kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Robert Hermanson

Robert Fredrik Hermanson, född 2 februari 1846 i Uleåborg, död 10 december 1928 i Helsingfors, var en finländsk jurist.

Efter att ha blivit student 1861 blev Hermanson filosofie kandidat 1867 och juris kandidat 1875. Han blev juris doktor och docent i juridisk encyklopedi och statsrätt vid Helsingfors universitet 1881 på grund av sitt specimen Om lagstiftningen, dess begrepp och förhållande till andra statliga funktioner. År 1884 utnämndes han till professor i kameral- och politilagfarenhet samt statsrätt, efter att ha utgivit disputationen Om Finlands ständer, deras förhållande till monarken och folket. Med anledning av de ryska angreppen på Finlands autonomi utgav han 1892 Finlands statsrättsliga ställning, vilket är av grundläggande betydelse för tolkningen av hithörande frågor, som han även belyste i ett antal tidskriftsuppsatser i den finländska och ryska pressen. 

Hermanson var ledamot av kyrkomöten 1886–1903 och åtskilliga juridiska kommittéer. Han framträdde 1898 i det politiska livet och satt vid ståndslantdagarna efter denna tid i prästeståndet; han var vid 1899 års urtima lantdag ordförande i lagutskottet och hade stor andel i dettas betänkande i anledning av februarimanifestet, vilket betänkande på ett ypperligt sätt fastslog den finländska ståndpunkten. År 1904 utsågs han till medlem av den så kallade Tagantsevska blandade rysk-finländska kommissionen för begränsning av sagda manifest (upplöst efter laglighetsregimens återinförande 1905). Han utnämndes 1906 till tjänsteman vid finländska ministerstatssekretariatet i Sankt Petersburg och tog 1907 avsked från sin professur.

Utmärkelser

Referenser

Noter

Källor 

 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 1133.

Externa länkar 
 

Prästeståndets lantdagsledamöter
Statsrättsexperter
Finländska professorer i juridik
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska politiker under 1900-talet
Personer från Uleåborg
Födda 1846
Avlidna 1928
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Andrej Galabinov

Andrej Asenov Galabinov, född 27 november 1988 i Sofia, är en bulgarisk fotbollsspelare som spelar för Reggina.

Karriär
Efter att ha fostrats i CSKA Sofias ungdomsverksamhet kom Andrej Galabinov till Italien 2005 tillsammans med sin familj. Han spelade för Serie D-laget Castellerano och imponerade så mycket på Bolognas scouter att han kontrakterades av klubbens primaveralag. Under sitt år i Bolognas primaveralag gjorde han 12-13 mål. Han lånades därefter ut, först till Giulianova och sedan till Giacomense, båda i Giacomense. Sommaren 2009 avslutades Galabinovs tid i Bologna och han skrev istället på för Serie C1-laget Lumezzane.

Under en och en halv säsong med Lumezzane imponerade Galabinov med sitt kraftfulla spel och totalt 12 mål. Lagets tränare, Davide Nicola, rekommenderade anfallare till Livorno och 31 januari 2011 blev övergången klar. Livorno betalade 300.000 euro och lånade dessutom ut Rej Volpato och Angelo Bencivenga till Lumezzane.

Efter bara tre framträdanden för Livorno under våren 2011 lånades Galabinov ut till Sorrento. Men även i Sorrento blev det ont om speltid och i januari 2012 lånades han istället ut till Bassano Virtus. Galabinov spelade tio matcher för Bassano Virtus men kunde inte hindra klubben från att slut sist i Lega Pro Prima Divisione och därmed åka ur.

17 juli 2012 blev det efter en tids förhandlingar klart att Galabinov lånades ut till Gubbio, som just åkt ur Serie B. Galabinov debuterade för Gubbio i Coppa Italia mot Pontisola, en match där han gjorde två mål. Första ligamålet för klubben kom mot Pisa Calcio 23 september. Totalt blev det tolv mål på 24 matcher med klubben.

Sommaren 2013 lånades Galabinov ut på nytt. Denna gång till Avellino.

