kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Laysanand

Laysanand (Anas laysanensis) är en akut hotad and som enbart förekommer i Hawaiiöarna.

Utseende
Laysananden är en liten och mörk and, 41 centimeter lång. Huvudet är mörkt med vit ring runt ögat. Adulta fåglar visar varierande vita teckningar på huvud och hals. Resten av kroppen är kastanjefärgad med mörkbruna fläckar. Näbben är mörkgrön hos hanen, blekbrun hos honan.

Systematik
Genetiska studier visar att laysananden tillhör en grupp Anas-änder där även hawaiiand (A. wyvilliana), filippinand (A. luzonica) och stripand (A. superciliosa) ingår.

Utbredning och status
Fågelns ursprungliga utbredning är på den lilla ön Laysan i västra Hawaiiöarna, men förekommer nu också på Midwayöarna och Kureatollen. Subfossila lämningar visar att den tidigare förekom i hela ögruppen. 

I början av 1900-talet var laysananden nära utrotning, men beståndet ökade till 500 individer 1987 sedan Laysan rensats från introducerade kaniner. 1993 misslyckades häckningen helt och dödligheten var hög efter torka och sjukdom. Efterhandsberäkningar visar att beståndet minskade till 82-127 vuxna individer. Efteråt har laysananden ökat i antal igen med uppskattningsvis 521 fåglar 2010.

2004 och 2005 flyttades 42 individer till Midwayöarna. Första året häckade de framgångsrikt där och populationen ökade till 104 individer 2006 och ungefär 200 vid 2007 års slut. Trots att den drabbades av fågelbotulism 2008, vilket tros ha minskat populationen med 40 till 50%, nådde den cirka 350 individer 2010. I mars 2011 drabbades dock Hawaii av en tsunami som tros ha dödat hälften av fåglarna på Laysan och 20 till 30% av de på Midway. 

2014 flyttades 28 individer från Midway till Kureatollen, en predatorfri ö cirka 220 mil nordost om Honolulu. På grund av laysanandens högst varierande bestånd och väldigt begränsade utbredning kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN den som akut hotad.

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i oceaniska regionen
Endemiska fågelarter i Hawaiiöarna
Madagaskarand

Madagaskarand (Anas melleri) är en starkt hotad and som enbart förekommer på Madagaskar.

Utseende
Madagaskarand är relativt stor, 55–68 centimeter lång, mörkbrun med smala ljusa kanter på fjädrarna ovanpå, bredare kanter undertill, ytligt lik en mörk gräsandshona men utan ögonbrynsstreck. Huvudet är mörkt, vingspegeln grön smalt inrammat med vitt, undersidan av vingen iögonfallande vit. Näbben är blekgrå, relativt lång, med mörka fläckar vid näbbassen. Ben och fötter är orange.

Läte
Lätena liknar gräsandens. Honans kvack är dock ljusare och hanens läte består av tre toner.

Levnadssätt
Madagaskarand förekommer i våtmarker i inlandet från havsnivån till 2.000 meter över havet. Den återfinns oftast i små åar som rinner österut från högplatån, men hittas också i sjöar, floder, skogsdammar och träsk, framför allt i fuktiga skogsområden. 

Boet av torrt gräs och löv placeras på marken nära vatten. Äggläggning sker mellan september och april. Under häckningssäsong förekommer den i par och kan försvara sitt territorium upp till två kilometer. Icke-häckande fåglar samlas ofta i små grupper, vid enstaka tillfällen i större ansamlingar, med flockar på över 200 individer rapporterade på Alaotrasjön.

Utbredning och status

Fågelns utbredningsområde är på högplatåer på östra Madagaskar. En introducerad population på Mauritius är troligen utdöd. Även om mellaranden tidigare beskrivits som vanligt förekommande i många områden på Madagaskar har den stadigt minskat sedan människan koloniserade ön. Den är troligen inte längre vanlig någonstans, förutom möjligen i skogsområden i nordväst och i våtmarkerna kring Alaotrasjön. Mellan 2 000 och 5 000 individer beräknas återstå. Jakt är vanligt förekommande och arten störs lätt av människans närvaro. Med tanke på detta och på grund av allmän habitatförstörelse kategoriserar internationella naturvårdsunionen  IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Namn
Artens vetenskapliga namn är en hyllning till botanisten Charles James Meller. Fram tills nyligen kallades den även mellerand (eller Mellers and) på svenska, men justerades 2022 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Campbellkricka

Campbellkricka (Anas nesiotis) är en hotad flygoförmögen andfågel som är endemisk för de nyzeeländska Campbellöarna.

