kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thomas Eakins

Thomas Cowperthwait Eakins, född 25 juli 1844 i Philadelphia, Pennsylvania, USA, död 25 juni 1916 i Philadelphia, Pennsylvania, var en amerikansk målare inom realismen. Han är bland annat känd för sina figurmålningar av idrottande män.

Thomas Eakins föddes i Philadelphia och var son till en lärare. När han var i tjugoårsåldern reste han till Europa för att studera konst för Gérôme vid L'École des Beaux-Arts i Paris under åren 1866–1868. Efter avslutade studier vid konstskolan tog han privatlektioner av Bonnat.

År 1876 besökte Eakins en världsutställning i Philadelphia där han mötte sin blivande hustru Susan Macdowell. Samma år fick han även anställning som lärare vid Pennsylvania Academy of Fine Arts. Eakins undervisningsmetoder fick dock skarp kritik då han bland annat tyckte att eleverna skulle måla utifrån levande nakenmodeller och uppmuntrade dem att studera rörelser genom att titta på idrottsmän. Han menade att eleverna själva skulle måla utifrån vad de såg i verkligheten och inte följa de traditionella akademiska och moderiktiga principerna, något som stred mot konstakademins konventioner. Hans metod gjorde, enligt Eakins själv, att konstnären nådde fram till den inre realiteten hos den mänskliga karaktären. Porträttets syfte var inte att det skulle vara smickrande, utan inträngande på ett sätt som inte kunde skada integriteten hos modellen. År 1882 blev han direktor för skolan och professor i måleri. Eakins tid som lärare fick dock ett tvärt slut när han under en lektion 1886 lät presentera en helt naken manlig modell för sin klass som bestod av både manliga och kvinnliga elever. Eakins hade homosexuella begär, vilket syntes i flera av hans konstverk och fotografier.

Eakins hade sedan början av 1880-talet börjat intressera sig alltmer för fotografi och han började använda fotograferingen som inspiration för sina målningar. Han experimenterade allt mer med nya tekniker och utvecklade fotografin som en egen konstform. Tillsammans med Eadweard Muybridge fick han i uppdrag av University of Pennsylvania att utveckla och förbättra kameran för rörliga bilder. Detta resulterade i uppfinningen av en roterande skiva över kameralinsen som kunde göra att kameran gjorde flera exponeringar på samma torrplåt. Experimentet ledde till en serie bilder av idrottsmän som var tagna i snabb följd och gav en känsla av rörelse.

Under tiden 1887–1899 flyttade Eakins till North Dakota, men han dog i sin hemstad Philadelphia år 1916.

Litteratur 

 Gerlings, Charlotte, 100 Berömda Konstnärer, London: Arcturus Publishing Limited 2007

Externa länkar 

Födda 1844
Avlidna 1916
Amerikanska målare
Män
Personer från Philadelphia
Alumner från Pennsylvania Academy of the Fine Arts
Faizabad

Faizabad är en stad i den indiska delstaten Uttar Pradesh, och är den administrativa huvudorten för distriktet Ayodhya. Staden hade 165 228 invånare vid folkräkningen 2011, med totalt 256 624 invånare i hela storstadsområdet inklusive bland annat Ayodhya.

Källor 

Orter i Uttar Pradesh
Woltmannvinge

Woltmannvinge (tyska: Woltmannflügel) är en 1790 konstruerad anordning för mätning av havsströmmars hastighet, vilken uppkallats efter sin uppfinnare Reinhard Woltmann.

Med denna anordning kan strömhastigheten mätas på vilket ställe som helst i strömmen, utom i själva vattenytan och på bottnen. Apparaten består av ett antal vingar, fästa i ändan av en lättrörlig axel. En mindre del av denna axel är gängad till en "skruv utan ända", som ingriper i ett räkneverk. Vingarna sitter, såsom väderkvarnsvingar, något snett emot axeln. Hela denna rörliga del av apparaten är vridbar omkring en grövre axel, vilken ställer sig vertikalt, när apparaten nedsänks i vattnet. Ett styre, i fast förening med apparatens rörliga del och parallellt med de båda axlarna, inriktas härvid av strömmen så att den horisontella axeln ställer sig parallellt med strömriktningen. Räkneverket kan genom en lina ovanifrån utlösas från och tillkopplas till vingarna. Observatören kan således efter behag börja iakttagelsen, när apparaten kommit i jämn gång, och avbryta den efter viss tid, efter 1, 5, 10 minuter eller när han anser lämpligast.

