kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hydroterapi

Uppslagsordet "Vattenkur" leder hit. Se även Vattenkur (psykiatri).
Hydroterapi är ett metodiskt bruk av kallt vatten till sjukdomars behandlande, något som var mycket utbrett under 1800-talet. 

Även liknande behandlingar förekommit långt tidigare, härstammade den sentida vattenbehandlingen från lantmannen Vincenz Priessnitz (1799-1851) i Bad Gräfenberg, österrikiska Schlesien. Han hade själv råkat ut för revbensbrott och började behandla sig själv genom att stämma sin bröstkorg hårt emot en stolsrygg och därigenom föra de brutna revbenen i deras naturliga läge, varefter han behandlade sig med kompresser med kallt vatten och därigenom tillfrisknade fullständigt. Hans förtroende till vattenbehandlingen växte, och han började med stor framgång behandla människor härmed. Likaledes lärde honom tillfälligheten att inse nyttan att efter svettningar behandla sig med kyligt vatten och att uppfinna såväl sittbad som sköljningsduscher o.s.v. Han blev för kvacksalveri åtalad av domstolarna 1829 och 1830, och först 1831 erhöll han rättighet att behandla sjuka vid Gräfenberg.

Hans metod bestod i användandet av kallt vatten som dryck i ganska avsevärda kvantiteter, bad, diet och kroppsrörelser. Han uppställde för sig en teori lika enkel och lättfattlig, som hans behandlingssätt var energiskt och konsekvent. Kroppen måste rensas från främmande sjukdomsämnen genom grundlig utsvettning. Doktor Lagberg, en av Priessnitz efterföljare, skildrar som ett exempel på badbehandlingen vid Gräfenberg denna på följande sätt: Först ett lavemang av kallt vatten, kl. 6 å 7 på morgonen ett "fullbad", efter 2-3 timmars förutgående inpackning; kl. 11 ett 15-20 minuters sittbad eller 5-8 minuters strömbad, som förnyas på aftonen; kl. 5 några minuter under en dusch samt behandling med s.k. neptunigördel, två eller tre gånger om dagen omlagda. Utom dessa badformer begagnades avrivningar, halvbad, duschar i strål- eller regnform, allt med förutgående uppvärmning genom kraftig promenad eller kroppsarbete, genom svettning i torra eller fuktiga inpackningar. Priessnitz fick många efterföljare, men själva kallvattenkuren undergick under tidens lopp många modifikationer.

Kallvattenkuranstalter har funnits i många länder. Mest känd är Sebastian Kneipp som under 1800-talets senare del bedrev omfattande vattenterapi i Bad Wörishofen i Bayern. I Sverige var det doktor Johan Olof Lagberg, "den svenska vattenterapins fader", som först, i Söderköping, införde denna kurmetod, 1842; sedermera följde år 1843 Augustenbad vid Bie, 1849 Södertälje, 1852 Sundsvall, 1859 Uppsala, 1865 Mösseberg, 1870 Skövde och 1878 Hjo. Vid badorten Särö uppfördes en Gräfenberg-dusch 1840, med en fallhöjd på 22 fot.

Se även
 Surbrunn
 Brunnsort

Källor

Noter 

 
Medicinsk historia
Abakaliki

Abakaliki är en stad i sydöstra Nigeria. Den är administrativ huvudort för delstaten Ebonyi och hade ungefär 198 100 invånare år 2016. Större delen av stadens befolkning tillhör igbofolket.

Abakaliki ligger där vägarna från Enugu, Afikpo och Ogoja korsas och är en betydande handelsplats för jordbruksprodukter såsom jams, cassava, ris, palmolja och korn.

Källor

Orter i Nigeria
Harald Victorin

Henric Harald Victorin, född 14 november 1889 i Kristbergs socken, Östergötlands län, död 8 september 1960 i Danderyd, var en svensk författare, översättare och filmregissör.

