kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Örumshuset

Örumshuset är ett husmanshus i Örum, 20 kilometer öster om Ystad.

Huset uppfördes vid sekelskiftet 1800, i samband med enskiftet. På grund av sitt isolerade läge ute på slätten har det förblivit oförändrat. Huset är ett exempel på en byggnadstyp som förr var vanlig i Skåne (skånelänga). Det var bebott till 1948 och har bostadsdel och fähus i samma länga. Huset blev byggnadsminne 1959 och är idag ett museum som visar hur fattigt folk bodde förr i tiden.

En husman var en bofast lantarbetare, hantverkare eller soldat, som ägde sitt eget hus men inte någon del av byajorden.

Byggnader och anläggningar i Ystads kommun
Byggnadsminnen i Skåne län
Bosanska Krupa

Bosanska Krupa (kyrilliska: Босанска Крупа) är en stad i kommunen Bosanska Krupa i kantonen Una-Sana i nordvästra Bosnien och Hercegovina. Orten ligger vid floden Una, cirka 24 kilometer nordost om Bihać. Bosanska Krupa hade 10 196 invånare vid folkräkningen år 2013.

Av invånarna i Bosanska Krupa är 94,72 % bosniaker, 1,14 % romer, 0,96 % bosnier, 0,74 % muslimer, 0,52 % serber och 0,49 % kroater (2013).

Referenser

Externa länkar 

Orter i Federationen Bosnien och Hercegovina
Rosenskära

Rosenskära (Cosmos bipinnatus) är en art i familjen korgblommiga växter från sydvästra USA och Mexiko.

Egenskaper
Rosenskära är en ettårig, upp till meterhög korgblommig ört med finflikiga blad och stora blomkorgar med breda, lila kantblommor och gula diskblommor. Den blommar under sensommaren och hösten och odlas som sommarblomma i Sverige.

Rosenskära är mycket omtyckt av bin och fjärilar och kan därför användas för att locka dessa till din trädgård. Den är mer eller mindre immun mot angrepp från de flesta sjukdomar och skadedjur, men är omtyckt av sniglar som gärna äter de späda bladen.

Synonymer 
Cosmea bipinnata Willd. 
Cosmos bipinnatus var. albiflorus Sprenger 
Cosmos bipinnatus var. exaristatus de Candolle
Cosmos bipinnatus var. typicus Sherff

Källor

Externa länkar 

Korgblommiga växter
Sommarblommor
Ro Växtindex
Mariestads BK

Mariestads Bollklubb är en fotbollsklubb från Mariestad i Skaraborg i Västergötland, bildad den 13 juli 1929 av Allan Lindqvist och spelade säsongen 2022 i division V Västergötland norra, där man efter kvalspel kvarstår till säsongen 2023. Föreningen har spelat fem säsonger i den tredje högsta serienivån, som förr bedämndes division III men nu motsvaras av division I. Detta skedde säsongerna 1944/1945, 1946/1947, 1959, 1964 och 1977.

Mariestads BK spelar sina hemmamatcher på Vänershof som är belägen på Östra Järnvägsgatan. Det finns två reservanläggningar - Norra Vägen och Högelid. 

Ofta omnämns klubben med hjälp av förkortningen MBK eller det vedertagna smeknamnet "Bollis".

Referenser

Noter 

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1929
Sport i Mariestad
Basia Bulat

Basia Bulat (uttal: /ˈbɒʃə buːˈlɒt/), född 13 april 1984 i Etobicoke, Toronto, är en kanadensisk singer-songwriter, med senare uppväxt i London, Ontario. Hon uppträder ofta med autoharpa, men spelar även andra instrument. Hon är av polskt ursprung; hennes mamma var musiklärare i klassisk musik.

Bulat gav 2005 på egen hand ut EP:n Basia Bulat. Senare fick hon skivkontrakt med Rough Trade Records och debutalbumet Oh, My Darling, producerat av Howard Bilerman, släpptes 2007.

År 2008 var hon nominerad till det kanadensiska musikpriset Polaris Music Prize för albumet Oh, My Darling.

Albumet Tall Tall Shadow (2013) skrev Bulat till stor del med anledning av en nära väninnas bortgång.

