kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Seriecenter

Seriecenter på Kulturhuset Mazetti i Malmö är en samlingssplats för seriekulturen i Malmö. Seriecenter invigdes mars 2006.

Historik och beskrivning
Seriecenter inryms inom Kulturhuset Mazetti, ett rött tegelhus där man tidigare tillverkade chokladprodukter. De första serierelaterade verksamheterna flyttade in februari 2006, och månaden efter skedde den officiella invigningen.

Seriecenter består av fyra olika delar:

 Förbundskansliet för Seriefrämjandet – här sköts det mesta av Seriefrämjandets styrelsearbete samt produktionen av tidskriften Bild & Bubbla.

 Seriestudion – En ateljé för professionella serieskapare där bland andra Joakim Gunnarsson, Stina Hjelm och Adam Blomgren sitter. Sammanlagt finns ett tiotal ateljéplatser att tillgå. Även minst ett serieförlag har kontor på Seriestudion.

 En utbildningslokal för kurser i tecknade serier. Här bedriver Kulturskolan i Malmö undervisning i serieskapande med mera.

 C'est Bon Kultur. Det är en ideell förening och seriekollektiv som publicerar tidskriften C'est Bon Anthology och anordnar utställningar med bild- och seriekonst.

Sedan 2010 verkar även Kvarnby folkhögskola ("Serieskolan i Malmö") inom lokalerna.

Referenser

Externa länkar
 Seriestudion (officiell webbplats)
 C'est Bon Kultur (officiell webbplats)

Seriefrämjandet
Svenska serieorganisationer och föreningar
Skola vi väl alla mötas

Skola vi väl alla mötas eller Får vi alla en gång mötas är en psalmtext i Sankeys sånger, skriven 1958 av Horace Lorenzo Hastings. Musiken är skriven av Elihu S. Rice. Psalmen har sex 4-radiga verser och en refräng.

Översättningar till svenska

Skola vi väl alla mötas
Erik Nyström översatte texten till svenska. Psalmen har sex 4-radiga verser och en refräng som lyder:

Möts vi då? Möts vi då
På den andra sidan floden?
Få vi mötas bortom floden,
Dit ej några stormar nå?

Får vi alla en gång mötas
Texten översattes till svenska 1880 av Jonas Stadling.

Publicerad i
Sånger till Lammets lof 1877 som nr 89 med titeln "Möts vi då?" med hänvisning till Es. 35: 10 i Bibeln.
Hemlandssånger 1891 och 1891, som nr 169 under rubriken "Kyrkan — Gudstjänsten".
Herde-Rösten 1892 som nr 109 under rubriken "Troendes hädanfärd". under rubriken "Troendes hädanfärd".
Svensk söndagsskolsångbok 1908 som nr 255 under rubriken "Hemlandssånger".
Lilla Psalmisten 1909 som nr 238 med inledningen Få vi alla en gång mötas under rubriken "Hemlandssånger".
Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 som nr 661 under rubriken "Begravning."
Segertoner 1930 som nr 452 under rubriken "Begravningssånger".
Sions Sånger 1981 nr 260 under rubriken "Det eviga livet".
Segertoner 1988 som nr 649 under rubriken "Livets gåva och gräns".

Referenser

Noter 

Amerikanska psalmer
Fria Moderata Studentföreningen i Uppsala

Fria Moderata Studentföreningen i Uppsala, FMS-Uppsala, är en politisk studentförening i Uppsala som grundades år 1999, sedan Föreningen Heimdal hade lämnat Fria Moderata Studentförbundet. FMS-Uppsala är religiöst och partipolitiskt obunden, men är ansluten till Fria Moderata Studentförbundet.

Föreningen räknar sig som Uppsalas enda uttalat klassiskt liberala studentförening. Föreningens syfte är att verka för en utveckling av Sverige på liberal idégrund genom att samla intresserade människor till politiskt arbete och studium. Huvuddelen av föreningens medlemmar betecknar sig som klassiskt liberala men föreningen välkomnar även liberaler som står på en socialliberal grund eller som mer inspireras av anarkokapitalism.

