kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nikolaj Fjodorovitj Golovin

Nikolaj Fjodorovitj Golovin (ryska: Николай Фёдорович Головин), född 1695, död den 15 juli 1745, var en rysk sjömilitär och diplomat. Han var son till Fjodor Golovin.

Golovin skickades 1708 av tsar Peter till England och Nederländerna, där han under flera  år studerade sjökrigsväsendet, och betroddes efter hemkomsten med viktiga befäl inom flottan. Enligt uppgift skall han ha mutat amiral John Norris med 30 000 rubler.

Golovin var 1725–1732 sändebud i Stockholm och sökte därunder enligt tidens sed genom korruption understödja det holsteinska partiet. Han efterträddes av sin företrädare på posten, Michail Bestuzjev-Rjumin. Han  blev 1733 amiral och president i amiralitetskollegiet, senare också senator. I kriget med Sverige 1742–1743 kommenderade han den ryska östersjöflottan.

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Ryska amiraler
Rysslands ambassadörer i Sverige
Diplomater under 1700-talet
Ryska militärer under 1700-talet
Födda 1695
Avlidna 1745
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Michail Pavlovitj Bestuzjev-Rjumin

Michail Pavlovitj Bestuzjev-Rjumin, född 1803, död 1826, var en rysk konspiratör (dekabrist).

Bestuzjev-Rjumin, som var löjtnant vid infanteriregementet i Poltava, ledde i förening med A.N. Muravjov utbrottet av 1825 års militärrevolution i Sydryssland.

Han blev efter dennas kuvande förd till Sankt Petersburg och där hängd i sällskap med Pestel, Rylejev, Kachovskij och S. Muravjov.

Källor

 

Dekabrister
Ryska militärer under 1800-talet
Personer från Nizjnij Novgorod oblast
Födda 1803
Avlidna 1826
Män
Ugglan
Alain de Cadenet

Alain de Cadenet, född 27 november 1945 i London, död 2 juli 2022, var en brittisk racerförare och senare TV-programspresentatör.

de Cadenet började köra sportvagnsracing i sitt eget stall Ecurie Evergreen i slutet av 1960-talet. Senare byggde och tävlade han med sina egna sportvagnsprototyper, i sportvagns-VM och vid Le Mans 24-timmars. Bästa resultatet på Le Mans kom 1976, då han blev trea tillsammans med Chris Craft. Säsongen 1980 vann de Cadenet både Monza 1000 km och Silverstone 6-timmars tillsammans med Desiré Wilson.

de Cadenet har även ägnat sig åt historisk racing och kommenterat motorsport på TV.

Källor

Externa länkar
www.historicracing.com, om de Cadenet 

Födda 1945
Brittiska racerförare
Sportvagns-VM-förare
Män
Avlidna 2022  
Idrottare från London
Brittiska idrottare under 1900-talet
Bob Garretson

Bob Garretson, född 8 september 1933 är en amerikansk racerförare.

Garretson körde sportvagnsracing med en Porsche 935 i sitt eget stall Garretson Developments. Han vann Sebring 12-timmars 1978 och Daytona 24-timmars 1981. Samma år vann han den nyinstiftade förartiteln i sportvagns-VM. Strax efteråt drog han sig tillbaka från motorsporten.

Källor

Födda 1933
Amerikanska racerförare
Sportvagns-VM-förare
Män
Levande personer
John Fitzpatrick

John Fitzpatrick, född 9 juni 1943 i Birmingham, är en brittisk racerförare.

Fitzpatrick körde sin första säsong i British Saloon Car Championship (numera känt som British Touring Car Championship) 1964. 1966 vann han mästerskapet med en Ford Anglia. Senare körde han även ETCC och 1976 vann han Bathurst 1000 km.

I slutet av 1970-talet gick han vidare till sportvagnsracing där han vann ett flertal tävlingar i sportvagns-VM med Porsche. Fitzpatrick har senare varit aktiv inom historisk racing.

