kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
NADH-dehydrogenas

NADH-dehydrogenas, eller komplex I, är ett stort enzymkomplex på mitokondriernas inre membran. Det är ett flavoprotein som innehåller järn och svavel. Komplexet utgör det första enzymatiska steget i elektrontransportkedjan, och oxiderar NADH till H+ och NAD+, varpå två elektroner överförs till ubikinon, medan 4 protoner överförs till intermembranutrymmet. Dessa 4 protoner kan sedan återföras till mitokondriens inre matris genom enzymet ATP-syntas, vilket genererar ATP.

Struktur 
NADH-dehydrogenas har en L-formad struktur med en hydrofob del, som är inbäddad i mitokondriens inre membran, och en hydrofil del i den inre mitokondriella matrisen. Delarna består i sin tur av funktionella enheter (moduler): dehydrogenasmodulen (N-modulen), som tar emot elektroner från NADH (fungerar som ingångsport); hydrogenasmodulen (Q-modulen), som lämnar av elektroner till ubikinon; och den protontranslokerande modulen (P-modulen), som pumpar protoner över det inre membranet från mitokondriens matris till intermembranutrymmet.

Funktion 

När NADH anländer till komplexet och oxideras avger molekylen två elektroner i form av en hydridjon (H-), vilka tas emot av N-modulen via FMN, som fungerar som en inträdesport. Därefter transporteras elektronerna genom Q-modulen genom att attraheras till åtta järn-svavel-kluster, för att sedan anlända till elektronbäraren ubikinon. I redoxreaktionen som följer mellan ubikinon och hydridjonen reduceras ubikinon till ubikinol, varpå redoxenergi frigörs. Energin används i mitokondrien för att pumpa protoner genom P-modulen från mitokondriens inre matris till intermembranutrymmet, vilket skapar en koncentrationsgradient som används vid ATP-syntes. För varje par elektroner som förflyttas över NADH-dehydrogenas pumpas fyra protoner över mitokondriens inre membran. Eftersom komplex I är den främsta inträdesplatsen för elektroner till elektrontransportkedjan spelar proteinet en central del för metabolism.

Referenser 

Elektrontransportkedjan
August Seidel (filolog)

August Seidel, född den 29 september 1863 i Helmstedt, död 1916, var en tysk orientalist.

Seidel, som var generalsekreterare i Deutsche Kolonialgesellschaft i Berlin december 1889-december 1903, är mest bekant som författare till varjehanda populära
handböcker i de mest olika, för européer exotiska språk. Hit hör Grammatik der japanischen Umgangssprache (1890; 3:e upplagan 1909), Praktische Grammatik der Suaheli-sprache (1890; 2:a upplagan 1906), Praktische Grammatik der neupersischen Sprache (1890), Praktische Grammatik der malayischen Sprache (1891; 2:a upplagan 1908), Praktische Grammatik arabischen Umgangssprache syrischen Dialekts (samma år),
Handbuch der Shambala-sprache in Usambara (1895), Suahili-konversationsgrammatik (1900), Chinesische Konversationsgrammatik im Dialekt der nordchinesischen Umgangssprache (1901), Systematisches Wörterbuch der nordchinesischen Umgangssprache (Peking-dialekt)
(1901; 2:a upplagan 1904), Systematisches Wörterbuch der Suahili-sprache in Deutsch-Ostafrika (1902), Grammatik der japanischen Schriftsprache (1904), Die Haussa-sprache (1906), Marokkanische Sprachlehre (1907), Wörterbuch der deutsch-japanischen Umgangssprache (1910-12) och La langue congolaise (samma år). Bland hans övriga arbeten märks Anthologie aus der asiatischen Volkslitteratur (i "Beiträge zur Volks- und Völkerkunde", VII, 1898) samt åtskilliga skrifter rörande de tyska kolonierna i Afrika och de svartas etnografi. Dessutom utgav han 1895-1903 "Zeitschrift für afrikanische, ozeanische und ostasiatische Sprachen" och uppsatte 1898 tidskriften "Bibliothek der Länderkunde" (tillsammans med Rudolf Fitzner och Alfred Kirchhoff).

Källor 

 

Tyska orientalister
Japanologer
Arabister
Tyska lexikografer
Filologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Helmstedt
Födda 1863
Avlidna 1916
Män
Ugglan
WP:Projekt Japan
Ernst Ludwig Taschenberg

Ernst Ludwig Taschenberg, född 10 januari 1818 i Naumburg an der Saale, död 19 januari 1898 i Halle an der Saale, var en tysk entomolog. Han var far till Otto Taschenberg.  

Taschenberg blev 1856 inspektör vid zoologiska museet i Halle an der Saale och 1871 professor där. Han skrev om getingarna i Die Hymenopteren Deutschlands (Leipzig 1866) och utgav en rad arbeten av praktisk-zoologisk eller mer populärvetenskaplig art. Hans huvudarbete är Praktische Insektenkunde (Bremen 1879–80). Slutligen författade han nionde bandet av Alfred Brehms "Thierleben" (Die Insekten, Tausendfüssen und Spinnen).

Källor

Noter

 

Tyska entomologer
Tyska professorer i zoologi
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Tyskt museifolk
Zoologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Naumburg an der Saale
Födda 1818
Avlidna 1898
Män
Salmonsens
Alumner från Leipzigs universitet
Philipp Ludwig von Seidel

Philipp Ludwig von Seidel, född den 24 oktober 1821 i Zweibrücken, död  den 13 augusti 1896 i München, var en tysk matematiker.

von Seidel, som blev professor i München 1854, delar med George Gabriel Stokes äran av upptäckten, att en oändlig serie, vars termer är kontinuerliga funktioner, kan framställa en diskontinuerlig funktion. von Seidel gjorde även en värdefull undersökning av villkoren för en möjligast noggrann avbildning genom ett optiskt system.

Källor 
 

Tyska professorer i matematik
Personer verksamma vid Münchens universitet
Matematiker under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Zweibrücken
Födda 1821
Avlidna 1896
Män
Ugglan
Otto Taschenberg

Ernst Otto Wilhelm Taschenberg, född 23 mars 1854 i Zahna vid Wittenberg, död 30 mars 1922 i Halle an der Saale, var en tysk zoolog. Han var son till Ernst Ludwig Taschenberg.

Taschenberg blev 1885 assistent vid zoologiska institutet i Halle an der Saale och 1888 professor där. Förutom flera deskriptiva zoologiska avhandlingar, till exempel om lopporna, Die Flöhe (1880), och om fågellössen, Die Mallophagen (1882), utgav han de historiska undersökningarna Die Lehre von der Urzeugung (1882) och Die Lehre von der Parthenogenesis (1892); vidare Die Geschichte der Zoologie an der Universität Halle (1894). Framför allt är dock hans namn knutet till det omfattande bibliografiska huvudarbetet Bibliotheca zoologica (åtta band, 1887–1923).

Källor

Noter

Tyska zoologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Zoologer under 1800-talet
Zoologer under 1900-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Wittenberg
Födda 1854
Avlidna 1922
Män
Salmonsens
Human Touch (humorgrupp)

Human Touch, är en svensk humorgrupp från Helsingborg som består av Erik Alnervik, Oskar Arleon, Pär G Bengtsson, Martin Persson, Caroline Svensson och Petter Tyrberg. Sedan 2004 har de turnerat i Sverige med sin liveshow, men också synts sporadiskt i Sveriges television. Under 2011 har Human Touch förekommit i Sveriges Radio P3 och Humorhimlen med sitt program "Tack & Hej och Hej & Välkommen".

Källor 
 Helsingborgs Dagblad Nöje 2010
 
 Helsingborgs Dagblad Ängelholm 2008
 Nyhetsdatabasen.se

Externa länkar 
 Human Touch webbplats
 Human Touch Facebook
 Human Touch YouTube-kanal
 Human Touch Twitter

Svenska komikergrupper
Ubikinol-cytokrom c-reduktas

Ubikinol-cytokrom c-reduktas, koenzym Q–cytokrom c-oxidoreduktas eller komplex III är det tredje enzymatiska steget i elektrontransportkedjan. Det arbetar genom att oxidera koenzym Q, och med dessa elektroner reducera cytokrom c, som utgör nästa steg i elektrontransportkedjan. Under processen transporteras 4 protoner ut till intermembranutrymmet.

Referenser 

Elektrontransportkedjan
Heinrich Seidel

Heinrich Friedrich Wilhelm Karl Philipp Georg Eduard Seidel, född den 25 juni 1842 i Perlin, Mecklenburg, död den 7 november 1906 i Gross-Lichterfelde, var en tysk skald, bror till Paul Seidel, far till Heinrich Wolfgang Seidel.

Seidel studerade ingenjörsvetenskap och var en framstående förmåga på det tekniska området, men ägnade sig sedan 1880 helt och hållet åt litteraturen. Han var en av Jean Pauls efterföljare, "som uppsökte hvardagslifvets små tilldragelser och förhållanden för att med intim skildring, fylld af humor och glädje, förhärliga äfven det obetydligaste i naturlifvet eller människornas värld", skriver Ruben Berg i Nordisk Familjebok. Berg fortsätter: "Han hade icke stor kraft eller betydande fantasi, men idyllisk målning och sirlig, flytande framställning". 

Berömdast av hans noveller är Leberecht Hühnchen (i en samling 1882, många upplagor; med senare fortsättningar i samlingsupplaga 1900), som bland annat har varit synnerligen flitigt nyttjad vid skolundervisningen i tyska. Av Seidels övriga arbeten kan nämnas Aus der Heimat (1874), Von Perlin nach Berlin (1894; samlad upplaga 1903); dikterna Glockenspiel (1889; ny samling 1893) och Reinhard Flemmings Abenteuer zu Wasser und zu Lande (3 band, 1901-06). Seidels Gesammelte Schriften (19 band, 1894-1906), Erzählende Schriften (1 band, 1899-1900), Phantasiestücke (1903; alla Seidels sagor) och Gedichte (samma år; samlade dikter) var även de mycket spridda.

Källor

Noter

Externa länkar

Tyska ingenjörer under 1800-talet
Tyska poeter under 1800-talet
Tyskspråkiga poeter
Tyska novellförfattare
Tyskspråkiga novellförfattare
Tyska författare under 1800-talet
Personer från Mecklenburg-Vorpommern
Män
Födda 1842
Avlidna 1906
Ugglan
Paul Seidel

Paul Seidel kan syfta på bland andra:

* Paul Seidel (1858–1929), tysk konsthistoriker 
 Paul Seidel (född 1952), tysk fysiker
 Paul Seidel (född 1970), tysk matematiker
Paul Seidel (född 1985), tysk trummis
Paul Seidel (konsthistoriker)

Paul Seidel, född den 14 april 1858, död den 5 december 1929, var en tysk konsthistoriker, bror till Heinrich Seidel.
 
Seidel, som sedan 1894 var dirigent för konstsamlingarna i de preussiska kungliga slotten, sedan 1896 överdirektor för Hohenzollernmuseet, författade åtskilliga arbeten rörande preussiska hovets förhållande till konsten, särskilt målarkonsten, och utgav 1897-1916 den av honom grundlagda "Hohenzollern-jahrbuch".

Källor

Noter 

Födda 1858
Avlidna 1929
Tyska konsthistoriker
Tyskt museifolk
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Tyskland under 1900-talet
Män
Cytokrom c-oxidas

Cytokrom c-oxidas eller komplex IV är det sista av elektrontransportkedjans enzymkomplex. Det oxiderar cytokrom c. Reduktionspotentialen därifrån används för att reducera ½ O2 + 2 H+ till H2O. Under processen transporteras 4 protoner till intermembranutrymmet.

Referenser 

Elektrontransportkedjan
Otto Staudinger

Otto Staudinger, född 2 maj 1830 i Groß Wüstenfelde vid Teterow, Mecklenburg-Schwerin, död 13 oktober 1900 i Luzern, var en tysk entomolog. Han var sonson till Lucas Andreas Staudinger och far till Paul Staudinger.

Staudinger utövade som samlare och beskrivare av fjärilar omfattande verksamhet. Mycket bekanta är hans kataloger över de palearktiska fjärilarna (1861; tredje upplagan 1901).

Källor
 

Tyska entomologer
Lepidopterister
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Mecklenburg-Vorpommern
Födda 1830
Avlidna 1900
Män
Ugglan
Paul Staudinger

Paul Staudinger, född 1859 i Dresden, död 1933, var en tysk resenar och författare. Han var son till Otto Staudinger.

Staudinger genomreste på 1880-talet västra Sudan, Hausaländerna, Nordafrika och Nederländska Indien. Han utgav bland annat Im Herzen der Haussaländer (1889).

Källor

Deutsche Biographie: Staudinger, Paul

 

Tyska reseskildrare
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Tyska författare under 1800-talet
Personer från Dresden
Födda 1859
Avlidna 1933
Män
Ugglan
SVT:s 50-årskrönika

SVT:s 50-årskrönika, eller Året var XXXX, är en dokumentär-TV-serie från SVT som sänts under olika namn sedan 31 december 1993. Programmet sänds kring nyår och behandlar aktuella händelser under det årtal som var för 50 år sedan. Flera av programmen har senare kommit på DVD.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
SVT - 1964

Historieprogram i Sveriges Television
Unione Italiana del Lavoro

Unione Italiana del Lavoro (UIL) är Italiens tredje största fackliga centralorganisation. Man har knappt 2 miljoner medlemmar och är medlem i Internationella fackliga samorganisationen och Europeiska fackliga samorganisationen. Nuvarande generalsekreterare Luigi Angeletti valdes den 13 maj 2000.

UIL grundades i 5 mars 1950 .

Generalsekreterare
1953-1969 Italo Viglianesi
1969-1971 Lino Ravecca, Ruggero Ravenna, Raffaele Vanni
1971-1976 Raffaele Vanni
1976-1992 Giorgio Benvenuto
1992-2000 Pietro Larizza
2010-          Luigi Angeletti

Referenser
Uppslagsordet Trade Unions of the World, International Centre for Trade Union , John Harper Publishing 2005. London, UK

Noter

Se även
 Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL)
 Confederazione Italiana Sindacati Lavoratori (UIL)

Externa länkar
 Officiell webbplats 

Italienska fackliga organisationer
Fackliga organisationer bildade 1950
Fackliga centralorganisationer
Lungers församling

Lungers församling var en församling i Strängnäs stift i nuvarande Arboga kommun. Församlingen uppgick 1449 i Götlunda församling.

Kyrkby var Lunger.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung och uppgick 1449 i Götlunda församling.

Referenser

Indelningar i Arboga kommun
Historiska församlingar i Strängnäs stift
Just a Little Bit

"Just a Little Bit" är en låt framförd av popgruppen Love Generation som tävlade i Melodifestivalen 2012. Vid den här tiden bestod gruppen av tre medlemmar. Melanie Taylor, Charly Q och Cornelia Jakobsdotter. Låten är skriven av RedOne (Nadir Khayat), Bilal "The Chef", Teddy Sky, John Mamann, Jean-Claude Sindres och Yohanne Simon. "Just a Little Bit" är gruppens tredje singel efter Love Generation (2010) och Dance Alone (2011).

Referenser

Melodifestivalbidrag 2012
Engelskspråkiga sånger
Verksamhetsstyrning

Verksamhetsstyrning är de åtgärder som ledningen på olika nivåer i ett företag eller en myndighet vidtar för att uppnå ett visst resultat. Syftet är att på ett bättre sätt leda, styra och utveckla verksamheten, samt använda resurser så effektivt och rättssäkert som möjligt. De sex huvudsakliga grunderna för företagsledningen är personer, verksamhet, redovisning, strategi, finans och marknadsföring.

Kritik mot ekonomistyrning
Verksamhetsstyrning har vuxit fram som en reaktion på ekonomistyrnings snäva fokus på finansiell information. Den främsta kritiken är att ekonomistyrning bygger på historisk data som kan leda till agerande som inte stämmer överens med strategiska mål. Den bygger också på mått i pengar vilket kan leda till bristande uppmärksamhet på kvalitet, kundnöjdhet, leveranstid, flexibilitet etc. Ekonomistyring uppmanar också till kortsiktigt tänkande (kvartalsrapporter) som kan ge minskade satsningar på forskning, teknisk utveckling samt kompetensutveckling, d.v.s. suboptimering i tiden. Ekonomistyring ger vilseledande information genom att traditionell kostnadsfördelning gör det svårt att mäta produkters verkliga lönsamhet. Den är dessutom abstrakt så det är svårt för anställda att se kopplingar mellan finansiella mått och den egna verksamheten och den missar tidiga varningssignaler om förändringar i företagets bransch och verksamhet.

Modeller för verksamhetsstyrning
I början av 90-talet växte flera modeller för verksamhetstyrning fram för att kompensera för ekonomistyrningens brister. Två exempel på sådana modeller är balanserat styrkort och prestationspyramiden. Gemensamt för dessa modeller är att de innehåller flera dimensioner för styrning än den finansiella dimensionen. Balanserat styrkort innehåller dimensioner för finans, process, kund samt lärande och utveckling. Med dessa modeller försökte man hitta modeller och arbetssätt som ger struktur för kompakt och begriplig information, samband mellan mått och strategi samt en systematik för att ersätta renodlad finansiell planering och uppföljning.

Skillnader mellan verksamhetsstyrning och ekonomistyrning
De främsta styrfilosofiska skillnaderna mellan verksamhetsstyrning och ekonomistyrning handlar om vem som har tillgång till styrinformation och vad informationen innehåller. Tillgången till informationen förskjuts från chef till chef och medarbetare samtidigt som innehållet blir mer värdeorienterat än kostnadsorienterad. Information görs tillgänglig vid behov snarare än trycks ut med jämna mellanrum och stimulerar till proaktiv åtgärdsorientering snarare än reaktiv. Perspektivet är den sammanhängande helheten snarare än den oberoende delen och fokus är på målorientering snarare än detaljorientering.

Fotnoter 
 

Verksamhetsstyrning
Raúl Martínez

Raúl Martínez (1 november 1927 - 2 april 1995) var en kubansk konstnär, formgivare och illustratör. Han föddes i Ciego de Ávila och studerade i Havanna. Martínez är känd för sina färgrika popkonst-målningar där han avbildade bl.a. framstående kubanska politiker. Hans konstnärliga inspirationskällor var bl.a. Roy Lichtenstein och Andy Warhol.

Externa länkar
 Biografi på PanAmerican ArtProjects (på engelska).
 Biografi på Soycubano (på spanska).
 Castañeda, Mireya: Fifteen years since Raúl Martínez bade farewell, Granma (på engelska).

Män
Födda 1927
Avlidna 1995
Kubanska konstnärer
Seidl

Seidl är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:
 Andreas Seidl (född 1976), tysk ingenjör, stallchef inom formel 1-racing
 Anton Seidl (18501898), österrikisk musiker
 Arthur Seidl (18631928), tysk skriftställare och dramaturg
 Emanuel von Seidl (18561919), tysk arkitekt och ingenjör
 Gabriel von Seidl (1848, München1913), tysk arkitekt
 Johann Gabriel Seidl (18041875), österrikisk arkeolog, lyriker, berättare och dramatiker
 Mario Seidl (född 1992), österrikisk skidåkare
 Siegfried Seidl (1911, Tulln an der Donau1947, Wien), en österrikisk Hauptsturmführer
 Ulrich Seidl (f.1952, Wien), österrikisk filmregissör och manusförfattare.

Se även 
 Seidel
 Seydel
 Seidler

Högtyska efternamn
Reguljär (frimureri)

Reguljär är en frimurerisk term som avser om en storloge, loge eller enskild frimurare arbetar efter grundläggande och allmänna frimureriska principer. Termen förekommer ofta i frimurarsammanhang tillsammans med termerna ”erkänd” och ”laglig".

Suveräna storloger
Varje storloge är suverän och oberoende inom sin jurisdiktion, vilket gör att i princip alla storloger i världen anser sig reguljära. Kriterierna för att vara reguljär ställer storlogerna själv upp i sin konstitution i enlighet med Andersons åttonde dekret; att en loge är reguljär om den arbetar i enlighet med reglerna i sitt konstitutionsbrev.

Varje enskild frimurare är reguljär om han initierats i lagligt stiftad loge, det vill säga en loge som stiftats av ett visst minsta antal mästarebröder (Tre enligt vissa, fyra eller sju enligt andra traditioner) som upptagits till frimurare av en laglig loge.

En lagligt grundad storloge är en storloge som konstituerats av tre lagligen stiftade loger, eller konstitueras av minst en annan lagligen grundad storloge.

Olika storloger och jurisdiktioner har olika definitioner på vilka principer som ska vara uppfyllda för att man ska betraktas som reguljär, men de mest grundläggande som de flesta är överens om är:

Tron på ett högsta väsen
Den Heliga Läran (Bibeln, Koranen, Tora etc.) ska ligga uppslagen under logesammankomster
Endast män ska upptas som medlemmar
Politiska eller religiösa tvistefrågor får inte behandlas vid logesammankomster.

Uppfyller en storloge dessa krav och är lagenligt grundad är den i praktiken reguljär.

Erkännande

Om två suveräna reguljära storloger vill upprätta vänskapliga förbindelser och ha möjlighet att besöka varandra kan de erkänna varandra. Då erkänner man också varandras reguljäritet som storloge. Loger som man inte erkänner kallar man då irreguljära.

Om det finns flera storloger i ett land, vilket är mycket vanligt, erkänns vanligtvis bara en av dem. Övriga storloger kan vara både lagliga och reguljära, men i och med de inte är erkända får de inte besökas.

Den största sfären av Storloger som erkänner varandra går tillbaka till Förenade Storlogen i England (UGLE), och ibland används uttrycket ”reguljär” även om de Storloger som UGLE erkänner. Det innebär inte att UGLE inte erkänner att även storloger som UGLE inte erkänner kan vara reguljära. Man talar då ibland om ”reguljära i praktiken.”

Reguljära kvinnliga frimurare

Ett tydligt exempel på ”reguljär i praktiken” är att UGLE sedan 1998 erkänner de två kvinnliga storlogerna The Order of Women Freemasons och The Honourable Fraternety of Ancient Freemasons som reguljära förutom det faktum att de består av kvinnor.

Referenser 

Frimureri
Happiness (film)

Happiness är en amerikansk dramakomedifilm från 1998 med element av svart humor. Filmen regisserades och skrevs av Todd Solondz och har Jane Adams och Philip Seymour Hoffman i huvudrollerna.

Rollista

Externa länkar 

Filmer 1998
Amerikanska komedifilmer
Arthur Seidl

Arthur Seidl, född den 8 juni 1863 i München, död den 11 april 1928 i Dessau, var en tysk musikskriftställare.

Seidl idkade universitets- och musikstudier, blev filosofie doktor i Leipzig 1887, verkade som kritiker i olika städer och sedan 1903 som musikdramaturg vid hovteatern i Dessau (med professors titel). 

Han utgav bland annat Vom musikalisch Erhabenen (1887; ny upplaga 1907), Richard Strauss (1895, med Wilhelm Klatte), Wagneriana (3 band, 1901-02; ny följd i 3 band, 1914), Kunst und Kultur (1902) och Straussiana (1913).

Källor 

 

Födda 1863
Avlidna 1928

Tyska musikhistoriker
Tyska musikkritiker
Tyska professorer
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer från München
Richard Wagner
Män
Anton Seidl

Anton Seidl, född den 7 maj 1850 i Budapest, död den 28 mars 1898 i New York, var en österrikisk musiker.

Seidl studerade vid Leipzigkonservatoriet och biträdde Wagner i Baireuth vid utskrivningen av Nibelungendramernas partitur, var kapellmästare vid Leipzigs stadsteater 1875-82 och vid Angelo Neumanns berömda kringresande Nibelungenteater 1882-85, varpå han efter Leopold Damrosch övertog ledningen av tyska operan i New York, där han anförde även egen konsertorkester. Seidl var meddirigent vid Baireuth-festspelen 1886 och ledde Wagneroperan i London 1897. Han var en ypperlig dirigent och blev Wagners apostel i Amerika. Hans biografi skrevs på engelska av Krehbiel (1898, 1899) och Finck (1899).

Källor 

 

Födda 1850
Avlidna 1898
Österrikiska dirigenter
Richard Wagner
Män
Personer från Budapest
Henri de Massue, earl av Galway

Henri de Massue, marquis de Ruvigny, earl av Galway, född 9 maj 1648, död 3 september 1720, var en fransk-brittisk militär.

Henri de Massue föddes i Frankrike, och utmärkte sig först i fransk krigstjänst. Då han var hugenott, begav han sig 1688 över till Storbritannien, och blev här 1690 generalmajor. Galway deltog därpå i striderna i Irland och Belgien. 1704-10 var han befälhavare för de brittiska trupperna på Pyreneiska halvön. 1706 intog Galway Madrid men blev 1707 besegrad i slaget vid Almanza och svårt sårad. Vid ett par tillfällen var Galway som en av den protestantiska dynastins trognaste anhängare lord justice på Irland.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter 

Födda 1648
Avlidna 1720
Engelska militärer under 1600-talet
Brittiska generaler
Män
Glykogensyntas

Glykogensyntas är ett av flera enzym som är involverade i arbetet då glukos omvandlas till glykogen. Det konverterar det överskott av glukos som finns i celler till polysackariden glykogen, som är en intracellulär lagringsform av glukos. Glykogensyntas är ett nyckelenzym i glykogenesen.

Reaktionen är:
Glukos-1-fosfat + UTP genererar:
2 Pi + UDP-glukos, som kombineras med en glykogenkedja vilket ger:
UDP + glykogenkedja förlängd med 1 glukos-molekyl.

Referenser 

Metabolism
Glykogenes
Enzymer
1,4-alfaglukandelningsenzym

1,4-alfaglukandelningsenzym, även känt som branching enzyme är ett enzym involverat i syntesen av glykogen i kroppens celler. Det överför en kedja med 1-4-alfaglykanbindningar till en annan kedjas primära hydroxigrupp, vilket skapar en 1-6-binding. Enzymet sätter en förgrening vid var 10:e glukosrest på glykogenmolekylen.

Referenser 
 

Glykogenes