kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rolf Gölz

Rolf Gölz, född 30 september 1962 i Bad Schussenried, är en tidigare professionell landsväg- och bancyklist från Tyskland. Han var professionell mellan 1985 och 1993. Han representerade Västtyskland under de Olympiska sommarspelen 1984 i Los Angeles och tog silver i individuellt förföljelselopp efter amerikanen Steve Hegg. Han tog tillsammans med det västtyska laget också brons i 4000 meter lagförföljelse under samma tävling.

Under sin karriär vann han bland annat de tyska nationsmästerskapen, etapp 15 under Tour de France 1987 och etapp 8 på Tour de France 1988, Züri Metzgete och Paris-Bryssel. Han vann La Flèche Wallonne under säsongen 1988.

Meriter 
1983
Nacht von Hannover
1983
Världsmästerskapen - lagförföljelse (amatör)
1985
 Nationsmästerskapen - linjelopp
Vuelta a Andalucía
Firenze-Pistoia
1986
Giro di Campania
1987
Vuelta a Andalucia
Tour du Haut-Var
Züri Metzgete
Etapp 15, Tour de France 1987
1988
Irland runt
Vuelta a Asturias
La Flèche Wallonne
Etapp 8, Tour de France 1988
Paris-Bryssel
Milano-Turin
Giro del Piemonte
1989
Milano-Turin
1990
Trofeo Baracchi
1992
Hegiberg-Rundfahrt
Tour Méditerranéen

Tyska tävlingscyklister
Födda 1962
Olympiska silvermedaljörer 1984
Olympiska bronsmedaljörer 1984
Västtyska olympiska silvermedaljörer
Västtyska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Västtyskland
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1984
Män
Levande personer
Torsten och Wanja Söderbergs pris

Torsten och Wanja Söderbergs pris var ett nordiskt pris inom formgivning och konsthantverk. 

Torsten och Wanja Söderbergs pris instiftades 1992  "för att åt Röhsska museet i Göteborg ge möjlighet att till främjandet av konsthantverk och konstindustri i Norden utdela en årlig belöning för nyskapande och framstående gärning inom konsthantverk och design". Prissumman är en miljon svenska kronor, vilket gjorde det till världens största designpris sett till prissumman. Priset utdelades sista gången 2018.

Bakom priset stod Ragnar Söderbergs stiftelse och Torsten Söderbergs stiftelse. Bröderna Söderberg drev bland annat familjeföretaget Söderberg & Haak AB, och grundade på 1930-talet nuvarande Ratos AB. Priset utdelades årligen mellan 1994 och 2018 av Röhsska museet i Göteborg till en verksam nordisk formgivare eller konsthantverkare. Förutom prissumman gavs pristagaren möjlighet att presentera sina arbeten i en separatutställning på Röhsska museet.

Pristagare

1994 Keramikern Jane Reumert, Danmark
1995 Smyckeskonstnären Liv Blåvarp, Norge
1996 Industriformgivaren med mera Brita Flander, Finland
1997 Möbelformgivaren Mats Theselius, Sverige
1998 Textilformgivaren Louise Sass Danmark
1999 Fem designskribenter i respektive nordiskt land
2000 Industriformgivaren Peter Opsvik, Norge
2001 Industriformgivaren Björn Dahlström, Sverige
2002 Grafiske formgivaren Hans-Christer Ericson, Sverige
2003 Möbelformgivaren Sigurdur Gústafsson, Island
2004 Smyckesformgivaren Janna Syvänoja, Finland
2005 Formgivarna av konceptbilen Volvo YCC Camilla Palmertz, Eva-Lisa Andersson, Elna Holmberg, Maria Widell Christiansen, Tatiana Butovitsch Temm, Anna Rosén, Cynthia Charwick, Maria Uggla och Lena Ekelund
2006 Industriformgivaren Ole Jensen, Danmark
2007 Designgruppen Norway Says, Norge
2008 Modeformgivaren Steinunn Sigurðardóttir, Island
2009 Industriformgivaren Harri Koskinen, Finland
2010 Designgruppen Front, Sverige (Sofia Lagerkvist, Charlotte von der Lancken och Anna Lindgren)
2011 Modeformgivaren Henrik Vibskov, Danmark
2012 Guldsmeden Sigurd Bronger, Norge
2013 Grafiska formgivaren Hjalti Karlsson, USA (från Island)
2014 Klädformgivaren Ann-Sofie Back
2015 Möbelformgivaren Ilkka Suppanen, Finland
2016 Textilformgivaren Margrethe Odgaard, Danmark
2017 Möbel- och ljusformgivareen Daniel Rybakken, Norge
2018 Formgivaren Brynjar Sigurðarson, Island

