kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ridbyxor m/1895

Ridbyxor m/1895 är en ridbyxa som används inom Försvarsmakten och togs fram som en del av uniform m/1895. Ursprungligen användes den av dragonerna och trängtrupperna men används idag bara av Livgardets beridna delar i samband med högvakt och annan statsceremoniell verksamhet.

Utseende 
Ridbyxan finns i två modeller.

Modell I 
Modell I var av mellanblått kläde (samma som vapenrock m/1895 för kavalleriet). Officerare hade en något ljusare nyans än manskapet. Knapparna i gylfen har idag ersatts av blixtlås. Vid sidorna finns två snedställda fickor. I yttersömmens nederkant finns ett cirka 20 cm långt sprund som idag knäpps med kardborrband. Grenförstärkningar sitter i grenspetsen, gjorda av polyamidtrikåfoder som ska nå över gylffästet. Främre grensömmen förstärks genom att stadkantsbanden tas med på ömse sidor om grensömmen vid hopsömnaden. Revär i yttersömmen från fickans överkant till sprundets överkant av 35 mm silvergalon för officerare Livregementet till häst (K 1).

Andra regementen hade en 1 cm bred galon i vitt för manskap eller silver för officerare, undantaget K 2 som förde 2 cm bred galon i vitt eller silver. Husarregementena K 4, K 5 och K 7 hade däremot en 1 cm bred galon i gult för manskap och guld för officerare. Deras ridbyxor var oftast i ett mörkblått kläde matchande deras dolma m/1895 som bars som ytterplagg.

Modell II 
Modell II var likadan som modell I, fast av mörkblått kläde (samma som vapenrock m/1895 för trängen). Officerarna hade en 1 cm bred ljusblå revär medan manskapen hade en 2–3 mm bred ljusblå passpoal.

Användning 
Modell I används än idag av Livgardets Livskvadron samt Livgardets dragonmusikkår vid statsceremoniell verksamhet eller tillfällen då tjänsten kräver uniform modell äldre. Till detta används bland annat ridstövlar m/1898, vapenrock m/1895, hjälm m/1879-1900-1928 (vid trupp) eller mössa m/1865-1899 (daglig dräkt).

Husarregementena K 4, K 5 och K 7 bar däremot sina ridbyxor till dolma m/1895 och husarmössa m/1895.

Modell II användes ursprungligen vid trängtrupperna men är nu tagna ur bruk. Trängen använde då ridstövlar m/1898, vapenrock m/1895, hjälm m/1885 (vid trupp) eller mössa m/1865-1899 (daglig dräkt).

Fotografier

Referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011 

Uniform m/1895
Vanessa Tellenmark

Vanessa Tellenmark, född 12 maj 1992 i Lund, är en svensk tidigare handbollsspelare.

Tellenmark är högerhänt och spelade i anfall som vänsternia eller niometersspelare.

Karriär

Klubblagsspel 
Vanessa Tellenmark började spela handboll när hon var 5 år. Från och med flickor A var hon en tongivande spelare i KFUM Lundagårds flickhandbollslag vilka vann Lundaspelen 4 år av de 5 år man spelade turneringen.. Tellenmark blev utsedd till "mest värdefulla spelare" i Sverigecupen i Katrineholm 2008 då hon var med och vann med Skånelaget. Hon var tillsammans med Ebba Engdahl de tongivande spelarna när H43 Lundagård tog sig till elitserien på 2 år 2008-2010. Med 133 mål kom hon tvåa i skytteligan under sitt debutår i Elitserien 2010/2011. 2012 blev Vanessa Tellenmark utsedd till Årets komet i elitserien för damer. Efter att H43 Lundagård beslutat att dra sig ur elitserien 2013 värvades Vanessa Tellenmark till den norska elitklubben Oppsal  Säsongen 2013-2014 spelade hon för det norska klubblaget Oppsal IF. Inför säsongen 2014-2015 värvades hon till Lugi HF, men bara några månader in på säsongen tog hon "timeout på obestämd tid" från handbollen. 2016 står det klart att hon definitivt har slutat med handboll.