Victorin var även kapten vid kustartilleriet och tjänsteman vid Kungliga Flygförvaltningen. 

Pseudonym: Jonas Saarinen.

Victorin tillhörde den första styrelsen för Sveriges författarfond (se Bokutredningen). Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bibliografi

Filmer
1944 – Med älven mot havet
1947 – Det vänliga fjället

Priser och utmärkelser 
1953 – Tidningen Vi:s litteraturpris

Källor 
Sveriges dödbok 1947-2006, (Cd-Rom), Sveriges Släktforskarförbund
 Svenska Filminstitutet: Svensk Filmdatabas
 Victorin, Henric Harald på SvenskaGravar.se

Svenskspråkiga författare
Svenska filmregissörer
Svenska författare under 1900-talet
Svenska översättare under 1900-talet
Personer från Kristbergs socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1889
Avlidna 1960
Män
Chris Björin

Christer "Chris" Björin, född 1947, är en svensk professionell pokerspelare, bosatt i England. Han har vunnit två turneringar i World Series of Poker. Hans totala vinster i turneringspoker överstiger $5,0 miljoner. Vilket ger honom en 2:a plats på inspelade pengar-listan i Sverige. Han har hittills nått finalbordet i tre turneringar under World Series of Poker 2007. Han har vunnit prispengar i 54 WSOP-turneringar, vilket gör honom till en av de 10 spelare som kommit "in the money" flest gånger under WSOP:s historia.

WSOP-armband

Källor 

Svenska pokerspelare
Födda 1947
Män
Levande personer
Minotaur I

Minotaur I är en amerikansk raket som ingår i raketserien Minotaur. Raketen tillverkas av Northrop Grumman och är avsedd för små laster till LEO och SSO. Raketen bygger på teknik från den ballistiska roboten LGM-30 Minuteman och består av fyra steg med fast bränsle.

Uppskjutningar 

Rymdraketer
Benin City

Benin City är en stad i södra Nigeria, belägen vid Beninfloden, cirka 240 km öster om Lagos, och är administrativ huvudort för delstaten Edo. Staden sträcker sig in i de tre distrikten Egor, Ikpoba-Okha och Oredo, vilka sammanlagt hade 1 086 882 invånare vid folkräkningen 2006. 

Benin City är huvudort för gummiproduktionen i Nigeria, och har även stora sågbruk och möbelindustri, samt anläggningar för framställning av palmolja. I Benin City ligger University of Benin (grundat 1970),. Staden är katolskt och protestantiskt biskopssäte.

Staden är bebodd sedan 900-talet, och var huvudstad i edofolkets kungadöme Benin. Den var ett beryktat centrum för slavhandeln, och förstördes och plundrades av britterna 1897. Staden är sedan gammalt känd för konsthantverk i brons, elfenben och trä.

Staden blev även huvudstad i den mycket kortlivade självutropade  Republiken Benin (som namngavs efter staden). Denna stat existerade endast i drygt ett dygn mellan den 19 och 20 september 1967. Det gör Benin City till världshistoriens mest kortlivade huvudstad.

Se även 
Benin-bronserna

Källor 

Orter i Nigeria
Daniel Skarps

Daniel Skarps, född 24 augusti 1976, är en svensk bandyspelare. Inför säsongen 2010/2011 valde han att återvända till moderklubben Bollnäs GoIF/BF efter tre säsonger i Edsbyns IF.

Klubbar i karriären
1993/94: Bollnäs GoIF/BF
1994/95: Edsbyns IF
1996/97-1999/00: Bollnäs GoIF/BF
2000/01: Edsbyns IF
2001/02-2002/03: Gripen Trollhättan BK, Slussens BK
2003/04: IF Vindhemspojkarna
2004/05-2006/07: Bollnäs GoIF/BF
2007/08-2009/10: Edsbyns IF
2010/11: Bollnäs GoIF/BF

Källor
ibdb.bandysidan.nu - Daniel Skarps

Svenska bandyspelare
Födda 1976
Män
Levande personer
Ado Ekiti

Ado Ekiti, även kallad Ado, är en stad i sydvästra Nigeria. Den är administrativ huvudort för delstaten Ekiti och har 308 621 invånare på en yta av 293 km².