Fria Moderata Studentföreningen i Uppsala har även fungerat som ett kårparti. Detta skedde senast vid 2006 års kårval då föreningen registrerade sitt namn som partibeteckning inför valet till Uppsala studentkårs kårfullmäktige.

Externa länkar
Officiell webbplats
Fria Moderata Studentförbundet
 Uppsala studentkår: www.karvalet.nu

Kårpartier vid Uppsala universitet
Albert (seriefigur)

Albert (italienskt ursprungsnamn: Battista), är Joakim von Ankas butler i de italienskproducerade disneyserierna. Han kallades även Jean i en översättning 2005.

Joakim von Anka kallar honom ofta för slöhas eller dylikt men han är en butler att vara stolt över enligt de flesta andra.

Trots likheter i namn och profession är denne Albert inte identisk med den Albert som är Joakims butler i tv-serien och serien "Duck Tales". Albert debuterade i serien "Zio Paperone e l'angolare di sicurezza" (manus Massimo De Vita och teckning Rodolfo Cimino i Almanacco Topolino nr 125 den 1 maj 1967. (Ej publicerad i Sverige.)

Albert på andra språk 
Engelska: Albert Quackmore 
Danska: Albert 
Finska: Juuso 
Franska: Baptiste, Edgard 
Holländska: Bertus 
Isländska: Jóhann Þjónn 
Italienska: Battista 
Norska: James, Kruse 
Polska: Harpagon 
Tyska: Baptist

Referenser

Externa länkar
Albert på Seriewikin
Albert på I.N.D.U.C.K.S.

Figurer i Kalle Ankas universum
Fiktiva betjänter
Fiktiva antropomorfa figurer
Seriefigurer introducerade 1967
Bubba

Bubba (original Bubba the Caveduck) är en liten stenåldersanka i Duck Tales-serierna. Från debuten i första avsnittet av säsong två 1988 förekom han sporadiskt i TV-serien och i de tecknade serierna i några år. Han råkade följa med Joakim von Anka och Knattarna i en tidsmaskin från förhistorien till nutid. Bubba är i samma ålder som Knattarna och Anki Anka. Han blir tidigt fäst vid Joakim, men känslorna är inte besvarade, då Joakim tycker att Bubba mest är störig och han blir inte gladare av att den lille pojken kallar honom Oakim. I fjärde avsnittet, "Ankor på rymmen", inser Joakim hur orättvis han har varit mot Bubba och blir mjukare mot honom. Det blir med sorg i hjärtat som han skickar tillbaka Bubba till hans egen tid. När Bubba kommer tillbaka, tack vare tidsmaskinen, blir det ett kärt återseende bland Sigge och Knattarna och Joakim blir extra glad. Dock kan han inte låta bli att fråga Bubba varför han inte stannar hemma. Bubba ler och svarar att han är hemma – "med Oakim!" Det gör farbror Joakim väldigt rörd och han kramar om Bubba.

Bubba har ett husdjur som heter Fossing, en liten triceratops.

Källor 
 
Bubba the Cave Duck

Figurer i Kalle Ankas universum
Rollfigurer i Ducktales
Fiktiva antropomorfa figurer
Fiktiva ankor
Albert (Ducktales)

Albert, [engelska]: "Duckworth the Butler"  är Farbror Joakims butler i serierna om DuckTales. Han debuterade i första avsnittet av den tecknade TV-serien som sändes i september 1987. Seriedebuten skedde året efter i serien "Armstrong" (Kod D87040), publicerad i Duck Tales Magazine 1. I Sverige är den publicerad i Kalle Ankas Disneytajm 2.

Trots likheter i namn och profession är denne Albert inte identisk med den Albert som är Farbror Joakims butler i de italienska disneyserierna. Butlern Albert ska heller inte förväxlas med pojken Albert i serierna om hunden Ludde. 

