kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lenins fredspris

Lenins fredspris (ry. Международная Ленинская премия «За укрепление мира между народами»), före 1956 Internationella Stalinpriset för stärkandet av freden mellan folken, var ett sovjetiskt fredspris som skapades den 21 december 1949 för att hedra Josef Stalin på hans 70:e födelsedag. Fredspriset kunde ges till Sovjet- och icke-Sovjetmedborgare och till en eller flera individer vid samma årliga ceremoni.

Priset fick 1956 i samband med av-staliniseringen sitt nya namn efter Vladimir Lenin. I samband med Sovjetunionens fall upphörde priset att delas ut. Den sista pristagaren blev Nelson Mandela (1990).

Lista över mottagare (inte fullständig) 

 Halldór Laxness (1949)
 Jorge Amado (1949)
 Liu Baiyu (1950)
 Pablo Picasso (1950)
 Frédéric Joliot-Curie (1951)
 Anna Seghers (1951)
 Hewlett Johnson (1951)
 Soong Ching-ling (Madame Sun Yat-sen) (1951)
 Guo Moruo (1951)
 Martin Andersen Nexø 
 Rev. James Gareth Endicott (1953)
 Eliza Branco (1953)
 Johannes Becher (1953)
 Saifuddin Kichloo (1953)
 Ilya Ehrenburg (1953)
 Yves Farge (1953)
 Pablo Neruda (1953)
 Paul Robeson (1953) 
 John Desmond Bernal (1953) 
 Mihail Sadoveanu (1953)
 Leon Kruczkowski (1953) 
 Nina Vasilevna Popova (1953) 
 Andrea Andreen (1953) 
 Isabelle Blume (1953) 
 Andrea Gaggero (1953) 
 Sir Sahib-singh Sokhey (1953) 
 Howard Fast (1953) 
 Leon Kruczkowski (1953) 
 Saifuddin Kitchlew (1954)
 Bertolt Brecht (1954)
 Joseph Wirth (1954)
 Felix Iversen (1954)
 Louis Aragon (1957)
 Emmanuel d'Astier de La Vierge (1958)
 Danilo Dolci (1958)
 Artur Lundkvist (1958)
 W.E.B. DuBois (1959)
 Cyrus S. Eaton (1960)
 Fidel Castro (1961)
 Jorge Amado de Faria (1962)
 Faiz Ahmed Faiz (1962) 
 Nelson Mandela (1962) 1
 Kwame Nkrumah (1962)
 Olga Poblete de Espinosa (1962)
 István Dobi (1962)
 Manolis Glezos (1963)
 Oscar Niemeyer (1963)
 Dolores Ibárruri (1964)
 Jamtsarangiin Sambuu (1965)
 Mirjam Vire-Tuominen (1965)
 Miguel Ángel Asturias (1966)
 Linus Pauling (1967)
 Jean Effel (1968)
 Rockwell Kent
 Carlton Goodlett (1970)
 Bertil Svahnström (1970)
 Eric Henry Stoneley Burhop (1972)
 Kamal Jumblatt (1972)
 James Aldridge (1973)
 Sam Nujoma (1973)
 Jannis Ritsos (1975)
 Seán MacBride (1976) 
 Yannis Ritsos (1977)
 Angela Davis (1979)
Urho Kekkonen (1980)
 Mahmoud Darwish (1983)
 Mikis Theodorakis (1983)
 Harilaos Florakis (1984)
 Dorothy Hodgkin (1987)
 Lady Valerie Goulding 
 Martti Ahtisaari
 Abdul Sattar Edhi
 Nelson Mandela (1990)

Fredspriser
Priser och utmärkelser instiftade 1949
Sovjetiska medaljer
Order of Canada

Kanadaorden  (; ) är en statsorden, instiftad 1967, som är Kanadas högsta civila hedersutmärkelse. 

Orden utdelas ges till den som exemplifierar utmärkelsens latinska motto Desiderantes meliorem patriam, ’de som önskar ett bättre land’. Utmärkelsen instiftades 1967 för att hedra kanadensare som haft stor betydelse för Kanada. Den används också för att hedra icke-kanadensare som gjort världen bättre. Musiker, politiker, artister, TV- och filmstjärnor och många fler har fått utmärkelsen.

