kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gunnar Lindström (professor)

För friidrottaren se Gunnar Lindström.
Erland Bengt Gunnar Lindström, född 8 februari 1918 i Västervik, Kalmar län, död 1 april 1990 i Landeryds församling, Östergötlands län, var en svensk professor i elektrisk mätteknik, vice VD för Saab-Scania och räknas som Datasaabs grundare.

Hans föräldrar var pastor Emanuel Lindström och Lydia, född Wagnsson. Han gifte sig 1946 med Ethel Lindholm, född 1920, dotter till typograf David Lindholm och Selma, född Aspenberg.

Gunnar Lindström studerade vid Chalmers tekniska högskola där han utexaminerades som civilingenjör 1943. Han arbetade 1943–1945 som assistent vid Chalmers och 1945–1954 vid Nobelinstitutet för fysik. Han blev 1948 teknologie licentiat och 1952 teknologie doktor och var 1952–1967 docent i kärnfysik vid KTH i Stockholm. Samtidigt var han 1954–1957 chef för avionikavdelningen vid Saab, 1957–1960 verkställande direktör för Atomkraftkonsortiet Krångede AB & Co. Han blev 1959 chef för elektronikavdelningen vid Saab och 1963 för datamaskinavdelningen (Datasaab). Han utnämndes 1967 till professor i elektrisk mätteknik vid KTH, men var 1968–1974 vice VD för Saab-Scania AB. Från 1974 bedrev han konsultverksamhet. Han utsågs 1963 till ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien.

Hans doktorsavhandling hade titeln Nuclear Resonance Absorption Applied to Precise Measurements of Nuclear Magnetic Moments and the Establishment of an Absoiute Energy Scale in gb-Spectroscopy (1951).

Gunnar Lindström är begravd på Landeryds kyrkogård i Östergötland.

Källor
 
 
 Lindström, Erland Bengt Gunnar på SvenskaGravar.se

Noter

Externa länkar
 Inslag från Tekniskt magasin 1962, där Gunnar Lindström presenterar elektronikens miniatyrisering

Svenska professorer
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer med anknytning till Saab
Personer från Västervik
Födda 1918
Avlidna 1990
Män
Gemach

Gemach (, plural, גמחים, gemachim, en omskrivning för גמילות חסדים, gemilut chasadim, "vänlig handling") är en judisk tradition med räntefria lån. Traditionen grundar sig på Torahns förbud mot ränta. För att återbetalningen skall garanteras är det vanligt att två extra personer skriver under lånekontraktet, förutom låntagaren själv. Om låntagaren skulle misslyckas med att betala tillbaka, är det dessa personer som långivaren kan vända sig till. Gemach-systemet har även stöd i det rabbinska rättssystemet.

Externa länkar
Gemach.com
International Association of Hebrew Free Loans
Israel Free Loan Association
Mitzvah Heroes Fund Free Loan Gemach
"A Lover of Kindness in Our Times", av Yonasan Rosenblum
"Something Borrowed", av Jessica George Firger
"Lending a Helping Hand", av American Jewish Historical Society
Jewish Free Loan of Greater Phoenix

Ränta
Judendom
My Girlfriend's a Geek

är en japansk light novel-serie i två volymer av Pentabu som baseras på en populär blogg En mangaversion av Rize Shinba påbörjades 2007 och 2009 kom filmen, med dess engelska titel My Geeky Girlfriend

Externa länkar
 Officiell hemsida för Fujoshi Kanojo 
 Filmens officiella hemsida

Referenser 

Mangaserier
Johann Wilhelm Joseph Braun

Johann Wilhelm Joseph Peter Braun, född den 27 april 1801, död den 30 september 1863, var en tysk romersk-katolsk kyrkohistoriker.

Braun blev 1829 extra ordinarie och 1833 ordinarie teologie professor vid högskolan i Bonn, men tio år därefter, som anhängare av hermesianismen, tillsammans med sin kollega Johann Heinrich Achterfeld suspenderad från sitt ämbete. År 1848 var han medlem av tyska nationalförsamlingen och tillhörde 1852-1862 preussiska deputeradekammaren. 