Landslag
Galabinov debuterade för Bulgarien i andra halvlek i träningsmatchen mot Vitryssland 5 mars 2014. Han gjorde sitt första landslagsmål 22 maj 2014 mot Kanada.

Referenser

Män
Levande personer
Födda 1988
Personer från Sofia
Bulgariska fotbollsspelare
Bulgariska landslagsspelare i fotboll
Bulgariska idrottare under 2000-talet
Spelare i Bologna FC
Spelare i AC Giacomense
Spelare i AC Lumezzane
Spelare i AS Livorno Calcio
Spelare i Sorrento Calcio
Spelare i Bassano Virtus
Spelare i AS Gubbio 1910
Spelare i US Avellino
Spelare i Novara Calcio
Spelare i Genoa CFC
Spelare i Spezia Calcio 1906
Spelare i Reggina Calcio
Spelare i Serie A
Spelare i Serie B
Spelare i Serie C
Abel Hermant

Abel Hermant, född 3 februari 1861 i Paris, död 29 september 1950 i Chantilly, var en fransk författare.

Hermant var medarbetare i Le Temps och en ytterligt produktiv skribent, hans böcker övergår ett hundratal. Han hör till de författare vilka trots en stor läsekrets varit mycket omtvistad. Bland hans böcker märks främst La carriére (1894), Le sceptre (1896), Le char de l'État (1900), Les grands bourgeois (1906), den stora serien Cycle de lord Chelsea med skidringar av Oxford och minnen från Swinburne, samt Les épaves (1927). På svenska finns Dynastien Dollar i Europa: gallisk humor med fransk esprit (översättning av Johannes Granlund, Adolf Johnson, 1906). Hermant invaldes i Franska Akademien 1927 efter René Boylesve.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 1139.

Noter

Franska romanförfattare
Franskspråkiga romanförfattare
Ledamöter av Franska Akademien
Franska författare under 1800-talet
Franska författare under 1900-talet
Författare från Paris
Födda 1861
Avlidna 1950
Män
Svensk uppslagsbok
Alumner från École normale supérieure
Kommendörer av Hederslegionen
Bassano Virtus

Bassano Virtus 55 Soccer Team är en fotbollsklubb från Bassano del Grappa i Veneto. Klubben ägs av Renzo Russo, grundare av klädmärket Diesel.

Klubben bildades 1920 som US Bassano. Sitt nuvarande namn fick man 1996 då Renzo Russo inkluderade sitt födelseår, 1955, i lagets namn.

Externa länkar
 Officiell hemsida

Fotbollsklubbar i Italien
Sportklubbar bildade 1920
Casado

Casado är en populär maträtt i det costaricanska köket. Rätten, som vanligen serveras till lunch, innehåller ris, svarta bönor, någon typ av kött (grillat nötkött, fläskkotlett, fisk  eller kyckling), stekta kokbananer samt sallad och tortilla, ibland även ett stekt ägg. Alla ingredienser läggs upp var för sig på tallriken. Casado finns ofta på menyn som dagens lunch till ett lågt pris. 

Namnet betyder på spanska make eller äkta man.

Källor

Kultur i Costa Rica
Oljeskandalen i Växjö

Oljeskandalen i Växjö inträffade 1981. Växjö kommun utsattes för ett bedrägeri där en hög tjänsteman vid kommunens energiverk samarbetade med en norsk affärsman varvid 40 000 kubikmeter olja försvann.

Det kommunala bolaget Växjö Energiverk AB (VEAB) eldade i början 1980-talet med eldningsolja i sitt kraftvärmeverk. Oljan lagrades i ett hyrt bergrum i Karlshamn.

Ingemar Wensfelt, vice VD vid VEAB, hade nära kontakter med den norske affärsmannen Finn Malmberg. Tillsammans kom de överens om att Malmberg skulle få disponera en större mängd olja med spekulation om att han skulle sälja vidare med vinst som skulle delas mellan Malmberg och Wensfelt. Ny olja skulle sedan införskaffas åt det kommunala energiverket till ett lägre pris, och kommunen skulle inte märka något av transaktionen. I själva verket försvann oljan. Ännu trettio år senare var det oklart vem som till slut kom över 40 000 kubikmeter olja till ett värde av då 30 miljoner kronor. I juni 2012 är priset för motsvarande mängd eldningsolja över 400 miljoner kronor.

