kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Christopher Friman

Lars Gustaf Christopher Friman, född 20 september 1984, är en svensk journalist, för närvarande anställd på Filter. 

Friman tog examen från journalistprogrammet på Göteborgs universitet i juni 2009 och skrev som examensjobb ett reportage om grisuppfödning för Magasinet Filter, där han även praktiserade under studierna. Han vann Tidskriftspriset för "Årets genombrott" 2009.

Källor 

Män
Födda 1984
Levande personer
Bogurodzica

Bogurodzica (Guds moder, eg. Gudaföderskan, Theotokos) är Polens äldsta religiösa sång och äldsta poetiska text. Hymnen är tillägnad Guds Moder Jungfru Maria.

Tillkomst
Bogurodzica tillkom förmodligen på tolvhundratalet. De äldsta bevarade texterna är från 1407, 1408 och 1409. Bogurodzica var kröningshymn för den polske kungen Władysław I och polackarnas kampsång vid slaget vid Tannenberg 1410 och slaget vid Varna 1444. Lyriken innehåller många lexikala, grammatiska och fonetiska arkaismer, som var föråldrade redan på 1400-talet.

Fäderneslandets hymn
Bogurodzica var ursprungligen förbunden med den heliga mässan och med religiösa processioner, men blev redan på fjortonhundratalet en riddarhymn. Genom historikern Jan Długosz vet vi att Bogurodzica sjöngs före slaget vid Tannenberg liksom före andra slag. Długosz kallade därför Bogurodzica carmen patrium (fäderneslandets hymn). Under följande sekler förlorade den sin betydelse. Bogurodzica återvann under artonhundratalet sin ställning som carmen patrium vilken den sedan dess har behållit.

Lyrik 

Den första strofen tillägnas Guds Moder, den andra Kristus.

1. Bogurodzica, dziewica,
Bogiem sławiena Maryja!
U Twego syna Gospodzina,
Matko zwolena Maryja
Ziści nam, spuści nam Kyrie elejson

2. Twego dziela Chrzciciela, Bożycze,
Usłysz głosy, napełń myśli człowiecze,
Słysz modlitwę, jąż nosimy,
A dać raczy, jegoż prosimy:
A na świecie zbożny pobyt,
Po żywocie rajski przebyt, Kyrie elejson

I svensk översättning efter Hieronim Chojnacki.

1. Guds Moder, Jungfru Maria
genom Gud Fader är du prisad
genom din Son, vår Herre, Jesus Kristus 
blev du kallade bland många,
gör att han förlåter oss våra skulder. Kyrie eleison

2. Guds Son, för ditt Dops skull
Lyssna till oss och uppfyll våra önskningar.
Lyssna i nåd till vad som vi ber dig:
ge oss alla goda gåvor,
en from vistelse på Jorden
och det eviga livet i Guds rike efter döden. Kyrie eleison.

Referenser

Noter

Se även
Mazurek Dąbrowskiego

Externa länkar 
 Bogurodzica Youtube

Polens historia
Litauens historia
Kultur i Polen
Fosterländska sånger
Kampsånger
Udaipur (distrikt)

Udaipur är ett distrikt i den indiska delstaten Rajasthan. Den administrativa huvudorten är staden Udaipur. Distriktets befolkningen uppgick till 2 633 312 invånare vid folkräkningen 2001, på en yta av 13 419 km².

Udaipur var förr en vasallstat och gick även under namnet Mewar. Regentlängden för detta rike börjar enligt legenden 566 med Raja Gohil, en rajput, vilkens sentida efterträdare Rana Hamir Singh (1326-1364) var den som antog titeln Maharana. Denne potentat kom av hinduerna att anses som den främste av landets alla furstar, då de trodde honom vara en ättling till guden Rama.

