kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rolf Björnerstedt

Rolf Björnerstedt, född 14 januari 1926 i Uppsala, död 30 april 2005 i Täby, var en svensk kärnfysiker, försvars- och fredsforskare och FN-diplomat.

Efter en fil.kand vid Uppsala universitet 1949  anställdes han vid Försvarets forskningsanstalt, FOA, för att syssla med kärnvapenfrågor, både med skydd mot radioaktivt nedfall och med förberedelser för en eventuell svensk atombomb. 1959 disputerade han med en avhandling om hur strontium från nedfall efter kärnexplosioner kunde ansamlas i människors skelett.

Rolf Björnerstedt var 1964 drivande kraft vid inrättande av Stockholm International Peace Research Institute SIPRI och en av de fem som instiftade Svenska Pugwashgruppen. Han kallades 1969 till FN i New York för att bli chef för nedrustningsavdelningen och biträdande generalsekreterare. Tio år senare flyttade Rolf Björnerstedt hem till Sverige och blev 1979-85 arbetande styrelseordförande i SIPRI. Efter den perioden skapade han Myrdalstiftelsen, som spred information om fredsforskningens resultat.

1987 blev Rolf Björnerstedt VD för den Moskvabaserade stiftelsen ”International Foundation for Survival and Development of Mankind”, som skapats efter ett initiativ av Michail Gorbatjov.

Källor 
SIPRIS 40-årsjubileumsskrift,
SvD Minnesord av Jan Prawitz

Män
Födda 1926
Avlidna 2005
Svenska kärnfysiker
Svenska diplomater under 1900-talet
Diplomater från Uppsala
Ryszard Wincenty Berwiński

Ryszard Wincenty Berwiński, född 1819 och död 1879, var en polsk författare.

Berwinski föddes i tyska Polen och förde ett kringflackande och äventyrligt liv. En tid var han bland annat officer i turkisk tjänst. Berwinsiks dikter (2 band, 1844) är hållna i romantisk stil och visar på inflytande från Juliusz Słowacki. Bland hans prosaarbeten märks "Berättelser från Storpolen" (1840), där en demokratiskt och adelsfientlig ståndpunkt tydligt framträder.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Polska författare under 1800-talet
Polskspråkiga författare
Födda 1819
Avlidna 1879
Män
Filipp Fortunatov

Filipp Fjodorovitj Fortunatov (ryska: Филипп Фёдорович Фортунатов), född 14 januari (gamla stilen: 2 januari) 1848 i Vologda, död 3 oktober (gamla stilen: 20 september) 1914 vid Petrozavodsk, var en rysk språkforskare.

Fortunatov blev 1875 docent vid Moskvauniversitetet och 1898 ledamot av ryska vetenskapsakademien. Förutom en mängd studier rörande de indoeuropeiska, särskilt slaviska språkens fonetik och morfologi, hade han epokgörande betydelse i den europeiska filologin genom sina grundliga undersökningar av det litauiska språket och dess ställning till de slaviska i till exempel Zur vergleichenden Betonungslehre der lituslavischen Sprachen (i "Archiv für slavische Philologie" band IV). Under hans ledning utgav vetenskapsakademien i Sankt Petersburg 1897 första delen av Antanas Juškas litauiska ordbok.

Källor

Ryska filologer
Ryska slavister
Personer verksamma vid Moskvauniversitetet
Födda 1848
Avlidna 1914
Män
Ugglan
Personer från Vologda
Enjoy Yourself (musikalbum)

Enjoy Yourself är Kylie Minogues andra studioalbum, utgivet den 9 oktober 1989. Albumets längd är 32 minuter och 45 sekunder.

