kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Edrioasteroidea

Edrioasteroidea är en utdöd klass av tagghudingar. De levde från ediacara (Om släktet Arkarua verkligen var en medlem av klassen) till perm, för 300 miljoner år sedan. Djuren bestod vanligen av en diskusliknande överkropp bestående av många plattor. 

Kroppen var enkel för dessa organismer: En huvudkropp (theca), bestående av många små skal, en yttre kant för fäste, och (för vissa arter) en funktion för att räta sig och att dra sig tillbaka. Kretsande och ibland knutna till kroppen var en yttre kant av plattor. Djuret hade fem armar, eller ambulacraler, som satt fast vid kroppens kant och strålar ut från den centrala munnen. De var antingen raka eller böjda. När de är böjda kunde de vara böjda i samma riktning. En eller två ambulacraler på höger sida kunde också vara böjda mot de andra. Ambulcaralerna bestod av underliggande nedre plattor som formar matskåran. Skyddande skärmplattor bildade gomen. Anus var beläget under munområdet och bestod av små trekantiga plattor där de bildar ett konområde. Den understa delen av thecan hade inga plattor. 

Edrioasteroidarter kännetecknas av skillnaden på krökningen av ambulacralen, förhållandet mellan täckplattorna och dekoren. Djuren levde fastsatta via en kort, tjock stam täckta av små plattor till ett hårt föremål som en karboniserad hårdbotten eller skal. Flera exempel på dessa djur som växt på andra djur finns dokumenterade. 

Området mellan kroppen och den yttre kanten kunde utvidgas och bli infällt, därför var kroppen och det yttre skalet separerat. Den yttre kanten blev den nedre delen av stjälken som var sammansatt med föremål. Underdelen av kroppen var ett liggande område som var ungefär 12 millimeter bred på släktet Gigantivlavus.

Förhistoriska djur
Tagghudingar
Echinodermata
Vaqif Cavadov

Vaqif Füzuli oğlu Cavadov, född 24 maj 1989 i Baku i Sovjetunionen, är en azerbajdzjansk fotbollsspelare som för närvarande spelar för Premjer Liqasy-klubben AZAL PFK.

Karriär

Klubbkarriär 
Cavadov började sin karriär i den ryska klubben PFC CSKA Moskva. Efter tre år i klubben lämnade han 2007 för att gå till den azerbajdzjanska klubben FK Qarabağ. Efter att ha slagit sig in i startelvan, under ledning av tränaren Gurban Gurbanov, förbättrades Cavadovs spel kontinuerligt, och han blev en favorit bland Qarabağs fans. Under sina två år med klubben spelade han nästan 100 matcher, och gjorde 37 mål. 26 december 2009, efter ett lyckat VM-kval, och Europa League-spel, skrev han på ett fyra- och ett halvårskontrakt med den holländska klubben FC Twente. Han lyckades dock inte debutera under sina första 8 månader, främst på grund av skador. Den 30 augusti 2010 gick Twente med på att låna ut Cavadov till FK Baku över ett år, med kravet att Twentes scouter efter låneperioden kommer att avgöra om Cavadov skall återvända till Twente, eller stanna i Baku permanent.

Internationell karriär 
Cavadov är en av det azerbajdzjanska landslagets viktigaste spelare, med fem 6 gjorda mål.

Privatliv 
Cavadov är brorson till Isgandar Cavadov, en känd azerbajdzjansk fotbollsspelare under 1980-talet.

Utmärkelser

Klubb 
 FK Qarabağ
Azerbajdzjanska cupen: 2008-2009

 FC Twente
Eredivisie: 2009–10
 Johan Cruijff Cupen: 2010

Personligt 
 Årets spelare i Azerbajdzjan – 2009

Se även

Källor

Externa länkar 
Statistik på national-football-teams.com

Azeriska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FK Qarabağ
Spelare i FK Baku
Spelare i FK Volga Nizjnij Novgorod
Spelare i FK Inter Baku
Spelare i Boluspor
Spelare i FK Chazar Lenkoran
Levande personer
Män
Födda 1989
Idrottare från Baku
Vrouwtje van Gouda

Vrouwtje van Gouda (Kvinnan i Gouda), död efter juni 1572, är medelpunkt i en känd historia från det Spansk-nederländska kriget. 

