kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gråkindad alkippa

Gråkindad alkippa (Alcippe morrisonia) är en fågel som numera placeras i den nyligen erkända familjen alkippor. Den förekommer enbart i Taiwan.

Utseende 
Gråkindad alkippa är en rätt liten (12,5–14 cm), mesliknande och mjukt färgad tätting. Huvudet är grått, med en långt längsgående svartaktigt band på sidan av hjässan. Ovansidan är brun, undersidan beigefärgad. Den har en tydlig vit ögonring och grå örontäckare. Ögat är rött, näbben grå och fötterna skäraktiga.

Utbredning och systematik 
Gråkindad alkippa förekommer endast på ön Taiwan. Arterna yunnanalkippa (A. fratercula), kinesisk alkippa (A. hueti) och davidalkippa (A. davidi) behandlades tidigare som underarter till gråkindad alkippa, och vissa gör det fortfarande

Släktes- och familjetillhörighet 
Länge placerades arterna i Schoeniparus, Lioparus, Fulvetta och Alcippe i ett och samma släkte, Alcippe, men flera genetiska studier visar att de är långt ifrån varandras närmaste släktingar och förs nu istället vanligen till flera olika familjer, där arterna till Alcippe verkade utgöra systergrupp till fnittertrastarna och fördes till den familjen. Senare genetiska studier har dock visat att de utgör en mycket gammal utvecklingslinje och urskiljs därför av exempelvis tongivande International Ornithological Congress (IOC) till en egen familj, Alcippeidae.

Levnadssätt 
Gråkindad alkippa hittas i bergstrakter från 600 till 3000 meters höjd, i både städsegrön skog, ungskog, bambusnår och buskmarker. Den ses ofta i ljudliga flockar, ibland tillsammans med andra fågelarter, som drar runt i jakt på små insekter, frön och bär.

Häckning 
Gråkindad alkippa häckar från april till augusti. Den bygger ett kompakt skålformat bo av bark, löv, mossa och spindelväv som placeras lågt, mellan två decimeter och två meter ovan mark i ett buskage. Däri lägger den två till fyra ägg. Den kan lägga flera kullar under en häckningssäsong.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar morrisonia som livskraftig, men inkluderar yunnanalkippa (A. fratercula), kinesisk alkippa (A. hueti) och davidalkippa (A. davidi) i bedömningen.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn syftar på Taiwans högsta berg Mt. Morrison (Yü Shān eller Hsin Kao Shān), i sig döpt efter en amerikansk marinkårskapten som siktade berget 1857.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fnittertrastar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Taiwan
Nepalalkippa

Nepalalkippa (Alcippe nipalensis) är en asiatisk fågel som numera placeras i den nyligen erkända familjen alkippor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Nepalalkippan är en 12,5–13 cm stor, gråhuvad fågel med tydliga längsgående svarta hjässband. Vidare syns vitaktig strupe och en tydlig vit ögonring. I övrigt är fjäderdräkten är brunaktig. Jämfört med ockrabukig alkippa är den slankare och har mindre näbb.

Utbredning och systematik 
Nepalalkippa delas in i tre underarter med följande utbredning: 
 Alcippe nipalensis nipalensis – förekommer i Himalaya, från Nepal till Sikkim, Bhutan och östra Assam
 Alcippe nipalensis commoda – förekommer från Assam (söder och öster om Brahmaputra) till norra Myanmar
 Alcippe nipalensis stanfordi – förekommer i sydvästra Myanmar

Underarten commoda inkluderas ofta i nominatformen.

Släktes- och familjetillhörighet 
Länge placerades arterna i Schoeniparus, Lioparus, Fulvetta och Alcippe i ett och samma släkte, Alcippe, men flera genetiska studier visar att de är långt ifrån varandras närmaste släktingar och förs nu istället vanligen till flera olika familjer, där arterna till Alcippe verkade utgöra systergrupp till fnittertrastarna och fördes till den familjen. Senare genetiska studier har dock visat att de utgör en mycket gammal utvecklingslinje och urskiljs därför av exempelvis tongivande International Ornithological Congress (IOC) till en egen familj, Alcippeidae.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar  

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Alkippor
Fåglar i orientaliska regionen
Bergalkippa

Bergalkippa (Alcippe peracensis) är en fågel i familjen fnittertrastar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Bergalkippan är en medelstor (14–16,5 cm) medlem av familjen alkippor. Den har grått på mantel och hjässa och en svart linje som börjar som ett ögonbrynsstreck men som sträcker sig bakåt som ett hjässband ända till nacken. Ovansidan är brun, undersidan är vitaktig. Den skiljer sig från liknande gråkindad alkippa genom mörkare skiffergrå hjässa, kraftigare hjässband, mer färglös ovansida och vitare undersida.

