vuxna fskarna har flera, små, svarta prickar. Längden kan nå upp till 70 cm.

Vanor 
Arten lever nära botten, kan gå upp i brackvatten och tillfälligtvis även i floder. Födan består främst av räkor och blötdjur, men den tar även fisk. Leken sker under mars till juni i norra delen av utbredningsområdet, januari till mars i Medelhavet. Den går sällan högre än 30 m.

Utbredning 
Den fläckiga havsabborren finns i östra Atlanten från (tillfälligtvis) Engelska kanalen längs Europas västkust via södra Medelhavet till Senegal och Kanarieöarna. Den finns även i Suezviken.

Betydelse för människan 
Ett mindre, kommersiellt fiske förekommer; den är också föremål för sportfiske.

Referenser 

Abborrartade fiskar
Horham

Horham är en by och en civil parish i Mid Suffolk i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Suffolk och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Orten har 303 invånare (2001). Den har en kyrka.

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C.

Källor

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/horham

Orter i Suffolk
Mid Suffolk
Civil parishes i Suffolk
Hoxne

Hoxne är en by och en civil parish i Mid Suffolk i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Suffolk och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Orten har 813 invånare (2001). Den har en kyrka.

Hoxne är känt genom John Freres paleolitska fynd i byn 1797, som var de första av sitt slag i Storbritannien.

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C.

Källor

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/hoxne

Orter i Suffolk
Mid Suffolk
Civil parishes i Suffolk
Hunston, Suffolk

Hunston är en by och en civil parish i Mid Suffolk i Suffolk i England. Orten har 148 invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/hunston

Orter i Suffolk
Mid Suffolk
Civil parishes i Suffolk