kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tjita oblast

Tjita (Чити́нская о́бласть) var ett oblast i södra Sibirien i östra Ryssland tills det slogs samman med Aginska Burjatien och bildade Zabajkalskij kraj 1 mars 2008. Tjita hade en yta på 431 500 km² och 1 118 931 invånare (1 januari 2008). Administrativt centrum var staden Tjita. Oblastet gränsade mot Kina (998 km), Mongoliet (868 km), Irkutsk oblast, Amur oblast, Burjatien och Sacha (Jakutien). Det autonoma distriktet Aginska Burjatien låg inom oblastet.

Området består huvudsakligen av halvhöga berg (600-700 meter över havet), men bergskedjan Kodar i norr når upp till 3000 meter över havet. Ungefär hälften (eller uppemot 60 procent) av landytan är skogbeklädd. Många insjöar finns i oblastet. Klimatet är kontinentalt, medeltemperaturen i januari är -30 grader celsius, i juli +20 grader celsius. Området i norr har permafrost. Naturresurserna omfattar förekomster av järn, guld, molybden, tenn, bly, zink och andra metaller, kol, träkol, mineralvatten och uran (nära staden Krasnokamensk finns stora delar av Rysslands reserv av uranrik malm). Livsmedelsproduktionen i området utgörs huvudsakligen av fåravel (även boskapsskötsel och renskötsel). I mindre skala odlas potatis, grönsaker, vete, havre, korn och bovete. De viktigaste industrierna är metallindustri, bränsleframställning och timmerproduktion, samt i mindre mån livsmedelsindustri och viss annan lätt industri. Den transsibiriska järnvägen går genom området.

Befolkningen består huvudsakligen av ryssar, men i oblastet bor även bland annat många burjater, speciellt i Aginska Burjatien.

Den första kända befolkningen i området var burjater och mongoler. På 1200-talet blev området del av Mongolriket. De första ryssarna som kom till området var kosacker under Pjotr Beketovs ledning år 1653. Redan under 1600-talet uppstod de första permanenta ryska befästningarna. År 1689 bestämdes gränsen till Kina i fördraget i Nertjinsk, som slöts den 27 augusti i staden Nertjinsk i vad som nu är Tjita oblast. Ytterligare inflyttning till området skedde för att stärka Rysslands gräns mot Kina, utvinna naturresurser, samt, med början i slutet av 1800-talet, för att under bygga den transsibiriska järnvägen.

Efter ryska revolutionen kom Tjita att kontrolleras av kontrarevolutionära styrkor (vita armén) mellan 1918 och 1920. Från 1920 till 1922 var Tjita huvudstad i den sovjetiskkontrollerade Fjärranösternrepubliken, som i november 1922 slogs samman med den ryska sovjetrepubliken. Området ingick sedan i Zabajkalskij kraj, från det att detta grundats 1923, fram till 1937, då Tjita oblast upprättades. Efter Sovjetunionens upplösning blev Tjita oblast en federal enhet i den ryska federationen. I det senaste valet till Tjitas lagstiftande församling, hållit den 17 oktober 2004, blev Enade Ryssland (president Vladimir Putins parti) det klart största partiet, med 35,6 procent av rösterna. Oblastets nuvarande (2007) guvernör är Ravil Geniatullin. Den 11 mars 2007 hölls en folkomröstning där det beslutades att slå samman Tjita oblast och Aginska Burjatien och återskapa Zabajkalskij kraj, vilket kommer att genomföras den 1 mars 2008.

Källor

Rysslands oblast
Zabajkalskij kraj
Kaluga oblast

Kaluga (ryska: Калужская область, Kaluzjskaja oblast) är ett oblast i Ryssland med en yta på 29 900 km² och cirka 1 miljon invånare. Staden Kaluga är administrativt centrum. En annan stor stad är Obninsk. Kaluga oblast grundades 1944 i dåvarande Ryska SFSR och ligger i hjärtat av Rysslands europeiska del. Det har väl utvecklade transport och nytta infrastruktur. Oblasten har visar hög ekonomisk tillväxt, har betydande mänskliga reserver, och är en av de största kulturella, utbildningsmässiga  och vetenskapliga centra i Ryssland.

