kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Spelmanslag

Ett spelmanslag är en folkmusikgrupp av spelmän, vanligtvis med fiol som det dominerande instrumentet.  Det förekommer också lag med nyckelharpa som ledande instrument. Spelmanslag spelar vanligtvis låtar som är karakteristiska för sin del av Sverige. Spelmanslagen kan ses som såväl musikaliska som sociala sammanslutningar.

Historik
Fenomenet spelmanslag, att ett större antal spelmän organiserar sig i föreningsform och spelar tillsammans, började uppstå under 1930-talet. Exempel är Skånska spelmanslaget, bildat 1937 eller tidigare, och Dalaföreningens spelmanslag som bildades 1939 i Stockholm av dalkarlar boende där.  Att laget tar sitt namn efter den ort där de verkar, vanligen en socken, blev vanligt först under 1940-talet. Under 1940-talet spred sig fenomenet från Stockholm till bl.a. Dalarna.  Spelmanslag bildades i Hogdal 1943, Rättvik 1944, Transtrand och Mora 1945, Valö 1946, Härnösand och Stora Tuna 1947, Leksand och Malung 1948.  Rättvikslagets makalösa framgång med skivan Gärdeby gånglåt 1949 ledde till stor tillväxt av spelmanslag i början av 1950-talet, då många spelmanslag bildades i övriga delar av Sverige.

I en redogörelse för statistik om spelmanslag framgår att man kan urskilja tre typer av ensembler bland spelmanslagen skivor. 1) Det välordnade stråklaget, med massiv fiolklang, typ Rättviks spelmanslag med Gärdebylåten. 2) Allspelslaget med enklare låtar, där melodin stöds av bas och gitarr. 3) Danslaget, med stadig rytm, som var mer ovanligt på skiva men desto vanligare som verksamhet för lagen. Statistiken visar på 295 spelmanslag över landet 1983, men ett visst bortfall gör att kan anta att det fanns ytterligare ett femtiotal lag. Efter en nedgång på 1960-talet, bildades flera nya spelmanslag på 1970-talet, när den s.k. folkmusikvågen började, och intresset för folkmusik ökade markant.

Genom Matts Arnbergs försorg kom många av dalalagen att framträda i radio under 1950-talet. Arnberg menade att spelmanslagen var ett bra sätt att fostra radiopubliken att höra folkmusik som han annars ansåg vara för otillgänglig.  Programmen presenterades ofta av Knis Karl Aronsson från Leksand, även om det var lag från andra dalasocknar som spelade.

Framgångarna i radio och på skiva fick också motreaktioner. Några menade att folkmusiken var solistisk till sin natur, och masspelet fostrade medelmåttor. De syftade då främst på allspelet men även spelmanslagen berördes.

Från att från början främst ha spelat för en sittande publik, har nu de flesta lagen en viktig funktion som dansmusiker, både för gammaldans och bygdedans.

Spelmanslagen verkar annars i samma anda som salongsorkestrar och mässingsorkestrar gjorde vid slutet av 1800-talet, med konstmusikaliska arrangemang av folkmelodier som ideal. Det är inte så märkligt som det kan låta, eftersom många spelmän också är aktiva i den lokala orkesterföreningen, och är vana vid stämspel och arrangemang.

Källor

Svenska folkmusikgrupper
Vårruset

Vårruset är ett årligen återkommande löparlopp för kvinnor som anordnas i flera svenska städer. Loppet är fem kilometer långt. Loppet anordnades första gången 1989.

Referenser

Externa länkar 

Sportevenemang i Sverige
Återkommande sportevenemang med premiär 1989
Furubjers gård

Furubjers gård, eller Furbjärs, är en herrgård i Tingstäde socken på Gotland.