Utseende 
Campbellkrickan är en liten (48 centimeter), mörkbrun and. Den är liksom sin nära släkting aucklandkricka (Anas aucklandica) flygoförmögen. Typiskt är det bruna fläckiga bröstet och den vita fläcken kring ögat. Hane i häckningsdräkt har även ett grönglansigt huvud. Vidare syns ett smalt vitt halsband och en vit fläck på flanken.

Utbredning och systematik 
Den förekommer endast naturligt på Dent Island i ögruppen Campbellöarna där den återupptäcktes 1975 efter att ha ansetts vara utrotad från huvudön Campbell Island. Individer uppfödda i fångenskap har även införts till Whenua Hou och huvudön Campbell.

Vissa behandlar den, tillsammans med Anas chlorotis, som en underart till Anas aucklandica.

Status 
Campbellkrickan är en mycket fåtalig fågel, men som ökar stadigt i antal. Från att tidigare ha kategoriserats som akut hotad nedgraderade internationella naturvårdsunionen IUCN dess hotstatus till starkt hotad 2011 och till sårbar 2020. Även om den ökar i antal är den fortfarande begränsad till endast två små bestånd. Skulle Campbell Island eller Whenua Hou drabbas av råttinvasion riskerar arten att återigen minska kraftigt mycket snabbt.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Campbellöarna
Flygoförmögna fåglar
Sydamerikansk skedand

Sydamerikansk skedand (Spatula platalea) är en fågel i familjen änder inom ordningen andfåglar.

Utseende 
Den adulta hanen sydamerikansk skedand har en genomgående kanelfärgad fjäderdräkt med mörka fläckar och en grön vingspegel. Huvud och hals är gråaktigt och stjärtpatiet svartvitt. Den adulta honan har en ljusare gråbrunaktig fjäderdräkt. Som alla skedänder har den en stor skedformad näbb, vilket gett gruppens dess trivialnamn.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från södra Peru och södra Brasilien till Eldslandet och Falklandsöarna. Vintertid flyttar de allra sydligate häckningspopulationerna norrut till Brasilien och Peru.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Anas, men genetiska studier visar att Anas-arterna troligen inte är varandras närmaste släktingar. Sedan 2017 bryts därför sydamerikansk skedand tillsammans med bland annat den europeiska skedanden och årtan ut i släktet Spatula av de internationellt ledande taxonomiska auktoriteterna. Svenska BirdLife Sveriges taxonomikommitté följde efter 2022.

Levnadssätt 
Den sydamerikanska skedanden påträffas i grunda sjöar och dammar med täta vassruggar eller i våtmarker, även i brackvatten som flodmynningar och kustlaguner. Den lever bland annat av gräs, örter och vattenlevande växter och alger, men även små ryggradslösa djur. Den skedformade näbben är utrustad med lameller varmed den kan filtrera fram små födoämnen ur vattnet.

Häckning 
Fågeln bildar par i övervintringsområdena. De sju till åtta äggen ruvas i 25–26 dagar och ungarna är flygga efter ytterligare 40-45 dagar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i neotropiska regionen
Fläcknäbbsand

Fläcknäbbsand (Anas poecilorhyncha) är en fågel i familjen änder inom ordningen andfåglar. Tidigare behandlades denna art och kinesisk and som en och samma art.

Utseende 
Fläcknäbbsanden är en rätt stor (58–63 cm) och mestadels brun simand. Karakteristiskt är ljust huvud med mörk hjässa och ögonstreck, mörkare fjällig kropp och mörk näbb med gul spets och vitt på tertialerna. Kinesisk and (tidigare behandlad som samma art) är mycket lik, men är större och har mycket mindre ljus fjällning på undersidan, mindre vitt på tertialerna och lilablå vingspegel istället för grön. Den saknar också en röd fläck vid näbbroten men har istället ett mörkt streck från mungipan till kinden.

Utbredning och systematik 
Arten delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Anas poecilorhyncha poecilorhyncha – förekommer på den Indiska subkontinenten och Sri Lanka
 Anas poecilorhyncha haringtoni – förekommer från Myanmar och Assam till sydligaste Kina och Laos

Länge behandlades den tillsammans med kinesisk and som arten Anas poecilorhyncha, men urskiljs numera som egna arter på grund av genetiska och utseendemässiga skillnader. De häckar också sympatriskt i Kina.

