kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Saturday Night

Denna artikel handlar om Tom Paxtons album Saturday Night, för The Bear Quartets album se Saturday Night (musikalbum) och för låten av Suede se Saturday Night (Suede).

Saturday Night, amerikanske trubaduren Tom Paxtons elfte studioalbum, utgivet 1976 på skivbolaget Mam.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Tom Paxton
"Cindy's Crying" 
"Do You Want To Dance" 
"Jones Boy" 
"There Goes The Mountain" 
"Good King Buzz" 
"The Last Thing On My Mind" 
"What A Friend You Are" 
"Never No Love" 
"Angie" 
"Not Tonight Marie" 
"King Of The Cat Cafe" 
"Saturday Night" 

Musikalbum 1976
Amerikanska musikalbum
Bulletin (album)

Bulletin är ett studioalbum av den amerikanske trubaduren Tom Paxton, utgivet 1983 på skivbolaget Hogeye.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Tom Paxton
"Only a Game"
"Something Wrong With the Rain"
"Little Bitty Gun"
"The Mail Will Go Through"
"They Couldn't Take the Music"
"Mother"
"A Truly Needy Family"
"Hard Times Are Here Again"
"Johnson"
"We Went to the Banker"
"Who Speaks for Me"
"The Perfect Bomb"

Musikalbum 1983
Album av Tom Paxton
The Marvelous Toy and Other Gallimaufry

The Marvelous Toy and Other Gallimaufry är ett studioalbum för barn av den amerikanske trubaduren Tom Paxton, utgivet 1984. Det är en amerikansk nyutgåva av albumet Children's Song Book, som givits ut i Storbritannien tio år tidigare.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Tom Paxton
"Englebert the Elephant"
"Jennifer's Rabbit"
"Fred"
"The Marvelous Toy"
"Come and Play Catch With Me"
"The Subway Song"
"Hush You Bye Go to Sleep"
"Goin' to the Zoo"
"Katy"
"Little Brand New Baby"
"The Thought Stayed Free"
"My Dog's Bigger Than Your Dog"
"Let's Pretend"
"Gray Mares"

Musikalbum 1984
Album av Tom Paxton
Amerikanska barnalbum
Skotten i Mainila

Skotten i Mainila () var en militär incident som inledde Vinterkriget 1939/1940.
 
Omkring klockan 15.00 finsk tid den 26 november 1939 i byn Mainila, nära Beloostrov i Sovjetunionen, alldeles vid  gränsen mot Finland, hördes  och observerades sju explosioner av de finländska trupperna på andra sidan gränsen. Enligt den officiella sovjetiska versionen dödades fyra ryska militärer och sårades nio. Redan kl. 19.30 överlämnades en not till Finlands sändebud i Moskva, i vilken det sades att eld hade öppnats mot de sovjetiska trupperna i Mainila och krävdes att de finländska till förebyggande av liknande provokationer skulle dras tillbaka 20-25 km från gränsen. 

Händelsen undersöktes av de finska myndigheterna, och man konstaterade att finska artilleriet vid den aktuella tidpunkten var så placerat att inga pjäser kunde lägga Mainila under eld. Detta hindrade inte att Josef Stalin tog incidenten som förevändning att följande dag avbryta de diplomatiska förbindelserna och den 30 november gick sovjetiska trupper till angrepp mot Finland.

Källa 
 

1939 i Sovjetunionen
Vinterkriget
Oh You're So Silent Jens

Oh You're So Silent Jens är den svenske indiepopmusikern Jens Lekmans andra album, ett samlingsalbum utgivet 2005. Det består till största delen av låtar från hans tidigare utgivna EP-skivor.

Albumtiteln är hämtad från en textrad i låten "Black Cab": "I killed the party again / I ruined it for my friends / "Oh, you're so silent Jens" / Well, maybe I am, maybe I am".

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Jens Lekman, om annat inte anges.

