kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Andrew Litton

Andrew Litton, född den 16 maj 1959 i New York, är en amerikansk dirigent och pianist. 

Andrew Litton började ta pianolektioner vid fem års ålder. Han studerade först på Fieldston School i New York och avlade bachelor- och mastergrad i dirigering och piano på Juilliard School. År 1982 var han en av tidernas yngsta vinnare av BBC:s internationella dirigenttävling. 

Från 1988 till 1994 var han chefsdirigent och konstnärlig rådgivare för Bournemouths symfoniorkester. Han utgav 14 CD-inspelningar med orkestern, och mottog en Grammy 1997 för sin version av Waltons Belshazzar’s Feast. 

Från 1994 till 2006 var han musikalisk ledare och dirigent vid Dallas symfoniorkester. Från 2003 till 2015 var han chefsdirigent för Bergen filharmoniske orkester. Han är också konstnärlig ledare av Minnesota Orchestras sommarfest.

Priser och utmärkelser  
 Hedersdoktorsgrad från University of Bournemouth
 Sanfordmedaljen från Yale University
 Elgar Society Medal

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska dirigenter 
Grammy Award-vinnare
Födda 1959 
Levande personer
Män
Musiker från New York
Mathias Lundholm

Carl Mathias Lundholm, född omkring 1785 i Stockholm, död hösten 1860 på Osbyholms slott, var en svensk violinist och dirigent.

Biografi
Lundholms musikaliska begåvning framträdde tidigt och han studerade violin under Édouard du Puy. Omkring 1806 bodde Lundholm i Uppsala och där spelade han ofta tillsammans med bland andra Johann Christian Friedrich Haeffner och Erik Gustaf Geijer musik på soaréer hos den unge studenten Bernhard von Beskow och dennes bror. Innan han fyllt 20 blev Lundholm dirigent vid Maria Elisabet de Broëns teater. Truppen gästspelade både våren 1805 och vid årsskiftet 1805/1806 i Göteborg. Vid det senare tillfället valde Lundholm att stanna i Göteborg. Nu blev han dirigent hos Johan Peter Lewenhagen, vars sällskap spelade i Göteborg under det första halvåret 1806. Lundholm framträdde även som solist under pjäsernas mellanakter och blev på så vis mera känd. Resten av året var han dirigent vid Carl Stenborgs sällskap. Påföljande år stannade Lundholm i Göteborg och var troligen dirigent vid teatern på Sillgatan och anordnade därutöver egna konserter och gav musiklektioner. Man anser även att Lundholm var drivande vid bildandet av Harmoniska Sällskapet 1809.

År 1814 lämnade Lundholm Göteborg och for till musikkonservatoriet i Paris där han i två år studerade vid violinskolan för Pierre Baillot. Efter det att studierna var avslutade, vistades han fyra år i Göteborg. Efter en sista konsert den 28 november 1919 flyttade han så till Bergen, där han kom att tillbringa sju år, och blev bland annat instruktör för tonsättaren och violinisten Ole Bull. Han återkom till Sverige och uppträdde i olika städer och var en tid bofast i Uppsala. Omkring 1832 flyttade han till Lund, där han stannade i flera år och medverkade i det akademiska kapellet, för vilket han blev chef. Han gav musiklektioner, bland annat åt Otto Lindblad. 

Lundholm sägs ha utmärkt sig mera som kvartett- och orkesterspelare än som solist. På äldre dagar bodde han i Jönköping och var verksam som instruktör ända upp i sjuttioårsåldern. Han avled utblottad 1860 vid Osbyholms slott, dit han hade flyttat två år tidigare.

Källor

Noter

Födda 1785
Avlidna 1860
Svenska dirigenter
Svenska violinister
Klassiska violinister
Svenska musiker under 1800-talet
Musiker från Stockholm
Män
Benedict Waldeck

Benedict Franz Leo Waldeck, född 31 juli 1802 i Münster, död 12 maj 1870 i Berlin, var en preussisk politiker.

