kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Streckad spindeljägare

Streckad spindeljägare (Arachnothera magna) är en asiatisk fågel i familjen solfåglar. Den har en vid utbredning från Indien till Vietnam. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Utseende och läte 
Streckad spindeljägare är en stor (17–20,5 cm) spindeljägare med mycket lång, nedåtböjd näbb. Fjäderdräkten är olivgrön ovan, ljusare under, med kraftiga längsgående streck. Sången börjar med ett mjukt "vijvitte vij" och accelererar till en monoton drill.

Utbredning och systematik 
Streckad spindeljägare delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Arachnothera magna magna – förekommer i Himalaya (från Garhwal till norra Myanmar och sydvästra Kina och Malackahalvön)
 Arachnothera magna aurata – förekommer i östra och centrala Burma
 Arachnothera magna musarum – förekommer från sydöstra Burma (södra Shan-staten) till norra Thailand och norra Laos
 Arachnothera magna pagodarum – förekommer i södra Burma och sydvästra Thailand
 Arachnothera magna remota – förekommer i södra Vietnam

Levnadssätt 
Streckad spindeljägare hittas i skog och ungskog, framför allt där det finns vilda bananer. Den ses enstaka, i par eller i artblandade grupper, mycket aktivt födosökande efter nektar. Boet sys fast på undersidan av ett stort blad.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som alltifrån sällsynt till frekvent förekommande.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Les Brunels

Les Brunels är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Castelnaudary-Nord som ligger i arrondissementet Carcassonne. År  hade Les Brunels  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Les Brunels

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Långnäbbad spindeljägare

Långnäbbad spindeljägare (Arachnothera robusta) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Långnäbbad spindeljägare är en relativt stor (21–22 cm) och, som namnet avslöjar, mycket långnäbbad spindeljägare. Ovansidan är olivbrun, undersidan gul med svag streckning på bröstet. Kombinationen av storleken, streckningen, den helmörka långa näbben och den gula buken skiljer den från andra spindeljägare i sitt utbredningsområde. Lätet består av rätt tonlösa och spridda tjippande toner.

Utbredning och systematik 
Långnäbbad spindeljägare delas in i två underarter med följande utbredning:
 Arachnothera robusta robusta – förekommer i skogar i södra Thailand, Malackahalvön, Sumatra och Borneo
 Arachnothera robusta armata – förekommer på Java

Levnadssätt 
Långnäbbad spindeljägare hittas i de övre skikten av regnskog i låglandet och lägre bergstrakter. Födan består av spindlar och insekter som fjärilslarver och bönsyrsor. Den tar även små blommor, frukter och nektar, bland annat från mistel.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Violettnackad spindeljägare

Violettnackad spindeljägare (Kurochkinegramma hypogrammicum) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Violettnackad spindeljägare är en stor (12,7–15 cm), mörk och mestadels färglös solfågel. Den är karakteristiskt lilaglänsande på nacke och övergump, men det kan vara svårt att se. Olivgrön ovansida och streckad buk i kombination med en mörk och något böjd näbb skiljer den från andra spindeljägare och solfåglar i dess utbredningsområde. Liksom andra spindeljägare hörs dess ljudliga och hårda läten konstant under födosöket.

Utbredning och systematik 
Violettnackad spindeljägare förekommer i Sydostasien från södra Kina till Borneo och Sumatra. Den delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Kurochkinegramma hypogrammicum lisettae – förekommer från södra Kina (västra Yunnan) till norra Myanmar, norra Thailand och centrala Indokina
 Kurochkinegramma hypogrammicum mariae – förekommer i Kambodja och södra Indokina
 Kurochkinegramma hypogrammicum nuchale – förekommer i södra Myanmar till södra Thailand och Malackahalvön
 Kurochkinegramma hypogrammicum hypogrammicum – förekommer i Sumatra och Borneo
 Kurochkinegramma hypogrammicum natunense – förekommer på norra Natunaöarna (Sydkinesiska havet)

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades fågeln som ensam art i släktet Hypogramma, men DNA-studier visar att arten står nära spindeljägarna i släktet Arachnothera, varför vissa numera för den dit. Den har även tilldelats ett nytt svenskt trivialnamn från det tidigare violettnackad solfågel. De flesta auktoriteter har dock istället valt att behålla arten i ett eget släkte, dock i Kurochkinegramma som numera anses ha prioritet före Hypogramma.