Källor

Noter

Externa länkar
Torsten Söderbergs stiftelses webbplats
Webbplats för Torsten och Ragnar Söderbergs pris

Konstpriser och -stipendier i Sverige
Designpriser
Punta Gallinas

Punta Gallinas (spanska: Punta Gallinas, "Hönsudden") är en udde departementet La Guajira i norra Colombia. Udden är den nordligaste punkten i Colombia och på Sydamerikas fastland och är en av världens yttersta platser. Den nordligaste punkten i världsdelen Sydamerika är Santa Catalinaön i Colombias departementet San Andrés och Providencia.

Geografi 
Punta Gallinas ligger på den norra delen av Guajirahalvön (Península de la Guajira) i kommunen Uribia direkt vid Karibiska havet. Udden ligger cirka 100 km nordost om staden Uribia och cirka 150 km nordost om huvudorten Riohacha.

På udden finns den cirka 18 meter höga fyren "Faro de Punta Gallinas". Cirka 40 km sydöst om udden ligger nationalparken Parque Nacional Natural de Macuira.

Förvaltningsmässigt utgör udden en del av distriktet "Muncipio de Uribia".

Historia 
Området har varit bebodd av Wayuu folket sedan lång tid.

1989 öppnades Faro de Punta Gallinas, fyren är Sydamerikas nordligaste och är i bruk.

Referenser

Externa länkar 
 Om Punta Gallinas (Cartagena explorer.com)
 Bilder över Punta Gallinas (Flickr.com)

Colombias geografi
Landformer i Colombia
Geografiska ytterpunkter
Punta Pariñas

Punta Pariñas (spanska: Punta Pariñas, även: Punta Balcones) är en udde i regionen Piura i västra Peru. Udden är den västligaste punkten i Peru och på Sydamerikas fastland och är en av världens yttersta platser. Den västligaste punkten i världsdelen Sydamerika är  Darwin-ön (Galapagosöarna) i Ecuador.

Geografi 
Punta Pariñas ligger i västra delen av provinsen Talara i regionen Piura direkt vid Stilla havet. Udden ligger cirka 15 km sydväst om staden Talara och cirka 100 km nordväst om huvudorten Piura.

Punta Pariñas ligger vid stranden Punta Balcones som är en populär badplats och även lekplats för sälar. På udden finns det cirka 73 meter höga fyren Faro de Punta Pariñas.

Förvaltningsmässigt utgör udden en del av distriktet "Distrito de La Brea".

Historia 
Området upptäcktes kring 1527 av spanske conquistadoren Francisco Pizarro.

1974 öppnades Faro de Punta Pariñas, fyren är i bruk.

Referenser

Externa länkar 
 Om Punta Pariñas / Balcones (Talara mi orgullo.pe)
 Bilder över Punta Pariñas / Balcones (Flickr.com)
 Ytterligare bilder över Punta Pariñas / Balcones (Flickr.com)

Perus geografi
Natur i Peru
Geografiska ytterpunkter
Tasman Series 1967

Tasman Series 1967 var ett race som vanns av Jim Clark.