"At the Dept. of Forgotten Songs" - 1:33
"Maple Leaves" (Jens Lekman/Dan Treacy (se Television Personalities)) - 3:59 (EP-version)
"Sky Phenomenon" - 4:34
"Pocketful of Money" - 4:20
"Black Cab" - 4:54
"Someone to Share My Life With" (Dan Treacy) - 3:32
"Rocky Dennis' Farewell Song" - 5:23
"Rocky Dennis in Heaven" - 1:02
"Jens Lekman's Farewell Song to Rocky Dennis" - 3:55
"Julie" - 3:03
"I Saw Her in the Anti-War Demonstration" - 3:11
"A Sweet Summer's Night on Hammer Hill" - 3:28
"A Man Walks into a Bar" - 4:21
"Another Sweet Summer's Night on Hammer Hill" - 3:23
"F-Word" (Jens Lekman/Malcolm Middleton/Aidan Moffat) - 4:37
"The Wrong Hands" - 4:21
"Maple Leaves" (Jens Lekman/Dan Treacy) - 3:46 (7"-version)

Samlingsalbum 2005
Engelskspråkiga samlingsalbum
Album av Jens Lekman
Album utgivna på Secretly Canadian
Svenska samlingsalbum
Danny Everett

Nation:  

Daniel Joseph "Danny" Everett, född 1 november 1966 i Van Alstyne i Texas, är en amerikansk före detta friidrottare (sprinter).

Karriär
Everett löpte som 20-åring startsträckan i USA:s guldlag i långa stafetten i VM 1987 i Rom. Seoulolympiaden 1988 blev en stor framgång för den då 21-årige amerikanen. På 400 meter individuellt sprang Everett till sig bronsmedaljen efter att ha noterat 44,09 och därmed fullborda en amerikansk trippelvinst (guldet vanns av Steve Lewis, 43,87, och silvret av Harry Reynolds, 43,93). I stafetten löpte Everett ånyo startsträckan då det amerikanska laget pulvriserade allt motstånd och tangerade det tjugo år gamla världsrekordet på 2.56,16. Världsmästerskapen i Tokyo 1991 renderade även de ett individuellt brons. I ett mycket jämnt lopp noterade Everett 44,63, knappt slagen av landsmannen Antonio Pettigrew (44,57) och Storbritanniens Roger Black (44,62). I den gastkramande stafetten löpte Everett tredjesträckan. Amerikanerna fick emellertid nöja sig med silvermedaljerna efter att britternas Kriss Akabusi besegrat Pettigrew på slutsträckans upplopp. Everett kom till Barcelonaolympiaden 1992 som en av favoriterna på 400 meter efter att ha vunnit de amerikanska OS-uttagningarna i New Orleans på tiden 43,81 - världens då näst snabbaste tid i historien. Dessvärre skadade Everett sig innan finalen (en final som han troligtvis varit chanslös i ändå då Quincy Watts noterade världens då näst snabbaste tid genom tiderna), varför han ej heller deltog i stafettävlingen.

Rekord
400 meter: 43,81, New Orleans, 26 juni 1992

Medaljer
Guld
VM 1987: 4x400 meter (USA: Everett, Haley, McKay och Reynolds, 2.57,29 Mästerskapsrekord)
OS 1988: 4x400 meter (USA: Everett, Lewis, Robinzine och Reynolds, 2.56,16 =Världsrekord)

Silver
VM 1991: 4x400 meter (USA: Valmon, Watts, Everett och Pettigrew, 2.57,57)

Brons
OS 1988: 400 meter (44,09)
VM 1991: 400 meter (44,63)

Referenser
Tyska Wikipedia/Danny Everett
IAAF, 400 meter

Amerikanska kortdistanslöpare
Födda 1966
Världsmästare på 4 x 400 meter löpning
Världsrekordhållare på 4 x 400 meter löpning
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1988
Olympiska bronsmedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Män
Levande personer
Karabaghhäst

Karabaghhästen är en hästras från Azerbajdzjan. Det är en berghäst som är mycket säker på foten och är populär som ridhäst. Karabaghästarna används även inom traditionella sporter som chavgan, en slags hästpolo och surpamakh, som är basket till häst. Rasen har en nästan guldglänsande päls som är ett arv från Akhal-tekén.

