kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Giovanni Benedetto Castiglione

Giovanni Benedetto Castiglione, född 1609 och död 1664, var en genuensisk målare och tecknare.

Castiglione utbildade sig till en framstående djur- och landskapsmålare, och tog intryck bland annat av holländska målare. Hans teckningar visar ofta inflytande från Rembrandt. Ett hons Castiglionen ofta upprepat ämne är Djuren i Noaks ark. Castiglione är representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Noter

Representerade vid Nationalmuseum
Italienska konstnärer under 1600-talet
Födda 1609
Avlidna 1664
Män
Italienska tecknare
Francis Bebey

Francis Bebey, född den 15 juli 1929 i Douala, Kamerun, död 28 maj 2001 i Paris, Frankrike, var en kamerunsk författare och musiker, en av Afrikas mest kända kompositörer och musikforskare. I sin musik förde han vidare traditionella mönster, och skrev sina sånger på modersmålet duala. Hans teoretiska och större skönlitterära verk är dock skrivna på franska.

Bebey fick sitt genombrott som författare med romanen Le Fils d'Agatha Moudio (1967), som belönades med Grand prix littéraire de l'Afrique noir. Av andra romaner kan nämnas La Poupée ashanti (1973) och Le Ministre et le griot (1992). Han gav även ut noveller och dikter, samt teoretiska verk som Musique de l'Afrique (1969).

Bebey arbetade länge för Unesco, turnerade i många länder som sångare och gitarrist och gav ut en rad album, till exempel Dibiyé (1997).

Källor

Externa länkar 

Kamerunska författare
Kamerunska musiker
Alumner från Paris universitet
Födda 1929
Avlidna 2001
Män
Franskspråkiga författare
Fucino

Fucino-sjön (italienska: lago Fucino alternativt lago di Celano, latin Fucinus Lacus ) var en stor sjö på 661 meters höjd i mellersta Italien mellan Avezzano i nordväst, Ortucchio i sydöst och Trasacco i sydväst, i nuvarande provinsen L'Aquila. Sjön utdikades 1875.

På romarnas tid grundades städer, bland annat Marruvium, vid Lago Fucinos stränder. Det var också här som slaget vid Fucinosjön stod 89 f.Kr. Sjön var både en tillgång och ett problem: den förde med sig gödande jord och var rik på fisk, men den förde också med sig malaria och eftersom den saknade utlopp förorsakade den översvämningar. 

Kejsar Claudius försökte bygga en 5,6 kilometer lång tunnel genom Monte Salviano. Det tog 11 år och 30.000 (!) arbetare inblandade i projektet men det är osäkert vilket resultatet blev; klart är att sjöns areal minskade, från 140 km² till 90 km². Byggandet av kanalen firades genom att man anordnade en naumachia, ett rekonstruerat sjöslag, på sjön år 52 e.kr. Hadrianus expanderade och fördjupade kanalen och reducerade därmed sjöns storlek till 57 km². Den dräneringskanal som byggdes på 1800-talet förstörde det mesta av lämningarna av den antika kanalen.

När romarriket föll slutade man underhålla kanalen så att sediment och växtlighet kom att blockera kanalen och en jordbävning (kanske år 580) orsakade ytterligare skador på den. Någon gång mellan fyrahundratalet och slutet på femhundratalet tycks sjön ha återgått till sin normala storlek på 140 km². Försök på 1200-talet och 1400-talet att åter dränera sjön misslyckades. På 1500-talet nämner Nostradamus Fucino-sjön i sina profetior, Les Propheties. 
 
På 1800-talet fick den schweiziske ingenjören Franz Mayor de Montricher i uppdrag av Alessandro Torlonia att dränera sjön. Bygget av en kanal som var 6,3 km lång och 21 meter bred påbörjades 1862, och 13 år senare var sjön helt tömd. Sjöns gamla sjöbotten är en av Italiens bördigaste jordar och floden Gariglianos källa.

Referenser

Noter 

Insjöar i Italien
Ej längre existerande insjöar
Abruzzo
Endorheiska sjöar
Craig King

Craig King, född 16 oktober 1991 i Chesterfield, England, är en skotsk fotbollsspelare som spelar för Buxton i NPL Premier Division, där han spelar som anfallare och alternativt som yttermittfältare.

King är en produkt av Leicester Citys akademi. År 2008 skrev han på för a-laget, ett år senare lånades han ut till Hereford United där han var ordinarie och spelade hela 26 matcher och gjorde 3 mål.

