kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Max von Schillings

Max Ernst Julius von Schillings, född den 19 april 1868 i Düren, Rhenprovinsen, Preussen, död den 24 juli 1933 i Berlin, var en tysk tonsättare, bror till Karl Georg Schillings.

Schillings idkade musik- och universitetsstudier i Bonn och München, gjorde sig efter hand känd genom större kompositioner och fick professors titel 1903 samt anställdes 1908 som dirigent vid Stuttgarts hovteater, med titeln generalmusikdirektör. Schillings blev 1911 filosofie hedersdoktor i Tübingen och Heidelberg samt adlades 1912. Samma år blev han ledamot av Musikaliska akademien i Stockholm. 

Hans musikdrama Ingwelde (1894) ställde honom med ens i främsta ledet av Richard Wagners epigoner. På samma gång som Schillings där visade sig ha fullständigt tillägnat sig mästarens stil och teknik, röjdes drag av egenart i melodiskt, tematiskt och instrumentalt avseende. Schillings övriga sceniska verk är det glättiga Der Pfeifertag (1899, i "Mästersångarnas" anda), Moloch (1906) och det med mycket bifall hälsade Mona Lisa (1915), som lär förete någon påverkan av Richard Strauss och vid vars urpremiär svensken John Forsell medverkade i den svartsjuke makens roll. 

Schillings komponerade vidare en symfonisk prolog till Sofokles Konung Oidipus (1900), musik till Aischylos Oresteia (samma år) och till första delen av Goethes Faust (1908), orkesterfantasierna Meergruss och Seemorgen (1896), Ein zwiegespräch (för violin och violoncell med liten orkester, 1897), en violinkonsert, en stråkkvartett, melodramerna Hexenlied (1902), Kassandra, Eleusisches fest och Jung Olaf (1898), den hymniska rapsodin Dem verklärten (efter Schiller, 1905), kantaten Hochzeitslied (efter Goethe), Glockenlieder för tenor och orkester, ett 40-tal sånger vid piano med mera.

Källor 

 

Tyska klassiska kompositörer
Romantiska kompositörer
Tyska operatonsättare
Tyska musikpedagoger
Hedersdoktorer vid Heidelbergs universitet
Hedersdoktorer vid Tübingens universitet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Personer från Düren
Födda 1868
Avlidna 1933
Män
Ugglan
Sörknatten

Sörknatten är ett berg och ett naturreservat i Ånimskogs socken i Åmåls kommun i Dalsland och en mindre del i Bengtsfors kommun.

Landformationerna i reservatet är unika i Sverige. Den kvartsitrika berggrunden tillhör Dalformationen och härbärgerar många sällsynta mossor och lavar. Området ingår i EU:s nätverk av skyddade naturområden, Natura 2000 och förvaltas av Västkuststiftelsen.

På Vingnäsbergen stod den dalsländske konstnären Otto Hesselbom och målade tavlan ”Vårt land” som nu finns på Nationalmuseum i Stockholm. Filmen om Ronja Rövardotter spelades till stor del in på Sörknatten.

Naturreservatet bildades 1981 och har därefter utökats 1997, 2015, 2016 och 2017.

Referenser

Källor
Västkuststiftelsen
Åmåls kommun

Noter

Externa länkar
Sörknatten, Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Berg i Dalsland
Naturreservat i Åmåls kommun
Naturreservat i Bengtsfors kommun
Natura 2000-områden i Västra Götalands län
Naturskyddsområden bildade 1981
Triggers

Triggers är andra singeln från Stockholmsbandet Plan Three och släpptes 2008 av skivbolaget Ninetone Records, med distribution av Universal Music.

Låten är inspelad i Sidelake Studios, Sundsvall samt LaCarr Studios och är producerat av Patrik Frisk, David Clewett och Plan Three.

Låten är öppningsspåret på bandets fullängdsdebutalbum Screaming Our Sins.