Källor

Externa länkar 

Kaluga oblast
Kasåkers industriområde

Kasåkers industriområde (fi. Roihupellon teollisuusalue) är en stadsdel i Botby distrikt i Helsingfors stad. 

Kasåker är ett industriområde med flera depåer; Helsingfors metrodepå finns där och också en bussdepå. Man planerar att bygga ett kontor- och bostadsområde i Kasåker samt att öppna en ny metrostation. I så fall skulle man spränga in depåerna i berget. Planerna är inte ännu så långt hunna, vilket betyder att man kommer igång tidigast på 2010-2020-talet.

Externa länkar

Botby
NBA Most Valuable Player Award

NBA Most Valuable Player (MVP) (svenska: NBAs Mest Värdefulle Spelare) är ett pris som ges ut i den amerikanska basketligan NBA. Priset ges ut till den spelare som anses vara värdefullast för ligan och därmed den bästa spelaren. Kareem Abdul-Jabbar är den spelare som har fått priset flest gånger, hela 6 gånger. Michael Jordan och Bill Russell ligger på andra plats med 5 MVP-priser för båda.

Själva röstningen startar efter att grundserien har slutat. 131 journalister och sportskribenter får rösta på de fem bästa spelarna i ligan (den bästa, näst bästa, tredje bästa osv.). För en röst som den bästa spelaren utdelas 10 poäng, tvåa 7 poäng, trea 5 poäng, fyra 3 poäng och femma 1 poäng. Den spelare som får flest poäng tilldelas priset.

Efter säsongen 2010-11 utsågs Derrick Rose till MVP och blev då den yngste någonsin att få priset (han var 22 år gammal). I maj 2016 utsågs Stephen Curry till MVP för andra året i rad, denna gång blev han dessutom NBA:s förste enhällige vinnare (han fick alla 131 förstaplatsröster).

Vinnaren av priset får Maurice Podoloff Trophy. Maurice Podoloff var NBA:s första president som jobbade mellan åren 1946 och 1963.

Vinnare

Spelare med två eller fler utmärkelser 
6 utmärkelser
 Kareem Abdul-Jabbar
5 utmärkelser
 Bill Russell, Michael Jordan
4 utmärkelser
 Wilt Chamberlain, LeBron James
3 utmärkelser
 Moses Malone, Larry Bird, Magic Johnson
2 utmärkelser
 Bob Pettit, Karl Malone, Tim Duncan, Steve Nash, Stephen Curry, Giannis Antetokounmpo, Nikola Jokić

Se även 
 NBA Coach of the Year Award
 NBA Defensive Player of the Year Award
 NBA Rookie of the Year Award
 NBA Most Improved Player Award
 NBA Sportsmanship Award
 NBA Sixth Man of the Year Award
 Twyman–Stokes Teammate of the Year Award
 J. Walter Kennedy Citizenship Award

Anmärkningar 

Priser och utmärkelser instiftade 1956
NBA-priser
En yankee med takter i

En yankee med takter i () är amerikansk Elvis-film från 1960 i regi av Norman Taurog, med Elvis Presley, Juliet Prowse, Robert Ivers och James Douglas i rollerna.

Handling 
Tulsa MacLean (Elvis Presley) är en amerikansk soldat i tjänst i Västtyskland. Han och hans vänner har ett band, The three blizzers. De spelar för att få ihop pengar till en nattklubb i hemstaden Oklahoma. En dag slår Tulsa och några vänner vad om vem som kan dejta den vackra dansösen och svårtämjda Lili (Juliet Prowse) på Cafe Europa i Frankfurt. Tulsas vänner vill hjälpa honom, men det vill inte Tulsa, som vill klara av allt själv. Filmen slutar med att Tulsa vinner Lilis hjärta och att de i filmen bestämmer sig för att gifta sig, vilket man dock inte får se.