Levnadssätt 
Violettnackad spindeljägare hittas i tropisk skog, plantage och trädgårdar. Födan består av insekter, spindlar, nektar, frukt och frön. Den födosöker relativt lågt, vanligen högst fem meter ovan mark.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Populationen har inte uppskattats, men den beskrivs som ovanlig till vanligt förekommande.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Bugarach

Bugarach är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Couiza som ligger i arrondissementet Limoux. År  hade Bugarach  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Bugarach

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Malakitsolfågel

Malakitsolfågel (Nectarinia famosa) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Hane malakitsolfågel i häckningsdräkt är en omisskännlig fågel, med gnistrande grön dräkt och lång stjärt. Utanför häckningstid är den mer färglös, men uppvisar fortfarande viss grönglans och förlängda stjärtpennor. Honan är en stor och färglös solfågel med lång näbb. Den är lik hona bronssolfågel men är större, mer färglös under och med ett svagare ögonbrynsstreck. Sången består av "tyep"-toner och betonat skallrande.

Utbredning och systematik 
Malakitsolfågel delas in i två underarter:
 Nectarinia famosa cupreonitens – förekommer i Etiopien och sydöstra Sydsudan, östra Demokratiska republiken Kongo, Uganda, Kenya, Rwanda, Burundi, Tanzania och norra Malawi
 Nectarinia famosa famosa – förekommer i bergen i östra Zimbabwe, Lesotho, västra Swaziland och Sydafrika

Levnadssätt 
Malakitsolfågeln hittas i fynbos, hedlandskap, gräs- och buskmarker och plantage med införda trädarter. Den är begränsad till höga höjder, utom i Sydafrika där den kan påträffas ner till havsnivån.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Cabrespine

Cabrespine är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Peyriac-Minervois som ligger i arrondissementet Carcassonne. År  hade Cabrespine  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cabrespine

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Rödtofsad solfågel

Rödtofsad solfågel (Nectarinia johnstoni) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rödtofsad solfågel är en stor och mörk solfågel med lång näbb och röda fjädertofsar vid skuldrorna som dock ofta är dolda. Hanen har mycket långa förlängda stjärtpennor. Den är i häckningsdräkt mörkt grönglänsande, medan den utanför häckningstiden snarare är gråbrun med spridda gröna fläckar. Honan är året runt mörkt gråbrun. Arten liknar malakitsolfågel, men verkar mörkare. Honan saknar också vita kanter på stjärten. Bland lätena hörs metalliska ljud och en snabb ramsa till sång.

Utbredning och systematik 
Rödtofsad solfågel delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 N. j. johnstoni – högländer i Kenya och norra Tanzania
 N. j. dartmouthi – bergsskogar i östra Demokratiska republiken Kongo, sydvästra Uganda och nordvästra Rwanda
 N. j. itombwensis – östra Demokratiska republiken Kongo (Itombwe-bergen)
 N. j. nyikensis – bergsskogarna från södra Tanzania till Zambia och norra Malawi

Levnadssätt 
Rödtofsad solfågel hittas i gräsmarker och hedar på mycket hög höjd, högre upp än liknande malakitsolfågeln.

Status 
Rödtofsad solfågel har ett relativt begränsat utbredningsområde. Beståndsutvecklingen är oklar. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Sir Harry Hamilton Johnston (1858-1927), engelsk upptäcktsresande i tropiska Afrika 1882-1884 och kolonial administratör, bland annat som vicekonsul i Kamerun och Nigerdeltat 1885, konsul i Portugisiska Östafrika 1889, kommissionär i sydcentrala Afrika 1891-1896, generalkonsul i Tunisien 1897-1899 samt specialkommissionär i Uganda 1899-1901.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Cahuzac, Aude

Cahuzac är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Belpech som ligger i arrondissementet Carcassonne. År  hade Cahuzac  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cahuzac

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Bronssolfågel

Bronssolfågel (Nectarinia kilimensis) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Bronssolfågeln är en medelstor solfågel med lång tunn nedåtböjd näbb. Hanen är glänsande i bronsgrönt, men kan verka svart när ljuset är sämre. En udda helgrön underart finns i Angola, men denna överlappar inte i utbredning med liknande malakitsolfågel eller rödtofsad solfågel. Honan har ljusgul undersida med tunna streck och på huvudet ett ljust ögonbrynsstreck. Hanen liknar tacazzesolfågeln men saknar purpurfärgade toner. Hona bronssolfågel skiljs från honor av tacazzesolfågel och malakitsolfågel genom ljusare streckad undersida. Bland lätena hörs en ramsa med kvittriga toner och renare visslingar.

