kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Morenosparvduva

Morenosparvduva (Metriopelia morenoi) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning 
Fågeln förekommer i Anderna i nordvästra Argentina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn hedrar Francisco Josué Pascasio Moreno (1852-1919), argentinsk zoolog och paleontolog som grundade La Plata-museet 1884.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Argentina
Choiseulduva

Choiseulduva (Microgoura meeki) är en utdöd fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar som tidigare förekom i Salomonöarna.

Systematik 
Choiseulduva placeras som enda art i släktet Microgoura. Dess närmaste släkting tros ha varit gladiatorduva (Trugon terrestris). Tillsammans ingår de i en grupp mycket stora duvor som inkluderar nu levande arter som fasanduvan, kronduvorna i Goura, nikobarduvan samt den mycket enigmatiska tandduvan. I denna grupp ingår även flera utdöda fåglar som dront och rodriguessolitär.

Tidigare förekomst 
Arten var troligen endemisk för ön Choiseul i nordvästra Salomonöarna. Den är endast känd från sex insamlade exemplar och ett enda ägg. Arten påstås också ha förekommit på andra öar från Bougainville till Malaita, men detta anses endast vara spekulationer. Den förekom troligen i låglänta skogar och träsk och rapporteras häcka på marken. Vidare förekom den i små grupper och var tam.

Utdöende 
Choiseulduvan har inte påträffats sedan 1904. Senare observationer från tidigt 1940-tal och framåt är ifrågasatta sedan arten ofta förväxlats med salomongökduva och gulfotad duva. Ett antal eftersökningar inklusive intervjuer med lokala bybor har visat sig fruktlösa. IUCN kategoriserar arten som utdöd. Arten dog troligen ut på grund av predation från hundar och katter snarare än habitatförstörelse eftersom en stor andel ursprunglig miljö finns kvar på ön.

Referenser

Externa länkar

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Salomonöarna
Rosenduva

Rosenduva (Nesoenas mayeri) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Rosenduvan är en stor och ljus duva med en kroppslängd på 36-38 cm. Fjäderdräkten är skärgrå med mörkbrun rygg och rostfärgad stjärt. Madagaskarduvan är mycket mindre och mörkare. I flykten hörs korta, hårda och nasal "hoo hoo", medan hanens revirläte är en serie med "coo-cooo".

Utbredning och systematik 
Rosenduvan förekommer enbart i skogar på sydvästra delen av ön Mauritius i Indiska Oceanen. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Rosenduvan placeras traditionellt som enda art i släktet Nesoenas. Genetiska studier har dock visat att den är systerart till madagaskarduvan (Streptopelia picturata) som därför allt oftare gör rosenduvan sällskap i släktet.

Status 
Fram till 2018 listades rosenduvan som starkt hotad av internationella naturvårdsunionen IUCN, grundat på den mycket begränsade och världspopulationen. Tack vare bevarandeåtgärder har den dock ökat i antal, från fler än 50 1993 till 300 år 2000. IUCN listar den därför numera i den lägre hotkategorin sårbar (VU). Det kända beståndet 2020 uppskattades till 308 individer, medan så många som 418 individer kan finnas totalt. Den ses dock fortfarande som utrotningshotad med tanke på den begränsade populationen, det faktum att beståndet varierar på grund av predation och sjukdomar och att det anses vara tveksamt om beståndet skulle kunna hålla sig kvar på nuvarande nivå utan intensiva bevarandeåtgärder.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Gustave Mayer, samlare av specimen på Mauritius.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Mauritius
Tofsduva

Tofsduva (Ocyphaps lophotes) är en australisk fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Tofsduvan är en grå duva med mycket karakteristisk lång och spetsig tofs på huvudet. Fjäderdräkten är huvudsakligen grå med glänsande fläckar på vingarna. Den tar till flykten med ljudliga vingklapp. I flykten hörs även ett visslande ljud från vingarna som låter som en uppskruvad leksak.

Utbredning och systematik 
Tofsduvan placeras som enda art i släktet Ocyphaps. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Ocyphaps lophotes whitlocki – förekommer i torra skogar och slätter i västra Australien
 Ocyphaps lophotes lophotes – förekommer i centrala och östra Australien

Levnadssätt 
Todsduvan är en vanlig fågel i öppna miljöer, även nära urbana områden. Den födosöker endast på marken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Långstjärtsduva

Långstjärtsduva (Oena capensis) är en mycket liten men långstjärtad duva. Den förekommer huvudsakligen i Afrika, inklusive Madagaskar, men även på Arabiska halvön samt fåtaligt i södra i Israel och södra Jordanien. Arten är vida spridd och ökar i antal.

