kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Walter Harlock

Walter Ernest Harlock, född den 14 juli 1866 i Banbury, död den 27 september 1951, var en engelsk filolog.

Harlock blev 1889 bachelor of arts i London och promoverades 1894 till master of arts. Han var 1891-1893 lektor i engelska vid Marburgs universitet och 1893-1900 vid Uppsala universitet samt i samma egenskap 1900-1931 anställd vid Kungliga Sjökrigsskolan och 1909-1923 därjämte vid Handelshögskolan i Stockholm. 

Utom uppsatser i periodiska publikationer utgav Harlock ordböcker. Svensk-engelsk ordbok (i förening med O.E. Wenström) från 1904 ersattes 1944 av en ny med samma namn, men med Harlock som ensam utgivare. Tillägget Skolupplaga markerade att det var en förkortad version av den mer omfattande ordbok, vars första band utkom 1936 (omfattande bokstäverna A-K).

Källor

Noter 

Engelska filologer
Anglister
Brittiska lexikografer
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Filologer under 1800-talet
Filologer under 1900-talet
Brittiska forskare under 1800-talet
Brittiska forskare under 1900-talet
Personer från Banbury
Födda 1866
Avlidna 1951
Män
Ugglan
Krabbmangust

Krabbmangust (Herpestes urva) är ett rovdjur i familjen manguster som förekommer i Sydostasien.

Utseende och anatomi 

Arten är en jämförelsevis stor medlem av sin familj. Den når en kroppslängd mellan 44 och 56 cm och därtill kommer en 26,5 till 34 cm lång svans. Pälsens grundfärg är grå till svartbrun och varje hår har ljusa och mörka avsnitt. Täckhåren är med upp till 4-5 cm (på ryggen) rätt långa. Kännetecknande är en vitaktig 8 till 9 cm lång strimma vid halsen, en ljusare haka och mörk bröst. Nosen har en blekgul färg. Vid djurets anus finns två körsbärsstora analkörtlar. Tandformeln är I 3/3 C 1/1 P 4/4 M 2/2, alltså 40 tänder.

Utbredning, habitat och underarter 

Utbredningsområdet sträcker sig över stora delar av Sydostasien från Nepal och södra Kina till Malackahalvön. Krabbmangusten lever även på öarna Taiwan och Hainan. Arten lever i städsegröna lövskogar, buskmarker, träskmarker och odlade områden.

Enligt Gilchist et al. skiljs mellan fyra underarter:
 H. u. urva (Hodgson, 1836) - Nepal till Indokina och på Malackahalvön
 H. u. annamensis (Bechtold, 1936) - Vietnam
 H. u. formosanus (Bechtold, 1936) - Taiwan
 H. u. sinensis (Bechtold, 1936) – södra Kina och Hainan

Ekologi 

Krabbmangusten är en typisk allätare. I norra Thailand består födan till exempel till största delen av kräftdjur (28 %) och insekter (29 %). För övrigt äter den även groddjur, kräldjur, blötdjur och maskar. I södra Kina antas gnagare utgöra en betydande del av födan. I mindre mått äter denna mangust fåglar, frukter och fiskar. Allmänt är artens levnadssätt mindre känt. Krabbmangusten antas vara en bra simmare för att komma åt kräftor och andra vattenlevande djur. Den hittas däremot oftast på fast mark. Individerna lever främst ensam men även grupper med upp till fyra djur förekommer. De kan vara aktiva på dagen och på natten. De vilar troligen i gömställen som jordhålor. Efter dräktigheten som varar i 50 till 63 dagar föder honan två till fyra ungar.

Krabbmangust och människor 

I några regioner som i Laos och på Taiwan jagas arten för köttets skull. Den dödas även för att komma åt pälsen och när mangusten fångar boskapsdjur. Hur skogsavverkningar påverkar beståndet är inte helt utredd. IUCN listar krabbmangusten på grund av det stora utbredningsområde och då populationen anses vara stabil som livskraftig (LC).

Referenser

Noter

Externa länkar 

Manguster
Däggdjur i orientaliska regionen
Däggdjur i palearktiska regionen
Race of Champions 2011

Race of Champions 2011 var den 24:e upplagan av bilsportfestivalen Race of Champions. Evenemanget hölls den 3-4 december på Esprit Arena i Düsseldorf, Tyskland, vilket även var platsen år 2010. Från början var det tänkt att Commerzbank-Arena i Frankfurt skulle stå som värd, men efter att Eintracht Frankfurt flyttades ned till division två i fotboll, var detta ej längre möjligt.