Diskografi

Album

EP

Singel 
 (7" vinyl)

Referenser 
The London Free Press, Toronto, intervju 2010-01-29.
Agenda Magazine, Bryssel, intervju 2013-10-31.

Externa länkar 

Officiell webbplats
Myspace-sida

Kanadensiska popsångare
Indiepopsångare
Multiinstrumentalister
Födda 1984
Levande personer
Kvinnor
Lista över Inu Yasha-kapitel

Detta är en lista över kapitlen i den svenska utgivningen av mangaserien Inu Yasha baserad på den svenska officiella översättningen av Egmont Kärnan. Anime-episoderna står på engelska eftersom de inte sänts i Sverige. Mangan börjar om på kapitel nr 1 i varje volym men här börjar kapitelnumreringen vid nr 1 i volym 1 och fortsätter fram tills mangan är slut. På vissa ställen är anime-episoderna inte i ordning men detta beror på att Sunrise, som producerar episoderna, ändrat om ordningen så att det som egentligen kommer före i mangan kommer senare i animen.

Volymer

Volym 1

Volym 2

Volym 3

Volym 4

Volym 5

Volym 6

Volym 7

Volym 8

Volym 9

Volym 10

Volym 11

Inu Yasha
Inu Yasha-kapitel/vol6-10
Listor med anknytning till kultur
Anime
Arrowhead Stadium

Arrowhead Stadium är en arena i Kansas City i Missouri i USA. Den är NFL-klubben Kansas City Chiefs hemmaarena och en del av Truman Sports Complex tillsammans med Kauffman Stadium. Arenan invigdes den 12 augusti 1972 och har efter en renovering 2007–2010 en kapacitet på 76 416 åskådare.

Referenser

Noter

Sportanläggningar i Missouri
Kansas City, Missouri
Sportanläggningar invigda 1972
Kansas City Chiefs
Stadium i NFL
The Dictators

The Dictators är en amerikansk rockgrupp bildad i New York City 1973.

Gruppens inflytelserika debutalbum The Dictators Go Girl Crazy! gavs ut 1975. Banduppsättningen bestod då av basisten och sångaren Andy Shernoff, gitarristerna Ross "The Boss" Friedman och Scott "Top Ten" Kempner, sångaren "Handsome Dick" Manitoba och trumslagaren Stu Boy King.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Ross "The Boss" Friedman – sologitarr, bakgrundssång (1973–1979, 1991–)
Richard Manitoba – sång (1975–1979, 1991–)
J.P. Patterson – trummor (1991–1996, 1998–)
Daniel Rey – gitarr (2011–)
Dean Rispler – basgitarr (2011–)

Tidigare medlemmar
Andy Shernoff – basgitarr, keyboard, sång, bakgrundssång (1973–1975, 1976–1979, 1991–2011)
Scott "Top Ten" Kempner – rytmgitarr (1973–1979, 1991–2002, 2004–2011)
Stu Boy King – trummor (1973–1975; död 2018)
Ritchie Teeter – trummor (1976–1979; död 2012)
Mark Mendoza – basgitarr (1976–1978)
Mel Anderson – trummor (1979)
Frank Funaro – trummor (1996–1998)

Diskografi
Studioalbum

Livealbum

Samlingsalbum

Singlar
1977 – "Hey Boys" / "Disease"
1977 – "Search & Destroy" / "Sleepin' With The TV On"
1977 – "Heartache" / "Search And Destroy"	
1977 – "Sleepin' With The T.V. On" / "Science Gone Too Far!"
1996 – "I Am Right" / "Loyola"	
1997 – "Who Will Save Rock And Roll?" / "The Savage Beat"
2001 – "Avenue A" / "New York, New York"
2007 – "16 Forever" / "Stay With Me"

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1973
Musikgrupper från New York
Vemdalens socken

Vemdalens socken ligger i Härjedalen, ingår sedan 1974 i Härjedalens kommun och motsvarar från 2016 Vemdalens distrikt.

Socknens areal är 1 039,26 kvadratkilometer, varav 1 034,20 land. År 2000 fanns här 908 invånare. Tätorten kyrkbyn Vemdalen med sockenkyrkan Vemdalens kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Vemdalens socken bildades omkring 1550 genom en utbrytning ur Hede socken.

