kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hanna Pakarinen

Hanna Helena Pakarinen, född 17 april 1981 i Villmanstrand i Finland, är en finländsk sångerska som först blev känd som vinnare av den första säsongen av den finska upplagan av tv-programmet Idol 2004.

Eurovision i Helsingfors 2007 
Pakarinen blev vald till Finlands representant i Eurovision Song Contest 2007 med rocklåten Leave Me Alone. Hälften av bidragen i den finländska uttagningen detta år kan kategoriseras som rockinfluerade; så även tvåan Thunderstone med Face in the Mirror och trean Lovex med Anyone, Anymore. I och med Finlands vinst 2006 var Pakarinen direktkvalificerad till finalen den 12 maj 2007 där hon efter omröstningen slutade på en sjuttondeplats med 53 poäng precis före Sveriges representanter The Ark.

Efter Eurovision hade Pakarinen stora framgångar med sitt bidrag och hamnade bland annat på svenska singellistan och låg etta på Trackslistan. Under 2010 gav hon ut sitt senaste album.

Diskografi

Album 
 When I Become Me (2004)
 Stronger (2005)
 Lovers (2007)
 Love in a Million Shades (2009)
 Paperimiehen tytär (2010)
 Olipa kerran elämä (2013)
 Synnyin, elän, kuolen (2016)

Singlar 
 Love is Like a Song (2004, 1:a i Finland)
 Fearless (2004)
 How Can I Miss You (2004) 
 When I Become Me (2004) 
 Kiss Of Life (2005) 
 Stronger Without You (2005) 
 Damn You (2005)
 Go Go (2007) 
 Leave Me Alone (2007, 1:a på Trackslistan i Sverige) 
 Hard Luck Woman (2007) 
 Black Ice (2007) 
 Make Believe (2008) 
 Shout It Out Loud (2009) 
 Love In A Million Shades (2009) 
 Rescue Me (2009)
 Paperimiehen tytär (2010)

Externa länkar 
 
 Hanna Pakarinens officiella hemsida
 

Kvinnor
Artister som representerat Finland i Eurovision Song Contest
Finländska sångare
Födda 1981
Levande personer
Deltagare i Eurovision Song Contest 2007
Finländska musiker under 2000-talet
Personer från Villmanstrand
Werewolf by Night

Jack Russel omdirigerar hit, för hundrasen se Jack russel terrier.
Werewolf by Night (på svenska ung. "Varulv på natten") är en tecknad serie utgiven av Marvel Comics. Den handlar om en ung man, Jack Russell, som genom en nedärvd förbannelse förvandlas till en varulv vid varje fullmåne. Karaktären är en s.k. antihjälte som gjorde sitt första framträdande i Marvel Spotlight 1972.

Amerikanska serier
Amerikanska serietidningar
Amerikanska seriefigurer
Fiktiva figurer från Rumänien
Seriefigurer i Marvels universum
Marveltidningar
Seriefigurer introducerade 1972
Skräckserier
Äventyrsserier
Varulvar i skönlitteratur
Raymond Cattell

Raymond Bernard Cattell, född 20 mars 1905, död 2 februari 1998, var en brittisk/amerikansk psykolog, känd för att ha utforskat en stor rad psykologiska områden, och för att ha utvecklat metoder för att mäta dessa områden. Cattell var aktiv livet ut, skrev över 50 böcker och 500 artiklar och utvecklade över 30 standardiserade tester.

Källor

Noter 

Psykologer
Alumner från King's College London
Födda 1905
Avlidna 1998
Män
Waukesha County

Waukesha County är ett administrativt område i delstaten Wisconsin, USA. År 2010 hade county 389 891 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Waukesha.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 503 km². 1 438 km² av den arean är land och 65 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Washington County - nord
 Ozaukee County - nordost
 Milwaukee County - öst
 Racine County - sydost
 Walworth County - sydväst
 Jefferson County - väst
 Dodge County - nordväst

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1846
Ann Kiyomura

Ann Kiyomura, gift Hayashi, född 22 augusti 1955, San Mateo, Kalifornien är en amerikansk tidigare professionell tennisspelare, med störst framgångar som dubbelspelare.