Musiksinglar 2008
Steve Bruce

Stephen Roger "Steve" Bruce, född 31 december 1960 i Corbridge strax väster om Newcastle, är en engelsk fotbollstränare och tidigare fotbollsspelare.

Som spelare hade Bruce positionen som mittback och han hade sina största framgångar under åren i Manchester United, där vann han bland annat Premier League tre gånger och UEFA Cupvinnarcupen en gång. 

Bruce startade sin tränarkarriär som spelande tränare i Sheffield United säsongen 1998-1999. 2001 tog han över tränarrollen i Birmingham City. Han var kvar i klubben till vintern 2007 då han tog över Wigan Athletic. Den 3 juni 2009 blev det klart att Bruce skulle träna Sunderland. Hans kontrakt med Sunderland var på tre år, men på grund av uteblivna resultat sparkades han under säsongen 2011/2012.

Externa länkar 
 

Födda 1960
Engelska fotbollsspelare
Engelska fotbollstränare
Spelare i English Football League
Spelare i Premier League
Spelare i Gillingham FC
Spelare i Norwich City FC
Spelare i Manchester United FC
Spelare i Birmingham City FC
Spelare i Sheffield United FC
Tränare i Sheffield United FC
Tränare i Huddersfield Town AFC
Tränare i Wigan Athletic FC
Tränare i Crystal Palace FC
Tränare i Birmingham City FC
Tränare i Sunderland AFC
Tränare i Hull City AFC
Tränare i Aston Villa FC
Tränare i Sheffield Wednesday FC
Tränare i Newcastle United FC
Tränare i West Bromwich Albion FC
Män
Levande personer
Personer från Newcastle-upon-Tyne
Brittiska idrottare under 1900-talet
Karl Georg Schillings

Karl Georg Josef Schillings, född den 11 december 1865, död den 29 januari 1921 i Berlin, var en tysk biolog och djurskyddsvän, bror till Max von Schillings.

Schillings reste 1896-97, 1899-1900, 1902 och 1903-04 i nuvarande Tanzania, Masaistäppen, och hemförde därifrån stora zoologiska samlingar av därvarande rika djurliv, företrädesvis storvilt, vilka kommit flera tyska museer till godo, men företrädesvis Museum für Naturkunde i Berlin. Högst intressanta är hans fotografier av de större djurens liv (kattdjur, elefanter, noshörningar och flodhästar), som han tog medelst teleapparat om dagen och blixtljus nattetid. 

Som tyska regeringens sakkunnige deltog Schillings i den internationella kongressen för djurens i Afrika skydd. Han har skrivit bland annat Mit Blitzlicht und Büchse (1905, flera upplagor), med omkring 300 fotografier, och Der Zauber des Eleléscho (1906), Die Tragödie des Paradiesvogels und des Edelreihers (1911) samt många skrifter i djurskyddsfrågan.

Litteratur 

 Manfred Becker, Bwana Simba (2008) - tyskspråkig biografi

Källor 
 

Tyska djurvänner 
Tyska fotografer under 1800-talet
Naturfotografer
Födda 1865
Avlidna 1921
Män
Tyska fotografer under 1900-talet
Håkan Malmström

Håkan Malmström, född 16 juli 1977, är en svensk före detta fotbollsspelare. Han spelade vanligtvis som försvarare.

Karriär
2004 till 2007 spelade Malmström för IF Brommapojkarna (det sista året i allsvenskan), och han skrev på för norska Ham-Kam 2008. I januari 2010 skrev han på för Superettan-klubben IK Brage. 

I november 2011 meddelade division 4-klubben FC Andrea Doria att man gjort klart med Håkan Malmström.

