kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karl Eduard Nobiling

Karl Eduard Nobiling, född 10 april 1848 i Domäne Kolo vid Birnbaum i provinsen Posen, död 10 september 1878 i Berlin, var en tysk socialdemokrat och attentatsman.

Nobiling studerade national- och lantekonomi samt tog 1876 doktorsgraden i Halle an der Saale. Han kom senare i kontakt med socialdemokraterna och begick den 2 juni 1878 i Berlin ett mordförsök mot kejsar Vilhelm I, som blev svårt sårad. Han begick självmord på hösten samma år.

Källor

Tyska socialdemokrater
Tyska politiker under 1800-talet
Personer från provinsen Posen
Personer som begått självmord
Födda 1848
Avlidna 1878
Män
Salmonsens
Võivere

Võivere är en by i Väike-Maarja kommun i Lääne-Virumaa, Estland. I byn finns en av mätpunkterna på världsarvet Struves meridianbåge.

Orter i Lääne-Virumaa
Struves meridianbåge
Good Year for the Roses

Good Year for the Roses är en sång skriven av Jerry Chesnut, och bland annat inspelad av bland andra George Jones och släppt på singel 1970, samt på albumet George Jones with Love 1971. Den har också spelats in av Elvis Costello.

Det svenska dansbandet Wizex tolkade låten 1982 på albumet Nattfjäril, med Kikki Danielsson på sång .

Stefan Sundström skrev en text på svenska som heter Fläder och låten spelades in tillsammans med Apache och gavs ut på albumet Babyland 1997. Mona Halldeby skrev en text på svenska som heter Ännu blommor våra rosor, vilken bland annat spelats in av Stefan Borsch 1982 på albumet En liten fågel, samt Lasse Stefanz 2010 på albumet Texas .

Listplaceringar

Elvis Costellos version

Källor

Fotnoter 

Amerikanska countrylåtar
Countryballader
Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 1970
Musiksinglar 1981
Gustave Chouquet

Adolphe Gustave Chouquet, född 16 april 1819, död 30 januari 1886, var en fransk musikforskare.

Chouquet var musikdirektör i Nordamerika 1840-1860, och från 1871 konservator vid instrumentsamlingen vid Paris konservatorium, vars katalog han författade 1875. Chouquet skrev Histoire de la musique du 14:e au 18:e siècle (1864) och Histoire de la musique dramatique en France (1873).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Franska musikhistoriker
Franska musikologer
Födda 1819
Avlidna 1886
Män
Personer från Le Havre
Mäkiinpäällys

Mäkiinpäällys ("Uppe på Backen") är en 126 meter hög höjd som är en av ön Hoglands fyra höjder som syns långt ut till havs.

På Mäkiinpäällys finns de två ryska triangelpunkterna, "Mäki-päälys", och "Gogland Z", 60° 05' 07" N, 26° 57' 40" E, som fungerar som knutpunkter mellan den norra och södra triangelkedjan som tillsammans bildar världsarvet Struves meridianbåge.

Hogland
Struves meridianbåge
Aleksandr Chrapovitskij

Aleksandr Vasiljevitj Chrapovitskij (ryska: Александр Васильевич Храповицкий), född 18 mars (gamla stilen: 7 mars) 1749, död 9 januari 1801 (gamla stilen: 29 december 1800), var en rysk ämbetsman och författare.

Chrapovitskij blev generalauditörlöjtnant 1772, översekreterare i senaten 1776, och var chef för senatens finansinspektion 1781-83. Han var Katarina II:s privatsekreterare och förtrogne 1783-93 och författade på ryska en dagbok om händelser i kejsarinnans närhet. Chrapovitskij blev 1793 geheimeråd och senator.

Dagboken trycktes i delar 1837 och fullständigt 1862 och 1874. Ett utdrag, rörande svensk-ryska förhållanden 1787-92 utgavs 1880 på svenska av C. Silfverstolpe.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Geheimeråd
Ryska författare under 1700-talet
Ryskspråkiga författare
Ryska ämbetsmän under 1700-talet
Födda 1749
Avlidna 1801
Män
Ryska dagboksskrivare
Kommuner på Balearerna

Kommunerna på Balearerna, Spanien, är följande:

Provinskod: 07.

