kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Balearisk ponny

Den Baleariska ponnyn är en hästras av ponnytyp som är unik för Mallorca i Balearerna, ett örike i Spanien. Den är ganska primitiv och med rufsig päls och medan vissa menar att rasen är allt annat än vacker så finns det även de som menar att hästarna har en viss skönhet och ponnyerna är populär som ridponny på ön bland annat för barn och inom turismen, men används mest som packdjur.

Historia 

Historien för den baleariska ponnyn är ganska luddig och obestämd men en teori är att ponnyerna utvecklats från ponnyer som kom till ön från Grekland under antiken och har samma förfäder som den lilla grekiska rasen Skyrosponny. Detta då de baleariska ponnyerna har en nästan märklig likhet med ponnyer som avbildats på gamla vaser och mynt som daterats till antikens Grekland. 

Då den spanska regeringen anser att rasen inte har några anmärkningsvärda egenskaper eller ens kan användas till att förädla andra raser så har inget intresse lagts ner på att spåra hästens historia eller på att bevara rasen. Den baleariska ponnyn avlas därför främst av lokala bönder och uppfödare.

Egenskaper 

Rasen är ganska primitiv och har ganska sträv päls och manen stubbas ofta enligt rasstandarden men detta varierar en hel del beroende på vad hästen används till. Huvudet är oftast litet med utåtbuktande nosprofil och öron som ser något vridna ut och bak och fram i jämförelse med andra hästraser. 

På Mallorca används hästarna mycket inom lättare jordbruk och som transport- eller packdjur men ponnyn är väldigt populär som ridponny för barn och en vanlig syn på ridskolor i Balearerna och även på fastlandet i södra Spanien. Ponnyerna används även inom turismen på öarna.

Se även 
 Menorquiner
 Skyrosponny
 Asturconponny
 Sorraia
 Andalusier

Källor 
 Balearisk ponny på Breeds of Livestock
 Balearisk ponny på Equine Kingdom

Ponnyer
Hästraser från Spanien
Gemsrotssläktet

Gemsrotssläktet (Doronicum) är ett släkte i familjen korgblommiga växter med ca 26 arter i Europa sydvästra Asien och Nordafrika. Flera arter odlas som trädgårdsväxter i Sverige.

Släktet innehåller fleråriga örter med krypande jordstam och ibland med utlöpare. De blir vanligen mellan 10 och 60 cm höga, men kan bli upp till 110 cm. Basalbladen är strödda, skaftade och ofta stjälkomfattande. De kan vara kala eller håriga. Stjälkbladen är få, skaftlösa och vid basen ofta stjälkomfattande. Blomkorgarna kommer ensamma till många i kvastlik blomställning. Holkfjällen sitter i 2-3 rader, de är vanligen lika långa och utan avvikande ytterholkfjäll. Korgbottnen saknar fjäll mellan de egentliga blommorna. Strålblommorna är stora, gula och honliga. Diskblommorna är också gula, de är tvåkönade. Frukten är cylindrisk och oftast med hårpensel.

Släktepitetet Doronicum är ett arabiskt namn på en giftig växt. Släktet har tidigare kallats vårkragar på svenska.

Odling 
Odlas i frisk till halvtorr, näringsrik och lätt jord i sol eller halvskugga. För mycket näring, i synnerhet kväve, minskar dock blomningen. Mycket härdig. Den längsta blomningstiden fås i halvskuggigt läge. Förökas med frösådd eller delning. Känsliga för stående väta och konkurrens.

