kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Harghita

Harghita är ett län (județ) i Rumänien med 332 366 invånare (2018). Det har 4 municipiu, 5 städer och 58 kommuner

Municipiu 
 Miercurea Ciuc
 Gheorgheni
 Odorheiu Secuiesc
 Toplița

Städer 
 Băile Tușnad
 Bălan 
 Borsec
 Cristuru Secuiesc
 Vlăhița

Kommuner 
 Atid 
 Avrămeşti 
 Bilbor 
 Brădeşti 
 Căpâlniţa 
 Cârţa 
 Ciceu 
 Ciucsângeorgiu 
 Ciumani 
 Corbu 
 Corund 
 Cozmeni 
 Dăneşti 
 Dârjiu 
 Dealu 
 Ditrău 
 Feliceni 
 Frumoasa 
 Gălăutaş 
 Joseni 
 Lăzarea 
 Leliceni 
 Lueta 
 Lunca de Jos 
 Lunca de Sus 
 Lupeni 
 Mădăraş 
 Mărtiniş 
 Mereşti 
 Mihăileni 
 Mugeni 
 Ocland 
 Păuleni-Ciuc 
 Plăieşii de Jos 
 Porumbenii 
 Praid 
 Racu 
 Remetea 
 Săcel 
 Sâncrăieni 
 Sândominic 
 Sânmartin 
 Sânsimion 
 Sântimbru 
 Sărmaş 
 Satu Mare 
 Secuieni 
 Siculeni 
 Şimoneşti 
 Subcetate 
 Suseni 
 Tomeşti 
 Tulgheş 
 Tuşnad 
 Ulieş 
 Vărşag 
 Voşlăbeni 
 Zetea

Demografi

Referenser

Externa länkar 

Rumäniens provinser
Ingemar Carlehed

Gustav Ingemar Carlehed, född 24 april 1945 i Kvänums församling, Västra Götalands län, är en svensk skådespelare, röstskådespelare, regissör, teaterchef och teaterpedagog. Han är far till skådespelaren Lisa Carlehed.

Biografi
Carlehed är uppväxt utanför Vara och gick gymnasiet i Skara och därefter Skara Skolscen. År 1971 utexaminerades han från Statens scenskola i Göteborg och har sedan dess varit knuten till Göteborgs stadsteater, där han gjort många framträdande roller, bland annat som Furst Bolkonskij i Krig och fred. Med teaterrollerna kom också ett flertal TV- och filmroller och Carlehed har under decennier varit flitigt anlitad som uppläsare, skådespelare och regissör för Sveriges Radio; bland annat medverkan och regi i Radioteaterns Minns ni fröken Meitner (2004) av Robert Marc Friedman.

1991-1995 var han chef för Teater Halland. Han har regisserat ett trettiotal teaterpjäser framför allt på Göteborgs stadsteater och Teater Halland. Sedan 1980-talet har Carlehed också varit lärare vid Skara Skolscen. 

År 2000 promoverades han till teknologisk hedersdoktor vid Chalmers tekniska högskola i Göteborg.

Carlehed har sedan 80-talet ägnat sig en hel del åt röstskådespeleri, och har bl.a. gjort rösten till Oskar i Piff och Puff – Räddningspatrullen, Kung Triton i TV-serien Den lilla sjöjungfrun och berättarrösten i filmerna om Nalle Puh. Han har även varit speaker-röst på TV-kanalen Boomerang.

Filmroller i urval 

 

 (TV-film)

 1983 - Fragglarna
 1984 - Lucky Luke
 1985 - Wuzzlarna
 1985 -  Asterix – gallernas hjälte
 1986 - My Little Pony – Ett äventyr
 1987 - Bravestarr
 1987 - Skogsfamiljerna
 1987 - Duck Tales
 1988 - Knatte, Fnatte och Tjatte på äventyr: Vattenankor
 1989 - Piff och Puff – Räddningspatrullen

