kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vattenkungsfiskare

Vattenkungsfiskare (Cerylinae) är en grupp kungsfiskare som alla lever vid vattendrag. Jämte trädkungsfiskare och egentliga kungsfiskare behandlades den tidigare som en egen familj, men numera inkluderas alla tre i familjen kungsfiskare (Alcedinidae).

Arterna inom gruppen vattenkungsfiskare äter enbart fisk. Tidigare har man trott att gruppen utvecklades i Amerika men numera tror man att den först utvecklades i Afrika, eller i varje fall i Gamla världen, och att arterna inom släktet Chloroceryle är de yngsta.

Arter i taxonomisk ordning
Släkte Megaceryle . De fyra arterna inom detta släkte har ett stort utbredningsområde i Afrika, Asien och Amerika. Bälteskungsfiskare (M. alcyon) är den enda kungsfiskaren som har en större utbredning i Nordamerika.
 Jättekungsfiskare (Megaceryle maxima)
 Tofskungsfiskare (Megaceryle lugubris)
 Bälteskungsfiskare (Megaceryle alcyon)
 Ringkungsfiskare (Megaceryle torquata)

 Släkte Ceryle. Detta släkte består endast av en art som har sin utbredning i tropiska områden i gamla världen.
 Gråfiskare (Ceryle rudis)

 Släkte Chloroceryle. De fyra arterna inom detta släkte är grönfärgade och återfinns i tropiska områden i Amerika.
 Amazonkungsfiskare (Chloroceryle amazona)
 Grön kungsfiskare (Chloroceryle americana)
 Rödgrön kungsfiskare (Chloroceryle inda)
 Bronskungsfiskare (Chloroceryle aenea)

Referenser

Källor
Denna text är översatt från engelska wikipedias artikel Water kingfisher, läst i juli 2007, där följande källor anges:
 Fry, K & Fry, H. C. (1999): Kingfishers, Bee-eaters and Rollers, new edition. Christopher Helm Publishers. 
 Moyle, Robert G. (2006): A Molecular Phylogeny of Kingfishers (Alcedinidae) With Insights into Early Biogeographic History. Auk journal 123(2): 487–499. HTML fulltext

Övriga källor
 Erling Jirle (2009) Världens fågelfamiljer, Version 4. 12 januari, läst 2010-10-10
 Clements et al. (2009) Clements Checklist version 6.4, www.birds.cornell.edu, läst 2010-10-10
Vattenkungsfiskare
Iwan Thomas

Iwan Thomas, MBE född 5 januari 1974 i Farnborough, England är en före detta brittisk/walesisk friidrottare (400-meterslöpare). 

Thomas har under sin karriär vunnit EM och Samväldesspelen samt världsmästare i stafett. Thomas är brittisk rekordhållare på 400 meter, tillika näst bäste europé genom tiderna efter Thomas Schönlebe. I internationella sammanhang representerade han Storbritannien utom i Samväldesspelen där han representerar Wales.

Individuell löpning
Thomas främsta meriter härrör från 1998 då han efter en hård batalj vann 400-metersfinalen i Samväldesspelen på tiden 44,52, just före Englands Mark Richardson (44,60) och överraskningen Sugath Thilakaratne (44,64). Vid Budapest-EM senare samma år var Thomas överlägsen, vilket segertiden (ånyo 44,52) vittnar om. Övriga medaljörer var Polens Robert Maćkowiak (45,04) och, i detta sammanhang, landsmannen Mark Richardson (45,14). 

I olympiska sammanhang har Thomas som bäst nått en femteplats. Detta skedde i Atlanta 1996 då Thomas noterade 44,70 - 17 hundradelar av en sekund från bronsmedaljen (Ugandas Davis Kamoga) och 29 hundradelar från värste brittiske antagonisten Roger Black som vann silvret. Thomas fick dock revansch på Black 1997 då han med tiden 44,36 fråntog Black det brittiska rekordet med en hundradels marginal (och samtidigt överskred europarekordet med endast tre hundradelar).

Thomas karriär har ofta hindrats av skador, bland annat höll skadorna honom borta från OS 2004 och Samväldesspelen 2006.