Delsegrare

Lopp utanför mästerskapet

Slutställning

1967 i Australien
1967 i Nya Zeeland
Motorsportevenemang 1967
1967
Greger Artursson

Greger Artursson, född 6 februari 1972 i Västerås, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare, mest känd från sin tid i Färjestads BK och sin insats i SM-finalen mot Djurgårdens IF 1998 då han avgjorde finalserien på övertid i Globen med ett skott mellan benen på målvakten Tommy Söderström. Artursson har också spelat för Grums IK, Vita Hästen och Troja-Ljungby i Division 1, EC Salzburg i Österrike och Mora IK i Hockeyallsvenskan.

Artursson arbetate en tid som säljare. Han har även varit platschef för Sats i Karlstad. Han är för närvarande junior och ungdomsansvarig i Färjestad BK.

Spelarkarriär
Artursson föddes i Västerås och har Färjestad BK som moderklubb. Han debuterade redan för klubbens A-lag säsongen 1988/1989 vid 16 års ålder. Säsongen 1992/1993 gick han över till IK Vita Hästen som då spelade i division 1. Säsongen 1994/1995 representerade han Troja-Ljungby. Påföljande säsong flyttade han hem till Karlstad för spel i Färjestad där han nu blev ordinarie spelare och en publikfavorit. Han spelade sammanlagt 13 säsonger i Färjestad och vann tre SM-guld; 1997, 1998 och 2002. Efter säsongen 2003/2004 lämnade han Färjestad då han värvades till den österrikiska klubben EC Salzburg där han spelade i totalt fyra säsonger. Han avslutade sin aktiva hockeykarriär med två säsonger med Mora IK i Hockeyallsvenskan.

Källor

Externa länkar
Greger Artursson - eliteprospects.com

Män
Födda 1972
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Levande personer
Ishockeyspelare i Mora IK
Spelare i HC Vita Hästen
Spelare i Grums IK
Svenska mästare i ishockey
Spelare i EC Red Bull Salzburg
Idrottare från Västerås
Baskien runt

Baskien runt är ett professionellt etapplopp för herrar och damer på cykel. Loppet körs årligen i den spanska Baskien i början av april. Tävlingen tillhör UCI World Tour. Det första loppet kördes 1924 och resulterade i vinst för fransmannen Francis Pélissier.

På grund av Spanska inbördeskriget och dess ekonomiska konsekvenser hade loppet uppehåll mellan 1935 och 1969, men liknande lopp runt Baskien gick under tiden. Flest segrar har spanjoren José Antonio González Linares tagit med fyra förstaplaceringar (1972, 1975, 1977 och 1978).

Baskienregionen har ett bergigt landskap och etapperna är sällan platta, utan karakteriseras av branta backar som gynnar de cyklister som är duktiga klättrare.

Baskien runt nämns i Ernest Hemingways roman Och solen har sin gång.

Vinnare 

UCI World Tour

Externa länkar 
 Vuelta ciclista al Pais Vasco – Loppets officiella webbplats

Källor 
 Historia de Vuelta País Vasco 

 
Cykeltävlingar i Spanien
UCI Pro Tour
UCI World Tour
Återkommande sportevenemang med premiär 1924
Runt
Barbro & Holger Bäckströms stipendium

Barbro & Holger Bäckströms stipendium är ett konstnärsstipendium som delas ut av Malmö konstmuseum. Nio stipendier har delats under perioden 1999-2016. 

Stipendiet, som utdelas till "lovande eller etablerade svenska konstnärer", baseras på medel som donerats av konstnärsparet Barbro Bäckström och Holger Bäckström till Malmö konstmuseum.

Stipendiater
1999 Eva Löfdahl
2000 Cecilia Edefalk
2001 Dan Wolgers
2006 Truls Melin
2007 Annika Eriksson
2008 Per Wizén
2011 Rita Lundqvist 
2014 Runo Lagomarsino
2016 Ann Böttcher
2018 Kah Bee Chow
2020 Leif Holmstrand
2021 Thale Vangen
2022 Max Ockborn
2023 Maria Norrman

Källor
Informationssida på Malmö stads webbplats, läst 2014-05-14

Noter

Konstpriser och -stipendier i Sverige
Sveriges Bildkonstnärsfonds Stora stipendium

Sveriges Bildkonstnärsfonds Stora stipendium är ett stipendium som utdelas årligen av Sveriges Bildkonstnärsfond till en bild- eller formkonstnär "som med en mycket hög konstnärlig kvalitet har stor betydelse för nya generationer av konstnärer". Stipendiet är på 300.000 kronor.

