kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carlos Latuff

Carlos Latuff, född 30 november 1968 i Rio de Janeiro, är en frilansande brasiliansk serietecknare, som fått kritik för sina bilder, som kan upplevas som kontroversiella. Latuffs verk har publicerats på diverse Indymedia-webbsidor och bloggar samt flera tidskrifter och tidningar som Mad Magazine, The Toronto Star, tidningen för 'The Islamic Front for the Iraqi Resistance' (JAMI), den saudiska tidningen "Character", den libanesiska tidningen "Al Akhbar", Läsarnas Fria Tidning med flera. Flera av hans teckningar har också publicerats på andra hemsidor, såsom Norman Finkelsteins officiella hemsida,.

 

I hans serie Tales of Iraq War (Historier från Irakkriget) visas karaktären 'Juba, the Baghdad sniper' som en hjälte medan amerikanska soldater porträtteras som skurkar skickade av George W. Bush, ritad som karikatyr när han skrattar över de amerikanska dödsfallen.

Referenser

Externa länkar 

 Latuff-gallerier: 1, 2
 Tales of Iraq War webcomics

Brasilianska konstnärer
Födda 1968
Män
Levande personer
Personer från Rio de Janeiro
Wikipedia:Projekt neutralitet
Serieskapare
Tom Stoppard

Sir Tom Stoppard, ursprungligen Tomáš Sträussler, född 3 juli 1937 i Zlín, Tjeckoslovakien, är en brittisk dramatiker och manusförfattare. Stoppard har också regisserat en film, Rosenkrants och Gyllenstjerna är döda från 1990, som han skrev manus till baserat på sin egen pjäsförlaga.

Biografi 
Tom Stoppards judiska familj flydde Europa undan nazismen till Indien, där hans mor (fadern omkom under flykten) gifte om sig med en engelsk officer vars efternamn den unge Tom fick bära. Sedan 1946 är Stoppard bosatt och verksam i England. Hans manus för teater, film och tv behandlar ofta filosofiska problem och aktuella samhällsfrågor på ett originellt och humoristiskt sätt. 

Genombrottet kom med teaterpjäsen Rosenkrants och Gyllenstjerna är döda 1967, en fyndig parafras på Shakespeares Hamlet som vann en Tony Award som årets bästa pjäs. Stoppard skrev även manus till filmen med samma namn från 1990 som baserades på pjäsen. En annan stor framgång har varit filmen Shakespeare in Love 1998, där han tillsammans med medförfattaren Marc Norman vann en Oscar för bästa originalmanus.

Stoppards senaste uppsättning (West End, London, 2006) är den kritikerrosade pjäsen Rock’n Roll, som skildrar samhällsutvecklingen 1968-1990 genom två parallellhandlingar, där publiken växelvis får följa ett oppositionellt rockband i Prag och en akademikerfamilj i Cambridge, England. 

Tom Stoppard är också känd för sitt engagemang för mänskliga rättigheter och demokrati i Central- och Östeuropa, i synnerhet i hans ursprungsland Tjeckoslovakien. Under kommunisttiden upprätthöll han kontakten med och stödde aktivt dåvarande teatermannen och ledande dissidenten Václav Havel och demokratirörelsen Charta 77.

Filmografi i urval

Teater (urval)
 1976 – Dirty Linen and New-Found-Land (ett par pjäser som alltid utförs tillsammans)
 1993 – Arcadia

Referenser

Noter

Externa länkar

  
 

Brittiska manusförfattare
Engelskspråkiga författare
Födda 1937
Män
Levande personer
Personer från Zlín
Oscar för bästa originalmanus
Mottagare av Praemium Imperiale
Nikolaj Ge

Nikolaj Nikolajevitj Ge, född 27 februari 1831 i Voronezj, död 13 april 1894, var en rysk bildkonstnär av den realistiska skolan. Han blev lika välkänd som historiemålare som porträttmålare.

Ge härstammade från en fransk släkt Gay.

Utbildning 
1847 började Ge studera vid Kievs universitet, men inom ett år flyttade han över till universitetet i Sankt Petersburg. I tiden mellan 1850 och 1857 hade han gått över till Den kejserliga konstakademien. Där fick han guldmedalj för sin tavla Spåkvinnan i Endor visar Samuels skugga för Saul och ett 7-årigt resestipendium. Med detta reste han 1857 till Italien. Där blev han kvar de närmaste tolv åren och använde tiden till att studera såväl antik konst som renässansens konst. Under 1863 hade han anställning som professor på konstakademien i St. Petersburg.

Historiemåleri 
1870 var Ge en av grundarna av motståndsrörelsen Peredvizjnikerna. Han deltog även i gruppens utställningar. Efter att ha kommit tillbaka till Ryssland vände han sig bort från sitt hittillsvarande konfessionella huvudtema med bilder ur evangelierna. I stället engagerade han sig i historiska, ryska ämnen. Hans mest berömda historiemotiv är den nu i Tretjakovgalleriet i Moskva befintliga tavlan av Peter den store som förhör tronföljaren Aleksej. Bland hans övriga verk märks Katarina II vid Elisabets grav och Pusjkin i Michajlovskoje samt utmärkta porträtt av Herzen, Nekrasov, Turgenev, Saltykov, Kostomarov och Lev Tolstoj.

Hans bekantskap med Lev Tolstoj (1862) hade givit hans konst en starkt religiös prägel, som yttrade sig i en mängd arbeten med bibliska stoff, särskild ur Jesus' liv: Kristus i örtagården, vad är sanning? (Pilatus), Samvetet (Judas), Nattvarden, Domens avkunnande över Kristus och Korsfästelsen. Ge utförde även illustrationer till Lev Tolstojs "Varav människorna leva" samt byster av Bjelinskij och Lev Tolstoj.

Referenser

Externa länkar 

Ryska konstnärer
Födda 1831
Avlidna 1894
Män
Personer från Voronezj
Street of Dreamix

Street of Dreamix är en remixad version av Street of Dreams ett album av Sofia Talvik, som utkom under 2007.

Låtlista
It's silly now - remix by Tobiah
It's just love - remix by Not Robo Boy, Himawari
Running out of you - remix by Libra
Mother's Way, Father's Way - remix by Sophie Rimheden
I won the first prize tonight - remix by haLOteVE
December - remix by Nightfly
Dominos - remix by Simon Gag
Holding your hand - remix by Chuck Dread
Street of Dreams - remix by Noonakai
What happened on the bridge - remix by Erase
Wish - remix by Moist
Will you call me when you're sober - remix by Nouvelle Culture
So good to me - remix by Johan Sigerud

Musikalbum 2007
Tomsk oblast

Tomsk oblast är ett oblast i västra Sibirien i Ryssland med en yta på 316 900 km² och cirka 1 miljon invånare. Huvudort är Tomsk, och en annan stor stad är Seversk. Huvuddelen av länets yta består av tajga och träskmarker. Området är rikt på naturtillgångar, bland annat olja, naturgas, järn och andra metaller. Förutom oljeutvinning är skogsbruk och industri viktiga inkomstkällor.

Källor

Externa länkar
Maarten van Heemskerck

Maarten Jacobsz(oon) van Heemskerck, Maarten van Heemskerck, född Maerten van Veen 1498 i Heemskerk, död 1 oktober 1574, var en nederländsk konstnär, målare och tecknare.

Biografi
Maarten erhöll utbildning för Jan Lucasz i Delft och fortsatte 1527 för Jan van Scorel i Haarlem. 

Åren 1532-1536 besökte han Italien och påverkades där av Michelangelo Buonarroti. Han sökte också förebilder och inspiration i högrenässansens Rom. Tillsammans med bland annat Jan Gossaert, Frans Floris och Jan van Scorel tillhörde han därmed romanisterna. 

Han är känd för sina böcker med skisser av romerska minnesmärken och ruiner utförda under Italienvistelsen 1532-1536.

Verk i Sverige
Linköpings domkyrka: Altartavla "Jesu korsfästelse" (1538-1542), målades omkring 1540 och skänktes 1581 av Johan III till Linköpings domkyrka, nu placerad vid kyrkans södra sidovägg.