Dottertaxa till Gemsrötter, i alfabetisk ordning 

 Doronicum altaicum
 Doronicum austriacum
 Doronicum barcense
 Doronicum bauhini
 Doronicum bithynia
 Doronicum briquetii
 Doronicum cacaliifolium
 Doronicum carpaticum
 Doronicum carpetanum
 Doronicum cataractarum
 Doronicum clusii
 Doronicum columnae
 Doronicum conaense
 Doronicum corsicum
 Doronicum dolichotrichum
 Doronicum excelsum
 Doronicum falconeri
 Doronicum gansuense
 Doronicum glaciale
 Doronicum grandiflorum
 Doronicum halacsyi
 Doronicum haussknechtii
 Doronicum hungaricum
 Doronicum kamaonense
 Doronicum latisquamatum
 Doronicum macrophyllum
 Doronicum maximum
 Doronicum oblongifolium
 Doronicum orientale
 Doronicum pardalianches
 Doronicum plantagineum
 Doronicum pubescens
 Doronicum reticulatum
 Doronicum schischkinii
 Doronicum stenoglossum
 Doronicum thibetanum
 Doronicum tianshanicum
 Doronicum turkestanicum
 Doronicum wendelboi

Bildgalleri

Referenser

Noter

Allmänna källor 
Flora of North America - Doronicum
Svensk Kulturväxtdatabas
Den Virtuella Floran - Gemsrötter
Ines Alvarez Fernandez (2003) Systematics of Eurasian and North African Doronicum (Asteraceae: Senecioneae) Annals of the Missouri Botanical Garden 90(3):319-389

Externa länkar

Korgblommiga växter
Lejsme Per Larsson

Lejsme Per Larsson, född den 10 februari 1822 i Malungs socken, död 23 augusti 1907, var en fiolspelman från Malungs finnmark. Hans låtar upptecknades främst av sonsonen Herman Strömberg (1882–1967).

Historia 
Lejsme Per var ett av tio syskon och de levde i stor fattigdom. Lejsme Pers far, Lars Hindriksson (Tiianen), var liesmed. Därav sonens tillnamn "Lisme" / "Lejsme". 1847 gifte sig Lejsme Per med Brita Strömberg från Ekshärad

och de byggde samma år ett hus på fattigskogen vid Riihimäki (Rimäkk) (Torkhusberget på svenska). Fattigskogen var en allmänning som Malungs jordägare avsatt vid storskiftet för fattigas bosättning.

Under hela sitt liv levde Lejsme Per och familjen i stor fattigdom, men endast två gånger erhöll de hjälp ur fattigkassan i Tyngsjö. Vid ett tillfälle tog en övernitisk fjärdingsman Lejsme Pers fiol i pant för en skatteskuld på 1:50. Efter en tid återfick han fiolen, troligen utlöst av någon vän.

Enligt en spridd skröna skulle Lejsme Per ha lärt sig att spela av näcken, och hans stela ringfinger skulle ha varit priset, då han försvor sig och tappade blod. Faktum är dock att han hade flera läromästare både i Värmland och Dalarna.

Lejsme Per var en flitigt anlitad spelman och han spelade i finntorp och fäbodar. Han skall enligt egna anteckningar ha spelat på 124 bröllop. Det fanns en sällsynt kraft i Pers spel och han var mycket skicklig. Det berättas att hans utseende var vilt, han satt hopkrupen, skelade med ögonen och stirrade vilt åt alla håll. Lejsme Pers devis var "Rent spel och klara fönster".

Inspelningar 
 Historiska inspelningar av svensk folkmusik XIII: Äldre spelmän från Malung:  Herman Strömberg, Troskari Mats Olsson & Troskari Ingeborg Eriksson. Hurv KRCD-42. Innehåller 16 spår med Herman Strömberg som spelar Lejsmelåtar.
 Kalle Almlöf, Lejsmelåtar. Giga GCD-30. Skivan ägnas helt åt Lejsme Pers repertoar.
 Anders Rosén och Roland Keijser, Lejsmelekar. Hurv KRLP12 & Hurv KRCD-12. Inspelad 1987, återutgiven som CD 2009. Skivan ägnas helt åt Lejsme Pers repertoar.