Kanadas monark är ordens stormästare och landets generalguvernör dess kansler. Sedan 1967 har 5 053 personer erbjudits medlemskap; bland andra blev Gordie Howe och Hervé Filion invalda som riddare av 1:a klass respektive officer 1971, liksom Burton Cummings och Geddy Lee från rockgruppen Rush 2009 respektive 1996.

Insignier 
Orden är delad i tre klasser:

  kamrat (companion)
  officer (officer)
  medlem (member)

Uteslutna medlemmar 
Den mest kontroversielle ledamoten av Kanadaorden är David Ahenakew från Saskatchewan, som uteslöts 2005 sedan han 2002 offentligt uttryckt sitt stöd för förintelsen. Ahenakew, som själv är ojibwa, fick utmärkelsen 1978 som erkännande för sitt arbete med utbildning för Kanadas urinvånare.

Galleri

Referenser

Externa länkar 

Order of Canada – Kanadas generalguvernörs webbplats
Ordre du Canada – Kanadas generalguvernörs webbplats

 
Priser och utmärkelser instiftade 1967
Evelyn Ntoko Mase

Evelyn Ntoko, född Evelyn Ntoko Mase den 18 maj 1922 i Ngcobo i Östra Kapprovinsen, död 30 april 2004 i Johannesburg, var Nelson Mandelas första hustru. Hon var, liksom Mandela, från Transkei i Sydafrika men de möttes i Johannesburg. De skilde sig 1957 efter 13 års äktenskap på grund av de påfrestningar som orsakades av hans omfattande frånvaro, hans revolutionära arbete och det faktum att hon var medlem av Jehovas vittnen, en religion som kräver politisk neutralitet. Paret hade tillsammans fyra barn: sönerna Madiba (Thembi) och Makgatho och döttrarna som både hette Makaziwe. Den första dottern dog vid nio månader ålder och den andra dottern uppkallades efter den första. Makaziwe arbetar idag som sjuksköterska; Thembi dog i en bilolycka 1969 och Makgatho dog av aids 2005.

Biografi 

En Xhosa av Transkei, hon var dotter till en minderårig. Evelyns far dog som barn och lämnade sin andra fru och sina sex barn. Tre av dessa syskon dog medan de fortfarande var unga, medan Evelyns mor dog vid 12 års ålder, och lämnade henne och hennes syster Kate i sin äldre brors vård. Sam Mase. En god kristen, Sam hade en nära vänskap med sin kusin, Walter Sisulu, med vilken han hade gått i skolan. År 1928 flyttade Sisulu till Soweto, Johannesburg, och fick sitt hem i östra Orlandocanton, som senare kommer att vara förenat med Sam. Han blev politiserad och uppmanade Sisulu att läsa vänsterverk och gå med i ANC. År 1939 gick Evelyn med sin bror och kusin för att träna som sjuksköterska på det icke-europeiska sjukhuset i Hillbrow och därmed uppfylla hennes senmoderas önskningar. Där är hon vän med Walter Albertinas flickvän, som han träffade 1941, och som han gifte sig 1944.

Evelyn flyttade till Cofimvaba, i östra delen av Kapstaden, där hon öppnade en butik och fastnade en annons till portalen och bad media att lämna henne ensam. En journalist, Fred Bridgland, lyckades få en intervju där han diskuterade förslag till Mandelas släpp från fängelse. Hon var arg på situationen och trodde att hon blev behandlad som en andra gången av Kristus och förkunnade: "Hur är det att en man som begått äktenskapsbrott och lämnade sin fru och barn till Kristus är Kristus? hela världen berömmer Nelson för mycket, han är bara en man. "

Evelyn tillbringade mest av sina senaste år som Jehovas vittnenes missionär. Hon höll namnet Mandela, men i slutet av 1990-talet gifte hon sig med Simon Rakeepile, en pensionär affärsman från Soweto.

Hon dog den 30 april 2004. Mandela deltog i begravningen med hennes andra och tredje fru.