I rebooten av Duck Tales har Albert dött något år innan seriens början, men förekommer i ett avsnitt som spöke.

Externa länkar
Albert på Seriewikin

Figurer i Kalle Ankas universum
Fiktiva figurer introducerade 1987
Seriefigurer introducerade 1988
Fiktiva betjänter
Fiktiva antropomorfa figurer
Rollfigurer i Ducktales

de:Liste der Bewohner Entenhausens#Johann
it:Archie (personaggio)
Sara Wennerberg-Reuter

Sara Margareta Eugenia Euphrosyne Wennerberg-Reuter, född 11 februari 1875 i Otterstads församling i Västergötland, död 29 mars 1959 i Stockholm, var en svensk organist och tonsättare. 

Sara Wennerberg-Reuter studerade först piano för Robertine Bersén samt orgel och harmonilära för Elfrida Andrée. Hon studerade vid Kungliga Musikkonservatoriet i Stockholm (1893–95) och avlade där organist- och kyrkosångarexamen. Därefter studerade hon vidare i Leipzig (1896–98) hos Salomon Jadassohn och Carl Reinecke, och fortsatte sina studier i komposition och kontrapunkt (1901–02) för Max Bruch i Berlin. Hon var organist i Sofia kyrka i Stockholm från 1906 till 1945. 

Sara Wennerberg-Reuters kompositioner, särskilt hennes manskörssånger, framfördes på sin tid ofta. Hennes Påskhymn, motetter och andra sånger för blandad kör var också del av standardrepertoaren, liksom hennes violinsonat (1904) och en del av hennes pianostycken.

För just Sofia kyrka skrev hon både en invigningskantat 1906 och en annan kantat 1941. Hon skrev också ett flertal andra kantater och tonpoem för soloröster, kör och orkester. Både Necken (över en dikt av hennes farbror, tonsättaren Gunnar Wennerberg) och Skogsrået (till en text av Viktor Rydberg) 1915 mottogs väl. Hon komponerade också en kantat till 500-årsjubileet för Lidköping 1946.

Verk (ett urval) 
 Adagio för en röst och piano, op. 14
 Stilla komme och välkomna, för röst och piano/orgel
 Tag vara på de korta, vackra våren (ingår i Den svenska sången, del 3)
 Angelus
 Högtidsmarsch
 Höststämning
 In Traum, für Violine und Klaiver
 Romance för violin och piano, op. 10
 När löven falla
 Videvisan
 Vardeljus
 Dina smala, vitahänder
 En vintervisa
 Gud välsigne dessa hjärtan
 Lillebarn
 Sen uppå fåglarna

Manskvartetter 

 Ziguenarsång.
 Oförstådd (K. Arsenius) Tredje pris 1900.
 Vemod.
 I skogen (A. T. Gellerstedt)
 Liten Kerstin.
 Sälle äro de som sofva (Psalm 491)
 Apelgården (Till Fröken Märta Lindqvist, folkvisa)
 En vaggviselåt (Oscar Stjerne)
 Vallarelåt (Gustaf Fröding)
 Högsommarvisa (Elisabet Rudin)
 Jungman Jansson (Dan Andersson) Tillägnad Stockholms studentsångarförbund
 Svenskgraven vid Pultava (Hugo Reuter)
 Bohuslän (Hugo Reuter)
 Ur julpraktikan (Karl Erik Forslund)

Samtliga manskvartetter ovan trycktes i de kvartetthäften Sällskapet för svenska kvartetssångens befrämjande utgav årligen 1886-1964.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 Sara Wennerberg-Reuters arkiv, Musik- och teaterbiblioteket (Musikverket) 

Svenska organister under 1800-talet
Svenska organister under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1800-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Mottagare av Litteris et Artibus
Personer från Otterstads socken
Födda 1875
Avlidna 1959
Kvinnor
Skånska Cement

Skånska Cement AB är ett ej längre existerande svenskt byggnadsmaterialföretag.