 1990 - Luftens hjältar
 1990 - Farbror Joakim och Knattarna i jakten på den försvunna lampan
 1991 - Darkwing Duck
 1992 - Den lilla sjöjungfrun
 1994 - Mumfie
 1995 - Spice Jem: Dubbellivet 
 1995 - Spice Jem: Filmkontraktet  
 1996 - Polisen och pyromanen
 1996 - Quack Pack
 1997 - Dumbo
 1997 - Nalle Puh och jakten på Christoffer Robin
 1997 - Glappet
 1997 - Lånarna
 1998 - Rena rama Rolf 
 1999 - Vita lögner
 1999 - Inspector Gadget
 2000 - Tigers film

 2000 - Den lilla sjöjungfrun II – Havets hemlighet
 2000 - Jalla! Jalla!
 2001 - Boken om Nalle Puh

Teater

Roller

Källor

Externa länkar 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska röstskådespelare
Svenska teaterchefer
Svenska teaterregissörer
Hedersdoktorer vid Chalmers tekniska högskola
Födda 1945
Män
Levande personer
Svenska teaterpedagoger
Svenska skådespelare under 2000-talet
Personer från Kvänums socken
Ilfov

Ilfov är ett län (județ) i Rumänien med 423 315 invånare (2018). Det omger landets huvudstad, Bukarest, och utgör tillsammans med denna stad en av landets åtta utvecklingregioner. De flesta administrativa funktioner styrs från Bukarest, men vissa myndigheter är utplacerade i städerna Buftea och Otopeni.

Administrativ indelning 
Ilfov är indelad i 8 städer och 32 kommuner.

Städer 
 Bragadiru
 Buftea
 Chitila
 Măgurele
 Otopeni
 Pantelimon
 Popești-Leordeni
 Voluntari

Kommuner 
 1 Decembrie
 Afumați
 Balotești
 Berceni
 Brănești
 Cernica
 Chiajna
 Ciolpani
 Ciorogârla
 Clinceni
 Copăceni
 Corbeanca
 Cornetu
 Dărăști
 Dascălu
 Dobroiești
 Domnești
 Dragomirești Vale
 Găneasa
 Glina
 Grădiștea
 Gruiu
 Jilava
 Moara Vlăsiei
 Mogoșoaia
 Nuci
 Periș
 Petrăchioaia
 Snagov
 Ștefăneștii de Jos
 Tunari
 Vidra

Källor

Externa länkar 

Rumäniens provinser
Neamț

Neamț är ett län (județ) i Rumänien med 571 755 invånare (2018). Det har 2 municipiu, 3 städer och 76 kommuner.

Municipiu 
 Piatra Neamț
 Roman

Städer 
 Bicaz
 Roznov
 Târgu Neamț

Kommuner

Demografi

Referenser

Externa länkar 

Rumäniens provinser
Interscope Racing

Interscope Racing var ett amerikanskt formel 1-stall som deltog i ett par lopp i slutet av 1970-talet.

Stallet med Danny Ongais som förare kvalade in till två lopp  och han kom som bäst sjua i Kanada.  försökte han förkvalificera sig två gånger men misslyckades.


F1-säsonger

Noter

Källor

Privata formel 1-stall
Olt (județ)

Olt är ett län (județ) i södra Rumänien med 441 079 invånare (2018). Det har 2 municipiu, 6 städer och 93 kommuner.

Municipiu
 Slatina
 Caracal

Städer
 Balș
 Corabia
 Drăgănești
 Piatra Olt
 Potcoava
 Scornicești

Kommuner

Referenser

Externa länkar

Rumäniens provinser
Prahova

Prahova är ett län (județ) i Rumänien med 799 012 invånare (2018). Det har 2 municipiu, 12 städer och 89 kommuner. Samma namn finns på en flod i området.

Municipiu
 Ploiești
 Câmpina

Städer
 Azuga
 Băicoi
 Boldești-Scăeni
 Breaza
 Bușteni
 Comarnic
 Mizil
 Plopeni
 Sinaia
 Slǎnic
 Urlați
 Vălenii de Munte

Kommuner

Demografi

Referenser

Externa länkar

Rumäniens provinser
Twyfelfontein

Twyfelfontein är ett område i regionen Kunene i Namibia som har hällristningar med omkring 2 000 figurer. 2007 blev detta område Namibias första världsarv.

