kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Juhana Heikki Erkko

Juhana Heikki Erkko (Johan Henrik Erkko), född 16 januari 1849, död 16 november 1906, var en finländsk skald. Han var bror till Eero Erkko.

J.H. Erkko var son till den tavastländske bonden Juhani Eerikinpoika Eerakkala och Maria Kyöstilä. Han genomgick Jyväskylä seminarium och skaffade sig senare genom självstudier och resor en gedigen bildning. Erkko verkade fram till 1892 som folkskollärare, under kortare perioder även som journalist. De sista åren av sitt liv verkade han som fri författare. År 1906 beviljade lantdagen honom en statspension, som han dock aldrig hann komma i åtnjutande av. Utan att vara någon starkt särpräglad skald eller någon mästare i formen, fick Erkko betydelse för den finländska litteraturen. Han var som lyriker mer produktiv än någon av sina föregångare. Erkko var genomträngd av liberalismens framstegstro, humanitetsidéer och sociala rättfärdighetskrav. I sin radikalism var han snarare en fridens än en stridens man. Som tankelyriker och tendensdiktare hade han ett starkt inflytande på sin samtids unga. Han utgav också en rad idédramer, såsom de på Kalevalamotiv uppbyggda Aino (1893), Kullervo (1895) och Pohjolan häät (1902) samt en samling prosaberättelser.

Han flyttade 1902 till ett nyuppfört bostads- och skrivstuguhus vid Tusby Strandväg i Tusby, som han döpte till Erkkola.

Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Se även 

Finländska dramatiker
Finländska poeter
Födda 1849
Avlidna 1906
Män
Personer från Orimattila
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Alexandre Falguière

Jean-Alexandre-Joseph Falguière, född 7 september 1831 i Toulouse, död 19 april 1900 i Paris, var en fransk bildhuggare och målare.

Falguière studerade hos Jouffroy och vann 1859 Rompriset. Han hade redan 1857 debuterat på Salongen med statyn Theseus som barn och vann stor framgång med Segraren vid tuppfäktningen (en naken springande yngling, 1864, i brons i Luxembourggalleriet). 

År 1868 vann han Salongens hedersmedalj med Martyren Tarcisius (marmor, i Luxembourg), utställde samma år Ofelia (med Kristina Nilssons drag) och vidare Corneille (staty i marmor, 1872, i Théâtre français), Egyptisk danserska (1873), Eva (1880), Diana (flera olika, 1882 ff.), Dansös, Kvinna med påfågel (1890) och flera andra kvinnobilder. 

Dessutom statyer över Thomas, Bizet, Pasteur och Balzac (avtäckt 1902), alla i Paris, kardinal Lavigerie (i Bayonne), Gambetta (i Cahors), La Fayette (i Washington, D.C.) med flera. Ett av hans verk var också den kvadriga, Revolutionens triumf, som från 1881 till 1886 krönte triumfbågen på Etoileplatsen.

I sina monument visade Falguière kraftfull och verksam hållning, helt modern och full av karaktär. I sina nakna figurer var han en av den franska plastikens mest glänsande företrädare. Också här ansågs han modern i sitt intelligenta och energiska studium av naturen och sitt genomeleganta och raffinerat känsliga framställningssätt. 

Falguière var verksam även som målare, slöt sig på detta område närmast till Henner, utställde Brottarna (1875), Kain och Abel (1876), Dolk och solfjäder (1882, Luxembourggalleriet), Sfinxen (1883), Dvärgarna (Luxembourg) med flera. Han utförde förträffliga porträtt i skulptur och även i målning.

Han var medlem av Franska Institutet och från 1882 professor vid akademien. I Glyptoteket i Köpenhamn är han representerad av 7 nummer, bland dessa exemplar i marmor av "Ofelia", "Eva" och "Diana", byster i brons av Dubois och Rodin.

