kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Reichsmarine

Reichsmarine var namnet på Tysklands flotta efter novemberrevolutionen 1918 (innan dess Kejserliga marinen) och fram till 1935 då den bytte namn till Kriegsmarine under nazisttiden. Det var en del av riksvärnet, den tyska Weimarrepublikens krigsmakt.

Storlek
På grund av Versaillesfredens villkor efter första världskriget var Reichsmarines storlek starkt begränsad jämfört med andra stormakter. Mot slutet skedde dock en viss upprustning bland annat i och med sjösättningen av fickslagskeppen under det tidiga 1930-talet (innan Adolf Hitlers makttillträde).

Organisation

Under chefen för marinledningen lydde:
 Flottans kommando under chefen för flottan. (Flaggskepp: Schleswig-Holstein) i Kiel
 Chef för slagskeppen
 Slagskeppen Hannover, Hessen, Schleswig-Holstein, Schlesien.
 Chef för spaningsstridskrafterna
 Lätta kryssarna Emden, Köln, Königsberg, Leipzig
 I. Torpedbåtsflottiljen(Swinemünde)
 II. Torpedbåtsflottiljen (Wilhelmshaven)
 1. Minröjningsflottiljen (Kiel)
 Östersjöns örlogsstation (Kiel)
 Östersjöns kustförsvar
 Marinartilleribataljoner i Kiel, Swinemünde och Pillau 
 Kommendanturer i Swinemünde och Pillau
 Östersjöns fartygsstammdivision
 Östersjöns fartygsförband i Kiel
 Östersjöns kustsignalväsende
  Inspektionen för flottans undervisning
 Marinskolor i Mürwik,  Friedrichsort och Kiel- Wik. 
 Marinfackskolan
 Marinarkivet (Berlin)
 tidvis underställda skolfartyg
 Övningsfartyget Niobe
 Inspektionen för torped- och sjöminväsendet
 Torpedförsöksanstalten i Eckernförde. 
 Torped- och signalskolan i Flensburg-Mürwik. 
 Torpedlaboratoriet i Kiel
 Signalförsöksanstalen
  Spärrförsökskommandot i Kiel
 Spärravdelning i Kiel med spärrskola och spärrförband
 Nordsjöns örlogsstation (Wilhelmshaven)
 Nordsjöns kustförsvar
 Marinartilleribataljon i Wilhelmshaven 
 Nordsjöns fartygstammdivision i Wilhelmshaven
 Nordsjöns fartygsförband
 Nordsjöns kustsignalväsende
 Inspektionen för marinartilleriet
 Fartygsartilleriförsöksanstalten i Wilhelmshaven
 Fartygsartilleriskolan i Kiel
 Kustartilleriskolan i Schillig  och Wilhelmshaven. 
 Marindepåinspektionen i Wilhelmshaven
 Marinartilleridepåer i Wilhelmshaven, Cuxhaven,  Borkum , Pillau, Swinemünde och Kiel- Dietrichsdorf. 
 Marinspärrdepåer i Wilhelmshaven, Grauerort, Kiel-Dietrichsdorf
 Marinskjutfältet i Altenwalde 
  Örlogsvarvet i Wilhelmshaven, samt marinarsenal, tekniskt institut, förvaltningsmyndigheter och marinlasarett. 
 Marina lokalmyndigheter i Hamburg, Bremen, Stettin och Königsberg.

Personal

Grundläggande sjöofficersutbildning

Källa:

Grader och löner

Källa:

Referenser

Noter

Källor
Dirk Richhardt, Auswahl und Ausbildung junger Offiziere 1930-1945, Diss., Magdeburg 2002

Tysklands flotta
Tysklands militärhistoria
Anders Svenson i Bossgården

Anders Svenson (i riksdagen kallad Svenson i Bossgården), född 1 januari 1824 i Häggesleds församling, Skaraborgs län, död där 11 februari 1897, var en svensk hemmansägare och riksdagsman.

Svensson var ledamot av Sveriges riksdags andra kammare, invald i Kinnefjärdings, Kinne och Kållands domsagas valkrets i Skaraborgs län.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1824
Avlidna 1897
Män
Personer från Häggesleds socken
Anders Svenson i Edum

Anders Svenson (i riksdagen kallad Svenson i Edum), född 2 september 1837 i Larvs församling, Skaraborgs län, död 28 juni 1930 (Ålderdomssvaghet) i Larvs församling, var en svensk lantbrukare och riksdagsman.