Externa länkar
John Fitzpatricks webbplats 

Födda 1943
Brittiska racerförare
Sportvagns-VM-förare
BTCC-förare
Män
Levande personer
Idrottare från Birmingham
Hans Heyer

Hans Heyer, född 16 mars 1943 i Mönchengladbach, är en tysk racerförare.

Racingkarriär 
Heyer startade sin karriär i karting och blev holländsk mästare 1962. Han körde standardvagnsracing för Zakspeed och blev europamästare 1974. Därefter vann han Deutsche Rennsport Meisterschaft två år i rad 1975 och 1976, samt en tredje gång 1980.

Heyer testade formelbil 1976 i formel 2.  försökte han kvala in till Tysklands Grand Prix, utan framgång. Han lyckades ändå starta längst bak i fältet, men blev snabbt diskvalificerad. 

Heyer körde även sportvagnsracing och vann bland annat Sebring 12-timmars 1984. Han drog sig tillbaka från motorsporten 1989.

F1-karriär

|}

Källor

Externa länkar
Hans Heyers webbplats 
Driver Database 

Födda 1943
Tyska racerförare
Tyska Formel 1-förare
Formel 2-förare
Sportvagns-VM-förare
ETCC-förare
Män
Levande personer
Toine Hezemans

Antoine Hezemans, född 15 april 1943 i Eindhoven, är en holländsk racerförare. Han är far till racerföraren Mike Hezemans.

Hezemans var framgångsrik inom standardvagnsracing och blev europamästare två gånger, 1970 och 1973. Han körde även sportvagnsracing och vann bland annat Targa Florio 1971 med Alfa Romeo och Daytona 24-timmars 1978 med Porsche.

Källor

Födda 1943
Nederländska racerförare
Sportvagns-VM-förare
ETCC-förare
Män
Levande personer
Personer från Eindhoven
Peter Kox

Peter Kox, född 23 februari 1964 i Eindhoven, är en nederländsk racerförare.

Racingkarriär 
Kox började sin karriär med karting 1978. 1983 tog han steget till formelbil och gick från Formel Ford via brittiska F3-mästerskapet till Formel 3000.

1993 gick han över till standardvagnsracing och körde bland annat ett par säsonger i BTCC. Sedan 2001 har han kört GT-vagnar i bland annat FIA GT, Le Mans Series och American Le Mans Series.

Externa länkar
Officiell webbplats 
Driver Database 

Födda 1964
Nederländska racerförare
Formel 3000-förare
Brittiska F3-mästerskapsförare
BTCC-förare
Levande personer
Män
Jasmine Villegas

Jasmine Marie Villegas (som artist även kallad Jasmine V), född 7 december 1993 i San Jose, Kalifornien, är en amerikansk popsångare och skådespelare. Hon är av filippinskt och mexikanskt ursprung.

Villegas har medverkat i många sammanhang i amerikansk reklam-tv, tv-shower och i musikvideor. 

Hon fick sitt genombrott genom att medverka i Justin Biebers hitsingel 'Baby's musikvideo där Jasmine var 'Baby'.

Jasmine har redan vid ung ålder medverkat i många talangshower, men blev upptäckt då en skivproducent hörde henne sjunga på gatan.

Referenser 

 I Own This
 Serious
 All These Boys
 Natural
 Jealous
 Werk (Work)
 Live Your Dream
 Let Him Go
 Because I Said So
 Just A Friend
S(HE) BE(LIE)VE(D)
So Silly
Didn't Mean It

Externa länkar 
 Officiell hemsida
 Jasmine V på MySpace.com
 Youtube-film med Jasmine V
 Jasmine V på Facebook.com
 Jasmine V på Twitter.com

Kvinnor
Levande personer
Födda 1993
Amerikanska popsångare
Amerikanska R&B-sångare
World Federation of the Deaf

World Federation of the Deaf är en internationell organisation som verkar för döva personers rättigheter. Organisationen grundades 1951 i Rom och sedan dess håller de en internationell kongress vart fjärde år. 130 länders riksorganisationer är anslutna till World Federation of the Deaf.

Samtliga av de elva styrelseledamöterna är döva. Huvudkontoret ligger i Helsingfors och Markku Jokinen, född 1959 i Finland, är föreningens ordförande.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Källor

Internationella organisationer
Dövorganisationer
Organisationer bildade 1951
Aleksej Bestuzjev-Rjumin

Aleksej Petrovitj Bestuzjev-Rjumin, född 22 maj (1 juni g.s. 1693 i Moskva, död därstädes 10 april (21 april g.s.) 1766, var en rysk greve och statsman, bror till Agrippina Volkonskaja och Michail Petrovitj Bestuzjev-Rjumin. Som deltagare i otaliga hov- och internationella intriger dömdes han två gånger till döden.

Bestuzjev-Rjumin var attaché vid Utrechtkongressen 1712–1713, trädde därefter i hannoveransk tjänst och sändes 1714 i utomordentlig mission till Sankt Petersburg. Han övergick 1717 i kurländsk tjänst, blev 1724 kammarherre hos hertiginnan Anna av Kurland, och var därutöver 1721–1725 ryskt sändebud i Köpenhamn, 1726 i Warszawa, 1731–1734 i Nedersachiska kretsen och därpå åter i Köpenhamn. Bestuzjev-Rjumin hemkallades 1739, där han blev senator, geheimeråd och 1740 medlem av riksrådet. I samband med Ernst Johann von Birons fall samma år rycktes dock även Bestuzjev-Rjumin med. Efter Elisabets tronbestigning återvann han dock sin inflytande, och blev 1741 vicekansler, 1742 greve, 1744 storkansler och 1745 tysk  riksgreve.

Under åren 1741–1757 ledde han den ryska utrikespolitiken, som kom att präglas av hans personliga åsikter. I Frankrike och Preussen såg han Rysslands farligaste motståndare och närmade sig därför Österrike och England. Så länge de båda misstrodda makterna var sinsemellan förbundna var kursen också logisk, men sedan läget efter Aachen-freden 1748 förändrats, var den ohållbar. Då Preussen anslöt sig till England, och Österrike till Frankrike, krävde Rysslands intressen samdräkt med de båda senare, men i sitt blinda franskhat motsatte sig Bestuzjev-Rjumin det nödvändiga alliansslutet, och då detta trots allt kom till stånd 1756, var det förbi med hans auktoritet. 

Då han därtill började intrigera mot Elisabet och den av henne utsedde tronföljaren, Karl Peter Ulrik av Holstein, var hans fall oundvikligt. I februari 1758 blev han häktad, ställd inför domstol och dömd till döden, men slapp 1759 undan med förlust av ämbeten och värdigheter och levde därefter i förvisning på godset Goretovo, 120 verst från Moskva. Efter statskuppen 1762 fick han upprättelse och en marskalkstitel, men kom inte att spela någon ny politisk roll. Katarina II återgav honom platsen i senaten och en pension på 20 000 rubel.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter

Riksråd
Ryska grevar
Ryska fältmarskalkar
Ryska diplomater
Födda 1693
Avlidna 1766
Män
Personer från Moskva
Brokopondo (distrikt)

Distriktet Brokopondo är ett av Surinams 10  distrikt (distrikten).

Geografi
Distriktet ligger i landets östra del, området har en yta på cirka 7 364 km² med cirka 14 200 invånare. Befolkningstätheten är 2 invånare / km².

Huvudorten är Brokopondo med cirka 2 000 invånare.

Förvaltning
Distriktet har ordningsnummer 1 och förvaltas av en distriktkommissarie (Districtscommissaris), ISO 3166-2-koden är "SR-BR".

Distriktet är underdelad i 6 kommuner (ressorten):
 Kwakoegron
 Marechalskreek
 Klaaskreek
 Centrum Brokopondo
 Brownsweg
 Sarakreek

Referenser

Externa länkar
 Republiek Suriname information om distriktet
 Information om distriktet
 Karta över Surinames distrikt

Surinams geografi
Commewijne (distrikt)

Distriktet Commewijne är ett av Surinams 10  distrikt.

Geografi
Distriktet ligger i landets norra del, området har en yta på cirka 2 353 km² med cirka 24 600 invånare. Befolkningstätheten är 10 invånare / km².

Huvudorten är Nieuw Amsterdam med cirka 4 500 invånare.

Förvaltning
Distriktet har ordningsnummer 2 och förvaltas av en distriktkommissarie (Districtscommissaris), ISO 3166-2-koden är "SR-CM".

Distriktet är underdelad i 6 ressorten (kommuner):
 Alkmaar
 Bakkie
 Johan & Margaretha
 Meerzorg
 Nieuw-Amsterdam
 Tamanredjo

Referenser

Externa länkar
 Republiek Suriname information om distriktet
 Information om distriktet
 Karta över Surinames distrikt

Surinams geografi
Coronie (distrikt)

Distriktet Coronie är ett av Surinams 10  distrikt (distrikten).

Geografi
Distriktet ligger i landet norra del, området har en yta på cirka 3 902 km² med cirka 2 900 invånare. Befolkningstätheten är mindre än 1 invånare / km².

Huvudorten är Totness med cirka 1 800 invånare, orten ligger vid kusten.

Förvaltning
Distriktet har ordningsnummer 3 och förvaltas av en distriktkommissarie (Districtscommissaris), ISO 3166-2-koden är "SR-CR".

Distriktet är underdelad i 3 ressorten (kommuner):
 Johanna Maria
 Totness
 Welgelegen

Referenser

Externa länkar
 Republiek Suriname information om distriktet
 Information om distriktet
 Karta över Surinames distrikt

Surinams geografi
Marowijne (distrikt)

Distriktet Marowijne är ett av Surinams 10  distrikt (distrikten).

Geografi
Distriktet ligger i landets nordöstra del, området har en yta på cirka 4 627 km² med cirka 16 600 invånare. Befolkningstätheten är 4 invånare / km².

Huvudorten är Albina cirka 4 000 invånare, orten ligger vid Maronifloden som utgör gränsen mot Franska Guyana.

Förvaltning
Distriktet har ordningsnummer 4 och förvaltas av en distriktkommissarie (Districtscommissaris), ISO 3166-2-koden är "SR-MA".

Distriktet är underdelad i 6  kommuner (ressorten):
 Albina 
 Galibi 
 Moengo 
 Moengotapoe 
 Patamacca 
 Wanhatti

Referenser

Externa länkar
 Republiek Suriname information om distriktet
 Information om distriktet
 Karta över Surinames distrikt

Surinams geografi
Nickerie (distrikt)

Distriktet Nickerie är ett av Surinams 10  distrikt (distrikten).

Geografi
Distriktet ligger i landets nordvästra del, området har en yta på cirka 5 353 km² med cirka 36 600 invånare. Befolkningstätheten är 7 invånare / km².

Huvudorten är Nieuw Nickerie med cirka 13 000 invånare, orten ligger vid kusten och Nickerieflodens utlopp.

Förvaltning
Distriktet har ordningsnummer 5 och förvaltas av en distriktkommissarie (Districtscommissaris), ISO 3166-2-koden är "SR-NI".

Distriktet är underdelad i 5 kommuner (ressorten):
 Groot Henar
 Nieuw Nickerie
 Oostelijke Polders
 Wageningen
 Westelijke Polders

Referenser

Externa länkar
 Republiek Suriname information om distriktet
 Information om distriktet
 Karta över Surinames distrikt

Surinams geografi
Para (distrikt)

Distriktet Para är ett av Surinams 10  distrikt (distrikten).

Geografi
Distriktet ligger i landets norra del, området har en yta på cirka 5 393 km² med cirka 18 700 invånare. Befolkningstätheten är 5 invånare / km².

Huvudorten är Onverwacht med cirka 2 000 invånare. Inom distriktet finns ruinerna efter Jodensavanne.

