kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Cayetana Fitz-James Stuart

Cayetana Fitz-James Stuart, 18:e hertiginnan av Alba, född 28 mars 1926 i Madrid, död 20 november 2014 i Sevilla, var en spansk hertiginna och överhuvud i hertigdömet Alba, den tredje kvinnan som bar titeln själv. Enligt Guinness Rekordbok var hon den person som under sin tid innehade flest adliga titlar - hon hade över fyrtio samt cirka 150 andra ärftliga titlar.

Hennes fullständiga namn var Doña María del Rosario Cayetana Paloma Alfonsa Victoria Eugenia Fernanda Teresa Francisca de Paula Lourdes Antonia Josefa Fausta Rita Castor Dorotea Santa Esperanza Fitz-James Stuart y de Silva Falcó y Gurtubay. 

Hon var dotter till den sjuttonde hertigen av Alba, Jacobo Fitz-James Stuart, och Maria del Rosario de Silva y Gurtubay. Hon gifte sig i ett påkostat bröllop 1947 med Don Luis Martínez de Irujo y Artázcoz (1919–1972), med vilken hon fick sex barn. 1978 gifte hon sig med teologen Jesús Aguirre y Ortiz de Zárate (1937–2001). Äktenskapet var kontroversiellt då maken var oäkta barn. 2011 gifte hon sig med Alfonso Díez Carabantes (född 1950).

Referenser

Noter

Källor 
 
 "Duchess of Alba, Wealthy Aristocrat, Dies at 88". ABC News.

Externa länkar 
 Artikel i The Independent 29 september 2008, The duchess with everything (except the right to marry)

Spanska hertiginnor
Personer från Madrid
Födda 1926
Avlidna 2014
Kvinnor
Gunnar Bolin (journalist)

Gunnar Ernst Wilhelm Bolin, född 5 oktober 1957 i Stockholm, är en svensk kulturjournalist.

Biografi 
Efter studier i litteraturvetenskap och filmvetenskap vid Stockholms universitet gick han Dramatiska Institutets radioproducentutbildning. Han anställdes på Sveriges Radio 1986, och knöts till kulturredaktionen 1989 som programledare, kritiker och producent.

Mellan 2001 och 2003 var Bolin Sveriges Radios korrespondent i Berlin, och under åren 2010–2014 var han SR:s kulturkorrespondent.

Bolin har flera gånger bevakat OS och fotbolls-VM, delvis med fokus på idrotten, delvis på det runtomkring som konst och arkitektur samt hur lokalbefolkningen påverkas.

Inför varje julafton gör Gunnar Bolin tillsammans med Karsten Thurfjell en uppesittarkväll i Sveriges Radio P1. De besöker olika platser i Europa, och väver samman sina upplevelser med trams, uppläsningar och musik.

Säsongen 2017/18 tävlade han tillsammans med Amie Bramme Sey i SVT:s frågesportsprogram På spåret och kom på andra plats. År 2018 var han aktuell som programledare för "Bergmanpodden" i P1, där alla Ingmar Bergmans biofilmer i egen regi diskuterades och betygsattes.

Skrivande 
2019 publicerade Gunnar Bolin boken Hovjuvelerarens barn där han beskriver delar av sin släkts liv och bakgrund i Ryssland, Österrike och Sverige. Där finns bland andra tsarens hovjuvelerare W.A. Bolin och den framstående socialdemokratisk politikern i Österrike Karl Seitz. W.A. Bolin öppnade en filial i Stockholm 1916, som blir det enda kvarvarande i familjens ägo efter den ryska revolutionen. Även Gunnar Bolins farfar Ernst Hoffenreich var aktiv socialdemokratisk politiker i Österrike. Bolins farmor lämnar Österrike för Sverige med ena sonen efter att Österrike införlivats i Tyskland 1938, medan den andra ska bara avsluta skolgången. Denne, Bolins far, blir inkallad och är soldat i Polen, Norge och Frankrike innan han till slut kommer till Sverige.

