kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mircea Eliade

Mircea Eliade, född 13 mars 1907 i Bukarest, Rumänien, död 22 april 1986 i Chicago, Illinois, USA, var en rumänsk religionshistoriker och författare. Han studerade filosofi i Bukarest och sedan sanskrit och indisk filosofi i Calcutta. Sedermera blev han professor vid universitetet i Chicago, USA.

Genom filosofiprofessorn Nae Ionescu blev Eliade del av en gruppering av kristna högerextrema intellektuella i Rumänien i Järngardet som leddes av den religiösa Corneliu Zelea Codreanu. Efter andra världskriget bosatte han sig i Paris där han undervisade i religionsvetenskap vid Sorbonne. 1956 blev han inbjuden till universitetet i Chicago som gästföreläsare och två år senare blev han professor i religionshistoria där. Mest känd är Eliade kanske för sin forskning om shamanism, bland annat publicerad i verket Le Chamanisme et les techniques archaïques de l'extase (1950). Han var även skönlitterär författare.

Bibliografi i urval
 Romanul adolescentului miop (roman, 1927)
 Maitreyi (roman, 1933)
 Domnișoara Christina (roman, 1936)
 Nuntă în cer (roman, 1938)
 Le Chamanisme et les techniques archaïques de l'extase (religionshistoria, 1951)
 Noaptea de Sânziene (roman, 1955)
 Le sacré et le profane (religionshistoria, 1956) (Heligt och profant, översättning Alf Ahlberg, Verbum, 1968)
 Pe strada Mântuleasa (kortroman, 1963) (Den gamle mannen och officeren, översättning Barbro Andersson, Coeckelberghs, 1978)
 Le mythe de l'éternel retour (religionshistoria, 1969) (Myten om den eviga återkomsten: arketyper och upprepning, översättning och efterord av Dan Shafran och Åke Nylinder, Dualis, 2002)
 Tinerețe fără tinerețe (kortroman, 1976)
 The Forge and the Crucible: The Origins and Structure of Alchemy

Filmatiseringar
 La Nuit Bengali (1988), regi Nicolas Klotz
 Domnișoara Christina (1992), regi Adrian Pintea
 Eu sunt Adam! (1996), regi Dan Pița
 Șarpele (1996), regi Viorel Sergovici
 Youth without youth (2007), regi Francis Ford Coppola
 Domnișoara Christina (2013), regi Alexandru Maftei

Externa länkar

Källor 

Rumänska professorer
Religionshistoriker
Personer från Bukarest
Födda 1907
Avlidna 1986
Män
Traditionalism
Philipsons

Philipson Bil AB (tidigare Philipsons Automobil AB) var en svensk bilimportör. Under ledning av Gunnar V. Philipson blev företaget 1931 Sveriges förste generalagent för Daimler-Benz.

Historia
År 1926 lät företaget uppföra Automobilpalatset efter ritningar av arkitekt Erik Amundson och dennes bror ingenjören Sixten Amundson. Den stora anläggningen låg i kvarteret Härden, hörnet Norra stationsgatan / Sankt Eriksgatan / Dalagatan och upptog hela kvarterets östra del.

Å 1937 övertogs J.V. Svensons Motorfabrik av Gunnar V. Philipson. Under Philipsons Automobil AB:s ledning kom anläggningen i Augustendal (idag Nacka Strand) att fungera som sammansättningsfabrik för bland andra DKW, Dodge och senare Mercedes. Gunnar Philipson planerade ett eget bilmärke under namnet Philipin men endast en bil kom att tillverkas. Belgiska IMA ägdes av Philipson Automobil AB och hade grundats av Gunnar Philipson 1951 som generalagent i Belgien för Daimler-Benz.