Braun skrev Lehren des sogenannten Hermesianismus (1835). Han utgav bland annat "Bibliotheca regularum fidei" (2 band, 1844)  och, tillsammans med Peter Joseph Elvenich, Meletemata theologica (1837) samt Acta romana (1838). I Raffaels disputa (1859) sökte han förklara idén och de enskilda figurerna i Rafaels målning "Disputa".

Källor

Noter 

Tyska kyrkohistoriker
Romersk-katolska teologer
Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid Bonns universitet
Preussiska politiker
Teologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1801
Avlidna 1863
Män
Ugglan
Peter Joseph Elvenich

Peter Joseph Elvenich, född den 29 januari 1796 i byn Embken vid Zülpich, död den 16 juni 1886 i Breslau, var en tysk teolog.

Elvenich blev 1826 professor i filosofi i Bonn och 1829 i Breslau, där han tillika 1840 blev universitetsbibliotekarie. Han var efter Första vatikankonsiliet en av gammalkatolikernas mest framstående ledare och ytterligt ivrig anhängare av hermesianismen.  Till försvar för denna åsikt utgav han en mängd skrifter, bland annat Acta hermesiana (1836; 2:a upplagan 1837), och sökte även i Rom, om än förgäves, verka för ett upphävande av domen över Hermes skrifter. Av hans övriga verk kan nämnas Moralphilosophie (2 band, 1830–1832), Der unfehlbare Papst (1874) och Der Papst und die Wissenschaft (1875).

Källor 

  

Tyska teologer
Romersk-katolska teologer
Tyska bibliotekarier
Universitetsbibliotekarier
Tyska professorer i filosofi
Personer verksamma vid Bonns universitet
Personer verksamma vid universitetet i Wrocław
Teologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1796
Avlidna 1886
Män
Ugglan
Studenten från Prag

Studenten från Prag () är en tysk skräckfilm från 1913 i regi av Stellan Rye och med Paul Wegener i huvudrollen. Handlingen utspelar sig i Prag 1820 och följer en fattig student som säljer sin spegelbild för att umgås med adeln. Den bygger löst på novellen "William Wilson" av Edgar Allan Poe. Filmen var stilbildande för expressionismen inom tysk film, och även allmänt för ett arbetssätt där regissörens vision är tyngdpunkt.

Medverkande
 Paul Wegener som Balduin
 Grete Berger som grevinnan Margit
 Lyda Salmonova som Lyduschka
 John Gottowt som Scapinelli
 Lothar Körner som greve von Schwarzenberg
 Fritz Weidemann som friherre Waldis-Schwarzenberg

Källor

Externa länkar
 Studenten från Prag på Filmportal.de 

1820-talet på film
Edgar Allan Poe-filmatiseringar
Tyska filmer 1913
Prag på film
Tyska skräckfilmer
Tyska stumfilmer
Tornet (Tellkamp)

Tornet, i original Der Turm, är en roman av Uwe Tellkamp som gavs ut på Suhrkamp Verlag 2008. Den har även översatts till svenska. I handlingens centrum står läkaren Richard Hoffmann och hans familj i ett borgerligt villakvarter i Dresden. Boken utspelar sig 1982-1989 och speglar genom familjen de sista sju åren i Tyska demokratiska republiken innan murens fall. Den skildrar olika delar av det östtyska samhället: ungdomsrörelsen, utbildningsväsendet, militären, vården, de intellektuella och familjen.

Boken är förlaga till TV-filmen Tornet.

Skönlitteratur 2008
Östtyskland i skönlitteratur
1980-talet i skönlitteratur
Världsmästerskapet i ishockey för damer 2015

Världsmästerskapet i ishockey för damer 2015 spelades beträffande toppdivisionen i Sverige den 28 mars - 4 april 2015 och var den 16:e VM-turneringen som spelats för damer.

