kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Greatest Hits 1987-1999

Greatest Hits 1987-1999 är ett samlingsalbum av den australiensiska sångerskan Kylie Minogue. Albumet släpptes först i Australien under samma månad som Minogues nionde studioalbum Body Language (2003). Albumet är en utökad version av hennes samlingsalbum Greatest Hits (1992). DVD med titeln Greatest Hits 87-98 innehåller alla musikvideo släpptes under åren med PWL och Deconstruction Records.

Låtlista 
CD 1
"The Loco-Motion"
"I Should Be So Lucky"
"Got to Be Certain"
"Je Ne Sais Pas Pourquoi"
"Especially for You"
"Turn It into Love"
"Made in Heaven"
"It's No Secret"
"Hand on Your Heart"
"Wouldn't Change a Thing"
"Never Too Late"
"Tears on My Pillow"
"Better the Devil You Know"
"Step Back in Time"
"What Do I Have to Do?" (7" Mix)
"Shocked" (DNA 7" Mix)

CD 2
"Word Is Out" (Summer Breeze 7" Mix)
"If You Were with Me Now"
"Give Me Just a Little More Time"
"Finer Feelings" (BIR 7" Mix)
"What Kind of Fool (Heard All That Before)"
"Celebration"
"Confide in Me" (Master Mix)
"Put Yourself in My Place"
"Where Is the Feeling?" (BIR 7" Mix)
"Where the Wild Roses Grow"
"Some Kind of Bliss"
"Did It Again"
"Breathe" (Radio Edit)
"Cowboy Style" (Radio Edit)
"Dancing Queen" (7" Edit)
"Tears"
"The Real Thing"

DVD 
"The Loco-Motion"
"I Should Be So Lucky"
"Got to Be Certain"
"Je Ne Sais Pas Pourquoi"
"Especially for You"
"It's No Secret"
"Made in Heaven"
"Hand on Your Heart"
"Wouldn't Change a Thing"
"Never Too Late"
"Tears on My Pillow"
"Better the Devil You Know"
"Step Back in Time"
"What Do I Have to Do?"
"Shocked"
"Word Is Out"
"If You Were with Me Now"
"Give Me Just a Little More Time"
"Finer Feelings"
"What Kind of Fool (Heard All That Before)"
"Celebration"
"Confide in Me"
"Put Yourself in My Place"
"Where Is the Feeling?"
"Where the Wild Roses Grow"
"Some Kind of Bliss"
"Did It Again"
"Breathe"
"Cowboy Style"

Referenser 
Greatest Hits 1987-1999 på Allmusic

Album av Kylie Minogue
Dubbla samlingsalbum
Daniël Papebroek

Daniël Papebroek (även Papebroch eller van Papenbroeck), född den 17 mars 1628 i Antwerpen, död den 28 juni 1714, var en nederländsk jesuit.

Papebroek var en av de mest framstående bollandisterna och 1659-1709 en av redaktörerna av Acta sanctorum. Med karmelitorden kom han i häftig strid genom att förneka dess föregivna höga ålder. En biografi över Papebroek finns i "Acta sanctorum" under Juni VI.

Källor

Noter

Födda 1628
Avlidna 1714
Belgiska jesuiter
Personer i Nederländerna under 1600-talet
Personer från Antwerpen
Män
Krvavi most

Krvavi most (Blodiga bron) är en gågata i Zagreb i Kroatien. Den drygt 41 meter långa gatan ligger i stadsdelen Gornji grad-Medveščak i stadens historiska stadskärna och sammanbinder gatorna Radićeva och Tkalčićeva.

Historik 
Gatan är uppkallad efter den bro som tidigare gick över ån Medveščak som separerade de två bosättningarna Gradec och Kaptol. Ån och bron blev under medeltiden ofta en skådeplats för våldsamma sammanstötningar mellan de båda bosättningarna och därav kom bron att kallas Krvavi most (Blodiga bron). Ån täcktes över år 1898 och den gata som skapades kom även fortsättningsvis att kallas Krvavi most som ett påtagligt minne om platsens historia.

