kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jamie Ford

Jamie Ford, född 9 juli 1968 i Eureka, Kalifornien, är en amerikansk författare, vars debutroman Hotel on the Corner of Bitter and Sweet har vunnit en rad utnämningar och översatts till fler än 20 språk. Han har också givit ut en rad prisbelönta noveller.

Böcker utgivna på svenska
 Hotellet i hörnet av bitter och ljuv (2010)
 Dröm en liten dröm (2015)

Källor
Jamie Fords webbplats
Amazon

Män
Levande personer
Amerikanska författare
Födda 1968
Personer från Eureka, Kalifornien
Upphörda kommunvapen i Estland

Ett galleri över tidigare, numera upphörda kommunvapen i Estland. För Estlands nuvarande kommunvapen, se kommunvapen i Estland. Städer är markerade med fet stil.

Harjumaa (Harrien)

Hiiumaa (Dagö)

Ida-Virumaa (Östra Wierland)

Jõgevamaa

Järvamaa (Jerwen)

Läänemaa (Wiek)

Lääne-Virumaa (Västra Wierland)

Põlvamaa

Pärnumaa

Raplamaa

Saaremaa (Ösel)

Tartumaa

Valgamaa

Viljandimaa

Võrumaa

Se även 
Kommunvapen i Estland
Kommunvapen
Galleri över landskapsvapen i Estland
Heraldik

 
Heraldiska vapengallerier
Gardein

Gardein (en kombination av de engelska orden garden och protein, uttalas [gar'di:n]) är ett sortiment av växtbaserade livsmedelsprodukter med köttliknande struktur. De tillverkas av en blandning av soja-, vete- och ärtprotein, grönsaker och gryn (quinoa, amarantfrö, hirs och kamutvete). 

Gardein är fritt från kolesterol, transfetter och mättat fett; majoriteten av Gardeins produkter har låg fetthalt och samtliga är veganska.
Gardein finns tillgängligt i olika former och smaker, både färskt och fruset, i snabbköp och livsmedelsbutiker i USA, Storbritannien och Kanada. Produkterna tillverkas av Garden Protein International, ett företag i Vancouver, British Columbia som grundades 2003 och sedan 2014 ägs de av den amerikanska livsmedelsföretaget Pinnacle Foods.

Referenser

Externa länkar
gardein Officiell webbplats

Köttersättning
Hjulhammar

Hjulhammar är en svensk adelsätt.

Ättens stamfader är Staffan Bertilsson (död 1643) som kom från Tibble socken  i Uppland och blev ryttmästare. Hans båda söner Bertil och Nils Staffansson adlades år 1642 på namnet Hjulhammar och introducerades på nummer 302 år 1643. Bröderna fick dock olika sköldebrev. Dessa båda blev stamfäder för varsin gren av ätten.

Bertil Hjulhammars gren 

Bertil Staffansson (död 1643) var ryttmästare vid Upplands regemente till häst. Hans hustru, Brita Ikorn, var dotter till Erik Alfsson Ikorn och Ingeborg Thott af Skebo. Deras äldste son Mattias dömdes till döden för dråp men benådades, varpå han förförde en dotter till Erik Geete. Han fick inga barn. Tre andra söner var barnlösa, men tjänade kronan som militärer, varav en, Leonard Hjulhammar, var överste.

Släktgrenen fortlevde på svärdssidan med yngste sonen Gustaf Hjulhammar som var överstelöjtnant i Adelsfanan och överjägmästare. Han var gift två gånger men fick bara barn i sitt första äktenskap, med Christina Bure vars mor var en Thott af Skebo som hans mor. Deras äldste son Johan for till Turkiet och konverterade till islam. En yngre son Erik stupade vid slaget vid Poltava. Ätten fortlevde på svärdssidan med den yngste sonen major Leonard Gustaf Hjulhammar som var officer i greve Lewenhaupts värvade infanteri. Hans hustru, Elisabeth von Bergen, drunknade tillsammans med två sina äldsta sonsöner när hon flydde från Åland 1742.

Sistnämnda makar fick bara en son som förde ätten vidare, Carl Gustaf Hjulhammar, löjtnant i Adelsfanan och gift med Johanna Elisabeth Forbes af Lund vars mor var en Svinhufvud af Qvalstad. En yngre son till honom introducerades på Finlands riddarhus på nummer 29, men den finländska ätten är utslocknad.

