kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vilunda kyrka

Vilunda kyrka hör till Hammarby församling och ligger i Upplands Väsby intill Väsby Centrum. Namnet Vilunda betyder offerlund, där ordet "vi" betyder offer. Under förkristen tid fanns här en offerplats.

Historik
Under 1960-talet och 1970-talet när Upplands Väsby växte i storlek räckte inte församlingens ursprungliga kyrkobyggnad Hammarby kyrka till. Dessutom behövdes en kyrka mer centralt i Upplands Väsby. År 1970 påbörjades planeringen av Vilunda kyrka. Hösten 1974 lades grundstenen och 7 december 1975 invigdes Vilunda kyrka av biskop Ingmar Ström.

Kyrkobyggnaden
Inspiration till kyrkan har arkitekten Hakon Ahlberg hämtat från 5000-årig sumerisk byggnadskonst. Kyrkobyggnaden är uppförd i mörkt rödbrunt tegel med kraftiga fogar. Dess planform är kvadratisk. Takbjälkarna är synliga utifrån och klädda med koppar. Vid kyrkans sydöstra hörn står ett klocktorn med en sexkantig överbyggnad i koppar. Kyrkorummet har en traditionsenlig öst-västlig inriktning där altaret står på östra sidan.

Interiör
Inne i kyrkorummet syns en kraftig korsbjälke som bär upp taket. Den symboliserar förbindelsen mellan himmel och jord som upprättats genom Kristi kors. Kyrkans fönster är små och högt placerade. Takarmaturen består av små lampor som symboliserar stjärnhimlen. Golvet är av italiensk vit marmor. Väster om kyrkorummet finns ett körrum som skiljs av med vikväggar. Genom att öppna vikväggarna kan kyrkorummet förstoras.

Inventarier
 Det fristående altaret i italiensk vit marmor är format som en sarkofag och står på åtta låga pelare.
 På korväggen ovanför altaret hänger en Kristusskulptur som är huggen i trä. Den är utförd av Karl Göte Bejemark 1983.
 Predikstolen i trä är en ambo som står i korets södra sida.
 Dopfunten är liksom altaret vit italiensk marmor och har ett Kristusmonogram i relief. Ovanför dopfunten hänger en ljuskrona i järnsmide som är ritad av arkitekten och utförd av konstsmed Rune Pettersson.
 Orgeln på 30 stämmor är tillverkad av Grönlunds Orgelbyggeri. Den invigdes 2 september 1979.
 Allt kyrksilver är tillverkat av silversmed Martin Öhman.
 I kyrktornet hänger två stora klockor för sammanringning. Dessutom finns ett klockspel med 22 klockor som dagligen spelar psalmer.

Källor och information

Litteratur
 Christina Nilsson: Kyrkguiden: vägledning till kyrkorna i Stockholms stift, Svenska kyrkan. Stockholms stift, 
 Kyrkor kring Stockholm, Stig Haglund (red.) & Rolf Arensberg (ill.), Förlaget Kulturkonst 1981
 Våra kyrkor, sidan 710, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Internet
 Hammarby församling informerar
 Upplands Väsby kommun informerar

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Stockholms stift
Kyrkobyggnader i Upplands Väsby kommun
Klockspel i Sverige
Kyrkobyggnader invigda 1975
1975 i Sverige
Gustaf Jakob Keijser

Gustaf Jakob Keijser, född den 21 oktober 1844 i Stockholm, död där den 28 mars 1916, var en svensk filosof och skolman, brorson till Karl Johan Keyser, bror till Ernst Jakob Keijser.

Biografi 
Keijser avlade studentexamen i Uppsala 1862, blev filosofie kandidat 1867, filosofie doktor 1869, kollega vid Ladugårdslands lägre elementarläroverk 1873 och var 1875–1909 lektor i kristendom vid Högre lärarinneseminariet i Stockholm. 

Han gjorde sig känd som en grundlig kännare av den boströmska filosofin och var en varm anhängare av dess stiftare, vars skrifter han, tillsammans med Hans Edfeldt, gav ut i 3 band 1883–1901. Keijser publicerade även Boströms "Föreläsningar i religionsfilosofi (1905–10) med kommentarer. Det var huvudsakligen på Keijsers initiativ, som Boströmsförbundet bildades 1908 och han grundade även ett Boströmsbibliotek. 