Den 21 juni 1572 ockuperade protestanterna stadshuset i Gouda, och den katolske borgmästaren tvingades fly. Kvinnan, som beskrivs som en fattig tiggaränka men vars namn inte är bevarat, ska ha visat honom ett gömställe: då han frågade om det var säkert, sade hon att hon visste det eftersom hennes man många gånger gömt sig där undan borgmästaren. Detta blev en mycket populär anekdot om krigets dagar inom litteraturen och skildrades flitigt från 1572 och framåt. Inom propagandan har handlingen ibland tolkats i religiösa termer, men det finns inget som tyder på att kvinnan tog ställning i den religiösa frågan.

Källor 
 http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/Gouda

Avlidna okänt år
Kvinnor
Personer i Nederländerna under 1500-talet
Födda okänt år
Personer från Gouda
Personer under reformationen
Sonja Irene Sjøli

Sonja Irene Sjøli, född 6 juni 1949 i Hamar, är en norsk politiker (Høyre). Hon har suttit i Stortinget för Akershus sedan 1997. Hon var kommunstyrelsemedlem i Eidsvoll från 1979 till 1987, och igen från 1999 till 2001. Hon var ledare i Akershus Høyre 1994–2003, och medlem av Høyres centralstyrelse under samma period.

Externa länkar 

Sonja Irene Sjøli hos Stortinget
Sonja Irene Sjøli hos Høyre

Norska politiker
Kvinnor
Födda 1949
Levande personer
Murininae

Murininae är en underfamilj i familjen läderlappar som i sin tur tillhör ordningen fladdermöss. Underfamiljen utgörs av två släkten med tillsammans omkring 20 arter. De förekommer i östra, södra och sydöstra Asien samt i Australien.

Kännetecken 

Påfallande är arternas näsborrar som liknar korta rör. Ett liknande utseende finns hos fladdermöss bara i släktena Nyctimene och Paranyctimene som tillhör underordningen flyghundar. Pälsen är tjock och ullig. Ofta är även bakre extremiteter, vingarna och svansflyghuden täckt med många hår. Färgen är ofta grå eller brun men kan även vara gul- eller rödaktig. Individerna når en kroppslängd mellan 33 och 75 millimeter och därtill kommer en 30 till 55 millimeter lång svans. Vikten ligger mellan 3 och 20 gram.

Levnadssätt 

Det är inte mycket känt om deras levnadssätt. De vistas ofta i kulliga regioner och är som de flesta fladdermöss aktiva på natten. På dagen vilar mindre grupper gömd mellan löv, till exempel av kardemummaväxter, eller i grottor. Murininae flyger vanligen tätt över markytan. Som föda antas främst insekter.

Systematik 

Underfamiljen delas i släktena Murina och Harpiocephalus. Harpiocephalus är lite större och har massivare kindtänder. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 19 arter:

 Harpiocephalus
 H. harpia förekommer från nordöstra Indien och södra Kina till Moluckerna.
 H. mordax är den största arten i underfamiljen och lever i Myanmar, Thailand samt på Borneo.
 Murina
 M. aenea finns på Malackahalvön och Borneo.
 M. aurata har en gulaktig päls. Den lever i södra Kina, norra Indien, Burma och Thailand.
 M. cyclotis förekommer från Sri Lanka över Filippinerna till Små Sundaöarna.
 M. florium finns från Sulawesi till Nya Guinea och i nordöstra Queensland.
 M. fusca är endemisk för Manchuriet.
 M. grisea lever bara i indiska delstaten Uttarakhand. Under de senaste 100 åren registrerades inga iakttagelser.
 M. hilgendorfi finns i södra Sibirien, Kazakstan, norra Kina, Mongoliet, på Koreahalvön och i Japan.
 M. huttoni har utbredningsområdet mellan norra Indien och Malaysia.
 M. leucogaster lever i södra Sibirien, i Kina och Japan.
 M. puta är endemisk för Taiwan.
 M. rozendaali finns bara på Borneo.
 M. ryukyuana har ett mindre utbredningsområde i Japan.
 M. silvatica lever likaså i Japan.
 M. suilla är med en vikt omkring 3 gram en av de minsta arterna. Den förekommer på Malackahalvön, Sumatra, Borneo och Java.
 M. tenebrosa är bara känd från en enda individ som hittades på den japanska ögruppen Tsushima. 
 M. tubinaris har ett utbredningsområde mellan norra Pakistan och Vietnam.
 M. ussuriensis lever i södra Sibirien, på Kurilerna, Sachalin och Koreahalvön.

Referenser 
 med följande källa:
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999,

Noter

Externa länkar 
 Avbildningar på Animal Diversity Web

Läderlappar
Vespertilionidae
Carsten Seifert

Carsten Seifert, född 17 februari 1981 i Dresden, är en tysk racerförare.

Racingkarriär 
Mellan 2000 och 2001 tävlade Seifert i ADAC VW Lupo Cup. Första säsongen slutade han på sjunde plats totalt och blev mästare den andra.

Under 2002 tävlade Seifert i New Beetle Cup Germany, ett mästerskap med endast Volkswagen New Beetle-bilar. Han slutade på elfte plats totalt i det och vandrade året efter över till Ford Fiesta ST Cup, med Ford Fiesta ST-bilar. Han tävlade i det mästerskapet under fem år och blev mästare två gånger. Efter dess har han alltid tävlat i en Ford Fiesta ST. 

Under 2008 körde han två race i division 2 i ADAC Procar, det tyska standardvagnsmästerskapet. Han slutade på pallen i båda racen. Han körde även European Touring Car Cup på Salzburgring, i Super 1600-klassen, och slutade på andraplats bakom Ralf Martin.

2009 körde han fem race i ADAC Procar. Han tog en seger och slutade på åttonde plats totalt. Precis som året tidigare körde han European Touring Car Cup i Super 1600-klassen. Det året gick tävlingarna på Circuito Vasco Sameiro. Seifert vann båda racen, men han var dock den enda deltagaren. 

Till 2010 blev European Touring Car Cup ett helt mästerskap, med tre tävlingshelger. Seifert vann återigen mästerskapet, efter att ha vunnit tre av deltävlingarna och blivit tvåa i tre. Den här gången hade han fem motståndare i sin klass. Under 2010 körde han även en tävlingshelg i ADAC Procar. Han vann en av tävlingarna och slutade som sjua totalt.

Källor och noter

Externa länkar 

Officiell webbplats
Carsten Seifert på Driver Database.

Födda 1981
Tyska racerförare
ADAC Procar-förare
European Touring Car Cup-förare
Män
Levande personer
Ulricehamns kyrka

Ulricehamns kyrka är en kyrkobyggnad som ligger centralt i Ulricehamn intill sjön Åsunden. Den tillhör Ulricehamns församling i Skara stift.

Kyrkobyggnaden
Den ursprungliga kyrkan uppfördes av gråsten på 1300- eller 1400-talet — en tid då få kyrkor byggdes i stiftet. Den hade ett rakt avslutat kor och kyrkorummet saknade valv. År 1637 vidgades fönstren vid södra väggen och 1660 tillkom ett vapenhus vid södra sidan, vilket dock senare revs vid okänd tidpunkt. År 1684 byggdes kyrkan ut åt öster och ett nytt stort rakt avslutat kor tillkom. Samtidigt togs tre fönster upp vid norra väggen och en ingång byggdes vid västra kortväggen. Kyrkorummet fick valv, som 1688 dekorerades med figurmålningar av konstnären Anders Falk och 1715 tillkom ett gravkor vid södra sidan. Det lanterninprydda tornet byggdes 1758 då även kyrkan förlängdes åt väster. Sakristian vid norra sidan tillkom 1791. En stor förändring tillkom 2002 då samlingsutrymmen byggdes på ömse sidor av tornet.