Utseende
Långstjärtsduvan är en endast sparvstor duva, 22 centimeter lång men där en stor del består av den mycket långa avsmalnade svarta stjärten. Både storlek och form leder tanken till undulat. Fjäderdräkten är huvudsakligen grå bortsett från den vita buken och kastanjebruna vingpennor som syns i flykten. Hanen har en gul och röd näbb samt svart ansikte, strupe och bröst. Honan saknar hanens svarta och näbben är helröd.

Läte 
Långstjärtsduvan är relativt tystlåten. Sången är buktalaraktig och klagande i tonen, ett utdraget dovt hoande som ökar i tonhöjd och styrka. Det inleds och avslutas med en kort ton: "hu-huuoooooo-hu".

Utbredning och systematik 
Långstjärtsduvan förekommer i Afrika söder om Sahara, västerut vidare till Arabiska halvön samt på Madagaskar. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Oena capensis capensis – förekommer i Afrika söder om Sahara, på Sokotra samt Arabiska halvön; även södra Israel och sydvästra Jordanien
 Oena capensis aliena – förekommer på Madagaskar

Arten ses också regelbundet i Irak där den även häckat samt nyligen i Syrien.  Tillfälligt har den påträffats på Cypern samt i Iran, Kap Verdeöarna, Libanon och Turkiet.

Släkte och släktskap 
Fågeln placeras som enda art i släktet Oena, närmast släkt med brunduvor, smaragdduvor och fläckduvor.

Ekologi 
Långstjärtsduvan trivs i buskmarker nära ökenområden med akacia. Den rör sig mest på marken och lever nästan uteslutande av frön, från örter, gräs eller säv. Den påträffas oftast enstaka eller i par, men ses i större samlingar vid vattenhål. Fågeln bygger ett bo av kvistar i en buske där den lägger två vita ägg som ruvas i 16 dagar av honan på natten och tidig morgon och hanen övrig tid.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig eller mycket vanlig.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Fasanduva

Fasanduva (Otidiphaps nobilis) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Den förekommer i skogar på och kring Nya Guinea. De olika bestånden urskiljs av vissa som bestående av fyra olika arter.

Utseende och läte 
Fasanduvan är en stor, marklevande duva med drag av hönsfågel. Den har gula ben, röd näbb, svart på huvud, undersida och stjärt samt kastanjebrunt på vingar och rygg. Vissa populationer har en huvudtofs, en ljus fläck på nacken och en övergump med purpur- eller grönglans. Lätet består av en inledande ton följt av en fallande, sorgesam vissling.

Utbredning och systematik 
Fasanduvan förekommer på och kring Nya Guinea. Den placeras vanligtvis som enda art i släktet Otidiphaps och delas in i fyra underarter:
 Otidiphaps nobilis nobilis – förekommer i bergsområden på västra Nya Guinea och öarna Batanta och Waigeo
 Otidiphaps nobilis aruensis – förekommer i Aruöarna (Nya Guinea)
 Otidiphaps nobilis cervicalis – förekommer i bergsområden på östra och sydöstra Nya Guinea (Saruwaged, Sepik och Kuper)
 Otidiphaps nobilis insularis – förekommer på ön Fergusson (D'Entrecasteaux-öarna)

Underarterna skiljer sig till utseendet åt genom förekomsten eller frånvaron av en liten fjäderkam på huvudet och på nackens färg. Underarten nobilis har grönaktig nacke, medan underarten aruensis har vit nacke. Underarten cervicalis har gråaktig nacke och underarten  insularis har svart nacke.

Sedan 2014 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN alla fyra som egna arter:
 "Grönnackad fasanduva" (O. nobilis i begränsad mening)
 "Vitnackad fasanduva" (O. aruensis)
 "Svartnackad fasanduva" (O. cervicalis)
 "Grånackad fasanduva" (O. insularis)

Artepitetet i det vetenskapliga namnet är bildat av det latinska ordet för förnäm.

