kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
World Hockey Association 1977/1978

World Hockey Association 1977/1978 var den sjätte säsongen av World Hockey Association (WHA). De åtta lagen spelade 80 matcher var under grundserien. Efter säsongsavslutningen följdes ett slutspel med spel om Avco World Trophy. Säsongen inleddes den 12 oktober 1977 och avslutades den 11 april 1978.

Winnipeg Jets vann Avco World Trophy efter finalseger mot New England Whalers med 4-0 i matcher.

Quebec Nordiques-spelaren Marc Tardif vann poängligan på 154 poäng, 65 mål + 89 assist. Tardif slog därmed poängrekordet för en säsong, han hade själv det tidigare på 148 poäng från säsongen 1975/1976.

Inför säsongen hade fyra lag dragit sig ur serien, Calgary Cowboys, Minnesota Fighting Saints, Phoenix Roadrunners och San Diego Mariners. På grund av detta valde WHA att låta två internationella lag, Sovjet All-Star och Tjeckoslovakien All-Star, få vara med och spela en match mot vardera WHA-lag som även räknades in i seriespelet.

Säsongens målrikaste match spelades mellan Birmingham Bulls och Indianapolis Racers den 9 april då Birmingham vann hemmamatchen med 9-7.

Grundserien
Not: SM = Spelade matcher, V = Vinster, O = Oavgjorda, F = Förluster, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, MSK = Målskillnad, Pts = Poäng

Lag i GRÖN färg spelade slutspel
Lag i RÖD färg hade spelat klart för säsongen

Tabellen

Poängligan i grundserien
Not: SP = Spelade matcher, M = Mål, A = Assists, Pts = Poäng

Slutspelet
 Sex lag gjorde upp om Avco World Trophy
 Samtliga matchserier avgjordes i bäst av sju matcher
 Slutspelet inleddes den 14 april och avslutades den 22 maj

Avco World Trophy-final

Winnipeg Jets vs. New England Whalers

Winnipeg Jets vann finalserien med 4-0 i matcher

WHA awards

Se även
 Avco World Trophy

Externa länkar
 Samtliga sluttabeller för WHA på webcitation.org
 WHA 1977/1978 på hockey-reference.com
 Samtliga resultat för säsongen 1977/1978
 Tabellen på hockeydb.com
 Skytteligan, Assistligan, Poängligan och Utvisningsligan på hockeydb.com
 Slutspelet på hockeydb.com

1977 i Kanada
1977 i USA
1978 i Kanada
1978 i USA
Ishockeysäsongen 1977/1978
1977/1978
European Touring Car Cup 2011

European Touring Car Cup 2011 var det sjunde året med den europeiska standardvagnscupen, European Touring Car Cup. Under 2010 körde man tre tävlingshelger, men till 2011 gick man tillbaka till det gamla systemet, med bara en tävlingshelg under året. Tävlingarna gick på österrikiska Salzburgring den 24 juli, vilket var mycket tidigare än när man senast körde en tävlingshelg per år. Super 2000-klassen vanns av Fabrizio Giovanardi, Super Production av Aleksandar Tošić och Super 1600 av Thomas Mühlenz.

Tävlingskalender

Team och förare 

 Överstrukna förare var anmälda, men kom aldrig till start.

Slutställning

Källor 

European Touring Car Cup-säsonger
Motorsportevenemang 2011
2011 i Österrike
Hans Wiksell

Hans Wiksell, född 28 januari 1944 i Stockholm, är en svensk ingenjör, entreprenör och professor emeritus i klinisk tillämpning av elektromagnetiska och akustiska vågrörelser vid Karolinska Institutet

Biografi

Vattenvårdsteknik
Under tidigt 1970-tal inleddes arbete med nya mät- och reglermetoder för avloppsvattenrening, främst vid Stockholm Vattens fyra avloppsreningsverk. 1977 avslutade han avhandlingen Optiska och akustiska mätmetoders tillämpning inom VA-tekniken vid KTH. 1983 utnämndes han till docent i vattenvårdsteknik.

Medicinsk teknik
En av de utvecklade metoderna användes även vid mätning i parenterala rena system och på 1980-talet inleddes arbetet med medicinsk teknik. Som ett av de första projekten utvecklade Hans Wiksell utrustning för behandling av hjärntumörer med hjälp av högfrekvensinducerad värme. Omfattande arbeten utfördes också med högintensivt fokuserat ultraljud (HIFU). Senare framtogs ett system för vävnadsselektiv ultraljudsresektion även kallat ultraljudsaspiration, det så kallade Sonocut systemet, som introducerades i kliniskt bruk 1986. Projektet övertogs senare av Integra Ltd. 

1985 började utvecklingen av en njurstenkross som arbetar med akustisk energi, så kallad extrakorporeal stötvågslitotripsi (ESVL). Lithocut systemet togs i kliniskt bruk 1989 och internationell distribution utfördes i samarbete med Gambro AB. 1991 slutfördes utvecklingen av utrustning för transuretral mikrovågsbehandling (TUMT) av benign prostatahyperplasi med kliniska introduktionen av ECP systemet. 

1996 utnämndes han till professor i klinisk tillämpning av elektromagnetiska och akustiska vågrörelse vid Karolinska Institutet. 2008 slutfördes utvecklingsarbetet av en förbättrad biopsinål samt utrustning för att standardisera biopsi proceduren
. Därefter koncentrerade sig Hans Wiksell på två projekt. Ett nytt biopsisystem som eliminerar risken för tumörcellspridning och där fjäderskott kan undvikas (Fourier projektet)samt en minimal-invasiv behandlingsmodalitet för bröstcancer (Preferential Radio Frequency Ablation).

Entreprenörskap
Redan 1967 grundade Hans Wiksell Comair AB för att utföra konsultarbete inom elektronik. Senare framtog Comair nya system för styrning av vattenrening samt medicinteknisk utrustning. 2004 var Hans Wiksell grundare av NeoDynamics AB som idag driver projekt kring nya metoder av cancerbehandling och diagnostik. 2011 utnämndes NeoDynamics till en av Sveriges 20 mest innovativa företag av Svenska Institutet.

Debatt om elektromagnetiska fält

Hans Wiksell har regelbundet medverkat i den så kallade tredje uppgiften i diskussionen om mobiltelefonistrålning där han anför fysikresonemang i den ibland emotionella debatten.

Priser och utmärkelser
Skapa diplom, Svenska Uppfinnareföreningen, 2005
Stora uppfinnarpriset, Styrelsen för teknisk utveckling, 1989
Sala-Tolu-Mibis pris, Föreningen för Vattenhygien, 1979

Referenser

Externa länkar 
 NeoDynamics AB
 Comair AB

Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Svenska professorer
Män
Födda 1944
Levande personer
Claes Hans Rålamb

Claes Hans Rålamb, född 3 juli 1784 på Fånö i Löt, död 9 februari 1867 i Uppsala, var en svensk friherre, landshövding och tillförordnad överståthållare.

Bana
Rålamb blev kornett vid Mörnerska husarregementet 29 januari 1788, så även vid Livgardet till häst 18 december 1801, premiäradjutant 15 februari 1802 och löjtnant 12 april 1803. Han erhöll avsked 26 november 1807. Rålamb blev kammarherre hos drottningen 15 mars 1808 och blev tjänstefri 21 februari 1811. Han var ordförande i konstitutionsutskottet vid riksdagen 1829–30 och tillförordnad överståthållare i Stockholm från 6 september till 13 oktober 1839. Han avsade sig fullmäktigeskapet i Riksgäldskontoret i juni 1842 och erhöll på begäran avsked från landshövdingeämbetet 2 juni samma år. Rålamb blev landshövding i Stockholms län 20 april 1830 och fullmäktig i Riksgäldskontoret 1834.

Utmärkelser
Rålamb blev riddare av Nordstjärneorden 1 december 1830, riddare av kejserliga ryska Sankt Stanislaus orden av andra klass med kraschan 1838.

Familj
Claes Hans Rålamb var son till överhovstallmästaren friherre Claes Rålamb och dess andra fru Charlotta Augusta Adlerfelt, dotter till sista manlige medlemmen i friherrliga ätten Adlerfelt på svärdssidan, landshövdingen i Malmöhus län friherre Carl Adlerfelt. Han gifte sig 1811 med Sofia Magdalena Westerberg, dotter till brukspatronen Gustav Westerberg och Maria Elisabeth Möller.

Referenser

Noter

Övriga källor 

Män
Födda 1784
Avlidna 1867
Landshövdingar i Stockholms län
Riddare av Nordstjärneorden
Överståthållare
Claes Hans
Personer under gustavianska tiden
Personer från Löts socken, Uppland
Gammelbjörns sagor

Gammelbjörns sagor eller Old Bear Stories (originaltitel), är en engelsk dockfilm/TV-serie för yngre barn.

Om serien 
Serien är baserad på böckerna Old Bear and Friends av Jane Hissey. Varje avsnitt är 10 minuter långt, förutom det sista jul-special avsnittet som var 20 minuter långt. Säsong 1 började att göras år 1993, sedan kom därefter två säsonger till. Serien slutade att göras år 1997. TV-serien har gått i flera år på SVTB, eller Barnkanalen som det hette förut, men har nu slutat att gå.

Handling 
Kramdjuren i lekrummet kommer ihåg att Gammelbjörn försvann för länge sedan. Han har lagts upp på vinden. Djuren räddar honom och tar honom tillbaka till lekrummet. Gammelbjörn blir den mest respekterade leksak och vägleder de andra i deras många äventyr, både på lekplatsen och i trädgården. 

Svenska röster av Hans Wahlgren.

Källor 

svt.se

Externa länkar 
 

Barnprogram på TV
Brittiska animerade TV-serier från 1990-talet
TV-seriestarter 1993
TV-serieavslutningar 1997
Palau Blaugrana

Palau Blaugrana, invigd 23 oktober 1971, är en inomhusarena i Barcelona i Spanien. Den är hemmaarena för FC Barcelonas handbollslag, basketlag, rullskridskohockeylag och futsallag.

Handboll 

Under handbollsmatcher är Palau Blaugranas kapacitet 7 585 åskådare.

Referenser

Externa länkar 

 Palau Blaugrana på FC Barcelonas webbplats 

Sportanläggningar invigda 1971
FC Barcelona
Sport i Barcelona
Sportanläggningar i Spanien
Taillebourg, Charente-Maritime

Taillebourg är en kommun i Frankrike i  departementet Charente-Maritime och i regionen Nouvelle-Aquitaine.

Ortens invånare kallas på franska Taillebourgeoises (f) och Taillebourgeois (m).

Läge

Taillebourg är en by med 741 invånare belägen i Charentesdalen. Den ligger 9 km nordost om Saintes, 6 km sydväst om Saint-Savinien och 65 km sydost om La Rochelle som är huvudstad i Charente-Maritime.

Liksom Saint-Savinien, Tonnay-Charente och Rochefort ligger hela byn vid östra stranden av floden Charente.

En vikingatida hamnby
Byn ligger cirka 45 km från flodens mynning i Atlanten. Danska vikingar invaderade Charentesdalen i mitten av 800-talet.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Taillebourg

Bilder på Taillebourg

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Charente-Maritime

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats om Taillebourg (på franska)
 Officiell webbplats om Taillebourgs Turistbyrå (på franska)
 Historia webbplats om Taillebourg (på franska)

Orter i Nouvelle-Aquitaine
Kommuner i Charente-Maritime
Standphotos

Standphotos (Stillbilder) är en samlingsvolym med dikter av den tyske poeten Rolf Dieter Brinkmann (1940–1975) utgiven första gången 1980.

Bakgrund
Standphotos var den allra första samlingsutgåvan av Rolf Dieter Brinkmanns arbeten och den första volymen av tre i en planerad utgåva av samtliga dikter. Titeln hämtades från en diktsamling med samma namn från 1969. Omslagsbilderna på både fram- och baksidan var en dikt av Brinkmann från samlingen Gras (1970), kallad Wolken ["Moln"]. Dikten var illustrerad – med dikten samtidigt textad i bilden – av bildkonstnären Berndt Höppner. Denne bildkonstnär hade samarbetat med Brinkmann på ett liknande sätt från och till i olika sammanhang under åren 1969-71. 

De flesta av Brinkmanns diktsamlingar från 1960-talet var tunna och hade publicerats på små exklusiva förlag och i små numrerade upplagor, emellanåt signerade och illustrerade. Originalutgåvan av Standphotos till exempel förefaller mer som ett samlarobjekt eller som konst i bokform än som något för en bokmarknad, i 100 exemplar, på ett tunt genomskinligt syntetiskt plastmaterial; elva dikter och fyra färgetsningar av konstnären Karolus Lodenkämper, numrerade och signerade av båda upphovsmännen. Större upplagor och större omfång hade de tre diktsamlingarna Was fraglich ist wofür (1967), Die Piloten (1968) och Gras (1970), alla utgivna av kölnerförlaget Kiepenheuer & Witsch, som även utgav alla Brinkmanns prosaböcker under 1960-talet.

Innehåll
Standphotos innehåller nio diktsamlingar utgivna åren 1962–1970. Ingen av dem har översatts till svenska. Enstaka dikter ur dem är däremot översatta i det svenska urvalet Doktor Karneval (1988).
 Ihr nennt es Sprache ["Ni kallar det språk"], (1962)
 Le Chant du Monde, (1964) Samlingens titel överensstämmer med titeln på en roman av Jean Giono från 1934. Denna roman filmatiserades av Marcel Camus 1964, men hade premiär året efter.
 Ohne Neger ["Utan neger"] (1966)
 & Gedichte ["& dikter"] (1966)
 Was fraglich ist wofür ["Tvivelaktigt varför"] (1967)
 Godzilla (1968). Titeln anspelar på det japanska filmodjuret Godzilla. Samlingen består av 17 dikter och temat är sex. Den inleds med ett diktcitat av den amerikanske poeten Tom Clark översatt till tyska av Brinkmann själv. Dikten heter Efter Abélard och lyder: "Jag föll i koma. Charles Olson, sa jag, älskar Mimmi Pigg mig? Ja, hon älskar dig, sa han. För det är så stort avstånd, han sträckte ut sin jättehand, från ditt anus upp till själva sprutlackeraren. Det är hennes Heliga land." Originalupplagans dikter trycktes mot bakgrund av färgfoton ur reklamkataloger för baddräkter. Bilderna har behållits men inte deras färg i samlingsutgåvan.
 Die Piloten ["Piloterna"] (1968) 
 Standphotos (1969)
 Gras ["Gräs"] (1970)

Referenser

Litteratur 
Rolf Dieter Brinkmann: Standphotos. Gedichte 1962-1970 (371 s., Rowohlt, 1980)

Fotnoter

Externa länkar 
 Standphotos på svenska bibliotek. Libris

Diktsamlingar
Tyskspråkig litteratur
Skönlitteratur 1980
Rolf Dieter Brinkmann
Färja 344 Tora

Färja 344 Tora är en av Trafikverkets vägfärjor och trafikerar Adelsöleden.

Tora byggdes 2006 vid Uudenkaupungin Työvene Oy i Nystad, Finland för Vägverket Färjerederiet och är lindragen med dieselelektrisk framdrivning.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Trafikverket Färjerederiet

Svenska statliga färjor
Fartyg sjösatta 2006
Live in Köttsjön

Live in Köttsjön är ett livealbum av Kalle Moraeus och Bengan Janson, utgivet 2001 av Sonet/Universal.

Låtlista
Alla låtar är arrangerade av Kalle Moraeus och Bengan Janson.
"Klinga mina klockor" (Benny Andersson) – 2:13
"Novelty Accordion" (Erik Frank) – 3:00
"Orsa vals" (Trad. efter Blecko Anders Olsson) – 3:01
"Utterns polska" (Bengan Janson, Kalle Moraeus) – 3:55
"Beritwaltz" (Richard Galliano) – 3:40
"Slumpens makt i Luleå" (Allan Edwall) – 3:58
"Sirba" (Trad. moldavisk folksång) – 3:49
"Hemma" (Benny Andersson, Björn Ulvaeus) – 3:06
"Slängpolska efter Byss-Calle" (Trad. efter Byss-Calle) – 2:48
"Irländskt medley" (Trad.) – 2:06
"Annas visa" (Leif Göras) – 4:05
"Fiddler in Rio" (Svend Asmussen) – 4:43
"Air" (Johann Sebastian Bach) – 3:36
"Vals i lekstugan" (Ebbe Jularbo) – 1:56
"O Sole Mio" (Eduardo di Capua) – 3:33
"Koppången" (Per-Erik Moraeus) – 3:18
Medley: – 7:36
"Myrstacken" (Jon Erik Öst)
"Tico Tico" (Zequinha de Abreu)
"Fiolen min" (Erik Öst)
"Födelsedagsvals till Mona" (Benny Andersson) 
Total tid: 57:03

Medverkande
Kalle Moraeus — fiol, sång
Bengan Janson — dragspel, sång

Externa länkar
Kalle Moraeus' officiella hemsida
Bengan Jansons officiella hemsida

Musikalbum 2001
Livealbum
Svenska folkmusikalbum
Ljungs socken, Bohuslän

Ljungs socken i Bohuslän ingick i Inlands Fräkne härad, ingår sedan 1971 i Uddevalla kommun och motsvarar från 2016 Ljungs distrikt.

Socknens areal är 42,71 kvadratkilometer varav 40,97 land. År 2000 fanns här 3 908 invånare. Tätorten Ljungskile samt sockenkyrkan Ljungs kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Ljungs socken har medeltida ursprung.
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Ljungs församling och för de borgerliga frågorna bildades Ljungs landskommun. Landskommunen hade bestånd till 1952 då den förenades med Grinneröds och Resteröds landskommuner till Ljungskile landskommun som 1971 uppgick i Uddevalla kommun. Församlingen uppgick 2011 i Ljungskile församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Ljung, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Inlands Fräkne härad. De indelta soldaterna tillhörde Bohusläns regemente, Fräkne kompani och de indelta båtsmännen tillhörde 2:a Bohusläns båtsmanskompani..

Geografi och natur
Ljungs socken ligger söder om Uddevalla vid viken Ljungskilen. Socknen består av dalgångsbygder mellan bergshöjder.

Naturreservatet Bratteforsån ingår i EU-nätverket Natura 2000. Tjöstelsröd är ett naturvårdsområde. De största insjöarna är Kolbengtserödsjön som delas med Forshälla socken samt Stora Skarsjön.

Sätesgårdar var Anfasteröds herrgård, Hälle herrgård, Simmersröds herrgård och Tjöstelsröds herrgård.

I Ljungskile fanns förr ett gästgiveri.

Byar
Aröd, by nära Ljungskile.
Berg
Branseröd
Dirhuvud
Fjället
Gusseröd
Håle
Klev
Kolbengtseröd, by i Grinneröds och Ljungs socknar.
Kärr, by vid Ljungskilen.
Ljungskile
Rävehogen
Skafteröd
Tjöstelsröd
Tön
Åker, by vid Ljungskilen.

Gårdar
Anfasteröd, gård vid viken Ljungskile
Brattefors
Grötån
Gunneröd
Hoven
Hälle, herrgård vid Ljungskilen.
Korsviken
Kärrstegen
Maden
Simmersröd, herrgård vid Ljungskilen.
Skogen
Skälläckeröd
Stengårdseröd

Fornlämningar
Cirka 75 boplatser och tre hällkistor från stenåldern har påträffats. Från bronsåldern finns gravrösen. Från järnåldern finns ett fem mindre gravfält, två fornborgar ocgh rester av en monumental skeppssättning.

Befolkningsutveckling
Befolkningen ökade från 720 1810 till 3 490 1990.

Namnet
Namnet skrevs 1341 Lyng och kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller lyng (ljung) syftande på ljungbeväxt mark.

Se även
 Ljungs församling

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

Ljungs socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
Ljungskileortens hembygdsförening

Indelningar i Uddevalla kommun
Socknar i Inlands Fräkne härad
Färja 250 Arnljot

Färja 250 Arnljot är en av Trafikverkets vägfärjor och trafikerar Ammeröleden.

Arnljot byggdes 1961 vid Hjälmare Kanal & Slussverk AB i Arboga för vägförvaltningen i Norrbottens län för att trafikera färjeleden i Karesuando. Sedan oktober 1982 finns hon vid Ammeröleden.

Källor

Externa länkar 
Trafikverket Färjerederiet

Svenska statliga färjor
Fartyg sjösatta 1961
Fartyg byggda i Sverige
Resteröds socken

Resteröds socken i Bohuslän ingick i Inlands Fräkne härad, ingår sedan 1971 i Uddevalla kommun och motsvarar från 2016 Resteröds distrikt.

Socknens areal är 16,95 kvadratkilometer varav 16,90 land. År 2000 fanns här 795 invånare. Badorten Ulvesund samt sockenkyrkan Resteröds kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Resteröds socken har medeltida ursprung.
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Resteröds församling och för de borgerliga frågorna bildades Resteröds landskommun. Landskommunen hade bestånd till 1952 då den uppgick i Ljungskile landskommun, som 1971 uppgick i Uddevalla kommun. Församlingen uppgick 2011 i Ljungskile församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Resteröd, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Inlands Fräkne härad. De indelta soldaterna tillhörde Bohusläns regemente, Fräkne kompani och de indelta båtsmännen tillhörde 2:a Bohusläns båtsmanskompani.

Geografi och natur
Resteröds socken ligger söder om Uddevalla och öster om sundet mellan fastlandet och Orust och omfattar även en mindre skärgård där Restenäs ö är den största ön. Socknen består av dalgångsbygder mellan bergshöjder.

I socknen finns det kommunala naturreservatet Ekholmen.

Inlands Fräkne härads tingsställe låg i Höggeröd från 1749 till 1889.

Fornlämningar
Cirka 40 boplatser från stenåldern har påträffats. Från bronsåldern finns en hällkista. Från järnåldern finns ett  gravfält och fyra fornborgar.

Befolkningsutveckling
Befolkningen ökade från 436 1810 till 669 1860 varefter den minskade till 432 1930 då den var som minst under 1900-talet. Därefter ökade folkmängden på nytt till 757 1990.

Namnet
Namnet skrevs 1388 Rista och kommer från kyrkbyn. Efterleden innehåller rjodr (ryd), 'röjning'. Förleden kan innehålla rist, 'bergkant, översta kanten av en bergsrygg' syftande på en höjd på Restanäs. Alternativt kan förleden innehålla ett äldre ånamn Rista-a bildat av rista och syftande på åns flöde.

Se även
 Resteröds församling

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

Resteröds socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
Ljungskileortens hembygdsförening

Indelningar i Uddevalla kommun
Socknar i Inlands Fräkne härad
Fyrfläckig var

Fyrfläckig var (Lepidorhombus boscii) är en plattfisk i familjen piggvarar.

Utseende 
Den fyrfläckiga varen är en avlång fisk med ljust gulbrun ögonsida (= vänstersida). Några teckningar saknas på själva kroppen, men på de bakre partierna av ryggfena och analfena finns totalt fyra, tydliga mörka fläckar. Som mest kan arten bli 40 cm, men blir vanligtvis inte mycket längre än 20 cm.

Vanor 
Arten lever på dybottnar ner till 800 m.

Utbredning 
Den fyrfläckiga varen finns i östra Atlanten från Brittiska öarna över Medelhavet till Kap Bojador och Västsahara.

Referenser 

Plattfiskar
Sonic Free Riders

Sonic Free Riders är ett racingspel som endast finns till konsolen Xbox 360. Spelet släpptes 4 november 2010 i Nordamerika, 10 november 2010 i Europa och 20 november 2010 i Japan.

Lag och figurer som förekommer i spelet

Team Heroes
Sonic the Hedgehog
Miles "Tails" Prower
Knuckles the Echidna
Team Babylon
Jet the Hawk
Wave the Swallow
Storm the Albatross
Team Rose
Amy Rose
Cream the Rabbit
Vector the Crocodile
Team Dark
Shadow the Hedgehog
Rouge the Bat
E-10000B
Övriga figurer
Avatar
Super Sonic
Silver the Hedgehog
Blaze the Cat
Metal Sonic
Dr. Eggman

Kritik
Spelet har fått blandad kritik. IGN och Official Xbox Magazine gav spelet 7,5/10 medan GameTrailers gav spelet 4,5/10 och Joystiq 1/5.

Datorspel 2010
Racingspel
Sonic the Hedgehog
Xbox 360-spel
Datorspel med antropomorfa figurer
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Tyrrell 003

Tyrrell 001-006 är en serie formel 1-bilar, tillverkade av den brittiska formelbilstillverkaren Tyrrell mellan 1970 och 1973.

Bakgrund
Ken Tyrrell och hans stjärnförare Jackie Stewart lämnade Matra Sports efter den framgångsrika säsongen . Matra ville att Tyrrell skulle tävla med fransmännens nya V12-motor men Tyrrell vägrade överge Ford Cosworth. Säsongen  tävlade han under eget namn med ett chassi från March Engineering, samtidigt som Derek Gardner i hemlighet byggde en ny Tyrrell-bil.

Utveckling
Utvecklingen startade hemma i Gardners garage och när bilen presenterades en bit in på säsongen 1970 kom det som en överraskning för konkurrenterna. Tyrrells bil var mycket lik den Matra MS80 som stallet tävlat med under 1969, med självbärande aluminiummonocoque och Cosworth-motorn som en lastbärande del av chassit. Bilen kännetecknades av den kraftiga, hammarliknande framvingen som även innehöll kylaren. Tyrrells första bilar betecknades med chassinumret: 001 var prototypen som Jackie Stewart använde under 1970. 002 var stallkamraten François Ceverts bil. 003 var bilen Stewart använde under  och  medan 004 var en reservbil. 005 var en bil med kort hjulbas som användes på kurviga banor som Monaco.

Under 1972 kom den uppdaterade modellen 006 som tillverkades i tre exemplar.

Tekniska data

Tävlingsresultat

Formel 1-VM 1970
Tyrrell 001 visades första gången vid Italiens Grand Prix  men Jackie Stewart använde March-bilen i tävlingen. Stewart körde sedan 001:an i säsongens tre avslutande lopp i Nordamerika, men kom inte i mål i något av dem.

Formel 1-VM 1971
Jackie Stewart vann sex lopp under . François Cevert vann USA:s Grand Prix och kom dessutom tvåa efter Stewart när stallet tog dubbelsegrar i Frankrike och Tyskland. Stewart tog sin andra VM-titel med Cevert på tredje plats i förarmästerskapet och Tyrrell vann konstruktörsmästerskapet.

Formel 1-VM 1972

 tog Jackie Stewart fyra segrar. I USA tog stallet en dubbelseger med François Cevert på andraplatsen. Stewart slutade tvåa i förarmästerskapet efter Emerson Fittipaldi. Cevert slutade sexa. Tyrrell kom tvåa i konstruktörsmästerskapet efter Lotus-Ford.

Formel 1-VM 1973
 tog stallet tre dubbelsegrar med Jackie Stewart före François Cevert. Stewart vann dessutom Sydafrikas Grand Prix och Monacos Grand Prix. Stewart tog sin tredje VM-titel och avslutade sin karriär efter säsongen. Cevert omkom vid träningen till säsongens sista lopp i USA. Tyrrell drog sig ur loppet och skänkte därmed konstruktörsmästerskapet till Lotus.

Formel 1-VM 1974
Tyrrells nya förare Jody Scheckter och Patrick Depailler fick börja säsongen  i Tyrrell 006, men bilen var inte längre konkurrenskraftig. Den ersattes snart av Tyrrell 007.

Referenser

Externa länkar

 Team Tyrrell 

Formel 1-bilar
Historiska tävlingsbilar