kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jelabuga

Jelabuga (, : Alabuga) är en stad i Ryssland, ett stycke väster om Uralbergen. Den ligger i delrepubliken Tatarstan och hade 72 929 invånare i början av 2015.

Vänorter 
 Safranbolu, Turkiet
  Aleksin, Ryssland
  Berjozovskij, Ryssland
 Weilheim in Oberbayern, Tyskland

Källor

Orter i Tatarstan
Bordkanone BK 3,7

Bordkanone BK 3,7 var en tysk 37 mm automatkanon som användes under andra världskriget. Den var avsedd att användas mot både pansarfordon och flygplan och var baserad på 3,7 cm FlaK 43. Den monterades primärt i akankapslar under vingarna eller buken.

Användning 
Junkers Ju 87G-1 & G-2
Henschel Hs 129B-2
Messerschmitt Bf 110G-2

Se även 
Maschinenkanone MK 101
Maschinenkanone MK 103
Maschinenkanone MK 108

Automatkanoner
Tyska eldvapen under andra världskriget
Kullerbytta

En kullerbytta (från franskans culbuter "ramla baklänges", av cul "rumpa" och buter "snava") är en voltliknande rörelse där både händer och rygg vidrör marken innan man kommit tillbaka stående i ursprungspositionen. Tidigare var verbet kullerbyttera. Numera används istället slå en kullerbytta.

Se även
 Handvolt
 Hjulning

Gymnastik
Joseph Story

Joseph Story, född 18 september 1779, död 10 september 1845, var en amerikansk jurist.

År 1811 blev Story medlem av USA:s högsta domstol. Från 1829 var han tillika professor i juridik vid Harvarduniversitetet i Cambridge nära Boston. Story arbetade kraftigt på att göra högsta domstolens makt gällande över de enskilda staternas domstolar.

Hans Commentaries on the constitution of the United States (5:e upplagan 1891) och Commentaries on the conflict of laws (1834; 7:e upplagan 1872) betraktas i Amerika som klassiska verk. Hans Miscellaneous works utkom 1854. Life and letters of Joseph Story utgavs 1851 av sonen William Wetmore Story.

Källor 

Domare vid USA:s högsta domstol
Amerikanska professorer
Personer verksamma vid Harvard University
Jurister under 1800-talet
Amerikanska forskare under 1800-talet
Födda 1779
Avlidna 1845
Män
Ugglan
Dag Østerberg

Dag Østerberg född 9 november 1938, död 22 februari 2017, var en norsk sociolog och filosof.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Meta-sociologisk essä (1971)
 Makt och materiell (1977)
 Förståelseformer (1977)
 Sociologins nyckelbegrepp och deras ursprung (1978)
 Samhällsformationen (1984)
 Tolkande sociologi (1989)
 Jean-Paul Sartre (1995)
 Émile Durkheims samhällsteori (1996)
 Stadens illusioner (2000)
Sociologins nyckelbegrepp och deras ursprung (2021) Andra svenska upplagan. Bokförlaget Korpen

Priser och utmärkelser 
 Den norska akademiens pris 2002

Källor

Norska sociologer
Norska professorer
Födda 1938
Män
Avlidna 2017
Du går mig på nerverna … – analysera ännu mera!

Du går mig på nerverna … – analysera ännu mera! () är en amerikansk långfilm från 2002 i regi av Harold Ramis, med Robert De Niro, Billy Crystal, Lisa Kudrow och Joe Viterelli i rollerna. Filmen är uppföljare till Analysera mera.

Rollista

Externa länkar

Filmer 2002
Amerikanska komedifilmer
New York på film
Filmer i regi av Harold Ramis
Engelskspråkiga filmer
Maffiakomedifilmer
Amerikanska kriminalkomedier
City Slickers – Jakten på det försvunna leendet

City Slickers – Jakten på det försvunna leendet (originaltitel: City Slickers) är en amerikansk western-komedi från 1991 i regi av Ron Underwood, med Billy Crystal, Daniel Stern och Bruno Kirby i huvudrollerna. Filmen hade Sverigepremiär den 15 november 1991.