Administrativ indelning
Distriktet är indelat i tio tehsil, en kommunliknande administrativ enhet:
Dhariawad
Girwa
Gogunda
Jhadol
Kherwara
Kotra
Mavli
Salumbar
Sarada
Vallabhnagar

Urbanisering
Distriktets urbaniseringsgrad uppgick till 18,62 % vid folkräkningen 2001. Den största staden är huvudorten Udaipur. Ytterligare nio samhällen har urban status:
Bhalariya, Bhinder, Dhariawad, Fatehnagar, Kānor, Kherwara Chhaoni, Newa Talai, Rikhabdeo, Salumbar

Källor

Distrikt i Rajasthan
Historiska indiska stater
Cykeltidningen Kadens

Cykeltidningen Kadens är en svensk tidskrift om cykelsport med ca 50 000 läsare. Den startades 2003 av David Elmfeldt, Roberto Vacchi,  Andreas Danielsson, Lasse Strand och Stefan Larsén. Inriktningen är i huvudsak landsvägscykling, mountainbike och friåkning. 2012 bytte tidningen namn till Bicycling efter ett inledande samarbete med Bicycling USA som är världens största cykeltidning.

Externa länkar
Tidningens webbplats

Svenska tidskrifter
Kelzang Gyatso

Kelzang Gyatso var den sjunde inkarnationen av Dalai Lama i Gelug-skolan i den tibetanska buddhismen.

På grund av det osäkra politiska läget i Tibet kunde inte Kelzang Gyatso föras till Lhasa sedan han identifierats. Han fördes istället till Kumbumklostret, där han fick sin skolning i den tibetanska buddhismen och antog namnet Kelzang Gyatso.

1717 invaderade de västmongoliska dzungarerna Tibet och dödade en pretendent på Dalai Lamas tron, som dittills härskat i Lhasa. Detta ledde till att Kangxi-kejsaren startade en militärexpedition mot dzungarerna, som dock misslyckades. Inte förrän 1720 kunde Qingimperiet fördriva dzungarerna och Kelzang Gyatso kunde nu bestiga tronen i Potalapalatset som den sjunde Dalai Lama.

1727 förklarade Kangxi-kejsaren Tibet som ett protektorat under Qingimperiet och installerade två ståthållare (amban) och en garnison i Lhasa. Stadens stadsmurar revs och delar av Kham annekterades och införlivades i Sichuan-provinsen.

Källor 
 
 
 

Män
Dalai lama
Födda 1708
Avlidna 1757
WP:Projekt Kina
Personer från Sichuan
Jan Jansson (fotbollsspelare)

Jan Jansson, född 26 januari 1968 i Mörbylånga på Öland, är en svensk före detta fotbollsspelare (mittfältare) och en av Ölands mest välmeriterade spelare någonsin.

Karriär

Ungdomsåren 
Jansson började spela fotboll i öländska Mörbylånga GoIF. Han lämnade klubben 1985 för allsvenskt spel med Kalmar FF. Därifrån värvades han av lokalkonkurrenten Östers IF år 1988 då Kalmar åkt ur allsvenskan året innan.

Framgångsrika år 
I Öster spelade Jansson 5 år för klubben med ett SM-silver 1992 som bästa placering lagmässigt. Han togs ut i Tommy Svenssons trupp till EM som spelades i Sverige samma sommar. Någon speltid fick han dock inte. 1993 var han en spelare i startelvan i en VM-kvalmatch mot Österrike.

Efter över 100 matcher i Öster värvades Jansson 1993 till IFK Norrköping. 1996 blev Jansson utlånad till engelska Port Vale där han under våren hjälpte laget att nå sin bästa placering sedan 30-talet. Sommaren 1997 köpte Port Vale loss honom och blev klubben trogen i 18 månader. 1999 återvände Jansson till Sverige och Norrköping. Han spelade i klubben till dess att han gick över Linköpings FF säsongen 2002.

Avskedet 
Mitt under säsongen 2003 slutade Jan Jansson spela fotboll då han kände att "glöden hade falnat".

Janne bor idag tillsammans med fru och två barn i staden Norrköping.

