kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Champions Hockey League (2008/2009)

Champions Hockey League (CHL) var en ishockeyturnering som bara spelades i en säsong (säsongen 2008/2009) och var Champions League i ishockey. Arrangör var International Ice Hockey Federation (IIHF). Champions Hockey League ersatte Europeiska klubbmästerskapet i ishockey, och segraren tilldelades Silver Stone Trophy. Säsongen 2008/2009 startade i september, och avslutades med två finalmatcher som spelades 21-28 januari 2009. Två lag från Champions Hockey League och ett lag från National Hockey League tävlade dessutom om Victoria Cup följande höst.

Från säsongen 2014/2015 återuppstår turneringen som en vidareutveckling av European Trophy-konceptet. Den nya CHL ägs gemensamt av 26 klubbar, 6 ligor och IIHF.

Säsongen 2008/2009 
Huvudartikel: Champions Hockey League 2008/2009
Säsongen 2008/2009 var den första och enda säsongen av Champions Hockey League och på grund av korta förberedelser deltog endast tolv lag från Europas sju högst rankade ligor. De fyra högst rankade ligorna (Ryssland, Finland, Tjeckien och Sverige) hade med två lag. Ligorna som är rankade 5-7 (Slovakien, Schweiz och Tyskland) fick med ett lag var. Den tolfte och sista platsen gick till vinnaren av ett kvalspel mellan de näst bästa lagen från ligorna som var rankade 5-7.

Kvalturneringen spelades i Nurmberg Arena den 12-14 september och vanns av SC Bern, före Sinupret Ice Tigers och HC Košice.

Gruppspelet spelades mellan 8 oktober och 3 december. Kvalificerade dit var Metallurg Magnitogorsk, Salavat Yulayev Ufa, Kärpät, Espoo Blues, Slavia Prag, Ceske Budejovice, HV71, Linköpings HC, Slovan Bratislava, ZSC Lions Zürich, Eisbären Berlin och kvalvinnaren SC Bern.

Semifinaler och finaler spelades mellan 10 december 2008 och 28 januari 2009.

Avbrytandet av Champions Hockey League 
Den 15 juni 2009 beslutade IIHF att turneringen skulle ta ett års time out på grund av den finansiella krisen.

Den 9 mars 2010 meddelade IIHF att de och de europeiska ligorna inte kom överens om att göra CHL 2010/2011. Det innebar att det inte blev någon CHL 2010/2011. En ny turnering med samma namn startade säsongen 2014/2015.

Vinnare

Referenser 

Champions Hockey League
Dinaburg FC

Dinaburg FC är en lettisk fotbollsklubb som spelar i staden Daugavpils. Laget spelar på Celtineka stadion som tar 4070 personer vid fullsatt. Klubbens främsta merit är en seger i den lettiska cupen (1991).

Fotbollsklubbar i Lettland
Marzio Bruseghin

Marzio Bruseghin, född 15 juni 1974 i Conegliano, Treviso, är en italiensk professionell tävlingscyklist. Han vann de italienska nationsmästerskapens tempolopp 2006. Han har också vunnit två tempoloppsetapper på Giro d'Italia. Bruseghin slutade på tredje plats på Giro d'Italia 2008.

Karriär 
Marzio Bruseghin blev professionell 1997 med det italienska stallet Brescialat. Från januari 2006 tävlade han för UCI ProTour-stallet Lampre-Fondital. Inför säsongen 2010 blev Bruseghin kontrakterad av det spanska stallet Caisse d’Epargne.

Brushegin har bland annat vunnit det italienska tempomästerskapet 2006. Under säsongen 2006 slutade han trea i bergspristävlingen i Polens runt efter den polske cyklisten Bartosz Huzarski och nederländaren Joost Posthuma. Han slutade också trea på etapp 5 av Tyskland runt det året efter Levi Leipheimer och Andrej Kasjetjkin.

Bruseghin segrade också på etapp 13, även det ett tempolopp, under Giro d'Italia 2007. Senare samma år slutade han tvåa på Polen runts bergsmästartävling efter fransmannen Yoann Le Boulanger. Bruseghin slutade trea på Giro d'Italia 2008 efter spanjoren Alberto Contador och italienaren Riccardo Riccò. Under tävlingens gång vann han etapp 10, ett tempolopp, framför bland annat Contador och den tyske cyklisten Andreas Klöden. Under året körde han också Tour de France och Vuelta a España. Under Vuelta a España slutade han på 10:e plats i tävlingens slutställning.