Hällristningarna vid Twyfelfontein skapades under ett par tusen år före år 1000 e.Kr. Jägar-/samlarfolket som bodde i regionen skapade dem som en del av sina ritualer. Ristningarna visar noshörningar, elefanter, strutsar och giraffer såväl som avbildningar av människors och djurs fotavtryck. Några av figurerna, däribland "Lejonmannen", avbildar förvandlingen av människor till djur.

Arkeologer har grävt fram objekt i två olika delar av området bland annat sten, pendanger och stenar till pärlhalsband. Twyfelfontein har också sex klipputsprång varunder avbildningar av människor målats i rödockra.

Skapandet av nya verk upphörde troligen när jordbruket tog över omkring år 1000 e.Kr.

Källor

Världsarv i Namibia
Världsarv inskrivna 2007
Störartade fiskar

Störartade fiskar (Acipenseriformes) är en ordning i underklassen strålfeniga fiskar med två nu levande familjer, störfiskar (Acipenseridae) och skedstörar (Polyodontidae), som tillsammans innehåller 30 arter.

Störartade fiskar är den enda ordningen med nu levande arter i infraklassen broskganoider (Chondrostei) [i källan beteknad som underklass]. Flera utdöda ordningar av broskganoider blev beskrivna.

De störartade fiskarna hör till de primitivaste i underordningen strålfeniga fiskar och är kända som fossil sedan krita. Kännetecken för ordningen är ett skelett som inte helt består av ben, utan till en del även av brosk, platt nos, en utsträckbar mun, samt känsliga skäggtömmar. Flera arter kan uppnå en för fiskar förhållandevis mycket hög livslängd och några kan som fullvuxna bli väldigt stora, som hus, europeisk stör och atlantisk stör.

Alla arter i ordningen är uppförda på IUCN:s röda lista över hotade arter, främst därför att de fiskats allt för intensivt som matfiskar eller för sin eftertraktade rom, som används till kaviar.

Taxonomi 
Störartade fiskar (Acipenseriformes) 
 Familj störfiskar (Acipenseridae)
 Underfamilj Acipenserinae
 Släkte Acipenser
 Släkte Huso
 Huso dauricus
 Hus (Huso huso)
 Underfamilj Scaphirhynchinae
 Släkte Scaphirhynchus 
 Släkte Pseudoscaphirhynchus
 Familj skedstörar (Polyodontidae)
 Släkte Polyodon
 Skedstör (Polyodon spathula)
 Släkte Psephurus
 Svärdstör (Psephurus gladius)

Källor
Denna artikel är baserad på en översättning från tyskspråkiga Wikipedia 24 juli 2009

Noter

Externa länkar
Finlandssvenskt filmcentrum

Finlandssvenskt filmcentrum är en finlandssvensk förening som arbetar för en levande svenskspråkig filmkultur i Finland. Föreningen grundades 1989 och den har kanslier i Helsingfors och Åbo. Det finns också ett filialkansli i Vasa.

Verksamhet 
Kulturföreningens verksamhet finansieras bland annat av Svenska Kulturfonden, Konstsamfundet och undervisningsministeriet i Finland. Föreningen bedriver ingen produktionsverksamhet men däremot en omfattande pedagogisk verksamhet. Verksamheten omfattar exempelvis:

att verka för ett ökat utbud av svenskspråkig och nordisk film i Finland, både för barn och vuxna. Det sker främst genom deras eget import- och distributionsbolag, Kinoscreen.
att göra den finlandssvenska filmen mer synlig. Föreningen anordnar bland annat evenemangen Finlandssvensk filmmönstring och Filmfest. Dessutom medverkar den i flera olika lokala filmfestivaler.
att stöda biografverksamheten på mindre orter i Svenskfinland. Föreningen har också en ambulerande biograf i sin ägo, med hela svenskbygden i Finland som verksamhetsfält. 
att informera allmänheten och beslutsfattare om specifikt finlandssvenska filmfrågor.
att utveckla skolbioverksamheten i svenskspråkiga skolor. I samarbete med skolor, kommuner och lokala biografer genomför föreningen skolbio- och knattebiovisningar.
att tillhandahålla upplysnings- och informationsservice gentemot allmänheten i frågor som rör film och filmvisning.
att fungera som påtryckningsorgan gentemot filmbranschen och andra beslutsfattare. Det tar sig uttryck exempelvis genom att agitera för svenskspråkig textning av film, kämpa för anslag för svenskspråkig filmproduktion och medvetandegöra behovet av svenskspråkiga versioner av utländska barnfilmer.

Filmtidning 
Filmcentrum ger ut tidningen Filmjournalen. Tidningen är Finlands enda svenskspråkiga filmtidning och den utkommer med fyra nummer per år.

Ordförande 
Finlandssvenskt filmcentrums nuvarande (2011) ordförande är Claes Olsson.

Källor 
Finlandssvenskt filmcentrums webbplats 

Intresseorganisationer i Finland
Organisationer bildade 1989
Filmföreningar
Finlandssvensk kultur
Föreningar i Finland
Sophie Bennett

Sophie Bennett, född 6 februari 1989 är en kanadensisk skådespelare och sångerska. Hon är mest känd för att ha medverkat i den australiska tv-serien The Saddle Club med Lara Jean Marshall och Keenan MacWilliam.

Tidigt liv
Sophie Bennett föddes 1989 i en familj som länge hållit på med konst såsom skådespeleri, sång, skrivning och regissering, och utvecklade sin kärlek till skådespeleri vid tidig ålder. Hennes första skådespelarjobb var för en babyshampooreklam. Vid tidig ålder började hon också sjunga. Förutom skådespeleri och sång spelar hon också fotboll, tränar surfning, snowboarding, ridsport, basket och cykling. Hon har två bröder; Zachary och Gareth, samt en syster Mairon.

Bennett flyttade till Australien för sex månader 2000 efter att ha fått beskedet om medverkande i The Saddle Club baserad på en bokserie skriven av Bonnie Bryant.

Sångkarriär
Under 2001-2004 spelade hon in 4 Saddle Club-album ("Fun For Everyone", "On Top of the World", "Friends Forever", "Hello World: The Best of the Saddle Club" samt "Secrets & Dreams").

2003 skrev hon kontrakt med det australensiska skivbolaget Shock Records och har givit ut 2 skivor och två singlar med hennes Saddle Club-vän Kia Luby.

Filmografi

Externa länkar
 

Kvinnor
Födda 1989
Kanadensiska skådespelare
Levande personer
Kanadensiska sångare
Far, jag kan inte få upp min kokosnöt

"Far, jag kan inte få upp min kokosnöt" (originaltitel "I've Got a Lovely Bunch of Coconuts") är en sång skriven av Fred Heatherton (musik) med svensk text av Povel Ramel. Den svenska originalinspelningen från 1950 gjordes av Povel Ramel, Martin Ljung (i rollen som "far") och Barbro Wilhelmsdotter-Rak. Den sjöngs in i Stockholm 31 augusti 1950 och utgavs på 78-varvaren HMV X 7654. "Far, jag kan inte få upp min kokosnöt" har bland annat sjungits i Allsång på Skansen.

I original är det en engelsk music hall-sång från 1944. Den spelades in av Freddy Martin 1949 och av Danny Kaye 1950.  Povel Ramel fick i uppdrag av sitt förlag Reuter & Reuter att skriva en text på svenska. Det är en mycket fri översättning — bara ordet coconuts/kokosnöt är kvar från originaltexten.

Sången spelas bland annat i filmen Mitt liv som hund från 1985. Melodin sjungs av Zazu i Lejonkungen från 1994. Sången har också tolkats av Björn Skifs.