Se även
Spaniens kommuner
Balearerna

Referenser

Externa länkar
 Pueblos de las Islas Baleares
 Instituto Nacional de Estadística per den 1 januari 2009 

Orter i Balearerna
Spaniens kommuner
Gauchito Gil

Gauchito Gil betraktas som ett helgon i argentinsk folktro. Hans fullständiga namn var Antonio Mamerto Gil Núñez och hans sägs ha fötts i Pay Ubre, i utanför staden Mercedes i Corrientes i norra Argentina, på 1840-talet och avrättades den 8 januari 1878.

Tron på Gauchito Gil har under senare år spridits från Corrientes i norra Argentina till andra delar av landet samt grannländerna Paraguay och Uruguay och på dennes dödsdag vallfärdar hundratusentals människor från hela landet. Trots att tron på Gauchito Gil många gånger sammanblandas i synkretism med kristen tro erkänns han ej av den katolska kyrkan som ett helgon.

Externa länkar 
"The Legend of Argentina's Gaucho Gil",
 La Nación. 24 May 1999. Dos gauchos que atraen la veneración popular.

Folkminnen
Folktro
Argentinare
Personer från Corrientes (provins)
Chrys Caragounis

Chrys Caragounis, född 1940 i Aten, Grekland är professor emeritus i Nya Testamentets Exegetik vid Centrum för teologi och religionsvetenskap, Lunds universitet. 

Chrys Caragounis flyttade från Aten 1959. 1968 fick Caragounis tjänst som pastor i en internationell församling i Sverige. Sedan dess har han bland annat forskat och undervisat i Indien, England, Belgien, Sydafrika, Uppsala och Lund. Vid Lunds universitet har han varit lektor sedan 1989. Hans forskning har bland annat berört Nya Testamentets exegetik i ljuset av det grekiska språkets utveckling.

Bibliografi (i urval)
 The Ephesian Mysterion: Meaning and Content, del 8 i Coniectanea Biblica. New Testament series, Lund: Gleerup (1977)
 The Son of Man: vision and interpretation, del i serien Wissenschaftliche Untersuchungen zum Neuen Testament, Tübingen: Mohr (1986)
 Nytestamentlig Syntax, Lund:Grahn (1990)
 Peter and the Rock, Berlin: De Gruyter (1990)
 The Error of Erasmus and Un-Greek Pronunciations of Greek, Córdoba : Ediciones El Almendro, (1995)
 ”Jesus, his brothers and the journey to the Feast (John 7:8-10)”, artikel i Svensk Exegetisk Årsbok, Uppsala: Uppsala Exegetiska Sällskap (1998)
 Homoerotik, Haninge: XP Media (2000)
 The development of Greek and the New Testament : morphology, syntax, phonology, and textual transmission, del i serien Wissenschaftliche Untersuchungen zum Neuen Testament Tübingen: Mohr Siebeck (2004)
Förstår du vad du läser, Handen: XP Media (2015)
Huvudpunkter i Jesu undervisning, Handen: XP Media (2016)
Huvudpunkter i Paulus undervisning, Handen: XP Media (2018)

Källor

Externa länkar
 Om grekiskans uttal (på engelska)

Svenska professorer i exegetik
Födda 1940
Levande personer
Män
Wilhelm von Christ

Wilhelm von Christ, född den 2 augusti 1831, död den 8 februari 1906, var en tysk klassisk filolog.

Christ var professor i München 1860–1902. Bland Christs skrifter märks Metrik der Griechen und Römer (1874), en
kritisk upplaga av Homeros "Ilias" (1884), Geschichte der griechischen Litteratur bis auf die Zeit Justinians (1889, 4:e upplagan 1904) samt en upplaga av Pindaros (1896).

Källor 
  
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Tyska klassiska filologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Münchens universitet
Filologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1831
Avlidna 1906
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Bring on the Lucie (Freda Peeple)

"Bring on the Lucie (Freda Peeple)" är en protestsång skriven och framförd 1973 av John Lennon från hans album Mind Games. Låten handlar om dödandet i vietnamkriget och att folket ska befrias från makthungriga politiker.