Stipendiater
1993 Ola Billgren, bildkonstnär
1994 Anders Petersen, fotograf
1995 Ulrik Samuelson, bildkonstnär
1996 Cecilia Edefalk, bildkonstnär
1997 Jonas Bohlin, formgivare
1998 Marie-Louise Ekman, bildkonstnär
1999 Vivianna Torun Bülow-Hübe, silversmed
2000 Elis Eriksson, bildkonstnär 
2001 Ann-Sofi Sidén, bildkonstnär
2002 Dan Wolgers, bildkonstnär
2003 Ingegerd Råman, formgivare och konsthantverkare
2004 Björn Dawidsson (Dawid), fotograf
2005 Joakim Pirinen, tecknare
2006 Gunvor Nelson, filmare och bildkonstnär
2007 Jan Håfström, bildkonstnär
2008 Signe Persson-Melin, keramiker och formgivare
2009 - ingen stipendiat 
2010 Lars Englund, skulptör och grafiker
2011 Sandra Backlund, modeskapare
2012 Gerry Johansson, fotograf
2013 Eva Löfdahl, bildkonstnär
2014 Per B. Sundberg, keramik- och glaskonstnär
2015 Nathalie Djurberg, bildkonstnär
2016 Åke Axelsson, formgivare och inredningsarkitekt
2017 Jarl Ingvarsson, bildkonstnär
2018 Ann Edholm, bildkonstnär
2019 Liv Strömquist, serieskapare
2020 Henrik Håkansson, bildkonstnär
2021 Gittan Jönsson, bildkonstnär

Källor
Om Stora stipendiet på Konstnärsnämndens webbplats

Noter

Konstpriser och -stipendier i Sverige
Stipendier
Stardust Memories

Stardust Memories är en amerikansk långfilm från 1980. Filmen regisserades av Woody Allen, som även skrev filmmanuset.

Handling
Den framgångsrike filmskaparen Sandy Bates, spelad av Woody Allen, upplever under en filmfestival, där hans egna filmer är tema, kärleken ur flera perspektiv. Han möter den unga och charmerande Daisy, samtidigt som han håller liv i relationen till Isobel och det ljuva minnet av före detta flickvännen Dorrie. Det är ett inte okomplicerat relationsdrama, och hans fans omger honom samtidigt, ifrågasättande värdet i hans nya filmkonst. Han konfronteras med sina cinematografiska resultat och relationer.

Rollista (urval)
Woody Allen - Sandy Bates 
Charlotte Rampling - Dorrie
Jessica Harper - Daisy
Marie-Christine Barrault - Isobel
Tony Roberts - Tony 
Daniel Stern - Skådespelare

Externa länkar

Filmer 1980
Filmer i regi av Woody Allen
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer från United Artists
Longwan

Longwan är ett stadsdistrikt i Wenzhou i Zhejiang-provinsen i östra Kina.

Befolkningen uppgick till 204 935 invånare vid folkräkningen år 2000. Distriktet var år 2000 indelat i fem köpingar (zhèn) varav de största är (med invånare 2000) den administrativa huvudorten Zhuangyuan (83 935) och Puzhou (62 598). Distriktet är belägen vid Ouflodens mynning mot Östkinesiska havet.

Referenser 

WP:Projekt Kina
Lucheng, Wenzhou

Lucheng är ett stadsdistrikt i Wenzhou i Zhejiang-provinsen i östra Kina.

Befolkningen uppgick till 875 006 invånare vid folkräkningen år 2000, varav 612 672 invånare bodde i den del som tillhör Wenzhous centralort. Distriktet var år 2000 indelat i sjutton gatuområden (jiedao), en köping (zhèn) och tre socknar (xiāng). Den enda orten i distriktet som inte tillhör Wenzhous centralort är Shuangyu, med 120 372 invånare (2000). Lucheng är belägen vid Oufloden, nära dess mynning mot Östkinesiska havet.

Noter

WP:Projekt Kina
Bruspulver

Bruspulver kallas en typ av godis i pulverform, som sålts sedan början av 1900-talet. Det består oftast av druvsocker, citronsyra, vinsyra, natriumbikarbonat och olika smakämnen. Det var ursprungligen avsett för hemtillverkning av läskedrycker och skulle blandas med vatten. Bland barn blev det snabbt populärt att istället strö pulvret direkt på tungan istället för att blanda ut det med vatten, för att uppnå en fräsande effekt.

Pulvret har vanligen sålts i små påsar eller plåtdosor. I Storbritannien kallas bruspulver sherbet eller kali och i Tyskland är det känt som Brausepulver.

I Sverige 
Det mest berömda svenska varumärket för bruspulver var Tomtebrus, som såldes under 1900-talets första hälft och fortfarande var populärt på 1950-talet. 

På 1960- och 1970-talet såldes bruspulver i Sverige ofta i små plastflaskor som efterliknande populära läskedrycker som Loranga och Coca Cola och var smaksatt därefter. Bruspulvret kallades då ofta lemonadpulver.

I dag säljs bruspulver i Sverige oftast i små påsar eller i form av "läppstift".

Källor

Externa länkar 

Godis
Ouhai

Ouhai är ett stadsdistrikt Wenzhou i Zhejiang-provinsen i östra Kina.

Befolkningen uppgick till 835 607 invånare vid folkräkningen år 2000. Distriktet var år 2000 indelat i ett gatuområde (jiedao), femton köpingar (zhèn) och sju socknar (xiāng). De största orterna, med invånarantal år 2000, är Yongzhong (161 444) och Wuyan (122 337). Distriktet har kust mot Östkinesiska havet i öster.

Referenser 

WP:Projekt Kina
Václav Nedomanský

Václav Nedomanský, född 14 mars 1944 i Hodonín, Tjeckoslovakien, är en tjeckisk-slovakisk före detta professionell ishockeyspelare, känd för att vara den förste ishockeyspelaren, tillsammans med lagkamraten Richard Farda, som hoppade av från Öst till Väst för att spela i Nordamerika.

Karriär
Från 18-årsåldern och tolv säsonger framåt spelade Nedomanský för HC Slovan Bratislava  i den tjeckoslovakiska ishockeyligan Extraliga. Han var dessutom bofast i det tjeckoslovakiska landslaget från 1965 till 1974. Han blev världsmästare 1972 och deltog i två Olympiska vinterspel, 1968 och 1972.

Václav Nedomanský hoppade 1974 av från Tjeckoslovakien, tillsammans med Richard Farda, till Nordamerika via Schweiz. Enligt IIHF:s regler blir alla spelare som olagligt byter nationalitet, med andra ord om man hoppade av till väst, automatiskt avstängda från spel i 18 månader. Dock kunde de spela i ligan World Hockey Association, WHA, då denna inte styrdes av IIHF:s regler. 

Nedomanský spelade drygt tre säsonger i WHA med Toronto Toros och Birmingham Bulls, med ett poängrekord säsongen 1975–76 på 56 mål och 42 assist för 98 poäng. Han vann Paul Deneau Trophy för sportmannamässigt uppförande under säsongen 1975–76. 1977 blev han free agent och klar för spel med Detroit Red Wings i NHL. Han spelade i Detroit under fem säsonger och den bästa säsongen poängmässigt av dessa gjorde han 74 poäng på 79 matcher. Han avslutade sin aktiva karriär 39 år gammal då han 1982–83 spelade för St. Louis Blues och New York Rangers.

Under säsongerna 1987 till 1989 var Nedomanský tränare i den tyska ishockeyligan, Bundesliga, för Schwenninger ERC, innan han flyttade till Österrike och ett tränarjobb i Innsbruck.

Idag verkar han som aktiv ledare för Slovakiens herrlandslag i ishockey i Nordamerika. Han verkar också som scout i Europa åt Los Angeles Kings.