Referenser

Externa länkar

Personer från Mörbylånga
Födda 1968
Levande personer
Svenska fotbollsspelare
Spelare i Kalmar FF
Fotbollsspelare i Östers IF
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Spelare i Port Vale FC
Män
Svenska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska idrottare under 2000-talet
Dura-Lube 200 1998

Dura-Lube 200 1998 var ett race som var den andra deltävlingen i Indy Racing League 1998. Racet kördes den 22 mars på Phoenix International Raceway. Scott Sharp tog hem segern före den regerande mästaren Tony Stewart. Det var Kelley Racings första seger, och kom redan i det nystartade stallets andra tävling. Stewart behöll mästerskapsledningen genom sin andraplats, medan Billy Boat slutade på tredje plats.

Slutresultat

1998 i USA
Phoenix
1998
True Value 500 1998

True Value 500 1998 var ett race som var den fjärde deltävlingen i Indy Racing League 1998. Racet kördes den 6 juni på Texas Motor Speedway. Billy Boat tog sin enda IRL-seger under karriären, vilket gjorde att han bara var fem poäng bakom Tony Stewart och Scott Sharp, som delade mästerskapsledningen. Greg Ray tog hand om andraplatsen, medan Kenny Bräck blev trea.

Slutresultat

1998 i USA
TexasJuni
1998Juni
Propenoxid

Propenoxid (även kallad propylenoxid eller epoxypropan) är en epoxid med formeln C3H6O.

Framställning 
Det finns tre dominerande metoder för produktion av propylenoxid.

Hydroklorinering 
Den vanligaste metoden är att blanda propen med vatten och klorgas vilket ger klorerad propanol och isopropanol.

De två isomererna 2-klorpropanol och 1-klorisopropanol dehydrohalogeneras sedan av en bas, vanligen släckt kalk (kalciumhydroxid) till propenoxid.

Co-oxidation 
En annan vanlig metod är att katalytiskt oxidera isobutylen (C4H8) och etylbensen (C6H5C2H5) i luft.

Det styren (C6H5C2H3) som också bildas är en användbar biprodukt.

Oxidation 
I april 2003 lanserade det japanska kemiföretaget Sumitomo Kagaku en metod att framställa propylenoxid genom oxidation av isopropylbensen (C6H5C3H7) som inte ger några biprodukter.

En liknande metod lanserades av BASF och Dow Chemical 2008 som bygger på direkt oxidering av propen med väteperoxid. Metoden kallas HPPO-processen där HPPO står för hydrogen peroxide och propylene oxide och ger inga andra biprodukter än vatten.

Användning 
Mellan 60 och 70% av all producerad propylenoxid används för att producera polyuretanplast. Mycket används också för att tillverka 1,2-propandiol.

Det används också i termobariska vapen.

Se även 
 Etenoxid

Källor 
 Material Safety Data Sheet Mallinckrodt Baker
 Applications of propylene oxide Dow Chemical

Epoxider
Hans Ryde

Hans Ryde, född 17 januari 1931, är en svensk fysiker.

Biografi
Ryde disputerade 1962 vid Stockholms universitet. Hans Ryde var under 60- och 70-talet verksam vid Forskningsinstitutet för Atomfysik i Frescati i Stockholm, där han forskade inom området kärnstrukturfysik i allmänhet och deformerade atomkärnor i synnerhet. Undersökningarna gjordes med hjälp av reaktioner genererade av externa jonstrålar från institutets 225-cm cyklotron och moderna högupplösande Ge-detektorer. Bland upptäckterna fanns en backbending-effekt hos snabbt roterande kärnor. Han var verksam i Danmark innan han efterträdde Sten von Friesen som professor i Lunds Universitet 1975, och professuren hade han tills 1996 då han efterträddes av Claes Fahlander.

Ryde är sedan 1978 ledamot av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund, och var under 20 år (1988 – 2008) Sällskapets skattmästare och erhöll 2004 Sällskapets minnesmedalj för sitt omfattande arbete rörande Sällskapets ekonomihantering. Han valdes till Sällskapets Hedersledamot 2015.  