Levnadssätt 
Fasanduvan hittas i lägre liggande bergsskogar, där den födosöker på marken, konstant vippande på stjärten.

Status 
IUCN bedömer hotstatus för underarterna (eller arterna) var för sig: nobilis och cervicalis som livskraftiga, aruensis som sårbar och insularis som akut hotad.

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Chileduva

Chileduva (Patagioenas araucana) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Chileduvan är en stor och mörk duva. Den har ett smalt vitt band i nacken, lysande röda fötter och ett brett grått band på stjärten. Till skillnad från tamduva har den mörkgrå vingundersidor.

Utbredning och systematik 
Chileduvan förekommer i Sydamerika, i centrala och södra Chile och gränsen Argentina i tempererade skogar med brödgransinslag . Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades arterna Patagioenas i Columba, men genetiska studier visar att de amerikanska arterna utgör en egen klad, där Gamla världens arter står närmare släktet Streptopelia.

Levnadssätt 
Chileduvan är lokalt rätt vanligt förekommande i tempererad regnskog, jordbruksbygd med skogsinslag och matorral med högre träd. Den födosöker på alla nivåer, ibland i fält intill vägar, ofta i flock.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

I kulturen 
Fågeln finns på äldre chilenska frimärken i tre olika valörer: 0,60 CLP, 2,60 CLP, 3 CLP.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Anmary

Linda Dinsberga (går under artistnamnet Anmary), född 3 mars 1980 i Gulbene i Lettland, är en lettisk countrypopsångerska.

Biografi 

Som ung gick hon på en musikskola där hon lärde sig spela piano. Hennes karriär började med TV-programmet The Talent Factory där hon slutade på andra plats. Hon har varit med i flera musikprojekt och musikaler. Hon har även varit huvudsångerska i grupperna Sunny Sense och Mash Mash. Hon har turnerat i Tyskland, Spanien, Frankrike och Belgien tillsammans med Hamburgs symfoniorkester. Hon jobbar som både sångerska och röstcoach. Hon har en två år gammal son.

Eurovision 

Den 18 februari 2012 vann hon Lettlands nationella uttagningsfinal Eirodziesma 2012 med låten "Beautiful song" och fick därmed äran att representera sitt land i Eurovision Song Contest 2012. Då hade hon redan tagit sig vidare tillsammans med fyra av de andra nio finalisterna från en semifinal den 14 januari. Hon tävlade i den första semifinalen den 22 maj, men lyckades inte ta sig till finalen den 26 maj.

Diskografi

Album 

 Piparkūku sirsniņa (2009)

Singlar 

 "Beautiful Song" (2012)
 "Sari Gelin" (2013)

Referenser

Externa länkar 

 Deltagarprofil på eurovision.tv

Kvinnor
Levande personer
Födda 1980
Personer från Gulbene
Artister som representerat Lettland i Eurovision Song Contest
Lettiska sångare
Deltagare i Eurovision Song Contest 2012
Mononymt kända personer
Jamaicaduva

Jamaicaduva (Patagioenas caribaea) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Jamaicaduvan är en stor (41 cm) grå och brun duva. Ovansidan är blågrå, huvudet och undersidan skärbrun med blågrå halsfläck och ett svart band tvärs över stjärtens övre del. Den har vidare rött öga och röd ögonring. Honan är mer dämpad i färgerna än hanen och ungfågeln är brungrå med rödaktiga fjäderkanter på vingovansidan och orangerött på huvud och undersida. Karibduvan som den delar utbredningsområde med saknar stjärtbandet och har vitt i vingen. Lätet är ett gutturalt "cru-cru-croooo" som faller på slutet. Även upprepade "uhu-cooo" hörs, med betoning på slutet.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns enbart på ön Jamaica. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades arterna Patagioenas i Columba, men genetiska studier visar att de amerikanska arterna utgör en egen klad, där Gamla världens arter står närmare släktet Streptopelia.

Status och hot 
Jamaicaduvan har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust och jakt. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Jamaica
Rostduva

Rostduva (Patagioenas cayennensis) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Rostduvan är en stor duva med grått huvud som kontrasterar mot skäraktig kropp. Den vitaktiga buken kontrassterar dock ej starkt mot den enfärgat gråaktiga stjärten. Jämfört med rödnäbbad duva är rostduvan ljusare med svart näbb. Sången skiljer sig också något, bestående av ett långt inledande hoande följt av en upprepad trestavig fras, olikt rödnäbbade duvans fyrstaviga sång.

