kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hille Nilsson

Hilmer Folke Nilsson, känd som Hille Nilsson, född 12 juli  1905 i Adolf Fredriks församling Stockholm, död 24 november 1961 i Västerleds församling i Stockholm, var en svensk bordtennisspelare och färghandlare.

Biografi  
I Hilmer ”Hille” Nilsson hade AIK Sveriges bästa, och tillsammans med ungraren Viktor Barna världens bästa, bordtennisspelare under 1930-talet. Hille Nilsson föddes 1905 och representerade först IK Keltik och sedan AIK i bordtennis från 1932 fram till sin död 1961. Vid sidan av sitt yrkesliv som färghandlare representerade han AIK i svenska landslaget vid inte mindre än 33 tillfällen och är AIK:s genom tiderna störste bordtennisspelare.
Hille var känd dels för sin fruktansvärda offensiva backhand, dels för sitt förakt mot all form av defensivspel. Han vann aldrig något stort internationellt mästerskap men hör ändå till legenderna inom svensk bordtennis. Hille Nilsson var sin tids Jan-Ove Waldner

I bordtennis-VM 1930 kom han på delad tredje plats i dubbeln med Valter Kolmodin och på andra plats i lagtävlingen. Tillsammans tog de Sveriges första VM-medaljer i bordtennis.

Han spelade sitt första VM 1928 och 1931, tre år senare sitt 3:e och sista. Under sin karriär tog han två medaljer i Bordtennis-VM 1 silver och 1 brons.

Meriter 
 Bordtennis VM
 1928 i Stockholm
 kvartsfinal mixed dubbel
 5:e plats med det svenska laget
 1930 i Berlin
 3:e plats dubbel (med Valter Kolmodin)
 2:a plats med det svenska laget (Folke Pettersson, Henry Wilbert, Carl-Eric Bulow, Valter Kolmodin).
 1931 i Budapest
 4:e plats med det svenska laget

Referenser

Noter

Källor
 Hille Nilsson i ITTFs - Databank
 Svenska Bordtennisförbundets webbplats
 AIK historik

Externa länkar 
 ITTF.com

Svenska bordtennisspelare
Födda 1905
Avlidna 1961
Män
Idrottare från Stockholm
Bordtennisspelare i AIK
August von Borries

August Friedrich Wilhelm von Borries, född 27 januari 1852 i Niederbecksen (idag Bad Oeynhausen), död 14 februari 1906 i Merano, var en tysk ingenjör, som främst ägnade sig åt utveckling av järnvägslok.

Biografi
von Borries kom från familjen westfalisk-niedersachsisk lågadliga släkten Borries. Han var den äldsta sonen till den preussiska förstelöjtnanten och godsägaren Friedrich von Borries (1815–1864) och dennes hustru Auguste, född Abendroth (1825–1867).

Åren 1870 till 1873 var von Borries student vid Könglische Gewwerbe-Institut i Berlin-Charlottenburg. Efter ett år på Bergisch-Märkische Eisenbahn-Gesellschaft började han 1875 arbeta vid Hannover-kontoret för de preussiska statliga järnvägarna (KPEV). Efter att ha arbetat som chef för verkstaden i Lingen utsågs han till chef för mekanisk konstruktionskontoret 1881. År 1885 fick von Borries överta ledningen av verkstaden i Leinhausen som maskininspektör. År 1888 befordrades han slutligen till chef för maskintekniska avdelningen vid Hanover järnvägsdirektorat. Som en del av sitt arbete på KPEV bidrog han särskilt till introduktionen av den bränslebesparande kombinationsmaskinen i konstruktionen av ånglokomotiv, såsom konstruktionen 1880 av de två första preussiska sammansatta lokomotiven vid Schichau i Elbing.

von Borries var professor vid tekniska högskolan i Charlottenburg.
Han publicerade också en lärobok om lokomotivkonstruktion.

Bibliografi
 Die Eisenbahn-Betriebsmittel. Theil 1: Die Lokomotiven. bearbeitet von August F. W. von Borries. Kreidel, Wiesbaden 1897 (Die Eisenbahn-Technik der Gegenwart, Band 1). Nachdruck: Bufe, München 1982.