Sydafrikaner
Födda 1922
Avlidna 2004
Kvinnor
Waterford Kamhlaba

Waterford KaMhlaba, UWCSA var 2022 en av 18 internationella United World Colleges (UWC). Den är belägen i Mbabane i Swaziland. 

Namnet KaMhlaba utsågs av Swazilands kung Sobhuza II 1967. Han menade att:"Var du än befinner dig i världen särskiljer inte jorden vem du är. Du lever i den oavsett din färg, vilken religion du än har, vilken ras du än har. Du lever i den och den försöker inte frysa ut dig eller göra någon skillnad på vad du är. Och detta är meningen med Kamhlaba".
Skolan öppnade 1963 och var den första skolan i södra Afrika som var öppen för alla raser. Att den öppnade var utmanande för apartheidregimen i grannlandet Sydafrika.

Anmärkningar

Referenser

Swazilands samhälle
Abdelbaset al-Megrahi

Abdelbaset Ali al-Megrahi (arabiska: عبد الباسط محمد علي المقرحي), född 1 april 1952 i Tripoli, död 20 maj 2012 i Tripoli, var en libysk underrättelseofficer och säkerhetschef på Libyan Airlines. Han är hittills den enda person som dömts för bombningen av Pan Am flight 103 över Lockerbie i Skottland den 21 december 1988.

En skotsk domstol som höll förhandling vid en nederländsk militärbas dömde al-Megrahi den 31 januari 2001 till livstids fängelse för sprängningen. Han avtjänade sitt straff i fängelset i Greenock. Hans medåtalade, Lamin Khalifah Fhimah, frikändes.
Abdelbaset Ali al-Megrahi frigavs 20 augusti 2009 av humanitära skäl, då han led av långt framskriden prostatacancer. Efter det kom han tillbaka till sitt land, där betraktades han som en hjälte.  Barack Obama sade då att han inte skulle gå fri utan placeras i husarrest. Abdelbaset Ali al-Megrahi dog i sitt hem i maj 2012.

Källor 

Libyska terrorister
Födda 1952
Avlidna 2012
Män
Personer från Tripoli
Lamin Khalifah Fhimah

Lamin Khalifah Fhimah, född 4 april 1956, åtalades för bombningen av Pan Am flight 103 över Lockerbie i Skottland den 21 december 1988 men friades av en skotsk domstol som höll förhandling vid en nederländsk militärbas den 31 januari 2001. Hans medåtalade Abdelbaset Ali Mohmed al-Megrahi dömdes till livstids fängelse.

Födda 1956
Män
Levande personer
Personer i Libyen under 1900-talet
Personer i Libyen under 2000-talet
Rožaje

Rožaje är en ort i kommunen Rožaje i nordöstra Montenegro, och är belägen i regionen Sandžak. Folkmängden i centralorten uppgick till 9 567 invånare vid folkräkningen 2011. Hela kommunen hade 23 312 invånare 2011, på en yta av 432 kvadratkilometer.

Källor

Externa länkar

Orter i Rožaje
Schwarzwald-Baar-Kreis

Schwarzwald-Baar-Kreis är en Landkreis i det tyska förbundslandet Baden-Württemberg med Villingen-Schwenningen som huvudort. Här bor  personer (september 2005). Bilarna har VS på nummerskyltarna.

Geografi 
Schwarzwald-Baar-Kreis gränsar i norr till Ortenaukreis och Landkreis Rottweil, i öster Landkreis Tuttlingen, i sydöst Landkreis Konstanz, i söder den schweiziska kantonen Schaffhausen, i sydväst Landkreis Waldshut och Landkreis Breisgau-Hochschwarzwald och i väst Landkreis Emmendingen.

Följande städer och Gemeinden ligger i Schwarzwald-Baar-Kreis (invånarantal 2005):

Städer 
 Bad Dürrheim (12.674)
 Blumberg (10.611)
 Bräunlingen (6.200)
 Donaueschingen (21.434)
 Furtwangen im Schwarzwald (9.672)
 Hüfingen (7.792)
 St. Georgen im Schwarzwald (13.744)
 Triberg im Schwarzwald (5.261)
 Villingen-Schwenningen (81.921)
 Vöhrenbach (4.112)

Gemeinden 
 Brigachtal (5.348)
 Dauchingen (3.607)
 Gütenbach (1.319)
 Königsfeld im Schwarzwald (6.155)
 Mönchweiler (3.190)
 Niedereschach (6.019)
 Schonach im Schwarzwald (4.260)
 Schönwald im Schwarzwald (2.482)
 Tuningen (2.861)
 Unterkirnach (2.923)

Landkreise och kreisfria städer i Baden-Württemberg
Umkhonto we Sizwe

Umkhonto we Sizwe förkortat MK (sv: Nationens spjut), var det sydafrikanska ANC:s väpnade gren. Umkhonto we Sizwe bekämpade apartheidregimen och hade som mål ett fritt och demokratiskt Sydafrika där svarta och vita kunde leva sida vid sida.

Befälhavare för Umkhonto we Sizwe var bland annat Nelson Mandela, Joe Slovo samt Sydafrikas kommunistiska parti senare mördade ledare Chris Hani.

Umkhonto we Sizwe var terroriststämplat av bland annat Förenta Staterna.

Väpnade vänsterorganisationer
Organisationer i Sydafrika
Organisationer bildade 1961
Bram Fischer

Abram Louis Fischer, också känd som Bram Fischer, född 23 april 1908, död 8 maj 1975, var en sydafrikansk jurist av boerursprung, känd för sin kamp mot apartheid och för att ha försvarat flera antiapartheidaktivister i olika rättegångar, bland annat Nelson Mandela.

Referenser

Födda 1908
Avlidna 1975
Sydafrikanska jurister
Apartheidmotståndare
Sydafrikanska kommunister
Män
Alumner från New College, Oxford
George Bizos

George Bizos, född 15 november 1927 i Kirani i Messenien i Grekland, död 9 september 2020, var en sydafrikansk människorättsadvokat, känd bland annat för sin kamp mot apartheid.

Bizos kom 1941 till Sydafrika som krigsflykting tillsammans med sin far, tretton år gammal. Han tog examen i juridik vid University of Witwatersrand 1950 och arbetade från 1954 som jurist i Johannesburg. Bland dem han har representerat märks Walter Sisulu och Nelson Mandela under apartheidregimen och den zimbabwiske politikern Morgan Tsvangirai då han åtalades för högförräderi 2004.

Källor

Noter

Födda 1927
Sydafrikanska jurister
Män
Avlidna 2020
Sydafrikanska människorättsaktivister
Personer i Sydafrika under 1900-talet
Personer från Peloponnesos
Arthur Chaskalson

Arthur Chaskalson, född 24 november 1931 i Johannesburg, död 1 december 2012 i Johannesburg, var en sydafrikansk domare som var president i Sydafrikas konstitutionella domstol (1994-2001) och därefter ordförande i landets högsta domstol (2001-2005). Han var från början advokat och försvarade i den rollen flera antiapartheidaktivister, däribland Nelson Mandela.

Källor

Födda 1931
Sydafrikanska jurister
Män
Avlidna 2012
Kreis Herzogtum Lauenburg

Kreis Herzogtum Lauenburg är en Kreis i Schleswig-Holstein med Ratzeburg som huvudort.

Kreiset har fått sitt namn efter hertigdömet Sachsen-Lauenburg som 1876 inkorporerades i den preussiska provinsen Schleswig-Holstein.

Administrativ indelning
I förvaltningsrättslig mening finns i modern tid ingen skillnad mellan begreppet Stadt (stad) gentemot Gemeinde (kommun).

Amtsfria städer och kommuner
 Geesthacht (stad) 
  Lauenburg/Elbe (stad) 
 Mölln (stad) 
 Ratzeburg (stad) 
 Schwarzenbek (stad) 
 Wentorf bei Hamburg (kommun)

Amt i Kreis Herzogtum Lauenburg
 Amt Berkenthin 
 Amt Breitenfelde
 Amt Büchen
 Amt Hohe Elbgeest
 Amt Lauenburgische Seen
 Amt Lütau
 Amt Sandesneben-Nusse
 Amt Schwarzenbek-Land

Se även
 Sachsenwald

Källor

Lauenburg
Joel Joffe

Joel Joffe, född 12 maj 1932 i Johannesburg i Sydafrika, död 18 juni 2017 i Liddington i Wiltshire, var en sydafrikansk-brittisk jurist och människorättsadvokat. Han försvarade Nelson Mandela vid Rivoniarättegången. Joffe var senare ledamot i det brittiska överhuset.