King har spelat två landskamper för det Skotska U-19 landslaget.

Källor
 Leicesters officiella hemsida
 soccerbase.com

Födda 1991
Skotska fotbollsspelare
Spelare i Leicester City FC
Spelare i Hereford United FC
Spelare i Northampton Town FC
Spelare i AFC Telford United
Spelare i Worksop Town FC
Män
Levande personer
Personer från Chesterfield
Bracciano

är en ort och kommun i storstadsregionen Rom, innan 2015 provinsen Rom, i regionen Lazio i Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Anguillara Sabazia, Manziana, Trevignano Romano, Oriolo Romano, Cerveteri, Bassano Romano, Sutri och Tolfa

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kommuner i storstadsregionen Rom
Orter i Lazio
National Basketball Association 1995/1996

National Basketball Association 1995/1996 var den 50:e säsongen av den amerikanska proffsligan i basket. Säsongen inleddes den 3 november 1995 och avslutades den 21 april 1996 efter 1.189 seriematcher, vilket gjorde att samtliga 29 lagen spelade 82 matcher var.

Söndagen den 16 juni 1996 vann Chicago Bulls sin fjärde NBA-titel efter att ha besegrat Seattle SuperSonics med 4-2 i matcher i en finalserie i bäst av 7 matcher.

All Star-matchen spelades den 11 februari 1996 i Alamodome i San Antonio, Texas. Eastern Conference vann matchen över Western Conference med 129-118.

NBA återvände till Kanada efter 49 år när Toronto Raptors från Toronto, Ontario och Vancouver Grizzlies från Vancouver, British Columbia spelade sina första säsonger.

Chicago Bulls satte NBA-rekord i antalet vinster under grundserien med 72 segrar på 82 matcher.

Grundserien 
Not: Pos = Position i konferensen, V = Vinster, F = Förluster, PCT = Vinstprocent

Lag i GRÖN färg till en slutspelserie.
Lag i RÖD färg har spelat klart för säsongen.

Eastern Conference

Atlantic Division

Central Division 

Western Conference

Midwest Division

Pacific Division

Slutspelet
Åtta lag från den östra och den västra konferensen gick till slutspelet. Där möttes första och åttonde seedade lagen varandra, andra och sjunde lagen mötte varandra och så vidare i åttondelsfinaler (konferenskvartsfinaler). Vinnarna gick vidare där de möttes i kvartsfinalserier (konferenssemifinaler) innan det spelades semifinalserier (konferensfinaler). Åttondelsfinalserierna avgjordes i bäst av 5 matcher medan alla övriga slutspelsserier avgjordes i bäst av 7 matcher.

NBA-final 
Chicago Bulls mot Seattle SuperSonics

Chicago Bulls vann finalserien med 4-2 i matcher

Källor 

NBA 1995/1996 på basketball-reference.com
Samtliga resultat under säsongen 1995/1996 på basketball-reference.com
NBA:s All-Star match 1996 på basketball-reference.com
NBA history 1995/1996 på nba.com (Engelska)

Externa länkar

1995 i Kanada
1995 i USA
1996 i Kanada
1996 i USA
Basketsäsongen 1995/1996
1995/1996
Google Bloggsök

Google Bloggsök är en variant på Googles "vanliga" sökmotor som används för att söka igenom bloggar på samma sätt som med standarsökmotorn.

Externa länkar 
 http://blogsearch.google.com/

Bloggsök
Sökmotorer
Politics and the English Language

Politics and the English Language (svenska: Politik och det engelska språket) är en essä av George Orwell från år 1946 som kritiserar samtidens ”slarviga” och ”fult” skrivna engelska. 

Orwell anförde att politisk prosa formuleras ”för att göra lögner sanna och mord respektabla och för att ge sken av att tomt prat är något hållbart”. Eftersom avsikten med skrifterna är att gömma sanningen istället för att uttrycka den så blir språket som används nödvändigtvis vagt och intetsägande. Denna oförståeliga prosa är en ”farsot” som spridits även till dem som inte avser att dölja sanningen och som skymmer en skribents tankar från denne själv och andra. George Orwell förespråkade i stället ”vanlig engelska”.

Referenser

Externa länkar 
 Originaltexten:
 HTML-version, resort.com
 Hela essän med sökalternativ, som anger källan Horizon, april 1946, netcharles.com
 Omformaterad för läsning på nätet och utskrift
 calvinvanhoek.com

Engelskspråkig litteratur
Brittisk facklitteratur
Facklitteratur 1946
Verk av George Orwell
Kinesisk kobra

Kinesisk kobra (Naja atra) är en orm som tillhör familjen giftsnokar. Den förekommer i sydöstra Kina och några andra länder i Sydöstasien. Den är en av de vanligaste giftiga ormarna i Kina.