Fortsatt läsning
 Götz von Borries: Die Geschwister von Borries. Fouqué Literaturverlag, Egelsbach/Frankfurt 1998, .
 Gothaisches Genealogisches Taschenbuch der Briefadeligen Häuser. 1914. Achter Jahrgang, Justus Perthes, Gotha 1913, S. 90.

Källor 

 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter

Tyska uppfinnare
Tyska ingenjörer under 1800-talet
Födda 1852
Avlidna 1906
Män
Tyska professorer
Personer från Bad Oeynhausen
Borrud

Borrud är ett säteri i Västergötland, 9 kilometer öster om Mariestad i Bäcks socken.

Under medeltiden tillhörde gården släkten Posse, och har därefter tillhört ätterna Tre Rosor, Bonde, Hierta, Mannerheim och Camitz. I början av 1900-talet tillhörde gården Erland von Hofsten

Mangårdsbyggnaden uppfördes på 1600-talet, men andra våningen tillbyggdes i slutet av 1700-talet. Husets nuvarande utseende har skapats av arkitekten Ivar Tengbom. Trädgårdsanläggningen skapades av konstnären Gunnar Hallström.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Herrgårdar i Västergötland
Byggnader och anläggningar i Töreboda kommun
Borrum

Borrum är ett säteri i Börrums socken, Hammarkinds härad, Söderköpings kommun.

Borrum tillhörde under medeltiden kyrkan, fram till 1236 Byarums nunnekloster, och hamnade därefter under Linköpings biskopsstol. Bland senare tiders ägare märks Nils Göransson Stiernsköld och hans son Claes Nilsson Stiernsköld. Senare ägare var släkterna Rosenhielm, Gyllenstierna, Mörner och Mannerstråle.

Nuvarande manggårdsbyggnad av trä torde vara uppförd redan under 1500-talet, men har genomgått omfattande ombyggnader.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Söderköpings kommun
Herrgårdar i Östergötland
Norrköping (olika betydelser)

Norrköping kan syfta på:

 Norrköping – en tätort i Norrköpings kommun i Östergötland
 Norrköpings kommun – en kommun i Östergötlands län
 Norrköpings stad – en historisk stadskommun –1971
 Norrköping flygplats – en flygplats
 SVT Norrköping – Sveriges Televisions avdelning i Norrköping
 Norrköpings centralstation – en järnvägsstation
 Norrköpings östra – en tidigare järnvägsstation
 Norrköpings västra – en tidigare järnvägsstation
 Norrköpings valkrets – en valkrets under 1800- och tidigt 1900-tal
 Café Norrköping – ett svenskt caféprogram
 Campus Norrköping – ett av Linköpings universitets campus
 Anstalten Norrköping – ett fängelse
 Villa Norrköping – ett bostadshus på Nordengatan 15 i Norrköping

Sport 
 IFK Norrköping (olika betydelser) – flera sportklubbar
 Norrköping Dolphins
 Borgia Norrköping BK

Militär 
 Norrköping-klass – en fartygsklass
  – flera olika fartyg
 F 13 Norrköping – en flygbas
Albert Borsig

August Julius Albert Borsig, född 7 mars 1829 i Berlin, död där 10 april 1878, var en tysk industriman. Han var son till August Borsig.

Borsig fick sin praktiska utbildning dels i faderns verkstäder, dels genom resor. Järnvägsväsendets storartade utveckling efter 1850 föranledde honom att betydligt utvidga det från fadern ärvda företaget, men på samma gång inskränka sig till fabrikation endast av lokomotiv. År 1862 anlade han Borsigverken i Oberschlesien, som omfattade flera kolgruvor, fyra masugnar samt vals- och hammarverk. Arbetarantalet där uppgick 1875 till 3000 personer, av vilka 1 000 familjer utgjorde en särskild arbetarkoloni. Verket sköttes efter hans 1878 död av ett kuratorium. Lokomotivverkstaden vid Oranienburger Tor nedlades 1887, och verkstadsdriften koncentrerades i Moabit.