De lägre divisionerna av VM 2015 spelades på andra platser och under andra tidpunkter. 
 Division I, grupp A i Rouen, Frankrike under perioden 12–18 april 2015.
 Division I, grupp B i Beijing, Kina under perioden 6–12 april 2015.
 Division II, grupp A i Dumfries, Storbritannien under perioden 30 mars–5 april 2015.
 Division II, grupp B i Jaca, Spanien under perioden 7–13 mars 2015.
 Kval till division II, grupp B i Hongkong, Hongkong under perioden 18–21 februari 2015.

Världsmästerskapet

Val av värdstad
Följande städer ansökte om att få arrangera toppdivisionen av mästerskapet. Den 15 maj 2013 bestämdes det att Malmö vunnit kampen om att arrangera mästerskapet.

 Gävle
 Halmstad
 Malmö
 Oskarshamn/Växjö
 Sundsvall/Timrå
 Örebro

Arenor
Två arenor användes för toppdivisionen mästerskapet. Finalen spelades i Malmö Isstadion.
Malmö isstadion
Rosengårds ishall

Gruppspel

Grupp A

Matchresultat 
Alla tider är lokala (UTC+1)

Grupp B

Matchresultat 
Alla tider är lokala (UTC+1)

Nedflyttningsmatcher

Nedflyttningsmatcher spelades mellan de två sämst placerade lagen från grupp B. Matcherna spelades i bäst av tre matcher där vinnaren kvalificerade sig för spel i toppdivisionen inför Världsmästerskapet i ishockey för damer 2016. Förloraren flyttades ned till Division I grupp A.

Alla tider är lokala (UTC+1)

Slutspel
Alla tider är lokala (UTC+1)

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Slutställning

Division I

Grupp A
Division I grupp A spelades i Rouen, Frankrike, mellan 12 och 18 april 2015.

Grupp B
Division I grupp B spelades i Beijing, Kina, mellan 6 och 12 april 2015.

Division II

Grupp A
Division II grupp A spelades i Dumfries, Storbritannien, mellan 30 mars och 5 april 2015.

Grupp B
Division II grupp B spelades i Jaca, Spanien, mellan 7 mars och 13 mars 2015.

Kval till Grupp B
Kval till division II grupp B spelades i Hongkong, Hongkong, mellan 18 februari och 21 februari 2015.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

2015 i Frankrike
2015 i Hongkong
2015 i Kina
2015 i Spanien
2015 i Storbritannien
Sport i Sverige 2015
Internationella ishockeytävlingar i Frankrike
Internationella ishockeytävlingar i Hongkong
Internationella ishockeytävlingar i Kina
Ishockey i Skottland
Internationella ishockeytävlingar i Spanien
Internationella ishockeytävlingar i Sverige
Ishockeysäsongen 2014/2015
Rouen
Sportevenemang i Peking
Sportevenemang i Skottland
Internationella sportevenemang i Malmö
2015
Malmö under 2010-talet
Internationella ishockeytävlingar i Storbritannien
Peking under 2000-talet
WP:Projekt Kina
Henning Karlson

Henning Karlson, född 4 maj 1880, död 10 november 1944, var en svensk kommunalman.

Efter filosofie kandidatexamen tjänstgjorde Karlson vid olika statliga verk och var aktuarie i Stockholms stads statistiska kontor 1909-1918. Från 1918 var Karlson en av de ledande krafterna i Svenska stadsförbundet, vars direktör han blev 1927.

Noter

Källor 
 

Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Födda 1880
Avlidna 1944
Män
Österrikiska statens pris för europeisk litteratur

Österrikiska statens pris för europeisk litteratur, Österreichischer Staatspreis für Europäische Literatur, också känt som Europäischer Literaturpreis, är ett litteraturpris som utdelas av den österrikiska staten sedan 1965. Prissumman är på 25 000 euro.