Källor

Mätinstrument
Uddevallapartiet

Uddevallapartiet (UddP) är ett lokalt politiskt parti i Uddevalla kommun. Partiet skapades av före detta KD-politikern Hans Jonasson.

Den 2 juni 2014 var det dags för en total omstart av partiet, och numera används namnet Nya Uddevallapartiet. för att markera den nya eran. Det var bara en handfull medlemmar kvar sedan tidigare, och dessa utökades kraftigt och bara en månad efter omstarten hade partiet 26 namn på nomineringslistan och 32 medlemmar. En stor del av dessa var politiker som hittat dit från andra partier men flera nytillskott innehade också poster i näringslivet.".
 
Idag är Nya Uddevallapartiet ett mittenparti och borta är missnöjesstämpeln. Man vill verka för Uddevallabornas bästa säkra upp en ansvarsfull hantering av skattemedel och medborgare. De stora frågorna handlar om vård och omsorg, utbildning, centrumutveckling och företagande.".

Ny ordförande för partiet är Ann-Charlott Gustafsson, tidigare moderat. 

I och med omstarten av partiet fick man 7,81 % av rösterna i kommunvalet. Detta gjorde att man fick fem mandat av kommunens 61 och detta gav en ordinarie plats i Kommunstyrelsen, och denna innehas under mandatperioden av Christer Hasslebäck, fem ordinarie platser i Kommunfullmäktige och dessa innehas av Ann-Charlott Gustafsson, Christer Hasslebäck, Caroline Henriksson, Patrik Olsson och Andreas Thorn samt tre ersättarplatser i Kommunfullmäktige och dessa innehas av Majvor Abdon, Merja Henning och Manal Keryo. Utöver dessa fick partiet också en ordinarie plats i den för mandatperioden nya Samhällsbyggnadsnämnden (Christer Hasslebäck), en ordinarie plats i Socialnämnden (Ann-Charlott Gustafsson), en ordinarie plats i Barn- och utbildningsnämnden (Majvor Abdon), en ordinarie plats i Kultur- och Fritidsnämnden (Caroline Henriksson), en plats i Vänortskommittén (Bjarne Rehnberg), två nämndemannaplatser (Eva Johansson och Manal Keryo) samt ett vigselförrättaruppdrag (Patrik Olsson). Under sitt första år i Kommunfullmäktige lämnade Uddevallapartiet in ett flertal motioner.

Tidigare kunde Uddevallapartiet tolkas som ett missnöjesparti där personer som inte kände sig hemma i de etablerade partierna återfanns. Partiet hade kvasten som symbol och gick för första gången till val 2006 med devisen att "När andra vill sopa under mattan vill vi sopa rent" vilket 2010 ändrades till "När andra velat sopa under mattan Har vi sopat rent". I kommunalvalet 2006 fick de sex mandat i kommunfullmäktige. Partiet deltog även i valet den 19 september 2010 och backade då till två mandat av 61 i fullmäktige.

Den 8 december 2010 ingick Uddevallapartiet en oväntad valteknisk samverkan med Sverigedemokraterna vilket fick till följd att Linda Tamm, Erik Berglund, Peter S Dahlström och Torbjörn Larsson hoppade av Uddevallapartiet.

Se även
 Mandat

Referenser

Lokala politiska partier i Sverige
Sunnerbo domsagas västra valkrets

Sunnerbo domsagas västra valkrets var vid riksdagsvalen till andra kammaren 1866-1890 samt 1896-1908 en egen valkrets med ett mandat. Vid riksdagsvalet 1893 ingick området i den sammanslagna Sunnerbo härads valkrets. Vid riksdagsvalet 1908 avskaffades valkretsen slutgiltigt och uppgick i Sunnerbo domsagas valkrets.

Riksdagsmän
 Jöns Persson i Svaneryd, nylib 1868–1870, lmp 1871–1877 (1867–1877)
 Jöns Persson i Grysshult (1878–1882)
 Anders Gustaf Björkman, lmp 1883–1887, gamla lmp 1888–1892 (1883–1892)
 Carl Wilhelm Hultstein, gamla lmp (urtima riksmötet 1892–1893)
Valkretsen upphörde under mandatperioden 1894-1896
 Carl Wilhelm Hultstein, lmp (1897–1902)
 Johan Persson, lmp (1903–1908)

Valresultat

1896

1899

1902

1905

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970, band 2 (Almqvist & Wiksell International 1985), s. 197
 Östgötaposten, digitaliserad av Kungliga biblioteket
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1894-1896
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1897-1899
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1900-1902
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1903-1905

Historiska valkretsar i Kronobergs län
Lantmannapartiets filial

Lantmannapartiets filial kallades den lösa gruppering i den svenska riksdagens första kammare som växte fram 1873 och som hade en förstående inställning till de jordbrukspolitiska krav som framfördes av Lantmannapartiet i andra kammaren. Drivande i lantmannapartiets filial var bland andra godsägaren Gösta Posse.

Under tullstriderna i mitten av 1880-talet motsvarades Lantmannapartiets filial ungefärligen av den grupp som kallades Första kammarens vänster. Från 1888 upphörde också denna gruppering och riksdagsmännen i första kammaren formerade sig i stället i Första kammarens protektionistiska parti och det frihandelsvänliga Första kammarens minoritetsparti.

Källor

 Tvåkammarriksdagen 1867-1970, band 2 (Almqvist & Wiksell International 1985), s. 19-20

Historiska svenska riksdagspartier
Lantmannapartiet
Boavista

Boavista kan syfta på:

 Boavista (Moçambique) – i provinsen Manica
 Boavista FC – en portugisisk fotbollsklubb
 Boavista SC – en brasiliansk fotbollsklubb

Se även
 Boa Vista
Hornsgatspuckeln

Hornsgatspuckeln eller Mariapuckeln är en del av Hornsgatan mittemot Maria Magdalena kyrka på Södermalm i Stockholm. "Puckeln" är en så kallad apparell, en parallellt löpande upphöjning av en del av gatuplanet från gatunivån till en högre nivå. Namnet Hornsgatspuckeln är inte officiellt. Nästan samtliga hus längs puckelns tre kvarter (Ormen mindre, Svalgången och Stenbocken) är blåmärkta av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär att bebyggelsen har "synnerligen höga kulturhistoriska värden" motsvarande byggnadsminne.

Historik

Hornsgatspuckeln är resterna av den ursprungliga Hornsgatan, bredare än så var inte Hornsgatan förr. Spårvagnarna hade svårt att klara den branta backen och 1901 schaktade och sprängde man fram den nya Hornsgatan. Då försvann bland annat Bellmans födelsehus, den Daurerska malmgården, en del av Maria kyrkogård och all övrig bebyggelse längs södra gatusidan. På norra sidan bevarades husen och den ursprungliga Hornsgatan. 

Fram till 1960-talet förföll området kring norra delen av Hornsgatspucken och Mariaberget, och det fanns planer att riva stora delar av bebyggelsen. Så gjorde Stadsbyggnadskontoret och Stockholms stadsmuseum 1965 en inventering. Där "…framträdde inom östra delen av Mariaberget bilden av en på malmarna unik stenhusbebyggelse från 1700-talet av synnerligen stort kulturhistoriskt och arkitektoniskt intresse…". De nedgångna husen sanerades varsamt på 1970-talet och blev snabbt ett mycket omtyckt bostadsområde.

Idag är Hornsgatspuckeln en unik stadsmiljö med många K-märkta byggnader, innergårdar, gränder och gallerier. Galleriföreningen Puckeln består av tio konstgallerier, som arbetar för att bevara och främja Hornsgatspuckeln som ett konst- och kulturcentrum i Stockholm. Mitt på "puckeln" finns Sture Collins humoristiska skulptur Dårarnas båt. På puckeln östra del, i fastigheten Stenbocken 7 (Hornsgatan 26), har konsthantverkskollektivet Blås & Knåda sedan 1982 sitt galleri och sin butik.

Historiska bilder

Se även
 Lilla Puckeln på Brännkyrkagatan.
 Fastigheten Stenbocken 7.
 Söder 67.

Källor 
 Hornsgatspuckelns historia.
 Stadsmuseets kulturklassificering, interaktiv karta.

Externa länkar

Södermalm
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Akbarpur, Ambedkar Nagar

Akbarpur är en stad i den indiska delstaten Uttar Pradesh, och är den administrativa huvudorten för distriktet Ambedkar Nagar. Akbarpur hade 111 447 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Orter i Uttar Pradesh
Jean-Charles Alphand

Jean-Charles Adolphe Alphand, född den 26 oktober 1817 i Grenoble, död den 6 december 1891 i Paris, var en fransk ingenjör och arkitekt.