Meriter
Vinnare av poänligan i VM 1971, 1972 och 1974
Vinnare av målligan i VM 1967, 1971, 1972 och 1974
Vald av IIHF som bäste forward i VM 1974
All-Star Team VM 1969, 1970, 1974
WHA Daneau Trophy 1976
IIHF Hall of Fame 1997

Referenser

Externa länkar
Vaclav Nedomansky på nhl.com
Vaclav Nedomansky på Eliteprospects.com

Tjeckoslovakiska ishockeyspelare
Slovakiska ishockeytränare
Spelare i Toronto Toros
Spelare i Birmingham Bulls (1976–1981)
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i St. Louis Blues
Spelare i New York Rangers
Världsmästare i ishockey
Europamästare i ishockey
Olympiska silvermedaljörer 1968
Olympiska bronsmedaljörer 1972
Tjeckoslovakiska olympiska silvermedaljörer
Tjeckoslovakiska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1972 från Tjeckoslovakien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1972
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1968 från Tjeckoslovakien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1968
Födda 1944
Levande personer
Män
Viborgs stift 1924–1945

Viborgs stift återuppstod i Finland under mellankrigstiden. 1924 flyttades biskopssätet i Nyslotts stift till Viborg, efter vilken ort stiftet benämndes. Det försvann med förlusten av Viborg under fortsättningskriget  1944, officiellt 1945 då S:t Michels stift uppstod och biskopsstolen flyttades till S:t Michel. Under denna tjugoåriga epok hann tre biskopar verka i Viborg, det vill säga Erkki Kaila (1925–1935), Yrjö Loimaranta (1935–1942) och Ilmari Salomies (1943–1944). Den sistnämnde fortsatte som biskop i S:t Michel till och med år 1951.

Biskopar i Viborgs stift

Erkki Kaila 1925–1935
Yrjö Loimaranta 1935–1942
Ilmari Salomies 1943–1945

Se även
Sankt Michels stift

Stift i Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland
Religiösa organisationer bildade 1924
Religiösa organisationer upplösta 1945
Religion i Viborg, Ryssland
Viborgs historia
Satar Jabar

Satar "Peller" Jabar var en fånge vid Abu Ghurayb-fängelset i Bagdad, Irak under början av de USA-ledda Irakkriget (2003 till 2011). Under hans internering utsattes han för hård psykisk och fysisk tortyr av amerikanska militärer. Jabar var inte internerad i Abu Ghraib på grund av terroristanklagelser, vilket har varit en bred allmän uppfattning vid sidan om anklagelser för bilkapning.

Jabar försågs med en huva, placerades på en låda, fick trådar fastsatta i händerna och i sin penis och man sade till honom att han skulle få elektricitet genom kroppen om han ramlade ner. USA:s armé påstår dock att det inte fanns någon elektricitet i trådarna och att han aldrig riskerade att få en elektrisk stöt. Detta motsades senare av Jabar som i en intervju uppgav att det hade varit ström i trådarna och att de hade använts för att ge honom stötar. Det finns inget dokumenterat bevis för påståendena från någon av parterna.

Bilden från den här händelsen var en av de mest utstående i medias rapportering kring skandalen och förekommer ofta som en symbol för tortyrhändelserna i Abu Ghurayb-fängelset i politiska karikatyrer och politisk graffiti.

Referenser 

Män
Irakier
Fotografier (personer)
Tortyr
Rally-VM-rekord

Olika rekord inom Rally-VM från att det börja i Monte Carlo-rallyt 1973 till det Mexikanska rallyt 2011.

Förarrekord

Segrar

Statistik

Ålder

Fabrikat

Nationalitet

Rallyn

Snabbaste rallyn

Tätaste segar

Referenser

Rally-VM
Zollernalbkreis

Zollernalbkreis är ett distrikt (Landkreis) i centrala delen av det tyska förbundslandet Baden-Württemberg med 189 363 invånare (2019). Här finns ett stort antal vandrings- och cykelleder.