Vid kommunreformen 1862 överfördes ansvaret för de kyrkliga frågorna till Vemdalens församling och för de borgerliga frågorna till Vemdalens landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Hede landskommun som 1974 uppgick i Härjedalens kommun. Församlingen uppgick 2010 i Hedebygdens församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Vemdalen, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Härjedalen.

Geografi
Vemdalens socken ligger kring Veman. Socknen är en myrrik bergig skogsbygd som i öster och nordväst har lågfjäll som i Hemvalen når 1 083 meter över havet.

Tätorten Vemdalen har via länsväg 315 har förbindelse österut över Vemdalsskalet till Klövsjö–Åsarna, alternativt Rätansbyn–Ånge–Sundsvall.

Fornlämningar
Man har anträffat några boplatser från stenåldern. Dessa finns i utmarker vid Ljusnan. Inom församlingen finns vidare omkring 160 fångstgropar, vilka är såväl från forntiden som från medeltiden. Från medeltiden finns även en ödegård samt cirka 25 blästerugnar.

Namnet
Namnet (1403 Veimo dal) kommer från kyrkbyn som i sin tur fått namn från Vemån. Ånamnet innehåller veima, 'göra slingrande rörelser'.

Befolkningsutveckling

Litteratur om Vemdalens socken 
Börtnan – fiskebyn i fäbodriket skriven av Jöns, Lars-Göran och Anders Larsson på Jengels Förlag 2019. Boken behandlar bla Vemdalens sockens gårdar, fäbodar och marker norrut närmast Ljungan som Källberget, Gavlan och Lövsta mfl.
Härjedalens ortnamn och bygdesägner skriven av Erik Modig 1902-03 och bla utgiven hos Kungliga boktryckeriet P.A. Norstedt & söner 1949. Boken behandlar Härjedalens historia.
Vemdalen-kulturbygd bland fjällen skriven av John A. Fjellner på Österunds-Postens Tryckeriaktiebolag 1961. Boken behandlar Vemdalens historia.

Se även
Vemdalens församling
Hede tingslag

Referenser

Noter

Externa länkar

Socknar i Härjedalen
Indelningar i Härjedalens kommun
Qatar Stars League

Qatar Stars League är den högsta divisionen i fotbollssystemet i Qatar.

År 2003 gav Qatars olympiska kommitté alla lag en summa motsvarande 10 miljoner dollar vardera för att rekrytera upp till fyra stora stjärnor per lag för att höja den qatariska ligan och fotbollen. Det ledde till att spelare som Gabriel Batistuta, Romario, Stefan Effenberg, Mario Basler, Ali Benarbia, Sabri Lamouchi, Frank de Boer, Ronald de Boer och Frank Leboeuf kom till Qatar.

Regler 
 Varje klubb spelar 22 matcher per säsong. Alla lag möter varandra två gånger.
 Lag på placering ett vinner Q-League och går till Qatar Crown Prince Cup tillsammans med lag på placering två till fyra. Semifinal med hemma- och bortamöte samt final.
 Laget på plats 11 och 12 åker ner till andra divisionen medan lagen som slutar etta respektive tvåa i andra divisionen går upp till Q-League.

Klubbar säsongen 2019/2020

Utmärkelser

Skytteligasegrare genom tiderna

Vinnare av Q-League 

1963/1964 : Al-Maref
1964/1965 : Al-Maref
1965/1966 : Al-Maref
1966/1967 : Al-Oruba
1967/1968 : Al-Oruba
1968/1969 : Al-Oruba
1969/1970 : Al-Oruba
1970/1971 : Al-Oruba
1971/1972 : Al-Sadd
1972/1973 : Al-Esteqlal
1973/1974 : Al-Sadd
1974/1975 : ingen mästare
1975/1976 : Al-Rayyan
1976/1977 : Al-Esteqlal
1977/1978 : Al-Rayyan

