kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Zzzang Tumb

Zzzang Tumb, var en svensk new wave-grupp bildad 1980. Bandet leddes av låtskrivaren och basisten Latte Kronlund och bestod i övrigt av Mikael Trolin (sång) under artistnamnet Michael Baghera Redstripe, Irma och Idde Schultz (sång och keyboards), Göran Klintberg (artistnamn Spökryttaren) på trummor, Iodine Jupiter ("talad rock'n'roll") och Mats Burman (gitarr). Gruppen spelade en blandning av new wave, pop och funk. Namnet kom från ett poem av den italienske futuristen Filippo Tommaso Marinetti.

Bandet utmärkte sig genom att blanda influenser från funk och disco med avantgardistiska experiment och en visuellt utmanande liveshow. De fick kontrakt med Stranded Rekords (som även hade artister som Lustans Lakejer, Reeperbahn och Ratata) och gav ut singlar som "En gång till" och "Dans" samt albumet Zzzang Tumb (1983), producerat av John McGeoch.

Bandet lades ned 1984 men medlemmarna fortsatte i andra sammanhang. Kronlund spelade med Reeperbahn och flyttade senare till England där han hade framgångar tillsammans med sångerskan Alison Limerick. Irma och Idde Schulz har gjort solokarriärer jämte en mängd körande bakom andra artister, bland annat Docenterna. Iodine Jupiter fortsatte som soloartist och Trolin blev politiker i Folkpartiet. Burman samarbetade med Di Leva och Göran Klintberg bildade Thirteen Moons.

Diskografi

Samlingar 
1982 - 37 Minuter i Stockholms City, Stranded Rekords

Album 
1983 - Zzzang Tumb, Stranded Rekords

Källor

Externa länkar 
 
Svenska new wave-grupper
Svenska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1980
Musikgrupper upplösta 1983
Paneldivan

Paneldivan är en soffa med hög stoppad rygg som avslutas med en mindre hylla med plats för prydnadssaker.

Möbeln kom på modet under 1800-talets sista årtionden och var som regel alltid utförd i nyrenässans. Förebilderna är de väggfasta bänkar som kunde vara en del av hel panelinredning på 1500- och 1600-talen. 1800-talets version kommer från Tyskland där den ofta ses i samtida mönsterböcker för möbler och inredning.

Benämningen inventionssoffa återfinns i samtida priskuranter och kommer sig av att de flesta hade en sinnrik mekanism där de karaktäristiska stora armstöden kunde fällas ut och sitsen roteras med madrassidan uppåt för att slutligen fungera som gästsäng. Paneldivaner är i vikt synnerligen tunga pjäser på grund av mängden trävirke och bäddmekanismen.

En paneldivan gjordes uteslutande i mörka träslag som ek eller valnöt och kläddes gärna i mönstrade schagg- och sammetstyger. Oftast återfinns en rikt skuren och svarvad dekor, bland annat i form av lejonmaskaroner som avslutning på de cylindriska armstöden. Hyllan upptill uppbärs ofta av två eller flera konsoler, även på dessa förekommer lejonmaskaroner.

Paneldivaner var mycket populära i Sverige och tillverkades av många snickerifabriker eller enskilda möbelhantverkare. Även import från Tyskland förekom. På landsbygden stod den gärna på paradplats i salen eller finrummet medan den i högborgerliga stadsvåningar återfanns i herrum eller matsalar.

I likhet med vissa andra typer av nyrenässansmöbler fortsatte tillverkningen av paneldivaner ända in på 1900-talets början, ofta med en viss antydan till jugendstilen i exempelvis klädseln eller vissa dekorer.

Referenser 

Liggmöbler
Sittmöbler
De gröna baskrarna (film)

De gröna baskrarna (originaltitel The Green Berets) är en amerikansk krigsfilm från 1968. Filmen regisserades av Ray Kellogg och John Wayne, baserad på romanen De gröna baskrarna skriven av Robin Moore som handlar om soldater i specialförbandet i USA:s armé, gröna baskrarna. Wayne spelar huvudrollen, var medregissör och producent. Filmen spelades huvudsakligen in under 1967 vid Fort Benning i Georgia.
Förebilden för John Waynes rollfigur Mike Kirby ska enligt författaren till boken Green Berets, vara den finsk-amerikanske soldaten Lauri Törni.