Förvaltning
Distriktet har ordningsnummer 6 och förvaltas av en distriktkommissarie (Districtscommissaris), ISO 3166-2-koden är "SR-PR".

Distriktet är underdelad i 5 kommuner (ressorten):
 Bigi Poika
 Carolina
 Para Noord
 Para Oost
 Para Zuid

Referenser

Externa länkar
 Republiek Suriname information om distriktet
 Information om distriktet
 Karta över Surinames distrikt

Surinams geografi
Paramaribo (distrikt)

Distriktet Paramaribo är ett av Surinams 10 distrikt (distrikten).

Geografi
Distriktet ligger i landets norra del, området har en yta på cirka 183 km² med cirka 243 000 invånare. Befolkningstätheten är 1 328 invånare / km².

Huvudorten är Paramaribo med cirka 215 000 invånare som också är huvudstad i landet.

Förvaltning
Distriktet har ordningsnummer 7 och förvaltas av en distriktkommissarie (Districtscommissaris), ISO 3166-2-koden är "SR-PM".

Distriktet är underdelad i 12 kommuner (ressorten):
 Beekhuizen
 Blauwgrond
 Centrum 
 Flora
 Latour
 Livorno
 Munder
 Pontbuiten
 Rainville
 Tammenga
 Weg naar Zee
 Welgelegen

Referenser

Externa länkar
 Republiek Suriname information om distriktet
 Information om distriktet
 Karta över Surinames distrikt

Surinams geografi
Saramacca (distrikt)

Distriktet Saramacca är ett av Surinams 10  distrikt (distrikten).

Geografi
Distriktet ligger i landets norra del, området har en yta på cirka 3 636 km² med cirka 16 000 invånare. Befolkningstätheten är 5 invånare / km².

Huvudorten är Groningen (Sranan: Skropu) med cirka 2 000 invånare.

Förvaltning
Distriktet har ordningsnummer 8 och förvaltas av en distriktkommissarie (Districtscommissaris), ISO 3166-2-koden är "SR-SA".

Distriktet är underdelad i 6 kommuner (ressorten):
 Calcutta
 Tijgerkreek
 Groningen
 Kampong Baroe
 Wayambo
 Jarikaba

Referenser

Externa länkar
 Republiek Suriname information om distriktet
 Information om distriktet
 Karta över Surinames distrikt

Surinams geografi
Sipaliwini (distrikt)

Distriktet Sipaliwini är ett av Surinams 10 distrikt.

Geografi
Distriktet ligger i landets södra del, området har en yta på cirka 130 567 km² med cirka 34 200 invånare. Befolkningstätheten är mindre än 1 invånare/km².

Huvudorten är Sipaliwini men distriktet förvaltas från Paramaribo. Inom distriktet ligger Julianatop som med 1 280 meter är landets högsta berg.

Förvaltning
Distriktet har ordningsnummer 9 och förvaltas av en distriktkommissarie (Districtscommissaris), ISO 3166-2-koden är "SR-SI".

Distriktet är sin tur indelat i 6 resorter (ressorten):
 Tapanahoni
 Boven-Suriname
 Boven-Saramacca
 Boven-Coppename
 Kabalebo
 Coeroenie

Referenser

Externa länkar
 Republiek Suriname information om distriktet
 Information om distriktet
 Karta över Surinames distrikt

Surinams geografi
Wanica (distrikt)

Distriktet Wanica är ett av Surinams 10  distrikt (distrikten).

Geografi
Distriktet ligger i landets nordöstra del, området har en yta på cirka 443 km² med cirka 86 000 invånare. Befolkningstätheten är 194 invånare / km².

Huvudorten är Lelydorp med cirka 16 000 invånare. orten är namngiven efter nederländske ingenjören Cornelis Lely.

Förvaltning
Distriktet har ordningsnummer 10 och förvaltas av en distriktkommissarie (Districtscommissaris), ISO 3166-2-koden är "SR-WA".

Distriktet är underdelad i 7 kommuner (ressorten):
 Houttuin
 De Nieuwe Grond
 Lelydorp
 Kwatta
 Domburg
 Saramaccapolder
 Koewarasan

Referenser

Externa länkar
 Republiek Suriname information om distriktet
 Information om distriktet
 Karta över Surinames distrikt

Surinams geografi
Baljvine

Baljvine (kyrilliska: Баљвине) är en ort i kommunen Mrkonjić Grad i Serbiska republiken i västra Bosnien och Hercegovina. Orten ligger vid floden Vrbas, cirka 11 kilometer nordost om Mrkonjić Grad. Baljvine hade 350 invånare vid folkräkningen år 2013.

Av invånarna i Baljvine är 70,00 % bosniaker, 29,71 % serber och 0,29 % bosnier (2013).

Referenser

Externa länkar 

Orter i Republika Srpska
Juhana Blomstedt

Yrjö Juhana Blomstedt, född 20 december 1937 i Helsingfors, död 3 augusti 2010 i Lojo, var en finländsk konstnär. 

Juhana Blomstedt var den äldste av fyra söner till arkitekten Aulis Blomstedt (1906-1979) och formgivaren Heidi Blomstedt. Hans bröder var arkitekterna Petri Blomstedt (1941-97), Severi Blomstedt (född 1946) och filmregissören Anssi Blomstedt (född 1945).

Han var professor vid Bildkonstakademin och aktiv i den finländska konstvärlden från 1960-talet till sin död. Han gjorde abstrakt konst på ett mångsidigt sätt och ville aldrig tillhöra någon konstnärsgrupp.

Han tilldelades Pro Finlandia-medaljen 1984.

Juhana Blomstedt var gift första gången med Anja Erkko och andra gången med Jertta Roos. Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Källor

Externa länkar
 
 
 Bild på Frikast i Munksnäs i Helsingfors.

Födda 1937
Avlidna 2010
Konstnärer från Helsingfors
Finländska konstnärliga professorer
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Män
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Pantelejmon Kulisj

Pantelejmon Oleksandrovytj Kulisj (, ), född 7 augusti 1819 i Voronezj, guvernementet Tjernigov, död 14 februari 1897, var en ukrainsk författare av gammal kosacksläkt.

Kulisj studerade någon tid vid Kievs universitet och kom sedermera till Sankt Petersburg samt sändes på statens bekostnad till utlandet för att studera slaviska språk. Han blev dock redan på vägen arresterad som medlem av "Kirills och Metodius brödraskap", måste under tre år uppehålla sig i Tula och fick först 1856 tillåtelse att åter uppträda som författare (under eget namn). Han ägnade sig därefter, med undantag av ett par misslyckade försök på tjänstemannabanan, uteslutande åt litterär verksamhet. 

Kulisj utgav dels i tidskrifter, dels särskilt närmare ett hundratal olika arbeten av historiskt, etnografiskt och vittert innehåll. Under större delen av sitt liv framhöll han det ukrainarnas etniska självständighet gentemot ryska och polska assimilationssträvanden. Han kunde dock ej alltid fasthålla sin ståndpunkt, och slutligen på 1870-talet visade han sig i sin Istorija vozsojedinenija Rusi (Historien om Rysslands förening; tre delar, 1874-77) ha fullständigt bytt åsikt. I detta arbete angrep han kosackväsendet skarpt och försvarade i det hela Rysslands åtgärder. 

Bland Kulisjs tidigare arbeten är följande de viktigaste Zapiski o zjisni Gogola (1856), Zapiski o juzjnoi Rusi (Anteckningar om Södra Ryssland; 1856-57), den historiska romanen Tjorna rada (1857-59), samlade "berättelser" (fyra delar, 1860) samt Moseböckerna, Job, Psaltaren och Nya Testamentet (1869-71). Han utgav därjämte bland annat Nikolaj Gogols och Taras Sjevtjenkos arbeten på ukrainska. År 1882 utgavs av Kulisj en ukrainsk översättning av William Shakespeares dramer. Kulisjs ukrainska ortografi, "Kulisjevka", var en tid förbjuden.

