kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sanda socken

Sanda socken ingick i Gotlands södra härad, ingår sedan 1971 i Gotlands kommun och motsvarar från 2016 Sanda distrikt.

Socknens areal är 40,75 kvadratkilometer, varav 40,70 land. År 2020 fanns här 707 invånare. Kyrkbyn Sanda med sockenkyrkan Sanda kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Sanda socken har medeltida ursprung. Socknen tillhörde Banda ting som i sin tur ingick i Hejde setting i Medeltredingen.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Sanda församling och för de borgerliga frågorna bildades Sanda landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Klintehamns landskommun och ingår sedan 1971 i Gotlands kommun. Församlingen uppgick 2012 i Sanda, Västergarn och Mästerby församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Sanda, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som Gotlands södra härad. De indelta båtsmännen tillhörde Gotlands andra båtsmanskompani.

Geografi
Sanda socken ligger på Gotlands västkust, ca 6,3km norr om Klintehamn. Socknen består av odlingsmark inne i landet och barrskog vid kusten.

Vid Gunilde finns ett medeltida ringkors av kalksten, 2,23 m högt, 0,8 m brett vid basen och 0,15 m tjockt. Tvärbalken är 1,16 m lång och 0,32 m bred. På båda sidorna finns tre mönstrade cirklar. I mitten ett sexuddat geometriskt mönster.

Gårdsnamn
Alands, Anderse, Bjästavs, Boterarve, Botvide, Bäckstäde, Ganne, Gervalds, Gunilde, Hemmungs, Juves, Lekarve, Norrgårde, Nystugu, Petarve, Prästgården, Runne, Sandgårde, Sandäskes, Smiss, Stenhuse, Tipps, Varbos Lilla, Varbos Stora, Vives, Västerby, Äskes, Eskes, Övide.

Fornlämningar
Från bronsåldern finns gravrösen och några skeppssättningar och från järnåldern finns 20 gravfält, stensträngar, en fornborg, sliprännestenar och ett par bildstenar. Fyra runristningar är kända och ett stenkors, , Husgrund från medeltida stenhus och en  medeltida borgruin finns vid Vivelsholm.

Namnet
Namnet (1304 Sandum) innehåller plural av sand syftande på sandig jordmån. Namnet har troligen övertagits från en gård.

Befolkningsutveckling

Se även
Sanda församling

Referenser

Fotnoter

Externa länkar

Sanda hembygdsförening
Karta över Sanda med utflyktsmål

Indelningar i Gotlands kommun
Socknar i Gotlands södra härad
François Combes

François Combes, född den 27 september 1816 i Albi, död den 7 februari 1890, var en fransk historiker.

Combes blev 1860 professor i historia i Bordeaux. Bland hans främsta arbeten märks Histoire générale de la diplomatie européenne (2 band, 1854-1856), Histoire des invasions germaniques en France (1873), L'entrevue de Bayonne de 1565 et la question de la Saint-Bathélemy (1882), samt Mme de Sévigné historien (1885).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska professorer i historia
Historiker under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Personer från Albi
Födda 1816
Avlidna 1890
Män
Svensk uppslagsbok
Zaleukos

Zaleukos var en lagstiftare i den forngrekiska staden Lokroi i Kalabrien i nuvarande södra Italien. Han sägs ha utarbetat den första skriftliga grekisk-lokroianska lagen under det 7:e århundradet f.Kr. Den lokroianska lagtexten gynnade tydligt de högre samhällsklasserna. Men Zaleukos var ändå känd för sin strävan efter lika lagar för alla delar av samhället. Inga andra fakta är kända om honom.

Enligt legenden skulle äktenskapsbrott straffas med förlust av synen. När hans egen son anklagades för ett sådant brott vägrade Zaleukos att rentvå honom. Men för att följa lagens bokstav, offrade han själv ett av sina egna ögon för att lindra sonens straff.

En annan av Zaleukos lagar förbjöd bärande av vapen i senaten. I ett angeläget ärende till senaten råkade han då själv en gång vara beväpnad med ett svärd. En snarlik historia berättas även om Charondas. När man påpekade detta lagbrott för honom, kastade han sig själv på svärdet. Detta för att visa att stiftade lagar alltid måste följas.

