kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bandstyltlöpare

Bandstyltlöpare (Cladorhynchus leucocephalus) är en fågel i familjen skärfläckor som förekommer i Australien. Den har ett unikt levnadssätt som påminner om flamingor.

Utseende och läte 
Bandstyltlöparen är en distinkt, mestadels vit vadarfågel med mycket långa ben, dock kortare än hos övriga styltlöpare. Kroppslängden är 35–43 cm. Vingarna är svarta och tvärs över bröstet syns ett kastanjebrunt band, som gett arten dess namn, som sträcker sig bakåt och blir mer brunsvart på buken. Ungfågeln saknar bandet på bröstet.

I flykten kontrasterar vit mantel och vita armpennor med svarta vingtäckare och handpennor, vingslagen är snabbare och mer klippande än hos andra skärfläckor och styltlöpare. De långa benen är orangeskära och näbben är tunn och rak eller något uppböjd. Lätet återges i engelsk litteratur som ett mjukt, skällande "chowk" eller "chowk-uk" som från flockar kan bilda en kakofoni.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i centrala och syd-centrala Australien. Den placeras som enda art i släktet Cladorhynchus. Trots sitt svenska trivialnamn är arten närmare släkt med skärfläckorna i Recurvirostra än med de äkta styltlöparna i Himantopus.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling som inte tros vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Skärfläckor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Australisk styltlöpare

Australisk styltlöpare (Himantopus leucocephalus) är en fågel i familjen skärfläckor inom ordningen vadarfåglar med omdiskuterad artstatus.

Kännetecken

Utseende 
Australisk styltlöpare är liksom alla styltlöpare en gracil vadarfågel med lång hals, litet huvud, tunn och rak näbb samt framför allt mycket långa, rosa ben; styltlöpare har näst efter flamingor fågelvärldens längsta ben i förhållande till kroppsstorleken. Den är mycket lik styltlöparen med vit undersida, svart ovansida, skära ben och svart näbb. Denna art har dock en ås av något längre, ofta resta, svarta fjädrar på baksidan av huvudet och övre delen av nacken som ibland formar ett nästan fullständigt halsband. I flykten är vingarna även något bredare. 

Fåglar på Nya Zeeland har något mer svart på nacken samt är lite avvikande i proportionerna (längre näbb och vingar, kortare ben). Detta tros vara ett resultat av hybridisering med svart styltlöpare. Könen är mycket lika, där honan är något brunare än hanen på mantel och skapularer.

Läten 
Lätena hos australisk styltlöpare är mycket lika styltlöparens, det vill säga bland annat gälla och upprepade "kjyck kjyck kjyck...", men är mjukare och mer nasala, som en leksakstrumpet.

Utbredning 
Fågeln förekommer från södra Sumatra och Java i Indonesien österut till Nya Guinea och söderut till Australien, Tasmanien och Nya Zeeland. Populationen i Nya Zeeland tros ha etablerats i början av 1800-talet. Vintertid påträffas den norrut till Filippinerna, Stora Sundaöarna och Sulawesi, och till och med så långt bort som till Sri Lanka. Tillfälligt har den påträffats i Japan.

Systematik 
Australisk styltlöpare behandlas ofta tillsammans med amerikansk styltlöpare (Himantopus mexicanus) och den sydamerikanska arten vitkronad styltlöpare (H. melanurus) som en del av styltlöparen (Himantopus himantopus), bland annat av Birdlife International och internationella naturvårdsunionen IUCN. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Eftersom IUCN inte anser den vara en egen art har dess hotstatus inte utvärderats.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Skärfläckor
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Svart styltlöpare

Svart styltlöpare (Himantopus novaezelandiae) är en akut hotad fågel i familjen skärfläckor som är endemisk för Nya Zeeland.

Utbredning 
Svart styltlöpare förekommer enbart i Nya Zeeland, där den tidigare var vida spridd på både Nordön och Sydön. Idag återstår en spillra i på Sydön, i övre Waitakidalen. Populationen är stationär, men ett litet antal individer har setts i andra delar av Nya Zeeland.

