kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Möne kyrka

Möne kyrka är en kyrkobyggnad i den norra delen av Ulricehamns kommun. Kyrkan tillhör sedan 2006 Hällstads församling (tidigare Möne församling) i Skara stift.

Bakgrund
Den första kyrkan på platsen uppfördes under tidig medeltid och på 1400-talet utfärdade biskopen i Skara ett avlatsbrev för denna helgedom. År 1847 ersattes medeltidskyrkan av en ny kyrka, som dock brann ned 1947.

Kyrkobyggnaden
Efter ritningar av arkitekt Ärland Noreen byggdes tredje och nuvarande kyrka som invigdes 1951. Den ligger på toppen av en kulle och är väl synlig med sin höga smäckra tornspira. Tre kilometer söder om kyrkan ligger samhället Älmestad och sju kilometer åt öster ligger Blidsberg. Kyrkan är traditionellt utformad och byggd av granit och består av långhus utan särskilt markerat kor. Fasaden är av natursten, tegel och puts. Kyrktornet är placerad vid sydvästra sidan och har ingång från söder. Vid nordöstra sidan finns en tillbyggd sakristia. Inredningen är barockinspirerad.

Inventarier
 Altartavlan från 1954 är skuren i lindträ av Folke Andersson, Täby. Dess motiv är den gode herden med en stav i handen och ett lamm i famnen (Johannes 10:1-16).
 Från tidigare kyrka finns en 300 år gammal ljuskrona och ett par ljusstakar av malm.

Orgel
1923 byggde Nordfors & Co, Lidköping en orgel med 7 stämmor. Orgeln förstördes 1947 i en eldsvåda.
Den nuvarande orgeln är byggd av Tostareds Kyrkorgelfabrik, Tostared och installerades 1952. Fasaden tillkom vid samma tidpunkt. Orgeln är pneumatisk. Instrumentet har nio stämmor fördelade på två manualer och pedal. 1989 användes en elorgel som huvudinstrument med två manualer och pedal.

Orgeln renoverades och omdisponerades av samma firma 1993.

Referenser

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Ulricehamns kommun
Bränder 1947
Kyrkbränder i Sverige
Kyrkobyggnader invigda 1951
1951 i Sverige
Viksten

Viksten består av två mindre öar, Norra Viksten och Södra Viksten,  cirka 6 sjömil söder om Nynäshamn i Stockholms skärgård.

Historia
Området runt Viksten har sedan gammalt varit betydelsefullt för fisket. Utifrån skattelängder har man antagit att omkring femtio båtar låg på fiske runt öarna under sommaren 1559.

Sjömärken har funnits på Viksten sedan 1644. Det första uppfördes efter att regalskeppet Riksnyckeln förliste här 1628. I samband med att den första fyren på Landsort började byggas 1652 planerades också en mindre ”lykta på Viksten” för att leda fartygen från Landsort in mot Danziger gatt. Det kom dock att dröja ända till 1886 innan en fyr byggdes på Vikstens nordvästra udde. 1917 byggdes den andra fyren på sydöstra udden. Det är Vikstens läge mitt i Landsortsleden som har gjort att en så liten ö fått två fyrar.

Viksten tillhör Försvarsmakten, men hyrs sedan 1960-talet ut till sommarboende.

Natur
Norra Viksten är en kal klippö med endast sparsamt med gräs och ljung i klippskrevorna. Södra Viksten har en uppgrundad hamnvik som landhöjningen har förvandlat till en klippomgärdad äng med en artrik, men lågväxt flora. Öarna håller på att växa samman och endast ett mycket smalt, grunt sund skiljer dem åt.

Noter

Se även
Resande Man

Källor

Riksnyckeln Mannes vrak

Öar i Nynäshamns kommuns skärgård
Brödupproret

Brödupproret var ett antal folkliga hungeruppror med demonstrationer och kravaller vars orsaker bottnade i svält, priser eller skatter på livsmedel. Bröduppror har exempelvis inträffat i norra Västeuropa under perioden 1650–1850, och i Sverige och Sydeuropa under perioden 1800–1920. Bröduppror sker än idag i exempelvis Afrika och Indien.

1855 svepte en våg av bröduppror över Sverige där de mest uppmärksammade skedde i Jönköping den 25–26 september.
1917 rådde det svält i Sverige. Det genomfördes bröduppror i olika städer i Sverige från mitten av april fram till sommaren, bland annat brödupproret i Göteborg men även Västervik och Ådalen.