Källor

Håkan Malmström på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Spårvägens FF
Spelare i Vasalunds IF
Spelare i IF Brommapojkarna
Spelare i Hamarkameratene
Fotbollsspelare i IK Brage
Spelare i Superettan
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 1977
Levande personer
Män
Gålsjöns naturreservat

Gålsjöns naturreservat var ett naturreservat på den del av Kroppefjäll som ligger i Färgelanda kommun, vid Gålsjön, en vik av Ragnerudsjön. Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000 och förvaltas av Västkuststiftelsen.

Lerskiffern i berggrunden är kalk- och näringsrik och utgör en viktig förutsättning för den rika floran vid Gålsjön. Här växer bland annat lundelm, backskafting, nattviol, backvicker, tandrot, lunglav och blylav.

År 2010 gick Gålsjöns naturreservat upp i det nybildade naturreservatet Ragnerudsjöns branter.

Naturreservat i Färgelanda kommun
Arnauld

Arnauld är en fransk från Auvergne härstammande familj, av vars medlemmar flera intar ett framstående rum i Frankrikes historia.

Kända medlemmar 

 Antoine Arnauld den äldre
 Robert Arnauld d'Andilly
 Marie Angélique Arnauld
 Henri Arnauld
 Antoine Arnauld den yngre
 Antoine Arnauld den yngste
 Simon Arnauld de Pomponne

Källor 

 

Franska släkter
Orgelbyggare

Orgelbyggare är dels ett hantverksyrke, dels en benämning på företag som konstruerar, bygger och renoverar piporglar.

Många orgelbyggare är i grunden möbelsnickare. Utbildning till möbelsnickare finns inom gymnasieskolan och kan även finnas inom komvux. En gemensam skandinavisk vidareutbildning för orgelbyggare finns i Danmark.

Kända orgelbyggare

John Abbey (1785–1859)
Nils Ahlstrand (1785–1874)
Gustaf Andersson (1797–1872)
Johannes Andersson i Långaryd (1855-1922)
Frans Bohl (död 1687)
Johan Niclas Cahman (ca 1670–1737)
Aristide Cavaillé-Coll (1811–1899)
Carl Elfström (1830-1917)
Grönlunds Orgelbyggeri
John Grönvall Orgelbyggeri
Pehr Gullbergson (1780-1864)
Carl Hanner (1796–1847)
Olof Hedlund (ca 1707–1749)
Wilhelm Hemmersam (1909–1994)
Carl August Johansson (1824-1899)
Kangasala orgelfabrik 
Ingvar Johansson (1928-1994)
Zacharias Liljefors (1775-1818)
Johannes Magnusson (1804–1875)
Marcussen & Søn
Mårtenssons orgelfabrik
 Carl Nilsson (1818–1903)
Sven & Erik Nordström (1801–1887) resp. (1818–1907)
Adam Ravander
Karl Anders Rossander
Wilhelm Sauer (1831–1916)
Pehr Schiörlin (1736–1815)
Erik Adolf Setterquist (1809–1885)
Silbermann
Nils Strömbäck
Carl Thorenberg
Anders Thulé
Bror Axel Thulé
TH. Frobenius og Sønner Orgelbyggeri A/S
Lars Wahlberg (1724–1776)
Veikko Virtanen
Karl Gustav Wikström
Jonas Wistenius (1700–1777)
Gerald Woehl
Jens Zachariassen
Åkerman & Lund Orgelbyggeri
Per Larsson Åkerman (1826–1876)
Karl Öhman
Östlind & Almquist

Källor

Externa länkar
Svenska orgelsällskapet
International Society of Organbuilders
Hall of Fame (graffiti)

Hall of Fame är, inom graffitikulturen, en mur, byggnad eller vägg, ofta avsides belägen, där många graffitimålare har utfört målningar, i olika stilar och tekniker. En Hall of Fame kan vara laglig - alltså en yta som ställts till förfogande för ändamålet av exempelvis en kommun - eller olaglig. En Hall of Fame skiljer sig från andra platser där graffiti utövas främst genom att målningarna varken tvättas bort eller målas över. Som den allra första i sitt slag brukar nämnas murarna som omger en skolgård med adressen 106th Street/Park Avenue i Spanish Harlem, New York, och graffitimålarna Vulcan och Dez hörde till initiativtagarna 1981. Utifrån denna första Hall of Fame spred sig sedan bruket tillsammans med graffitimåleriet över hela världen, och idag har ofta även mindre orter en Hall of Fame.