Källor

Noter

Externa länkar 

Finnskogarna: "Spelmannen Lejsme Per Larsson"

Dalaspelmän
Svenska fiolspelmän
Personer från Malungs socken
Skogsfinnar
Födda 1822
Avlidna 1907
Män
Sånt man inte pratar om

Blanceflors debutalbum från 2000. Producerad av Johan Johansson och Tomas Skogsberg. Mixad av Tomas Skogsberg. Inspelad i Sunlight Studio i Stockholm. Mastrad av Peter in de Betou på Cutting Room

Medlemmar
Sulo: sång
Mats Larson: gitarrer
Rickard Myhrman: gitarrer
Stefan Björk: bas och gitarrer
Lutten: trummor

Studiomusiker
Johan Johansson: sång och gitarr
Boba Fett: piano
Nick Royale: gitarr
Mattias Bärjed: akustisk gitarr
Henrik Widén: piano
Per Ullander: dragspel
Tomas Skogsberg: stråkmaskin
Plura Jonsson: sång
Claes Carlsson: saxofon och Farfisaorgel

Låtar
Chapmans Blues 3:14
Alla tar droger 4:01
Blomstertid 3:17
Lång längtan 3:12
Vinterpäls 3:23
Svarta hlegon & fuskblondiner 3:58
Pojkar, pojkar, pojkar (med Plura) 2:13
Medan jorden snurrar 3:36
Notis 3:11
Hit 2:45
Studs 2:31
Med händerna på ryggen 5:03
Total speltid: 40:24

Musikalbum 2000
Ben Kweller

Benjamin "Ben" Lev Kweller, född 16 juni 1981 i San Francisco, Kalifornien är en amerikansk sångare.

Biografi
Ben Kweller föddes som Benjamin Lev Kweller 16 juni 1981 i San Francisco. 1982 flyttade familjen till Emory, Texas och år 1986 flyttade familjen till den litt större staden Greenville, Texas. 1993 bildade han, tillsammans med John Kent, bandet Radish. När Kweller var 15 år fick Radish sitt första skivkontrakt med Mercury Records. Bandet släppte 1997 albumet Restraining Bolt och spelade 1998 in en uppföljare. Skivan fick arbetsnamnet Discount Fireworks men döptes om till Sha Sha. Skivan släpptes dock aldrig och Mercury Records sa upp kontraktet. 

Vid 19 års ålder flyttade han till New York där han påbörjade sin solokarriär. På eget skivbolag släppte han fyra EP:s. 2001 fick Kweller kontrakt med ATO Records och släppte EP:n "Phone Home". Året därpå gavs hans första album som soloartist med titeln Sha Sha ut, en tydlig referens till forna Radish. 

2003 turnerade Kweller tillsammans med Ben Folds och Ben Lee under namnet The Bens. Året därpå släpptes uppföljaren till solodebuten, On My Way och 2006 släpptes det tredje albumet Ben Kweller.

Diskografi

Album

EP

Singlar
2002 – "Wasted & Ready"
2003 – "Commerce, TX"
2003 – "Falling"
2004 – "The Rules"
2006 – "Sundress"
2006 – "Penny On The Train Track"
2009 – "Sawdust Man"
2012 – "Jealous Girl"
2012 – "Mean To Me"
2019 – "Heart Attack Kid"
2019 – "Carelesss"
2020 – "Starz"

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Amerikanska rocksångare
Amerikanska kompositörer
Födda 1981
Män
Musiker från San Francisco
Levande personer
Swedeflight

Swedeflight är ett svenskt flygföretag som ingår i Eastair-koncernen. Företaget bedriver taxiflyg och fraktflyg inom Europa med flygplanstyperna Piper Chieftain, Learjet 35, Hawker 400 och Cessna Citation. Swedeflight har sin bas på Säve flygplats i Göteborg.

