kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gunnar Ohrlander

Gunnar Otto Ohrlander, född 18 maj 1939 i Bromma, död 31 mars 2010 i Farsta, var en svensk författare, redaktör, kåsör och politiker.

Biografi 
Ohrlander var son till Otto och Greta Ohrlander. Han var bror till Kajsa Ohrlander. 

Ohrlander var även känd under pseudonymen Doktor Gormander vars satiriska penna verkat i kommunistiska tidskrifter som Gnistan och Flamman men också i Aftonbladet . Han var under 1970-talet även verksam som dramatiker bland annat för Fria Proteatern och skrev bland annat NJA-pjäsen samt radiopjäsen Strejk i skogen (1972). Han var tidigare gift med Helena Henschen. 

Ohrlander var chefredaktör för KFML:s tidning Gnistan 1975–1976 . Ohrlander avled 2010 efter en tids sjukdom. Han är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Bibliografi

Priser och utmärkelser 
 Svenska Deckarakademins debutant-diplom 1990

Källor

Noter

Externa länkar 
Minnesruna över Gunnar Ohrlander av Stefan Lindgren
Gunnar Ohrlander - mannen som förhäxade hela landsändar
 

Svenskspråkiga författare
Svenska kriminalförfattare
Svenska kommunister
Svenska kåsörer
Författare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1939
Avlidna 2010
Män
Se hur gudsvinden bär

Se hur gudsvinden bär är en sångbok innehållande 60 sånger och psalmer skrivna av Ingmar Johánsson. Sångboken utgavs 2006 på Linx och Libris förlag.

Urval av låtar/psalmer
Alltid på väg
Andetag
Du är en bön
Genom ett brustet hjärta
Jag vill tro
Källan, kärleken och Gud
Mysterium
Se hur gudsvinden bär
Till vem skulle vi gå
Varje enskilt hjärtas tysta bön
Önskar jag kunde fängsla ditt öra

Se även

Litteratur 2006
Musikåret 2006
Svenska psalmböcker
Religionsåret 2006
Urusei yatsura

Urusei yatsura  är en japansk tecknad serie av Rumiko Takahashi, publicerad åren 1978–1987. Historien handlar om den otursförföljde ynglingen Ataru och den utomjordiska prinsessan Lum. Mangan är en parafras på folksagan Urashima Tarō. Det gjordes också en anime-serie, som sändes 1981–1986. Serien är inte inriktas för förskola

Seriefigurer 
 Ataru Moroboshi  är huvudperson och en lätt pervers typ. Han är olycklig, därför att han föddes på en fredag den 13:e. Han är kär i Lum men erkänner det aldrig. I stället följer han efter andra flickor som Shinobu och Sakura. Hans japanska namn är en ordlek och betyder "Träffas av en fallande stjärna".
 Lum Invader  – prinsessa från planeten Oni som kan flyga och ge elchocker. Hon älskar Ataru och följer honom vart han än går. Lum är temperamentsfull, och när hon blir arg är det farligt att vara nära.
 Shinobu Miyake  – Atarus före detta flickvän som blivit förälskad i Mendo.
 Shutaro Mendo  – rikemansson som är ungefär som en väluppfostrad Ataru med pengar. Han är väldigt populär bland flickor.
 Jariten , Ten – Lums kusin, som trots att han är en bebis redan kan spruta eld och flyga.
 Sakuranbo , Cherry – Sakuras farbror och en välutbildad buddhistmunk. 
 Sakura  – buddhistprästinna som också är skolsköterska.

Referenser

Långfilmer
Urusei Yatsura: Only You
Urusei Yatsura: Beautiful Dreamer
Urusei Yatsura: Remember My Love
Urusei Yatsura: Lum the Forever

Externa länkar
Tomobiki-cho (fansajt, startad 1996) 
The World of Urusei Yatsura's Lum (fansajt, startad på 1990-talet?) 