Tenniskarriären
Ann Kiyomura är främst känd för sin dubbeltitel i Wimbledonmästerskapen 1975. Tillsammans med japanskan Kazuko Sawamatsu vann hon oseedad, 19 år gammal, titeln genom finalseger över Francoise Durr/Betty Stöve (7-5, 1-6, 7-5).

Kiyomura vann 24 dubbeltitlar på Virginia Slims Circuit under karriären 1973-84. År 1976 vann hon fem dubbeltitlar tillsammans med Ramona Guerrant genom finalsegrar över par som Martina Navratilova/Betty Stöve (Sarasota) och Rosie Casals/Francoise Durr (Boston). Sju av övriga dubbeltitlar under karriären vann hon tillsammans med brittiskan Sue Barker.

Som singelspelare hade Kiyomura endast måttlig framgång och rankades som bäst på 31 plats (januari 1983). Hon vann en singeltitel (1984, Tokyo) genom finalseger över tyskan Bettina Bunge (6-4, 7-5).

Ann Kiyomura, som är dotter till ett japanskt par, slutade med internationell tävlingstennis 1984.

Grand Slam-titlar
Wimbledonmästerskapen
Dubbel - 1975

Referenser

Källor
Martin Hedges, 1978. The Concise Dictionary of Tennis. Mayflower Books Inc.

Externa länkar
 WTA, spelarprofil

Kvinnor
Amerikanska tennisspelare
Födda 1955
Levande personer
Idrottare från Kalifornien
Optimus

Optimus kan avse:

 Optimus AB – en svensk tillverkare av bl.a. friluftskök
 Optimus Telecomunicações – en portugisisk telekomoperatör
 LG Optimus – en serie smartphones från LG Electronics
 Optimus S.A. – en polsk datormontör
 Optimus tangentbord – ett ryskt koncepttangentbord
 Nvidia Optimus – en teknologi som sparar batteri i bärbara datorer från Nvidia
 Optimus Prime – en figur i Transformers
E-Rotic

E-Rotic är en schweizisk-tysk eurodance-grupp skapad av David Brandes. Gruppen gör melodiös musik med tydliga och poppiga refränger. Den har även gjort en coverskiva på Abba. Gruppen är känd för sitt användande av sexuella ämnen och syftningar i sin musik, och deras musikvideor är ofta tecknade med sexuella visualiseringar. Gruppen hade under 1995 och 1996 tre låtar på Trackslistan.

Sångerska är Lyane Leigh och hon anlitades ofta av David Brandes för hans olika eurodance-projekt. Davids grupp Missing Heart har exakt samma uppsättning av medlemmar som E-Rotic men har inte samma sexuella tema i sina texter. E-Rotic och Missing Heart har även haft stora framgångar i Japan där flera singlar och album släppts vilka aldrig getts ut i Europa.

Diskografi 
Album
 Sex Affairs (1995)
 The Power Of Sex (1996)
 Sexual Madness (1997)
 Thank You For The Music (1997)
 Greatest Tits (1998)
 Kiss Me (1999) (Endast Japan)
 Mambo No. Sex (2000)
 Gimme Gimme Gimme (2000) (Endast Japan)
 Missing You (2000)
 Dancemania presents E-Rotic Megamix  (2000)
 Sexual Healing (2001)
 The Very Best Of E-Rotic (2001) (Endast Japan)
 Sex Generation  (2001)
 Eurospeed E-rotic Megamix (Osläppt) (2001)
 The Collection  (2002) (Endast Japan)
 Total Recall (2003)
 Cocktail E-Rotic (2003)