Han var sedan 1847 gift med författaren Hanna Barvinok, egentligen Oleksandra Michajlivna Bilozerska-Kulisj (1828–1911).

Källor

Referenser 

Ukrainska författare under 1800-talet
Ukrainskspråkiga författare
Ukrainska översättare
Ukrainska lingvister
Personer från Sumy oblast
Män
Födda 1819
Avlidna 1897
Ugglan
Större smörbult

Större smörbult (Gobius cobitis) är en bottenfisk ur smörbultarnas familj och Europas största smörbult.

Utseende 
Den större smörbulten har en gråaktig till olivbrun grundfärg, med små fläckar i ljusare och mörkare nyanser. Vuxna hanar kan bli mycket mörka i färgen, speciellt under parningstiden. På buken finns en nästan cirkelrund sugskiva. Den kan som mest bli upp till 27 cm lång.

Vanor 
Arten är en bottenfisk som föredrar grunda vatten med klippbotten. Det är inte ovanligt att den solbadar i tidvattenspölar. Den kan även uppsöka brackvatten. Födan består av havsborstmaskar, kräftdjur, insekter, mindre fiskar och en inte obetydlig del grönalger. Arten kan bli upp till omkring 10 år gammal.

Fortplantning 
Den större smörbulten blir könsmogen vid 2 till 3 års ålder. Den leker mellan mars och maj, då honan kan lägga upp till 12 000 ägg under stenar. Äggsamlingen vaktas sedan av hanen.

Utbredning 
Arten finns från södra Irland och sydvästra England via södra Nordsjön, Medelhavet och Svarta havet till Marocko.  En möjlig förekomst i Suezviken är omtvistad.

Kommersiell användning 
Arten fiskas och äts i länderna kring Medelhavet.

Referenser 

Smörbultar
John Lilja

John Lilja, född 21 november 1893 i Karlskrona, död 18 september 1971 i Matteus församling i Stockholm, var en svensk friidrottare (sprinter). Han tävlade för Mariebergs IK. Lilja tog SM-guld på 100 meter och 200 meter 1921. Han utsågs 1928 till Stor Grabb nummer 45.

Karriär 

År 1916 vann John Lilja vid SM-silvermedalj på 100 meter (tid 11,1 s), brons på 200 meter (23,1 s) och var med i Mariebergs IK:s stafettlag som vann guld i stafett 4x100 meter.

Lilja var även år 1917 med i klubbens stafettlag på 4x100 meter, men denna gång kom man trea.

År 1918 var Lilja med om att ta ytterligare en bronsmedalj i stafettlöpning 4x100 meter vd SM.

1919 tog John Lilja bronsmedalj på 200 meter vid SM.

År 1921 tog han vid SM-guldmedalj i både 100 meter (tid 10,8 s) och 200 meter (22,0 s).

Året därefter (1922) vann han bronsmedalj på 200 meter vid SM (22,4 s).

Sin sista medalj vid SM tog han år 1925 då han vann silver på 200 meter (tid 22,4 s).

Personliga rekord 
100 m: 10,7 s (Stockholms Stadion 20 augusti 1921)
200 m: 21,9 s (Stockholms Stadion 20 augusti 1921)

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor 

Svenska kortdistanslöpare
Svenska stafettlöpare
Svenska mästare i kortdistanslöpning
Svenska mästare i stafettlöpning
Svenska idrottare under 1900-talet
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Födda 1893
Avlidna 1971
Män
Giovanni di Bicci de' Medici

Giovanni di Bicci de' Medici, född 1360 i Florens, död 20 februari 1429 i Florens, var en italiensk bankir som grundade Medicibanken, Europas största bank under medeltiden.

Se även
 Medici

Källor

Externa länkar 

Huset Medici
Italienska bankirer
Födda 1360
Avlidna 1429
Män
Personer inom näringslivet under 1400-talet
Personer inom näringslivet under medeltiden