Landslagsspel 
År 2009 debuterade hon i Juniorlandslaget för Sverige för att året därpå vinna JVM-guld i Dominikanska republiken. År 2012 var hon en av de tongivande spelarna i laget som  tog U20-VM-guld i Tjeckien. Hon är alltså dubbel guldmedaljör i U-VM.

Källor

Noter 

Kvinnor
Födda 1992
Levande personer
Svenska handbollsspelare
Spelare i H43 Lund
Idrottare från Lund
What a Wonderful World

"What a Wonderful World" är en sång skriven av George David Weiss och Bob Thiele (George Douglas), ursprungligen inspelad av Louis Armstrong 1967 och utgiven på singel samma år. Armstrongs version användes 1988 även till filmen Good Morning, Vietnam. 1999 togs hans inspelning med i Grammy Hall of Fame.

Historik
Sången ser hoppfullt mot framtiden, då nya barn föds in, i en tid med ett politiskt laddat klimat. Sången erbjöds först till Tony Bennett, som tackade nej. I stället spelade Louis Armstrong in den.

Den toppade inte listorna i USA, och sålde under 1 000 exemplar, men blev en stor framgång i Storbritannien där den toppade singellistan. I USA nådde den topplaceringen #116 på Bubbling Under-listan. Den var också bäst säljande singel 1968 i Storbritannien, och en av de sista popsinglarna utgivna av HMV Records innan man blev ett skivmärke bara för klassisk musik.

Låten gjorde Louis Armstrong till äldsta manliga artist att toppa den brittiska listan, 66 år och 10 månader gammal. Louis Armstrongs rekord bröts 2009 då en cover på "Islands in the Stream", inspelad för Comic Relief och med en 68-årig Tom Jones, toppade.

ABC Records Europadistributör EMI fick ABC att lansera ett album med samma namn 1968 (katalognummer ABCS-650), som dock inte blev en framgång i USA då ABC inte marknadsförde det. Däremot gick in på listorna i Storbritannien, utfärdat av Stateside Records med katalognummer SSL 10247 och med topplaceringen #37.

Listplaceringar

Referenser

Noter

Musiksinglar 1968
Amerikanska sånger
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i Storbritannien
Tommaso Traetta

Tommaso Michele Francesco Saverio Traetta, född den 30 mars 1727 i Bitonto, död den 6 april 1779 i Venedig, var en italiensk tonsättare.

Traetta, som var elev av Durante, gjorde stor lycka på San Carloteatern redan med sin första opera, Farnace (1751), och fick sedan från hela Italien (Neapel, Rom, Florens, Venedig, Turin) beställningar på operor, till vilka Metastasio, Goldoni med flera berömda författare skrev texterna. 

År 1758 blev Traetta sånglärare för prinsessorna av Parma, 1765 konservatoriedirektör i Venedig och 1768 hovkompositör hos Katarina II i Sankt Petersburg. 

Med en av det nordiska klimatet bruten hälsa lämnade han sistnämnda post 1774 och flyttade till London, varifrån han snart återvände till Neapel. Hans operor var på sin tid mycket berömda, även för dramatisk kraft.

Källor

Externa länkar 

 

Italienska operatonsättare
Italienska musiker under 1700-talet
Personer från Apulien
Födda 1727
Avlidna 1779
Män
Ugglan
Gustav Ludvig Baden

Gustav Ludvig Baden, född den 29 februari 1764, död den 25 augusti 1840, var en dansk hävdatecknare, son till Jacob och Charlotte Baden, bror till Torkel Baden.
 
Baden var en flitig historisk samlare och författare samt behandlade i synnerhet den inre utvecklingen; men hans stora ensidighet och starka hat till adel och prästerskap gör hans arbeten partiska och delvis opålitliga. 

Hans främsta arbeten är Danmarks riges historie (5 band, 1829–32), Dansk-norsk historisk bibliothek (1815) och Afhandlinger i fædrelandets cultur-, stats-, kirke- og literairhistorie (3 band, 1820–22).

Källor 

 

Danska historiker
Danska ämbetsmän under 1700-talet
Danska fackboksförfattare
Danskspråkiga författare
Danska författare under 1800-talet
Födda 1764
Avlidna 1840
Män
Comcast Center

Comcast Center är en 57 våningar hög skyskrapa i Philadelphia, Pennsylvania. Byggnaden är med sina 297 meter den högsta i Philadelphia, och den 20 högsta i USA. Byggnaden används som kontor, och färdigställdes 2008. Den är byggd i en postmodernistisk stil.  Telekommunikationsconcernen Comcast har sitt huvudkontor i byggnaden, som hette One Pennsylvania Plaza innan Comcast köpte namnrättigheterna 2005.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Skyskrapor i Philadelphia
O2-arenan

O2-arenan (engelska The O2 Arena) är en inomhus-multiarena belägen i underhållningskomplexet The O2 i London, England. Under Sommar-OS 2012 gick arenan under namnet North Greenwich Arena.

Med en publikkapacitet på omkring 20 000, beroende på evenemangstyp, är den en av Europas största inomhusarenor. Arenan används för musik-, sport- och underhållningsevenemang. O2 har de senaste åren varit världens mest besökta musikarena, sett till antalet sålda biljetter per år. År 2009 sålde O2-arenan 2,3 miljoner biljetter, långt fler än Manchester Evening News Arena, Sportpaleis i Belgien och Madison Square Garden i New York

Musikevenemang 
Vid invigningen av O2 hölls en konsert med Bon Jovi. Genom åren har arenan varit konsertplats för Spice Girls, Led Zeppelin, Britney Spears, Beyoncé, Lady Gaga, Muse, Westlife, One Direction med flera.

Sportevenemang 
O2 var 2009-2014 arena för ATP World Tour Finals i tennis. O2 har även varit arena för internationella tävlingar och mästerskap inom gymnastik, boxning, basket, ishockey med flera sporter. Flera Ultimate Fighting Championship-tävlingar har hållits här, liksom WWE-showerna RAW och SmackDown!, och två NHL-matcher i hockey.

Under Sommar-OS 2012 var O2 arena för gymnastik och finalerna i basket.

Källor

Externa länkar 
 www.theo2.co.uk - officiell webbplats

Arenor i Storbritannien
Konsertscener i Storbritannien
Olympiastadion
Sportanläggningar i England
Sport i London
Sportanläggningar invigda 2007
Arenor vid olympiska sommarspelen 2012
Jämjö pastorat

Jämjö pastorat är ett pastorat i Blekinge kontrakt i Lunds stift i Karlskrona kommun i Blekinge län. 

Pastoratet bildades 2002 och består av följande församlingar:
Jämjö församling
Kristianopels församling
Ramdala församling
Sturkö församling
Torhamns församling

Pastoratskod är 071904

Referenser

Externa länkar
Officiell hemsida

Pastorat i Lunds stift
Indelningar i Karlskrona kommun
Mössa m/1865

Mössa m/1865 är en skärmmössa som används inom krigsmakten.

Utseende 
Mössa m/1865 är tillverkad av kläde och har en skärm samt rem av lackerat läder. På bägge sidorna av mössan finns två små 4 mm lodräta galoner. Runtom mössan finns även ett antal galoner (4 mm respektive 12 mm) som markerar bärarens grad. Galonerna kunde vara i guld eller silver beroende på tillhörighet. Manskap har dock beläggningssnören i vitt eller gult istället för galoner med en ögla i nacken. På mösskullen fanns en "kringla" av galoner för officerare. På mössans framsida finner man hos officerare en gul sidenkokard samt en blåemaljerad eller hos specialistofficerare (förr underofficerare) en silvrig eller förgylld knapp m/1865. På samma plats fanns hos manskapet en kompaniknapp (knapp med kompaninummer) med en silver- eller guldfärgad mössknapp. Klädet på mössan är av samma färg som vapenrocken beroende på vederbörandes tillhörighet.