Utbredning och systematik 
Rostduvan har ett stort utbredningsområde från södra Mexiko genom Centralamerika till norra Argentina. Den delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Patagioenas cayennensis pallidicrissa – Gulflåglandet från sydöstra Mexiko till norra Colombia
 Patagioenas cayennensis andersoni – sydöstra Colombia och östra Ecuador till Brasilien norr om Amazonas
 Patagioenas cayennensis tobagensis – Trinidad och Tobago
 Patagioenas cayennensis cayennensis – Guyana, Surinam och Franska Guyana
 Patagioenas cayennensis sylvestris – östra Peru till Brasilien söder om Amazonområdet, Paraguay och norra Argentina

Ofta urskiljs även underarterna occidentalis och tamboensis, med utbredning i västra Colombia och västra Ecuador respektive västcentrala Colombia.

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades arterna Patagioenas i Columba, men genetiska studier visar att de amerikanska arterna utgör en egen klad, där Gamla världens arter står närmare släktet Streptopelia.

Levnadssätt 
Rostduvan hittas i fuktgi savann, flodkanter och öppna områden med spridda träd. Lokalt ses den även i städer, som mexikanska Villahermosa.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen fem till 50 miljoner vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Barögd duva

Barögd duva (Patagioenas corensis) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i torra kustnära områden från nordöstra Colombia till norra Venezuela och angränsande öar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn corensis syftar på Coro eller La Vela de Coro i Venezuela.

Noter

Externa länkar

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Bandstjärtsduva

Bandstjärtsduva (Patagioenas fasciata) är en amerikansk fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Den har en vid utbredning från västra Nordamerika söderut till nordvästra Argentina. Vissa urskiljer de sydamerikanska fåglarna som en egen art.

Utseende och läten 
Bandstjärtsduvan är en rätt stor (34–40 cm) ljusgrå och lavendelfärgad duva. Jämfört med tamduvan har den mer rundade vingar och längre stjärt. Karakteristiskt är ett brett ljusare grått ändband på stjärten som gett arten dess namn. Näbben är gul, liksom ben och fötter, och ögat är mörkt. I flykten syns, förutom stjärtbandet, grå undre vingtäckare och mörka vingspetsar. Sången är hes och djupt uggleliknande, i engelsk litteratur återgiven "hu-whoo, hu-whoo...".

Sydamerikanska fåglar skiljer sig något genom bland annat helgul näbb (nordliga har svart näbbspets), mörkare grå undersida och grönglans på halssidan, ej bronsfärgat. Fåglar i Costa Rica och Panama (crissalis) är intermediära.

Utbredning och systematik 
Fågeln delas vanligen in i följande sex underarter:
 Patagioenas fasciata monilis – sydöstra Alaska och västra Kanada till västra USA
 Patagioenas fasciata fasciata – västcentrala och sydvästra USA till Nicaragua
 Patagioenas fasciata vioscae – södra Baja California
 Patagioenas fasciata crissalis – Costa Rica och västra Panama
 Patagioenas fasciata albilinea – Colombia till nordvästra Argentina
 Patagioenas fasciata roraimae – bergen Roraima och Duida i södra Venezuela

Tongivande Clements et al har istället en annan indelning där monilis inkluderas i fasciata, medan två andra underarter urskiljs, letonai med utbredning i Honduras och El Salvador samt parva i norra Nicaragua. Sedan 2014 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN crissalis, albilinea och roraimae tillsammans som en egen art, "sydlig bandstjärtsduva" (P. albilinea).

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades arterna Patagioenas i Columba, men genetiska studier visar att de amerikanska arterna utgör en egen klad, där Gamla världens arter står närmare släktet Streptopelia.

Levnadssätt 
Bandstjärtsduvan är vanlig i ekskogar eller barrskogar med inslag av ek. Den ses vanligen i småflockar på jakt efter frukt och frön, inklusive ekollon.