Stafettlöpning
Thomas har med stor framgång representerat Storbritannien (OS, VM och EM) samt Wales (Samväldesspel) i stafettsammanhang. Thomas löpte tredjesträckan i britternas guldlag i EM 1998. I Atlanta-OS 1996 sprang Thomas startsträckan i det brittiska silverlaget. Tillsammans med lagkamraterna Jamie Baulch (Wales), Mark Richardson (England) och Roger Black (England) noterade laget ännu gällande europarekord 2.56,60. I VM 1997 löpte Thomas startsträckan i det brittiska lag som kom tvåa (2,56,65) efter Förenta staterna (2,56,47). Britterna tilldelades dock guldet eftersom amerikanen Antonio Pettigrew gjort sig skyldig till dopningsbrott. Vidare har Thomas vunnit silver (2002) och brons (1998) med Wales i Samväldesspelen.

Meriter
Guldmedaljer
 VM 1997 4x400 m (Storbritannien)
 EM 1998 400 m och 4x400 m (Storbritannien)
 Samväldesspelen 1998 400 m

Silvermedaljer
 OS 1996 4x400 m (Storbritannien)
 Samväldesspelen 2002 4x400 m (Wales)

Bronsmedalj
 Samväldesspelen 1998 4x400 m (Wales)

Rekord
 Brittiskt rekord, 400 m: 44,36 (Birmingham, England, 13 juli 1997)
 Europarekord, 4x400 m: 2.56,60 (Atlanta, Georgia, 3 augusti 1996) (Thomas, Black, Baulch och Richardson)

Fotnot 

Brittiska kortdistanslöpare
Walesiska friidrottare
Europamästare i kortdistanslöpning
Födda 1974
Olympiska silvermedaljörer 1996
Brittiska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Män
Levande personer
Trion från Belleville

Trion från Belleville (franska: Les Triplettes de Belleville) är en prisbelönt animerad film från 2003, skriven och regisserad av Sylvain Chomet. Filmen innehåller en viss dialog, men en övergripande del av handlingen berättas genom sång och pantomim.

Filmen nominerades till två Oscars, för bästa animerade film och bästa sång.

Handling 
Champion är en ensam liten pojke som adopterats av sin farmor, madame Souza. Farmodern märker att Champion är som lyckligast när han får cykla. Åren går och Champion, som med farmoderns hjälp tränat hårt för att bli en skicklig cyklist, är en dag beredd att anmäla sig till världens tuffaste tävling inom cykelsporten, Tour de France. Men under loppet blir Champion kidnappad av två mystiska män.

Rollista 

 Lina Boudreau – Rose Triplette
 Mari-Lou Gauthier – Violette Triplette
 Michèle Caucheteux – Blanche Triplette
 Béatrice Bonifassi – Trion (sång)
 Charles Prévost-Linton – sång
 Monica Viegas – madame Souza
 Jean-Claude Donda – sportkommentatorn, tiggare i Belleville
 Michel Robin – Champion (vuxen)
 Matthieu Chedid – sång (outro)

Referenser

Externa länkar 

 
 Trion från Belleville på Unifrance 
 Trion från Belleville på Allociné 

Filmer 2003
Franska animerade filmer
Animerade filmer 2003
Johann Christian Reil

Johann Christian Reil, född 20 februari 1759 i Rhaude, död 22 november 1813 i Halle an der Saale, var en tysk läkare och anatom.

Reil blev medicine doktor 1782 samt professor i medicin 1788 i Halle an der Saale och 1810 i Berlin. Han var en mångsidigt bildad läkare och är i medicinens historia känd som en av vitalismens förnämsta förfäktare (Ueber die Lebenskraft, 1796). Bland hans anatomiska arbeten är de över hjärnan synnerligen värdefulla (Exercitationes de structura nervorum, 1796, och avhandlingar i det av honom utgivna "Archiv für Physiologie").

Han engagerade sig även i sinnessjukvården och gav i den berömda skriften Ueber die Anwendung der psychischen Curmethode auf Geisteskrankheiten (1803) en gripande skildring av tillståndet i de tyska hospitalen och kritiserade därvid den riktning inom psykiatrin som främst företräddes av Johann Christian August Heinroth. Reil bidrog därigenom icke obetydligt till reformer inom psykiatrin. I den 1815-16 utgivna Entwurf einer allgemeinen Pathologie (tre band) ingår en biografi över Reil skriven av Henrik Steffens.

Källor 

 Reil, Johann Christian (1803)

Noter 

Tyska anatomer
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Födda 1759
Avlidna 1813
Män
Ugglan
Personer från Niedersachsen
Pink Moon

Pink Moon är den engelske musikern Nick Drakes tredje och sista studioalbum, släppt på Island Records 1972.