Sånger 1973
Låtar av John Lennon
Woman Is the Nigger of the World

"Woman Is the Nigger of the World" är en låt från 1972 av John Lennon på albumet Some Time in New York City.
Uttrycket myntades ursprungligen av Yoko Ono under en tidningsintervju 1969. Själva meningen i låten är att kvinnor underkastas män i alla kulturer.

Sånger 1972
Låtar av John Lennon
Balthazar Christensen

Balthazar Matthias Christensen, född den 25 oktober 1802 i Randers, död den 21 april 1882, var en dansk politiker. Han var far till politikern Alfred Christensen.

Christensen blev overretsprokurator i Köpenhamn 1839, och var statsrevisor 1853-80. Han deltog med iver i den liberala rörelsen på 1830-talet och var en av förgrundsmännen såväl i den uppspirande bonderörelsen på 1840-talet som under agitationen för en fri konstitution 1848. Ännu 1848 samarbetade Christensen med nationalliberalernas ledare, men i den grundlagsgivande riksförsamlingen 1849 uppkom splittring mellan Christensen och de övriga inom den "bondevänliga vänstern" och nationalliberalerna. Som medlem av Folketinget 1849-53 var Christensen tillsammans med Anton Frederik Tscherning bondevänsterns främste ledare. Genom outtröttlighet i arbetet, kunskaper även i de parlamentariska detaljfrågorna, agitatorisk förmåga och stort anseende bland bönderna, med vilka han stod i ständig kontakt, var Christensen, trots att han i politisk skicklighet var underlägsen Tscherning, ett lyckligt komplement till denne.

Ganska snart började dock hans anseende bland bönderna minskas på grund av de insamlingar som efter 1848 företogs till hans förmån. Han hade nämligen för att helt kunna ägna sig åt politiken lämnat sin tidigare verksamhet som advokat. Omkring 1854 inträffade en brytning mellan Tscherning och Christensen, som 1853 ingått i Landstinget. Christensen ledde nu tillsammans med Jens Andersen Hansen den majoritetsgrunn inom bondevänliga vänstern, som sökte anknytning till nationalliberalerna och verkade i eiderdansk anda. I vissa situationer var han dock fortfarande en förgrundsfigur, såsom vid tillkomsten av Regeringen Rotwitt där hans gamla förbindelser med Carl Berling och grevinnan Danner kom väl till pass. I huvudsak trädde han dock i bakgrunden för Hansen och kom att betrakta som en idealist och drömmare utan blick för politikens praktik. 

Grundlagsfrågan 1866 förde honom dock åter i förgrunden av politiken. Tillsammans med Tscherning ledde han nu oppositionen mot det av Hansen drivna grundlagsförslaget och var samma år ordförande i den förening, som vid de nya valen bekämpade detsamma. 1866-73 och 1875 var han medlem av Folketinget och blev vild bildandet av Forende Venstre nominellt dess förste partichef. Vid 1878 års partisprängning följde han med den moderata flygeln.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 

Danska jurister
Danska Folketingsledamöter
Danska politiker under 1800-talet
Personer från Randers
Födda 1802
Avlidna 1882
Män
Svensk uppslagsbok
Estniskt kallblod

Det estniska kallblodet, även kallad Eston-Arden (estniska: eesti raskeveohobune) är en hästras som härstammar från Estland. Det estniska kallblodet är en typisk arbetshäst, även om de moderna kallbloden är lättare i typen och används idag främst i jordbruk. Rasen är dock väldigt ovanlig och det finns bara ca 400 hästar uppdelat på 40 uppfödare av rasen i Estland, varav den största stammen enbart är koncentrerad på 12 av dessa uppfödare. Det finns en tung och en lättare typ av det estniska kallblodet.

Historia
Det estniska kallblodet utvecklades i Estland under början av 1800-talet då man började importera Ardennerhästar från Sverige som korsades med de inhemska Klepperhästarna. Målet var att få fram en härdig arbetshäst och man satsade på hästar som var smidiga och billiga i drift, samt hästar med ett lugnt temperament. 