Källor 

Orter i Nigeria
Politiskt manifest om världsfattigdomen

Politiskt manifest om världsfattigdomen är en nationalekonomisk debattbok skriven av Gunnar Myrdal, som utkom 1970. I boken drog Myrdal de politiska slutsatserna av sin tidigare forskning om världsfattigdomen. Han pläderade där för behovet av radikala reformer i de "underutvecklade" länderna inom flera politikområden. Myrdal förespråkade exempelvis omfattande jordreformer för att få tillstånd ett mer jämlikt ägande inom jordbruket. Han menade också att den omfattande korruptionen i tredje världens länder måste angripas för att en ekonomisk utveckling skulle ske. Han myntade begreppet "den mjuka staten" med vilket han avsåg den bristande samhällsdisciplin som yttrar sig i brister i lagstiftning och laglydnad bland till exempel tjänstemän i tredje världen. 

Samtidigt framhöll Myrdal de rika ländernas ansvar för världsfattigdomen. Exempelvis visade han hur de rika ländenas handelspolitik missgynnat tredje världen från kolonialtiden och framåt. Han diskuterade och kritiserade också de egoistiska orsakerna till de rika ländernas bistånd. Exempelvis visade han hur USA:s bistånd varit en del av det politiska spelet under kalla kriget. Som alternativ förespråkade han en omfattande reell ekonomisk omfördelning från rika till fattiga delar av världen. Detta förutsatte - menade Myrdal - att medborgarna i de "utvecklade" länderna övergav det nationalistiska välfärdsbegreppet. Istället borde de acceptera begreppet "välfärdsvärld".

Svenska debattböcker
Facklitteratur 1970
Systemkritisk ekonomisk litteratur
Gerhard Dyrssen

Gerhard Dyrssen, född 18 februari 1854 i Fänneslunda socken, Älvsborgs län, död 3 april 1938 i Stockholm, var en svensk kommendör, ämbetsman och statsråd. Han var sjöförsvarsminister 21 oktober 1898 till 10 maj 1901 och  landshövding i Värmlands län 1901–1921.

Dyrssens militära karriär startade då han blev underlöjtnant vid flottan 1873, tre år senare avancerade han till löjtnant. År 1885 hade han blivit kapten och 1896 blev han utnämnd till kommendörkapten av andra graden och två år senare av första graden. År 1899 blev han kommendör vid flottan. Han var även disponent vid aktiebolaget Bofors-Gullspång 1897–1898.

Trots att han inte tillhörde riksdagen, utsåg första kammaren honom till statsrevisor åren 1890–1893. Dyrssen blev hedersledamot av Kungl. Örlogsmannasällskapet 1898 (invald som ledamot 1892) och blev ledamot 1:a klassen av Kungl. Krigsvetenskapsakademien 1899.

Utmärkelser 

KmstkNO 1908 16/6 (KNO1kl 1901 15/5)

KSO1kl 1899 1/12 (RSO 1893)

RRS:tAO1kl

RFrHL

RPrRÖO3kl

Källor

Se även 
 Dyrssen, släktartikel

Sveriges sjöministrar
Landshövdingar i Värmlands län
Svenska militärer under 1800-talet
Personer med anknytning till Bofors
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Personer från Fänneslunda socken
Födda 1854
Avlidna 1938
Män
Johannesskolan

Johannesskolan är en F-9-skola i stadsdelen Centrum i Malmö kommun.