Källor

Noter 

Låtar av Povel Ramel
Sånger 1944
Sånger om växter
Michael Foot

Michael Mackintosh Foot, född 23 juli 1913 i Plymouth, Devon, död 3 mars 2010 i Hampstead, London, var en brittisk politiker (Labour). Foot betraktades som en del av Labours vänsterflygel och var ledare för partiet från 1980 till 1983.

Michael Foot efterträdde James Callaghan som partiledare för Labour, som efter partiets förlust till Margaret Thatchers Conservative Party förlorat mandaten för att bilda regering och hamnat i opposition. Under sin tid som ledare för Labour motsatte sig partiet ofta den politik som fördes av den dåvarande regeringen. Michael Foots period som ledare för Labour anses traditionellt vara mindre lyckad, då han ledde partiet till den största valförlusten för något parti i Storbritannien sedan 1945. Labours valmanifest 1983 pekas ofta ut som en faktor för valförlusten, då dokumentet förespråkade både ensidig kärnvapennedrustning och höjda skatter, åsikter som hade lågt stöd i Storbritannien under 1983 års valrörelse. Gerald Kaufman, en politiker på Labours högerkant, kallade manifestet för "the longest suicide note in history" ("historiens längsta självmordsbrev"). Att manifestet var ovanligt långt berodde på att partiets vänsterflygel fått igenom att alla politiska positioner som beslutats om på partikongressen skulle inkluderas i manifestet.  Efter att Labour förlorat 1983 års val stort - det konservativa partiet bibehöll makten med en majoritet av 144 platser i underhuset - efterträddes Foot som partiledare och oppositionsledare av Neil Kinnock. Foot avled den 3 mars 2010, efter en tids sjukdom.

Källor

Externa länkar 

Avlidna 2010
Partiledare för Labour Party
Storbritanniens lordpresidenter
Födda 1913
Personer från Plymouth
Alumner från Wadham College, Oxford
Män
Magnus G. Graner

Per Magnus Gustav Graner, född 19 mars 1968, död 19 oktober 2014, var en svensk jurist, politiker (M) och ämbetsman. Han var statssekreterare hos Beatrice Ask vid Justitiedepartementet 2006-2014. Graner var även länsförbundsordförande för Moderaterna i Uppsala län 1999-2014.

Graner engagerade sig tidigt i Moderata Ungdomsförbundet (MUF) i Uppsala och blev ledamot i MUF:s förbundsstyrelse under Fredrik Reinfeldts ordförandeskap. Graner studerade samtidigt juridik för att sedan fullgöra notarietjänstgöring i Uppsala. Han blev sedermera advokat med inriktning på affärsjuridik. 

Vid sidan av sin juristverksamhet har Graner varit aktiv i kommunpolitiken och var även efter att ha blivit statssekreterare ledamot av kommunfullmäktige i Uppsala. Han var ordförande i det kommunala aktiebolaget Uppsala Konsert & Kongress.

Externa länkar 

Tove Lifvendahls blogg
Jan Nordlings blogg

Födda 1968
Svenska moderater
Svenska advokater
Svenska statssekreterare
Män
Kommunalråd i Uppsala kommun
Avlidna 2014
Vagnchef

Vagnchef är en besättningsbefattning vanligtvis tillhörande stridsfordon, stridsvagnar och dylika militära fordon. Vagnchefen är befäl över besättningen och leder vagnen i strid, oftast ansvarar vagnchefen även för sambandet med övriga vagnar och resten av kompaniet.

Militära termer och begrepp
Christer G. Wennerholm

Christer Erik Govert Wennerholm, född 16 mars 1953, är en svensk politiker (moderat). Han var landstingsråd i Stockholms läns landsting 2002–2014, landstingsråd i opposition 2002–2006 med ansvar för sjukvårdsfrågor, därefter landstingsråd med ansvar för trafikfrågor, 1:e vice ordförande i landstingsstyrelsen, vice ordförande i landstingsrådsberedningen, ordförande i styrelsen för AB Storstockholms Lokaltrafik (SL) och Svenska Lokaltrafikföreningen (SLTF). Han lämnade sina uppdrag efter valet 2014. 