Källor 
 

Franska skulptörer
Franska målare
Ledamöter av Académie des beaux-arts
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Toulouse
Födda 1831
Avlidna 1900
Män
Officerare av Hederslegionen
Oscarsgalan november 1930

Oscarsgalan november 1930 som hölls 5 november 1930 var den 3:e upplagan av Oscarsgalan där det prestigefyllda amerikanska filmpriset Oscar delades ut till filmer som kom ut mellan 1 augusti 1929 och 31 juli 1930.

Vinnare och nominerade 
Vinnarna listas i fetstil.
{| class=wikitable
|-
! style="background:#EEDD82; width:50%" | Enastående produktion
! style="background:#EEDD82; width:50%" | Bästa regi
|-
| valign="top" |
 På västfronten intet nytt (Universal Studios) The Big House (MGM)
 Disraeli (Warner Bros.)
 Mannens moral - och kvinnans (MGM)
 Prinsgemålen (Paramount Famous Lasky)
| valign="top" |
 Lewis Milestone – På västfronten intet nytt
 Clarence Brown – Anna Christie
 Clarence Brown – Romantik
 Robert Z. Leonard – Mannens moral - och kvinnans
 Ernst Lubitsch – Prinsgemålen
 King Vidor – Halleluja!
|-
! style="background:#EEDD82; width:50%" | Bästa manliga huvudroll
! style="background:#EEDD82; width:50%" | Bästa kvinnliga huvudroll
|-
| valign="top" |
 George Arliss – Disraeli
 George Arliss – Gröna Gudinnan
 Wallace Beery – The Big House
 Maurice Chevalier – Hans fästmö från New York
 Maurice Chevalier – Prinsgemålen
 Ronald Colman – Bulldog Drummond
 Ronald Colman – Mannen som stal kärlek...
 Lawrence Tibbett – Zigenarkärlek
| valign="top" |
 Norma Shearer – Mannens moral - och kvinnans
 Nancy Carroll – The Devil's Holiday
 Ruth Chatterton – Sarah and Son
 Greta Garbo – Anna Christie
 Greta Garbo – Romantik
 Norma Shearer – Frånskilda barn
 Gloria Swanson – På olovliga vägar
|-
! style="background:#EEDD82; width:50%" | Bästa manus
! style="background:#EEDD82; width:50%" | Bästa ljudinspelning
|-
| valign="top" |
 The Big House – Frances Marion På västfronten intet nytt – George Abbott, Maxwell Anderson och Del Andrews
 Disraeli – Julien Josephson
 Mannens moral - och kvinnans – John Meehan
 Brottets gata – Howard Estabrook
| valign="top" |
 The Big House – Douglas Shearer
 Striden om sergeant Grischa – John E. Tribby
 Prinsgemålen – Franklin Hansen
 Herr Raffles gör visit – Oscar Lagerstrom
 Den röda flamman – George Groves
|-
! style="background:#EEDD82; width:50%" | Bästa foto
! style="background:#EEDD82; width:50%" | Bästa scenografi
|-
| valign="top" |
 'Med Byrd till Sydpolen – Joseph T. Rucker och Willard Van der Veer På västfronten intet nytt – Arthur Edeson
 Anna Christie – William H. Daniels
 Rymdens demoner – Tony Gaudio och Harry Perry
 Prinsgemålen – Victor Milner
| valign="top" |
 Jazzkungen – Herman Rosse' Bulldog Drummond – William Cameron Menzies
 Prinsgemålen – Hans Dreier
 Sally – Jack Okey
 Burgundernas sista strid – Hans Dreier
|}
 Filmer med flera nomineringar 
 6 nomineringar: Prinsgemålen 4 nomineringar: På västfronten intet nytt, The Big House, Mannens moral - och kvinnans 3 nomineringar: Disraeli, Anna Christie 2 nomineringar: Bulldog Drummond, Romantik Filmer med flera priser 
 2 priser: På västfronten intet nytt, The Big House''

Externa länkar 
 IMDb – Oscarsgalan november 1930

1930 i USA
1930
Filmåret 1930
Los Angeles under 1900-talet
Adonias Filho

Adonias Aguiar junior född 27 november 1915, död 2 augusti 1990, var en brasiliansk författare, mest känd under sin pseudonym Adonias Filho. Han var ledamot av Academia Brasileira de Letras.