Referenser

Graffiti
Still Broken

Still Broken är en singel från Stockholmsbandet Plan Three och gavs ut den 17 juni 2009 av skivbolaget Ninetone Records, med distribution av Universal Music.

Låten spelades in i LaCarr Studios samt Polar Studios och producerades av David Clewett, Plan Three och Patrik Frisk, mastrades av Erik Broheden i Masters Of Audio.

Låten är bandets första samarbete med Ninetone Records och producenten Patrik Frisk och är den första officiella singeln från bandets debutalbum Screaming Our Sins.

Referenser 
Webbplats för skivan
Listplacering 36 på Sverigetopplistan
Om skivan
Om skivan

Musiksinglar 2009
Laglig vägg

En laglig vägg är inom graffitikulturen en vägg eller mur som det från officiellt håll förklarats tillåtet att måla graffiti på. För närvarande existerar ett trettiotal lagliga graffitiväggar runt om i Sverige.

Exempel på städer som försökt bli mer eller mindre fria från klotter och illegal graffiti genom att införa legala graffitiväggar, graffitiskolor och utställningsverksamhet är Norrköping i Sverige och Brygge i Belgien. I Norrköping arbetar man med klotterväggar och att bejaka hip-hop-kulturen, men säger samtidigt att "vi tolererar inte målning på väggar, spårvagnar, tunnlar och annan egendom. Klotter är en kriminell handling och ska beivras enligt den lagstiftning som finns på området." I Brygge har de legala väggarna (Art Zones) kompletterats med en hård attityd mot illegal graffiti. Brygge fick European Crime Prevention Award 2001 för denna sin insats.

I graffitidebattens spår har också andra frågor aktualiserats som konstens, ungdomskulturens och reklamens roll i det offentliga rummet. År 2002 sade den svenska kulturministern att "Jag tror inte på batongmetoderna. Graffiti är ingenting som några politiker kan döda genom att föra krig. [...] Ett av de viktigaste kulturpolitiska målen som fastställts av riksdagen är just att verka för yttrandefriheten." Den lagliga vägg som funnits längst, sedan 1979, är den på P-huset Anna i Malmö.

Det är oklart om förekomsten av lagliga väggar är ett effektivt sätt att minska mängden klotter, trots att försök har gjorts  bland annat i Röda sten i Göteborg  och i Västerås . En del kommunalpolitiker anser att det inte är samhällets sak att uppmuntra till något som i huvudsak inte är tillåtet utan orsakar stora kostnader för skattebetalarna.

Den amerikanske sociologen Devon Brewer är en forskare som särskilt sökt jämföra olika bekämpningsmetoder ur flera olika perspektiv. Efter att ha gått igenom och jämfört traditionella strategier med alternativa sådana, säger han att: "Den lagliga metoden förser ungdomarna med nya möjligheter, och inte bara det: den har också potentialen att vara ett kostnadseffektivt alternativ till traditionella anti-graffitimetoder."

Referenser

Graffiti
Johan Leonard Belfrage

Johan Leonard Belfrage, född 4 november 1754, död 26 november 1820 på Malma, var en svensk generalmajor och godsägare. 

Belfrage var bland annat ägare till ett godskomplex omfattande Malma säteri, Thamstorp, Hedåkers säteri och Anestorp i Västergötland.

Han var gift med friherrinnan Hedvig Charlotta von Köhler (1775–1829).

Referenser

Tryckta källor 
 Gustaf Elgenstierna - Svenska adelns ättartavlor, Stockholm 1928.

Män
Födda 1754
Avlidna 1820
Johan Leonard
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska generaler
Nandurbar (distrikt)

Nandurbar är ett distrikt i delstaten Maharashtra i västra Indien. Distriktet bildades den 1 juli 1998, från att området tidigare varit en del av distriktet Dhule. Befolkningen uppgick till 1 311 709 invånare vid folkräkningen 2001, på en yta av 5 034 kvadratkilometer. Den administrativa huvudorten är Nandurbar.

Administrativ indelning 
Distriktet är indelat i sex kommunliknande enheter, tehsil:
 Akkalkuwa 
 Akrani 
 Nandurbar 
 Nawapur 
 Shahade 
 Talode

Städer 
Distriktets städer är:
 Nandurbar 
 Nawapur 
 Purushottamnagar 
 Shahade 
 Talode

Källor 

Distrikt i Maharashtra
Jay Elwing

Hjalmar Albert Emanuel Elfving, artistnamn Jay Elwing, född 27 december 1903 i Hälsingtuna socken, Gävleborgs län, Hälsingland, död 6 juli 1970 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, var en svensk musiker och orkesterledare. Hans instrument var violin och altsaxofon.

Jay Elwing turnerade flitigt i Sverige med sina orkestrar. I en av dem debuterade trumpetaren Weine Renliden 1949, då endast 15 år. Han gästspelade som dirigent i några av landets stora jazzorkestrar (nu storband), bland andra Sylmés Swingorkester (12 man). Under en 10-årsperiod arbetade han tidvis i USA som filmmusiker och jazzdirigent. Ett planerat återvändande hindrades av krigsutbrottet 1939. 

Efter att ha avslutat sin musikerbana 1960 arbetade Jay Elwing som turneledare och inspicient inom Folkparkernas Centralorganisation. Han är begravd på Jakobs kyrkogård i Hudiksvall.

Källor 
 Hjalmar Albert Emanuel Elfving på Gravar.se

Externa länkar
Tiden i USA
Sylmés orkester

Svenska orkesterledare
Svenska jazzmusiker
Svenska dirigenter
Svenska inspicienter
Svenska musiker under 1900-talet
Personer från Hälsingtuna socken
Pseudonymer
Födda 1903
Avlidna 1970
Män
Johan Gustaf Samuelson

Johan Samuelson, född 30 december 1850 i Västra Torsås socken, död 20 januari 1913 på Ekedal, Hyringa socken, var en svensk riksdagsman i första kammaren och godsägare. Han var far till Erik Samuelson och Oscar Samuelson samt morbror till Carl-Oscar Agell

Samuelson ägde godset Ekedal i Skaraborgs län, Västergötland. År 1904 inköpte han även det närbelägna godset Thamstorp som hans son; godsägaren och därefter chefen för Flyinge stuteri i Skåne; Oscar Samuelson, senare övertog.

Källor
Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Sveriges riksdag 1990) Band 4.

Noter 

Män
Födda 1850
Avlidna 1913
Svenska godsägare under 1800-talet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Personer från Västra Torsås socken
Svenska godsägare under 1900-talet
Arica y Parinacota

XV Región de Arica y Parinacota är en av de regioner som utgör Chile. Regionen är den nordligaste i landet och gränsar i norr till Peru och provinsen Tacna, i öster till Bolivia, i väster till Stilla Havet och i söder till Tarapacá. Huvudstad i regionen är Arica, och regionen är i sig uppdelad i de mindre provinserna Provincia de Arica och Provincia de Parinacota.

Regionen tillhörde tidigare regionen Tarapacá men den 8 oktober 2007 bildade provinserna Arica och Parinacota sin egen region efter år av planeringar.

Som en del av regionen Tarapacá tillhörde området före Stillahavskrigen Peru och ingick i den peruanska Tarapacáprovinsen, men övergick 1883 till Chile som ett resultat av kriget.