Gården omtalas första gången 1571, och upptas i revisionsboken 1653 som ett helt skattehemman om 8 marklej. Furubjers ägdes 1797–1822 av handelsmannen Christopher Gazelius, som lät uppföra den nuvarande huvudbyggnaden och även anlägga parken vid gården. 1856–1864 ägdes Furubjers av Henrik Rüffel som bland annat bedrev brännvinsbränning vid gården. Efter en brand gjorde han konkurs och Furubjers såldes till stadsmäklaren Hugo af Sandeberg, som 1867 sålde den vidare till F W Grubb och konsul J P Stare.

Gården var under lång tid en kronogård, dvs den ägdes av staten, och tjänade då periodvis som boställe åt olika framträdande befattningshavare på Gotland, till exempel för Per Gustaf Emil Poignant, vilken var landshövding på Gotland 1883-1900.

Furubjers egendom omfattade 1940 460 hektar jord varav 75 hektar åker.

Parken som omger gården och genomflyts av Furubjersån (vilken längre nedströms byter namn till Ireån) har under lång tid använts som festplats.

Källor

Från Gutabyggd 1999, Gotlands Hembygdsförbunds Förlag 1999

Externa länkar
http://runeberg.org/stf/1887/0021.html 
http://sv.wikisource.org/wiki/Sida:%C3%96stg%C3%B6tars_minne.djvu/551
http://gutarforr.tingstade.com/index.php?option=com_content&task=view&id=525&Itemid=52

Herrgårdar på Gotland
Byggnader och anläggningar i Gotlands kommun
Rosenvinge

Rosenvinge (Miltochrista miniata) är en fjäril som tillhör familjen björnspinnare. Fjärilens vingbredd är 25-27 millimeter, framvingarna är gulröda till rosenfärgade med en rad svarta små fläckar och ett svart sicksackband på vingens yttre del. Bakvingarna är enfärgade och saknar svarta markeringar. Som larv lever den på lavar. Larven har en tät gråbrun behåring.

Utbredning 
I Sverige är rosenvingen sällsynt, spridda fynd av arten har gjorts från Skåne till Värmland.

Levnadssätt 
Rosenvingens habitat är lövskogar. Flygtiden är juli till augusti, övervintringen sker som larv. Förpuppningen sker på marken i en skyddande kokong.

Referenser 
 Naturhistoriska riksmuseet om rosenvinge

Externa länkar 

Björnspinnare
Gustaf Carlberg

Gustaf Carlberg, född 15 augusti 1856, död 24 november 1933, var en svensk trävaruhandlare och byggherre.
 
Carlberg kom under slutet av 1800-talet att bli framgångsrik i trävarubranschen. Han ägde bland annat Sandarne trävaruupplag och sedermera Örbyhusbrädgården vid Norra Bantorget i Stockholm från 1882. Åren 1890–
1914 drev han Örbyhus ångsåg.

Carlberg, som var son till en byggmästare, lät själv resa ett antal påkostade bostadshus i Stockholm vid tiden kring förra sekelskiftet. Bland annat byggdes det Carlbergska huset som numera går under namnet LO-borgen.

Carlberg gjorde sig känd för eftervärlden genom sina stora donationer. Uppsala universitet fick 350.000 kronor för att upprätta Emilia och Gustaf Carlbergs professur i idé- och lärdomshistoria, medan Röda Korset fick två miljoner för inrättandet av Lillsveds idrottsfolkhögskola på Värmdö. 

Gustaf Carlberg var far till Carl-Ernfrid Carlberg.

Referenser

Fotnoter

Män
Födda 1856
Avlidna 1933
Svenska donatorer
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Joaquín Blake

Joaquín Blake y Joyes, född 19 augusti 1759 i Málaga, död 27 april 1827 i Valladolid, var en spansk general av irländsk börd.