Adonias Filho skildrade i sina romaner den sociala verkligheten i Nordöstbrasilien. Med ett återhållet språk skapade han intensiv dramatik, såsom i sitt mest kända verk, romanen Corpo vivo (1962, "Den osalige").

Källor 
 Nationalencyklopedin, Multimedia plus. 2000.

Brasilianska författare
Portugisiskspråkiga författare
Födda 1915
Avlidna 1990
Män
Brasilianska författare under 1900-talet
Oscarsgalan april 1930

Oscarsgalan april 1930 som hölls 3 april 1930 var den 2:a upplagan av Oscarsgalan där det prestigefyllda amerikanska filmpriset Oscar delades ut till filmer som kom ut mellan 1 augusti 1928 och 31 juli 1929.

Vinnare och nominerade 
Vinnarna listas i fetstil.

Filmer med flera nomineringar 
 5 nomineringar: Patrioten, In Old Arizona
 3 nomineringar: Broadways melodi, Alibi, Lady Hamiltons kärlekssaga
 2 nomineringar: Madame X, The Valiant, Our Dancing Daughters, Gatans ängel

Källor 

 IMDb – Oscarsgalan april 1930

1930 i USA
1930
Filmåret 1930
Los Angeles under 1900-talet
Sarah Connolly

Sarah Connolly DBE, född 13 juni 1963 i County Durham, är en engelsk mezzosopran.

Connolly utbildades vid Queen Margaret's School i York och studerade sedan  piano och sång vid Royal College of Music, där hon nu är ledamot. Hon var sedan medlem i BBC Singers i fem år.

Connollys intresse för opera och en heltidskarriär inom klassisk musik började efter att hon lämnat BBC Singers. Hon började sin operakarriär i rollen som Annina i Strauss Rosenkavaljeren 1994. Hennes genombrottsroll var som Xerxes i English National Operas produktion av Händels Xerxes 1998, regisserad av Nicholas Hytner. År 2005 sjöng hon Giulio Cesare av Händel för Glyndebourne Festival Opera. DVD:n av produktionen, regisserad av David McVicar, vann en Gramophone Award. Hennes debut på Royal Opera House, Covent Garden var i mars 2009, som Dido i Purcells Dido och Aeneas.

Under 100-årsminnet av Gustav Mahlers död 2011 framförde Connolly alla hans vokala verk i Storbritannien och utomlands med The Philharmonia och Maazel, London Philharmonic Orchestra och Jurowski och Nezet Seguin, London Symphony Orchestra och Alsop, Orchestra of the Age of Enlightenment och Rattle och Gewandhausorchester (Leipzig) under Chailly. Besluten att främja ny musik inkluderar hennes framföranden av John Taveners Tribute to Cavafy på Symphony Hall, Birmingham och hans filmmusik till Children of Men. Hon gjorde också den första kommersiella inspelningen av Turnages Twice Through the Heart med Marin Alsop och London Philharmonic Orchestra efter att tidigare ha gett de belgiska och nederländska premiärerna av arbetet med Schönberg Ensemble dirigerad av Oliver Knussen. Hon sjöng rollen som Susie i premiärproduktionen av Turnages opera The Silver Tassie på English National Opera år 2000, som senare släpptes i en kommersiell inspelning från 2002.

Connollys andra kommersiella inspelningar omfattar Schumanns romanser med Eugene Asti för Chandos, "Songs of Love and Loss", Korngolds romanser med Iain Burnside, Maurice Duruflés Requiem för Signum, Purcells Dido och Aeneas med Orchestra of the Age of Enlightenment, för vilken hon samlade in medlen och valde rösterna för inspelningen.

I september 2009 gjorde Sarah Connolly sitt första framträdande som gästsolist på Last Night of the Proms och sjöng Rule, Britannia! iklädd en kopia Horatio Nelsons uniform från Royal Navy.