På Nick Drakes två tidigare album, Five Leaves Left och Bryter Layter, hade han varit ackompanjerad av andra musiker, mestadels från folkrockbandet Fairport Convention, men på detta album är det enda som hörs Nick Drakes gitarr och röst, med ett undantag av en kort pianoslinga på titellåten. Albumet spelades in under två dagar i oktober 1971, med endast Nick Drake och hans producent John Wood i studion. Av Nick Drakes fans anser många att detta är hans stora mästerverk.

Låtlista
Sida 1
"Pink Moon" – 2:05 
"Place to Be" – 2:43 
"Road" – 2:02 
"Which Will" – 2:58 
"Horn" – 1:23 
"Things Behind the Sun" – 3:57 

Sida 2
"Know" – 2:25 
"Parasite" – 3:36 
"Free Ride" – 3:06 
"Harvest Breed" – 1:37 
"From the Morning" – 2:29

Alla låtar är skrivna och framförda av Nick Drake.

Medverkande
Nick Drake – sång, piano, akustisk gitarr

Produktion
Joe Boyd – producent
John Wood – producent, ljudtekniker (återutgåva)
Simon Heywood – mastering
Michael Trevithick – omslagskonst
C.C.S. Associates – typografi
Keith Morris – foto

Referenser

Externa länkar
Discogs.com
Album av Nick Drake
Musikalbum 1972
Kyrkoavgift

Kyrkoavgiften är en möjlighet att, via skattsedel, ge ekonomiska medel till trossamfund i Sverige. Det innebär att arbetsgivaren gör ett förhöjt skatteavdrag i samband med löneutbetalningen och att Skatteverket sedan betalar ut medlemsavgift till trossamfundet. Trossamfundet måste ha ett beslut från regeringen om detta (så kallad avgiftshjälp). Skatteverket har godkänt 17 trossamfund som man kan betala medlemsavgift "via skattsedeln" till, bl.a. följande trossamfund: Svenska kyrkan, Equmeniakyrkan, Svenska Alliansmissionen, Evangeliska Frikyrkan, Stockholms katolska stift (Romersk-katolska kyrkan i Sverige), Frälsningsarmén och Pingströrelsen i Sverige. För medlemskap i vissa trossamfund krävs att man betalar/ger kyrkoavgift, bland annat Svenska kyrkan och Katolska kyrkan (d.v.s medlemsgrundande). I andra samfund är medlemskap och givande via kyrkoavgiften åtskilda, bland annat Evangeliska Frikyrkan och Pingströrelsen i Sverige.  

Staten tar genom Skatteverket upp såväl kyrkoavgift som begravningsavgift. 

Begravningsavgiften och kyrkoavgiften är dock numera åtskilda och är från och med 1 januari 2013 fristående även för medlemmar i Svenska kyrkan. Svenska kyrkans församlingar är huvudmän för begravningsverksamheten, utom i Stockholm och Tranås där kommunen är huvudman. Begravningsavgiften ska täcka huvudmännens kostnader för den löpande begravningsverksamheten, dvs. för att hålla och sköta begravningsplatser m.m. För medlemmar i Svenska kyrkan innebär förändringen endast att begravningsavgiften redovisas på en egen rad på ditt slutskattebesked. Detta görs redan för alla andra. Den genomsnittliga begravningsavgiften inkomstår 2013 är 0,22 procent. Respektive länsstyrelse har tillsyn över begravningsverksamheten. För de begravningshuvudmän som ingår i Svenska kyrkan ska Kammarkollegiet fastställa begravningsavgiften efter förslag från den kyrkliga huvudmannen. Särskilda begravningsombud bevakar de intressen som de som inte tillhör Svenska kyrkan har.

Vad avgiften används till 
Avgiften som betalas in används av de olika samfunden för att kunna bedriva verksamhet. En av Svenska kyrkans stora utgiftsposter är underhållet av de tusentals kyrkor som står runtom i landet. Avgiften används också till att betala ut löner och i viss mån bistånd till andra organisationer.

Finland
Kyrkoskatt är av evangelisk-luthersk och ortodox församling och på basis av kommunalskatten uppburen medlemsavgift.