1978/1979 : Al-Sadd
1979/1980 : Al-Sadd
1980/1981 : Al-Sadd
1981/1982 : Al-Rayyan
1982/1983 : Al-Arabi
1983/1984 : Al-Rayyan
1984/1985 : Al-Arabi
1985/1986 : Al-Rayyan
1986/1987 : Al-Sadd
1987/1988 : Al-Sadd
1988/1989 : Al-Sadd
1989/1990 : Al-Rayyan
1990/1991 : Al-Arabi
1991/1992 : Al-Ittihad
1992/1993 : Al-Arabi

1993/1994 : Al-Arabi
1994/1995 : Al-Rayyan
1995/1996 : Al-Arabi
1996/1997 : Al-Arabi
1997/1998 : Al-Ittihad
1998/1999 : Al-Wakrah
1999/2000 : Al-Sadd
2000/2001 : Al-Wakrah
2001/2002 : Al-Ittihad
2002/2003 : Qatar Sports Club
2003/2004 : Al-Sadd
2004/2005 : Al-Gharrafa
2005/2006 : Al-Sadd
2006/2007 : Al-Sadd
2007/2008 : Al-Gharrafa

2008/2009 : Al-Gharrafa
2009/2010 : Al-Gharrafa
2010/2011 : Lekhwiya SC
2011/2012 : Lekhwiya SC
2012/2013 : Al-Sadd
2013/2014 : Lekhwiya SC
2014/2015 : Lekhwiya SC
2015/2016 : Al-Rayyan SC
2016/2017 : Lekhwiya SC
2017/2018 : Al-Duhail SC
2018/2019 : Al-Sadd
2019/2020 : Al-Duhail SC
2020/2021 : Al-Sadd
2021/2022 : Al-Sadd

Källor
HQ (inspelningsstudio)

HQ, eller Headquarters är den inspelningsstudio som heavy metal-bandet Metallica har använt sedan år 2002, då de spelade in sitt åttonde studioalbum St. Anger. Studion är belägen i San Rafael i norra Kalifornien och används fortfarande av Metallica för att spela in album.

Inspelningsstudior
Metallica
Pohjanoteeraus

Pohjanoteeraus var ett finländskt punkband, aktivt i år 1979. Gruppen spelade aldrig in någon skiva, men fungerade som språngbräda för två betydande finländska artister. Den ena var Sami Takamäki, som senare spelade bas i grupper som Pelle Miljoona Oy, Hanoi Rocks och The New York Dolls. Den andra var Pasi Nikander, Panda, som skulle grunda ett av Finlands första new age-band, Musta Paraati.

Medlemmar
Pasi Nikander - sång
Olli Hildén - gitarr
Sami Takamäki - bas
? Kimmo Ritamies- trummor

Finländska musikgrupper
Finländska punkband
Take a Chance on Me

Take a Chance on Me är en sång skriven av Björn Ulvaeus och Benny Andersson och inspelad av den svenska popgruppen Abba. Den togs med på gruppens album The Album i december 1977 och utkom på singelskiva i januari 1978. 1992 togs sången med på samlingsskivan Abba Gold – Greatest Hits.

Historik 
Studioarbetet med melodin påbörjades den 3 augusti 1977 i Marcus Music Studio i Stockholm och den första demoinspelningen hade arbetsnamnet Billy Boy. Medverkande musiker i den slutgiltiga inspelningen är Benny Andersson (klaviatur), Björn Ulvaeus (akustisk gitarr), Lasse Wellander (elgitarr), Rutger Gunnarsson (elbas) och Roger Palm (trummor). Sången sjungs av Agnetha Fältskog och Anni-Frid Lyngstad.

Texten formades efter att Björn Ulvaeus under en joggningsrunda hade ett återkommande ljud med konsonanter i huvudet; "t-k-ch, t-k-ch, t-k-ch". Orden "take a chance" bildades och utifrån dem skrev han hela texten.

Singelskivan 
Take a Chance on Me blev en av Abba:s mest framgångsrika hitlåtar. Singeln (omslagsbild) släpptes i januari 1978 och tillbringade tre veckor som #1 i Storbritannien. Den toppade också listorna i Österrike, Belgien, Irland och Mexiko och var som bäst #3 i Schweiz, Nederländerna, Rhodesia (numera Zimbabwe), Västtyskland och USA. I USA sålde den mer exemplar än gruppens enda etta på Billboardlistan, Dancing Queen, hade gjort ett år tidigare.