Handling 
Mitch Robbins (Billy Crystal) har precis fyllt 39 år och är mitt i en medelålderskris. Hans bästa vänner är Phil (Daniel Stern), som arbetar i sin svärfars butik och har ett hopplöst äktenskap, och Ed (Bruno Kirby) som är en framgångsrik affärsman och som nyligen gift sig. Trots sin framgång känner Ed att hans äktenskap är monotont och känner pressen från sin fru att skaffa barn. För att komma ifrån lite så bjuder Ed ofta sina vänner på olika äventyr som inte alltid uppskattas av Mitch. Men på Mitchs födelsedag har Ed och Phil en gemensam present till Mitch; två veckors boskapsdrivning för alla tre i New Mexico. Mitch accepterar gåvan och de tre reser till New Mexico för att "leka" cowboys under ett par veckor. Men väl framme stöter de på Curly Washburn (Jack Palance), en äkta och tuff cowboy av den gamla sorten.

Medverkande (i urval)

Om filmen 
 Jack Palance, som spelade Curly Washburn, erhöll en Oscar för bästa manliga biroll för sin insats i filmen.
 Filmen spelades in i Abiquiu, Nambe, Santa Clara och Santa Fe i New Mexico, Culver City och Los Angeles International Airport, Los Angeles i Kalifornien, New York, Durango i Colorado samt i Pamplona, Spanien.
 Berättelsen som Mitch Robbins (Billy Crystal) berättar om som sin "bästa dag", om att gå på en baseballmatch tillsammans med sin far och se New York Yankees, är en sann historia från Crystals egen barndom.
 Hästen som Billy Crystal rider på i filmen heter Beach Nut. Crystal gillade hästen så mycket att han köpte den efter filminspelningen. Och det är även samma häst som Crystal rider på i uppföljaren City Slickers II – Jakten på Curlys guld (1994).

Externa länkar 
 
 

Filmer 1991
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska westernfilmer
Los Angeles på film
New York på film
Colorado på film
New Mexico på film
Spanien på film
Ginna Lindberg

Gertrud Ginna Maria Lindberg , född 29 augusti 1966 i Stockholm, är en svensk journalist. Hon har arbetat på Sveriges Radios Ekoredaktion sedan 1992 och har tillhört dess utrikesredaktion sedan mitten av 1990-talet, bland annat som utrikeschef 2005-2007. Mellan augusti 2007 och januari 2013 var Lindberg Sveriges Radios korrespondent i Washington i USA, och hon efterträddes av Inger Arenander. 

Lindberg blev därefter programchef på Ekot, vilket bland annat innebar att hon ansvarade för program som P1-morgon, Studio ett, Konflikt, Godmorgon, världen! samt Ekots lördagsintervju. 

Mellan februari 2015 och augusti 2023 var Lindberg åter chef för Ekots utrikesredaktion. Hon tog initiativ till USA-podden som sände sitt första avsnitt den 3 februari 2016 (då under namnet USA-valpodden). Parallellt var hon Sveriges Radios USA-kommentator.

Från augusti 2023 är hon tillbaka som Sveriges Radios korrespondent i Washington DC.

Ginna Lindberg fick Radioakademins hederspris 2021 och Lukas Bonniers stora journalistpris 2022.

Källor 

Födda 1966
Svenska journalister under 1900-talet
Kvinnor
Utrikeskorrespondenter
Levande personer
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Svenska journalister under 2000-talet
Personer från Halmstad
Släng morsan av tåget

Släng morsan av tåget () är en amerikansk komedifilm från 1987 i regi av Danny DeVito. I huvudrollerna ses DeVito, Billy Crystal, Kim Greist och Anne Ramsey. Filmen är inspirerad av Hitchcock-thrillern Främlingar på tåg. Den hade biopremiär i USA den 11 december 1987.

Handling 
Larry Donner (Billy Crystal) är lärare på en skrivkurs. Han hatar sin exfru som gjort succé med hans manus. En av hans elever är Owen (Danny DeVito) som terroriseras av sin mor. Genom ett missförstånd tror Owen att han och Larry är överens om att mörda varandras plågoandar.

Rollista

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 
 
 

Amerikanska komedifilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska filmer 1987
Engelskspråkiga filmer
Järnväg på film
Amerikanska kriminalkomedier
Filmer om dysfunktionella familjer
Curt Roslund

Curt Roslund, född 2 mars 1930, död 5 januari 2013, var en svensk astronom. 

Roslund disputerade i astronomi år 1966 vid Lunds universitet, och verkade sedan som universitetslärare, huvudsakligen vid Chalmers tekniska högskola och Göteborgs universitet. Han reformerade astronomiundervisningen i Göteborg och skapade orienteringskurser som även studenter utan naturvetenskaplig bakgrund kunde läsa. Curt Roslund pensionerades 1995, och de astronomiska orienteringskurserna övertogs då och expanderades av Maria Sundin. 

Roslund har publicerat många populärvetenskapliga artiklar, bland annat i Forskning & Framsteg, om astronomins historia, arkeoastronomi, astrologi (kritiska artiklar), UFO (kritiska) och forna tiders astronomiska navigeringskonst. 

Han var även faktagranskare av manuskriptet till SVT:s julkalender Stjärnhuset år 1981.

Publikationer
Det stora guidebråket på Ales stenar, Curt Roslund & Jonathan Lindström, Folkvett 2002:2.
Av lysande stjärnstoft är jag kommen, självbiografi, 2007.

Källor

Externa länkar

Svenska astronomer under 1900-talet
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Alumner från Lunds universitet
Födda 1930
Avlidna 2013
Män
Pentago

Pentago är ett abstrakt strategispel som går ut på att få fem kulor i rad, och har sålunda vissa likheter med luffarschack. Det uppfanns av Tomas Flodén och distribueras av företaget Mindtwister Games AB. Pentago spelas vanligtvis av två spelare, som då använder vita respektive svarta glaskulor som spelpjäser, men det finns varianter avsedda för flera spelare.

Spelets gång 

I grundutförandet spelas spelet på en kvadratisk spelplan med 6×6 hål. Denna är i sin tur indelad i fyra brickor med vardera 3×3 hål. Ett drag består i att en spelare lägger en spelpjäs i något av planens 36 hål som inte redan är upptagen av en annan pjäs, och därefter vrider en av de fyra brickorna 90 grader med- eller moturs. Sedan är det motståndarens tur. Den spelare vinner, som först får minst fem av sina egna spelpjäser i rad, på en vågrät, lodrät eller diagonal linje. Om man fått fem brickor i rad redan efter att ha lagt ut sin spelpjäs, behöver man inte vrida på någon spelbricka. En redan lagd kula får inte tas bort, eller flyttas till ett annat hål. Om alla hål fyllts med kulor utan att någon spelare fått fem av sina kulor i rad, slutar partiet oavgjort.

Priser 
 Mensa Select 2006
 Game of the Year i Sverige (2005), Finland (2006) och Frankrike (2006)

Tävlingar 
Sedan 2006 spelas årligen svenska mästerskap i Pentago på Tekniska Museet i Stockholm. Först att vinna SM blev Mariann Larsson, som då erhöll en prissumma om 10 000 kronor.

Referenser

Fotnoter

Webbkällor 
 Officiell webbplats: Pentago – The mind twisting game
 Officiell webbplats för online-spel: Pentago Online
 Engelsk webbplats: Pentago – The mind twisting game 

Brädspel
Sällskapsspel
Spel med fullständig information
Berezivka

Berezivka ( ) är en stad i Odessa oblast i sydvästra Ukraina. Folkmängden uppgick till 9 753 invånare i början av 2012.

Referenser 

Städer i Ukraina
Orter i Odessa oblast
Monkstown, Antrim

Monkstown (iriska: Baile na Manach) är en förstad till Belfast i distriktet Newtownabbey och grevskapet Antrim i Nordirland, nära Jordanstown. Det kanadensiskägda företaget Nortel Networks har en fabrik i Monkstown. 

Orter i Antrim
Carroll County, Arkansas

Carroll County är ett administrativt område i delstaten Arkansas, USA. År 2010 hade countyt  27 446 invånare. De administrativa huvudorterna (county seat) är Berryville och Eureka Springs.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 655 km². 1 627 km² av den arean är land och 23 km²  är vatten.

Angränsande countyn 
 Stone County, Missouri  - nord 
 Taney County, Missouri  - nordöst 
 Boone County  - öst 
 Newton County  - sydöst 
 Madison County  - syd 
 Benton County  - väst 
 Barry County, Missouri  - nordväst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1833
Riksgäldsfullmäktige

Riksgäldsfullmäktige var tidigare (fram till 1989) benämningen på styrelsen för Riksgäldskontoret i Sverige. Dess ledamöter utsågs av riksdagen. Institutionen avskaffades 1989 i samband med att regeringen övertog ansvaret för Riksgäldskontoret.

Historia 
Riksgäldskontoret har sitt ursprung i det Riksens ständers kontor som inrättades 1719. Kontoret förvaltades ursprungligen av tre fullmäktige, utsedda av de tre högre stånden (adeln, prästerna och borgarna). År 1762 utökades antalet fullmäktige till sex. Vid riksdagarna kontrollerades Riksens ständers kontor av den så kallade kontorsdeputationen. Kontoret upphörde efter beslut vid riksdagen 1765, och arbetsuppgifterna överfördes på Statskontoret.

Riksgäldskontoret omorganiserades 1789 till ett ämbetsverk under riksdagen, då ständerna åtog sig ansvaret att förvalta rikets skuld (gäld). Som styrelse för Riksgäldskontoret fungerade ursprungligen nio av ständerna utsedda riksgäldsfullmäktige, varav tre utsågs av adeln och två vardera av de ofrälse stånden prästerna, borgarna och bönderna). Riksgäldsfullmäktige ersatte därmed den gamla riksgäldsdirektionen, som i olika organisationsformer funnits sedan 1719. Från och med 1792 utökades antalet till 12 fullmäktige i Riksgäldskontoret, då vart och ett av stånden utsåg tre fullmäktige. Denna ordning gällde sedan fram till representationsreformen 1866.

Från 1867 var ledamöterna sju till antalet och de utsågs för en ämbetstid av tre år genom att riksdagens båda kammare vid varje lagtima riksdag valde ett lika antal elektorer med fullmakt att utse styrelsen. Ordförande valdes särskilt. Av de övriga sex ledamöterna avgick två årligen.

Invalsproceduren till Riksgäldsfullmäktige ändrades i samband med införandet av enkammarriksdagen 1970.

I samband med att ansvaret för Riksgäldskontoret överfördes från riksdagen till regeringen 1989, avskaffades riksgäldsfullmäktige. Riksgälden leds idag av en styrelse vars ledamöter utses av regeringen.

Lista över ordförande 

1821–1821: Gustaf Fredrik Åkerhielm
1856–1856: Wilhelm Fredrik Tersmeden
1857–1865: Gustaf Sparre 
1867–1872: Henning Hamilton
1873–1874: Gustaf af Ugglas
1875–1889: Gustaf Åkerhielm
1890–1891: Erik Gustaf Boström
1893–1904: Frans Albert Anderson
1904–1916: Henrik Cavalli
1916–1925: Emil Kinander
1925–1941: Karl Hildebrand
1941–1952: Anders Örne
1952–1956: Herman Kling
1956–1959: Carl-Henrik Nordlander
1960–1965: Gösta Renlund
1965–1982: Lars Lindmark
1982–1989: Sven Heurgren

Se även 
 Riksbanksfullmäktige

Referenser 
 

Ej längre existerande svenska statliga myndigheter
Svenska statliga myndigheter bildade 1821
Svenska statliga myndigheter upplösta 1989
Ugglan
Hermann Bollé

Hermann Bollé, född i 18 oktober 1845 i Köln, död 17 april 1926 i Zagreb, var en arkitekt av fransk-tysk bakgrund. Bollé var specialiserad i kyrkoarkitektur och var verksam i Kroatien i större delen av sitt liv. Kanske mer än någon annan kom han som arkitekt att prägla det moderna Zagrebs utformning efter den stora jordbävningen 1880. Flera av stadens mest tongivande byggnader bär hans signatur.

Biografi  
Bollé föddes 1845 i Köln i dåvarande Preussen. Efter avslutade studier inom byggnadskonst arbetade han 1864-1867 i sin fars byggnadsfirma. 1867 började han arbeta för Heinrich Wiethases arkitektfirma som vid tiden stod bakom uppförandet av flera nygotiska byggnader i Köln.

1872 fick han arbete hos den välrenommerade wienska arkitekten Friedrich von Schmidt. I Wien studerade han arkitektur vid Wiens konstakademi och var bland annat delaktig i uppförandet av den österrikiska nationalbankens palats. Under en studieresa i Italien 1875-1876 bekantade han sig med den kroatiska biskopen Josip Juraj Strossmayer och målaren Izidor Kršnjavi. Mötet med de båda kroaterna skulle komma att förändra hans liv och yrkesbana. 1876 kom han till Đakovo, då en stad i den österrikisk-ungerska provinsen Kroatien-Slavonien, och byggnadsplatsen för den nya katedralen som hade projekterats av hans läromästare von Schmidt och Karl Rösner. Sedan Rösner avlidit fick Bollé ansvaret att slutföra bygget. Samma år fick han i uppdrag att övervaka restaureringen av sankt Markus kyrka i Zagreb som skedde enligt von Schmidts ritningar. Sedan von Schmidt 1876 även anförtrott honom restaureringen av Zagrebs domkyrka kom Bollé att bosätta sig permanent i Zagreb. Sedan Bollé bosatt sig i Zagreb anlitades han för allt fler projekt.

1892 grundade han den byggnadstekniska skolan i Zagreb vilken han kom att leda fram till sin pensionering 1914. Tillsammans med studenter från skolan kom han att delta i flera utställningar, däribland utställningen i Trieste 1882, Budapest 1885 och 1896 och Paris 1900, vid vilka han fick flera utmärkelser.             

Bollé avled 1926 i Zagreb och begravdes på Mirogojkyrkogården, tillika ett av hans projekt.

Byggnadsverk (urval) 
Đakovos domkyrka
Konst- och hantverksmuseet
Križevcis domkyrka
Mirogojkyrkogården
Zagrebs domkyrka

Källor

Noter 

Tyska arkitekter under 1800-talet
Kroatiska arkitekter
Födda 1845
Avlidna 1926
Män
Gravsatta på Mirogojkyrkogården
Personer i Kroatien under 1800-talet
Personer från Köln
Tage Sundkvist

Karl Rickard Tage Sundkvist (i riksdagen kallad Sundkvist i Katrineholm), född 25 januari 1925 i Floda församling, Södermanlands län, död 5 november 2008 i Västra Vingåkers församling, Södermanlands län, var en svensk lantbrukare, politiker (c) och ämbetsman. 

Sundkvist var riksdagsledamot 1965–1985. Han utsågs till riksgäldsfullmäktig 1979.

Referenser 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Centerpartiet
Svenska centerpartister
Personer från Floda socken, Södermanland
Födda 1925
Avlidna 2008
Män
Tongyong pinyin

Tongyong Pinyin (通用拼音, "universell användning [för att] stava ljud") är ett transkriptionssystem som officiellt använts i Republiken Kina på Taiwan. Transkriptionssystemet tillkom 2002 som en kompromiss efter en lång och segsliten debatt om att överge det ganska klumpiga Gwoyeu Romatzyh-systemet och det för utlänningar svårbegripliga zhuyin till förmån för Folkrepubliken Kinas officiella transkriptionssystem, Hanyu pinyin. Sedan 1 januari 2009 används systemet inte längre officiellt.