Kännetecken  
Den kinesiska kobran når vanligen en längd på 1,2-1,5 meter, som mest når en hane upp till omkring 1,94 meter och en hona upp till 1,64 meter. Dock har större exemplar, upp till 2,3 meter, rapporterats. Ovansidan av kroppen är vanligen brunaktig, grå eller svart, med eller utan smala ljusare tvärgående linjer på oregelbundna avstånd, vilka är särskilt framträdande hos juveniler. Ormens så kallade hals- och nacksköld kan ha variabel teckning, glasögonliknande, mask, hästskoliknande eller O-formig.  Ormen har en tydligt ljusare strupe, vanligen prydd av ett svart tvärgående band. Ovanför bandet finns ofta två svarta fläckar. Nackteckningen och det ljusare strupområdet kan ibland vara sammangående.

Utbredning 
Kinesisk kobra förekommer i sydöstra Kina, inräknat Hongkong, Hainan och Taiwan, norra Laos och norra Vietnam. Den kan leva i olika slags habitat, som skogar, buskmarker, gräsmarker och mangrove.

Beteende 
Kinesisk kobra har ett karakteristiskt försvarsbeteende. Om den hotas, reser ormen upp främre delen av kroppen, väser högt och spänner ut sin sköld. Den kan spotta sitt gift, precis som andra spottkobror. Vanligen försöker den undvika konfrontation med människor genom att fly, men om den inte kan fly och känner sig hotad så är den beredd att hugga. Dess byten består huvudsakligen av gnagare, grodor, paddor och andra ormar. Den kan vara aktiv både på natten och dagen. Fortplantningen är ovipar.

Referenser

Noter 

Giftsnokar
Kräldjur i orientaliska regionen
Blodiga söndagen (1965)

Blodiga söndagen () kallas händelserna söndagen 7 mars 1965 vid vilken en protestmarsch mellan Selma i Alabama och dess huvudstad Montgomery stoppades med våld av polis. Marschen genomfördes i den amerikanska medborgarrättsrörelsens regi i syfte att väcka uppmärksamhet mot att det försvårades för svarta utnyttja sin rösträtt samt en dödsskjutning i samband med tidigare rösträttsdemonstrationer i Selma.

Marschen som utmynnade i den blodiga söndagen var den första av tre marscher till Alabamas huvudstad Montgomery. Vid det andra försöket avbröts marschen av Martin Luther King, för att respektera det domstolsbeslut som förbjöd en marsch till Montgomery. Vid det tredje tillfället nådde marschen ända fram och i det påföljande mötet deltog tusentals personer. Sträckan är idag minnesmärkt och listad i och utmärkt som U.S. National Historic Trail, med namnet Selma To Montgomery Voting Rights Trail.

Händelseförlopp 
Söndagen den 7 mars 1965 begav sig 600 medborgarrättsaktivister och rösträttsaktivister i Selma för att marschera till Montgomery. Marschen avlöpte väl tills den nådde bron Edmund Pettus Bridge. På andra sidan stod en poliskedja med kravallpolis och beriden polis. En av ledarna för marschen, pastor Hosea Williams, försökte tala med polisbefälet men fick till svar att det inte fanns något att diskutera. Omedelbart därefter gick polisen till attack med beriden polis, batonger och tårgas. Sjutton av marschdeltagarna fick allvarliga skador och en av dessa var Amelia Boynton Robinson. Bilder på hur hon blev nedslagen och räddad av sina kamrater hamnade på förstasidan på tidningar över hela världen. Attacken filmades dessutom av TV, och polisens våldsamheter väckte sympati och stöd inte bara för deltagarna i marschen utan för hela den amerikanska medborgarrättsrörelsen.

Se även 
 Medborgarrättsrörelsen i USA 1896-1954
 Medborgarrättsrörelse

Referenser 

USA:s politiska historia
Medborgerliga rättigheter
1965 i USA
Martin Luther King
Le Menagier de Paris

Le Ménagier de Paris är en fransk bok i hushållslära från 1393 under medeltiden. Den riktar sig till kvinnor, boken ger råd om hur man skall bete sig och sköta ett hushåll, jämte recept, jakt och trädgårdsskötsel. Rent litterärt är den upplagd som en äldre man som ger sin (nya, unga) fru goda råd. Den har tre delar och en prolog. Lustigt nog är den del som förklarar hur man finner guds och sin makes kärlek den som förklarar hur man lagar mat.

Första delen innehåller nio kapitel, andra fem kapitel och ett appendix, den tredje delen är ett kapitel. Kapitlen är i sin tur uppdelade i olika delar.

Boken är skriven mellan juni 1392 och september 1394, men troligast 1393. Den gavs ut igen under 1800-talet av Jérôme Pichon (1812–1896), vilket var den som gjorde verket känt. Han hade köpt en originalkopia på auktion och övertygats om dess värde.

Externa länkar 

Litteratur under medeltiden
Mat och dryck under medeltiden
Fransk litteratur
Mbella Sonne Dipoko

Mbella Sonne Dipoko, född 1936 i Douala, Kamerun, död 5 december 2009 i Tiko, Kamerun, var en kamerunsk författare från den engelskspråkiga delen av landet, en av de mest berömda engelskspråkiga författarna från landet.

Biografi 
1960 flyttade Dipoko till Frankrike, där han gjorde sig ett namn som en av de ledande afrikanska författarna med en rad kritikerhyllade dikter i diverse litteraturtidskrifter och antologier. Han slog igenom med romanen A Few Days and Nights (1966), som sågs som märkligt oafrikansk, och av den framstående amerikanske författaren Paul Theroux har beskrivits som "en fransk roman om Frankrike av en man som skriver som en europeisk kvinna." Han gav därefter ut romanen Because of Women (1969) och diktsamlingen Black and White in Love (1970). Titeln på den sistnämnda boken anger ett centralt tema i hans författarskap. Efter denna diktsamling gav Dipoko inte ut något större verk, men han fortsatte att skriva poesi, noveller, dramatik och litteraturkritik på både franska och engelska.

1985 återvände Dipoko till Kamerun, där han drog sig tillbaka till landsbygden i Tiko. Han blev andligt intresserad, började ägna sig åt jordbruk och fiske, och levde ett asketiskt liv, som en motpol till det bohemiska och utsvävande livet han levt i Europa. 1990 gav han sig in i politiken, och var mellan februari 1995 och februari 1996 borgmästare i Tiko. På 2000-talet blev han alltmer desillusionerad med politiken, något som syns i hans poesi från den här tiden.

2005 sjöng den zimbabwisk-brittiska sångerskan Netsayi in hitsingeln Tatters, vars refräng bygger på en dikt av Dipoko.

Källor

Externa länkar 

Mbella Sonne Dipoko in His Own Words: The Luxury of Memory. En självbiografisk artikel från 1990 av Dipoko. (engelska)

Kamerunska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1936
Avlidna 2009
Män
Isis King

Isis King, född 1 oktober 1985,  är en amerikansk fotomodell och en modedesigner. Hon var en av de tävlande i den elfte säsongen av America's Next Top Model. Hon var den första transsexuella kvinnan som någonsin varit med i programmet och blev en av de mest synliga transsexuella människor på TV.

Biografi
Isis är ursprungligen från Prince George's County, Maryland, och bosatt i New York City. Hon tilldelades könet man vid födseln, men har sagt att mentalt var hon född som kvinna. Hon har sagt att människor kan se henne som transsexuell men hon föredrar uttrycket "född i fel kropp".

Sommaren 2007 började Isis sin förvandling till den kropp hon hör hemma i, hon började då gå på hormonbehandlingar. Hon hoppades att ha könskorrigeringsoperation så snart som möjligt. Tyra Banks arrangerade så att hon skulle kunna få sin efterlängtade könsoperation. Enligt Isis Facebooksida genomfördes operationen den 27 februari 2009.

Isis har en associerad examen från Art Institute i Philadelphia. Hon har arbetat som receptionist på en frisersalong. Isis jobbar även som kläddesigner, hon har bland annat varit med i några små modeshower.

Karriär

Modell
King dök upp i US Weekly (september 2008). Hon var även med i Seeventeen Magazine (December 2008/January 2009), Out Magazine, Mallard International Magazine, och en omslagsbild på Swerv Magazine våren 2010. King gjorde även en mängd testbilder som var befordran till hennes besök på The Tyra Banks Show 2008. Innan hon var med i America's Next Top Model hade Isis varit catwalk modell i sju år. Hon har bland annat gått på modeshower som "The Amore Fashion Show", "Howard University Fashion Show", "Colors Fall/Winter 2009-10 Line", "Seceret Society" och "Images Fashion Show" (där hon även fick ett pris).

TV
Hon har deltagit i Tyra Banks Show två gånger för att diskutera sin historia. Hon var även på Larry King Live 25 juli 2009.

Designer
I college började Isis designade kläder, hennes kläder vann 2005 ett pris för bästa Woman's Evening Wear.

Se även 
Transperson

Referenser

Externa länkar
 http://www.myspace.com/ISISking85 Isis Myspace
 http://twitter.com/ISIStweet Isis Twitter

Födda 1985
Amerikanska fotomodeller
Kvinnor
Levande personer
Sabinum

Sabinum (ibland även Sabina) är en historisk region i centrala Italien, mellan Umbrien, Lazio och Abruzzo.  Sabinum har fått sitt namn från det italiska folket sabiner. Än finns inom den katolska kyrkan ett stift som heter Sabina-Poggio Mirteto.

Den historiska regionen är idag splittrad i tre administrativa regioner och fem provinser. Största delen av regionen ligger i dagens administrativa provins  Rieti i regionen Lazio. En del, som kallas Sabina romana, ligger i provinsen Rom. Det gäller kommunerna Montorio Romano, Montelibretti, Moricone, Palombara Sabina, Monteflavio samt Nerola. Ytterligare en del återfinns i Umbrien (bland annat kommunerna Narni, Amelia, Cascia och Norcia). Slutligen tillhör floddalen Aterno fram till L'Aquila i Abruzzo också regionen.Idag används begreppet alltmer för att beskriva provinsen Rieti.   

Sabinum kom att tillhöra region IV i Augustus regionsindelning, det vill säga samma region som samniterna. I den senare regionsindelningen, Diocletianus regionsindelning, kom Sabinum att tillhöra provinsen Valeria. Under medeltiden kom området att tillhöra Hertigdömet Spoleto respektive det bysantinska distriktet Ducatus Romanus. När Kyrkostaten föddes administrerades området ursprungligen direkt av påven, sedan av adelsfamiljer som skapade små territorier. År 1621 bildades officiellt den påveliga provinsen Sabina som hade sitt säte i Collevecchio.

Se även 
 Augustus regionsindelning

Referenser

Italienska områden
Samuel Kahiga

Samuel Kahiga, född 1946, är en kenyansk författare. Han debuterade tillsammans med brodern Leonard Kibera med novellsamlingen Potent Ash (1968), där han skildrar sin uppväxt under självständighetskampen i Kenya under 1950-talet. Senare har han i en rad delvis melodramatiska romaner satt ett kritiskt sökarljus på livet bland den afrikanska medelklassen i städerna, bland annat i The Girl from Abroad (1974) och When the Stars Are Scattered (1979). Dedan Kimathi: The Real Story (1990) är en historisk roman om Mau Mau-rörelsen i Kenya. I Paradise Farm (1993) utforskar Kahiga människans förmåga både till lidelse och medlidande.

Källor

Externa länkar 

Kenyanska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1946
Levande personer
Män
Tulegatan, Sundbyberg

Tulegatan är en bred och rak huvudgata i stadsdelen Centrala Sundbyberg, som leder från Råsundavägen i Solna bort mot Duvbo. Längs med Tulegatan ligger bland annat Tuletorget, Sundbybergs kyrka, Sundbybergs simhall och Duvbo tunnelbanestation samt Tuletornen två nybyggda 16-våningars bostadshus.  Området norr om gatan kallas Tulemarken. Namnet härrör från det mytologiska begreppet Thule och syftar på att gatan förr utgjorde den nordliga gränsen för det då bebyggda Sundbyberg.  Gatan trafikerades av spårvagnar (linje 15) mellan Råsundavägen och Fredsgatan åren 1928 - 1959, som senare har ersatts av buss 515.

Referenser

Gator och torg i Sundbyberg
François-Henri-Joseph Castil-Blaze

François-Henri-Joseph Castil-Blaze, född 1 december 1784 och död 11 december 1857, var en fransk tonsättare och musikskriftställare. Han var far till Henri Blaze.