Hon bor med sin man och deras dotter Lily (född 2003) i Gloucestershire. Connolly utsågs till kommendör av Brittiska Imperieorden (CBE) vid 2010 års nyårsutnämningar.

Referenser 

Brittiska operasångare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1963
Levande personer
Personer från Durham (grevskap)
Brittiska operasångare under 2000-talet
Mu'tah

Mu'tah (arabiska: مؤتة) är en stad i Karak i Jordanien. Den är främst känd för slaget vid Mu'tah år 629, den första militära sammandrabbningen mellan arabiska muslimer och Romerska riket. Mu'tahs universitet finns i staden.

Se även 
 Zayd ibn Harithah
 Jafar ibn Abi Talib
 `Abd Allah ibn Rawahah

Referenser 

Orter i Karak (guvernement)
Slaget vid Mu'tah

Slaget vid Mu'tah (arabiska : معركة مؤتة, غزوة مؤتة) utkämpades år 629 (5 Jumada al-Awwal 8 AH) nära byn Mu'tah, öster om Jordanfloden. Slaget stod mellan en armé som skickats ut av islamiska profeten Muhammed och en armé från Bysantinska riket.

Enligt muslimska historiska källor var slaget en vedergällning mot ghassanidernas ledare som hade tagit livet av ett sändebud. Slaget slutade utan någon vinnare och båda sidorna kunde dra sig tillbaka, men enligt kristna historiska källor utgick slaget med seger för Bysantinska riket.

Se även 

 Jafar ibn Abi Talib

Källor
Fotnoter

629
Slag
Asien under 600-talet
Bysantinska slag
Bysantinska riket under 600-talet
Tyreoperoxidas

Tyreoperoxidas (TPO) är ett hemprotein och peroxidas som huvudsakligen finns i sköldkörteln, vars funktion är att inleda oxideringen av jodid till jod.

Jod når sköldkörteln huvudsakligen i form av Na+/I-, en molekyl med natrium och jodid (jodradikal). Genom katalys ändrar tyreoperoxidasen jodidens laddning och tar bort en elektron (jod) eller laddar den med en positron (jodinium). Därefter kan jodet verka i kroppen. Jodet används då till att bilda proteiner, i synnerhet tyreoglobulin.

Vid autoimmuna sjukdomar kan kroppen bilda autoantikroppar mot tyreoperoxidasen.

Källor

Enzymer
Sköldkörteln
Sadik Kaceli

Sadik Kaceli, född 14 mars 1914 i Tirana, Albanien, död 24 december 2000 i Tirana, Albanien, var en albansk konstnär.

Sadik föddes i en stor familj från Dajti regionen i Tirana. Från 1929 var han var inskriven i Amerikanska Yrkesskolan i Albanien där han försökte sig på teckning. Han lärde sig om världskonsten vid ett offentligt bibliotek som grundades i Albanien av en dam vid namn Carnavron. Kaceli ville studera konst i Frankrike och kontaktade därför den franske konstnären Henri Matisse som besvarade hans brev den 12 april 1936. Henri Matisse gav honom rådet att kontakta André Lhote för hjälp att enrollera sig själv i École des Beaux-Arts. Med ekonomiskt hjälp från sina bröder kunde han studera vid den franska konsthögskolan mellan åren 1936 och 1941. Vid återvändandet till Albanien gav han konstlektioner vid skolor.

Sadik var en konstnär med realistisk stil men var oförmögen att helt anpassa sig till den kommunistiska konsten. Han blev därför marginaliserad av den kommunistiska regimen. Han är ihågkommen som både porträttmålare och landskapsmålare.

Referenser

Albanska konstnärer
Födda 1914
Avlidna 2000
Män
Sinebrychoffpokalen

Sinebrychoffs Pokal, officiellt "Kommodor Nicholas Sinebrychoffs Challengepokal", är en  seglingspokal uppställd av finländaren Nicholas Sinebrychoff till Nyländska Jaktklubbens 25-årsjubileum 1886 för båtar på 4-10 ton och för tävling mellan segelsällskap vid Östersjön. Det är en ständig vandringspokal och en av seglingssportens allra äldsta.