Interiören är hållen i barockstil med ett brädvalvet bemålat med himlaskyar och scener ur bibliska historien år 1688 av Anders Falck, vilka kompletterades 1761 av Sven Wickström. Västläktaren har marmoreringar och målningar från 1713. Därtill finns målade draperingar kring fönstren harmonierande inredning som tillkom vid restaureringen 1937.  

Kyrkogården som omger kyrkan är parkliknande och uppvisar flera exempel på gravkonst från 1700- och 1800-talen.

Inventarier
 Predikstolen och altaruppsatsen i barockstil med rikt skulpterat bladverk är utförda 1717 av rådmannen Hans Christoffer Datan.
 Kalk och oblatdosa av drivet silver från 1700-talets mitt.
 Korfönstren försågs 1927 med glasmålningar utförda av Yngve Lundström.
 Den stora ljuskronan är daterad till 1687 medan den lilla ljuskronan i mittgången är tillverkad 1627 i Belgien. Den mellanstora ljuskronan är yngst och daterad till 1759.

Klockor
 I tornet hänger tre kyrkklockor som tillkom så sent som 1929 och ersatte tre äldre klockor. Den tidigare mellanklockan, som är av en senmedeltida normaltyp utan inskrifter, hänger i stadsparken. Den andra klockan såldes till Böne kyrka och den tredje klockan flyttades till Vists kyrka.

Orgel
På orgelläktaren i väster har fasaden från 1740 års orgel bevarats inklusive ljudande pipor från första manualens Principal 8'. Den byggdes av Olof Hedlund. 

Den nuvarande orgeln byggdes år 2019 av Tostareds Kyrkorgelfabrik. Den har mekanisk traktur och elektrisk registratur med 20.000 fria kombinationer.

Bilder

Referenser

 
 Svenska kyrkan i Ulricehamn

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Skara stift
Byggnader och anläggningar i Ulricehamn
Kyrkobyggnader i Ulricehamns kommun
Medeltida stenkyrkobyggnader
Riksmarskalk

Riksmarskalk är en statlig titel i Sverige. Ordet marskalks ursprungliga betydelse är hästsven och har förekommit i Sverige sedan medeltiden i dess sammandragna form, marsk.

Riksmarskalkar har tidvis även funnits i Tyskland och Danmark.

Riksmarskalk i Sverige 

Riksmarskalken i Sverige är en sorts kanslichef för det kungliga hovet och står därmed i rang och tjänsteställning närmast under statschefen. Riksmarskalken sköter statschefens och hovets kontakter med rikets politiska ledning.

Riksmarskalksämbetet inrättades i Sverige 1607 då riksrådet Göran Claesson Stiernsköld utnämndes av Karl IX. I 1634 års regeringsform fastslogs att riksmarskalken ska vara ett riksråd, tillhöra de lägre riksämbetena och vara chef för hovet. 1680 ändrades titeln till överstemarskalk för att 1722 ändras tillbaka till riksmarskalk. Fram till 1844 var riksmarskalken ordförande i borgrätten. 

Riksmarskalk rekryterades från början från högadliga familjer och den första icke-adliga på posten var Axel Vennersten 1936–1946. Nuvarande riksmarskalk är Fredrik Wersäll..

Riksmarskalk i Tyskland 

I Tysk-romerska riket stod riksmarskalken ursprungligen i spetsen för det kejserliga hovet, vilket kan jämföras med hur den svenska riksmarskalkens uppgifter fortfarande är utformade, men även krigspolisen med mera låg under riksmarskalken.

