kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Canadian Kennel Club

Canadian Kennel Club (CKC) är den nationella kennelklubben i Kanada. CKC är inte medlem i den internationella kennelfederationen Fédération Cynologique Internationale (FCI), men har ett omfattande utbyte med både denna organisation och American Kennel Club i USA och the Kennel Club i Storbritannien. Canadian Kennel Club grundades 1888. Man tillämpar ungefär samma rasgruppsindelning som AKC, men erkänner andra hundraser och fördelar dem på delvis annat sätt mellan grupperna.

Se även
Lista över de populäraste hundraserna

Källor
Artikeln är delvis en översättning från Wikipedia på norska (bokmål).

Externa länkar
 Canadian Kennel Club

Kennelklubbar
Organisationer i Kanada
Organisationer bildade 1888
Waldemar Eneberg

Waldemar Eneberg, född 1840 i Närpes, död 1904, var en finländsk ämbetsman och politiker.

Eneberg blev 1876 sekreterare och 1880 direktör för Statskontoret. 1883 blev han chef för Finlands Bank. Eneberg var medlem av borgarståndet vid lantdagarna 1885, 1888 och 1891, tillika vice talman och en av Finska partiets ledare. Från 1891 till sin död tillhörde han senatens ekonomiedepartement, 1893-97 som chef för civilexpeditionen, därefter för justitiedepartementet. Han föll med åren alltmera undan för de ryska kraven, i synnerhet under Nikolaj Bobrikov. Som belöning för detta blev han 1903 adlad.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Borgarståndets lantdagsledamöter
Finlands senatorer
Finländska politiker
Finländska ämbetsmän
Finländsk adel
Personer från Närpes
Födda 1840
Avlidna 1904
Män
Finländska politiker under 1800-talet
Horatio Alger, Jr.

Horatio Alger, Jr., född 13 januari 1832 i Chelsea i Massachusetts, död 18 juli 1899 i Natick i Massachusetts, var en amerikansk författare. Alger är mest känd för sina ungdomsböcker om fattiga pojkar som genom hårt arbete, beslutsamhet, mod och ärlighet skapar sig ett respektabelt medelklassliv. Hans berättelser var på sin tid mycket inflytelserika.

Han föddes i Chelsea som son till en pastor i unitaristkyrkan. Han antogs till Harvard 1848 där han var en framstående student, och kring samma tid fick han sina första verk publicerade i lokala tidningar. Efter studierna hade han ett antal olika jobb, bland annat som lärare, och fortsatte sitt skrivande. Hans första bok, en novellsamling, utkom 1856. 1864 publicerades hans första roman som följetong i New York Weekly och samma år utkom hans första pojkbok Frank's Campaign. I december det året blev han pastor för First Unitarian Church and Society i Brewster, Massachusetts. 1866 misstänktes Alger för sexuella snedsteg med pojkar i församlingen, lämnade sitt pastorsuppdrag och tankar på en kyrklig karriär och flyttade till New York.

I New York publicerade han två romaner och, med större framgång, berättelser i Student and Schoolmate samt sin tredje pojkbok. I New York ägnade han sig även åt att hjälpa hemlösa barn. 1867 publicerades Ragged Dick som följetong i Student and Schoolmate. Berättelsen om en fattig skoputsares avancemang till medelklassliv var en stor framgång och publicerades som roman 1868. Hans framtida böcker kom att vara mestadels variationer av samma tema. Mot slutet av hans liv minskade hans böcker i popularitet och hans hälsa försämrades. Han flyttade mot slutet av sitt liv till sin syster i Natick i Massachusetts där han dog 1899. Hans böcker fick dock en viss popularitet igen kring 1920-talet men har därefter åter tappat i popularitet.

Organisationen Horatio Alger Association of Distinguished Americans delar sedan 1947 årligen ut priset Horatio Alger Award.

Referenser

Webbkällor 
Horatio Alger, online-literature.com, läst 2011-07-21

Tryckta källor

Externa länkar

The Horatio Alger Association of Distinguished Americans
Horatio Alger på Project Gutenberg

Amerikanska författare av barn- och ungdomslitteratur
Amerikanska författare under 1800-talet
Författare från Massachusetts
Personer från Chelsea, Massachusetts
Födda 1832
Avlidna 1899
Män
Robert Adair

Sir Robert Adair, född den 24 maj 1763, död den 3 oktober 1855 i London, var en brittisk diplomat.

Biografi
Adair var en av Charles James Fox politiska vänner och sändes 1806 till Wien för att förmå Österrike att delta i striden mot Napoleon. Även därefter användes Adair för flera svåra uppdrag; han sändes av George Canning till Konstantinopel 1809 för att återställa den störda vänskapen mellan Storbritannien och Turkiet samt vistades 1831–1835 som extraordinärt sändebud i Nederländerna och Belgien för att hindra hotande strider mellan flamländska och holländska trupper.

Källor

Noter

Tryckta källor
 

Brittiska diplomater
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Alumner från Göttingens universitet
Födda 1763
Avlidna 1855
Män
Ugglan
Maimi Yajima

Maimi Yajima (矢島 舞美), född 7 februari 1992 i Saitama, Saitama prefektur, Japan, är en japansk sångare. Hon är frontkvinna i gruppen °C-ute inom ramen för Hello! Project. Hon är sedan 2006 värd för radioprogrammet Cutie Party.

Källor 
 Hello! Project – Maimi Yajima

Externa länkar 
 Maimi Yajima Gallery

Medlemmar i Cute
Japanska popsångare
Japanska skådespelare under 2000-talet
Japanska idoler
Levande personer
Kvinnor
Födda 1992
Personer från Saitama prefektur
WP:Projekt Japan
Japanska sångare under 2000-talet
Rönnebo pensionat

Rönnebo pensionat är en villa vid Villagatan 12 i Trosa. Huset fick sitt nuvarande utseende av arkitekten Lars Israel Wahlman och är sedan 1983 ett byggnadsminne.

Historik

Villan uppfördes 1895 som privatbostad åt friherre Carl Alexander Fredrik Gyllenhaal (1814-1910) i tidstypisk villastil. Huset fick namnet Villa Almati. Byggnaden är ett trähus i en våning med inredd vind under ett sadeltak. Fasaderna är panelade och avfärgade i varmvit kulör. Mitt på huvudfasaden märks en framskjutande frontespis med veranda i övervåningen samt en utbyggd förstuga på varje gavel. Terrängen närmast framför huvudbyggnaden är terrasserad och anlagd som en parkliknade trädgård. Förutom huvudbyggnaden finns på tomten två mindre bostadshus och tre uthus.

1903 förvärvades Villa Almati av provinsialläkaren Magnus Stenberg som ändrade namnet till Villa Rönnebo. Han och hans fru var förtjusta i jugendstilen och anlitade arkitekten Lars Israel Wahlman att omgestalta huset. Wahlman gav Rönnebo ett delvis nytt utseende i nationalromantisk stil och med fornnordiska detaljer som drakhuvuden och stiliserade rönnlöv.

Trädgårdsarkitekten Eira Samuelsson (född 1895) köpte fastigheten i slutet av 1920-talet och öppnade 1935 pensionatsrörelse i huset. Hon var en av Sveriges första kvinnliga trädgårdsarkitekter, med utbildning i Tyskland. Hon gestaltade den stora parken i italiensk anda med bland annat cypresser och silvergranar. Samuelsson satte även sin personliga prägel på inredningen. Bland annat dekorerade hon väggarna med blomsterslingor och andra naturinspirerade figurer. Till sin hjälp hade hon konstnären Ingeborg Wettergren. 

Rönnebo drevs som pensionat under sommarhalvåret. Resten av året bodde Samuelsson ensam i huset i sitt privata rum vid köket. Gästerna var ofta äldre personer ur den högre medelkassen och i regel kom de år efter år och stannade flera veckor. Under andra världskriget bodde bland annat tyska militärattachéer på Rönnebo. Under de sista krigsdagarna inkvarterades den tyska generalen Walter Schellenberg på Rönnebo. Han skickades tillsammans med en delegation till Sverige för att förhandla med de allierade om Tysklands kapitulation.

Med tiden kom allt färre gäster till Rönnebo, och i början av 1980-talet lades rörelsen ner. Åren 1980–1981 utfördes en byggnadsdokumentation av Sörmlands museum, vid vilken också Eira Samuelsson deltog. I juni 1983 förklarades huvudbyggnadens exteriör och interiör, samt den omgivande parken, som byggnadsminne. Till byggnadsminnet hör även det före detta annexet söder om huvudbyggnaden och den tidigare tjänstebostaden norr om huvudbyggnaden. Samtliga hus är numera privatbostäder.

Bilder

Se även
 Villa Arneborg, Villavägen 13 i Trosa, ritad av Ferdinand Boberg.

Källor
Informationstavlor på platsen
Om Rönnebo pensional på www.kringla.nu, läst 2011-07-20
 Husförhörslängd Trosa stadsförsamling SE/ULA/11578/A II a/1(1895-1911)

Noter

Externa länkar

Byggnadsminnen i Södermanlands län
Byggnader och anläggningar i Trosa kommun
Pensionat i Sverige
Bahnhof Berlin Yorckstrasse

Yorckstrasse () är en station för pendeltågslinjer (S-Bahn) och tunnelbanelinjen U7 i stadsdelen Schöneberg i Berlin, Tyskland. Stationen är uppkallad efter gatan Yorckstrasse.  Yorckstrasse är uppdelade på tre olika stationer, 2 för pendeltågen samt 1 för tunnelbanan. Ena stationen är enbart för S-bahnlinje S1 och ligger på en del av gatan Yorckstrasse, mittemellan ligger tunnelbanestationen Yorckstrasse och slutligen längst österut ligger stationen för linje S2, S25 och S26.

Referenser

Berlins tunnelbanestationer
Bahnhof Berlin Yorckstrasse
Järnvägsstationer invigda 1891
Järnvägsstationer invigda 1971
Schöneberg
1891 i Tyskland
1971 i Västtyskland
Trosa kvarn

Trosa kvarn är en byggnad och en tidigare vattenkvarn i Trosa.

Historik
En verksamhet med en mjölkvarn vid Trosaån startade under senare delen av 1600-talet. Vattenkraften hämtades från Trosaån. Kvarnens kunder bestod huvudsakligen av skärgårdsbönder och diverse hantverkare.

Kulturverksamhet
TROSA KVARN - en gammal vattenkvarn som stått öde i många år köptes i början av 60-talet av silversmeden Eric Robbert och hans hustru Inger. Först byggdes maskinrummet om till SILVERSMEDJAN TROSA KVARN. Eric och hans medarbetare kunde börja arbeta. Där skapades smycken i guld & silver, men också i oädla metaller som brons och järn, olika silverföremål för privatpersoner och kyrkor. En lokal blev krukmakeri, en annan textilverkstad. I övervåningen byggdes deras bostad. En liten kvarnbod ställdes också i ordning. Efter några år beslöt Eric att han ville värma kvarnen på "Guds element". Det lilla kraftverket "Jolanta" byggdes och gjorde Kvarnen självförsörjande med el. När textilverkstaden flyttade till ort öppnade Inger där GALERIE TROSA KVARN. Under många år ställdes inte enbart namnkunniga svenska konstnärer ut, utan också internationella som Karel Appel, Arik Brauer, Toko Shinoda m.fl. Efter en stor Hundertwasser utställning hade Inger ett flerårigt samarbete med denne konstnär. När paret Robbert av åldersskäl vile lämna kvarnen, köptes den 1995 av en anonym person, som skänkte den till Trosa kommun. Med ett förbehåll: Kvarnen skulle förbli ett litet centrum för konst & konsthantverk. Efter en tids verksamhet i denna riktning, betalade kommunen tillbaka köpesumman till givaren. Lösta från förbehållet såldes Kvarnen efter en tid till en grupp affärsmän. Idag rymmer byggnaden företagskontor. Det lilla kraftverket är nu också ett minne blott.

Se också Chalkis Jewelry School, Eric Robbert.

Bilder

Källor
Om Trosa kvarn på Trosa kommuns webbplats, läst 2011-07-20

Externa länkar

Kvarnar i Sverige
Byggnader och anläggningar i Trosa kommun
Mike Batt

Michael Philip "Mike" Batt, född 6 februari 1949 i Southampton i England, är en brittisk, låtskrivare, musiker och producent. Han är mest känd för att producera filmmusik, musikaler och popmusik.

Diskografi
MBO – The Mike Batt Orchestra (1970–1972)
1970: Batt Tracks
1971: Portrait of The Rolling Stones
1971: Portrait of Elton John
1971: Portrait of Simon & Garfunkel
1971: Portrait of Bob Dylan
1972: Portrait of Cat Stevens
1972: Portrait of George Harrison
1974: Portrait of Mike Batt (Sampler 1971–1972)

The Wombles (1973–1978)
1973: Wombling Songs
1974: Remember You’re A Womble
1974: Keep On Wombling
1975: Superwombling
1976: Womble Stories
1978: Wombling Free (Soundtrack)

Mike Batt (Solo)
1973: Yoga for Health
1973: Moog at the Movies
1974: Ye Olde Moog
1977: Schizophonia
1979: Tarot Suite
1980: Waves
1981: Six Days in Berlin
1988: Songs of Love and War
1995: Arabesque

Samlingsalbum / Återutgivningar
1992: The Winds of Change: Mike Batt Greatest Hits
1999: The Ride to Agadir - Best (1977–1983)
2008: A Songwriter's Tale
2008: A Songwriter's Tale (Special Edition DVD)
2009: Waves / Six Days in Berlin
2009: Songs of Love / Arabesque
2009: Schizophonia / Tarot Suite
2009: Zero Zero (Special Edition DVD) 
2009: Caravans / Watership Down Orchestral Suite
2009: The Dreamstone / Rapid Eye Movement  
2009: A Songwriter's Tale /The Orinoco Kid
2015: A Classical Tale

Musikaler
1982: Zero Zero (med Sydney Symphonic Orchestra)
1987: The Hunting of the Snark (med Friends and London Symphony Orchestra)

Filmmusik
1978: Wombling Free
1978: Caravans (med London Philharmonic Orchestra) 
1985: Dragon Dance (Theme of the Dragon)
1990: The Dreamstone (med Friends and London Philharmonic Orchestra) 
1998: Keep the Aspidistra Flying </small> (med London Philharmonic Orchestra) 
2000: Watership Down (med Friends and Royal Philharmonic Orchestra)

Mike Batt Production
1995: The Violin Player – Vanessa Mae
1998: Philharmania – London Philharmonic Orchestra /Mike Batt
2000: The Wombles Collection (dubbel-CD med 34 spår)
2002: The Classical Graffiti – The Planets
2002: Call Off the Search – Katie Melua
2005: After a Dream – Robert Meadmore
2005: Piece by Piece – Katie Melua
2007: Pictures – Katie Melua
2008: The Katie Melua Collection – Katie Melua
2012: Secret Symphony – Katie Melua

Externa länkar 
Officiell webbplats

Födda 1949
Brittiska musiker
Brittiska pop- och rocksångare
Män
Levande personer
Wilhelm Dittenberger

Wilhelm Dittenberger, född den 31 augusti 1840 i Heidelberg, död den 29 december 1906 i Halle, var en tysk klassisk filolog och epigrafiker, son till teologen Wilhelm Theophor Dittenberger. 

Efter tjänstgöring inom skolvärlden blev Dittenberger 1874 professor vid universitetet i Halle. Hans många publikationer blev värdefulla redskap för kommande generationer av forskare kring antiken.

Bibliografi (i urval) 

 Inscriptiones Graecae (förkortat IG):
 Band III: Inscriptiones Atticae aetatis Romanae, 2 delar. Reimer, Berlin 1878–1882. Återutgiven 1977–1978.
 Band VII : Inscriptiones Megaridis et Boeotiae. Reimer, Berlin 1892. Återutgiven 1978. 
 Band IX, 1 : Inscriptiones Phocidis, Locridis, Aetoliae, Acarnaniae, insularum maris Ionii, Reimer, Berlin 1897. Återutgiven 1978.
 Sylloge inscriptionum Graecarum, 2 band, Leipzig 1883.
 Orientis Graeci inscriptiones selectae (förkortat OGIS), 2 band, Leipzig 1903–1905. Återutgiven, Olms, Hildesheim 1986.

Källor 

 

Tyska klassiska filologer
Epigrafiker
Tyska professorer
Födda 1840
Avlidna 1906
Män
Personer från Heidelberg
Helmut Brenner

Helmut Brenner, född den 1 januari 1957 i Mürzzuschlag i Steiermark, död 17 februari 2017, var en österrikisk etnomusikolog.  
 
Brenner bedrev sina högre studier vid Universität für Musik und darstellende Kunst Graz, där han från 1987 var lärare. Hans främsta forskningsområde var latinamerikansk musik.

Bibliografi 

 Stimmt an das Lied... Das große österreichische Arbeitersänger-Buch, Graz: Leykam, 1986.
 (utgivare): Beiträge zur Erforschung und Pflege der Volksmusik in Baden-Württemberg : Referate des Volksmusik-Symposiums in Ochsenhausen vom 23. - 27. Mai 1990; Der Musikant, Sonderband / Landesmusikrat Baden-Württemberg, Karlsruhe 1990. 
 Musik als Waffe? Theorie und Praxis der politischen Musikverwendung, dargestellt am Beispiel der Steiermark 1938 – 45, Graz: Herbert Weishaupt Verlag, 1992.
 (gemensamt med Wolfgang Nagele och Andrea Pühringer), Im Schatten des Phönix. Höhen und Tiefen eines dominierenden Industriebetriebes und deren Auswirkungen auf die Region, Graz: Herbert Weishaupt Verlag, 1993.
 Música ranchera. Das mexikanische Äquivalent zur Country and Western Music aus historischer, musikalischer und kommerzieller Sicht (=Musikethnologische Sammelbände 14), Tutzing: Hans Scheider, 1996.
 Gehundsteh Herzsoweh. Erzherzog-Johann-Liedtraditionen vor, in, neben und nach „Wo i geh und steh“, Mürzzuschlag: Kulturkreis Ars Styriae Erzherzog Johann, 1996.
 Juventino Rosas: His Life, His Work, His Time  (=Detroit Monographs in Musicology/Studies in Music 32), Warren, Michigan, USA: Harmonie Park Press, 2000. 
Damit sie nicht verloren gehen. Singtraditionen in der Veitsch (utgivare), Veitsch-Graz-Saarbrücken: Lichtenstern, 2007 (andra upplagan 2009).
 Marimbas in Lateinamerika. Historische Fakten und Status quo der Marimbatraditionen in Mexiko, Guatemala, Belize, Honduras, El Salvador, Nicaragua, Costa Rica, Kolumbien, Ecuador und Brasilien (=Studien und Materialien zur Musikwissenschaft 43), Hildesheim–Zürich–New York: Georg Olms Verlag, 2007.
 (gemensamt med Daniel Fuchsberger, utgivare) Damit sie nicht verloren gehen. Singtraditionen in Eisenerz, Hieflau, Radmer und Vordernberg, Eisenerz: Cool-Dur, 2012.
 (gemensamt med José Israel Moreno Vázquez och Juan Alberto Bermúdez Molina, utgivare) Voces de la Sierra. Marimbas sencillas en Chiapas (=Sonidos de la tierra. Estudios de etnomusicología 1), Graz-Tuxtla Gutiérrez: KUG-UNICACH, 2014.
 (gemensamt med Juan Alberto Bermúdez Molina, Lisa-Christina Fellner och Kurt Schatz): LiedSammlerVolk. Volksliedsammler und -sammlerinnen in der Steiermark, Graz: Steirisches Volksliedwerk, 2016, .

Källor

Noter 
 

Österrikiska musikologer
Musiketnologer
Födda 1957
Avlidna 2017
Män
Polyuri

Polyuri är ett medicinskt tillstånd som innebär att urinmängden är onormalt stor. Om polyurin innefattar ett ökat behov av vattenkastning kallas tillståndet diuresi. Polyuri uppträder ofta tillsammans med polydipsi, en onormalt stor törst.

Psykogen polyuri är en särskild form, som avser polyuri som uppstår till exempel till följd av psykogen polydipsi eller somatoform autonom dysfunktion.

Definition 
Normal urinmängd för människor brukar vara omkring en till två liter per dygn. För att definieras som polyuri krävs som regel att urinmängden i hög grad överskrider detta, med gränsvärden på omkring 2,5 liter per dygn.

Till följd av polyurin uppkommer andra symptom som huvudvärk, uttorkning, viktminskning, polydipsi, nykturi och hyponatremi.

Orsaker 
De tre vanligaste orsakerna till polyuri är ett alltför stort intag av vatten, alkohol och diabetes. Polyuri är därtill en tämligen vanlig biverkning till flera läkemedel och är normalt vid intag av vätskedrivande medel. Det kan också vara ett tecken på att njurarna inte fungerar som de ska, på hyperkalcemi, Cushings syndrom, giftstruma, sickelcellanemi, hypokalemi eller diabetes insipidus. Psykogen polyuri kan förekomma till exempel vid somatoform autonom dysfunktion.

Komplikationer 
Om för mycket vätska lämnar kroppen störs kroppens osmoreglering och utsöndringens organ utsätts för påfrestning. Om polyurin beror på ökat vätskeintag som vid vattenförgiftning, kan det ge hyponatremi och i riktigt svåra fall leda till döden.

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor 
 

Urologiska manifestationer
Bra Boys

Bra Boys är ett australiskt surfgäng som grundades i Maroubra, en östlig förort till Sydney, New South Wales. Gänget blev ökänt under 1990-talet genom sina våldsamma sammandrabbningar med bland annat polisen. 2007 uppmärksammades gänget internationellt genom dokumentären Bra Boys: Blood is Thicker then Water skapad av medlemmar ur gänget.

Referenser 
Fotnoter

Gäng
Specifik yta

Specifik yta är inom ytkemin area per massenhet och används huvudsakligen för att karakterisera pulverformigt eller poröst material. Den specifika ytan är ett mått på hur finfördelat och poröst materialet är. Ju mer finfördelat, desto större specifik yta. Det är ett viktigt mått när materialet ska användas i processer som beror på hur mycket fri materialyta som finns tillgänglig.

Till exempel kan aktivt kol ha en specifik yta på 1000 kvadratmeter per gram, jämfört med enstaka kvadratcentimeter per gram för massiva kolbitar.

Ytkemi
Le Jeu de Robin et Marion

Le Jeu de Robin et Marion (Spelet om Robin och Marion) är ett pastoralt  sångspel skrivet av trouvèren från Arras, Adam de la Halle, någon gång mellan åren 1283–1285 då han tjänstgjorde vid det franska hovet i Neapel. Det är ett av elva dramer från 1200-talet i Europa som finns bevarat. Det är skrivet på pikardisk dialekt och med talad dialog omväxlande med sånginslag. Dess blandning av rustik, komisk dialog och enkla sånger har setts som en av de faktorer ur vilken operan växte fram, särskilt Opera Comique. Men i själva verket var operans födelse ett särskilt renässansfenomen, och Adams Robin et Marion hade inga direkta efterföljare.

Referenser

Vidare läsning 
 Estelle Doulet, Valérie Méot-Bourquin, Danièle James-Raoul, Adam le Bossu / Jean Bodel, Atlande, 2008
 Jean Dufournet, Adam de la Halle à la recherche de lui-même ou le jeu dramatique de la feuillée, Honoré Champion, coll. « Essais sur le Moyen Âge », 2008

Externa länkar 
 Le Jeu de Robin et de Marion (Om texten och musiken) (édition d'Olivier Bettens) 
 Manuskriptet till Jeu de Robin et Marion (132 illustrationer på 11 folioark från biblioteket i Aix-en-Provence 
 Diskografi över Jeu de Marion et Robin, kommenterad av Isabelle Ragnard (2009) 

Teater under medeltiden
Musik under medeltiden
Franska teaterpjäser
Via Regia (antiken)

Via Regia var en viktig väg i antikens Mellanöstern. Den sträckte sig från Egypten, vidare längs Sinaihalvön via Akaba till Damaskus och floden Eufrat.

Via Regia var viktig för handeln i många gamla stater, däribland Edom, Moab, Ammon och olika arameiska områden. Den började vid Heliopolis i Egypten och därifrån gick vägen mot öster till Clysma (dagens Suez), genom Mitlapasset 50 kilometer österut och de gamla egyptisk fästningarna Nekhl och Themed i Sinaiöknen till Eilat och Akaba. Vägen vände sedan norrut genom Wadi Arabah över Petra och Ma'an men även Adhruh, Sela och Shawbak. Vägen passerade Kerak och Moabs territorier till Madaba, Rabbah Ammon / Philadelphia (dagens Amman), Gerasa (dagens Jerash), Bosra i Syrien och Tadmor (Palmyra) samt slutade i Resafa vid övre Eufrat.
 
Nabatéerna använde vägen till transport av varor såsom rökelse och kryddor från södra Arabien. Under romarriket kallades vägen Via Traiana Nova. 

Ekonomisk historia
Asiens historia
Handelsvägar
Franz Eduard Suess

Franz Eduard Suess (även Sueß), född den 7 oktober 1867 i Wien, död där den 25 januari 1941, var en österrikisk geolog. Han var son till Eduard Suess och far till kemisten och kärnfysikern Hans Eduard Suess (1909–1993).

Suess var från 1908 till 1910 professor vid tekniska högskolan i Prag och från 1911 till 1938 professor vid universitetet i Wien. 

Hans forskning gällde huvudsakligen kristallina bergskedjor, särskilt det böhmiska massivet. Dessutom forskade han inom hydrogeologins område och om moldaviter. 

Suess införde begreppet tektit i den vetenskapliga litteraturen. Asteroiden 12002 Suess är uppkallad efter honom.

Källor 
 

Österrikiska geologer
Österrikiska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Wien
Födda 1867
Avlidna 1941
Män
Alexis af Enehjelm

Alexis Gustaf Maximilian af Enehjelm, född 2 oktober 1886 i Tavastehus, död 19 juli 1939 i Helsingfors, var en finländsk sångare.

Efter ett par års studier i filosofi och sociologi ägnade sig af Enehjelm åt sångstudier i München och Wien. Han framträdde som konsert-, oratorie- och operasångare samt hade engagemang vid finska operan i Helsingfors och vid operan i Darmstadt. 1914–18 var af Enehjelm lärare vid Helsingfors musikinstitut. 1925 blev han radioprogramchef i Helsingfors. Han har komponerat ett antal sånger och skrivit en novellsamling.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 

Finländska kompositörer
Finländska tenorer
Finländska sångpedagoger
Finländska novellförfattare
Svenskspråkiga novellförfattare
Finlandssvenska författare
Finländska författare under 1900-talet
Personer från Tavastehus
Födda 1886
Avlidna 1939
Män
Svensk uppslagsbok
Hørsholms kyrka

Hørsholms kyrka är en dansk kyrka, som ligger på en ö mitt i sjön i Hørsholms slottsträdgård. 

Tidigare låg Hirschholms slott på samma plats. Det revs ned åren 1810-13. Kyrkan uppfördes 1823. Dess arkitekt är C.F. Hansen, som också står bakom Köpenhamns domkyrka, domhuset i Köpenhamn och Metropolitanskolen på Frue Plads i Köpenhamn.

Dopfunten är tillverkad 1751.

Källor 
 
 Församlingens webbplats

 
Kyrkobyggnader invigda 1823
Kyrka
Kyrkobyggnader i Helsingörs stift
1823 i Danmark