Singelns B-sida var I'm a Marionette som även den fanns med på The Album.

Listplaceringar

Coverversioner (urval) 
 En cover på låten spelades in av synthpopduon Erasure 1992, som en del av deras EP Abba-esque. Den toppade singellistan i Storbritannien i fem veckor 1992.
 Take a Chance on Me finns med i musikalen och långfilmen Mamma Mia!.
 Den svenska popgruppen A-teens släppte sin version av sången på album 1999 och som singelskiva 2000.  
 Alvin and the Chipmunks spelade in sin version av sången till sitt album Chipmunk Rock 1982.
 Den amerikanska artisten Pamela McNeill gjorde sin version av sången på sitt album Tribute To Abba.
 En a cappella-version av sången spelades in av den belgiska gruppen Voice Male till deras album Colors 1999.
 Den svenska musikern Nils Landgren gjorde sin version av sången på albumet Funky Abba 2004.
 Den skotske indieartisten Colin Asquith har spelat in en egen version av sången med den ursprungliga texten, men med delvis ny melodi.
 Den mexikanska gruppen Los Horoscopos de Durango har spelat in sången med text på spanska, Sólo Piensa en Mí i folmusikstil.

Referenser

Noter 

Låtar framförda av Abba
Musiksinglar 1978
Låtar av Benny Andersson
Singlar utgivna på Polar Music
Låtar av Björn Ulvaeus
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i Storbritannien
Musikvideor regisserade av Lasse Hallström
Rolls-Royce Silver Wraith

Rolls-Royce Silver Wraith är en personbil, tillverkad av den brittiska biltillverkaren Rolls-Royce mellan 1946 och 1959.

Rolls-Royce återupptog produktionen efter andra världskriget med en vidareutveckling av förkrigsmodellen Wraith. Bilen hade modifieringar av motor och bromsar. Motorn var egentligen ett steg bakåt i utvecklingen, då den nu var försedd med F-topp. Bromsarna var hydromekaniska, en typiskt brittisk kompromiss, där frambromsarna var hydrauliska medan bakbromsarna fortfarande var vajer-manövrerade.

Motorn förstorades två gånger under bilens produktionstid genom att cylinderdiametern borrades upp. Först 1951 till 92,1 mm, vilket ger en cylindervolym på 4566 cm³, sedan 1954 till 95,25 mm, vilket ger en cylindervolym på 4887 cm³. Från 1952 tillkom automatlåda som alternativ.

Silver Wraith upprätthöll traditionen där Rolls-Royce levererade ett körklart chassi, sedan fick kunden köpa till en kaross från en fristående karossbyggare efter eget tycke och smak. Rolls-Royce hade dock en katalog med rekommenderade ”standardkarosser” från exempelvis Park Ward eller Hooper, som kunde levereras på kort tid och de flesta kunder valde just en sådan kaross.

Källor
The Classic Rolls-Royce, av G.N. Georgano, 1985.

Externa länkar 

Silver Wraith
Bakhjulsdrivna fordon
Marquis

Marquis är en fetischtidning ägd, publicerad och fotograferad främst av Peter W. Czernich. Denna Tysklandsbaserade tidning täcker ett stort spektra av ämnen inom hela fetischsubkulturen i världen. Tidningens namn åsyftar Marquis de Sade.

Czernichs ursprungliga tidskrift («O») började som en spin-off till den brittiska tidningen Skin Two, men fick snabbt ett eget liv.

1994 förlorade Czernich rättigheten att använda namnet <<O>> till förmån för Oprah Winfrey, varefter tidningen döptes om till Marquis. Sedan dess har tidningen givits ut mellan två och fyra gånger per år.

1996 startade tidningen Heavy Rubber och 2006 'Marquis Style som biprodukter till Marquis.

Även om tidningens namn är inspirerad av Marquis de Sades namn har tidningen lite att göra med vad som normalt klassificeras som sadism. Marquis är däremot specialiserad till Latex- och lackfetischism, med teman vilka inte sällan är sexiga kvinnor i catsuits, bondageutrustning och annat som hör till fetischisters fantasier.