Utbredning och systematik 
Bronssolfågel förekommer i höglänta områden i Centralafrika och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Nectarinia kilimensis gadowi – centrala Angola
 Nectarinia kilimensis kilimensis – östra Demokratiska republiken Kongo till Uganda, västra Kenya och norra Tanzania
 Nectarinia kilimensis arturi – södra Tanzania till Malawi, nordöstra Zambia och östra Zimbabwe

Levnadssätt 
Bronssolfågeln hittas i bergsmiljöer som skog, gräsmarker, öppet skogslandskap och trädgårdar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn kilimensis syftar på Afrikas högsta berg Kilimanjaro.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar och spindeljägare
Fåglar i etiopiska regionen
Cailhau

Cailhau är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Alaigne som ligger i arrondissementet Limoux. År  hade Cailhau  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cailhau

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Purpurbröstad solfågel

Purpurbröstad solfågel (Nectarinia purpureiventris) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergsskogar i östra Kongo-Kinshasa, västra Uganda, Rwanda och Burundi. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Solfåglar och spindeljägare
Fåglar i etiopiska regionen
Tekezésolfågel

Tekezésolfågel (Nectarinia tacazze) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Tekezésolfågeln är en stor och mörk solfågel. Hane i häckningsdräkt kan verka helsvart, men är egentligen lila glänsande med koppargrönt huvud. Utanför häckningstid förlorar hanen det mesta av glanset men behåller vanligen dess förlängda centrala stjärtpennor. Honan är sotigt olivgrön med ett ljust ögonstreck och en liten mörk mask över ögonen. Fågeln är lik bronssolfågeln, men hanen skiljer sig genom purpurglansen och honan genom mer färglös och också ostreckad undersida. Honan är även lik hona malakitsolfågel, men har mindre gult under. Vanligaste lätet består av en serie med "tew" och sången är en frenetisk och ljus ramsa.

Utbredning och systematik 
Tekezésolfågel delas in i två underarter:
 N. t. tacazze – förekommer i högländer i Eritrea och Etiopien
 N. t. jacksoni – förekommer i sydöstra Sydsudan, norra och östra Uganda, västra Kenya och norra Tanzania

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågeln har fått sitt svenska och vetenskapliga artnamn efter Tekezéfloden (=Tacazze) i Etiopien.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Cailhavel

Cailhavel är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Alaigne som ligger i arrondissementet Limoux. År  hade Cailhavel  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cailhavel

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Broksittella

Broksittella (Daphoenositta chrysoptera) är en fågel i familjen sittellor inom ordningen tättingar. Den förekommer i Australien, där den likt nötväckor födosöker klättrande utmed trädstammar på jakt efter insekter.

Utseende och läte 
Sittellor är små, kompakta och kortstjärtade tättingar med dolkformade eller något uppsvängda näbbar. De intar samma nisch som nötväckor i Asien, Europa och Nordamerika men är inte alls nära släkt. Broksittellan har i alla dräkter en tydlig gul ögonring och uppvisar i flykten ett ljust vingband. I övrigt varierar den mycket kraftigt, från svarthuvad till vithuvad och från streckad till ostreckad. Under födosök hörs ofta ett dubblerat "chip-chip".

Utbredning och systematik 
Broksittellan förekommer i Australien. Den delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Daphoenositta chrysoptera leucoptera – förekommer från nordvästra till nordcentrala Australien
 Daphoenositta chrysoptera striata – förekommer i nordöstra Australien
 Daphoenositta chrysoptera leucocephala – förekommer i östra Australien
 Daphoenositta chrysoptera chrysoptera – förekommer i sydöstra Australien
 Daphoenositta chrysoptera pileata – förekommer i sydvästra, västcentrala, centrala och söddrasöa Australien (norra West Cape till västra New South Wales och västra Victoria)

Tidigare behandlades papuasitella som en del av broksitella.

Släktes- och familjetillhörighet 
Fågeln placerades tidigare i släktet Neositta, men Daphoenositta har prioritet. Sittellorna behandlades tidigare som en del av familjen nötväckor (Sittidae), på grund av likartat utseende och beteende. Genetiska studier visar dock att de inte alls är nära släkt. Istället utgör sittellorna en gammal och basal utvecklingslinje i en grupp bestående av bland annat kråkfåglar. Möjligen är de systergrupp till de nyzeeländska mohuorna (Mohouidae). Dessa uppskattas ha skiljts åt för 19 miljoner år sedan.

Levnadssätt 
Broksittellan förekommer i skogslandskap, där den vanligen ses i små flockar som metodiskt klättrar uppför trädstammar likt nötväckor, på jakt efter insekter som gömmer sig i barken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Sittellor
Fåglar i australiska regionen
Cailla

Cailla är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Axat som ligger i arrondissementet Limoux. År  hade Cailla  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cailla

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Svart sittella

Svart sittella (Daphoenositta miranda) är en fågel i familjen sittellor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Sittellor är små, kompakta och kortstjärtade tättingar med dolkformade eller något uppsvängda näbbar. Denna art har svartaktig fjäderdräkt med rosa under bakre delen av stjärten, rött ansikte, gula ben och ett vingband som dock endast ses i släkten. Honan har ljust öga, hanen mörkt. Den liknar papuasittellan men förekommer högre upp. Utseendemässigt kan endast den ljusare ungfågeln förväxlas med en papuasittella, men den senare har ljusare buk. Lätet är ett ljust kvittrande.