Waldeck promoverades 1822 till juris doktor i Göttingen och ägnade sig sedermera åt juridisk ämbetsverksamhet. År 1846 utnämndes han till obertribunalsrat i Berlin. Sedan han erhållit plats i den nationalförsamling, som efter marsoroligheterna i Berlin 1848 kallades att ge Preussen en författning, räknades han snart som ledare för vänstern inom denna, blev församlingens vicepresident och ordförande i det utskott, som tillsattes för att utarbeta författningen. Han var sedermera en bland dem, som protesterade mot församlingens flyttning till Brandenburg an der Havel, och infann sig inte till förhandlingarna där. 

I maj 1849 häktades Waldeck anklagad för högförräderi, men frigavs efter en långvarig utredning, sedan anklagelsen visat sig alldeles ogrundad. År 1860 blev han ledamot av Preussens deputeradekammare och verkade där, liksom senare i Nordtyska förbundets riksdag i liberal riktning. År 1869 nedlade han sina mandat till båda dessa församlingar. Han utgav flera juridiska arbeten.

Källor

Preussiska politiker
Tyska politiker under 1800-talet
Personer från Münster
Födda 1802
Avlidna 1870
Män
Ugglan
Blomskogs församling

Blomskogs församling är en församling i Nordmarkens pastorat i Västra Värmlands kontrakt i Karlstads stift. Församlingen ligger i Årjängs kommun i Värmlands län.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 1640 moderförsamling i pastoratet Blomskog, Trankil, Torrskog, Vårvik och Silbodal för att därefter till 1680 vara moderförsamling i pastoratet Blomskog, Trankil och Torrskog. Från 1680 till 1962 moderförsamling i pastoratet Blomskog, Trankil, Torrskog och Vårvik, för att därefter till 2010 vara moderförsamling i pastoratet Blomskog och Trankil.. Från 2010 till 2014 ingick församlingen i Silbodals pastorat. Från 2014 ingår församlingen i Nordmarkens pastorat.

Organister

Kyrkor 
 Blomskogs kyrka

Se även 
 Blomskogs socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Karlstads stift
Indelningar i Årjängs kommun
Blomskogs socken

Blomskogs socken i Värmland ingick i Nordmarks härad, ingår sedan 1971 i Årjängs kommun och motsvarar från 2016 Blomskogs distrikt.

Socknens areal är 155,73 kvadratkilometer varav 127,57 land. År 2000 fanns här 550 invånare. Sockenkyrkan Blomskogs kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Blomskogs församling och för de borgerliga frågorna bildades Blomskogs landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Holmedals landskommun som 1971 uppgick i Årjängs kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Blomskog, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000. 

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Nordmarks härad. De indelta soldaterna tillhörde Värmlands regemente, Nordmarks kompani.

Geografi
Blomskogs socken ligger sydväst om Årjäng med sjöarna Västra Silen i öster och Lelång i väster. Socknen är en kuperad sjörik skogsbygd.

Fornlämningar
Från stenåldern finns boplatser, tre hällkistor och två hällmålningar. Från bronsåldern finns spridda gravrösen. Från järnåldern finns gravhögar, domarringar och fornborgar.

Namnet
Namnet skrevs på 1430-talet Blomoscogh. Efterleden är skog, förleden innehåller ett äldre namn på Blomsjön eller Blomälven.

Befolkningsutveckling

Se även
 Blomskogs församling

Referenser

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse: statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Värmlands län, del 4 Hermes 1964 libris

Externa länkar

Blomskogs bygdeportal och hembygdsförening

Socknar i Nordmarks härad
Indelningar i Årjängs kommun
Blomskogs landskommun

Blomskogs landskommun var en tidigare kommun i Värmlands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades denna landskommun i Blomskogs socken i Nordmarks härad.

Vid kommunreformen 1952 upphörde kommunen då den uppgick i Holmedals landskommun som senare 1971 uppgick i Årjängs kommun.

Politik

Mandatfördelning i Blomskogs landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Årjängs kommun
Tidigare kommuner i Värmlands län
Holmedals socken

Holmedals socken i Värmland ingick i Nordmarks härad, ingår sedan 1971 i Årjängs kommun och motsvarar från 2016 Holmedals distrikt.