Den som vill föreslå en ny lag, eller ändring av en redan existerande, ska med ett rep om halsen framlägga sitt förslag inför ett medborgarråd. Om rådet röstar emot förslaget ska förslagsställaren omedelbart strypas.

Se även 
Staden 
Landskapet Lokris

Referenser

Källor 
Essän "Zaleukos" av Frans G. Bengtsson i hans bok De långhåriga merovingerna

Antikens grekiska politiker
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Deuteria

Deuteria (eller Deoteria), var en frankisk drottning 533-536; gift med merovingerkungen Theodebert I av Austrasien och Reims.

Deuteria till hörde en aristokratisk Gallo-romersk familj från Auvergne och var troligen släkt med Sidonius Apollinaris, Saint Avitus och kejsar Avitus. Hon var först bosatt i Septimania, där hon hade en man och en dotter, Adia. År 533 anfölls Septimania av Theodebert. Då han nådde Cabrières skickade han en budbärare med uppmaning till lokalbefolkningen att överlämna sig, och budbäraren fick då ett meddelande av Deuteria till Theodebert, där hon förklarade att ingen kunde motstå honom och att alla erkände honom som sin härskare. Theodebert mötte då Deuteria och förälskade sig i henne. Han avbröt kort därpå fälttåget vid sin fars plötsliga död. 

Då han blev kung lät han skicka efter den gifta Deuteria, och de inledde sedan ett förhållande. Deuteria lämnade då sin make men tog med sig sin dotter. Därefter gifte sig paret, trots att Deuteria redan var gift och Theodebert var förlovad med Wisigarde, dotter till langobardernas kung Waccho. Paret fick en son, Theodebald I, och en dotter, Berthoara. Det råder oklarhet kring frågan om Deuteria och Theodebert faktiskt var gifta, eftersom Deuteria redan var gift och äktenskapet inte påverkade Theodeberts förlovning, och eftersom Deuteria ibland hänvisades till som "konkubin", men det är också ett faktum att hon nästan undantagslöst kallas "drottning" av krönikörerna, trots osäkerheten kring huruvida en vigselceremoni hade inträffat. 

År 536 ska Deuteria ha mördat sin dotter Adia i fruktan för att denna skulle bli hennes rival om Theodebert. Enligt legenden lät hon dränka dottern i närheten av Verdun. Efter mordet försköt Theodebert Deuteria på uppmaning av adeln, som önskade att han skulle gifta sig med sin trolovade, Wisigarde. Deuteria fick då lämna både hovet och sin son, varpå Theodebert gifte sig med Wisigarde. Då Wisigarde avled (540) ville Theodebert återkalla Deuteria men vågade inte göra det.

Referenser

Noter 

Frankiska drottningar
Avlidna 500-talet
Kvinnor
Födda okänt år
Personer i Frankrike under 500-talet
Émile Combes

Justin Louis Émile Combes, född 6 september 1835, död 25 maj 1921, var en fransk politiker.

Combes studerade först teologi och var läroverkslärare 1855-1862 men slog därefter om och började studera medicin. År 1868 blev han medicine doktor, och var därefter praktiserande läkare i en liten stad i Charente-Inférieure. Han började först senare ägna sig åt politiken, var 1885-1915 medlem av senaten och anslöt sig där till demokratiska vänsterpartiet. Han var deputeradekammarens vicepresident 1893-1894 och var 1895-1896 undervisnings- och kulturminister i Léon Bourgeois ministär. Han invecklades redan under sin tid som undervisningsminister i en konflikt med påven angående biskopsutnämningarna. 