Från mitten av 1800-talet och fram till 1930-talet förbättrades de estniska kallbloden kontinuerligt genom utavel med importerade Shirehästar och Clydesdale från England för att få fram en lättare typ som även passade till körning. Uppfödarna använde sig av en selektiv avel som baserades på åtta olika stamlinjer. 

Under 1920-talet utvecklades två typer av det estniska kallblodet. De gamla, tunga typerna som enbart var baserade på Ardenner och Klepperhästar, och den modernare lättare körtypen som hade inkorsning av Shirehäst och Clydesdale. 1953 blev det estniska kallblodet erkänt som en egen ras. 

Medan resten av världens jordbruk mekaniserades under mitten av 1900-talet så fortsatte efterfrågan på de estniska kallbloden att öka i Estland och än idag är det efterfrågan på hästarna. Men idag är den tunga, gamla typen nästan helt bortavlad till förmån för de lättare typerna som både är snabbare och mer flexibla. Men rasen är nästan utdöd med enbart 400 exemplar i Estland. Dessa 400 hästar är uppdelade på ca 40 uppfödare, men aveln är koncentrerad till enbart 12 av dessa uppfödare.

Egenskaper
Det estniska kallblodet är en lättare arbetshäst som har goda rörelser och som är relativt snabb i jämförelse med många andra kallblodshästar. De är ca 155-160 cm i mankhöjd, kraftigt byggda med utåtbuktande nosprofil och grovt huvud. De är enbart bruna eller fux och har ofta kraftigt hovskägg. Halsen är väl musklad och hästarna ger ett starkt intryck.

Egenskaperna som man avlade på förut existerar än idag och hästarna är lugna, lätthanterliga och billiga i drift då de kan jobba hårt med enbart lite foder, en förutsättning bland fattigare bönder i Estland.

Se även 
Torihäst
Estnisk häst
Ardenner
Litauiskt kallblod
Shirehäst

Källor 
 Mason's World Dictionary of Livestock Breeds, Types & Varieties av Valerie Porter och Ian Lauder Mason
 Samlad data om Estniska kallblodet
 Kort om det estniska kallblodet

Kallblodshästar
Hästraser från Europa
Husdjursraser från Estland
Morgenthau

Morgenthau kan avse:

 Morgenthauplanen – en plan för att i grunden pacificera det besegrade Tyskland efter andra världskriget

Personer
 Hans Morgenthau (1904–1980) – en tysk-amerikansk statsvetare
 Henry Morgenthau, Sr. (1856–1946) – en amerikansk affärsman och USA:s ambassadör i Osmanska riket
 Henry Morgenthau (1891–1967) – en politiker för Demokratiska partiet i USA
Mori

Mori kan syfta på:

Geografi

Mori Arinori, japansk statsman

Australien 
1 Mount Adolphus Island, ö, Queensland,

Indonesien 
4 Desa Mori, administrativ by, Jawa Timur,

Italien 
5 Mori, Trento, kommun, Trentino-Alto Adige, Provincia di Trento,

Japan 
6 Mori, Shizuoka, kommun, Shizuoka prefektur, 
7 Mori, Hokkaido, kommun, Hokkaido prefektur, 

Robotskapade Australienförgreningar
Robotskapade Indonesienförgreningar
Morozov

Morozov kan avse:

Aleksej Morozov, rysk ishockeyspelare
Jurij Morozov (musiker), rysk musiker
Jurij Morozov (politiker), sydossetisk politiker
Vladyslav Morozov, ukrainsk längdskidåkare
Volodymyr Morozov (kanotist född 1940), rysk kanotist
Volodymyr Morozov (kanotist född 1952), rysk kanotist

Se även
Morozova
Väderstads socken

Väderstads socken (traditionellt uttal Värsta ) i Östergötland  ingick i Göstrings härad, ingår sedan 1971 i Mjölby kommun och motsvarar från 2016 Väderstads distrikt.

Socknens areal är 43,19 kvadratkilometer, varav 42,11 land. År 2000 fanns här 903 invånare. Tätorten  Väderstad med sockenkyrkan Väderstads kyrka ligger i denna socken.