En version av Ballad of the Green Berets användes som titelsång i filmen.

Rollista (i urval)
John Wayne - Col. Mike Kirby 
David Janssen - George Beckworth 
Jim Hutton - Sgt. Petersen 
Aldo Ray - Sgt. Muldoon 
Raymond St. Jacques - Doc McGee 
Bruce Cabot - Col. Morgan 
Jack Soo - Col. Cai 
George Takei - Capt. Nim 
Patrick Wayne - Lt. Jamison 
Luke Askew - Sgt. Provo 
Irene Tsu - Lin

Mottagande
Filmen har kritiserats för att glorifiera Vietnamkriget under en tid när kriget var mycket kontroversiellt. Filmkritikern Roger Ebert gav filmen noll stjärnor av fyra och skrev att filmen är "stötande, inte bara mot de som opponerar sig mot Amerikas hållning, men även mot de som stödjer den."  och "vad vi sannerligen inte behöver är en film som skildrar Vietnam i termer av cowboys och indianer. Det är grymt och oärligt och ovärdigt de tusentals som har dött där."

Filmen fick premiär i Sverige först tre år efter urpremiären eftersom ingen av biografkedjorna ville befatta sig med den på grund av den starka opinion mot Vietnamkriget som fanns i Sverige på den tiden.

Referenser

Externa länkar
 
Recension av De gröna baskrarna från Vujer filmtidning

Filmer 1968
Amerikanska krigsfilmer
Amerikanska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av John Wayne
Engelskspråkiga filmer
The Berzerker

The Berzerker är ett industrial-/deathgrind-band med influenser av bland annat gabber, speedcore och noise. Bandets frontman, Luke Kenny, säger att bandets stil heter "cybergrind". Bandet härstammar från Melbourne, Australien, men har medlemmar från olika länder så som den svenska gitarristen Martin Bermheden.

Medlemmar 
Senaste medlemmar
 Luke Kenny – sång (1995–2010)
 Ed Lacey – gitarr, basgitarr (1999–?)

Tidigare medlemmar 
 David Gray – trummor
 Gary Thomas – trummor 
 Patrick Beaudoin – gitarr
 Matt Wilcock – gitarr
 Adrian Naudi	 – gitarr
 Chris Valagao – okänd
 Sam Bean – gitarr, basgitarr, sång (1999-?)
 Jason V. (Jason Lacey) – gitarr, basgitarr (1999-?)
 Toby – sång (1999)
 Matthew Racovalis – trummor (2000–2001)
 Fillip Rutherford – trummor (2003)

Turnerande medlemmar
Damien Palmer – basgitarr
Martin "Germ" Bermheden – gitarr
Tony Laureano – trummor (2003)
Todd Hansen – trummor (2007–2010)
Tim Aldridge – gitarr (2008–2010)

Diskografi 
Demo 
 Demo's 1998 (2000)

Studioalbum
 The Berzerker (2000)
 Dissimulate (2002)
 World of Lies (2005)
 Animosity (2007)
 The Reawakening (2008)

Livealbum
 Live in London (2010)

EP
 Archie Campbell (1995)
 No? (1996)
 Inextricable Zenith (1998)
 Broken (1999)
 Animosity (2006)
 The Reawakening (2008)

Video
 The Principles and Practises of the Berzerker (DVD) (2004)

Externa länkar
The Berzerker på Encyclopaedia Metallum

Australiska death metal-grupper
Australiska grindcore-grupper
Musikgrupper från Melbourne
Viola (namn)

Viola eller Wiola (ovanligare stavning i Sverige) är ett kvinnonamn med latinskt ursprung, med betydelsen "viol". Violetta är en form av namnet med betydelsen lilla Viola. Namnet har använts som dopnamn i Sverige sedan mitten av 1800-talet då det började ersätta den längre formen Violetta som förekommit sedan 1600-talet. 

