kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tornparken

Tornparken är en park i centrala Sundbyberg. I parken finns bland annat en plaskdamm, en lekpark och en fotbollsplan, det fanns även fritidsverksamhet där, men huset där verksamheten drevs brann ner under 2003 och kommunen tog beslutet att inte satsa på en återuppbyggnad. En dansbana finns också och under 1940-talet och 1950-talet var det väldigt populärt att samlas där och dansa. Här firades också varje år midsommar, arrangör var Sundbybergs Hembygdsförening. Under 1970-talet satsade man på allsång  kvitterkvällarna, vilket var mycket populärt. 

Tornparken har fått sitt namn efter Vattentornet i Sundbyberg, som är beläget där. Vid uppförandet 1912 stod byggnaden i sin helhet som symbol för det moderna Sundbybergs framväxt. Vattnet hämtades från Brunkebergsåsen vid Ulriksdal och pumpades upp i tornets cistern, som rymde 400 kubikmeter vatten. Tornet stod färdigt 1912 och arkitekt var Ivar Tengbom, som under 1910- och 20-talen var en av landets mest framgångsrika och inflytelserika arkitekter. Han förknippas med prestigefyllda uppdrag som Enskilda banken och Handelshögskolan i Stockholm.

Tornet är 27 meter högt och har fem våningsplan, inklusive cisternen på femte våningen. Högst upp i tornet finns en terrass. Redan 1926 blev vattentornet utan funktion, eftersom Sundbyberg då bytte vattentäkt till Görväln i Mälaren, samtidigt som ledningsnät och reservoarsystem förändrades. Under 2005  bestämdes det genom en folkomröstning att tornet skulle byggas om till ett café. I det gamla vattentornet finns nu en restaurang. Det finns dock flera skyddsbestämmelser för vattentornet: byggnaden får till exempel inte rivas och exteriören får inte förvanskas. Vattentornet är Q-märkt.

Bilder

Referenser

Parker i Sundbybergs kommun
Centrala Sundbyberg
Så tuktas kärleken

Så tuktas kärleken är en svensk dramafilm från 1955 i regi av Kenne Fant.

Handling
Engelsklärarinnan Eva Hallström har gett ut en diktsamling. I staden undrar man över vem den unge älskaren i dessa kärleksdikter kan tänkas vara. På skolan där Eva arbetar har också en mindre "skandal" uppdagats, eleverna Ulla och "Geniet" har fått barn.

Rollista
Karin Ekelund - Eva Hallström, engelsklärarinna
Folke Sundquist - Per Grinnan
Jane Friedmann - Kerstin
Holger Löwenadler - rektor Hallström
Ernst Eklund - läkaren
Olof Widgren - "Munken"
Marianne Löfgren - Selma
Douglas Håge - Pers far
Tommy Nilson - "Geniet"
Meg Westergren - Ulla
Ragnar Falck - Kerstins far
Renée Björling - Pers mor
Olav Riégo
Signhild Björkman
Christian Bratt
Börje Mellvig
Curt Löwgren
Sten Mattsson
Sten Hedlund
Björn Berglund
Bo Montelius
Astrid Appelberg
Gösta Krantz
Sven Melin

Om filmen
Filmen hade premiär den 26 oktober 1955 på Grand i Stockholm.

Filmer 1955
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Kenne Fant
Svenskspråkiga filmer
Stormhinder

Stormhinder är ett samlingsnamn för olika former av fysiska hinder avsedda att hindra, försvaga eller fördröja fiendens stormning av en befästning, skans eller motståndsnäste.

Till stormhinder räknas dels fasta hinder som palissader, stormpålar, taggtråd och stormgaller, dels rörliga eller flyttbara hinder som spanska ryttare och fotangel.

Befästningskonst
Dödens barn

Dödens barn är en kriminalroman av Leif Silbersky och Olov Svedelid, utgiven 1981. Ett tema i boken är högerextremism. Romanen ingår i serien om advokaten Samuel Rosenbaum.