Referenser

Externa länkar 

 

Gator i Zagreb
Gornji grad-Medveščak
Gågator i Kroatien
Zagrebs historia
Rodd (olika betydelser)

Rodd är ett engelskt efternamn, som burits av bland andra:

 Edward Hearle Rodd, brittisk ornitolog
 Francis Rodd, 2:e baron Rennell
 Helen Rodd, kanadensisk zoolog
 Marcia Rodd, amerikansk skådespelerska
 Rennell Rodd, 1:e baron Rennell

Engelska efternamn
Rennell Rodd, 1:e baron Rennell

James Rennell Rodd, 1:e baron Rennell, född den 9 november 1858, död den 26 juli 1941, var en brittisk diplomat, sondotterson till upptäcktsresanden James Rennell, far till presidenten i Royal Geographical Society Francis Rodd, 2:e baron Rennell.

Rennell ingick 1883 på diplomatbanan och tjänstgjorde vid beskickningarna i Berlin, Aten, Rom och Paris, var 1893 brittisk diplomatisk agent i Sansibar och 1894-1901 legationssekreterare i Kairo samt 1901-04 ambassadsekreterare i Rom. Rennell, som 1899 erhållit knightvärdighet, var 1904-08 envoyé i Stockholm och blev 1908 ambassadör i Rom, på vilken sistnämnda post han anses ha i intimt samförstånd med franske ambassadören Barrère energiskt verkat för Italiens intervention 1915 på ententesidan i Första världskriget. Rennell avgick från ambassadörsposten i Rom 1919 och åtföljde 1920 lord Milner på dennes politiska mission till Egypten. Efter att ha suttit i underhuset 1928-32 upphöjdes han 1933 till peer som baron Rennell.

Rennell, som var en litterärt fint bildad man, skrev utom flera diktsamlingar, såsom The Violet Crown (2:a upplagan 1913), Ballads of the Fleet (1916), Love, Worship and Death (2:a upplagan 1919), bland annat Frederick, Crown-prince and Emperor (1888), The Customs and Lore of Modern Greece (1892), Sir Walter Raleigh (1904) och The Princes of Achaia and the Chronicles of Morea (2 band, 1907) samt Italian People (1920) och memoarverket Social and Diplomatic Memories, I, 1884-1893 (1922), och II, 1894-1901, Egypt and Abyssinia (1923).

Källor

Noter

Tryckta källor

Brittiska diplomater under 1800-talet
Brittiska parlamentsledamöter
Brittiska överhusledamöter
Engelsk adel
Engelska poeter
Engelskspråkiga poeter
Brittiska memoarskrivare
Brittiska fackboksförfattare
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Brittiska diplomater under 1900-talet
Födda 1858
Avlidna 1941
Män
Storbritanniens ambassadörer i Sverige
Alumner från Balliol College, Oxford
Memoarskrivare under 1800-talet
Rudolf Haym

Rudolf Haym, född den 5 oktober 1821 i Grünberg, Schlesien, död den 27 augusti 1901 i Sankt Anton, Tyrolen, var en tysk litteraturhistoriker.

Haym tillhörde nationalförsamlingen i Frankfurt 1848 och skrev från högercentrums ståndpunkt Die deutsche Nationalversammlung (3 band, 1848–1850) om denna. År 1850 utvisad från Berlin, slog han sig ned i Halle, där han föreläste filosofi och nyare tysk litteraturhistoria, sedan 1868 som ordinarie professor. Åren 1858–1864 redigerade Haym "Preussische Jahrbücher", där han även var en flitig medarbetare. 

