kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Reykjanes

Reykjanes (eller Reykjanesskagi) är en halvö belägen i den sydvästra delen av republiken Island, nära huvudstaden Reykjavik.

Halvön är markerad med aktiv vulkanism under ytan med stora lavafält vilket orsakar den glesa vegetationen. Det finns flera varma källor och svavelflöden vid den södra halvan av halvön, runt Kleifarvatn och Krýsuvíks geotermiska områden. Halvön hade under en lång tid många vulkanutbrott under 1100- och 1200-talet. Det senaste utbrottet varade i 30 år och tog slut 1240. Ett utbrott vid Fagradalsfjall 2021 kom efter att halvön hade drabbats av tiotusentals skalv i veckorna upp till utbrottet.

Det finns också ett geotermiskt kraftverk vid Svartsengi. Nära kraftverket finns en swimmingpool som uppförts för användning av det varma och mineraliserade vattnet från kraftverket; den är känd som Blå lagunen (Bláa Lónið).

Några fiskeorter, som Grindavík och Njarðvík, är belägna på halvön, tillsammans med Keflavík, med Keflavíks internationella flygplats. 

Trakten ingår i den boreala klimatzonen. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är augusti, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är december, med  °C.

Se även
Suðurnes
Reykjanesbær

Källor

Noter

Externa länkar
 Reykjanes.is (isländska och engelska)

Halvöar i Suðurnes
Geoparker
Beridna högvakten

Beridna högvakten kan avse:
 Beriden högvakt – en högvaktsvaktstyrka till häst inom svenska försvarsmakten, se Beriden vaktparad
 Föreningen för den beridna högvakten – en förening bildad 1985 med syftet att bevara ovanstående institution
Blå lagunen

Blå lagunen (isländska: Bláa lónið) är ett geotermiskt spa på Island. Den ligger i ett lavafält på sydvästra Island, vid Grindavík på Reykjaneshalvön, inte långt från flygplatsen Keflavíks internationella flygplats.

Vattnet
Det varma vattnet är rikt på mineraler som kiseldioxid och svavel. Vattnet innehåller över 200 olika mikroorganismer, vilket gör att det blir turkosblått.

Lagunen ligger i anslutning till ett geotermiskt kraftverk, Svartsengi, som den får vatten från. Vattnet, som är en blandning av salt- och sötvatten, tas från ungefär två kilometers djup. På detta djup blir dess temperatur upp mot 240 °C. Eftersom vattnet är under ett högt tryck i underjorden kokar det inte, men när det pumpas upp till ytan vid vanligt atmosfäriskt tryck förångas det direkt med hög energi. Vattnet används för att driva turbiner som genererar elektricitet. När vattnet gått igenom turbinerna, passerar det en värmeväxlare för att framställa varmvatten till det kommunala vattensystemet. Därefter åker vattnet ner i lagunen, som spillvatten från värmekraftverket.

Vattentemperaturen i badområdet är i genomsnitt 36–39 grader. På grund av vattnets på vissa områden mycket höga temperatur är delar av badplatsen avstängda för besökarna.

Blå lagunen i media 
 År 2004 användes  Blå lagunen som första mål i den internationella realityserien The Amazing Race 6.
 År 2005 var Blå lagunen platsen där TV-programledaren Jeremy Clarkson och hans filmteam spelade in en episod av Top Gear, ett BBC-program.

Namnet 
"Blå lagunen" är ingen lagun, men vattnet får en ljusblå färgton mot den grunda och ljusa bottnen. Även andra badanläggningar har getts namnet "blå lagunen", efter Henry De Vere Stacpooles bok Den blå lagunen från 1908 och ett antal filmatiseringar av boken. I Sverige finns bland annat badplatsen Blå lagunen (anlagd i ett nedlagt grustag) i Ekerö kommun, och på norra Gotland nära Fleringe finns badanläggningen Blå lagunen i ett nedlagt kalkstensbrott.