Singlar
 "Max Don't Have Sex With Your Ex" (1994)
 "Fred Come To Bed" (1994)
 "Sex On The Phone" (1994)
 "Willy Use A Billy ... Boy" (1995)
 "Help Me Dr. Dick" (1996)
 "Fritz Love My Tits" (1996)
 "Gimme Good Sex" (1996)
 "The Winner Takes It All" (1997)
 "Thank You For The Music" (1997)
 "Turn Me On" (1997) (Endast Japan)
 "Baby Please Me" (1998) (Endast Japan)
 "Die geilste Single der Welt" (1998)
 "Oh Nick Please Not So Quick" (1999) (Endast Japan)
 "Kiss Me" (1999)
 "Mambo No. Sex" (1999)
 "Gimme Gimme Gimme" (2000) (Endast Japan)
 "Queen Of Light" (2000)
 "Don't Make Me Wet" (2000)
 "Fritz komm und spritz" (2000)
 "Billy Jive (With Billy's Wife)" (2001) (Endast Japan)
 "King Kong" (2001)
 "Max Don't Have Sex With Your Ex 2003" (2003)
 "Video Starlet" (2016)
 "Mr. Mister" (2018)
 "Max Don't Have Sex With Your Ex (Reboot 21)" (2020)

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 E-Rotic på Eurodance Encyclopædia

Tyska musikgrupper
Maromokotro

Maromokotro är med sina 2 876 meter över havet Madagaskars högsta berg. Maromokotro finns beläget i Tsaratanana-massivet på den norra delen av ön.

Se även
Ambohitra

Referenser

Noter

Berg i Madagaskar
Ambohitra

Ambohitra är ett 1 475 meter högt berg på Madagaskar. Ambohitra är beläget strax söder om orten Antsiranana.

Se även
Maromokotro

Referenser
Fritt översatt ifrån engelska Wikipedia.

Noter

Berg i Madagaskar
Strukturakustik

Strukturakustik är den del av akustiken som handlar om ljud i fasta material och strukturer. Både ljudkällan, ljudutbredningen och ljudutstrålningen till omgivningen studeras. Exempelvis studeras vågutbredning plattor och balkar (böjvågor), samt hur dessa strålar ut ljud till omgivningen. Detta studium är grundläggande för byggnadsakustiken.

Akustik
Aoraki/Mount Cook

Aoraki/Mount Cook är med sina 3 724 meter Nya Zeelands högsta berg. Berget ligger i Sydalperna, bergskedjan som löper längs med Sydön. Berget är en populär turistdestination och en favoritutmaning för bergsklättrare. 

Aoraki/Mount Cook består av tre toppar varav de två lägre, Low Peak och Middle Peak, ligger söder om den högsta, High Peak. Glaciärerna Tasman Glacier och Hooker Glacier ligger till öster respektive väster om bergsryggen.

Berget ligger i Aoraki/Mount Cook nationalpark, som tillsammans med Westland nationalpark, Mount Aspiring nationalpark och Fiordland nationalpark av Unesco är utsett till ett världsarvområde, Te Wahipounamu. Mount Cook Village, även känd som "The Hermitage", belägen 12 kilometer söder om Aoraki/Mount Cook, är utgångspunkten för turister och bergsklättrare i området.

Geologi 
Sydalperna har formats genom en tektonisk process där en upplyftning och veckning av jordskorpan skett på grund av Stillahavsplattan och Indo-Australiska plattan kolliderar vid Sydöns västra kust. Upplyftningen fortsätter och Aoraki/Mount Cooks höjd ökar med i genomsnitt cirka 7 millimeter om året. Men vädrets eroderade krafter, exempelvis vinden, verkar också på berget.

Aoraki/Mount Cooks höjd fastställdes 1881 av G. J. Roberts och 1889 av T. N. Brodrick. Deras mätningar överstämde om en höjd på nära 3 764 meter. Höjden minskade med 10 meter den 14 december 1991, efter att en mängd sten och is rasat ner från den högsta toppen.