Utom uppsatserna i denna tidskrift, vilka utkom 1903 som Gesammelte Aufsätze, skrev Haym flera omfattande och gedigna arbeten, Wilhelm von Humboldt (1856), Hegel und seine Zeit (1857), Arthur Schopenhauer (1864), Die romantische Schule (1870; nytryck 1902), Herder (2 band, 1877–85), som är hans främsta verk, och Das Leben Max Dunckers (1891). År 1902 utkom den självbiografiska Aus meinem Leben.

Källor

Noter

Tryckta källor 
 

Tyska litteraturvetare
Tyska professorer
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Litteraturvetare under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Schlesien
Födda 1821
Avlidna 1901
Män
Ugglan
Milner

Milner är ett engelskt efternamn. Det betyder mjölnare, och som burits av bland andra:

 Alfred Milner, 1:e viscount Milner
 Cecil Milner
 James Milner
 John Nun Milner
 Jurij Milner, rysk entreprenör och fysiker

Se även 

 Celena Mondie-Milner
 Thomas Milner Gibson
 Miller (efternamn)
 Möller
 Müller

Engelska efternamn
Efternamn som syftar på yrken
Jarl Malmgren

Jarl Edvard Malmgren, född 12 september 1908 i Karis, död 5 juni 1942 i Pohost; Sovjetunionen, var en finlandssvensk fotbolls- och bandyspelare.

Biografi 
Jarl Malmgren spelade under sin fotbollskarriär som mittfältare, och  under olympiska spelen i Berlin 1936 fick han äran att bära kaptensbindeln i det finländska fotbollslandslaget. Malmgren stupade i en ålder av 33 år under finska fortsättningskriget  i byn Pogost, by i närheten av Olonets i ryska Karelen. Vid dödstillfället innehade han militärgraden  löjtnant. Jarl Malmgren ligger begraven på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Meriter  
Med helsingforsklubben IFK Helsingfors vann han finländska mästerskapen i fotboll fyra gånger, 1930, 1931, 1933 och 1937.
Allt som allt spelade Malmgren 32 A-landskamper i fotboll, och gjorde i dem totalt sju mål.
 
Jarl Malmgren var även en duktig bandyspelare, och vann med sin hemmaförening HIFK finländska mästerskapen i bandy under åren 1934, 1935 och 1938.

Källor 
Litteratur
 Siukonen, Markku: Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000 , sidan 194. Graface, Jyväskylä, 2001. . 
Webbkällor
 J. Malmgren på European Football:s webblats  Läst 6 mars 2012.
 Personprofil hos www.sports-reference.com   Läst 6 mars 2012.
 Förteckning över finländska medaljlag i bandy genom åren.  Läst 6 mars 2012. 
Noter

Finländska fotbollsspelare
Finländska bandyspelare
Födda 1908
Avlidna 1942
Män
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Finland
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1936
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Personer från Karis
Finlandssvenska fotbollsspelare
Ridgeway (efternamn)

Ridgeway är ett engelskt efternamn, som burits av bland andra:

Personer med namnet
 Elizabeth Ridgeway (död 1684)), engelsk seriemördare
 West Ridgeway
 William Ridgeway

Geografi

USA
 Ridgeway, Virginia

Se även 
 Ridgway, efternamn

Engelska efternamn
Kazys Grinius

Kazys Grinius, född 17 december 1866, död 4 juni 1950, var en litauisk läkare, politiker och publicist.

Grinius var 1906-26 med smärre avbrott redaktör för Lietuvos žinios, huvudorgan för folksocialisterna (laudininkai), lantdagens största parti. Grinius förblev under mellankrigstiden partiets främsta namn, var 1920-22 ministerpresident och juni-december 1926 republikens president.

Referenser

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Födda 1866
Avlidna 1950
Litauens premiärministrar
Litauens presidenter
Män
Niederschöneweide

Niederschöneweide ("Nedre Schöneweide") är en stadsdel i stadsdelsområdet Treptow-Köpenick i Berlin. Stadsdelen har 10 446 invånare (2011).  Niederschöneweide ligger söder om floden Spree och öster om Berlins centrum, och skiljs från grannstadsdelen Oberschöneweide av floden.