Aktivism
Demonstrationer
Svensbylijda

Svensbylijda (Svensbyliden) är en gammal bondgård från 1800-talet i I Svensbyn, Piteå kommun. Gården har ett naturskönt markområde på över fyra hektar och ett antal byggnader som tillsammans visar upp en stor bondgård.

De flesta byggnader har Svensby hembygdsföreningen köpt eller fått som gåva och sedan har husen plockats ned, fraktats till Liden, och byggts upp igen. 

Hembygdsföreningens främsta uppgift är att rekonstruera och levandegöra det månghundraåriga kultur- och industriområdet Swensbylijda.
På hembygdsområdet där Svensbyån rinner  finns hembygdsgården. "Qvarnbönninga" dammbyggnad med tillhörande vattendrivna anläggningar har återställts till sitt befintliga skick.
 
Hembygdsföreningen har även ansvar för Kälbodarna, en fäbodplats från 1721 och en timmerkoja från 1900-talet. På området finns även en liten djurpark. Hembygdsområdet är öppet året runt.

Externa länkar 

Svensby Hembygdsförening

Byggnader och anläggningar i Piteå kommun
Orter i Piteå kommun
Hembygdsgårdar i Sverige
Gårdar i Norrbotten
Aktiv hälsostyrning

Aktiv hälsostyrning (AHS) är en översättning av den internationella termen :en:Managed care eller :en:Population health management. Syftet är att proaktivt erbjuda evidensbaserad och resurseffektiv vård till utsatta och vårdtunga patientgrupper. 
Insatserna kan ligga på någon av följande tre nivåer: 
 Systemnivå: Förändring med exempelvis förändrade vårdlogistik för identifierade grupper eller förändrad finansiell styrning exempelvis ändrade ersättningsmodeller. 
 Vårdgivarnivå: Uppdatering och evidensbasering av riktlinjer och vårdprogram eller finansiella incitamenten enligt P4P. 
 Patientnivå: Direkt återkommande proaktiv kontakt med utvalda patienter där åtgärderna kan bestå av koordinering av vård eller undervisning och coachning. Vilka typer av patienter åtgärderna riktas mot kan variera stort mellan specifka grupper av kroniskt sjuka eller komplexa multisjuka patienter till förebyggande insatser riktade mot exempelvis rökare eller överviktiga.  
Riktade insatser mot vårdgivare och patienter inom givna kroniska diagnoser kallas Disease management.

Begreppet är av amerikanskt ursprung.

Aktiv hälsostyrning utvärderas för tillfället inom Stockholms läns landsting genom två pågående randomiserade prospektiva studier. Målet är att utvärdera om man genom AHS kan förbättra livskvaliteten och minska förhindringsbara sjukvårdskontakter hos valda patientgrupper.

Internationella studier har i varierande grad kunnat visa fördelar med AHS, och det har debatterats i vilken grad konceptet är framgångsrikt. Två ansenliga studier har dock under 2010 publicerats inom fältet och visat goda resultat.

Referenser 

Försäkringsväsen
Sjukvårdsbehandlingar
Rostbiff (styckningsdetalj)

Rostbiff är även namnet på en maträtt, se Rostbiff
Rostbiff är en styckningsdetalj av nötkött som är lokaliserad bakom filén men framför innanlåret och fransyskan. Styckningsdetaljen är vanlig att använda i maträtten rostbiff, men även andra styckningsdetaljer kan användas.

Se även 

 Lammrostbiff

Kött
Anton Bohrer

Anton Bohrer, född 1783 i München, död 1852, var en tysk violinist och far till pianisten Sophie Bohrer.

Biografi
Anton Bohrer föddes 1783 i München. Han företog en mängd konsertresor genom Europa tillsammans med sin bror Max Bohrer och besökte då Stockholm 1814. De var under perioder anställda i Berlin och Paris. Bohrer blev 1834 konsertmästare i Hannover och avled 1852. Anton Bohrer har beskrivits som en virtuos på violin.

Bohrer var far till pianisten Sophie Bohrer (1828–1849), som kom att kallas en kvinnlig Liszt.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Tyska violinister
Klassiska violinister
Violinister under 1800-talet
Tyska musiker under 1800-talet
Födda 1783
Avlidna 1852
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från München
Max Bohrer

Max Bohrer, född 1785 i München, död 1867, var en tysk cellist.