Den första svenska båt, som erövrade pokalen var Saga, konstruerad av Albert Andersson som 1895 besegrade finländska Miranda. Numera är det båtar i 6mR-klassen, som tävlar om pokalen.

Sinebrychoffpokalen är en challenge-, det vill säga utmaningspokal, där segelföreningen som innehar pokalen årligen utmanas av en eller flera föreningar. Pokalen har 64 gånger varit föremål för tävlan, med avbrott endast för krigstider och regelbyte. 

1888-1909 tävlade man med yachter av varierande storlek och 1911-61 med  8mR-yachter enligt den internationella R-regeln. Under perioden 1964-98 tävlades det med havskappseglare enligt IOR-regeln, till 1978 med två båtars klubblag enligt förebilden Admirals Cup. Sedan 2004 tävlar man med klassiska sexor enligt ett utmaningsformat likt dagens Americas Cup.

Referenser

Noter

Källor 
Kungl. Svenska Segel Sällskapet 1830-1930, Henning Haglind, Erik Pallin, 1930.

Kappseglingar
Slowfox (musikalbum)

Slowfox är ett musikalbum från 1995 av jazzsångerskan Monica Borrfors.

Låtlista
Polka Dots and Moonbeams (Jimmy Van Heusen/Johnny Burke) – 4'36
I Get Along Without You Very Well (Hoagy Carmichael/Jane Brown Thompson) – 2'46
Soon (George & Ira Gershwin) – 4'31
Don't Go to Strangers (Arthur Kent/Redd Evans/David Mann) – 5'18
Dindi (Antonio Carlos Jobim/Ray Gilbert) – 4'50
I Can't Get Started (Vernon Duke/Ira Gershwin) – 6'35
The Folks That Live on the Hill (Jerome Kern/Oscar Hammerstein II) – 3'49
The Masquerade is Over (Allie Wrubel/Herb Magidson) – 4'26
Nu tändas åter ljusen i min lilla stad (Per-Martin Hamberg) – 2'32
Marionett (Lars Jansson/Kim Parker) – 5'17
August Wishing (Gösta Nilsson/Eric Bibb) – 6'18
Everything Happen to Me (Matt Dennis/Tom Adair) – 4'37
What Are You Doing the Rest of Your Life (Michel Legrand/Alan Bergman/Marilyn Bergman) – 5'33

Medverkande
Monica Borrfors – sång
Gösta Nilsson – piano (1, 3, 4, 6, 8, 9, 12)
Lars Jansson – piano (10, 11)
Per Nilsson – bas (1, 3, 4, 6, 8, 9, 12)
Lars Danielsson – bas (5, 10, 11)
Leroy Lowe – trummor (1, 3, 4, 6, 8, 9, 12)
Anders Kjellberg – trummor (10, 11)
Lasse Andersson – gitarr, synthesizer (2, 5-7, 13)
Johan Setterlind – trumpet (3, 4, 6, 9, 13)
Staffan Isaksson – tenorsaxofon (6, 12)
Hans Ulrik – tenorsaxofon (5, 10, 11)
Magnus Persson – slagverk (5)
S.N.Y.K.O. – stråkar (1, 4, 6, 10, 13)

Musikalbum 1995
Album av Monica Borrfors
Jorge Enrique Adoum

Jorge Enrique Adoum, född 29 juni 1926, död 3 juli 2009, var en ecuadoriansk författare.

Adoums texter var djupt rotade i hemlandet, såsom i Los Cuadernos de la Tierra (1953-61, "Anteckningarna om jorden"). Han utnyttjade talspråket på ett djärvt sätt. Adoums skrev även dramer samt romanen Entre Marx y una Mujer desnuda (1976, "Mellan Marx och en naken kvinna").