Mössa m/1865-1899 
Kringlan på mösskullen, som endast fungerade som dekoration, på mössa m/1865 togs bort enligt en generalorder 1899. Detta främst på grund av kostnadsskäl. Därav det nya namnet mössa m/1865-1899, vilken är modellen som används än idag av bland annat Livgardet (LG). Som brukligt hade officerarna ett antal år på sig att plocka bort den så under några år förekom båda varianterna.

I själva verket reglerades mössa m/1865 även genom förändringar i generalorder även 1866, 1886, samt två 1895.

Historia 
Den höga käppi m/1858 som infördes i infanteriet och artilleriet och ersatte kask m/1845 var direkt olämplig som uniformsmössa. Den ersattes år 1865 av en låg mjuk skärmmössa, med vissa undantag i mörkblå färg, mössa m/1865. Mössa m/1865 kallades i folkmun för "mössa med plåt och plym" med anledning av att man försåg mössan med en mössplåt och plym vid parader. Ursprunget till mössan kom från det ryska linjeinfanteriet. Denna mössa blev fastställd som persedel för hela det indelta infanteriet. Mera känd är mössan annars under öknamnet "havremåttet".

1899 genomgick mössan en del förändringar vilket medförde till att den nu benämns mössa m/1865-1899.

Användning 
Mössan användes ursprungligen till uniform m/ä som daglig dräkt. Vid liten parad pryddes tidigare mössan vid vissa infanteriregementen med vapenplåt m/1865 och vid stor parad även plym m/1865. Plymen var svart för indelta infanteriet förutom Livregementets grenadjärer (I 3) som bar en vit plym då de tillhörde Kungl. Maj:ts Liv- och Hustrupper.

Numera används den bara i begränsad omfattning av officerare "utanför ledet" vid statsceremonier inom Livgardet (LG), som ett alternativ till annan huvudbonad. Livgardets kavalleri har fortfarande lägermössa m/1895 för alla grader, medan infanteriet enbart har mössa m/1865-99 för officerare. Där har den för gruppbefäl och soldater bytts ut helt mot båtmössa m/1824-2004.

Fotografier

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor 

Modell äldre för Infanteriet
Uniform m/1886
Uniform m/1895
Glasmästare

Glasmästare är ett hantverksyrke inom vilket utövande hantverkare hanterar, installerar och säljer glas, företrädesvis fönster-, dörr- samt övrigt byggnadsglas. Normalt sett ingår även glasning av fordon i glasmästarens arbetsuppgifter. I det ingår reparation och nymontering av rutor i bilar, båtar och traktorer men även i stationära maskiner som lyftkranar.

En modern glasmästare har ofta specialkompetens i polyurethanlimningar då det är den valigaste metoden för montering av glas i fordon numera. Glasmästaren är ofta kunnig i svetsning, eftersom man svetsar stommar till aluminiumpartier i stålbalkar som kapas till för att passa in i kundernas önskemål. 

Yrken
Glas
Uniform m/1906

Uniform m/1906 var ett tidigare uniformssystem inom Försvarsmakten som användes av Armén. M/1906 kallas ibland för svenska arméns första enhetsuniform, men dessförinnan fanns både den Karolinska enhetsuniformen samt även uniform m/1807 som hade färgsättningen gemensamt med m/1906.

Bakgrund 
Historiskt har svenska arméns uniformer varierat mellan olika vapenslag, och även mellan olika regementen och kårer. Dock standardiserades de svenska uniformerna redan av Karl XI under det sena 1600-talet med den Karolinska uniformen, en utveckling som fortsatte under 1700-talet med bland annat uniform m/1765 samt uniform m/1779.

Under 1800-talet fortsatte utvecklingen och standardiseringen med exempelvis uniform m/1886 för Infanteriet och uniform m/1895 för Kavalleriet.

För att utreda införandet av en enhetsuniform för hela armén tillsattes 1901 års Uniformskommitté som frångav sitt betänkande 1905. Dessförinnan hade flera olika uniformsförslag utretts, bl.a. Försöksuniform fm/1902 och Försöksuniform m/1903. Resultatet av dessa försök var positivt och utifrån detta framtogs 1906 års enhetsuniform.

Det som främst skiljde uniform m/1906 mot försöksuniform m/1903 var dels att den var grå i stället för gråbrungrön, och de tydligare gradbeteckningarna. De hade ansetts otydliga på Kappa m/1904. De färgglada "öletiketterna" som gradbeteckningarna kom att kallas, i guld på blått kom dock att anses som föga fältmässiga, och var en av de detaljer som snabbt kom att kritiseras. Även det nya tyget, grått kläde kom att kritiseras. Det var dyrt, och blev vid fältmässig användning snabbt smutsigt och säckigt utan att kunna snyggas upp igen, varför en ny uniformskommitté tillsattes, 1908 års fältkommission med uppgift att ta fram nödvändiga ändringar av uniform m/1906. Resultatet av kommissionen som leddes av Ernst von Bornstedt blev uniform m/1910.

Användning 
Uniform m/1906 fastställdes för hela Armén men kom att bli kortvarig eftersom den redan 1910 ersattes av 1910 års enhetsuniform, följaktligen fick m/1906 aldrig något allmänt genomslag.

Galleri

Persedlar 
Sockar
Fotlappar
Halsskydd av Bomull
Hatt m/1906
Kalsonger
Kappa m/1906
Livpäls m/1905
Långbyxor m/1906/Ridbyxor m/1906
Lägerrock m/1870
Skor
Stövlar
Ullstrumpor
Pälsmössa m/1885-1904
Vantar
Vapenrock m/1906
Ylletröja
Ytterhandskar till vantar

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Stockholm 2011
Liberty Place

Liberty Place är den tredje högsta skyskrapan i Philadelphia i Pennsylvania, efter Comcast Technology Center och Comcast Center. Komplexet består av One Liberty Place med 61 våningar och en höjd på 288 meter och Two Liberty Place med 58 våningar och en höjd på 258 meter, samt ett två våningars köpcentrum som heter Shops at Liberty Place och det 14 våningar höga Westin Philadelphia Hotel. One Liberty Place stod färdig 1987. Med sina 61 våningar och 288,04 m är den bara 0,6 m lägre än Key Tower i Cleveland, Ohio.

Historik

Bakgrund 
Före byggandet av Liberty Place fanns det ett gentlemen's agreement om att inte bygga någon struktur i den centrala delen av staden högre än statyn av William Penn ovanpå Philadelphias stadshus (167 meter). Traditionen varade fram till 1984 när byggherren Willard G. Rouse III från Rouse & Associates tillkännagav planer på att bygga ett kontorsbyggnadskomplex som inkluderade två torn högre än stadshuset. Det fanns ett stort motstånd mot byggandet av tornen, och kritiker trodde att ett brytande av höjdgränsen skulle leda till byggandet av många fler höga skyskrapor, vilket ansågs kunna förstöra livligheten och charmen i stadskärnan.

Byggen 
Trots motståndet godkändes byggandet av One Liberty Place, och den första fasen av projektet påbörjades 1985 och avslutades 1987. One Liberty Place blev stadens första skyskrapa. Den ikoniska designen och spiran gör komplexet till en igenkännlig del av Philadelphias stadssiluett.

