kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
McDowell County, West Virginia

McDowell County är ett county i södra delen av den amerikanska delstaten West Virginia. Den administrativa huvudorten (county seat) är Welch.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 385 km². 1 385 km² av den arean är land och 0 km²  är vatten.

Angränsande countyn 
 Wyoming County - nord
 Mercer County - öst
 Tazewell County, Virginia - syd
 Buchanan County, Virginia - väst
 Mingo County - nordväst

Städer och samhällen

Samhällen som inte är en del av någon "municipality" (kommun) 
Algoma, Apple Grove, Asco, Ashland, Atwell, Avondale, Bartley, Beartown, Berwind, Big Four, Big Sandy, Bishop, Black Wolf, Bottom Creek, Canebrake, Capels, Caretta, Carlos, Carswell, Coalwood, Crumpler, Cucumber, Eckman, Effler, Elbert, Elkhorn, English, Ennis, Erin, Excelsior, Farada gays ley, Hull, Isaban, Jacobs Fork, Jed, Jenkinjones, Johnnycake, Jolo, Kyle, Landgraff, Leckie, Lex, Lila, Litwar, Maitland, Maybeury, McDowell, Mohawk, Mohegan, Monson, Newhall, Pageton, Panther, Paynesville, Powhatan, Premier, Raysal, Ream, Rift, Rockridge, Roderfield, Rolfe, Sandy Huff, Six, Skygusty, Squire, Superior, Switchback, Thorpe, Twin Branch, Union City, Upland, Vallscreek, Venus, Vivian, Warriormine, Wilcoe, Worth, Yerba, Yukon

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1858
Baron Samedi

Baron Samedi är en av andarna (lwa eller loa) i den haitiska voodoo-religionen. Frankrike var kolonialmakt på Haiti, och samedi betyder lördag på franska. Hans namn är alltså Baron Lördag i översättning. Baron Samedi är begravningsplatsernas herre och väktare och avbildas oftast med hög hatt, svart frack, mörka glasögon och med bomull i näsborrarna, alltså det utseende man förknippar med en dödgrävare. Han brukar också ha ett vitt, dödskalleliknande ansikte.

Baron Samedi i populärkulturen
Flera rollfigurer eller verk inom (populär)kulturen har fått namnet Baron Samedi. Dessa inkluderar:

En rollfigur i James Bond-filmen Leva och låta dö (1973). Skurken "Papa Ghede" uppträder ibland som Baron Samedi för att utnyttja haitiernas respekt för denna ande och få deras stöd i sina mörka gärningar.
En sång på 10cc:s album Sheet Music (1974), inspirerad av figuren i Bond-filmen året innan.
En av gladiatorerna i TV4:s Gladiatorerna (2011–), där Patrick Lessa gestaltar anden.
Titeln på Bernard Lavilliers album från 2013.

Se även
 Voodoo
 Ghede

Referenser

Voodoo
Figurer i James Bond
Fiktiva figurer från Haiti
Motoriska nerver

Motoriska nerver leder nervimpulser utåt från det centrala nervsystemet (hjärnan och ryggmärgen). De är uppdelade i somatiska nerver som är viljestyrda och autonoma nerver som är självstyrande. De autonoma nerverna finns i sympatiska nerver och parasympatiska nerver. De fungerar som ökande och minskande av aktiviteten i människans organ, exempelvis muskler.
Motoriska nerver ger efferenta signaler.

De nerver som går åt andra hållet heter Sensoriska nerver.

Referenser 

Nervsystemet
Motorik
Audi R10

Audi R10 är en sportvagnsprototyp tillverkad av den tyska biltillverkaren Audi mellan 2006 och 2008.

Audi R10
Efter säsongen 2002 drog sig Audi ur sportvagnsracingen och överlät tävlandet med den framgångsrika R8-modellen till privatteamen. Konkurrenterna började komma ifatt fartmässigt, men Audin var fortfarande överlägsen när det gällde bränsleförbrukning, en mycket viktig faktor i långdistansracing.