Svenson var lantbrukare i Edum i Larvs församling samt ledamot av Sveriges riksdags andra kammare 1878–1881 och 1885–1893, invald i Åse, Viste, Barne och Laske domsagas valkrets. I riksdagen anslöt han sig till Lantmannapartiet. Han var ledamot i bankoutskottet 1888–1890 och blev landstingsman 1894. I riksdagen skrev han nio egna motioner bla om ändringar i konkurslagen och om avgiftslindring för kronoarrendatorer.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Släktforskning om Anders Svenson

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Män
Födda 1837
Avlidna 1930
Christian Söderström (politiker)

Carl Christian Söderström, född 3 oktober 1824 i Stockholm, död 9 oktober 1904 i Stockholm, var en svensk grosshandlare och riksdagsman.

Söderström var verksam som grosshandlare i Stockholm och var ledamot av riksdagens andra kammare under mandatperioden 1882–1884, invald i Stockholms stads valkrets.

Våren 1884 köpte Söderström och hans tyskfödda hustru Maria (född König) gården Negelstena i Håbo-Tibble socken. De fick tillsammans flera barn, varav dottern Signe (född 1867) gifte sig med blivande statsministern Ernst Trygger. Dottern Edla af Klercker blev författare och donator.

Christian Söderström är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 Privat webbplats
 Privat webbplats

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Politiker från Stockholm
Svenska grosshandlare under 1800-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1824
Avlidna 1904
Män
FK Dnipro Tjerkasy

FK Dnipro Tjerkasy (ukrainsk:ФК Дніпро Черкаси) var en ukrainsk fotbollsklubb, från staden Tjerkasy. Klubben uteslöts ur PFL och avvecklades under andra halvan av säsongen 2008/2009 på grund av att laget inte kommit till planerad match för andra gången.

Klubben fick efter säsongen 2007/2008 lämna Ukrainas 2:a liga (Persja Liha) och spelade senast i Ukrainas 3:e liga (Druha Liha). Klubbens bästa placering är en 3:e plats i 2:a ligan 1999/2000.

Historia
Klubben bildades på 10-årsdagen för Sovjetunionens seger i andra världskriget, 9 maj 1955, Dnipro fick från början namnet Burevistnyk (Thunderbird) som sen blev ändrat till Kolhospnyk (Kollektiv Bönderna) i 1957. 10 år senare, 1967, åtgick klubben till sitt ursprungliga namn Dnipro. Klubbens namn ändrades ett par gångar till 1973-1974 till Granite och 1997-2004 var klubbens namn Tjerkasy, efter 2005 återgick man till namnet Dnipro.

Stadion
Klubbens hemmaplan var Tjerkasy centralstadion, som byggdes 1957 och idag har en publikkapacitet på 10 321 åskådare. Stadion har renoverats vid flera tillfällen senast 2006.

Klubb färgerna
De traditionella klubbfärgerna varvitt, rött och blått
.

Meriter
1:a i Ukrainas 2:a liga (Persja Liha); 1992-93 och 2005-06.

Tidigare toppspelare

Tidigare tränare

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Fansajt

Noter

Upplösta fotbollsklubbar i Ukraina
Sport i Tjerkasy
Sportklubbar bildade 1955
Sportklubbar upplösta 2009
Ölands runinskrifter Fv1911;274B

Ölands runinskrifter Fv1911;274B är en runsten, ursprungligen hittad vid Resmo kyrka på Öland, men den står numera i Statens historiska museum i Stockholm.

Inskriften
Runorna är spegelvända och i vissa fall även uppochnedvända.

Beskrivning
Runstenen saknar ett stort stycke nedtill och antas ursprungligen ha varit dubbelt så hög. Det är sannolikt att den har använts som gavelsten till en Eskilstunakista. Runstenen är till skillnad från de flesta svenska runstenar där enbart runorna uppmålas i rött, i sin helhet uppmålad i svart, rött och vitt, vilket anses ge en trovärdigare bild av hur visuellt anslående runstenarna var under sin tillkomsttid. Ornamentiken har mycket gemensamt med Urnesstilen.

Referenser
 Christer Hamp - Öl Fv 1911:274B
 Fornvännen 1911 s.274 f.

