kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Emanuel De Geer (1748–1803)

Emanuel De Geer, född 19 oktober 1748, död 19 april 1803, var ett svenskt riksråd. 

Han var son till Charles De Geer och Catharina Charlotta Ribbing. De Geer ägnade sig i likhet med brodern, Charles till en början åt den militära banan och utnämndes 1764 till fänrik vid livgardet, men tog avsked redan 1771. Han tjänstgjorde sedermera som kammarherre hos änkedrottning Lovisa Ulrika och förestod någon tid som envoyé den svenska beskickningen i Haag, men hemkallades 1786 som riksråd. Han visade sig därvid som en karaktärsfast och rättsinnad man, och gjorde sin mening gällande gentemot Gustav III och inskred mot pastoratshandeln. Det dröjde dock inte länge, innan han märkte kungens plan på att så småningom alltmer tränga tillbaka rådkammaren och låta den ersättas av hemliga konseljer, där gunstlingar och smickrare förde första ordet. Därför skyndade han att redan den 13 juni 1787 begära sitt avsked. De Geer, som åtnjöt allmän aktning för sitt redbara och självständiga väsen, drog sig härmed tillbaka till det enskilda livets lugn.

De Geer gifte sig 1779 med grevinnan Charlotta Fredrika von Fersen, brorsdotter till fältmarskalken Fredrik Axel von Fersen. Hösten 1787 blev han kommendörer av Nordstjärneorden.

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska riksråd under 1700-talet
Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Emanuel De Geer
Kommendörer av Nordstjärneorden
Födda 1748
Avlidna 1803
Män
SBH
Enrico Ferri

Enrico Ferri, född 25 februari 1856 i San Benedetto Po, död 12 april 1929 i Rom, var en italiensk jurist och politiker.

Biografi
Ferri var professor vid åtskilliga italienska universitet 1881-94, men avsattes på grund av sin dragning åt socialismen av Francesco Crispi. Han höll 1895-96 föreläsningar vid Université nouvelle i Bryssel och var senare verksam som advokat i Rom samt docent och från 1909 professor i straffrätt vid universitetet där. År 1886 blev han ledamot av deputeradekammaren, där han anslöt sig till yttersta vänstern.

Kriminolog
Ferri räknas jämte Cesare Lombroso och Raffaele Garofalo såsom grundläggare av den så kallade italienska kriminalistskolan (den positiva straffrättsskolan), enligt vilken varje brottslig handling med nödvändighet framgår ur brottslingens nedärvda karaktär samt den yttre omgivningen (naturen och samhället). Med denna uppfattning förlorar, såsom Ferri gjorde gällande, begreppen skuld och tillräknelighet sin nedärvda betydelse. 

Samhällets verksamhet till brottslighetens bekämpande bör framförallt inrikta sig på att undanröja de i samhällsförhållandena grundade orsakerna genom att förändra dessa, och straffet, i den mån det likväl behöver tillgripas, blott avse samhällets skyddande mot förbrytaren genom att underkasta honom det härför lämpligaste behandlingssättet, vilket ingalunda nödvändigt behöver avse något lidande för brottslingen. Att straffets karaktär av ett avsiktligt tillfogat lidande skulle vara nödvändig för att avskräcka andra från att begå brott, förnekade han helt och hållet. 

Sin grunduppfattning av brott och straff framställde Ferri i arbetet Sociologia criminale (1892; fjärde upplagan 1900; översatt till tyska och franska). Bland hans övriga skrifter kan nämnas La teorica dell' imputabililá e la negazione del libero arbitrio (1878), Educazione, ambiente e criminalità (1883) och L'omicidio nella antropologia criminale (två band, 1895). Med Lombroso uppsatte och redigerade han (från 1880) tidskriften "L'archivio di psichiatria, scienze penali et antropologia criminale".