Källor

Sydafrikanska jurister
Brittiska parlamentsledamöter
Födda 1932
Män
Avlidna 2017
Harold Hanson

Harold Joseph Hanson QC, född 9 augusti 1904, död 17 februari 1973, var en sydafrikansk jurist och människorättsadvokat. Deltog i Nelson Mandelas juridiska försvar vid Rivoniarättegången. 

Födda 1904
Avlidna 1973
Sydafrikanska jurister
Män
Rivoniarättegången

Rivioniarättegången var en rättegång som ägde rum mellan 1963 och 1964 i Sydafrika under Apartheidregimen där tio ledare för ANC, inklusive Nelson Mandela, åtalades för olika brott men huvudinriktat på sabotageaktioner mot den sydafrikanska staten, vilket var belagt med dödsstraff. Mandela, som redan dömts till två års fängelse 1962, och sju övriga åtalade dömdes till livstids fängelse. Sex av dem började avtjäna straffet på ön Robben Island, medan Denis Goldberg sändes till det vita Pretoria Central Prison. Lionel Bernstein och James Kantor friades, och Bob Hepple hade frisläppts under förhandlingens gång i brist på bevisning. 

1963 i Sydafrika
1964 i Sydafrika
Sydafrikas historia
Nelson Mandela
William Blum

William Blum, född 6 mars 1933 i Brooklyn i New York, död 9 december 2018 i Arlington i Virginia, var en amerikansk författare, journalist, historiker och kritiker av USA:s utrikespolitik. Han var anställd hos USA:s utrikesdepartement i mitten av 1960-talet, men lämnade organisationen 1967 i protest mot USA:s delaktighet i Vietnamkriget och övergav därmed sina ambitioner att göra karriär inom utrikesförvaltningen. Blum arbetade därefter som frilansjournalist i USA, Europa och Sydamerika. Blum grundade Washington Free Press som protesterade mot Vietnamkriget.

Biografi
Under vistelsen i Chile 1972–1973 skrev han om Allende-regeringens "socialistiska experiment" och om Allendes störtande under Pinochets militärkupp, som fick stöd från CIA. Detta gjorde honom personligen mer engagerad och ökade intresset för vad den amerikanska regeringen hade för sig i olika delar av världen. I den till svenska översatta boken CIA och USA:s verkliga utrikespolitik beskriver Blum CIA:s och den amerikanska militärens interventioner efter andra världskriget. Han betonar den politiska sidan av aktionerna och visar hur USA i antikommunismens namn upprepade gånger har krossat fackföreningar, medborgarrätts- och befrielserörelser, vänsterpartier och gräsrotsorganisationer. Gemensamt har varit att de i den amerikanska propagandan har betecknats som "kommunistiska" och därmed lovliga att bekämpas med alla tillgängliga medel. Boken går igenom många av det kalla krigets mest omskrivna – och en del mindre kända – händelser: Koreakriget, statskuppen i Guatemala 1954, Vietnamkriget, generalernas kupp i Brasilien 1964, statskuppen i Chile 1973, USA:s invasion av Panama 1989, Sandinisternas Nicaragua, Gulfkriget, striderna i Afghanistan, inbördeskriget i El Salvador, inbördeskriget i Angola och ytterligare drygt 40 fall.

Bibliografi

På svenska

På engelska
1986: The CIA: A Forgotten History (Zed Books) 
2000: Rogue State: A Guide to the World's Only Superpower (Common Courage Press) 
2002: West-Bloc Dissident: A Cold War Memoir (Soft Skull Press) 
2003: Killing Hope: U.S. Military and CIA Interventions Since World War II, revised edition (Common Courage Press) 
2004: Freeing the World to Death: Essays on the American Empire (Common Courage Press)

Källor

Externa länkar

Män
Födda 1933
Avlidna 2018
Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska historiker under 1900-talet
Amerikanska journalister under 1900-talet
Personer från Brooklyn
Författare från New York
Forskare från New York
Alumner från Baruch College
Raymond Mhlaba

Raymond Mhlaba, född 12 februari 1920 i Fort Beaufort, Sydafrika, död 20 februari 2005 i Port Elizabeth, Sydafrika, var en sydafrikansk anti-apartheidaktivist och politisk fånge som tillbringade 25 år i fängelse under apartheidregimen.

Källor

Sydafrikanska kommunister
Apartheidmotståndare
Födda 1920
Avlidna 2005
Män
Elias Motsoaledi

Elias Motsoaledi, 26 juli 1924 – 9 maj 1994, var en sydafrikansk antiapartheidaktivist och politisk fånge som dömdes vid Rivoniarättegången och som tillbringade 26 år i fängelse på Robben Island under apartheidregimen.

Sydafrikanska kommunister
Apartheidmotståndare
Födda 1924
Avlidna 1994
Män
Arthur Goldreich

Arthur Goldreich, född 25 december 1929 i Johannesburg, död 24 maj 2011 i Herzliya i Israel, var en sydafrikansk-israelisk abstrakt målare och antiapartheidaktivist som lyckades fly under Rivoniarättegången och ta sig till Israel.

Goldreich drev farmen Liliesleaf i Rivonia (en förstad till Johannesburg) från 1961 till 1963. Den var täckmantel för sydafrikanska kommunistpartiet och ANC och användes som tillflyktsort för bland annat Nelson Mandela. 1963 genomsöktes farmen av sydafrikansk polis. De som befann sig på farmen greps och åtalades i vad som skulle komma att kallas Rivoniarättegången, en av milstolparna i antiapartheidkampen i Sydafrika. Goldreich själv lyckades fly ur häktet genom att muta en vakt. Han flydde till Tanzania och flyttade till Israel där han senare undervisade i design och konst.

Källor 
https://web.archive.org/web/20110628024133/http://www.sowetanlive.co.za/news/2011/05/25/king-kong-designer---and-mk-fighter---dies

Arthur Goldreich, a Leader of the Armed Fight to End Apartheid, Dies at 82 av DOUGLAS MARTIN, THE NEW YORK TIMES den 26 maj 2011.

Noter

Födda 1929
Avlidna 2011
Sydafrikaner
Apartheidmotståndare
Män
Denis Goldberg

Denis Goldberg, född 11 april 1933 i Kapstaden i Sydafrika, död 29 april 2020 i Kapstaden, var en sydafrikansk advokat, antiapartheidaktivist och politisk fånge som dömdes vid Rivoniarättegången och som tillbringade 22 år i fängelse under apartheidregimen.

Referenser

Noter

Apartheidmotståndare
Sydafrikanska kommunister
Födda 1933
Män
Avlidna 2020 
Personer från Kapstaden
Personer i Sydafrika under 1900-talet
Personer i Sydafrika under 2000-talet
Lionel Bernstein

Lionel Bernstein, född 20 mars 1920 i Durban, död 23 juni 2002 i Kapstaden, var en sydafrikansk anti-apartheidaktivist och var den ende som friades vid Rivoniarättegången. Bernstein valde att fly med sin familj till England för att föra kampen i exil och eftersom risken var överhängande att han åter skulle bli arresterad om han fortsatte att leva i Sydafrika.

Från 1941 var han gift med Hilda Bernstein.

Referenser

Sydafrikanska kommunister
Apartheidmotståndare
Födda 1920
Avlidna 2002
Män
Jacob Gordin

Jacob Robert Gordin, född 12 maj 1966 i Stockholm, död 12 mars 2017 , var en svensk musiker.

Han gav ut tre soloplattor och var tidigare trummis i Gävlepunkbandet Bizex-B som släppte LP-skivor 1982 och 1983 samt kom ut med två återutgivna album på CD, med Gordin på trummor i början av 2006. 2005 gjorde han singeln Vad var det vi sa! tillsammans med Håkan Hemlin. Han har även gjort duetten Ligger med fötterna tillsammans med Plura från Eldkvarn. 1990 gjorde han långfilmsdebut på TV 4, Med en helvetes kraft. 1997 gjorde han låten Brynäs kom som en kampsång till hemstadens hockeylag Brynäs IF. Var en av deltagarna i True Talent TV3 2011. Ny Platta Spunk-City 2012 släpptes på Sheriff Records" Pernilla Anderssons bolag.

Gordin är begravd på Gamla kyrkogården i Gävle.

Referenser

Externa länkar
http://www.myspace.com/jakegordin 

Svenska trummisar
Musiker från Stockholm
Födda 1966
Avlidna 2017
Män
Fredligt motstånd

Fredligt motstånd (engelska: non-violent resistance) är ett sätt att skapa samhällelig förändring utan att använda våld. Bland kända förespråkare finns eller har funnits Mahatma Gandhi (se satyagraha), Leo Tolstoj, Andrei Sacharov, Martin Luther King, Václav Havel, Aung San Suu Kyi och Lech Wałęsa. Det anammar icke-våld-principen.

Olika ord 
Flera olika översättningar finns för det engelska non-violent resistance. Det inkluderar fredligt motstånd, ickevåldmotstånd och civilt motstånd (vilket oftast förutsätter frånvaron av vapen). Det kan också jämföras med det närliggande civil olydnad (även passivt motstånd), vilken mer syftar på en ohörsamhet att åtlyda fattade beslut.

Se även 
 Antirasism
 Fredsrörelsen
 Frigörelse

Referenser 

Aktivism
Civil olydnad
Sharpeville

Sharpeville, även stavat Sharpville, är en ort i södra Gauteng, Sydafrika, belägen mellan industristäderna Vanderbijlpark och Vereeniging. Folkmängden uppgick till 37 599 invånare vid folkräkningen 2011. Orten är mest känd för Sharpevillemassakern den 21 mars 1960, där sydafrikansk polis sköt ihjäl svarta demonstranter. Minnet uppmärksammas som Sharpevilledagen den 21 mars, som sedan 1994 är officiell människorättshelgdag.

I Sharpeville inträffade också ett kontroversiellt mord 1983 som ledde till arresteringar, rättegångar, och dödsdomar (senare upphävda och omvandlade till fängelsestraff) mot den så kallade Sharpevillesexan.

Källor

Orter i Sydafrika
Gauteng
Basotho

Basotho, även sotho, basuto eller lesotho är en bantutalande folkgrupp som har funnits i södra Afrika sedan mitten av 1400-talet. De är inalles något över 12 miljoner (2006), och omfattar en rad undergrupper, bland andra fokeng, kwena, phuti och pedi. Större delen av Lesothos kungafamilj tillhör undergruppen (klanen) Bakuena. 

Basotho utgör en stor majoritet av befolkningen i Lesotho, och är dessutom en av de största folkgrupperna i Sydafrika. Deras traditioner och kultur har haft inflytande i ett stort område. Den traditionella ekonomin har varit baserad på en blandning av jordbruk och djurhållning. Språket basotho talar heter sesotho.

Se även 
 Moshoeshoe I

Källor

Externa länkar
 Basothos historia, kultur, kläder och mat

Etniska grupper i Sydafrika
Etniska grupper i Lesotho
Bantufolk
Robert Sobukwe

Robert Sobukwe, född 5 december 1924, död 27 februari 1978, var en sydafrikansk jurist och politiker.

Biografi
Sobukwe grundade 1959 den senare förbjudna organisationen Pan Africanist Congress i protest mot apartheidregimen. Han var internerad mellan 1960 och 1969 och förvisades därefter med begränsad husarrest till Kimberley.

Referenser

Noter

Källor 
Bra Böckers lexikon, 1979.

Sydafrikanska politiker under 1900-talet
Alumner från University of London
Män
Födda 1924
Avlidna 1978
Panafrikanister
PAC

PAC kan syfta på:

 PAC - Pan Africanist Congress.
 PaC - Arméns pansarcentrum.
 Political action committee, en typ av politisk kampanjorganisation i USA.
 Port-a-cath, en dosa inopererad under huden som används för att administrera läkemedel