Skolan uppfördes efter ritningar av arkitekten John Smedberg och invigdes 1909. Det finns grönområden och kulturella aktiviteter som teater, konsthall, biografer och konserthus i närheten av skolan. Fritidgården ligger även i skolan som sedan har ett fridtidshem med två avdelningar och dess verksamhet är integrerad i skolan och där finns ca 35 barn. Under höstterminen 2006 har 216 elever fördelats i 12 klasser samt en förberedelseklass för elever från årskurs 6-9. 

Man har erbjudit VFA-pengar som innebär välförd för alla till personalförstärkning. Syftet med detta är att så många elever som möjligt ska ha behörighet att söka till gymnasiet. Även språkvalsundervisningar i spanska och franska för årskurs 6 finns för dem som kommer från Monbijouskolan, Västra skolan och Magistratskolan. Dessa skolor utnyttjar även Johannesskolans idrottslokaler. 

År 2002 hade skolan 520 elever, varav 70% med utländsk bakgrund. Efter våldsincidenter på skolan började föräldrar flytta sina elever till den mindre Backaskolan i närheten en segregationsprocess som pågick i många delar av Malmö där föräldrarnas omsorg om en god skolgång för sina barn delar upp skolor i svenskdominerade och utländskt dominerade. Enligt skolans rektor Lars Lindgren varnade skolan år 2002 hälften av sina elever i årskurs nio att de kunde bli underkända i matte, svenska eller engelska.

Ca 75 % av eleverna har ett annat modersmål än svenska och 30 språk är representerade på skolan. Malmö högskola och Johannesskolan samarbetar för att ge tillfälle för skolan att ta del av nya möjligheter att bidra till utbildningar av framtidens pedagoger. I skolan har man tid för eget arbete som kallas för TEA-tid där elever för möjlighet att välja ämnen eller arbetsområden efter behov, där eleverna upplever att de har svårigheter.

Skolan var med i säsong ett av tv-serien Klass 9A.

Johannesskolan under 1900-talet
Ecklesiastikdepartementet bestämde år 1865 en ny plan för att folkskolor utformas. Fram till år 1887 ändrades och färdigställdes normalställningar. Bland de första som John Smedberg formade fanns t.ex. Västra skolan från 1882. Stadens skolråd valde att inviga folkskolorna på ett mer anspråksfullt sätt. När Johannesskolan invigdes så var det en av nordens modernaste skolor. Smedberg designade utformningen av byggnaden utifrån skotsk jugend och svensk nationalromantik. 

Skolan är beräknad för att 2 200 elever ska vistas i byggnaden samt vanliga klassrum, slöjdsalar och gymnastiksalar. Men även moderniteter som vattenklosetter och skolbad. Byggnaden har en flygel samt en 100 meter lång huvudfasad. Skolan har även ett högt trapptorn. Yttermurarna är av rött tegel med band och fönster av glaserat tegel. Taket är beklätt med glaserat falstaktegel. Byggnaden har fyra ingångar, en av de är huvudfasaden och de andra tre är på motsatta sidan där lekplatsen finns. 

Bland skolans tidigare elever märks skådespelaren Nils Poppe, Jan Malmsjö samt Eva Rydberg.

Källor
Verksamhetsplan/lokal arbetsplan Johannesskolan

Grundskolor i Malmö
Lee Grant

Lee Grant, född Lyova Haskell Rosenthal den 31 oktober 1925 i New York i New York, är en amerikansk skådespelare och filmregissör. Hon tilldelades en Oscar för bästa kvinnliga biroll för rollen i filmen Shampoo 1975.

Biografi 
Lee Grants föräldrar var östeuropeiska judar. Hon etablerade sig som skådespelare på Broadway i tonåren och filmdebuterade i Polisstation 21 (Detective Story), vilken hon även spelat på scenen. För denna film fick hon sin första Oscarsnominering och vann pris som bästa skådespelerska på Filmfestivalen i Cannes.

Grant blev svartlistad i Hollywood efter att ha vägrat vittna mot sin man, Arnold Manoff, inför House Un-American Activities Committee (HUAC). Hon fortsatte som scenskådespelare och kom så småningom tillbaka även på film och TV, i bland annat Jacqueline Susann-filmatiseringen Dockornas dal. 1966 vann hon en Emmy för Peyton Place. Hon har vunnit en gång till och nominerad ytterligare fem. Hon medverkade även i det andra avsnittet av Columbo-serien.

1971 blev hon Oscarsnominerad igen, för Hal Ashbys Landlord (1970). Samma årtionde medverkade hon även i bland annat Shampoo – även denna regisserad av Ashby – för vilken hon belönades med en Oscar 1976. Året därpå var hon nominerad igen, för De fördömdas resa. Andra filmer från den här tiden är Haveriplats: Bermudatriangeln (1977), Katastrofplats Houston (1978) och Damien – Omen II (1978).

Under 1980- och 90-talen medverkade hon mest i mindre kända filmer och i TV-filmer. Hon medverkade dock bland annat i Randal Kleisers It's My Party (1996). På 2000-talet har hon medverkat i ett par stora filmer, som Dr. T och kvinnorna (2000) och Mulholland Drive (2001).

Filmografi 

1951 – Polisstation 21
1953/54 – Search for Tomorrow (TV-serie)
1955 – Storm Fear
1959 – Middle of the Night
1963 – The Balcony
1963 – An Affair of the Skin
1964 – Pie in the Sky
1964 – Jagad (TV-serie, 1 avsnitt)
1965/66 – Peyton Place (TV-serie, 71 avsnitt)
1967 – Divorce American Style

1967 – The Big Valley
1968 – Buona Sera, Mrs. Campbell
1968 – Judd, for the Defense
1969 – The Big Bounce
1969 – Marooned

1970 – There Was a Crooked Man...
 (pilotavsnittet "Ransom for a Dead Man")
1971 – The Neon Ceiling
 
1972 – Portnoy's Complaint
1974 – The Internecine Project

1975 – Fay (TV-serie)

1977 – The Spell

1978 – The Mafu Cage
1979 – When You Comin' Back, Red Ryder?
1980 – Little Miss Marker
1981 – Charlie Chan and the Curse of the Dragon Queen
1982 – Visiting Hours
1984 – Billions for Boris
1984 – Constance
1984 – Teachers
1985 – Sanford Meisner: The American Theatre's Best Kept Secret (dokumentär)
1987 – Med livet som insats

1992 – Something to Live for: The Alison Gertz Story (TV-film)
1992 – Earth and the American Dream
1992 – Citizen Cohn

1996 – The Substance of Fire
1996 – Under Heat

2000 – The Amati Girls

2005 – The Needs of Kim Stanley
2005 – Going Shopping

Teater

Roller

Externa länkar 

 
 

Födda 1925
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska TV-regissörer
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från New York
Hollywoods svarta lista
Oscar för bästa kvinnliga biroll
Regeringens IT-råd

Regeringens IT-råd var en kommitté tillsatt av Sveriges regering i syfte att vara regeringens rådgivare i IT-politiska frågor. IT-rådet tillsattes 20 juni 2007 och verkade till och med år 2010, då det lades ner. Det kan ses som en efterföljare till tidigare IT-kommissioner (1994–2003) och den IT-politiska strategigruppen (2003–2006). Det efterföljande Digitaliseringsrådet startades av Anna-Karin Hatt 2011.

IT-rådet bestod av 18 ledamöter och leddes av infrastrukturminister Åsa Torstensson.

Enligt regeringens presentation skulle rådet vara ett forum för strategisk diskussion mellan regeringen och företrädare för olika samhällsområden och ge perspektiv på lokal, regional och nationell nivå, utifrån ett näringspolitiskt angreppssätt. Syftet med rådets arbete var bland annat att utbyta åsikter och dela erfarenheter, och att uppmärksamma och diskutera framtida utmaningar. Eftersom IT i stor utsträckning påverkas av den internationella utvecklingen skulle detta perspektiv också uppmärksammas.