Under lördagen vann Team Germany med Sebastian Vettel och Michael Schumacher Nations Cup för femte året i rad, men det var fransmannen Sébastien Ogier som vann Race of Champions och korades till Champion of Champions under söndagen. Legends Cup vanns av den tidigare Formel 1-föraren Heinz-Harald Frentzen, efter att den andra finalisten, Stig Blomqvist, kraschat.

Deltagare 

¹ Deltog endast i Nations Cup.

Bilar 
Audi R8 LMS
Škoda Fabia Super 2000
Volkswagen Scirocco
ROC Car
KTM X-Bow
World Touring Racecar
RX 150

Nations Cup

Grupp A

Grupp B

Utslagning

Race of Champions

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Utslagning

Källor 

2011
Motorsportevenemang 2011
Motorsportevenemang i Tyskland
2011 i Tyskland
American Monetary Institute

American Monetary Institute (AMI)  är en ideell stiftelse grundad 1996 för "oberoende studier av monetär historik, teori och reform". Institutet förespråkar en penningreform som innebär att makten över penningsystemet förs över från bankerna till USA:s finansdepartement. Hur detta är tänkt att gå till beskrivs i American Monetary Act. Organisationen står som värd för en internationell konferens på temat penningreform varje år. Chef för stiftelsen är Stephen Zarlenga, som bland annat skrivit boken The Lost Science of Money. Övriga medarbetare är Jamie Walton, Bob Poteat och Steven Walsh. En politiker som står organisationen mycket nära är Dennis Kucinich, Demokraterna.

Se även
Penningreform
The Need Act
Chicago-planen
The Chicago Plan Revisited
A Program for Monetary Reform

Externa länkar
Officiell webbplats

Organisationer i USA
Organisationer inriktade mot penningreform
Organisationer bildade 1996
Fäktning vid olympiska sommarspelen 1960

Vid olympiska sommarspelen 1960 i Rom avgjordes åtta grenar i fäktning, sex för män och två för kvinnor, och tävlingarna hölls mellan 29 augusti och 8 september 1960 i Palazzo dei Congressi. Antalet deltagare var 344 tävlande från 42 länder.

Medaljfördelning

Medaljörer

Herrar

Damer

Deltagande nationer 
Totalt deltog 344 fäktare (266 män och 78 kvinnor) från 42 länder vid de olympiska spelen 1960 i Rom.

Källor

Externa länkar

Fäktning vid olympiska sommarspelen
Sporter vid olympiska sommarspelen 1960
Samuel Gustaf Harlingson

Samuel Gustaf Harlingson, född den 10 april 1740 i Vikingstad, Östergötland, död den 21 mars 1810, var en svensk präst och vitterlekare.

Harlingson blev student i Uppsala 1760 och filosofie magister 1767. Efter att tjugo år ha tjänstgjort vid Linköpings konsistorium och därunder utövat stort inflytande på stifts- och skolstyrelsen, utnämndes han 1792 till lektor och blev 1798 kyrkoherde i Landeryd. År 1802 erhöll han professors titel och blev 1809 teologie doktor. Samma år var han riksdagsman för sitt stift, och förut ansedd såsom andlig vältalare, gjorde han sig i denna egenskap bemärkt även som politisk talare. 

Av hans vitterhetsförsök är Ode öfver det olyckliga lifvet och Camillas korg tryckta i "Vitterhetsnöjen", utgivna av sällskapet "Utile Dulci", varjämte han skrev många tillfällighetsverser, bland annat de för sin kvickhet fordom mycket bekanta Aesculapii bref till den store Carl von Linné (1772) och Bref till Carl Brunkman (1778). Som lärare vid
Linköpings gymnasium anses Harlingson ha varit den, som mest påverkade sina lärjungar i litterär riktning, varigenom han fick betydelse för nyromantikerna.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Samuel Gustaf Harlingson, hos Litteraturbanken

Svenska präster under 1700-talet
Svenska lärare under 1700-talet
Svenska innehavare av professors namn
Svenska poeter
Svenskspråkiga poeter
Personer från Vikingstads socken
Födda 1740
Avlidna 1810
Män
Personer under gustavianska tiden
Medlemmar av Utile Dulci
Historielektorer i Linköping
Kamratskap mellan män

Kamratskap mellan män är en roman från 1947 av den svenske författaren Josef Kjellgren.