Ryde blev 1992 ledamot av Vetenskapsakademien och 1988 utländsk ledamot av Finska Vetenskaps-Societeten.

Familj
Hans Ryde är son till Folke Ryde och far till astrofysikern Felix Ryde och astronomen Nils Ryde. Han är brorson till fysikern Nils Ryde (1906–1996).

Utmärkelser 
 1971 - Edlundska priset, Kungl. Vetenskapsakademien.
 1972 - Manne Siegbahn-medaljen.
 2004 - Minnesmedalj i silver, Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund.

Källor

Externa länkar 

Svenska professorer i fysik
Personer verksamma vid Lunds universitet
Alumner från Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Finska Vetenskaps-Societeten
Män
Födda 1931
Levande personer
Johan Jensen

Johan Ludvig William Valdemar Jensen, född 8 maj 1859 i Nakskov, död 5 mars 1925, var en dansk telefoningenjör och matematiker.

Efter att ha studerat matematik, fysik och elektroteknik anställdes Jensen 1882 på Københavns Telefonselskabs tekniska avdelning, för vilken han 1890 blev chef. Vid sidan av denna praktiska verksamhet och sitt arbete med förbättringar av bolagets apparater ägnade han sig åt matematiken och erhöll en särskilt en utmärkt insikt i funktionsteorin, så som den utvecklades av Karl Weierstrass. 

De flesta av Jensens avhandlingar finns i den danska "Tidsskrift for matematik", i Videnskabernas Selskabs skrifter, i "Acta mathematica" och i "Comptes rendus de l'Académie des sciences"; de innehåller både intressanta nya satser och framställningar av kända matematiska delområden, till exempel läran om gränsvärden och gammafunktionens teori. Jensen fann, oberoende av Ernst Kummer, det mycket omfattande konvergenskriteriet för serier, som bär Kummers namn, och han meddelade detta i ett, både med avseende på formulering och med bevisföring, förbättrat sätt.

Under en följd av år ägnade Jensen sig åt problemet om antalet primtal under en vis gräns och dithörande undersökningar; hans publikationer på detta område behandlar bland annat utvecklandet av satser beträffande hela rationella ekvationers rötter till hela transcendenta funktioners nollpunkter. Jensen blev ledamot av Videnskabernas Selskab 1907, av Vetenskapsakademien i Stockholm 1913 och av Videnskapsselskabet i Kristiania (1917), Han promoverades till hedersdoktor vid Lunds universitet 1918.

Källor

Tryckta källor

Noter 

Danska ingenjörer
Danska matematiker
Alumner från Danmarks Tekniske Universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1859
Avlidna 1925
Män
Personer från Nakskov
Hedersdoktorer vid Lunds universitet
Nils Runeby

Nils-Olof Richard Runeby, född 29 januari 1931 i Stora Tuna församling, Dalarna, död 22 november 2009 i Uppsala domkyrkoförsamling, var en svensk idéhistoriker.

Runeby disputerade 1962 vid Uppsala universitet och var professor i skandinavisk historia i Kiel 1975-1978 och professor i idéhistoria, särskilt den nyare tidens idéhistoria, vid Stockholms universitet 1978-1996. Han blev 1991 ledamot av Vetenskapsakademien.

Källor
Kungl. vetenskapsakademien, Matrikel 1998/1999, ISSN 0302-6558, sid. 97.

Noter 

Svenska professorer i idéhistoria
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Alumner från Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer från Stora Tuna socken
Gravsatta på Hammarby kyrkogård
Födda 1931
Avlidna 2009
Män
Äntligen december

Äntligen december är en julsång skriven av Larry Forsberg, Sven-Inge Sjöberg och Lennart Wastesson framförd av Lotta Engberg på albumet Jul hos mig. Låten hamnade på nionde plats på Svensktoppen den 13 december 2009.

Källor

Sånger 2009
Svenska julsånger
Svenskspråkiga sånger
Låtar framförda av Lotta Engberg
Svensktoppsmelodier 2009
Hemlig agent (film)

Hemlig agent (fransk originaltitel: Les femmes de l'ombre) är en fransk film från 2008 om kvinnliga motståndare mot nazismen under andra världskriget regisserad av Jean-Paul Salomé. Salomé inspirerades av en dödsruna i The Times över , en av få erkända hjältinnor i underrättelsetjänsten.

Handling 
Fem kvinnor tränas av den brittiska underrättelsetjänsten för att säkerställa dagen D.

Agenterna 
 Louise Desfontaine, spelad av Sophie Marceau, ledaren av kvinnostyrkan. Hon är prickskytt och änka till en motståndsledare som avrättades framför hennes ögon. Hon flyr till London fast besluten att göra sin del i fighten mot Nazityskland. Trots hennes brors protester blir hon rekryterad av "English Special Operations Executive", SOE, för att skydda planerna för dagen D.

 Gaëlle Lemenech, spelad av Déborah François, styrkans sprängämnesexpert. Gaëlle jobbar för De Gaulle i London och längtar efter att något ska hända. Hon ser uppdraget i Frankrike som hennes skyldighet och öde. Efter att ha hjälpt styrkan att slutföra första delen av uppdraget slår en agents hårda verklighet emot henne när hon blir tillfångatagen och torterad.

 Jeanne, spelad av Julie Depardieu, en tuff ex-prostituerad som inte tvekar inför att döda. Hon dödade sin hallick, men räddas från sitt dödsstraff av Louise och blir den första rekryten till styrkan. Cynisk och "gatsmart" som hon är försöker hon få uppdraget att bli något som hon vinner på personligen, men inspirationen från Louise och de andra driver henne till den ultimata uppoffringen.

 Suze, spelad av Marie Gillain, en före detta dansös och uppdragets hemliga vapen. Suze flydde från Paris för att slippa gifta sig med sin älskare, den tyske översten Heindrich. Louise hittar henne i London och praktiskt taget utövar utpressning för att få med henne i styrkan. Suze är rädd, inte speciellt bra med vapen och gör vad som helst för att slippa åka tillbaka till Frankrike, men hon är viktig för att uppdraget ska lyckas. 

 Maria, spelad av Maya Sansa, en italiensk grevinna som jobbar undercover med Franska motståndsrörelsen. Marias familj förlorades i händerna på nazisterna. Hon jobbar undercover med motståndarna i Normandie och hennes radiorapporter levererar viktigt information i förberedandet för invasionen av Frankrike.

Källor 

 Officiell hemsida

Noter

Filmer 2008
Franska dramafilmer
Franska historiefilmer
Franska krigsfilmer
Andra världskriget på film
Peo Larsson

Det finns och har funnits flera personer med namnet Peo Larsson:

Peo Larsson (ishockey), ledare och före detta spelare i ishockey
Peo Larsson (vd), verkställande direktör (1948–)
P-O Larsson (konstnär), konstnär (1955–)
Permyrsyra

Permyrsyra är en peroxid av myrsyra med formeln HCO2OH.

Egenskaper
Permyrsyra är en giftig och labil förening. Den kan explodera vid kontakt med reduktionsmedel och metaller vid upphettning.

Framställning
Permyrsyra framställs genom att blanda myrsyra (HCOOH) med väteperoxid (H2O2).

Eftersom permyrsyra bildar kemisk jämvikt med myrsyra och väteperoxid så kommer den färdiga produkten också att innehålla alla tre ämnen.

Användning
Permyrsyra används bland annat för att oxidera cystein (HSC2H3(NH2)COOH) till cysteinsyra (HSO3C2H3(NH2)COOH) och för att oxidera alkener till epoxider.

Referenser

Noter

Övriga källor 
Material Safety Data Sheet
Alkene epoxidation by peroxyformic acid

Se även
Perättiksyra

Peroxisyror
Organiska peroxider
Organiska syror
Asbjörnsensällskapet

Asbjörnsensällskapet syftar till att sprida kunskap om Peter Christen Asbjörnsens liv och arbete som folkminnesamlare, folklorist, skogvaktare, naturforskare, pedagog, författare, översättare och friluftsman (stadgan § 1). Sällskapet publicerar också årsskriftet Juletræet.

Sällskapet bildades formellt vid ett möte på Asbjørnsens födelsedag tisdag 15 januari 2008. Det inrättades en interimsstyre, och vid det första årsmötet, onsdag 23 april 2008 valdes en styrelse med Björn Ringström som ordförande. De övriga i styrelsen konstituerad sig i lag på första styrelsemöte efter det. Ringström åtog sig även ansvar för ekonomin, Erik Henning Edvardsen var vice ordförande, Tallak Moland blev webbredaktör, och Jorunn Vandvik Johnsen, Henning Östberg och Lanne Bjørn-Hansen blev ordinarie medlemmar av styrelsen. 

Inbjuden blev också initiativtagarna till Asbjörnsengjengen för att associera sig med sällskapet. Tanken är att ”gjenget” med sin särskilda eksperis står i spetsen för att organisera studiebesök och kulturella promenader längs Asbjørnsens rutter.

Externa länkar

Peter Christen Asbjörnsen i NRK Författare
Sällskapets hemsida

Asbjörnsensällskapet
Linn Hansén

Linn Hansén, född 7 december 1983 i Göteborg, är en svensk poet och redaktör på kulturtidskriften Glänta. 

Linn Hansén debuterade 2008 med diktsamlingen Ta i trä, för vilken hon fick pris från Västsvenska författarsällskapet. Boken nominerades även till Katapultpriset. Linn Hansén är medlem i litteraturkollektiven Sharks och G=T=B=R=G och är en av arrangörerna bakom Göteborgs poesifestival. Hon var under åren 2010–12 aktiv i Gullspångsmodellen via G=T=B=R=G.

Bibliografi 
Ta i trä, Pequod Press 2008
Bonjour enfance, film med kollektivet Sharks, Ramus/Pequod Press 2007
Gå till historien, Norstedts 2013

Priser och utmärkelser 
 Västsvenska författarsällskapet Årets författare 2008

Källor 

Kvinnor
Födda 1983
Svenska poeter
Svenskspråkiga författare
Levande personer
Blåshalsförträngning

Blåshalsförträngning är ett tillstånd där blåshalsen inte öppnar sig tillräckligt vid tömning av urinblåsan .

Referenser

Urologi
Balthasar Woll

Balthasar Woll, född 1 september 1922 i Wemmetsweiler, Merchweiler, Saarland, död 18 mars 1996 i Sennestadt, Bielefeld, var en tysk SS-Oberscharführer i Waffen-SS som fick Riddarkorset av Järnkorset.

Biografi 
Efter en lärlingsutbildning som elektriker, anmälde sig Woll den 15 augusti 1941 som frivillig till Waffen-SS. Han var kulspruteskytt i 3:e kompaniet i SS-Totenkopf-Infanterie-Regiment 3. Han skadades under striderna vid Demjansk-fickan söder om Leningrad och sändes till sjukhus i Tyskland. Under tillfrisknandet från sina skador tilldelades han Järnkorset av andra klassen och Såradmärket i svart.

Efter att Woll återhämtat sig omskolades han till stridsvagnsskytt och i slutet av 1942 kommenderades han till 13:e kompaniet i SS-Panzerregiment 1 inom 1. SS-Panzergrenadier-Division "Leibstandarte Adolf Hitler". Kompaniet var ett tungt stridsvagnskompani utrustat med Tiger I-stridsvagnar, kompaniet avskildes från divisionen i augusti 1943 och överfördes till Schwere SS-Panzer-Abteilung 101. Woll tilldelades Riddarkorset av Järnkorset i januari 1944 som enda stridsvagnsskytt och i oktober 1944 befordrades han till SS-Oberscharführer. 
Woll tjänstgjorde som stridsvagnsskytt tillsammans med Michael Wittmann som räknades som en av de stora stridsvagns-essen. Tillsammans spelade de huvudrollen i Slaget vid Villers-Bocage. När Wittmann, stupade i Normandie 1944, blev Woll svårt sårad, men överlevde kriget.

Referenser

Webbkällor 
 

Personer i Tyskland under andra världskriget
Män
Födda 1922
Avlidna 1996
Mottagare av Riddarkorset
SS-Oberscharführer
Deltagare i slaget vid Kursk
Margot Hedeman

Margot Hedeman, folkbokförd Margot Irmgard Hedemann, född 4 december 1915 i Hamburg i Tyskland, död 19 oktober 2011 i Vällingby församling i Stockholm, var en svensk skulptör.

Hedman studerade vid Konsthögskolan i Stockholm 1946–1951 och tilldelades Ester Lindahls stipendium 1952–1953, därefter studerade hon en kortare tid i Paris. Hon medverkade i utställningen Ung skulptur på Göteborgs konsthall 1953 och medverkade i Sveriges allmänna konstförenings utställning på Liljevalchs konsthall 1954 med det prisbelönta förslaget Gemensamhetsfältet för minneslunden i Falun hennes sista medverkan vid utställningar var 1992 på Galleri Lucidor. Därefter skapade hon en lång rad skulpturer i offentliga miljöer. Bland hennes offentliga arbeten märks bronsskulpturer för Vällingby centrum, Universitetets gård i Karlstad, Vantörs kyrka, Sjöängsskolans rastgård och en granitfontän i Falköping. 

Hedeman var en tid gift, men skilde sig 1940. Hon är gravsatt i minneslunden på Råcksta begravningsplats.

Hon är representerad bland annat på:
 Malmö museum
 Göteborgs konstmuseum
 Norrköpings konstmuseum och Sörmlands museum
 Statens Museum for Kunst i Köpenhamn
 Laholms teckningsmuseum
 Gripsholm
 Judiska museet i Stockholm

Offentliga verk i urval
Minnesmärke över avlidna i nazistiska koncentrationsläger (1953), granit, Norra begravningsplatsen i Solna
Fontän i granit (1955), Falköping
Jesus och människan (1959), brons, vid entrén till Vantörs kyrka i Stockholm
 Gunghästen (1967), brons, för Riksbyggen i Norrköping
 skulptur i brons (1968), i Vällingby centrum
 byst av tonsättaren Hilding Rosenberg, brons, Statens porträttsamling i Gripsholms slott
 Fabeldjur (1975), brons, Norr Mälarstrands strandpromenad i Stockholm
Solspegel (1979), brons, i Lund

Källor 
 Konstlexikon amanda
 Skulpturförbundet
Svenskt konstnärslexikon del III sid 73, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 200,

Externa länkar 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1915
Avlidna 2011
Kvinnor
Gravsatta på Råcksta begravningsplats
Personer från Hamburg
Çoruh

Çoruh (turkiska),  eller Tjorochi (georgiska: ჭოროხი), (armeniska: Ճորոխ, Tjoroch; grekiska: Άκαμψις, Akampsis) är en 438 kilometer lång flod som rinner genom Turkiet och Georgien.

Coruh rinner upp högt i Meskiska bergen (3 225 meter över havet) i nordöstra Turkiet, och rinner genom städerna Bayburt, Ispir, Yusufeli, and Artvin. Därefter går floden genom Georgien, där den mynnar ut i Svarta havet, strax söder om Batumi.

I floden finns 13 fördämningar/vattenkraftverk, bland annat Derinerdammen.

Vattendrag i Adzjarien
Vattendrag i Georgien
Vattendrag i Turkiet
 
Svarta havets avrinningsområde
Cuando Cubango

Cuando Cubango är en provins i sydöstra Angola med en yta på 199 049 km² och omkring 140 000 invånare. Delstatens huvudstad är Menongue.

Angolas provinser