Utbredning och systematik 
Bergalkippa delas in i två underarter:
 Alcippe peracensis annamensis – södra Laos (Bolavenplatån), södra Annam och angränsande Cochinchina
 Alcippe peracensis peracensis – höglänta områden på Malackahalvön (från norra Perak till södra Selangor och Pahang)

Indokinesisk alkippa (A. grotei) behandlades tidigare som underart till bergalkippan.

Släktes- och familjetillhörighet 
Länge placerades arterna i Schoeniparus, Lioparus, Fulvetta och Alcippe i ett och samma släkte, Alcippe, men flera genetiska studier visar att de är långt ifrån varandras närmaste släktingar och förs nu istället vanligen till flera olika familjer, där arterna till Alcippe verkade utgöra systergrupp till fnittertrastarna och fördes till den familjen. Senare genetiska studier har dock visat att de utgör en mycket gammal utvecklingslinje och urskiljs därför av exempelvis tongivande International Ornithological Congress (IOC) till en egen familj, Alcippeidae.

Levnadssätt 
Bergalkippan hittas i bergsbelägen städsegrön skog och ungskog. Där utbredningsområdet överlappar med indokinesisk alkippa hittas bergalkippan över 900 meters höjd, medan indokinesisk alkippa förekommer i låglänta områden. Fågeln ses vanligen i par eller i smågrupper om upp till sju individer, ofta tillsammans med andra arter, födosökande efter insekter.

Häckning 
Häckningssäsongen skiljer sig geografiskt. Det lilla skålformade boee av döda löv och mossa placeras i en buske, ett sly eller i en ormbunke. Därilägger den två ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Alkippa (grek. Ἀλκίππη), vilket betyder "stridshäst", var namnet på flera gestalter i grekisk mytologi.
Alkippa var bland annat en nymf som var dotter till jätten Alkyoneus och hade sex systrar; Phosthonia, Methone, Anthe, Pallene, Drimo och Asterie. När deras far blev dödad av Herakles, sörjde de så mycket att de kastade sig i havet. Amfitrite kände medlidande med dem och förvandlade dem till "kungsfiskar". Artens vetenskapliga namn peracensis är en latinisering av delstaten Perak i västra Malaysia.

Referenser

Tryckta källor 
 del Hoyo, J., Elliott, A. and Christie, D.A. eds. 2007. Handbook of the Birds of the World. Vol. 12. Picathartes to Tits and Chickadees. Barcelona: Lynx Edicions.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Alkippor
Fåglar i orientaliska regionen
Liston

Liston är en by och en civil parish i Braintree i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Essex och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Orten har 46 invånare (2001). Den har en kyrka.

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är december, med  °C.

Källor

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/essex/liston

Orter i Essex
Braintree
Civil parishes i Essex
Ockrabukig alkippa

Ockrabukig alkippa (Alcippe poioicephala) är en asiatisk fågel som numera placeras i den nyligen erkända familjen alkippor.

Utseende 
Ockrabukig alkippa är med en kroppslängd på 16,5 cm en rätt stor medlem av släktet utan särskilda kännetecken. Huvudsidan är gråbeige, undersidan tydligt ockrafärgad, kinderna mörka, strupen vitaktig och näbben mörk och kort. Olikt flera av dess släktingar saknar den vit ögonring. De olika underarterna (se nedan) skiljer sig något åt i fjäderdräktens färgton.