Gunnar Philipson var gift med Märta Philipson (1917–1997) som ärvde företagsimperiet efter makens bortgång 1970. År 1976 tvingades Philipsons att lämna över agenturen av Auto Union till Svenska Volkswagen. De hade haft agenturen sedan 1930-talet. I samband med att familjeföretaget Philipsons omstrukturerades i mitten av 1980-talet tillkom nya aktieägare med intresse för fastighetsförvaltning. Ett nytt moderbolag, som senare blev Arcona, bildades kring fastighetsintressena, och bilföretaget blev dotterbolag.

Philipsons återförsäljarverksamhet av bilar stod på sin höjd i mitten av 1980-talet för att gradvis krympa. År 2011 uppgick de tre återstående anläggningarna i Falun, Karlstad och Örebro i den finska återförsäljaren Veho bil.

Källor

Noter

Svenska bilhandelsföretag
Borax

Borax, dinatriumtetraborat, är ett färglöst mineral, som förekommer i två former, dels dekahydrat med bara bundet kristallvatten, dels oktahydrat där en del av kristallvattnet har reagerat med mineralet och bildat hydroxid.
 Dekahydrat: 

 Oktahydrat: 

Borax förekommer naturligt som mineralet tinkal. Vanligast förekommer borax som utkristalliseringar vid stränderna och på botten av utloppslösa sjöar tillsammans med soda och bergssalt. Borax kristalliserar där som monoklina prismor, är fettglänsande, färglös till gråaktig eller gulaktig. Boraxsjöar förekommer bland annat i Iran, Tibet och Kalifornien. Utvinning ur dessa källor är dock sällsynt. I stället utvinns borax ur andra bormineral som boronatrokalcit, kolemanit, pandermit med flera. Tidigare utvanns borax främst ur borsyra blandad med natriumkarbonat. Borax, dinatriumtetraborat, är reproduktionsstörande och klassat som utfasningsämne (det har så allvarliga egenskaper att det inte bör användas) av Kemikalieinspektionen.

Användningsområden 
 Flussmedel vid hårdlödning
 Beståndsdel i glas och porslin för att öka glansen och minska känsligheten för temperaturvariationer
 Till glasyrer för fajanser och stengodskeramik
 Vid tillverkning av emaljerade kärl
 Vid tygtryckning
 Ingrediens i lekmaterialet slime
 Rengöringsmedel, "skursand"
 Kosmetiskt emulgeringsmedel, särskilt i cold cream
 Används för att skydda stål från oxidation vid vällning (gammal smidesteknik att sammanfoga bitar med, sker vid hög temperatur)
 Används som surhetsreglerande mat- och läkemedeltillsats E285 (får användas endast till störrom)
 Aktiv beståndsdel i bekämpningsmedel mot myror
 I buffertlösningar för pH cirka 9,2

Etymologi 
Borax kommer från det arabiska namnet på mineralet, buraq, som i sin tur kommer från farsi burah eller burak.

Källor

Mineral
Borföreningar
Borater
Rengöringsmedel
Livsmedelstillsatser
Natriumföreningar
Fotografiska kemikalier
Tehachapi Loop

Tehachapi Loop är en omkring en kilometer lång järnvägsspiral utanför Tehachapi i Kalifornien i USA. Linjen byggdes av järnvägsbolaget Southern Pacific, numera ägt av Union Pacific. Även tåg från Union Pacifics främsta konkurrent, BNSF, kan ses i loopen då BNSF har spårrättigheter.

I mitten av loopen står ett vitt kors som minne av de två Southern Pacific-anställda som omkom i en urspåringsolycka 12 maj 1989 i San Bernardino i Kalifornien.

Externa länkar 

Järnväg i USA
Murat Günak

Murat Günak, turkisk-tysk designer, designchef för Volkswagen AG 2004-2007

Murat Günak tog över efter Hartmut Warkuss. Murat Günak har tidigare arbetat som designer för Peugeot och Mercedes-Benz personbilar.

Murat Günaks familj flyttade till Tyskland när Günak var 16 år gammal. Han studerade design i Kassel och har en Master of Automotive Design från Royal College of Arts i London. Han gick praktik hos Bruno Sacco på Mercedes-Benz. 1993 blev han tysk medborgare.