I filmen framför Elvis bland annat rocklåtarna "Wooden Heart", "G.I. Blues", och "Pocketful of Rainbows".

Rollista

Källor

Externa länkar

Amerikanska komedifilmer
Amerikanska musikalfilmer
Amerikanska romantikfilmer
Filmer 1960
Engelskspråkiga filmer
Elvis Presley
Tyskland på film
Kombai

För den indiska hundrasen Kombai, se Combai.
Kombai, ett jägar- och samlarfolk som är en del av urbefolkningen i Papua Nya Guinea. Folkgruppen omfattar cirka  individer (2014). Majoriteten bor isolerade i trädkojor som förutom att de ger skydd mot värme och myggor även gör att de undkommer översvämningar och konflikter.

Samhälle 
Männen använder pilbåge vid jakten där bytet utgörs av kasuar, vildsvin och pungdjur. Grisar  tämjs, dock för rituellt bruk. Basfödan utgörs av stärkelse från sagopalmer, vilken kvinnorna utvinner från träden. Från trädet kommer även Kombai-delikatessen sagoparven. Matlagning sker utan kärl, istället används en metod med uppvärmda stenar.

Traditioner 
År 2014 verkade stammen fortfarande tillämpa kannibalism. Det användes då som bestraffning då de som dödades och sedan åts var män som antogs vara häxor, Khakhua-Kumu. Traditionen bygger på tron att Khakhua-Kumu äter sina offers själar och att de därför måste dödas och ätas i gengäld. Man äter då hjärnan och organ i magen eftersom Kombai menar att själen ligger där. 

Bland andra traditioner kan nämnas att de använder törnar från sagopalmer som utsmyckning av näsan samt att männen vänder på sin penis. Denna procedur verkar innebära att penisen trycks tillbaka i kroppen och att man därefter lindar in det som finns kvar i ett löv.

Referenser 

Etniska grupper i Oceanien
Papua Nya Guineas samhälle
Halvblodet

Halvblodet (Flaming Star, svensk nypremiär Vild man i Texas) är en Elvis-film från 1960. Filmen regisserades av Don Siegel och producent var David Weisbart. Manus av Clair Huffaker och Nunnally Johnson. Filmen är en av Elvis få seriösa filmer, men det ekonomiska fiaskot med denna film och succén med Blue Hawaii ändrade dock inriktningen på filmkarriären under nästan hela 60-talet.

Rollista

Källor

Noter

Externa länkar

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska westernfilmer
Amerikanska filmer 1960
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Don Siegel
Elvis Presley
Sesambanken

Sesam, alternativt Sesambanken, var ett varumärke som användes av Skandinaviska Enskilda Banken (SEB) för att marknadsföra och driva en så kallad nischbanksverksamhet från mitten av 1990-talet. Sesam var inte någon egen bankverksamhet utan en del av bankaktiebolaget Skandinaviska Enskilda Banken AB (publ.), dock med andra villkor och delvis andra tjänster än för SEB:s övriga kunder. Huvudsakligen erbjöds en service som telefon- och internetbank.

Efter SEB:s förvärv av Trygg-Hansa 1997, slogs bankrörelsen i Trygg-Banken samman med Sesam. Trygg-Bankens nyförvärv 1997 av Crédit Lyonnais svenska bankrörelse uppgick också i SEB. Verksamheten i Sesam avvecklades under tidigt 2000-tal och integrerades i övriga SEB.

Se även
Skandiabanken
Länsförsäkringar Bank

Referenser

Skandinaviska Enskilda Banken
Nischbanker
Ej längre existerande svenska banker
Walt Disney's godbitar

Walt Disney's godbitar (WDG) var namnet på en tidning med disneyserier som 1982 ersatte Walt Disney's klassiker. Utgivningen pågick i två och ett halvt år, och lades ned 1984. Innehållet bestod dels av längre serier av bl.a. Carl Barks och Paul Murry, och dels av serieversioner av tecknade disneyfilmer.