Externa länkar
swedeflight.se

Ej längre existerande svenska flygbolag
Dankmar Adler

Dankmar Adler, född 3 juli 1844 i Stadtlengsfeld, Thüringen, död 16 april 1900 i Chicago, Illinois, var en tysk-amerikansk arkitekt. Tillsammans med Louis Sullivan drev han arkitektfirman Adler and Sullivan.

Källor

Noter 

Tyska arkitekter under 1800-talet
Amerikanska arkitekter under 1800-talet
Födda 1844
Avlidna 1900
Män
Personer från Thüringen
Tom Belsø

Tom Belsø, född 27 augusti 1942 i Søborg i Gladsaxe, död 11 januari 2020, var en dansk racerförare och den förste danske föraren i formel 1.

Racingkarriär
Belsø började tävla i standardvagnar för att sedan köra Formel Ford, Formel Atlantic, formel 2 för Team Viking Brabham och i brittiska formel 5000. Han körde ett par formel 1-lopp för Williams under 1970-talet. F1-debuten var tänkt att ske i  men han fick inte starta eftersom hans sponsorpengar inte hunnit fram. Han kom i mål i ett lopp, i Sveriges Grand Prix 1974, i vilket han kom på åttonde plats. Säsongen därpå var han tillbaka i formel 5000 och 1977 tävlade han i Shellsport G8 British Championship.

F1-karriär

|}

Noter

Källor

Danska racerförare
Danska Formel 1-förare
Williams F1-förare
Idrottare från Köpenhamn
Män
Födda 1942
Avlidna 2020
Danska idrottare under 1900-talet
Gottfrid Karlsson (socialdemokrat)

Oskar Gottfrid Karlsson, född 6 februari 1882 i Sankt Pers socken, Östergötland, död 29 juni 1953 i Vadstena, var en svensk riksdagspolitiker (socialdemokrat), till yrket lokförare.  

Gottfrid Karlsson arbetade som gelbgjutare 1896–1900, lokeldare 1900–1918 och var (officiellt) lokförare 1919-1945. Han var ledamot av riksdagens andra kammare 1919–1932, invald i Östergötlands läns södra valkrets till 1921 och därefter invald i Östergötlands läns valkrets. Han invaldes sedermera i första kammaren, där han var ledamot från 1933 till sin död, 1953.

Han var ledamot av direktionen för Vadstena lasarett och sjukhem 1921–1953 och blev ordförande av densamma 1930. Han var ledamot av Vadstena stadsfullmäktige 1911–1919, landstingsman i Östergötlands län 1919–1952 och ordförande i Östergötlands läns landsting 1947–1951.

Källor 
Tidens kalender 1941, almanack och uppslagsbok. Stockholm: Victor Pettersons bokindustri A.B., 1940, sid. 143. 
Sveriges dödbok 1947-2006, (CD-rom), Sveriges Släktforskarförbund

Noter

Vidare läsning 
 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Svenska landstingspolitiker
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Sankt Pers socken, Östergötland
Födda 1882
Avlidna 1953
Män
Aardman Animations

Aardman Animations, Ltd., även känd som Aardman Studios, är en brittisk animationsstudio som skapades 1972 av Peter Lord och David Sproxton i Bristol i Storbritannien och specialiserat sig på leranimation. Studions ledande regissör är Nick Park, vars filmer om uppfinnaren Wallace och hunden Gromit, inklusive den Oscarsbelönade kortfilmen Fel brallor (1993) och En kamp på liv och bröd (2008), vunnit stora framgångar.

Produktioner i urval 
 Livets nödtorft (kortfilm)
 Wallace & Gromit (kortfilmsserie)
 Musikvideon till Peter Gabriels "Sledgehammer"
 Rackan Rex (TV-serie)
 Flykten från hönsgården (långfilm)
 Bortspolad (långfilm)
 Fåret Shaun (TV-serie)
 Arthur och julklappsrushen (långfilm)
 Piraterna! (långfilm)
 Grottmannen Dug (långfilm)

Referenser

Externa länkar 
 

Brittiska animationsstudior
Företag bildade 1972
Animationsstudior
Gottfrid Karlsson (folkpartist)

Johan Gottfrid Karlsson (i riksdagen kallad Karlsson i Gillberga), född 3 juni 1872 i Sköllersta, död där 24 januari 1957, var en svensk lantbrukare och politiker (folkpartist).