Utmärkelser 
År 2010 tilldelades Bolin Lukas Bonniers Stora journalistpris, med motiveringen ”för lustfylld kulturjournalistik och imponerande bredd.” År 2016 tilldelades han årets kulturpris av Stiftelsen Renässans för humaniora "för hans mångsidighet i ett varierande och imponerande programutbud under flera decennier".

Bibliografi 
 2019 - 
 2021 -

Källor

Män
Födda 1957
Levande personer
Alumner från Stockholms universitet
Journalister från Stockholm
Svenska kulturjournalister
Producenter vid Sveriges Radio
Legenden om ugglornas rike

Legenden om ugglornas rike är en animerad fantasyfilm från 2010 baserad på de tre första volymerna av serien Guardians of Ga'Hoole av den amerikanska författaren Kathryn Lasky. Producerad av Zack Snyder och regisserad av Zack Snyder och Zareh Nalbandian.

Biopremiären var den 24 september 2010 i USA och den 22 oktober 2010 i Sverige.

Handling 
Soren, en ung tornuggla, är kidnappad av St. Aggies ugglor – en plats som ser ut att vara ett barnhem där uggleungar hjärntvättas till att bli soldater. Han och hans vänner rymmer till ön Ga'Hoole för att assistera dess nobla och visa ugglor som slåss mot armén som de onda härskarna av St. Aggie skapat. Filmen är baserad på de tre första böckerna i serien.

Röstskådespelare

Engelsk version

Svensk version 

 Övriga röster – Oscar Harryson, Adam Fietz, Mikael Roupé, Jenny Jahns, Elina Raeder, Erik Ahrnbom, Steve Kratz
 Röstregi – Mikael Roupé
 Översättare – Olle Ferner
 Tekniker – Oscar Harryson
 Dubbningsstudio – SmartDub Stockholm

Soundtrack 

Legend of the Guardians: The Owls of Ga'Hoole: Original Motion Picture Soundtrack gavs ut den 21 september 2010 på WaterTower Music.
 "Owl City – To the Sky" – 3:39
 "Flight Home (The Guardian Theme)" – 3:51
 "Taken to St. Aggies" – 5:37
 "Welcome to the Pelletorium" – 4:51
 "A Long Way to the Guardians" – 5:57
 "You Know We're Flying" – 2:37
 "A Friend or Two" – 5:18
 "The Boy Was Right" – 4:04
 "Sharpen the Battle Claws" – 6:22
 "Follow the Whale's Fin" – 5:11
 "Into Battle" – 5:07
 "Hello Brother" – 2:51
 "My Soldiers My Sons" – 3:27
 "More Baggy Wrinkles" – 3:19

Referenser

Noter

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2010
Amerikanska fantasyfilmer
Australiska fantasyfilmer
Mastodontfilmer
Filmer i regi av Zack Snyder
Australiska filmer 2010
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer med ugglor
Bilberg

Bilberg var en svensk adelsätt.

Ättens stamfader var Jonas Amberni som var skolrektor i Mariestad och kyrkoherde i Berg vid Billingen. Hans hustru hette Ingrid Joachimsdotter Denckert. Deras son Johannes Bilberg (1646-1717) var professor vid Uppsala universitet och biskop i Strängnäs stift. Bilbergs hustru, Margareta Staaf, var dotter till en handlande i Uppsala och Johan Upmarck Rosenadlers syster, och de fick två döttrar och två söner. Äldste sonen Gustaf Otto Bilberg var ryttmästare vid Västgöta kavalleri, när han och hans tre syskon adlades av Karl XII i Bender år 1712 på bibehållet namn. Gustaf Otto och hans bror Carl Gustaf Bilberg introducerades på Riddarhuset år 1716 på nummer 1466. Deras yngsta syster Christina Sophia Bilberg gifte sig med Peter Hederhielm nr 1467. Den äldre av systrarna Hedvig Eleonora Bilberg kallas "ett lärdt fruntimmer" av Anrep och skrev dikter på franska.