Källor 
 Nationalencyklopedin, Multimedia plus. 2000.

Noter

Ecuadorianska författare
Födda 1926
Avlidna 2009
Män
Polka Dots and Moonbeams

Polka Dots and Moonbeams är en populär sång från 1940 med musik av Jimmy Van Heusen och text av Johnny Burke. Den var Frank Sinatras första hit tillsammans med Tommy Dorseys orkester. Sången är en av de 100 mest inspelade jazzstandards i arrangemang av Gil Evans och andra. Bland dem som spelat in melodin märks Wes Montgomery, Lester Young, Sarah Vaughan, Cassandra Wilson och många andra.

Svenska artister som spelat in låten är bland andra Magnus Lindgren och Monica Borrfors.

Källor

Fotnoter

Sånger 1940
Amerikanska jazzlåtar
Amerikanska sånger
Salomo ben Abraham Adret

Salomo ben Abraham Adret, född omkring 1235, död omkring 1310, var en spansk rabbin, känd som författare under pseudonymen RaShBa

RaShBa är mest berömd för sina svar, responsa, på tidens frågor, för kommentarer till talmudtraktater och för arbeten om judisk lag. RaShBa har fortsatt att påverka judiska tänkare in i modern tid.

Referenser 

 Nationalencyklopedin, Multimedia plus. 2000.

Rabbiner
Spanska författare under 1200-talet
Födda 1200-talet
Avlidna 1300-talet
Män
Spanska författare under 1300-talet
Brudslöjan

Brudslöjan kan syfta på:

 Brudslöjan, Norge – ett vattenfall i Norge
 Brudslöjan, Lappland – ett vattenfall vid Svarttjärn i Sorsele kommun i Sverige 
 Brudslöjefallen – en del av Niagarafallen i USA, 'Bridal Veil Falls''
Adrian (kostymtecknare)

Adrian Adolph Greenberg , född 3 mars 1903, död 13 september 1959, var en amerikansk kostymtecknare, känd under designernamnet Adrian.

Adrian var verksam i Hollywood och kom genom sitt sätt att klä de ledande kvinnliga filmstjärnorna, främst Joan Crawford och Greta Garbo att under 1920- och 1930-talen även att påverka modet i Västeuropa.

Källor 
 Nationalencyklopedin, Multimedia plus. 2000.

Noter 

Amerikanska modeskapare
Gravsatta på Hollywood Forever Cemetery
Personer från New Haven County
Födda 1903
Avlidna 1959
Män
Fördelningspolitik

Fördelningspolitik eller omfördelningspolitik är en sammanfattande benämning på politiska policyer som har till syfte att påverka fördelningen av inkomster, förmögenheter, egendom och konsumtion i ett samhälle eller mellan samhällen emot ojämlikhet. Fördelningspolitik verkställs genom exempelvis skatter, penningpolitik, välfärd och förstatliganden. Fördelning kan även ske genom välgörenhet, skilsmässa och ersättningsrätter. För det mesta avser fördelningspolitik en progressiv fördelning av resurser från rik till fattig, men det kan också avse en regressiv fördelning, det vill säga en fördelning från fattig till rik. Fördelningspolitikens målsättning och effekter är en fråga som diskuteras flitigt inom det politiska systemet utifrån etiska och ekonomiska aspekter.

Fördelningspolitikens verkställighet 
Skattepolitiken är ofta central för fördelningspolitiken. Genom direkta skatter på exempelvis inkomster, förmögenheter och arv, och indirekta skatter på exempelvis lyxkonsumtion och tobak styrs konsumtion och skillnader utjämnas. Genom de resurser staten får in från skatter, statliga företag, räntor med mera kan dessa avsättas för att sedan fördelas ut i olika verksamheter eller till enskilda individer i form av bidrag (exempelvis skatteutjämningsbidrag inom kommunsektorn/regioner/administrativa enheter, barnbidrag till föräldrar, socialbidrag till arbetslösa utan a-kassa eller sjukpenning och så vidare). Subventioner används också som verktyg för att styra såväl konsumtion som produktion av exempelvis barnomsorg, persontransporter, sjukvård, utbildning, bostäder med mera.