Gottfrid Karlsson, som kom från en bondefamilj, var lantbrukare i Gillberga i Sköllersta, där han också var ordförande i kommunalstämman och kommunalfullmäktige.

Han var riksdagsledamot i första kammaren 1926-1942 för Örebro läns valkrets. I riksdagen tillhörde han Frisinnade landsföreningens partigrupp Frisinnade folkpartiet 1926-1934 och därefter det återförenade Folkpartiet. Han var bland annat suppleant i jordbruksutskottet 1926, 1928-1930, 1937-1938 och 1940-1942 och engagerade sig främst i lantbruksfrågor.

Källor

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1990), band 4, s. 486

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Frisinnade folkpartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Folkpartiet
Personer från Sköllersta socken
Födda 1872
Avlidna 1957
Män
Hyperocha

Hyperocha (grek. hyperoché, övermål), juridiskt begrepp inom romersk rätt som betecknar det överskott, som möjligen uppstår vid pantrealisation, sedan fordringsegaren ur köpeskillingen uttagit sin fordran. Detta överskott skall redovisas till pantgivaren, såvida det ej tages i anspråk av efterföljande panthavare i samma pantobjekt till betäckande av deras obetalda fordringar. Kan realisation av panten ej lämpligen ske, är panthavaren vid utebliven betalning berättigad att efter värdering tillerkännas äganderätt till pantobjektet (impetratio dominii), varvid dettas mervärde betraktas som hyperocha. Däremot är en bestämmelse på förhand i pantavtalet mellan parterna, att vid bristande skuldbetalning panthavaren utan värdering ipso jure skall bli ägare till pantobjektet (lex commissoria), enligt en förordning av kejsar Konstantin den store ogiltig.

Källor

Romersk rätt
Robert Aldrich

Robert Burgess Aldrich, född 9 augusti 1918 i Cranston i Rhode Island, död 5 december 1983 i Los Angeles, var en amerikansk filmregissör, författare och filmproducent. Några av hans mest kända filmer är Vad hände med Baby Jane? (1962), Hysch, hysch, Charlotte! (1964) och 12 fördömda män (1967).

Aldrichs föräldrar var Lora Lawson och journalisten Edward B. Aldrich. Han var barnbarn till senatorn Nelson W. Aldrich, och hans kusin Nelson Rockefeller skulle komma att bli guvernör i New York och USA:s vicepresident. Aldrich studerade på Moses Brown School i Providence, Rhode Island, och gick på University of Virginia där han studerade ekonomi. Han hoppade av 1941 och inledde sin filmkarriär med ett mindre jobb på RKO.

Han arbetade sig snabbt uppåt, som regissörsassistent jobbade han med bland andra Jean Renoir, Abraham Polonsky, Joseph Losey och Charlie Chaplin. På 1950-talet började han regissera åt tv, och 1954 regisserade han sin första långfilm, The Big Leaguer. I slutet av 1950-talet blev Aldrich ett utmärkt, amerikanskt exempel på auteur, där han lyckades försvara sin vision framför filmbolagens vinstintressen, med filmer som noirklassikern Natt utan nåd, omarbetningen av Clifford Odets pjäs om Hollywood Silkessnöret (båda 1955) och krigsfilmen Attack! (1956).