Levnadssätt 
Fågeln hittas i olika typer av våtmarker, både inåt landet och utmed kusten. Födan består huvudsakligen av vegetabilier som frön och växtdelar, men har även noterats ta vattenlevande insekter och dess larver. Häckningssäsongen varierar geografiskt och efter vattentillgång, men mest juli–oktober i norra Indien och november–december i södra Indien.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Den tros minska i antal, men inte tillräckligt snabbt för att arten ska betraktas som hotad. Världspopulationen uppskattades 1999 till mellan 150 000 och 1,1 miljoner individer.

Namn 
Tidigare kallades arten indisk fläcknäbband på svenska, men justerades 2022 av BirdLife Sveriges taxonomikommitté för att förtydliga att den inte är systerart till östlig fläcknäbband, som också döptes om till kinesisk and.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i orientaliska regionen
Punaand

Punaand (Spatula puna) är en sydamerikansk andfågel i familjen änder.

Utseende och levnadssätt 
Punaanden är en medelstor and, cirka 48–51 centimeter lång. Den kraftigt ljusblåa stora näbben och pregnanta ansiktsteckningen är karakteristisk. Den har en svart hätta som går nedanför ökat. Ansiktet och nacken är gräddvit. Övergumpen är vidare grå medan flankerna är mörkbruna med tunna vita streck. Rygg och bröst är cappuccinofärgade med mörkbruna fläckar. Könen liknar varandra.

I det vilda lever punaanden i små artrena flockar eller tillsammans med dess närmaste släkting silveranden. Den lägger ägg mellan april och juni. Äggen läggs i högt gräs, inte alltid nära vatten. Likt svanar och gäss tar båda föräldrarna hand om ungarna. Honan och hanen bildar långvariga förhållanden.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i höglänta sjöar och dammar i Anderna från Peru till nordvästra Argentina och norra Chile.

Släktskap 
Punaanden är mycket nära släkt med silveranden (Anas versicolor) och betraktades tidigare som en underart av denna. Numera urskiljs den oftast som egen art med tanke på dess markant större och mer enfärgade blå näbb samt annorlunda teckningar på bröst och buk. Punaanden och silveranden är närmast släkt med den afrikanska sumpanden.

Släktestillhörighet 
Tillsammans med exempelvis skedand förs de numera oftast till släktet Spatula. Flera genetiska studier visar att dessa står närmare ångbåtsänder i Tachyeres och sydamerikanska änderna i de monotypiska släktena Speculanas, Lophonetta och Amazonetta. Svenska BirdLife Sveriges taxonomikommitté följde efter 2022.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Puna är en naturtyp med bergsslätter och ödemarker i de centrala delarna av Anderna i Sydamerika.

Bildgalleri

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection

Änder
Fåglar i neotropiska regionen
Australisk skedand

Australisk skedand (Anas rhynchotis) är en fågel i familjen änder inom ordningen andfåglar.

Utbredning och systematik 
Australisk skedand förekommer som namnet avslöjar i Australien, men även på Nya Zeeland. Den behandlas antingen som monotypisk men delas ibland upp i två underarter:
 S. r. rhynchotis – har ett fragmenterat utbredningsområde i sydvästra och östra Australien samt på Tasmanien
 S. r. variegata – förekommer på Nya Zeeland

Släktestillhörighet 
Australisk skedand är nära släkt med skedand. Tillsammans med exempelvis årta förs de numera oftast till släktet Spatula. Flera genetiska studier visar att dessa står närmare ångbåtsänder i Tachyeres och sydamerikanska änderna i de monotypiska släktena Speculanas, Lophonetta och Amazonetta. Svenska BirdLife Sveriges taxonomikommitté följde efter 2022.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Bildgalleri

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i australiska regionen
Chilebläsand

Chilebläsand (Mareca sibilatrix) är en fågel i familjen änder inom ordningen andfåglar.

Kännetecken

Utseende 
Chilebläsanden är en kompakt andfågel med en kroppslängd på 43–54 cm. Den är tyngre än både amerikansk bläsand och bläsand och har jämfört med dessa mindre skillnader mellan könen. 

Hos hanen är ansiktet medan resten av huvudet är grön- eller purpurglänsande svart. På örontäckarna syns en vit fläck. Ryggen är svart med skarpt kontrasterande vita fjäderspetsar och övergumpen vit. Den har vidare ett svartvitbandat bröst, vit buk samt kastanjebruna flanker och undergump. Honan är generellt mattare färgad än hanen, med blekare flanker och avsaknad av glans på huvudet.