Låtlista 
 "Hand on Your Heart" – 3:54
 "Wouldn't Change a Thing" – 3:17
 "Never Too Late" – 3:27
 "Nothing to Lose" – 3:24
 "Tell Tale Signs" – 2:29
 "My Secret Heart" – 2:44
 "I'm Over Dreaming (Over You)" – 3:27
 "Tears on My Pillow" – 2:33
 "Heaven and Earth" – 3:47
 "Enjoy Yourself" – 3:43

Referenser 

Album av Kylie Minogue
Engelskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1989
Annika Tännström

Annika Tännström, född 1966, är en svensk moderat politiker, sedan 2018 ordförande i Regionfullmäktige i Västra Götalandsregionen. Hon var tidigare regionråd i Västra Götalandsregionen under åren 2006-2018. 

Tännström är engagerad i frågor rörande psykiatri, ambulansflyg och -helikopter, samt akutsjukvård. 

Hon är också vice ordförande i Kommunalförbundet Svenskt Ambulansflyg och Svensk Luftambulans. Vice ordförande i Sveriges Kommuner och Regioners Beredning för Internationella frågor. Tidigare ledamot i Styrelsen för Sahlgrenska Universitetssjukhuset.

Annika Tännström bor i Kungälvs kommun men kommer ursprungligen från Värmland.

Referenser
om Annika Tännström på Västra Götalandsregionens webbplats

Externa länkar 
Annika Tännströms webbplats

Kvinnor
Svenska moderater
Svenska landstingsråd
Födda 1966
Levande personer
Civil Cooperation Bureau

Civil Cooperation Bureau () var en sydafrikansk dödspatrull och underrättelseenhet under apartheiddiktaturens sista år. Den bildades i april 1986 på order av försvarsministern general Magnus Malan med syfte att utföra hemliga operationer mot apartheidmotståndare i och utanför landets gränser. Sannings- och försoningskommissionen fann enheten vara skyldig till åtskilliga mord på politiska motståndare och misstänkte den för ännu fler än vad som kom att lagföras.

Verksamhet
Förutom mord på motståndare till apartheidsystemet och regeringen utförde enheten storskaligt spionage mot antiapartheidaktivister inom landet. Civil Cooperation Bureau opererade parallellt med National Intelligence Service, efterträdaren till Byrån för statssäkerhet. Organisatoriskt låg Civil Cooperation Bureau förvisso under Sydafrikas försvarsmakt men dess agenter uppträdde som civila, agerade genom bulvanföretag och hade nästan uteslutande civila som måltavlor. Med denna civila täckmantel kunde regeringen och försvarsetablissemanget snabbt ta avstånd från dess aktiviteter i händelse av att de skulle avslöjas. Många försvarsanställda visste inte ens om att de i realiteten tjänstgjorde för just Civil Cooperation Bureau. Ofta anlitade man yrkeskriminella för att utföra de mest riskabla mordattentaten.

Bekräftade offer inkluderar SWAPO-medlemmen Anton Lubowski och antropologen David Webster. Man förgiftade med framgång dricksvattnet i ett flyktingläger i det ockuperade Sydvästafrika med kolerabakterier. Mordplaner som aldrig utfördes hade som mål bland andra Winnie Mandela, Joe Slovo och Desmond Tutu. År 1989, under pågående fredsförhandlingar i Namibia, undkom FN:s särskilde sändebud Martti Ahtisaari av en slump ett attentat mot sig.

Nationalistpartiet lät lägga ner enheten år 1990 och överföra dess resurser till andra säkerhetsorgan. Ingen åtalades för dess verksamhet.

Källor

Sydafrikas historia
Specialförband
Apartheid
Sydafrikas militärhistoria
Vsevolod Miller

Vsevolod Fjodorovitj Miller (ryska: Всеволод Фёдорович Миллер), född 19 april (gamla stilen: 7 april) 1848 i Moskva, död 18 november (gamla stilen: 5 november) 1913 i Sankt Petersburg, var en rysk språkforskare och etnograf.

Miller var professor i ryska språket och litteraturen vid Moskvauniversitetet samt i sanskrit och österländsk historia vid Lazarevska institutet för orientaliska språk i Moskva. Sina studier om osseterna i Kaukasien samlade han i Osetinskie etiudy (tre band, 1881-87). Bland hans många övriga skrifter, som särskilt behandlar den ryska folkpoesin, märks en studie om Igorkvädet (1877), om namnen på de av Konstantin VII Porfyrogennetos omtalade Dneprforsarna (i "Drevnosti niosk. archeol. obstj.", 1887), Om Stefan Verkovićs oäkta bulgariska folkvisor (i "Vjestnik Evropy", 1877), Otgoloski finskago eposa v' russkom (Genljud av finska folkepiken i den ryska, 1878), Russkaja masljanitsa i zapadnoeuropejskij karnaval (Den ryska smörveckan och den västeuropeiska karnevalen, 1884) samt en mängd avhandlingar om den ryska folkepiken och dess hjältar.

Källor

Noter

Ryska filologer
Ryska etnografer
Ryska professorer
Födda 1848
Avlidna 1913
Män
Ugglan
Forskare från Moskva
Alumner från Moskvauniversitetet
Skweee

Skweee är en musikstil med ursprung i Sverige och Finland. Skweee kombinerar enkla synthslingor och basgångar med funk, r'n'b eller soul-liknande rytmer, vilket ger en naken funkig ljudbild. Låtarna är nästan alltid helt instrumentella, men undantag finns. Namnet skweee myntades av Daniel Savio, en av pionjärerna för denna stil. Namnet syftar på användandet av gamla synthesizers vid produktionen, där  målet är att "squeeze out" (engelska för "klämma ut") de mest intressanta ljud som går. 
 
De nuvarande producenterna av skweee är både nykomlingar och erfarna producenter från främst den skandinaviska electro- och electronicamiljön.

logg helt ägnad skweee, och sociala medier som MySpace och Nation of Skweee har spelat en stor roll i spridningen av skweee.

De ledande skivbolagen inom skweee är det svenska Flogsta Danshall och det finska Harmönia. Norska dødpop, amerikanska Titched, amerikanska Poisonous Gases, spanska Lo Fi Funk, finska Mässy, och franska Mazout har kommit senare men blivit viktiga. 7" vinylsingel är det format skweeeentusiasterna oftast föredrar. Tidigare släpptes låtarna enbart i detta format. Numera förekommer även 12" vinylskivor, digitala releaser och CD-samlingar.

Externa länkar
 Intervju med Skweeepionjären Pavan
 [Artikel i Spin Magazine (April 2009)]
 Podcast med liveupptagning av en battle mellan Harmönia och Flogsta danshall på Norbergfestivalen 2009 och intervjuer med artisterna på dessa bolag
Skweeelicious, en blogg helt ägnad Skweee

Referenser

Populärmusik
Elektronisk musik
Negauhjälmen

Negauhjälmen är en av 28 bronshjälmar (23 bevarade) daterade till ca. 400 f.Kr., hittade 1811 i en skattgömma i Zenjak, nära Negau, i dag Negova, Slovenien. Hjälmarna har typisk etruskisk 'vetulonisk' form, ibland beskriven som "negautyp". Hjälmarna grävdes ned ca. 50 f.Kr., precis före den romerska invasionen av området.

Hjälmar av negautyp bars vanligen av prästerskapet vid den tid då de begravdes, så det har antagits att de lämnades vid Zenjak av ceremoniella skäl. Zenjak var av stort intresse för den tyska nazistregimens arkeologer och döptes till och med om till Harigast under andra världskriget. Fyndplatsen har aldrig blivit ordentligt undersökt. 

En av hjälmarna ("Negau B") har en inskription med det nordetruskiska alfabetet. Inskriften behöver inte vara från 400-talet f.Kr, utan är troligen inristad av en senare ägare på 100-talet f.Kr. eller senare.Inskriften lyder:
 
///

harikastiteiva\\\ip.

Många tolkningar har gjorts, men den senaste är gjord av T.L. Markey (Journal of Indo-European Studies 2001) som läser: 'Harigast prästen' (från *teiwaz "gud"), då en annan hjälm "Negau A" med inskrifter som hittades samtidigt på samma plats bär fyra personnamn (oftast keltiska) följda av religiösa titlar: Dubni banuabi 'från Dubnos svinslaktaren'; sirago turbi 'härens astralpräst'; Iars'e esvii 'Iarsus den gudalike'; samt Kerup, antagligen en kortform för ett keltiskt namn som Cerubogios.