Städer och kommuner

Referenser 

Landkreise och kreisfria städer i Baden-Württemberg
Alan Clark (politiker)

Alan Clark, född 13 april 1928 i London, död 5 september 1999 på Saltwood Castle i Saltwood, Kent, var en brittisk politiker och militärhistoriker. Han tillhörde Konservativa partiet, och satt i parlamentet mellan 1974 och 1992, med en sista period 1 maj 1997 till sin död 5 september 1999.

Clark, som var känd som en färgstark och icke-konformistisk person, är den ende parlamentsledamot som officiellt anklagats för att ha varit full i talarstolen (at the dispatch box). Han är också känd för ett stort antal kontroversiella uttalanden, som kommentaren att "Vi behöver inga nya jävla idéer", och att "Den enda lösningen är att döda 600 personer över en natt" (om lösningen på IRA-frågan). Andra kontroverser från hans tid inom politiken gäller bl.a. hans informella möte 1982 med den dåvarande ledaren för British National Party, John Tyndall, liksom hans kontakter med historierevisionisten David Irving.

Under sin tid som exportminister (1986-1989) gjorde han sig delvis ansvarig för Storbritanniens hemliga vapenleveranser till Irak, något som avslöjades 1991 i rättegången mot maskintillverkaren Matrix Churchill, därefter i utredningen The Scott Report. I samband med detta fällde han det kontroversiella uttalandet att "det stod klart för mig att västländernas intressen tjänade stort på att Iran och Irak krigade mot varandra".

Under sin tid i parlamentet skrev han utförliga dagböcker, vilka kom att ges ut i tre volymer (varav två efter hans död). För dessa har han kommit att kallas "vår tids Samuel Pepys". Dagböckerna låg till grund för en BBC-filmatisering i sex delar år 2004. Han gav 1998 också ut en bok om Konservativa partiets historia under titeln The Tories: Conservatives and the Nation State 1922-1997.

Källor

Noter 

Brittiska politiker
Brittiska historiker
Alumner från Christ Church, Oxford
Födda 1928
Avlidna 1999
Män
Juande Ramos

Juan de la Cruz Ramos Cano, mest känd som Juande Ramos, född 25 september 1954 i Pedro Muñoz, Ciudad Real, är en spansk före detta fotbollsspelare och tränare. Ramos var mellan december 2008 och juni 2009 tränare för Real Madrid. Han har även tränat Sevilla FC och Tottenham Hotspur. Han har vunnit UEFA-cupen två gånger. I september 2009 tog han över positionen som tränare för CSKA Moskva efter att Zico fått sparken, innan han 2010 blev tränare i ukrainska Dnipro Dnipropetrovsk.

Spanska fotbollsspelare
Spanska fotbollstränare
Spelare i Elche CF
Spelare i Alicante CF
Tränare i Real Madrid
Tränare i Sevilla FC
Tränare i Tottenham Hotspur FC
Tränare i CSKA Moskva
Tränare i FK Dnipro Dnipropetrovsk
Spanska idrottare under 1900-talet
Spanska idrottare under 2000-talet
Personer från provinsen Ciudad Real
Födda 1954
Levande personer
Män
Brausch Niemann

Ambraüsus "Brausch" Niemann, född 7 januari 1939 i Durban, är en sydafrikansk racerförare.

Racingkarriär
Niemann körde några lokala grand prix-lopp utanför formel 1-VM i privata Lotus-Ford 1962-1965. Han kom som bäst femma i Rands Grand Prix . 

Niemann körde ett F1-lopp, hemmaloppet i , där han kom på fjortonde plats i en privat Lotus-Ford. Han försökte kvalificera sig till loppet i , men misslyckades. 

Han tävlade sedan i sportvgnar och därefter i MC-sporten enduro, där han blev sydafrikansk mästare 1979.

F1-karriär 

|}

Noter

Källor

statsf1.com

Sydafrikanska racerförare
Sydafrikanska Formel 1-förare
Sydafrikanska motorcyklister
Födda 1939
Män
Enduroförare
Levande personer
Personer från Durban