Historia
När Walt Disney's klassiker (WDK) blev Walt Disney's godbitar (WDG) genomfördes även några mindre förändringar; utgivningstakten ökade från sex till åtta nummer om året, och omslaget, som tidigare varit något styvare än den rådande serietidningsstandarden, övergick till normalt papper. Innehållsmässigt förblev dock tidningen den samma, med enda undantaget att även nyproducerade, längre äventyr började dyka upp. 

Efter att WDG lagts ned övergick serieversionerna av disneys nya tecknade långfilmer till att publiceras i engångspublikationer - normal sett i seriealbum - och de längre Barks-serierna förflyttades till albumserien Kalle Ankas Bästisar - som tidigare enbart hade inkluderat kortare serier - samt de så kallade "Guldböckerna", som började komma ut samma år som WDG gick i graven.

1983 utkom även en engångspublikation bestående av serieversionen av filmen Tron. Trots att den inte inkluderades i WDG kan den ändå föras till dessa häften, genom sitt snarlika innehåll.

Utgivning
WDG gavs, precis som övriga samtida disneypublikationer, ut av Hemmets Journals förlag. Totalt utkom 20 nummer av tidningen, samt en fristående titel (Tron).

Se även
Kalle Ankas Bästisar
Walt Disney's klassiker

Disneytidningar
Serietidningar nedlagda 1984
Serietidningar startade 1982
Vild ung man

Vild ung man () är en amerikansk Elvis-film från 1961 i regi av Philip Dunne, med Elvis Presley, Hope Lange, Tuesday Weld och Millie Perkins i rollerna.

Filmen hade titeln Vild ung man vid den svenska premiären, men lanserades senare i nypremiär med titeln Mer vild än tam.

Rollista

Källor

Noter

Externa länkar

Filmer 1960
Amerikanska dramafilmer
Filmer från Twentieth Century Fox
Engelskspråkiga filmer
Elvis Presley
NBA Coach of the Year Award

NBA Coach of the Year är ett pris som delas ut i basketligan NBA till den bästa coachen under året. 

Priset kallas även Red Auerbach Trophy efter Red Auerbach, som vann priset säsongen 1964/1965.

Vinnare

Se även 
 NBA Most Valuable Player Award
 NBA Rookie of the Year Award
 NBA Defensive Player of the Year Award
 NBA Most Improved Player Award
 NBA Sportsmanship Award
 NBA Sixth Man of the Year Award
 J. Walter Kennedy Citizenship Award

Anmärkningar

Källor 

Priser och utmärkelser instiftade 1963
NBA-priser
Melissos från Samos

Melissos från Samos (troligen inte född efter 470 f.Kr.) var en samosisk statsman och befälhavare över örlogsflottor. Han förde befälet över en samosisk flotta som besegrade Aten 441–440 f.Kr. Melissos bidrog också till filosofin och påverkade Leukippos och Demokritos atomism. Han var medlem av den eleatiska skolan och en lärjunge till Parmenides, vars filosofiska idéer han utvecklade. Hans verk, Om naturen, av vilka fragment har bevarats av Simplikios från Kilikien och bekräftats av Aristoteles, försvarar hängivet Parmenides lära. De skrevs på joniska, och består av en hel serie argument.

Lära
Melissos säger att varat är oändligt, utan början och slut. Det kan inte ha haft en början för det kan inte ha uppkommit ur icke-varande (jämför ex nihilo nihil fit, εἴη γὰρ ἂν οὔτω καὶ οὐ γένοιτο). Det kan inte förintas eftersom det är omöjligt för varande att bli icke-varande, och om det blev ett annat varande, skulle det inte vara någon förstörelse.