Läten 
Chilebläsanden är en mycket ljudlig fågel, där hanens tvåstaviga vissling hörs även nattetid.

Utbredning och systematik 
Chilebläsanden förekommer i södra Sydamerika samt på Falklandsöarna. De sydligast häckande fåglarna flyttar vintertid, så långt norrut som Uruguay och södra Brasilien. Tillfälligt har den påträffats i Antarktis, Sydgeorgien och Sydsandwichöarna. Den har även setts i en lång rad europeiska länder, däribland Sverige, och även häckat i Spanien. Alla dessa fynd tros dock härröra från fåglar förrymda ur fångenskap.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades chilebläsand i släktet Anas, men efter genetiska studier bryts sedan 2017 bläsänderna, snatterand och praktand ut i släktet Mareca av de internationellt ledande taxonomiska auktoriteterna. Svenska BirdLife Sveriges taxonomikommitté följde efter 2022.

Levnadssätt 
Chilebläsanden hittas i grunda sjöar, våtmarker, laguner och långsamt strömmande vattendrag. Födan är mestadels vegetabilisk, bestående av gräs, säv och andra vattenlevande växter och dess frön. Häckningen inleds i månadsskiftet augusti-september.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i neotropiska regionen
Kapskedand

Kapskedand (Spatula smithii) är en fågel i familjen änder inom ordningen andfåglar som förekommer i södra Afrika.

Utseende och läten
Kapskedanden mäter 51–53 centimeter på längden och har en stor skedformad näbb. Som adult har den vattrad gråbrun fjäderdräkt ochmörkorange ben. Som hos många andfåglar på södra halvklotet ser könen lika ut men hanen har ljusare huvud än honan, har ljusblå  arm som skiljs från den gröna vingspegeln av ett vitt band, och den har gult öga. Honans arm är grå. Bland lätena hörs kvackande och ihållande raspande ljud.

Ekologi
Kapskedanden trivs i grunda sötvattens- och bräckvattensmiljöer, som sjöar, våtmarker och översvämningsmarker utmed floder. Den kan också ses födosöka i vattenreningsdammar, saliner, tidvattensmiljöer samt sodasjöar. Arten undviker djupa sjöar, snabbströmmande floder och vattenreservoarer. Arten är en allätare och kan inta växtmaterial, men helst vattenlevande djur som mollusker, insekter, kräftdjur och grodyngel.

Kapskedanden har påträffats häcka året runt, i östra Sydafrika med en topp juli-september och i sydvästra Kapprovinsen augusti-december. Den häckar i par men kan samlas i grupper i områden där det råder brist på boplatser. Boet är en grund fördjupning i marken som den fodrar med växtmaterial och dun, och det placeras vanligtvis nära vatten. Honan lägger fem till tolv gräddfärgade ägg som hon ruvar själv, i 27-28 dagar.

Utanför häckningstid ses den i smågrupper, endast sällsynt i antal upp till 600 individer. Efter häckning ruggar de vuxna fåglarna och blir flygoförmögna i cirka 30 dagar. De söker under denna period skydd ute på stora öppna vattenytor.

Utbredning och systematik
Fågeln förekommer främst i Sydafrika och mer lokalt längre norrut i Namibia, Botswana, Zimbabwe, södra Angola, Lesotho, Moçambique och Zambia. Den är huvudsakligen en stannfågel men kan genomföra lokala säsongsbundna förflyttningar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet
Tillsammans med exempelvis skedand och blåvingad årta förs kapskedand numera oftast till släktet Spatula. Flera genetiska studier visar att dessa, liksom årta och gulkindad kricka står närmare ångbåtsänder i Tachyeres och sydamerikanska änderna i de monotypiska släktena Speculanas, Lophonetta och Amazonetta. Svenska BirdLife Sveriges taxonomikommitté följde efter 2022.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Sir Andrew Smith (1797-1872), skotsk zoolog och etnolog som utforskade Sydafrika och blev första överintendent på Cape Town Museum.

Referenser

Externa länkar

Änder
Fåglar i etiopiska regionen
Gulnäbbad and

Gulnäbbad and (Anas undulata) är en afrikansk andfågel i familjen änder.