Litteratur och källor
Focus, Almqvist & Wiksell, Stockholm 1970, 
Nationalencyklopedin, multimedia 2000 plus

Externa länkar 
  
 

Renässansmålare
Nederländska målare under 1500-talet
Födda 1498
Avlidna 1574
Män
Kostroma oblast

Kostroma oblast (ryska: Костромская область, Kostromskaja oblast) är ett oblast i centrala Ryssland med en yta på 60 100 km² och cirka 660 000 invånare. Huvudort är Kostroma.

Källor

Externa länkar
Kostroma

Kostroma (ryska: Кострома́) är en stad i Ryssland och är belägen där floderna Volga och Kostroma möts, cirka 65 kilometer öster om Jaroslavl. Staden hade 276 090 invånare i början av 2015, och är huvudstad i Kostroma oblast. Bland näringar finns tillverkning av skor, papper och kläder. Kostroma är hemort för några av Rysslands SS-24 ICBM, som är så kallade järnvägsmobila kärnvapen.  

Kostroma grundades 1152 av Jurij Dolgorukij.

Den 300-åriga tsarfamiljen Romanov räknade sitt ursprung från Kostroma.

Vänorter
Kostroma har följande vänorter:
 Aachen, Tyskland
 Babrujsk, Vitryssland
 Bari, Italien
 Cetinje, Montenegro
 Dole, Frankrike
 Durham, USA
 Grevskapet Durham, Storbritannien
 Hyvinge, Finland
 Nordrhein-Westfalen, Tyskland
 Otjamtjire, Abchazien
 Piotrków Trybunalski, Polen
 Rivne, Ukraina
 Samokov, Bulgarien
 Sanmenxia, Kina
 Soroca, Moldavien

Källor

Externa länkar

 
Orter grundade 1152
Jan Gebauer

Jan Gebauer, född 8 oktober 1838 i Úbislavice, Böhmen, död 25 maj 1907 i Prag, var en tjeckisk språkforskare. 

Gebauer blev 1874 extra ordinarie och 1881 ordinarie professor i slavisk filologi vid Karlsuniversitetet i Prag. Han utgav gammaltjeckiska skrifter och författade betydande lingvistiska arbeten, bland annat Hláskosloví jazyka českého (Tjeckiska språkets ljudlära, 1877) och Mluvnice česká (Tjeckisk grammatik, två band, 1890), början till en stor historisk grammatik över det tjeckiska språket (I. Ljudlära, 1894).  Av Gebauers ordbok över gammaltjeckiskan, Slovník staročeský, som började utges 1903 av böhmiska Frans-Josef-akademin, medhanns till hans död något över hälften.

Bland Gebauers litterära publikationer av gammaltjeckiska skrifter märks "Walter a Grizelda" (1877), "Fysiologus" (1877), "Tristram" (1879), en gammal översättning av Marco Polos skrifter (1887), "Zaltář (psaltare) Wittenberský" (1880) och "Kniha Rožmberská" (1880, en gammal lagsamling, som tillhört Peter af Rosenberg). Gebauer är känd framför allt genom sina skrifter på tjeckiska och tyska om Königinhof- och Grüneberghandskrifterna, vilkas ålderdomliga äkthet, som var länge omstridd, Gebauer kunde motbevisa från olika synpunkter (särskilt i "Archiv fur slavische Philologie",  band 11 och 12).

Källor

Tjeckiska slavister
Tjeckiska professorer
Alumner från Karlsuniversitetet
Personer verksamma vid Karlsuniversitetet
Filologer under 1800-talet
Personer i Böhmen under 1800-talet
Födda 1838
Avlidna 1907
Män
Ugglan
Jaroslavl

Jaroslavl () är en stad i Ryssland, 250 km nordost om Moskva, vid floderna Volga och Kotorosl. Jaroslavl har cirka 600 000 invånare och är huvudstad i Jaroslavl oblast. De gamla stadsdelarna är klassade som världsarv. Främsta industrinäringar är tillverkningsindustri, textilindustri, kemisk industri och gummitillverkning.

Historia 
Jaroslavl har tidigare varit en vikingastad, vilket utgrävningar från bl.a. Timerjovoutgrävningarna bekräftar. Det tros att Jaroslavl grundades 1010, då som en utpost för furstendömet från Rostov, men nämndes inte i historieböckerna förrän svälten som bröt ut 1071 . Stadens namn antas komma från stadens grundläggare Jaroslav. 1218 blev staden huvudstad till det Jaroslavska furstendömet, 1463 blev Jaroslavl en del av Moskvariket. Under 1600-talet var Jaroslavl den näst största staden i Ryssland, vilket ledde till att staden blev huvudstad under en viss period p.g.a. den polska invasionen av Moskva.

Under ryska revolutionen 1918 förstördes stadens äldre delar. 1924 inrättades ett bibliotek och pedagogiskt institut i staden. Jaroslavls kloster, grundat på 1100-talet är Rysslands äldsta.

Administrativ indelning 
Jaroslavl är indelat i sex stadsdistrikt.

Idrott 
Det lokala ishockeylaget Lokomotiv spelar i KHL.

Se även
Flygolyckan i Jaroslavl 2011

Källor

Externa länkar
Kvist (musikgrupp)

Kvist var ett melodiskt black metal-band från Norge som grundades år 1993 i Hønefoss.

Medlemmar
Senaste medlemmar
 Tom Hagen – basgitarr, sång
 Vergrimm (Hallvard Wennersberg Hagen) – gitarr, synthesizer, keyboard
 Endre Bjotveit – trummor
Tidigare medlem
 Trondr Nefas (Trond Bråthen) – gitarr (död 2012)

Diskografi
Demo
 1994 – Demo
 1994 – Rehearsal '94

Studioalbum
 1996 – For kunsten maa vi evig vike

Referenser

Externa länkar
 Kvist på Metal Throne
 Encyclopaedia Metallum: Kvist

Norska black metal-grupper
Musikgrupper bildade 1993
Östra Torps kyrka

Östra Torps kyrka är Sveriges sydligaste församlingskyrka, belägen i nordvästra delen av Smygehamn. Den tillhör Källstorps församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Ursprungliga kyrkan på platsen uppfördes på medeltiden. På 1880-talet ersattes medeltidskyrkan av en större, men denna brann ned till grunden på Palmsöndagen 1909. Nuvarande kyrka invigdes den 14 juni 1911 efter ritningar av arkitekt Theodor Wåhlin.

Inventarier
Mycket av den medeltida inredningen förstördes i branden 1909, men predikstolen finns bevarad. Predikstolen i renässansstil är från slutet av 1500-talet.

Orgel
1880 byggde Bengtsson en orgel med 6 stämmor.
1913 byggde Olof Hammarberg, Göteborg en orgel med 13 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1988 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en mekanisk orgel. Fasaden är från 1913 års orgel.

Källor
 Församlingen informerar om kyrkan

Fotnoter

Externa länkar
 Källstorps församling

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Trelleborgs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1911
1911 i Sverige
Plugg

Plugg, anordning som ska fästa i ett hål. Olika plugg används för infästning i olika material.

Plastplugg

Oswald Thorsman patenterade den färgkodade plastpluggen 1957. Vanliga plastpluggar sorteras i olika storlek efter färg; gula, röda, bruna och blå enligt nedan:

Universalplugg
För lättare montage i hårt material så som betong samt skivmaterial.

Gipsplugg
Används vid infästning i gipsskivor och är avsedd för montage i gips. Ser ut som en stor skruv som man kan skruva in sin egen skruv i.

Expanderplugg
Expanderpluggen är gjord av metall och kräver en montagetång för att pluggen ska formförändras så att den hålls på plats.

Fasadplugg
För montage i fasadmaterial med hålrum.

Spikplugg
För montage med spik i betong, natursten, tegel och liknande.

Lättbetongplugg
För montage i lättbetong, leca och andra porösa material.

Referenser

Förbandsteknik
Brandskydd

Brandskydd är förebyggande brandförsvar med hjälp av fasta anläggningar.

Man skiljer mellan passivt brandskydd - som brandfasta material, och aktivt brandskydd - som sprinklers, brandvarnare och annan brandförsvarsutrustning.

Sverige 
Idag finns det en lag som lägger allt ansvar för brandskydd på ägaren, lagen om skydd mot olyckor, LSO 2004:2. Det betyder att om det brinner är det nyttjanderättshavaren eller ägaren som är skyldig, då det är på dennes ansvar att brandskyddet vidhålls. Därför är sotarens förebyggande arbete viktigt, då de med sin yrkeskunskap kan informera ägaren om eventuella bristfälligheter.
Färgaryds församling

Färgaryds församling är en församling i Hyltebruks pastorat Östbo-Västbo kontrakt i Växjö stift inom Svenska Kyrkan. 

Församlingskyrkor är Färgaryds kyrka och Hyltebruks kyrka. Kyrkogård finns endast vid Färgaryds kyrka. Församlingshem finns vid båda kyrkorna.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 1 maj 1918 annexförsamling i pastoratet Långaryd och Färgaryd. 1 maj 1918 utökades pastoratet med Femsjö församling och 1962 blev Färgaryds församling moderförsamling i pastoratet. Från 1995 till 2014 var församlingen moderförsamling i pastoratet Färgaryd och Femsjö. Från 2014 ingår församlingen i Hyltebruks pastorat.

Se även
Färgaryds socken

Källor

Externa länkar
Färgaryd - Femsjö kyrkliga samfällighet

Församlingar i Växjö stift
Indelningar i Hylte kommun
Ildjarn

Ildjarn var ett black metal/ambient band från Norge som grundades år 1992, efter att bandet Thou Shalt Suffer splittrades. Ildjarn bestod egentligen bara av en medlem, Vidar Våer, men denne har samarbetat en del med Nidhogg. Ihsahn och Samoth (båda kända från Emperor) bistod som session-musiker i Ildjarns begynnelse. Hardangervidda del 1 och 2 spelades in 1997 (under namnet Ildjarn-Nidhogg) och är Ildjarns sista inspelning. Projektet avslutades officiellt när Ildjarn is Dead släpptes hösten 2005. 

Förutom Thou Shalt Suffer, var Våer med i Sort Vokter, tillsammans med Nidhogg och två andra musiker. Sort Vokter släppte bara ett album. Ryktena om att de gjorde en demo är osanna.

Medlemmar
Senaste medlemmar
Ildjarn (Vidar Vaaer) – sång, elgitarr, basgitarr, trummor, synthesizer 

Tidigare medlemmar
Nidhogg – keyboard, sång
Bidragande musiker
Nidhogg – sång, keyboard, trummor, programmering
Samoth (Tomas Thormodsæter Haugen) – sång
Ihsahn (Vegard Sverre Tveitan) – sång

Diskografi
Demo
 1992 – Unknown Truths
 1992 – Seven Harmonies of Unknown Truths
 1993 – Ildjarn
 1994 – Minnesjord

Studioalbum
 1995 – Ildjarn
 1996 – Landscapes
 1996 – Strength and Anger
 1996 – Forest Poetry

EP
 2001 – Son of the Northstar
 2004 – Minnesjord - The Dark Soil
 2004 – Nocturnal Visions 
 2005 – Ildjarn 93

Samlingsalbum
 1995 – Det frysende nordariket
 2002 – 1992-1995
 2005 – Ildjarn is Dead
 2012 – Rarities

Annat
 2013 – Those Once Mighty Fallen (delad album: Ildjarn / Hate Forest)

Som Ildjarn-Nidhogg
 1993 – Norse (EP)
 1996 – Svartfråd (EP)
 2002 – Hardangervidda (studioalbum)
 2002 – Hardangervidda part 2 (EP)
 2003 – Ildjarn-Nidhogg (samlingsalbum)

Referenser

Externa länkar

Encyclopaedia Metallum: Ildjarn

Norska black metal-grupper
Musikgrupper bildade 1992
Musikgrupper upplösta 2005
Kallstart

Kallstart kan avse:

 Kallstart (förbränningsmotor) – start av en kall förbränningsmotor
 Kallstart – en datorteknisk term, se bootning
Eduard Gebhardt

Karl Franz Eduard von Gebhardt, född 13 juni 1838 i Sankt Johannis, Guvernementet Estland, Kejsardömet Ryssland , död 3 februari 1925 i Düsseldorf, var en tysk målare.

Han studerade i Sankt Petersburg, Karlsruhe och under Wilhelm Sohn i Düsseldorf och blev professor där 1875. Inom det religiösa måleriet uppträdde Gebhardt på ett särskilt sätt, i det han flyttade de bibliska scenerna in i en gammaltysk miljö och sökte framställa dem i gammaltysk anda. Typerna och kostymen liksom scenerierna är mest tyska från omkring år 1500, huvudvikten är lagd på personernas själsuttryck, som ofta är både innerligt och vältaligt. Hans första försök inom denna genre var Intåget i Jerusalem (1863, museet i Elberfeld), sedan följde Kristus på korset (1866, domen i Tallinn), Nattvarden (1870, Berlin, nationalgalleriet), Korsfästelsen (1873, Hamburg), en annan Korsfästelse i München, Kristi himmelsfärd (1881, Berlin, nationalgalleriet), Tillredelserna för Jesu begravning (1883, Dresden), Moses framkallar vatten ur klippan (judafolket i öknen visar tyska typer i dräkter från Luthers tid), Jesus och Nikodemus (Düsseldorf), Jakob brottas med ängeln (Dresden), Johannes döparen i fängelset och Åhörarna vid bergspredikan (båda utställd 1907). Gebhardt målade även  porträtt, genrer och motiv från reformationstiden som Religionssamtal (1866) och Reformatorn vid sitt arbete (1877, Leipzig). Väggmålningar utförde han i klostret Lokkum (sex stycken) och i Friedenskirche i Düsseldorf (fem stycken).

Källor 

Tyska historiemålare
Tyska målare under 1800-talet
Tyska målare under 1900-talet
Födda 1838
Avlidna 1925
Män
Ugglan
Seat Malaga

SEAT Malaga var en sedan producerad av den spanska biltillverkaren Seat 1985-1992. Modellen lanserades som en sedanversion av den utgående modellen Seat Ronda, som var baserad på Fiat Ritmo. Marbella delade också teknik med Seat Ibiza och liknade också Fiat Regata, Fiats egen sedanversion av Ritmo.

Malaga ersattes av SEAT Cordoba, sedanversionen av andra generationens Seat Ibiza.

Referenser

Malaga
Framhjulsdrivna fordon
Flaggman

Flaggman är en officer i amiralitetet, ursprungligen officer som till sjöss förde särskild befälsflagga på masttoppen som befälstecken. Ordets ursprung finns i det befälstecken som amiraler för ombord, vilket utgörs av en örlogsflagga med en till fyra stjärnor i det övre inre blå fältet. Antalet stjärnor anger tjänstegraden.

I den svenska försvarsmakten finns följande amiralsgrader:

Amiral (fyra stjärnor)
Viceamiral (tre stjärnor)
Konteramiral (två stjärnor)
Flottiljamiral (en stjärna)

I Sverige får endast medlemmar ur kungahuset samt ovan nämnda flaggmän ha symboler på flaggan. Kungen har stora riksvapnet, övriga representanter för kungahuset lilla riksvapnet, flaggmannen har sina stjärnor i övre, inre hörnet.

Se även 
Standertman
Vimpelman

Militära grader i svenska flottan
Militära grader
Sjökrigföring
Envarsgripande

Envarsgripande är det svenska juridiska begreppet för den rättighet som envar (det vill säga vem som helst) har att i vissa speciella situationer gripa personer som har begått brott.

Rättegångsbalkens 24 kap. 7 § lyder: "Om den som har begått brott, på vilket fängelse kan följa, påträffas på bar gärning eller flyende fot, får han gripas av envar. Envar får också gripa den som är efterlyst för brott. Den gripne skall skyndsamt överlämnas till närmaste polisman."  Det är av stor vikt att den gripne ställs inför polis så snart som möjligt.

Enligt praxis krävs inte att den som gör ett envarsgripande till fullo har utrett den gripnes skuld till brottet, men ingripandet kan inte ske utan någon konkret indikation på att det är just denna personen som begått brottet, till exempel kan det vara bra om den som utför gripandet har sett den misstänkte begå brottet. I den händelse ett envarsgripande i själva verket inte är skäligt, kan den gripne eller tredje part äga rätt till nödvärn.

I ett utslag i Svea hovrätt 2009, fastslogs att det inte finns någon exakt tidsgräns för hur länge ett envarsgripande är lagligt efter brottsögonblicket. Rätten fastslog att, så länge den misstänkte oavbrutet befinner sig inom synhåll, vilket därmed utesluter risken för att fel person grips, kan det anses att gärningsmannen gripits "på bar gärning eller flyende fot", vilket därmed gör envarsgripandet lagligt.

Se även
 Anhållande
 Frihetsberövande i Sverige
 Gripande
 Häktning
 Laga självtäkt
 Nödvärnsrätt
 Omhändertagande
 Rättsregler
 Actio popularis

Referenser

Frihetsberövande
Brottsutredning
Ansvarsfrihet

de:Festnahme#Jedermann-Festnahme
T-60

T-60 var en lätt sovjetisk stridsvagn som tillverkades under andra världskriget. Under kriget producerades sammanlagt 6 292 exemplar.

Historik 
T-60 var en förenklad version av den amfibiska lätta stridsvagnen T-40. Modellen började tillverkas efter den tyska invasionen 1941 och byggde på en icke-amfibisk variant av T-40 med beteckningen T-40S.

Den övertog många av de problem som kännetecknade föregångaren: bepansringen var otillräcklig, och med den mycket begränsade beväpningen (20 mm automatkanon och en 7,62 mm kulspruta) var den i princip verkningslös mot andra moderna stridsvagnar. Man gjorde försök med en kraftigare 37 mm kanon, men kanontornsringen var inte tillräckligt kraftig för att absorbera vapnets rekyl.

Motorn var en vanlig bensindriven GAZ-lastbilsmotor, som var så svag att modellen hade svårt att hålla jämna steg även med den nästan fem gånger tyngre T-34. Förutom motorn hämtades även många andra komponenter från civila lastbils- och personbilsmodeller. Den största anledningen till att modellen över huvud taget producerades var att den kunde tillverkas även under mycket enkla förhållanden.

Kännetecken 
Kanontornet på T-60 satt något till vänster, med motorn till höger och med föraren längst fram. Pansarplåtarna på torn och chassi var nitade.

Varianter 
Under 1942 utvecklades en förbättrad variant av T-60 som fick beteckningen T-60A. Den hade något tjockare frontpansar (35 mm) och helgjutna hjul utan ekrar.

Redan i slutet av 1941 hade man börjat skissa på den modell som skulle ersätta T-60: T-70. Efter att T-60 börjat fasas ut till förmån för T-70 använde man många T-60-chassin som plattformar för raketartilleri (s.k. stalinorglar, mod. M-8 och M-1 3), samt som dragfordon till 57 mm pansarvärnskanoner.

Den flygande stridsvagnen 

Under 1942 gjorde man på sovjetisk sida experiment med luftburna stridsvagnar som skulle landsättas bakom frontlinjen och användas av partisanstyrkor. Antonov A-40 var en konstruktion där ett glidflygplan monterades ovanpå en modifierad T-60 (med flera detaljer demonterade för att minimera vikten). Glidflygplanet/stridsvagnen bogserades i luften av bombplan av typen Petljakov Pe-8 eller Tupolev TB-3. De första provflygningarna hösten 1942 fick avbrytas på grund av glidflygplanets dåliga aerodynamiska egenskaper, och försöken återupptogs aldrig.

Källor

Externa länkar 
 T-60 på webbplatsen battlefield.ru

Sovjetiska stridsvagnar under andra världskriget
Militärfordon tillverkade av GAZ