Sedan händelsen blivit känd efterlystes Finn Malmberg och påträffades med sin familj i Costa Rica. Trots att landet inte hade något utlämningsavtal med Sverige häktades Malmberg och utlämnades till svensk polis. Malmberg och Wensfelt dömdes till fängelsestraff. Wensfelt och hans chef, den verkställande direktören för VEAB Bo Estberger, avskedades. 

Wensfelt försvarades av advokaten Henning Sjöström som också anställde Wensfelt som sakkunnig i den egna advokatbyrån, Juristhuset AB: 

Växjös lokalerevy påföljande år hette "Tavlor i olja". 

1999, 18 år efter händelsen, hade Växjö kommun betalat av alla skulder efter oljeskandalen.

Skandalen väckte stor uppmärksamhet och ledde bland annat till debatter i riksdagen om ekonomisk brottslighet och styrningen av kommunala bolag.

Källor

Ekonomisk brottslighet
Växjös historia
Brott 1981
1981 i Sverige
Myrstugan

Myrstugan var ett båtsmanstorp med rötter från 1700-talets början beläget i nuvarande Huddinge kommun. Myrstugan gav vägen, berget och bostadsområdet Myrstuguberget sitt namn. Torpet flyttades 1986 från Myrstuguberget till sin nuvarande plats i Vårby herrgårdspark i Vårby gård.

Beskrivning
Båtsmanstorpet Myrstugan var ursprungligen uppfört vid Albysjön i Vårby-Haga, vid Masmovägen och granne med tvättarbostället Hagalund (nuvarande Hagalunds tvätterimuseum). Som Båtsmanstorp No 102 eller Smista Båtsmansstuga var det enligt husförhörslängderna ett torp under Vårby gård från 1744. Torpets båtsmän hette alltid Myrman och de hörde till  första Södermanlands båtsmanskompani. Den siste båtsmannen var Anders Gustaf Myrman, född 1856, och hans hustru Laura Törnqvist, född 1856. Myrstugan upphörde som båtsmanstorp 1889, därefter lades jorden till Vårby godset och stugan beboddes av gårdens arbetare.

I början på 1980-talet var torpet svårt förfallet. I samband med bygget av bostadsområdet Myrstuguberget, ritat av arkitekt Ralph Erskine  var det meningen att byggnaden skulle räddas och flyttas upp på berget. Men istället kom den i mitten av 1980-talet att hamna på tidigare borggården för den 1975 nedbrunna huvudbyggnaden "Vårby gård" i nuvarande Vårby gård. Myrstugan ägs av Huge Fastigheter och används numera som föreningslokal av Vårby-Fittja hembygdsförening.

Myrstugan på Vårbydagen 2012

Källor
 ”Torp och gårdar i Huddinge” utgiven av Huddinges Hembygdsförening under året 1999.
, sida 38

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Huddinge kommun
Vårby (kommundel)
Utah Olympic Park Jumps

Utah Olympic Park Jumps är en backhoppsanläggning i Park City i Utah i USA. Anläggningen användes under Olympiska vinterspelen 2002 och består av, förutom normalbacken (K90 HS100) och stora backen (K120 HS 134), fyra mindre backar (K64, K40, K20 och K10).Backhoppsanläggningen är en del av Utah Olympic Park.

Historia 

Bear Hollow, nära Salt Lake City, utsågs 1989 som centrum för backhoppning. Byggandet av normalbacken och fyra mindre backar startade 1994. Inför olympiska spelen 2002 restes en större backe, K120, bredvid normalbacken. De mindre backarna moderniserades och infrastrukturen i anläggningen förbättrades. Alla backarna är försedda med plastmattor och kan användas hela året. Stadion stod klar 2000 och invigdes med världscuptävlingar 19 och 20 januari 2001. Backhoppningsanläggningen ligger 2237 m ö.h. 