Biografi 
Blake fick vid spanjorernas resning mot det franska väldet 1808 av juntan i Galicien befälet över denna provins uppbåd och blev sedermera centraljuntans general i Aragonien och Valencia. Fast han inte vann några framgångar utnämndes han i oktober 1810 jämte Pedro Agar och Gabriel Císcar av cortes till regent. Blake var en oförskräckt och hederlig soldat samt god organisatör av folkuppbåden, men saknade all politisk begåvning och föredrog därför att ta överbefälet över hären, trots att en förening av detta med regentskapet stred mot författningen. Jämte William Beresford och Francisco Javier Castaños besegrade han i slaget vid Albuera 16 maj 1811 Jean-de-Dieu Soult, skickades sedermera att försvara Valencia mot Louis Gabriel Suchet, men tvangs efter hårdnackat motstånd kapitulera i januari 1812. Blake hölls därefter till 1814 i strängt fängelse i Vincennes.

Referenser

Noter

Källor 
 
 

Spanska generaler
Födda 1759
Avlidna 1827
Män
Personer från Malaga
April 2011



Händelser

25–28 april 
 Under tre dagar uppstår 362 tornador som sveper igenom i flera stater i södra USA, detta ses som ett av de värsta tornadoutbrotten i USA:s historia.

29 april 
 Prins William gifter sig med Kate Middleton.

Källor

Externa länkar
Copa Libertadores 2009

Copa Libertadores 2009 var 2009 års upplaga av Copa Libertadores, den femtionde upplagan av turneringen. Upplagan kallades "50 años de pasión" (50 år av passion). Turneringen spelades mellan den 27 januari och 15 juli och det vinnande laget blev Estudiantes från Argentina. Upplagan innehöll 38 lag från länderna som tillhör CONMEBOL samt Mexiko. Alla lag förutom Braislien, Ecuador och Argentina fick tre platser vardera. Brasilien och Argentina fick fem platser medan Ecuador fick fyra platser - tre ordinarie platser samt ytterligare en plats då det titelförsvarande laget, LDU Quito, var från Ecuador.

Estudiantes, vinnarna, fick spela i VM för klubblag 2009 och Recopa Sudamericana 2010.

Första omgången

Andra omgången 

Varje gruppvinnare samt tvåorna gick vidare till slutspelet.

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Grupp 5

Grupp 6

Grupp 7

Grupp 8

Slutspel 

Guadalajara och San Luis var tvungna att dra sig ur på grund av utbrottet av svininfluensan. De fick dock tillbaka platserna i åttondelsfinalerna under Copa Libertadores 2010 som kompensation för att de var tvungna att dra sig ur.

Slutspelsträd

Referenser
Allmänt

2009
Fotbollssäsongen 2009
2009 i Sydamerika
Johannes Duraeus

Johannes Duraeus, även känd som John Dury, född omkring 1595, död 1680, var en skotsk teolog.

Duraeus var först presbyterian och predikant vid en engelsk församling i Elbing (då under svensk överhöghet), sedan prästvigd i engelska episkopalkyrkan, och blev slutligen independent. Duraeus arbetade outtröttligt för union mellan de protestantiska kyrkorna. Under 30-åriga kriget uppvaktade han i Tyskland Gustav II Adolf och Axel Oxenstierna. 1636-38 uppehöll han sig i Sverige, där han kunde påräkna stöd för sina toleranstankar, bland annat hos drottning Kristinas lärare Johannes Matthiæ Gothus. De ledande ortodoxa teologerna nekade dock gemenskap på annan grund än Konkordieboken, och på prästeståndets begäran blev Duraeus utvisad. Duraeus strävanden hade föga framgång, vilket delvis berodde på hans bristande insikt i kyrkosamfundens egenart.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Skotska teologer
Alumner från Leidens universitet
Födda 1590-talet
Avlidna 1680
Män
Maj 2011



Händelser

1 maj 
 Svarta lådan tillhörande Air France-flygplanet, som kraschade natten till den 1 juni 2009, hittas av franska utredare djupt nere i ett område i Atlanten.

2 maj 
 Usama bin Ladin skjuts till döds av amerikanska trupper i Abbottabad i Pakistan.