Castil-Blaze var musikkritiker vid Revue de Paris och Journal des débats, och är mest känd genom sina musikhistoriska skrifter, De l'opéra en France (2 band, 1821), Dictionnaire de musique moderne (2 band, 1821), Chapelle-musique des rois de France (1832), dessutom genom ett verk om dansens historia 1832, Molière musicien (2 band, 1852), samt Théâtres lyriques de Paris (3 band 1847-56).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Franska kompositörer
Franska författare
Födda 1784
Avlidna 1857
Män
Svensk uppslagsbok
Aleksandr Kovalevskij

Aleksandr Onufrievitj Kovalevskij (ryska: Александр Онуфриевич Ковалевский), född 1840 i Dünaburg, död 22 november (gamla stilen: 9 november) 1901 i Sankt Petersburg, var en rysk zoolog; bror till Vladimir Kovalevskij.

Kovalevskij blev efter vidsträckta vetenskapliga resor utnämnd till professor och akademiledamot i Sankt Petersburg. Genom en rad undersökningar lämnade han de första betydelsefulla embryologiska bevisen för den då endast några få år gamla utvecklingsläran. Särskilt väckte hans arbeten rörande sjöpungarnas och lansettfiskens utveckling (Entwicklungsgeschichte der einfachen Ascidien, 1866, och Entwicklungsgeschichte des Amphioxus lanceolatus, 1867) stort uppseende, då de uppvisade ett samband mellan ryggradsdjur och ryggradslösa djur, om vilket man dittills ej haft någon kännedom. 

Bland Kovalevskijs övriga undersökningar, av vilka det stora flertalet rör sig på det embryologiska området, kan nämnas: Entwicklungsgeschichte der Rippenquallen (1866), Embryologische Untersuchungen an Würmern und Arthropoden (1871), Embryogénie du Chiton polii avec quelques remarques sur le développement des autres Chitons (1883), Beiträge zur Kenntnis fler nachembryonalen Entwicklung der Musciden (1887). Sistnämnda arbete är av stor betydelse för begripandet av insektslarvens utveckling, i det där lämnas en närmare redogörelse för, hur de flesta organ hos fluglarven genom fagocytos hemfaller åt undergång och hur deras återuppbyggande utgår från bestämda embryonala cellgrupper, de så kallade imaginalskivorna.

Källor

Noter

Ryska zoologer
Ryska professorer
Födda 1840
Avlidna 1901
Män
Ugglan
Personer från Daugavpils
Slaget vid Telamon

Slaget vid Telamon utkämpades mellan romerska republiken och en gallisk allians år 225 f.Kr.  Slaget stod vid Telamon. Romarna leddes av konsulerna Gaius Atilius Regulus och Lucius Aemilius Papus. Romarna vann slaget och ökade sitt inflytande över norra Italien.

Bakgrund 
Rom hade levt i fred med de cisalpinska folkstammarna vid floden Po i många år och det galliska folkslaget bojerna hade till och med hjälpt till att mota tillbaka ett angrepp från transalpina galler år 230 f.Kr. När Rom beslagtog Picentum, som varit galliskt område, år 234 f.Kr. väckte detta ont blod hos bojer och insubrer. Året därpå betalade bojer och insubrer en transalpin grupp, gaesatae, för att kämpa tillsammans med dem mot Rom. Romarna å sin sida gav den  kartagiska generalen Hasdrubal obegränsad kontroll över Hispania så att de kunde koncentrera sig på den uppblossande galliska konflikten. Man bad därefter sina allierade om trupper. 

Gallerna passerade Etrurien och började marschera mot Rom, där de romerska trupperna som var stationerade vid Clusium möte dem, tre dagars marsch från Rom. Gallerna gjorde sken av att stanna vid sin truppläger men begav sig istället till Faesulae där de byggde försvarsanordningar. När romarna attackerade hade gallerna en överlägsen position och dödade 6.000 romare. Slaget vid Faesulae var ett faktum. Samma natt anlände den romerske befälhavaren och konsuln Lucius Aemilius Papus och slog läger i närheten. Gallerna retirerade till den etruskiska kusten efter råd av sina allierade.

Redogörelse för slaget 
Den andra konsuln, Regulus, anlände från Sardinien med sina trupper till orten Telamon med sina trupper. Regulus placerade sina trupper på en kulle ovanför en väg som gallerna måste passera. Gallerna kände inte till att Regulus hade anlänt, vilket gjorde att de underskattade det kavalleri som krävdes för att inta kullen. En hård strid utkämpades, Regulus dödades och hans huvud togs tillbaka till gallernas läger. Slutligen säkrade romarna kullen. Omkring 40.000 galler dödades och 10.000 tillfångatogs i slaget vid Telamon och efter slaget genomförde Papus en bestraffningsexpedition mot bojerna.

Referenser 

Telamon
Telamon
225 f.Kr.
Europa under 200-talet f.Kr.