Socknens areal är 142,81 kvadratkilometer varav 130,11 land. År 2000 fanns här 692 invånare.  Kyrkbyn Holmedal med sockenkyrkan Holmedals kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Holmedals församling och för de borgerliga frågorna bildades Holmedals landskommun. Landskommunen utökades 1952 och uppgick 1971 i Årjängs kommun. Församlingen uppgick 2006 i Holmedal-Karlanda församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Holmedal, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Nordmarks härad. De indelta soldaterna tillhörde Värmlands regemente, Nordmarks kompani.

Geografi
Holmedals socken nordväst om Årjäng och väster om Arvika med Foxen/Stora Le i väster. Socknen har odlingsbygd i ådalarna och vid sjön och är i övrigt en starkt kuperad sjörik skogsbygd.

E18 passerar genom socknen.

Fornlämningar
Från stenåldern är en hällmålning funnen. Från bronsåldern finns drygt 20 gravrösen och stensättningar. Från järnåldern finns två mindre gravfält.

Namnet
Namnet skrevs 1539 Holmadal och tolkas som syftar på en av de dalgångar som mynnar i Holmedalssjön, alternativt på en plats nära sjön. Aningen ingår då i förleden vattendragsnamnet Holma eller sjönamnet Holme, 'sjön med holmen'.

Befolkningsutveckling

Se även
 Holmedals församling

Referenser

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse: statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Värmlands län, del 4 Hermes 1964 libris

Externa länkar

Socknar i Nordmarks härad
Indelningar i Årjängs kommun
Holmedals församling

Holmedals församling var en församling i Karlstads stift och i Årjängs kommun. Församlingen uppgick 2006 i Holmedal-Karlanda församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 1 maj 1918 moderförsamling i pastoratet Holmedal, Karlanda, Töcksmark, Östervallskog och Västra Fågelvik. Från 1 maj 1918 till 1939 var församlingen moderförsamling i pastoratet Holmedal och Karlanda, därefter till 1962 eget pastorat för att därefter till 2006 åter vara moderförsamling i pastoratet Holmedal och Karlanda. Församlingen uppgick 2006 i Holmedal-Karlanda församling.

Kyrkor 
 Holmedals kyrka

Se även 
 Holmedals socken

Källor 

Historiska församlingar i Karlstads stift
Indelningar i Årjängs kommun
Lech (olika betydelser)

Lech kan syfta på:

 Lech Poznań – polsk fotbollsklubb
 Lech (öl) – polskt ölmärke som bryggs av SABMiller-ägda Kompania Piwowarska i Poznań

Personer
 Lech (namn) – ett polskt förnamn och personer med namnet

Efternamn
Lech är ett svenskt och norskt efternamn
 Britta Lech-Hanssen (1916–2007), norsk skådespelare
 Christer Lech (1926–1987), svensk matematiker
 Gillis Lech (1881–1971), svensk språkforskare
 Halvar Lech (1894–1977), svensk jurist
 Jon Lech Johansen (född 1983), norsk programutvecklare
 Mattias Lech (född 1974), svensk skådespelare
 Per Lech (1886–1970), svensk tidningsman
 Svante Lech (1886–1968), svensk arkitekt

Geografi

Italien 

 Lecco, provinshuvudstad, Lombardiet, Provincia di Lecco,

Tyskland 

 Lech – biflod till Donau 
 Landkreis Landsberg am Lech – en Landkreis i Regierungsbezirk Oberbayern
 Landsberg am Lech – en stad i förbundslandet Bayern

Österrike 

 Lech, Vorarlberg, kommun, Vorarlberg, Politischer Bezirk Bludenz, 
 Lech am Arlberg, ort i Vorarlberg, Politischer Bezirk Bludenz, 
 Weißenbach am Lech
 Lech – biflod till Donau

Se även
 Leche – svenskt efternamn och släkt

Svenska efternamn
Robotskapade Italienförgreningar
Robotskapade Österrikeförgreningar
Lech (namn)

Lech är ett polskt förnamn.

Personer med förnamnet
 Lech Trzeciakowski, polsk historiker
 Lech Janerka, polsk musiker
 Lech Kaczyński (1949–2010), Polens president i 2005-2010
 Lech Koziejowski (född 1949), polsk fäktare
 Lech Majewski (född 1953), polsk regissör, författare och målare
 Lech Maligranda (född 1953), polsk-svensk matematiker
 Lech Rzewuski  (1941–2004), polsk-svensk målare, grafiker, diktare och debattör
 Lech Wałęsa (född 1943), Polens president  1990-1995

Polska förnamn
Mansnamn
Trankils socken

Trankils socken i Värmland ingick i Nordmarks härad, ingår sedan 1971 i Årjängs kommun och motsvarar från 2016 Trankils distrikt.

Socknens areal är 98,95 kvadratkilometer varav 68,03 land. År 2000 fanns här 356 invånare. Orten Lennartsfors samt sockenkyrkan Trankils kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung och omnämns första gången 1334. Enligt en sägen ska församlingens första kyrka ha stått i Trane, norr i socknen, men denna kyrka ska ha flyttats för att ligga mer skyddat från Norge. Trots att det finns vissa indikationer på att det skulle kunna vara så, så finns inga säkra belägg för att så skulle vara fallet. Det har också föreslagits att det skulle kunna röra sig om att Trane tidigare utgjorde en egen socken och tidigt uppgick i Trankil, men då det inte finns skriftliga belägg för det finns det bara indicier på att detta skulle vara fallet. Första gången Trankils socken omnämns i skrift är 1334, i en påvlig räkenskap över nuntien Gervasis uppbörd av peterspenning.

På en sockenstämma i januari 1788 beslöts efter votering att flytta kyrkan till nuvarande Lennartsfors, något som bestreds redan i maj samma år av 28 sockenbor. Efter 36 år upphävdes beslutet och kyrkan fick stå kvar. Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Trankils församling och för de borgerliga frågorna bildades Trankils landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Holmedals landskommun som 1971 uppgick i Årjängs kommun. Den 1 januari 2016 inrättades distriktet Trankil, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Nordmarks härad. De indelta soldaterna tillhörde Värmlands regemente, Nordmarks kompani.

Geografi
Trankils socken ligger sydväst om Årjäng kring norra delen av Lelång med sjösystemet Stora Le i väster. Socknen har odlingsbygd vid sjöarna och är i övrigt en starkt kuperad skogsbygd.

Bergarterna i socknen består till stora delar av förskiffrad granit, men även kvarts, fältspat, glimmerskiffer och hornblände förekommer.

Dalslands kanal går igenom socknen, med sluss i Lennartsfors.

Fornlämningar
Från stenåldern är cirka 50 boplatser funna med tolv hällkistor. Från bronsåldern finns spridda gravrösen.

Namnet
Namnet skrevs på 1330-talet Traukiol. Efterleden är köl, 'höglänt ödemark'. Förleden innehåller sannolikt ett äldre ånamn Trana, bildat från fågelnamnet trana.

Befolkningsutveckling

Se även
 Trankils församling

Referenser

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse: statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Värmlands län, del 4 Hermes 1964 libris

Externa länkar

Socknar i Nordmarks härad

Indelningar i Årjängs kommun
Trankils landskommun

Trankils landskommun var en tidigare kommun i Värmlands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades denna landskommun i Trankils socken i Nordmarks härad.

Vid kommunreformen 1952 upphörde kommunen då den uppgick i Holmedals landskommun som senare 1971 uppgick i Årjängs kommun.

Politik

Mandatfördelning i Trankils landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Årjängs kommun
Tidigare kommuner i Värmlands län
Silleruds församling

Silleruds församling är en församling i Nordmarkens pastorat i Västra Värmlands kontrakt i Karlstads stift i Svenska kyrkan. Församlingen ligger i Årjängs kommun i Värmlands län.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 1609 annexförsamling i pastoratet Gillberga, Långserud och Sillerud, för att därefter från 1609 till 2014 utgöra ett eget pastorat. Från 2014 ingår församlingen i Nordmarkens pastorat.

