kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Joséphin Péladan

Joséphin Péladan, född 28 mars 1859 i Lyon, död 27 juni 1918 i Neuilly-sur-Seine, var en fransk författare och konstnär.

Biografi 
Péladan började 1881 som konsthistoriker med en studie över Rembrandt. Han ställde sig efter återkomsten från en resa i Italien 1882 vid Jules Barbey d'Aurevillys sida som slagfärdig bekämpare av naturalismen och påbörjade med Le Vice suprême 1884 en serie om 20 romaner, som tillsammans med ett 30-tal teoretiska skrifter hade för avsikt att via på den latinska rasens förfall som följd av att man avhänt sig den kyrkliga och politiska makten. Bland hans teoretiska skrifter märks särskilt L'art idéaliste et mystique (1894, andra upplagan 1911 tillägnades Oscar II).

Tillsammans med Stanislas de Guaita arbetade Péladan även för återupprättandet av den gamla orientaliska magin, i vilken han såg kristendomens direkta förelöpare. Han instiftade 1893 Rosenkreuzorden och titulerade sig från 1893 och några år framåt Le Sâr, som förment ättling till de babylonska kungarna. Péladan verkade, genom fantastiska konstsalonger och teaterföreställningar, på en gång för grekisk antik och italiensk renässans, för romersk-katolska kyrkan och för Richard Wagner. Péladan utövade under 1890-talet ett ganska betydande inflytande på bland andra August Strindberg.

Péladan grundade även Rosencreuzordens salong, Salon de la Rose Croix, där bland andra Félicien Rops, Fernand Khnopff och Jean Delville ställde ut.

Bibliografi
Le Vice suprême, roman, 1884 
Curieuse, 1885 
L'Initiation sentimentale, 1887 
Isthar, 1888 
Comment on devient mage, 1891 
Babylone, pjäs, 1895 
Le Prince de Byzance, pjäs, 1896 
Œdipe et le Sphinx, pjäs på prosa, 1903 
Sémiramis, pjäs på prosa, 1904 
La Dernière Leçon de Léonard de Vinci, essä, 1904 
La Clé de Rabelais, 1905 
De Parsifal à don Quichotte, essä, 1906 
La Doctrine de Dante, 1908 
La philosophie de Léonard de Vinci d'après ses manuscrits, essä, 1910  
De l'Androgyne. Théorie plastique, essä, 1910

Noter 

Franska konstnärer
Franska författare
Män
Födda 1859
Avlidna 1918
Eneryda flygbas

Eneryda flygbas är en före detta militär flygbas, som låg omkring två kilometer öster om Eneryda och omkring 30 kilometer sydväst om Växjö i Kronobergs län.

Vägbasen stod färdig i början av 1960-talet och var byggd enligt det så kallade Bas 60-systemet. Trots att landningsbanan utgjorde allmän väg, var den från början en så kallad "huvudbas". Från 1983 var den sidobas till Hagshult flygbas, och blev senare sidobas till Byholma flygbas. Åtminstone från början av 1990-talet tillhörde Enerydabasen Skånska flygflottiljen (F 10) i Ängelholm. Den avvecklades och utgick ur krigsorganisationen omkring 2001.

Flygfältet
Landningsbanan var 2000 meter lång och 25 meter bred, och utgjorde ett extra breddat och förstärkt avsnitt av riksväg 23. Eneryda var främst en bas för jaktflyg: i båda ändar av flygfältet fanns främre klargöringsområden, "Framom", med sammanlagt åtta platser för tankning och laddning av stridsflygplan. I det sydvästra Framom fanns också skyddsrum för piloter.

Yttre installationer
Det saknades ett bakre klargöringsområde, avsett för attack- eller spaningsflyg. Däremot fanns ett uppställningsområde, "Uom", några kilometer åt sydväst längs riksväg 23 utanför samhället Liatorp. Vid Uom fanns också några mindre hangarer och en syrgasanläggning. Drivmedelsdepåer fanns bland annat inne i Liatorp och i närheten av vägen mellan Liatorp och Virestad. Kommandocentralen låg i en underjordisk bunker nära Eneryda samhälle. Flertalet av dessa anläggningar är numera rivna eller övertäckta med jord och bevuxna med gräs och sly.

Militärt bruk
Eneryda flygbas sköttes till vardags av personal från ansvarig flygflottilj, men någon fast bastropp fanns aldrig placerad här. Vid de mera sällsynta tillfällen då flygbasen användes under större övningar var aktiviteten betydligt högre. Då hände också att riksväg 23 stängdes av helt och hållet.

Nutid
På senare år har båda Framom använts som upplagsplats för stormfällt virke. Flygbasens avveckling har också medfört att en milstolpe från 1700-talet kunnat återuppsättas i kanten av landningsbanan. Eneryda flygfält har också varit en populär plats för nattliga och illegala street race.

Se även 
Lista över flygplatser i Sverige

Källor

Noter

Flygplatser i Kronobergs län
Nedlagda flygbaser i Sverige
Transport i Älmhults kommun
Flygplatser invigda 1959
Flygplatser nedlagda 2001
Korsvei

Korsvei är ett kristet nätverk som 1984 startades av en grupp kristna med rötter i den Norska kyrkan och rörelsen Nytt Liv. Nätverket är störst i Norge men har utlöpare i Sverige och Danmark.  

Korsvei ordnar festivaler och seminarier utifrån fyra grundläggande vägvisare: 
 Söka Jesus Kristus
 Främja rättfärdighet
 Leva enklare
 Bygga gemenskap.

Källor 

Unga lockas av ett radikalare liv Dagen, 25 mars 2009

Kristna organisationer i Norge
Religiösa organisationer bildade 1984
Henri Lansbury

Henri Lansbury, född 12 oktober 1990, är en engelsk fotbollsspelare som spelar för Luton Town. Han spelar främst som mittfältare. Han har tidigare spelat för Englands U21-landslag.

Klubbkarriär

Arsenal
Lansbury gick 1999 från Norwich City till Arsenal. Lansbury gjorde sin A-lagsdebut den 31 oktober 2007 i en 3–0-vinst över Sheffield United i Ligacupen, där han blev inbytt i den 83:e minuten mot Theo Walcott. 

Säsongen 2008/2009 var Lansbury utlånad till Scunthorpe, som då spelade i League One. Säsongen 2009/2010 lånades han ut till Watford och säsongen 2010/2011 ut till Norwich City.

Aston Villa
I januari 2017 värvades Lansbury av Aston Villa, där han skrev på ett 4,5-årskontrakt. Den 29 januari 2021 kom Lansbury överens med Aston Villa om att bryta kontraktet.

Bristol City
Den 29 januari 2021 meddelade Bristol City att de värvat Lansbury på ett korttidskontrakt över resten av säsongen 2020/2021.

Luton Town
Den 18 juni 2021 värvades Lansbury av Luton Town.

Källor

Noter

Engelska fotbollsspelare
Spelare i Norwich City FC
Spelare i Arsenal FC
Spelare i Scunthorpe United FC
Spelare i Watford FC
Spelare i West Ham United FC
Spelare i Nottingham Forest FC
Spelare i Aston Villa FC
Spelare i Bristol City FC
Spelare i Luton Town FC
Spelare i English Football League
Spelare i Premier League
Födda 1990
Levande personer
Män
Leningrad Cowboys Go America

Leningrad Cowboys Go America är en svensk-finsk film från 1989 regisserad av Aki Kaurismäki.

Handling 
The Leningrad Cowboys är ett strävsamt rockband från Sibirien reser till USA för att slå igenom på råd av en lokal agent som chockats av bandets brist på talang. Att ingen i bandet pratar engelska är inget problem, det får de lära sig på planet på vägen dit. De leds av den girige och egoistiske managern Vladimir som behandlar bandmedlemmarna som idioter. De inleder en turné igenom staterna och försöker ta till sig den amerikanska musikkulturen. Längs vägen möter de en rad udda figurer och stöter på det ena problemet efter det andra.

Om filmen 
Filmen är inspelad i Del Rio, Forked Island, Galveston, Houston, Memphis, Natchez, New Orleans, New York och San Antonio. Den hade världspremiär i Finland den 24 mars 1989 och svensk premiär den 4 augusti samma år på Filmstaden i Stockholm. Åldersgränsen i Sverige är 7 år.

Rollista 
 Matti Pellonpää - Vladimir 
 Kari Väänänen - Igor 
 Sakke Järvenpää - medlem i The Leningrad Cowboys 
 Heikki Keskinen - medlem i The Leningrad Cowboys 
 Pimme Korhonen - medlem i The Leningrad Cowboys 
 Sakari Kuosmanen - medlem i The Leningrad Cowboys 
 Puka Oinonen - medlem i The Leningrad Cowboys 
 Silu Seppälä - medlem i The Leningrad Cowboys 
 Mauri Sumén - medlem i The Leningrad Cowboys 
 Mato Valtonen - medlem i The Leningrad Cowboys 
 Pekka Virtanen - medlem i The Leningrad Cowboys 
 Nicky Tesco - den förlorade kusinen
 Jim Jarmusch - bilförsäljare i New York

Källor

Externa länkar 
 Leningrad Cowboys officiella webbplats 

Finländska komedifilmer
Finländska musikfilmer
Finländska äventyrsfilmer
Svenska komedifilmer
Svenska musikfilmer
Svenska äventyrsfilmer
Filmer 1989
Filmer i regi av Aki Kaurismäki
Engelskspråkiga filmer
Finskspråkiga filmer
Ryssland på film
USA på film
Mexiko på film
Finländska 1980-talsfilmer
John Boyle, 5:e earl av Cork

John Boyle, 5:e earl av Cork, 5:e earl av Orrery, född den 13 januari 1707 i Westminster, död den 16 november 1762, var en brittisk skriftställare, son till Charles Boyle, 4:e earl av Orrery, brylling till Richard Boyle, 4:e earl av Cork.

Boyle, som var vän till Jonathan Swift, Alexander Pope och Samuel Johnson, studerade vid Christ Church, Oxford. Han blev Fellow of the Royal Society 1746. Boyle publicerade en översättning av Plinius den yngres brevväxling 1751, och Remarks on the Life and Writings of Jonathan Swift samma år, liksom Memoirs of Robert Carey, 1st Earl of Monmouth.  Hans Letters from Italy utgavs 1774 av John Duncombe.

Källor 

 

Brittiska reseskildrare
Brittiska översättare
Engelskspråkiga översättare
Översättare från latin
Irländsk adel
Ledamöter av Royal Society
Brittiska författare under 1700-talet
Födda 1707
Avlidna 1762
Män
Alumner från Christ Church, Oxford
Upplands runinskrifter 482

Runinskrift U 482 är en runsten i Kasby, Lagga socken i Uppland. Tillsammans med U 483 markerar den infarten till Kasby gård. U 482 står på infartens vänstra sida. En bit längre in och på samma sida står U 484.

Inskriften

Inskriften i runor

ᚢᛁᛋᛏᛅᛁᚾ᛫ᛅᚢᚴ᛫ᚦᚢᚱᛋᛏᛁᚾ᛫ᛅᚢᚴ᛫ᚠᛅᛋᛏᛁ᛫ᛚᛁᛏᚢ᛫ᚱᛅᛁᛋᛅ᛫ᛋᛏᛁᚾ᛫ᛅᛏ᛫ᚢᛁᚴᚱᛁᛘ᛫ᛒᚱᚮᚦᚢᚱ᛫ᛋᛁᚾ

Inskriften i translitterering
uistain auk × þurstin × auk × fasti × litu × raisa × stin × at uikrim × broþur sin

Inskriften i normalisering
Vistæinn ok Þorstæinn ok Fasti letu ræisa stæin at Vigrim, broður sinn.

Inskriften i översättning
"Visten och Torsten och Faste läto resa stenen efter Vigrim sin broder."

Historia
Namnet Faste är förmodligen en kortform av Vifaste. De fyra bröderna har då fått sina namn enligt variationsprincipen:
 Tor-sten
 Vi-sten
 Vi-faste
 Vi-grim

Enligt en beskrivning från 1600-talet stod stenen i Kasby, i Humblegården vid Rudedammen. 
En inskrift från 1700-talet på stenens ena sida berättar att den blev åter uprest år 1764.
Därefter har den använts som grindstolpe från 1860-talet och fram tills den år 1941 flyttades till sin nuvarande plats vid infarten.

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Referenser

Noter

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Knivsta kommun
Secret of the Runes

Secret of the Runes är ett studioalbum av den svenska metalgruppen Therion som släpptes 2001. Utgivare var Nuclear Blast. Tema är den nordiska mytologin och låtarna (med undantag för spår 1 och 11) speglar de olika världar som finns på asken Yggdrasil. Sång framförs på engelska, svenska och tyska.

Låtlista 

Ginnungagap - 6:10
Midgård - 5:04
Asgård - 4:07
Jotunheim - 3:43
Schwarzalbenheim - 5:18
Ljusalfheim - 3:53
Muspelheim - 2:13
Nifelheim - 4:33
Vanaheim - 4:02
Helheim - 3:18
Secret of the Runes - 5:30

Bonusspår 

Crying Days (cover Scorpions) - 4:31
Summernight City (cover Abba) - 4:54

Musikalbum 2001
Album av Therion
Pokerface

Pokerface, Niclas Wahlgrens debutalbum, utgivet hösten 1983. Skivan innehåller bland annat debutsingeln "Svart på vitt" som blev en stor hit.

Låtlista
Sida A:
Nanana - 3,37
Rätt & slätt - 3,46
Söka efter lycka - 4,02
Tänk om du visste - 3,27
Vintertid - 4,53
Sida B:
Pokerface - 3,35
Ge mej - 3,43
Okej för mej - 3,56
Svart på vitt - 3,26
Stanna lyssna - 3,11

Bonusspår på återsläppet 1984
Het lång sommarnatt
Åh, vilken dag

Medverkande
Niclas Wahlgren - Sång
Nalle Påhlsson - Bas & Gitarr
Anders Uddberg - Keyboards
Jan-Erik Perning - Trummor & Percussion
Lasse Wellander - Ak. Gitarrsolo "Ge mej"
Kjell Sandehl - El. Gitarrsolo "Ge mej"
The Radio - Kör på "Vintertid"

Album av Niclas Wahlgren
Svenska debutalbum
Musikalbum 1983
Vattenande

En vattenande är ett mytologiskt väsen som förekommer i många naturreligioner, sägner, folksagor och mytologier. Vattenandar anses uppehålla sig i vattendrag, sjöar och hav eller i närheten av sådana vattenansamlingar. De tillhör elementarandarna och kallas ibland även undiner.

Följande väsen kan räknas till vattenandarna:
nixor (Lorelei, sirener, rhendöttrarna)
sjöjungfrur (Undin, Melusina)
havsnymfer (nereider, okeanider) 
källnymfer (najader, Salmakis)
manliga vattenandar (näckar, havsmän, bäckahästen).

Slaverna känner till två former av sådana vattenandar, vodjanoj och rusalki  (jfr Dvoraks opera Rusalka).

Se även
Naturande

Källor
Denna artikel är, helt eller delvis, en översättning från tyskspråkiga Wikipedia.

Övernaturliga väsen
Elementarandar
Rif Dimashq

Rif Dimashq (arabiska ريف دمشق) är en provins i södra Syrien, och gränsar till Libanon i väster och Jordanien i sydost. Staden Damaskus är provinsens huvudort, trots att den inte tillhör provinsen utan ligger som en enklav inne i provinsens västra del, som en egen administrativ enhet i egenskap av landets huvudstad. Rif Dimashq hade 2 570 000 invånare i slutet av 2008, på en yta av 18 018 kvadratkilometer. De största orterna är Bouapla, Duma och Qatana.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i nio distrikt, mintaqah:
 Darayya
 Duma
 Markaz Rif Dimashq
 al-Nabk
 Qatana
 al-Qutayfah
 at-Tall
 Yabrud
 az-Zabadan

Källor 

Syriens provinser
Stadio Olimpico del Nuoto

Stadio Olimpico del Nuoto (Olympiska simstadion) är ett vattensportcentrum på Foro Italico i Rom, Italien. Den invigdes 1959, är ritad av arkitekterna Enrico Del Debbio och Aniballe Vitellozzi för att inhysa tävlingarna i simning, simhopp och vattenpolo under sommar-OS 1960.

Platsen var renoverad för att vara värd för Europamästerskapen 1983, och utvidgas till mästerskapet 1994. Arenan är den viktigaste arenan för världsmästerskapen i simsport 2009.

Sportanläggningar i Italien
Sport i Rom
Byggnader och anläggningar i Rom
Helmer V Nyberg

Helmer Viktor Nyberg, född 20 februari 1907 i Malmbäck, Jönköpings län (Småland), död i Jönköping 18 juni 1980, var en svensk folkskollärare,  poet och pjäsförfattare, det senare främst för barn. 

En kantat till den svenska skolans 100-årsjubileum 1942 bär hans signatur.

I Visan om Ti Tu Tang den lycklige, tonsatt av Carsten Nordlander (1905–1989), liksom av H A Peter 1904–1977, berättar Nyberg om den gamle kinesen att han levde lycklig trots att han "räknade och skrev ej alls och läste ej ett smul" - en motvikt till Nybergs disciplinära lärarutövning.

Helmer V Nyberg tjänstgjorde som lärare bland annat vid Huskvarna Folkskolor.

Födda 1907
Avlidna 1980
Svenskspråkiga poeter
Svenska poeter
Män
Småländska författare
Författare från Jönköping
Lärare från Jönköping
Elsa Ericson (konstnär, 1881–1967)

Elsa Laura Maria Ericson (Elsa Ericsson-Hagström), född 5 januari 1881 på Hölö prästgård i Södermanland, död den 3 april 1967 i Sundsvall, var en svensk bildkonstnär.

Biografi 
Hon var dotter till kyrkoherden Claes Alfred Hagström och Clara Maria Helena Ahlander samt från 1907 gift med ingenjör Arnold Ericson. Ericson studerade vid Tekniska skolan och Högre konstindustriella skolan i Stockholm samt i Paris.

Ericson illustrerade barnböcker, tidningar och målade miniatyrporträtt på elfenben. Hennes akvareller utgörs bland annat av sagomotiv inspirerade av svenska folksagor och barnporträtt.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 
 Elsa Ericson i konstnärslexikonett amanda

Svenska illustratörer
Miniatyrmålare
Svenska målare under 1900-talet
Personer från Hölö socken
Födda 1881
Avlidna 1967
Kvinnor
Natasha Poly

Natasha Poly (ryska Наталья Полевщикова), född 12 juli 1985 i Perm, är en rysk supermodell.

Källor

Externa länkar

Ryska fotomodeller
Kvinnor
Födda 1985
Levande personer
Personer från Perm
Niclas Wahlgren (musikalbum)

Niclas Wahlgren är Niclas Wahlgrens självbetitlade andra studioalbum, utgivet den 1 oktober 1984. Skivan innehåller hiten "I natt".

Låtlista
Sida A
En gång och aldrig mer – 3:13
I natt – 3:49
Mary-Lou – 3:53
Värme – 4:02
Ensam – 4:30

Sida B
Primadonna – 4:13
Ängel – 3:58
Ingenting – 3:08
Minnen – 3:35
Elden brinner – 4:29

Medverkande
Niclas Wahlgren – sång
Nalle Påhlsson – basgitarr och gitarr
Anders Uddberg – keyboards och flygel
Tommy Ekman – keyboards och synthesizer
Jan-Erik Perning – trummor och slagverk
Kjell Löfbom – gitarr
Ronny Lahti – körsång på "En gång och aldrig mer", "I natt", "Värme" och "Ingenting"

Album av Niclas Wahlgren
Musikalbum 1984
Jean Delville

Jean Delville, född 19 januari 1867 i Louvain, död 19 januari 1953 i Forest, Bryssel var en belgisk författare och konstnär.

Delville var betydande inom den belgiska Idealiströrelsen, anhängare av Joséphin Péladan och skapare av Salon d'Art Idéalist.

Utvalda verk
Porträtt av Fru Stuart Merril, 1892
École de Plato, 1898

Källor
Dautrevaux, Anne-Charlotte. Handledare: Bruno Foucart. Jean Delville (1867-1953) Théosophe, esthéticien, peintre, Université de Paris-Sorbonne (Paris IV), Maitrise d’Hisoire d’Art et Archéologie 1988-89.   
Frongia, Maria Luisa. Il Simbolismo di Jean Delville, Stabilimento Editoriale Pàtron, Bologna 1978.

Noter

Belgiska konstnärer
Födda 1867
Avlidna 1953
Män
Tidlös

Tidlös är Niclas Wahlgrens tredje album, utgiven 19 februari 1986. Skivan innehåller singlarna "Röra dej igen" och "Törst". Låten "Sommarstadspuls" släpptes aldrig som singel men blev ändå en liten radiohit.

Låtlista
Sida A:
Tidlös - 3,48
Behöver dej - 3,16
Sommarstadspuls - 3,37
Drömmar - 3,52
Starkare än förut - 4,01
Sida B:
Hypnotiserad - 4,16
Sova (i din säng) - 4,40
Röra dej igen - 4,02
Törst - 3,25
Om och om igen - 4,32

Medverkande
Niclas Wahlgren - Sång
Nalle Påhlsson - Bas
Tobbe Stener - Gitarr
Tommy Ekman - Keyboards
Jan-Erik Perning - Trummor & Percussion
Johan Stengård - Saxsolo på "Starkare än förut"
Henrik Engström - Keyboards på "Hypnotiserad"
Ronny Lahti - Kör på "Starkare än förut" och "Hypnotiserad"

Album av Niclas Wahlgren
Album utgivna på Alpha Records
Musikalbum 1986
Amanda Nerman

Matilda Malvina Sofia Amanda Nerman, gift Taube, född 25 juni 1841 i Stockholm, död 24 januari 1919 i Stockholm, var en svensk skådespelerska.

Biografi
Amanda Nerman var elev vid Kungliga Baletten 1855–1857 och sedan engagerad vid Mindre Teatern 1857–1861, vid Svenska Teatern i Helsingfors 1861–1863, där hon beskrivs som en publikens gunstling, och slutligen, efter studier i Paris, anställd vid Dramaten 1864–1873.  

Hennes bästa roll ansågs vara Tusnelda i "Slägtingar". Bland hennes övriga roller nämns Emma i "Hertig Job" (öfversatt av henne själv), Camille i "En teaterpjes", Clara i "Egmont", Elmire i "Tartuffe", Isabella i »Skola för äkta män» och Clara i "Stolthet mot stolthet". 

Nerman var gift med greve Carl Taube från 1873 till hans död. Hon avslutade sin karriär vid sitt giftermål 1873, men framträdde 1893 återigen på Dramaten i en välgörenhetsföreställning. Makarna Taube är begravna på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 

  Kungl. teatrarne under ett halft sekel 1860-1910 s. 201-202

Externa länkar 

Svenska skådespelare under 1800-talet
Finländska skådespelare under 1800-talet
Svenska grevinnor
Skådespelare från Stockholm
Amanda
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1841
Avlidna 1919
Kvinnor
Träskaten

Träskaten (även Treskaten) är en sjö i Eskilstuna kommun och Strängnäs kommun i Södermanland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Råcksta å (Bergaån).

Sjön är omgiven av stora dungar av vass och är en grund slättsjö. Kring sjön finns mäktiga våtmarker och blandad skog. Bland annat har sjön ett mycket rikt fågelliv som mestadels huserar på den i söder belägna ön Bråtön vilken innefattas i Bråtöns naturreservat. Bråtön har mestadels lövskog såsom lunder av lind och liknande träslag.

Vatten tillströmmar söderifrån med en norrström från sjön Eklången och rinner sedan av sjön i sydöstlig riktning vid Bastviken genom Stämån och vidare ner i Mörtsjön.

Sjön har en diameter på en dryg kilometer där den är som bredast. Mitt i sjön ligger en liten ö vid namn Kyrkholmen och i sjöns kringliggande vass ligger andra holmar.

Det finns teorier om att sjön har fått sitt namn efter en vårdkase eller av ordet träsk.

Delavrinningsområde 
Träskaten ingår i delavrinningsområde (657026-155965) som SMHI kallar för Utloppet av Träskaten. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 5 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Råcksta å (Bergaån) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (45 procent), jordbruk (16 procent) och sankmarker (15 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Strängnäs kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Norrströms avrinningsområde
Insjöar i Södermanland
Insjöar i Eskilstuna kommun
Insjöar i Strängnäs kommun
Brenton Rickard

Brenton Rickard, född 19 oktober 1983 i Brisbane, Queensland, Australien. Rickard är en bröstsimmare från Australien. Han presenterade sig på internationell nivå under 2006 vid simningarna vid Commonwealth Games. Han har tagit flera OS 
- och VM-medaljer. Liksom världens och Commonwealth rekord.

Källor 

Australiska simmare
Australiska olympiska silvermedaljörer
Australiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2008
Olympiska bronsmedaljörer 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Australien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Australien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Idrottare från Brisbane
Födda 1983
Levande personer
Män
Världsmästare i simning
Gemma Spofforth

Gemma Mary Spofforth, född 17 november 1987 i Shoreham-by-Sea, Storbritannien är en brittisk ryggsimsimmare. Hon innehar världsrekordet på 100 m ryggsim långbana (dec 2013).

Kvinnor
Födda 1987
Brittiska simmare
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Storbritannien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Världsmästare i simning
Jöns Nilsson Kullman

Jöns Nilsson Kullman, född 3 februari 1815 i Gladsax socken, död 20 oktober 1895, var en svensk skollärare och klockare.

Kullman kom 1845 som lärare till Brösarp men på grund av sitt engagemang i väckelserörelsen avsattes han från sin tjänst. Han flyttade 1859 till Fränninge, 1863 till Järestad och 1876 till Kölja i nuvarande Ronneby kommun. Kullman sysslade under denna tid troligen med lantbruk. 

Kullman har bland annat skrivit väckelsesången Kom, sätt dig neder och hör på sången.

Källor

Svenska psalmförfattare
Personer från Gladsax socken
Födda 1815
Avlidna 1895
Män
Svenska författare under 1800-talet
Upplands runinskrifter 483

Runinskrift U 483 är en runsten  i Kasby, Lagga socken i Uppland. Tillsammans med U 482 markerar den infarten till Kasby gård och den står på vägens högra sida. Ornamentiken på U 483 påminner om U 484 som står en bit längre in utmed samma väg.

Inskriften
Inskriften på stenen saknar språkligt innehåll. Den innehåller upprepningar av runorna ᛏᛒᛘᛚ (tbml) och ᚼᚾᛁᛅᛋ (hnias), som är delar av sekvensen i futhark.

Sekvensen ᚼᚾᛁᛅᛋ (hnias) visar sig dock vara felstavad där den förekommer i runslingan:
 ᚾᚼᛚᚾᛋ (ahlas)
 ᚼᚾᛅᛁᛋ (hnais)
 ᚼᛁᚾᛅᛋ (hinas)

Inskriften i runor

ᚠᛁᛋᚾᚼᛚᚾᛋᛏᛒᛘᛚᛋᛏᛁᚼᚾᛅᛁᛋᛏ᛫ᛁᚱᚾᛅᛋᛏᛒ[ᛘᛚ]ᛦ[ᚢᛋᛏᚼᛏᚭᛁᚾᛋᛒᚴᛚᛦᛋᛏᛁᚭ]ᚼᛁᚾᛅᛋᛏᛁᛘᛦ
ᚦᚢᛁ᛫ᚱᛁᛋᛁᛁ᛫ᚭᚱᛁᛋ[ᛏ_]ᛅᛁ᛫ᛋᛏᚴᛁᛋᛏᚴᚾᛋᛏᚦᛁᚼᚢᚭᛁᛁᛋᛏ᛫ᛁᛁᛋᛏᛒᛘᚴᛦᛁᛋ_ᛏᛁᛏᚼᛁᛏ__ᛏ__

Inskriften i translitterering
fisnhlnstbmlstihnaist * irnastb[ml]R[usthtoinsbklRstio]hinastimR +
+ þui × risii × oris[t...]ai * stkistknstþihuoiist × iistbmkRis=tithit---t--

Historia
Runstenen har tidigare stått widh Kasby Säthe Gårdh i Åbrädden, där den beskrevs under 1600-talet. Den stod då i närheten till U 484. Senare delades stenen på längden i två delar som användes som grindstolpar innan den återigen sammanfogades och restes år 1941 på sin nuvarande plats.

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Referenser

Noter

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Knivsta kommun