På etapp 21 av Giro d'Italia 2009 slutade Bruseghin på femte plats bakom Ignatas Konovalovas, Bradley Wiggins, Edvald Boasson Hagen och Jaroslav Popovytj.

Meriter 
2000
3:a, etapp 1b, Giro del Trentino
2005
2:a, Nationsmästerskapen - tempolopp 
2:a, etapp 5, Giro d'Italia 2005
2006
1:a,  Nationsmästerskapen - tempolopp
3:a, etapp 5, Tyskland runt
3:a, bergstävlingen, Polen runt
2007
Etapp 13, Giro d'Italia 2007 
2:a, bergstävlingen, Polen runt
3:a, bergstävlingen, Schweiz runt
2008
Etapp 10, Giro d'Italia 2008
3:a, Giro d'Italia 2008
10:a, Vuelta a España

Stall 
 Brescialat 1997–1998
 Banesto 1999–2002
 Fassa Bortolo 2003–2005
 Lampre-Fondital 2006–2009
 Caisse d'Epargne 2010
 Movistar Team 2011–

Referenser

Italienska tävlingscyklister
Födda 1974
Män
Levande personer
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Italien
Tiger Hillarp Persson

Tiger Hillarp Persson, född 28 oktober 1970, är en svensk stormästare i schack. 

Hillarp började spela i schackklubb först som trettonåring, men utvecklades snabbt till elitspelare. 1994 fick han sitt genombrott när han sensationellt delade segern i Rilton Open med Jonny Hector och Lars Bo Hansen. 

Tiger vann SM två år i rad, i Stockholm 2007 och i Växjö 2008, och han har representerat det svenska landslaget i såväl schack-OS som Lag-EM. I schackolympiaderna i Elista 1998 och Dresden 2008 tog han individuell bronsmedalj.

Bland Tiger Hillarp Persson internationella turneringsframgångar märks: Segern i Sigeman 2008. Tredjeplatsen i Corus 2009 på samma poäng som Anish Giri. Andraplatsen i Rilton Cup 2014/2015, på samma poäng som segraren Jon-Ludvig Hammer.

Tiger blev femma i Politiken Cup sommaren 2015. 

Den 16–24 juli 2016 spelar han i SM-gruppen som bytt namn till Sverigemästarklassen i samarbete med Erik Penser.

Hillarp Persson gick i grundskola i Malmö på Västra skolan och högstadiet på Dammfriskolan.

Böcker 
 Hillarp Persson, Tiger (2005). Tiger's Modern. Quality Chess. ISBN 978-9197524360.
 Hillarp Persson, Tiger (2014). The Modern Tiger. Quality Chess. ISBN 978-1-907982-83-5.

Minnesvärda partier 
 Tiger Hillarp Persson vs Judit Polgar, Hotel Bali Stars 2003, Nimzo-Indian Defense: Kmoch Variation (E20), 1-0
 Eduardas Rozentalis vs Tiger Hillarp Persson, 12th Sigeman & Co Chess Tournament 2004, French Defense: Rubinstein, Fort Knox Variation (C10), 0-1
 Vladimir Petkov vs Tiger Hillarp Persson, 37th Chess Olympiad 2006, Slav Defense: Modern Line (D11), 0-1
 Peter Heine Nielsen vs Tiger Hillarp Persson, 20:th Politiken Cup 1998, King's Indian Defence: Orthodox Variation, Bayonet Attack (E97), 0-1

Utmärkelser
Schackgideon 1996, 1998 och 2008.

Referenser

Noter

Externa länkar
Tiger Hillarp Persson, chessgames.com

, Tigers egen blogg om schack och Go

Sverigemästarklassen i schack-SM i Uppsala 2016.

Svenska schackspelare
Stormästare i schack
Födda 1970
Män
Levande personer
Sverigemästare i schack
Idrottare från Malmö
Svenska idrottare under 2000-talet
Johan Hellsten

Johan Hellsten, född 25 december 1975, är en svensk stormästare i schack, ursprungligen från Malmö men numera bosatt i Chimborazo i Ecuador, där han är verksam som universitetslärare och schackinstruktör. Han blev svensk mästare i schack i Göteborg 2006 och har publicerat spelöppningsverket Play the Sicilian Kan (Everyman Chess, 2008).