Namnet hade en popularitetstopp runt 1925 och decennierna däromkring och hör därför fortfarande till de 20 vanligaste kvinnonamnen. Namnet fick en uppgång i slutet av 50-talet och i början 60-talet genom filmen La violetera (1958). Det har också börjat öka igen under 1990-talet. Den 31 december 2009 fanns det totalt 59 134 personer i Sverige med namnet Viola/Wiola, varav 3 701 med det som tilltalsnamn. År 2003 fick 425 flickor namnet, varav 19 fick det som tilltalsnamn.

Viola är också ett efternamn.

Namnsdag: 29 oktober  (sedan 1901)

Varianter 
 Violet (engelska)
 Wiola, Wioleta (polska) 
 Violeta (spanska och sydösteuropeiska språk)
 Violetta (italienska)
 Violanta och Violante (spanska och italienska)

Personer med förnamnet Viola eller Wiola  (urval)
 Viola Elisabeth av Cieszyn (1291–1317) drottning av Böhmen, Polen och Ungern

 Viola Bao (född 1991), svensk litteraturkritiker
 Viola Bauer (född 1976), tysk längdskidåkare
 Wiola Brunius (1911–1999), svensk skådespelare
 Viola Claesson (född 1939), svensk politiker, vänsterpartist
 Viola Davis (född 1965), amerikansk skådespelare
 Viola Desmond (1914–1965), kanadensisk affärskvinna, kosmetolog och medborgarrättsaktivist
 Viola Furubjelke(född 1945), svensk statstjänsteman, diplomat och politiker, socialdemokrat
 Viola Gråsten (1910–1994), svensk textilkonstnär
 Viola Liuzzo (1925–1965), amerikansk medborgarrättsaktivist
 Wiola Persson-Rönnberg (1919–1999), svensk lantbrukare och konstnär
 Viola Renvall (1905–1998), finländsk författare
 Viola Richard (1904–1973), amerikansk skådespelare
 Wiola Sandell (1910–1999), svensk arbetsvårdsinspektör och politiker, socialdemokrat
 Viola Sundberg (1934–2010), svensk skådespelare
 Viola Turpeinen (1909–1958), finskamerikansk dragspelare
 Viola Widegren (1931–1948?), svensk försvunnen person
 Viola Wahlstedt (1901–1992), svensk författare och konstnär
 Viola Wills (1939–2009), amerikansk popsångerska
 Viola Ylipää (1942–2010), svensk längdskidåkare, tandhygienist och universitetslektor

Personer med efternamnet Viola 
 Bill Viola (född 1951), amerikansk videokonstnär
 Lynne Viola (född 1955), amerikansk historiker
 Roberto Eduardo Viola (1924–1994), argentinsk militär, de facto president 1981
 Vincent Viola (född 1956), amerikansk företagsledare, jurist och filantrop

Se även 
 Violetta

Referenser

Externa länkar 
 Namn - Namn. 

Kvinnonamn
Latinska förnamn
Efternamn
Förnamnsförgreningssidor
Moxies

MOXIES var en popgrupp i Varberg, Sverige som 1965 bestod av Sven Jönsson (gitarr), Staffan Wennerlund (sång) och Sigvard Ivarsson (bas). Under sommaren 1965 förekom Karl-Gustav Wallner (kompgitarr) emellanåt i bandet. Senare samma år hade Wallner ersatts av Karl-Henrik Weddig och Ivarsson av Hans-Åke Johansson. Bandet spelade företrädesvis engelsk popmusik och uppträdde främst på hemstadens olika scener som bland annat den  svenska västkustens pop-Mekka under 1960-talet: Beach Club (f d Sunds Restaurang på Getterön) och Nöjesparken, men spelade även på Burås ungdomsgård i Göteborg och arrangerade egna popgalor.
Bandet upplöstes hösten 1966 men återförenades tillfälligt 1981 för att göra en vinyl-LP som spelades in i Mountain Lion Studio, Varberg. Karl-Henrik Weddig, hade då tillfälligt ersatts av Bertil Lindqvist från 60-talsgruppen the Slackers, även den från Varberg.