Det är den tredje delen i en romanserie som inleddes med Smaragden (1939) och Guldkedjan (1940). I denna bok skildras hur manskapet på skonaren Fendra upptäcker vraket efter det förlista fartyget Smaragden och räddar dess enda överlevande Kalle från Kap. Liksom i Smaragden och andra romaner av Kjellgren är det genomgående temat författarens starka övertygelse om gemenskaphetens och solidaritetens betydelse.

Boken skrevs under den tid då författaren behandlades för tuberkulos och är betydligt kortare än de två första romanerna i serien. En avslutande del, Nu seglar jag, där Kalle från Kaps vidare öde skildras, blev aldrig fullbordad, men utgavs postumt 1948.

Externa länkar
Kamratskap mellan män i Libris

Svenska romaner
Skönlitteratur 1947
Verk av Josef Kjellgren
Glasförare

Glasförare var en yrkesgrupp som verkade under en kort tid under senare delen av 1700-talet och början av 1800-talet. De hade till uppgift att saluföra glasbrukens produktion på marknader, därav namnet glasförare.

Glasförarnas verksamhet reglerades från år 1802 med föreskrifter rörande rekrytering samt omfång och på vilket sätt de fick marknadsföra sina produkter. Enligt en senare förordning förbjöds glasförarna att utöva sin handel från och med den 1/11 1822. De ersattes därefter med fast bosatta handlande som på  kommission bedrev handel med glasbrukens produkter i bland annat Stockholm, Örebro och Norrköping.

Detta yrke var vanligt förekommande bland resandefolket.

Referenser

Källa
Om glasförare under tiden från omkring 1740 till 1820-talets början, av Torbjörn Fogelberg ur Smålands museums skriftserie, 0282-6046 ; 1

Historiska yrken
Etelhems kyrka

Etelhems kyrka är en kyrkobyggnad i Visby stift. Den är församlingskyrka i  Garde församling.

Kyrkobyggnaden
Den kraftiga tornbyggnaden är kyrkans äldsta del. Tornet uppfördes under början av 1200-talet, medan långhuset och koret byggdes under 1300-talet. Sakristia tillkom på 1600-talet. Tornet anses tillhört en tidigare mindre romansk kyrka. När långhuset och koret uppfördes under 1300-talet satte gotikens spetsbågestil sin prägel på utförandet vilket märks i valven, triumfbågen, det stora korfönstret och inte minst i den rikligt ornamenterade korportalen. De fyra valven i kyrkorummet vilar på en mittpelare. Målningsfragment från kyrkans byggnadstid finns på murarna, som annars domineras av Passionsmästarens 1400-tals fris av Kristi lidande på norrväggen. Det gotiska korfönstret innehåller välbevarade glasmålningar från 1300-talet.

Interiör

Rikt skulpterad dopfunt av sandsten från 1100-talets senare hälft. Utförd av stenmästaren Hegvald.
Altare  av  huggen kalksten med fem invigningskors  och relikgömma.
Altaruppsats  av skulpterad och förgylld sandsten 1690.Mittbilden har motiv:Nattvarden.
Triumfkrucifix snidat under 1300-talets slut .
Predikstol  av snidat och målat trä utförd 1648. I vardera av korgens tre fälten  bilder av Moses, Kristus  och Johannes döparen.
Korbänk  från 1600-talet.
 Öppen bänkinredning  som tillkom 1957-58.

Orgel
Orgeln är tillverkad 1883 av Åkerman & Lund i Stockholm. Fasaden tillverkades efter ritningar av arkitekt J. Fåk i samband med kyrkans restaurering 1957-58. 1957 utökades och omdisponerades orgeln av Lindegren Orgelbyggeri AB, Göteborg. Orgeln är mekanisk.

Diskografi
Musik på Åkerman & Lund-orgeln i Etelhems kyrka / Wallenström, Bruno, orgel. CD. Peroas Records PACD003. 2006.

Bildgalleri

Tryckta källor
Kyrkor på Gotland, Lye och Etelhem, Gotland band V:1 Garde ting södra delen, volym 105 av Sveriges kyrkor, konsthistoriskt inventarium av Erland Lagerlöf (1965).
Gotlands kyrkor av Erland Lagerlöf och Gunnar Svahnström. Tredje upplagan.
Kyrkorna på Gotland. Text: Fil.Dr.Bengt G Söderberg. Foto: Hans Hemlin.