På 1960-talet regisserade han några stora kassasuccéer, bland annat Vad hände med Baby Jane? (där han lät två av Hollywoods största rivaler, Bette Davis och Joan Crawford, spela mot varandra), den kontroversiella Måste vi döda syster George? (1968) samt den stilsättande 12 fördömda män (1967). Succén med den sistnämnda gav Aldrich möjlighet att bygga sin egen studio och finansiera sina egna filmer under några år, men en rad floppar skickade tillbaka honom till Hollywood, där han gjorde mer kommersiell film, bland annat Benknäckargänget (1974). Hans överdådiga western Ulzana's Raid från 1972 tillhör hans främsta verk.

Aldrich hade fyra barn med sin första hustru Harriet Foster. Alla jobbar inom filmbranschen: Adell Aldrich, William Aldrich, Alida Aldrich och Kelly Aldrich. De skilde sig senare, och Aldrich gifte om sig med modellen Sybille Siegfried 1965.

Filmografi (urval)

Källor
Engelska Wikipedia

Externa länkar

Amerikanska filmregissörer
Personer i USA under 1900-talet
Personer från Cranston
Födda 1918
Avlidna 1983
Män
Alumner från University of Virginia
Viby, Danmark

Viby är en stadsdel i sydvästra Århus i Jylland i Danmark. Viby var tidigare en landsort men har vuxit samman med Århus. 
Stadsdelen har  invånare (1 jan 2017).

Vid Viby torg finns bland annat Viby kyrka och ett köpcentrum. Vid Sønderhøj i närheten av torget finns järnvägsstationen, där flera när- och regionaltåg stannar. 

Morgontidningen Jyllands-Posten har sitt huvudkontor i Viby.

Källor 

Århus
Non-Violence

Non-Violence, icke-våld, är en bronsskulptur av Carl Fredrik Reuterswärd från 1980, vilken föreställer en revolver med en knut på pipan. På Skissernas museum i Lund finns en skiss till revolvern där Reuterswärd antecknat att det var sorgen efter mordet på John Lennon 1980 som fick honom att utforma verket.

Verket är placerat på flera platser i världen, bland annat utanför Förenta Nationernas högkvarter i New York, i Berlin och i Peking.

Platser
Förenta nationernas högkvarter i New York
Bundeskanzleramt, Berlin
Chaoyangparken, Peking
Victoria & Alfred Waterfront i Kapstaden
Fredsmuseet Mémorial de Caen i Caen, Frankrike 
Framför en av EU-kommissionens byggnader i stadsdelen Kirchberg i Luxemburg
Sergelgatan i Stockholm
Korsningen Kungsportsavenyen/Engelbrektsgatan i Göteborg
Bagers plats (tidigare på Skeppsbron) i Malmö
Anna Lindhs park i Borås
Roslagsbanans station utanför Täby Centrum
Korsningen Brogatan/Hantverksgatan, Halmstad
Små versioner av skulpturen finns på Fittja och Åkeshovs tunnelbanestationer
Skissernas museums skulpturpark i Lund
Framför Landskrona museum i Landskrona (med en dubbel knut på pipan)
 Green Hotel i Tällberg, Dalarna 
 Göteborgs Högre Samskola, Lilla skolan, Föreningsgatan i Göteborg
 Göteborgs Högre Samskola, Stora skolan, Stampgatan 13 i Göteborg
 Självstyrelseparken, Mariehamn, Åland

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 
Sida med foton av skulpturen Non-Violence på olika platser i världen

Bronsskulpturer
Konst i Stockholms tunnelbana
Skulpturer 1985
Skulpturer av svenska skulptörer
Skulpturer i Berlin
Skulpturer i Borås kommun
Skulpturer i Normandie
Skulpturer i Göteborgs kommun
Skulpturer i Kina
Skulpturer i Lunds kommun
Skulpturer i Luxemburg
Skulpturer i Malmö kommun
Skulpturer i New York
Skulpturer på Norrmalm
Skulpturer i Täby kommun
Politisk konst
Skulpturer i Stockholms kommun
Skulpturer i Botkyrka kommun
Paddy Driver

Ernest Gould "Paddy" Driver, född 13 maj 1934 i Johannesburg, är en sydafrikansk racerförare.