Olympiska spelen 2002

Under olympiska spelen 2002 startade backhoppstävlingarna i normalbacken. Där vann Simon Ammann från Schweiz 1,5 poäng före Sven Hannawald från Tyskland. Bronsvinnaren Adam Małysz från Polen 6,0 poäng efter Ammann. I stora backen vann Simon Ammann, som aldrig tidigare vunnit en större tävling, och blev dubbel olympisk mästare. Han vann tävlingen 11,7 poäng före Adam Małysz och 25,4 poäng före bronmedaljören Matti Hautamäki från Finland. I lagtävlingen vann Tyskland (Sven Hannawald, Stephan Hocke, Michael Uhrmann och Martin Schmitt) med minsta möjliga marginal, 0,1 poäng före Finland (Matti Hautamäki, Veli-Matti Lindström, Risto Jussilainen och Janne Ahonen) och 19,8 poäng före Slovenien (Damjan Fras, Primož Peterka, Robert Kranjec och Peter Žonta).

Andra tävlingar

Det arrangerades världscup i backanläggningen 2001 och 2004. Japan vann lagtävlingen 19 januari före Finland och Österrike och Adam Małysz vann den individuella tävlingen i stora backen 20 januari före österrikaren Wolfgang Loitzl och Kazuya Yoshioka från Japan. 28 februari 2004 vann Noriaki Kasai från Japan världscuptävlingen före Simon Ammann och Tommy Ingebrigtsen från Norge. Dagen efter inställdes tävlingen på grund av stark vind.

Tävlingar i kontinentalcupen för damer arrangerades i normalbacken 2008. Anna Häfele från Tyskland vann båda tävlingarna. Under tävlingen 12 december vann Häfele före Lindsey Van från USA och Jacqueline Seifriedsberger från Österrike. 13 december vann hon före Nata de Leeuw från Kanada och Ulrike Grässler från Tyskland.

Backrekord 

Backrekordet i stora backen (HS134) sattes under världscuptävlingen 20 januari 2001 då Wolfgang Loitzl hoppade 134 meter. I normalbacken hoppade Sven Hannawald 99 meter under olympiska spelen 10 februari 2002.

Mästerskap

Källor

 Ski Jumping Hill Archive: Park City
 Utah Olympic Park
 FIS Resultat
 FIS OS-resultat

Vintersportanläggningar i Utah
Arenor vid olympiska vinterspelen 2002
Sportanläggningar invigda 1994
Hoppbackar i USA
Tiergarten station

Tiergarten station är även en järnvägsstation för Berlins pendeltåg (S-bahn) som ligger i parken Tiergarten. Den öppnade år 1885 och trafikeras av linjerna S3, S5, S7 och S9. Den ligger på Berlins stadsbana, en järnvägslinje som går genom centrala staden.

Bilder

Externa länkar 

  Stadtschnellbahn-berlin.de

Tiergarten
Järnvägsstationer invigda 1885
Tiergarten
1885 i Tyskland
Bellevue station

Bellevue station är en järnvägsstation för Berlins pendeltåg (S-bahn) som ligger nära Schloss Bellevue (residens för Tysklands förbundspresident) i Hansaviertel, Berlin. Stora stadsparken Tiergarten ligger också i närheten. Stationen öppnade år 1882 och trafikeras av linjerna S3, S5, S7 och S9. Den ligger på Berlins stadsbana, en järnvägslinje som går genom centrala staden. Stationen är uppkallad efter slottet Bellevue.

Bilder

Externa länkar 

 Bahnhof Bellevue bei stadtschnellbahn-berlin.de

Bellevue station
Järnvägsstationer invigda 1882
Hansaviertel
1882 i Tyskland
Berlin Charlottenburg station

Berlin Charlottenburg är en järnvägsstation i stadsdelen Charlottenburg, Berlin. Stationen trafikeras av Berlins pendeltåg (S-bahn) och av regionaltåg. I anslutning till stationen finns en tunnelbanestation Wilmersdorfer Strasse på linje U7. Berlin Charlottenburg station och Wilmersdorfer Strasse tunnelbanestation är tillsammans en större knutpunkt för pendeltåg och tunnelbana. Wilmersdorfer Strasse är även en av Berlins större affärsgator samt en gågata.