Organister

Kyrkor 
Silleruds kyrka

Se även
Silleruds socken

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Församlingar i Karlstads stift
Indelningar i Årjängs kommun
Silbodals församling

Silbodals församling är en församling i Nordmarkens pastorat i Västra Värmlands kontrakt i Karlstads stift i Svenska kyrkan. Församlingen ligger i Årjängs kommun i Värmlands län.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 1640 annexförsamling i pastoratet Blomskog, Trankil, Torrskog, Vårvik och Silbodal för att därefter till 1680 vara moderförsamling i pastoratet Silbodal och Vårvik. Från 1680 till 2010 utgjorde församlingen ett eget pastorat. Från 2010 till 2014 bildade församlingen pastorat med Blomskogs och Trankils församlingar. Från 2014 ingår församlingen i Nordmarkens pastorat.

Kyrkor 
Silbodals kyrka

Se även
Silbodals socken

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Församlingar i Karlstads stift
Indelningar i Årjängs kommun
Tõnu

Tõnu är ett estniskt manligt förnamn, som burits av bland andra:

 Tõnu Endrekson (född 1979), estnisk roddare
 Tõnu Kaljuste (född 1953), estnisk dirigent
 Tõnu Naissoo (född 1951), estnisk kompositör
 Tõnu Õim (född 1941), estnisk skackmästare  
 Tõnu Õnnepalu (född 1962), estnisk skriftställare, diktare och översättare
 Tõnu Tõniste (född 1967), estnisk seglare
 Tõnu Trubetsky (född 1963), estnisk punkrockare

Estniska förnamn
Mansnamn
Töcksmarks församling

Töcksmarks församling är en församling i Nordmarkens pastorat i Västra Värmlands kontrakt i Karlstads stift. Församlingen ligger i Årjängs kommun i Värmlands län.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 1 maj 1918 annexförsamling i pastoratet Holmedal, Karlanda, Töcksmark, Östervallskog och Västra Fågelvik. Från 1 maj 1918 till 2014 var församlingen moderförsamling i pastoratet Töcksmark, Östervallskog och Västra Fågelvik. Från 2014 ingår församlingen i Nordmarkens pastorat.

Kyrkor 
 Töcksmarks kyrka

Se även 
 Töcksmarks socken

Källor 

Församlingar i Karlstads stift
Indelningar i Årjängs kommun
Västra Fågelviks församling

Västra Fågelviks församling är en församling i Nordmarkens pastorat i Västra Värmlands kontrakt i Karlstads stift. Församlingen ligger i Årjängs kommun i Värmlands län.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. Namnet var före den 1 januari 1886 (namnet ändrades enligt beslut den 17 april 1885) Fågelviks församling.

Församlingen var till 1 maj 1918 annexförsamling i pastoratet Holmedal, Karlanda, Töcksmark, Östervallskog och Västra Fågelvik. Från 1 maj 1918 till 2014 var församlingen annexförsamling i pastoratet Töcksmark, Östervallskog och Västra Fågelvik. Från 2014 ingår församlingen i Nordmarkens pastorat.

Kyrkor 
 Västra Fågelviks kyrka

Se även 
 Västra Fågelviks socken

Källor 

Församlingar i Karlstads stift
Indelningar i Årjängs kommun
Denys Cochin

Denys Marie Pierre Augustin Cochin, född 1 september 1851, död 24 april 1922, var en fransk politiker och författare.

Cochin valdes till deputerad 1893, och blev en av högerns mest framstående ledare och talare. Han opponerade sig mot Dreyfusprocessens revision och skilsmässa mellan stat och kyrka. I Aristide Briands samlingsregeringar under första världskriget var han minister utan portfölj. Bland Cochins arbeten märks L'évolution et la vie (1886), Le monde extérieur (1895), Contre les barbares (1899) samt Ententes et ruptures (1905). År 1911 invaldes han i Franska akademien.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1931.