Befolkningen i provinsen uppgår till knappt 200 000 invånare, varav 180 000 i staden Arica med omgivningar.

Arica y Parinacota
Erik Nordström

Erik Nordström kan syfta på:

Erik Nordström (orgelbyggare) (1818–1907), orgelbyggare
 Erik Nordström (landsfiskal) (1891–1962)
 Erik Nordström (postdirektör) (1884–1971), svensk postirektör i Kina
Erik Nordström (sångare), sångare och låtskrivare, medlem i pop-duon Lilla Sällskapet (musikgrupp) och R&B-duon Ansiktet (musikgrupp)
Paradisfåglar (mytologi)

''För andra betydelser, se Paradisfågel.
Paradisfåglar är ett mytiskt väsen, fåglar som ständigt befinner sig i flykt och aldrig behöver landa. Dessa skall då stå i direkt förbindelse med paradiset självt, och vara magiska och lyckobringande. Dessa kallades också ibland för sylfer.

Under sent 1800-tal och början av 1900-talet, så kom det lastskepp till Europa från andra kontinenter med fåglar som blivit flådda på ett sätt som lämnade fågelkroppen intakt med fjädrar och allt, dock helt utan skelett. Detta startade rykten om att dessa fåglar var de mytologiska sylferna, eftersom man antog att en fågel utan skelett aldrig skulle behöva landa.

Författare som skrivit om paradisfåglar som mytologiska väsen, är till exempel Selma Lagerlöf. Hon berättar om sitt möte med en paradisfågel som orsaken till att hon blev helad från en sjukdom som gjorde att hon hade svårt att gå.

Djur inom mytologi
Lust, Caution

Lust, Caution (kinesiska: 色，戒, pinyin: Sè, Jiè) är en film från 2007, regisserad av Ang Lee. Filmen är baserad på novellen Sè, Jiè av kinesiska författaren Eileen Chang. Filmen vann Guldlejonet vid filmfestivalen i Venedig.

Referenser

Externa länkar
 

Kinesiska dramafilmer
Filmer 2007
WP:Projekt Kina
Guldbaggen för bästa utländska film
Filmer i regi av Ang Lee
Kinesiskspråkiga filmer
Japanskspråkiga filmer
Engelskspråkiga filmer
Hindispråkiga filmer
Hans Winkler

Den här artikeln behandlar den tyske botanikern. För den tyske ryttaren, se Hans Günter Winkler.

Hans Karl Albert Winkler, född 23 april 1877 i Oschatz, kungariket Sachsen, död 22 november 1945 i Dresden, var en tysk botaniker.

Winkler blev privatdocent i Tübingen 1901 och företog 1903-04 en forskningsresa till Ceylon, Java, Nya Guinea, Oceanien och USA. Han blev 1905 e.o. professor i botanik i Tübingen, 1912 föreståndare för Hamburgs botaniska statsinstitut och 1919 tillika professor vid därvarande universitet. 

Winkler var experimentell morfolog; i avhandlingen Ueber Pfropfbastarde und pflanzliche Chimären (1907) redogör han för uppkomsten av en "chimär": efter ympning av nattskatta på tomatstjälk och avskärande av den fastvuxna ympen ungefär vid ympfogen framkom ett skott med två olika sidor, motsvarande varsin av de två hopvuxna arterna.

I avhandlingen Solanum tubingense, ein echter Pfropfbastard zwischen Tomate und Nachtschatten (1908) skildras en ymphybrid, uppkommen genom samma metod som förut, men framkallad av cellsammansmältning vid ympstället. Av stor vikt är även Winklers Parthenogenesis und Apogamie im Pflanzenreich (1908) och Untersuchungen über Pfropfbastarde (I, 1912).  