Keijser lämnade i en årsredogörelse för seminariet en översikt av de sköna konsternas glansperioder. Som kristendomslärare ska Keijser ha varit uppskattad och hans Bibelkunskap utkom i flera upplagor. Keijser utgav även Grunddragen af kristendomens historia.

Keijser är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bibliografi

 
 - Utkom i 5 omarbetade upplagor.

 - 2. översedda och delvis omarbetade upplagan.

Källor 
 
 Keijser, Gustaf Jakob på SvenskaGravar.se

Svenska filosofer under 1800-talet
Boströmianer
Alumner från Uppsala universitet
Forskare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1844
Avlidna 1916
Män
Kulturarw3

Kulturarw3 är ett kulturarvsprojekt startat av Kungliga biblioteket år 1996. Projektets syfte är att samla in och arkivera alla svenska webbsidor.

Bakgrund
Idén till Kulturarw3 (3:an i namnet symboliserar tre w) kom från Frans Lettenström, som 1995 fick anställning vid Kungliga biblioteket som it-samordnare för alla Sveriges forskningsbibliotek. Samma år kom han med idén att samtliga svenska webbsidor skulle samlas in och laddas ner. Argumentet för detta var att KB redan samlade in allt tryckt material och Lettenström såg ingen skillnad på digitalt och tryckt material. Han fick med sig ledningen på Kungliga biblioteket och Kulturarw3 föddes. Sverige blev då först i världen med att samla in alla webbplatser, även om ett liknande projekt fanns i amerikanska Internet Archive. Projektet Kulturarw3 tog fart på allvar 1997 och sedan dess skannas Sveriges alla hemsidor av två gånger årligen och sparas för eftervärlden.

Verksamhet
KB har sedan 1600-talet samlat in och bevarat tryckta publikationer. Numera publiceras mycket information enbart digitalt och för att ta hand om den informationen samlar KB även in svenska webbsidor. Syftet med samlingen är att visa vår tids webbpublicering och att göra det möjligt för kommande generationer att forska i. De toppdomäner KB samlar ifrån är bland annat .se, .nu, .com och .org. Insamlingen sker cirka en till två gånger per år. Insamling av massmedias webbplatser sker upp till en gång per dag. År 2014 fanns drygt 5 miljarder objekt, motsvarande cirka 350 TB data, i samlingen. I dagsläget får samlingen endast visas innanför Kungliga bibliotekets väggar och användas för forskning. 

År 2010 fick insamlingen ta en tillfällig paus på grund av höga kostnader och lagstiftning gällande den personliga integriteten. Man menade att arkiveringstekniken inte hann med den digitala utvecklingen. Då träffades en överenskommelse med Internet Archive, som gick med på att göra ett ”svep” under året med en robot som sparar alla svenska hemsidor. Mycket material gick dock förlorat.

Kulturarw3 drevs under många år av internetpionjären Allan Arvidson.

Se även
E-plikt

Källor

Externa länkar
Kulturarw3

Arkivinstitutioner
Bildanden 1996
Projekt
Biblioteksväsen
Metacafe

Metacafe (som logotyp metacafe) var ett företag som erbjöd en gratistjänst där privatpersoner kunde ladda upp videoklipp på deras servrar. Metacafe grundades i juli 2002 i Tel Aviv av israelerna Eyal Hertzog och Arik Czerniak och lades ner 2021.

Tjänsten fanns före Youtube men lyckades sen inte konkurrera med den eller andra videodelningssajter. När Youtube etablerat sig som marknadsledande började Metacafe fokusera på kortare videor och under 2007 sade Metacafes VD Erick Hachenburg att tjänsten uppmuntrar viralt innehåll skapat av amatörer, och liknade den sortens egenproducerat innehåll med reality-tv. Tjänsten uppges ha utvecklats på ett sätt som främjar användargenererat innehåll.

I augusti 2021 lades plattformen ner.

Källor

Webbplatser
Strömningstjänster
John Wooden

John Wooden, född 14 oktober 1910 i Hall i Indiana, död 4 juni 2010 i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk baskettränare. Han vann collegemästerskapet NCAA tio gånger.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Amerikanska baskettränare
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Personer från Morgan County, Indiana
Födda 1910
Avlidna 2010
Män
Mottagare av Frihetsmedaljen
Alumner från Purdue University
Alumner från Indiana State University
Hindö

Hindö är en ö i Gropviken i Sankt Annas skärgård i Östergötland, Söderköpings kommun. Ön är bebyggd med två fastigheter, en bondgård utan aktivt lantbruk på öns norra sida samt en sommarstuga på öns östra strand.