Svenska popgrupper
Arturo Sandoval

Arturo Sandoval, född 6 november 1949 i Artemisa, Kuba, är en kubansk jazztrumpetare och pianist. Han har spelat mycket tillsammans med Dizzy Gillespie. 

På Kuba spelade Sandoval bland annat i bandet Irakere. Han hoppade av till USA tillsammans med sin familj under en turné i Europa med Dizzy Gillespie 1990. Han blev 1999 amerikansk medborgare. Sandovals liv skildras i filmen For Love or Country.

Diskografi

 (soundtrack)

Externa länkar

Officiell webbplats
 
 

Födda 1949
Kubanska jazzmusiker
Kubanska trumpetare
Män
Levande personer
Mottagare av Frihetsmedaljen
Ack vilken rikedom och tröst

Ack vilken rikedom och tröst är en psalmtext ursprungligen publicerad i den Svenska Lutherska Evangeliföreningen i Finland SLEF:s sångbok Sionsharpan.

Melodin uppges i Sionstoner 1889 vara en svensk folkmelodi, som används till flera psalmer bland andra också Om någon mig åtspörja vill, Hav tack, o Gud, för all den nåd och När ja i tron min Jesus ser.

Publicerad i
Sionsharpan 1870-talet
Sionstoner 1889 som nr 335.
Sionstoner 1935 nr 638 under rubriken "Pilgrims- och hemlandssånger".
Sions Sånger 1951 nr 4.
Sions Sånger 1981, som nr 83 under rubriken "Guds nåd i Kristus".

Svenska psalmer
Bergslagsromaner

Bergslagsromaner är en rad romaner som den svenske författaren Hjalmar Bergman skrev cirka 1912-1917. De inleddes med Vi Bookar, Krokar och Rothar (1912) och Loewenhistorier (1913). Central är trilogin Komedier i Bergslagen med verken Två släkter (1914), Dansen på Frötjärn (1915) och Knutsmässo marknad (1916). Löst knuten till de tre komedierna är även Mor i Sutre (1917).

Svenska romanserier
Verk av Hjalmar Bergman
Jonas och Helen

Jonas och Helen är en roman av den svenske författaren Hjalmar Bergman från 1926. Boken skildrar ett ungt kärlekspar och är väl en av ganska få romaner i hans produktion som kan sägas ha ett lyckligt slut.

Bibliografi

Skönlitteratur 1926
Svenskspråkig skönlitteratur
Svenska romaner
Verk av Hjalmar Bergman
Kerrmans i paradiset

Kerrmans i paradiset är en roman av den svenske författaren Hjalmar Bergman från 1927.

Handling
Här återser läsarna det unga par som skildrades i Jonas och Helen. De har varit gifta i 20 år och äktenskapet är ej särskilt lyckligt. "Paradiset" i bokens titel är hjärtat i den kontors- och bostadsvåning där Jonas Kerrmans svärfar och chef håller till, och i handlingen skildras många av de affärsmässiga turerna kring kontrollen av denna firma.

Externa länkar
 Kerrmans i paradiset i fulltext på Litteraturbanken

Skönlitteratur 1927
Svenskspråkig skönlitteratur
Svenska romaner
Verk av Hjalmar Bergman
Jag är kvar hos er

Jag är kvar hos er är en roman av författaren Peter Pohl och utkom 2000.

Handling
Boken handlar om femtonåriga Anna, som kämpar mot en hjärntumör. Berättelsen formas utifrån flera perspektiv: Annas, Annas bästa väns, Annas mammas och Annas systers, och utdrag ur Annas sjukhusjournaler finns också med.

Källor

Svensk ungdomslitteratur
Skönlitteratur 2000
Knutsmässo marknad

Knutmässo marknad är en roman av Hjalmar Bergman från 1916 och den sista i trilogin Komedier i Bergslagen.

Handling
Romanen är tänkt utspela sig vid mitten av 1800-talet, och författaren har här hämtat inspiration från Hindersmässan i sin hemstad Örebro.