Källor 
 Islandsresa.se - Blå lagunen utomhusbad

Noter

Externa länkar 
 Blå lagunens webbplats 

Islands geografi
Byggnader och anläggningar i Island
Badplatser i Island
Termalkällor
Vattenkällor i Island
Kurorter
Den blå lagunen

Den blå lagunen kan syfta på:

Den blå lagunen (bok) – en bok av Henry De Vere Stacpoole, originaltitel The Blue Lagoon
Den blå lagunen (1923) – en sydafrikansk stumfilm från 1923 av Dick Cruikshanks, baserad på boken, originaltitel The Blue Lagoon
Blå lagunen (film, 1949) – en brittisk film från 1949 producerad och regisserad av Frank Launder, baserad på boken, originaltitel The Blue Lagoon
Den blå lagunen (1980) – en amerikansk film från 1980 av Randal Kleiser, baserad på boken, originaltitel The Blue Lagoon
 Tillbaka till den blå lagunen –  en uppföljare från 1991 till filmen från 1980 med Milla Jovovich och Brian Krause, originaltitel Blue Lagoon: The Awakening

Se även
Blå lagunen – ett geotermiskt spa på Island
Blå lagunen, Ekerö kommun – en konstgjord sjö och badplats på Ekerö
Blå lagunen, Gotland – före detta kalkbrott, konstgjord sjö och badplats vid Ar i Fleringe socken på norra Gotland
 Blue Lagoon – flera
Grindavík

Grindavík är en fiskestad på Reykjaneshalvön på den sydvästra delen av Island. Det är en av de få platser med hamn på denna kust. De flesta av de 3 535 (2021) som bor här jobbar inom fiskeindustrin.  

Den isländska författaren Guðbergur Bergsson föddes här, och Kalli Bjarni, den första vinnaren av isländska Idol, bor i staden. Ungmennafélag Grindavíkur är stadens sportklubb.

Inte långt från staden ligger Blå lagunen (isländska: Bláa Lónið), ett geotermiskt bad som använder hett och mineraliserat vatten som pumpas upp från underjorden
av det närliggande Svartsengikraftverket.

Grindavík är vänort med Piteå kommun.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Ljudintervju med Grindavíkinvånare om livet i Grindavík
 Fotosida
 Blå lagunen

Orter i Suðurnes
Peter Lundén

För rockmusikern, se Peter Lundén (musiker).

Peter Lundén, född 18 mars 1849 i Stora Lundby församling, Älvsborgs län, död 24 februari 1906 i Göteborg, var en svensk präst, politiker, tonsättare och sångförfattare, far till Barthold Lundén och farbror till Kaleb Lundén.

Biografi 

Lundén blev komminister 1883 i Masthuggsförsamlingen i Göteborg och i Karl Johans församling 1887 – en tjänst han först tillträdde 1889. År 1886 grundade han tillsammans med sin bror Olaus Lundén den Lundénska privatskolan , som låg i en lägenhet på Norra Allégatan 1, vid Pustervik. Detta var Göteborgs första egentliga samskola, det vill säga en skola för både flickor och pojkar. Peter Lundén var med och drev skolan fram till 1896, då den helt togs över av brodern. 

Peter Lundén var engagerad i den lågkyrkliga väckelsen och i nykterhetsrörelsen, och medverkade vid Blåbandsrörelsens första möte i Sverige. Han var även medarbetade i Göteborgs weckoblad, som blivit språkrör för en radikal nyevangelism. Som nykterhetsvännernas kandidat blev han invald som riksdagsman i andra kammaren vid ett fyllnadsval 1890, där han gjorde sig känd som reformvänlig. På grund av motstånd från Schartauanerna blev han inte återvald hösten 1893, vilket han var ensam om i Göteborgs stads valkrets för Andra kammarens center. Lundén var med att grunda KFUM i Göteborg, var dess ordförande i många år och även ordförande för Göteborgs nykterhetsorganisationers centralkommitté. Han publicerade flera nykterhetsbroschyrer och författade ett par i väckelsekretsar populära psalmer.

Peter Lundén var gift med Emilia Kullgren (1849-1922), och tillsammans hade de åtta söner: Barthold Lundén (1878–1933), tidningsman och organiserad antisemit; Eskil Ragnar Lundén (1881–1945), orgelbyggare och vid sin död VD vid Förenade piano- och orgelfabriker i Göteborg; Gylfe Vidar Lundén (1885–1952) läkare i Ängelholm och gift med konstnären Eva Lydia Margareta Lundén (1895–1970); Sölve Percival Lundén (1888–1945)  direktör i Göteborg och gift med skulptören Irma Gillholm-Lundén (1892–1978); Sune Isidor Lundén (1882–1936) ingenjör i Göteborg och far till kompositören Lennart Lundén (1914–66), Sveriges förste kommunale musikledare; Sigge Herbert Lundén-Welden (1880–1959) var pianist och försäljningschef för AB Förenade piano- och orgelfabriker i Göteborg, gift med hovsångerskan Signe Rappe-Welden (1879–1974) och far till kapellmästaren Gunnar Lundén-Welden.

Peter Lunden är begravd på Västra kyrkogården i Göteborg.

Psamler 
 "Dit upp ovan skyn vill jag fara"
 "Gud är trofast, vare det din borgen", (text och musik).
 "O, jag vet ett land, där Herren Gud" 
 "Stilla, ljuvlig, underbar"
 "Till hemmet där ovan sig sträcker min själ"

Noter 

Svenska koralkompositörer
Svenska psalmförfattare
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Män
Födda 1849
Avlidna 1906
Ungmennafélag Grindavíkur

Ungmennafélag Grindavíkur (UMFG) är en idrottsklubb i Grindavík på Island. Det finns tre divisioner: fotboll (Knattspyrnudeild UMFG), basket och judo.

Idrottsklubben grundades första gången 1935 under namnet Íþróttafélag Grindavíkur. Klubben byter namn till Ungmennafélag Grindavíkur år 1963. Klubbens hemmaarena är Grindaviksvöllur med plats för 1 000 åskådare.

Externa länkar
 Officiell webbplats (isländska)

Basketklubbar på Island
Fotbollsklubbar på Island
Judoklubbar på Island
Sportklubbar bildade 1935
Kalli Bjarni

Karl Bjarni Guðmundsson aka Kalli Bjarni, född 6 januari 1976 i Reykjavik, är en isländsk sångare som fick sin framgång när han vann Idol Stjörnuleit, den isländska versionen av Idol.

Idol Stjörnuleitframträdanden
 Semifinal: (Sittin' On the) Dock of the Bay av Otis Redding
 Top 9: Reyndu Aftur av Mannakorn
 Top 7: How Deep is Your Love? av Bee Gees
 Top 6: Slá Í Gegn av Stuðmenn
 Top 5: Greased Lightning av John Travolta
 Top 4: I Still Haven't Found What I'm Looking For av U2
 Stora finalen: Lag Jóns & Stefáns
 Stora finalen: Mustang Sally av Wilson Pickett

Diskografi

Externa länkar
 Tónlist.is - Kalli Bjarni

Isländska popsångare
Födda 1976
Män
Levande personer
Personer från Reykjavik
Bóltfelagið 1936

Bóltfelagið 1936, ofta kallat B36, B36 Tórshavn, ibland även B36 Torshamn (Bóltfelagið 1936 är färöiska för Bollklubben 1936) är ett fotbollslag från Torshamn på Färöarna. Klubben bildades den 28 mars 1936.

Fotbollsklubben har sin hemmaarena i Gundadalur i Torshamn. Stadion har plats för 5 000 åskådare.

Den sierraleonske spelaren Brima Koroma, som tidigare har spelat flera säsonger i svenska lag, har spelat i klubben.

Meriter
Färöiska mästare:
Vinnare (11): 1946, 1948, 1950, 1959, 1962, 1997, 2001, 2005, 2011, 2014, 2015
Färöiska cupen:
Vinnare (7): 1965, 1991, 2001, 2003, 2006, 2018, 2021
Finalister (11): 1951, 1963, 1964, 1967, 1968, 1969, 1974, 1988, 1998, 1999, 2006, 2007, 2008, 2013, 2017
Färöiska supercupen:
Vinnare (1): 2006
Finalister (4): 2011, 2014, 2015, 2018

Placering tidigare säsonger

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats
 White Tigers Fanclub genom Web Archive
 B36 på Soccerway

Fotbollsklubbar på Färöarna
Sportklubbar bildade 1936
Sport i Torshamn
Gundadalur

Gundadalur är ett område i Tórshavn på Färöarna. På platsen finns olika fotbollsplaner och andra sportfaciliteter. Den största är nationalstadion Tórsvøllur.

Gundadalur stadion är hem för HB Tórshavn och B36 Tórshavn.

Externa länkar 
 Tórsvøllur.fo - Officiell webbplats

Torshamn
Sportanläggningar på Färöarna
Roma Tre

Roma Tre, officiellt Università degli studi Roma Tre, är ett av Roms universitet, grundat 1992. Vid Roma Tre finns fakulteter för bland annat arkitektur, ekonomi och matematik.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Universitet och högskolor i Italien
Utbildning i Rom
Utbildningsinstitutioner bildade 1992
Paris (musikalbum)

Paris är den amerikanska popsångerskan Paris Hiltons debutalbum, utgivet den 19 augusti 2006 i Australien, den 21 augusti 2006 i Storbritannien och den 22 augusti 2006 i USA.

Låtförteckning
 "Turn It Up" (Scott Storch, Penelope Magnet, Jeff Bowden, Paris Hilton) – 3:12
 "Fighting Over Me" (feat. Jadakiss & Fat Joe) (Scott Storch, Penelope Magnet, Fat Joe, Jadakiss, Alonzo Jackson, Taura Jackson, Paris Hilton) – 4:01
 "Stars Are Blind" (Fernando Garibay, Sheppard Solomon, Ralph McCarthy) – 3:56
 "I Want You" (Jonathan "J.R." Rotem, Kara DioGuardi, Evan Kidd Bogart, Barry Gibb) – 3:12
 "Jealousy" (Scott Storch, Kara DioGuardi, Paris Hilton) – 3:40
 "Heartbeat" (Scott Storch, Billy Steinberg, Josh Alexander) – 3:43
 "Nothing in this World" (Lukasz "Dr. Luke" Gottwald, Sheppard Solomon) – 3:10
 "Screwed" (Kara DioGuardi, Greg Wells) – 3:41
 "Not Leaving Without You" (Kara DioGuardi, Greg Wells, Paris Hilton) – 3:35
 "Turn You On" (Scott Storch, Paris Hilton, Alonzo Jackson, Taura Jackson, Courtney Triggs) – 3:06
 "Do Ya Think I'm Sexy?" (Rod Stewart, Carmine Appice, Duane Hitchings) – 4:34

Externa länkar
 Paris – officiell webbplats
 

Musikalbum 2006
Amerikanska debutalbum
Ivan Betskoj

Ivan Ivanovitj Betskoj (ryska: Иван Иванович Бецкой), född den 3 februari 1704 i Stockholm, död den 21 augusti 1795 i Sankt Petersburg, var en rysk konstkännare och filantrop. 1729 anställdes Betskoj i det ryska utrikesministeriet. Han blev sedermera konstkännare i Katarina II:s hov och tjänade även som utbildningsrådgivare åt kejsarinnan.

Betskoj grundade bland annat hittebarnshusen i Moskva 1764 och i Sankt Petersburg 1770 samt Smolnyjinstitutet 1764 (ryska: Смольный институт) som ursprungligen var ett ryskt utbildningsinstitut för adelsdamer (Институт благородных девиц).

Ryska politiker under 1700-talet
Födda 1704
Män
Personer från Stockholm
Avlidna 1795
Ryska filantroper
Smolnyjklostret

Smolnyklostret ligger i Sankt Petersburg invid floden Neva. Klostret ritades av arkitekten Bartolommeo Rastrelli 1748 på uppdrag av tsarinnan Elisabet. Men först 1835 kunde arbetet slutföras, på grund av ovilja från tsarerna att skjuta till pengar till byggandet.

Se även
Smolnyjinstitutet

Externa länkar
 Hotels in Russia

Kloster i Ryssland
Kyrkobyggnader i Sankt Petersburg
Lista över ben i människans skelett

Detta är en lista över ben i människans skelett.

Axialskelett

Kranium 
I kraniet eller skallen (cranium) finns 28–29 ben. Kraniet ledar till ryggraden i atlantooccipitalleden. I kraniet är det bara underkäken som är mobil. Tungbenet i halsen är det enda ben i kroppen (förutom enstaka sesamben) som inte ledar till något annat ben.

Ryggrad 
I ryggraden eller kotpelaren (columna vertebralis) finns totalt 33 ryggkotor (vertebrae), varav 24 utgör självständiga ben och kallas de "presakrala" kotorna.

{| class="wikitable" width="100%"
! Svenska
! Latin
! Antal ben
! Leder
! Muskler
|-
! Halskotor(cervikalkotor)
! Vertebrae cervicales
! 7
! 8
! rowspan="7" | Ryggradens musklerDjupa ryggmusklerYtliga ryggmusklerÖvre extremitetens muskler
|-
| Ringkota(atlaskota)
| Atlas
| 1
| 2
|-
| Tappkota(axis)
| Axis 
| 1
| 2
|-
! Bröstkotor(thorakalkotor)
! Vertebrae thoracicae
! 12
! 13
|-
! Ländkotor(lumbalkotor)
! Vertebrae lumbales
! 5
! 6
|-
| Korsben(sakralkotor)
| Os sacrum(Vertebrae sacrales)
| 1(5)
| 3(6)
|-
| Svansben(svanskotor)
| Os coccygis(Vertebrae coccygeae)
| 1(5)
| 1(5)
|}

 Bröstkorg  
Cirka 25 st.

 Nedre extremiteten 

 Bäcken 
Hos en fullvuxen människa består bäckenet av fyra ben. Höftbenet består dock fram till puberteten av tre separata ben.

 Ben 
4 × 2 st.

 Fot 
Vardera fot (pes) innehåller 26 mindre ben.

 Övre extremiteten 
I vardera arm finns 32 ben varav 27 finns i handen och två utgör skuldergördeln.

 Skuldergördel 
I skuldergördeln (cingulum extremitatis superioris) finns 4 ben och 8 leder.

 Arm 
I vardera arm finns tre ben och sex leder.

 Hand 
I vardera hand (Manus) finns 27 ben.

 Se även 
 Människans skelett
 Människans anatomi
 Människa

 Referenser 
 Gray's Anatomy - 5a. The Cranial Bones. 1. The Occipital Bone
 Gray's Anatomy - 5b. The Facial Bones. 1. The Nasal Bones
 Rörelseapparatens anatomi'', Finn Bojsen-Møller, Liber,

Externa länkar

Skelettet
Listor med anknytning till medicin
Listor med anknytning till biologi
Människans anatomi
MLK

MLK kan syfta på: 

 MLK – Svenska flottans och Svenska kustartilleriets läkare 1902–1969, se Marinläkarkåren
 MLK – ett namn som Vänsterns Ungdomsförbund (VUF) antog när det 1970 bröt med Vänsterpartiet kommunisterna (VPK), se Marxist-leninistiska kampförbundet
 MLK (en sång av U2) – en låt på gruppen U2:s album The Unforgettable Fire
 mlk– hebreiska מלך, mlk en gud, se Molok
Septuagesima

Septuagesima, latin ’den sjuttionde’, är den första söndagen i förfastan och ligger söndagen före sexagesima. I Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland har söndagen numera namnet Tredje söndagen före fastan.

Septuagesima är latinskt ord för "den sjuttionde". Man syftar i det här fallet på den sjuttionde dagen före påsk (nionde söndagen före påsk). Högtiden har även kallats "Dominica in septuagesima", eller "Dominica infra septuagesimam". 

Egentligen stämmer det inte, då söndagen septuagesima infaller på 64:e dagen före påsk. Olika förklaringar till detta har framförts och ingen tycks veta exakt hur högtiden fått sitt namn. Den ena förklaringen, som anses vara mest sannolik, är att man för söndagarna septuagesima (den sjuttionde), sexagesima (den sextionde), quinquagesima (den femtionde) etc. valt jämna tiotal för att få jämn talföljd. 
Den andra förklaringen, som också anses trolig, är att man med septuagesima påbörjar den föreskrivna fyrtio dagar långa fastan. Om man gör en sträng tolkning av reglerna för fastan, skall den pågå fyrtio dagar före påsk, utan att medräkna fastefria veckodagarna torsdag, lördag och söndag.

Svenska kyrkan
I Svenska kyrkan är den liturgiska färgen violett, blå eller grön. På altaret står blåa eller violetta blommor, och två tända ljus. Temat är "Nåd och tjänst".

Texter
Söndagens tema enligt 2003 års evangeliebok är Nåd och tjänst. De bibeltexter som används för att belysa dagens tema är:

Psalmer
Lista över psalmer som anknyter till Septuagesima.
Verbums psalmbokstillägg (2003): 734 Tänk, vilken underbar nåd, 784 Brinnande hjärtan giv oss, o Gud, 789 Herre, din son var en timmerman.
Psalmer i 2000-talet: 821 Res oss upp igen, 884 Nåden är en vanlig dag, 907 Människa, ditt liv är stort, 916 Ge mig en plats där jag kan växa, 923 Tro kyrka, tro, 947 Gud, du andas genom allt.

Källor

Fotnoter

Kyrkoåret
Söndag

da:Kirkeåret#Septuagesima
Tsarskoje Selo

Tsarskoje Selo (ryska: Царское Село, "Tsarens by") var de ryska tsarernas sommarresidens i staden Pusjkin i länet Sankt Petersburg. Anläggningen består av flera byggnader, bland annat två slott, och vidsträckta landskapsparker. Tsarskoje Selo är ett välbesökt turistmål, beläget 25 kilometer söder om Sankt Petersburg.

Historia
Under 1600-talet fanns en svensk egendom på platsen för det nuvarande Tsarskoje Selo. År 1708 skänkte Peter den store den svenska egendomen till sin hustru - den blivande kejsarinnan Katarina I.

Det ena slottet, Katarinapalatset, byggdes 1717 för Katarina I. Det förändrades dock senare av den italienske arkitekten Bartolomeo Rastrelli. Slottets barockfasad är 300 meter lång och byggnaden går i vitt och ljusblått, med kupoler i guld. Flera av slottets salar får besökas, bland annat det berömda bärnstensrummet där alla väggar är av bärnsten. Rummet demonterades av tyska soldater under andra världskriget och delar av det fördes till Königsberg (numera Kaliningrad) där de försvann, men ett fullt rekonstruerat rum återinvigdes 2003.

Det andra slottet – Alexanderpalatset – ritades 1792 av Giacomo Quarenghi för Alexander I. Alexanderpalatset fungerade från 1904 som bostad åt Nikolaj II av Ryssland med familj. De satt i husarrest där 1917, innan de deporterades till Jekaterinburg. Slottsbyggnaden skadades under andra världskriget, men har på senare år genomgått en omfattande restaurering.

En fransk och en engelsk park anlades nära slotten, och ett parklandskap av mindre byggnader växte upp med ett antal paviljonger och mindre herrgårdsliknande hus och villor avsedda för hovets personal och den ryska överklass som från slutet av 1700-talet började tillbringa sommaren nära tsarhovet i Tsarskoje Selo. Bland dessa byggnadsverk fanns Grottpaviljongen, marmorbron och den kinesiska byn. 

Katarina den stora lät anlägga den lilla staden Sophia nära slotten på 1770-talet, och denna växte 1808 ihop med staden Tsarskoje Selo. År 1837 anslöts samhället till huvudstaden med järnväg. 

Efter ryska revolutionen bytte orten namn till Detskoje Selo. Den ryske författaren Aleksandr Pusjkin, som växte upp i omgivningarna kring Tsarskoje Selo, har givit namn åt den intilliggande staden, som fick detta namn 1937. 

Under andra världskriget blev orten ett centrum för tyska trupper, som förstörde det grundligt vid sin reträtt. Det har dock senare återställts. 