Externa länkar
 
     Orglar på Gotland
Etelhem kyrka och sevärdheter i närheten

 

Kyrkobyggnader i Visby stift
Kyrkobyggnader i Gotlands kommun
Spyro 2: Gateway to Glimmer

Spyro 2: Gateway to Glimmer, i Amerika känt som Spyro 2: Ripto's Rage! och i Japan som Spyro X Sparx Tondemo Tours, är den andra delen av Spyro the Dragon trilogin där spelaren åter igen upptar kontrollen över Spyro. Spelet släpptes i USA med titeln Ripto's Rage och i Europa som Gateway to Glimmer. Spyro 2 släpptes ett år efter föregångaren, det vill säga år 1999.

Den lilla draken kan i spelet lära sig nya saker som att klättra och simma men du måste betala för det. Betalningen sker med diamanter utspridda över världarna. Spyro stöter även på nya karaktärer som Hunter, Eloa, Professorn och Zoe. Zoe fungerar som ett sparställe. Varje gång Spyro går förbi henne, zappas han av hennes trollstav och spelet sparas automatiskt. 

Ripto och hans kumpaner Crush och Gulp har tagit över hela landet och nu är det upp till Spyro och hans vänner att få tillbaka det. Gateway to Glimmer är det första i Spyro serien att introducera bossfighter för att komma till nästa värld.

Datorspel 1999
Playstation-spel
Playstation 3-spel
Playstation Network-spel
Spyro
Datorspel med antropomorfa figurer
Datorspel utvecklade av Insomniac Games
Sony Interactive Entertainment-spel
Parlamentsvalet i Kroatien 2011

Parlamentsvalet i Kroatien 2011 ägde rum den 4 december 2011. 

Valet gällde de 151 platserna i Sabor, parlamentet i Kroatiens lagstiftande församling samt val till ny premiärminister.

Valet 
Valet vann Zoran Milanović med Kuckeliku-koalitionen ledd av Kroatiens socialdemokratiska parti och innehåller förutom socialdemokraterna också Kroatiska folkpartiet – liberaldemokraterna, Istriska demokratiska församlingen och Kroatiska pensionärspartiet.

Valresultat

Referenser 

2011 i Kroatien
Kroatien
2011
Retzius kastanj

Retzius kastanj var en stor hästkastanj utanför Serafimerlasarettets huvudentré mot Hantverkargatan på Kungsholmen i Stockholm. Namnet härrör från läkaren Anders Retzius som lyckades rädda kastanjen på 1830-talet. 1984 dog kastanjen efter en ovarsam beskärning.
 

Kastanjen växte sedan sekelskiftet 1700 utanför nuvarande entréportalen till Serafimerlasarettet. Trädet syns på ett färgfotografi taget av Gustaf W. Cronquist på 1930-talet. Den lutade sig långt över trottoaren och blev till klätterträd för bland annat den unge Gunnar Brusewitz, som beskrev och tecknade Retzius kastanj i sin stockholmsskildring Stockholm, staden på landet.

Redan på 1830-talet, när Hantverkargatan breddades var det nära att kastanjen skulle sågas ner. Då ingrep läkaren och professorn Anders Retzius och räddade kastanjen i sista stund. När portalen till lasarettets område flyttades till sitt nuvarande ställe tog man särskild hänsyn till kastanjen. En oförsiktig beskärning i mitten på 1980-talet tog dock död på trädet och en ny kastanj planterades i dess ställe.

Se även
 Stockholms natur

Källor

Referenser

Tryckta källor
 
 

Kungsholmen
Enskilda träd i Stockholm
Hermann Gunkel

Johann Friedrich Hermann Gunkel, född den 23 maj 1862 nära Hannover, död den 11 mars 1932 i Halle, var en tysk teolog och religionsforskare.

Gunkel blev 1894 extra ordinarie professor i teologi i Berlin och 1906 ordinarie professor i Gamla Testamentets exegetik i Giessen, 1920 professor i Halle.

Hans mest betydande arbete avser kategoriseringen av Psaltarens psalmer i Einleitung in die Psalmen. Die Gattungen der religiösen Lyrik Israels. (slutförd av J Begrich, 1927/33), omtryckt i Göttingen 1985 och Die Psalmen, übersetzt und erklärt (1929). Omtryckt senast 1986.
Andra mera betydande arbeten är Schöpfung und Chaos in Urzeit und Endzeit (1894) och Kommentar zu Genesis (1901; 2:a upplagan 1902). I det förra har Gunkel "på ett oemotsägligt sätt", skriver Erik Stave i Nordisk Familjebok, "uppvisat, att Israels skapelseberättelse (1 Mos. 1) hvilar på den babyloniska skapelsemyten, men att den israelitiska anden därifrån utmönstrat all polyteism och påtryckt den sin höga prägel." 