Ämbetet blev med tiden ärftligt och innehades av hertigarna, sedermera kurfurstarna, av Sachsen under titel riksärkemarskalk, reicherzmarschall. Denne tjänstgjorde endast vid högtidliga tillfällen såsom riksdagar och kröningar. Det fanns även en rikshovmarskalk vid hovet vars ämbete med tiden blev ärftligt inom familjen Pappenheim.

De båda riksmarskalksämbetena upphörde när Tysk-romerska riket upplöstes i början av 1800-talet.

Under Nazitysklands tid återupplivades titeln riksmarskalk, Reichsmarschall des Grossdeutschen Reiches, men med en helt annan innebörd: som en militär tjänsteställning. Titeln fanns 1940–1945 och var den högsta officersgraden. Flygvapenchefen Hermann Göring blev dess enda innehavare. Han hade därmed Tysklands högsta militära tjänstegrad under andra världskriget.

Se även 
 Marskalk av Frankrike
 Marskalk
 Riksmarsk

Källor 
Nordisk familjebok, uppslagsord Riksmarskalk och Marskalk.
Nationalencyklopedin

Noter

Externa länkar 
 

Militära titlar
Titlar i statsförvaltning
Hermann Schmidt-Rimpler

Hermann Schmidt-Rimpler, född 30 december 1838 i Berlin, död 23 september 1915 i Halle an der Saale, var en tysk oftalmolog.

Schmidt-Rimpler kallades 1871 till den nyinrättade extra ordinarie professuren i ögonsjukdomar i Marburg, där han 1873 blev ordinarie professor och 1885 fick en ny präktig klinik till stånd. Han blev 1890 professor i Göttingen och var 1901–1910 professor i Halle an der Saale. 

Schmidt-Rimpler var han vetenskapligt verksam inom ett flertal av oftalmologins områden, men mest värderad torde han vara för sin länge även i Sverige använda och för sin tid utmärkta lärobok Augenheilkunde und Ophthalmoskopie (1885; sjunde upplagan 1901).

Källor

Tyska oftalmologer
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Tyska läkare under 1800-talet
Tyska läkare under 1900-talet
Forskare från Berlin
Födda 1838
Avlidna 1915
Män
Ugglan
Olof Orstadius

Olof Orstadius, född den 30 april 1888 i Johanneberg, Göteborg, död den 22 april 1969, en svensk friidrottare (tresteg). Han vann SM-guld i tresteg 1908. Han tävlade för Örgryte IS.

Referenser

Källor

Födda 1888
Avlidna 1969 
Svenska trestegshoppare
Män
Idrottare från Göteborg
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska mästare i tresteg
Friidrottare i Örgryte IS
Gør det noget

Gør det noget är ett musikalbum av den danska rockgruppen Gasolin' som lanserades i november 1977 på CBS Records. Det kom att bli det sista album som Gasolin' spelade in, men skivan Killin' Time som spelats in tidigare, blev den sista skivan som gavs ut. Gør det noget hade en mer rockig ljudbild jämfört med exempelvis Efter endnu en dag. Skivan gavs ursprungligen ut i ett utvikskonvolut med ett stort svartvitt foto på de tre medlemmarna i gruppen. På framsidan var det en bild av Kim Larsen. På cd-utgåvan finns dessa fyra foton på framsidan.

Låtlista
"Det bedste til mig og mine venner" - 4:24
"Smukke Møller" - 2:20
"Jumbo nummer nul" - 3:25
"December i New York" - 2:26
"Place Sct. Michelle" - 3:03
"Strengelegen" - 3:55
"Get on the Train" - 2:17
"Kattemor" - 3:25
"Bob-shi-bam" - 3:53
"Længes Hjem" - 3:00
"Gør det noget" - 3:02
"Kina rock" - 3:00

Listplaceringar
VG-lista, Norge: #7
Topplistan, Sverige: #21

Källor

Musikalbum 1977
Album av Gasolin'
Eric Almlöf

Eric Albin Almlöf, född 20 december 1891 i Jakob och Johannes församling i Stockholm, död 18 januari 1971 i Jenkintown i Pennsylvania, var en svensk friidrottare. Han tävlade för IFK Gävle och Djurgårdens IF.