Günak slutade på Volkswagen 1 februari 2007 och Walter de'Silva blev hans efterträdare.

Källor

Personer verksamma inom bilindustrin
Personer inom Tysklands näringsliv under 2000-talet
Turkiska formgivare
Tyska formgivare
Män
Födda 1957
Levande personer
Tännäskröket

Tännäskröket är ett skidområde i Funäsfjällen, Härjedalen. Skidbackarna ligger på bergen Hemkröket, Mellankröket och Östestkröket utanför Tännäs.

Sägnen 
Enligt en lokal sägen blev en jätte upprörd över byggnationen av en kyrka i Tännäs. Han beslutade sig då för att krossa den, och med fötterna i Dalarna slungade han hela fjäll mot den lilla byn. Dock missade han, kyrkan stod kvar, och i stället fick Tännäs bergen Hemkröket, Mellankröket och Östestkröket.

Historia 
På 1960-talet byggdes de fyra fjällbyarna Fjällsätern, Fjällkällan, Fjällvattnet och Fjällbyn. 1963 öppnades skidanläggningen på den norra sidan av Hemkröket. En tvåstolslift byggdes och kompletterades med en släplift för barn.

Under 1980-talet byggdes även den södra sidan av berget ut, och trots framgångar lades anläggningen efter flera ägarbyten ned 1992.

2002–2004 genomfördes studien "Företagsutveckling i Tännäs", vilket nystartade skidanläggningen och den utvecklades till en året runt-anläggning.

Referenser 
 Tännäskrökets webbplats

Sportanläggningar i Härjedalens kommun
Funäsfjällen
Vintersportanläggningar i Sverige
Hayes Jemide

Hayes Jemide, bokförd Heyes, född 25 januari 1974, är en svensk kampsportsutövare och skådespelare.

Jemide har medverkat som skådespelare i diverse svenska filmer som bland annat 9 millimeter med Paolo Roberto, Ogifta par, Exit, Babas bilar och Kenny Begins. 

Han är mer känd inom kampsportskretsar där han har vunnit ett flertal medaljer All Style Open RM och Mastercup. Han var svensk mästare i kickboxning (2003–2005), svensk mästare i Kung-Fu Sanshou (2000–2005). EM-trea i Sanshou/Kung-Fu (2002). Jemide är en av huvudinstruktörerna och lagledare på den framgångsrika klubben Södermalms Shaolin Kungfu och har även varit med i landslaget samt deltagit i den kända K-1-turneringen för skandinavisk uttagning (2006), K-1 Scandinavia i Globen. 
Jemide har även varit assisterande landslagscoach till Sanshou-landslaget under flera år, och var mellan 2012 och 2015 förbundskapten för Sveriges kickboxningslandslag i FCLK- & K-1-regler.

Han deltog i Robinson 2021 där han slutade på 17:e plats av 20 deltagare efter att ha röstats ut av sitt lag på grund av skada. Den efterföljande säsongen fick Hayes återigen vara med, men började som utmanare i Gränslandet. Efter att ha kommit in i Robinson plötsligt med övriga gränsländare på grund av covid-19 bland andra deltagare, blivit utröstad och sedan vunnit Gränslandet för att komma tillbaka till Robinson igen, valde han att hoppa av på grund av skador.

Filmografi

Referenser 

Svenska skådespelare
Kampsport
Män
Födda 1974
Levande personer
Anders Gudmundson (bildkonstnär)

Anders Fredrik Gudmundson, född 27 november 1966 i Leksands församling, Kopparbergs län, är en svensk konstnär med måleri och grafik som huvudsyssla.

Gudmunson fick sin konstnärliga utbildning vid  Konsthögskolan vid Umeå universitet under åren 1988 till 1993. Han flyttade därefter till Stockholm. Vid sidan av arbete i egen ateljé har han undervisat på Grafikskolan i Stockholm, Nyckelviksskolan och Ölands Folkhögskola.

Gudmundson har även sysslat med datoriserade tillämpningar, där han bland annat medverkat vid upprättandet av sin brors journalisten 
Per Gudmundson blogg.

Anders Gudmundson sambor med konstnären Ellen Cronholm. Paret har en son, född 5 maj 2005.

Utställningar i urval 
 Kulturhuset i Leksand (1991)
 Konstnärshuset i Stockholm (1993)
 Fabriken i Göteborg (1993) 
 11:e Grafiktriennalen i Umeå och Luleå (1995)
 Södertälje konsthall (1996)
 Grafikens Hus i Mariefred (1997)
 Grafikbiennalen i Ljubljana, Slovenien (1997)
 Nordens Ljus (1999)
 Vägskäl, Leksands Kulturhus (2000)
 Grafiska Sällskapets Galleri, Stockholm (2003) 
 Moderna Museet  ”I vår tid/samtid (1970- )” (2004)
 8+1 Krapperups konsthall (2006)

Representerad hos (urval)
Moderna museet i Stockholm
Statens Konstråd
Uppsala konstmuseum 
British Museum i London
Föreningen för grafisk konst,
Umeå kommun 
Grafikens Hus 
Grafiska Sällskapet
Kalmar konstmuseum

Utmärkelser 
 Axelson Johnssons resestipendium (1993)
 Konstnärsnämndens arbetsstipendium (1994)
 Lilla Grafikpriset på Grafikens Hus (1996)

Noter

Externa länkar 
 Anders Gudmundsons hemsida

Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska grafiker under 2000-talet
Födda 1966
Män
Levande personer
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Personer från Leksands socken
The Power to Believe

The Power to Believe är ett musikalbum av King Crimson, utgivet i mars 2003 på Sanctuary Records. Som vanligt domineras ljudet av gitarristen Robert Fripps ljudmattor.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Adrian Belew, Robert Fripp, Trey Gunn och Pat Mastelotto.

"The Power to Believe I: A Cappella" - 0:44
"Level Five" - 7:17
"Eyes Wide Open" - 4:08
"Elektrik" - 7:59
"Facts of Life (intro)" - 1:38
"Facts of Life" - 5:05
"The Power to Believe II" - 7:43
"Dangerous Curves" - 6:42
"Happy With What You Have to Be Happy With" - 3:17
"The Power to Believe III" - 4:09
"The Power to Believe IV: Coda" - 2:29

Medverkande
Robert Fripp - gitarr
Adrian Belew - gitarr, sång
Trey Gunn – Warr guitar
Pat Mastelotto – trummor

Musikalbum 2003
Album av King Crimson
Ekebyhovsbacken

Ekebyhovsbacken är en skidbacke i Ekerö på Ekerön, i Ekerö kommun, Stockholms län. Den är hemmabacke för Mälaröarnas Alpina Skidklubb (MASK). Från Ekebyhovsbacken har man en vidsträckt utsikt över Ekerön och Mälaren.

Historik
Ekebyhovsbacken ingår i Jungfrusundsåsens friluftsområde som är ett rekreationsområde med motions- och skidspår samt möjlighet till ridning, vandring, terränglöpning och orientering. Skidbacken började anläggas i början av 1980-talet och dess namn härrör från det närliggande Ekebyhovs slott. På 1950-talet fanns här ett grustag och en 55 meter hög topp som höjdes med rivningsmassor och gjorde Ekebyhovsbacken till Jungfrusundsåsens högsta konstgjorda punkt med 82 meter över havet. Åsens högsta naturliga punkt är en gneisberghäll sydost om Knalleborg som ligger 60 meter över Mälaren.