Motståndarna mot att införa hanyu pinyin hänvisade till den speciella politiska situationen mellan fastlandet och Taiwan samt att hanyu pinyin innehåller en del främmande bokstäver som inte är helt självklara hur de ska uttalas, till exempel x, z, zh och q.

Argumenten för att införa hanyu pinyin var att:

 Singapore och Malaysia övergått till hanyu pinyin (och förenklade tecken).
 de flesta utländska studenter undervisas i kinesiska (mandarin) med hjälp av hanyu pinyin.
 FN använder det i sina officiella dokument rörande de kinesiskaspråkiga områdena.

Tongyong Pinyin blev då en lösning till denna långdragna konflikt. Likheterna mellan hanyu pinyin och tongyong pinyin är tillräckligt stora för att inte skapa alltför stora problem för personer som lärt sig hanyu pinyin (Här listas skillnader och likheter mellan hanyu pinyin och tongyong pinyin.)

Förutom hur skillnader i hur vissa stavelser stavas så finns en skillnad i hur toner markeras: i hanyu pinyin sätts tonmarkeringen över den mest betonade vokalen i stavelsen medan i tongyong pinyin markeras tonen efter varje stavelse.

Nedan följer en exemplifierande tabell:

Bilder

Referenser 
 Johansson, Bengt. Kina-Taiwan - Risk för krig eller chans till fred. SNS Förlag, Stockholm, 2006. .

Kinesiska
Transkriptionssystem
WP:Projekt Kina
Jordsnylthumla

Jordsnylthumla (Bombus bohemicus) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) som tillhör undersläktet snylthumlor (Psithyrus).

Taxonomi 
Många auktoriteter har börjat räkna även den nordamerikanska humlan Bombus ashtoni till arten jordsnylthumla. DNA-analyser utförda av S. A. Cameron et al. verkar att bekräfta detta. Även IUCN betraktar numera (sedan 2014) Bombus ashtoni som en form av jordsnylthumla.

Beskrivning 
Jordsnylthumlans hona är mellan 18 och 20 millimeter lång, hanen 15 till 17 millimeter. Honan är övervägande svart med bred, gul krage och en vit bakkroppsspets. Tergit 3 till 5 är vithåriga, de två senare vanligtvis med insprängda svarta hår i mitten. Tergit 6 är kal utom på sidorna, där det finns mörka hår. Hanens färgteckning är mycket mer varierad: Han har en gul krage precis som honan. Dessutom är hjässan, bakre delen av mellankroppen och tergit 1 ofta gulhåriga. Även bakre delen av tergit 3 kan även ha gula hår, och det förekommer också individer ssom är vithåriga istället för gulhåriga. Melanistiska individer utan gul krage och större mängd svarta hår är inte ovanliga.  Hanens färger är generellt blekare än honans; det svarta har en gråaktig ton och det gula en beige.

Ekologi 
Arten snyltar på ljus jordhumla och troligtvis kragjordhumla. Honan kommer fram från övervintringen i april till maj, och uppsöker då ett mindre värdhumlebo där hon gömmer sig ett tag för att få samma lukt som boet. Hon övermannar eller dödar därefter värddrottningen, och övertar äggläggandet. Nya hanar och drottningar kommer i regel fram under juli till augusti. Dessa deltar inte i vården av avkomman, utan allt arbete utförs av de övertagna arbetarna. Humlan förekommer i både skog, odlad mark, ljunghedar, vägrenar, trädgårdar samt även tättbebyggda områden. 

Viktiga näringsväxter för båda könen är rosväxter som hallonsläktet och kransblommiga växter som timjan. Honan flyger även på  andra rosväxter som oxbär andra kransblommiga växter som sugor och lavendel, videväxter som sälg, korgblommiga växter som maskros och bergklint, ärtväxter som vitklöver, kinesträdsväxter som tysklönn samt slideväxter som stor ormrot, medan hanen också flyger på väddväxter som åkervädd och ängsvädd, korgblommiga växter som tistlar och klint, dunörtsväxter som mjölke, ljungväxter som ljung och klockljung, samt flockblommiga växter som mästerrot.

Utbredning 
Humlan finns i större delen av Europa, men är vanligast i den norra delen (i södra delarna av utbredningsområdet är den främst en bergsart), och österut genom norra Asien till Kina. Den förekommer även i Turkiet och norra Iran. Räknas Bombus ashtoni till denna art, finns jordsnylthumlan även i Nordamerika från tundran och tajgan i Alaska och Kanada till östra och mellanvästra USA.

I Sverige är humlan vanlig i hela landet utom i fjälltrakterna. I Finland har den framför allt påträffats i de södra delarna av landet, men förekommer även längre norrut. Arten är klassificerad som livskraftig i både Sverige och Finland.

Källor

Externa länkar 

Insekter i palearktiska regionen 
Humlor
Dietorelle

Dietorelle är ett sockerfritt godis sötat med bland annat neohesperidindihydrochalkon och acesulfam-K. Dietorelle erhålls i flera olika varianter som till exempel vingummin, hårda karameller och kolor, och finns i många olika smaker. Det är särskilt riktat till diabetiker och bantare. Dietorelle är ett ledande märke bland sockerfritt godis i Italien.

Katjes International förvärvade Cloetta Italien 2017, där Dietorelle var ett av varumärkena som ingick.

Referenser

Externa länkar 
Dietorelle. Cloetta. (arkiverad)

Godis
Lönndom

Lönndom kan ha flera betydelser, bl a är det ett gammallt uttryck för i hemlighet. Denna artikel handlar om musikgruppen Lönndom.

Lönndom var ett svenskt folk metal-/folkmusikband från Västerbotten. De två medlemmarna A. Pettersson sång, gitarr och basgitarr, samt S. Sandström på sång, slagverk och gitarr, spelade tidigare tillsammans i black metal-bandet Armagedda, som lades ner 2004, samma år som Lönndom bildades. Lönndoms första demo, Hågkomster från nordliga nejder, gavs ut samma år och återutgavs som EP av Eisenwald i april 2008 i en begränsad upplaga på 100 handnumrerade kopior.

Gruppens debutalbum Fälen från norr släpptes i juni 2007 och innehåller mestadels folkrock, men också spår med enbart vokal och stämmor. Det gavs ut av Nordvis Produktion och återutgavs av Eisenwald Tonschmiede år 2008 och återigen, som kassettband, av Adverse Order Music i mars 2010. I februari 2010 släpptes det andra fullängdsalbumet, Viddernas tolv kapitel på Eisenwald Tonschmiede.

Lönndoms musik kan beskrivas som vemodig och melankolisk men också med en hel del harmoni. Inspirationen kommer från Västerbottens och Lapplands väldiga ödemarker, och önskan att tolka folktron samt naturen är vad Lönndom bygger på.

Medlemmar
 A.Pettersson (Andreas Petterson aka "Gogol" och "AE") – sång, gitarr, basgitarr (2004–2014)
 S.Sandström (Stefan Sandström aka "Graav" och "Stoif") – sång, slagverk, gitarr (2004–2014)

Diskografi 
Studioalbum
 Fälen från norr (CD / LP), (2007)
 Viddernas tolv kapitel (CD), (2010)

EP
 Hågkomster från nordliga nejder (2008)
 Till Trevaren (2012)

Samlingsalbum
 Hågkomster från nordliga nejder & Norrskenritual (2010)

Källor

Externa länkar 

Kultur i Västerbotten
Kultur i Skellefteå kommun
Svenska musikgrupper
Svenska folkmusikgrupper
Svenska folk metal-grupper
Musikgrupper bildade 2004