Administrativ historik
Väderstads socken har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Väderstads församling och för de borgerliga frågorna till Väderstads landskommun.  Väderstad införlivade Harstads socken år 1892. Landskommunen inkorporerades 1952 i Folkunga landskommun och ingår sedan 1971 i Mjölby kommun. Församlingen utökades 2006. Fastigheten Hyngnestad skattegård 1:9 överfördes 1984 till i Hovs socken (församling).

1 januari 2016 inrättades distriktet Väderstad, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som socknens härader.  De indelta soldaterna tillhörde  Andra livgrenadjärregementet, Skenninge kompani.

Geografi
Väderstads socken ligger väster om Mjölby, sydost om Tåkern. Socknen är slättbygd med kuperad skogsbygd i söder.

Fornlämningar
Kända från socknen är stensättningar från bronsåldern samt sex gravfält och 30 kilometer av stensträngar från järnåldern. Sju runristningar är antecknade härifrån.

Namnet
Namnet (1368 Wederstadha) kommer från kyrkbyn. Förleden kan vara vädur, 'bagge' eventuellt använt som mans(bi)namn. Efterleden är sta(d), 'ställe'.

Gårdar
Gårdar i Väderstads socken.

Befolkningsutveckling

Se även
Väderstads församling 
Lista över fasta fornminnen i Mjölby kommun#Väderstad

Referenser

Fotnoter

Vidare läsning 
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Östergötlands län, del 5 Hermes 1948 libris
Väderstad under 1900-talet. Utgiven av Väderstads hembygdsförening 2005.  libris
Historiskt, geografiskt och statistiskt lexikon öfver Östergötland /

Externa länkar

Väderstads hembygdsförening

Indelningar i Mjölby kommun
Socknar i Göstrings härad
Naidu

Naidu kan syfta på:

 Nara Chandrababu Naidu (född 1951) – indisk politiker
 Venkaiah Naidu (född 1949) – indisk politiker
 Sarojini Naidu (1879-1949) – indisk författare och feminist
 Naidui La –  ett bergspass i Kina
Nettelblad

Nettelblad är ett svenskt efternamn. Det härstammar från den tyska släkten Nettelbladt och betyder "Nässelblad".

Personer med namnet Nettelblad   
 Anton Nettelblad (1852–1942), militärläkare, överfältläkare och chef för Arméförvaltningens sjukvårdsstyrelse 
 Balzar Nettelbladt (1691–1769), svensk köpman och politiker
 Carl Casper Nettelbladt (1802–1885), riksdagsman och godsägare
 Caspar Nettelbladh (1658–1726), handelsman och riksdagsman
 Christian von Nettelbla (född Nettelbladh, 1696–1775), författare, historiker och jurist
 Folke A. Nettelblad (1958–), frilansskribent och översättare 
 Karin Nettelblad (1957–), översättare och skribent  
 Sven Casper Nettelblad (1725–1780), handelsman, tulltjänsteman och rådman

Se även 
 Nettelbladt
Herrestads socken, Östergötland

Herrestads socken i Östergötland ingick i Dals härad och området ingår sedan 1980 i Vadstena kommun och motsvarar från 2016 Herrestads distrikt.

Socknens areal är 14,73 kvadratkilometer, varav 11,06 land. År 2000 fanns här 142 invånare. Kyrkbyn Herrestad med sockenkyrkan Herrestads kyrka ligger i denna socken. 

Här inrättades Sveriges första folkhögskola 1868 under ledning av Otto Wilhelm Ålund.

Administrativ historik
Herrestads socken har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Herrestads församling och för de borgerliga frågorna till Herrestads landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Östgöta-Dals landskommun, ingick från 1967 i Vadstena stad som 1971 ombildades till Vadstena kommun, ingick 1974-1979 i Motala kommun och från 1980 i Vadstena kommun. Församlingen uppgick 2006 i Dals församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Herrestad, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som socknens härader.  De indelta soldaterna tillhörde  Första livgrenadjärregementet, Motala kompani och Andra livgrenadjärregementet, Vadsten kompani.

Geografi
Herrestads socken ligger vid norr om Tåkern och kring Mjölnaån. Socknen är en uppodlad slättbygd.

Fornlämningar
Kända från socknen är boplatser från stenåldern.

Namnet
Namnet (1208 Härastadhum) kommer från kyrkbyn. Förleden har antagits innehålla mansnamnet Häre, 'den gråhårige'. Efterleden är sta(d), 'ställe'.

Se även
Herrestads församling
Lista över fasta fornminnen i Vadstena kommun#Herrestad

Referenser

Fotnoter

Vidare läsning 
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Östergötlands län, del 5 Hermes 1948 libris

Externa länkar

Öastgöta-Dals hembygdsförening

Indelningar i Vadstena kommun
Socknar i Dals härad
Källstads socken

Källstads socken i Östergötland ingick i Dals härad och området ingår sedan 1980 i Vadstena kommun och motsvarar från 2016 Källstads distrikt.

Socknens areal är 17,06 kvadratkilometer, varav 8,97 land. År 2000 fanns här 52 invånare. Sockenkyrkan Källstads kyrka ligger i denna socken.

Administrativ historik
Källstads socken har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Källstads församling och för de borgerliga frågorna till Källstads landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Östgöta-Dals landskommun, ingick från 1967 i Vadstena stad som 1971 ombildades till Vadstena kommun, ingick 1974-1979 i Motala kommun och från 1980 i Vadstena kommun. Församlingen uppgick 2006 i Dals församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Källstad, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som socknens härader.  De indelta soldaterna tillhörde  Första livgrenadjärregementet, Motala kompani och Andra livgrenadjärregementet, Vadstena kompani.

Geografi
Källstads socken ligger vid Tåkern norra strand delvis på en halvö. Socknen är en uppodlad slättbygd.

Fornlämningar
Kända från socknen är boplatser från stenåldern samt nu förstörda gravar från järnåldern.

Namnet
Namnet (1292 Ketastadum) kommer från kyrkbyn. Förleden har antagits innehålla mansnamnet Käti/Kätil. Efterleden är sta(d), 'ställe'.

Se även
Källstads församling
Lista över fasta fornminnen i Vadstena kommun#Källstad

Referenser

Fotnoter

Vidare läsning 
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Östergötlands län, del 5 Hermes 1948 libris

Externa länkar

Östgöta-Dals hembygdsförening

Indelningar i Vadstena kommun
Socknar i Dals härad
Nässja socken

Nässja socken i Östergötland ingick i Dals härad och området ingår sedan 1980 i Vadstena kommun och motsvarar från 2016 Nässja distrikt.

Socknens areal är 9,26 kvadratkilometer, varav 9,25 land. År 2000 fanns här 81 invånare. Kyrkbyn Nässja med sockenkyrkan Nässja kyrka ligger i denna socken.

Administrativ historik
Nässja socken har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Nässja församling och för de borgerliga frågorna till Nässja landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Östgöta-Dals landskommun, ingick från 1967 i Vadstena stad som 1971 ombildades till Vadstena kommun, ingick 1974-1979 i Motala kommun och från 1980 i Vadstena kommun. Församlingen uppgick 2006 i Dals församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Nässja, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som socknens härader.  De indelta soldaterna tillhörde  Första livgrenadjärregementet, Motala kompani.

Geografi
Nässja socken omfattar en halvö i Vättern väster om Vadstena. Socknen är bördig slättbygd i söder och grusig skogsbygd i norr.

Fornlämningar

Kända från socknen är tre gravfält från järnåldern, anmärkningvärd är Nässja skeppssättning, cirka 300 meter öster om Nässja kyrka.

Namnet
Namnet (1330 Näsia) kommer från kyrkbyn. Namnet är plural av näs. Kyrkan och socknen ligger på en halvö, näs.

Se även
Nässja församling
Lista över fasta fornminnen i Vadstena kommun#Nässja

Referenser

Fotnoter

Vidare läsning 
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Östergötlands län, del 5 Hermes 1948 libris

Externa länkar

Östgöta-Dals hembygdsförening

Indelningar i Vadstena kommun
Socknar i Dals härad
Örberga

Örberga är kyrkbyn i Örberga socken i Vadstena kommun i Östergötlands län. 

I orten ligger Örberga kyrka.

Orter i Vadstena kommun