Combes stödde Pierre Waldeck-Rousseaus politik, och då denne avgick, blev Combes på hans förslag anmodad att bilda ny regering. Combes mottog uppdraget och kom därigenom att bilda Frankrikes första radikala regering, stödd av ett "republikanskt block", omfattande samtliga vänsterpartier. Själv övertog Combes samtidigt undervisnings- och kulturministerposten. I ett cirkulär till prefekterna meddelade han satsen om republikanernas rätt till faveurs publiques. I sin regeringsförklaring förklarade han sig redo att: bekämpa den klerikala faran och att strikt i dess ordalydelse och anda tillämpa lagen om föreningar (Den under Waldeck-Rousseaus regeringstid 1901 antagna loi des associations som begränsade de katolska ordenssällskapens verksamhet). Combes tillämpade lagen betydligt mer fanatiskt än vad Waldeck-Rousseau hade avsett, och alla ordenssällskap som inte enligt lagens bestämmelser begärt tillstånd att bedriva verksamhet, blev omedelbart upplösta. De ordenssällskap som inskickade ansökningar blev med ett ytterst ringa undantag förkastade, och härigenom stängdes 3 000 kyrkliga skolor. 25 undervisande ordenssällsskap, 25 kvinnliga ordenssällskap och 1 900 ordensmedlemmar förvisades från Frankrike. 

I samband med president Émile Loubets besök vid det Italienska hovet avgavs av påven en protest mot det franska agerandet, vilket gav regeringen anledning att 1904 hemkalla sin ambassadör i Vatikanen. Först efter första världskriget återupptogs de diplomatiska förbindelserna. Combes regering hade dock börjat knaka i fogarna, sedan vissa liberaler motsatt sig den hårda politiken mot kyrkan, och sedan socialisterna Jules Guesde och Jean Jaurès vägrat fortsätta stödja en borgerlig regering, tvingades Combes, som då som bäst förberedde ett lagförslag om skilsmässa mellan stat och kyrka i januari 1905 att avgå. Combes fortsatte att utöva ett stort inflytande inom det radikala paritet, men efter 1905 tog han ringa del i det politiska livet. 1915 inträdde han som minister utan portfölj i Aristide Briands krigsministär.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Födda 1835
Avlidna 1921
Män
Frankrikes kulturministrar
Frankrikes regeringschefer
Frankrikes utbildningsministrar
Franska läkare
Franska politiker under 1800-talet
Sichilde

Sichilde, född ca 590, död 627, var frankisk drottning 618-627; gift med Chlothar II.

Hon var dotter till greve Brunulphe II av Ardennerna och syster till Gomatrude (598 - 630) som var gift med kung Dagobert I; hennes morfar var major domus vid hovet. Hon gifte sig med Chlothar omkring år 618. År 626 eller 627 misstänktes hon för att ha begått äktenskapsbrott med Boso, son till Audolène av Etampes, som dödades av hertigen av Arnebert på order av Chlothar.

Referenser

Noter 

Frankiska drottningar
Födda 590
Avlidna 627
Kvinnor
Personer i Frankrike under 600-talet
Bertrude

Bertrude, född 582, död 618 eller 619, var frankisk drottning 613-618/19; gift med Chlothar II.

Hennes ursprung är okänt. Bertrude ska ha älskat Chlothar uppriktigt och ha varit populär bland frankerna; hon uppges ha avslöjat och omintetgjort en komplott av burgundiern Aletheus som planerade att döda Chlothar och tvinga henne att gifta sig med honom.

Referenser

Noter 

Frankiska drottningar
Födda 582
Avlidna 610-talet
Kvinnor
Personer i Frankrike under 600-talet
Arne Johnson

Arne Ivar Johnson, född 13 april 1924 i Skövde, död 7 november 2006 i Danderyds församling, Stockholms län, var en svensk byggnadstekniker. Gift med Gunvor Johnson, född Sjöborg och fick tre döttrar - Maria Häggström, Helena Delleborn och Sofia Diklev.