Tsarskoje Selo ingår i Unesco-världsarvet "Sankt Petersburgs historiska stadskärna och närliggande kulturminnesmärken".

Referenser 

Slott i Ryssland
Parker i Sankt Petersburg
Världsarv i Ryssland
Byggnader och anläggningar i Sankt Petersburg
Kungliga residens i Ryssland

de:Puschkin (Stadt)#Geschichte
fr:Detskoye Selo
fi:Puškin (kaupunki)#Palatsi- ja puistoalueet
Mariner 9

Mariner 9, en interplanetarisk rymdsond byggd av den amerikanska rymdflygsstyrelsen NASA, var den nionde i en serie om 12 planerade rymdsonder (sedermera 10 då de två sista sonderna döptes om till Voyager) i Marinerprogrammet.

Sonden sköts upp den 30 maj 1971 och nådde sitt mål, planeten mars den 14 november samma år, och blev då den första rymdfarkosten som placerats i omloppsbana kring en annan planet - bara en hårsmån före sovjetiska Mars 2 och Mars 3, som båda anlände inom en månad efter Mariner.  Efter månader av stoftstormar lyckades Mariner 9 skicka tillbaka överraskande tydliga bilder från marsytan.

Målsättningar 
Mariner 9 utvecklades för att fortsätta de atmosfäriska studierna som påbörjades av Mariner 6 och 7, och att kartlägga över 70% av marsytan från en lägre höjd (1500 kilometer) och en högre upplösning (100 – 1000 meter per pixel) än någon tidigare marssond. En infraröd radiometer medföljde för att söka värmekällor som bevis på vulkanisk aktivitet. Mars två månar Phobos och Deimos skulle också undersökas.  Mariner 9 överskred med råge dessa målsättningar.

Resultat 

Mariner 9 var den första rymdfarkost att gå in i omloppsbana runt en annan planet. Den bar liknande instrument som Mariner 6 och Mariner 7, men eftersom det krävdes ett större manöversystem för att styra sonden när den befann sig i omloppsbana, vägde mer än Mariner 6 och 7 tillsammans.

När Mariner 9 anlände till Mars var atmosfären så fylld av stoft att ytan inte syntes. Denna oväntade situation visade önskvärdheten att studera en planet från en omloppsbana snarare än att enbart flyga förbi. Mariners dator programmerades då från Jorden att fördröja fotografering av marsytan några månader tills stoftet lagt sig.

Efter 349 dygn i omloppsbanan hade Mariner 9 skickat 7329 bilder på mer än 80% av marsytan. Bilderna avslöjade flodbäddar, nedslagskratrar, massiva utdöda vulkaner (som Olympus Mons, den största kända vulkanen i solsystemet), djupa klyftdalar (bl.a. Valles Marineris, ett omfattande system av klyftdalar som mäter längre än 4000 km), spår efter vind- och vattenerosion och deposition, väderfronter, dimmor och mer. Mars små månar Phobos och Deimos fotograferades också. Mariners upptäckter användes som utgångspunkt för det efterföljande Vikingprogrammet.

Det enorma klyftdalssystemet Valles Marineris är döpt efter Mariner 9.

Källor

Fotnoter

Marinerprogrammet
Utforskningen av Mars
1971 i USA
Rymdfartsåret 1971
Carlo Rossi

Carlo di Giovanni Rossi (ryska: Карл Иванович Росси, Karl Ivanovitj Rossi) född 29 december 1775 i Neapel, död 18 april 1849 i Sankt Petersburg var en italiensk-rysk arkitekt. 

Familjen blev inbjuden till Ryssland eftersom hans mor var en välkänd ballerina. Familjen kom att stanna i Ryssland och Carlo verkade i Ryssland större delen av sitt liv. Han ritade många klassiska byggnader i Sankt Petersburg och dess omgivningar.

Asteroiden 3969 Rossi är uppkallad efter honom.

Källor

Italienska arkitekter under 1700-talet
Ryska arkitekter
Personer från Neapel
Födda 1755
Avlidna 1849
Män
Italienska arkitekter under 1800-talet