Historia
Berlin Charlottenburg station öppnade som den västra slutstationen på centrala järnvägslinjen Berlins stadsbana år 1882. Den gamla stationen blev skadas i andra världskriget men reparerad efter kriget. När närliggande Wilmersdorfer Strasse blev gågata så revs stationshallen och byggdes om. Den nya stationen öppnade 1971. 1978 öppnade tunnelbanas station som ligger under järnvägsstationen.

Bilder

Externa länkar 

 S- und Regionalbahnhof Charlottenburg
 Bahnhof Berlin-Charlottenburg bei stadtschnellbahn-berlin.de

Berlin Charlottenburg station
Järnvägsstationer invigda 1882
Charlottenburg
1882 i Tyskland
Zolotjiv

Zolotjiv ( ) är en stad i Lviv oblast i västra Ukraina. Folkmängden uppgick till 24 059 invånare i början av 2012.

Kända personer från Zolotjiv
Johan III Sobieski, kung av Polen.
Weegee, fotograf.

Referenser

Externa länkar 

 Stadens officiella webbplats

Städer i Ukraina
Orter i Lviv oblast
Carl Hermelin

Carl Hermelin, född 6 november 1707, död 1789, var en svensk friherre och riksråd.

Biografi
Han var son till Olof Hermelin och Margareta Åkerhielm, dotter till Samuel Åkerhielm d.ä. Modern hade tidigare varit gift med Elias Obrecht, och fadern med Helena Brehmsköld, så Carl Hermelin, som var faderns elfte barn av elva och moderns sjätte barn av sju, hade flera äldre hel- och halvsyskon. Innan Carl Hermelin föddes, tjänstgjorde fadern i Sachsen i svenska armén, och modern hade besökt denne där under början av året. Han föddes den 6 november 1707 i Stockholm. Fadern skulle aldrig återkomma till Sverige, han tillfångatogs vid slaget vid Poltava när Carl Hermelin var ett och ett halvt år, och avled i rysk fångenskap.

År 1713 blev Carl Hermelin student vid Uppsala universitet, blev 1726 extra ordinarie kanslist vid Krigsexpeditionen, och steg där i graderna tills han 1742 blev expeditionens registrator. Han blev extraordinarie krigsråd 1747 och erhöll 1761 statssekreterares fullmakt. Som en skicklig ämbetsman utnämndes Hermelin vid mösspartiets seger 1765 till riksråd, vilket ämbete han miste vid partiets fall 1769. 1767-69 var han Åbo universitets kansler.

Hermelin var kommendör av Nordstjärneorden när han 1760 upphöjdes till friherre.

Hermelin var gift med Hedvig Benzelstjerna och far till bland andra Samuel Gustaf Hermelin. Han skrev sig till Noor i Knivsta socken, Uppland, som han köpt 1791 av greve Ulrik Nils Gyldenstolpe.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 1141.
 Gabriel Anrep, Svenska adelns ättar-taflor

Noter

Födda 1707
Avlidna 1789
Svenska riksråd under 1700-talet
Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Kommendörer av Nordstjärneorden
Svenska friherrar
Män
Svensk uppslagsbok
Krigsråd
Schöneberg station

Schöneberg station är en järnvägsstation i stadsdelen Schöneberg, Berlin. Stationen trafikeras av flera olika pendeltågslinjer i två olika plan, dels på Ringbahn samt även på Wannseebahn. Stationen öppnades 1933. Som ett resultat av Reichsbahn-strejken 1980 stängdes både Ringbahn och Wannseebahn. Det var först efter att BVG tagit över Västberlins S-Bahn som Wannseebahn kunde öppnas igen 1985. Trafiken på Ringbahn återupptogs först 1993, fyra år efter Berlinmurens fall.

Bilder

Externa länkar

Källor 

Schöneberg station
Järnvägsstationer invigda 1933
Schöneberg
1933 i Tyskland
Softboy

Softboy är det svenska indierockbandet Firesides första EP, utgiven 1993 på skivbolaget A West Side Fabrication.