Biografi och verksamhet
Arne Johnson växte upp i Falköping och flyttade sedan till Stockholm där han avlade civilingenjörsexamen inom avdelningen för väg- och vattenbyggnad vid Kungliga tekniska högskolan 1948 och blev teknologie doktor och docent i byggnadsstatistik  1953 vid KTH. Han startade också 1953 sin egen konsultverksamhet, Arne Johnson Ingenjörsbyrå AB. Från 1966 var han professor i konstruktionslära vid KTH. Han var ordförande i Svenska betongföreningen från 1965 och vice ordförande i statens stålbyggnadskommission från 1967. Han invaldes 1965 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien, IVA, och var vice Preses i IVA 1977 till 1980. Arne Johnson var också en av initiativtagarna och stiftare till Fria Byggakademien, 1965, ett helt privat initiativ med syfte att öka kunnandet inom byggindustrins företagsledande genom att erbjuda en kostnadsfri fortbildning i företagsledning för i huvudsak unga samhällsbyggare i karriären.

Källor 

Svenska professorer i byggnadsteknik
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Personer från Skövde
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1924
Avlidna 2006
Jaume Collet-Serra

Jaume Collet-Serra, född 23 mars 1974 i Barcelona, Spanien, är en spanskfödd regissör som bor och är verksam i USA. Han är mest känd för filmerna House of wax från år 2005 och Orphan från år 2009. Han regisserade musikvideor och reklamfilmer under många år innan han började regissera långfilmer.

Filmografi

Film

Endast producent

TV

Referenser

Externa länkar 

Katalanska filmregissörer
Födda 1974
Män
Levande personer
Figueroa

Figueroa är ett spanskt efternamn, som burits av bland andra:

 Bartolomé de Figueroa, spansk författare
 Cristóbal Mosquera de Figueroa, spansk författare
 Cristóbal Suárez de Figueroa, spansk författare
 Elías Figueroa, chilensk fotbollsspelare
 Emiliano Figueroa Larraín, chilensk president
 Erik Figueroa, svensk fotbollsspelare
 Francisco de Figueroa, spansk författare
 Gary Figueroa (född 1956), argentinsk vattenpolospelare
 Luciano Figueroa (född 1981), argentinsk fotbollsspelare
 Luis Pedro Figueroa, chilensk fotbollsspelare
 Maynor Figueroa, honduransk fotbollsspelare
 Óscar Figueroa (född 1983), colombiansk tyngdlyftare
 Pedro Pablo Figueroa, chilensk författare

Spanska efternamn
Francisco Acuña de Figueroa

Francisco Acuña de Figueroa, född den 3 september 1791 i Montevideo, död den 6 oktober 1862, var en uruguayansk skald.

de Figueroa utmärkte sig tidigt för latinsk poesi, som dock ej publicerades förrän [1811, då Montevideo fick sitt första tryckeri. de Figueroa, vars namn är ett av de främsta inom den latinamerikanska litteraturen, flyttade 1814 till Rio de Janeiro, men återvände 1818 till Montevideo, där han blev chef för nationalbiblioteket och museet. 

Hans första betydande arbete är ett historiskt epos på olika versslag över händelserna i Montevideo 1812–1814, skrivet dag efter dag under belägringen, fullt av dramatiskt spännande scener. Vidare att anteckna är en diktsamling med titeln Mosaico poetico (1857).

Källor 

 

Uruguayanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Poeter under 1800-talet
Uruguayanska författare under 1800-talet
Personer från Montevideo
Födda 1791
Avlidna 1862
Män
Ugglan
Pedro Pablo Figueroa

Pedro Pablo Figueroa, född den 25 december 1857 i Copiapó, död 1906 i Santiago, var en chilensk författare under pseudonymen Julian Febrero.

Figueroa var medarbetare i många nordamerikanska och spanska tidningar och tidskrifter. Mångsidigt bildad, även framstående tecknare, uppsatte han flera tidningar i Chile. Av hans romaner, sedeskildringar, biografisk-litterära arbeten et cetera kan anföras La cortesana, La odisea del desierto Apuntes historicos, Galeria de escritores chilenos, Publicistas contemporaneos, Periodistas nacionales, Tradiciones y leyendas, El periodista Marlir, La historia de un romance, Romelia, El señador och Don Benjamin Vicuña Mackenna.

