kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eksjö kyrka

Eksjö kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Eksjö församling i Linköpings stift. Kyrkan ligger vid Stora torget i Eksjö samhälle.

Kyrkobyggnaden
En träkyrka uppfördes på platsen omkring år 1200 och ersattes på 1500-talet av en stenkyrka. Kyrkan ombyggdes helt och hållet till nuvarande storlek 1666. 1784 tillkom kyrktornet. 1887 revs kyrkan efter flera decenniers diskussioner. En kyrka i nyklassisk stil uppfördes 1887-89 efter ritningar av Johan Fredrik Åbom för 60-70 000 kr.. Tornet behölls men höjdes och försågs med spetsig tornhuv.
1889 års kyrka består av långhus med korsarmar åt norr och söder. I väster står kyrktornet med huvudingång och i öster finns en femkantig utbyggnad där sakristian är inhyst.
Kyrkorummet har ett tunnvalv, ursprungligen klätt med pärlspontpanel.
Vid 1912 års renovering försågs valvtaket med stuckatur ritad av Allan Norblad. 1925 byggdes tornhuven om till gamla kyrkans utförande. 1942 ersattes 1889 års bänkar med nya av samma utseende som gamla kyrkans. 2000 renoverades kyrkan varvid 1889 års altarring togs fram, men gjordes flyttbar, och ett konsekrationsaltare infördes.

Sveriges Radios julotta 2015 sändes från kyrkan.

Inventarier
Eksjö kyrka har behållit mycket av sin barockinredning från 1600-talets slut.
 Dopfunten av röd kalksten är från 1659.
 Altaruppsats och predikstol är tillverkade 1698 av mästaren Anders Ekeberg. 
 I kyrkorummet hänger tolv ljuskronor, varav den äldsta är från 1608, hemförd av överste Thomas Muschkamp under trettioåriga kriget.

Orgel
1673 köpes en orgel in från Kristina kyrka och såldes vidare 1758 till Hultsjö kyrka. Orgeln hade 9 stämmor.
1759 bygger Jonas Wistenius, Linköping, en orgel med 18 stämmor fördelad på en manual och pedal.
1867 bygger Sven och Erik Nordström, Eksjö, en orgel med 16 stämmor fördelad på 2 manualer och pedal.
Den nuvarande läktarorgeln är byggd av Nils Hammarberg i Göteborg och invigd 19 november 1967. Från början hade orgeln 40 stämmor fördelade på tre manualer och pedal. Orgeln har mekanisk traktur och elektrisk registratur. Tre fria kombinationer finns och den har ett tonomfång på 56/30. 1999 utökades orgeln av Grönlunds Orgelbyggeri med två pedalstämmor. Orgelfasaden är från en orgel byggd 1759 av Jonas Wistenius i Linköping eller från 1867 års orgel. Ryggpositivets fasad är från 1967.

Kororgel och continuoorgel
 Kororgeln med fem stämmor är byggd 1965 av Nils Hammarberg och är mekanisk. Den har ett tonomfång på 54/27.

Continuoorgeln är byggd 1978 av Klaus Becker, Kupfermühle, Tyskland, och är mekanisk med ett tonomfång på 54.

Diskografi
Anders Bondeman spelar på orgeln i Eksjö kyrka. LP. Euphonic ELP 002. 1969.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Webbkällor
 Eksjö församling
 Sebastian Johanssons orgelsida

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Linköpings stift
Kyrka
Kyrkobyggnader i Eksjö kommun
Kyrkobyggnader invigda 1889
Byggnader ritade av Johan Fredrik Åbom
1889 i Sverige
Treme

Treme () är en amerikansk TV-serie som hade premiär på HBO den 11 april 2010. Den 13 april 2010, två dagar efter premiären, annonserade HBO att serien skulle få en andra säsong. En tredje och en fjärde säsong följde, till och med december 2013. Serien visades i Sverige på SVT under hösten 2011 samt 2014 och 2016.

Handling 
Serien handlar om ett antal New Orleans-bor, som i sviterna av Orkanen Katrinas ödeläggelse av staden försöker få ordning på sin vardag och sin stad igen, men orkanen har satt djupa spår i dem alla och frågan är om livet verkligen kan återgå till det normala igen.

Serien har en stark touch av jazzmusik och det musikaliska temat fortgår genom serien.

Rollista (urval) 
 Wendell Pierce - Antoine Batiste
 Khandi Alexander - LaDonna Batiste-Williams
 Melissa Leo - Antoinette "Toni" Burnette
 John Goodman - Creighton "Cray" Burnette
 Clarke Peters - Albert "Big Cheif" Lambreaux
 Rob Brown - Delmond Lambreaux
 Kim Dickens - Jeanette Desautel
 Steve Zahn - Davis McAlary
 Lucia Micarelli - Annie Tallarico
 Michiel Huisman - Sonny
 David Morse - Terry Colson

Även en rad kända musiker medverkar i serien, bland dessa kan nämnas:
 Allen Toussaint
 Dr. John
 Elvis Costello
 Steve Earle
 Justin Townes Earle
 Big Sam
 Donald Harrison
 Lloyd Price
 Lucinda Williams

Källor

Externa länkar 
  
 

TV-seriestarter 2010
Amerikanska TV-serier från 2010-talet
Engelskspråkiga TV-serier
TV-program i HBO
Amerikanska dramaserier
TV-serieavslutningar 2013
Cornbugs

Cornbugs var ett amerikanskt experimentellt metalband bildat 1995, som bestod av vokalisten Bill "Choptop" Moseley, gitarristen Buckethead, trummaren Pinchface och keyboardisten Travis Dickerson. Bandet gav ut fem album, två DVD:er och tre samlingsalbum innan de splittrades år 2007.

Medlemmar 
 Bill "Choptop" Moseley – sång (1995–2007)
 Buckethead – gitarr (1995–2007)
 Pinchface – trummor (1995–2007)
 Travis Dickerson – keyboard (2003–2007)

Diskografi 
Studioalbum
Spot the Psycho (1999)
Cemetery Pinch (2001)
How Now Brown Cow (2001)
Brain Circus (2004)
Donkey Town (2004)

Samlingsalbum
Rest Home for Robots (2005)
Skeleton Farm (2005)
Celebrity Psychos (2006)

DVD
Quackers! (2007)
Headcheese (2007)

Externa länkar 
Cornbugs på allmusic.com

Musikgrupper bildade 1995
Amerikanska metalgrupper
Buckethead
Petina Gappah

Petina Gappah, född 1971 i provinsen Copperbelt i Zambia, är en zimbabwisk jurist, författare, krönikör och bloggare. 

Gappah har studerat juridik vid University of Zimbabwe, University of Cambridge och Universität Graz. Hon har varit bosatt i Genève där hon arbetat som advokat, men flyttade tillbaka till Zimbabwe 2010. Hon skriver krönikor för sydafrikanska Sunday Times.
Gappahs debutbok, novellsamlingen Sorgesång för Easterly (An Elegy for Easterly, 2009, svensk översättning Helena Hansson 2010), utspelar sig i hemlandet Zimbabwe och belönades med Guardian First Book Award. År 2015 kom romanen Memorys bok (The Book of Memory, svensk översättning Helena Hansson 2017).

Bibliografi  
 2010: Sorgesång för Easterly, översatt av Helena Hansson (An elegy for Easterly, 2009)
 2017: Memorys bok, översatt av Helena Hansson (The Book of Memory, 2015)

Källor

Externa länkar
Petina Gappahs webbplats

Zimbabwiska författare
Kvinnor
Födda 1971
Levande personer
Engelskspråkiga författare
Alumner från Universitetet i Cambridge
KAD

KAD kan syfta på: 

 KAD (bilar) – en modellserie från Opel
 KAD – ett dagligt begrepp i sjukvården, se urinkateter
 KAD – den danska fackföreningen Kvindeligt Arbejderforbund
Emil Kohl

Emil Heinrich Adolph Kohl, född 22 november 1847 i Hamburg, död där 27 juni 1902, var en tysk instrumentmakare (pianofabrikör), verksam i Hamburg.

Kohl belönades med Litteris et Artibus 1884 och invaldes som associé i Kungliga Musikaliska Akademien 1885.

Referenser

Associéer av Kungliga Musikaliska Akademien
Mottagare av Litteris et Artibus
Tyska pianotillverkare
Födda 1847
Avlidna 1902
Män
Personer från Hamburg
Parkgolf

Parkgolf (パークゴルフ) är en typ av golf som spelas i en park. 

Sporten uppfanns 1983 i Makubetsu i Japan, där sporten framförallt utövas. Rent spelmässigt så påminner parkgolf om den vanliga golfen med skillnaden att hålen är betydligt kortare, klubban är kort och tjock samt bollen större och av plast. Parkgolf går ut på att träffa bollen i hålet på minst antal möjliga slag.

Parkgolfen uppfanns för att tätortsbefolkningen i japanska storstäder skulle kunna praktisera golf i någon form. Med brist på grönområden och tillräckliga utrymmen i och runt om framförallt Tokyo och Yokohama växte parkgolfen fram. Det var också viktigt att sporten skulle kunna spelas av alla typer av människor i alla ålderskategorier. Parkgolfbanor har nio hål. Den första banan utanför Japan finns i Insjön i Sverige där den introducerades i och med ett vänortsprojekt. Sedan 2018 finns också en bana i Nittsjö. Sporten är mycket liten utanför Japans gränser.

Externa länkar 
International Park Golf Associations (IPGA) officiella webbplats 

Golf
Regeringen Anders Fogh Rasmussen II

Regeringen Anders Fogh Rasmussen II var Danmarks regering 18 februari 2005 – 23 november 2007. Det var en koalitionsregering mellan Venstre och Konservative Folkeparti. På grund av att detta var en minoritetsregering, hade den, liksom under den tidigare mandatperioden, parlamentariskt stöd från Dansk Folkeparti.

Referenser 
 Statsministeriet hemsida

Bildanden 2005
Upplösningar 2007
Danmarks regeringar
Sussex spaniel

Sussex spaniel är en hundras från England, den har sitt namn av grevskapet Sussex.

Historia

Sussex spaniel är en av de ovanligaste spanielraserna och är därför genetiskt sårbar. Den påminner mycket om en clumber spaniel som den också har släktskap med. Rastypen är känd sedan 1700-talet och har sitt ursprung i den utdöda Liver and Black Norfolk Spaniel (som också är föregångare till springer spaniel) tillsammans med andra field spaniels (den tidiga typen, inte dagens ras) samt setting spaniels (som gett upphov till dagens setterraser). Rasen ställdes ut första gången 1872 i London, och det var på 1870-talet det huvudsakliga avelsarbetet med att skapa rasen bedrevs. The Sussex Spaniel Association bildades inte förrän 1924 i Storbritannien. Dagens ras är resultatet av en medveten räddningsinsats efter andra världskriget, då endast fem rasrena hundar återstod.

Egenskaper
Sussex spaniel är en av de mest långsamt arbetande stötande hundarna som framförallt är specialiserad på småviltjakt i snårig terräng och har ett speciellt gällt skall, som gör den lättare för jägaren att följa utom synhåll i svårorienterade marker.

Utseende
Det är en lågställd spaniel som är massivt och kraftigt bygg med starka ben. Dess rullande rörelser och livliga svansviftande är karakteristiska. Färgen varierar från gyllenbrun till leverbrun. Pälsen får inte ha tendens till lockighet.

Källor 
 Göran Hermelin: Spaniel och retriever, Västerås 1979, 
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, 
 Bo Bengtson: All världens hundar, Stockholm 1995,

Externa länkar

Rasspecifik Avelsstrategi (RAS), Svenska Spaniel- och Retrieverklubben 
Sussex Spaniel Association, Storbritannien

Hundraser från Storbritannien
Stötande och apporterande hundar
Ernst Kaps

Ernst Karl Wilhelm Kaps, född 6 december 1826 i Döbeln, död 11 februari 1887 i Dresden var en tysk instrumentmakare (pianofabrikör) verksam i Dresden från 1859.

Kaps var lärling i Köpenhamn, Paris, Marseille och Madrid. Han belönades med Litteris et Artibus 1877 och invaldes som associé i Kungliga Musikaliska Akademien 1879. I förslaget till Kaps inval står: "Herr Kaps som vid invigningen af Akademiens nybyggnad öfverlemnade tvänne flygelpianon, har äfven i år å samma dag skänkt Akademien ett dylikt instrument samt förbundit sig att allt framgent, hvarje år den 2 Mars, förnya sådan gåfva."

Referenser

Associéer av Kungliga Musikaliska Akademien
Tyska pianotillverkare
Födda 1826
Avlidna 1887
Män
Mottagare av Litteris et Artibus
Personer från Sachsen
Gustaf Samuel Gottfried Wiesner

Gustaf Samuel Gottfried Wiesner, född 18 februari 1791 i Görlitz, död 19 november 1868 i Dresden var en tysk instrumentmakare (träblåsinstrument) verksam i Dresden.

Wiesner övertog Heinrich Grensers instrumentverkstad 1813. Han invaldes som associé i Kungliga Musikaliska Akademien 1845.

Referenser

Associéer av Kungliga Musikaliska Akademien
Tyska musikinstrumentmakare
Personer från Görlitz
Födda 1791
Avlidna 1868
Män
Est! Est!! Est!!!

Est! Est!! Est!!! är ett halvtorrt vitt vin från Montefiascone i provinsen Viterbo, regionen Lazio, Italien. Vinet har DOC-klassning. De druvor som använts är Malvasia, Grechetto, Verdelho och Trebbiano. 

Vinet produceras av Cantina di Montefiascone. Alkoholhalten är 11,5 %.

Vinet har enligt en sägen fått sitt namn genom att biskopen Johann von Fugger (alternativt benämnd Johann De Fugger och Johann Defuk) från Augsburg, som år 1111 färdades mot Rom, hade skickat sin betjänt Martin i förväg för att prova det lokala vinet. Om betjänten gillade det skulle han skriva ”Est!” (vinum est bonum - vinet är bra) på väggen till värdshuset, vilket skulle vara en upplysning till biskopen att vinet var av bra kvalitet. I byn Montefiascone hittade betjänten ett vin som var så bra att han skrev ”Est! Est!! Est!!!” på väggen. Biskopen blev så förtjust i vinet att han avbröt sin resa och blev kvar i byn, där han slutligen drack sig till döds. Biskopen begravdes enligt legenden i kyrkan San Flavinio i Montefiascone. På hans gravsten står "Est, Est, Est. Propter nimium est hic Johannes de Fugger, dominus meus, mortuus est! ("Est, Est, Est. Till följd av för mycket Est dog här min herre, J. von Fugger".

Referenser

Italienska viner
Leovegildo Lins da Gama Júnior

Leovegildo Lins da Gama Júnior, född 29 juni 1954, mest känd som endast Júnior, är en brasiliansk före detta fotbollsspelare. Han fanns med på Pelés lista över de 125 bästa fotbollsspelarna genom tiderna i mars 2004. Junior arbetar numera som TV-expert på Rede Globo.

Spelarkarriär 
Han spelade under sin karriär 74 matcher för det brasilianska fotbollslandslaget, där han mellan maj 1979 och december 1992 även gjorde sex mål. Han var med i både VM 1982 och 1986.

Júnior spelade för Flamengo på slutet av 1970-talet, 1980-talet och början på 1990-talet, där han vann brasilianska mästerskapen fyra gånger (1980, 1982, 1983 och 1992), Copa Libertadores 1981 och Interkontinentala cupen 1981. Med sina 857 matcher är han den spelare som spelat flest matcher för Flamengo.

Han spelade även för de italienska klubbarna Torino och Pescara mellan 1984 och 1989.

Tränarkarriär 
Júnior tränade Flamengo mellan 1993 och 1994, och 1997. Han tränade även Corinthians mellan den 1 oktober 2003 och den 10 oktober 2003.

Beach-fotboll 
Han har även varit med i många Beach-fotbollsmästerskap, där han vunnit pris som bästa målskytt och bästa spelare.

Meriter

Klubblag 
Interkontinentala cupen - 1981
Copa Libertadores - 1981
Campeonato Brasileiro Série A - 1980, 1982, 1983, 1992
Copa do Brasil 1990
Campeonato Carioca - 1974, 1978, 1979, 1979 (extra), 1981, 1991

Landslag 
Världsmästerskapet i fotboll 1982: Andra omgången (Femte plats)
Copa América 1983 - Andra plats
Världsmästerskapet i fotboll 1986: Kvartsfinal (Femte plats)

Individuellt 
 VM:s All-Star Team 1982
 Årets spelare i Serie A 1985
 Årets brasilianska fotbollsspelare 1992 - Placar (Brasilien)
 Flest matcher i Flamengo - 857 matcher
 FIFA 100

Beach-fotboll 
 VM 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000
 Copa America 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999
 VM:s bästa målskytt
 1997 - 11 mål
 1998 - 14 mål
 1999 - 10 mål
 2000 - 13 mål
 VM:s bästa spelare 1995, 1997, 1998, 2000

Referenser

Källor

Noter 

Födda 1954
Brasilianska fotbollsspelare
Brasilianska landslagsspelare i fotboll
Brasilianska fotbollstränare
Fifa 100
Fotbollsspelare i CR Flamengo
Spelare i Torino FC
Spelare i Pescara Calcio
Spelare i Mundialito 1980
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i VM i fotboll 1986
Spelare i Copa América 1983
Tränare i CR Flamengo
Tränare i Sport Club Corinthians Paulista
Levande personer
Män
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Brasilien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1976
Världsmästare i strandfotboll
Dansk spids

Dansk spids är en hundras från Danmark. Att spetshundar använts som gårdshundar i Danmark är dokumenterat sedan slutet av 1700-talet. De antas ha samma ursprung som den tyska spetsen men med senare inkorsning av samojedhund och grönlandshund. Traditionellt har hundarna också gått under namnen grønlænderspids, samojedspids och ulvespids (jämför med wolfspitz som är ett av namnen på keeshond, en av de fem varianterna av tysk spets). Arbetet med att rädda och restaurera rasen inleddes 1988.

Bilder

Källor
 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, 
Husdyrenes Danmarkshistorie: Hunden, Dansk Historisk Fællesråd
Den Danske Spids, Center for Bio-diversitet, Danmark
Tine Luther: Den Danske Spids, Hunden nr 5 2003, medlemsblad för Dansk Kennel Klub

Externa länkar
Selskabet for Dansk Spids

Spetsar och urhundar
Hundraser från Danmark
Charles III, hertig av Bourbon

Charles III, hertig av Bourbon, känd som konnetabeln av Bourbon, född 17 februari 1490 i Montpensier, död 6 maj 1527 i Rom, var en fransk hertig. Han var son till Gilbert av Bourbon, greve av Montpensier.

Biografi 

Efter sin släkting Pierre II av Bourbons död 1503 gjorde Charles anspråk på dennes arv, och lyckades genom att gifta sig med dennes dotter Suzanne av Bourbon 1505 överta Pierres hertigdöme och blev därigenom Frankrikes mäktigaste läntagare. 

Han utmärkte sig i Ludvig XII:s här i slaget vid Agnadello 1509 och erhöll vid sin barndomsvän Frans I:s tronbestigning 1515 Frankrikes högsta militära värdighet, konnetabelns. Segern över schweizarna i slaget vid Marignano samma år var till största delen hans verk. Som vicekung över Milano försvarade han därefter det nyvunna området med framgång mot kejsar Maximilian. 

Påverkad av sin mor, Louise av Savojen, började Frans dock att hysa misstro mot Charles av Bourbon, och när Charles gemål Suzanne Bourbon avled 1521, gjorde kungens mor anspråk på arvet efter henne. Förbittrad över detta inlät sig nu Charles i förhandlingar med Karl V, och då dessa upptäcktes flydde han och tjänade sedan kejsaren. 

Hans infall i Provence gav ingen varaktig framgång, men i slaget vid Pavia 1525 bidrog han väsentligt till Frans I:s nederlag. År 1527 anförde han den spansk-tyska här, som av kejsaren sändes till Rom och förde den genast till storms mot staden. Charles skall själv ha varit den förste på stormstegen när anfallet inleddes men stupade, träffad av en muskötkula i huvudet. Guldsmeden Benvenuto Cellini hävdade att det var han som hade avlossat skottet.

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Externa länkar

Huset Bourbon
Franska generaler
Österrikiska generaler
Födda 1490
Avlidna 1527
Män
Dunkerstövare

Dunkerstövare är en hundras från Norge. Den är en drivande hund som framförallt används vid jakt på hare men även  räv.

Historia
Den har fått sitt namn efter löjtnanten Wilhelm Dunker som på 1820-talet ägde den stövare som räknas som rasens stamfar. Fram till 1902 räknades den som samma rastyp som hygenstövaren, som den exteriört är närmast identisk med. 1925 slogs raserna på nytt samman, kallade norsk harehund, men 1934 separerades raserna slutligen. Eftersom det genetiska urvalet tidvis varit litet, har rasen vid några tillfällen räddats genom inkorsning av andra stövare.

Egenskaper
För att en dunkerstövare skall bli utställningschampion krävs att den har meriter från jaktprov för drivande hund.

Utseende
Rasens stamfar, Dunkers utomordentliga harhund, var skimmelfärgad eller dropplad med vit regnbågshinna; han bar alltså på den merlegen som är särskiljande för rasen. Innan man förstod att två merlefärgade föräldradjur ger genetiska skador hos avkomman var varianten med rent svart sadel förbjuden 1912-1922.

Källor
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, 
 Bo Bengtson: All världens hundar, Stockholm 1995, 
 Ivan Swedrup: Våra hundar i färg, Stockholm 1974, 
 Malcolm Wallerstedt (red): Stora nordiska hundboken, Malmö 1966
 Carl-Reinhold von Essen (red): Hundboken, Stockholm 1955-1956
 Carl O. M. P. Leuhusen: Rashundar i ord och bild, Stockholm 1932
 Norske hunderaser: Dunker, Norsk Kennelklubb (NKK) (läst 2011-04-06)

Externa länkar
 Dunker-ringen, Norge

Drivande hundar, samt sök- och spårhundar
Hundraser från Norge
Charles av Bourbon

Charles, kardinal av Bourbon, född 22 december 1523 och död 9 maj 1590, var en fransk kardinal. Charles av Bourbon var son till hertigen av Vendôme Karl IV av Bourbon, samt bror till kungen av Navarra Anton av Bourbon och prinsen av Condé Louis I av Bourbon.

Charles ingick som ung i det prästerliga ståndet och blev kardinal. Av de katolska makterna antogs han 1584 som tronföljare efter Henrik III av Frankrike som den närmast arvsberättigade katolske prinsen. Efter Henriks död hyllades han av den heliga ligan som dess kung under namn av "Karl X". 

Han avled dock redan följande år, och katolska ligan utsåg nu istället hans brorson, Charles av Bourbon-Condé och son till Louis I av Bourbon till tronkrävare. Denne hade dock ännu mindre framgång än farbrodern i sina tronanspråk.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Externa länkar

Franska kardinaler
Pretendenter till Frankrikes tron
Födda 1523
Avlidna 1590
Män
Personer under hugenottkrigen
Provinsen Jehol

Jehol var en kinesisk provins med huvudstad i staden Jehol, belägen i norr om den kinesiska muren i nordöstra Kina. Kring år 1937 hade provinsen en yta på 193.430 km2 och en befolkning på 3.054.305 invånare.

Geografi
Jehal var ett bergigt, ofruktbart land. I västra låg bergskedjan Stora Hinggan och i mitten Jeholbergen. Blott 6 procent av arealen var åker, där hirs, durra, vete och opium odlades. C:a 1 miljon ton stenkol bröts årligen (kring 1955).

Förutom provinshuvudstaden Chengde var de viktigaste tätorterna i provinsen Beipiao, Chaoyang, Chifeng, Kailu, Lingyuan, Linxi, Luanping och Pingquan.

Historia
Under Qingdynastin ingick det territorium som senare blev Jehol i Inre Mongoliet och Manchuriet, som i princip var reserverade manchuer och mongoler, medan det var avstängt för hankinesisk invandring. I områdets södra delar lydde under det mongoliska förbundet Dzjosotu, medan de norra delarna hörde till förbundet Dzuu Uda.

Vid tiden för Qingdynastins sammanbrott 1912 hade området en betydande kinesisk befolkning. 1914 blev området definierat som "Jehols särskilda mongoliska område" och 1923 blev det provinsen Jehol.

Mellan den 23 februari och 4 mars 1933 besatte japanska trupper Jehol-provinsen som ett buffertområde mot Republiken Kina och provinsen annekterades senare som en del av Manchukuo, där den blev en av den japanska lydstatens provinser. Den japanska ockupationen av Jehol var en av de händelser som banade vägen för det andra kinesisk-japanska kriget. Efter Japans nederlag i andra världskriget i augusti 1945 återgick provinsen till Republiken Kina.

1955 upplöste Folkrepubliken Kinas regering provinsen och dess territorier delades upp i prefekturerna Chengde, Chifeng och Chaoyang, vilka tillföll provinserna Hebei, Inre Mongoliet respektive Liaoning.

Även om provinsen upphörde att existera 1955, så markerades provinsen länge på officiella kartor publicerade i Republiken Kina på Taiwan.

Naturhistoria
Till förhistoriska djur som döpts efter provinsen hör bland annat:

Jeholopterus
Jeholodens
Jeholornis
Jeholosaurus

Källor

 

Forna provinser i Kina
WP:Projekt Kina
Manchuriet
Inre Mongoliet
WP:Projekt Japan
Svensk uppslagsbok
Stater och territorier bildade 1923
Stater och territorier upplösta 1955
Rehe

Rehe, eller Jehol, är ett kinesiskt namn som kan syfta på:

Rèhé shěng – en fornen provins i nordöstra Kina, se Jehol (provins)
Rehe – en stad på prefekturnivå, se Chengde
 Rehe, Sichuan – en socken i Kina
 Rehe, Westerwald – en kommun i Rheinland-Pfalz, Tyskland

WP:Projekt Kina
Haldenstövare

Haldenstövare är en hundras från Norge, namngiven efter den sydnorska staden Halden. Det är en drivande hund som avlades fram under 1800-talets andra hälft genom korsning av de brittiska raserna foxhound, harrier och beagle med lokala stövare. Haldenstövaren erkändes som ras först 1952 och har alltid varit rätt ovanlig. För att bli utställningschampion måste en haldenstövare ha meriter från jaktprov för drivande hund.

Källor
 Carl-Reinhold von Essen (red): Hundboken, Stockholm 1955-1956
 Bo Bengtson: All världens hundar, Stockholm 1995, 
 Ivan Swedrup: Våra hundar i färg, Stockholm 1974, 
 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, 
 Norske hunderaser: Haldenstøver, Norsk Kennelklubb (NKK) (läst 2011-04-06)

Externa länkar
 Haldenstøverklubben, Norge

Drivande hundar, samt sök- och spårhundar
Hundraser från Norge
Tecnicolor

Tecnicolor är ett musikalbum av Os Mutantes. Det var från början tänkt att vara deras fjärde album, inriktad på den internationella pubilken, men övergavs och släpptes först 30 år senare. Alla låtar är på engelska och flera av låtarna har släppts tidigare på portugisiska. Vissa av låtarna var även inkluderade på Jardim Elétrico.

Låtlista

Musikalbum 2000
Album av Os Mutantes