Historia

Karabaghhästen härstammar från Karabaghbergen i Eurasien där föregångarna var vilda bergs- och stäpphästar. Hästuppfödare i området tog vara på dessa hästar någon gång under början av 1800-talet och de hade en viss talang för att korsa fram nya, bättre hästar och gjorde det till och med flera hundra mil bort i grannländer och andra områden. Därför hade dessa stammar även tillgång till en mängd olika hästraser. Karabaghen utvecklades från att vara en vild bergshäst till en ridhäst genom inflytande av Arabiskt fullblod, Akhal-teké , Turkmensk häst ch en rad olika ökenhästar som var nära besläktade med det arabiska fullblodet. En annan hästras utvecklades även på samma vis, en annan stäpphäst kallad Deliboz som är en variant av Karabaghhästen. 

År 2004 slogs hastighetsrekord av en Karabaghhäst då den sprang 1000 meter på 1 minut och 9 sekunder.

Egenskaper

Karabaghhästen har många likheter med både araben och akhal-tekén. Hästarna är oftast ganska ädla, lätta i kroppen och med hårda, starka ben. Karabaghhästarna kan ibland ha exteriöra fel på benen som inte skulle tillåtas på många andra raser, men som är vanligt på bergshästar. Karabaghhästen är väldigt säker på foten och snabb. Rasen ska även vara modig och lätt att handskas med. Pälsen har en gyllene, metallisk glans som är ett arv från Achaltekeerhästarna.

Se även 
Kabardin
Karabair
Deliboz
Achaltekeer

Källor 

Aftonbladets artikel om Karabakh hästen
Fakta om Karabaghhästen
Karabaghhästen hos Breeds of Livestock

Varmblodshästar
Hästraser från Azerbajdzjan
Karadžić

Karadžić är ett sydslaviskt efternamn som förekommer i bland annat Serbien och Bosnien och Hercegovina.

Personer med namnet Karadžić
Vuk Karadžić, serbisk lingvist
Radovan Karadžić, bosnienserbisk politiker och dömd krigsförbrytare

Serbiska efternamn
Carl Richter

Carl August Konstantin Richter, född 3 juli 1885 i Kristianstad, död 25 december 1940 i Stockholm, var en svensk operasångare (baryton).

Richter tjänstgjorde som e.o. postexpeditör 1906–1916, studerade sång för Agnes Ekholm i Stockholm 1907–1911, vidare för Gillis Bratt och 1922 för V.M. Vanzo i Milano. Efter debuter på Kungliga teatern i Stockholm som Amonasro i Aida 1911, fursten i Izeyl och Wolfram von Eschenbach i Tannhäuser 1913 anställdes han 1915 vid denna operascen, vars bärande krafter han tillhörde fram till 1939.

Andra betydande roller, som han uppbar, var Almaviva i Figaros bröllop, Scarpia i Tosca, Eugen Onegin, Amfortas i Parsifal, Macbeth, Orestes i Ifigenia på Tauris, Rigoletto, Escamillo i Carmen, Marcel i La Bohème, Luna i Trubaduren, Simeon i Josef i Egypten, Valentin i Faust, Francesco i La Gioconda, Don Giovanni, Jago i Otello samt slutligen Arnljot. Han gjorde gästspel i Hamburg 1917 och i Berlin 1926 samt konserter 1922 i Wien, München och Dresden, varjämte han uppträdde på konserter i Stockholm. Han medverkade även i Madama Butterfly när den gavs i Söderhamn 1929. Richter är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor
 
 Carl August C. på SvenskaGravar.se

Noter
 

Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska barytonsångare
Musiker från Kristianstad
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1885
Avlidna 1940
Män
Koskenkorva

Koskenkorva är en ort i Ilmola kommun i Västra Finlands län som är mest känd för brännvin och vodka som är uppkallat efter orten.