Socialist
Ferri var utgivare av socialisttidningen "Avanti" och en av socialistpartiets mest framträdande ledare inom deputeradekammaren. I partiet intog han en mellanställning mellan Filippo Turatis moderata grupp och syndikalisterna samt tog livlig del i de olika socialistgruppernas häftiga inbördes fejder. Han lämnade partiet 1912 och framträdde därefter i parlamentet som oavhängig socialist. Han var ivrig motståndare till Italiens deltagande i första världskriget. Till svenska översattes 1903 hans "Socialism och modern vetenskap", i vilken han skriver om sina tankar rörande darwinism, socialism och utvecklingsläran.

Bibliografi i urval

Källor

Italienska jurister
Kriminologer
Alumner från Bolognas universitet
Italienska professorer
Italienska socialister
Födda 1856
Avlidna 1929
Män
Alumner från Paris universitet
Alumner från universitetet i Pisa
Kamaliele Papani

Kamaliele Papani, född 8 april 1984, är en fotbollsspelare från Tonga, vanligtvis som mittfältare.

Papani spelar för det Tonganska laget Lothoa'apai FC, och för Tongas landslag, där han har spelat 11 matcher som kapten och gjort 5 mål.

Män
Födda 1984
Levande personer
Tonganska idrottare
Vråka

Vråka är en by belägen i Västra Eds socken i Västerviks kommun i norra Kalmar län.
Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Historia 
Platsen tros ha varit bebyggd sedan vikingatiden, vilket ett i byn centralt beläget gravfält vittnar om. 1743 brann byn ner.

I byn fanns tidigare en skola som emellertid förstördes i en brand 1960.

2003 invigdes en vandringsled, Kyrkvägen, mellan Vråka och Edsbruk. Leden är cirka sex kilometer lång och var förr den enda vägen mellan orterna. Byn har även ett aktivt byalag.

Fornlämningar 
I Vråka med omnejd finns ett flertal gravfält med högar, resta stenar och olika former av stensättningar, vilka kan härledas till järnålderns senare del. Centralt i byn finns ett gravfält med sjuttiotalet i dag synliga lämningar. Gravfältet är emellertid skadat och hur stort det ursprungligen har varit råder det osäkerhet kring. Uppgifter om ytterligare bortplöjda gravfält intill byn förekommer.

Kommunikationer 
Genom byn går landsväg 874 som österut leder till Loftahammar och västerut till byn Hulta. I Hulta möts den av väg 909 som leder ut till E22 i söder och Långrådna, Tryserum och Valdemarsvik i norr.

Från bykärnan går även väg 908 (grusväg), som via byn Grötebo leder vidare mot Skeppsgården och ytterligare en grusväg som leder över byn Nocketorp och sammanstrålar med väg 877, som i sin tur leder till Helgenäs.

Personer med anknytning till byn 
 Pelle Björnlert, svensk folkmusiker och riksspelman
 Johan Hedin, svensk folkmusiker och riksspelman

Bilder

Källor

Fotnoter

Tryckta källor 
 

Orter i Västerviks kommun
Småorter i Sverige
Ceplene

Ceplene (histamindihydroklorid) är ett immunstimulerande läkemedel som används vid behandling av akut myeloisk leukemi (AML), en form av blodcancer. 

Ceplene, som utvecklats av en forskargrupp vid Göteborgs universitet, godkändes 2008 för försäljning i Europa av läkemedelsmyndigheten EMA och av EU-kommissionen. Ceplene blev därmed det första svenskutvecklade originalläkemedel som godkänts i Europa på mer än ett decennium.

Ceplene-behandling vid akut myeloisk leukemi 
Ceplene används i kombination med den immunstimulerande substansen interleukin-2 och ges efter avslutad cellgiftsbehandling för att förhindra återfall i leukemi.

Referenser 
 Brune M, Castaigne S, Catalano J, et al. (July 2006). "Improved leukemia-free survival after postconsolidation immunotherapy with histamine dihydrochloride and interleukin-2 in acute myeloid leukemia: results of a randomized phase 3 trial". Blood 108 (1): 88–96. .
 Martner A, Thorén FB, Aurelius J, Hellstrand K. (September 2013). "Immunotherapeutic strategies for relapse control in acute myeloid leukemia". Blood Rev. 27 (5):209-16. .