Utbredning och systematik 
Ockrabukig alkippa delas in i åtta underarter med följande utbredning:
 Alcippe poioicephala poioicephala – västra Indien (västra Ghats från södra Mysuru till Kerala och Palni Hills)
 Alcippe poioicephala brucei – centrala och södra indiska halvön
 Alcippe poioicephala fusca – Assam (söder om Brahmaputra) till nordvästra Myanmar
 Alcippe poioicephala phayrei – sydvästra Myanmar (Chin Hills och Arakanbergen)
 Alcippe poioicephala haringtoniae – nordöstra Myanmar till södra Kina (västra Yunnan) och nordvästra Thailand
 Alcippe poioicephala alearis – södra Kina (södra Yunnan) till norra högplatån i Thailand och norra Indokina
 Alcippe poioicephala karenni – sydöstra Myanmar (Karenni) till sydvästra Thailand
 Alcippe poioicephala davisoni – Malackahalvön (Kranäset till Trang) och Merguiarkipelagen

Släktes- och familjetillhörighet 
Länge placerades arterna i Schoeniparus, Lioparus, Fulvetta och Alcippe i ett och samma släkte, Alcippe, men flera genetiska studier visar att de är långt ifrån varandras närmaste släktingar och förs nu istället vanligen till flera olika familjer, där arterna till Alcippe verkade utgöra systergrupp till fnittertrastarna och fördes till den familjen. Senare genetiska studier har dock visat att de utgör en mycket gammal utvecklingslinje och urskiljs därför av exempelvis tongivande International Ornithological Congress (IOC) till en egen familj, Alcippeidae.

Levnadssätt  
Ockrabukig alkippa hittas på mellan 855 och 1520 meters höjd bland buskar och småträd i skog, men även i rena buskmarker och ibland i trädgårdar. Den födosöker i undervegetation och på medelhög nivå, vanligen i grupper om sex till tio fåglar, på jakt efter nektar och insekter. I Indien häckar den huvudsakligen från januari till december. Den bygger ett skålformat bo av mossa, lavar, gräs och löv. Däri lägger den två till tre ägg som ruvas i cirka tio dagar. Efter ytterligare tolv dagar är ungarna flygga.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Alkippor
Fåglar i orientaliska regionen
Javaalkippa

Javaalkippa (Alcippe pyrrhoptera) är en fågel i den nyligen erkända familjen alkippor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Javaalkippa är en 14,5–15 cm lång tätting med dovt färgad fjäderdräkt. Den är kastanjebrun på hjässa och rygg, med mycket svaga mörkare längsgående hjässband från tygel till nacke. Vidare är en roströd på övergump, övre stjärttäckare, övre vingtäckare och vingkanterna. Stjärten är varmbrun med mörkt rostbruna yttre fjäderkanter.

Utbredning och systematik 
Javaalkippan förekommer som namnet avslöjar i skogar på västra och centrala Java där den är stannfågel Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare har den behandlats som underart till ockrabukig fulvetta (Alcippe poioicephala).

Släktes- och familjetillhörighet 
Länge placerades arterna i Schoeniparus, Lioparus, Fulvetta och Alcippe i ett och samma släkte, Alcippe, men flera genetiska studier visar att de är långt ifrån varandras närmaste släktingar och förs nu istället vanligen till flera olika familjer, där arterna till Alcippe verkade utgöra systergrupp till fnittertrastarna och fördes till den familjen. Senare genetiska studier har dock visat att de utgör en mycket gammal utvecklingslinje och urskiljs därför av exempelvis tongivande International Ornithological Congress (IOC) till en egen familj, Alcippeidae.

Levnadssätt 
Fågeln hittas i städsegrön lövskog i bergstrakter från 1000 till 1830 meters höjd. Den ses vanligen i smågrupper, ibland även i artblandade flockar, på jakt efter insekter. Arten häckar året runt utom i september. Det löst skålformade boet placeras i en vågrätt trädklyka nära marken. Däri lägger den två ägg.

Status och hot 
Arten har ett begränsat utbredningsområde och tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Alkippor
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Java
Vithuvad timalia

Vithuvad timalia (Gampsorhynchus rufulus) är en asiatisk fågel i familjen marktimalior inom ordningen tättingar. Den förekommer från Nepal till sydvästra Myanmar och Yunnan i Kina. Arten minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt. Den är närbesläktad med halsbandstimaliam (G. torquatus) och dessa behandlas ibland som en och samma art.

Utseende och läte 
Vithuvad timalia är en slank och långstjärtad, beigebrun marktimalia med en kroppslängd på 23–24 cm. Huvudet är som namnet avslöjar vitt, medan resten av ovansidan är varmbrun. Undersidan är rostbeige, på undergumpen och stjärtspetsen mer beige. Ungfågeln har orangefärgad hjässa och nacke och beige undersida. Bland lätena hörs skallrande ljud och ett hårt läte som i engelsk litteratur återges "kaw...ka...yawk".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Nepal, Sikkim, Bhutan, Assam, sydvästra Myanmar och västra Yunnan i Kina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Halsbandstimalia (G. torquatus) behandlas dock ibland som underart till vithuvad timalia.