Se även
Lista över Ölands runinskrifter

Ölands runinskrifter
Runinskrifter i Mörbylånga kommun
Föremål på Statens historiska museum
Bildstenar
En natt i New York

En natt i New York (engelska: After Hours) är en svart komedi från 1985, i regi av Martin Scorsese. Huvudrollen spelas av Griffin Dunne.

Handling
Ordbehandlaren Paul Hackett (Dunne) träffar Marcy Franklin (Arquette) på ett café. Hon ger sitt nummer till honom och berättar att hon bor hos en skulptör som heter Kiki Bridges (Fiorentino) som säljer brevpressar. Paul bestämmer sig att ta taxin till Marcy i SoHo för att köpa en brevpress men istället så blev det en oväntat romansträff mellan dessa två personer. Men efter en ansträngd konversation med Marcy lämnar Paul henne och försöker ta sig hem, vilket sårar henne. Det är då hans värsta mardröm blir verklig då han bara stöter på märkliga problem som gör att han inte kan ta sig hem igen. Det slutar med att Paul blir jagad av en ilsken mobb när han blir misstänkt för rån, orsak till självmord och vittne till mord. Han måste nu på nåt sätt ta sig därifrån innan han blir oskyldigt dödad.

Om filmen
Tim Burton skulle egentligen ha regisserat filmen men steg åt sidan med glädje för att låta Scorsese ta över regin. Scorsese tog chansen medan arbetet med Kristi sista frestelse fick avbrytas.

Filmen gick inte så bra på biograferna men fick goda recensioner och räknas nu som en underskattad Scorsesefilm. Den gav Scorsese utmärkelsen för bästa regissör på Cannesfestivalen och den har för närvarande ett medelbetyg på 92% på recensions-sajten Rotten Tomatoes.

Rollista i urval 

 Griffin Dunne - Paul Hackett
 Rosanna Arquette - Marcy Franklin
 Teri Garr - Julie
 John Heard - Tom Schorr
 Catherine O'Hara - Gail
 Linda Fiorentino - Kiki Bridges
 Verna Bloom - June
 Tommy Chong - Pepe
 Cheech Marin - Neil
 Will Patton - Horst
 Clarence Felder - Dörrvakt i Club Berlin 
 Dick Miller - Pete, servitör
 Bronson Pinchot - Lloyd
 Martin Scorsese - Strålkastarljus operatör i Club Berlin
 Victor Argo - Restaurang kassör
 Larry Block - Taxichaufför
 Rocco Sisto - Kassör på kafé

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Amerikanska komedifilmer
Filmer 1985
New York på film
Filmer i regi av Martin Scorsese
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Warner Bros.
Filmmusik av Howard Shore
After hours

After hours kan syfta på:

 After Hours – svart komedi från 1985, se En natt i New York
 After Hours – studioalbum av den brittiske (nordirländske) blues- och rockartisten Gary Moore, utgivet 1992
 After Hours (musikalbum) – Glenn Freys sjätte studioalbum från 2012
 After Hours (studioalbum av The Weekend) – fjärde studioalbumet av den kanadensiska sångaren The Weeknd
Strukturarbetslöshet

Strukturarbetslöshet är en långsiktig, kvardröjande arbetslöshet. Den utgörs av skillnaderna mellan efterfrågan på arbetskraft och sammansättningen av arbetskraftsutbudet i den aktuella regionen, branschen, yrket eller utbildningen.

Beskrivning
Strukturarbetslöshet kan beskrivas som en kombination av klassisk arbetslöshet (som beror på för höga reallöner) samt friktionsarbetslöshet (som beror på sök- och matchningsproblem på arbetsmarknaden). På en fri marknad där prismekanismen är avgörande för ett företags fortlevnad händer det att vissa näringsgrenar krymper, samtidigt som andra expanderar. De arbetslösa som de mindre konkurrenskraftiga grenarna lämnar efter sig kan uppleva vissa svårigheter att ta sig in på de växande delarna av marknaden, och risken att de fastnar i arbetslöshet är mycket stor.

Under 1900-talets senare hälft skakades många bruksorter i Bergslagen av industrinedläggningar, samtidigt som tjänstesektorn växte kraftigt i storstäderna. Detta var befolkningen i de drabbade samhällena sällan hjälpta av, eftersom de flesta av dem saknade den utbildning som den nya marknaden efterfrågade. Förr kunde arbetslösa ta kroppsarbeten, om de var friska och starka, men sådana arbeten har i hög grad ersatts av maskiner som kräver kunniga operatörer. Arbetsgivare ställer högre och högre krav på utbildning eller erfarenhet, vilket gör det svårt för de med oefterfrågade erfarenheter. För arbeten som inte kräver så stor utbildning eller erfarenhet, såsom butiksbiträde och andra serviceyrken vill man ha "social kompetens" och gärna yngre som anses ha lättare att anpassa sig.

Referenser

Makroekonomi
Marknadsmisslyckanden
Arbetslöshet
Krigsåret 1709



Pågående krig 
Indiankrigen 
Drottning Annas krig (1702 - 1713) Även del av Spanska tronföljdskriget.

 Spanska tronföljdskriget (1701-1714)
 Frankrike, Bayern, Köln och Mantua på ena sidan 
 Österrike, England, Hannover, Nederländerna, Preussen, Tysk-romerska riket och Savojen på andra sidan

 Stora nordiska kriget (1700 - 1721)
 Ryssland, Danmark, Polen-Litauen och Sachsen på ena sidan
 Sverige och Holstein-Gottorp på andra sidan.

Händelser

Januari 
 7 - Svenska trupper intar en ukrainsk stad efter stormningen av Veprik.

Juni 
 28 - Slaget vid Poltava var en av de mest betydelsefulla militära drabbningarna i det Stora nordiska kriget.

September 
 11 - Hertigen av Marlborough segrar mot Frankrike i slaget vid Malplaquet.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Krigsåret 1708



Pågående krig 
Indiankrigen 
Drottning Annas krig (1702 - 1713), även del av Spanska tronföljdskriget.

 Spanska tronföljdskriget (1701-1714)
 Frankrike, Bayern, Köln och Mantua på ena sidan 
 Österrike, England, Hannover, Nederländerna, Preussen, Tysk-romerska riket och Savojen på andra sidan

 Stora nordiska kriget (1700 - 1721)
 Ryssland på ena sidan
 Sverige och Holstein-Gottorp på andra sidan.

Händelser

Juli 
 4 - Svenskarna under Karl XII besegrar ryssarna i slaget vid Holowczyn.
 6 - Ryssland segrar över Sverige i anfallet mot Borgå.

Augusti 
 31 - svenska trupper besegrar Golitsyn i slaget vid Malatitze

September 
 29 - Peter den store besegrar Lewenhaupt i slaget vid Lesna.

Källor

Fotnoter
Slaget vid Thermopyle (191 f.Kr.)

Slaget vid Thermopyle (191 f.Kr.) stod år 191 f.Kr. vid Thermopyle mellan Antiochos den stores armé och det Romerska riket.

Romarna (under Manius Acilius Glabrios och Cato den äldres befäl) lyckas avskära den seleukidiske kungen Antiochos III från sina förstärkningar i Thrakien och överflygla hans ställning vid Thermopylepasset genom ett fältslag där. Med återstoden av sina trupper flyr Antiochos till Chalkis på Euboea och därifrån retirerar han havsvägen till Efesos.

Se även 
 Antiochos III den store
 Seleukiderna
 Romerska riket
 Romersk-syriska kriget

Thermopyle
Thermopyle (191 f.Kr.)
Seleukiderriket
191 f.Kr.
Europa under 100-talet f.Kr.
T.J. Hooker

T.J. Hooker är en amerikansk TV-serie om några Los Angeles-polisers vardag, inspelad 1982–1986. I Sverige har den visats på TV3.

Rollista

Externa länkar
 

Amerikanska TV-serier från 1980-talet
Fiktiva poliser
TV-seriestarter 1982
TV-serieavslutningar 1986
TV-program i American Broadcasting Company
TV-program i CBS
Sony Pictures Television
Los Angeles i fiktion
Engelskspråkiga TV-serier
Binnebergs landskommun

Binnebergs landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades i Sverige cirka 2 500 kommuner. Huvuddelen av dessa var landskommuner (baserade på den äldre sockenindelningen), vartill kom 89 städer och åtta köpingar. I Binnebergs socken i Vadsbo härad i Västergötland inrättades då denna kommun.

Vid kommunreformen 1952 bildade den storkommun genom sammanläggning med de tidigare landskommunerna Frösve, Horn, Locketorp, Säter och Väring.