Bestigning 
De första européer som försökte bestiga Aoraki/Mount Cook var irländaren William Spotswood Green och schweizarna Emil Ross och Ulrich Kaufman den 2 mars 1882. De första som lyckades nå toppen var nyzeeländarna Tom Fyfe, James Clarke och George Graham den 25 december 1894. Matthias Zurbriggen från Schweiz stod för det andra lyckade försöket att nå toppen den 14 mars 1895. Därefter dröjde det 10 år innan berget bestegs igen, då James Clarke tillsammans med fyra andra personer nådde toppen i februari 1905. James Clarke blev därmed den första person att ha bestigit berget två gånger. 

Den första kvinna att bestiga berget blev Freda du Faur från Australien, den 3 december 1910. Den lokale guiden George Bannister blev den första maorier att nå toppen 1912. Först att bestiga alla tre topparna blev Freda du Faur och guiderna Peter och Alex Graham 1913. Edmund Hillary besteg Aoraki/Mount Cook första gången i januari 1948.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Berg på Nya Zeeland
Grazer Schloßberg

Slottsberget i Graz (Grazer Schloßberg), Österrike, ligger mitt i stadens centrum. Berget reser sig ca 120 m över staden. Förutom urtornet som är stadens symbol finns det på slottsberget även klocktornet, kasematter, en 98 meter djup brunn och en rad mindre konstobjekt.

Besökare kan ta den lindrivna slottsbergbanan eller hissen i berget. Även flera stigar och vägar leder upp på berget.

På medeltiden var slottsberget en kal klippa. På berget byggdes en fästning som flera gånger byggdes om och till. Fästningen som räknades till de starkaste i landet kunde aldrig intas av fientliga trupper. Det sista försöket gjorde napoleonska trupper 1809. Men Österrike förlorade kriget och i freden i Schönbrunn bestämdes det att fästningen skulle rivas – bara de två tornen, klocktornet och urtornet, bevarades eftersom Grazborna köpte dem fri. Omkring trettio år efter rivningen började friherre von Welden med att omgestalta det kala fästningsberget till en parkanläggning med talrika promenadstigar och sydländska växter. I de efterlämnade källarvalven efter huvudbyggnaden byggdes senare en friluftsscen. 

Under andra världskriget skapades ett omfångsrikt system av gångar i bergets inre. Det omfattade 6,3 km med en bruksyta på mer än 12 000 m². Gångsystemet som kunde nås via 20 ingångar användes som kommandocentral och luftskyddsbunker för uppemot 40 000 personer. Gångarna är delvis öppna även idag. De nyttjas för
en gångväg tvärs genom berget från Schloßbergsplatsen till Karmeliterplatsen
en hiss i bergets inre som går upp till urtornet
”Dom i berget”, en sal för olika evenemang
en sago-grottbana
Ytterligare delar av gångsystemet används ibland för utställningar

Slottsberget ingår i gamla staden som togs upp i Unescos världsarvlista 1999.

Geografi 
Toppen på Schloßberg är  meter över havet, eller  meter över den omgivande terrängen. Bredden vid basen är  km.

Terrängen runt Schloßberg är platt åt sydost, men åt nordväst är den kuperad. Terrängen runt Schloßberg sluttar söderut. Den högsta punkten i närheten är Schöckl,  meter över havet,  km norr om Schloßberg. Runt Schloßberg är det mycket tätbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer.. Närmaste större samhälle är Graz,  km sydost om Schloßberg. 

Runt Schloßberg är det i huvudsak tätbebyggt.  Trakten ingår i den hemiboreala klimatzonen. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är december, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är maj, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är mars, med  mm nederbörd.

Kommentarer

Källor 

Graz
Berg i Österrike
Berg i Steiermark
Berg i Österrike 200 meter över havet eller högre
Urtornet i Graz

Urtornet i Graz (Österrike) är ett 28 m högt torn på slottsberget. Urtornet är stadens symbol.

De äldsta delarna byggdes troligen på 1200-talet. Tornet omnämndes för första gången 1265. Det nuvarande utseendet fick tornet vid en ombyggnad kring 1560. 1712 försågs tornet med fyra stora urtavlor på vardera sidan av tornet som har mer än 5 meter i diameter. Ursprungligen hade uret bara timvisare. Minutvisarna monterades senare och gjordes då mindre för att kunna skilja dem från timvisarna. Så är det fortfarande i dag. 

När fästningen på slottsberget enligt bestämmelserna i freden i Schönbrunn revs 1809 köptes tornet fri av stadens borgerskap. 

I tornet finns tre klockor. ”Timklockan” som enligt en inskrift är den äldsta (1382) slår varje hel timme. ”Eldklockan” från 1645 varnade för eld. ”Syndarklockan” från ca 1450 slog ursprungligen bara vid avrättningar, men på 1800-talet signalerade den stängningstiden.

2003 när Graz var Europas kulturhuvudstad byggdes en ”skugga” av konstnären Markus Winterfall, ett svart tvillingtorn gjort av stål. Efter kulturårets slut såldes ”skuggan” till ett shoppingcenter vid stadens utkant.

Byggnader och anläggningar i Graz
Torn i Österrike
Klocktorn
Grazer Burg

Grazer Burg är stadsborgen i Graz (Österrike). 

Borgen som har anor tillbaka i medeltiden uppfördes på 1400-talet av kejsar Friedrich III som under långa tider residerade i Graz. Borgen ligger vid stadsmuren längs vilken en hemlig värngång ledde upp till fästningen på slottsberget. Tillbyggnader gjordes under kejsar Maximilian I på 1510-talet, av ärkehertig Karl på 1570-talet och av kejsar Ferdinand II i början på 1600-talet. I den äldsta delen befinner sig en mycket sällsynt gotisk dubbelspiraltrappa från omkring 1499.

Borgen inhyser idag regeringen för delstaten Steiermark. 

Intill borgen står en av stadens två bevarade stadsportar, det s.k. Burgtor i gotisk stil från 1200-talet. Mitt emot borgen ligger domkyrkan med Ferdinand IIs mausoleum.

Byggnader och anläggningar i Graz
Slott i Österrike
Theophilus Presbyter

Theophilus Presbyter, född omkring 1070, död omkring 1125, var en benediktinmunk, konsthantverkare och författare.

Theophilus skrev den medeltida hantverksmanualen De diversis artibus ("Om de olika konsterna") eller Schedula diversarum artium. Denna är uppdelad i tre böcker - en om måleri, en om glastillverkning och slutligen en om metallsmide.  Den senare är även den mest omfångsrika. Tonen i texten är mycket direkt och läsaren lotsas handfast, stundom bryskt, genom en medeltida hantverkares värld.   

Theophilus anses av många forskare vara den historiskt belagde konsthantverkaren Rogerus från Helmarshausens munknamn. Denne Roger var verksam under 1100-talets första årtionden.

Referenser

Författare under 1000-talet
Födda 1070
Avlidna 1125
Män
Författare under 1100-talet
Domkyrkan i Graz

Domkyrkan i Graz i Österrike är domkyrka i Graz-Seckaus stift, som motsvarar delstaten Steiermark. Intill domkyrkan står kejsar Ferdinand II:s mausoleum. Från 1786 var kyrkan domkyrka för biskopsdömet Seckau.

Arkitektur
Kyrkan omnämns för första gången som St. Ägidius-kyrkan år 1174 i ett gåvobrev. Under kejsar Fredrik III byggdes kyrkan om i sengotisk stil. Kejsaren, som ofta residerade i Graz, utsåg den till hovkyrka. En ytterligare tillbyggnad skedde 1554 efter ritningar av renässansarkitekten Domenico dell’Allio. 

Ärkehertig Karl II överlämnade kyrkan till jesuiterna som utformade kyrkans inre i barockstil. Kyrkans yttre är ganska enkelt, men under medeltiden var fasaderna målade. En gotisk fresk från 1400-talet finns kvar på kyrkans södra sida. Bilden skildrar dåtidens tre landsplågor - pest, gräshoppssvärmar och osmanska soldater - och är den äldsta avbildningen av staden Graz. 

Kyrkans inre präglas av gotisk arkitektur och inventarier i barockstil. Altaret och predikstolen är särskilt praktfulla. Dyrbarast är de två relikskrinen på båda sidor av altarrummet.

Galleri

Byggnader och anläggningar i Graz
Domkyrkor i Österrike
Graz
Psykograf

Psykograf (från grekiska) är ett arrangemang som i spiritistiska och ockulta kretsar används för att ta emot skriftliga meddelanden från andar.

Ett populärt exempel på psykograf är det vandrande glaset. Man skriver alfabetets bokstäver i en cirkel på en skiva av papp och sätter ett glas med botten upp på skivan, varpå deltagarna i seansen håller sina fingertoppar över glasets botten. Glaset börjar då röra sig från bokstav till bokstav, så ett ord bildas. Gemensam självsuggestion spelar huvudrollen i sådana skeenden.

Källor

Paranormalt
Ferdinand II:s mausoleum

Ferdinand II:s mausoleum i Graz, Österrike, är gravmonumentet för kejsar Ferdinand II som föddes i Graz och hade sitt residens i staden tills han blev vald till tysk-romersk kejsare 1619. Mausoleet står intill domkyrkan och är hopbyggt med Katharinakyrkan. Det barocka mausoleet byggdes på 1630-talet efter ritningar av Giovanni Pietro de Pomis och slutfördes efter dennes död av Peter Valnegro. Dekorationen av huvudkupolen utfördes av Johann Bernhard Fischer von Erlach, en av Österrikes största barockarkitekter. Gravkoret har två våningar. På den övre våningen står en skulptur föreställande den heliga graven. På den nedre våningen befinner sig gravarna efter kejsar Ferdinand II, hans första maka och ärkehertig Karl II, samt dennes maka.

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Graz
Kyrkobyggnader i Österrike
Mausoleer i Österrike
Grazer Landhaus

Landhaus i Graz (Österrike) byggdes som säte för Steiermarks lantständer efter ritningar av arkitekten Domenico dell’Allio. 

Lantständerna beslöt i början på 1500-talet att bygga ett hus för sitt kansli och för lantdagens sammanträden. Huset som räknas till de första renässansbyggnaderna i Graz tillkom i flera etapper. 1527-31 byggdes den äldsta delen med riddarsalen. Huvudtrakten uppfördes mellan 1557 och 1565 efter ritningar av arkitekten Domenico dell’Allio. Den utmärker sig genom sin fasad mot Herrengasse och arkadgångarna i innergården som är tre våningar höga. 1581-84 förlängdes byggnaden med tre arkader i dell’Allios stil samtidigt som klocktornet fick tas ned på grund av sättningar. På dess fundament byggdes senare husets kapell. 1890 uppfördes den fristående arkadgången som ger innergården dess slutna form.

Idag används huset av lantdagen som har sina sammanträden där. Även medlemmar i delstatens regering har sina kontor i huset. I innergården som är öppet för allmänheten äger olika evenemang rum som t.ex. operafilmkvällar, friluftsteater och annat.

Byggnader och anläggningar i Graz
Landeszeughaus Graz

Landeszeughaus i Graz (Österrike) är ett museum för rustningar och vapen som lagrades av de steiriska lantständerna på 1500- och 1600-talen för att utrusta trupper mot attacker från det osmanska riket.