Om kyrkoskatt stadgades inom ortodoxa kyrkan 1918, inom evangelisk-lutherska kyrkan 1922 för de församlingar som inte förmådde betala prästernas löner ur församlingskassan. Kyrkoskatten blev obligatorisk för alla församlingar 1959 och uppbärs till kyrkosamfunden genom statsskatteförvaltningen. Kyrkoskatt beräknas på basis av den inkomst som beaktas i kommunalbeskattningen. Kyrkoskattens inkomstskattesats varierar i församlingarna. Kyrkoskatten betalas till den församling eller kyrkliga samfällighet på vars område församlingsmedlemmen var bosatt i slutet av det år som föregick beskattningsåret.

Se även
Statsreligion
Tionde

Referenser

Externa länkar
Skatteverket: Kyrkoavgift och begravningsavgift

Skatter i Sverige
Snot

Snot är ett amerikanskt alternativ metalband. Bandet grundades 1994, men bandet bröt upp 1998 efter att sångaren, Lynn Strait, dog i en bilolycka. Bandet återförenades  2008 och spelade tillsammans fram till 2011. Efter en paus började bandet spela igen 2014.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
Mike Doling – gitarr (1995–1998, 2008–2011, 2014– )
Sonny Mayo – gitarr (1995–1998, 2008–2009, 2014– )
John Fahnestock – basgitarr (1995–1998, 2008–2011, 2014– )
Jamie Miller – trummor (1996–1998, 2008–2011, 2014– )
Carl Bensley – sång (2014– )

Tidigare medlemmar
 Lynn Strait – sång (1995–1998; död 1998)
 James Fed Carrol – trummor (1995–1996)
 Shannon Larkin – trummor (1998)
 Mike Smith – gitarr (1998)
 Tommy Vext – sång (2008–2009, 2014)
 Brandon Espinoza – sång (2009–2010)
 Jahred Gomes – sång (2012)

Diskografi 
Studioalbum
 Get Some (1997)
 Strait Up (2000)
Livealbum
 Alive! (2002)
EP
The Snot Sampler (1997) 
Strait Up Sampler (2000)
Singlar
"The Box [remixes]" (1997)
"Strait Up Angel's Son" (2001)

Referenser

Externa länkar
Snot på allmusic.com

Amerikanska metalgrupper
Musikgrupper bildade 1994
Musikgrupper upplösta 1998
Upplands runinskrifter 112

Runinskrift U 112 består av två ristningar som är gjorda i ett flyttblock utmed Kyrkstigen i Ed söder om Upplands-Väsby i Uppland.

Runblocket 
Flyttblocket är 5 meter brett, 3-4 meter djupt och 3 meter högt. Omkretsen är cirka 18 meter. Det finns en ristning på blockets västra sida som är 190 cm meter hög och 90 cm bred. Den andra slingan som är ristad åt söder är 190 cm hög och 110 cm bred. Runorna i de båda slingorna är ungefär 8 cm höga. Båda drakslingorna hör ihop och är proffsigt ornerade i Urnesstil: Pr4, vilket daterar dem till 1000-talets senare hälft, eller 1100-talets början.

Stenen som varit känd länge har bland annat besökts, beskrivits och tolkats av 1500-talets runologer: Johannes Bureus och Martin Aschaneus. Enligt Martin Aschaneus kallades stenen för Konungsstenen av folket i trakten. Den går också under benämningen "Flyttblocket i Ed".

Upphovsmannen var ledare för Väringagardet, en elitstyrka som tjänade hos den bysantinske kejsaren. När han återvänt till hemgården i Ed lät han skapa minnesmärket efter Fastvi, sin moder. 

Stenblocket är ristad på två sidor, här markerade A och B. Inskriften lyder i översättning:

Inskriften

Fotnot

Se även 

Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Upplands Väsby kommun
Lynn Strait

James Lynn Strait, född 7 augusti 1968, död 11 december 1998, var en amerikansk sångare. Han var sångare i bandet Snot, men efter hans död bestämde sig de övriga bandmedlemmarna för att lägga ner bandet.
 
Lynn Strait dog i en bilolycka. Även hans hund, Dobbs, som var bandet Snots maskot, dog i olyckan.

En hyllningsskiva gjordes till Lynn, efter hans död. skivan heter Strait Up. Med på skivan finns artister som, Jonathan Davis (KoRn), Corey Taylor (Slipknot) Fred Durst (Limp Bizkit) Serj Tankian (System of a Down) Max Cavalera (Soulfly) Plus många fler.