Han är även ledamot i Stockholms kommunfullmäktige sedan 1998. Tidigare har han varit förbundsombudsman i Moderata ungdomsförbundet och politisk sekreterare för moderaterna i landstinget. Christer G Wennerholm var även ordförande för Mälardalsrådet 2008–2009 och 2013–2015, en organisation som samlar 57 kommuner och 5 landsting som verkar för att stärka Stockholm-Mälarregionens attraktivitet och konkurrenskraft. 

Han var tidigare sambo med Beatrice Ask och har en son med henne.

Han har tidigare varit ordförande i Öppna Moderater, moderaternas gayorganisation. Wennerholm är öppet homosexuell sedan 1991.

Källor

Externa länkar

 Egen blogg
 Mälardalsrådet

Födda 1953
Svenska moderater
Svenska landstingsråd
Män
Levande personer
Intertotocupen 2006

Intertotocupen 2006 var 2006 års upplaga av Intertotocupen (eller Tipscupen). Det spelades tre rundor och elva lag kvalificerade sig för Uefacupen 2006/2007. Detta var den första upplagan av cupen då en enskild vinnare utsågs, vilket avgjordes genom att se vilket lag av de elva vinnarna som gick längst i Uefacupen 2006/2007.

Omgång 1 
Den första matchen i omgången spelades 17 och 18 juni 2006 och den andra matchen spelades den 24 och 25 juni 2006.

Omgång 2 
Den första matchen i omgången spelades den 1 och 2 juli 2006 och den andra matchen spelades den 8 och 9 juli 2006.

Omgång 3 
Den första matchen i omgången spelades den 15 och 16 juli 2006 och den andra matchen i omgången spelades den 22 juli 2006. De elva vinnarna fick spela i Uefacupen 2006/2007.

Anmärkningslista

Se även 
 Uefa Champions League 2006/2007
 Uefacupen 2006/2007

Referenser

Webbkällor 

2006
Fotbollssäsongen 2006
2006 i Europa
De tre kungarikenas krig

De tre kungarikenas krig (engelska: Wars of the Three Kingdoms) var en serie väpnade konflikter som ägde rum i Skottland, Irland och England mellan 1639 och 1651, då dessa tre länder lydde under samme kung.

Dessa konflikter handlade om kungens makt i förhållande till kyrkan och parlamentet: Skulle kungen eller prästerskapet vara kyrkans överhuvud? Skulle kungen ha rätt att ta ut skatter och sätta upp beväpnade styrkor utan parlamentets godkännande?

Krigen hade och ett nationellt inslag eftersom Irland och Skottland öppet ifrågasatte Englands överhöghet bland de tre kungarikena. Det engelska parlamentets (under Oliver Cromwell) seger över kungen, irländarna och skottarna lade grunden för dagens Storbritannien som en konstitutionell monarki, med London som maktcentrum.  

Vid samma tid ägde en rad liknande konflikter rum i Europa — som Fronden i Frankrike och upproren i Nederländerna, Katalonien och Portugal mot det spanska styret. En del historiker betraktar denna period som en av de allvarligaste politiska kriserna i Europas historia, kännetecknad av konservativa samhällsgruppers uppror mot absoluta monarker med centralistiska ambitioner.

Krigen som räknas till de tre kungarikenas krig är:

 Biskopskrigen 
 Irländska konfederationskrigen
 Skotska inbördeskriget 
 Engelska inbördeskriget
 Första engelska inbördeskriget
 Andra engelska inbördeskriget
 Tredje engelska inbördeskriget

Bakgrund

De tre kungarikena hade nyligen fått samme monark. Sedan 1541 hade Englands monarker också styrt kungariket Irland genom det irländska parlamentet, medan Wales blivit en del av kungariket England. När Jakob VI av Skottland 1603 också blev Jakob I av England började problemen.

Engelska krig
Irländska krig
Skotska krig
Tretal
Biskopskrigen

Biskopskrigen (, latin: Bellum Episcopale) var två väpnade konflikter mellan Karl I av England och skotska presbyterianer 1639 och 1640, som lade grunden för det Engelska inbördeskriget.