1 januari 1971 upplöstes landskommunen och dess område överfördes till Skövde kommun.

Kommunkoden 1952–70 var 1632.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Binnebergs församling. Den 1 januari 1952 tillkom församlingarna Frösve, Horn, Locketorp, Säter och Väring.

Geografi
Binnebergs landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 143,63 km², varav 141,88 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Binnebergs landskommun fanns tätorten Väring, som hade 332 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 11,0 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1950–66

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Skövde kommun
Tidigare kommuner i Skaraborgs län
NTS motorsport

NTS Motorsport är ett team inom historisk racing. NTS Motorsport grundades i Smålandsstenar på 1970-talet av Nils Thelin och Thomas Thelin, vilka är framgångsrika förare sedan en lång tid tillbaka.
Under tävlingssäsongen 2007 vann NTS Motorsport i respektive klass.

I Sverige har historisk racing blivit allt mer populärt och all historisk racing i Sverige är FIA-klassificerad och går under Svenska Bilsportförbundet. 

Under 2010–2013 har teamet mer riktat verksamheten mot rally. Idag kör de bilar som Fiat 131 Abarth vilken är omnämnd i många medier, bland andra "Bilsport" .

Externa länkar
NTS Motorsport hemsida
Historisk Racing och resultat, Mylaps.com

Källor

Svenska racingstall
Filmpennan

Filmpennan är en utmärkelse som utdelas till filmkritiker av Filmpublicisternas förening.

Mottagare

Hederspennan

Källor 
 Tidigare pristagare
 Pristagare 2018

Journalistik
Journalistpriser
Kulturpriser i Sverige
Svenska filmpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1962
Sven E. Olsson

Sven E. Olsson var under många år filmrecensent i tidningen Arbetet. Han har också medverkat i filmtidskrifterna Chaplin, Filmrutan, Filmkonst samt i kvällstidningen GT/Expressen. 1979 tilldelades han priset Filmpennan och 2001 Jurgen Schildt-priset. Det senare priset motiverades så här:

"Som kritiker på tidningen Arbetet var Sven E Olsson i många år en av landets mest kvalificerade filmkommentatorer. Han hörde till de yppersta i den elit som såg till att filmjournalistik utanför Stockholm inte stod huvudstaden efter i vare sig kompetens eller elegans. Den insatsen kunde i sig själv vara skäl nog för en hedersbevisning.

Efter Arbetets sorgesamma nedläggning har Sven E Olsson haft modet att gå sin egen väg, etablerat sig som banbrytare på det svenska IT-nätet och skapat sig ett nytt forum med sin välredigerade hemsida 'Sven E:s cinemaskåp'. Som veteran håller pionjären stilen som personlig och precis, koncis och kunnig, kringsynt, vidsynt och rolig filmanalytiker - alltså inte olik Jurgen Schildt."

Under några år på 2000-talet hade Sven E. Olsson en egen hemsida, Cinemaskåpet.

Referenser

Externa länkar 
"Frilansskribent stoppad på GT". Journalisten. 10 februari 2003.

Svenska filmkritiker
Män
Födelseår saknas
Möjligen levande personer
Myresjöhus

Myresjöhus är en hustillverkare som främst tillverkar enfamiljshus, såväl färdiga som på beställning. Fabriken ligger i Myresjö i Vetlanda kommun. Myresjöhus ingår i huskoncernen OBOS Sverige AB där även SmålandsVillan AB finns. Koncernen har cirka 1 000 anställda. Myresjöhus grundades 1927.

29 mars 2011 skrev Myresjöhus ett avtal på sju år med fotbollsföreningen Östers IF som innebär att föreningens nya fotbollsarena kommer att bära företagets namn.

När Myresjöhus år 2000 konstruerade villor i Svedala använde en då allmänt accepterad konstruktion med enstegstätade fasader, vilket tidigt ledde till att fasaderna läckte och orsakade fuktskador på husen. Villaägarna drev ett rättsfall till Högsta domstolen som år 2015 dömde till villaägarnas fördel.

År 2018 vann Myresjöhus tävlingen Årets Hus som arrangeras av tidningen Allt om Villor & Hus. Huset som vann var av tvåplansmodellen Ängsö och uppfört i Lerum.

Externa länkar
Officiell webbplats

Referenser 

Företag i Vetlanda kommun
Svenska husföretag
Företag bildade 1927
David Pryor

David Hampton Pryor, född 29 augusti 1934 i Camden, Arkansas, är en amerikansk demokratisk politiker. Han var den 39:e guvernören i delstaten Arkansas 1975-1979. Han har representerat Arkansas i båda kamrarna av USA:s kongress, först som ledamot av representanthuset 1966-1973 och sedan som senator 1979-1997.

Pryor avlade 1957 grundexamen vid University of Arkansas. Han avlade sedan 1964  juristexamen vid samma universitet och inledde sin karriär som advokat i Camden.

Han gifte sig 28 november 1957 med Barbara Jean Lunsford. Paret fick tre söner. En av sönerna, Mark Lunsford Pryor, var senator för Arkansas från 2003 till 2015.

Kongressledamoten Oren Harris blev 1966 utnämnd till en federal domstol. Pryor besegrade republikanen A. Lynn Lowe i fyllnadsvalet. Pryor representerade Arkansas 4:e distrikt i representanthuset fram till januari 1973. Pryor bestämde sig för att utmana sittande senatorn John Little McClellan i demokraternas primärval inför 1972 års kongressval. McClellan vann primärvalet med 52% av rösterna. Veteranpolitikern McClellan vann sedan själva senatsvalet med bredare marginal.

Om Pryor hade kommit nära att åstadkomma en generationsväxling i senaten, var guvernör Dale Bumpers desto mer framgångsrik två år senare. Bumpers besegrade en annan veteranpolitiker, senator J. William Fulbright i demokraternas primärval. Samtidigt som Bumpers blev senare samma år invald i senaten, valdes Pryor till guvernör.

Eftersom senator Bumpers inledde sin mandatperiod några dagar innan Pryor tillträdde som guvernör, sköttes guvernörsämbetet under den tiden av viceguvernör Bob C. Riley som tillförordnad guvernör. Pryor omvaldes 1976. Senator John Little McClellan avled 1977 i ämbetet och guvernör Pryor utnämnde Kaneaster Hodges till senaten.

Pryor besegrade kongressledamöterna Jim Guy Tucker och Ray Thornton i primärvalet inför 1978 års senatsval. Han vann sedan lätt mot republikanen James Kelly.

Pryor tjänstgjorde tre mandatperioder som senator. Demokraterna innehade Arkansas båda mandat i senaten hela den tiden, eftersom kollegan Bumpers var stadigt kvar fram till 1999. Pryor kandiderade inte till omval i 1996 års kongressval. Han efterträddes av republikanen Tim Hutchinson.

Externa länkar
biografi på National Governors Associations hemsidor
Biographical Directory of the United States Congress
Encyclopedia of Arkansas
David Hampton Pryor på Arkansas.gov
David Hampton Pryor på Old State House Museum
David H. Pryor Papers vid University of Arkansas

Amerikanska demokrater
Guvernörer i Arkansas
Ledamöter av USA:s senat från Arkansas
Ledamöter av USA:s representanthus från Arkansas
Personer från Ouachita County
Födda 1934
Levande personer
Män
Johannes Åkesson

Johannes Andreas Åkesson (i riksdagen kallad Åkesson i Raskarum), född 30 oktober 1872 i Södra Mellby församling, Kristianstads län, död 7 juni 1954 i Sankt Olofs församling, Kristianstads län, var en svensk lantbrukare och politiker (liberal).

Johannes Åkesson, som var son till en sjökapten och lantbrukare, arrenderade ett jordbruk i Raskarum. Han var kommunalt verksam i Sankt Olof och var även ordförande i Kiviks missionsförening.

Han var riksdagsledamot 1914-1919 med ett kort uppehåll: vid vårriksdagen 1914 i andra kammaren för Kristianstads läns sydöstra valkrets och 1915-1919 i första kammaren för Kristianstads läns valkrets. Som representant för Frisinnade landsföreningen tillhörde han dess riksdagsparti Liberala samlingspartiet. I riksdagen var han bland annat ledamot av första kammarens första tillfälliga utskott 1916-1917. Han engagerade sig bland annat i frågan om skattefrihet för kommunala brännvinsbolag.

Johannes Åkesson var bror till äppelodlaren Henric Åkesson och far till riksdagsledamoten Sten Åkesson.

Källor

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1986), band 3, s. 157

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala samlingspartiet
Personer från Södra Mellby socken
Födda 1872
Avlidna 1954
Män