Låtlista 
Text: Kristofer Åström, musik: Pelle Gunnerfeldt, Åström.
 "Downer"
 "Drop My Shoulder"
 "Someone Spitting"
 "Valid Set"

Medverkande

Musiker 
 Fredrik Granberg - trummor
 Pelle Gunnerfeldt - gitarr
 Frans Johansson - bas
 Kjell Nästén - inspelning
 Kristofer Åström - sång, gitarr

Källor

Fotnoter 

Svenska EP-skivor
EP-skivor 1993
Album av Fireside
Album utgivna på A West Side Fabrication
Skabersjö mölla

Skabersjö mölla från 1838 är belägen söder om Skabersjö bygata. Med sitt höga läge är den ett riktmärke som ses långt ifrån. Den är en så kallad stubbamölla eller på skånska stabbamölla. Till skillnad från de flesta stubbamöllor är Skabersjö mölla av ansenlig storlek.

Kvarndriften i Skåne bestod fram till början av 1700-talet av stubbamöllor och vattenmöllor. Stubbamöllorna hade ett litet trähus som kunde vridas runt kring en grov trästolpe eller stubbe. I början av 1700-talet infördes en ny teknik genom de så kallade ”holländaremöllorna”. Dessa uppfördes på hög stengrund och endast möllans topp kunde vridas. En av de första i detta slag i Skåne var ”Kattamöllan” som stod på vallen invid Söderport i Malmö.
 
Bland de äldsta avbildningarna av stubbamöllor i Skåne är de kopparstick som Braun & Hogenberg publicerade på 1580-talet. Här ser man till exempel på Malmövyn åtskilliga stubbamöllor vid den så kallade Möllevången söder om staden.

Skabersjö mölla ligger nära det medeltida Skabersjö slott och möllan har alltid varit i godsets ägo. 1838 lät greve Tage Thott uppföra möllan. Sedan dess har ett flertal arrendatorer haft sin utkomst av möllan. Dessa har bott i Möllaregården, belägen nedanför kullen i Skabersjö byagata. Den siste möllaren var Jöns Nilsson Fritz och han upphörde 1951 med mölledriften. Han hade då innehaft arrendet sedan 1896.

1989 bildades Föreningen Skabersjö Mölla och tre år senare kunde man återinviga den då nyrestaurerade möllan. Föreningen ansvarar i dag för skötseln av möllan.

Efter att möllan genomlevt många stormar blev stormen Egon en storm för mycket. Två vingar blev skadade, av olika par, vilket betyder att alla vingar måste bytas ut. Kostnaden för reparationen är mellan 400000 och 600000 kr, med hjälp från utåtstående hantverkare. 

Reparationen ligger ca tre år in i framtiden då virket till vingarna måste ligga på tork i tre år innan man kan börja såga upp stockarna till bjälkar och brädor i häckverket. Vilket betyder att möllan kommer stå utan vingar i ca 3 år.

Källor 
Sydsvenskan nyhetsklipp 2015-04-07 “Flerårig väntan på nya vingar till anrik mölla’”

Sten Kalling: Slottsmöllan i Malmö. Malmö fornminnesförenings årsbok 1948

Externa länkar
 Föreningen Skabersjö mölla.

Väderkvarnar i Sverige
Byggnader och anläggningar i Svedala kommun
Stubbkvarnar
Jupiter (EP)

Jupiter är det svenska indierockbandet Firesides andra EP, utgiven 1994 på skivbolaget A West Side Fabrication.

Skivan spelades in vid tre olika tillfällen: "Jupiter" och "Sorry" spelades in av Kjell Nästén i Studio KN, Skellefteå, "Don't Want to Know If You Are Lonely" av Fireside på okänd ort och "Goat Gob" och "Valid Set" live av Mats Jonsson och Mikael Brodin den 4 november 1993 på Lillan i Luleå. "Valid Set" fanns sedan tidigare utgiven i studioversion på den föregående EP-skivan Softboy (1993).