Den skotska reformationen 1560 ledde till oenighet och mångårig oklarhet kring hur kyrkan skulle styras. Under 1580-talet framträdde två tydliga huvudmotståndare, presbyterianerna (som förordade att kyrkliga domstolar skulle leda kyrkan) och episkopalerna (som ville ha biskopsstyre). De sistnämnda backades upp kung Jakob VI som sagt "utan biskop - ingen kung". I början av sextonhundratalet återinsatte Jakob en rad biskopar och under 1630-talet började han utse dem till medlemmar av Högsta rådet (regeringens högsta utövande organ i Skottland) samtidigt som många adelsmän lämnades utanför detsamma. 1635 utnämndes ärkebiskop John Spottiswood till rikskansler. Denna utveckling upplevdes som ett hot av den skotska adeln.

År 1637 beslutade Jakob VI:s son, Karl I, att införa en ny anglikanskt inspirerad bönebok i den Skotska kyrkan. I februari 1638 gjorde presbyterianerna och adelsmännen gemensam sak och presenterade ett manifest i vilket man tog avstånd från kungens alla försök till "anglifiering" av kyrkan. I november samma år beslutade kyrkans generalförsamling att avsatta alla biskoparna. Kung Karl krävde att detta beslut skulle upphävas men presbyterianerna vägrade. Kriget var ett faktum.

Första biskopskriget 
Sommaren 1639 samlade Karl I en armé på 20 000 soldater och marscherade mor den skotska gränsen. Vid floden Tweed mötte han de skotska motståndsstyrkorna under ledning av general Alexander Leslie. De båda arméerna slog läger på var sin sida om floden. De var båda dåligt utrustade och sjukdomsdrabbade och ovilliga att gå till attack.

Man enades därför om fredsavtalet i Berwick den 18 juni, enligt vilket båda parter skulle upplösa sina arméer och kungen gav den Skotska kyrkans generalförsamling och det skotska parlamentet rätt att samlas.
 
Den nya generalförsamlingen vidhöll besluten från den första och parlamentet gick ännu längre och avsade sig all kunglig övermakt.

Andra biskopskriget 
Detta var oacceptabelt för kungen. Han kallade samman det engelska parlamentet, för att få stöd för ett nytt krig mot Skottland. Han visade upp ett brev som skottarna skrivit till den franske kungen Ludvig XIII i vilket man begärde medling. Karl fick dock inte det parlamentariska stöd som han hoppats på. Detta uppmuntrade skottarna att gå till attack och tvinga kung Karl att ge sig på samtliga punkter.

Engelska krig
Skottlands historia
Skotsk självständighet
Cliftonville FC

Cliftonville FC är ett nordirländskt fotbollslag och spelar i NIFL Premiership. Klubben grundades den 20 september 1879 av John McCredy McAlery i norra Belfast, vilket gör Cliftonville till den äldsta fotbollsklubben i landet. Sedan 1890 har klubben spelat på Solitude, som tar 8000 personer. Supportrarna kommer mestadels från norra och västra Belfast. Laget har vunnit ligan fem gånger (1906, 1910, 1998, 2013 och 2014) samt den irländska cupen 8 gånger.

Meriter 
 Irish Premier League
 Vinnare (5): 1905/06, 1909/10, 1997/98, 2012/13, 2013/14
 Irish Cup
 Vinnare (8): 1882/83, 1887/88, 1896/97, 1899/00, 1900/01, 1906/07, 1908/09, 1978/79
 Irish League Cup
 Vinnare (2): 2003/04, 2012/13
 Gold Cup
 Vinnare (3): 1923, 1933, 1980

Trikåer 
Hemmakit

Placering tidigare säsonger

Referenser

Externa länkar 
 Officiell Hemsida på cliftonvillefc.net
 Cliftonville FC på facebook
 Cliftonville FC på SoccerWay
 Cliftonville FC på SofaScore
 Cliftonville FC på FlashScore

Fotbollsklubbar i Nordirland
Sportklubbar bildade 1879
Sport i Belfast