Pristagare
 1965: Zbigniew Herbert, 
 1966: W.H. Auden, 
 1967: Vasko Popa, 
 1968: Václav Havel, 
 1970: Eugène Ionesco, 
 1971: Sławomir Mrożek, 
 1972: Peter Huchel, 
 1973: Harold Pinter, 
 1974: Sándor Weöres, 
 1975: Pavel Kohout, 
 1976: Italo Calvino, 
 1978: Simone de Beauvoir, 
 1980: Sarah Kirsch, 
 1981: Doris Lessing,  
 1982: Tadeusz Różewicz, 
 1983: Friedrich Dürrenmatt, 
 1984: Christa Wolf, 
 1986: Stanisław Lem, 
 1987: Milan Kundera, 
 1988: Andrzej Szczypiorski, 
 1989: Marguerite Duras, 
 1990: Helmut Heissenbüttel, 
 1991: Péter Nádas, 
 1992: Salman Rushdie, 
 1993: Tjingiz Ajtmatov,  
 1994: Inger Christensen, 
 1995: Ilse Aichinger, 
 1996: Aleksandar Tišma, 
 1997: Jürg Laederach, 
 1998: Antonio Tabucchi, 
 1999: Dubravka Ugrešić, 
 2000: António Lobo Antunes, 
 2001: Umberto Eco, 
 2002: Christoph Hein, 
 2003: Cees Nooteboom, 
 2004: Julian Barnes, 
 2005: Claudio Magris,  
 2006: Jorge Semprún, 
 2007: A. L. Kennedy, 
 2008: Agota Kristof, 
 2009: Per Olov Enquist, 
 2010: Paul Nizon, 
 2011: Javier Marías, 
 2012: Patrick Modiano, 
 2013: John Banville, 
 2014: Ljudmila Ulitskaja, 
 2015: Mircea Cărtărescu, 
 2016: Andrzej Stasiuk, 
 2017: Karl Ove Knausgård,  
 2018: Zadie Smith, 
 2019: Michel Houellebecq, 
 2020: Drago Jančar, 
 2021: László Krasznahorkai, 
 2022: Ali Smith,

Referenser

Litteraturpriser
Österrikisk litteratur
Priser och utmärkelser instiftade 1965
Södermanlands runinskrifter 333

Runinskrift Sö 333 är en runsten som står intill Ärja ödekyrka vid Ärja by i Åkers socken och nordväst om Mariefred. En skylt finns vid Strängnäsvägen. Runstenen står omnämnd i Johan Peringskiölds rapport från hans sörmländska resor åren 1684-1686 och han uppger att kyrkan redan då övergivits och blivit raserad. Runinskriften är daterad till perioden 1010 till 1050

Inskrift 

Ornamentiken är en ormslinga som löper utmed stenens yttre kanter. Runristaren Eskils namn står innanför den ordinarie slingan. Runorna ger en intressant berättelse om ett dråp som utspelades vid Kalmarsund under en resa från Skåne. Två kända ortnamn har alltså kommit på pränt efter denna tragiska händelse och det är första gången Kalmarsund finns belagt i skrift. Stenen saknar det kristna korset.

Se även 
 Lista över runinskrifter i Strängnäs kommun
 Lista över Södermanlands runinskrifter
 Sverige under vikingatiden
 Sverige under äldre medeltiden

Källor 
 Södermanland, Sörmländsk historia och sörmländska historier, sid. 25, Ivar Schnell, 1965, Allhems Förlag Malmö
 Runstenar i Södermanland, Södermanlands museum, 1984, sid 109, red. Ingegerd Wachtmeister,

Fotnoter 

Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Strängnäs kommun
Vasastil

Vasastil är en beteckning för den stil i svensk arkitektur och dekoration, som utmärkte perioden från 1520-talet till 1600-talets mitt, alltså Vasatiden. Stilen är påverkad av renässansen.

De borgar och slottsanläggningar, som Gustav Vasa lät bygga på 1500-talets mitt karakteriseras av runda, utspringande hörntorn, mellan vilka bostadslängor reste sig kring en fyrkantig gård. I den kyrkliga arkitekturen dominerar den spetsbågiga konstruktionen både i valv och fönster ända till in på 1600-talet. Sankt Jacobs kyrka i Stockholm är ett typiskt exempel på vasastilen. I interiören framträdde vasastilen redan strax efter 1500-talets mitt med fullt utpräglade renässansformer, exempelvis Kalmar slott, Örebro slott, Vadstena slott och Gripsholms slott.

Vasastilen fick en pånyttfödelse kring sekelskiftet 1900. Exempel härför är Villa Lagercrantz, Djursholm (1905-1910) och Stockholms rådhus (1908-1915).

Se även
Vasaslott
Renässansarkitektur

Källor
 Svensk uppslagsbok om vasastilen.

Arkitekturhistoria
Sverige under vasatiden
Citec

Citec är ett globalt teknikkonsultföretag som säljer teknisk planering och konsulttjänster för energi-, olja och gas-, process-, tillverknings- och järnvägsindustrin. Man har stora internationella industriföretag som kunder.

Företaget grundades 1984 och var tidigare uppdelat i två separata företag, Citec Engineering och Citec Information. År 2012 blev Sentica Partners ny majoritetsägare och företagen slogs samman till Citec. Kapitalplaceringsbolaget Sentica Partners, grundaren Rune Westergård och ledningen är idag ägare av bolaget. 

År 2021 var antalet anställda på Citec ca 1000 globalt. Omsättningen var omkring 73 miljoner euro. Citec har sitt huvudkontor i Vasa i Finland, med övriga kontor i Finland, Sverige, Norge, Frankrike, Tyskland, Saudiarabien och Indien.

Johan Westermarck är VD och som bolagets styrelseordförande fungerar Johan Wentzel.

Referenser

Externa länkar 
Citecs webbplats

Finländska företag
5 000 meter för herrar i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992

5 000 meter för herrar vid olympiska sommarspelen 1992 i Barcelona avgjordes 6-8 augusti.

Medaljörer

Resultat
 Q innebär avancemang utifrån placering i heatet.
 q innebär avancemang utifrån total placering.
 DNS innebär att personen inte startade.
 DNF innebär att personen inte fullföljde.
 DQ innebär diskvalificering.
 NR innebär nationellt rekord.
 OR innebär olympiskt rekord.
 WR innebär världsrekord.
 WJR innebär världsrekord för juniorer
 AR innebär världsdelsrekord (area record)
 PB innebär personligt rekord.
 SB innebär säsongsbästa.
 w innebär medvind > 2,0 m/s

Final
Hölls den 8 augusti 1992

Försöksheat

Referenser
Resultat

Friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
10 000 meter för herrar i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992

10 000 meter för herrar vid olympiska sommarspelen 1992 i Barcelona avgjordes 6-8 augusti.

Medaljörer

Resultat

Final
Hölls den 3 augusti 1992

Försöksheat

Referenser
Resultat

Friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Addis Abebe

Addis Abebe, född den 5 september 1970, är en etiopisk friidrottare inom långdistanslöpning.

Han tog OS-brons på 10 000 meter vid friidrottstävlingarna 1992 i Barcelona.

Referenser
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Noter

Källor 
Sports-reference.com 
 

Etiopiska långdistanslöpare
Etiopiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Etiopien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Män
Födda 1970
Levande personer
Nämnden för energiproduktionsforskning

Nämnden för Energiproduktionsforskning (NE)  var ett centralt svenskt ämbetsverk som inrättades den 1 juli 1975 för att i första hand genomföra programmet produktion och tillförsel inom de av riksdagen beslutade energiforskningsprogrammen.

Uppgifter 
Enligt sin instruktion skulle NE följa utvecklingen, ta initiativ till, planlägga, samordna och låta genomföra tekniskt och industriellt forskning och utvecklingsarbete. Myndigheten övertog därmed också uppgifter rörande energifrågor från Styrelsen för teknisk utveckling kring det statliga stödet till   internationella och  bilaterala samarbeten kring dessa.