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter

Se även
 Borsig

Personer inom Tysklands näringsliv under 1800-talet
Födda 1829
Avlidna 1878
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Helsingborg (olika betydelser)

Helsingborg kan syfta på:

 Helsingborgs kommun – en kommun i Skåne län
 Helsingborg – en tätort i Helsingborgs kommun
 Helsingborgs stad (stadskommun) – en tidigare kommun i Malmöhus län 1085–1970
 Helsingborgs socken – en socken i Skåne
 Helsingborgs landskommun – en tidigare kommun i dåvarande Malmöhus län 1873–1918
 Helsingborgs landsförsamlings municipalsamhälle – ett municipalsamhälle i Helsingborgs landskommun 1890–1909/1907
 Helsingborgs kontrakt – ett kontrakt i Lunds stift
 Helsingborgs Maria församling – en församling i Helsingborgs kontrakt i Lunds stift, även Helsingborgs stadsförsamling eller Hälsingborgs församling
 Helsingborgs landsförsamling – en tidigare församling i Helsingborgs kontrakt i Lunds stift 1873–1919
 Helsingborgs Gustav Adolfs församling – en församling i Helsingborgs kontrakt i Lunds stift 1927–
 Helsingborgs Maria distrikt – ett distrikt i Helsingborgs kommun och Skåne län 2016–
 Helsingborgs Gustav Adolfs distrikt – ett distrikt i Helsingborgs kommun och Skåne län 2016–
 Helsingborgs valkrets – namnet på två äldre valkretsar till den svenska riksdagen
 Anstalten Helsingborg – en tidigare behandlingsanstalt, och senare ett häkte, som låg i området Berga i Helsingborg
 Helsingborgs Varfs AB – ett tidigare skeppsvarv i Helsingborg
 Campus Helsingborg – en del av Lunds universitet i Helsingborg
 Regiondjursjukhuset Helsingborg – ett av Sveriges största djursjukhus beläget invid Berga kasern i Helsingborg
 Gillet Gamla Helsingborg – en ideell förening i Helsingborg
 Batteri Helsingborg – ett fast kustbatteri i nordvästra Skåne mellan 1940 och 1990
 10549 Helsingborg – en asteroid

Sport 
 Helsingborgs IF – en professionell svensk fotbollsklubb från Helsingborg
 IFK Helsingborg – en kamratförening i Helsingborg
 Helsingborgs HC – ett ishockeylag i Helsingborg
 Helsingborg BBK – en basketklubb i Helsingborg
 FC Helsingborg – en professionell innebandyklubb från Helsingborg
 Helsingborgs roddklubb – en roddklubb i Helsingborgs kommun 
 Helsingborgs Badmintonklubb – en badmintonklubb från Helsingborg, bildad 1950
 Helsingborgs Turnförening – en gymnastikförening i Helsingborg
 Helsingborgs SOK – en idrottsförening i Helsingborg
 OV Helsingborg HK – en handbollsklubb från Helsingborg grundad 1994
 HRC Gripen – en svensk rugbyklubb som bildades 1968
 Helsingborgs Simsällskap – ett simsällskap från Helsingborg
 Helsingborg Arena – en multiarena i Helsingborg

Media 
 Helsingborgs-Posten – Helsingborgs första lokala tidning 1824–1867
 City Helsingborg – en gratistidning som riktade sig till Helsingborg med omnejd åren 2007–2013
 Helsingborgs Dagblad – en morgontidning som utges i Helsingborg
 TV4Nyheterna Helsingborg – TV4:s lokal-TV-station för Helsingborgsområdet

Se även
 HMS Helsingborg – flera fartyg
Hälsingborg
Eugène Rolland

Eugène Rolland, född 1846 i Metz, död 1909, var en fransk etnolog.

Rolland vigde sitt liv åt studier av fransk folklore. Tillsammans med Henri Gaidoz grundade han 1877 tidskriften Mélusine.