Winkler invaldes 1931 som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien. I september 1933 anslöt han sig till Nationalsozialistischer Lehrerbund och undertecknade 11 november samma år Bekenntnisses der Professoren an den deutschen Universitäten und Hochschulen zu Adolf Hitler und dem nationalsozialistischen Staat. År 1937 inträdde han som medlem i NSDAP.

Källor

Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1877
Avlidna 1945
Män
Tyska professorer i botanik
Sveriges Privata Centralbank

Sveriges Privata Centralbank var en svensk affärsbank som grundades 1912 i Stockholm, under direktör Oscar Rydbecks ledning, och kom att fusioneras med Skandinaviska Kreditaktiebolaget och Nordiska Kreditbanken vid årsskiftet 1917/1918.

AB Sveriges Privata Centralbank konstituerades den 3 april 1912. Tidigare hade de många provinsbankerna varit representerade i huvudstaden i utrikes- och optionshandel av främst Stockholms Handelsbank som agerade växlingsombud. Stockholm Handelsbank försökte vid denna tid expandera och provinsbankerna fruktade att den skulle skaffa sig ett eget filialnät ute i landet. För att möta konkurrensen och göra sig oberoende av Stockholms Handelsbank bildade 14 provinsbanker en egen centralbank: Wermlands Enskilda bank, Kopparbergs enskilda bank, Östergötlands enskilda bank, Örebro enskilda bank, Norrköpings enskilda bank, Uplands enskilda bank, Borås enskilda bank, Södermanlands Enskilda Bank, Helsinglands Enskilda Bank, Skånska handelsbanken, Bank AB Södra Sverige, Mälareprovinsernas bank, Bank AB Norra Sverige samt Norrlandsbanken.

Till verkställande direktör utsågs Oscar Rydbeck. Han rekommenderade även Ivar Kreuger till styrelsen som härigenom gjorde sitt intåg i finansvärlden. Banken representerade vid denna tid en tredjedel av svenskt affärsbanksväsende och utvecklingen gick väl och första världskriget medförde att krediterna till utlandet växte. Stockholms handelsbank hade vid denna tid genom förvärvet av Bank AB Norra Sverige skaffat sig landsortsfilialer och stockholmsrivalen Skandinaviska Kredits motdrag blev att föreslå ett samgående med Sveriges Privata Centralbank. Så skedde också 1917, då Centralbanken gick upp i den förra. Med som gäldenärer i samgåendet följde flera av Ivar Kruegers bolag vilket i den senare Kreugerkraschen skulle få konsekvenser för Skandinaviska Kredit. Oscar Rydbeck blev i och med samgåendet vd för Skandinaviska Kredit.

Bankens huvudkontor

Till en början inhystes banken interimistiskt i Göteborgsbankens gamla lokaler på Brunkebergstorg 12, men redan samma år började man efter Isak Gustaf Clasons ritningar uppföra ett bankpalats vid Gustav Adolfs torg, Stockholm 18.

Referenser

Ej längre existerande svenska affärsbanker
Skandinaviska Enskilda Banken
Banker bildade 1912
Banker upplösta 1918
Niels Pauli Danielsen

Niels Pauli Danielsen, född den 6 december 1938 i Tvøroyri, är en färöisk präst och tidigare politiker.

Efter avslutade teologiska studier i Köpenhamn tjänstgjorde han från 1968 som kyrkoherde, i Viðareiði till 1973, i Strendur och Skáli 1973-1980 och i Klaksvík sedan 1980.

Danielsen var kommunpolitiskt aktiv i Viðareiði 1970-1974 (från 1971 som kommunalråd) och i Sjóvar 1977-1980. Han var social- och kommunminister 1985 till 1988 och var då tjänstledig från sitt arbete som präst. Därefter satt Danielsen i lagtinget fram till 1994.
En tid var han även partiledare för Kristiligi fólkaflokkurin, Føroya framburðs- og fiskivinnuflokkur.

Män
Färöiska politiker
Födda 1938
Levande personer