Alphand var 1839-54 väg- och vattenbyggnadsingenjör i Bordeaux och tillsattes 1854 som överingenjör vid försköningsarbetena i Paris. Han blev Georges-Eugène Haussmanns konstnärlige medhjälpare vid omregleringen av denna stad, då han framförallt skapade de mästerliga parkanläggningarna Parc des Buttes-Chaumont och Parc Monceau samt omgestaltade Champs-Élysées.

Han fortsatte dock att vara medlem av departementet Girondes generalråd fram till kejsardömets fall. Under kriget 1870-71 tjänstgjorde han vid befästningsarbetena kring Paris, och efter dess slut utnämndes han av Adolphe Thiers till direktör för stadens arbeten. År 1878 blev Alphand chef även för vattenlednings- och kloakväsendet. Han ledde också anläggningsarbetena vid världsutställningarna 1878 och framför allt 1889. Han gav ut praktverket Les promenades de Paris (två band, 1867-72).

Källor

Noter

Tryckta källor

Franska arkitekter under 1800-talet
Franska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Personer från Grenoble
Storkorset av Hederslegionen
Födda 1817
Avlidna 1891
Män
Ugglan
Franska stadsplanerare
Alumner från École polytechnique
Jules Dupuit

Arsène Jules Étienne Juvénal Dupuit, född 18 maj 1804 i Fossano, Italien, död 5 september 1866 i Paris, var en fransk ingenjör och nationalekonom.

Dupuit blev 1850 chefsingenjör för staden Paris och 1855 statens generalinspektör för vägar och broar. Han var en i teori och praktik framstående väg- och vattenbyggnadsingenjör samt utgav många skrifter av teknisk karaktär, bland annat Traité théorique et pratique de la conduite et de la distribution des eaux (1854; andra upplagan 1865). 

Från dessa studier av vägbyggnadernas tekniska sida kom han emellertid redan tidigt in på kommunikationsväsendets ekonomi och leddes därifrån till studier av monopolpriserna och av värdeläran i dess helhet. Bland hans många uppsatser, de flesta i Annales des ponts et chaussées, Journal des Économistes och Dictionnaire de l'économie politique, märks De la mesure de l’utilité des travaux publics (1844) och De l’influence des péages sur l'utilité des voies de communication (1849), som förebådar en långt senare behandling av järnvägsproblemen. På den ekonomiska politikens område var han en ivrig anhängare av den fria konkurrensen.

Källor

Noter 

Franska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Franska nationalekonomer
Alumner från École polytechnique
Officerare av Hederslegionen
Nationalekonomer under 1800-talet
Franska ämbetsmän under 1800-talet
Födda 1804
Avlidna 1866
Män
Ugglan
Claude-Louis Navier

Claude-Louis Marie Henri Navier, född 10 februari 1785 i Dijon, död 21 augusti 1836 i Paris, var en fransk väg- och vattenbyggnadsingenjör.

Navier, som blev professor vid École nationale des ponts et chaussées i Paris 1819 och vid École polytechnique där 1831, räknas bland banbrytarna för den teoretiska mekanikens tillämpning inom ingenjörskonsten och utgav åtskilliga grundläggande avhandlingar över teorin för brobyggnader, strömningsmekanik och andra närliggande områden. Hans namn tillhör de 72 som är ingraverade på Eiffeltornet.

Se även
Navier-Stokes ekvationer

Källor

Externa länkar 

Franska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Franska professorer
Alumner från École polytechnique
Officerare av Hederslegionen
Personer verksamma vid École polytechnique
Ingenjörer under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Personer från Dijon
Namn på Eiffeltornet
Födda 1785
Avlidna 1836
Män
Ugglan
Raphael Pumpelly

Raphael Pumpelly, född 1837 i Owego, New York, död 10 augusti 1923 Newport, Rhode Island, amerikansk geolog och arkeolog. Professor vid Harvard.

Vetenskapen 
Pumpelly framlade i sin redogörelse för utgrävningarna av den stritifierade fyndplatsen Anau i ryska Turkestan 1904 den s.k. uttorknings- eller oasteorin för att förklara livsmedelsproduktionens uppkomst (Explorations in Turkestan, 1908). Han hävdade att när Främre Orienten blev mycket torrare efter den senaste istiden tvingades jägar- och samlarfolken där att samlas kring de återstående vattnen och "erövra nya försörjningsmöjligheter" genom att tämja vilda djur och börja odla växter. Den teorin skulle bli ytterst populär bland Gamla världens arkeologer under de följande årtiondena.

Om kineser och indianer 
Under en jordenruntresa drog Pumpelly antirasistiska slutsatser. 1860 var han på väg västerut för att tillträda posten som chef för en stor silvergruva i Arizona. Han färdades i diligens och riskerade ständigt överfall av indianer och rövare. Pumpelly var beredd att försvara sig men han såg också indianerna som människor och fördömde den amerikanska utrotningspolitiken. "Man säger att indianerna är förrädiska och grymma när de skalperar och torterar sina fångar, men det finns inget förräderi och ingen grymhet som lämnats obegagnad av de vita. Strykninförgiftning, avsiktlig spridning av smittkoppor, tyglar flätade av hår från skalperade indianer och prydda med tänder som slagits ur munnen på levande kvinnor - sådant betraktas som heroism av många vita gränsbor."
Efter några år i Arizona blev han gruvingenjör i Japan och sedan i Kina. Bland västerlänningar i Kina fann han rashat grundade på bristande kunskap. "Den vanlige utlänningen i Kina är totalt okunnig om allting som har med Kinas historia, sociala organisation eller folkkaraktär att göra och ser ned på kineserna... Ju okunnigare främlingen är desto övermodigare ser han sig själv som representant för vetenskap, intellektuellt raffinemang och västerländska tekniska framsteg. För en sådan man är befolkningen runt omkring honom bara en hop tjattrande djur..." Själv hade Pumpelly kommit till en annan värdering. Kineserna utgjorde en tredjedel av mänskligheten. De bodde på ett område som inte är mycket större än USA öster om Mississippi. "Genom enastående flit, begåvning och skicklighet har dessa 400 miljoner människor lyckats överleva på sitt otillräckliga område", skrev han i Across America and Asia (1870). I motsats till samtiden såg han även positivt på kinesisk immigration till Kalifornien.

Referenser

Noter

Litteratur 
 Lindqvist, Sven, Antirasister (1996)
 Trigger, Bruce G., Arkeologins idéhistoria (1993)

Externa länkar 
 Biografi över Raphael Pumpelly

Födda 1837
Amerikanska arkeologer
Amerikanska geologer
Antirasism
Män
Avlidna 1923
ABC-kalkyl

ABC-kalkyl, från engelskans Activity Based Costing, är en typ av självkostnadskalkyl. På svenska är dess fullständiga namn aktivitetsbaserad kostnadskalkyl.

Översikt 
Traditionell svensk kostnadskalkylering bygger på att bestämma en kostnadsbärare och identifiera dess direkta kostnader. Omkostnader har sedan samlats på kostnadställen, och lagts på med en given procentsats på de direkta kostnaderna, så kallad påläggskalkylering.

ABC-kalkylering bygger istället på att lokalisera vilka aktiviteter som skapar kostnader åt en kostnadsdrivare. Den brukar kallas processinriktad, det vill säga den följer de händelser som kostnadsdrivaren orsakar. 

Den bygger på tre premisser:
 Organisationens mål är att producera tjänster eller varor
 Det som produceras har egenskaper vilka ger upphov till aktiviteter
 Dessa aktiviteter fordrar ekonomiska resurser och kostar i sin tur pengar. 

I samband med produktion är det inte säkert att produkten är kostnadsdrivare för alla aktiviteter, på det sätt som är vanligt för kostnadsbärare inom traditionell kalkylering. Exempelvis kan en kundorder koppla aktiviteter direkt till ordern, likaväl som till de sålda produkterna. Det kan därför vara svårt att avgöra vilken kostnadsdrivare som orsakar en viss aktivitet.

ABC-kalkylen är framför allt ett sätt att fördela omkostnader. Direkt material (om det finns) fördelas fortfarande direkt på produkten. Direkt lön ingår i olika aktiviteter som oftast också är beroende av produkten. Det finns även en grupp omkostnader, så kallade företagsstödjande kostnader, som gäller hela företaget och som regel inte kan fördelas på någon kostnadsdrivare.