I december 2005 presenterade Audi sin efterföljare R10 TDI. Den nya bilen hade en direktinsprutad dieselmotor, ett kontroversiellt motorval inom racing, men mycket effektivt för långlopp. Det var även ett sätt att marknadsföra Volkswagen-koncernens TDI-teknik. Motorn är en V12:a med ett turboaggregat per cylinderbank och common rail-insprutning. Hela motorn är byggd i aluminium för att minimera vikten. Chassit är byggt av racingspecialisten Dallara efter Audis specifikationer och anses vara tämligen konventionellt, om än med ovanligt lång hjulbas.

Audi R10 har skrivit racinghistoria genom att vara den första dieselbil som vunnit sin debuttävling, Sebring 12-timmars 2006 och den första dieselbil som vunnit Le Mans 24-timmars senare samma år.

Tekniska data

Tävlingsresultat
Audi R10 fortsatte framgångarna från företrädaren R8 och vann American Le Mans Series tre år i rad mellan 2006 och 2008. Modellen vann även europeiska Le Mans Series 2008.

Modellen vann även Le Mans 24-timmars tre gånger, 2006, 2007 och 2008.

Externa länkar

Mulsanne's Corner om Audi R10. 
ultimatecarpage.com om Audi R10. 

R10
Racersportvagnar
Le Mans-prototyper
Tafelmusik

Taffelmusik (tyska - musik till bordet) betecknar musik avsedd att framföras under banketter. Synonyma uttryck (franska) Musique de table och (italienska) Servizio di tavola. Exempel Georg Philipp Telemanns Tafelmusik (1733). Senare kom formen att ersättas av Divertimento hos till exempel Mozart och Haydn.

Typer av musikstycken
Musikhistoria
Klassisk musik
Heinz Nixdorf

Heinz Nixdorf, född den 9 april 1925 i Paderborn, död den 17 mars 1986 i Hannover var en tysk datorpionjär och företagsledare, grundare av Nixdorf Computer AG. 

Hans företag Labor für Impulstechnik, som senare blev  Nixdorf Computer AG hade sitt huvudkontor beläget i Nixdorfs hemstad Paderborn. Nixdorf grundade företaget 1952 och utvecklade det till ett av världens ledande dataelektronikföretag. Företaget utvecklade och producerade bank- och kassaterminalsystem, sedelautomater samt kontors- och persondatorer. Terminalsystem- och sedelautomatdelen har övertagits av Wincor-Nixdorf och kontors- och persondatordelen är numera en del i Siemenskoncernen.

Nixdorf avled i en hjärtattack under CeBit-mässan 1986.

Personer inom Tysklands näringsliv under 1900-talet
Födda 1925
Avlidna 1986
Män
Osynliga partiet

Osynliga partiet, förkortning ( ), var en kampanj med anspelning på politisk partibildning, verksamt 2006, grundad av delar av den svenska utomparlamentariska vänstern, med kopplingar till Syndikalistiska ungdomsförbundet inför riksdagsvalet 2006. Konceptet beskrevs på följande sätt enligt en blogg som drevs av anhängare till Osynliga partiet:

Namnet Osynliga partiet var ursprungligen ett begrepp som den utomparlamentariska vänstern använde som syftning på allt motstånd som sker i "den sociala fabriken" oavsett om de som gör motstånd identifierar det som politiskt eller inte. Det är alltså handlingarna som är det viktiga, till skillnad från medlemsantal eller åsikter.

Osynliga Partiet meddelade på sin hemsida att kampanjen är nerlagd sedan den 16 september 2006.

Bakgrund

I mars 2006 erhöll kampanjen Osynliga partiet hundra tusen kronor av Petter Nilsson, vinnaren av TV-serien Toppkandidaterna, som skänkte 40 procent av vinstsumman på 250 000 kr till Syndikalistiska ungdomsförbundet. Det var också då Osynliga partiet fick uppmärksamhet i media för första gången.

Osynliga partiet blev senare omnämnt i massmedia i samband med demonstrationer på Södermalm i Stockholm den 11 april 2006, när elva personer greps av polisen. 

Fraktioner av Osynliga partiet har också tagit på sig ansvaret för fönsterkrossning och klotter mot Centerpartiets och Kristdemokraternas lokaler runt om i landet. Attentaten misstänks vara i protest mot Centerpartiets förslag om särskilda avtal för nyanställda ungdomar (se Ungdomsavtalet).

Fraktioner av Osynliga partiet har efter detta stått bakom flera andra demonstrationer, men också aktioner mot olika arbetsförmedlingar runt om i landet (med både fönsterkrossning och saftkalas). De menar att Arbetsförmedlingen "förnedrar och disciplinerar" arbetslösa utan att bidra till att ge dem jobb.

Osynliga partiet har inte gjort några officiella uttalanden, men däremot har pressmeddelanden undertecknade "fraktioner av Osynliga partiet" publicerats på den autonoma webbportalen Motkraft.

Efter händelserna har Säpo inlett en kartläggning av Osynliga partiet. Man hade också under 2006 utökat personskydd för Maud Olofsson.

Referenser

Externa länkar

Autonomism
Kampanjer
Socialism i Sverige
Vänsterextrema partier i Sverige
Anarkism i Sverige
Wikipedia:Projekt neutralitet
Divertimento

Divertimento (italienska — underhållning, förströelse) och (franska) divertissement, huvudsakligen 1700-talets musikform som lämpade sig för till exempel banketter, och är en modernare ersättare för tidigare använd tafelmusik.

I regel var ett 1700-talsdivertimento ett verk bestående av fyra till tio kortare satser, för 3-4 stråkar, blåsare eller blandad besättning. Mästare på området var Mozart och Haydn.

Divertissement är en underhållningsform som bjuder på korta nummer av dans, sång och instrumentalmusik. I Sverige förekommer divertissement ofta i samband med Nobelbanketten.

Divertimento
State of the Ark

State of the Ark är den svenska glamrockgruppen The Arks tredje studioalbum, släppt 2004 på skivmärket EMI. Albumet toppade den svenska albumlistan, och nådde åttondeplatsen på den finländska albumlistan. Två gånger i mars 2007 lyckades albumet åter ta sig in på listan, då med placeringarna #59 och #48.

Låtlista
Låtar där inget annat anges är skrivna av Ola Salo.

 "This Piece of Poetry Is Meant to Do Harm" - 3:27
 "Rock City Wankers" - 4:10
 "Clamour for Glamour" - 3:09
 "One of Us is Gonna Die Young" - 3:28
 "Let Me Down Gently" - 2:55
 "Hey Kwanongoma!" - 4:48
 "The Others" - 3:27
 "Girl You're Gonna Get'em (Real Soon)" - 3:27
 "Deliver Us From Free Will" - 5:06
 "No End" (Lars Ljungberg, Ola Salo) - 3:24
 "Trust is Shareware" - 4:23

Medverkande musiker
The Ark:
 Ola Salo - Sång, keyboards
 Martin Axén - Gitarr
 Mikael Jepson - Gitarr
 Lars "Leari" Ljungberg - Bas
 Sylvester Schlegel - Trummor
 Jens Andersson - Slagverk, keyboard
 Åsa Håkansson - Stråk
 Mattias Rodrick - Stråk
 Anna Rocén - Stråk
 Erika Lilja - Kör
 Maria Lilja - Kör
 Erik Hjärpe - Synthesizer

Listplaceringar

Källor

Album av The Ark
Musikalbum 2004
Album utgivna på EMI
Engelskspråkiga musikalbum
Don Gilet

Don Gilet, född 1967 i Walsall, är en brittisk skådespelare. 

Gilets första större roll var Johnny Lindo i tv-serien Babyfather (2001–2002). Han har även spelat i tv-serien Nattskiftet och i miniserien The Line of Beauty, som bland annat har sänts i Sveriges Television.

Referenser

Externa länkar

Födda 1967
Brittiska skådespelare
Män
Levande personer
Personer från Walsall
Dux

DUX och Dux kan syfta på:

 DUX – en svensk möbeltillverkare
 DUX-skylten –  tidigare ljusreklam på en av Hötorgsskraporna i Stockholms centrum
 Dux (titel) – ledare, överbefälhavare i antikens Rom. 
 Dux Telefon och Radiofabriks AB – ett svenskt tillverkningsföretag.
 Dux (musik) – ett skivbolag
Sjötorp (olika betydelser)

Sjötorp kan syfta på:

Sjötorp, Mariestads kommun – en tätort i Mariestads kommun
Sjötorp, Karlskrona kommun – en småort i Karlskrona kommun
Sjötorp, Gävle kommun – en småort i Gävle kommun
Sjötorp, Balingsta – en byggnad i Huddinge kommun
Högås och Sjötorp – en småort i Kungsbacka kommun
Living in America (musikalbum)

Living in America är debutalbumet av den svenska rockgruppen The Sounds, utgivet av Warner Music den 11 november 2002.

Albumet spelades in i Stockholm tidigare samma år under produktion av Adel Dahdal och Jimmy Monell (även kända som Adel & Shootingstar). På listorna hamnade albumet trea i Sverige samt 23:a i Norge. Med första singeln, "Fire / Hit Me!", trädde gruppen in på svenska singellistan som 26:a. Den följdes upp av "Living in America", "Seven Days a Week" och "Rock 'n Roll", varav titelspåret har haft mest listframgångar som singel.

I början av maj 2003 lanserades albumet i USA under New Line Records. Utmärkande för denna utgåva är ett alternativt omslag samt att låtarna är i helt annan ordning och avslutas med det dolda bonusspåret "S.O.U.N.D.S.".

Låtlista

Svenska originalet

Amerikanska utgåvan

Listplaceringar

Medverkande 
The Sounds
 Maja Ivarsson – sång
 Felix Rodriquez – gitarr
 Johan Bengtsson – bas
 Jesper Anderberg – synthesizer
 Fredrik Nilsson  – trummor

Produktion
 Jason Linn – exekutiv producent 
 Adel & Shootingstar (Adel Dahdal och Jimmy Monell) – produktion och inspelning
 Howie Weinberg – mastering
 Mardyk – mixning
 Bingo Rimer, Johan Tholson, Karin Hasselberg, Staffan Flodquist – fotografier
 Karin Hasselberg & Matt Harris – skivomslag
 Sandeep Sriram – albumkoordinatör

Övriga musiker
 Nicolas Rodriguez – saxofon på "Hit Me!"
 James Iha – saxofon på "Riot"
 Jan Kask & Peter Mansson – arrangemang av "Living in America"

Källor 

 Information om Living in America på Discogs

Noter

Externa länkar 
 Recension av albumet på Allmusic

Musikalbum 2002
Engelskspråkiga musikalbum
Album av The Sounds
Svenska debutalbum
Album utgivna på Warner Music Sweden
Johan Wester

Johan Anders Hugo Wester, född 19 december 1967 i Lund, är en svensk komiker, filmproducent och entreprenör, känd bland annat som parhäst med Anders Jansson, framförallt från SVT-programmet Hipp Hipp!. Driver även filmbolaget Anagram Produktion och utvecklingsbolaget Skånemotor i Lund.

Biografi
Johan Wester och Anders Jansson samarbetade redan under högstadiet och skrev och uppförde sketcher och revyer på Fäladsgården på Norra Fäladen. Sedermera fortsatte duon att skriva och framföra lundaspex, bland annat Peter den Store och Montezuma. Liksom flera andra lundaspexare har Johan Wester bott på Thomanders studenthem.

Efter studietiden fick Wester och Jansson uppdraget att stå för manus till tv-serien Snacka om nyheter. År 2002 tilldelades de båda Silverrosen i Montreux och 2004 utsågs de till Årets skåning. Johan Wester har under sin karriär bland annat deltagit och stått för regin till två säsonger av Hipp Hipp!, sommarpratat i P1:s Sommar, turnerat med föreställningen Hipp Hipp! [paw rihk-titt] samt stått bakom och medverkat i Itzhaks julevangelium. 2008-02-22 hade Morgan Pålsson – världsreporter premiär på de svenska biograferna.

Johan Wester och Anne Lundberg kom 2006–07 tvåa i frågesportsprogrammet På spåret. Följande år vann de programmet genom att i finalen besegra Lennart "Hoa-Hoa" Dahlgren och Cecilia Hagen. Även 2008–09 kammade Wester hem segern, denna gång i par med Lisa Syrén. Finalmotståndare var Jessika Gedin och Hans Rosenfeldt, vilka besegrades med siffrorna 41–27 i vad programledare Ingvar Oldsberg beskrev som "det svåraste programmet i historien". Han var en av de hemliga gästerna vid Orphei Drängars Caprice 2009.

Våren 2010 ledde Johan Wester underhållningsprogrammet "Jakten på Julia" i SVT 1 och sedermera hade han en roll i musikalen Spamalot på Nöjesteatern i Malmö.

Han var konferencier under avslutningsceremonin på 22:a världsjamboreen.

Johan Wester och Anders Jansson producerade och medverkade i humorshowen Köp Mjölk. Skriv Bok., som spelades i Lund under våren 2012. Showen var en betraktelse om det tudelade livet där både vardagen (Köp Mjölk) och framtidsvisionerna (Skriv Bok) skall samsas och få livsutrymme. Föreställningen fick goda recensioner.

Wester finns avgjuten som näsa nr 54 i Akademiska Föreningens Nasotek.

I december 2020 blev Wester hedersdoktor vid Lunds tekniska högskola.

Produktioner

TV-medverkan (urval)
 1992-1993 – Dominans
 2002 – Snacka om nyheter (manus)
 2001 och 2003 – Hipp Hipp!
 2006 – På spåret
 2006 – Itzhaks julevangelium
 2007 – På spåret
 2011 – Hipp Hipp!
 2012 – Intresseklubben
 2016 – Skolan (TV-serie)
 2018 – Vem vet mest?

Teater

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska komiker
Svenska filmproducenter
Personer inom Sveriges näringsliv
Personer verksamma inom Akademiska Föreningen
Spexare
Sommarvärdar 2004
Sommarvärdar 2011
Födda 1967
Levande personer
Män
Personer från Lund
James Keene

James Keene, född 26 december 1985 i Wells i England, är en engelsk fotbollsspelare (anfallare) som spelar för Viskafors IF. Han har tidigare spelat för de svenska klubbarna GAIS, IF Elfsborg, Djurgårdens IF, Halmstads BK samt Östers IF.

Karriär
Inför säsongen 2007 skrev han kontrakt med Elfsborg till och med säsongen 2011.

Keene började spela fotboll för Portsmouths ungdomslag och spelade även två proffsmatcher för dem innan han lånades ut till Kidderminster Harriers där han gjorde sin debut i en 0–2-förlust mot Bristol Rovers på bortaplan. Keene utsågs till matchens lirare för Kidderminster och spelade efter det ytterligare fem matcher för laget. Efter det lånades han ut till Bournemouth, Boston United och i mars 2006 till svenska Gais innan han skrev ett femårskontrakt för Elfsborg.

Han gjorde sitt första Gais-mål i Allsvenskan i Göteborgsderbyt mot Örgryte. Han avslutade säsongen med Gais som klubbens interne målskytt med 10 mål på 22 matcher.

Den 19 januari 2012 blev det klart att James Keene lånas ut till Djurgårdens IF säsongen 2012. Efter att säsongen 2012 var färdigspelad stod det klart att Djurgården valde att inte köpa loss James Keene från Elfsborg och därmed återvände Keene till Elfsborg.
Han blev även utnämnd till Årets Järnkamin 2012 av Djurgårdens supportergrupp Järnkaminerna.

I januari 2016 värvades Keene av sydafrikanska Bidvest Wits. I juli 2019 gick han till Östers IF. I slutet av säsongen 2021 meddelade Keene att han avslutade sin karriär.

I januari 2022 gick Keene till division 6-klubben Viskafors IF.

Karriärstatistik
Säsong, matcher (varav från start) och mål:
 2013: –
 2012: 26 (22) / 6 (Djurgården, på lån)
 2011: 23 (4) / 3 (Elfsborg + Fredrikstad)
 höst: 9 (4) / 2 (Fredrikstad, på lån) 
 vår: 14 (0) / 1 (Elfsborg)
 2010: 25 (14) / 4 (Elfsborg)
 2009: 27 (23) / 8 (Elfsborg)
 2008: 9 (6) / 3 (Elfsborg)
 2007: 24 (14) / 4 (Elfsborg)
 2006: 24 (24) / 10 (GAIS, på lån)

Källor

 (statistik 2008–2020)
Profil på BBC

Noter

Engelska fotbollsspelare
Spelare i Portsmouth FC
Spelare i Kidderminster Harriers FC
Spelare i AFC Bournemouth
Spelare i Boston United FC
Fotbollsspelare i Gais
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Spelare i Fredrikstad FK
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Spelare i Bnei Yehuda Tel Aviv FC
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i SuperSport United FC
Fotbollsspelare i Östers IF
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Tippeligaen
Spelare i Ligat Haal
Spelare i Indian Super League
Spelare i Premier Soccer League
Spelare i Superettan
Födda 1985
Levande personer
Män
Personer från Somerset
Sjötorp

Sjötorp är en tätort i Mariestads kommun i Västra Götalands län cirka två mil från centralorten Mariestad längs med riksväg 26. Orten har omkring 500 invånare. Här är Göta kanals västra ändpunkt där den går ut i Vänern.

Historia
Sjötorp är ett brukssamhälle med bland annat anor i skeppsbyggnad med Sjötorps Varf Docka och Ångsåg som den största arbetsgivaren, huvudsakligen under familjen Groths ledning. Ett stort antal last- och fiskefartyg byggdes på Sjötorps Varv mellan 1830- och 1980-talet, men idag förekommer ingen nybyggnation. Av de 1446 registrerade segelfartygen i Sveriges fraktflotta år 1913 var 72 stycken byggda i Sjötorp, storleken varierade från 25 till 135 registerton. Varvets torrdocka finns kvar och kommer fortfarande till användning för underhåll av fartyg.

Befolkningsutveckling

Samhället
På orten finns Sjötorps kyrka som tillhör Lyrestads församling. Intill kyrkan ligger det gamla missionshuset som nu används som bygdegård. Det ägs och drivs av Sjötorps Bygdegårdsförening. 

Under sommaren mångdubblas befolkningstalet tack vare turismen. Denna kopplad till Göta kanals slussar, båtliv, camping, hotell, restauranger och fritidsaktiviteter. 

Sydväst om Sjötorp ligger naturreservatet Surö bokskog.

Idrott
Elless IF (Lyrestad-Sjötorps Idrottsförening) är ortens bandylag och har som högst legat i Division 1. Numera är bandyverksamheten nedlagd, men föreningen lever vidare med annan inriktning.

Se även 
 Lyrestads socken

Källor

Externa länkar 
Sjötorps hemsida
Bygdegårdsföreningen

Göta kanal
Tätorter i Sverige
Orter i Mariestads kommun
Malagueña

Malagueña (spanska) kan syfta på:
 Malagueña (folkdans) – sydspansk folkdans från Malaga
 Malagueña (dansmusik) – dansmusik från östra Venezuela besläktad med chaconne och passacaglia
Mikrokosmos

Mikrokosmos, den mindre ordningen, till skillnad från den större (makrokosmos) och den halvstora ordningen (mesokosmos).