Bibliografi 
 Vocabulaire du patois du pays messin, 1873 och 1876
 Devinettes ou énigmes populaires de la France (1877)
 Faune populaire de la France - noms vulgaires, dictons, proverbes, contes et superstitions
 Rimes et jeux de l’enfance (1883)

Källor 
 

Franska etnologer
Födda 1846
Avlidna 1909
Män
Alexandre Soumet

Alexandre Soumet, född den 8 februari 1788 i Castelnaudary, departement Aube, död den 30 mars 1845 i Paris, var en fransk skald. 

Soumet utnämndes 1810 till auditor i statsrådet och 1815, då han besjöng bourbonerna liksom förut Napoleon I, till bibliotekarie i Saint-Cloud. Sedan 1824 var han ledamot av Franska akademien och sedan 1830 bibliotekarie i Compiègne. 

Soumet grundlade sitt rykte med den vackra elegin La pauvre fille (1814) och de av Franska akademien 1815 prisbelönta poemen La découverte de la vaccine och Les derniers moments de Bayard. 

Soumet författade även dramatiska arbeten, Clytemnestre, Saul (båda från 1822), Norma (1831), som är förlagan till den kända operan med samma namn, med flera, samt de episka dikterna La divine épopée (2 band, 1840), en framställning av helvetets frigörelse genom Kristus, och Jeanne d'Arc (1846).

Källor

Noter

Externa länkar

Franska poeter
Franskspråkiga poeter
Franska dramatiker
Franskspråkiga dramatiker
Ledamöter av Franska Akademien
Poeter under 1800-talet
Dramatiker under 1800-talet
Franska författare under 1800-talet
Personer från Castelnaudary
Födda 1788
Avlidna 1845
Män
Ugglan
Anthonie van Borssom

Anthonie van Borssom, född 2 januari 1631 och död 19 mars 1677, var en nederländsk målare och tecknare.

van Borssom har målat ett antal vinterlandskap. I övrigt är hans främst känd genom sina teckningar, bland annat en skissbok som idag finns på British museum.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Nederländska konstnärer under 1600-talet
Födda 1631
Avlidna 1677
Män
Ludwig von Borstell

Karl Heinrich Ludwig von Borstell, född 30 december 1773 i Tangermünde och död 9 maj 1844 i Berlin, var en tysk militärofficer.

Borstell var officer vid kavalleriet, blev överste 1809, generallöjtnant 1814, general 1816 och erhöll avsked 1840. von Borstell deltog med utmärkelse  och 1813-14 års fälttåg, särskilt i slaget vid Grossbeeren 23 augusti 1813, och var 1815 armékårschef under Gebhard Leberecht von Blücher. För bristande stränghet i samband med bestaffandet av ett myteri dömdes von Borstell till 4 års fästning men benådades snart och blev 1816 armékårschef i Königsberg. 1825-40 var han generalguvernör i Koblenz.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Tyska generaler
Födda 1773
Avlidna 1844
Män
Mottagare av Serafimerorden
Personer från Tangermünde
Deltagare i slaget vid Grossbeeren
Algernon Borthwick, 1:e baron Glenesk

Algernon Borthwick, 1:e baron Glenesk, född 27 december 1830, död 24 november 1908, var en brittisk tidningsman.

Borthwick var 1853–1895 redaktör för det inflytelserika högkonservativa organet The Morning Post och från 1876 tidningens ägare. Han var 1885–1895 konservativ parlamentsledamot för valkretsen Kensington South. År 1895 upphöjdes Borthwick till pär under namnet baron Glenesk.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter 

Brittiska chefredaktörer
Borthwick, Algernon
Tidigare brittiska överhusledamöter
Brittisk adel
Brittiska politiker under 1800-talet
Personer inom Englands näringsliv under 1800-talet
Födda 1830
Avlidna 1908
Män
Svensk uppslagsbok
Varvtalsmätare

Uppslagsordet "Takometer" omdirigeras hit. Ej att förväxla med takymeter, en typ av totalstation.