Backen
Ekebyhovsbacken sluttar ned mot norr och Jungfrusundet. Här finns bilparkering, värmestuga, café/restaurang, skiduthyrning och skidskola. Den längsta nedfarten är 510 meter lång och har en höjdskillnad på 84 meter och dess topp når man med ankarlift. För barn och nybörjare finns ett särskilt anpassat åkområde med egen lift. Ekebyhovsbacken erbjuder skidskola i form av grupp skidskola för de yngre samt privatlektioner för de äldre. I backen finns även ett café där man kan köpa allt från fika till olika former av luncher.

Bilder

Externa länkar 

Ekebyhovsbackens webbplats
MASK:s webbplats

Sportanläggningar i Ekerö kommun
Vintersportanläggningar i Sverige
Saša Lendero

Saša Lendero, född 6 augusti 1973 i Ljubljana, slovensk artist. Hon har tävlat i den slovenska uttagningen till Eurovision Song Contest två gånger;

2005 med Metulj, 2:a plats
2006 med Mandoline, 2:a plats

Mandoline vann både National Finals Song Contest och OGAE Second Chance Contest 2006.

Födda 1973
Slovenska popsångare
Kvinnor
Levande personer
Personer från Ljubljana
Trefunktionalitetssystemet

Trefunktionalitetssystemet (fr. Fonctions tripartites indo-européennes) är en teori om hur det proto-urindoeuropeiska samhället sett ut. Teorin grundar sig på Georges Dumézils jämförande mytforskning främst rörande osseterna, Indien, Iran, Rom, kelterna (särskilt Irland) och germanerna (främst Skandinavien).

Teorins grunddrag
Dumézil menade att det fanns stora likheter i samhällsorganisationen hos de som talade indoeuropeiska språk. Den samhällsorganisation som Dumézil menade sig se bestod av tre delar:
 Härskarfunktionen
 Krigarfunktionen
 Den närande funktionen

Denna uppdelning gick, enligt Dumézil, igen i alla delar av det urindoeuropeiska samhället och visade sig inte minst i hur religionen varit organiserad.

Exempel på denna trefunktionella indelning kan enligt teorin ses bland annat i Indiens kastsystem och den fornnordinska mytologin.

Kritik mot teorin
Dumézils teori har kritiserats, både före och efter hans död 1986. Några kritiker menar att teorin är lika mytisk till sin karaktär som Dumézils egna forskningsobjekt. Andra menar att teorin snarare pekar på hur Dumézil själv förstod mytologier och samhällen, än på hur dessa samhällen själva uppfattade sig.

Se även
 Myt
 Mytologi
 Stånd (samhällsklass)

Antropologi
Begrepp med anknytning till mytologi
Lanseringar 1929
Religionshistoria
Samhällsklasser
Teorier inom sociologi
Mälarhöjdens kyrka

Mälarhöjdens kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Hägerstens församling i Stockholms stift. Kyrkan ligger i stadsdelen Mälarhöjden i Stockholm, ovanför Mälarhöjdens tunnelbanestation. Kyrkan överlämnades 1984 av Mälarhöjdens kyrkostiftelse till Hägerstens församling. Mälarhöjdens kyrka är skyddad enligt 4 kapitlet lagen om kulturminnen.

Kyrkobyggnaden
Initiativet till kyrkobyggnaden togs under 1920-talet av invånare i den då nya stadsdelen, vilken vid västra ändhållplatsen till spårvagnslinjen Hornstull-Mälarhöjden. År 1923 gjordes ett upprop och en syförening bildades för att samla in medel. I juni 1928 hade 54 000 kronor insamlats och grundstenen lades. 

Kyrkan, ursprungligen benämnd Mälarhöjdens kapell, uppfördes efter ritningar av Hakon Ahlberg och invigdes 1929. Från början var det en enkel rektangulär byggnad med enbart ett långskepp i en blandning av 20-talsklassicism och funktionalism. Åren 1966–67 byggdes koret ut, också det ritat av Hakon Ahlberg. Åren 1989–90 gjordes en tillbyggnad med församlingslokaler. I tillbyggnaden finns bland annat en glasmålning av Einar Forseth. Kyrkorummet har nord-sydlig orientering med kor i söder. Vid kyrkans sydöstra sida finns ett vidbyggt klocktorn. Mälarhöjdens kyrka byggdes till med församlingslokaler 1990, ritade av Åkerblads arkitektkontor, Nils-Gunnar Nilsson.