Racingkarriär 
Driver var från början en roadracingförare av god klass. Han körde också en Lotus-BRM formel 1-bil och slutade sjua i en tävling utanför mästerskapet på Kyalami 1963. Han kvaddade sedan bilen under träningen inför Sydafrikas Grand Prix 1963 på East London Circuit två veckor senare. Driver klarade sig oskadd men någon start i debutloppet blev det inte.

Driver återvände till mc-sporten och han slutade trea i 500cc i roadracing-VM 1965. Han återvände sedan även till bilsporten och körde bland annat för Team Gunston i Sydafrikas Grand Prix 1974, där han dock tvingades bryta.

F1-karriär 

|}

Noter

Källor 
 

Födda 1934
Sydafrikanska racerförare
Sydafrikanska roadracingförare
Sydafrikanska Formel 1-förare
Män
Levande personer
Anna Louisa Geertruida Bosboom-Toussaint

Anna Louisa Geertruida Bosboom-Toussaint, född 16 september 1812 i Alkmaar, död 13 april 1886 i Haag, var en holländsk författare. Hon var gift med konstnären Johannes Bosboom.

Bosboom-Toussaint var en djupt religiös person med utpräglat protestantiska värderingar. Under inflytande av Walter Scott skrev hon historiska romaner, såsom Het huis Lauernesse (1840), och främst den så kallade Leycestercykeln, omfattande tre romaner 1846–1855. Flera av hennes romaner är översatta till svenska.

Böcker på svenska
 Major Frans (översättning M. A. Goldschmidt, Looström, 1876)
 Major Frans (översättning Signild Wejdling, Nya Dagligt Allehanda, 1904)
 Hon - eller ingen (översättning A. Berg (dvs. Adil Bergström), Holmquist, 1916)

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter

Externa länkar 
 

Nederländska författare
Födda 1812
Avlidna 1886
Kvinnor
Pierre Bovet

Pierre Bovet, född 5 juni 1878, död 2 december 1965, var en fransk-schweizisk psykolog och pedagog.

Tillsammans med Édouard Claparède grundade han 1912 Institut Jean-Jaques Rosseau i Genève. I enlighet med detta instituts forskningssyften har Bovet upptagit barnpsykologiska och pedagogiska frågor, bland annat i arbetet L'instinct combatif (1917), vilket betraktar de mänskliga samlevnadsformerna som en sublimering av kamp- och könsdriften, så också i Le sentiment religieux et la psychologie de l'enfant (1925), där religionen tolkas som en förlängning eller projektion till vidare föremål av barnets kärlek till sina närmaste.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö, 1939.

Noter

Externa länkar

Franska psykologer
Schweiziska psykologer
Fransmän med anknytning till scouting
Schweizare med anknytning till scouting
Födda 1878
Avlidna 1965
Esperantister
Män
Alumner från Genèves universitet
M/S Mecklenburg-Vorpommern

M/S Mecklenburg-Vorpommern är en passagerarfärja med plats för bilar, lastbilar och järnvägsvagnar som går mellan Trelleborg och Rostock för Stena Line. Den byggdes 1996 vid varvet Schichau Seebeck Werft AG i Tyskland och levererades 1996 till Deutsche Fährgesellschaft Ostsee (DFO). Färjan har sedan 1 juli 2021 svensk besättning och är byggd för 900 passagerare.

Övriga data 
Överfartstid: Dagtur: 5 h och 45 min, nattur: 7 h och 30 min
Avgång: 2-3 gånger per dag
Hemmahamn: Rostock

Referenser

Externa länkar
 Fartygsfakta av Stenaflottan

Tyska färjor
Fartyg byggda i Bremerhaven
Fartyg sjösatta 1996
Fartyg i Östersjön