3 maj 
 Konservativ seger i parlamentsvalet i Kanada 2011, det konservativa partiet får majoritet och socialdemokratiska NDP blir det näst största partiet. 
 En tromb drar in i Nya Zeeland över staden Auckland, fjorton personer skadas och minst en person dödas.
  En uppgörelse sker mellan företaget Saab och Kinas företag Hawtai, detta säkrar Saabs framtid. Saab ska finansieras av 150 miljoner euro och ska få komma in i den kinesiska marknaden. Avtalet skrotas senare mellan de två företagen den 12 maj.

4 maj 
 Arkitekturskolans byggnad i Stockholm brinner, detta är en av Stockholms största bränder de senaste åren.

7 maj 
 En folkomröstning om att förändra valsystemet sker i Storbritannien, nej-sidan vinner med 67,9 procent. Detta är ett stort bakslag för Liberaldemokraterna som velat förändra systemet till deras fördel.

8 maj 
 Våldsamma drabbningar sker mellan kristna och muslimer i Egypten, tolv människor dödas och över 230 skadas.

14 maj 
 Den 56:e upplagan av Eurovision Song Contest avgörs i Düsseldorf, Tyskland. Vinner gör Azerbajdzjans bidrag "Running Scared" med Ell & Nikki.

17 maj 
 Den brittiska drottningen Elizabeth II besöker Irland som första brittiska regent på hundra år.

18 maj 
 Handelsbanken i Flen rånas av fyra gärningsmän. Rånarna skjuter mot anländande polis som besvarar elden, innan rånarna flyr i en bil. Ett massivt polispådrag startar och helikoptrar samt Nationella insatsstyrkan deltar i sökandet efter gärningsmännen.

21 maj 
 Åsa Romson och Gustav Fridolin väljs till nya språkrör för Miljöpartiet de gröna.

26 maj 
 Den bosnienserbiske krigsförbrytaren Ratko Mladić grips.

Källor

Externa länkar
Juni 2011



Händelser

1 juni 
 Rymdfärjan Endeavour avslutar sitt sista uppdrag.

2 juni 
 Andris Bērziņš vinner presidentvalet i Lettland.

4 juni 
 Vulkanen Puyehue i Chile får ett utbrott, och lamslår flygtrafiken i Sydamerika, Nya Zeeland och Australien.

5 juni 
 Arabiska våren: Jemens president Ali Abdullah Saleh reser till Saudiarabien för behandling av en skada han fått vid attacken mot presidentpalatset. Demonstranter firar då makten övergår till vicepresident Abd al-Rab Mansur al-Hadi.

11 juni 
 En 22-årig man skjuts till döds och två andra, varav en 17-årig pojke allvarligt, skottskadas av två män på en moped i Åkersberga. Polisen misstänker att dådet var en uppgörelse inom droghandeln.

12 juni 
 Arabiska våren: Tusentals Syrier flyr till Turkiet då syriska soldater belägrar Jisr ash-Shugur.

13 juni 
 Vid en folkomröstning i Italien röstar en majoritet nej till återuppbyggnad av kärnkraften.

16 juni 
 ILO antar en internationell konvention om att hushållsanställda skall ges rätt till reglerade arbetsförhållanden och lön på det aktuella landets miniminivå.

17 juni 
 Centerpartiets partiledare Maud Olofsson meddelar att hon avgår vid partistämman i Åre i september 2011.

21 juni 
 Ban Ki-moon blir omvald som Förenta nationernas generalsekreterare.

Källor

Externa länkar
Envalirapasset

Envalirapasset, på katalanska Port d'Envalira, är ett pass i andorranska Pyrenéerna. Envalirapasset är den högsta punkt i området där det går en bilväg (2 409 meter) och det högsta pass i Europa som vid normala väderleksförhållanden är öppet för biltrafik hela året. Sedan 29 september 2002 kan trafik genom området undvika passet genom att ta Envaliratunneln som går på drygt 2000 meters höjd och är öppen för lätt trafik.

Tour de France har ett antal gånger passerat Envalirapasset, bland annat 1997 och 2003.