Fas 2 av projektet var Two Liberty Place: ett hotell, ett köpcentrum och ett parkeringsgarage. Bygget började 1988, efter att Cigna gick med på att hyra hela skyskrapan för användning som företagets globala huvudkontor. Bygget slutfördes 1990, vilket gjorde Two Liberty Place till den näst högsta byggnaden i staden.

Senare historia 
De två tornen höll sin plats som första och näst högsta byggnader i Philadelphia tills Comcast Center toppades 2007, vilket tio år senare överträffades av Comcast Technology Center. Liberty Place togs emot entusiastiskt av kritiker. Detta ledde till byggandet av andra höga skyskrapor som gav Philadelphia vad arkitekturkritikern Paul Goldberger kallade "en av de mest tilltalande stadssiluetterna i någon större amerikansk stad".

Arkitektur 
Liberty Place ritades av arkitekten Helmut Jahn och hans firma Murphy/Jahn. Skyskraporna av stål och blått glas var starkt influerade av New Yorks Chrysler Building. Det största inflytandet är spiran som är gjord av triangelformade kantiga fasetter. Two Liberty Places spira är lägre, en design som påverkas av hyresgästen Cignas behov. På 2000-talet minskade Cigna sin närvaro i tornet, vilket ledde till att ägarna gjorde om de övre våningarna till 122 lyxiga bostadsrätter.

Nedanför de två tornen finns Westin-hotellet med 289 rum och butikerna med en yta av 13 000 m2 på Liberty Place. Huvuddelen av köpcentret är ett runt atrium toppat av en stor glaskupol.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Skyskrapor i Philadelphia
Arkitekturåret 1987
Jean-Baptiste Duvernoy

Jean-Baptiste Duvernoy, född omkring 1802, död omkring 1880, var en fransk pianist och kompositör under romantiken.

Duvernoy var i Paris professor vid musikkonservatoriet, titulär organist vid Panthéon och pianolärare. Han utgav pianokompositioner för dilettanter samt några etydverk, av vilka kan nämnas École du mécanisme och École primaire du pianiste. Hans etyder är idag ofta använda som fingerövningar.

Referenser

Födda 1802
Avlidna 1880
Franska pianister
Franska kompositörer
Män
Musiker från Paris
Franska musiker under 1800-talet
Puckelsnapper

Puckelsnapper (Lutjanus sanguineus) är en fisk i familjen Lutjanidae som finns i västra Indiska Oceanen.

Utseende 
Puckelsnappern har en förhållandevis hög kropp med en kraftigt lutande panna och en bred benknöl ovanför ögonen. Ryggfenan består av två delar, en styv med 10 taggstrålar, och en mjukare med 13 till 14 mjukstrålar. Även analfenan har samma uppbyggnad, med 3 taggstrålar och 8 mjukstrålar. Färgen är silvrigt rödorange, ibland med ett brunaktigt band från överkäken till ryggfenans början. Munhålan är klargul. Ungfiskarna har alltid den brunaktiga sidostrimman, ett antal rödaktiga sidostrimmor och en stor svart sadel med en pärlemorvit fläck framtill. Längden kan nå upp till 100 cm, och vikten till 23 kg.

Vanor 
Arten är en i huvudsak nattaktiv fisk som föredrar klipp- och korallrev ner till ett djup av ungefär 100 m. Utanför Sydafrika förekommer den även i oroliga, lätt grumliga kustvatten. Fortplantningen sker under vår och sommar, utanför Östafrika med en topp under oktober. Födan består framför allt av andra benfiskar, men också av bläckfiskar och kräftdjur som krabbor, hummer och räkor. Arten kan bli 13 år gammal.

Utbredning 
Puckelsnappern finns i västra Indiska oceanen från Röda havet söderut till Sydafrika och österut till Arabiska havet. Uppgivna fynd öster därom tros vara felidentifierade exemplar av malabarsnapper.

Betydelse för människan 
Arten betraktas som en god matfisk och fiskas regelbundet vid Röda havet och längs Östafrikas kust. Främsta metoder är handrev, långrev och fällor, men trålning förekommer också. Den är även föremål för sportfiske, och förekommer också i offentliga akvarier.

Referenser 

Abborrartade fiskar
Sarah Cracknell

Sarah Cracknell, född 12 april 1967 i Chelmsford i Essex är en engelsk sångare. Hon är mest känd som sångerska i det London-baserade pop-bandet Saint Etienne.

Karriär
Efter att Saint Etienne hade släppt sin debutsingel "Only Love Can Break You Heart", med Moira Lambert bakom mikrofonen, och uppföljaren "Kiss And Make Up" med Donna Savage, blev Sarah Cracknell sångerska på nästa singel, "Nothing Can Stop Us". Kemin med de övriga i bandet stämde så bra att hon blev kvar från sin debut 1991. Hon är fortfarande bandets sångerska och turnerar flitigt, bland annat i Sverige, till exempel på Babel i Malmö och Hornstull Strand i Stockholm i maj 2011.

Vid sidan av Saint Etienne har Sarah spelat in material både på egen hand (debutsingeln Love Is All You Need (1987) och albumet Lipslide (1997)) och i samarbete med andra artister som Xploding Plastix, The 6ths och Marc Almond. Å den mer obskyra sidan gavs det även ut en tolva med "Inter Nation featuring Sarah Jane" 1990 där Sarah Jane är Cracknell.

Diskografi

Albums
 Lipslide (1997, 2000)

EP
 Kelly's Locker EP (2000)

Singlar
 "Love Is All You Need" / "Coastal Town"
 "Coastal Town" (12 inch single)
 "Anymore" (2 X CD single)
 "Goldie"
 "Desert Baby"
 "The Journey Continues" (Mark Brown featuring Sarah Cracknell)

Engelska sångare
Födda 1967
Kvinnor
Levande personer
Brittiska sångare under 2000-talet
Personer från Chelmsford
You Don't Fool Me

You Don't Fool Me är en låt av engelska rockgruppen Queen. Låten finns med på albumet Made In Heaven (släppt 1995). Låten släpptes även som singel 1996, och är en av Queens singlar som släpptes efter Freddie Mercurys bortgång. Låten finns förutom på Made In Heaven med på deras samlingsalbum Greatest Hits III, som var deras andra samlingsalbum de släppte efter Mercurys död 1991.

Queenlåtar
Musiksinglar 1996
Låtar skrivna av Freddie Mercury
Låtar skrivna av Roger Taylor
Låtar skrivna av Brian May
Låtar skrivna av John Deacon
Let Me Live

Let Me Live är en låt av engelska rockbandet Queen. Låten är med på Queeens album Made In Heaven som släpptes fyra år efter Freddies bortgång. Låten finns med på Queens Greatest Hits III från 1999. Låten släpptes också som singel 1996.

Queenlåtar
Musiksinglar 1996
Låtar skrivna av Freddie Mercury
Låtar skrivna av Brian May
Låtar skrivna av Roger Taylor
Låtar skrivna av John Deacon
James Whitley Deans Dundas

James Whitley Deans Dundas, född 4 december 1785, död 3 oktober 1862, var en brittisk sjömilitär.

Dundas blev officer vid 20 års ålder och avancerade småningom till viceamiral. Han erhöll 1852 högsta befälet över brittiska medelhavsflottan. Han organiserade under Krimkriget landsättningen av trupperna vid Eupatoria och deltog i Sevastopols belägring. På grund av sin ålder kunde han dock inte hantera situationen och fick 1855 avgå. År 1857 utnämndes han till amiral, men kom aldrig i tjänst som sådan.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
  

Brittiska amiraler
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1785
Avlidna 1862
Män
Svensk uppslagsbok
Storkorset av Hederslegionen