Historia

Platsen Schöneweide omnämns först som Schöne Weyde ("vacker äng") i en reseberättelse av Joakim II av Brandenburg 1598.  Under 1600-talet tillverkades tjära på platsen.  

Under 1700- och 1800-talen kom ett stort antal industrier att växa upp i Niederschöneweide, huvudsakligen textilindustri såsom bomullstryckerier och färgerier, och med tiden även kemisk industri.  1880 grundades bryggeriet Brauerei Borussia Meinert und Kampfhenkel i Niederschöneweide och köptes senare upp av Schultheiss-bryggerierna 1898. 

1874 öppnades järnvägsstationen Neuer Krog-Johannisthal på järnvägssträckan Berlin-Görlitz.  Stationen heter sedan 1929 Berlin-Schöneweide.

Under Andra världskriget låg flera viktiga krigsindustriföretag i Niederschöneweide.  1943-1945 fanns ett tvångsarbetsläger för krigsfångar vid nuvarande Köllnische Strasse.  Sedan 2006 är delar av lägret ett museum och dokumentationscentrum om tvångsarbetarna, som drivs av stiftelsen Topographie des Terrors.  

Efter 1945 kom Niederschöneweide att ligga i den sovjetiska ockupationssektorn och Östberlin.  Niederschöneweide kom att bli en viktig trafikknutpunkt för väg- och tågtrafik söderut från Berlin, och både vägarna genom området och stationen byggdes ut.

På grund av det stora antalet kemiska industrier som funnits på platsen är marken runt de gamla industrierna starkt förorenad, och efter återföreningen har sedan 1994 saneringsåtgärder och försköningsarbeten pågått i området.  Sedan 2001 ingår Niederschöneweide i stadsdelsområdet Treptow-Köpenick, som då bildades genom sammanslagning av de tidigare områdena Treptow och Köpenick.

Källor

Externa länkar

Stadsdelar i Berlin
Treptow-Köpenick
Elias Grip

Elias Grip, född 20 april 1873 i Stockholms-Näs, död 6 augusti 1942 i Norrköpings Borgs församling, var en svensk nordist, författare och skolman.

Biografi
Grip blev filosofie doktor vid Uppsala universitet 1901 och lektor vid Norrköpings läroverk 1909. Han utgav en mängd översättningar och populära samlingar av folksagor från olika länder samt biografier. Bland hans verk märks främst Några bidrag till kännedom om svenskt folkliv. Folksed, folktro och folkdiktning i Uppland (1917).

Bibliografi

Skönlitteratur

Varia
 - Tillsammans med Sune Amrosiani och Erik Kruuse.

 - 1. Erik Gustaf Geijer. - 2. Esaias Tegnér. - 3. P.D.A. Atterbom. - 4. C.J.L. Almquist. - 5. Viktor Rydberg. 6. Gunnar Wennerberg. - 7. Carl Snoilsky.

Redaktör

Översättningar (urval)
 Kina under sista änkekejsarinnan (utarbetad af J. O. Bland och E. Backhouse, Norstedt, 1912)
 Daniel Defoe: Kapten Bobs färder och äventyr i Afrika (Åhlén & Åkerlund, 1917)

Källor 

 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska översättare
Översättare från engelska
Svenskspråkiga översättare
Svenska lärare under 1900-talet
Alumner från Uppsala universitet
Födda 1873
Avlidna 1942
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Stockholms-Näs socken
Johan Lindroos (musikjournalist)

Johan Lindroos,  var musikchef på Radio X3M (YLE).

Han har jobbat på Radio X3M på heltid sedan 2001 som reporter (bland annat Tryckkokaren och X3M-T), programledare (bland annat 24 kvadrat, Musikrepubliken) och producent (Simosas Stiftelse, A-laget & Magnus och Petski på TV). Han efterträdde Anne Hietanen som musikchef på Radio X3M år 2011. 