I det myller av människor som besöker marknaden återfinns bland annat Roger Bernhusen de Sars från Hans nåds testamente, som en ung man. Romanen tar vid en tid efter Två släkter och ett antal av figurerna från denna bok återkommer här. Den tidigare mäktiga ätten Siedel är på nedgång, och här skildras några av denna ätts sista drabbningar med rivalerna i Ryglingeätten. Som i så många av Bergmans romaner förekommer även här en urladdning med ond bråd död mot slutet.

Externa länkar

Källor

Skönlitteratur 1916
Svenska romaner
1800-talet i skönlitteratur
Svenskspråkig skönlitteratur
Verk av Hjalmar Bergman
En döds memoarer

En döds memoarer är en roman av den svenske författaren Hjalmar Bergman från 1918.

Handling
I en av sina mest dystra romaner skildrar Bergman här två grenar av samma släkt, där den adliga grenen Arnfelt är livsduglig och tar sig fram med alla tänkbara medel, medan grenen Arnberg i varje generation misslyckas med sina storslagna planer och verkar dömd till undergång. Bergman återkommer här till temat "alla som leva äro icke levande", något som förekommit även i en del av hans övriga romaner.

Den centrala huvudkaraktären och berättarjaget är den unge Jan Arnberg. Bland de övriga karaktärerna märks fadern, den misslyckade ingenjören och entreprenören Johan Arnberg. Johan Arnbergs svärfar, biskop Julius Arnberg av W(adköping)-s stift (porträttet av biskopen figurerar även i Markurells i Wadköping). Förebild till biskopsgården anses Bergmans morföräldrahem i den herrgårdsliknande Elgérigården i Örebro vara. En viktig roll spelar också den demoniske greve Mikael Arnfelt.    

Figuren Julius Arnberg tros vara ett idealiserat porträtt av Bergmans morfar, fabrikör Daniel Julius Elgerus. Han är näst äldste son till dr Johan Ludvig Arnberg på "-dals bruk" i Värmland. Den unge Julius kommer i fejd med sin äldre bror Ludvig om sin morfar Lebossus påstådda lektorat i Skara vilket skapar en klyfta mellan de två bröderna. Trots detta tar han hand om Ludvigs anförvanter när denne dör ruinerad. Han gifter senare bort sin dotter Sabina med sin brorson Johan vilka senare får sonen Jan. Johan blir senare en misslyckad uppfinnare och har som ateistisk student i Uppsala tidigare förargat den djupt troende Julius genom att utmana denne till en disputation om den kristna trosbekännelsen. Som ledare för det högkyrkliga och högkonservativa stiftspartiet kallade han frikyrkligheten för anarkismens halvsyster. 

En systerson till Julius Arnberg är kyrkoherden David Rygelius junior i Lillhammar som efter Julius död är det högkyrkliga partiets kandidat till biskopsstolen i W.- stift vilket han dock förlorar till en frikyrkovänlig kandidat från Lund. Bland Rygelius barn märks läkaren som är far till två söner och dottern Léonie som är Jans kärleksintresse samt juristen som blir häradshövding.

En annan viktig karaktär är den skrupellöse svensk-amerikanen Grundberg. Denne utnyttjar Arnbergs namn till en läkemedelsdryck som är ren humbug. Johan Arnberg blir härav indragen i en utdragen och kostsam stämningsprocess med Grundberg.

Externa länkar
 En döds memoarer finns att hämta som pdf hos Litteraturbanken

Svenska romaner
Skönlitteratur 1918
Svenskspråkig skönlitteratur
Verk av Hjalmar Bergman
Bröder, låt oss fröjdas här

Bröder, låt oss fröjdas här är en psalmtext av Fredrik Gabriel Hedberg (1811–1893).

Publicerad i
Sions Sånger 1951 som nr 11.
Sions Sånger 1981 som nr 85 (i avsnittet "Guds nåd i Kristus")

Källhänvisningar 

Svenska psalmer
Jag, Ljung och Medardus

Jag, Ljung och Medardus är en roman av den svenske författaren Hjalmar Bergman från 1923.