Varvtalsmätare eller takometer (från grekiskans  (, "fart") and  (, "mäta") är ett instrument som visar aktuell rotationshastighet hos en roterande detalj, såsom vevaxeln i en motor eller stålet i en fräs. Mätaren visar vanligen rotationshastigheten i enheten varv per minut (RPM) med hjälp av en analog visare eller en digital display. Ordet används ibland (felaktigt) synonymt med varvräknare som avser en mätare som registrerar antal ackumulerade varv hos en axel.

Fordon såsom bilar, fartyg, flygplan och liknande använder en varvtalsmätare för att visa varvtalet hos motorns vevaxel. Ett alltför högt varvtal kan orsaka slitage eller rent av haverera motorn. Varvtalsmätare är av ännu större betydelse inom industriella tillämpningar, där till exempel en CNC-maskin både reglerar position och skärhastighet genom varvtalsövervakning. Innan dess var bandspelare beroende av varvtalsmätare för att hålla bandhastigheten vid in- och avspelning konstant.

En vanlig form av givare för servomotorer är takogeneratorn, som kopplas på den förlängda motoraxeln. Denna är uttryckligen konstruerad för att ge lågt motstånd och stabil signal, varför kolborstarna ofta är silverbelagda. Den avgivna spänningen är proportionell (mindre än +/- 0.5% skillnad) till varvtalet. Även optiska givare förekommer, där en fotocell (eller flera samverkande) läser av markeringar antingen direkt på axeln eller en kodskiva kopplad på den. Den enklaste formen är ett index |, som passerar fotocellen varje varv, men ju mer komplicerade mönster som används desto precisare kan axelns vridvinkel bestämmas. Resolvern är en trepolig generator lindad som en transfomator, där en grundsignal med en fast frekvens i området 1–20 kHz matas in. De andra två polerna avger då fasens sinus respektive cosinus som signal, varifrån axelns exakta position kan extrapoleras vilket betyder att resolvern själv ger alla data som behövs för att kunna se både riktning och hastighet.

Den första dokumenterade varvtalsmätaren publicerades 1810 som bidrag i PAPERS IN MECHANICS, författad av Bryan Donkin, för vilken han erhållit Sällskapets, instiftat i London, för Främjande av Konst, Tillverkning och Handel, guldmedalj. Bara några år senare hade den tyske uppfinnaren och maskinkonstruktören Diedrich Uhlhorn färdigställt sin mekaniska varvmätare som byggde på samma princip som centrifugalregulatorn och fått "Theoretische und praktische Abhandlung über einen neuerfundenen Tachometer oder Geschwindigkeitsmesser" publicerad 1817.

Se även 
 Vägmätare, även om trippmätare
 Hastighetsmätare
 Färdskrivare

Källor

Mätinstrument
Bildelar
Dimitrij Bortnjanskij

Dimitrij Stepanovitj Bortnjanskij, född 28 oktober 1751 och död 10 oktober 1825, var en rysk tonsättare.

Bortnjanskij påbörjade sina musikstudier hos den italienske kompositören och direktören för hovkören i Sankt PetersburgBaldassare Galuppi, och fortsatte med understöd av Katarina II, att studera i Italien. År 1779 återvände han till Sankt Petersburg där han 1796 blev dirigent för hovkören, som under hans ledning nådde internationell berömmelse. 

Redan i Italien hade Bortnjanskij lyckats få ett par operor uppförda, som Creonte (1776), Quinto Fabio (1778) och  Alcide från samma period. Senare följde Le faucon (1786) och Le fils rival (1787). Bortnjanskij skrev dessutom kammarmusik, pianosonater, sånger samt en symfoni. Den mest betydande insaten brukar dock anses vara hans omfattande kyrkomusikaliska produktion, som delvis bygger på den grekisk-ortodoxa liturgins toner. Dessa utgavs i ny upplaga i tio band av Pjotr Tjajkovskij.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter

Ryska kompositörer
Födda 1751
Avlidna 1825
Män
Ryska operatonsättare
Kyrkomusikkompositörer
Personer från Hluchiv
Halmstad (olika betydelser)

Halmstad kan syfta på:

Geografi
 Halmstads kommun – en kommun i Hallands län
 Halmstad –  en tätort i Halmstads kommun
 Halmstads stad – en stadskommun som fanns före 1971  
 Halmstads härad – ett härad i Halland
 Halmstads län – ett danskt tidigare län (då Halmstad tillhörde Danmark)
 Halmstads socken – en socken i Skåne
 Halmstads landskommun – en tidigare kommun i dåvarande Malmöhus län 1863–1951
 Halmstads församling, Lunds stift – en församling i Lunds stift –2006
 Halmstads kyrka – en kyrkobyggnad i Halmstads socken i Skåne
 Halmstads distrikt – ett distrikt i Svalövs kommun och Skåne län 2016–

Arkitektur
 Halmstads rådhus – rådhus vid Stora Torg i Halmstad
 Halmstads slott – ett slott i centrala Halmstad
 Halmstads stadsbibliotek – ett tidigare stadsbibliotek i Halmstad

Rättsväsen
 Halmstads tingsrätt – en tingsrätt i Sverige vars kansli finns i Halmstad 1971–
 Halmstads rådhusrätt – rådhusrätten i Halmstad stad –1970
 Anstalten Halmstad – ett fängelse i Halmstad

Ekonomi
 Halmstads Järnverks AB – svenskt tidigare stålföretag
 Halmstads Fastighets AB – ett allmännyttigt bostadsbolag

Fritid
 Halmstad äventyrsland – en nöjespark i Söndrum i västra Halmstad

Kultur
 Halmstadgruppen – en konstnärsgrupp
 Halmstads pärlor – ett samlingsalbum av popgruppen Gyllene Tider från 1995
 Laxblecket Halmstad – album med Laxblecket från 1971

Militär
 Halmstads garnison – en paraplyorganisation för Försvarsmaktens verksamhet i Halmstad
 Militärhögskolan Halmstad – en försvarsmaktsgemensam militärhögskola inom Försvarsmakten
 F 14 Halmstad – flera förband
 HMS Halmstad (T140/R140) – en av svenska marinens torped/robotbåtar

Politik
 Halmstads valkrets – entidigare valkrets
 Halmstads och Tönnersjö häraders valkrets – en tidigare valkrets

Religion
 Halmstads församling – flera församlingar i Halland och Skåne
 Halmstads kyrka – en kyrkobyggnad i Skåne
 Halmstads och Laholms kontrakt – ett kontrakt i Göteborgs stift
 Halmstad moské – en ideell förening i en hyrd lokal i centrala Halmstad

Sport
 Halmstads BK – en fotbollsklubb
 Halmstad BTK – en bordtennisklubb
 Halmstad Eagles – en klubb för amerikansk fotboll
 Halmstads Fäktsällskap – ett fäktsällskap
 Halmstad GK – en golfklubb
 Halmstad IBK – en innebandyklubb
 Halmstad Hammers HC – ishockeyklubb
 Halmstad Hammers HC (1967–2005) – en tidigare ishockeyklubb
 Halmstad RG – enk gymnastikförening
 Halmstad Arena – en sportanläggning
 Halmstads Sporthall – en sporthall
 Halmstad travbana – en travbana

Transport
 Halmstads centralstation – en järnvägsstation i Halmstad i Hallands län
 Halmstads Östra station – den västliga ändstationen för Halmstad–Bolmens Järnväg
 Järnvägslinjen Halmstad-Nässjö – en järnväg
 Halmstad-Bolmen Järnväg – en järnväg
 Halmstad-Nässjö Järnvägar – en järnväg
 Halmstads flygplats – en flygplats
 Halmstad Marinfestival – en båtfestival

Utbildning
 Högskolan i Halmstad  – en högskola
 Halmstad studentkår – en studentkår
 Halmstadspexet HASP – ett studentspex
Brag

Brag är ett svenskt efternamn. Enligt Svenskt biografiskt lexikon  anses det "leda sitt ursprung från udden Bragenäs i Norge, varav namnet skall vara taget". Mera sannolikt kommer det från Bragernes, en av den norska staden Drammens föregångare, idag namn på en stadsdel i denna stad. 