Han vann SM-guld i tresteg 1913 och 1914. 

Almlöf deltog vid OS i Stockholm 1912 där han tog bronsmedalj i tresteg. Han upprepade detta vid OS 1920 i Antwerpen.

Han utsågs 1928 retroaktivt till Stor Grabb nummer 36 i friidrott.

Referenser

Fotnoter

Allmänna

Externa länkar 

 
 

Svenska trestegshoppare
Svenska mästare i tresteg
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1912
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1920
Olympiska bronsmedaljörer 1912
Olympiska bronsmedaljörer 1920
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Stockholm
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Födda 1891
Avlidna 1971
Män
Friidrottare i IFK Gävle
Friidrottare i Djurgårdens IF
Drâa

Drâa eller Dra (även Oued Drâa), berberspråk: ⴰⵙⵉⴼ ⵏ ⴷⵔⴰ, marockansk arabiska: واد الدرعة, är Marockos längsta flod och flyter i sydvästra delen av landet. Den rinner från Höga Atlas till Atlanten, som den emellertid bara når efter snösmältning och stor nederbörd. Floden är 1 100 km lång, och utgör gränsflod till Algeriet. Den är endast vattenförande i perioder.

Källor

Externa länkar 

Vattendrag i Algeriet
Vattendrag i Marocko
Atlantens avrinningsområde
Sven Runström

Sven August Runström, född 8 april 1896 i Karlstad, död där 25 mars 1966, var en svensk friidrottare (tresteg). Han vann SM-guld i tresteg 1918. Han tävlade för IF Göta.

Referenser

Källor

Födda 1896
Avlidna 1966
Svenska trestegshoppare
Män
Idrottare från Karlstad
Svenska idrottare under 1900-talet
John Öberg

John Öberg, en svensk friidrottare (tresteg). Han vann SM-guld i tresteg 1925. Han tävlade för Södertälje IF.

Referenser

Källor

Födelseår saknas
Dödsår saknas
Svenska trestegshoppare
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Karl Gustav Himly

Karl Gustav Himly, född 30 april 1772 i Braunschweig, död 22 mars 1837 i Göttingen (drunkning), var en tysk oftalmolog.

Himly blev 1795 professor i medicin i Braunschweig och 1803 i Göttingen. Han var den förste, som införde oftalmologin såsom ett särskilt läroämne. Tillsammans med Johann Adam Schmidt utgav han tidskriften "Ophtalmologische Bibliothek" (1801-07) och tillsammans med Christoph Wilhelm Hufeland "Journal für praktische Heilkunde" (1809-14). Han drunknade i floden Leine.

Bibliografi
Einleitung in die Augenheilkunde (1806; tredje upplagan 1830)
Lehrbuch der praktischen Heilkunde (1807; andra upplagan 1816)
Die Krankheiten und Missbildungen des menschlichen Auges und deren Heilung (1842-43)

Källor

Tyska oftalmologer
Tyska professorer
Alumner från Göttingens universitet
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid Jena universitet
Personer som drunknat
Födda 1772
Avlidna 1837
Män
Gustav Nilsson (friidrottare)

Gustaf (Gustav) Teodor Nilsson, född 15 januari 1903 i Sankt Nikolai församling, Stockholm, död 26 juli 1978 i Skarpnäcks församling, var en svensk typograf och friidrottare (tresteg). Han var bror till idrottaren Axel Nilsson.

Nilsson vann SM-guld i tresteg 1926 och 1927. Han tävlade för Linnéa. Han är gravsatt i Skogskyrkogårdens minneslund.

Referenser

Källor

Noter 

Födda 1903
Avlidna 1978
Män
Svenska trestegshoppare
Svenska mästare i tresteg
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Josef Svensson (friidrottare)

Sven Josef Einar Svensson, född den 10 januari 1899 i Eksjö, död den 21 oktober 1944 i Borås, var en svensk friidrottare (tresteg) och typograf. 

Svensson vann SM-guld i tresteg åren 1928 till 1930. Han tävlade inhemskt för IF Elfsborg.

Källor

 Dagens Nyheter den 26 oktober 1944, sidan 21
 Sveriges dödbok 1860–2017

Svenska mästare i tresteg
Svenska typografer
Idrottare från Eksjö
Födda 1899
Avlidna 1944
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i IF Elfsborg
Albert Mooren

Albert Clemens Maria Hubert Mooren, född 26 juli 1828 i Oedt, död 31 december 1899 i Düsseldorf, var en tysk oftalmolog.

Mooren blev medicine doktor 1854 och var 1862–83 föreståndare för ögonkliniken i Düsseldorf, i vilken stad därefter utövade en vidsträckt praktik. Förutom flera smärre skrifter utgav han Fünf Lustren ophtalmologischer Thätigkeit (1882).

Källor

Tyska oftalmologer
Alumner från Bonns universitet
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Tyska läkare under 1800-talet
Födda 1828
Avlidna 1899
Män
Vincenzo di Biagio Catena

Vincenzo di Biagio Catena, född omkring 1470, död 1531, var en venetiansk konstnär.

Catena var en framstående lärjunge till Giovanni Bellini och Giorgione. Catenas religiösa målningar präglas av naivitet och en varm, om hans lärare påminnande färgställning. National Gallery i London bevarar hans främsta verk, Madonnan med en riddare. I akademin i Venedig finns hans Madonnan mellan Sankt Hieronymus och Sankt Franciscus. Catena målade även enstaka porträtt.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1930.

Externa länkar 

Italienska konstnärer under 1400-talet
Födda 1470
Avlidna 1531
Män
Italienska konstnärer under 1500-talet
Christian Georg Theodor Ruete

Christian Georg Theodor Ruete, född 2 maj 1810 i Scharmbeck, död 23 juni 1867 i Leipzig, var en tysk oftalmolog.

Ruete blev 1847 ordinarie professor vid Göttingens universitet och kallades 1852 till professor i oftalmologi vid Leipzigs universitet, där han verkade till sin död.

Bibliografi i urval
Ueber das Schielen und seine Heilung (1841)
Lehrbuch der Ophthalmologie (1845-46; ny upplaga 1855)
Lehrbuch der allgemeinen Therapie (1852)
Der Augenspiegel und das Optometer (1852)
Bildliche Darstellung der Krankheiten des menschlichen Auges (1854-60)
Das Stereoskop (1860)

Källor

Noter

Tryckta källor 

Tyska oftalmologer
Tyska professorer i medicin
Alumner från Göttingens universitet
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Tyska läkare under 1800-talet
Personer från Niedersachsen
Födda 1810
Avlidna 1867
Män
Ugglan
Congress of Industrial Organizations

Congress of Industrial Organizations, förkortat CIO, var USA:s näst största fackliga centralorganisation och existerade 1935 till 1955. Den slogs därefter samman med American Federation of Labour (AFL) vilket bildade organisationen AFL-CIO.

Amerikanska fackliga organisationer
Fackliga organisationer bildade 1935
Fackliga organisationer upplösta 1955
Eter (radioprogram)

Eter är ett radioprogram på SR Gotland som fokuserar på vad som har hänt i nyhetsväg i Gotlands län. Eter innehåller reportage och debatter varvat med musik från 70- 80- och 90-talet. Eter spelar även nyproducerad musik. På fredagar tycker en fredagspanel till om den senaste veckans nyhetshändelser på Gotland. Programledarna för Eter är Catarina Gustafsson och Anna Jutehammar. Eter sänder måndag - fredag klockan 15:03-16:45 i P4 Gotland.

Nyhets- och aktualitetsprogram i Sveriges Radio