Utseende 
Svart styltlöpare är som namnet avslöjar helt enkelt en styltlöpare som är helsvart. Den är 40 centimeter lång med svart lång och tunn näbb med väldigt långa röda ben. Ungfågeln har vitt bröst, hals och huvud en svart fläck runt ögat. Den hybridiserar med australisk styltlöpare vars resulterande ankomma kan variera mycket, men har längre näbb och kortare ben. Jämfört med rena juveniler har hybrider alltid något svart på buken. Lätet är ett högfrekvent monotont gläfsande.

Status och hot 
Arten har minskat i antal under lång tid till följd av predation från invasiva djurarter som katt, hermelin, tamiller och brunråtta, men också australisk kärrhök och kelptrut, men också på grund av habitatförlust när våtmarker omvandlats till jordbruksmark. 1981 var beståndet nere i endast 23 individer. 

Efter en intensivt arbete med utplantering av fåglar födda i fångenskap har beståndet ökat och beståndet bestod 2016 av 93 individer. Av dessa häckar 25 par, men endast 19 får ungar. Hybridisering med australisk styltlöpare var tidigare ett stort problem, men idag anses det finnas färre än fem hybrider kvar. 

Populationen är fortfarande i hög grad beroende av uppfödning i fångenskap för sin överlevnad, och detta tros fortsätta tills en predatorfri levnadsmiljö skapats för fågeln. Endast en individ i populationen har kläckts i det vilda. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som akut hotad.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection

Styltlöpare och skärfläckor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Nya Zeeland
Amerikansk skärfläcka

Amerikansk skärfläcka (Recurvirostra americana) är en fågel i familjen skärfläckor, den enda i familjen med säsongsmässigt olika fjäderdräkter.

Utseende och läte 
Amerikansk skärfläcka är en 41-51 cm lång vadarfågel, liksom övriga skärfläckor huvudsakligen brokigt svartvit med en tunn, svart och typiskt uppsvängd näbb. Denna art är dock jämförelsevis långbent och har unikt för släktet olika dräkter under och utanför häckningstid. I häckningsdräkt har den orangebrun huvud och hals, något ljusare i ansiktet, övergående i vitt på ryggen och bröstet. På yttre skapularerna och inre täckarna syns ett smalt vitt band. Utanför häckningstid är den istället mycket ljust grå på huvud och hals, nästan vitt på håll. 

I flykten verkar vingovansidan mörk, med mörka handpennetäckare samt brett med svart på vingspetsarna och i ett band på täckarna. Vingundersidan är mycket ljusare, med mörka handpennor. Könen liknar varandra, men hanen har typiskt en längre och rakare näbb än honan. 

Lätet beskrivs som ett "kleet" eller "kluit", tvåstavigt som kontaktläte men mer enstavigt när fågeln är upprörd.

Utbredning och systematik 
Fågeln häckar från södra Kanada till norra Mexiko och övervintrar från södra USA till Costa Rica och Kuba. Tillfälligt har den påträffats på Bermuda och Grönland, dock olikt nästan alla andra amerikanska vadarfåglar ännu ej i Europa.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling som inte tros vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Skärfläckor
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen
Bessay-sur-Allier

Bessay-sur-Allier är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Neuilly-le-Réal som ligger i arrondissementet Moulins. År  hade Bessay-sur-Allier  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Bessay-sur-Allier

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Andinsk skärfläcka

Andinsk skärfläcka (Recurvirostra andina) är en sydamerikansk fågel i familjen skärfläckor inom ordningen vadarfåglar. Den förekommer i Anderna från centrala Peru till norra Chile. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende 
Andinsk skärfläcka är en 43–48 centimeter lång vadarfågel, jämnstor med amerikansk skärfläcka (Recurvirostra americana). Huvud, hals, undersida och övergump är alla vita, medan rygg, vingar och stjärt är svarta. Den har liksom de övriga skärfläckearterna en tunn, svart och typiskt uppsvängd näbb. Benen är dock kortare än hos de andra skärfläckorna. Könen är lika och ungfågelns dräkt är inte beskriven. Färgmässigt liknar den vitkronad styltlöpare (Himantopus melanurus) som den delar miljö med, men denna har mycket långa röda ben och rak näbb.