Låtlista 
 "Jupiter" (text: Kristofer Åström, musik: Fireside)
 "Sorry" (text: Mattias Alkberg, musik: Fireside)
 "Don't Want to Know If You Are Lonely" (Grant Hart)
 "Goat Gob" (live, text: Kristofer Åström, musik: Fireside)
 "Valid Set" (live, text: Kristofer Åström, musik: Fireside)

Medverkande 
 Mikael Brodin - inspelning (4-5)
 Fireside - inspelning (3)
 Mats Jonsson - inspelning (4-5)
 Joskin - mixning (1-2)
 Kjell Nästén - inspelning (1-2), tekniker (1-2), mixning (1-2)

Källor

Fotnoter 

Svenska EP-skivor
EP-skivor 1993
Album av Fireside
Album utgivna på A West Side Fabrication
Famna

Famna är svensk intresseorganisation för idéburna aktörer inom vård och social omsorg, som återinvesterar eventuellt överskott i verksamheten eller i andra idéburna verksamheter. Bland de dryga 96 medlemsorganisationerna (2020) finns exempelvis Stadsmissionerna, Ersta diakoni, Samariterhemmet, Stockholms Sjukhem, ett antal kvinno- och tjejjourer, RFSU, Röda Korset och Förbundet S:t Lukas. Organisationen grundades år 2004 och verksamheten startade 2005.

Styrelseordförande sedan 2020 är Stefan Nilsson, direktor för Ersta diakoni. Famnas generalsekreterare sedan augusti 2015 är Ulrika Stuart Hamilton. 

Famnas medlemsorganisationer omsätter cirka 6,7 miljarder kronor per år (2016) och sysselsätter drygt 8000 personer. Famna bedriver påverkansarbete på nationell nivå och fungerar bland annat som remissinstans för statliga förslag inom vård- och omsorgsområdet samt inom civilsamhället.

Famna bedriver kvalitetsarbete och publicerar en årlig kvalitetsrapport., och en tillväxrapport som handlar om medlemmarnas tillväxt under året.

Referenser

Externa länkar 
 Famnas webbplats

Sjukvård i Sverige
Omsorg
Branschorganisationer i Sverige
Intresseföreningar i Sverige
Kilotin

Kilotin är det svenska indierockbandet Firesides tredje EP, utgiven 1995 på skivbolaget Startracks (som då hette Startrec).

Året efter utgavs skivan i USA av skivbolaget American Recordings. Skivan pressades både på CD och vinyl och hade en annan låtlista än originalutgåvan.

"Kilotin" och "Not in My Palace" kom senare att inkluderas på gruppens andra studioalbum Do Not Tailgate. "Not in My Palace" fanns också med i kortfilmen En kärleksaffär (2002) och "Kilotin" i långfilmen Uttagningen (2005).

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Fireside.

Originalversionen 
 "Kilotin" 		
 "Cement" 		
 "Not in My Palace" 		
 "In Place"

CD, 1996 
 "Kilotin" 
 "Not in My Palace"
 "Beautiful Tan"

7", 1996 
 "Kilotin" 
 "Not in My Palace"

Medverkande (ej komplett)
 Pelle Gunnerfeldt - producent
 Pelle Henricsson - tekniker, mastering
 Eskil Lövström - assisterande tekniker

Källor

Fotnoter 

Svenska EP-skivor
EP-skivor 1995
Album utgivna på Startracks
Album av Fireside
Album producerade av Pelle Gunnerfeldt
Harms

Harms är ett lågtyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Bernhard Harms (1876–1939), tysk nationalekonom
 Celine Harms (född 2003), tysk bobåkare
 Claus Harms (1778–1855), tysk evangelisk predikant
 Friedrich Harms (1819–1880), tysk filosof
 Hermann Harms  (1870–1942), tysk botanist
 Ludwig Harms (1808–1865), tysk evangelisk predikant
 Rebecca Harms (född 1956), tysk europapolitiker
 Robbin Harms (född 1981), dansk roadracingförare
 Sandra Harms  (född 1980), svensk filmproducent
 Theodor Harms (1819–1885), tysk teolog

Tyska efternamn