Handling
Boken är en bred skildring av Wadköping sedd ur några ungdomars synvinkel. Ett drama där dråpliga och tragiska scener varieras men där även sentimentalt romantiska inslag förekommer.

Källor

Externa länkar
Jag, Ljung och Medardus finns i fulltext på Göteborgs universitetsbibliotek och på Litteraturbanken.

Skönlitteratur 1923
Svenskspråkig skönlitteratur
Svenska romaner
Verk av Hjalmar Bergman
Lotten Brenners ferier

Lotten Brenners ferier är en roman av den svenske författaren Hjalmar Bergman från 1928.

Handling
Ett av Bergmans lättare stycken som dock underhållande skildrar den mindre attraktiva men synnerligen självsäkra ungmön Lotten Brenner, vilken av vänner skickas på semester i förhoppningen om att hon ska träffa en man. Bland de figurer som förekommer i handlingen förekommer bland andra herr Markurells son Johan.

Externa länkar
Lotten Brenners ferier finns i fulltext på Göteborgs universitetsbibliotek
Litteraturbanken.

Skönlitteratur 1928
Svenska romaner
Svenskspråkig skönlitteratur
Verk av Hjalmar Bergman
Flickan i frack

Flickan i frack är en kort roman av den svenske författaren Hjalmar Bergman från 1925.

Handling
En underhållande bagatell som skildrar hur en ung flicka klär sig i frack under en studentbal i Wadköping vilket orsakar en smärre skandal (med påföljande dråpliga konsekvenser) i den trånga småstaden.

Romanen har filmatiserats två gånger, först som stumfilm 1926 och sedan som färgfilm 1956.

Externa länkar
 Flickan i frack finns som fulltext hos Litteraturbanken

Skönlitteratur 1925
Svenskspråkig skönlitteratur
Svenska romaner som blivit film
Verk av Hjalmar Bergman
HBTQ-relaterad litteratur
Två släkter

Två släkter är en roman av Hjalmar Bergman från 1914. Den utgör första delen av hans Komedier i Bergslagen.

Handling
Skildring av hur två släkter bekämpar varandra under en längre period med påföljande tragiska konsekvenser. Handlingen tilldrar sig från slutet av 1600-talet till en god bit in på 1800-talet. De två centrum som handlingen kretsar kring är Ryglinge gård, där männen ofta heter Erik Janse eller Jan Erse (tre Jan Erse förekommer i handlingen) och Klockeberga, ägt av den mäktiga släkten Siedel. Inom denna ätt finns hela sex personer med namnet Jörgen Siedel, även om Bergman lyckas förmå läsaren att kunna skilja dessa åt någorlunda. Kvinnorna är dock inte enbart bifigurer utan är ibland rentav de som regerar släkterna. Fru Beata är en kraftfull matrona på Klockeberga, vilken överlever make, son och sonson och har god hjälp av sin handgångne Gottlieb Marcurell, en förfader till herr Markurell i Markurells i Wadköping. En stark känsla av undergång gör sig dock gällande i stora delar av romanen, och flera av släktmedlemmarna plågas av dysterhet, grubblerier och mental ohälsa. Denna roman följdes upp av Dansen på Frötjärn.

Källor

Skönlitteratur 1914
Svenskspråkig skönlitteratur
Svenska romaner
1600-talet i skönlitteratur
1700-talet i skönlitteratur
1800-talet i skönlitteratur
Verk av Hjalmar Bergman
Bröder och systrar

Bröder och systrar, ack kära Guds vänner är en psalmtext med nio 4-radiga verser av okänd författare. I Herde-Rösten, 1892, var inledningen Bröder och systrar och himmelens vänner.

Publicerad i
Herde-Rösten 1892 nr 207 med titeln "Jesu stridsman" under rubriken "Strid och seger".
Sionsharpan 1948 nr 451 under rubriken "Avskedssånger".
Sions Sånger 1951 nr 12.
Sions Sånger 1981 nr 45 med titeln "Bröder och systrar, och himmelens vänner" under rubriken "Församlingen".

Svenska psalmer
Chefen fru Ingeborg

Chefen fru Ingeborg är en roman av den svenske författaren Hjalmar Bergman från 1924.

Handling
Boken är en skildring av den självsäkra varuhusägarinnan Ingeborg Balzar och hennes uppgång och fall. Bland figurerna i handlingen finns bland andra ätten de Lorche (nu ruinerad) från Markurells i Wadköping. Ingeborg blir ohjälpligt kär i sin egen svärson.

Tillkomst
Den 30 april 1924 flyttade Hjalmar Bergman och hans hustru Stina Bergman in i en våning i Saint-Cloud i Paris och där satte Bergman igång med att skriva romanen. I juli flyttade paret till sommarhuset på Segholmen utanför Dalarö och där fortsattes skrivandet tills romanen var klar den 14 augusti.

Den 26 augusti 1924 skrev Bergman kontrakt med Albert Bonniers förlag där det bland annat framgår att boken ska ges ut i åtminstone två upplagor om sammanlagt 2 500 exemplar. Tryckningen var klar 6 november 1924 och började dagen efter distribueras. Enbart under 1924 trycktes romanen i sju upplagor.

I brev till förläggaren Tor Bonnier skrev Bergman om romanen: "Den handlar om en modehandlerska i Stockholm. Utan tvivel har ni här årets största succes, ty boken blir mycket välskriven och sorglig. Jag gråter, när jag skriver den. Somliga dagar kan jag för tårars skull icke föra pennan. Då ligger jag på soffan och bara gråter. Andra dagar är jag lite gladare. Men när jag tänker på slutet vill jag hänga mig. Det är så synd om henne. Öppna aldrig en modehandel i Stockholm. Inte efter detta. Det blir emellertid en mycket bra bok. Vad du ska bli glad!"

Mottagande
Vid publiceringen ansåg litteraturkritikern Fredrik Böök i Svenska Dagbladet att Bergman ägde ett "raffinerat mästerskap i berättandets svåra konst" och jämförde romanen med Thomas Manns Döden i Venedig. I Dagens Nyheter ansåg litteraturkritikern Torsten Fogelqvist att Bergman med denna roman visat att han var den främste bland samtidens yngre svenska författare.

Romanen har översatts till engelska 1936, till tjeckiska 1937, till danska 1946 och till norska 1947.

Roman filmatiserades som TV-serie 1993 i regi av Bernt Callenbo och med Mona Malm i titelrollen.

Referenser

Externa länkar

Chefen fru Ingeborg finns i fulltext hos Litteraturbanken

Skönlitteratur 1924
Svenskspråkig skönlitteratur
Svenska romaner som blivit film
Verk av Hjalmar Bergman
Herr Markurells död

Herr Markurells död är en novell av den svenske författaren Hjalmar Bergman.

Handling
Redan i Markurells i Wadköping får man veta att herr Markurell kommer att dö i blodförgiftning i oktober 1916. Här skildrar så Bergman förloppet i detalj.

Svenska noveller
Svenskspråkig skönlitteratur
Verk av Hjalmar Bergman
Crewe

Crewe är en stad och civil parish i grevskapet Cheshire i England. Staden ligger i distriktet Cheshire East, cirka 20 kilometer nordväst om Stoke-on-Trent och cirka 32 kilometer sydost om Chester. Tätortsdelen (built-up area sub division) Crewe hade 71 722 invånare vid folkräkningen år 2011. Crewe nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Creu.

Crewe är mest känt för sin järnvägsindustri. Det är en stor järnvägsknut och i staden fanns också en stor lokomotivtillverkningsfabrik.

År 1946 etablerades tillverkning av bilar av märkena Rolls-Royce och Bentley i en gemensam fabrik. Hösten 2002 upphörde tillverkningen av Rolls-Royce i Crewe och flyttades till Goodwood sedan märket sålts till tyska BMW.

Från Crewe kommer fotbollslaget Crewe Alexandra FC.

Vänorter 
  Mâcon, Frankrike
  Dzierżoniów, Polen
  Bischofsheim, Tyskland

Referenser

Externa länkar 

 
Orter i Cheshire East
Civil parishes i Cheshire