Noter

Frankrikes ministrar
Franska politiker
Ledamöter av Franska Akademien
Födda 1851
Avlidna 1922
Män
Svensk uppslagsbok
Västra Fågelviks landskommun

Västra Fågelviks landskommun var en tidigare kommun i Värmlands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades denna landskommun i Fågelviks socken i Nordmarks härad. Namnet var före 1 januari 1886 (namnet ändrades enligt beslut den 17 april 1885) Fågelviks landskommun.

Vid kommunreformen 1952 upphörde kommunen då den uppgick i Töcksmarks landskommun som senare 1974 uppgick i  Årjängs kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Årjängs kommun
Tidigare kommuner i Värmlands län
Tõnu Naissoo

Tõnu Naissoo, född den 18 mars 1951 i Tallinn, är en estnisk kompositör, son till Uno Naissoo.

Naissoo avslutade 1982 sina studier inom ämnet komposition vid Estniska musik- och teaterakademien (estniska Tallinna Riiklik Konservatoorium) för Eino Tamberg. Naissoo vidareutbildade sig 1989/90 vid Berklee College of Music i Massachusetts och var i början av 1990-talet verksam som musikpedagog i Finland. Sedan 1999 undervisar han i Tallinn.

Vid sidan av sitt komponerande är Naissoo även känd som solopianist och jazzmusiker. Han har komponerat mycket scen- och filmmusik, bland annat tillsammans med sin far för den estniska kultfilmen Viimne reliikvia. Sedan 1984 tillhör han det estniska tonsättarförbundet (Eesti Heliloojate Liit) an.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Biografi och diskografi (estniska)
 

Estländska kompositörer
Personer från Tallinn
Födda 1951
Levande personer
Män
Östervallskogs landskommun

Östervallskogs landskommun var en tidigare kommun i Värmlands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades denna landskommun i Östervallskogs socken i Nordmarks härad.

Vid kommunreformen 1952 upphörde kommunen då den uppgick i Töcksmarks landskommun som senare 1974 uppgick i Årjängs kommun.

Politik

Mandatfördelning i Östervallskogs landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Årjängs kommun
Tidigare kommuner i Värmlands län
Johannes Cochlæus

Johannes Cochlæus, född 1479, död 10 januari 1552, var en tysk romersk-katolsk teolog.

Cochlæus var påverkad av humanismen och gick senare i kyrkans tjänst. Åren 1528–1539 var han hovkaplan hos hertig Georg av Sachsen. Cochlæus var en av Martin Luthers mest aggressiva motståndare och bekämpade lutherdomen i såväl skrift som genom de så kallade religionssamtalen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1931.

Tyska teologer
Romersk-katolska teologer
Renässanshumanister
Teologer under 1500-talet
Tyska forskare under 1500-talet
Födda 1479
Avlidna 1552
Män
Svensk uppslagsbok
Vicinity of Obscenity

Vicinity of Obscenity är en promo sampler-singel från 2006 av den amerikanska metalgruppen System of a Down. Detta var den sista singel som bandet släppte innan deras uppehåll i augusti 2006. "Vicinity of Obscenity" var först tänkt att släppas den 29 maj 2006 som en nedladdningsbar EP tillsammans med låtarna "Lonely Day", "Shame" och "Snowblind", men detta ändrades och "Vicinity of Obscenity" togs bort och de övriga låtarna kom istället med på maxisingeln av "Lonely Day" (kallad Lonely Day EP). "Vicinity of Obscenity" är enligt Serj Tankian inspirerad av dadaism och det är den låt han anser är roligast att uppträda med under konserter.

Låtens refräng är uppbyggd runt en udda taktart, nämligen 15/8. Resten av låten har en jämn taktart på 4/4. Instrumentalt sett är det en av de tyngsta låtarna på albumet och i slutet av låten finns det en sammankoppling med låten därefter, kallad "She's Like Heroin". Första gången "Vicinity of Obscenity" spelades live var den 19 juni 2011 på Provinssirock-festivalen i Seinäjoki.

Låtlista

Referenser

Noter

Amerikanska musiksinglar
Musiksinglar 2006
Engelskspråkiga sånger