Källor

Budgetering och kalkylering
Georges Duby

Georges Michel Claude Duby, född 7 oktober 1919 i Paris, död 3 december 1996 i Aix-en-Provence, fransk historiker inom Annales-skolan, professor vid Collège de France i Paris.

Duby är en av Frankrikes främsta historiker som är specialist på medeltiden och har bl.a. skrivit om de tre stånden i det medeltida samhället (inspirerad av Georges Dumézil).

Publikationer på svenska 
 Söndagen vid Bouvines (1990)
 William Marshal eller Den bästa riddaren i världen (1985)
 Makten och kärleken (1985)
 Krigare och bönder (1981)

Källor

Externa länkar 
Biografiska notiser från Académie française

Franska historiker
Män
Födda 1919
Avlidna 1996
Ledamöter av Franska Akademien
Kommendörer av Hederslegionen
Alumner från Paris universitet
Pernod Ricard

Pernod Ricard är ett franskt börsnoterat företag, som ursprungligen var tillverkare av Pastis men har nu utvecklats till en internationell destillerikoncern med varumärken som till Jameson whisky, Ricard pastis, Chivas Regal, Absolut Vodka och Beefeater gin. Pernod Ricard hade en omsättning på sex miljarder euro år 2006 och hade cirka 17 600 personer anställda. Bolaget köpte den 31 mars 2008 det svenska bolaget Vin & Sprit med bland annat varumärket Absolut Vodka.

I april 2023 beslutade Pernod Ricard att lyfta bojkotten mot Ryssland (tillföljd av Rysslands invasion av Ukraina), och sälja Absolut Vodka i landet.

Historia

Pernod
1797 – Henri-Louis Pernod öppnar sitt första absintdestilleri i Schweiz.
1805 – Maison Pernod Fils (känt som Pernod Fils) grundas i Pontarlier, Doubs i östra Frankrike av Henri-Louis Pernod, en fransk destillatör från Francophone, Schweiz, som startade med produktionen av anisspriten absint.
1850 – Henri-Louis Pernod dör.
1871 – Distillerie Hémard grundas nära Paris.
1872 – Société Pernod Pére & Fils öppnar i Avignon.
1915 – Produktion och konsumtion av absint förbjuds i Frankrike. Många företag letar efter alternativ och börjar producera pastis istället.
1926 – Alla 3 destillerier går ihop och bildar Les Établissements Pernod.
1965 – De tar över Distillerie Rousseau, Laurens et Moureaux, producent av spritsorten Suze sedan 1889.

Ricard
1932 – Société Paul Ricard grundas i Marseille av Paul Ricard.
1940 – Produktionen av pastis förbjuds av Vichyregimen.
1944 – Produktionen av pastis blir laglig igen.
1951 – Pastis 51, som kommer att bli Frankrikes mest omtyckta long drink, lanseras.
1968 – Paul Ricard går i pension, hans son Patrick blir chef 1978.

Pernod Ricard
1975 – Pernod och Ricard går ihop i Pernod Ricard S.A..
1988 – Pernod Ricard förvärver irländska destillerier (bland annat Jameson).
1989 – Pernod Ricard förvärver Orlando Wyndham (producenter av vinet Jacob's Creek).
1993 – Pernod Ricard arbetar med kubanska företag för att skapa Havana Club International.
2001 – Pernod Ricard köper 38% av Seagrams viner och sprit.
2005 – Pernod Ricard köper Allied Domecq.
2008 – Pernod Ricard köper Vin & Sprit, med bland annat Absolut Vodka av den svenska staten.

Märken
Pernod Ricard äger bland andra:

Från och med 2005 äger företaget tidigare Allied Domecq. produkter:

Tidigare märken 
Lincolnshire, Illinois-baserade Fortune Brands förvärvade ett antal av de tidigare Allied Domecq-märkena från Pernod Ricard efter deras uppköp av Allied Domecq. Dessa inkluderar:

Yoo-hoo chokladdryck (icke alkoholhaltig) såldes till Pernod Ricard 1989. År 2001 sålde Pernod Ricard den till Cadbury Schweppes.

Källor

Noter

Externa länkar
Pernod Ricards webbplats

Franska livsmedelsföretag
Franska alkoholdrycker
Företag bildade 1797
Franska dryckestillverkare
Jameson

Jameson är en irländsk whiskey skapad år 1780 av John Jameson och tillverkas av malt i Corkregionen på Irland och säljs över större delen av världen.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Irländsk whiskey