I kommentaren till Genesis, som Stave kallar "den modernaste, på en gång radikalaste och mest intressanta af alla förklaringar till denna skrift", har han, fortsätter Stave, "i ännu större omfattning tillämpat sin åskådning om Israels beroende af den babyloniska kulturen och dess omgestaltning af de från Babel lånade föreställningarna." 

Denna sin åskådning om den högre religionens beroende och på samma gång omgestaltning av de lägre gav Gunkel en ännu vidsträcktare tillämpning beträffande kristendomen i Zum religionsgeschichtlichen Verständnis des Neuen Testaments (1903), där han sökte påvisa, att den kristna religionen i mångt och mycket är frukten av religionssynkretism. 

Gunkel hörde till de få teologer i sin samtid, som, låt vara i mindre omfattning, visade sig kunna bilda skola (den religionshistoriska); och han samlade ett flertal yngre teologiska vetenskapsidkare omkring sig i den under hans och Wilhelm Boussets namn utgivna skriftserien "Forschungen zur Religion und Literatur des Alten und Neuen Testaments". 

Andra verk av Gunkel är Sagen des Genesis (2 upplagor 1901), Israel und Babylonien (1903), Ausgewählte Psalmen (1903; 2:a upplagan 1905), Der 1. Brief des Petrus (1906; 2:a upplagan 1907), Die israelitische Literatur (1906) och Elias, Jahve und Baal (samma år).

Referenser

Källor 
 

Tyska religionshistoriker
Bibelforskare
Tyska professorer i teologi
Alumner från Göttingens universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid universitetet i Gießen
personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Hannover
Födda 1862
Avlidna 1932
Män
Joseph Huber

Joseph Huber, född 4 november 1948 i Mannheim, är en professor som leder institutionen "Economic and environmental sociology" vid Martin-Luther-Universität Halle-Wittenberg. Hans är en av grundarna till teorin om ekologisk modernisering (även kallat ekomodernism) och är även känd som penningreformist.

Publiceringar i urval 
.
.

Referenser

Noter

Källförteckning 
 Personlig hemsida
  Plain Money, A Proposal for Supplying the Nations with the necessary Means in a modern Monetary System.
 Seigniorage Reform and Plain Money
 Publiceringar på engelska

Födda 1948
Tyska nationalekonomer
Tyska sociologer
Levande personer
Män
Penningreformister
Personer från Mannheim
Suzanne Nessim

Suzanne Beatrice Nessim, under en tid Jufors, född 25 december 1944 i Malmö, är en svensk målare, tecknare och grafiker.

Suzanne Nessim är dotter till affärsmannen Jean Nessim (1887–1946) och Ulla Hagberg (1918–1992, omgift med Carl-Olof Anderberg). På faderns sida är hon halvsyster till Nils Nessim som är far till Mona Tumba och Douda Werup som är mor till Jacques Werup. 

Hon är verksam i Stockholm men tidigare i bland annat Paris, Kalifornien och New York. Hon finns representerad vid  British Museum i London, Centre Georges Pompidou i Paris, Institut Tessin i Paris, Bibliotèque nationale i Paris, Städtisches Kunstmuseum i Bonn, Helsingborgs museum, Malmö museum, Göteborgs konstmuseum, Moderna museet, Nationalmuseum och Kalmar konstmuseum.

Hon har porträtterats av Mikael Timm i boken Om Suzanne Nessim, utgiven 2009 på bokförlaget Arena.

Suzanne Nessim var 1966–1974 gift med juristen Bo Jufors (född 1942), son till Curt-Holger Jufors och Lise-Lott Park, och 1981–1985 med arkitekturprofessor Lars Lerup (född 1940).

Referenser 
 Galleri Vreta kloster

Noter 

Födda 1944
Kvinnor
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Levande personer
Konstnärer från Malmö
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska tecknare under 2000-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska grafiker under 2000-talet
Bernard Lietaer

Bernard Lietaer, född 7 februari 1942 i Lauwe i Menen i Belgien, död 4 februari 2019 i Hoyerhagen i Niedersachsen i Tyskland, var en belgisk civilingenjör, ekonom, författare och professor. Han studerade monetära system och förespråkade lokala och komplementära valutor som komplement till nationella och regionala. Han lanserade också idén om en global valuta som han kallade för Terra.

Bibliografi
The Future of Money (London: Random House, 2001)
Of Human Wealth (forthcoming)

Referenser

Externa länkar
 Hemsida
 Intervju
 Intervju
 Utdrag från boken "The Future of Money: Creating New Wealth, Work, and a Wiser World"
 
 Biografi

Belgiska nationalekonomer
Födda 1942
Avlidna 2019
Penningreformister
Män
Personer från Menen
Belgiska forskare under 1900-talet
Fäktning vid olympiska sommarspelen 1964

Vid olympiska sommarspelen 1964 i Tokyo avgjordes åtta grenar i fäktning, sex för män och två för kvinnor, och tävlingarna hölls mellan 13 och 23 oktober 1964 i Waseda Memorial Hall. Antalet deltagare var 259 tävlande från 30 länder.

Medaljfördelning

Medaljörer

Herrar

Damer

Deltagande nationer 
Totalt deltog 259 fäktare (203 män och 56 kvinnor) från 30 länder vid de olympiska spelen 1964 i Tokyo.

Källor

Externa länkar

Fäktning vid olympiska sommarspelen
Sporter vid olympiska sommarspelen 1964
Torsten Forslöw

Erik Torsten Forslöw, född 3 juni 1921 i Gävle Heliga Trefaldighets församling, Gävleborgs län, död 7 juni 2002 i Sollentuna församling, Stockholms län, var en svensk tenorsångare.

Forslöw var utbildad hos Ragnar Hultén.

Biografi 
Torsten Forslöw fick i slutet av 1940-talet kontakt med dirigenten Eric Ericson som erbjöd en pats i den då nystartade Kammarkören. Forslöw var från 1952 och tre decennier framåt med i Radiokören. Under 1960-talet framträdde han ofta som solist tillsammans med kören. Under 1950- och 1960-talet medverkade han ofta också i Orphei Drängar (OD). Forslöw var under hela den aktiva karriären en flitigt anlitad romans- och oratoriesångare och gjorde ett flertal egna soloinspelningar för Sveriges Radio samt grammofoninspelningar bl. a. för skivmärket Sirius som ägdes av Svenska Missionsförbundet. Bland andra musiker som Forslöw hade betydelsefullt samarbete med kan nämnas Gunnar Holm, Gunno Södersten, Rune Franzén och Herbert Blomstedt.

Referenser 

Svenska sångare
Män
Födda 1921
Avlidna 2002
Christian Friis

Christian Friis kan syfta på:

 Christian Friis (1556-1616), dansk ämbetsman
 Christian Friis (1581-1639), dansk ämbetsman
Nattportieren

Nattportieren (originaltitel Il Portiere di notte), är en film från 1974 av den italienska regissören Liliana Cavani.

Handling 
Filmen handlar om en före detta koncentrationslägerfånge, Lucia, som tretton år efter krigsslutet möter en gammal SS-officer, Maximilian. Lucia träffade Maximilian i koncentrationslägret och hade ett mycket kluvet förhållande till honom och efter en tid inleder de en relation med sadomasochistiska tendenser.

Rollista 
 Dirk Bogarde - Maximilian Theo Aldorfer
 Charlotte Rampling - Lucia Atherton
 Philippe Leroy - Klaus
 Gabriele Ferzetti - Hans

Italienska dramafilmer
Filmer 1974
Filmer som utspelar sig på hotell
Jørgen Friis

Jørgen Friis kan syfta på:

 Jørgen Friis (död 1547), dansk biskop i Viborg
 Jørgen Friis (död 1616), dansk adeslman och ståthållare i Norge
 Jørgen Pedersen Friis (död 1684), dansk präst och diktare
Mona Niklasson

Mona Niklasson, född 1948, är en svensk målare, tecknare, grafiker och skulptör. 

Mona Niklasson är utbildad vid Dômens konstskola och Hovedskous målarskola, Göteborg. Hon är representerad hos Mölndals kommun, Bohuslandstinget, Göteborgs konstnämnd, Statens konstråd, Vara kommun, Västra Götalandsregionen och Borås kommun.

Mona Niklasson använder ett flertal tekniker som teckning, grafik, måleri samt skulpterar, gärna i terrakotta. Hundar och hästar finns ofta med i hennes verk.

Källor

Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Födda 1948
Kvinnor
Levande personer
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska tecknare under 2000-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska grafiker under 2000-talet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet