kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Forest-en-Cambrésis

Forest-en-Cambrésis är en kommun i departementet Nord i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Landrecies som tillhör arrondissementet Avesnes-sur-Helpe. År  hade Forest-en-Cambrésis  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Forest-en-Cambrésis

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Nord

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Nord
Forest-sur-Marque

Forest-sur-Marque är en kommun i departementet Nord i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Lannoy som tillhör arrondissementet Lille. År  hade Forest-sur-Marque  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Forest-sur-Marque

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Nord

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Nord
Fournes-en-Weppes

Fournes-en-Weppes är en kommun i departementet Nord i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen La Bassée som tillhör arrondissementet Lille. År  hade Fournes-en-Weppes  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Fournes-en-Weppes

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Nord

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Nord
Frasnoy

Frasnoy är en kommun i departementet Nord i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Le Quesnoy-Ouest som tillhör arrondissementet Avesnes-sur-Helpe. År  hade Frasnoy  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Frasnoy

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Nord

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Nord
Frelinghien

Frelinghien är en kommun i departementet Nord i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Armentières som tillhör arrondissementet Lille. År  hade Frelinghien  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Frelinghien

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Nord

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Nord
Fresnes-sur-Escaut

Fresnes-sur-Escaut är en kommun i departementet Nord i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Condé-sur-l'Escaut som tillhör arrondissementet Valenciennes. År  hade Fresnes-sur-Escaut  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Fresnes-sur-Escaut

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Nord

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Nord
Fressain

Fressain är en kommun i departementet Nord i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Arleux som tillhör arrondissementet Douai. År  hade Fressain  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Fressain

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Nord

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Nord
Fressies

Fressies är en kommun i departementet Nord i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Cambrai-Ouest som tillhör arrondissementet Cambrai. År  hade Fressies  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Fressies

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Nord

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Nord
Hugo Zorn von Bulach

Hugo Anton Marie Ernst Anna Zorn von Bulach, född den 8 februari 1851 i Strasbourg av godsägarsläkt, död där den 21 april 1921, var en elsassisk friherre, politiker och ämbetsman.

Biografi 
Hans farfar var 1827—1830 medlem av den franska deputeradekammaren och hans far 1869—1870 av den lagstiftande församlingen, där han hörde till det kejserligt sinnade flertalet och röstade för kriget. Han själv tjänstgjorde under kriget som löjtnant i mobilgardet, men förblev efter fredsslutet i sitt hemland, studerade 1874—1876 vid Strasbourgs universitet och anpassade sig tidigt till de nya förhållandena. 

Som autonomist valdes han 1878 till kretsdagen för Nedre Elsass, 1879 till landsutskottet för Elsass-Lothringen och 1881—1887, samt på nytt 1890—1898 till den tyska riksdagen. Där röstade han 1887 utan förbehåll för härens utökning, vilket kostade honom hans riksdagsplats i det efterföljande valet. År 1895 blev han understatssekreterare för Elsass-Lothringen (närmast med ansvar för lantbruket), och i oktober 1908 avlöste han Köller som statssekreterare, det vill säga den egentlige ledaren för riksländernas förvaltning. År 1903 hade han blivit geheimeråd.

Källor 

 

Politiker i kejsardömet Tyskland
Tyska friherrar
Personer från Strasbourg
Salmonsens
Födda 1851
Avlidna 1921
Män
Fretin

Fretin är en kommun i departementet Nord i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Pont-à-Marcq som tillhör arrondissementet Lille. År  hade Fretin  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Fretin

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Nord

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Nord
Genech

Genech är en kommun i departementet Nord i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Cysoing som tillhör arrondissementet Lille. År  hade Genech  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Genech

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Nord

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Nord
Kolling

Kolling är ett danskt efternamn, som burits av bland andra:

 Frederik August Vilhelm Kolling
 Harald Kolling
 Janne Kolling
 Valdemar Kolling

Danska efternamn
Frederik August Vilhelm Kolling

Frederik August Vilhelm Kolling, född den 2 mars 1833 i Köpenhamn, död den 28 juli 1871 på Sankt Hans Hospital,  var en dansk matematiker. 

Kolling ville först bli polytekniker, men fick genom att höra Ramus föreläsningar över matematik på 
Polyteknisk Læreanstalt så stort intresse för detta ämne, att han valde det till sitt specialstudium. År 1857 blev han student, och redan året efter anställdes han vid läroanstalten som lärare i matematik, en post på vilken han verkede med stor energi och samvetsgrannhet, till dess han 1870 var tvungen att dra sig tillbaka av hälsoskäl.

Källor

Externa länkar 

 

Danska matematiker
Personer verksamma vid Danmarks Tekniske Universitet
Personer i Danmark under 1800-talet
Personer från Köpenhamn
Födda 1833
Avlidna 1871
Salmonsens
Män
Alumner från Danmarks Tekniske Universitet
Manuel Altolaguirre

Manuel Altolaguirre, född 29 juni 1905 i Malaga, död 26 juli 1959 i Burgos, var en spansk poet tillhörande Generation 27.

Altolaguirre debuterade som poet 1926 med Las islas invitadas y otras poemas. Hans diktning var liksom de övriga författarna inom Generation 27 influerad av såväl klassiker som Luis de Góngora, något äldre föregångare som Juan Ramón Jiménez och nya strömningar som surrealism.

Altolaguirre startade flera litterära tidskrifter, bland annat inflytelserika Litoral tillsammans med Emilio Prados, och drev även ett tryckeri där flera av hans vänner från Generation 27 strålade samman och fick sin första verk tryckta.

1939 flyttade Altolaguirre till Mexiko där han fortsatte att ge ut dikter och tidskrifter. Under sina sista år blev han involverad i den mexikanska filmindustrin som manusförfattare, producent och regissör. 1959 återvände han till Spanien för att deltaga i filmfestivalen i San Sebastián. Efter festivalen var han inblandad i en bilolycka och dog några dagar senare i Burgos.

Ett urval av Altolaguirres dikter har tolkats till svenska av Anders Cullhed i boken Generation 27! (1996).

Källor

Noter 

Spanska författare
Spanskspråkiga författare
Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Födda 1905
Avlidna 1959
Personer från Malaga
Män
Fredrik Hjelmqvist

Johan Fredrik Benno Hjelmqvist, född den 9 september 1876, död den 30 juli 1960, var en svensk biblioteksman, bror till Theodor Hjelmqvist och svärfar till John Tomenius.

Hjelmqvist, som blev filosofie doktor i Lund 1907 på avhandlingen Kriget i Finland och Ingermanland 1707 och 1708, var 2:e bibliotekarie vid Lunds universitetsbibliotek 1906-12 och 1:e bibliotekskonsulent 1912-25 samt stadsbibliotekarie i Stockholm från 1925. Hjelmqvist anlitades flitigt som ledamot av kommittéer med mera rörande folkbildnings- och biblioteksfrågor, bland annat som ledamot av Bibliotekssakkunniga 1918-23, av Stockholms stadsbiblioteks kommitté 1918, av Folkbildningssakkunniga 1920-23, och var sekreterare i Sveriges allmänna biblioteksförening från 1915. Han författade bland annat Marinens manskaps och underbefäls bibliotek (1918) och Folkbiblioteken och deras historia (1931) samt var medutgivare av Biblioteksbladet från 1916.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 65.

Noter 

Svenska bibliotekarier
Födda 1876
Avlidna 1960
Män
Svensk uppslagsbok
Den Hielmstierne-Rosencroneske Stiftelse

Den Hielmstierne-Rosencroneske Stiftelse är en av kammarherre och greve Henrik Hielmstiernes svärson, greve Marcus Gerhard Rosencrone 30 september 1809 inrättad stiftelse.

Två tredjedelar av räntorna på kapitalet, vilket 1930 utgjorde omkring 4 miljoner kronor, utdelas i Danmark och Norge till dels filantropiska, dels praktiska och konstnärliga, dels vetenskapliga ändamål, särskilt till främjande av studiet av dansk historia.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 65.

Stiftelser i Danmark
Hjalmar Hjelt

Hjalmar Hjelt, född 1851, död 1925, var en finländsk botaniker. Han var brorson till Otto Hjelt.

Hjelt blev filosofie magister 1873, lektor i matematik och naturvetenskap vid seminariet i Nykarleby 1878, i matematik och fysik vid lyceet i Vasa 1880, prorektor där 1885, filosofie doktor 1892 samt erhöll professors titel 1921. Hjelt lämnade värdefulla bidrag till kännedomen om Finlands flora, var en av utgivarna av Herbarium Musei fennici (1889), utgav Conspecuts flora fennicae (3 band, 1888-1902), en sammanställning rörande de finska kärlväxternas utbredning, och som inledning till detta arbete Kännedomen om växternas utbredning i Finland (1891).

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 66.

Finländska botaniker
Födda 1851
Män
Avlidna 1925
Svensk uppslagsbok
Finländska innehavare av professors namn
Alexandros Ypsilantis

Alexandros Ypsilantis kan syfta på: 

 Alexandros Ypsilantis den äldre (1725–1805), hospodar av Valakiet och Moldavien
 Alexandros Ypsilantis den yngre (1792–1828), grekisk militär befälhavare och nationalhjälte
OK Kolmården

OK Kolmården bildades ursprungligen 1988 som en tävlingsklubb i orientering för Krokeks OK och Åby SOK. 2010 valde de båda moderklubbarna att slå samman all verksamhet till en gemensam förening.

OK Kolmården bedriver verksamhet inom orientering, längdåkning, skidorientering och terränglöpning. Huvuddelen av verksamheten sker i Kolmårdsskogarna norr om Norrköping. Föreningen har två klubbstugor i Jursla respektive Krokek. I anslutning till stugorna finns elljusspår och andra motionsspår. Klubben har orienteringskartor över de vackraste och mest utmanande delarna av Kolmårdsskogarna och även över den lite annorlunda skärgårdsterrängen ute i Arkösund.

Elitsatsning
Föreningen har sedan starten skördat många framgångar, både individuellt och i stafett. Under 90-talet hade föreningen ett mycket starkt herrlag som vann SM-stafetten 1995 och 1996 och kom två i Jukolakavlen och 7:a på 10-mila 1995. På senare år har föreningen byggt ett starkt ungt damlag som 2011 kom 6:a på 10-mila och 10:a på Venlakavlen. Tjejerna har även tagit flera individuella SM-medaljer och representerat Sveriges landslag vid flera mästerskap.

Elitlöpare 2012

Kvinnor
 Anna Segersson
 Elin Håkansson
 Frida Aspnäs
 Kristin Löfgren
 Linnéa Lidström
 Linn Bränneby
 Lisa Pettersson
 Malin Leijon-Lind

Män
 Henrik Håkansson
 Mats Röjgård
 Magnus Svensson
 Måns Bränneby
 Mårten Martinsson
 Patrik Bengtsson

Tidigare elitlöpare
 Anna Forsberg (orienterare) - flyttade till Göteborg-Majorna OK 2011

Ungdomsverksamhet
OK Kolmården bedriver en mycket framgångsrik ungdomsverksamhet i orientering med närmre 100 ungdomar som deltar aktivt i föreningenslivet och många ambitiösa ledare. 2012 ledde satsningen till en 3:e plats (bästa svenska lag) i ungdomsstafetten på 10-mila.

Källor

Externa länkar
OK Kolmårdens webbplats

Sportklubbar bildade 1988
Sportklubbar i Norrköpings kommun
Kolmården
Astrid Harms-Ringdahl

Rut Astrid Harms-Ringdahl, född Hellström den 15 juni 1912, död den 3 november 1984, var en svensk konstnär. Hon studerade vid Kungliga Konstakademien efter tidigare studier vid Tekniska skolan (nuvarande Konstfack).

Hon hade flera separatutställningar i Stockholm bl.a. 1947 Modern konst i hemmiljö, 1954 Konstnärshuset, 1961 Stenmans konstsalong, 1974 Galleri S:t Nikolaus, och Retrospektiv utställning 1980 på Mälargalleriet. Hon deltog i ett flertal samlingsutställningar, bland annat på Nationalmuseum, Färg och Form samt 1967 Liljevalchs konsthall med ”Grupp 14”. Minnesutställningar ordnades 1985 på Färg och form, och 2012 på Galleri Tersaeus.

Harms-Ringdahl finns representerad på Stockholms stadsmuseum och Norrbottens museum samt Österlens museum. Genom inköp från statens konstråd finns återfinns hennes konst på många av Stockholms sjukhus. Hon hade ett statligt stipendium i två år. Hon gjorde studieresor i Norge, Danmark, Tyskland, Schweiz, Italien, Frankrike, Spanien, Portugal, Ungern, Jugoslavien, Grekland, USA, Ryssland, Sri Lanka och England. Harms-Ringdahl är gravsatt i minneslunden på Östra Ryds kyrkogård.

Referenser 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 438, 
 
 Harms-Ringdahl, Rut Astrid på SvenskaGravar.se

Svenska landskapsmålare
Kvinnor
Födda 1912
Avlidna 1984
Svenska målare under 1900-talet
Ivar Hjertén

Nils Ivar Folke Hjertén, född 17 oktober 1870 i Skara, död 8 februari 1955 i Stockholm, var en svensk skolman, filolog och litteraturforskare. Han var bror till Hakon Hjertén.

Hjertén blev filosofie doktor i Uppsala 1902, lektor i Hudiksvall samma år och i Västerås från 1913. Hjertén, som företagit ett stort antal utländska studieresor och genom flerårig vistelse i Italien förvärvat intim kännedom om detta lands forntids- och nutidskultur, har förutom talrika artiklar i dagspressen utgett Fabel och anekdot inom Sveriges 1700-talslitteratur (1910), Fänrik Ståls sägner (1913, med inledning och kommentar), Den romerske gladiatorn (1923), Mussolini och den nya demokratien (1924) samt Vålnader på Palatinen (1926).

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 68.

Noter 

Svenska filologer under 1900-talet
Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Födda 1870
Män
Avlidna 1955
Svensk uppslagsbok
Personer från Skara
Hakon Hjertén

Karl Hakon Ragnar Hjertén, född 31 december 1874, död 29 juli 1946, var en svensk ämbetsman. Han var bror till Ivar Hjertén.
 
Hjertén tog en hovrättsexamen i Uppsala 1897, blev fiskal i Göta hovrätt 1907, hovrättsråd 1909, samt generaldirektör och chef för Patent- och registreringsverket 1930. Hjertén var expert på patentlagfrågor, var sekreterare i patentlagstiftningskommissionen 1908-15 och anlitades ofta som sakkunnig vid lagstiftning även på sparbanks- och föreningsväsendets områden.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 65.

Noter 

Svenska hovrättsråd
Generaldirektörer för Patent- och registreringsverket
Födda 1874
Avlidna 1946
Män
Svensk uppslagsbok
U1 (Frankfurts stadsbana)

Linje U1 i Frankfurts stadsbana har 20 stationer och är 12,3 kilometer lång. Den går i nord-sydlig riktning mellan stationerna Ginnheim och Bahnhof Frankfurt-Süd.

Externa länkar 

Frankfurts stadsbana

de:U-Bahn-Strecke A (Frankfurt am Main)
U2 (Frankfurts stadsbana)

Linje U2 i Frankfurts stadsbana har 21 stationer och är 16,6 kilometer lång. Den går i nord-sydlig riktning mellan stationen Bad Homburg-Gonzenheim och Bahnhof Frankfurt-Süd.

Externa länkar 

Frankfurts stadsbana
U3 (Frankfurts stadsbana)

Linje U3 i Frankfurts stadsbana har 21 stationer och är 16,6 kilometer lång. Den går i nord-sydlig riktning mellan stationen Oberursel-Hohemark och Bahnhof Frankfurt-Süd.

Externa länkar 

Frankfurts stadsbana
Susanne Olsson

Susanne Olsson, född 18 juni 1971 i Ockelbo, är en svensk religionshistoriker, verksam vid Stockholms universitet.

Olsson disputerade 2004 vid Uppsala universitet. Hon är professor i religionshistoria och hennes forskning rör framförallt nutida islamtolkningar. Hon har forskat om islamisk minoritetsjuridik och fundamentalism, så kallad Salafism. Hon har bland annat redigerat boken Sällskapet. Tro och vetande i 1900-talets Sverige (2013), som innehåller kapitel om grundargestalter till det Religionsvetenskapliga sällskapet i Stockholm, där hon är med i styrelsen sedan 2007. Hon har även medredigerat boken "Zlatan frälsaren och andra texter om religion ochm idrott : en festskrift till David Westerlund".