Historik

Skånska Cementaktiebolaget grundades 1871 och anlade Sveriges första cementfabrik i Lomma på initiativ av professor Otto Torell och ingenjören Otto Fahnehjelm. Genom professor Sven Lovéns förmedling kom Fahnehjelm i kontakt med Otto Torell i Lund. Denne hade 1869 på uppdrag av Malmöhus läns hushållningssällskap påbörjat undersökning av skånska ler- och bergarters användbarhet för industrin. Fahnehjelm fick ta över de kemiska analyserna.

År 1871 köpte bolaget Limhamnsgården med dess kalkbrott i Limhamn.

Företaget grundades som ett direkt resultat av Otto Fahnehjelms undersökningar av de svenska kalkarterna. Fahnehjelm ritade också bolagets första byggnader. Under åren 1873–1907 leddes företaget av Rudolf Fredrik Berg. Cementfabriken i Lomma lades ned 1905, och anlades i stället ett tegelbruk. Från 1890 drevs ett cementbruk i Limhamn.

De övriga kalkbrotten i Limhamn, ägda av Annetorps kalkbruks AB, grundat 1866, och Malmö Kalkbrotts AB, grundat 1870, uppköptes 1884 av AB Förenade kalkbrotten, i vilket Skånska Cement var hälftenägare. År 1916 blev Skånska Cement helägare.

Skånska Cementgjuteriet, sedermera Skanska, bildades 1887 som en avknoppning ur Skånska Cement AB i samband med att en ny cementfabrik anlades i Limhamn. Bolaget tillverkade initialt olika cementprodukter men övergick till att bli ett bygg- och anläggningsföretag. 

Som en kartellbildning bildade 1893 Skånska Cement, tillsammans med konkurrenterna Ölands Cement AB och AB Visby Cementfabrik, dotterbolaget Svenska Cementförsäljnings AB , som från och med 1922 kallades för Cementa AB. 

Den nya fabriken i Limhamn 1887 innebär att verksamheten i Lomma började avvecklas, och 1905 lades Lommafabriken slutligen ned.
Företaget drev även från 1913 Hellekis cementfabrik och ett kalkbrott i Hällekis, från 1941 cementfabrik i Köping med kalkstensbrott i Forsby samt från 1949 till 1981 Stora Vika cementfabrik med kalkstensbrott i Stora Vika. Maltesholms cement AB (grundat 1898) köptes 1925 och dess cementfabrikation lades ned 1928. Man köpte även upp Båstads kalkindustri (grundat 1917).

År 1931 förvärvades Slite kalk och cement med dess 1917 anlagda fabrik i Slite och Visby 
cementfabrik med dess 1884 grundade och 1940 nedlagda cementfabrik. År 1922 kötes också AB Karta & Oaxens Kalkbruk. Iföverken köptes 1909, men såldes igen till bolagets aktieägare 1937.

Åren 1969-1973 var koncernens namn Cementa AB, 1973-1992 var namnet Industri AB Euroc, 1992-1996 Euroc AB och 1996-1999 Scancem AB, innan företaget 1999 köptes upp av den tyska cementkoncernen Heidelberg cement.

Styrelseordförande
 -1936: Ernst Wehtje
 1937–1939: friherre Gustaf Henrik Nordenskiöld
 1940–: Gösta Malm

Verkställande direktörer
 1914–1917: Gösta Malm
 1918–1929: Theodor Blomqvist
 1929–1956: Ernst Wehtje j:r
 1957–:?

Källor

Noter

Vidare läsning

Företag i Malmö
Företag i Lomma
Ej längre existerande svenska företag
Sveriges industrihistoria
Svenska jord- och stenvaruindustriföretag
Företag bildade 1871
Skanska
Sheraton

Sheraton är en hotellkedja som sedan 2016 - genom förvärv av Starwood Hotels & Resorts Worldwide, Inc. - ägs av Marriott International.

Sheraton grundades 1937 av Ernest Henderson och Robert Moore. Första Sheraton-hotellet byggdes i Springfield, Massachusetts, USA. 

2021 finns bara ett Sheraton-hotel i Sverige, Sheraton i Stockholm, men det har funnits fler. I Malmö låg Sheraton vid Triangeln. I Göteborg låg hotellet på Södra Hamngatan. I dag drivs det hotellet som Radisson Blu Scandinavia.

Referenser

Externa länkar
Starwood hemsida
Sheraton hemsida

Hotellkedjor
Harty

Det irländska namnet Harty har anor från medeltiden. Släktvapnet är en röd sköld med ett gyllene lejon i mitten med ett silverhjärta undertill.

Första dokumentationerna på namnet återfinns i det gamla kungadömet Tara, som låg i det nuvarande Meath. 

Släktmottot på latin är "fortis et fideliter" med betydelsen "stark och trogen".

På gaeliska skrevs namnet O hAirt.

Kända personer med namnet Harty 

Sir Hamilton Harty (1879-1941), kompositör

Russell Harty (1934-1988), engelsk programledare

Släkter
Sonic the Hedgehog (TV-serie)

Sonic the Hedgehog (även kallad Sonic SatAM) var en animerad TV-serie, baserad på TV-spelet med samma namn. Serien visades ursprungligen i USA under åren 1993-1994.

Handling 
Handlingen kretsar kring igelkotten Sonic och hans kompisar som kämpar mot Dr. Robotnik, som med sina robotar och kumpaner erövrat planeten Mobius. Den tidigare tecknade TV-serien Adventures of Sonic the Hedgehog var mer humoristisk och mer ljus medan Sonic the Hedgehog hade en mörkare handling. Serien kom även ut som serietidning.

Serien producerades i två säsonger - en tredje var planerad men produktionen stoppades innan den kunde realiseras. Det sista avsnittet "The Doomsday Project" slutar med en cliffhanger som antyder en ny skurk för en kommande säsong. Totalt kom serien att omfatta 26 avsnitt.

Sonic the Hedgehog i Sverige 
På svenska har serien visats på TV3, på den tiden kallad Barntrean.

Avsnitt

Säsong 1 
 1. Heads or Tails
 2. Sonic Boom
 3. Sonic and Sally
 4. Ultra Sonic
 5. Sonic and the Secret Scrolls
 6. Super Sonic
 7. Sonic Racer
 8. Harmonic Sonic
 9. Hooked on Sonic
 10. Sonic's Nightmare
 11. Warp Sonic
 12. Sub-Sonic
 13. Sonic Past Cool

Säsong 2 
 14. Game Guy
 15. Sonic Conversion
 16. No Brainer
 17. Blast to the Past (del 1)
 18. Blast to the Past (del 2)
 19. Fed up with Antoine/Ghost Busted
 20. Dulcy
 21. The Void
 22. The Odd Couple/Ro-Becca
 23. Cry of the Wolf
 24. Drood Henge
 25. Spyhog
 26. The Doomsday Project

Svenska röster i urval 
 Sonic - Hans Jonsson
 Tails - Staffan Hallerstam
 Sally - Liza Öhman
 Bunny - Maria Weisby
 Nicole - Maria Weisby
 Rotor - Staffan Hallerstam
 Sir Charles - Carl Johan Rehbinder
 Snivley - Carl Johan Rehbinder
 Antoinne - Carl Johan Rehbinder
 Dr. Robotnik - Johan Hedenberg
 Dulcy - Sanna Ekman
 Naugus - Gunnar Ernblad
 unga Sonic - Samuel Elers-Svensson
 unga Sally - Elina Raeder
 Sallys Pappa - Staffan Hallerstam

Se även 
 Adventures of Sonic the Hedgehog
 Sonic Underground

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 

Amerikanska animerade TV-serier från 1990-talet
Franska animerade TV-serier från 1990-talet
Sonic the Hedgehog
Amerikanska serier
Amerikanska serietidningar
TV-seriestarter 1993
TV-serieavslutningar 1994
Animerade TV-serier baserade på datorspel
Animeinfluerad animation
Engelskspråkiga TV-serier
Dystopiska TV-serier
Individ (biologi)

En individ (lat. individuum, 'något odelbart'), är inom biologin en enskild organism.