Genomförande 
NE:s verksamhet drevs uppdelad på flera olika områden som vindkraft, vågkraft, bioenergi, solenergi, stenkolsteknik och torv. Stor vikt lades vid planering, som generellt genomfördes i samråd med extern expertis och avkastade några reserapporter och ett stort antal ”Planeringsrapporter” som grund för insatsplaner. Resultaten redovisades senare i serien ”Resultatrapporter”, till exempel en från 1983 av Bengt Gustafsson och Björn Kjellström.

NE:s uppgifter övergick 1983 till Statens energiverk som inrättades till den centrala förvaltningsmyndigheten med  det samlade ansvaret för att administrera den svenska energipolitiken.

Förvaltningschefer 
1975–1981: Lars Rey
1981–1983: Leif Brandels

Se även 
 Energiproduktion
 Vindkraft i Sverige
 IEA

Noter och referenser 

 Regeringen och Regeringskansliet, Näringsdepartementet.

Ej längre existerande svenska statliga myndigheter
Energiförsörjning i Sverige
Svenska statliga myndigheter bildade 1975
Svenska statliga myndigheter upplösta 1983
Reformierakonna Noortekogu

Reformierakonna Noortekogu, (Estniska:Reformpartiets Ungdom) förkortat ERNK är ett liberalt ungdomsförbund i Estland. Förbundets moderparti är Estländska reformpartiet och dess ordförande heter Mihkel Lees. Förbundet har sedan Parlamentsvalet i Estland 2007 sex representanter i parlamentet: Keit Pentus, Lauri Freedman, Kristen Michal, Jim garment, and the Silver Meikar Kalle Palling.

Förbundet är fullvärdig medlem i den europeiska liberala paraplyorganisationen Liberal Youth Movement of the European Community (LYMEC).

Referenser

Externa länkar 
 EPRY:s officiella webbplats
 EPRY på LYMEC:s webbplats

Liberala ungdomsförbund
Liberalism i Estland
Cody Franson

Cody Franson, född 8 augusti 1987 i Sicamous, British Columbia, är en kanadensisk professionell ishockeyspelare som spelar för Avangard Omsk i KHL.

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Buffalo Sabres, Chicago Blackhawks, Toronto Maple Leafs och Nashville Predators och på lägre nivåer för Rockford IceHogs och Milwaukee Admirals i AHL, Brynäs IF i Elitserien och Vancouver Giants i WHL.

Franson draftades i tredje rundan i 2005 års draft av Nashville Predators som 79:e spelare totalt.

Den 15 februari 2015 skickade Maple Leafs iväg Franson och Mike Santorelli till Predators i utbyte mot Olli Jokinen, Brendan Leipsic och ett första draftval i 2015 års draft.

Den 5 september 2018 skrev han på ett tvåårskontrakt för spel i KHL med Avangard Omsk.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Cody Franson, Predators – Stats – NHL.com
Cody Franson NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Cody Franson hockey statistics and profile at hockeydb.com

Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Buffalo Sabres
Spelare i Nashville Predators
Spelare i Toronto Maple Leafs
Ishockeyspelare i Brynäs IF
Spelare i Milwaukee Admirals (2001–)
Spelare i Vancouver Giants
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från British Columbia
Födda 1987
Levande personer
Män
Spelare i Trail Smoke Eaters
Spelare i Rockford Icehogs
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Avangard Omsk
Spelare valda i NHL Entry Draft 2005
Spelare valda av Nashville Predators i NHL Entry Draft
Spelare i Beaver Valley Nitehawks
Enrico Cecchetti

Enrico Cecchetti, född den 21 juni 1850 i Rom, Italien, död den 13 november 1928 i Milano, var en italiensk balettdansare, mimartist och grundare av Cecchettimetoden.

Biografi
Cecchetti var son till två dansare från Civitanova Marche i Rom. Efter en lysande karriär som dansare i Europa fick han dansa i den kejserliga baletten i Sankt Petersburg, där han ytterligare finslipade sina färdigheter. Han hyllades för sin smidighet och styrka och var allmänt ansedd som sin tids störste balettvirtuos.

Efter en karriär i Ryssland, med roller som både Fågel Blå och Carabosse i Törnrosa, övergick han till undervisning. Bland hans elever fanns flera andra kända dansare i den kejserliga baletten, såsom Anna Pavlova, Léonide Massine och Wacław Niżyński. 

Cecchetti undervisade vid Kejserliga balettskolan i Sankt Petersburg 1887–1902 och sedan vid statliga balettskolan i Polen för att därefter återvända till Sankt Petersburg och etablera en egen skola där.

Cecchetti omformade också många baletter, bland annat Petipas slutliga versionen av Coppélia 1894, vilken nästan alla moderna versioner av verket bygger på (Cecchettis version noterades i början av 1900-talet, och är idag en del av Sergejevsamlingen ). 

Därefter flyttade Cecchetti till London och öppnade en dansskola där 1918. Då fanns uppfattningen att ingen kunde bli en färdig balettdansare utan att passera Cecchettis händer.

År 1923 återvände han till Italien för att gå i pension, men var inbjuden av Arturo Toscanini att återuppta sin undervisning på La Scala, vilket varit hans livslånga dröm. Under undervisning av en klass kollapsade Cecchetti och dog påföljande dag den 13 november 1928.

Cecchettimetoden
Cecchetti skapade en baletteknik, som nu kallas Cecchettimetoden. Denna teknik är populär hos både tidigare och nuvarande balettlärare, såsom fräsch och modern. Efter Cecchettis död bestämde Cyril Beaumont och Stanislas Idzikowsky att kodifiera Cecchettis metod så att den kan fortsätta att användas av balettlärare för att fullända tekniken för balettdansare. Denna utbildningsmetod används av många balettföretag runt om i världen, inklusive National Ballet of Canada och Mont Albert Ballet School i Melbourne, Australien.

Källor

Födda 1850
Avlidna 1928
Män
Italienska dansare under 1800-talet
Personer från Rom
Italienska koreografer
Italienska mimare
Italienska danspedagoger
Italienska dansare under 1900-talet
Amadeuskvartetten

Amadeuskvartetten (engelska: the Amadeus Quartet, tidigare känd som the Brainin Quartet) var en brittisk stråkkvartett som var verksam 1947–1987.

Amadeuskvartetten bestod av brittiske cellisten Martin Lovett samt de tre österrikiska violinisterna Norbert Brainin, Siegmund Nissel och Peter Schidlof, den sistnämnde på altviolin. De tre österrikarna emigrerade till Storbritannien 1938/39 i samband med Hitlers Anschluss, då de på grund av sin judiska härkomst utsattes för förföljelse och diskriminering.

Amadeuskvartetten gjorde sig känd för sina mönstergilla klassikertolkningar av hela standardrepertoaren och var en av världens främsta stråkkvartetter. De turnerade över hela världen, och dess medlemmar gjorde även betydande pedagogiska insatser.

Kvartetten upplöstes 1987 i samband med Peter Schidlofs död.

Medlemmar 

 Martin Lovett (född 3 mars 1927 i Stoke Newington vid London) – död 29 april 2020 i London)  cello
 Norbert Brainin (född 12 mars 1923 i Wien – död 10 april 2005 i London) – violin
 Siegmund Nissel (född 3 januari 1922 i München – död 21 maj 2008 i London) – violin
 Peter Schidlof (född 9 juli 1922 i Göllersdorf – död 16 augusti 1987 i Cumbria, England) – altviolin

Källor 
 Nationalencyklopeidin multimedia plus, 2000

Noter

Externa länkar

Walton Viola Concerto 2nd Movement - Peter Schidlof på YouTube

Brittiska stråkkvartetter
Musikgrupper bildade 1947
Musikgrupper upplösta 1987