Status 
IUCN delar upp bandstjärtsduvan i två arter och bedömer hotstatus för dem var för sig, dels nominatformen, monilis och vioscae, dels albilinea, crissalis och roraimae. Båda anses minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att de ska anses vara hotade och placeras därför i hotkategorin livskraftig.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen
Rödnäbbad duva

Rödnäbbad duva (Patagioenas flavirostris) är en huvudsakligen centralamerikansk fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Rödnäbbad duva är en medelstor till stor duva med en kroppslängd på 30-37 cm. Den är huvudsakligen vinröd, brunare på ryggen och med grått på stjärten, nedre delen av buken och vingpennorna. Näbben är vit men röd vid roten, liksom ben och ögon. Ungfågeln är mattare än den adulta och fjäderdräkten är bruntonad. Lätet är ett högljutt "kuk k'k'koooo" som levereras i serier.

Utbredning och systematik 
Rödnäbbad duva förekommer huvudsakligen i Centralamerika, men också in i alla sydligaste Texas i USA. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Patagioenas flavirostris flavirostris – förekommer från södra Texas (Rio Grande Valley) till östra Costa Rica
 Patagioenas flavirostris restricta – förekommer i västra Mexiko (södra Sonora-öknen i Sinaloa
 Patagioenas flavirostris madrensis – förekommer på Islas Marías utanför västra Mexiko
 Patagioenas flavirostris minima – förekommer i lågland i Costa Rica (regionen Gulf of Nicoya)

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades arterna Patagioenas i Columba, men genetiska studier visar att de amerikanska arterna utgör en egen klad, där Gamla världens arter står närmare släktet Streptopelia.

Levnadssätt 
Rödnäbbad duva hittas i öppet landskap med enstaka träd, öppningar i skog och jordbruksmarker från havsnivån till 2100 meters höjd. Den ses vanligen ensam eller i par och formar sällan flockar. Fågeln födosöker på marken, på jakt efter ekollon, bär och knoppar. Boet av kvistar placeras fyra till 25 meter upp i ett träd, vanligen på en horisontell gren eller i en palmkrona. Den lägger ett enda vitt ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till två miljoner vuxna individer.

Referenser

Tryckta källor

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Chocóduva

Chocóduva (Patagioenas goodsoni) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Den förekommer i nordvästra Sydamerika.

Utseende och läte 
Chocóduvan är en rätt färglöst gråbrun duva. Särskilt grå är den på huvud och bröst, med varmare rödaktig ton på nacken. Liknande kopparduvan är mer bjärt rödaktig även på huvud och bröst. Dessa båda arter skiljs lättast åt genom lätena, där goodsonduvan levererar en tretonig sång med första tonen lång följt av två kortare avklippa toner. Även ett morrande ljud kan höras.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i låglänt regnskog i västra Colombia och nordvästra Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades arterna Patagioenas i Columba, men genetiska studier visar att de amerikanska arterna utgör en egen klad, där Gamla världens arter står närmare släktet Streptopelia.

Levnadssätt 
Chocóduvan hittas i skogar i låglänta områden och förberg upp till 1500 meters höjd. Där kan den vara relativt vanlig, men kan vara svår att få syn på i trädtaket.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Arthur Thomas Goodson (1873-1931), assisterande ornitolog vid naturhistoriska museet i Tring 1893-1931. Fram tills nyligen kallades den goodsonduva även på svenska, men justerades 2023 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté. Notera att blekduvan tidigare kallades chocóduva, men blev i samband med namnbytet på goodsoni tilldelat ett nytt namn.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Karibduva

Karibduva (Patagioenas inornata) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Karibduvan är en stor (38–40 cm), brunaktig duva. Fjäderdräkten är ljust gråbrun, på vingar och bröst rödaktig med smala vita kanter på vingtänkarna som formar ett vingband i flykten och en vit vingkant när den sitter. Lätet är ett ekande "whoo", "wo-oo" eller "oo-oo".

Utbredning och systematik 
Karibduva behandlas antingen som monotypisk eller delas in i tre underarter med följande utbredning:
 P. i. inornata – förekommer på Kuba, Isle of Pines och Hispaniola
 P. i. exigua – förekommer på Jamaica
 P. i. wetmorei – förekommer på Puerto Rico

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades arterna Patagioenas i Columba, men genetiska studier visar att de amerikanska arterna utgör en egen klad, där Gamla världens arter står närmare släktet Streptopelia.

Status 
Karibduvan är vida spridd, men beståndet är litet och den tros minska i antal. IUCN kategoriserar därför arten som nära hotad. Världspopulationen uppskattas till mellan 1000 och 4100 vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen