kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pezzolo Valle Uzzone

Pezzolo Valle Uzzone är en kommun i provinsen Cuneo i Piemonte, Italien. Kommunen ligger omkring 50 km nordöst om Cuneo. Kommunen hade  invånare (2018).

Pezzolo Valle Uzzone gränsar till följande kommuner: Bergolo, Castelletto Uzzone, Cortemilia, Levice, Piana Crixia och Serole.

Befolkningsutveckling

Referenser 

Kommuner i provinsen Cuneo
Orter i Piemonte
Li Xuemei

Li Xuemei, född 15 januari 1977 i Guanghan i Sichuan, är en kinesisk före detta friidrottare, främst sprinter, på internationell elitnivå.

Li satte oktober 1997 asiatiskt rekord på både 100 meter och 200 meter. Båda tiderna var världens näst snabbaste för respektive gren det året, slagna endast av Marion Jones. Trots detta lyckades Li inte vid något av de OS hon deltog i på 100 meter, Sydney 2000 och Aten 2004, ta sig vidare från försöken. Vid VM i Aten 1997 tog hon sig till kvartsfinal på både 100 meter och 200 meter. Inomhus har hon i meritlistan en finalplats från Lissabon 2001 där hon kom på sjunde plats. Li vann 200 meter vid Universiaden i Peking 2001 och har också medaljer från Asiatiska spelen och Östasiatiska spelen.

Personliga rekord

Källor
 Presentation på IAAF:s webbplats
 Presentation hos Kinas olympiska kommitté
 Listor över världsårsbästa hos gbrathletics.com
 Resultat vid Asiatiska spelen enligt gbrathletics.com

Fotnoter

Kinesiska kortdistanslöpare
Födda 1977
Kvinnor
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Kina
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Kina
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Personer från Deyang
WP:Projekt Kina
Karl-Ragnar Åström

Karl-Ragnar Åström, född 9 februari 1920 i Brännland, Umeå kommun, död 16 oktober 2001 i Umeå, var en svensk uppfinnare och företagare. Åström skapade den första svenska frontlastaren, och grundade Ålö AB.

Fadern Oscar Åström var lantbrukare och häradsdomare. Karl-Ragnar Åström intresserade sig för den nya tekniken, och såg möjligheterna att effektivisera jordbruket på gården som han 1940 övertog av föräldrarna. Han hade läst om amerikanska frontlastare, och tyckte att det var en smart uppfinning för lantbrukets tunga handlastning. På gården fanns en liten smedja för hembruk, där han år 1947 tillverkade Sveriges första frontlastaren som han kallade Snabbe, och ryktet om hans uppfinning gick från mun till mun. De första kunderna var grannar, och sedan deras bekanta i regionen. Inom två år startade Åström och en kompanjon, Alf Lövgren, ett företag för skapelsen, AB Ålö-Maskiner idag Ålö AB, och Åström kunde snart anställa arbetare. Till att börja med svetsade Åström fast den hydrauliska lyftanordningen på traktorerna, vilka på denna tid saknade hytt. Alf Lövgren lämnade snart verksamheten för att bli konkurrent vid AB Modigs verkstäder, som Åström köpte upp 1967.

Det skulle dröja tio år innan han uppfann världens första snabbkopplade frontlastare. Med den uppfinningen blev Ålö ett betydande exportföretag. Förutom själva frontlastaren tillverkade företaget tillbehör. Han köpte också upp Motorbolaget AB Umeå 1953.

Åström var chef för sitt företag till 1978. Företaget var då huvudsakligen inriktat på export. Han var medlem av Rotary. Åström är begravd på Backens kyrkogård i Umeå.

Källor 
 http://www.quicke.se/default.asp?id=1548
 
 http://www.alo.se/alo_start/images/Jubileumslastare.pdf
 https://web.archive.org/web/20100813112604/http://www.gostasbuss.se/system/visa.asp?HID=72&FID=141&HSID=598&ActMenu=14912
 Åström, Karl Ragnar på SvenskaGravar.se

Män
Födda 1920
Avlidna 2001
Svenska uppfinnare under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Umeå socken
Kastskovel

Kastskovel är ett redskap för att rensa tröskad säd. Redskapet nämns i Bibeln i Matteusevangeliet 3:12: "Han har kastskoveln i handen och skall rensa den tröskade säden och samla vetet i sin lada, men agnarna skall han bränna i en eld som aldrig slocknar."

Viktiga mekaniserade varianter av kastskoveln och vindsikten utvecklades i Europa under den så kallade agrara revolutionen.

Se även
Vanna (jämför franska van, engelska winnow)
Vindsikt (jämför tyska Windsichten) 
Verktyg

Jordbruksredskap
Skinners Union

Skinners Union (SU) var ett företag som tillverkade förgasare som användes av många brittiska biltillverkare (Austin, Morris, Jaguar, Triumph, MG) och svenska (Volvo, Saab 99) bilar under stora delar av 1900-talet. Företaget började med en redan 1905 patenterad konstruktion av George Herbert Skinner, och levererade förgasare till nytillverkade bilar fram till 1995 (när de ingick i Rover-gruppen). Idag tillverkas företagets konstruktioner av Burlen Fuel Systems Limited, framför allt för användande i veteranbilar.

Förgasare
Tillverkare av fordonsdelar
Företag upplösta 1995
SAS koncernbyggnad

SAS koncernbyggnad är en byggnad belägen i Frösundavik, Solna kommun som uppfördes åren 1985–1987 och är huvudkontor för Scandinavian Airlines (SAS).

Beskrivning

När SAS i början av 1980-talet framförde önskemålet att få etablera sitt huvudkontor mellan Uppsalavägen (E4) och  Brunnsviken i Solna vägde man Solnas intressen mot landets. Svenska staten ansåg att det var av fördel att det nya huvudkontoret för SAS skulle placeras i Stockholmstrakten. I Solnas kommunala planering var området avsatt för natur och rekreation.

År 1984 utlyste SAS en arkitekttävling med nio inbjudna arkitektkontor från Sverige, Danmark och Norge. Den norske arkitekten Niels Torp tog hem förstapriset och fick uppdraget att rita anläggningen. Torps idé var att bryta upp de stora kontorsytorna (cirka 55 000 m²) i fem mindre, sammanhängande byggnadskroppar, där var och en har sin individuella prägel. Höjderna varierar från tre till sju våningar. En central inomhusgata, som kantas av bland annat reception, butiker, utbildnings- och motionslokaler, sammanträdesrum och cafeteria binder samman delbyggnaderna. Konceptet byggde på en vid tiden populär idé med en så kallad "kreativ gata". Alltsammans väderskyddas av ett smäckert skal av glas. Arkitekturen uttrycker hightech och skall leda tanken till flygteknik.

Hela byggnadskomplexet är inriktat så att kullen Frösundatoppens kontur syns i gatans fond mot söder. Mot norr trappar den "kreativa gatan" ner mot Brunnsviken. Här finns uteservering och en liten anlagd damm som ibland nyttjas av modellbåtbyggare för utprovning av modeller. Arkitektens intention hade varit att anläggningen skulle uppfattas "som en liten stad, som tillsammans med SAS-medarbetarna bildar ett mindre samhälle".

Fastigheten byter ägare
2003 sålde SAS fastigheten till Nordisk Renting. Därefter köpte KLP Eiendom fastigheten vid årsskiftet 2009-2010.

Hösten 2010 flyttade SAS huvudkontor till Arlanda flygplats. 2016 förvärvades SAS koncernbyggnad i Frösundavik med hela fastigheten (Solna Haga 2:8) av fastighetsbolaget Mengus från KLP Eiendom. SAS flyttade tillbaka, nu som hyresgäst. SAS tecknade ett långt hyresavtal med Mengus. SAS nyttjar cirka hälften för egen del och hyr ut återstoden till ett flertal företag. På fastigheten ligger även de kulturhistoriskt värdefulla byggnaderna Annelunds gård och Linnéaholm.

Bilder

Se även
 Trafikflyget 4, SAS tidigare huvudkontor vid Bromma flygplats

Referenser

Källor

 Solna stad
 Guide till Sveriges arkitektur, Rasmus Wærn, Olof Hultin, Claes Caldenby m.fl., Arkitektur Förlag, 2005, 

Byggnader och anläggningar i Solna kommun
SAS Group
Edward R. Burke

Edward Raymond Burke, född 28 november 1880 i Bon Homme County, Dakotaterritoriet, död 4 november 1968 i Kensington, Maryland, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten Nebraska i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1933-1935 och sedan i senaten 1935-1941.

Burke avlade 1911 juristexamen vid Harvard Law School. Han inledde därefter sin karriär som advokat i Omaha. Han deltog sedan i första världskriget.

Burke efterträdde 1933 Howard M. Baldrige som kongressledamot. Han efterträdde sedan 1935 Richard C. Hunter som senator för Nebraska. Han efterträddes sex år senare av Hugh A. Butler.

Myntade ordspråket "Det enda som behövs för att ondskans makter ska vinna, är att de goda inte gör något"

Externa länkar

Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från Nebraska
Ledamöter av USA:s senat från Nebraska
Amerikanska demokrater
Födda 1880
Avlidna 1968
Män
Alumner från Harvard Law School
Hugh A. Butler

Hugh Alfred Butler, född 28 februari 1878 i Harrison County, Iowa, död 1 juli 1954 i Bethesda, Maryland, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Nebraska i USA:s senat från 1941 fram till sin död.

Butler utexaminerades 1900 från Doane College. Han arbetade sedan för järnvägsbolaget Chicago, Burlington and Quincy Railroad 1900-1908. Han var därefter verksam inom mjölbranschen.

Butler blev invald i senaten i senatsvalet 1940. Han omvaldes 1946 och 1952. Han avled 1954 i ämbetet och efterträddes av Samuel W. Reynolds.

Källor

Externa länkar

Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Amerikanska republikaner
Ledamöter av USA:s senat från Nebraska
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Harrison County, Iowa
Födda 1878
Avlidna 1954
Män
Gordon, Nebraska

Gordon är en ort (city) i Sheridan County i delstaten Nebraska i USA. Orten hade 1 504 invånare, på en yta av 2,41 km² (2020). Omkring 23,5 % av invånarna levde under fattigdomsgränsen enligt en beräkning från 2019.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Nebraska
Orter grundade 1885
Sheridan County, Nebraska
Alvar Lindmark

Alvar Nikolaus Lindmark, född 11 augusti 1917 i Forslunda, Burträsk, död 5 februari 1975 i Möllevången, Malmö, var en svensk företagsgrundare och teknisk uppfinnare.

Vilhelm Lindmark och Hulda Norstén var hemmansägare i Forslunda, Burträsk, och blev föräldrar till Alvar och Samme Lindmark. Hemmet var som många andra i trakten djupt religiöst. Sönerna fick ingenjörsutbildningar, Samme som var mycket yngre än Alvar i Katrineholm och Alvar tog ingenjörsexamen vid Nordiska korrespondensinstitutet 1944. I ungdomen hade Alvar varit dödssjuk i blodförgiftning och lovat Gud att han skulle bli missionär om han blev frisk. Länge tänkte han hålla sitt löfte, men till slut blev det en teknisk utbildning i stället. Det var hans hälsa som gjorde att det blev en korrespondensutbildning i stället för traditionell skola.

Sedan Alvar Lindmark tagit examen for han till Stockholm och var ett kort tag verkmästare hos Gideon Weimer innan han anställdes som byggmästare hos Olle Engkvist. Där stannade han bara ett år för att sedan återkomma till Västerbotten och Skellefteå som ingenjör vid AB Bröderna Brännström.

Erfarenheterna från de stockholmska byggena resulterade i Lindmarks första uppfinning: murbruksomröraren Limak. Den 15 mars 1948 startade Lindmark eget, Ingenjörsfirman Alvar N. Lindmark Aktiebolag som 1954 bytte namn till Alimak, efter ett förslag från företagets växeltelefonist, som var trött på att svara på telefonsamtal med det längre företagsnamnet. 

Påverkad av berättelsen om Jakobs stege i Gamla testamentet inriktade han sig på lyftanordningar. Första hisskonstruktionen stod klar 1951. Med tiden blev Alimak världsledande på kuggstångsdrivna hisskonstruktioner, framför allt lyftar som används vid byggen, men också vid gruvor och andra arbetsplatser. 1966 drog sig Lindmark tillbaka från chefsposten vid Alimak efter strider med bankerna. Han var från 1960 också ägare av Ursvikens mekaniska verkstad och Lindmarks verkstäder, där hans bror Samme också verkade.

Alvar Lindmark var medlem av Rotary, och satt i styrelsen för Sveriges Kreditbank i Skellefteå.

Utmärkelser
 Norrlandsbjörnen 1970
 Hedersledamot vid Norrlands nation 1970

Källor 
 
 https://web.archive.org/web/20100811151639/http://www.informationsforlaget.se/alimak.html
 http://www.alimakhek.com/opencms/sv_SV/about_us/milestones.html
 https://web.archive.org/web/20100818222709/http://www.paraplyprojektet.se/upload/ALIMETJA.pdf

Noter 

Svenska uppfinnare under 1900-talet
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Personer från Burträsks socken
Födda 1917
Avlidna 1975
Män
Förenade Liv

Förenade Liv var ett svenskt försäkringsbolag som erbjöd så kallade gruppförsäkringar till anställda och medlemmar genom de arbetsgivare och organisationer som företrädde dem. Förenade Liv försäkrade ca en 700 000 individer i ca 1 000 företag och organisationer.  

Förenade Liv grundades 1949 och hade ursprungligen till syfte att administrera grupplivförsäkringar i samförsäkring mellan de dåvarande 11 medverkande bolagen. 1992 upphörde samförsäkring. Mellan 1998 och 1999 ingick man i Förenade Trygg, tillsammans med Trygg-Hansa. Bolaget ingick sedan 2001 i Folksamkoncernen.

Förenade Liv upphörde med verksamheten 1 juni 2018, då befintliga försäkringar flyttades till Folksam.

Externa länkar
forenadeliv.se

Svenska försäkringsbolag
Konsumentkooperativ
Företag bildade 1949
Ediz

Ediz är ett turkisktmansnamn som betyder högt uppsatt person, allsmäktig, och värdefull.(Uttalas ungefär Eddis). 

I Sverige finns 26 personer med detta namn, av vilka 23 personer har det som tilltalsnamn. Det finns även några som har det som efternamn.

Personer med namnet Ediz 
 Ediz Hun, turkisk skådespelare
 Edis Bahtijarević (turkiska: Ediz Bahtiyaroğlu), fotbollsspelare

Referenser 

Turkiska förnamn

en:Edis (disambiguation)#Given name
Emre

Emre är ett turkiskt mansnamn som betyder kärleksfull, vänskaplig, ädel och poetisk.

Det fanns totalt 805 personer i Sverige med namnet Emre, varav 533 med det som förstanamn/tilltalsnamn och 15 personer som efternamn.

Kända personer vid namn Emre 
 Emre Belözoğlu, turkisk fotbollsspelare
 Emre Can, tysk-turkisk fotbollsspelare 
 Emre Çolak, turkisk fotbollsspelare 
 Emre Mor, dansk-turkisk fotbollsspelare

Källor 

Turkiska förnamn

tr:Emre
Långviksfältet

Långviksfältet är ett malmfält, med huvudsakligen järnmalm, i Hedemora kommun. Fältet är en del i ett malmstråk som även innefattar Holmgruvefältet och Haggruvefältet och ligger i före detta Garpenbergs socken nära Garpenbergs herrgård och -bruk. Fältet är ca 3,4 kilometer långt och sträcker sig från Emmagruvan i Skommarbo till Svartfjällsgruvan vid Svartfjällsjön. En linbana för malm gick från Långviksgruvorna till Garpenbergs station i Brattfors, vid den numera nedlagda Gruvgården-Fors Järnväg. Stora Långviks Grufveaktiebolag, som bland annat ägde Intrånget, fick sitt namn av fältet och var verksamt 1868–1911 och därefter som del i Bochumer Vererin GmbH tills de så kallade tyskgruvorna löstes in 1950. Första gången Långviksgruvorna omnämns är 1624 och gruvdriften upphörde helt på fältet 1904. Kommer man längs med bilvägen ligger Långviksgruvorna längs vägen från Ryllshyttan mot Garpenbergs herrgård och Fors, där man svänger upp mot Botbenning. Vid detta vägkors börjar förutom Botbenningsvägen även Holmgruvevägen, som går förbi Holmgruvan mot Haggruvefältet via Pålsbenningsvägen, som förbinder Haggruvefältet och Ryllshyttefältet. Såväl Holmgruvevägen som Pålsbenningsvägen byggdes av AK-arbetare friställda från gruvorna på 1930-talet.

Gruvorna
Finngruvan, eller Norra Långviksgruvan var fältets djupaste gruva, med ett schaktdjup på 200 meter.  Andra gruvor i samma område är Stora Långviksgruvan (Södra Långviksgruvan) och Sydvästra Långviksgruvan. Idag finns där sju gruvhål, varav två fyllda med sopor och ris, några husgrunder och varphögar kvar. I detta område bröts magnetit och sulfidmalm.

I Ahltägtsgruvan (57 meter djup), något sydväst om detta område, bröts järnmalm. Idag finns två med sten igenfyllda gruvhål, ett dike och en husgrund, samt varp. Ytterligare lite sydväst låg järngruvorna Svartfjällsgruvan (73 meter djup) och Bostadsgruvan. Dessa består idag av fyra gruvhål, varav två har timmerfodringen kvar och två har rester av timmerfodring. Dessutom finns ett antal skärpningar (mindre brytningsplatser). Ett av gruvhålen är igenfyllt med sten och ris.

Källor

Noter

Gruvor i Hedemora kommun
Gruvor i Dalarna
Järnmalmsgruvor
Pia Arke

Pia Arke, född i Kap Tobin, en fångstplats några kilometer från Ittoqqortoormiit på Östgrönland 1958, död 2007, var en dansk fotograf, målare och installationskonstnär.

Pia Arke växte från fyra års ålder upp i Thule och gick från tolv års ålder i skola i Köpenhamn. Hon var dotter till en dansk pappa och en grönländsk mamma. Hon utbildade sig från 1987 på Det Kongelige Danske Kunstakademi i Köpenhamn för Mogens Møller och Per Bak Jensen, där hon 1993 tog en konstnärlig examen och därefter också examina i konstpedagogik ("kunstformidling") 1995 och i multimediakonst 2000. 
Den första största presentationen av Pia Arkes verk skedde postumt genom utställningen Tupilakosaurus på Nationalmuseet i Köpenhamn 2010. Merparten av hennes konstnärliga arbete behandlar motiv från hennes grönländska uppväxt samt den danska koloniseringens påverkan på den grönländska kulturen.

Offentlig konst i urval
Dansk Polarcenter, numera Forsknings- och Innovationsstyrelsen, Köpenhamn, 1993 *Forsvarsministeriet, Köpenhamn, 1995,
Utsmyckning i Danmarks Miljøundersøgelsers huvudkontor i Roskilde, 2001

Litteratur
Pia Arke: Etnoæstetik, tidskriften ARK, oktober 1995
Pia Arke och Stefan Jonsson: Scoresbysundhistorier: Fotografier, Kolonisering og Kortlægning, Borgens förlag, Köpenhamn 2003,

Referenser

Utställningar 

 Pia Arke: Tupilakosaurus, separatutställning på Bildmuseet, Umeå Universitet, från 2010-06-06 till 2010-09-05 
Animalesque, grupputställning på Bildmuseet, Umeå Universitet, från 2019-06-14 till 2019-10-20

Externa länkar
Stefan Jonsson: Grönland - en arktisk koloni i Dagens Nyheter 2007-05-23
Biografi på www.denrodesnescooter.dk

Danska konstnärer under 1900-talet
Danska fotografer under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1958
Avlidna 2007
SOS International

SOS International är en organisation som ger assistans till personer från Norden som hamnar i nödsituationer i utlandet, till exempel på grund av sjukdom eller olyckor under resor. SOS International arbetar på uppdrag av försäkringsbolagen i de nordiska länderna, och utför tjänster som ingår i olika former av reseförsäkringar. Organisationen driver larmcentraler i Danmark, Finland, Norge och Sverige, har 20 lokalkontor runt om i världen och totalt 1200 anställda.

Moderbolaget heter SOS International a/s och är beläget i Frederiksberg i Danmark, men har även dotterbolag i de övriga nordiska länderna.

Historik 
SOS International inledde sin verksamhet 1957 i Danmark, då organisationen grundades av Kongelig Dansk Automobil Klub (KDAK) och Zone-Redningskorpset. Efter en kort tid erbjöds tjänster till andra än KDAK:s medlemmar, och med Västeuropa som täckningsområde. 1961 blev SOS International ett aktiebolag med dansk-svenskt ägande i form av KDAK, Räddningskåren AB i Stockholm och Lifförsäkrings AB Thule. 1965 ingick ett stort antal nordiska försäkringsbolag ett avtal om att använda SOS International som gemensam assistansorganisation, däribland alla svenska försäkringsbolag. 2004 ändrades organisationen, så att SOS International blev ett aktiebolag med 24 nordiska försäkringsbolag som ägare, istället för att vara ägt via en förening.

Ägare 

SOS International ägs av 13 nordiska försäkringsbolag.

Verksamhet 

SOS International har tre olika affärsområden. Det största är reseskador, men bolaget erbjuder även bilassistans och hälsorelaterade produkter. SOS International har larmcentraler i Stockholm, Oslo, Århus, Köpenhamn och Helsingfors och har totalt ca 1200 anställda.

SOS Internationals internationella medicinska nätverk täcker hela världen och det finns ett nätverk av bärgare som täcker hela Europa, där Norden drivs i egen regi.

Publicitet 

År 2011 gjorde TV3 en dokumentärserie om SOS Internationals verksamhet.

År 2015 spelade Nyhetsbolaget Sverige AB i samarbete med Kanal 5 in Vägens hjältar, där man får följa bärgare, TMA-förare och räddningspersonal i deras arbete i Stockholmstrafiken. Bland de larmcentraler man får se finns SOS International.

Utmärkelser 

SOS International har valts till världens bästa larmcentral sex gånger av International Travel Insurance Journal (ITIJ). Senast vann SOS International detta pris år 2012.

Källor

Externa länkar 
SOS Internationals webbplats
SOS International Facebook-sida
TV3 Play - SOS International
 Pressrelease - Stockholms kaotiska trafik blir tv-serie
DPlay - Vägens Hjältar

 
Försäkringsväsen
Resande
Organisationer i Danmark
Organisationer bildade 1957
Tyr (olika betydelser)

Tyr kan syfta på:

 Tyr – en asagud i den nordiska mytologin
 Tyr – en aminosyra, se tyrosin
 Týr – en färöisk musikgrupp
 Tyr (album) – ett musikalbum med Black Sabbath
 Tyr (runa) – en runa
 Tyr Sport, Inc. – en tillverkare av vattensportsprodukter
 OK Tyr – en orienteringsklubb i Karlstad.
 4092 Tyr – en asteroid

Geografi

Libanon 

 Tyros, distriktshuvudort, Mohafazat Liban-Sud,

Ryssland 

 Tyr (vattendrag i Ryssland), Marij El,
Niels Torp

Niels August Torp, född 8 mars 1940 i Oslo, är en norsk arkitekt och ledare för arkitektkontoret Niels Torp AS.

Efter examen vid Norges tekniske høgskole 1964 blev Torp anställd i faderns och farbroderns arkitektkontor Torp & Torp. 1965 följde studier i Finland och 1967 vid Det norske institutet i Rom, där han bland annat tog en kurs i arkeologi och konsthistoria. 1970 blev han delägare i Torp & Torp. 1974 övertog han ledningen av företaget och sedan 1984 är firmanamnet Niels Torp AS. 

I mitten av 1980-talet följde det internationella genombrottet med SAS koncernbyggnad i Frösundavik utanför Stockholm, som Torp vann i konkurrens med åtta andra arkitektkontor från Danmark, Norge och Sverige. SAS-byggnadens koncept användes av Torp även för British Airways' huvudkontor vid Heathrow utanför London (1989-1998). Uppmärksamhet fick Torp även för Hamars olympiahall "Vikingskipet" från 1991, vars tak liknar ett upp-och-nervänt vikingaskepp. För Göteborg ritade Niels Torp AS 1995 Nils Ericsonterminalen som är stadens centrala bussterminal. För byggnaden tilldelades Torp 1996 Kasper Salinpriset.

Verk i urval
 SAS huvudkontor, Frösundavik vid Hagaparken i Solna kommun, 1990 
 British Airways huvudkontor, Heathrow, London, 1989–98 
 Vikingskipet, Hamar (tillsammans med Biong & Biong arkitekter), 1991 
 Hestra, bostadsområde, Borås, Sverige, 1993 
 Nils Ericsonterminalen, Göteborg, 1995 
 Oslo flygplats Gardermoen, terminalbyggnad och hotell, 1998

Källor
 Uppgifter enligt Store Norske Leksikon

Noter

Norska arkitekter under 1900-talet
Alumner från Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
Arkitekter från Oslo
Män
Födda 1940
Levande personer
Boban Rajović

Boban Rajović (serbisk kyrilliska: Бобан Рајовић; serbiskt/kroatiskt uttal: ), född 25 december 1971 i Köpenhamn, Danmark, är en sångare av montenegrinsk (serbisk) härkomst.

Diskografi

Album 
 Boban (2000)
 Puklo srce (2003)
 Provokacija (2006)
 Kosači (2008)

Singlar 
 Usne boje vina (2007)
 Gromovi (2009) - duett med Dragana Mirković

Källor

Externa länkar 
 Oficijalni sajt (Officiell webbplats)
 Boban Rajović på Facebook

Män
Födda 1971
Montenegrinska sångare
Danska sångare
Levande personer
Sångare från Köpenhamn