Levnadssätt 
Vithuvad timalia förekommer i undervegetation i skog samt i bambustånd. Den födosöker i små, ofta artblandade grupper på jakt efter ryggradslösa djur. Fågeln häckar på marken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av fragmentering och habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ganska ovanlig till vanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn rufulus är latin och betyder "rödaktig".

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Marktimalior
Fåglar i orientaliska regionen
Gampsorhynchus

Gampsorhynchus är ett litet fågelsläkte i familjen marktimalior inom ordningen tättingar. Släktet omfattar endast två arter som förekommer från Indien och Vietnam:
 Vithuvad timalia (G. rufulus)
 Halsbandstimalia (G. torquatus)

Referenser

Externa länkar

Marktimalior
Fågelsläkten
Indisk grästimalia

Indisk grästimalia (Graminicola bengalensis) är en asiatisk tätting som tidigare behandlades som en gräsfågel, men som efter genetiska studier visat sig tillhöra familjen marktimalior.

Utseende 
Indisk grästimalia är en 18 cm lång fågel med rätt bred och lång stjärt. Ovansidan är svart med rostfärgad och vitaktig streckning, undersidan vit med rostbeige på bröstsidor och flanker. Stjärten är svartaktig med vit spets. 

Den är mycket lik kinesisk grästimalia, fram tills nyligen behandlad som underart till bengalensis. Denna har dock bredare och mer ockrafärgad streckning ovan, smalare ljus stjärtspets, längre näbb och mindre tydligt vitt ögonbrynsstreck.

Utbredning och systematik 
Indisk grästimalia förekommer från västra Nepal till norra Indien, Bangladesh och norra Myanmar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare behandlades kinesisk grästimalia (G. striatus) som en underart till bengalensis och vissa gör det fortfarande, men forskning visar att de skiljer sig tillräckligt åt för att delas upp i två.

Familjetillhörighet 
Fram tills nyligen betraktades Graminicola helt okontroversiellt vara gräsfåglar, men DNA-studier visar att de hör hemma i familjen marktimalior.

Levnadssätt 
Indisk grästimalia hittas i högvuxna låglänta fuktiga gräsmarker, vassbälten och annan växtlighet intill sötvattensvåtmarker eller ut med flodbankar. Den verkar generellt undvika störda eller uppbrutna områden.

Arten håller sig nära marken i tät växtlighet och kan vara mycket svår att få syn på om den inte skräms upp. Då flyger den bara några meter för att försvinna igen. Födan består av insekter.

Häckning 
Indiska gräsfågeln häckar under monsunen i juli och augusti när gräsmarkerna är översvämmade, vilket kan förklara den bristfälliga informationen om dess häckningsbeteende. Det djupt skålformade boet av säv och andra växtfibrer fodras med fina gräsrötter och fästs vid tre vasstrån, inte olikt ett rörsångarbo. Däri lägger den fyra vita ägg med lila och bruna fläckar.

Status och hot 
Indisk grästimalia har en liten världspopulation på uppskattningsvis färre än 10 000 vuxna individer. Den minskar också i antal till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten som nära hotad.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Marktimalior
Fåglar i orientaliska regionen
Graminicola

Graminicola är ett fågelsläkte i familjen marktimalior inom ordningen tättingar. Släktet omfattar numera två arter som förekommer från västra Nepal till södra Kina och Vietnam, där den dock troligen är utdöd:
 Indisk grästimalia (G. bengalensis)
 Kinesisk grästimalia (G. striatus)

Länge placerades Graminicola helt okontroversiellt bland gräsfåglarna, men studier visar att de är marktimalior. Fram tills nyligen betraktades de också som en och samma art, men forskning visar att de skiljer sig tillräckligt åt för att delas upp i två.

Referenser

Externa länkar

Marktimalior
Fågelsläkten
Fjällbröstad lövtimalia

Fjällbröstad lövtimalia (Illadopsis albipectus) är en fågel i familjen marktimalior inom ordningen tättingar.

Utseende 
Fjällbröstad lövtimalia är en 14 cm lång trastlik timalia. Ovansidan och stjärten är mörkbrun, hjässan mörk olivgrå. På huvudet syns grått på tygel och kind, ett otydligt ljusgrått ögonbrynsstreck samt gråvitt på haka och strupe. Övre delen av bröstet är ljusgrått, ibland med svag mörk fjällning vilket gett arten dess svenska namn.