Enligt Simplikios (Physika, f. 22b), skiljde sig Melissos här från Parmenides genom att särskilja varande och absolut varande (τὸ ἁπλῶς ἐόν). Han fortsätter med att visa att evigt varande också måste vara obegränsat i omfattning, och därför ett och oföränderligt. Varje förändring vare sig med inre eller yttre orsak, säger han, är otänkbar; Det ena, eller den enhetliga verkligheten, av Parmenides, är alltigenom likt gällande mängd och slag. Det kan inte finnas någon uppdelning inuti denna enhet, eftersom en sådan uppdelning innebär rum eller tomrum - men tomrum är ingenting, och, därför, är det inte. Vidare följer att varat är okroppsligt, såtillvida som alla kroppar har storlek och delar.

Den fundamentala svårigheten som är grunden för den här logiken är paradoxen som klarare uttrycks av Zenon och i hög grad representeras i nästan alla moderna diskussioner, nämligen beviset för att sinnena motsäger intellektet. Abstrakta argument har visat att förändring i enheten är omöjlig, ändå gör sinnena gällande att varmt blir kallt, hårt blir mjukt, det levande dör, och så vidare.

Varken Melissos eller Zenon verkar ha lagt märke till att användningen av de här destruktiva metoderna slår mot roten inte bara till mångfalden men också till det ena vars existens de upprätthöll. Vapnen som de kämpade för Parmenides sak med kunde användas med samma effekt mot dem själva.

Referenser
 Den här artikeln innehåller översatt text från Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikation som nu inte längre är upphovsrättsskyddad.

 

Försokratiska filosofer
Män
Cruus af Harfvila

Cruus af Harfvila, adlig släkt, tillhörde den ursprungliga riddarklassen, introducerad 1625 på Riddarhuset i Sverige, introducerad i högre värdighet 1652 - SE Cruus af Gudhem. Harvila är en herrgård i Tavastland i Finland, ett gods som tillföll ätten genom stammodern Anna Björnsdotter.

Kända medlemmar

 Matts Larsson (Kruse), lagman över Norra Finland, gift med Anna Björnsdotter (Lepasätten)
 Jesper Matsson Krus (1577–1622)
 Johan Jespersson Kruus (1617–1644)
 Lars Jespersson Kruus (1621–1656)
 Axel Mattsson Cruus af Harvila (1584–1630)
 Brita Mattsdotter Cruus af Harvila (död 1618)

Se även
 Cruus
 Cruus af Edeby
 Cruus af Gudhem

Svenska adelsätter
Svenska adelsätter av ursprungligen kognatisk börd
Plus 8

Plus 8 är ett kanadensiskt skivbolag som ger ut technobetonad musik.
Skivbolaget har sitt fäste i Windsor, Ontario och grundades 1990 av Richie Hawtin och John Acquaviva.
Till en början bestod skivsläppen mest av deras eget material och några vänner som Kenny Larkin.
Skivbolaget är mest känt för sina skivsläpp med Speedy J och Richie Hawtins egna under aliasen F.U.S.E och Plastikman.
Skivbolaget är lagt på is sedan 1997, då John Acquaviva började arbeta som DJ och Richie Hawtin fokuserade på sitt eget skivbolag Minus.

Externa länkar
 Plus8.com

Kanadensiska skivbolag och skivmärken
Techno
Skivbolag och skivmärken bildade 1990
Vivi Edström

Vivi Emma Kristina Edström, född Blom 6 juni 1923 i Göteborg, död 24 mars 2018 i Enebyberg, var en svensk litteraturvetare. Hon var mellan åren 1983 och 1989 professor i litteraturvetenskap vid Stockholms universitet.

Edström ingick i styrelsen för Astrid Lindgrensällskapet. 

Edström var gift med arkivrådet Josef Edström och är mor till professor Kristina Edström. Hon är begravd på Danderyds kyrkogård.

Bibliograf 
1960 – Livets stigar
1980 – Barnbokens form
1981 – Flickan i dockskåpet
1985 – Selma Lagerlöf och Strindberg
1986 – Selma Lagerlöfs litterära profil
1987 – Framtiden – Oro och möjligheter
1987 – Astrid Lindgren
1991 – Selma Lagerlöf
1992 – Astrid Lindgren: Vildtoring och lägereld
1996 – Uppdrag läsebok
1997 – Astrid Lindgren och sagans makt
2002 – Selma Lagerlöf – livets vågspel
2004 – Kvällsdoppet i Katthult
2007 – Det svänger om Astrid
2009 – Livets gåtor – Jane Austen
2010 – Barnbokens form – en studie i konsten att berätta

Priser och utmärkelser 
1984 – Gulliver-priset
1997 – Samfundet De Nios Astrid Lindgren-pris
2001 – Schückska priset

Referenser

Externa länkar 
Bokkanalen, Livets vågspel: https://web.archive.org/web/20071110214052/http://www.kanalen.org/bok/rec.php?id=1126
NoK, Kvällsdoppet i Katthult: https://web.archive.org/web/20060117111207/http://www.nok.se/nok/titlar/27/09766-8.htm
 

Svenska professorer i litteraturvetenskap
Gulliverpristagare
Forskare från Göteborg
Gravsatta på Danderyds kyrkogård
Födda 1923
Avlidna 2018
Kvinnor
Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Wilhelmina Amalia av Braunschweig-Lüneburg

Wilhelmina Amalia av Braunschweig-Lüneburg, född 21 april 1673, död 10 april 1742; tysk-romersk kejsarinna. Dotter till hertig Johan Fredrik av Braunschweig-Lüneburg och Benedicta Henrietta av Pfalz-Simmern.

Biografi
Gift 1699 med Josef I (tysk-romersk kejsare). Hon hade uppfostrats till katolik och utvalts till brud av sin blivande svärmor. Vid bröllopet uppfördes en berömd opera. Hon beskrivs som vacker, religiös och allvarlig. Relationen till maken var olycklig : maken hade en lång rad älskarinnor och barn med dessa, men fick ingen överlevande son med sin fru. 

Hon smittades år 1704 av syfilis av maken, vilket gissas ha varit orsaken till att inga fler barn föddes. Detta orsakade stora tronföljdsproblem. Hon blev änka 1711, och försökte stödja sin bayerska svärsons anspråk på tronföljden, men misslyckades. Efter döttrarnas bröllop drog hon sig 1722 tillbaka till klostret Salesianerinnenkloster auf dem Rennwege. I juni 1741, under Österrikiska tronföljdskriget, fick hon besök av Maria Theresia, som bad henne att medla mellan henne och hennes svärson, kurfursten av Bayern, men hon vägrade.

Hon grundade ett kloster i Wien 1712, i syfte att utbilda unga kvinnor, och tillbringade mycket av sin tid där.

Hon avled av ödem vid 69 års ålder.

Barn:
 Maria Josefa (1699–1757; gift med Fredrik August II av Sachsen)
 Leopold Joseph (1700–1701)
 Maria Amalia (1701–1756; gift med Karl Albert av Bayern)

Referenser

Noter

Externa länkar

Avlidna 1742
Födda 1673
Huset Habsburg
Huset Welf
Kvinnor
Österrikes ärkehertiginnor
Tysk-romerska kejsarinnor
Storlek

Storlek kan syfta på:

 Storlek – hur långt något är eller hur stor yta eller hur stor volym något upptar
 Klädstorlek – angivelse för storlek på kläder
 Skostorlek – system för att ange skostorlekar
 Medaljstorlek – system för att ange diametern på en medalj
Kalle Anka säsongshäften

Kalle Anka säsongshäften (ibland kallade Kalle Anka 100-sidors) innefattar huvudsakligen 67 tjockare svenska tidningar med disneyserier, publicerade mellan 1957 och 1996. De hade gemensamt en säsongsbetonad utgivning, antingen sommartid eller kring jul, samt limmad rygg och omfattningen 100 sidor (under senare år 84). De bestod även av en blandning av serier och pyssel, marknadsförd som fyllda av aktiviteter för skollediga barn.

Bland de mer slitstarka titlarna på dessa häften finns Vinterkul med Kalle Anka, Kalle Ankas sommarlov, Fest med Kalle Anka och Kul med Kalle Anka.

Sedan 2003 är utgivningen återupptagen i och med titlarna Kalle Anka & C:o Sommarlov och Kalle Anka & C:o Vinterkul.

Historik
Vid mitten av 1950-talet genomfördes den första expanderingen av den svenska utgivningen av disneyserier, från att tidigare ha varit en månadstidning övergick Kalle Anka & C:o till att komma ut varannan vecka, och vid halvårsskiftet 1959 blev den till slut en veckotidning. 
Under denna period började även tjockare specialutgåvor utkomma lagom till skolloven. I december 1957 utkom det första av dessa: Kalle Ankas karusell som påföljande år följdes av Kalle Ankas sommarlov och Kalle Ankas lekstuga. Mellan 1959 och 1968 utkom dock enbart julhäften, som fram till och med 1962 bar olika namn från år till år, men från och med 1963 fastställdes titeln till Kalle Ankas julkul, som från och med 1969 fick sällskap av den återuppstådda Kalle Ankas sommarlov. 1975 ändrades dock titeln på julhäftet till Vinterkul med Kalle Anka. 

Dessa två titlar höll sedan i sig till 1987 då sommarhäftet döptes om till Fest med Kalle Anka och vinterhäftet till Kul med Kalle Anka. Kul med Kalle Anka utkom med sin sista utgåva 1994, emedan Fest med Kalle Anka höll i ytterligare två år.

Under åren 1990-1992 ingick säsongshäftena i paraplytitlarna Walt Disney's serier och Ankeborgsmagasinet. I den förstnämnda ingick även andra utgåvor, vid sidan av säsongshäftena, dock ej i den andra.

År 2003 gjorde säsongshäften come-back på den svenska marknaden. Nu rörde det sig dock om tunnare, häftade, häften - 52 sidor - och titlarna var Kalle Anka & C:o Sommarlov och Kalle Anka & C:o Vinterkul. Precis som tidigare var dock innehållet en blandning av serier och pyssel.

Utgivning
Samtliga tidningar gavs ut av Hemmets Journals förlag, som dock från och med 1987 års utgåvor använde sig av namnet Serieförlaget. För 2000-talsutgåvorna heter förlaget Egmont Kärnan.

Se även
Walt Disney's serier

Disneytidningar
Serietidningar nedlagda 1996
Serietidningar startade 1957
Zoolympiska spelen

Zoolympiska spelen (Zoo Olympics), är en fransk-belgisk animerad tv-serie från 1992, på svenska visad i Lilla Sportspegeln. Den är en parodi på Olympiska spelen med djur i de olika idrottsgrenarna. Varje avsnitt innefattar en olympisk gren och kommenteras av ormen, tillika sportkommentatorn, Bo A Orm.

Serien producerades i 52 avsnitt på vardera två och en halv minut, och skapades, producerades, skrevs och regisserades av den belgiske animatören Jean-Paul Walravens, under dennes pseudonym Picha.

På svenska gjorde sportjournalisten Jacob Hård Bo A Orms röst, vilket gjorde honom känd för en vidare publik, utanför den strikt idrottsliga sfären.

Serien har även fått en uppföljare, Zoo Cup, utgiven på svenska på två vhs-kassetter; Zoo-Cup, Djurens fotbolls-VM - Omgång 1 och Zoo-Cup, Djurens fotbolls-VM - Omgång 2.

Referenser

Externa länkar
 
Zoolympiska spelen på Planète Jeunesse

Franska animerade TV-serier från 1990-talet
Belgiska animerade TV-serier från 1990-talet
TV-seriestarter 1992
TV-serieavslutningar 1992
Sport i fiktion