Ledamöter 
 Caroline Andersson, VD, Governo AB.
 Bosse Svensson, VD för Mktmedia.
 Bo Dahlbom, professor i informationsteknologi, Göteborgs universitet
 Håkan Eriksson, forskningschef, Ericsson
 Helena Ervenius, ansvarig för IT-frågor, Regionförbundet Kalmar
 Anne-Marie Fransson, förbundsdirektör IT & Telekomföretagen inom Almega
 Patrik Fältström, Senior Consulting Engineer, Cisco
 Lars Hultkrantz, professor i nationalekonomi, Örebro universitet
 Kristina Höök, professor vid Data- och systemvetenskapliga institutionen, Stockholms universitet
 Maria Khorsand, vd och koncernchef, Sveriges Tekniska Forskningsinstitut (från 1 oktober 2007)
 Eva Lindqvist, styrelseordförande och ledningskonsult. Före detta vicepresident, Mobile Business, Telia Sonera
 Nicklas Lundblad, stabschef, Stockholms handelskammare
 Ingrid Udén Mogensen, Chief Information Security Officer CISO (informationssäkerhetsansvarig), Electrolux
 Ann-Marie Nilsson, direktör Proment. Före detta vd IT-företagen
 Jan Rosén, professor i civilrätt (immaterialrätt), Stockholms universitet
 Pär Ström, integritetsombudsman, tankesmedjan Den Nya Välfärden
 Roger Wallis, professor i multimedia, Kungliga Tekniska högskolan
 Shori Zand, koncernchef, Storken barnmorskemottagningar

Källor
"2007 IT-politiska rådet" Internetmuseum. Läst 11 oktober 2017.

Noter

Externa länkar
 Regeringen har tillsatt ett IT-råd (Pressmeddelande från Näringsdepartementet 2007-06-20)
 Förlängd tid för regeringens IT-råd (Pressmeddelande från Näringsdepartementet 2008-12-18)
 Anna-Karin Hatt lägger ner IT-rådet (Computer Sweden, 2010-12-16)

Myndigheter under Näringsdepartementet
Organisationer bildade 2007
Organisationer upplösta 2010
Portal: Internet i Sverige
Herlev

Herlev är kommunhuvudort i Herlevs kommun. Den ligger i Region Hovedstaden nordväst om Köpenhamn.
Herlev har en järnvägsstation på Frederikssundbanen mellan Köpenhamn och Frederikssund.

Källor 

Orter i Region Hovedstaden
Herlevs kommun
Futabatei Shimei

Futabatei Shimei (pseudonym för Hasegawa Tatsunosuke), född 28 februari 1864 i Tokyo, död 10 maj 1909 i Bengaliska viken, var en japansk författare.
Futabatei hade genomgått en skola i ryska för tjänstemän och var därför väl förtrogen med rysk litteratur. Han skrev också på talspråket istället för på det traditionella litteraturspåket. Hans roman Ukigumo (Det seglande molnet) räknas som den första japanska moderna romanen. Den handlar om en ung man, Bunzo, som trots sin begåvning inte kan göra sig gällande i det moderna samhället. Han är alltför bunden av gammaldags hedersbegrepp.

Engelsk översättning 
Japan's first modern novel: Ukigumo of Futabatei Shimei / transl. and critical comment. by Marleigh Grayer Ryan, 1965, Columbia University Press

Källor 
Japansk litteratur ur "Utomeuropeiska litteraturer", 1966

Japanska författare under 1800-talet
Födda 1864
Avlidna 1909
Män
WP:Projekt Japan
Junichirō Tanizaki

Junichirō Tanizaki  (1886-1965) var en japansk författare. Mötet mellan det japanska och det västerländska är ett återkommande tema i hans böcker, liksom modernitetens intåg. 
Tanizaki översatte Berättelsen om Genji till modern japanska.