Väggarna i kyrkorummet är uppmurade av odekorerat rött tegel och golvet är av kalkstensplattor. Innertaket är plant och klätt med blåmålad trä samt utsmyckat med målningen Tron, hoppet och kärleken av Alf Munthe från 1929. Korfönstret från 1967 är komponerat av Maria Hillfon. Utanför kyrkan finns Livsträdet, en brunn i granit av Håkan Bonds från 1992.

Bildgalleri

Inventarier
 Dopfunten är av furu och har grönmålad dekor.
 Nuvarande predikstol tillkom 1967.
 Nuvarande orgel med 13 stämmor är byggd av Åkerman & Lund Orgelbyggeri i Knivsta och invigd år 2000. Tidigare orgel med tolv stämmor var byggd 1962 av John Grönvall Orgelbyggeri.
 På kyrkorummets västra vägg hänger ett votivskepp byggt av Gösta Johansson (död 1996) 1980-81. På västra gavelväggen vid koret finns en barnskjorta av keramik, som gjorts av Hertha Hillfon
I församlingssalen hänger målningen All världens barn av Bengtolle Oldinger. 
I hallen utanför kyrkosalen finns ett glasfönster av Einar Forseth.

Källor
Rune Bengtsson, Allan Hultén och Göthe Wenrup: Mälarhöjdens kyrka, utgiven av Mälarhöjdens kyrkostiftelse, tredje upplagan 1989 
Rune Bengtsson: Konsten och konstnärerna i Mälarhöjdens kyrka, utgiven av Mälarhöjdens kyrlkostiftelse, andra upplagan 2011

Externa länkar

 Mälarhöjdens kyrka, Stockholm 2008, © Stockholms stift, Text: Suzanne Lindhagen ()

Mälarhöjden

Kyrkobyggnader i Söderort
Kyrkobyggnader i Stockholms stift
Kyrkobyggnader invigda 1929
1929 i Sverige
Marianna Agetorp

Marianna Agetorp, född 12 november 1963,  är en svensk författare och föreläsare. Agetorp utbildade sig ursprungligen till socialpedagog och har även studerat vid Bräcke diakonianstalt. Hon är medlem av Sveriges författarförbund. 2007 erhöll hon Wallquistpriset av Smålands akademi. Agetorp har även deltagit i uppbyggnaden av nätverket Trädgårdsturism Linné.

Bibliografi
Bönbok för utmattade
Trädgårdens innersta rum, 
Som en röd tråd (2006) 
Till Skönhetens lov (2007)
Skrot (medförfattare)

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska fackboksförfattare
Kvinnor
Födda 1963
Levande personer
Panduro

Panduro kan syfta på:

 Leif Panduro (1923–1977, dansk författare
 Panduro Hobby – ett svenskt företag som säljer material för hobbyrelaterad verksamhet
Save the Tiger

Save the Tiger är en amerikansk dramafilm från 1973 med Jack Lemmon i den Oscarsbelönade huvudrollen.