I vilket fall är de flesta forskare överens att Negau B bär det germanska personnamnet Harigast. Tidigare ansåg vissa forskare att inskriften är en tidig form av runor, men i dag är den allmänna synen att det är nordetruskiska bokstäver. Harigast är antagligen ett av de tidigaste, kanske det tidigaste, exemplet på den germanska ljudskridningen, och föregår Tacitus med kanske så mycket som 200 år.

Must (1957) läser Hariχas Titieva som ett rätiskt personnamn, där det första elementet skulle ha venetiskt snarare än germanskt ursprung. Det andra elementet anses då vara etruskiskt.

Litteratur
 Gustav Must, The Problem of the Inscription on Helmet B of Negau, Harvard Studies in Classical Philology (1957).

Se även
Meldorffibulan

Externa länkar
Bild på inskriften

Antikens Etrurien
Germanska språk
Fornfynd i Slovenien
Enskilda hjälmar
Lista över städer i Tyskland



Referenser

Noter 

Städer i Tyskland
Städer
Tyskland
 Lista

it:Grandi città della Germania
Walter Besant

Walter Besant, född 14 augusti 1836 i Portsmouth, Hampshire, död 9 juni 1901 i London, var en brittisk skriftställare och filantrop.

Som romanförfattare tillhörde Besant den socialt reformistiska riktning, vars mest bekanta namn är Charles Dickens. Besants romaners värde ligger främst i den betydelse de fick för det sociala reformarbetet i Storbritannien. I All sorts and conditions of men (1882) skildrade han rikedomens ansvar och föranledde därmed direkt byggandet av Peoples' Palace i London 1887. Han skrev bland annat även ett omfattande kulturhistoriskt arbete över London.

Bibliografi (på svenska)
 Guldfjäriln (tillsammans med James Rice) (översättning Albert Montgomery, Fahlcrantz, 1883)
 Rike Mortiboy (Ready-Money Mortiboy) (tillsammans med James Rice) (översättning Edv. Lindahl, Fahlcrantz, 1884)
 De fattigaste i London (The children of Gibeon) (okänd översättare, Bonnier, 1888)
 Kampen för lyckan: en historia om trenne friare och en flicka (okänd översättare, Bonnier, 1890)
 Armorel: nutidsroman (Armorel of Lyonesse) (översättning A. Å-n, Huldberg, 1891)
 Dämonen (okänd översättare, Sveriges Storloge af I.O.G.T., 1892)
 En förmögenhet (Beyond the dreams of avarice) (okänd översättare, Hierta, 1896)
 En rebellisk drottning (översättning C. C., Beijer, 1899)
 Ready-Money Mortiboy: berättelse (översättning Karl Lundin, Nya Dagligt Allehanda, 1908)
 Kampen för lyckan: en historia om tre friare och en flicka (okänd översättare, Nordiska konstförlaget, 1918)

Källor

Tryckta källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Webbkällor 
 Libris

Noter 

Brittiska författare
Brittiska filantroper
Alumner från King's College London
Födda 1836
Avlidna 1901
Män
Lista över countyn i New Hampshire

Detta är en lista över de 10 countyn som finns i delstaten New Hampshire i USA.

Referenser 

 
New Hampshire
New Hampshires countyn
Gunilla Levén

Gunilla Levén, född 2 februari 1957 i Stora Levene, är en moderat politiker bosatt i Vara.

Levén är regionråd i Västra Götalandsregionen sedan valet 2006. Hon har tidigare varit kommunpolitiker i Vara kommun. Som regionråd ansvarar hon för regionala utvecklingsfrågor och personalfrågor.

Externa länkar 
Levéns webbplats

Födda 1957
Levande personer
Svenska landstingsråd
Kvinnor
Svenska moderater
Mitrofan Kolosov

Mitrofan Aleksejevitj Kolosov (ryska: Митрофан Алексеевич Колосов), född 1839 i Dmitrijev-na-Svape, guvernementet Kursk, död 26 januari (gamla stilen: 14 januari) 1881 i Jalta, var en rysk språkforskare.

Kolosov var från 1871 professor i ryska språket och litteraturen i Warszawa. Han inlade stora förtjänster om rysk språkhistoria och dialektologi. Han kan jämte Aleksandr Potebnja rentav betraktas som grundläggare av dessa båda discipliner genom Otjerk istorii zvukov i form russkago jazyka s XI po XVI stol. (1872) och Obzor zvukovych i formaljnych osobennoslej narodnago russkago jazyka (1878), båda visserligen tämligen registerartade, men säkert grundade på fakta (såvitt sådana för honom var tillgängliga). Han grundlade tidskriften "Russkij filologitjeskij viestnik" (fr.o.m. 1878, fortsatt av Aleksandr Smirnov och Jevfimitj Karskij).

Källor

Ryska filologer
Ryska slavister
Ryska professorer
Födda 1839
Avlidna 1881
Män
Ugglan
Personer från Kursk oblast
Postanvisning

Postanvisning, är ett sätt att överföra pengar via Posten i Sverige som numera inte är gångbart. 

Denna posttjänst infördes i Sverige den 1 augusti 1866. Ursprungligen användes vanliga kuvert, på vilka man noterade "Härmed en postanvisning" samt beloppet, men den 1 juli 1869 infördes särskilda blanketter för ändamålet. Till en början kunde postanvisningar sändas inrikes samt till Danmark och Norge, men från 1869 även till Nordtyska förbundet och till USA. Vid Världspostkongressen i Paris 1878 undertecknades Postanvisningsavtalet, varvid det blev möjligt att utväxla postanvisningar med fler länder.

År 1880 infördes särskilda tidningspostanvisningar, 1892 tillkom telegrampostanvisningar, 1908 skattepostanvisningar samt 1909 inkasseringspostanvisningar.

Pengar kunde överföras med postanvisning till 2009 då Svensk Kassaservice upphörde.
Postväsen

de:Zahlungsanweisung
en:Money order
nl:Binnenlands betalingsverkeer (Nederland)
ja:為替
ru:Платёжное поручение
Pjotr Bessonov

Pjotr Aleksejevitj Bessonov (ryska: Пётр Алексеевич Бессонов), född 16 juni (gamla stilen: 4 juni) 1828 i Moskva, död 6 mars (gamla stilen: 22 februari) 1898 i Charkov, Guvernementet Charkov, Kejsardömet Ryssland var en rysk språkforskare.

Bessonov var 1867–1879 bibliotekarie vid universitetet i Charkov och därefter professor i slavisk filologi där. Han inlade förtjänst genom sina studier över bulgarernas, serbernas och ryssarnas språk och litteratur. 

Bessonov utgav bland annat den första större samlingen av bulgariska folkvisor ("Bolgarskija pjesni", 1855), en samling serbiska folkvisor och traditioner under titeln "Lazarica" (1857) samt Pjotr Kirejevskijs stora samling av ryska folkvisor (tio delar, 1860–1874), vitryska folkvisor (1871) och andliga poem ("Kaliki perechozjije", 1861–1864), varjämte han bland annat författade biografier över slaviska lärda.

Källor

Noter

Ryska filologer
Ryska slavister
Ryska professorer
Ryska forskare under 1800-talet
Personer verksamma vid Moskvauniversitetet
Forskare från Moskva
Födda 1828
Avlidna 1898
Män
Ugglan
Ascot

Ascot kan syfta på: 

Ascot (bilmärken) – flera brittiska av varandra oberoende bilmärken
Ascot Racecourse – hästkapplöpningsbana i Ascot, Berkshire

Geografi

Australien 

 Ascot, Queensland, Brisbane,

Storbritannien 

 Ascot, Berkshire, England, Royal Borough of Windsor and Maidenhead, Berkshire
Lista över countyn i Vermont

Detta är en lista över de 14 countyn som finns i delstaten Vermont i USA.