Läte 
Lätena liknar övriga skärfläckearter, det mest typiska ett tvåstavigt skällande "kluut-kluut" eller fylligare, stigande och nsala "kwip...kwip...kwip...". Även låga stönande ljud har rapporterats.

Utbredning och systematik 
Fågeln häckar i Anderna från centrala Peru (Junín) söderut genom västra Bolivia till norra Chile (Atacama) och nordvästra Argentina (Catamarca). Den återfinns på mellan 3600 och 4500 meters höjd. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Arten häckar nära grunda och helst salta sjöar i Anderna, ofta i små grupper. Äggläggning sker åtminstone i januari. Den är ingen flyttfågel, men rör sig till något lägre nivåer utanför häckningstid. Arten födosöker i grunt vatten och sveper karakteristiskt näbben från sida till sida på jakt efter kräftdjur och insekter.

Status 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig.

Referenser

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Skärfläckor
Fåglar i neotropiska regionen
Australisk skärfläcka

Australisk skärfläcka (Recurvirostra novaehollandiae) är en fågel i familjen skärfläckor inom ordningen vadarfåglar.

Utseende och läten 
Australisk skärfläcka är 43–45 centimeter lång gracil vadare med den för släktet mycket typiska uppsvängda näbben. Huvud och hals är djupt kastanjebruna, med en smal vit ögonring och rödbrun iris. Armtäckarna och handpennorna är svarta medan resten av fjäderdräkten är vit. Näbben är svart, benen blekt blågrå. Könen är lika och arten har samma utseende året om. Lätet har beskrivits som ett gläfsande och flockar i flykten låter lite som skällande hundar.

Utbredning och systematik 
Den förekommer lokalt i Australien men vandrar tillfälligt också till Tasmanien och Nya Zeeland. Den har även påträffats i Indonesien. En studie i genetik och morfologi från 2004 visar att den är närmast släkt med amerikansk skärfläcka (Recurvirostra americana) och andinsk skärfläcka (Recurvirostra andina).

Levnadssätt
Liksom många vattenlevande fåglar i Australien lever australisk skärfläcka ett nomadiskt liv som byter område efter tillgång på vatten. Den föredrar salt- eller bräckvatten och ses i grunda våtmarker eller vid dyiga flodmynningar.

Föda 
Australisk skärfläcka är en social fågel året runt och ses ofta tillsammans med australisk styltlöpare (Himantopus leucocephalus). Den lever av små ryggradslösa djur som den fångar genom att svepa med sin uppåtböjda näbb genom vattnet och underliggande gyttja. Olikt andra vadarfåglar kan den även ses tippa som en and.

Häckning 
Den häckar i lösa och relativt små kolonier, huvudsakligen mellan augusti och november, framför allt efter regn i våtmarker i inre delen av sydvästra Australien, men även vid Port Phillip Bay utanför Melbourne. Inför häckningen ses paret utöva ceremonier genom att korsa varandras näbbar och utföra bugande danser.  

Boet är en uppskrapad grov fodrad med havsfänkål eller liknande växtlighet. Den lägger vanligt fyra, ibland tre, blekbruna sepiafläckade ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Skärfläckor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Besson, Allier

Besson är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Souvigny som ligger i arrondissementet Moulins. År  hade Besson  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Besson

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Sigfrid Leijonhufvud

Carl Erik Sigfrid Leijonhufvud, född 6 september 1939, död 7 maj 2021 i Solna distrikt i Stockholms län, var en svensk friherre, journalist och författare.

Han var ledarskribent i Expressen 1976–1985 och chefredaktör för Nerikes Allehanda 1985–1987. Han var därefter anställd på Svenska Dagbladet i två omgångar, som debattredaktör och skribent för analyser av politik och näringsliv. Som journalist arbetade han även som frilans och på Dagens Nyheter. Han var politiskt sakkunnig för Kristdemokraterna, först i riksdagskansliet 2002–2006, därefter 2006–2010 i Finansdepartementet.