Johan Lindroos har tillsammans med Eva Frantz refererat Eurovision Song Contest (ESC) och finalen av Tävlingen för ny musik (UMK) för Svenska Yle år 2011-2016. Han var även en med i juryn som sållade ut bland de demon som tävlade om en plats i UMK 2012 och 2013. 

Våren 2012 var Lindroos en av panelisterna i tv-programmet De Eurovisa på Yle Fem, 2013-2019 hade han rollen som programledare tillsamman med Eva Frantz . 2016 började Lindroos tillsammans med Frantz De Eurovisa podcast.

Referenser

Externa länkar 
Johans musikblogg på Radio X3M:s hemsida
Johans privata blogg "I Pöll-Johans huvu"
Johan på Twitter

Finländska musikpersonligheter
Födda 1978
Levande personer
Män
Personer från Sibbo
Bonnkonventionen

Bonnkonventionen (eller Convention on the Conservation of Migratory Species of Wild Animals (CMS), Överenskommelse för bevarandet av vandrande vilda djur) är ett internationellt fördrag som undertecknades den 23 juni 1973 i Bonn. Konventionen trädde i kraft den 1 november 1983. Sekretariatet för överenskommelsen har sitt säte i Bonn och är en del av Förenta nationernas miljöprogram (UNEP).

Konventionens mål 
I konventionen förpliktar sig de undertecknande stater att vidta åtgärder för att skydda vandrande djurarter över hela världen och att använda de endast på ett hållbart sätt. Detta skall uppnås med hjälp av befintliga internationella lag samt med ny lagstiftning som täcker arternas hela vandringsområde. Konventionen omfattar cirka 1 200 utrotningshotade arter eller avgränsade populationer som är särskilt hotade.

För enskilda arter eller populationer som inte nödvändigtvis är utrotningshotade är utvecklingen av lokala avtal påtänkt. I dessa fördrag skall juridiskt bindande regler upprättas som säkerställer arternas skydd och bevarande. De ska även ge ledtrådar för staternas samarbete.

Konventionens institutioner 
Vart tredje år håller medlemmarna en konferens som sammanfattar och diskuterar över den senaste utvecklingen. Här bestäms även framtidens prioriteter och konventionens budget.

Politiska och administrativa beslut fattas mellan konferenserna av den ständiga kommittén. Den bildas av en eller två representanter från varje kontinent, av ett ombud från Tyskland (som säte för sekretariatet) och av en representant från värdlandet för nästa konferens.

Vetenskapsrådet ger rekommendationer och vetenskaplig stöd.

Sekretariatet förbereder konferenserna, koordinerar kommunikationen mellan medlemmarna och håller kontakt till andra stater.

Se även 
 CITES
 Biodiversitetskonventionen
 Ramsarkonventionen

Externa länkar 
cms.int Officiell webbplats,

Referenser

Naturskydd
Internationella konventioner
1973 i Västtyskland
Politikåret 1973
Bonn
Maud Bernhagen

Maud Anneli Bernhagen, född Bergström den 13 augusti 1969 i Nyhem, Jämtlands län, är en svensk idrottsjournalist. 

Bernhagen började på Östersundsposten under gymnasietiden och fick fast tjänst där efter gymnasiet. Hon kom till TV4 Jämtland 1994 och började på TV4 Sporten i Stockholm 1995. Hon har bland annat tillsammans med Peppe Eng varit programledare för Fotbollsgalan 2002. Hon är regelbundet nyhetsankare hos TV4-sporten.

Bernhagen är gift och har två barn. Hennes man arbetar som producent för SVT.

Källor

Kvinnor
Levande personer
Födda 1969
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska TV-programledare
Personer från Nyhems socken
Svenska sportjournalister
Lennart Gripenberg

Alexander Leonhard "Lennart" Gripenberg, född 15 september 1852 i Uleåborg, död 14 september 1933 i Helsingfors, var en finländsk ämbetsman och politiker.