Nils Staffanssons gren 
Nils Staffansson var major vid Östgötlands regemente till fots. Han var gift med Kjerstin Krabbe af Svaneby vars mor var en Ekeblad. En av deras döttrar med stammoder för den yngre grenen av Gyllenhammar. Den andra dottern blev den sista hustrun av ätten Gyllencornett. Ätten fortlevde på svärdssidan med den yngre sonen Lars Gyllenhammar till Eskilsö.

Källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 2
 Sveriges ridderskaps och adels kalender, årgång 1923
 Riddarhusets ätt- och vapendatabas
	

Svenska adelsätter
Bureätten
Bornemann

Bornemann eller von Bornemann är en gammal dansk patriciersläkt, vars äldsta kända medlem var rådmannen i Stege Heinrich Bornemann, som levde på 1500-talet.

Hans sonson, kammarsekreteraren hos kungarna Kristian IV och Fredrik III, Philip Julius Bornemann (1599-1652) hade bland många barn sönerna prof. jur., Højesteretsassessor Cosmus Bornemann (1637-92) och Själlands biskop Henrik Bornemann (1646-1710). Den sistnämndes dotter, Hedevig Margrete (1679-1749), änka efter översten Mathias Rosenørn, och sonson, Carl Rudolph Bornemann, som dog 18 år gammal, och som var son till generalauditør Hieronymus Bornemann (1680-1720), blev 14 december 1731 upptagna i den danska adeln.

Den nämnde professor var far till biskopen i Bergen Oluf Bornemann (1683-1747), vars son, konferensrådet och Højesteretsassessorn Vilhelm Hansen Bornemann (1731-1801), som var meddirektör vid Det Kongelige och medlem av den stora landbokommissionen, i sin tur hade sönerna Højesteretsjustitiarius Anker Vilhelm Frederik Bornemann (1763-1854) och major Cosmus Bornemann till Bjergbygaard (1768-1819), vilka bägge 9 juli 1811 upptogs i dansk adligt stånd, och från vilka släktens nu levande medlemmar härstammar.

Källor

Danska adelsätter
Danska släkter
Chiricahuaapacher

Chiricahuaapacher är ett nordamerikanskt indianfolk, som talar ett sydathabaskiskt språk och tillhör apacherna. Deras traditionella bosättningsområde var i sydvästra New Mexico, sydöstra Arizona, norra Sonora och Chihuahua i Mexiko. Idag tillhör en del indiannationen Fort Sill Apache Tribe, medan andra ingår i Mescalero Apache Tribe of the Mescalero Apache Reservation.

Demografi
Före 1850 kan chiricahuas ha haft en samlad befolkning på cirka 3 000 personer. För perioden 1866-1874 beräknas att det fanns något över 2 500 chiricahuas. 

Vid folkräkningen 2000 rapporterade 2 189 människor att de räknade de sig som helt eller delvis chiricahuas. Samtidigt rapporterade 311 att de räknade sig som helt eller delvis tillhörande eller härstammande från Fort Sill Apache.

Traditionella förhållanden 
Chiricahuas hade ett gemensamt språk och en gemensam kultur, men däremot saknades en övergripande social eller politisk gemenskap. Det fanns inte ens ett gemensamt apachisk namn för chiricahuas som helhet. Detta namn har tilldelats av utomstående och kommer från Chiricahuabergen i sydöstra Arizona. Första gången det användes var av den spanska kolonialadministrationen 1784. 

Chiricahua bestod av tre namngivna band:
 Det östra bandet, Čihéne, höll sig normalt väster om Rio Grande i New Mexico. Detta var chiricahuas nordligaste och östligaste band. Olika delar av detta band har kallats för: Mimbreños, Coppermine Apaches, Warm Spring Apaches och Mogollon Apaches. Till detta band hörde Geronimo och Mangas Coloradas.
 Det centrala bandet, Čókánén, fanns väster och söder om det östra bandet med centrum i bland annat Chiricahuabergen. En liten del av deras område befann sig söder om den nuvarande riksgränsen i Mexiko. Detta band eller delar av det har också kallats Cochise Apaches eftersom Cochise var en av deras mest framstående medlemmar.
 Det södra bandet, Ndéindaí, bodde huvudsakligen i nuvarande Mexiko. Detta band, eller delar av det, har även kallats Pinery Apaches och Bronco Apaches.