Från 1992 var han gift med juristen professor Madeleine Leijonhufvud (1942–2018). Han avled 2021 i sviterna av covid-19. Makarna Leijonhufvud är begravda på Solna kyrkogård.

Bibliografi
 1976 – 
 1979 – 
 1994 – 
 2002 – 
 2003 – 
 2004 –

Referenser 

Svenska författare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Expressen
Sigfrid
Gravsatta på Solna kyrkogård
Män
Födda 1939
Avlidna 2021
Personer som avlidit av covid-19
Bézenet

Bézenet är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Montmarault som ligger i arrondissementet Montluçon. År  hade Bézenet  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Bézenet

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Rallbeckasin

Rallbeckasin (Rostratula benghalensis) är en vadarfågel, en av tre arter i familjen rallbeckasiner. Den är en av få fågelarter som har omvänd könsordning, där den praktfulla honan uppvaktar hanen, som är den som ruvar äggen.

Kännetecken

Utseende 
Rallbeckasinen gör skäl för sitt namn genom att bete sig som en rall men ha drag av en beckasin. Den är jämnstor med enkelbeckasinen (23-26 cm), men ser sig trögare och tyngre ut i flykten. Vingarna är trubbiga och breda, och tårna sticker ut utanför spetsen på stjärten. Näbben är rätt tjock, förhållandevis kort, ljus och något nedåtböjd. På båda könen syns mycket tydliga gulbeige band som går från bröstsidan, över skuldran och bakåt över vingen.

Könen skiljer sig åt, där honan är praktfullare än hanen. Från strupen till övre delen av bröstet är den rödbrun, medan buken är vit. Den är vidare grönaktig ovan med ett vitt streck bakom ögat. Hanen är istället gråbrun på strupe, hals och bröst. Ovansidan är brungrön, vingtäckarna tvärfläckade i beige.

Läte 
Honan har en morkullelik spelflykt varvid hon yttrar ett hoande, dämpat "koot".

Utbredning och systematik 
Rallbeckasinen förekommer lokalt i Afrika, på Madagaskar och i den orientaliska regionen, så långt österut som till Sulawesi. Den har även noterats som tillfällig gäst i Afghanistan, Iran, Irak, Jordanien, Oman och Jemen samt i Sydkorea.

Australisk rallbeckasin (Rostratula australis) har under perioder behandlats som en underart till rallbeckasin men kategoriseras idag som en egen art. Inga underarter finns i övrigt noterade för rallbeckasinen.

Levnadssätt
Rallbeckasinen häckar i träsk, vid gölar och kanaler med högvuxen växtlighet och håller sig ofta dold i växtligheten, aktiv huvudsakligen nattetid. Den är en av få fågelarter som uppvisar omvänd könsordning, vilket innebär att det är honan som har den färggrannare fjäderdräkten och som uppvaktar hanarna, konkurrerar om boplatser och försvarar sitt bo och sin hane aggressivt. Honan kan para sig med flera hanar under en häckningssäsong. Efter att honan lagt äggen, ofta fyra stycken, så är det den mer kamouflerade hanen som ruvar i ungefär tjugo dygn och sedan tar hand om ungarna.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Rallbeckasiner
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Billezois

Billezois är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Lapalisse som ligger i arrondissementet Vichy. År  hade Billezois  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Billezois

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Billy, Allier

Billy är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Varennes-sur-Allier som ligger i arrondissementet Vichy. År  hade Billy  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Billy

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Aucklandbeckasin

Aucklandbeckasin (Coenocorypha aucklandica) är en vadarfågel i familjen snäppor som förekommer i ögrupper kring Nya Zeeland.

Kännetecken

Utseende 
Aucklandbeckasinen är en liten (23 cm) och kompakt beckasin med mycket korta ben och en lång näbb som är något nedåtböjd längst ut. Näbben är brun och något nedåtböjd längst ut. Hjässan är längsbandad i svart och brunt eller rödbrunt. Resten av kroppen är fläckad i samma färger. Honan är större än hanen. Den skiljer sig från snaresbeckasinen genom längre näbb, obandad bukmitt och djupare rödbrun ovansida, medan mindre chathambeckasinen är mycket mindre. Inga av dessa förekommer dock i aucklandbeckasinens utbredningsområde.

Läte 
Hanen har ett revirläte som består av en serie vibrerande toner. Den skapar också likt andra beckasiner ett läte i spelflykt när de yttre stjärtpennorna vibrerar i luften, likt ett passerande jetplan eller kedja som sänks ner i en båt.

Utbredning och systematik 
Aucklandbeckasinen förekommer i ögrupper kring Nya Zeeland. Trots namnet förekommer den inte bara i Aucklandöarna. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Coenocorypha aucklandica aucklandica – förekommer i Aucklandöarna
 Coenocorypha aucklandica meinertzhagenae – förekommer i Antipodöarna
 Coenocorypha aucklandica perseverance – förekommer i Campbellöarna

Tidigare behandlades snaresbeckasinen (Coenocorypha huegeli), mindre chathambeckasin (C. pusilla) samt de båda utdöda arterna nordöbeckasin (C. barrierensis) och sydöbeckasin (C. iredalei) som underarter till aucklandbeckasinen. Numera urskiljs de dock vanligen som skilda arter, alternativt att iredalei och barrierensis behandlas som underarter till huegeli.

Levnadssätt 
Aucklandbeckasinen föredrar områden med tät markvegetation där den livnär sig på en stor variation av ryggradslösa djur. Den häckar på marken och lägger generellt ägg från mitten av august till april, med nominatformen från slutet av september till januari och meinertzhagenae från mitten av augusti till början av november.

Status och hot 
I ett historiskt perspektiv har aucklandbeckasinen minskat kraftigt i antal och försvunnit från stora delar av sitt utbredningsområde, huvudsakligen på grund av predation från invasiva arter. Idag återfinns den på några få predatorfria öar och beståndet anses vara stabilt. Med tanke på det begränsade utbredningsområdet kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN den dock som nära hotad (NT). Världspopulationen uppskattas preliminärt till 20 000–50 000 vuxna individer.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Snäppor
Fåglar i australiska regionen
Biozat

Biozat är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Gannat som ligger i arrondissementet Vichy. År  hade Biozat  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Biozat

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Mindre chathambeckasin

Mindre chathambeckasin (Coenocorypha pusilla) är en fågel i familjen snäppor inom ordningen vadarfåglar.

Utseende 
Mindre chathambeckasinen är en liten (19–20 cm) och kompakt beckasin med korta ben och gräddvitt på nedre delen av bröstet och buken. Den är mindre än mycket lika aucklandbeckasinen. Vidare är den ljusare och i mindre utsträckning bandad och fläckad undertill. Näbben är även mindre och kortare.

Utbredning och systematik 
Fågeln är endemisk för Chathamöarna utanför Nya Zeeland där den förekommer på öarna Rangitara, Mangere och Star Keys. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som sårbar med tanke på det mycket begränsande utbredningsområdet på endast fyra predatorfria öar. Risken är stor att en oavsiktlig införsel av en främmande art kan orsaka utrotning. Beståndet uppskattas till 1 800–2 200 vuxna individer och anses vara stabilt.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Snäppor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Chathamöarna
Bizeneuille

Bizeneuille är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Hérisson som ligger i arrondissementet Montluçon. År  hade Bizeneuille  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Bizeneuille

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
T.O.S: Terminate on Sight

T.O.S: Terminate on Sight är det andra studioalbumet av rapgruppen G-Unit. Det var gruppens första album på fem år, sedan deras senaste album Beg for Mercy.  Titeln på albumet var ursprungligen Shoot to Kill och senare Lock & Load, fast det slutgiltiga namnet blev Terminate on Sight. Albumet var ursprungligen planerad att släppas den 24 juni 2008, men släpptes istället den 1 juli.

Låtlista

Referenser 

Musikalbum 2008