Gripenberg genomgick Finska kadettkåren och artilleriakademin i Sankt Petersburg och tjänstgjorde därefter som lärare i kadettskolan. Han tog 1879 avsked från militären som överstelöjtnant och blev 1886 intendent i industristyrelsen, 1896 överdirektör i Överstyrelsen för väg- och vattenbyggnaderna och samma år senator och chef för handels- och industriexpeditionen. Han var ledare för Bröderna Åströms fabriker i Uleåborg 1900–1903 och 1905, för Tammerfors bomullsmanufaktur 1908–1909 och ägnade sig därefter huvudsakligen åt skriftställarskap. 

Gripenberg, som hade en liberal åskådning, vägrade att bidra till promulgationen av februarimanifestet, tvingades avgå 1900 och utvisades av Nikolaj Bobrikov 1903. Efter storstrejken 1905 tillhörde han Leo Mechelins senat 1905–1907 som chef för kommunikationsexpeditionen. Han deltog i Finlands lantdags arbete från 1882 som en av adelns och ridderskapets mest bemärkta ledamöter och utgav under den länge gåtfulla signaturen Nemo uppmärksammade flygblad med maning till moderation i språkstriden och försvar av Finlands konstitutionella rättigheter. Han utgav bland annat  några industrihistoriska arbeten, memoarverket Ur mina levnadsminnen (1922) och Anteckningar om släkten Gripenberg (1927).

Källor

Noter 

Finländska ämbetsmän
Ridderskapet och adelns lantdagsledamöter
Födda 1852
Avlidna 1933
Män
Personer från Uleåborg
Lennart
London Zoo

London Zoo är en djurpark i London. Den öppnades 27 april 1828 i vetenskapligt syfte, men öppnades för allmänheten 1847. Det styrs av Zoological Society of London och ligger i norra delen av Regent's Park.

I parken finns sammanlagt cirka 17 000 individer som representerar cirka 750 djurarter.

Djur
Några arter som finns i djurparken är Västlig låglandsgorilla, Sumatratiger, Asiatiskt lejon, Jättemyrslok, Dvärgflodhäst, Tocotukan, Större flamingo, Humboldtpingvin, Komodovaran, Galapagossköldpadda, Giraff, Ren, Hökuggla och mer. Det finns flera aviarier, ett akvarium, ett reptilhus, ett dagfjärilshus och en inomhusregnskog.

Kända individer
London Zoo har genom åren haft många välkända djur, både vetenskapligt intressanta och dem som var älskade av besökarna. På 1860-talet hade de ett exemplar av den nu utdöda kvaggan. De enda foton som finns av en levande kvagga togs i London Zoo. Det sista vilda exemplaret dödades omkring år 1870 i södra Afrika. Parken hade också några exemplar av den nu utdöda pungvargen (thylacine) även kallad tasmansk tiger.

Den första flodhästen i Europa sedan romartiden var Obaysch som skänktes till London Zoo på våren år 1850 av kediven i Egypten i utbyte mot några jakthundar.

Björnen Winnipeg (Winnie) var en Svartbjörn (Ursus americanus) från provinsen Ontario i Kanada som skänktes till djurparken år 1914. När A. A. Milne besökte London Zoo med sin son Christopher Robin blev pojken så förtjust i björnen att Milne skrev de berömda Nalle Puhböckerna till honom.

Elefanten Jumbo bodde på London Zoo mellan 1865 och 1882 då han såldes till P.T. Barnum.

Källor

Externa länkar
 
 ZSL om lösningar på miljöproblem

Djurparker i Storbritannien
Byggnader och anläggningar i London
Joel Gripenstierna

Joel Gripenstierna, tidigare Ekman, ursprungligen Drysander, född 1637, död 1697, var en svensk ämbetsman.

Joel Gripenstierna var son till kyrkoherden i Löt Petrus Drysander. Efter föräldrarnas tidiga död lämnad med elva syskon måste han vid 16 års ålder avbryta sina studier. Han lyckades dock genom kontakter med arvfursten Karl Gustav få en tjänst vid dennes kansli. Som civil tjänsteman tog han sig namnet Ekman. Han användes i flera viktiga diplomatiska värv men övergick 1663 till kammaren, blev 1669 adlad och samma år direktör över Kronans kopparväsen. Han blev räntmästare 1673, kammarråd 1676 och reduktionskommissarie 1683. Genom ett fördelaktigt giftermål 1666 med Elisabeth Hanssen, en dotter till bankiren Peter Hanssen i Stockholm, och genom sin egen affärsbegåvning lyckades han samla ihop en enorm förmögenhet och kunde under de för staten bistra tiderna före 1680 låna staten den enorma summan på över 6 1/2 miljoner daler silvermynt. Trots sina insatser inom förvaltningen föll han senare i onåd hos Karl XI. Genom reduktionen förlorade han hela sin förmögenhet och dog utfattig.

Referenser
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska kammarråd
Svensk obetitlad adel
Svenskt adlade
Personer under stormaktstiden
Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Födda 1637
Avlidna 1697
Män
Svensk uppslagsbok
Revival Ministries International

Revival Ministries International (RMI) är en amerikansk kristen missionsorganisation, grundad och ledd av pastorsparet Adonica och Rodney Howard-Browne.

RMI har sitt högkvarter i Tampa i Florida, i anslutning till församlingen The River och bibelskolan River Bible Institute som Howard-Browne grundade 1996 respektive 1997. RMI har också regionala kontor i Howard-Brownes hemland Sydafrika, i Kanada, Australien och Finland.

Howard-Brownes möten innehåller ofta inslag av så kallat "heligt skratt", gråt och fallande. Det har också rapporterats om att mötesdeltagare utstött djurläten, skällt som hundar och rutit som lejon. År 1993 höll man väckelsekampanj i Filadelfiakyrkan i Stockholm. "Stundtals såg det ut som ett slagfält med skrattande och gråtande människor, många av dem liggande på golvet runt om i kyrkan", skrev tidningen Dagen. Howard-Browne ska ha uppmanat publiken att föreställa sig hur det är att vara druckna av en flaska whisky och sedan bete sig så.

RMI har anklagats för bristande öppenhet och transparens när det gäller hur man använder de gåvor man får.

Källor 
RMI:s hemsida

Karismatisk kristendom
Saint-Mary-le-Plain

Saint-Mary-le-Plain är en kommun i departementet Cantal i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i mitten av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Massiac som ligger i arrondissementet Saint-Flour. År  hade Saint-Mary-le-Plain  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Mary-le-Plain

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Cantal

Källor 

Kommuner i Cantal
Saint-Paul-des-Landes

Saint-Paul-des-Landes är en kommun i departementet Cantal i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i mitten av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Aurillac 2e Canton som ligger i arrondissementet Aurillac. År  hade Saint-Paul-des-Landes  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Paul-des-Landes

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Cantal

Källor 

Kommuner i Cantal
Saint-Paul-de-Salers

Saint-Paul-de-Salers är en kommun i departementet Cantal i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i mitten av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Salers som ligger i arrondissementet Mauriac. År  hade Saint-Paul-de-Salers  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Paul-de-Salers

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Cantal

Källor 

Kommuner i Cantal
Saint-Pierre, Cantal

Saint-Pierre är en kommun i departementet Cantal i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i mitten av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Saignes som ligger i arrondissementet Mauriac. År  hade Saint-Pierre  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Pierre

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Cantal

Källor 

Kommuner i Cantal
Scholtz

Scholtz:
 Bernhard Scholz

 Arthur Scholtz
 Alexander Scholz
 Gertrud Scholtz-Klink
 Hermann Scholtz
 Jackson Scholz
 Roswitha Scholz
 Tom Scholz

Tyska efternamn