Carl Gustaf Bilberg skrev sig till Näsbyholms säteri i Södermanland som han gjorde till fideikommiss, och verkade huvudsakligen i Kammarrevisionen där han slutligen hade tjänst som kammarrevisionsråd. Han var gift med brukspatrondottern Christina Elisabeth Tersmeden vars mor var en Djurklou. Deras enda dotter gifte sig med Olof Malmerfelt den yngre och sonen Carl Gustaf Bilberg den yngre till Näsbyholm avled ogift som häradshövding.

Gustaf Otto Bilberg hade först varit lektor vid gymnasiet i Strängnäs innan han blivit ryttmästare, men begärde efter en krigsskada avsked från kavalleriet 1716 och blev då inspektor över mått och vikt. Under tiden i Strängnäs utgav han almanackor. Hans hustru var Maria Elisabeth von Hoffdahl. Deras äldste son Johan Gustaf Bilberg var häradshövding men avled ogift 1750, hans bror Carl Gustaf Bilberg underofficer i artilleriet med avled i Batvia 1744, och systern Ulrica Christina Bilberg var gift med krigskommissarien Olof Wahlberg. Deras yngste bror Fredrik Otto Bilberg var major och ärvde Näsbyholm fideikommiss. Han var gift med Sara Christina von Helmich från Greifswald som drunknade i Stralsund. Fredrik Otto slöt ätten när han avled 1806.

Källor 

 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor

Svenska adelsätter
Bureätten
Bengt-Olov Hansson

Bengt-Olov Hansson, född den 18 augusti 1930 i Stockholm, är en svensk friidrottare, som tävlade i stående längdhopp och höjdhopp. Han tävlade för klubben SoIK Hellas och vann SM i stående längdhopp åren 1954, 1956, 1958, 1960 samt 1963.

Referenser

Noter

Källor

Svenska stående längdhoppare
Män
Födda 1930
Möjligen levande personer
Idrottare från Stockholm
Friidrottare i SoIK Hellas
Gunnar Forsberg

Åke Gunnar Forsberg, född den 27 november 1931 i Kungsholm, Stockholm, död 18 september 1996, var en svensk friidrottare (stående längdhopp).

Forsberg tävlade för klubben Mälarhöjdens IK. Han vann SM i stående längdhopp år 1957. Forsberg är begravd på Södertälje kyrkogård.

Referenser

Noter

Tryckta källor    

Svenska stående längdhoppare
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Stockholm
Födda 1931
Avlidna 1996
Män
Folke Lundberg

Dag Olof Folke Lundberg, född 27 juni 1945 i Kungsholms församling i Stockholm, är en svensk före detta friidrottare (stående längdhopp och Stående höjdhopp). Han tävlade för Kronobergs IK och vann SM i stående längdhopp år 1964.

Referenser

Noter 

Svenska stående längdhoppare
Svenska stående höjdhoppare
Svenska mästare i stående längdhopp
Svenska idrottare under 1900-talet
Män
Födda 1945
Levande personer
Sigfrid "Sigge" Jacobsson

Sigfrid "Sigge" Jacobsson, född den 4 juni 1883, död 20 juli 1961, var en svensk friidrottare (långdistanslöpning). Han tävlade för först IFK Stockholm och sedan Södermalms IK. 

Han vann det första SM-guldet i maratonlöpning år 1910. Han deltog vid OS 1912 i Stockholm och blev där sexa i maratonloppet.

Källor

Svenska långdistanslöpare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Män
Födda 1883
Avlidna 1961
Sverigefinlandssvenskar
Finlandssvenska friidrottare
Hertigdömet Alba

Hertigdömet Alba ligger i Salamanca i västra Spanien. Titeln Hertig av Alba de Tormes är en ärftlig spansk pärsvärdighet som kung Henrik IV av Kastilien 1465 gav greven Garcia Álvarez de Toledo när han lät göra regionen Alba de Tormes till hertigdöme. Än i dag, på 2000-talet, är den en av Spaniens främsta adelstitlar. 
Hertigdömet och det adliga Huset av Alba har under sina mer än 500 år bestått av tre högadliga familjer: den första Álvarez de Toledo som dog ut 1755, den andra Silva, som dog ut 1802 och den tredje och nuvarande som härrör från en oäkta son till kung Jakob II av England och har släktnamnet Fitz-James Stuart.