Fågeln är mycket lik beigebröstad lövtimalia, men skiljer sig förutom läten genom mindre tydligt definierat bröstband, längre och ljusare ben samt kortare borst kring näbben.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i norra Demokratiska republiken Kongo, sydöstra Centralafrikanska republiken, södra Sydsudan, Uganda, västra Kenya och nordvästra Tanzania. En isolerad population finns i nordvästra Angola. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Arten hittas i tät undervegetation i låglänta skogar, i Uganda till 2000 meters höjd. Den ses vanligen enstaka eller i par, ibland även i familjegrupper. Fågeln födosöker mestadels på marken. Födan består av ryggradslösa djur, som myror, skalbaggar, termiter, fjärilslarver, tusenfotingar och små snäckor.

Häckning 
I Demokratiska republiken Kongo har arten noterats häcka året runt. Endast ett bo finns beskrivet, en löst formad grund skål av ruttnande löv som placerats på marken under en ormbunke, vari den lagt två ägg.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Tryckta källor 
 Del Hoyo, J, A Elliott, and D Christie, eds. 2007. Handbook of the Birds of the World. Volume 12: Picathartes to Tits and Chickadees. Barcelona: Lynx Edicions.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Marktimalior
Fåglar i etiopiska regionen
Grånackad lövtimalia

Grånackad lövtimalia (Illadopsis cleaveri) är en afrikansk fågel i familjen marktimalior inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Grånackad lövtimalia är en 15–16 centimeter lång brun och grå fågel. Den är den mest karakteristiska av lövtimaliorna med svart hjässa som kontrasterar mot ett brett, ljusgrått ögonbrynsstreck och mörkt ögonstreck. Flankerna är rostbruna. Den kan förväxlas med brunbröstad snårskvätta (Chamaetylas poliocephala), men har bredare och längre ögonbrynsstreck som sträcker sig bak i nacken, mörkgrå istället för bruna örontäckare och kontrasterande ljusgrått (ej brunt) mustaschstreck. Strupen är även ljus och ovansidan mer olivbrun än varmbrun. Sången består av en till tre sorgsamma visslingar som stiger i både tonhöjd och volym, ofta inlett med några få "chip".

Utbredning och systematik 
Grånackad lövtimalia delas in i fem underarter i tre grupper med följande utbredning:
 Illadopsis cleaveri poensis – ön Bioko i Guineabukten
 cleavei-gruppen
 Illadopsis cleaveri johnsoni – Sierra Leone och Liberia, eventuellt Elfenbenskusten
 Illadopsis cleaveri cleaveri – Ghana
 batesi-gruppen
 Illadopsis cleaveri marchanti – södra Nigeria
 Illadopsis cleaveri batesi – sydöstra Nigeria, Centralafrikanska Republiken och Kongo-Brazzaville

Fågeln är närmast släkt med fjällbröstad lövtimalia.

Levnadssätt 
Grånackad lövtimalia hittas i undervegetation i skog, där den uppträder i par på eller nära marken. Den lever av ryggradslösa djur som termiter, små skalbaggar, tusenfotingar, syrsor och spindlar. Fågeln häckar mellan maj och november i Liberia och Nigeria, januari–februari i Elfenbenskusten, året runt i Kamerun och januari–mars samt i november i Gabon. Arten är stannfågel.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av habitatförlust och fragmentering, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ovanlig till vanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar en Mr Cleaver, samlare av specimen på dåvarande Guldkusten, nuvarande Ghana.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Marktimalior
Fåglar i etiopiska regionen
Brun lövtimalia

Brun lövtimalia (Illadopsis fulvescens) är en fågel i familjen marktimalior inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Brun lövtimalia delas in i sex underarter med följande utbredning:
 I. f. fulvescens – Kamerun till Kongo och västra Demokratiska republiken Kongo
 I. f. gularis – Sierra Leone till västra Ghana
 I. f. moloneyana – östra Ghana och Togo
 I. f. iboensis – sydvästra Nigeria till västra Kamerun
 I. f. ugandae – centrala och östra Demokratiska republiken Kongo till Sudan, Kenya och Tanzania
 I. f. dilutior – norra Angola

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Marktimalior
Fåglar i etiopiska regionen