Historia
1551 användes för första gången beteckningen ”Zeughaus” (sv. tyghus) för lantständernas vapendepå. Den låg i lantständernas hus och vid stadsportarna. Den första bevarade inventarieförteckningen från 1557 listar upp mer än 19 000 objekt. På grund av det tilltagande militära hotet utvidgades vapenproduktionen och en inventarielista från 1629 omfattar redan 85 000 vapen. För att få plats för vapnen byggdes mellan 1642 och 1644 tyghuset i anslutning till lantständernas hus efter ritningar av arkitekten Anton Solar. Där lagrades och underhölls utrustning för 16 000 soldater. Som mest räknades 185 000 objekt år 1699.

Inom ramen för centraliseringen av arméorganisationen under kejsarinnan Maria Teresia skulle tyghuset avvecklas på 1740-talet och de föråldrade vapnen skulle säljas. Men lantständerna ville bevara vapensamlingen vilket beviljades. Tyghuset omvandlades efterhand till ett museum vars verksamhet finansierades genom försäljning av vapen. Under den borgerliga revolutionen 1848 lämnades för sista gången vapen ut till nationalgardet, studentmiliser och polistrupper. Även då försvann en del vapen. 1892 inlemmades tyghuset i landsmuseet Joanneum.

Dagens bestånd
Idag omfattar tyghusets samlingar ca 32 000 objekt: rustningar, hjälmar, lansar, blankvapen och olika skjutvapen m m från 1500- och 1600-talen. De flesta vapnen var avsedda för meniga fot- och ryttarsoldater. Men det finns även – ofta rikt dekorerade – officersvapen i samlingen som kommer från verkstäder i Innsbruck, Augsburg och Nürnberg.

Referenser

Externa länkar
Tyghuset i Graz – interaktiv
Landsmuseet Joanneums webbsida med information om tyghuset

Museer i Graz
Leechkyrkan

Leechkyrkan är den äldsta kyrkan i Graz (Österrike). 

Där Leechkyrkan står idag byggde hertig Leopold VI ett kapell år 1202 som för första gången omnämns 1224. 1233 skänkte hertig Fredrik II kapellet till den tyska orden. Troligen 1250 förstördes kapellet av ungerska trupper. 1275-1293 byggdes den nuvarande kyrkan i tidiggotisk stil.

Tympanon-madonnan över kyrkans västportal skapades kring 1290. Fönstermålningarna är från 1300- och 1400-talen, medan tornen byggdes kring 1500. 

Kyrkan är sedan 1985 universitetskyrka för Karl-Franzens-Universität. 1991-1994 renoverades kyrkan.

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Graz
Romersk-katolska kyrkobyggnader i Österrike
Operan i Graz

Operan i Graz är Österrikes näst största opera.

Redan under kejsar Karl VI hämtades ett italienskt operasällskap till Graz. Det fick sina lokaler vid Tummelplatsen i gamla stan. År 1899 byggdes det nuvarande operahuset. Arktiketbyrån Fellner & Helmer från Wien ritade huset i nybarocksstil. Under andra världskriget skadades huset vid ett bombangrepp. Vid reparationen bestämde man sig för att förenkla fasaden. Huset har plats för 1 800 besökare.

Operan har genom tiderna inte bara spelat de klassiska verken utan också befrämjat nutida och inhemska kompositörer. Bland urpremierer vid operan i Graz kan nämnas:
 Das Herz av Hans Pfitzner (1932)
 Peter Grimes av Benjamin Britten (1947)
 Stella av Waldemar Bloch (1951)
 Käthchen von Heilbronn av Waldemar Bloch (1958)
 Lederköpfe av Weisshappl (1970)
 Narcissus av Beat Furrer (1994)
 Tod und Teufel av Gerd Kühr (1999) och
 Till Eulenspiegel, barnmusikal av Konstantin Wecker (2006)

Externa länkar
 Grazer Oper

Byggnader och anläggningar i Graz
Graz