Några kända personer av Huset Alba är:
 Fernando Álvarez de Toledo Alba (1507-1582)
 María del Pilar Teresa Cayetana de Silva y Álvarez de Toledo (1762-1802)
 Cayetana Fitz-James Stuart (1926-2014)

Källor 
 motsvarande artiklar på spansk och engelska Wikipedia.

Externa länkar 
 Huset Alba på geneall.net (spanska) 

Spanska hertigdömen
Historiska hertigdömen
Gustaf Törnros

Gustaf Edvard Törnros, född 18 mars 1887 i Frustuna, död 2 april 1941 i Katarina församling i Stockholm, var en svensk friidrottare (långdistanslöpning).

Törnros tävlade för Fredrikshofs IF.

Fadern Erik Axel Törnros som tillhörde den sörmländska gelbgjutarsläkten Törnros var lantbrukare på Hållsta Norrgård utanför Gnesta men hade senare även mässingssmedja inne i Gnesta. 
1899 flyttade Gustaf Törnros till Stockholm och inledde sin idrottskarriär i Fredrikshofs IF samtidigt som han försörjde sig genom arbete i en herrekipering på Hamngatan. Med åren öppnade han egen herrekipering i Götgatsbacken som senare dock flyttades till Hornsgatan.

Han vann SM-guld i maratonlöpning år 1911 och 1912. 

Vid OS 1906 i Athen blev han fyra i maraton. Vid OS 1908 i London kom han in på 21:a plats. Vid OS 1912 i Stockholm utgick han.

Törnros utsågs 1928 till Stor Grabb nummer 11. Han är begravd på Sandsborgskyrkogården i Stockholm.

Referenser 

 Törnros, Gustaf Edvard på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska långdistanslöpare
Svenska maratonlöpare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1906 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1906
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1908
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1912
Svenska mästare i maraton
Svenska idrottare under 1900-talet
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Personer från Frustuna socken
Gravsatta på Sandsborgskyrkogården
Födda 1887
Avlidna 1941
Män
Slagnäs kyrka

Slagnäs kyrka är en kyrkobyggnad i Slagnäs som tillhör Arjeplogs församling i Luleå stift.

Kyrkobyggnaden
Träkyrkan är uppförd 1958 efter ritningar av arkitekt Bo Grefberg. Byggnaden har rektangulär planform och ett valmat tak täckt med singel. Ytterväggarna är klädda med liggande, vitmålade träpaneler.

Kyrkorummets väggar är klädda med svagt gullaserad träpanel. Innertaket är ett laserat furutak med öppen takstol. Golvet är av trä och har en fast bänkinredning i öppna kvarter. I koret finns en vitmålad nisch där altaret är placerat.

En fristående klockstapel är täckt av rödmålad träpanel.

Referenser
 Arjeplogs församling
 
 

Kyrkobyggnader i Luleå stift
Kyrkobyggnader i Arjeplogs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1958
1958 i Sverige
Karin Helander

Karin Helander, född 1951, är professor i teatervetenskap vid Stockholms universitet och Kungl. Vitterhetsakademiens ständige sekreterare sedan 1 januari 2019.

Biografi 
Karin Helander är professor i teatervetenskap vid Stockholms universitet (2004– ). Helander är ledamot i ett flertal styrelser, bland annat vice ordförande i styrelsen för Folkuniversitetet Öst. Karin Helander är också verksam som scenkonstkritiker i Svenska Dagbladet (1994–).

Helander har sedan 1990-talet varit verksam vid Stockholms universitet i olika roller: som vicerektor för Humanvetenskapliga området (2015–2017), som prodekan för Humanistiska fakulteten (2012 – 2014), som lektor i teatervetenskap vid Institutionen för kultur och estetik (1996–2018) samt som föreståndare för Centrum för barnkulturforskning (1998–2014). 

Helander var tidigare professor i estetiskt fackområde vid Dronning Mauds Minne Høgskole för førskolelararutdanning i Trondheim (2006–2010)  och knuten till Stockholms konstnärliga högskola (2000–) bland annat som gästprofessor i teatervetenskap. 

Karin Helander disputerade 1993 vid Stockholms universitet på en doktorsavhandling om uppsättningar på Stockholmsoperan 1919–1923.

Utmärkelser och ledamotskap 
  H. M. Konungens medalj i guld av 8:e storleken i Serafimerordens band (Kon:sGM8mserafb 2021) för förtjänstfulla insatser inom svenskt akademiväsende
 Ledamot av Kungl. Vitterhetsakademien (LHA, 2010)
 Junipriset (2015)
 Prix d´Assitej (2003)
 Stockholms stads kulturpris 2023, Hederspris i kategorin kulturarbete för barn och unga

Källor

Externa länkar 
 Publikationer i LIBRIS
 Presentation på Stockholms universitet
 

Svenska professorer i teatervetenskap
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Kvinnor
Födda 1951
Levande personer
Pieter van den Hoogenband-simstadion

Pieter van den Hoogenband Simstadion (nederländska: Pieter van den Hoogenband Zwemstadion) är en simstadion i den nederländska staden Eindhoven. Simstadion har flera bassänger, inklusive en 50-metersbassäng, en dykningspool, och en träningspool. Simstadion har 3000 sittplatser för åskådning vid olika evenemang. PSV Eindhoven vattenpolo använder sig av simstadion. Flera stora evenemang har utspelats i stadion, som Nederländska simmästerskapen 2007 och Europamästerskapen i simning 2008. Mellan den 25 och 28 november 2010 arrangeras Europamästerskapen i kortbanesimning 2010 i stadion.

Stadion är namngiven efter simmaren Pieter van den Hoogenband.

Galleri

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Sport i Eindhoven
Simuna

Simuna är en småköping (alevik) i Väike-Maarja kommun i landskapet Lääne-Virumaa i norra Estland. I samhället finns mätpunkten "Katko" på världsarvet Struves meridianbåge. Simuna hade 401 invånare vid folkräkningen år 2021, på en yta av 2,86 km².

Referenser

Externa länkar 

Orter i Lääne-Virumaa
Småköpingar i Estland
Struves meridianbåge
Flygande finländaren

"Flygande finländaren" (, ) är ett epitet eller smeknamn som många finska idrottsutövare har fått genom åren. Ursprungligen var begreppet myntat på de finska långdistanslöparna, men har sedermera utvidgats till att gälla framstående finska utövare från ett brett spektrum av idrotter.

Löpning
Smeknamnet blev först använt på långdistanslöparen Hannes Kolehmainen, som även var känd som "leende Hannes", när denne tog tre guldmedaljer och satte två världsrekord under OS i Stockholm 1912. Finland fortsatte att dominera på löparbanorna också under 1920-talet, främst genom Paavo Nurmi och Ville Ritola och då var det naturligt att omnämna dessa i pluralis - "de flygande finländarna". Näste flygande finländare var hinderspecialisten Volmari Iso-Hollo som vann 3000 meter hinder både 1932 och 1936. Den femfaldige världsrekordinnehavaren Taisto Mäki fick också detta smeknamn under sin USA-turné 1940. Den siste flygande finländaren var Lasse Virén, dubbel guldmedaljör på de längsta bandistanserna både i OS 1972 och OS 1976.

Motorsport
Inom rallysporten har Timo Mäkinen, Hannu Mikkola, Juha Kankkunen och Tommi Mäkinen alla kallats "flygande finländare". Begreppet var redan på 1960-talet så etablerat att Castrol 1968 gav ut en film med namnet "The Flying Finns", som handlade om duellen mellan Timo Mäkinen och Hannu Mikkola i Finska rallyt.

I formel 1 har Leo Kinnunen, Keke Rosberg och Mika Häkkinen fått epitetet.

Också racerföraren Rory Penttinen har kallats The Flying Finn.

Fotboll
Shefki Kuqi, finsk fotbollsspelare med kosovoalbanska rötter, spelar för närvarande för Oldham Athletic i engelska Football League One. Han har en väldigt speciell målgest, vilken har gett honom smeknamnet "den flygande finländaren".

Vintersport
Backhopparna Matti Nykänen och Janne Ahonen, alpinisten Kalle Palander och ishockeyspelaren Teemu Selänne är exempler på vinteridrottare som förärats med epitetet.

Övriga idrottare
Även tennisspelaren Jarkko Nieminen har titulerats flygande finländare.

Sport i Finland
Jacob Christensen

Jacob Jensen Christensen, född 1873 och död 1924, var en dansk journalist och politiker.

Christensen var 1893-98 typograf, och blev 1900 redaktör för Silkeborg Socialdemokrat. Livligt kommunalt intresserad var Christensen 1906-10, och från 1913 medlem av Folketinget, där han var en av socialdemokraternas mest bemärkta män och medlem av partistyrelsen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Folketingsledamöter från Socialdemokraterne
Danska journalister
Födda 1873
Avlidna 1924
Män
September Dawn

September Dawn är ett kanadensisk western-drama från 2007 i regi av Christopher Cain med Jon Voight, Trent Ford och Tamara Hope i huvudrollerna. Filmen, som släpptes direkt på DVD i Sverige, hade premiär den 11 februari 2009 och är baserad på den verkliga händelsen Mountain Meadows-massakern.

Handling
Sent på sommaren år 1857 kommer det en grupp hästuppfödande emigranter på väg till Kalifornien fram till ett mormonsamhälle i Utahs territorium för att vila upp sig själva och hästarna inför fortsättningen på sin resa västerut. Biskopen i samhället, Jacob Samuelson, ger emigranterna två veckors fri vistelse innan de måste ge sig av igen. Men kyrkan i det lilla samhället lever efter sina egna lagar och regler och misstror varenda främling som kommer dit. Biskopen ber sin son Jonathan att hålla koll på vad gruppen håller på med medan han kollar upp de. Jonathan blir snabbt förälskad i den unga vackra kvinnan Emily Hudson från lägret och måste göra allt han kan för att ingen i hans eget samhälle ska få reda på deras förhållande. Men när den 11 september kommer har hatet i samhället vuxit sig så pass stort att invånarna anser att man måste göra nånting åt emigranterna en gång för alla...

Om filmen
Filmen är inspelad i Augustina Farms i Alberta.

Rollista (urval)
 Terence Stamp - Brigham Young
 Trent Ford - Jonathan Samuelson
 Jon Gries - John D. Lee
 Lolita Davidovich - Nancy Dunlap
 Jon Voight - Jacob Samuelson
 Taylor Handley - Micah Samuelson
 Daniel Libman - Grant Hudson
 Tamara Hope - Emily Hudson
 Dean Cain - Joseph Smith
 David Trimble - Dr. Willard Richards

Externa länkar
 
 
  
 Mormon massakern på townhall.com 

Filmer 2007
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska historiefilmer
Amerikanska westernfilmer
Kanadensiska dramafilmer
Kanadensiska historiefilmer
Kanadensiska westernfilmer
Utah på film
1857 på film
1850-talet på film
Terrorism på film
Direkt till video-filmer
Amerikanska filmer baserade på verklighet
Kanadensiska filmer baserade på verklighet
Filmer i regi av Christopher Cain
Engelskspråkiga filmer
Luodai

Luodai (kinesiska: 洛带镇) är en stad med traditionell bebyggelse cirka två mil öster om Chengdu i den kinesiska provinsen Sichuan. Staden är den största hakka-bosättningen i sydvästra Kina; cirka nittio procent av befolkningen på 23 000 tillhör hakka-folkgruppen. Stadens nuvarande arkitektur stammar i hög grad från sen Qing-tid och återger traditionell hakka-kultur.

Historia 
Luodai grundades på 200-talet, under tiden för de tre kungadömena. Stadens namn skall anspela på legenden att Liu Shan, den siste kejsaren av det kinesiska kungadömet Shu, skall ha tappat sitt jade-bälte i stadens åttakantiga brunn. Kinesiskans luo (落) betyder föll och dai (带) betyder bälte.

Arkitektur och stadsbild 
Stadens nuvarande gator och hus är byggda under Qingdynastin (1644-1911) och den tidiga republikanska eran (1912–1949), eller senare i motsvarande byggstil. Huvudgatan är cirka en kilometer lång och kompletteras av sju mindre gator och gränder. Alla bostadshus är byggda kring små gårdsplaner. 

Ett av de mer spektakulära husen är gilleshuset Guangdong från 1746. Huset, från början benämnt Nanhuapalatset, tillhör Kinas största och bäst bevarade gilleshus. Huset har tre salar på sammanlagt 3044,75 kvadratmeter. Det finns även flera andra välbevarade gilleshus i Luodai.

Klimat 
Luodai ligger i ett område med subtropiskt monsunklimat. Såväl temperatur som luftfuktighet är hög året om.

Bilder

Källor 

Orter i Sichuan
WP:Projekt Kina
Sevärdheter i Kina
Niels Georg Christensen

Niels Georg Christensen, född 1877 och död 1966, var en dansk pedagog och litteraturhistoriker.

Han var 1922-24 lektor i danska vid Uppsala universitet, och från 1926 föreståndare för Haderslev statsseminarium. Utom läroböcker i dansk och tysk litteraturhistoria har Christensen författat en mängd litteraturhistoriska studier och avhandlingar, bland annat om H. C. Andersen, Grundtvig, J.P. Jacobsen, Herman Bang, dansk psalmdiktning med mera. Han har även utgett texter av Steen Steensen Blicher, Grundtvig samt Holbergs Peder Paars.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Danska skolledare
Danska litteraturvetare
Födda 1877
Avlidna 1966
Män
Nobody Told Me

Nobody Told Me är en låt skriven och framförd av John Lennon från hans och Yoko Onos album Milk and Honey från 1984. Låten skrevs ursprungligen 1980 för Ringo Starr till dennes album Stop and Smell the Roses, men Lennons död ändrade förloppet.

Sånger 1984
Låtar av John Lennon
Harald Christensen

Harald Refsgaard Christensen, född 1879 och död 1926, var en dansk lantbrukskemist och bakteriolog.

Christensen var lantbrukskandidat, filosofie doktor och blev senare hedersdoktor vid Königsbergs universitet. Han blev assistent vid Askovs Forsøgsstation 1903 och var föreståndare för Statens Forsøgsviksomhed 1905-09. Christensens viktigaste arbeten berör jordens reaktion och kalkbehov. Han utarbetade 1906-09 Azotobactermetoden och utgav ett stort antal avhandlingar i jordbrukskemi och bakteriologi.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Danska lantbrukskemister
Danska bakteriologer
Hedersdoktorer
Födda 1879
Avlidna 1926
Män
Bamerni

Bamerni (kurdiska Bamernê,بامه‌رنێ) , (arabiska بامرني) är en liten stad i provinsen Dahuk i norra Irak.

Orter i Dahuk (provins)
Borrowed Time

"Borrowed Time" är en låt från 1984 skriven och framförd av John Lennon från hans och Yoko Onos album Milk and Honey. Låten skrevs 1980 under Lennons seglarsemester i Bermuda.

Sånger 1984
Låtar av John Lennon