För högre djur används vanligen termen individ om den ontogenetiska produkten av en befruktad äggcell. Andra karakteristika för är att celler och vävnader har samordnade funktioner och är tydligt avgränsade mot omvärlden, att den representerar en unik genotyp samt att den har potentiell förmåga till självständigt liv.  

De flesta makroskopiska djur är lätta att avgränsa som individer, men hos lägre djur, exempelvis växter och svampar är individbegreppet mer svårdefinierat, och särskilt komplicerat vid symbioser, exempelvis lavar, eller i förhållandet mellan parasiter och värdar. För bland annat svampar är det särskilt svårt, då en individs mycel kan vara spridd i jordlager över flera hektar, och ibland fysiskt uppdelad för att växa samman igen.

Ett antal individer inom ett geografiskt område bildar en population. Vissa arter, till exempel sociala steklar, bildar kollektiva enheter som kallas superorganismer. Hos samhällsbyggande insekter som honungsbi är individerna högt specialiserade och saknar självständigt förmåga för nödvändiga livsfunktioner (arbetarna är sterila, drottningen beroende av dem för föda). Bara samhället som helhet har förmåga till självständigt liv.

Övrigt 
Ordet "individ" om djur används också för enskilda djur som ägs eller observeras av människor, exempelvis hundar, nötkreatur eller djurparksdjur som har individuella namn eller nummer samt uppseendeväckande djur, exempelvis en älg med albinism.

Källor 
 Nationalencyklopedin.

Se även 
Kropp (organism)

Biologi
Ekologi
Larry Adler

Lawrence "Larry" Cecil Adler, född 10 februari 1914 i Baltimore, Maryland, USA, död 7 augusti 2001 i London, var en amerikansk musiker och kompositör. Adler är känd som en av världens främsta munspelsartister genom tiderna. Han samarbetade med musiker som Sting, George Gershwin, Kate Bush och kompositören Ralph Vaughan Williams. Larry Adler spelade främst  kromatiskt munspel.

Biografi 
Larry Adler föddes i Baltimore, Maryland, och var av judiskt ursprung. Han lärde sig att spela munspel, och började spela på en professionell nivå, vid 14 års ålder. 

Adler flyttade till Storbritannien år 1949, efter att ha blivit nästan tvingad att lämnade USA, efter anklagelser om att han var en sympatisör till kommunismen. Detta ledde till en generell uppfattning i Nordamerika under 1950-talet, att Larry Adler var en person som man ska ignorera.

Utöver sin karriär som musiker så framträdde Adler även i ett flertal filmer. Han var även en produktiv brevskrivare. Hans brevväxling med den satiriska tidskriften Privat Eye kom att bli legendarisk. Larry skrev 1985 en självbiografi som han gav namnet It Ain't Necessarily So. Han arbetade även som matkritiker för Harpers & Queen under en tid.

1953 års film På vift med Genevieve gav honom en Oscarsnominering för arbetet med dess filmmusik.

År 1994 firade Adler sin 80-årsdag med att, tillsammans med George Martin, producera ett album med covers på George Gershwin-låtar, The glory of Gershwin. På albumet framför Adler och Martin Rhapsody In Blue.

Adler hade fyra barn, två barnbarn, och två barnbarnsbarn. I augusti 2001, vid 87 års ålder, avled han fridfullt i Saint Thomas' Hospital i London.

Diskografi

Album   
 Mouth Organ Virtuoso (1995)
 Genius of Larry Adler (1999)
 Larry Adler Again

Livealbum 
 Live at the Ballroom (1986)
 In Concert (1992)

Samlingsalbum 
 Rhapsody in Blue (1995)
 Maestro of the Mouth Organ (1995)
 The Great Larry Adler (1996)
 Golden Era, Vol. 1 (1998)
 Golden Era, Vol. 2 (1998)
 Piano Roll Recordings (1998)
 Harmonica Virtuoso (2001)
 The Best of Larry Adler: Summertime (2001)
 I Got Rhythm (2001)
 Virtuoso of the Mouth Organ (2001)
 An Evening with Larry Adler (2003)

Externa länkar 

 Larry Adler på All Music Guide

Födda 1914
Avlidna 2001
Hollywoods svarta lista
Amerikanska munspelare
Amerikanska musiker
Män
Musiker från Baltimore
Superorganism

En superorganism är en grupp av ett stort antal individuella organismer. Individerna är beroende av varandra och ofta specialiserade. Sociala insektssamhällen, som till exempel myrstacken, brukar anges som typiska exempel på superorganismer.

Begreppet myntades av den skotske geologen James Hutton 1789 och har senare återinförts av Wheeler i början av 1900-talet och av Gaiateorins grundare James Lovelock. James Hutton, Vladimir Vernadskij och Guy Murchies forskningsarbeten har pekat mot att själva biosfären kan betraktas som en superorganism, vilket dock också är föremål för starka invändningar.

Också människan diskuteras i termer av superorganism. Människokroppen härbärgerar mikroorganismer i stora mängder, som samspelar och påverkar kroppens utveckling och funktioner under hela livet.

Referenser 

Symbios
Teorier
Data- och systemvetarna

Data- och systemvetarna (DOS) var ett kårparti som registrerat sig för val till kårfullmäktige vid Stockholms Universitets Studentkår.

DOS var partipolitiskt och ideologiskt obundet. Dess viktigaste fråga var att studentkåren borde avpolitiseras, det vill säga att systemet med kårpartier borde ersättas av ett system med valkretsar. En annan fråga partiet drev var att bättre tillvarata intressena för de studenter som studerar på Stockholms universitets utbildningar i Kista genom att dessa skulle tillåtas bilda en egen studentkår.

DOS fick i kårvalet 2005 98 röster vilket räckte till två mandat (av 41). Genom förhandlingar blev posten som vice ordförande ändå deras. 2006 blev resultatet 142 röster, bara två röster ifrån ett tredje mandat. 

Partiet hade kopplingar till ämnesföreningen DISK.

I och med att DISK blev en enskild Studentkår 2008 försvann behovet för partiet att framföra sin syn om avpolitisering för de drivande personerna bakom och partiet är idag pensionerat.

Externa länkar 
 Hemsida

Kårpartier vid Stockholms universitet
Zombien Bombie

Zombien Bombie (orig. Bombie the zombie), seriefigur i Kalle Ankas universum skapad av Carl Barks. Dyker upp första gången i serien "Kalle Anka och voodoo-doktorns hämnd" från 1949. Han kommer till Ankeborg med en voodoo-docka som han ger till Kalle Anka. Dockan ska få den som klämmer den att krympa. Joakim von Anka berättar senare att det egentligen är honom som zombien är ute efter, men då Joakim i sin ungdom såg ut som Kalle är det brorsonen som får sona det som hans farbror gjorde i början av 1900-talet. Zombien sändes ut av häxdoktorn Foola Zoola för att kräva hämnd på Joakim efter att denne genom våld jagat bort en afrikansk stam från deras by i syfte att komma i besittning av marken och starta en gummiplantage.

I Sverige publicerades serien först 1988, i Kalle Anka Guldbok nr 5.

I serien "Världens rikaste anka" (KA 15/1994) låter Don Rosa Bombie jaga Joakim runt om i världen, till och med till Nordpolen och ombord på den sjunkande Titanic.

Rosa har senare låtit Bombie medverka i ytterligare en serie ("Ett fantastiskt drömliv", KA 51-52/2002), och i en holländsk producerad serie ("Verkan för värken" av Jan Kruse och Mau Heymans, KA 45/1999) syns en maskeraddräkt med Bombies utseende.

Figurer i Kalle Ankas universum