Biografi
Max Bohrer föddes 1785 i München. Han företog tillsammans med sin bror Anton Bohrer ett flertal konsertresor genom Europa och besökte bland annat Stockholm 1814. De var under en tid anställda i Berlin och Paris. Bohrer  blev 1832 konsertmästare i Stuttgart och gjorde därefter konsertresor till Amerika 1842 och Stockholm 1847. Han avled 1867.

Bohrer räknas till en av cellons främsta representanter. Han komponerade även cellostycken och var ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien i Stockholm.

Referenser
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter 

Tyska cellister
Tyska musiker under 1800-talet
Födda 1785
Avlidna 1867
Män
Personer från München
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Lisjö

För sjöar med snarlika namn, se: Lisjön

Lisjö är en ort några kilometer väster om Surahammar i Surahammars kommun; Västmanlands län.

Orten har varit en bruksort som har varit förbunden med Surahammars Bruk via järnvägen Lisjöbanan, som hade den mycket speciella spårvidden 1093 mm. Det officiella namnet på banan var Hofgårds järnväg. Hofgårds station låg vid Strömsholms kanals sluss i Surahammar. Den 10 kilometer långa järnvägen byggdes av Surahammars Bruk 1876 och revs 1928. Loket Vaulunder, som är byggt 1876 vid Kristinehamns Mekaniska Werkstad, finns i Surahammars bruksmuseum. Järnvägen byggdes för att underlätta transporter till Surahammars bruk av bränsle, som huvudsakligen hämtades från Lisjö. Det fanns tre typer av lastvagnar: en vagn för transport av timmer, kastved, torv, pinnar och slagg, en godsfinka för mjölk, kalvar, post, i vardagslag även passagerare och slutligen en personvagn för högtidligare tillfällen.

I Lisjö finns ett säteri, Lisjö Säteri.

Källor

Noter

Se även
Sura socken
Köping-Uttersberg-Riddarhyttans Järnväg Om bakgrunden till Lisjöbanans speciella spårvidd.

Orter i Surahammars kommun
Herrgårdar i Västmanland
Svenska järnbruk
Historiska småbanor i Sverige
Ekomuseum Bergslagen
Dziga Vertov

Dziga Vertov (), ursprungligen Dawid Abelowicz Kaufman (polska; , David Abelevitj Kaufman), även känd som Denis Arkadjevitj Kaufman (), född 2 januari 1896 (21 december 1895 enligt g.s.) i Białystok, guvernementet Grodno (nuvarande Polen), död 12 februari 1954 i Moskva, var en sovjetisk filmskapare. Vertov gav upphov till den inflytelserika Kamera–öga-rörelsen (kino-oki). Hans mest kända film Mannen med filmkameran (1929) brukar ofta räknas som en av filmhistoriens främsta. Han var bror till filmfotograferna Boris Kaufman och Michail Kaufman (1897–1980).

Biografi 
Han föddes som Dawid Kaufman i en judisk, intellektuell familj i Białystok, som då tillhörde kejsardömet Ryssland. Han studerade musik i Białystok, tills hans familj 1915 flydde den invaderande Tyska hären, till Moskva. Familjen bosatte sig sedan i Petrograd (nuvarande Sankt Petersburg), där han började skriva poesi, science fiction och satiriska verk. Han studerade medicin vid neuropsykiatriska institutet i Petrograd och på sin fritid experimenterade han med "ljudkollage". Någon gång efter 1918 russifierade han sitt judiska förnamn David och patronymikon Abelowicz (Abelevitj) till Denis Arkadjevitj. Senare tog han sig namnet Dziga Vertov. Inspiration till förnamnet Dziga kom från det ukrainska ordet för snurra (дзиґа).

I sitt manifest från 1926, "Provisoriska instruktioner för Kamera–öga-rörelsen", argumenterade Vertov för en film med betoning på arbetarklassens vardag, utan professionella skådespelare (som han associerade med fienden, bourgeosien) eller dikterande manus. Genom att filma verkliga människor i verkliga miljöer skulle det mekaniska kameraögat förmedla en sanning (en film-sanning, "kino-pravda") det mänskliga var oförmöget att uppfatta. Vertovs teoretiska idéer var starkt influerade av den rådande politiska ordningen i Sovjetunionen och sanningen han ville förmedla var den marxistiska.

Precis som många av sina samtida kollegor hade Vertov sin storhetstid under 1920-talet för att under 30-talet iklä sig en allt mer undanskymd roll, dock med ett par mindre framgångar. Hans tidiga verk tillhör fortfarande några av filmhistoriens mest inflytelserika och stilbildande, och hans magnum opus Mannen med filmkameran från 1929 återfinns ständigt på listor över världens främsta filmer.