Födda 1968
Avlidna 1998
Amerikanska sångare
Män
James Connolly (olympier)

James Brendan Bennet Connolly, född 28 oktober 1868 i South Boston, Massachusetts, död 20 januari 1957 i Brookline, Massachusetts, var en amerikansk friidrottare och senare författare, journalist och krigskorrespondent.

Connolly studerade vid Harvard University då han fick höra talas om Olympiska spelen i Aten 1896. Eftersom han var duktig friidrottare bad han om permission att åka dit, men fick avslag. Då hoppade han av universitetet och åkte trots allt.

Väl i Aten visade det sig att trestegshoppet gick samma dag som spelen invigdes, den 6 april. Connolly vann med ett hopp på 13,71 och blev den förste olympiske segraren i de moderna spelen. Ytterligare två medaljplaceringar blev det i Aten: tvåa i höjdhopp efter Ellery Clark och trea i längdhopp efter landsmännen Clark och Garrett.

Connolly var tillbaka i OS-sammanhang i Paris år 1900 för att försvara sin titel i tresteg, dock fick han nöja sig med en andraplats efter landsmannen Meyer Prinstein.

Amerikanska trestegshoppare
Amerikanska längdhoppare
Amerikanska höjdhoppare
Olympiska guldmedaljörer 1896
Olympiska silvermedaljörer 1896
Olympiska bronsmedaljörer 1896
Olympiska silvermedaljörer 1900
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1896 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1896
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1900 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1900
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1906 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1906
Födda 1868
Män
Avlidna 1957
Idrottare från Massachusetts
Amerikanska idrottare under 1800-talet
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Lastbilshytt

En lastbilshytt eller förarhytt eller bara hytt kallas ett litet utrymme där föraren av en lastbil, traktor eller färja sitter. Hytten skyddar mot väder och vind.

Fordonsteknik
Sjökocksfiskar

Sjökocksfiskar (Callionymidae) är en familj i underordningen sjökockslika fiskar (Callionymoidei) som tillhör ordningen abborrartade fiskar. Det finns 187 kända arter i 19 släkten.

Utbredning 

De flesta arter förekommer i tropiska regioner av Indiska oceanen och Stilla havet kring Sydostasien. I Medelhavet finns sju arter av släktet Callionymus.

Utseende 

Sjökocksfiskar har två ryggfenor och den första av dessa har tre till fyra strålar. Denna fena är hos hannarna förstorad. Bukfenorna är jämförelsevis stora och fiskarna använder dem som stöd när de vilar på havets botten. Huvudet är stort och munnen liten och spetsig. Beroende på art blir sjökocksfiskar 2 till 30 centimeter långa.

Släkten 

 Anaora
 Bathycallionymus
 Callionymus 
 Calliurichthys
 Dactylopus
 Diplogrammus
 Draculo
 Eleutherochir
 Eocallionymus
 Foetorepus
 Minysynchiropus
 Neosynchiropus
 Paracallionymus
 Paradiplogrammus
 Protogrammus
 Pseudocalliurichthys
 Repomucenus
 Synchiropus
 Tonlesapia

Sjökocksfiskar i akvarium 

Några sjökocksfiskar är omtyckta djur i havsakvarier där de visar en intressant parningslek. Dessa fiskar ställer stora krav på akvariets ägare då de alltid behöver mat som inte finns i mindre akvarier.

De färgrikaste arterna är Synchiropus splendidus och Synchiropus picturatus. Andra arter som finns i handeln och som huvudsakligen är bunden till sand är Synchiropus stellatus och Synchiropus occelatus.

Källor

Externa länkar 

 Sjökocksfiskar på Fishbase (engelska)

Abborrartade fiskar
Roger Black

Roger Anthony Black, adlad före detta brittisk friidrottare (400-meterslöpare), född 31 mars 1966 i Portsmouth, England. Black var under många år den främste icke-amerikanske 400-meterslöparen i världen. Sitt personbästa noterade Black 1996 då han sprang på brittiska rekordtiden 44,37, endast 4 hundradelar över europarekordet. Det brittiska rekordet blev Black av med 1997 då walesaren Iwan Thomas sprang en hundradel snabbare. Black har vunnit ett stort antal medaljer i internationella mästerskap individuellt och i stafett, bland annat silver individuellt i VM 1991 och OS 1996 samt EM-guld 1986 och 1990. Dessa medaljer till trots är troligtvis stafettsegern i VM 1991 den största framgången då det amerikanska laget ansågs oslagbart. Vid VM 1997 förlorade Storbritannien stafetten knappt mot Förenta staterna men tilldelades guldmedaljen då en amerikansk löpare (Antonio Pettigrew) gjort sig skyldig till dopningsbrott. I internationella sammanhang representerade Black Storbritannien utom i Samväldesspelen där han representerade England.

Meriter
Guldmedaljer

Världsmästerskap
 VM 1991 4x400 m (Storbritannien: Black, Redmond, Regis och Akabusi, 2.57,53 ER)
 VM 1997 4x400 m (Storbritannien: Thomas, Black, Baulch och Mark Richardson, 2.56,65)

Europamästerskap
 EM 1986 400 m (44,59) och 4x400 m (Storbritannien: Redmond, Akabusi, Whittle och Black, 2.59,84)
 EM 1990 400 m (45,08) och 4x400 m (Storbritannien: Sanders, Akabusi, Regis och Black, 2.58,22 ER)
 EM 1994 4x400 m (Storbritannien: McKenzie, Black, Whittle och Ladejo, 2.59,13)

Samväldesspel
 Samväldesspelen 1986 400 m (45,57) och 4x400 m (England, 3.07)

Silvermedaljer

Olympiska spel
 OS 1996 400 m (44,41) och 4x400 m (Storbritannien: Thomas, Black, Baulch och Richardson, 2.56,60 ER)

Världsmästerskap
 VM 1987 4x400 m (Storbritannien: Bennett, Akabusi, Black och Brown, 2.58,86)
 VM 1991 400 m (44,62)

Europamästerskap
 EM 1994 400 m (45,20)

Bronsmedalj

Olympiska spel
 OS 1992 4x400 m (Storbritannien: Akabusi, Black, Grindley och Regis, 2.59,73)

Rekord
 Personbästa, 400 m: 44,37 (Lausanne, Schweiz, 3 juli 1996)
 Europarekord, 4x400 m: 2.56,60 (Atlanta, Georgia, 3 augusti 1996) (Thomas, Black, Baulch och Richardson)

Fotnot 

Födda 1966
Engelska friidrottare
Brittiska kortdistanslöpare
Olympiska silvermedaljörer 1996
Olympiska bronsmedaljörer 1992
Brittiska olympiska silvermedaljörer
Brittiska olympiska bronsmedaljörer
Europamästare i kortdistanslöpning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Världsmästare på 4 x 400 meter löpning
Män
Levande personer
Lisa Larsen

Lisa Maria Larsen, född 25 december 1990 i Stockholm, är en svensk längdskidåkare, orienterare, och löpare. 

Larsen tävlar i längdskidåkning för Sundbybergs IK, i orientering för Täby OK och i friidrott för Täby IS och från säsongen 2019/2020 tävlar hon i skidorientering för Alfta-Ösa OK och i svenska landslaget i skidorientering. Hon är dotter till Kaj Larsen. Hon studerade vid Mora skidgymnasium.

Meriter

Längdskidor
I längdskidor tog Larsen 2009 silver över 5 km fristil på junior-VM. Hon var även med i diskussionerna till en plats i senior-VM, men avböjde möjligheten. Hon tog brons på 10 km fristil i JVM i längdåkning 2008 och deltog i det svenska stafettlaget som tog silver. Därtill har hon ett antal JSM-medaljer. 

Larsen åkte delar av Tour de Ski 2010.

Orientering
I orientering är Larsens främsta merit ett guld på sprintdistansen i junior-SM 2006. Hon har även vunnit deltävlingar i Silva Junior cup i orientering och vunnit etappsegrar vid O-Ringen 5-dagars.

Skidorientering
Hon vann SM-guld i medeldistans samt SM-brons i långdistans 2020. I februari 2021 vann hon VM i jaktstart i Kääriku.

Löpning
Hon har bland annat vunnit Lilla Lidingöloppet. År 2001 blev hon Lidingöloppets halvmiljonte fullföljande löpare då hon blev 37:a i Lilla Lidingöloppets F11-klass.

Källor

Kvinnor
Födda 1990
Svenska längdåkare
Svenska orienterare
Levande personer
Idrottare från Stockholm