Se även 
 Materialfetischism

Referenser 
Denna artikel har helt eller delvis översatts från engelska Wikipedia.

Noter

Externa länkar 
 Marquis officiella hemsida
 Oprah puts lash to German fetish title

Fetischism
Rolls-Royce Silver Dawn

Rolls-Royce Silver Dawn är en personbil, tillverkad av den brittiska biltillverkaren Rolls-Royce mellan 1949 och 1955.

Silver Dawn var den första Rolls-Royce som levererades komplett med kaross från fabrik. Karossen hade tagits fram till Bentley Mark VI och tillverkades av Pressed Steel. Bilen var i praktiken en Bentley med Rolls-kylare och var avsedd för export, främst till USA. Den började säljas på den brittiska hemmamarknaden först 1953.

Från 1952 kunde bilen levereras med automatlåda. Växellådan köptes från General Motors.

Källor
The Classic Rolls-Royce, av G.N. Georgano, 1985. 

Silver Dawn
Bakhjulsdrivna fordon
Potheinos

Potheinos, född i början av 1:a århundradet f.Kr., död 48 eller 47 f.Kr., var regent för farao Ptolemaios XIII ur Ptolemaiska dynastin i Egypten mellan 51 och 48 f.Kr. Han är framförallt ihågkommen för att ha vänt Ptolemaios mot hans syster Kleopatra VII och på det sättet startat ett inbördeskrig i Egypten, samt för att ha halshuggit Pompejus och visat upp huvudet för Julius Caesar.

Biografi
När Ptolemaios XII dog år 51 f.Kr. slog han genom sitt testamente fast att Ptolemaios XII och Kleopatra VII skulle samregera i Egypten med det romerska imperiet som deras överbeskyddare. Ptolemaios var minderårig och Potheinos utsågs till landets regent. När Ptolemaios och Kleopatra upphöjdes till äldre regenter, behöll Potheinos sin tidigare titel som regent. 

De flesta egyptologer tror att Potheinos använde sitt inflytande för att vända Ptolemaios mot Kleopatra, som våren 48 f.Kr., under Potheinos ledning, försökte avsätta Kleopatra för att bli ensam härskare i landet, medan Potheinos planerade att tillskansa sig mer makt bakom tronen. De fick kontrollen över Alexandria, sedan Egyptens huvudstad, och tvingade Kleopatra bort från staden. Snart organiserade hon sin egen armé och ett inbördeskrig bröt ut i Egypten, medan Arsinoe IV också började lägga anspråk på tronen för sin egen del.

Rom var också involverat i ett inbördeskrig, och efter nederlaget i slaget vid Farsala (eller Pharsalus) 48 f.Kr. sökte Pompejus politisk asyl i Egypten. Till en början låtsades Potheinos att han accepterade dennes begäran men den 29 september 48 f.Kr. halshögg han generalen och hoppades därigenom få favörer från Julius Caesar, som hade besegrat Pompejus. När Caesar anlände visades Pompejus huvud upp för honom, men han reagerade med bestörtning och blev äcklad av det inträffade varpå han beordrade att man skulle hitta Pompejus kropp för att ge honom en anständig begravning enligt romersk sed. Potheinos hade förbisett det faktum att Caesar delade ut amnesti till sina fiender, vilken omfattade bland andra Cassius, Cicero och Brutus, och även det faktum att Pompejus var Caesars svärson. Kleopatra utnyttjade Potheinos misstag för att vinna Caesars gunst och blev sedermera hans älskarinna.

Caesar arrangerade då en avrättning av Potheinos och ett äktenskap mellan Kleopatra och Ptolemaios.

Referenser 

Egyptens regenter
Män
Födda 000-talet f.Kr.
Avlidna 40-talet f.Kr.
Kleopatra VII av Egypten
Personer i Egypten under 000-talet f.Kr.
Herrestadmasten

Herrestadmasten är en 332 meter hög radio- och TV-mast. Masten är belägen på Herrestadsfjället, vid Herrestad i Uddevalla kommun. Masten är Sveriges femte högsta mast tillsammans med Ervastebymasten och tidigare även Häglaredsmasten.
Masten uppfördes 1960  och står 162 meter över havet.
Ägare är Teracom och de ansvarar även för utsändningarna av digital-TV och FM-radio.

