kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gunnar Bergström (präst)

Gunnar Johan Ernst Bergström, född 23 december 1878 och död 28 november 1952, var en svensk präst.

Bergström blev filosofie kandidat  och teologie kandidat i Lund, och var därefter 1914–1919 lärare vid teologiska fakultetens teologisk-praktiska avdelning. 1921 blev han kyrkoherde i Vallkärra och Stångby i Lunds stift, och 1923 teologie hedersdoktor vid Lunds universitet. 1924 utnämndes han till 1:e sekreterare i  Svenska kyrkans diakonistyrelse, vilket han förblev till 1932.

Referenser

Noter

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Svenska präster under 1900-talet
Svenska teologer under 1900-talet
Hedersdoktorer vid Lunds universitet
Födda 1878
Avlidna 1952
Män
Svensk uppslagsbok
Rob Brown

Rob Brown, född 1 mars 1984 i New York, är en amerikansk skådespelare.

Filmografi i urval

Externa länkar

Män
Födda 1984
Levande personer
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från New York
Thure Bergström

Thure Leonard Bergström, född den 12 januari 1879 i Breds socken och död den 29 december 1921 i Nora, var en svensk präst och författare.

Biografi
Bergström blev teologie kandidat i Uppsala, prästvigdes 1902 och blev därefter kapellpredikant i Svartnäs 1904-1910. Därefter utsågs han till komminister i Nora stad och blev kyrkoherde där 1919 samt var 1910-20 rektor för samskolan i Nora. Vid sin död karaktäriserades Bergström av Nathan Söderblom som Bergspredikans tolk i lära och liv. Hans mest uppmärksammade insatser gällde också kristendomens förhållande till de sociala frågorna och till fredsrörelsen. 

Han älskade den nya tidens fordon, han hade en motorcykel av märket Indian och bil, som sonen Sven Olof ordnade så, att den rullade ner i Norasjön. Sin sista predikan genomförde han trots mycket hög feber och lunginflammation i Nora kyrka. Han dog han kort tid därefter.

Bibliografi

 - Ny upplaga med biografi över Bergström utkom 1923.

 _ Utgiven postumt med förord av Einar Billing.

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Svenska teologer under 1900-talet
Födda 1879
Avlidna 1921
Män
Personer från Breds socken
Albert Fuchs (tonsättare)

Albert Fuchs, född den 6 augusti 1858 i Basel, död den 15 februari 1910 i Dresden, var en schweizisk tonsättare, verksam i Tyskland.

Fuchs, som fick sin utbildning i Leipzig, förestod 1889–1898 ett konservatorium i Wiesbaden och blev 1898 lärare vid konservatoriet i Dresden. 

Han komponerade pianoverk, violinsonater, duetter, körverk med mera.

Källor

Externa länkar 
 

Schweiziska klassiska kompositörer
Schweiziska musiker under 1800-talet
Schweiziska musiker under 1900-talet
Personer från Basel
Födda 1858
Avlidna 1910
Män
Ugglan
Aleksej Janusjevskij

Aleksej Janusjevskij, Алексей Янушевский, född 17 maj 1990, alias Cypher, är en aktiv professionell datorspelare inom First person shooter-serien Quake. Han är från Vitryssland och är numera bosatt i dess huvudstad Minsk. Janusjevskij var tidigare kontrakterad av Ukrainska Natus Vincere. Han är en av 16 aktiva spelare i Quake Pro League, den högsta ligan som finns i Quake Champions. Han har varit aktiv vid internationella Quaketävlingar sedan 24 februari 2006, och han omnämns ofta som ett underbarn inom datorspelsgenren, beroende på sin framgång vid tidig ålder.

Janusjevskij är sjufaldig ASUS Cup-mästare och är den nuvarande Extreme Masters-vinnaren. Han närvarade vid Dreamhack Summer 2010 i Jönköping där han tog sig ända fram till final, varvid han dock förlorade mot Maciej "Av3k" Krzykowski.