Bibliografi

 Preaching Islamic Revival: Amr Khaled, Mass Media and Social Change in Egypt, Susanne Olsson. London: I.B.Tauris, 2015
 Islam - en religionsvetenskaplig introduktion. Stockholm, Liber 2015 (Red.) tillsammans med Simon Sorgenfrei. . 351 sidor.
 Zlatan frälsaren och andra texter om religion och idrott: en festskrift till David Westerlund. Farsta: Molin & Sorgenfrei, Olsson, Susanne, Sundqvist, Olof & Thurfjell, David (red.) (2014). 
 Alternative Islamic discourses and religious authority. Farnham: Ashgate, Kersten, Carool & Olsson, Susanne (red.) (2013).
 Sällskapet: tro och vetande i 1900-talets Sverige / red.: Susanne Olsson. Farsta: Molin & Sorgenfrei, 2013
 Levande ord: tolkningar av abrahamitiska källtexter, 1. uppl. Lund: Studentlitteratur, 2011 Red. Susanne Olsson och Hanna Stenström
 Islam och politik. 1. uppl. Lund: Studentlitteratur, Larsson, Göran & Olsson, Susanne (red.) (2011).
 Perspektiv på islam. En vänbok till Christer Hedin. Dialogos förlag, Stockholm 2011, (Red.) tillsammans med Simon Sorgenfrei. . 250 sidor.
 Hermeneutik, didaktik och teologi: en vänbok till Björn Skogar. Olsson, Susanne & Thurfjell, David (red.) (2008).

Källor

Externa länkar 
 Institutionen för religionshistoria vid Stockholms universitet

Svenska religionshistoriker
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Personer verksamma vid Södertörns högskola
Personer från Ockelbo kommun
Kvinnor
Födda 1971
Levande personer
Artillerigårdens skyddsrum

Artillerigårdens skyddsrum består av två skyddsrum belägna under Artillerigården på Östermalm i Stockholm. Skyddsrummen anlades under andra världskriget och lades ner på 1970-talet. 

Via två öppningar på Artillerigården framför Armémuseum leder var sin trappa ner till två skyddsrum som anlades under 1940-talet. Öppningarna är normalt övertäckta men skyddsrummen öppnas ibland upp för allmänheten vid speciella visningar.

Artillerigårdens skyddsrum var avsedda att ge skydd åt den tjänstgörande militära personalen på Artillerigården vid ett eventuellt flyganfall mot Stockholm. Båda skyddsrummen är identiskt utförda och består av fyra rum cirka fem meter under marken. Varje rum är 30 m² stort och totalt skulle cirka 320 personer få plats i båda skyddsrummen. Efter trappan passerar man en gassluss. I det första rummet finns tre skrubbar med plåtväggar avsedda som torrklosetter. I ett av de bakre utrymmena fanns ursprungligen en reservutgång, som numera är igensatt. Idag står skyddsrummen tomma och har ingen praktisk funktion längre.

Bilder

Källor
 Informationsskylt på platsen utformad av Statens fastighetsverk.

Se även
Civilförsvaret i Sverige 1937–2014

Externa länkar

Skyddsrum i Stockholm
Östermalm
Daniel Hjort (ämbetsman)

Daniel Theodorus Hjort, född ca. 1575 i Värend, död 28 maj 1615 i Stockholm, var en svensk ämbetsman, förebild för hjälten i Josef Julius Wecksells tragedi med samma namn.

Biografi
Hjort föddes i Småland, sägs som student ha vistats hos Clas Eriksson Fleming i Finland och befann sig 1597 på Åbo slott, då detta efter Flemings död belägrades av hertig Karl. Hjort medverkade till besättningens myteri, uppnådde hertigens gunst och erhöll understöd för studier i utlandet. Han återvände 1601 till Sverige med magistergrad och en kejserlig poeta laureatus-titel och anställdes vid hertigens kansli.