Referenser 

 
Vermonts countyn
Vermonts countyn
Evenemangsarmband

Evenemangsarmband, evenemangsband, festivalarmband eller festivalband är ett armband, tillverkat av papper, plast eller tyg, som fungerar som biljett till evenemang eller på festivaler. Armbandet underlättar kontroll av vilka som har tillträde till festivalen eller evenemanget.

Åkband, åkarmband eller åkpass är ett armband, ofta tillverkat av papper eller plast, som fungerar som biljett till valfria åkattraktioner (vissa undantag kan dock förekomma) på en nöjespark under en begränsad tid, exempelvis under en dag inom ramen för öppettider.

Armbanden är oftast tillverkade så att de inte går att ta av armen utan att förstöras. Detta för att man inte ska kunna ge det till någon annan person. Armbandets utseende kan också variera något mellan olika tillfällen, såsom färg, i syfte att motverka användning efter att giltighetstiden löpt ut.

Se även 
Nöjespark

Festivaler
Karate Kid II: Mästarprovet

Karate Kid II: Mästarprovet () är en amerikansk film från 1986 regisserad av John G. Avildsen på ett manus av Robert Mark Kamen. Filmen hade biopremiär i USA den 20 juni 1986 och är uppföljaren till Karate Kid: Sanningens ögonblick från 1984. Ralph Macchio är tillbaka i huvudrollen som Daniel LaRusso och Pat Morita som Mr. Miyagi.

Handling 
Daniel är en ung man som följer med sin vän, mentor och karatetränare Mr. Miyagi till dennes hemby i Okinawa. Filmen kretsar kring Miyagis komplicerade förflutna, med brusten kärlek, rivalitet och hämnd, som nu hunnit ifatt honom. Samtidigt utvecklas en romans mellan Daniel och en jämnårig flicka på Okinawa. Över alltsammans svävar dock den gamla konflikten, som måste få sin upplösning.

Rollista (i urval) 
 Ralph Macchio – Daniel "Danny" LaRusso
 Noriyuki "Pat" Morita – Keisuke Miyagi	
 Martin Kove – John Kreese
 Nobu McCarthy – Yukie
 Tamlyn Tomita – Kumiko
 Yuji Okumoto – Chozen
 Joey Miyashima – Toshio
 Marc Hayashi – Taro
 Danny Kamekona – Sato
 Tony O'Dell – Jimmy
 William Zabka – John "Johnny" Lawrence

Om filmen 
Filmmusiken är skriven av Bill Conti. Där ingår även den Oscars-nominerade låten "Glory of Love", framförd av Peter Cetera.

Referenser

Externa länkar 
 

Amerikanska dramafilmer
Karatefilmer
Los Angeles på film
Amerikanska filmer 1986
Amerikanska uppföljarfilmer
Amerikanska kampsportsfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer om mobbning
Filmer från Columbia Pictures
S/S Narvik

Ångfartyget Narvik av Stockholm var ett svenskt lastfartyg som torpederades utanför nederländska kusten den 29 april 1943. Besättningen räddades.

Historik
Grängesbergsbolaget förlorade flera av sina stora malmfartyg under striderna i Narvik 1940. S/S Narvik låg däremot inte i Narvik dessa skickelsedigra dagar och undgick därigenom att dela sina kamraters öde. I stället fick hon göra sällskap med bolagets ångare  och  till botten i södra Nordsjön. Narvik var årsbarn med första världskrigets utbrott 1914 och hade byggts vid Thomsons varv i Sunderland jämte den i Narvik sänkta . 1915 grundstötte Narvik först vid den amerikanska kusten och sedan i Stockholms skärgård och vid jultiden slogs en eldare överbord av en brottsjö på Atlanten.