Källor

Skönlitteratur 1981
Svenska kriminalromaner
Stormpålar

Stormpålar är en form av stormhinder, bestående av träpålar som i ett regelbundet mönster slås ner i marken och sedan spetsas i överändan så att spetsen befinner sig en halv till en meter över markytan. De är ofta nedslagna på ett sådant sätt att de lutar mot fienden.

Befästningskonst
Stormgaller

Stormgaller är en form av stormhinder som används istället för palissader. Det har formen av ett kraftigt järnstaket med en höjd av några meter och skarpslipade spetsar vid toppen. Inför ett förväntat anfall flätades rikligt med taggtråd in i gallret.

Stormgaller kan beskådas på Karlsborgs fästning.

Befästningskonst
Totalreflektion

Totalreflektion eller totalreflexion är ett fenomen, då ljusstrålar reflekteras i en gränsyta mellan två medier med olika optisk täthet. Om ljuset kommer från det optiskt tätare materialet, finns vid tillräckligt stor infallsvinkel inget utrymme för en bruten stråle i det optiskt tunnare mediet, och allt ljus reflekteras tillbaka in i det optiskt tätare mediet.

Dessa kriterier måste uppfyllas för att totalreflexion skall inträffa:
1) ljusstrålen går från ett optiskt tätare till ett optiskt tunnare ämne 2) infallsvinkeln är större än gränsvinkeln för totalreflexion. 

Gränsvinkeln ges av Snells lag:

För gränsytan mellan luft och vatten betyder det att gränsvinkeln är arcsin(0,75) = 49°. För glas och luft är gränsvinkeln 42°.

Detta fenomen har sin betydelse bland annat vid ledning av optiska signaler i fiberoptik.

Externa länkar 

Optik
Fysisk optik
Nykvarns SK

Nykvarns SK är en fotbollsklubb från Nykvarn i Sverige. Klubben grundades den 6 november 1922. Nykvarn SK har spelat som högst i division 3. Säsongen 2021 spelade Nykvarns SK i division 5 Södermanland. Damlaget sammanslogs 2009 med FF Södertälje och bildade den nya föreningen Telge United FF.

Referenser

Externa länkar 
 Nykvarns SK

Sportklubbar i Nykvarns kommun
Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1922
Charles Stuart Calverley

Charles Stuart Calverley, född 22 december 1831 och död den 17 februari 1884, var en brittisk författare och översättare.  

Calverley vann stor popularitet genom formfulländade och kvicka, oftast satiriska tillfällighetsdikter, som inleder en lång serie humoristiska skildringar av engelskt studentliv. En utgåva av hans samlade dikter utgavs 1901.

Han översatte den latinska kyrkohymnen Praecursor altus luminis till engelska. Den ursprungliga texten är diktad av Beda venerabilis (Beda den vördnadsvärda) för Johannes Döparens dag. I The English Hymnal with Tunes har den engelska versionen, Hail, harbinger of morn, nr 225.

Källor

Tryckta källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter

Brittiska psalmförfattare
Män
Födda 1831
Avlidna 1884
Engelska poeter
Engelskspråkiga författare
Brittiska översättare
Alumner från Universitetet i Cambridge
Alumner från Balliol College, Oxford
Jane Montgomery Campbell

Jane Montgomery Campbell, född 1817 i London, död 15 november 1878 i Bovey Tracey, Devon, var en brittisk musiker och poet.

Hon översatte den tyske psalmförfattaren Matthias Claudius psalmtext Wir pflügen und wir streuen till engelska. I The English Hymnal with Tunes har psalmen nummer 293 och inledningen lyder: "We plough the fields, and scatter". Melodin är komponerad av J.A.P. Schulz.

Källor 

Brittiska psalmförfattare
Födda 1817
Avlidna 1878
Kvinnor
Las Vegas Grand Prix 1981

Las Vegas Grand Prix 1981 var det sista av 15 lopp ingående i formel 1-VM 1981. Detta var det första av två grand prix som kördes i Las Vegas.

Rapport
Detta var årets sista deltävling och den andra deltävlingen som kördes i USA denna säsong. Loppet avgjorde vilken av tre förare som skulle bli världsmästare, Carlos Reutemann som hade 49, Nelson Piquet som hade 48 eller Jacques Laffite som hade 43 poäng. Piquet kom femma vilket gav honom två poäng och VM-titeln 1981.

Resultat
 Alan Jones, Williams-Ford, 9 poäng
 Alain Prost, Renault, 6 
 Bruno Giacomelli, Alfa Romeo, 4 
 Nigel Mansell, Lotus-Ford, 3 
 Nelson Piquet, Brabham-Ford, 2 
 Jacques Laffite, Ligier-Matra, 1 
 John Watson, McLaren-Ford
 Carlos Reutemann, Williams-Ford 
 Didier Pironi, Ferrari
 Keke Rosberg, Fittipaldi-Ford
 Riccardo Patrese, Arrows-Ford 
 Andrea de Cesaris, McLaren-Ford 
 Michele Alboreto, Tyrrell-Ford (varv 67, motor)

Förare som bröt loppet 
 Eliseo Salazar, Ensign-Ford (varv 61, för få varv) 
 Derek Warwick, Toleman-Hart (43, växellåda)
 Mario Andretti, Alfa Romeo (29, upphängning) 
 Hector Rebaque, Brabham-Ford (20, gasspjäll)
 Marc Surer, Theodore-Ford (19, upphängning) 
 Eddie Cheever, Tyrrell-Ford (10, motor)
 René Arnoux, Renault (10, elsystem) 
 Patrick Tambay, Ligier-Matra (2, olycka)
 Elio de Angelis, Lotus-Ford (2, vattenläcka)
 Jean-Pierre Jarier, Osella-Ford (0, transmission)

Förare som diskvalificerades
 Gilles Villeneuve, Ferrari (varv 22, felaktig uppställning på startgriden)

Förare som ej kvalificerade sig
 Slim Borgudd, ATS-Ford
 Chico Serra, Fittipaldi-Ford
 Derek Daly, March-Ford
 Jacques Villeneuve Sr, Arrows-Ford 
 Brian Henton, Toleman-Hart
 Beppe Gabbiani, Osella-Ford

VM-slutställning

1981 i USA
Las Vegas Grand Prix
Fenrir (måne)

Fenrir är en av Saturnus månar. Den upptäcktes av Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna och Brian G. Marsden 2004, och gavs den tillfälliga beteckningen S/2004 S 16. Den heter också Saturn XLI.

Den har en visuell magnitud på 25, vilket gör den till en av de svagaste kända månarna i solsystemet. Den upptäcktes med hjälp av några av de största teleskop i världen. Fenrir namngavs efter Fenrisulven, jättevargen från nordisk mytologi.

Fenrir är ca 4 kilometer i diameter och har ett genomsnittligt avstånd på cirka 22 200 000 kilometer från Saturnus. Fenrir har en lutning av 163° till ekliptikan (143° till Saturnus ekvator) med en excentricitet på 0,136.

Referenser

Externa länkar 
 Institute for Astronomy Saturn Satellite Data

Månar
Saturnus månar
Astronomiska upptäckter av DC Jewitt
Astronomiska upptäckter av SS Sheppard
Astronomiska upptäckter 2004
Zeebryggeräden

Zeebryggeräden var en brittisk sjöräd under det första världskrigets sista år, den 23 april 1918. Trots att de tyska ubåtsräderna i stort sett hade upphört 1918, fortsatte ubåtarna att utgöra ett allvarligt hot mot de allierades fartygstrafik, speciellt i Engelska kanalen. Många av de tyska ubåtarna som rörde sig här var stationerade vid de belgiska hamnarna Zeebrygge och Oostende som båda var förbundna med en kanal till Brygges inre hamn där många ubåtar och jagare befann sig. Det brittiska amiralitetet hade ofta fört upp tanken på att neutralisera dessa baser men aktionen blev inte av förrän viceamiral Roger Keyes, kommendör för Doverpatrullen utvecklade en plan för att blockera hamnarna. Omkring 75 fartyg, under Keyes ledarskap, deltog i räden som började under de tidiga morgontimmarna den 23 april 1918.
 
Ett avledande anfall utfördes mot den långa Zeebryggepiren, där 200 marinsoldater landsteg från den gamla kryssaren  och två Merseyfärjor, Daffodil och Iris II, som hade modifierats till landstigningsfartyg. Vindictive skadades svårt av den tyska kanonelden och tog inte i land på den planerade platsen. Marinsoldaterna hade i uppdrag att förstöra tyska kanonpositioner och att spränga installationer. De kom dock omedelbart under svår eldgivning och kunde inte utföra alla sina uppdrag. Viadukten som förband piren till fastlandet hade utsetts att förstöras av detoneringen av två gamla brittiska ubåtar som hade fyllts med sprängämnen av vilka den ena lyckades utföra uppgiften.
 
Samtidigt navigerade de tre föråldrade kryssarna ,  och  med sin last av cement in i innerhamnen under kraftig beskjutning från de tyska batterierna. Thetis nådde inte kanalmynningen och man var tvungen att borra henne i sank i förtid efter att hon skadats svårt av den tyska elden. De två övriga fartygen sänktes dock vid kanalens smalaste läge. 

Vindictive och de övriga fartygen drog sig tillbaka och avslutade den djärvt utförda expeditionen. Britterna hade lidit förluster på omkring 200 döda och ett stort antal sårade. Under denna historia utmärkte sig ett stort antal personer och 11 Viktoriakors utdelades. Keyes själv adlades. Operationen gav orsak till en brittisk moralhöjning trots att den enbart delvis var en framgång. Tyskarna arbetade dock snabbt och enbart två dagar efter räden hade man vidgat kanalen så att ubåtar kunde passera, i mitten av maj kunde även jagare passera.
 
Räden mot Oostende, som utfördes samtidigt, var ett fullständigt misslyckande. De två blockadskeppen misslyckades att nå hamnmynningen. Ytterligare ett försök att stänga kanalen vid Oostende utfördes den 9 maj. Även denna misslyckades när blockadskeppen körde på grund i den täta dimman.

Referenser

Externa länkar

1918 i Belgien
Militära operationer under första världskriget
Krigsåret 1918
Relationer mellan Storbritannien och Tyskland
Trådvals

En trådvals är ett större antal slingor av taggtråd vilka förankras i ett staket eller direkt i marken och fungerar som ett stormhinder. Trådvalsen har formen av en lång utsträckt liggande cylinder, därav namnet.

Trådvalsar var den första befästningen som lades ut för att hindra människor att ta sig från Östberlin till Västberlin, innan Berlinmuren byggdes.

Befästningskonst
Nordiskt Speditörsförbunds Allmänna Bestämmelser

Nordiskt Speditörsförbunds Allmänna Bestämmelser (NSAB) reglerar formen för speditörens och uppdragsgivarens rättigheter och skyldigheter, däri innefattande speditörens ansvar enligt olika transporträttsliga konventioner såsom CIM, CMR, Haag-Visby- reglerna samt Warszawakonventionen. Bestämmelserna är framtagna av Nordiskt Speditörsförbund, en sammanslutning av förbunden i Danmark, Finland, Norge och Sverige som i sin tur ingår i FIATA (Fédération Internationale des Associations de Transitaires et Assimilés), den internationella speditörorganisationen. Den 1 januari 2016 trädde den nya NSAB 2015 i drift som ersätte den tidigare NSAB 2000.  I de nya bestämmelserna har det gjorts förändringar för att bättre spegla dagens verksamhet, bland annat har det getts utrymme för sådan logistikverksamhet som inte var så omfattande på 1990-talet. Exempel på det är så kallade uppdrag som tredjepartslogistik (3PL) och fjärdepartslogistik (4PL). En av de största förändringarna inom bestämmelserna rent juridiskt – för svensk del – är att tvister mellan speditören och dess uppdragsgivare framöver ska avgöras i en allmän domstol i det land där speditören har sitt säte. Tidigare har bestämmelserna föreskrivit att tvister ska lösas genom skiljedom.

Referenser

Logistik
Avtalsrätt
S/2004 S 7

S/2004 S 7 är en av Saturnus månar. Den upptäcktes 12 december 2004 tillsammans med tolv andra Saturnusmånar.

S/2004 S 7 är ca 6 kilometer i diameter och har ett genomsnittligt avstånd på 19 800 000 kilometer från Saturnus. Den har en lutning av 166° till ekliptikan (166° till Saturns ekvator) i en retrograd riktning och med en excentricitet av 0,5299.

S/2004 S 7 har ännu inte fått något officiellt namn.

Referenser

Externa länkar
 Institute for Astronomy Saturn Satellite Data

Månar
Saturnus månar
Astronomiska upptäckter av DC Jewitt
Astronomiska upptäckter av SS Sheppard
Astronomiska upptäckter 2004
S/2004 S 17

S/2004 S 17 är en av Saturnus månar. Dess upptäckt tillkännagavs av Scott S. Sheppard , David C. Jewitt , Jan Kleyna och Brian G. Den upptäcktes den 12 december 2004 tillsammans med tolv andra Saturnusmånar.

S/2004 S 17 är ca 4 kilometer i diameter och dess bana har ett genomsnittligt avstånd på 18 600 000 kilometer från Saturnus. Det tar 985 453 dagar för S/2004 S 17 att kretsa ett varv kring Saturnus. S/2004 S 17 har en lutning av 167° till ekliptikan (162° till Saturns ekvator), i en retrograd riktning och med en excentricitet av 0,226.

S/2004 S 17 har ännu inte fått något officiellt namn.

Referenser

Externa länkar 
 Institute for Astronomy Saturn Satellite Data

Månar
Saturnus månar
Astronomiska upptäckter av DC Jewitt
Astronomiska upptäckter av SS Sheppard
Astronomiska upptäckter 2004
Guds namn är ett fäste i nöden

Guds namn är ett fäste är en sång med text från 1887 av Anders Gustaf Lindqvist och som sjungs på en melodi av okänt ursprung.

Publicerad i 
Herde-Rösten 1892 som nr 193 under rubriken "Trygghet".
Svensk söndagsskolsångbok 1908 som nr 205 under rubriken "Guds barns trygghet".
Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 som nr 324 under rubriken "Guds barns trygghet".
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 257 under rubriken "Jubel, erfarenhet och vittnesbörd".
Musik till Frälsningsarméns sångbok 1930 som nr 257.
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 288 under rubriken "Det Kristna Livet - Jubel och tacksägelse".
Lova Herren 1988 som nr 453 under rubriken "Trons liv - Guds barns trygghet och frid".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 488 under rubriken "Lovsång, tillbedjan och tacksägelse".

Externa länkar

Svenska psalmer
Hereford United FC

Hereford United, är en fotbollsklubb från Hereford, England. Klubben grundades 1924 och valdes 1972 in i Football League efter att säsongen 1971/1972 gjort sensation i FA-cupen genom att som icke-ligalag i tredje omgången slå ut Newcastle och sedan i fjärde omgången tvinga West Ham till omspel.

I ligaspelet blev det efter första säsongen en omedelbar uppflyttning till division tre. Efter ytterligare tre säsonger tog Hereford 1976 steget upp i Division två. Sejouren där blev dock bara ettårig och säsongen därpå föll man rakt genom Division tre. Efter 19 säsonger i lägsta serien blev det ännu en nedflyttning 1997 till Football Conference. 

Efter nio säsonger i den serien kom man tillbaka till Football League 2006. Efter två säsonger tog Hereford även steget upp i League One. Sejouren där blev dock bara ettårig och efter ytterligare tre säsonger i League Two var det åter dags för spel i Football Conference säsongen 2012/13. Klubben hade dock under en tid levt över sina tillgångar och tvångsnedflyttades, på grund av missade utbetalningar efter säsongen 2013/14, till nivå 7 inom Englands ligasystem för fotboll. 

Den 29 november 2014 mötte Hereford Sutton United FC i en ligamatch i Southern Football Leagues Premier Division och förlorade med 1-2, vilket kom att bli klubbens sista ligamatch. Veckorna därefter följde en rättslig kamp för att kunna spela vidare, men den kampen slutade med att klubben försattes i konkurs vid High Court i London den 19 december 2014. 

En ny klubb grundad av Hereford Uniteds supportrar har uppstått och getts namnet Hereford FC. Avsikten är att klubben ska spela sina matcher under säsongen 2015/16 på Edgar Street. Ligatillhörighet för Hereford FC blir klar efter ligasäsongen 2014/15 när serierna för 2015/16 spikas.

Referenser

Externa länkar 

 Hereford United Official Site

Hereford United FC
Anders Gustaf Lindqvist

Anders Gustaf Lindqvist, född 5 maj 1834 i Korsberga, Jönköpings län, död 11 november 1897 i Uppsala församling, Uppsala län, var en folkskollärare, predikant och distriktsföreståndare i Svenska Missionsförbundet. Lindqvist använde sina initialer A. G. L. som signatur i många sångböcker.

Han finns representerad i Frälsningsarméns sångbok 1990 med ett verk (nr 488), i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920, i Svensk söndagsskolsångbok 1908 och Sabbatstoner, sånger för söndagsskolan, 1888.

Sånger
Aftonsolen sjunker bakom bergen 
Det är så ljuvt att i syskonringen
Framåt, du Herrens kämpahär
Gud välsigne er, I kära
Guds namn är ett fäste i nöden 
Helge Ande, kom att mig hugsvala
Herre Jesus, var oss nära
Låt Gud regera dina dagar alla 
O Herre, när min pilgrimsfärd
Se, ur sin grav med fröjd står opp

Referenser

Noter

Externa länkar 

Svenska psalmförfattare
Män
Födda 1834
Avlidna 1897
A. G. L.
Personer från Korsberga socken, Småland
Pherkad

Pherkad   eller Gamma Ursae Minoris (γ Ursae Minoris, förkortat Gamma UMi, γ UMi) som är stjärnans Bayer-beteckning, är en ensam stjärna i den södra delen av stjärnbilden Lilla björnen. Den har en skenbar magnitud på +3,05 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätningar i Hipparcos-uppdraget på 6,7 mas beräknas den befinna sig på ca 487 ljusårs (149 parsek) avstånd från solen. Tillsammans med Beta Ursae Minoris (Kochab), bildar den slutet av dipperpanen av "Little Dipper", som är en asterism som bildar björnens svans.

Nomenklatur
Gamma Ursae Minoris har det traditionella namnet Pherkad, som kommer från det arabiska فرقد farqad "kalven", kort för aḫfa al farkadayn "den svaga av de två kalvarna", det vill säga Pherkad och Kochab (hela namnet Ahfa al Farkadain används traditionellt för Zeta Ursae Minoris). Gamma Ursae Minoris kallades för det mesta Pherkad Major för att skilja det från Pherkad Minor (11 Ursae Minoris). År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn för stjärnor. WGSN fastställde i augusti 2016 namnet Pherkad för Gamma Ursae Minoris, vilket nu ingår i listan över IAU-godkända stjärnnamn.

På kinesiska är 北極 (Běi Jí), Nordpolen, en del av stjärnhimlen bestående av Pherkad, Kochab, 5 Ursae Minoris, 4 Ursae Minoris och Epsilon 1694. Därför är Pherkad själv känd som 北極一 (Běi Jí yī), Nordpolens första stjärna.

Egenskaper
Gamma Ursae Minoris är en blå till vit jättestjärna av spektralklass A2 II-III. Den har en radie som är ca 15 gånger större än solens och utsänder ca 1 100 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 8 300 K. Den klassificeras som en skalstjärna som har en omgivande skiva av gas vid stjärnans ekvator, vilket kan orsaka att den varierar i magnitud.

Se även 
 Variabla stjärnor

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://en.wikipedia.org/wiki/pherkad
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/pherkad.html

Stjärnbilden Lilla björnen
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
Vita ljusstarka jättar
HD-objekt
Bergelmir (måne)

Bergelmir  är en av Saturnus månar. Den upptäcktes av Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna och Brian G. Marsden i december 2004, och gavs den tillfälliga beteckningen S/2004 S 15. Den heter också Saturn XXXVIII.

Bergelmir är ca 6 kilometer i diameter och har ett genomsnittligt avstånd på 18 750 000 kilometer från Saturnus. Den har en lutning av 157° till ekliptikan (134° till Saturnus ekvator), i en retrograd riktning och med en excentricitet på 0,152.

Den namngavs i april 2007 efter Bergelmir som var en jätte i den nordiska mytologin och var sonson till Ymer.

Referenser

Externa länkar 
 Institute for Astronomy Saturn Satellite Data

Månar
Saturnus månar
Astronomiska upptäckter av DC Jewitt
Astronomiska upptäckter av SS Sheppard
Astronomiska upptäckter 2004
Epsilon Ursae Minoris

Epsilon Ursae Minoris (ε Ursae Minoris, förkortat Epsilon UMi, ε UMi) som är stjärnans Bayer-beteckning, är en trippelstjärna i den norra delen av stjärnbilden Lilla björnen. Den har en kombinerad skenbar magnitud på +4,19 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätningar i Hipparcos-uppdraget på 10,7 mas beräknas den befinna sig på ca 300 ljusårs (93 parsek) avstånd från solen.

Egenskaper
Primärstjärnan av Epsilon Ursae Minoris är en gul till vit jättestjärna  av spektralklass G5 III. Den har en radie som är ca 16 gånger större än solens och utsänder ca 200 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 5 100 K.

Konstellationen bildar en fristående enkelsidig spektroskopisk dubbelstjärna med en omloppsperiod på 39,5 dygn och en liten excentricitet av 0,04. Omloppsplanet är nästan i linje med siktlinjen från jorden, så paret bildar en förmörkande dubbelstjärna. Primärstjärnans förmörkelsen har lägst 4,23 i magnitud, medan följeslagarens minimum är 4,21. Den närmaste följeslagaren, Epsilon Ursae Minoris A kretsar så nära huvudstjärnan att man bara kan se den på spektroskopisk väg medan den andra, Epsilon Ursae Minoris B av magnitud 12,32, kretsar 77 bågsekunder från huvudstjärnan vid en positionsvinkel på 2°.

Se även 
 Variabel stjärna

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://en.wikipedia.org/wiki/epsilonursaeminoris
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/epsumi.html

Stjärnbilden Lilla björnen
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
Gula jättar
Trippelstjärnor
RS Canum Venaticorum-variabler
HD-objekt
Monsterfladdermöss

Monsterfladdermöss är ett kryptozoologiskt fenomen som förekommer i bland annat östeuropeisk mytologi. I vissa utföranden kan monsterfladdermusen anta mänsklig form (se Greve Dracula). Detta utförande har populariserats i många filmer och böcker under främst 1900-talet.

Gemensamt för alla monsterfladdermöss är att de lever på att suga blod från människor.

Övernaturliga väsen
Östeuropeisk mytologi