I populärkulturen
Stig Holmås bokserie om Åskans son utspelar sig hos chiricahuas, huvudpersonen växer upp hos Cochises band.

Litteratur
 D.C. Cole, The Chiricahua Apache, 1846-1876 : from war to reservation (Albuquerque : University of New Mexico Press, c1988).
Morris Edward Opler, An Apache life-way : the economic, social, and religious institutions of the Chiricahua Indians  (Lincoln : University of Nebraska Press, c1996).
H. Henrietta Stockel, Shame & endurance : the untold story of the Chiricahua Apache prisoners of war  (Tucson : University of Arizona Press, c2004).
H. Henrietta Stockel, Survival of the spirit : Chiricahua Apaches in captivity  (Reno : University of Nevada Press, c1993).
H. Henrietta Stockel, On the bloody road to Jesus : Christianity and the Chiricahua Apaches  (Albuquerque : University of New Mexico Press, c2004).
 John Anthony Turcheneske, Jr., The Chiricahua Apache prisoners of war : Fort Sill, 1894-1914 (Niwot : University Press of Colorado, c1997).

Referenser

Noter

Apacher
Jicarillaapacher

Jicarillaapacher är en nordamerikansk urbefolkning som talar ett sydathabaskiskt språk och tillhör den apachiska kulturgruppen. Deras traditionella bosättningsområde var i norra New Mexico och södra Colorado. Idag tillhör många indiannationen Jicarilla Apache Nation.

Demografi 
I början på 1900-talet bestod reservatsbefolkningen av cirka 800 Jicarilla. 

Vid folkräkningen 2000 rapporterade 3 500 människor att de räknade de sig som helt eller delvis Jicarilla.

Traditionella förhållanden 
Jicarillas traditionella kultur innehöll drag från tre kulturgrupper. Den grundläggande kulturen var apachisk, men den materiella kulturen och krigföringen pekade mot prärieindianerna, medan jordbrukskulturen och ritualväsendet pekade mot puebloindianerna. Bland Jicarilla fanns två inriktningar i livsstilen: dels ett halvbofast jordbruksliv, dels ett kringströvande jaktliv, där man jagade buffel på prärien men återvände till New Mexico på vintrarna för att handla och övervintra nära puebloindianerna.

Jicarilla bestod av två namngivna band:
 Oleros (krukmakarna), som följde den halvbofasta livsstilen.
Llaneros (präriefolket), som följde den kringströvande livsstilen.

Det fanns ingen kulturell eller språklig skillnad mellan dessa två band, enbart en geografisk; mellan norra och södra delen av bosättningsområdet.

Referenser

Vidare läsning
Veronica E. Velarde Tiller, The Jicarilla Apache Tribe : a history, 1846-1970  (Lincoln : University of Nebraska Press, c1983).
 H. Clyde Wilson, Jicarilla Apache political and economic structures (Berkeley : University of California Press, 1964).

Apacher
Lipanapacher

Lipanapacher är en nordamerikansk urbefolkning som talade ett sydathabaskiskt språk och tillhörde den apachiska kulturgruppen. Deras traditionella bosättningsområde var Texas, New Mexico, Colorado och de norra delarna av Chihuahua, Nuevo León, Coahuila, and Tamaulipas före 1600-talet. Idag bor de flesta i sydvästra Förenta Staterna i Texas, New Mexico and Arizona, samt tillsammans med Mescaleroapacherna på deras indianreservat i New Mexico. Några bor också i andra delar av USA, Kanada och Mexiko.

Demografi
En vetenskaplig uppskattning av hur många lipanapacher som fanns år 1700 ger antalet till cirka 6 000 personer i vad som idag är USA och Mexiko. På 1840-talet beräknades antalet lipanapacher norr om Rio Grande till omkring 1 000 personer.

Strider med Texas och USA tvingade lipanapacherna att fly från sitt bosättningsområde i Texas. En del flyttade till Mexiko, men de flesta bosatte sig på Mescaleroreservatet i New Mexico tillsammans med Mescalero och Chiricahuava. Vid mitten på 1900-talet tenderade därför lipanapacherna att assimileras av dessa och språket på reservatet hade blivit ett amalgam av apachiska dialekter, med Mescalero som dominerande inslag.

Vid den amerikanska folkräkningen 2000 rapporterade 208 människor att de räknade de sig som helt eller delvis Lipan.

Referenser

Litteratur
 Thomas A. Britten, The Lipan apaches : people of wind and lightning  (Albuquerque : University of New Mexico Press, c2009).
 Nancy McGown Minor, The light gray people : an ethno-history of the Lipan Apaches of Texas and northern Mexico  (Lanham, Md. : University Press of America, c2009).
 Thomas F. Schilz, The Lipan Apaches in Texas  (El Paso, Tex. : Texas Western Press, University of Texas at El Paso, c1987).

Apacher
Präriefolk
Mescaleroapacher

Mescaleroapacher är en nordamerikansk urbefolkning som talar ett sydathabaskiskt språk och tillhör den apachiska kulturgruppen. Deras traditionella bosättningsområde var i södra New Mexico. Idag tillhör många indiannationen Mescalero Apache Tribe of the Mescalero Apache Reservation.

Demografi
Före 1850 kan Mescaleros ha haft en samlad befolkning på cirka 2 500 till 3 000 personer. På 1890-talet fanns det bara ca 450 Mescaleros kvar. 

Vid folkräkningen 2000 rapporterade 7 027 människor att de räknade de sig som helt eller delvis Mescalero.

Traditionella förhållanden 
Mescaleros bosättningsområde kännetecknas av en serie bergskedjor, med toppar som når 4 000 meter över havet, åtskilda av dalar och platåer. I bergen är vintrarna hårda och odlingssäsongen kort, medan platåerna är heta och torra på somrarna. Området hade därför inget eller mycket lite jordbruk och en låg befolkningstäthet. Mescaleros gemenskap var baserat på språk, tro och kultur. Någon överordnad politisk organisation fanns inte. Det fanns inga hövdingar eller ledare som kunde tala för alla Mescaleros. Man skiljde mellan bergens och slättens folk, men det var snarare en geografisk än en organisatorisk beskrivning. Den lokala gruppen var den högsta organisationsformen..

Litteratur
 Harry W. Basehart, Mescalero Apache subsistence patterns and socio-political organization  (New York, Garland Pub. Inc., 1974).
 C. L. Sonnichsen, The Mescalero Apaches (Norman, University of Oklahoma Press, c1972).

Referenser

Apacher
Thomaston, Maine

Thomaston är en kommun (town) i Knox County i den amerikanska delstaten Maine, med en folkmängd, som uppgår till 3 748 invånare (2000). Den har enligt United States Census Bureau en area på 29,8 km².

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Thomaston Public Library

Orter i Maine
Knox County, Maine
Arcozelo

Arcozelo kan syfta på:

 Arcozelo - församling i kommunen Barcelos, Portugal
 Arcozelo - församling i kommunen Gouveia, Portugal
 Arcozelo - församling i kommunen Ponte de Lima, Portugal
 Arcozelo - församling i kommunen Vila Nova de Gaia, Portugal
 Arcozelo - församling i kommunen Vila Verde, Portugal
 Arcozelo das Maias - församling i kommunen Oliveira de Frades, Portugal
 Aldeia de Arcozelo eller Centro Cultural Paschoal Carlos Magno - Kulturcenter i Paty do Alferes, Rio de Janeiro, Brasilien, en historisk fazenda eller plantage som tillhörde Joaquim Teixeira de Castro

Se även
Arcozelos - församling i kommunen Moimenta da Beira
Nathan A. Farwell

Nathan Allen Farwell, född 24 februari 1812 i Unity, Maine, död 9 december 1893 i Rockland, Maine, var en amerikansk politiker. Han representerade delstaten Maine i USA:s senat 1864–1865.

Farwell studerade juridik och flyttade till Rockland. Han grundade försäkringsbolaget Rockland Marine Insurance Company och tjänstgjorde som verkställande direktör.

Farwell gick med i Republikanska partiet. Senator William P. Fessenden avgick 1864 och Farwell blev utnämnd till senaten. Han ställde inte upp för omval och efterträddes 1865 av företrädaren Fessenden.

Farwell avled 1893 och gravsattes på Achorn Cemetery i Rockland.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Maine
Amerikanska republikaner
Personer från Waldo County
Födda 1812
Avlidna 1893
Män
Unity, Maine

Unity är en kommun (town) i Waldo County i den amerikanska delstaten Maine med en yta av 108,3 km². Befolkningen år 2000 var 1 889 invånare.

Kända personer från Unity 
 Nathan A. Farwell, politiker

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
Orter i Maine
Waldo County
Thomaston, New York

Thomaston är en by i Nassau County i den amerikanska delstaten New York med en yta av 1,1 km² och en folkmängd, som uppgår till 2 607 invånare (2000). Thomaston ligger i staden North Hempstead på Long Islands nordkust.

Referenser 

Orter i delstaten New York
Nassau County, New York
Thomaston, Georgia

Thomaston är en stad i Upson County i den amerikanska delstaten Georgia med en yta av 23,8 km² och en folkmängd, som uppgår till 9 638 invånare (2006). Thomaston är administrativ huvudort i Upson County.

Källor

Orter i Georgia
Orter grundade 1825
Upson County
Prärieapacher

Prärieapacher - Plains Apache (tidigare även Kiowa Apache) är en nordamerikansk urbefolkning som talade ett sydathabaskiskt språk och tillhörde den apachiska kulturgruppen. Deras traditionella bosättningsområde var i de södra delarna av Great Plains. Under historisk tid var de allierade med Kiowa och ingick i deras stamkonfederation. Idag tillhör många indiannationen Apache Tribe of Oklahoma.

Demografi 
På 1860-talet fanns det minst 400-500 prärieapacher. År 1900 fanns det bara 173.

Vid folkräkningen 2000 rapporterade 644 människor att de räknade de sig som helt eller delvis tillhörande eller härstammande från Apache Tribe of Oklahoma.

Traditionella förhållanden 
Prärieapacherna förenade sig med Kiowa omkring år 1700. Kiowa och prärieapacher fick så mycket hästar att de kunde övergå till en buffeljagande präriekultur omkring 1725. Detta förändrade deras sociala struktur, så att skillnader i förmögenhet och status uppstod. En ledarskapshierarki bildades vilka skapade en enad stamkonfederation med gemensamma ceremonier och stamövergripande manssällskap. Prärieapacherna ingick som en av de sju understammarna i denna stamkonfederation. Trots detta nära förbund med Kiowa, som varade till reservatslivet började 1875, bibehöll prärieapacherna sin språkliga och sociokulturella identitet.

Litteratur 
 J. Gilbert McAllister, Kiowa-Apache social organization (Chicago, 1935).

Referenser 

Apacher
Präriefolk
Thomaston, Alabama

Thomaston är en småstad (town) i Marengo County i den amerikanska delstaten Alabama med en yta av 5,2 km² och en folkmängd, som uppgår till 383 invånare (2000).

I Thomaston finns den historiska skolbyggnaden från 1910 som har hört till Thomaston Colored Institute som var även känd som Thomaston Academy. Byggnaden upptogs år 2000 i National Register of Historic Places.

Källor

Orter i Alabama
Orter grundade 1892
Marengo County
Sponsrings- och Eventsverige

Sponsrings- och Eventsverige är en branschorganisation som företräder den svenska sponsrings- och evenemangsindustrin. Bland de drygt 300 medlemsföretagen ( april 2010) finns bland andra sponsorköpare, leverantörer och konsulter som arbetar med sponsring och event. Föreningen arbetar till exempel för att sätta branschstandard och driva branschfrågor i lagstiftning och medier.

Föreningen bildades som Sponsrings- och Eventföreningen år 2003 genom en sammanslagning av Sponsringsföreningen, som startade 1986, och Eventföreningen, som grundades 1998. 2017 bytte föreningen namn till Sponsrings- och Eventsverige och omriktade verksamheten till att vara mer av en branschorganisation.

Branschutmärkelser   
Föreningen delar årligen ut utmärkelsen Gyllene Hjulet till de bästa svenska projekten inom sponsrings och event. Priset delas ut i 13 kategorier till företag som på ett kreativt och effektivt sätt utnyttjat sponsring och/eller event för att nå sina kommunikativa och affärsmässiga mål. Gyllene Hjulet delades för första gången ut 1998.

Referenser

Branschorganisationer i Sverige
Bredsida

En bredsida är en militär term inom sjökrigföring, som åsyftar den totala och samtidiga eldkraften från en av de båda långsidorna på ett örlogsfartyg.

Segelfartyg 
Från början av 1500-talet fram till slutet av 1800-talet var krigsfartyg utrustade med långa rader av kanoner på vardera sidan av fartyget vilka riktades genom kanonportar. Eldgivning med samtliga kanoner på skeppets ena sida gick under benämningen "bredsida". Kanonerna hade vid denna tid relativt liten räckvidd, endast ett par hundra meter, och träffsäkerheten var låg. De större krigsfartygens tjocka träskrov av ek medförde, att det krävdes stora mängder samordnad eldkraft från nära håll för att åstadkomma betydande skada. Taktiken var därför att manövrera skeppet till ett avstånd inom kanonernas räckvidd för att kunna tillfoga motståndarskeppet så stor skada, att det sjönk eller kunde bordas.

Mått på eldkraft 
En bredsida används även som ett mått på den totala eldkraft hos ett krigsfartyg, som kan riktas mot ett och samma mål, något som traditionellt endast kunnat uppnås genom att fartygets ena långsida vänds mot målet. Bredsidans storlek beräknas genom summering av vikterna av den ammunition, som samtidigt kan avlossas från samtliga kanoner. Exempelvis har det amerikanska slagskeppet  nio kanoner i kanontorn, vilka samtliga kan riktas mot samma mål. Var och en av granaterna väger 1223 kg och vikten av samtliga nio kanoners ammunition blir därför 11 007 kg. Ett skepp som USS Iowa har således en bredsida på cirka 11 ton.

Referenser 
 Ericson Wolke, Lars & Hårdstedt, Martin, Svenska sjöslag. Medströms förlag, Stockholm. 
 Rodger, Nicholas A. M., The Safeguard of the Sea: A Naval History of Britain 660–1649. W.W. Norton & Company, New York. 1997. 
 Rodger, Nicholas A. M., "The Development of Broadside Gunnery, 1450–1650." Mariner's Mirror 82 (1996), s. 301–24.

Sjökrigföring
Ole Bornemann Bull (olika betydelser)

Ole Bornemann Bull kan syfta på:

* Ole Bornemann Bull (1810–1880), norsk violinist och kompositör
 Ole Bornemann Bull (1842–1916), norsk läkare
Ole Bornemann Bull

Ole Bornemann Bull, född den 31 augusti 1842 i Arendal, död den 10 april 1916, var en norsk läkare. Han var far till Anders Henrik Bull, Fredrik Rosing Bull och Jens Bull.

Bull avlade 1869 medicinsk ämbetsexamen. Redan under sin studietid valde han oftalmologin till specialitet och reste 1871 till Bergen för att studera ögonsjukdomar hos spetälska. Följande år studerade han oftalmiatrik vid Moorfields sjukhus och Oxfords universitet. Bull var 1873-1876 praktiserande läkare i Minneapolis, men återvände till Norge, var 1878-1881 reservläkare vid rikssjukhusets avdelning för hudsjuka och blev 1881 medicine doktor på en avhandling om De paa lues beroende pathologiske forandringer af øienbunden. Åren 1882-1885 var han universitetsstipendiat i oftalmologi. Originalteckningarna till sina vetenskapliga arbeten, en samling av 372 akvareller, som överallt väckte den största beundran, skänkte Bull till universitetet i Cambridge.

Bibliografi (i urval) 

 The leprous diseases of the eye (1873, i förening med G.A. Hansen)
 Menières sygdom (1877)
 Chromatoptometriske tabeller (1882)
 The ophtalmoscope and lues (1884)
 Tunghørte, døve og aandssvage (1887)
 Perimetrie (1895, belönad med kronprinsens guldmedalj)
 Ueber die Krankheiten der Retinalgefässe (1903)

Källor 
 

Norska läkare under 1800-talet
Norska läkare under 1900-talet
Norska forskare under 1800-talet
Norska forskare under 1900-talet
Personer från Arendal
Födda 1842
Avlidna 1916
Män
Ugglan
Alumner från Oxfords universitet
Alumner från universitetet i Oslo
Edvard Bull

Edvard Bull kan syfta på flera personer:

 Edvard Bull den äldre (1881-1932), norsk historiker och utrikesminister.
 Edvard Bull den yngre (1914-1986), norsk historiker.

 Edvard Isak Hambro Bull (1845-1925), norsk läkare
Edvard Hagerup Bull

Edvard Hagerup Bull kan syfta på:

* Edvard Hagerup Bull (1855-1938), norsk politiker  
 Edvard Hagerup Bull (1922-2012), norsk kompositör