Externa länkar 

Tidigare tätorter i Finland
Ilmola
Livskvalitet

Livskvalitet är ett grundläggande och omstritt begrepp inom hälsoekonomi och medicinsk etik.

Begreppet används också inom hälsopolitik, social lagstiftning och bostadsplanering, bland annat vid systematiska jämförelser mellan olika metoder för botande av sjukdomar.

Se även 
 Levnadsstandard
 Livsåskådning
 Human Development Index

Källor

Vidare läsning 
 
 

Termer inom humanfilosofi
Milan Ohnisko

Milan Ohnisko, född 16 juli 1965 i Brno, Tjeckoslovakien, nu Tjeckien, är en tjeckisk diktare.

Karaktäristik
Ohiniskos dikter är en blandning av naivitet som används som en ordlek i hans högt rationalistiska slagord och neodekadenta känslor av tragedi och quixotism om en främling som slåss mot grupptrycket. Han använder ofta en kombination av naivitet, ironi, humor och absurditet.

Bibliografi
Dikt
Obejmi démona! (2001)
Vepřo knedlo zlo aneb Uršulinovi dnové (2003)
Milancolia (2005)
 Býkárna (gemensamt med Ivan Wernisch och Michal Šanda) (2006)
Love! (2007)

Födda 1965
Tjeckiska poeter
Tjeckiskspråkiga författare
Män
Levande personer
Fredrik Elias Ahlfvengren

Fredrik Elias Ahlfvengren (i riksdagen kallad Ahlfvengren i Halmstad, senare Ahlfvengren i Stockholm), född 7 april 1862 i Hejde socken, död 22 december 1921 i Stockholm, var en svensk lektor och politiker (liberal).

Ahlfvengren, som kom från en bondefamilj, studerade vid Lunds universitet från 1883 och blev filosofie doktor där i botanik 1897. År 1902 blev han lektor i naturalhistoria och kemi vid högre allmänna läroverket i Halmstad, och 1909 i biologi och kemi vid Norra Real i Stockholm.

Alfvengren var riksdagsledamot i andra kammaren för Halmstads valkrets 1909–1911. Som representant för Frisinnade landsföreningen tillhörde han dess riksdagsparti Liberala samlingspartiet. I riksdagen var han bland annat ledamot i första tillfälliga utskottet 1910–1911.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Anders Norberg och Andreas Tjerneld, Almqvist & Wiksell International, Stockholm 1985), band 2, s. 365

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Svenska botaniker under 1900-talet
Personer från Hejde socken
Födda 1862
Avlidna 1921
Män
Svenska politiker under 1900-talet
Anders Pettersson

Anders Pettersson kan avse:

Anders Pettersson (skarprättare) (1800-tal)
Anders Pettersson i Sibbarp (1826–1883), svensk lantbrukare och riksdagsman
Anders Pettersson (1841–1898), svensk violinist och tonsättare
Anders Pettersson (1818–1889), svensk byggmästare från Värsås
Anders Petterson (född 1843), svensk byggmästare från Östra Ämterviks socken
Anders Pettersson (1871-1962), svensk byggmästare från Svedala
Anders Pettersson i Dahl (1888–1965), svensk riksdagsman
Anders Pettersson (keyboardist) i dansbandet Lasse Stefanz
Anders Pettersson (saxofonist) i Hela Huset Skakar
Anders Pettersson (kampsportare), Shorinji Kempoutövare.

Se även 
 Anders Petersson
Gustav Nilsson (1897–1970)

För andra personer med detta namn, se Gustaf Nilsson (olika betydelser).
Gustav Erik Nilsson (i riksdagen kallad Nilsson i Göingegården), född 31 juli 1897 i Tvååker, Hallands län, död 2 oktober 1970 i Lindbergs socken, Hallands län var en politiker för högerpartiet. Han satt i riksdagens andra kammare 1941-1948 och 1953-1964. 

I riksdagen var han främst aktiv inom jordbruks- utbildnings och bostadsfrågor. Han var ordförande för Högerförbundet i Hallands län 1943-1962 och ordförande för Lindberga kommunalfullmäktige 1951-1956.

Källor

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för högern
Svenska moderater
Män
Födda 1897
Avlidna 1970
Litauiskt kallblod

Det litauiska kallblodet är en tung arbetshäst från Litauen med sitt ursprung i svenskfödda ardennerhästar och inhemska zemaitukaponnyer. Rasen blev snabbt populär i de baltiska länderna och även i Finland. Den blev godkänd som ras 1963 och redan 1964 fanns över 62 000 registrerade exemplar. Rasen används idag för att skapa en ny ras tillsammans med en annan rysk hästras, altaiponnyn och används för att skapa nya starka korsningshästar i Litauen.

Historia 

Utvecklingen av det litauiska kallblodet startade år 1879 då en avelsförening hade startats för en ny körhäst baserad på den inhemska ponnyn Zemaituka som även kallades Zhmud. Ardennerhästar importerades från Sverige och korsades in i ponnyerna. De mellantunga nya hästarna korsades med ännu mer Ardennerhästar för att skapa en tung jordbrukshäst. Även percheron och brabanthästar korsades in. Genom inavel med tredje och fjärde generationens korsningar fick man fram det resultat som man sökte. Stuterierna hade då importerat nästan 570 hästar från Sverige, varav 175 av dessa var hingstar. 

1951 öppnades stamboken som stängdes igen under 1996 då man började utveckla kallblodet ännu mer. 1963 blev rasen officiellt godkänd. Hästarnas popularitet växte snabbt då bönderna såg ett behov av denna arbetshäst som var stark och extremt tålig och redan året efter, 1964, fanns över 62 000 registrerade hästar som exporterades till Finland, Sverige, Estland, Lettland och Tyskland. Dock sjönk antalet hästar under 80-talet då även de litauiska bönderna fick mer tillgång till den nya tekniken. 

Under 2000-2001 började man utveckla det litauiska kallblodet ytterligare ännu mer blod från svenskfödda ardennerhästar och en sträng kontroll över vilka hingstar som ska användas i aveln. Idag finns nio linjer av det litauiska kallblodet och de föds upp på tre större stuterier i Litauen och även bland bönderna. Rasen användes även för att förbättra köttkvalitén på altaiponnyer men även dessa korsningar behölls då det visade sig att dessa korsningar var perfekta i massa och med fina temperament. Stuterier i Litauen håller på att utveckla det litauiska kallblodet än idag och rasen utgör ungefär 20 % av Litauens hästbestånd.

Egenskaper 

Det litauiska kallblodet är ett ganska typiskt exemplar av arbetshästar. De lever länge och har hög fertilitet. Det sägs även att de kan gå ute året runt och klarar sig bra på bara bete. Färgen hos dessa hästar är oftast Flaxfux men de finns även i skimmel, brun eller svart. 

Hästarna är kraftiga och muskulösa med stora huvuden, dock med ganska små ögon och näsborrar. Halsen är kraftig och muskulös med en lätt böjning. Hästarna har inte jättemycket hovskägg som annars är vanligt hos tyngre kallblodshästar men hovarna är välformade och starka. det litauiska kallblodet har blivit framavlad för att ha ett bra humör och ett gott lynne och de är vänliga, lätthanterliga och lugna.

Källor 
Litauiskt kallblod på Aftonbladet.se
Om det Litauisk kallblodet
Kort om Litauiska kallblodet (en)

Kallblodshästar
Hästraser från Europa
Husdjursraser från Litauen
Uppsala kammarkör

Uppsala kammarkör är en kammarkör i Uppsala, grundad 1993 av Erik Hellerstedt. De fem första åren var Uppsala kammarkör en del av Uppsala studentprästers verksamhet. Sedan 1998 är kören fristående och oberoende av såväl kyrka som universitet. Uppsala kammarkör vann 1998 delat andra pris i Kör-SM, Toner för miljoner. Körens första CD, O Magnum Mysterium, spelades in hösten 2006. Hösten 2007 framförde kören Carl Orffs Carmina Burana för första gången i Uppsala konserthus.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska blandade körer
Körer i Uppsala
Musikgrupper bildade 1993
Johan Ernst Nilson

Johan Ernst Nilson, född 4 augusti 1969 i Stockholm, är en svensk upptäcktsresande och äventyrsfotograf. 

Johan Ernst Nilson är sonson till Tore Nilson och sonsonson till Ernst Nilson. Han är ambassadör för den svenska organisationen Min Stora Dag, ordförande för svenska grenen av Everest Summiteers Association och invald i The Explorers Club.

År 2009 mottog han S:t Eriksmedaljen med motiveringen att han "har dokumenterat världen med sina naturskildringar och fotografier, tagit upp miljöfrågan i dagens samhälle och är en bra ambassadör för Stockholm”

Han har genomfört över 28 stora expeditioner i över 100 länder och har kontinuerligt engagerat sig i miljöfrågor. Hans miljöarbete startade 1997 under Polarforskningssekretariatets stora Antarktisexpedition för att studera människans inverkan på naturen. Han filmade då för Vetenskapens värld och Sveriges Televisions Rapport. År 1998 filmade han för Discovery Channel under en forskningsresa genom den svåra Nordvästpassagen och blev sedan producent på Nordisk Film i Sverige. 

Han har gett ut fotoboken Seven Summits med egna bilder, "en fotografisk reflektion över de högsta bergstopparna på världens sju kontinenter".

Kritik 
Johan Ernst Nilson anklagades 2012 för fusk i samband med sin expedition Pole 2 Pole, för att han skulle färdats en del sträckor i flygplan utan att nämna det på sin blogg, samt för att flera bilder på expeditionens blogg och Nilsons Facebook-sida hade tagits av andra fotografer. Nilson genmälde att de ändrade resplanerna berott på klimatförändringar och de felaktiga bilderna lagts upp på grund av slarv av hans medarbetare.

Bibliografi i urval
''Seven summits: the photo book, Stockholm 2009,

Media
En bok, en författare: Johan Ernst Nilson, film, 2011

Källor 
 Dagens sommargäst: Johan Ernst Nilson, TV4 21 juli 2010
 Han klättrar för klimatet, Aftonbladet 24 december 2006

Noter

Svenska äventyrare
Män
S:t Eriksmedaljörer
Levande personer
Födda 1969
Svenska polarforskare (Antarktis)
Svenska upptäcktsresande
Personer från Stockholm
Lübeck-Blankensee flygplats

Lübeck-Blankensee flygplats (tyska: Flughafen Lübeck-Blankensee), även kallad Hamburg-Lübeck flygplats, är en flygplats i Tyskland belägen 8 kilometer söder om staden Lübeck och 54 kilometer nordost om Hamburg. 

Flygplatsen ägs av staden Lübeck och företaget PuRen. Flygplatsen har 7 incheckningsdiskar, säkerhetskontroll och Internet, taxfree-shopping, bistro samt en flygplats-lounge med Wi-Fi.

Historia 
Flygplan lyfte här redan 1917 i form av en militär flygbas. Efter 1990 började reguljära passagerarflygningar ske. Ryanair började flyga 2000 och blev den ledande operatören, och det var upp till 700.000 passagerare på flygplatsen. Men Ryanair lade ner trafiken 2014 och den andra operatören Wizzair lägger ned sin trafik april 2016. Båda flygbolagen flyttade trafiken till Hamburgs flygplats.

Marktransport

Tåg
Regionaltåg går minst en gång i timmen mellan Lübecks järnvägsstation och flygplatsen. Dessa tåg går också till Kiel och Lüneburg. Anslutande tåg finns på Lübecks järnvägsstation till bland annat Hamburg, Köpenhamn, Szczecin och Bad Kleinen.

Buss   
Stadsbuss nr. 6 går var 20:e minut mellan flygplatsen och centrala Lübeck. Det går även bussar från flygplatsen till Hamburg.

Externa länkar
Lübeck Blankensee Airport

Flygplatser i Tyskland
Lübeck
Transportanläggningar i Schleswig-Holstein
Flygplatser invigda 1917
Blå Blom

Blå Blom var en svensk porslinsserie som tillverkades oavbrutet från 1874 till 2006/2007, huvudsakligen av Gustavsbergs porslinfabrik.

Historik

Blå Blom har länge uppfattats som typiskt svensk, men förebilden kommer från England. Redan på 1700-talet smyckades porslinsgods med stansade motiv i vit porslinslera. På 1860- och 1870-talen tog Rörstrand och Gustavsberg upp denna idé. I Rörstrands priskurant år 1868 avbildas både kaffe- och tekoppar "med upphöjda kulörta blommor" och av bilderna framgår tydligt att dekoren föreställer blomster. 

Från 1874 producerade Gustavsberg en kaffeservis "med upphöjda blå blommor". Långt senare, i en priskurant från 1911, kallas den dekoren Blå blommor, trots att motivet faktiskt föreställer små druvklasar omgivna av vinblad. Men "blåa blomman" (tyska die blaue Blume) passade bra, det var symbolen för romantiken och poesin i bland annat Tyskland, som var en intressant exportmarknad.

Från och med 1910-talet tillverkade Gustavsberg denna servis i benporslin i klarvit färg med koboltblå dekor. När Rörstrand flyttade från Stockholm 1926, upphörde företaget med sin produktion av denna porslinsserie och Gustavsberg blev den enda keramiska fabriken i Norden, där personalen behärskade den svåra konsten att framställa benporslin. 

Blå Blom var länge Sveriges äldsta industriprodukt som fortfarande fanns i produktion, även om den mot slutet tillverkades i Korea. Den 31 december 2006 lades produktionen av den populära servisen Blå Blom definitivt ner och därmed gick en industrihistorisk epok i graven. Samma servis tillverkades även i helvitt, utan druvdekoren, och såldes under namnet Diné. Även denna servis lades ned samtidigt med blå blom.

Diné återlanserades i februari 2019 med tallrikar i tre storlekar. Tillverkningen sker vid Gustavsbergs Porslinsfabrik.

Se även 
 Pyro, Gustavsbergs första ugnssäkra servis formgiven av Wilhelm Kåge.
 Liljeblå, Wilhelm Kåges "Arbetarservis" från Hemutställningen 1917.

Referenser 

 Sköna hem om Blå blom.

Externa länkar

Serviser
Föremål i porslin
Produkter från Gustavsbergs porslinsfabrik
Nkem Nwankwo

Nkem Nwankwo, född 12 juni 1936 i Nawfia-Awka, död 12 juni 2001, var en nigeriansk författare. Han studerade engelska vid University College i Ibadan och litteratur vid University of Indiana, Bloomington, i USA. Han arbetade också som journalist vid Drum Magazine och Daily Times i Lagos. 

Hans debutroman Danda blev oerhört populär och blev senare en komisk musikal. Danda är en charmerande odåga som undviker alla plikter. Även hans andra roman "My Mercedes is bigger than yours" (1975) blev mycket populär. Den handlar om hur pengar korrumperar alla värden i det moderna samhället.

Nkem Nwankwo dog på sin 65-årsdag.

Verk översatt till svenska 
 Aniohs son, 1980 (Danda 1964)

Källor

Noter 

Engelskspråkiga författare
Nigerianska författare
Personer från Anambra
Födda 1936
Avlidna 2001
Män