Under krisåren efter första världskriget gick Narvik en tid under tysk flagg. 1928 moderniserades Narviks maskineri, så att farten blev 1,3 knop högre. Efter 1940 gick Narvik i malmfart innanför skagerackspärren. Den 1 oktober 1942 gick Narvik i en konvoj, som anfölls av engelska motortorpedbåtar utanför nederländska kusten. Fartyget som gick närmast före Narvik torpederades och två torpeder passerade alldeles i närheten av Narvik. Efter anfallet saknades kocken M. Bengtsson, som förmodligen hade hoppat överbord för att rädda sig och därmed omkommit. Från 1923 till sista resan, i två decennier, var kapten Perswalld Narviks ordinarie befälhavare.

Flyganfallet
Narvik var på resa från Rotterdam till Gävle med kokslast och gick i konvoj. Den 29 april 1943 befann sig konvojen utanför de Frisiska öarna vid den nederländska kusten. Upprepade gånger under dagen hade det givits flyglarm och siktats flygmaskiner. Kl 18:00 upptäcktes flygplan, som gick till anfall mot konvojen och fällde ett stort antal sprängbomber, samtidigt som kulsprutebeskjutning ägde rum. Omedelbart efter bombfällningen kom en ny grupp flygplan och anföll särskilt Narvik och en tysk ångare med flygtorpeder. Flera torpedbanor iakttogs i vattnet för om babord, men genom att gira hårt mot babord undvek man att dessa torpeder träffade. Sedan faran från dessa torpeder avvärjts kom ytterligare en torped mot Narviksakterskepp, varvid en våldsam explosion inträffade under fyrans lastrum. Fartygsbottnen sprängdes och lasten, luckor, skärstockar och bommar flög i luften. Akterskeppet fylldes omedelbart med vatten och genom tunneln rusade vatten in i maskinrummet. Narvik fick slagsida och sjönk hastigt med akterskeppet, varför besättningen beordrades i livbåtarna. Hela besättningen och de tyska militärer som varit ombord lämnade fartyget i livbåtarna och en motorbåt. De upptogs alla oskadda av en tysk förpostbåt. 39 minuter efter torpederingen sjönk Narvik. På grund av olyckans hastiga förlopp hade besättningen tvingats lämna sina tillhörigheter ombord. Även skeppsdagboken samt alla person- och ransoneringskort gick förlorade. Besättningen fick efter förhållandena bästa behandling och förplägnad ombord på förpostbåten. Man landsattes sedan i Cuxhaven.

Se även 
Lejdtrafiken

Källor 

Fartyg sänkta av flygplan
Svenska lastfartyg
Svenska ångfartyg
Fartyg sjösatta 1914
Sjöolyckor 1943
Fartyg byggda i England
Skeppsvrak i Nordsjön
Östmarks landskommun

Östmarks landskommun var en tidigare kommun i Värmlands län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Östmarks socken i Fryksdals härad i Värmland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft 1863.

Den 1 januari 1948 (enligt beslut den 7 februari 1947) överfördes till Östmarks landskommun och församling från Fryksände landskommun och församling de obebodda områdena Holmängen samt Kläggstranden med Boseberg omfattande en areal av 17,16 km², varav 15,83 km² land.

Kommunen påverkades inte av den riksomfattande kommunreformen 1952 utan kvarstod som egen kommun fram till 1 januari 1971, då området gick upp i Torsby kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Östmarks församling.

Kommunvapnet
Blasonering: Sköld medelst vågskuror tre gånger delad av guld, blått, silver och rött.

Vapnet fastställdes av Kungl. Maj:t den 15 juni 1961 och upphörde 1971. Färgerna guld, blått, silver och rött - som finns i flaggorna för Sverige, Finland och Norge - representerar befolkningens härkomst. Vågskuran representerar Röjdälven.

Geografi
Östmarks landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 412,73 km², varav 395,81 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Östmarks kommun fanns tätorten Östmark, som hade 217 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 8,7 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Källor

Indelningar i Torsby kommun
Tidigare kommuner i Värmlands län
Sveriges kommuner 1952-1970
Sveriges kommuner 1863-1951