Olika typer av fördelning 
 Personell fördelning: Den personella fördelning avser fördelningen mellan individer baserat på exempelvis ålder, familjetyp, inkomstklass.
 Regional fördelning: Den regionala fördelning avser fördelning mellan olika administrativa enheter och städer inom ett land eller mellan länder.
 Funktionell fördelning: Den funktionella fördelning avser fördelningen av inkomster, räntor och utdelningar (från exempelvis aktier).

Aspekter på fördelningspolitiken 
Inom samhällspolitiken diskuteras ofta fördelningspolitikens etiska och ekonomiska aspekter. Inte sällan anges fördelningspolitikens mål med att skapa social rättvisa, men när det kommer till vad rättvisa är går åsikterna isär. Här finns det en skillnad mellan metodrättvisa eller strävan efter lika förutsättningar som ser till hur fördelningen uppkommer (frivillighet mellan jämlika parter) och resultaträttvisa eller strävan efter lika utfall som ser till fördelningens resultat. På den politiska scenen framkommer hård kritik mot omfördelningspolitiken från främst konservativt och nyliberalt håll som menar att det är en förskönande omskrivning av stöld.

Se även 
Välfärdssamhälle
Rättvisa
Jämlikhet
Ojämlikhet

Referenser 

Ekonomisk politik
Æthelwold av Winchester

Æthelwold av Winchester, född omkring 905, död 984, var en engelsk kyrkoman.

Æthelwold blev biskop av Winchester år 963. Han var en kraftfull organisatör av det kyrkliga livet i Sydengland och en inspirerande lärare, bland annat till Ælfric av Eynsham. Hans översättning av den benediktinska klosterregeln fick stor betydelse för det fornengelska prosaspråket.

Källor 
 Nationalencyklopedin, Multimedia plus. 2000.

Referenser 

Engelska biskopar
Födda okänt år
Avlidna 984
Män
Big Mouth USA: The Unissued Paramount Album

Big Mouth USA: The Unissued Paramount Album är ett studioalbum av Jim Ford, utgivet på Bear Family Records 2009. Skivan spelades in tidigt 1970-tal och var ursprungligen tänkt att ges ut av Paramount 1973, men konflikter med skivbolaget gjorde att dessa planer aldrig realiserades.

Detta var inte första gången som Ford hamnade i meningsskiljaktigheter med skivbolag. Han hade tre år tidigare, 1970, försökt att få ett album utgivet på Capitol Records, men även den gången grusades planerna av konflikter. Captitolskivan förblev länge outgiven, men utgavs av Bear Family Records 2009 under namnet The Unissued Capitol Album.

Big Mouth USA: The Unissued Paramount Album innehåller två nyinspelningar av låtar som var tänkta för capitolskivan. "Big Mouth USA" har här gjorts om i en upptempoversion och detsamma gäller även för "Rising Sign". Dessa två låtar utgavs som singel 1973, där "Big Mouth USA" var a-sida.

Skivan innehåller tre tidigare outgivna spår: "Family Tree", "I Call Her Baby" och "If There's a Will There's a Way". Övriga spår är tidigare utgivna på samlingsskivorna The Sounds of Our Time och Point of No Return (utgivna 2007 respektive 2008).

Låtlista 
Alla låtar är skrivna av Jim Ford.
 "Big Mouth USA" - 2:33
 "He Turns My Radio on" - 3:11
 "Family Tree" - 3:25
 "Mixed Green" - 3:26
 "Rising Sign" - 3:42
 "I Call Her Baby" - 3:39
 "If There's a Will There's a Way" - 3:33
 "If I Go Country" - 3:13
 "Big Bouquet of Roses" - 2:34
 "Whicha Way" - 4:29

Mottagande 
Allmusic.com gav skivan 4/5.

Referenser 

Musikalbum 2009
Album av Jim Ford