De följande åren vistades han dock mest i Lappland och Finnmarken, dit han sändes vid olika tillfällen för att hävda Sveriges rättigheter och stärka rikets organisatoriska verksamhet i dessa utmarker. En beskickning till Ryssland erhöll han 1607, och 1613 följde han hertig Karl Filip till Viborg som sekreterare. Han adlades av Karl IX, men synes efter dennes död ha fått dela öde med många andra lycksökare och skjutits åt sidan. Pingstdagen 1615 dödades han i ett slagsmål hos Sigfridus Forsius i Stockholm.

Förutom en reseberättelse från Lappland har han författat latinsk tillfällighetspoesi. Wecksells skildring bygger på Anders Fryxells skildring ur Berättelser ur svenska historien, men är fritt omdiktad.

Källor 
 
 
 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok, band 13, sid. 70. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag.

Noter

Svenska poeter
Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Personer under äldre vasatiden
Födda 1570-talet
Avlidna 1615
Män
Svensk uppslagsbok
Johan Hjort

Johan Hjort kan syfta på:

* Johan Hjort (1835–1905), norsk oftalmolog
 Johan Hjort (1869–1948), norsk fiskeribiolog
 Johan Bernhard Hjort (1895–1969), norsk høyesterettsadvokat 
 Johan Hjort (1922–2001), norsk høyesterettsadvokat
Elias Carr

Elias Carr, född 25 februari 1839 i Edgecombe County, North Carolina, död där 22 juli 1900, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var guvernör i North Carolina 1893–1897.

Biografi
Carr föddes på familjens plantage Bracebridge Hall och blev föräldralös fyra år gammal. Han studerade vid University of North Carolina at Chapel Hill och University of Virginia. År 1859 gifte han sig med Eleanor Kearny och paret fick sex barn.

Carr var chef för intresseorganisationen Farmers' Alliance and Industrial Union i North Carolina 1889–1892. Demokraternas maktställning utmanades hårt av republikanerna och populisterna under 1890-talet i North Carolina. Carr vann guvernörsvalet 1892 med 48,3 % av rösterna vilket innebar att majoriteten röstade för någon av de två andra kandidaterna men Carr fick flest röster. År 1893 efterträdde han Thomas Michael Holt som guvernör och efterträddes 1897 av Daniel Lindsay Russell. Tre år senare avled Carr 61 år gammal och gravsattes på en familjekyrkogård i Edgecombe County.

Referenser

Födda 1839
Avlidna 1900
Guvernörer i North Carolina
Män
Alumner från University of North Carolina at Chapel Hill
Alumner från University of Virginia
Fettsvansade springråttor

Fettsvansade springråttor (Pygeretmus) är ett släkte i familjen springråttor med två arter som förekommer i Kazakstan.

 Pygeretmus platyurus hittas i två skilda områden i västra respektive östra Kazakstan.
 Pygeretmus shitkovi lever i östra Kazakstan.

Kirgishästspringråttan räknas antingen till fettsvansade springråttor (till exempel av Wilson & Reeder) eller till ett eget släkte, Alactagulus (av Nowak).

Beskrivning 

Arterna påminner om ökenspringråttor (Jaculus) med tjock svans. Kroppslängden (huvud och bål) är för P. platyurus 7,5 till 9,5 cm och för P. shitkovi cirka 10 till 12 cm. Därtill kommer svansen som vanligen är något längre än övriga kroppen. Bakfötterna är hos P. platyurus 3,0 till 3,5 cm långa och hos P. shitkovi ungefär en halv centimeter längre. Pälsen är på ovansidan sandbrun och på buken vitaktig. I motsats till nära besläktade arter saknar de tofs vid svansens slut. När mycket fett är lagrat i svansen kan den ha en diameter av 12 mm. Bakfötterna har fem tår men de yttersta är förminskade.

Habitatet utgörs av öknar och halvöknar samt andra regioner med torr vegetation. Individerna är aktiva på natten och vistas på marken. De bygger bara enkla underjordiska bon som är upp till 20 cm långa och upp till 15 cm djupa. Från oktober till april, eller möjligen under lite kortare tid, ligger de i vinterdvala. Fettsvansade springråttor äter växtdelar, spindlar och insekter. Troligen föder honor bara en kull under sen vår med upp till sex ungar.

P. shitkovi listas av IUCN som nära hotad (NT).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 

Springråttor