Svenska schackspelare
Män
Födda 1975
Levande personer
Stormästare i schack
Sverigemästare i schack
Idrottare från Malmö
Svenska idrottare under 2000-talet
Alexios Komnenos

Alexios Komnenos () kan syfta på:
 Alexios I Komnenos
 Alexios Komnenos (ca 1077–efter 1108), bysantinsk aristokrat, dux av Dyrrhachium och son till Isaac Komnenos
 Alexios Komnenos (???–1136), son till Isaak Komnenos
 Alexios Komnenos (oktober 1106–sommaren 1142), bysantinsk medregent (som kejsare) och son till Johannes II Komnenos
 Alexios Komnenos (ca 1170–1199), illegitim son till Andronikos I Komnenos
 Alexios Komnenos (ca 1135/42–efter 1182), bysantinsk aristokrat, protosebastos och son till Andronikos Komnenos
 Alexios II Komnenos (14 september 1169–september 1183), bysantinsk kejsare och son till Manuel I Komnenos
 Alexios Komnenos (???–1188), illegitim son till Manuel I Komnenos
 Alexios I Megas Komnenos (ca 1182–1 februari 1222), kejsare av Trabzon och son till Manuel Komnenos
 Alexios II Megas Komnenos (september/december 1282–3 maj 1330), kejsare av Trabzon och son till Johannes II Megas Komnenos
 Alexios III Megas Komnenos (5 oktober 1338–20 mars 1390), kejsare av Trabzon och son till Basileus Megas Komnenos
 Alexios IV Megas Komnenos (ca 1379–26 april 1429), kejsare av Trabzon och son till Manuel III Megas Komnenos
 Alexios V Megas Komnenos (1454–1 november 1463), kejsare av Trabzon och son till Alexander Megas Komnenos

Se även 
 Andronikos Komnenos
 Manuel Komnenos
Blanes

Blanes är en kommun och turistort på Costa Brava i Spanien. Den ligger i provinsen Província de Girona och regionen Katalonien, i den östra delen av landet,  km öster om huvudstaden Madrid. Blanes ligger  meter över havet  och antalet invånare är . Blanes gränsar till Lloret de Mar, Malgrat de Mar, Palafolls och Tordera. 

Stadens ansikte mot havet är kilometerlånga sandstränder och inne i staden finns sevärdheter som Santa Maria-kyrkan från 1300-talet och kapellet L'Esperança. Där finns också ett keramikmuseum donerat av författaren Roig i Raventós. I norr finns ruinerna av den gamla feodalborgen på toppen av berget Sant Joan, varifrån man har utsikt över Blanes med omgivningar. Här finns också den botaniska trädgården "Marimurtra" med arter från såväl den lokala medelhavsfloran som Sydafrika, Kalifornien och Centralamerika.

Vid kusten cirka fem kilometer nordost ligger turistorten Lloret de Mar. Blanes har tågförbindelse med Barcelona, cirka 60 km sydväst.

Referenser

Externa länkar

Orter i Katalonien
Indelningar i Katalonien
Eirene Doukaina

Eirene Doukaina (grekiska: Ειρήνη Δούκαινα), född i Konstantinopel 1066, död 1123, 1133 eller 1138, var en bysantinsk kejsarinna, gift med den bysantinske kejsaren Alexios I Komnenos, och mor till kejsaren Johannes II Komnenos och historikern Anna Komnena. Hon var dotter till Andronikos Doukas.

Biografi
Äktenskapet mellan Eirene och Alexios arrangerades år 1078 för att ge Alexios hennes mäktiga familjs stöd till att erövra tronen, något han lyckades göra år 1081. Alexios mor försökte få äktenskapet upplöst och arrangera ett nytt äktenskap med änkekejsarinnan, Maria av Alanien, i stället, och vill förhindra att Eirene blev krönt. Hennes familj övertalade dock patriarken att ändå kröna henne en vecka efter maken, och äktenskapet blev inte upplöst, även om Maria av Alanien fortsatte att bo i palatset till 1087 och uppenbarligen hade ett förhållande med Alexios, medan hennes svärmor blev makens politiska partner. 

Eirene beskrivs som tillbakadragen som privatperson och ogillade officiella ceremonier, men som kraftfull i sin officiella roll som kejsarinna. Hon ägnade sig åt läsning av religiös litteratur, hushållsplikter och donationer till munkar. Under senare delen av Alexios regeringstid åtföljde hon honom på hans krigståg, vaktade honom mot lönnmördare och tjänstgjorde några gånger som regent i hans frånvaro. Hon favoriserade sin dotter Anna och försökte förgäves men enträget övertala maken att utse denna till sin efterträdare i stället för deras son, något hon gjorde även på hans dödsbädd 1118. 