Mangaserier
Anime (TV)
Anime (OVA)
Verk av Rumiko Takahashi
Tokyo i fiktion
Parafraser
WP:Projekt Japan
Legally Blonde

Legally Blonde är en amerikansk långfilm från 2001 i regi av Robert Luketic, med Reese Witherspoon, Luke Wilson, Selma Blair och Matthew Davis i rollerna. Filmen fick en uppföljaren i Legally Blonde 2 (2003) som regisserades av Charles Herman-Wurmfeldoch.

Handling 
Elle Woods (Reese Witherspoon) har ungefär allt en ung flicka kan önska sig. Hon är snygg, rik, blond och är även ordförande för kvinnoföreningen Delta Nu vid University of California Los Angeles. Men en dag beslutar hennes pojkvän Warner Huntington (Matthew Davis) att dumpa henne eftersom han inte tycker att hon är tillräckligt seriös.

Men Elle är fast besluten att vinna tillbaka Warner, även om det innebär att åka till samma college som han - Harvard Law School. Att komma in på Harvard borde inte bli så svårt för en snygg, smart tjej som Elle. Det enda som behövs är en pool, en minimal bikini som glittrar och en videokamera. 

Så Elle packar sina väskor och flyger över halva landet till Massachusetts. Men trots snygg klädstil, vackert hår och gullig hund passar hon, enligt vissa, inte in på Harvard. Och mannen i Elles liv, Warner, har redan hittat en ny flickvän, den smarta, men elaka, Vivian (Selma Blair).

Elle står ut med mycket, förödmjukelser, hånskratt och mycket mer. Men trots det ger hon inte upp. Nu är målet inte längre Warner utan att hon, Elle Woods, ska ta juristexamen med högsta betyg. Det borde väl få Warner tillbaka krälande till henne. Men när Elle slutar på Harvard vet hon inte längre om Warner har allt hon önskar sig. Kanske kan hon hitta det i den mystiska, stiliga Emmett (Luke Wilson)?

Rollista (urval) 
 Reese Witherspoon - Elle Woods
 Luke Wilson - Emmett Richmond
 Selma Blair - Vivian Kensington
 Matthew Davis - Warner Huntington III
 Victor Garber - Professor Callahan
 Jennifer Coolidge - Paulette Bonafonté
 Ali Larter - Brooke Taylor Windham
 Linda Cardellini - Chutney Windham
 James Read - Elles pappa
 Tane McClure - Elles mamma

Referenser

Externa länkar

Filmer 2001
Amerikanska komedifilmer
Kalifornien på film
Amerikanska filmer baserade på böcker
Massachusetts på film
Filmer i regi av Robert Luketic
Engelskspråkiga filmer
Rättsliga dramafilmer
Onico

Onico är ett varumärke under vilket Swedish Match producerar en tobaks- och nikotinfri portionssnus.

Varumärket Onico lanserades 2006 och finns idag i sex varianter: Original White Large, Original White Mini, Peppermint White Large, Enbär White Large. 2010 lanserades en ny serie, Onico+ Ginseng & Guarana som innehåller koffein och ginsenosider och 2013 kom Onico Pepparmint med fluor, även den utan tobak och nikotin men som innehåller det tandvårdande ämnet fluor. 

Onico är klassat som ett livsmedel och består av smaksatta fibrer från havre och kakao, salter, fuktighetsbevarande medel och aromtillsatser. Alla tillsatser är livsmedelsgodkända. Onico och andra nikotinfria snus används av många som en snusavvänjningsprodukt och som komplement till nikotintuggummi och nikotinplåster. 

Fram till slutet av 2008 innehöll Onico majsfibrer. I maj 2008 publicerades en artikel i Tandläkartidningen där tre tandläkare beskriver hur en man som använt Onico i ett års tid fått svår karies i sina framtänder. Artikeln i Tandläkartidningen initierade ett utvecklingsarbete tillsammans med Sahlgrenska akademin i Göteborg, och i november 2008 lanserades ett nytt recept för Onico baserat på havre- och kakaofiber i syfte att minska kariesrisken.

När Onico lanserades gjordes flera uppmärksammade reklamfilmer för produkten. Talesman för dessa var skådespelaren Mikael Persbrandt. Onico har tidigare sponsrat en av båtarna i Match Cup Sweden och var en av fem huvudsponsorer till Elitserien i ishockey 2009/2010.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Snusmärken
Förrädarland

Förrädarland är en roman från 1967 av Vilhelm Moberg.

Handling
Boken utspelar sig i gränstrakterna mellan Småland och Blekinge. Det var 1520-tal, och Blekinge var en del av Danmark.

Utgåvor
1967 - Förrädarland : en berättelse om människor som historien har glömt
1968 - Forræderland : en beretning om mennesker som historien glemte 
1968 - Forræderland : en beretning om mennesker historien har glemt 
1970 - Förrädarland : en berättelse om människor som historien har glömt
1970 - Rajamaa : kertomus ihmisistä jotka historia on unohtanut 
1973 - Kraina zdrajców : opowiesc o ludziach zapomnianych przez historie 
1975 -   Förrädarland : en berättelse om människor som historien har glömt

Referenser 

Skönlitteratur 1967
Småland i skönlitteratur
Blekinge i skönlitteratur
Danmark i skönlitteratur
1600-talet i skönlitteratur
Romaner av Vilhelm Moberg
Sänkt sedebetyg

Sänkt sedebetyg är en roman av Vilhelm Moberg utgiven 1935. 

Det är den första delen i en trilogi om Knut Toring och följdes av Sömnlös (1937) och Giv oss jorden! (1939). Boken handlar om Knuts uppväxt och skolgång som har stora likheter med Mobergs egen. Titeln alluderar på hur stigmatiserande det förr i Sverige kunde vara att få sänkt sedebetyg i skolan.

Boken trycktes i 12 000 exemplar första året och har av Moberg beskrivits som hans första publikframgång.

Källor 
Ingrid Nettervik, Också Vilhelm Moberg fick sänkt sedebetyg, HumaNetten nr 3, 1998, Institutionen för humaniora, Högskolan i Växjö.

Skönlitteratur 1935
Utbildning i skönlitteratur
Romaner av Vilhelm Moberg
Svenska romaner som blivit film
Michael Praed

Michael Praed, ursprungligen Michael Prince, född 1 april 1960 i Berkeley, Gloucestershire, är en brittisk skådespelare och musikalartist. Han tog sitt artistnamn, då det redan fanns en skådespelare vid namn Michael Prince, från en gata i London, berömd för sina många kliniker.

Efter att ha avslutat sin skådespelarutbildning vid Guildhall School of Music and Drama påbörjade Michael Praed en framgångsrik karriär som musikalartist i England i början av 1980-talet. 

1982 blev han upptäckt av TV-producenter när han spelade en av huvudrollerna i musikalen The Pirates of Penzance på Royal Drury Lane-teatern i London och blev av dessa erbjuden att spela Robin Hood i en ny engelsk TV-serie om den medeltida hjälten. Serien – den populära 80-talsserien Robin av Sherwood (1984–1986) – kom att säljas till ett flertal olika länder och blev Praeds internationella genombrott. 

Då han emellertid alltid kände sig något obekväm med all uppmärksamhet som serien innebar lämnade Praed serien efter två säsonger för att istället återuppta musikalkarriären på Broadway i USA. Hans avhopp gjorde att han klev in i historien som den enda Robin Hood på TV, film, eller teaterscenen som Sheriffen av Nottingham någonsin har lyckats döda.

Trots en gedigen scenkarriär och ett flertal andra film- och TV-roller sedan Robin av Sherwood är Praed alltjämt främst ihågkommen för sin roll som Robin Hood – både i Sverige samt internationellt.

Filmografi (urval)
1984–85 – Robin av Sherwood
1985–86 –  Dynastin (TV)
1987 – Nightflyers
1991 – Writer's Block (TV)
1991 – Son of Darkness: To Die for II
1993 – Riders (TV)
1994 – Staggered
1995 – Crown Prosecutor (TV)
1998 – This Town
1999 – Darkness Falls
2000 – The Secret Adventures of Jules Verne (TV)
2002 – Nine Dead Gay Guys
2003 – Mile High (TV)
2003 – Casualty (TV)
2005 – Doctors: Tricks and Illusions (TV) 
2006 –  The King's Head: A Maverick in London (dokumentär)

Teater och musikaler (urval)
1980 – Godspell (musikal)
1980 – The Knack (musikal)
1981 – Leave Him to Heaven (musikal)
1981–82 – Rock Star (musikal)
1982–83 – The Pirates of Penzance (musikal)
1983–84 – Abbacadabra (musikal)
1985 – The Three Musketeers (musikal)
1991 – Carousel (musikal)
1991–92 – Aspects of Love (musikal)
1993 – The Caretaker
1994 – September Tide
1995 – Design for Living
1996–97 – Copacabana: The Musical (musikal)
1998 – Dangerous to Know
2001 – Just Sitting
2002–03 – Contact (musikal)
2003–04 – Bulid me a Bridge (musikal)
2004 – Three on a Coach
2004 – The Beautiful and Damned (musikal)
2005 – Misery

Externa länkar
 
Fanclub - Michael Praed

Personer från Gloucestershire
Brittiska skådespelare
Födda 1960
Män
Levande personer
Vetenskapsåret 1973



Händelser

Astronomi och rymdfart
 18 mars - Kometen Kohoutek upptäcks av den tjeckiske astronomen Lubos Kohoutek
 4 april - Sovjetunionen skjuter upp rymdstationen Saljut 2.
 3 december - Pioneer 10 tar bilder av Jupiter .

Meteorologi

Psykologi
Okänt datum -  David Rosenhan publicerar resultaten från sitt experiment om tillgiltigheten av psykiatriska diagnoser.

Pristagare
Bigsbymedaljen: John Graham Ramsay 
Copleymedaljen: Andrew Huxley
Davymedaljen: John Stuart Anderson
Hughesmedaljen: Peter Hirsch
Nobelpriset: 
Fysik: Leo Esaki, Ivar Giæver, Brian D. Josephson
Kemi:  Ernst Otto Fischer, Geoffrey Wilkinson
Fysiologi/Medicin: Karl von Frisch, Konrad Lorenz, Nikolaas Tinbergen
Penrosemedaljen: M. King Hubbert
Sylvestermedaljen: John Cassels
Turingpriset: Charles W. Bachman
Wollastonmedaljen: Alfred Sherwood Romer

Födda
13 juni – Tommy Ohlsson, svensk fysiker.
22 november – Chad Trujillo, amerikansk astronom.

Avlidna
4 juni - Maurice René Fréchet, 94, fransk matematiker.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Ian Fraser

Ian Masson Fraser, född 17 december 1917 i Forres, Moray, Skottland, död 10 april 2018 i Alva, Clackmannanshire, Skottland, var en skotsk psalmförfattare, författare, präst och medlem av Iona Community.

Biografi 
Ian Fraser verkade som präst i Church of Scotland och skrev ett flertal psalmer i skotska psalmboken, förutom böcker om teologiska och kristna ämnen. Fraser var en av de ursprungliga medlemmarna i den ekumeniska internationella kommuniteten Iona Community, som sedan 1938 under George MacLeods ledning restaurerat och nyskapat ön Ionas legendariska urkristna klostermiljö. Under några år arbetade han för Kyrkornas världsråd i Genève och var i nio år decanus och chef för missionsavdelningen vid Selly Oak College i Birmingham. På 1960-talet skapade han Scottish Churches' House i Dunblane och fungerade länge som dess föreståndare. I denna position hade han stort inflytande inom skotska kyrkornas musikråd och hade bland annat ansvar för sammanställningen av två större musikurvalssamlingar, Dunbland Praises.

Verk i urval

Psalmer 
 Se, Herre, på vår arbetsdag i Herren Lever 1977 nr 914. Översatt till svenska av Anders Frostenson 1970.

Böcker 
Reinventing theology as the people's work, 1949.
The fire runs: God's people participating in change, 1975.
Living a Countersign: From Iona to Basic Christian Communities, 1990.
Caring for Planet Earth: Stories and Prayers for Children, 2000.
Many Cells - One Body: Stories From Small Christian Communities, 2003.

Referenser 
S:t Andrew's Church of Scotland, "Spiritual Fireworks" (om Ian Fraser)
Hymnary.org, om Ian Frasers psalmproduktion

Noter 

Skotska psalmförfattare
Skotska författare under 1900-talet
Skotska präster
Födda 1917
Avlidna 2018
Män
Skotska författare under 2000-talet
Samuel Gabrielsson

Samuel Gabrielsson, född 29 oktober 1881 i Mora, död 30 oktober 1968 i Rättvik, var en svensk präst och psalmförfattare.

Han blev filosofie kandidat 1902, teologie kandidat 1906, kaplan i Älvdalens församling 1914, kyrkoherde i Söderbärke församling 1924–1932, i Rättviks församling 1932–1951, kontraktsprost 1940–1950. I Herren Lever (1977) är han representerad med två psalmtexter och i Den svenska psalmboken 1986 med fyra texter.

Sin uppväxt har han detaljerat och humoristiskt beskrivit i flera böcker, till exempel Hörsägner och hågkomster och Från Falun till Canterbury. I den förstnämnda berättar han bland annat om när järnvägen och telefonen kom till Mora, sett ur barnets perspektiv.

Han var son till kyrkoherde Johan Gabrielsson och Adolfina Adde samt gifte sig 1914 med Jenny Maria Beer, född 1888, död 1975, med vilken han hade sönerna Anders Gabrielsson, Olle Gabrielsson och Jan Gabrielsson.

Psalmer
Det spirar i Guds örtagård (1910) (Herren Lever nr 890, Den svenska psalmboken 1986 nr 527).
Från tidevarv till tidevarv (1929) (Den svenska psalmboken 1986 nr 376).
Gud, vår lösta tunga dig sitt offer bär (1929) (Den svenska psalmboken 1986 nr 76).
O vilket djup av rikedom (1929) (Herren Lever nr 924)
På lidande byggd är Guds kyrka (1929) (Den svenska psalmboken 1986 nr 163 i bearbetning av Lars Thunberg 1983).

Sånger
Vårvisa i Bergslagen, i Sånger till Cittra och Psalmodikon.

Bibliografi
1915 – Kyrkovisor och sånger från gamla och nya tider.

1919 – Unga Psalmer.

1920 – Altarandakt. En liten anvisning till gemensam bön inför Herrens altare.

1929 – Sånger till Cittra och Psalmodikon - "I enfald nedskrivna och fåvitsko utgivna", Svenska kyrkans diakonistyrelses bokförlag, 2:a upplagan 1929.

1937 – Nya psalmboken, en liten inledningsstudie tillsammans med enkla människor.

1953 – Kyrkovisor, Nytt och gammalt ur sånglådan.

1954 – Hågkomster och hörsägner från mina unga dagar jämte oförgripliga ålderdomsfund.

1955 – Gammellåtar och nykväden, hembygdssånger från Dalarne.

1955 – Från Falun till Canterbury, läroår och lärofäder.

1958 – Dala psalmlåten, ett urval dikter till den andliga sångens främjan.

1959 – Lustvända op te Dalom mä bondkärra å vinghäst.

1960 – Sångkrans kring kyrkans år : psalmer och andeliga visor till Guds lov och enkla hjärtans uppbyggelse.

1961 – När höstlöven falla, dikter.

Referenser

Noter

Externa länkar
GABRIELSSON, SAMUEL, prost, Hedemora i Vem är Vem? / Svealand utom Stor-Stockholm 1964 / s 266

Svenska psalmförfattare
Födda 1881
Avlidna 1968
Män
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Mora
Psalmodikonspelare
För trädets skull

För trädets skull är en diktsamling av Karin Boye, utgiven 1935. Hennes mest berömda dikt "Ja visst gör det ont" finns i denna samling, som är mer modernistisk än Boyes tidigare, och där trädsymboliken återkommer många gånger. Boyes syn på språket som nära förbundet med det omedvetna och underjordiska, som hon beskriver i essän Språket bortom logiken, kommer till tydligt uttryck i dikterna. Diktsamlingen innehåller tolkningar av bland annat dikter av Goethe och av Rainer Maria Rilke, samt innehåller den tolkning av T.S. Eliots långa dikt "Det öde landet" som Boye gjorde tillsammans med Erik Mesterton. Denna tolkning ingår inte i några digitala utgåvor av diktsamlingen, eftersom den fortfarande är upphovsrättsskyddad.

Boken hör till De 50 bästa diktsamlingarna.

Referenser

Externa länkar 
Diktsamlingen För trädets skull på Karin Boye Sällskapets webbplats
 För trädets skull på Litteraturbanken

Skönlitteratur 1935
Diktsamlingar av Karin Boye
Guy of Gisburne

Sir Guy of Gisburne (ibland även Guy of Gisborne) är en av Robin Hoods huvudfiender i de gamla legenderna kring den medeltide hjälten som tog från de rika och gav till de fattiga.

Litterära figurer kring Robin Hood
Judi Trott

Judi Trott är en brittisk skådespelerska, född den 11 november 1962 i Plymouth, England. Trott studerade dans vid The Royal Ballet School i England och började sin karriär som balettdansös. Hon studerade senare till skådespelerska vid The London Studio Centre. Hon blev enormt känd i flera delar av världen under mitten av 1980-talet, då hon spelade Lady Marion i den populära brittiska Tv-serien Robin av Sherwood (1984-1986).

Externa länkar
 

Brittiska skådespelare
Personer från Plymouth
Födda 1962
Kvinnor
Levande personer
Gullänget

Gullänget  är en stadsdel i Örnsköldsvik, ungefär tre kilometer från centrum. Stadsdelen var till en början uteslutande hemvist åt stora industrier, däribland välkända Hägglund och Söner AB (idag BAE Systems Hägglund). Idag har Gullänget expanderat till att bli ett småskaligt brukssamhälle där industrier beblandats med villaområdet och flerbostadshus. I befolkningsstatistiken presenterad av Örnsköldsviks kommun från 2017 uppges det att 4018 personer är bokförda på Gullängets postnummer (891 41, 42, 43)

Natur 
Gullänget är beläget mellan Åsberget och Höglandssjöarna, vilket innebär att man i området finner välbesökta vandringsleder och rekreationsplatser. Dessutom har Gullänget investerat i välutformade promenad- och cykelvägar som gör det enkelt att ta sig till Örnsköldsviks centrum.

Grundskolor 
I Gullängets närområde finns tre kommunala grundskolor, Ängetskolan, Höglandsskolan och Skärpeskolan.

Vård och omsorg 
Gullänget besitter en vårdcentral som är utrustad med mödravårds- och barnavårdscentral. I området finns dessutom ett vård- och omsorgsboende, Söränget, med 47 lägenheter. På Söränget erbjuds bingo, högläsning, lättare gymnastik, underhållning och andra aktiviteter.

Gullängets kyrka 
Gullängets kyrka invigdes år 1985 och är en distriktskyrka i Själevads församling, Härnösands stift.

Bussbyvallen 
Den anrika Bussbyvallen, med totalt fem fotbollsplaner, är hemmaarena för Gullängets egna Hägglunds IoFK, Hägglunds Idrotts- och fotbollsklubb. Klubben bildades 1935 med syfte att aktivera de anställda på Hägglund och Söner AB. Föreningen har därefter expanderat och rymmer idag även sporter som gymnastik, skidor och orientering. Enligt föreningens verksamhetsberättelse från 2017 uppges det att klubben sammanlagt har 553 medlemmar. 

Hägglunds IoFK har exporterat en rad elitidrottare. Malin Moström, Frida Östberg och Sofia Jakobsson - samtliga har varit spelare i det svenska damfotbollslandslaget - är några exempel på idrottare som härstammar från Hägglunds IoFK.

Hägglund och Söner AB 
Vad som har satt Gullänget på kartan är verkstadskoncernen Hägglund & Söner, idag uppköpt av brittiska BAE Systems AB, som genom stora exportframgångar av bland annat stridsfordon räknas som en av Örnsköldsviks kommuns största arbetsgivare (med 729 anställda år 2016). BAE Systems Hägglund hade år 2014 en omsättning på 2,2 miljarder svenska kronor.

Referenser

Noter 

Örnsköldsvik
George Baker

För musikern, se George Baker (musiker).

George Baker, född 1 april 1931 i Varna, Bulgarien, död 7 oktober 2011 i West Lavington, Wiltshire, var en brittisk skådespelare. 

Han var främst känd som Kommissarie Wexford i deckarserien med samma namn efter Ruth Rendells böcker. Han medverkade även i serier som Jag, Claudius och som genealogen Sir Hilary Bray i James Bond-filmen I hennes majestäts hemliga tjänst.

Filmografi 
 The Intruder (1953)
 The Woman for Joe (1955)
 The Ship that Died of Shame (1955)
 The Dam Busters (1955)
 The Extra Day (1956)
 The Feminine Touch (1956)
 A Hill in Korea (1956)
 These Dangerous Years (1957)
 No Time for Tears (1957)
 The Moonraker (1958)
 Tread Softly Stranger (1958)
 Lancelot and Guinevere (1963)
 The Finest Hours (1964)
 Curse of the Fly (1965)
 Mister Ten Per Cent (1967)
 Justine (1969)
 Goodbye, Mr. Chips (1969)
 I hennes majestäts hemliga tjänst (1969)
 The Executioner (1970 film) (1970)
 A Warm December (1973)
 Three for All (1975)
 Intimate Games (1975)
 Älskade spion (1977)
 The Thirty Nine Steps (1978)
 North Sea Hijack (1979)
 Hopscotch (1980)
 Time After Time (1986)
 Out of Order (1987)
 For Queen & Country (1988)
 Back to the Secret Garden (2001)
 Parineeta (2005)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Brittiska skådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Födda 1931
Avlidna 2011
Män
Eva-Marie Liffner

Eva-Marie Liffner, född den 26 september 1957 i Göteborg, är en prisbelönt svensk författare och journalist. Liffner har fokuserat sitt författarskap på historiska gåtor (hon vann Svenska Deckarakademins debutantpris 2001), och har blivit nominerad till Augustpriset två gånger 2003 och 2011.

Biografi
Eva-Marie Liffner föddes i Göteborg, där hon också växte upp. Hon studerade idé- och lärdomshistoria, litteraturvetenskap och arkeologi och tog sedan examen som journalist. Därefter har hon arbetat på Göteborgs-Tidningens kultursida.

Författarskap
Hon debuterade 2001 med romanen Camera som belönades med både Polonipriset och Flintyxan. De första två upplagorna sålde slut på några månader. Boken hade sitt ursprung i en resa som Liffner gjorde 1995 till Holland Park i London och kretsar kring gamla fotografier, pedofili och spiritism.

Hennes andra roman Imago kom ut 2003. Den nominerades till Augustpriset samma år.

Lacrimosa nominerades till  Augustpriset 2011 samt till Nordiska rådets litteraturpris 2012.

Bibliografi 
2001 – Camera (Natur & Kultur)
2003 – Imago (Natur & Kultur)
2006 – Drömmaren och sorgen (Natur & Kultur)
2011 – Lacrimosa (Natur & Kultur)
2016 – Blåst! (Natur & Kultur)
2019 – Vem kan segla (Natur & Kultur)

Priser och utmärkelser 
2001 – Debutant-diplomet
2001 – Polonipriset
2001 – Flintyxan
2003 – Wettergrens Bokollon
2003 – Stipendium ur Gerard Bonniers donationsfond
2011 – Ole och Ann-Marie Söderströms pris
2012 – Göteborgs-Postens litteraturpris

Recensioner 
Imago (Svenska Dagbladet 2003-09-15)
Drömmaren och sorgen (Svenska Dagbladet 2006-09-14)
Lacrimosa (Göteborgs-Posten 2011-09-01)
Lacrimosa (Expressen 2011-09-01)
Lacrimosa (Svenska Dagbladet 2011-09-03)
Intervju i samband med bokmässan 2011

Källor

Författarpresentation på YouTube

Svenska kriminalförfattare
Svenskspråkiga kriminalförfattare
Svenska romanförfattare
Svenskspråkiga romanförfattare
Födda 1957
Kvinnor
Levande personer
Författare från Göteborg
Projekt Kvinnliga huvudpersoner