Utseende och läte

Gulnäbbad and är en genomgående gråbrun gräsandsstor and med mörkt huvud och klargul näbb, med svart näbbrygg. Den har vit vingundersida och har en vitkantad grön vingspegel. Könen är lika, och juvenilen är något mörkare. Underarten rueppelli är mörkare och har ljusare näbb och blå vingspegel. Hanen har ett krickliknande vissling medan honan har ett gräsandsliknande kvack.

Utbredning och systematik
Gulnäbbad and är en vanligt förekommande häckfågel i södra och östra Afrika. Den är huvudsakligen en stannfågel men gör lokala förflyttningar under torrperioder för att finna lämpliga vatten.

Gulnäbbad and delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Anas undulata undulata – förekommer lokalt från Kenya och Uganda till Angola och Sydafrika; även lokalt i östra Nigeria och centrala Kamerun, även om underartstillhörigheten är osäker
 Anas undulata rueppelli – förekommer från Eritrea, Etiopien och östra Sydsudan till norra Uganda (utgången?) och norra Kenya

Tillfälligtvis har den setts längre norrut i både Kamerun och Somalia.

Ekologi
Gulnäbbad and lever i sötvattensbiotoper i övervägande öppna miljöer och födosöker främst i skymningen eller på natten. Arten är en allätare som äter både vegetabilier som frukt, frön, rötter, växtdelar och säd, och animalisk föda som kräftdjur, mollusker samt vattenlevande insekter och deras larver.

Fågeln häckar direkt på marken i tät vegetation i närheten av vatten, vissa bon med en tunnel genom omgivande växtlighet, och lägger sex till tolv ägg. Den är en utpräglad flockfågel utanför häckningsperioden och kan bilda mycket stora flockar.

Status och hot
Den södra nominatformen minskar på grund av konkurrens och hybridisering med introducerade förvildade gräsänder. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser dock att arten på det hela har en stabil populationsutveckling. Detta i kombination med en stor population och ett stort utbredningsområde gör att beståndet för gulnäbbad and anses vara livskraftigt (LC).

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i etiopiska regionen
Hawaiiand

Hawaiiand (Anas wyvilliana) är en fågel i familjen änder inom ordningen andfåglar som förekommer i Hawaiiöarna.

Utseende och läten 
Hawaiianden är en liten mörkbrun simand med orange ben. Hanen förekommer i två varianter: dels färggladare med grönfläckig hjässa och nacke samt rödaktigt bröst, dels dovare och honliknande, det vill säga brunfläckig med rödare inslag på bröstet. Båda varianter har olivgrön näbb med ett mörkt märke. Vingspegeln är smaragdgrön till lilablå. Jämfört med gräsandshonan är hawaiianden mycket mindre och har gulbruna istället för vita yttre stjärtfjädrar. Hawaiiandens läte påminner om gräsandens kvackande, men mjukare och mer sällan använt.

Levnadssätt 
Hawaiianden bebor våtmarker, sjöar, träsk, översvämmade gräsmarker, bergsåar och av människan skapade vattenmiljöer. Den häckar året runt, men mest mellan mars och juni. Hawaiianden är en opportunist och äter både invertebrater, frön och växtdelar. Den föredrar större våtmarker minst 600 meter från närmaste hus.

Utbredning och status 
Ursprungligen förekom arten på alla större öar i ögruppen Hawaiiöarna utom Lanai och Kahoolawe, men numera är den begränsad till öarna Kauai och Niihau. Orsaken till artens tillbakagång och försvinnande från övriga öarna var troligen en kombination av predationstrycket från införda predatorer, habitatförlust och jakt. Med hjälp av fåglar uppfödda i fångenskap har den återintroducerats till Oahu, Hawaii och Maui. Alla fåglar i de återintroducerade populationerna är dock inte rena hawaiiänder, utan många är hybrider mellan hawaiiand och gräsand. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som starkt hotad. Världspopulationen uppskattas till cirka 1500 vuxna individer.

Systematik 
Trots att arten hybridiserar med gräsand är de långt ifrån varandras närmaste släktingar. Genetiska studier visar snarare att hawaiianden tillhör en grupp Anas-änder där även laysanand (A. laysanensis), filippinand (A. luzonica) och stripand (A. superciliosa) ingår.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn wyvilliana hedrar Sir Charles Wyville Thompson (1830-1882),engelsk naturforskare som ledde Challengerexpeditionen 1873-1876.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i oceaniska regionen
Endemiska fågelarter i Hawaiiöarna