Källor 

Födda 1990
Män
Professionella Quakespelare
Levande personer
Belarusier
Belarusiska e-sportpersonligheter
Mo Ibrahim

Mohamed "Mo" Ibrahim, född 1946 i Sudan, är en brittisk telekomentreprenör och filantrop.

Utbildning
Mo Ibrahim föddes i en nubisk bomullshandlarfamilj i Sudan, gick i skola i Alexandria i Egypten och vidareutbildade sig till elektroingenjör på Alexandrias universitet och från 1974 på University of Bradford. Han disputerade vid University of Birmingham på en avhandling om mobiltelefoni. Han är gift med radiologen Hania Mohamed och har två barn.

Arbetsliv
Mo Ibrahim var från 1983 anställd som teknisk direktör för mobiltelefoni inom British Telecom-koncernen. Han grundade 1989 konsult- och mjukvaruföretaget Mobile Systems International (MSI), som köptes av Marconi Company år 2000. År 1998, avskiljde MSI det holländskbaserade dotterföretaget MSI-Cellular Investments, som senare namnändrades till Celtel och som blev en av de största telekomoperatörerna i Afrika under en mycket expansiv period för mobiltelefoni i Afrika. Denna företagsgrupp köptes år 2005 av det kuwaitiska telekomföretaget MTC Kuwait och döptes om till Zain Group. 

Time Magazine utnämnde Mo Ibrahim som en av världens 100 mest inflytelserika personer i sin rangordning för år 2008.

Ibrahim-priset

Mo Ibrahim instiftade 2007 Ibrahim-priset för afrikanskt ledarskap, ett afrikanskt pris för förtjänstfullt statsmannaskap. De första prisen utdelades till Joaquim Chissano och Festus Mogae.

Mo Ibrahim-stiftelsen

Mo Ibrahim stiftade Mo Ibrahim Foundation år 2004. Stiftelsen delar ut Mo Ibraham-priset och publicerar the Ibrahim Index of African Governance, vilket betygsätter styrelsesättet i 48 länder i Afrika söder om Sahara.

Länderna rangordnas efter faktorer som trygghet, korruption och respekt för mänskliga rättigheter. Detta index har utarbetats av stiftelsen i samarbete med professorerna vid Kennedy School of Government Robert Rotberg och Rachel Gisselquist.

Källor

Webbkällor 

Biografi över Mo Ibrahim på the Wharton Scool of the University of Pennsylvania:s webbplats, läst 2010-07-25

Noter

Externa länkar
Mo Ibrahim Foundation:s webbplats
Ibrahim-index för afrikanskt styrelsesätt
Geraldine Bedell: 'The man giving Africa a brighter future'' i The Observer 2009-02-01

Födda 1946
Brittiska entreprenörer
Levande personer
Brittiska filantroper
Ibrahimpriset för afrikanskt ledarskap
Alumner från University of Birmingham
Män
Sudaneser
Grantley Adams internationella flygplats

Grantley Adams internationella flygplats (GAIA),  är en flygplats med internationella linjer på Barbados. Härifrån finns direktlinjer till USA, Kanada, Centralamerika, Sydamerika och Europa.

Flygbolag och destinationer

Externa länkar

Flygplatser i Barbados
Flygplatser invigda 1939
Maciej Krzykowski

Maciej Krzykowski, född 1 april 1991, alias av3k, är en aktiv professionell datorspelare inom First person shooter-serien Quake. Han är född och bosatt i staden Ostróda i Ermland-Masuriens vojvodskap, Polen.

Krzykowski är för närvarande kontrakterad av den holländska klanen Serious Gaming., likaså en av hans största rivaler Aleksej Janusjevskij. Han har varit aktiv vid internationella Quaketävlingar sedan 5 mars 2005.

I juli 2007 blev han den yngsta Quakespelaren i historien att ta hem segern i det årliga mästerskapet Electronic Sports World Cup i Paris för professionella gamers. Han har vunnit tre professionella tävlingar i Quakeserien vid Dreamhack i Jönköping mellan åren 2008-10. Maciej Krzykowski är för närvarande Electronic Sports World Cup vice mästare.

Referenser 

Födda 1991
Män
Professionella Quakespelare
Levande personer
Personer från Ermland-Masuriens vojvodskap
Polska e-sportpersonligheter
Johan Quick

Johan Christer Quick, född 11 maj 1984, alias Toxjq, är en professionell datorspelare från Norrköping, Sverige. Han var tidigare kontrakterad av Jonathan Wendel, mera känd som Fatal1ty, som hade en organisation som specialiserade sig främst på Quake 4-tävlingar. Quick var under en tid anställd av SK Gaming, för vilka han lyckades vinna fyra av fem Quake 4-VM-titlar. Han var mellan åren 2005 och 2007 ansedd som en av världens främsta Quakespelare och rankades som världsetta 2006 av Global Gaming League (GGL).

När Quake Champions släpptes 2017 återgick Quick till tävlandet och nådde stor framgång. Bland annat kom han tvåa i Världsmästerskapet samma år och kammade hem $150,000 dollar. Han kom även tvåa i två Dreamhack samma år och drog in totalt $70,000 dollar. Sedan dess har han tävlat till och från och har bland annat deltagit i fyra säsonger av Quake Pro League.

Källor

Födda 1984
Män
Professionella Quakespelare
Levande personer
Svenska e-sportpersonligheter
Barbados församlingar

Landet Barbados är uppdelat i elva administrativ enheter kallade parish.

Källor 

Barbados
Raurakiska republiken

Den raurakiska republiken (République rauracienne) bildades i franska revolutionens svallvågor ur delar av furstbiskopsdömet Basel, som hörde till det tysk-romerska riket. Republiken upprättades den 17 december 1792 och upplöstes 23 mars 1793 då den införlivades i franska republiken.

Namnet åsyftar den keltiska stammen raurikerna, som under antiken var bosatta vid södra Oberrhein.

Med stöd av Basels försvarsförbund med Frankrike från 1780 besatte franska trupper efter första koalitionskrigets utbrott i april 1792 de norra delarna av furstbiskopsdömet som hörde till tysk-romerska riket. De södra delarna La Neuveville, Montagne de Diesse, Biel, Erguel och Moutier samt Montsevelier som stod under det schweiziska edsförbundets beskydd besattes inte, då de områdena stod under edsförbundets militära höghet.

Efter att franska republiken utropats i september 1792 uppstod oroligheter i Basel och revolutionära grupper bildades. Den 17 december utropades den raurakiska republiken som franska republikens första dotterrepublik. Efter att den andra nationalförsamlingen nått vägs ände förespråkade den tredje efter en av Frankrike påtvingad och manipulerad omröstning för en anslutning till Frankrike, som den 23 mars 1793 fullbordades genom inrättandet av departementet Mont-Terrible. Genom freden i Campo Formio i slutet av 1797 utökades departementet och kom att inlemma de ännu oockuperade delarna av Basel i syd, som dock redan 1800 integrerades i departementet Haut-Rhin.

I och med att Napoleon I:s herravälde i Europa upphörde blev frågan om statstillhörighet ånyo aktuell. I slutet av 1813 marscherade koalitionens trupper in, men departementet fortsatte att tillhöra Frankrike i Parisfreden (1814). Wienkongressen beslöt den 20 mars 1815 slutligen att området skulle inlemmas i Schweiz och delas upp på kantonerna Bern och Basel. Kantonen Jura som bildades först 1979 är till stora delar identisk med furstbiskopsdömet Basels tidigare rikstyska delar och ser sin suveränitet djupt rotad i den raurakiska republiken.