Utbredning och systematik 
Svart sittella behandlas antingen som monotypisk eller delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Daphoenositta miranda frontalis – förekommer i nordvästra Nya Guineas bergstrakter.
 Daphoenositta miranda kuboriensis – förekommer i centrala höglandet på nordöstra Nya Guinea
 Daphoenositta miranda miranda – förekommer i sydöstra Nya Guineas bergstrakter.

Sittellorna behandlades tidigare som en del av familjen nötväckor (Sittidae), på grund av likartat utseende och beteende. Genetiska studier visar dock att de inte alls är nära släkt. Istället utgör sittellorna en gammal och basal utvecklingslinje i en grupp bestående av bland annat kråkfåglar. Möjligen är de systergrupp till de nyzeeländska mohuorna (Mohouidae). Dessa uppskattas ha skiljts åt för 19 miljoner år sedan.

Levnadssätt 
Svart sittella är en sällsynt fågel som hittas i högt belägna bergsskogar. Där intar den samma nisch som nötväckor i Asien, Europa och Nordamerika men är inte alls nära släkt. Arten rör sig gärna i flock.

Status 
Svart sittella har ett relativt begränsat utbredningsområde. Beståndet anses dock vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Sittellor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Västlig nikator

Västlig nikator (Nicator chloris) är en fågel i familjen nikatorer inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Nikatorer är udda fåglar lika busktörnskator med kraftiga krokförsedda näbbar. Ovansidan hos västlig nikator är olivgrön med tydliga vita fläckar på vingarna, medan undersidan är ljus. I flykten är gula hörn på stjärten tydliga. Den är mycket lik vitstrupig nikator, men deras utbredningsområden överlappar ej. Gulstrupig nikator är mindre med gult på strupen och ett streck ovan ögat. Arten är mycket ljudlig och upptäcks ofta på lätet, ett genomträngande "chaak", medan sången är en snabb ramsa av ihåliga toner.

Utbredning och systematik 
Västlig nikator förekommer från Senegal till norra Angola, Demokratiska republiken Kongo, Uganda, södra Sydsudan och västra Tanzania. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Nikatorerna har placerats i familjer som bulbyler (Pycnonotidae) och busktörnskator (Malaconotidae). Genetiska studier visar dock att de utgör en helt egen och tidig utvecklingslinje inom överfamiljen sångare (Sylvioidea). Exakt vilka nikatorernas närmaste släktingar är har inte klarlagts, där olika genetiska studier ger olika resultat: systerklad till en grupp bestående av lärkor och skäggmes, i en polytomi med denna grupp och resten av Sylvioidea eller systerklad till resten av Sylvioidea med eller utan lärkorna.

Levnadssätt 
Arten hittas i regnskog, galleriskog, buskage, frodiga uppväxande miljöer och tätt skogslandskap. Där lever den tillbakadraget, oftast i snårig undervegetation och medelhög växtlighet.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som generellt vanlig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Nikatorer
Fåglar i etiopiska regionen
Vitstrupig nikator

Vitstrupig nikator (Nicator gularis) är en afrikansk fågel i familjen nikatorer inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Nikatorer är udda fåglar lika busktörnskator med kraftiga krokförsedda näbbar. Vitstrupig nikator är kraftig vitfläckat olivgrön ovan, undertill ljus. I flykten syns gula hörn på stjärten. Arten är mycket ljudlig, med snabba ramsor med ihåliga toner.

Utbredning och systematik 
Vitstrupig nikator förekommer från södra Somalia till Kenya, Tanzania, Zambia, Moçambique och KwaZulu-Natal i Sydafrika. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Nikatorerna har placerats i familjer som bulbyler (Pycnonotidae) och busktörnskator (Malaconotidae). Genetiska studier visar dock att de utgör en helt egen och tidig utvecklingslinje inom överfamiljen sångare (Sylvioidea). Exakt vilka nikatorernas närmaste släktingar är har inte klarlagts, där olika genetiska studier ger olika resultat: systerklad till en grupp bestående av lärkor och skäggmes, i en polytomi med denna grupp och resten av Sylvioidea eller systerklad till resten av Sylvioidea med eller utan lärkorna.

Levnadssätt 
Arten hittas i tät skog och buskmarker där den håller sig gömd i undervegetationen. Den ger sig oftast tillkänna genom sina läten.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats, men beståndet i södra Moçambique tros bestå av över 10.000 fåglar.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Nikatorer
Fåglar i etiopiska regionen