Tanizaki föddes i Nihonbashi i Tokyo. Han har skrivit om sin uppväxt i en välbärgad familj i 'Yosho Jidai'. Familjen kom dock att hamna i ekonomisk knipa. 1910 tvangs Tanizaki lämna litteraturinstitutionen vid Todaiuniversitetet när han inte längre hade råd att studera. Ungefär samtidigt började han få sina första noveller publicerade.

Tanizaki var nominerad som en av sex slutkandidater till Nobelpriset i litteratur 1964.

Bibliografi (urval)

Källor 
 Kapitlet Japansk litteratur i Utomeuropeiska litteraturer, 1966.
 Engelska Wikipedia (bibliografi).
 Japanska Wikipedia (T:s liv).

Japanska författare under 1900-talet
Alumner från Tokyos universitet
Män
Födda 1886
Avlidna 1965
WP:Projekt Japan
Personer från Tokyo
J.F. Willumsens museum

J.F. Willumsens museum är ett danskt konstnärsmuseum i Frederikssund i Region Hovedstaden i Danmark.

J.F. Willumsens museum visar måleri, teckningar och skulpturer av Jens Ferdinand Willumsen och invigdes 1957. Det drivs av Frederikssunds kommun.

Den ursprungliga museibyggnadens ritades av Tyge Hvass och en tillbyggnad 2005 av Theo Bjerg.

Externa länkar
 J.F. Willumsens museums webbplats

Konstmuseer och konsthallar i Köpenhamnsregionen
Museer i Region Hovedstaden
Konstnärsmuseer i Danmark
Frederikssunds kommun
Museer invigda 1957
Frederikssundbanen

Frederikssundbanen, järnvägslinje på Själland i Danmark, invigd 1879 och trafikerad med S-tåg mellan Frederikssund och Köpenhamn (linjerna C, H och H+). Stationer längs banan är bland annat Ballerup, Herlev, Husum, Vanløse och Flintholm.

Historik 
Banan invigdes 1879 mellan Frederiksberg nära Köpenhamn och Frederikssund. Sträckan Valby (Vestbanen) - Vanløse blev klar 1911. 
Banan elektrifierades 1989 och då började S-tågen köra där. Dubbelspår byggdes ut fram till 2002. 

Järnvägslinjer i Danmark
Järnvägslinjer öppnade 1911
Frederikssunds kommun
Valby

Valby kan syfta på

Valby, Köpenhamn, stadsdel i Köpenhamn, Danmark
Valby, Lojo kommun, en by i Lojo kommun, Finland
Powergaming

Inom rollspelande är kobold eller powergaming en nedsättande term om en rollspelare vars spelstil indikerar att dennes mål snarare är att förbättra sin karaktärs värden, stapla guld och besegra så många fiender som möjligt i stället för att utveckla karaktärens personlighet och bidra till själva historieberättandet. Vissa rollspelssystem, inte minst Dungeons & Dragons, beskylls ibland för att indirekt uppmana till koboldism. Så kallade friformsrollspel kan ses som en reaktion mot detta spelsätt.

Den motsvarande termen på engelska är munchkin.

Se även 
 Munchkin - ett kortspel som handlar om rollspels-kobolder.
 The Order of the Stick - En amerikansk webcomic om typiska rollspels-kobolder.

Källor 

Rollspelstermer
University of Benin

University of Benin kan syfta på

Université National du Bénin – i Cotonou i landet Benin
University of Benin, Nigeria – i staden Benin City
Université de Lomé – i staden Lomé, före 2001 kallat Université du Bénin
University of Benin, Nigeria

University of Benin, i Benin City, Nigeria, är ett av Nigerias största universitet.

Universitetet grundades 1970. Antalet studenter vid universitetet är cirka 36 000.

Gallery

Se även 
 University of Benin

Externa länkar 
 University of Benins officiella webbplats

Benin
Utbildningsinstitutioner bildade 1970