Herrestadsmasten har fem MUX:ar för digital-tv samt fem sändare för FM-radio

Radiofrekvenser

Uteffekten är begränsad enl. internationell överenskommelse till 10 kW

I det analoga TV-nätet använde stationen först kanal E2 vertikal polarisation för TV1. 
. I mitten av 1970-talet ändrade man om TV1 till kanal E33 och hade samsändning på kanal E2 vertikal fram till början av 1980-talet. Ytterligare en kanal tillkom 1992 i samband med utbyggnaden av TV4. 
TV1 fick byta kanal på grund av vertikal polarisation är olämpligt i kuperad terräng. Dessutom stördes Uddevalla av norska sändare på samma kanal och Uddevalla störde norska sändare.

SVT1: E2V, efter 1969 E33
SVT: E23
TV4: E43
Uteffekt: 1000 kW

Slavsändare
Uddevalla är även matarstation för slavsändarna i Ellös, Hamburgsund, Henån, Hunnebostrand, Kungshamn, Kämpersvik, Munkedal, Strömstad, Vassbotten och Ödsmål. Dessutom är Uddevalla även matarstation för huvudsändaren i Trollhättan.

Se även
Lista över TV-master i Sverige

Källor

TV-torn i Sverige
Byggnader och anläggningar i Uddevalla kommun
Byss-Calle

Byss-Calle, egentligen Carl Ersson Bössa, född 26 april 1783 Älvkarleby församling, Uppsala län, död 9 januari 1847, Älvkarleby församling, Uppsala län, var en legendarisk nyckelharpospelman från Östanå, Älvkarleby socken i norra Uppland.

Byss-Calle hade inte några spelmän i släkten. Förutom som spelman försörjde han sig som strömmingsfiskare och under fyra år som pråmkarl då han lastade om järn från Söderfors bruk för vidare befordran till utlastningshamnen Skutskär.
Många av hans låtar spelas än i dag efter uppteckningar som dock inte gjordes under hans levnad utan efter 1870 av organisten i Österlövsta socken, Mats Wesslén (1812–1878), som också var en känd nyckelharpspelman. Låtarna finns bland annat på cd:n "Byss-Calle" med Nyckelharporkestern (Drone Records, DROCD021) samt på olika skivor med gruppen Väsen.

Slängpolska efter Byss-Calle är, tillsammans med Helan går, Sveriges ledmotiv i datorspelet Civilization VI.

Referenser
Olof Andersson: Berömda Uppländska spelmän, artikel i årsskriften Uppland 1940.

Noter

Externa länkar
Ur '57 låtar efter Byss-Kalle', Folkwiki
Byss-Calle i noter och midi, Folkwiki
 

Nyckelharpister
Svenska folkmusiker
Svenska folkmusikkompositörer
Personer från Älvkarleby socken
Födda 1783
Avlidna 1847
Män
Mononymt kända personer
Upplandsspelmän
Rolls-Royce Phantom IV

Rolls-Royce Phantom IV är en personbil, tillverkad av den brittiska biltillverkaren Rolls-Royce mellan 1950 och 1956.

Phantom IV var en superlyxversion av den sexcylindriga Silver Wraith och såldes uteslutande till kungligheter och andra statschefer. Endast 18 bilar byggdes mellan 1950 och 1956.

Bilen delade teknik med den mindre syskonmodellen, men hade längre hjulbas. Den var försedd med en åttacylindrig version av Rolls-Royce:s modulmotor. Cylindermåtten var desamma som hos tidiga Silver Wraith: 88,9 x 114,3 mm, vilket ger en cylindervolym på 5675 cm³.

Varje bil var försedd med en unik kaross, specificerad av kunden. Första bilen gick till Storbritanniens dåvarande tronföljare Elisabeth och markerade en brytning med brittiska hovets traditionella leverantör Daimler.

Källor
The Classic Rolls-Royce, av G.N. Georgano, 1985. 

Phantom IV
Bakhjulsdrivna fordon