Då hennes son efterträdde maken, försökte hon arrangera en statskupp med sin dotter för att uppsätta denna på tronen, men den misslyckades och de sändes i stället båda till ett kloster.

Referenser

Externa länkar

Födda 1066
Bysantinska kejsarinnor
Kvinnor
Avlidna 1123
Kvinnliga regenter under 1100-talet
Personer i Bysantinska riket under 1000-talet
Personer i Bysantinska riket under 1100-talet
Lista över UN-nummer 1201 till 1300



UN 1201 till 1300

Referenser

 1201–1300
Anders Gernandt

Anders Erik Gernandt, född 30 april 1920 i Råneå, död 2 november 2000 på Lidingö, var en svensk olympisk ryttare och tv-kommentator i hästsport.

Biografi
Anders Gernandt började sin karriär i kavalleriet där han uppnådde majors grad.

Gernandt deltog i den svenska OS-truppen 1956 och 1960. Efter att han lämnat kavalleriet anställdes han som intendent i tevehuset. Redan 1962 var han verksam som speaker vid hästtävlingar. Sven "Plex" Petersson rekryterade honom som kommentator för hästhoppning i Sveriges Television. Gernandt blev på kort tid känd för sina skorrande r. Han kommenterade den årliga tävlingen Göteborg Horse Show. Vid 70 års ålder kommenterade han från Ryttar-VM i Stockholm i SVT. Därefter var han under några år verksam i TV3 och Eurosport. Hans sista kommentatorsuppdrag var från OS i Sydney några månader före sin bortgång.

Från 1978 hördes Gernandt även som presentatör av TV-serien Lödder.

Familj
Anders Gernandt var bror till popsångerskan Ace Wilders farfar. Han var kusin med politikern och flygaren Anders Gernandt (1916–2008). Anders Gernandt var måg till Louis och Lisbeth Renner.

Bibliografi
 1971 – 
 1974 – 
 1983 –  
 1995 –

Filmer, TV-serier och TV-program
 1974 – Till Häst

Källor

Noter

Födda 1920
Avlidna 2000
Svenska hoppryttare
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Sverige
Svenska sportkommentatorer
Sommarvärdar 1974
Män
Personer från Råneå socken
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Personer inom hästhållning
Gytha av England

Gytha av England, eller Gytha av Wessex, (Fornengelska: Gȳð), född 1053, 1055 eller 1060, död den 10 mars 1098 eller den 7 maj 1107, var en anglo-saxisk prinsessa, dotter till kung Harald II av England (ca 1022–1066) och Edith Swanneck. Hon var furstinna i Rutenien.

Biografi

Genom Haralds far Godwin, earl av Wessex var hon avkomling till både anglosaxiska kungahuset Wessex och hans mor Gytha Thorkelsdóttir, till det danska med kung Harald Blåtand som farmorsfar. Hennes faster Edith av Wessex var drottning av England 1045-1066, hustru till Edvard Bekännaren.

Sedan hennes far besegrats och dött i slaget vid Hastings år 1066, reste Gytha iväg, enligt historieskrivaren Saxo Grammaticus, med två av sina bröder till kung Sven Estridsson i Danmark, och vidare till Rutenien. 

Hon gifte sig med Vladimir II Monomach, Valdemar av Rutenien, (1053-1125) av rurikdynastin, furste av Tjernihiv och Perejaslav och, efter Gythas död, storfurste av Kievriket. Hon var mor bland annat till Vladimirs arvtagare Mstislav I. 

Hon dog antingen i Palestina den 10 mars 1098, sedan hon följt med Gottfrid av Bouillon på det första korståget, eller den 7 maj 1107 i Kiev. Nestorskrönikan anger av Valdemars hustru dog 1107, men anger inte namnet.

Gytha ska ha tillbringat sina sista år som ortodox nunna. Vladimir gifte om sig ett år efter hennes död med Eufimia. Hon ligger begravd i Sankta Sofiakatedralen i Kiev.

Barn
Barn med Vladimir: 

 Mstislav I, född 1076, död 1132, storfurste av Kiev, den siste av det enade riket. Gift med Kristina Ingesdotter, dotter till Inge Stenkilsson
 Iziaslav, född 1077, död 1096 eller 1111, furste av Kursk 
 Svjatoslav, född 1080, död 1114 eller 1178, furste av Smolensk och furste av Perejaslav 
 Jaropolk II, född 1082, död 1139 eller 1155, furste av Kiev
 Vjatjeslav, född 1083, död 1149 eller 1154, furste av Kiev

Tveksamt moderskap beroende på födelseår:

 Marina, född 1076, död 1146 eller 1160 (kan även vara dotter till andra hustrun Eufimia). Gift med Leo Diogenes (engelska) (1069-1087), son till kejsar Romanos IV Diogenes och tronpretendent i det bysantinska riket och samregent 1069-71. Enligt en uppgift blev Leo khan i Ossetien, men enligt prinsessan Anna Komnena (1083–1153) dog Leo i strid för kejsaren.
Jurij Dolgorukij (död 1157), (möjligen född av Gytha ca 1090 eller av Eufimia omkring 1100), furste av Kiev vissa tider, furste av Vladimir-Suzdal och grundare av Moskva och den jurjevitiska grenen av rurikdynastin som härskade i Moskvariket och grundade Tsarryssland.

Se även
Kievriket
Moskvariket
Lista över Ukrainas statsöverhuvuden
Lista över Rysslands statsöverhuvuden
Regenter av Kievriket (862-1321)
Lista över storfurstar av Moskva (1283–1547)
Lista över storfurstar av Vladimir (1168–1362)

Källor

Noter

Personer i Kievriket
Engelska prinsessor
Ortodoxa nunnor
Rurikdynastin
Personer i Ukraina under 1000-talet
Personer i England under 1000-talet
Personer i Ryssland under 1000-talet
Kvinnor
Födda 1000-talet
Avlidna okänt år
Verifikationsprincipen

Verifikationsprincipen, eller verifieringsprincipen, är ett filosofiskt kriterium för meningsfullhet. Det har funnits många olika formuleringar av principen, men det den avser visa är att en meningsfull sats måste vara empiriskt verifierbar. Annars är den enligt denna princip logiskt tautologisk (självklart sann) eller metafysisk (dvs. meningslös och utan kognitivt innehåll). Det råder delade meningar bland verifikationister om huruvida verifieringen måste vara möjlig i praktiken eller bara i teorin. Satser om historiska fenomen är exempelvis inte möjliga att verifiera men är i princip verifierbara. Gemensamt för många av dem är dock uppfattningen att meningar gällande det religiösa, etiska och metafysiska är meningslösa. Principen associeras ofta med den logiska positivismen och filosofer inom Wienkretsen såsom Moritz Schlick, Rudolf Carnap och Alfred Jules Ayer.

En vanlig kritik mot principen är att den inte står upp mot sina egna krav, samt att den är för exkluderande. Vissa filosofer har försökt försvara principen med argumentet att den i sig själv inte är en faktuell utsaga utan en rekommendation. Kritiken har emellertid visat sig bestå, och principen har följaktligen övergetts i dess mest stränga formuleringar. Den är, i reviderad form, likväl fortfarande aktuell med betydelsen "att alla yttranden som är utsagor om fakta, om de är sanna, måste ange några påvisbara olikheter i våra erfarenheter av världen" (Ward 1968, s. 78).

I och med verifikationismens, som skolan kring verifikationsprincipen ibland kallas, tillbakagång har falsifikationismen och dess krav på falsifierbarhet kommit att bli mer betydelsefull.

Referenser

Ward, Keith, 50 nyckelord i filosofi (1968), Gummessons Boktryckeri AB, Falköping 1970
 Poul Lübcke, Filosofilexikonet Forum 1988.

Externa länkar
 Verifiability Principle, Philosophyprofessor.com

Teorier inom kunskapsteori
Vetenskapsteori
Filosofiska termer
Per Nordquist

Pe(h)r Nordquist, född 26 september 1771, död i november 1805 i Neapel Italien, var en svensk bildkonstnär och grafiker.

Biografi 

Per Nordquist studerade för Johan Fredrik Martin från 1790 och från 1794 till Elias Martin vid Målarakademien. Senare blev han även Elias Martins medhjälpare vid utförandet av graverade utsikter och deras färgläggning. I sin stil kom han starkt att påverkas av Elias Martin. Han började efterhand även att måla i olja, gärna landskapsmotiv med skogar och forsar. 1802 reste han till Paris, och därifrån 1804 vidare till Rom. I Rom utförde han en mängd vyer. Han sökte sig sedan till Neapel för att söka bot för sin lungsot, men avled där. De målningar som fanns i hans ägo vid dödstillfället brändes av rädsla för smitta.

Per Nordquist, liksom Martin (Mårten) Rudolf Heland och Johan Petter Cumelin, var bland bröderna Martins främsta elever i den topografiska gravyrskolan. Det krävdes förlagor i tuschteckning för de ofta attraktivt handkolorereade gravyrerna. Att attribuera dessa förlagor till rätt upphovsman kan ofta vara vanskligt, under beteckningen "Martins skola" är mycket dolt. Per Nordquist gjorde flera målningar i akvarell, som är förvillande lika de akvareller som brodern Elias Martin utförde.

Han var även landskapsmålare och karikatyrtecknare och tecknade genretavlor. Han blev mest känd för humoristiska gouacher som den ofta reproducerade Kaffebeslaget och Peruken pudras och teckningar ur det samtida sällskapslivet samt landskap med vattenfall och franska motiv, ofta i en mörk kolorit. Han blev dock mest känd för sina dråpliga karikatyrer, som utgavs av konsthistorikern och tidningsredaktören Fredrik Boije af Gennäs och sedermera i litografi av den tyske litografen Ludvig Fehr. Ludvig Fehr, som etablerade ett litografiskt tryckeri i Stockholm, gav ut ett stort antal av Per Nordquists porträtt, stadsutsikter och landskapsmotiv som litografier. Per Nordquist avled 1805 i Neapel, endast 34 år gammal. 1822 utgavs 48 av hans teckningar som litografier.

Hans teckningar finns representerade på Nationalmuseum, Göteborgs konstmuseum, Norrköpings konstmuseum, Lunds universitetsbibliotek, Kungliga biblioteket i Stockholm och Nordiska museet samt i ett flertal finns i enskilda samlingar.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Per Nordquist i Konstnärslexikonett Amanda.
 Hemma i konsten katalog från Nationalmusei utställning 15/10 1987-6/1-1988.
 
 SBH - Svenskt biografiskt handlexikon (1906) sid II:210 och II:211

Vidare läsning

Födda 1771
Avlidna 1805
Svenska målare under 1700-talet
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Svenska tecknare under 1700-talet
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Edinburghs universitet

University of Edinburgh (skotsk gaeliska: Oilthigh Dhùn Èideann) grundades 1582 och är ett läro- och forskningscenter i Edinburgh, Skottland. Universitet är bland de största universiteten i Storbritannien. Det är det sjätte äldsta universitetet på Brittiska öarna, vilket gör det till ett av Skottlands gamla universitet. Universitetet får in 47 000 ansökningar varje år, vilket gör det till det tredje mest populära universitet i Storbritannien sett till antalet sökande. På grund av detta är antagningskraven till universitetet mycket höga.

University of Edinburgh anses vara ett av världens mest prominenta universitet. Det har under de senaste åren regelbundet rankats som ett av världens 20 främsta enligt QS, vilket gör det till Europas femte högst rankade universitet. För kalenderåret 2022 rankades universitet som världens 16:e bästa universitet, före prestigefulla universitet som, bland andra, Columbia University och Princeton University. Universitetet är särskilt framstående inom humaniora och rankas regelbundet bland de 10 bästa universiteten i världen för enligt Times..

Det är det universitet i Storbritannien som har flest utbildade brittiska premiärministrar efter Oxford och Cambridge, samt flest domare i den brittiska högsta domstolen efter vederbörande universitet.

Universitet har flera kända alumner och över 20 nobelpristagare, bland andra David Hume, Charles Darwin, Alexander Graham Bell, James Clerk Maxwell, och Peter Higgs.

Professurer
 Regius Professor of Astronomy

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats.

Edinburghs universitet
Pangani (flod)

Pangani (även kallad Luffu och Jipe Ruvu, särskilt i äldre källor, och har troligtvis kallats Rhaptus en gång i tiden) är en flod i nordöstra Tanzania som rinner upp vid Kilimanjaro och mynnar ut i Indiska Oceanen. Floden är 500 km lång. Cirka 95 procent av den ligger i Tanzania, medan 5 procent ligger i Kenya.

Vid flodens mynning ligger staden Pangani.

Källor

Externa länkar

Vattendrag i Tanzania
Indiska oceanens avrinningsområde
Myrbär

Myrbär kan avse:

Myrbär – bygdemål för hjortron
Myrbär – ett äldre namn på Tranbär