Externa länkar 
http://www.dn.se/nyheter/vetenskap/ny-medicin-skydd-mot-leukemi

Läkemedel
Filippo Turati

Filippo Turati, född 26 november 1857 i Canzo, provinsen Como, död 29 mars 1932 i Paris, var en italiensk socialistisk politiker.

Turati studerade juridik och avlade examen i Bologna 1877 och började strax därefter att ägna sig åt politiken. I egenskap av ledamot av Milanos provinsråd och, under många år, av italienska parlamentet gjorde han sig känd som en av de mest inflytelserika föregångsmännen inom Italienska socialistpartiet. Turati tillhörde partiets moderata, reformistiska falang. Han utgav 1891–1903 tidskriften Critica sociale.

Källor

Noter

Italienska socialister
Födda 1857
Avlidna 1932
Män
Ugglan
Alumner från Bolognas universitet
Personer från provinsen Como
Sibbo gamla kyrka

Sibbo gamla kyrka Sankt Sigfrid är en medeltida gråstenskyrka belägen i Sibbo kyrkby i kommunen med samma namn. Kyrkan är en populär vigselkyrka, speciellt om somrarna.

Historia

Sibbo kapell torde ha bildats under första hälften av 1300-talet och slöts med Borgå till Padis klosters patronatsrätt år 1351. Sibbo torde ha frigjorts som en egen kyrksocken först efter att Padis patronatsrätt hade upphävts år 1429, dvs på 1430-talet.

Kyrkan byggdes mellan åren 1450 och 1454 och helgades åt S:t Sigfrid. Den byggdes av tyska eller möjligen holländska kyrkbyggare på en plats där sannolikt en träkyrka från början av 1300-talet hade stått tidigare. 

Kyrkan bär spår av samma okända planerare ("Pernåmästaren") som de övriga gråstenskyrkorna i Östra Nyland: Borgå domkyrka, Pernå kyrka och Pyttis kyrka och även Helsinge kyrka i Nyland.

Sibbo gamla kyrka avviker från de ovannämnda eftersom den delvis har två skepp och ett medeltida jord-stengolv. Byggnaden återställdes på 1930-talet, men inte helt till sin ursprungliga skepnad.

Byggnaden 
Det rektangulära och tornlösa långhuset begränsas i öster och väster av höga gavlar och täcks av ett brant sadeltak.  

Det dels två-, dels treskeppiga kyrkorummet är unikt. Det täcks dels av enkla kryssvalv, och dels av stjärnvalv. Också mellanformer förekommer. Valven är smyckade med enkla målningar från medeltiden. I dessa förekommer symboler av hedniskt ursprung (som visserligen senare har tolkats enligt kristen tradition, och därför fått bli kvar). 

Klockstapeln är uppförd i barockstil på 1700-talet och byggdes ursprungligen i trä. Den nuvarande klockstapeln med den lägre delen i sten byggdes 1811.

Inventarier 
Triumfkrucifixet ovanför altaret har ursprungligen funnits ovanför ingången till korpartiet, i anslutning till en avskiljande inhägnad av koret. Motivet är Den segrande himlakonungen. Troligen från 1400-talet. 
Predikstolen anses vara gjord i Finland under sent 1500-tal, men med utländsk förebild.
I kyrkan hänger ett votivskepp, donerat på 1840-talet av sjökapten Waenerberg.

Se även
Sibbo nya kyrka
Sibbo svenska församling

Källor

Vidare läsning

Externa länkar

Sibbo gamla kyrka på Sibbo svenska församlings hemsida

Sibbo
Medeltida kyrkobyggnader i Finland
Kyrkobyggnader i Nyland
Kyrkobyggnader i Borgå stift
Kyrkobyggnader i Helsingfors stift
Byggnader och anläggningar i Sibbo
Sibbo kyrka

Sibbo kyrka kan syfta på:

Sibbo gamla kyrka – en medeltida gråstenskyrka belägen i Sibbo kyrkby  i landskapet Nyland
Sibbo nya kyrka – en tegelkyrka från slutet av 1800-talet belägen i Sibbo kyrkby i landskapet Nyland
Sibbo kyrka (Helsingfors) – en numera riven byggnad i Helsingfors
Briarwood

Briarwood kan syfta på

 Briarwood – träslaget trädljung i rökpipor
 Briarwood, Kentucky – en ort i Kentucky i USA
Berea

Berea kan syfta på:

 Berea (djur) – ett släkte av kräftdjur

Geografi

Lesotho 

 Berea (distrikt),

Mexiko 

 Berea, Mexiko, Chiapas, Palenque,

Rumänien 

 Berea (ort i Rumänien), Satu Mare, Comuna Ciumeşti,

Sydafrika 

 Berea (ort i Sydafrika), KwaZulu-Natal, EThekwini Metropolitan Municipality,

Syrien 

 Aleppo (provinshuvudstad),

USA 

 Berea, Kentucky, Madison County, 
 Berea, South Carolina, Greenville County, 
 Berea, Ohio, Cuyahoga County,
Sibbo nya kyrka

Sibbo nya kyrka är en tegelkyrka från slutet av 1800-talet belägen i Sibbo kyrkby i kommunen med samma namn.

Historia
Kyrkan byggdes år 1885 enligt ritningar av arkitekt Theodor Decker som då bodde på närbelägna Östersundom gård. Det är frågan om en tornförsedd långkyrka med tvärskepp enligt modell av medeltida europeiska katedraler. Stilen är nygotisk. 

Kyrkan hade ursprungligen sittplats för 1 500 personer, men numera endast för 1 100. Vid en renovering 2001 återställdes kyrkan till sitt ursprungliga utseende. Jordvärme har installerats för att minska uppvärmningskostnaderna.

Inventarier
 Altartavlan är målad av Alexandra Frosterus-Såltin och är en kopia av en målning utförd av dansken Carl Bloch.

Se även
Sibbo gamla kyrka

Källor

Externa länkar
Sibbo svenska församling - Sibbo kyrka

Kyrkobyggnader i Nyland
Sibbo
Kyrkobyggnader i Borgå stift
Kyrkobyggnader invigda 1885
1885 i Finland
Byggnader och anläggningar i Sibbo
Beaver Dam

Beaver Dam kan syfta på orterna

Geografi

USA 

 Beaver Dam, Kentucky, ort, Ohio County, 
 Beaver Dam, Wisconsin, ort, Dodge County, 
 Beaver Dam, Arizona, Mohave County, ort, 

Robotskapade USAförgreningar
Emanuel De Geer

Emanuel De Geer kan eventuellt syfta på någon av de följande De Geer:
 Emanuel De Geer (1624–1692)
 Emanuel De Geer (1748–1803)
 Emanuel De Geer (1817–1877)

Emanuel
Emma Kaleleonalani

Emma Kalanikaumakaʻamano Kaleleonālani Naʻea Rooke  av Hawaii, född 2 januari 1836, död 25 april 1885, var drottning av Hawaii. Emma var gift med kung Kamehameha IV (kung 1856-1863) och deltog i kungavalet 1874.

Tidigt liv
Emma var dotter till hövdingen George Naea och hövdingen Fanny Kekelaokalani och adopterades av sin moster, hövdingen Grace Kamaikui och dennas make Thomas Charles Rooke. Faderns mor var kusin till drottning Keopuolani, gift med kung Kamehameha I. Hennes mormor var möjligen brorsdotter till kung Kamehameha I, även om detta inte är helt klarlagt: hon var dock i alla händelser avlägset släkt med kungafamiljen.  

Emma uppfostrades på sina fosterföräldrars engelska herrgård på Honolulu och utbildades på hövdingskolan av amerikanska missionärer med bland andra prinsessan Bernice Pauahi Bishop, kung David Kalākaua och drottning Lydia Liliuokalani. Hon var intresserad av litteratur, pianospel och sång. Hon var god vän med Victoria Kamamalu.

Drottning 
Hon gifte sig 19 juni 1856 med kung Alexander Liholiho (senare Kamehameha IV). Som drottning utvidgade hon palatsbiblioteket och blev känd för sina humanitära projekt. Hon grundade The Queen's Medical Center (även kallad Queen's Hospital) i Honolulu (1859), som hon ofta besökte. Tillsammans med sin man grundade ‘Iolani School och St. Andrews Cathedral. Hon fick en son, Albert (1858), som visades upp vid offentliga tillfällen och 1862 fick Viktoria I av Storbritannien till gudmor, men dog samma år.

1862 inbjöd hon med maken den anglikanska kyrkan att etablera sig på Hawaii. Hon blev 21 oktober 1862 döpt i den anglikanska tron med sin man. Paret har en helgdag (28 november) i den amerikanska episkopalkyrkan. Hon fick tillnamnet "Wahine Holo Lio" för sin skicklighet som ryttare.

Senare liv 
1863 dog hennes man och efterträddes av sin bror Lunalilo. Hon brevväxlade med drottning Viktoria och gjorde ett besök hos henne 1865. 1866 besökte hon även USA:s president. 1867 grundade hon Saint Andrew's Priory School for Girls. Vid sin före detta svåger kung Lunalilos död 1874 lämnades tronen vakant. David Kalākaua förklarade sig för kandidat till tronen, och dagen efter gjorde Emma detsamma och hävdade att Lunalilo hade önskat det innan han dog. 

Emma ansågs vara probrittisk och ville minska Hawaiis beroende av USA, medan David var proamerikansk. Emma hade allmänhetens stöd, men David hade kungliga rådets stöd och blev därför vald med rösterna 39–6. Valsegern orsakade upplopp som fick slås ned av utländska trupper.   

David lämnade alltid en plats för henne vid offentliga tillfällen, men hon närvarade endast vid sällsynta tillfällen. Emma var mycket populär för sin humanism och patriotism.

Emma avled den 25 april 1885. Hon är begravd på mausoleet Mauna ‘Ala bredvid sin man.

Utmärkelser 

  Kungliga orden av Kamehameha I (1879)

Referenser

Hawaiis drottningar
Kvinnor
Födda 1836
Avlidna 1885
Barlow

Barlow kan syfta på:

Personer
 Barriemore Barlow (född 1949) trumslagare, bland annat i Jethro Tull
 Eeben Barlow (född omkring 1953), grundare av det privatmilitära företaget Executive Outcomes
 Gary Barlow (född 1971) musiker, medlem i Take That
 
 Harry S. Barlow (1860–1917), brittisk tennisspelare
 Joel Barlow (1754–1812), amerikansk författare och politiker
 Lou Barlow (född 1970) amerikansk musiker och låtskrivare
 Matt Barlow (född 1970) heavy metal-sångare
 Peter Barlow (1776–1862) brittisk matematiker och fysiker

Geografi

Antarktis 

 Barlow (ö),

Storbritannien 

 Barlow, Derbyshire, ort i England, 
 Barlow, North Yorkshire, ort i England,

USA 

 Barlow, Kentucky, ort, Ballard County, 
 Barlow, Oregon, Clackamas County,

Se även 
 Barlowlins

Robotskapade Antarktisförgreningar
Robotskapade USAförgreningar
Bokbörsen

Bokbörsen är en svensk näthandel för böcker, serier, musik och film.

Det är en marknadsplats där antikvariat, förlag och privatpersoner köper och säljer böcker. Kundens beställning går direkt till säljaren som själv tar betalt, packar och skickar. Säljaren betalar en orderavgift till Bokbörsen.

Bokbörsen grundades 2000 som ett handelsbolag, men är sedan 2010 ett aktiebolag. Företaget ägs idag (2020) till 80% av bolag närstående de två grundarna, Mats Lewin och Sven Bonde. Resterande 20% ägs av Adlibris AB, och därmed indirekt av Bonnier Books. Bonniers gick in som ägare 2012.

Bokbörsen hade 2018 3 miljoner sidor indexerade hos Google. År 2018 bytte böcker till ett värde av 53 miljoner kronor ägare via Bokbörsen, och 2017 fanns det cirka en miljon unika titlar på svenska. Genomsnittspriset för en bok på Bokbörsen var 2018 116 kronor. Bokbörsen är enligt egen uppgift Sveriges största bokhandel med tre miljoner annonserade böcker. På Bokborsen.se finns (2019) cirka 50 000 säljare, både privatpersoner, antikvariat och förlag registrerade. Näthandeln med begagnade böcker på exempelvis Bokbörsen och på antikvariat.net anses ha betytt ett uppsving för antikvariaten i Sverige.

Referenser

Externa länkar
Bokbörsens webbplats

Svenska postorderföretag
Svenska bokhandelsföretag
Svenska e-handelsföretag
Företag bildade 2000
Portal: Internet i Sverige
Jorge Andrés Martínez

Jorge Andrés Martínez Barrios, född 5 april 1983, är en uruguayansk fotbollsspelare som spelar i den rumänska klubben Cluj, utlånad från Juventus. Hans naturliga position är offensiv högermittfältare, men han kan även spela som anfallare. 

Jorge Martinez är även ordinarie i det uruguayanska landslaget. Han har spelat 18 matcher för Uruguay och har gjort 4 mål. Hans debut i landslaget var i en träningsmatch mot England, 1 mars 2007. Han missade VM i Sydafrika på grund av en skada.

Externa länkar

Jorge Andrés Martínez på transfermarkt.co.uk

Uruguayanska fotbollsspelare
Spelare i Montevideo Wanderers
Spelare i Club Nacional de Football
Spelare i Catania FC
Spelare i Juventus FC
Spelare i AC Siena
Spelare i CFR Cluj
Spelare i Copa América 2004
Födda 1983
Män
Levande personer
Uruguayanska landslagsspelare i fotboll
Ferry Aid

Ferry Aid var en brittisk välgörenhetsgrupp som 1987 släppte en cover på låten Let It Be av The Beatles. Många välkända artister var med och sjöng. Vissa sjöng solo och vissa sjöng bara i kören. Singeln släpptes på grund av Zeebrugge katastrofen 1987. Låten blev en listetta i Storbritannien. Låten var även etta i Norge och Schweiz. I Sverige var den nia. Paul McCartneys röst på singeln hade man tagit från originalinspelningen med The Beatles från 1969.

Artister som sjöng solo
Paul McCartney
Boy George
Sara Dallin, Keren Woodward och Nick Kamen
Paul King
Mark King 
Taffy
Andy Bell
Pepsi & Shirlie
Mel and Kim
Jaki Graham
Gary Moore (gitarrsolo)
Mark Knopfler (gitarrsolo)
Kim Wilde och Nik Kershaw
Edwin Starr
Ben Volpeliere-Pierrot
Ruby Turner
Kate Bush

Artister som sjöng i kör
Bonnie Tyler
Errol Brown
Hazel O'Connor
The Nolans
Rick Astley
Jim Diamond
Doctor and the Medics
Alvin Stardust
Steve Strange
Mandy Smith
Su Pollard
Maxi Priest
Frankie Goes to Hollywood 
Go West
The Alarm
Bucks Fizz

Referenser 

Musikåret 1987
Pop- och rockgrupper
Välgörenhetsorganisationer i Storbritannien
Jaki Graham

Jacqueline Maureen "Jaki" Graham, född 15 september 1956 i Birmingham, England, är en engelsk sångare som hade några hits under 1980-talet och 1990-talet. 

Jaki Graham började spela i bandet Ferrari. Hon började sedan spela i ett band vid namn Medium Wave. Efter det sjöng hon bakgrundssång på två UB40-låtar. Sedan började hon sin solokarriär. Hennes genombrott blev låten "Could It Be I'm Falling in Love" som var en duett tillsammans med David Grant 1985. Låten blev en hit och tog sig till femte plats på UK Singles Chart. Nästa singel blev "Round and Round" som också var en hit och tog sig till nionde plats på UK Singles Chart. Hon spelade in en till låt tillsammans med David Grant som hette "Mated". "Mated" tog sig till tjugonde plats på UK Singles Chart. 1986 släpptes "Set Me Free" som tog sig till sjunde plats på UK Singles Chart. Efter "Set Me Free" släpptes singlarna "Breaking Away" som tog sig till sextonde plats och "Step Right Up" som tog sig till femtonde plats på UK Singles Chart. Efter de singlarna fick hon inte fler hits på några år. 1994 började hon synas på Dancelistan i USA. Hon fick på Dancelistan en listetta med covern på Chaka Khans "Ain't Nobody" 1994. Låten blev ingen hit på UK Singles Chart där den tog sig till fyrtiofjärde plats.

Diskografi (urval)
Studioalbum
1985 – Heaven Knows
1986 – Breaking Away
1989 – From Now On
1994 – Real Life
1995 – Hold on
1996 – Rhythm of Life
1997 – Don't Keep Me Waiting
1998 – My Life
2012 – For Sentimental Reasons
2018 – When a Woman Loves

Hitsinglar (topp 20 på UK Singles Chart)
1985 – "Could It Be I'm Falling in Love" (med David Grant) (#5)
1985 – "Round and Around" (#9)
1985 – "Mated" (med David Grant) (#20)
1986 – "Set Me Free" (#7)
1986 – "Breaking Away" (#16)
1986 – "Step Right Up" (#15)

Externa länkar

Officiell webbplats

Kvinnor
Födda 1956
Levande personer
Brittiska sångare
Personer från Birmingham
Béla Rerrich

Béla "Póci" Dezsö Rerrich, född 26 november 1917 i Budapest, död 24 juni 2005, var en ungersk fäktare och OS-medaljör. Från 1957 var han bosatt Sverige, där han blev en betydelsefull tränare inom fäktsporten.

Rerrich var fyrfaldig ungersk mästare i värja. Han gjorde sin första landslagsmatch för Ungern 1937, och var sedan medlem i landslaget i 20 år. Under OS i Melbourne 1956 erövrade han och hans lagkamrater lagsilvret i värja. Under de olympiska spelen bröt Ungernrevolten ut, och Rerrich beslöt att inte återvända till Ungern.

Hösten 1958 fick Rerrich anställning som fäktmästare på deltid vid Föreningen för fäktkonstens främjande i Stockholm, men lämnade redan efter ett år för det nybildade DIF fäktning. Rerrich förblev DIF:s fäktmästare fram till sin död. Han fick stor betydelse för svensk fäktning; bland hans elever finns OS-guldmedaljörer i både modern femkamp och lagvärja.

Källor 
 Minnestext på Djurgårdens IF:s sajt

Födda 1917
Svenska fäktare
Ungerska fäktare

Ungerska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1956
Svenska idrottsledare
Djurgårdens IF
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Ungern
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Ungern
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Ungern
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1956
Avlidna 2005
Män
Idrottare från Budapest
David Grant

David Grant, född 8 augusti 1956, är en engelsk popsångare som hade några hits i Storbritannien på 1980-talet. Han började sin karriär i soul/funk bandet Linx 1980. Linx hade hits med låtarna You're Lying Intuition och So This is Romance. När gruppen upplöstes 1983 satsade han på en solokarriär. Han fick sin första topp 40 hit 1983 med låten Stop and Go som tog sig till nittonde plats på UK Singles Chart. Han fick en topp 10 hit samma år med låten Watching You Watching Me. Hans största hit kom 1985 när han sjöng med Jaki Graham i låten Could It Be I'm Falling in Love som tog sig till femte plats på UK Singles Chart. Han sjöng med Jaki Graham en gång till i låten Mated från samma år som tog sig till tjugonde plats på UK Singles Chart. Efter det har inte fått några hits på listorna. David Grant är även känd tillsammans med sin fru Carrie Grant som sångpedagog i den brittiska versionen av Idol Pop Idol. Han var även sångpedagog och en i juryn i BBCs talang show Fame Academy.

Män
Födda 1956
Brittiska popsångare
Levande personer