Östgötaskärgården
Söderköpings kommun
Dragg

Dragg (av verbet draga) är ett redskap i form av ett mindre ankare utan stock och med flera, normalt med tre till sex, armar. En dragg kan användas som ankare, framförallt för mindre fartyg vid tillfällig förankring, eller som redskap för att försöka få tag i föremål på botten i syfte att bärga det. Det är som exempel inte ovanligt att en dragg används för att leta efter människor som befaras ha förolyckats genom drunkning.

Dragga 
Verbet dragga innebär att ett förankrat fartygs ankare inte fått fäste i havsbotten, varav det "drager" (drar) på botten eller i vattnet vid förflyttning, eller att med en dragg söka av botten för att försöka få tag i något föremål på botten i syfte att bärga det.

Varianter 
Fiskdragg – dragg för att fiska upp eller draggar efter föremål i vattnet, ofta mindre med spetsiga armar.
Änterdragg – mindre dragg för äntring, via handkast ämnad att greppa reling, karm eller annat på det skepp eller det objekt man ämnar äntra, för att sedan klättra dit via repet fäst i draggen.
Krake eller krabba – primitiv dragg (träankare), bestående av en konkavgrenig buskstam eller grantopp (senare begrepp även träkors) i vars mitt man fastgjort en sänksten.

Referenser 
Lärobok i Sjömanskap, sid 226, Försvarsmakten, Tabergs tryckeri AB, 2007 ()

Noter 

Sjöfart
Georg August Goldfuss

Georg August Goldfuss (även Goldfuß), född 18 april 1782 i Thurnau vid Bayreuth, död 2 oktober 1848 i Poppelsdorf vid Bonn, var en tysk zoolog och paleontolog.

Goldfuss blev 1804 docent i Erlangen, 1818 professor i zoologi och mineralogi i Bonn. Han författade bland annat Naturbeschreibung der Säugethiere (1812), Physikalisch-statistische Beschreibung des Fichtelgebirges (1817), Handbuch der Zoologie (1818–1820), Abbildung und Beschreibung der Petrefacten des Museums in Bonn (1826), Petrefacta Germaniæ (1826–1844; ny upplaga 1862–1866), ett stort illustrerat verk i tre folioband.

Källor

Noter

Externa länkar 

Tyska paleontologer
Tyska professorer i zoologi
Personer verksamma vid Erlangens universitet
Personer verksamma vid Bonns universitet
Zoologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Bayrare
Födda 1782
Avlidna 1848
Män
Ugglan
Alumner från Erlangens universitet
Together (musikgrupp)

Together bildades 1995 och var en popgrupp från Sveriges västkust. Deras största hit var Vänner, signaturmelodi till TV-serien Vänner och fiender, som sålde platina. Låten gick upp på förstaplatsen på topplistan vecka 9, 1997 och behöll den placeringen 6 veckor i rad..

John Ballard och Björn O. Stenström var drivande bakom att gruppen skapades. Även Ulf Ekberg från Ace of Base har varit involverad i gruppen. Together hade framgångar både i Sverige och utomlands, främst i Tyskland.

Medlemmar
Morgan (Mojje) Johansson
Erik Törnblom
Alban Herlitz

Diskografi

Album
A day like this (1997)
Spår i sanden(1998)

Singlar
Vänner
Anyhow (1996)
Här står jag nu (1998)
Sommaren är över (1998)

Källor

Musikgrupper bildade 1995
Upplösta svenska popgrupper
LRK Torneå

LRK Torneå, Länsi-Rajan Konkarit, är en bandyklubb i Torneå i Finland. LRK har bandyverksamhet i junioråldersklasser där klubben också har vunnit flera finländska mästerskap. Bland annat bandyspelarna Pasi Hiekkanen, Marko Miinala och Vesa Vuokila, som har spelat i finska A-landslaget, har fostrats av LRK Torneå.

Bandyklubbar i Finland
Sport i Torneå
Henning von Stralenheim

Henning von Stralenheim, född 1663 och död 15 september 1731, var generalguvernör i Zweibrücken. Han blev friherre von Stralenheim den 27 juli 1699 och romersk riksgreve 1706.

von Stralenheim var gift två gånger, första gången med friherrinnan Nikolea Catharina Veronika von Hackelberg (1663-1731, dotter till friherre Julius von Hackelberg och Elsa von der Borck), och andra gången med Sofia af Vasaborg. Hans barn i andra giftet fick svenska regeringens tillstånd att upptaga predikatet Wasaborg, och från sonen Gustaf Henning von Stralenheim härstammar riksgrevliga ätten von Stralenheim-Wasaborg i Alsace (Oberbronn) och Bayern (utdöd 1867).

Källor

Noter

Externa länkar

Vidare läsning 
 

Generalguvernörer
Tyska friherrar
Födda 1663
Avlidna 1731
Män
O-

O- var en litteraturtidskrift på Internet. Tidskriften startades av Elise Karlsson, Martina Lowden, Viktor Johansson och Therese Bohman 1 juli 2004. Tidningen lades ner 3 december 2007.

O- tilldelades pris av Föreningen för Sveriges kulturtidskrifter som årets nättidskrift 2006. Redaktionen redigerade och gav ut ett nummer av tidskriften Lyrikvännen 2006, Verskonstens ABC.

Källor
 "Snille och smak är en bra utgångspunkt" Expressen 2006-09-25 (Läst 2011-04-04)
 O- på tidskrift.nu

Nedlagda svenska tidskrifter
Kulturtidskrifter
Tidskrifter startade 2004
Tidskrifter nedlagda 2007
Svenska webbtidningar
Portal: Internet i Sverige
Édouard Piette

Édouard Piette, född 11 mars 1827, död 5 juni 1906, var en fransk paleontolog och arkeolog.

Piette studerade såväl juridik som naturvetenskap och började vid mitten av 1850-talet publicera sina iakttagelser angående Ardennernas geologiska och paleontologiska förhållanden. Omkring 1870 påbörjade han utgrävningar i Gourdan- och Lortetgrottorna i södra Frankrike, kännetecknade av noggrant iakttagande av alla lagringsförhållanden. Senare undersökte han ett antal megalitiska lämningar vid berget Epiaup och gravhögar vid Lannemezan. Han blev mest berömd för sina undersökningar av de paleolitiska grottorna vid Mas d'Azil och Brassempouy i Pyrenéerna. I den förra upptäckte han rika lämningar från en omedelbart efter rentiden följande period, delvis utfyllande det s.k. hiatus mellan paleolitisk och neolitisk tid. De talrika skulpturer och gravyrer från den äldre stenåldern, som han upptäckte, lade han delvis till grund för ett kronologiskt system. 

Bland Piettes talrika arbeten märks Études d’ethnographie préhistorique (innehållande uppsatser om den äldre stenålderns harpuner, om de odlade växterna under övergångsperioden mellan äldre och yngre stenålder, om de målade kiselstenarna i Mas d’Azil-grottan, om grävningarna vid Brassempouy, grottidens skrift m.m.), Les tertres funéraires d’Avezac-Prat, Hautes-Pyrénées (i samarbete med Sacaze), det stora verket L’art pendant l’âge du renne (1907).

Referenser

Noter

Tryckta källor
 

Franska arkeologer
Franska paleontologer
Födda 1827
Avlidna 1906
Män
Ugglan
Albert Gottschalk

Albert Gottschalk, född den 3 juli 1866 i Stege, död den 13 februari 1906 i Köpenhamn, var en dansk målare. 

Gottschalk var tätt knuten, personligt och konstnärligt, till diktarna Johannes Jørgensen, Viggo Stuckenberg och Sophus Claussen. Gottschalk gick i lära hos Peder Severin Krøyer, som blev en stor inspirationskälla för honom. Dessutom blev han inspirerad av fransk konst.

Gottschalk var ambitiös, tekniskt duktig och arbetade länge med motiven i huvudet före utförandet. Han sökte länge efter motiv, som han fann vid cykelfärder runtom i Danmark, främst i närheten av Köpenhamn. Gottschalks målningar är till utförandet ofta skissartade, vilket inte var väl sett i hans samtid, men har medfört att hans verk senare har uppfattats som mer tidlösa än den övriga konsten från Gottschalks epok.

Hans verk, främst landskapsmålningar, finns representerade i Statens Museum for Kunst och Den Hirschsprungske Samling.

Källor
Nørregård-Nielsen, Hans Edvard: Dansk Kunst, Gyldendal, 3.udg. 2.opl. pp. 296-299

Externa länkar 
 

Danska landskapsmålare
Danska målare under 1800-talet
Danska målare under 1900-talet
Personer från Stege
Födda 1866
Avlidna 1906
Män
John MacCulloch

John MacCulloch, född 6 oktober 1773 på Guernsey, död 21 augusti 1835, var en skotsk geolog.

MacCulloch studerade först medicin i Edinburgh, där han blev medicine doktor 1793, men ägnade sig sedan åt geologin och särskilt åt utredandet av Skottlands geologi. Hans viktigaste verk är Description of the Western Islands of Scotland (två delar, 1819). Han var en noggrann och skarpsinnig iakttagare, som huvudsakligen intresserade sig för den mineralogiska och petrografiska sidan av geologin.

Källor

Noter

Skotska geologer
Geologer under 1800-talet
Brittiska forskare under 1800-talet
Personer från Guernsey
Födda 1773
Avlidna 1835
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Edinburghs universitet
Ingvar Persson (journalist)

Ingvar Persson, född 1962, är en svensk journalist, som sedan åtminstone 2001 arbetar som ledarkrönikör på socialdemokratiska Aftonbladet. År 2005 skrev han boken Konflikten i Vaxholm – svensk arbetsmarknad i förändring om Vaxholmskonflikten, som utgavs på Premiss förlag, tillhörande Arenagruppen. Tidigare har han varit redaktör för Tvärdrag.

Referenser

Svenska journalister under 2000-talet
Svenska ledarskribenter
Svenska krönikörer
Svenska redaktörer
Män
Födda 1962
Levande personer
Thomas Webster

Thomas Webster, född 1773 på Orkneyöarna, död 26 december 1844 i London, var en skotsk geolog.

Webster var först verksam som arkitekt, men blev 1826 sekreterare i Geological Society of London och utgav i denna egenskap en serie band av "Transactions of the Geological Society". Åren 1841-42 var han professor i geologi vid University College London. Han ägnade sitt mesta arbete åt de yngre sedimentära bildningarna; särskilt märks hans geologiska arbeten om Isle of Wight.

Källor

Tryckta källor

Noter 

Brittiska geologer
Brittiska professorer
Alumner från University of Aberdeen
Födda 1773
Avlidna 1844
Män
Ornes

Ornes kan syfta på:
 Ornes, Meuse – en fransk kommun i departementet Meuse
 Ornes – en norsk småort i Lusters kommun, se Urnes
Läkarbok

En läkarbok är en medicinsk handbok för lekmannabruk. Läkarboken innehåller oftast fakta om vanliga sjukdomar, och hur man känner igen och botar dem.

Läkarböcker för allmänhetens bruk har funnits och finns i alla länder. I Sverige fanns sådana redan under medeltiden. Boken är dock inte avsedd att vara en ersättning för professionell läkarhjälp. Risk finns även för att amatörer missförstår texten. Hypokondriker överdriver ofta egna symptom som överensstämmer med symptombeskrivningen i läkarböcker.

Källor

Externa länkar
FASS:s läkarbok
Apotekets läkemedelsbok

Referenslitteratur
Medicinsk litteratur

en:Medical handbook
Erik Ringmar

Erik Ivar Ringmar, född 10 december 1960 i Luleå, uppvuxen i Sundsvall, är en svensk statsvetare och professor vid statsvetenskapliga institutionen vid Ibn Haldun-universitet i Istanbul, Turkiet.

Biografi
Ringmar har en filosofie kandidatexamen i statsvetenskap och japanska från Stockholms och Uppsala universitet 1985, en Master of Arts från Yale University 1988, en Master of Philosophy från samma universitet 1989, en Doctor of Philosophy från Yale 1993 samt en filosofie doktorsexamen från Uppsala universitet 1997.

Under tiden 1995 till 2007 arbetade han som senior lecturer i statsvetenskap vid London School of Economics (LSE), och 2007–2010 som professor vid National Chiao Tung University (NCTU) i  Hsinchu i Taiwan. Mellan 2011 och 2013 var Ringmar Zhiyuan Chair professor i internationell politik vid Shanghai Jiao Tong-universitetet i  Shanghai i Kina. Ringmar har även varit gästprofessor vid Chulalongkornuniversitetet i Bangkok i Thailand 2001–2002 och vid Högskolan Dalarna 2002, Malmö och Sundsvall. Han är en Fulbright-stipendiat och Faculty Fellow vid Institutet for kulturell sociologi vid Yale University. 

Ringmar har skrivit akademiska arbeten inom historia, internationell politik, ekonomisk historia och sociologi.  Hans avhandling, Identity, Interest & Action, behandlade Sveriges inträde i Trettioåriga kriget, och gavs ut av Cambridge University Press. Senare böcker har jämfört den ekonomiska utvecklingen i Europa och Asien, och diskuterat de sociala konsekvenserna av ekonomiska marknader.  Ringmars bok Liberal Barbarism behandlar Europas imperialism i Kina under 1800-talet. Hans senaste bok, Befria universiteten!, diskuterar behovet av universitet som är fristående från statlig påverkan.

Bibliografi

 Ringmar, Erik (2019). Befria universiteten! Om akademisk frihet och statlig styrning. Timbro förlag.

Referenser

Externa länkar 
Personliga hemsidor.
"Erik Ringmar," på Google Scholar.
 Erik Ringmar, böcker och artiklar på Academia.edu.
 Erik Ringmar, "My cancer diary."

Födda 1960
Svenska professorer
Svenska författare
Svenska statsvetare
Personer från Sundsvall
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid Malmö universitet
Personer verksamma vid Mittuniversitetet
Levande personer
Män
WP:Projekt Kina
Alumner från Uppsala universitet
Alumner från Yale University
Ludvig Essén

Ludvig Essén, född 2 oktober 1847 i Hössna församling, Älvsborgs län, död 8 juni 1918 i Vasa församling, var en svensk jurist och politiker. Han var justitierådman i Göteborg 1885-1906 samt ledamot av riksdagens andra kammare.

Källor

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Män
Födda 1847
Avlidna 1918
Gårdveda socken

Gårdveda socken i Småland ingick i Aspelands härad och området är sedan 1971 en del av Hultsfreds kommun i Kalmar län, från 2016 inom Målilla-Gårdveda distrikt.

Socknens areal är 67,57 kvadratkilometer, varav land 62,41. År 1950 fanns här 599 invånare. Kyrkbyn Gårdveda som nu är en del av tätorten Målilla med resterna av sockenkyrkan i Gårdveda kapell ligger i socknen.

Administrativ historik
Gårdveda socken har medeltida ursprung.

År 1830 bildade socknen en gemensam församling med Målilla socken, Målilla med Gårdveda församling.

Vid kommunreformen 1862 övergick sedan socknens ansvar för de borgerliga frågorna till Gårdveda landskommun. Denna uppgick 1952 i Målilla landskommun som sedan 1969 uppgick i Hultsfreds köping som 1971 ombildades till Hultsfreds kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Målilla-Gårdveda, med samma omfattning som Målilla med Gårdveda församling hade 1999/2000 och fick 1830, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som Aspelands härad. De indelta soldaterna tillhörde Smålands husarregemente, Södra Vedbo och Staby skvadron, Överstelöjtnantens kompani och Kalmar regemente, Aspelands härads och Livkompanierna.

Geografi
Gårdveda socken ligger vid mellan Oskarshamn och Vimmerby, söder om Emån och kring Gårdvedaån. Socknen norra delar vid ådalarna är flacka odlingsbygder medan den södra och västra delen är kuperad sjörik skogsbygd.

Fornlämningar
Kända från socknen är gravrösen och gravfält från bronsåldern och järnåldern.

Namnet
Namnet (1301 Gardhwidhe) kommer från en gård vid den nu rivna kyrkan. Förleden är gardher, 'hägnad, stängsel'. Efterleden är vidher, 'skog'.

Se även
Målilla med Gårdveda församling
Lista över fornlämningar i Gårdveda socken

Källor

Noter

Vidare läsning 
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Kalmar län, del 2 Hermes 1958 libris
Gårdveda sockens sexmän 1664-67, deras släkter och gårdar / Stig Östenson 2006. libris

Externa länkar

 Målilla-Gårdveda hembygdsförening

Socknar i Aspelands härad
Målillas historia
Indelningar i Hultsfreds kommun
Aspeland