Handling
Handlingen utspelar sig under en och en halv dag av affärsmannen Harry Stoners (Jack Lemmon) liv. Stoner har både personliga och affärsmässiga problem; hans dotter befinner sig långt borta i en dyr schweizisk internatskola eftersom hans känslomässigt alienerade fru (Patricia Smith) fruktar de amerikanska skolorna där barnen skjuter upp horse på toaletterna och hans fabrik för konfektionskläder hotas av skatteskulder han inte kan bli kvitt. Under dagen har han en konferens för inköpare och i desperation agerar han kopplare åt en storkund med exotiska preferenser. Detta visar sig slå tillbaka mot honom själv då kunden drabbas av en hjärtattack. När hans affärspartner chockas över Harrys känslokyla inför denna händelse utbrister han "Han är ingen människa han är en krigsförlust!". Stressen har fått Harrys traumatiska minnen från andra världskriget att bubbla upp till ytan och han är nära sammanbrott när han inför inköparna börjar yra om att han döpte sitt företag till Capri för att det var den platsen han återhämtade sig på under kriget efter att ha deltagit i den blodiga landstigningen vid Anzio. Pressad av skulderna beslutar han sig slutligen för att begå försäkringsbedrägeri genom att betala en professionell mordbrännare att bränna ner hans fabrik. Innan dagen är över har Harry dock hittat en känslomässig lisa i den unga och okunniga hippiekvinnan Myra (Laurie Heineman).

Externa länkar 
 
 

Amerikanska dramafilmer
Filmer 1972
Engelskspråkiga filmer
Filmer vars manliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa manliga huvudroll
Victor Turner

Victor Witter Turner, född 28 maj 1920, död 18 december 1983, brittisk antropolog och mest känd för sitt studie av övergångsriter, och då särskilt den, så kallade, liminala fasen av en sådan rit.

Turner utbildades i klassisk strukturfunktionalism. Efterhand utvecklades hans intresse emellertid mer i riktning mot symbolisk analys och psykologisk antropologi. Hans första större monografi, Schism and Continuity in an African Society (1957), behandlar social integration och fission hos Ndembufolket i Nordrhodesia. Flera av hans senare böcker behandlar även de om Ndembufolket, men hans mest inflytelserika texter behandlar riter och symbolers betydelser. Till skillnad från Lévi-Strauss betonar Turner symbolernas mångtydighet, och visar hur symboler på samma gång bidrar till samhällets fortbestånd samtidigt som de fungerar meningsskapande visavi existentiella problem. Turners studier av ritualer är särskilt kända för att de behandlar övergångsriter. Här fäster han uppmärksamheten vid den liminala fasen, som han betraktar som central (se till exempel The Ritual Process, 1969). Turner har beskrivit övergången mellan olika former av social integration, och skiljer mellan de formella "societas" och de informella "communitas". För Turner är ritualer koncentrerade uttryck för en social form - han hävdar att ett detaljerat ritualstudium gör det möjligt att uttala sig om samhälle och individer i allmänna termer. Andra antropologer har sedan dess försökt tillämpa Turners insikter och begrepp om liminialitet, societas och communitas, på andra sammanhang än de rent rituella.

Källor

Noter 

Brittiska antropologer
Alumner från University of Manchester
Födda 1920
Avlidna 1983
Män
Marcus Wallenberg (1781–1822)

För andra personer med samma namn, se Marcus Wallenberg
Marcus Wallenberg, född 12 november 1781 i Västerlösa, Östergötland, död 22 mars 1822; komminister.

Föräldrar
Johan Månsson, bonde i Spärringe, Västerlösa socken, Östergötland
Christina Wallberg, syster till Marcus Wallenberg (1744-1799)

Biografi
Idkade studier i Linköping, student i Upsala 1800, i Greifswald 1805, magister där 1806, prästvigd 1807, komminister i Landeryds pastorat från 1814 med tillträde 1815, vice pastor från 1816, respondent vid prästmötet 1820, död 1822. 

En minnesvård utmärker hans grav på Landeryds kyrkogård.

Litteratur och källor
Johan Alfred Westerlund & Johan Axel Setterdahl: Linköpings stifts herdaminne, andra delen, första häftet, sid. 63, Östgöta Correspondenten, Linköping 1916
Harald Tigerström: Marcus Wallenberg — Tre östgötateologer med samma namn

Svenska teologer under 1800-talet
Alumner från Greifswalds universitet
Födda 1781
Avlidna 1822
Män
Personer från Västerlösa socken