Namnet kommer från grekiskans mikroʹs koʹsmos, som betyder liten värld.

Referenser 

Kosmologi

en:Macrocosm and microcosm
fi:Mikrokosmos ja makrokosmos
nl:Microkosmos en macrokosmos
uk:Макрокосм і місм
Destroy Erase Improve

Destroy Erase Improve är det andra studioalbumet med det svenska progressiva extrem metal-bandet Meshuggah. Albumet släpptes maj 1995 av det tyska skivbolaget Nuclear Blast. Albumet är ett av Meshuggahs mest uppskattade och innehåller live-favoriten "Future Breed Machine" som ofta brukar avsluta Meshuggahs spelningar. Albumet återutgavs 2008 under namnet Destroy Erase Improve Reloaded med 5 bonusspår.

Låtlista
"Future Breed Machine" – 5:48
"Beneath" – 5:07
"Soul Burn" – 5:17
"Transfixion" – 3:33
"Vanished" – 5:04
"Acrid Placidity" (instrumental) – 3:15	
"Inside What's Within Behind" – 4:30
"Terminal Illusions" – 3:47
"Suffer in Truth" – 4:19
"Sublevels" – 5:14

Text: Tomas Haake (spår 1–5, 7, 10), Jens Kidman (spår 8, 9)Musik: Fredrik Thordendal (spår 1–5, 7, 8, 10), Tomas Haake (spår 3), Mårten Hagström (spår 4, 6), Jens Kidman (spår 7, 9)

Bonusspår på Destroy Erase Improve Reloaded (2008)
"Vanished" (demo) – 5:34
"Suffer in Truth" (demo) – 4:27	 
"Inside What's Within Behind (demo) – 4:11	
"Gods of Rapture" (live) – 4:54	 
"Aztec Two-Step" – 10:44

Medverkande 
Musiker (Meshuggah-medlemmar)
 Tomas Haake – trummor, tal
 Jens Kidman – sång
 Fredrik Thordendal – sologitarr, synthesizer
 Mårten Hagström – rytmgitarr
 Peter Nordin – basgitarr

Produktion
Daniel Bergstrand – producent, ljudtekniker, ljudmix
Meshuggah – producent, omslagsdesign
Fredrik Thordendal – ljudtekniker
Peter In de Betou – mastering
Stefan Gillblad – omslagskonst

Referenser

Externa länkar 
Låttexter på DarkLyrics

Musikalbum 1995
Album av Meshuggah
Passacaglia

Passacaglia (spanska, från passacalle promenera), var ursprungligen (från 1600-talet) en form av spansk gatumusik/folksång framförd till gitarrackompanjemang. Den förekommer numera i Portugal, Kuba och Argentina. Cirka 1640 blev Passacaglia en hovdans. 

En passacaglia som den används i konstmusik eller klassisk musik är i tre fjärdedelstakt och kännetecknas av ett bastema eller basostinato som upprepas genom hela eller större delen av stycket. Ibland tas temat upp av de andra stämmorna i kanon eller som variationer.

Välkända passacaglior har skrivits av till exempel Johann Sebastian Bach, Dietrich Buxtehude, Händel, Johannes Brahms i fjärde symfonins final, Paul Hindemith i Das Maienleben, Benjamin Britten i Peter Grimes, Maurice Ravel i pianotrion, Arnold Schönberg i Pierrot Lunaire, Alban Berg i Wozzeck och Anton Webern i Passacaglia. 

Tema till en passacaglia av Dmitrij Sjostakovitj (preludium nr 12 i giss-moll ur 24 preludier och fugor, op. 87): 
 

Passacaglia är nästan identisk med chaconne. Det förekommer en diskussion om huruvida den ena börjar med upptakt och inte den andra. Man diskuterar också om det ena är en harmoniföljd och den andra en basmelodi.

Folkdanser
Musikteori
Typer av musikstycken