Den 31 december 2013 var 153 personer med efternamnet Brag bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Brag
 Albin Brag (1878–1937), arkitekt
 Carl Johan Brag (1735–1781), präst och lärare
 Eva Brag (1829–1913), journalist
 Herman Brag (1860–1936), operasångare
 Ida Brag (1866–1921), operasångerska
 Jonas Brag (1781–1857), astronom
 Swante Brag (1834–1918), jurist

Källor

Svenska släkter
Svenska efternamn
Nils Wallin (ingenjör)

eller Nils Wallin (målare)
Nils August Wallin, född 7 januari 1869 i Uppsala, död 11 december 1950 i Engelbrekts församling i Stockholm, var en svensk elektroingenjör.

Biografi 
Wallin var son till trädgårdsmästaren Carl Johan Wallin och Erika Maria Petronella Callander. Wallin blev elev vid Kungliga Tekniska högskolan 1888 och avlade avgångsexamen 1891. Han var montageingenjör vid Elektriska AB i Stockholm och vid Asea i Västerås 1891–1893 och byggnadsingenjör vid AB de Lavals Ångturbins elektriska anläggningar 1893–1895. Efter studieresor i Tyskland, Schweiz, Frankrike, Italien och Norge 1895 var han ingenjör och senare byråchef hos Siemens & Halske i Berlin 1895–1901 och var grundare och medinnehavare av ingenjörsbyrån Edelmann & Wallin i Berlin 1901–1907. Han var verksam som uppfinnare och patentinnehavare 1908–1909, ingenjör vid Siemens-Schuckert-Werke i Berlin 1910–1912 och vid Elektriska AB Siemens-Schuckert i Stockholm från 1912.

Källor

Noter

Svenska elektroingenjörer
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Födda 1869
Avlidna 1950
Män
Ingenjörer från Uppsala
Näringslivspersoner från Uppsala
Enrique Vera

Enrique Vera, född den 10 mars 1979 i Asunción i Paraguay, är en paraguayansk fotbollsspelare som spelar som mittfältare.

Vera spelade för Paraguays herrlandslag i fotboll i VM 2010 och gjorde mål mot Slovakien i gruppspelet.

Externa länkar 
Spelarstatistik

Personer från Asunción
Paraguayanska fotbollsspelare
Födda 1979
Levande personer
Män
Spelare i Club Deportivo Universidad Católica
Spelare i LDU Quito
Spelare i Club América
Spelare i Club Atlas
Spelare i Copa América 2007
Spelare i Copa América 2011
Spelare i VM i fotboll 2010
Carl Johan Brag

Carl Johan Brag, född 1735 i Marstrand, död den 16 augusti 1781 i Göteborg, var en svensk präst. Han var kusin till Jonas Brags far. 

Brag blev 1761 filosofie magister i Uppsala och verkade där som docent i matematik till 1763, då han kallades till domkyrkopredikant i Göteborg. Han kom emellertid aldrig att tillträda denna befattning, utan blev i stället bibliotekarie och lärare i logik och metafysik vid gymnasiet, utsågs 1766 till konrektor samt två år senare till bataljonspredikant och slottspastor i Nya Älvsborgs slottsförsamling. År 1774 blev han kyrkoherde i Kristine församlings svenska avdelning. 

Av sin samtid ansågs han för en utmärkt predikant, och flera av honom författade psalmer visar, att han ägde begåvning även som skald. Han utgav 15 Profpsalmer (1780; sedan tryckta tillsammans med åtskilliga psalmer av C.F. Kjellerstedt under titeln Sions sånger vid Babylons elfver), Postilla (1782), ett sammandrag av Mosheims "Theologia dogmatica" '1784), Göteborgs stifts-, stånds- och hushållningsmatrikel för år 1764 (1765) och, tillsammans med lektor Johan Rosén, ett Predikobibliotek (1766) med mera.

Källor

Vidare läsning 
 

Svenska matematiker under 1700-talet
Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1700-talet
Personer från Marstrand
Födda 1735
Avlidna 1781
Män
Ugglan