Filmografi i urval 
 1922–1925 – Kino-pravda del 1–23 ("Film-sanning", kortfilmer)
 1924 – Kino-Glaz (Kamera-öga)
 1929 – Mannen med filmkameran
 1931 – Entuziazm
 1934 – Tre sånger om Lenin

Referenser

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

 
 

Sovjetiska filmregissörer
Sovjetiska stumfilmsregissörer
Sovjetiska filmfotografer
Personer från Białystok
Män
Födda 1896
Avlidna 1954
Nils Andersson Boije

Nils Andersson Boije, död 1568, var en svensk militär och ämbetsman i släkten Boije af Gennäs. Han var far till Göran Boije.

Biografi
Boije anlitades i flera militära och administrativa värv under Gustav Vasa och Erik XIV. Han deltog 1534-36 i grevefejden och förde på eftersommaren 1542 förstärkningar till de trupper, som skulle uppta striden mot Nils Dacke, och deltog under hela Dackefejden i operationer och underhandlingar. 1563 stod han på Erik XIV:s sida mot hertig Johan, trots att han tidigare varit i Johans tjänst. I det nordiska sjurskriget var Boije en av de mera anlitade ledarna i kriget till lands. 1565 ledde han anfallet mot och erövringen av Varberg. I början av 1566 sände Erik honom mot Bohus fästning, som medhjälpare under tåget hade han bland andra Nils Svantesson Sture. Företaget misslyckades och Boije fick hård kritik av kungen för sin insats.

Sin fredliga verksamhet hade Boije huvudsakligen förlagd till Finland, där han innehade åtskilliga poster inom förvaltning och rättskipning.

Familj
Boije gifte sig omkring 1538 med Brita Kristersdotter (död omkring 1580), dotter till slottsfogden Krister Klasson (Horn) och Ingeborg Siggesdotter (Sparre af Rossvik. De fick tillsammans barnen riksrådet Göran Boije (död 1617), Carl Boije, Karin Boije (död 1619) som var gift med fältöversten Axel Jönsson Kurck, ryttmästaren Mårten Boije (död 1596), ståthållaren Anders Boije (död 1618), Märta Boije, Ingeborg Boije som var gift med ståthållaren Hans Larsson och ståthållaren Gödik Gustafsson Fincke på Nyslott, Brita Boije som var gift med Erik Skredder, Christoffer Boije, Erik Boije, Claes Boije och Hans Boije.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.
http://www.gullo.fi/?page=51

Noter

Svenska militärer under 1500-talet
Svenska ämbetsmän under 1500-talet
Födda okänt år
Avlidna 1568
Män
Nils
Erik von Rosen (läkare)

Erik Alfred Reinhold von Rosen, född 6 oktober 1903 i Stockholm, död 26 juni 1991, var en svensk läkare.

Biografi
von Rosen blev medicine licentiat i Lund 1932, medicine doktor och  docent i fysiologi 1941. Han var amanuens vid lungkliniken respektive medicinska kliniken i Lund 1933-1935, underläkare vid Orupssanatoriet 1937-1941, tillförordnad lärare i fysikalisk diagnos vid Lunds universitet, tillförordnad överläkare vid lungkliniken samt tillförordnad föreståndare för Centraldispensären från 1942 och ordförande från 1945. von Rosen var överläkare vid lungkliniken i Lund 1945-1970 och blev biträdande professor i lungmedicin i Lund 1969.

von Rosen blev ledamot av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund 1955. Han skrev skrifter rörande dispensärverksamhet, spontanpneumothorax, om nya plombmaterial för lungoperationer och i olika områden inom tbc samt studerade övriga röntgengenomlysningar av lungorna i tbc-arbeten (graduavhandling 1941).

Erik von Rosen tillhörde en pommersk släkt, den ointroducerade adliga ätten von Rosen (från Stralsund). Han var son till överläkaren Alfred von Rosen och Ida Schütze. Erik von Rosen gifte sig 1931 med filosofie kandidat Lena Smith (född 1909), dotter till Elin Scharmer, Lübeck, i hennes första gifte. Han var far till Inger (född 1932) och Björn (född 1942). von Rosen gravsattes på Norra kyrkogården i Lund.

Utmärkelser
Kommendör av Nordstjärneorden (KNO)

Källor

Noter

Svenska docenter
Svenska lungläkare
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Kommendörer av Nordstjärneorden
Svenska läkare under 1900-talet
Läkare från Stockholm
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1903
Avlidna 1991
Män
Alfshögs landskommun

Alfshögs landskommun  var en tidigare kommun i Hallands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades i Sverige cirka 2 500 kommuner. Huvuddelen av dessa var landskommuner (baserade på den äldre sockenindelningen), vartill kom 89 städer och åtta köpingar. Då inrättades i  Alfshögs socken i Faurås härad i Halland denna kommun. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick denna  landskommun i Vessigebro landskommun som senare 1971 uppgick i Falkenbergs kommun.

Politik

Mandatfördelning i Alfshögs landskommun 1938-1946

Referenser

Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Hallands län

Indelningar i Falkenbergs kommun
Dagsås

Dagsås är kyrkbyn i Dagsås socken i Varbergs kommun. Fram till och med år 2005 klassades byn som en småort.

Dagsås kyrka är från 1914 och ersatte då en nedbrunnen medeltida kyrka.

Befolkningsutveckling

Referenser 

Orter i Varbergs kommun
Tidigare småorter i Sverige
Nilda Ismael do Nascimento

Nilda Ismael do Nascimento, född 1972, är en brasiliansk fotbollsspelare som under karriären bland annat representerat SC Corinthians och AD Saõ Caetano. Hon har även spelat fotboll professionellt i Spanien, Italien och Japan.

Nilda Ismael do Nascimento är en offensiv spelare. På hennes CV återfinns bland annat 39 matcher i den brasilianska landslagströjan och 32 landslagsmål.

Födda 1972
Kvinnor
Levande personer
Brasilianska fotbollsspelare
Dagsås landskommun

Dagsås landskommun  var en tidigare kommun i Hallands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades i Sverige cirka 2 500 kommuner. Huvuddelen av dessa var landskommuner (baserade på den äldre sockenindelningen), vartill kom 89 städer och åtta köpingar. Då inrättades i  Dagsås socken i Faurås härad i Halland denna kommun. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick denna  landskommun i Tvååkers landskommun som senare 1971 uppgick i Varbergs kommun.

Referenser

Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Hallands län
Indelningar i Varbergs kommun
Sibbarp, Varbergs kommun

Sibbarp är kyrkbyn i Sibbarps socken och en småort i Varbergs kommun, Hallands län. Den ligger i den sydöstra delen av kommunen. .

Sibbarps kyrka ligger i denna by.

Referenser

Externa länkar 
Sibbarp-Dagsås

Orter i Varbergs kommun
Småorter i Sverige
Hilfsorganisation für nationale politische Gefangene und deren Angehörige

Hilfsorganisation für nationale politische Gefangene und deren Angehörige var en nynazistisk tysk organisation grundad 1979 som med som mest cirka 600 medlemmar var en av Tysklands största. I september 2010 genomförde tysk polis razzior mot rörelsen på sex orter i Tyskland. I september 2011 förbjöds organisationen.

Referenser

Organisationer bildade 1979
Organisationer i Tyskland
Nynazism i Tyskland
Organisationer upplösta 2011
Sibbarps landskommun

Sibbarps landskommun  var en tidigare kommun i Hallands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades i Sverige cirka 2 500 kommuner. Huvuddelen av dessa var landskommuner (baserade på den äldre sockenindelningen), vartill kom 89 städer och åtta köpingar. Då inrättades i  Sibbarps socken i Faurås härad i Halland denna kommun. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick denna  landskommun i Tvååkers landskommun som senare 1971 uppgick i Varbergs kommun.

Referenser

Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Hallands län
Indelningar i Varbergs kommun
Sibbarps församling

Sibbarps församling var en församling i Göteborgs stift, Varbergs kommun i Hallands län. Församlingen uppgick 2006 i Sibbarp-Dagsås församling.

Församlingskyrka var Sibbarps kyrka.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 1830 moderförsamling i pastoratet Sibbarp och Dagsås. Från 1830 till 1847 annexförsamling i pastoratet Ljungby, Alfshög, Sibbarp och Dagsås. Från 1847 till 1962 åter moderförsamling i pastoratet Sibarp och Dagsås. Från 1962 till 2006 annexförsamling i pastoratet Tvååker, Spannarp, Sibbarp och Dagsås.  Församlingen uppgick 2006 i Sibbarp-Dagsås församling.

Församlingskod var 138210.

Se även 
 Sibbarps socken

Källor 

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Varbergs kommun
Sibbarp-Dagsås församling

Sibbarp-Dagsås församling är en församling i Varbergs och Falkenbergs kontrakt i Göteborgs stift. Församlingen ingår i Tvååkers pastorat och ligger i Varbergs kommun i Hallands län.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 2006 av Dagsås församling och Sibbarps församling och är därefter annexförsamling i pastoratet Tvååker, Spannarp och Sibbarp-Dagsås.

Kyrkor 
 Sibbarps kyrka
 Dagsås kyrka

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Varbergs kommun
Indelningar i Varbergs kommun
George Peele

George Peele, född (döpt den 25 juli) 1556, död (begraven den 9 november) 1596, var en engelsk dramatiker.

Peele tjänstgjorde som universitetspoet och gifte sig förmöget, men måste sedermera för sitt uppehälle hitta på knep och utvecklade däri en stor och skämtsam uppfinningsrikhet. I sina teaterstycken röjer han en kvick, rörlig, yppigt sinnlig fantasi. 

Komedin The arraygnement of Paris (om herden Paris domslut; 1584) är full av smicker åt drottning Elisabet. 

Vidare märks The famous chronicle of king Edward I (tryckt 1593), The battell of Alcazar (1594), The love of King David and fair Bethsabe (tryckt 1599) och The old wives' tale (1595), hållen i god sagoton.

Källor 

 

Engelska dramatiker
Engelskspråkiga dramatiker
Personer i England under 1500-talet
Födda 1556
Avlidna 1596
Män
Ugglan
Johnny I hardly knew ye

Johnny I hardly knew ya (eller Johnny we hardly knew ye och Johnny I hardly knew ya) är en populär antikrigssång i den irländska folkmusiken. Låten härstammar från tidiga 1800-talet då irländska trupper tjänstgjorde för det Brittiska ostindiska kompaniet. Hundratals artister har framfört låten, bland annat The Pogues, The Dubliners, Dropkick Murphys.

Irländska sånger
SC Austria Lustenau

SC Austria Lustenau är en österrikisk fotbollsklubb från Lustenau som grundades 1914.

Stadion 
Klubben spelar sina hemmamatcher på Reichshofstadions / Planet Pure Stadion.

Placering tidigare säsonger

Trupp 
Uppdaterad: 10 oktober 2019
<...>

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats  
 SC Austria Lustenau på Soccerway webbplats

a
a
Ulf Andersson (sångare)

Ulf Andersson, född 1948 i Malmö, är en svensk rock- och countrysångare och musiker (trummis) 

Ulf Andersson har spelat i bandet The Gonks som låg högt placerade på Tio i topp och Kvällstoppen 1967 med låten "Loppan". Han har sjungit med svenska dansband under 1970-talet, exempelvis Dinos Showband, varit frontman i soulbandet The Midnight Hour, sångare i Johnny’s Boogie Band och kapellmästare/sångare i egna konstellationen Rock'N'Roll Torpedoes, som gjorde över 600 spelningar under de tio år som de turnerade runt i Sverige. Dessutom var han support act till Bryan Adams vid konserten på Christinehofs slott 2007 samt har framträtt på Kulturbolaget i Malmö tillsammans Fabulous Thunderbirds och Dave Edmunds.

År 2008 debuterade han som soloartist med nya bandet The Wild Bunch, och solodebuten liksom nästa skiva, Wanted, som kom 2010, mottogs positivt.

Skivutgivning (cd) 
Shout Bama Lama - Johnny’s Boogie Band (Bama Lama Records) 1994
Let the good times roll - Johnny’s Boogie Band (Bama Lama Records) 1996
Almost Grown - Rock’n’Roll Torpedoes (Torpedoe Records) 1997
13 Tracks - Rock’n’Roll Torpedoes (Torpedoe Records) 1999
Full Speed Ahead - Rock’n’Roll Torpedoes (Dusty Records) 2004
A tribute to Kim Dollar - Rock’n’Roll Torpedoes (Dusty Records) 2005
It’s about time - solodebut med THE WILD BUNCH (rootsy) 2008
Wanted - solo cd nr 2 - med THE WILD BUNCH (rootsy) 2010

Teater

Roller

Referenser

Noter

Allmänna källor
Stora Popboken - Svensk Rock & Pop 1954 - 1969 (Premium Förlag AB - 1995)
Tio i topp (med de utslagna "på försök") 1961 - 1974 (Premium Förlag AB - 1998)

Svenska rocksångare
Svenska countrysångare
Svenska trummisar
Födda 1948
Levande personer
Män
Musiker från Malmö