Den raurakiska republiken förde – i motsats till andra franska dotterrepubliker – ingen egen nationalflagga under sin korta existens. Det är dock känt att ett statsvapen antogs. Denna bestod i huvudsak av en romersk liktorsfasces, som fortfarande står att finna i Frankrikes statsvapen.

Referenser

Webbkällor 
 François Kohler: Jura (Kanton), Kapitel „Von der französischen Republik zum Kanton Bern (1792-1978)“ – Historisches Lexikon der Schweiz.
 Raurachische Republik – Historisches Lexikon der Schweiz.

1792 i Europa
1793 i Europa
Historiska länder och riken i Centraleuropa
Franska revolutionskrigen
Schweiz historia
Basel-Landschaft
Kantonen Bern
Jura (kanton)
Stater och territorier bildade 1792
Stater och territorier upplösta 1793
Historiska republiker
Relationer mellan Frankrike och Schweiz
Historiska franska stater
Statens energiverk

Statens energiverk var en central förvaltningsmyndighet som hade det samlade ansvaret för administrationen för den svenska energipolitiken. Den var även enligt 1988 års myndighetsförordning för den nämnda myndigheten chefsmyndighet för Statens elektriska inspektion. Den hade även en spelande roll som uppföljningsroll på det internationella området och bevakade det tekniska säkerhetsarbetet på energiområdet. Inom det säkerhetspolitiska planet fungerade myndigheten som ansvarig för den nationella energiförsörjning gällande totalförsvarets civila del.

Generaldirektörer och chefer
1983–1985: Carl Tham  
1985–1991: Hans Rode

Ej längre existerande svenska statliga myndigheter
Svenska statliga myndigheter bildade 1983
Svenska statliga myndigheter upplösta 1991
Emmanuelle Arsan

Emmanuelle Arsan är en pseudonym för den franska författaren Marayat Rollet-Andriane (född Bibidh, 1932–2005), samt hennes make Louis-Jacques Rollet-Andriane som tillsammans skapade den fiktiva karaktären Emmanuelle.

Marayat Rollet-Andriane föddes i Bangkok i Thailand och gifte sig vid 16 års ålder med en fransk diplomat, Louis-Jacques Rollet-Andriane. Den erotiska romanen Emmanuelle publicerades ursprungligen anonymt 1959 men senare utgåvor publicerades som en påstått självbiografisk berättelse under namnet Emmanuelle Arsan, som sedan uppgavs vara Marayat Rollet-Andriane. Charles de Gaulle ska ha avskytt boken så mycket att han försökt få den förbjuden i Frankrike. Marayat Rollet-Andriane medverkade, under namnet Marayat Andriane, som skådespelerska i filmen Kanonbåten San Pablo (1966). Emmanuelle gjordes 1974 till en mycket framgångsrik film med Sylvia Kristel i huvudrollen. Två år senare filmades Arsans roman Laure och denna film krediterade Arsan som regissör och Marayat Rollet-Andriane medverkar även i filmen, krediterad som Emmanuelle Arsan. Filmens verklige regissörer var dock Ovidio G. Assonitis och Louis-Jacques Rollet-Andriane. Den senare, inte hans fru, har också påståtts vara den verklige författaren till böckerna av Emmanuelle Arsan.

Marayat Rollet-Andriane dog 2005 i Chantelouve efter en längre tids sjukdom. Marayat fick två döttrar, Sophie och Danièle. Louis-Jacques Rollet-Andriane dog 2008.

Referenser

Källor 
Laure - and the story of the REAL Emmanuelle Arsan, scoopy.com, läst 2010-07-26

Externa länkar

Emmanuelle Arsan på fantasticfiction.co.uk

Författarpseudonymer
Franska författare
Författare av erotisk litteratur
Lunds universitets kyrkohistoriska arkiv

Lunds universitets kyrkohistoriska arkiv (LUKA) eller Kyrkohistoriska arkivet i Lund bildades 1942 vid Lunds universitet.

Kyrkohistoriska arkivet bildades av professor Hilding Pleijel för att kartlägga det kyrkliga folklivet i det förflutna och för att studera de kyrkliga traditionernas förändringar. 

Arkivinstitutionen var därmed tidig med att dokumentera och studera traditioner knutna till 1800-talets folkrörelser och övergången från jordbrukssamhälle till industrisamhälle.

Nuvarande föreståndare är professor Anders Jarlert.

Externa länkar
 Officiell hemsida

Litteratur
Thomas Björkman, "Kyrkohistoriska arkivet - utveckling och kontinuitet" i: Arkiv Fakultet Kyrka. Festskrift till Ingmar Brohed. (Studia historico-ecclesiastica Lundensis 48.) Lund 2004.
 Jan Garnert, Kulturhistoria för släktforskare. Västerås 1982

Svenska arkivinstitutioner
Lunds universitet
O.S. Engines

O.S. Engines är en japansk tillverkare av modellmotorer.

Företaget grundades 1936 av maskinoperatören Shigeo Ogawa, (eller Ogawa Shigeo enligt den japanska traditionen att ha familjenamnet först), för att tillverka ångmaskiner i modellskala. Namnet på företaget kommer antingen från den japanska namnordningen eller från företagets ursprungsnamn på japanska, Ogawa Seisakusho. Ogawa började tillverka sin första bensinmotor, Type-1, efter förfrågan från en av sina amerikanska köpare. Type-1 var en 1,6 cc motor och tillverkades i 200 exemplar, som exporterades under namnet Pixie. Efter andra världskriget expanderade Ogawa och började tillverka motorer i MAX-serien. Denna serie kom att lovordas för både prestanda och hållbarhet.

O.S. var pionjärer vid utvecklingen av moderna fyrtaktare med glödstift när man 1976 introducerade FS-60, en motor med en cylindervolym på 10 cc och friliggande ventilmekanism. O.S. har sedan dess varit en av de största tillverkarna i världen av fyrtaktiga glödstiftsmotorer.

Under 70-talet utvecklade O.S. i samband med tyska tillverkaren Graupner GmbH & Co. KG den första serietillverkade Wankelmotorn för användning med modellflygplan.

Trots ökande konkurrens under 80-, och 90-talen, är O.S. idag en ledande tillverkare av en- och flercylindriga modellmotorer i storlekar från den lilla .10 LA på 1,71 cc, till de betydligt större motorerna, avsedda för stora skalaflygmodeller, som till exempel den fyrcylindriga boxermotorn FF-320 på 53 cc och den 7-cylindriga stjärnmotorn Sirius7 på 70 cc.

Även motorer för radiostyrda modellbilar tillverkas med stor framgång och modeller såsom .21 TM och .18 TZ används flitigt.

Källor 

Japanska företag
Företag bildade 1936
WP:Projekt Japan
Bitterling

Bitterling (Rhodeus amarus), art i familjen karpfiskar.

Beskrivning 
Bitterlingen är en liten karpfisk med en hög kropp, sammantryckt från sidorna. Färgen är silveraktig, med en blå sidostrimma på den bakre delen av kroppen. Sidolinje saknas nästan helt. Den kan bli drygt 9 cm lång, men blir vanligtvis inte mer än omkring 5 cm.

Vanor 
Arten lever i stillastående eller långsamflytande sötvatten med rik växtlighet och sandig eller gyttjig botten. Födan består främst av växter, och i mindre utsträckning maskar, kräftdjur och insektslarver. Bitterlingen kan bli 5 år gammal; många individer dör dock efter leken.

Fortplantning 
Bitterlingen är känd för sin ovanliga metod för fortplantning. I samband med lektiden utvecklar honan ett långt äggläggningsrör. Försök i akvarier har visat att hon endast utvecklar det om det finns sötvattensmusslor i närheten. Hanen väljer ut en mussla och efter inspektion för honan in sitt äggläggningsrör i musslan och lägger ett par ägg som fastnar på musslans gälar. Hanen gjuter därefter sin mjölke över musslan, denna sugs in i musslan med andningsvattnet och befruktar äggen. Processen upprepas sedan tills mellan 40 och 100 ägg har lagts. Larverna utvecklas inne i musslan och lever på innehållet i sin gulesäck utan att skada värden. De lämnar musslan när innehållet i gulesäcken är förbrukat.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar den europeiska kontinenten med västgräns i norra Frankrike, nordgräns vid Tysklands och Polens nordgränser, sydgräns vid Italiens nordgräns och centrala Balkan (den saknas dock i Grekland) samt västligaste Turkiet, samt östgräns i Ukraina och Vitryssland. Den förekommer även i centrala och södra Frankrike, Baltikum, västra Ryssland och Azerbajdzjan, dock utan att fortplanta sig i de senare områdena.

Kommersiell användning 
Bitterlingen fiskas inte på grund av sin bittra smak (därav namnet). Det förekommer dock att den används till agn.

Referenser 

Karpfiskar
Karl Bergstedt

Karl Anders Bergstedt, född 7 januari 1841 i Idensalmi, död 13 december 1915 i Helsingfors, var en finländsk läkare. 

Bergstedt blev medicine och kirurgie doktor 1872, tjänstgjorde som provinsialläkare i Torneå, Fredrikshamn och Tavastehus och var medicinalråd 1896–1902. Han utgav 1895 ett stort och mycket anlitat sammelverk, Medicinalväsendet i Finland. Sin betydande förmögenhet testamenterade han och hans maka till Finska Läkaresällskapet "för främjande av vetenskapliga forskningar rörande den svensktalande befolkningens i Finland sanitära förhållanden".

Källor

Finländska provinsialläkare
Finländska innehavare av medicinalråds titel
Födda 1841
Avlidna 1915
Män
Bergstedt

Bergstedt är ett borgerligt efternamn som burits av bland andra:

 Amanda Bergstedt
 Anders Bergstedt (1768–1825), protokollsekreterare
 Carl Bergstedt (fabrikör)
 Carl Bergstedt (ämbetsman)
 Carl Fredrik Bergstedt
 Eric Bergstedt
 Erik Bergstedt (1760–1829), diplomat, statssekreterare, adlad Bergstedt
 Hannah Bergstedt
 Harald Bergstedt
 Hugo Bergstedt (1855–1926)
 Jakob Bergstedt
 Johan August Bergstedt
 Pehr Bergstedt

Svenska efternamn
Finalen av världsmästerskapet i fotboll 1962

Finalen i Världsmästerskapet i fotboll 1962 spelades mellan Tjeckoslovakien och Brasilien. Brasilien vann matchen med 3-1, för att vinna turneringen för andra gången, dessutom i rad.

Finalen spelades på Estadio Nacional de Chile i Santiago de Chile, och efter 15 minuter spel låg Brasilien återigen under i finalen, då en långboll slogs av Josef Masopust: 1–0 till Tjeckoslovakien. Men precis som fyra år tidigare, kom snart Brasilien tillbaka, jämnade ut genom Amarildo efter ett misstag av tjeckoslovakiske målvakten Viliam Schrojf. Brasilianarna fortsatte och med mål av Zito och Vavá (efter fler misstag av Schrojf) i mitten av andra halvlek, kunde tjeckoslovakerna inte återhämta sig i tid. Matchen slutade 3–1 till Brasilien, ett framgångsrikt försök att försvara titeln och deras andra slutseger, och denna gång utan 1958 års stora stjärna Pelé i finalen.

Vägen till finalen
Resultaten står i favör till respektive nation.

Matchen

Externa länkar 
 Finalen 1962

Källor 

Finalen
Sportevenemang i Santiago de Chile
Relationer mellan Brasilien och Tjeckoslovakien
Santiago de Chile under 1900-talet
SMS Grosser Kurfürst

SMS Grosser Kurfürst, Grosser Kurfürst eller Großer Kurfürst kan avse:

 SMS Grosser Kurfürst (1875) – ett av Tysklands första pansarfartyg i Kaiserliche Marine, i tjänst 1875
 SMS Grosser Kurfürst (1913) – ett slagskepp i Kaiserliche Marine under första världskriget, i tjänst 1914
  – en oceanångare vid rederiet Norddeutscher Lloyd sjösatt 1899
Bremen-klass

Bremen-klass kan avse:

Bremen-klass (fregatt) – tysk fartygsklass av fregatter som sattes i tjänst 1982-1990
Bremen-klass (kryssare) – tysk fartygsklass av kryssare i tjänst under första världskriget
SMS Thetis

SMS Thetis var två olika fartyg i Kaiserliche Marine:

SMS Thetis var en 36-kanoners fregatt införskaffad från Royal Navy 1855.
SMS Thetis var en Gazelle-klass lätt kryssare sjösatt 1900 och såldes 1929.

Se även
HMS Thetis
Tqibuli

Tqibuli (georgiska: ტყიბული), är en stad i Imeretien, väst-centrala Georgien. Staden är belägen i de nordligaste delarna av regionen Imeretien, mellan Rach'a distriktet vid Nakeralabergets fot och Georgiens näst största stad Kutaisi. Staden har en betydande del av Georgiens kolbrytning. Staden ligger mellan två konstgjorda reservoarer i den bergiga regionen som Imeretien är. Stadsnamnet Tqibuli nämndes först så tidigt som på 1200-talet i ett antal historiska dokument. Själva staden är dock uppbyggd långt senare, under tidigt 1800-tal. 1939 fick staden sin stadsstatus.

Externa länkar 
Tqibulis turisthemsida

Källor 

Orter i Imeretien
Deutschland-klass

Deutschland-klass kan avse:

Deutschland-klass (kryssare) – en tysk fartygsklass av kryssare under andra världskriget
Deutschland-klass (slagskepp) – tysk fartygsklass av slagskepp under första världskriget
Braunschweig-klass

Braunschweig-klass kan avse:

Braunschweig-klass (korvett) – tysk fartygsklass av korvetter byggda 2004-2007
Braunschweig-klass (slagskepp) – tysk fartygsklass av slagskepp byggda 1901-1906
Kolmårdens linbana

Kolmårdens linbana var en enkelriktad linbana, kopplingsbar gondolbana, som byggdes 1967 med sträckning runt Kolmårdens djurpark. På- och avstigning skedde vid Vildmarkshotellet eller vid gamla och nya djurparksentrén. Gondolerna var i huvudsak blåfärgade (medan enstaka var gula, gröna eller av annan färg), och vissa gondoler hade armeringsjärn istället för plexiglas. Från början ägdes linbanan av ett svenskt-schweiziskt konsortium, som också ansvarade för driften.

Teknisk data 
Längd: 3 172 m
Hastighet: 3 m/s
Åktid: 17 min
Kapacitet: 1 200 pers/tim
Antal passagerare per gondol: 4 st
Antal gondoler: 92 st
Gondolvikt: ca 375 kg/st

Incidenten 1967 
Under ett utprovningsarbete 1967 började en gondol att glida på vajern varpå den senare störtade ner i en bergsravin. I gondolen befann sig två personer varav en omkom.

Nedläggning 
Kolmårdens linbana ersattes 2011 med den nya åttasitsiga gondolbanan Safari på grund av att den gamla var föråldrad och att det är fysiskt tungt för arbetarna att dra linbanan förbi varje station.

Galleri

Källor 
 
 Artikel på Folkbladets webbplats
 "Sven Gillsäter: Ett sånt djurliv på Kolmården"
 Teknisk data

Fotnoter 

Linbanor i Sverige
Transport i Norrköpings kommun
Kolmårdens djurpark
Transporthistoria