Bergspass i Andorra
Bergspassager i Tour de France
Agustín Durán

Agustín Durán, född 14 oktober 1789, död 1 december 1862, var en spansk litteraturforskare.

Efter en mycket viktig och uppmärksammad skrift om det spanska nationella dramat, publicerad i spanska akademins Memorias drog Durán fram i ljuset den äldre nationella diktningen, såväl episk som lyrisk och dramatisk, och utgav flera samlingar av denna litteratur, framför allt Romances castellanos anteriores al siglo 18 (5 band, 1828-32, sedan i Biblioteca de autores españoles 1916). Durán var en värdig föregångare till den berömde kritikern Marcelino Menéndez y Pelayo, som utgått från och fullföljt Duráns verk.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 

Spanska litteraturvetare
Litteraturvetare under 1800-talet
Spanska forskare under 1800-talet
Födda 1789
Avlidna 1862
Män
Svensk uppslagsbok
Elbogen Keramik

Elbogen Keramik var ett keramikföretag med verksamhet i Malmö från 1955 till 1982 då företaget lades ner. Elbogen koncentrerade sig på små och medelstora figuriner, dekorativa bruksföremål och en del väggreliefer. 

Elbogen Keramik tillverkade dekorativa handtillverkade figurer i oglaserad och glaserad keramik. De flesta är mellan 10 och 45 centimeter höga föreställande människor från olika perioder under 1900-talet, både barn och vuxna. Många av dem högtidsklädda i kostymer och klänningar vid livets olika högtider, exempelvis jultomtar, lucior och studenter. Några föreställer yrkesutövare, som snickare och musiker. Även olika etniska figurer, till exempel eskimåer. 

Vissa kvinnliga figurer saknar ansiktsdrag. Några kvinnofigurer har öppningar vid sina händer för att ge plats för blomsterarrangemang.

Det var både fast anställda och elever som skapade och utförde arbete. Kända signaturer är CE, CHM, Chris, CJ, EJ, EO, Fåk, JE, G-B.R, GP, h, LE, MH, MM, ML, SL, UL, VR, UT.

Vid signaturen finns oftast en stiliserad gavel på ett medeltida hus, en trappgavel. Ibland är gaveln halv. På vissa föremål står endast texten "Elbogen".

Källor
 http://www.signaturer.se/Sverige/elbogen.htm Stämplar och signaturer

Ej längre existerande svenska keramikföretag
Företag bildade 1955
Företag upplösta 1982
Von Aulæwill

von Aulæwill var en svensk adelsätt.

Ättens stamfader Johan Persson var från Gävle där han torde ha fötts i slutet av 1500-talet. Han blev 1609 befallningsman i Snevringe härad och avled 1634 i Köping. Till hustru ska han ha haft en dotter till Mårten Skilling. Deras son Peter Johansson Aulæwillus (död 1665) upptog släktnamnet. Han föddes på Hovgården i Munktorps socken och var 1653 rådman i Stockholm. Hans son Axel Aulæwill (1652-1728) var handelsborgmästare i Stockholm. Dennes första hustru var Anna Henriksdotter Karckman och den andra hustrun, som han gifte sig med samma år han blivit änkling 1709, änkan Helena Swebilia Adlerberg var dotter till ärkebiskopen Olaus Swebilius och Elisabeth Gyllenadler, som tidigare varit gift med superintendenten Jonas Laurentii Arnell varmed hon blev stammoder till den adliga ätten Arnell. Axel Aulæwill och hans båda hustrur är begravda i Riddarholmskyrkan.

I äktenskapet mellan Aulæwill och Karckman föddes Peter Aulæwill. Han var rådman i Stockholm 1712 och huvudstadens justitieborgmästare 1731.  Peter Aulæwill var gift med Anna Margareta Specht, dotter till handelsmannen Gerdt Specht. Peter  Aulæwill erhöll adliga privillegier 1719, och hans barn adlades igen 1751 för faderns förtjänster. Ätten introducerades 1750 på nummer 1951. Peter von Aulæwill fick tre söner, varav den mellersta, Fredrik von Aulæwill som var bankokommissarie var ogift. Hans bröder var Gerhard och Lars von Aulæwill. Hans dotter Katarina var gift med prosten i Köping Olof Tillæus.

Lars von Aulæwill var först volontär vid Fortifikationen och blev 1755 löjtnant. Han var gift med Fredrika Hammarsköld, men deras enda barn, Åke Filip, avled ett år gammal. Gerhard von Aulæwill började som konduktör vid Fortifikationen, blev 1740 adjutant vid Artilleriet, löjtnant där och sås småningom överstelöjtnant. Han var gift med sin kusin Anna Helena Arnell, dotter till presidenten i Bergskollegium Carl Arnell och Sara Axelsdotter Aulæwill. Deras enda dotter Sara Margareta von Aulæwill avled ogift 20 år gammal våren 1778. Hennes bror Per von Aulæwill var löjtnant vid Kungliga Livdrabanterna då han ogift drunknade den 13 augusti 1778 under en resa från Finland. Därmed dog ätten ut.

Källor
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor

Svenska adelsätter
Caranthir

Caranthir är en fiktiv karaktär i J.R.R Tolkiens bok Silmarillion. Han var den fjärde sonen till alven Fëanor och var även den tuffaste av hans bröder. Han kallades för "Caranthir den mörke". Hans namn på quenya är Morifinwë "Den mörke Finwë". Nerdanel gav honom modernamnet Carnistir, som betyder "Rödansikte".

Liksom de övriga av Fëanors söner var Caranthir bunden till en ed för att återfå sin fars Silmariller, som hade stulits av Morgoth. Denna ed togs av Fëanors alla sju bröder i Midgård under den Första Åldern, där de grundade olika exilvälden och förde krig mot Morgoths arméer. Men efteråt förde de krig mot andra alver, vilket ledde till att de förde förödelse över sig själva.

Caranthir var närvarande vid Alqualondë och även under skeppens bränning i Losgar. I Noldorprinsarnas råd vid Mithrim, efter Maedhros avgång, argumenterade han mot Angrod och tillrättavisades av Maedhros. Han hade lite tycke till Finarfins söner, vilka var hans kusiner. Caranthir följde med sin bror till östra Beleriand och byggde fästningar på berget Rerirs västra sluttningar. Caranthirs rike låg i Thargelion, och kallades ibland för Dor Caranthir (Caranthirs land). Hans boning låg på sjön Helevorns kuster. Efter Dagor Bragollach tog han till flykten åt söder till Amon Ereb med sin bror Amrod.

Caranthir övervakade dvärgarnas förbindelser genom hans riken och därigenom erhållit stora förmögenheter. Han var högmodig i handeln med Naugrim och därmed fanns det lite tycke mellan noldor och dvärgarna. Han räddade Haleth och hennes folk när de var bestormade av orcher. Han betraktade då människornas tapperhet och föreslog för Haleths folk att befria länderna i norr, men de vägrade och lämnade honom. Ulfangs folk svor trohet till honom och fick bosätta sig i Thargelion. Ulfangs son Uldor kom att förråda noldoralverna under Nírnaeth Arnoediad.

Caranthir dog tillsammans med sina bröder Celegorm och Curufin under det andra frände-dråpet – när Fëanors söner attackerade Menegroth för att göra anspråk på silmarillerna från alvkungen Dior.

Han kallades för Cranthor i De förlorade sagornas bok och Cranthir i de tidiga versionerna av Quenta Silmarillion. I en version av berättelsen så attackerade och krossade Caranthir dvärgarna på Nogrod efter deras plundring av Doriath.

Externa länkar 
Tolkien Gateway
The Encyclopedia of Arda
Wikia

Alver i Tolkiens värld

fr:Fils de Fëanor#Caranthir
pl:Lista Calaquendich#Caranthir
Infinity the Game

Infinity the Game (även Infinity: A Skirmish Game) är ett science fiction-figurspel producerat av Corvus Belli. Historien utspelar sig ungefär 175 år in i framtiden. Storleken på figurerna är 28 mm, och till skillnad från Warhammer kan spelarna agera flexibelt och vara involverade i spelet oavsett vems tur det är.

Externa länkar
Officiell webbplats

Figurspel
Ebbe Lidemark

Sven Ebbe Lidemark, ursprungligen Larsson, född 14 augusti 1927 i Frustuna församling, död 22 februari 2015 var en svensk arkitekt.

Liv och verk

Lidemark utexaminerades från KTH 1952 och fortsatte studierna på Kungliga Konsthögskolan 1958-1961. Han var anställd på Byggnadsstyrelsen i Stockholm och på Eglers stadsplanebyrå.

Lidemark har bland annat ritat Lida idrottskyrka i Botkyrka kommun som invigdes den 17 november 1957 och kapellet på Vässarö, invigd sommaren 1976. På Vässarö var han även verksam som arkitekt under 25 år. 1992 utkom hans skrift "Någonstans där ute i Ålands hav: Vässarö : kring människor".

År 2011 arbetade han också för att vattentornet i Gnesta, en jugendbyggnad från 1914, som stod oanvänt sedan 1970, skulle bevaras som en träffpunkt och ett kulturellt centrum.

Referenser

Externa länkar

Födda 1927
Avlidna 2015
Svenska arkitekter under 1900-talet
Män
Personer från Frustuna socken
Tiranas klocktorn

Tiranas klocktorn (albanska: Kulla e Sahatit në Tiranë) byggdes i Tirana, Albaniens huvudstad, år 1822. Klocktornet byggdes av Ethem Pasha, som även har byggt Et'hem Bey-moskén. Tornet består av 90 trappor som i en spiral leder upp till toppen. Tornet är 35 meter högt och var vid tiden då det byggdes Tiranas högsta byggnad.

Referenser

Noter 

Tirana
Sevärdheter i Albanien
Torn i Albanien
Klocktorn
Kram (bok)

Kram är en ungdomsroman av Hans-Eric Hellberg utgiven 1973 på Bonniers förlag.

Beskrivning
Boken väckte stor uppmärksamhet och kritiserades starkt eftersom den tog upp ungdomars sexualitet. Vissa scener i boken – som när den 13-årige Jonnie blir förförd av tre äldre tjejer – har närmast pornografiska inslag.

Jonnie och den jämnåriga Katarina är bokens huvudpersoner, och det är spänningen mellan dem som boken handlar om. Som så ofta hos Hellberg är han ganska blyg och hon betydligt tuffare. Kram blev den första boken i en serie som även innefattar böckerna Puss (1975), Love Love Love (1977), Älskar, älskar inte (1979) och Förbjudna tankar (1989).

Kram blev en försäljningsmässig succé, och Hellberg fick ta emot över 5 000 läsarbrev. Den är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009).

Utgåvor 
Hellberg, Hans-Eric (1973). Kys og kram, Høst & Søn, Köpenhamn.

Referenser

Noter

Allmänna källor

Externa länkar 
Kram på Projekt Runeberg

Svensk ungdomslitteratur
Litteratur 1973
Erotisk litteratur
Falsk jerikoros

Falsk jerikoros eller uppståndelseväxt (Selaginella lepidophylla, tidigare benämnd Lycopodium lepidophyllum) är en flerårig växt i familjen mosslummerväxter. Den falska jerikorosen, som är 8-10 cm hög, sluter vid brist av vatten ihop sig till en boll och kan överleva flera år av torka.. Om den sedan vattnas, slår den ut grenarna igen och är snart grön på nytt. Växten förekommer naturligt i södra USA och Mexiko, men odlas även som krukväxt i andra delar av världen.

Se även 
 Jerikoros (Anastatica hierochuntica)

Referenser

Externa länkar 

Mosslummerväxter
Fa Växtindex
Nordamerikas flora