Källor 

 

Chilenska journalister
Chilenska romanförfattare
Spanskspråkiga romanförfattare
Tecknare under 1800-talet
Chilenska konstnärer
Författare under 1800-talet
Personer i Chile under 1800-talet
Födda 1857
Avlidna 1906
Män
Ugglan
Cristóbal de Figueroa

Cristóbal de Figueroa kan syfta på de spanska författarna:

 Cristóbal Mosquera de Figueroa
 Cristóbal Suárez de Figueroa
Cristóbal Suárez de Figueroa

Cristóbal Suárez de Figueroa, född 1571 i Valladolid, död omkring 1644 i Italien, var en spansk författare, som räknas till den spanska guldåldern. 

Figueroa var mångsidig och produktiv på vers och prosa. Han var i konflikt med Cervantes, Lope de Vega och flera samtida personer, närmast med anledning av innehållet i det dialogiserade arbetet El Pasajero (1617). 

Bland hans övriga arbeten kan nämnas herderomanen La constante Amarilis (1609), hjältedikten España dejendida (1612) och Plaza universal de todas las ciencias (1615).

Källor 

 

Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Poeter under 1600-talet
Spanska författare under 1600-talet
Personer från Valladolid
Födda 1571
Avlidna 1644
Män
Ugglan
Cristóbal Mosquera de Figueroa

Christóbal Mosquera de Figueroa, född i Sevilla 1547, död i Écija 1610, var en spansk poet, som räknas till den spanska guldåldern.

de Figueroa studerade i Salamanca och Osuna och var lärjunge till Juan de Mal Lara. Han var domare i Utrera, El Puerto de Santa María och till sist i Écija. Som poet var han, i enlighet med tidens ideal, inte originell i en senare tids mening, utan återanvände material från sina förebilder. Bland dessa kan nämnas Garcilaso de la Vega, Fernando de Herrera och broder Luis de León. Hans sakrala poesi sysslar med förkärlek med ämnet Kristi lidande.

Källor

Noter

Externa länkar

Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Spanska författare under 1500-talet
Poeter under 1500-talet
Personer från Sevilla
Födda 1547
Avlidna 1610
Män
Bartolomé Cairasco de Figueroa

Bartolomé Cairasco de Figueroa,  född den 8 oktober 1538, död 1610, var en spansk författare. 

de Figueira, som var kanik vid domen på Gran Canaria, var mycket ansedd av sina samtida skaldebröder. Hans huvudverk är Templo militante, triunfos y virtudes, festividades y vidas de Santos (4 band, 1602–1615) om alla i katolska kalendern intagna helgons liv. Hans daktyliskt rimmade Versos esdrújulos väckte samtidens beundran. de Figueira gav även en politisk skildring av Kanarieöarna och översatte "Gerusalemme liberata" till spanska.

Källor 

 

Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Poeter under 1500-talet
Spanska författare under 1500-talet
Personer från Kanarieöarna
Födda 1538
Avlidna 1610
Män
Ugglan
Winti

Winti kan syfta på:

 Winti (religion) – en religion i Surinam
 Winti – vardagligt för en stad i norra Schweiz, se Winterthur
Francisco de Figueroa

Francisco de Figueroa, kallad "El divino", född omkring 1530 i Alcalá de Henares, död där omkring 1588, var en spansk författare, som räknas till den spanska guldåldern.

Figuenroa deltog i krigen i Italien  och Flandern, varunder han hänryckte sina kamrater med sina eldiga, av djup känsla präglade, utmejslade dikter, vilka han av blygsamhet brände. 

Figueroa var ledamot av akademierna i Rom, Bologna och Siena. Hans herdedikter på blankvers efter italienskt mönster och hans mest berömda eklog Tirsis är intagna i Rivadeneyras "Biblioteca de autores españoles" (band 42).

Källor 
 

Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Poeter under 1500-talet
Spanska författare under 1500-talet
Personer från Alcalá de Henares
Födda 1530-talet
Avlidna 1580-talet
Män
Ugglan
Neuwirth

Neuwirth kan avse:

 Bebe Neuwirth – en amerikansk skådespelare och dansös
 Thomas Neuwirth – en österrikisk sångare och dragartist
François-Antoine Habeneck

François-Antoine Habeneck, född 22 januari 1781 i Mézières, död 8 februari 1849 i Paris, var en fransk violinist och musiker.

Biografi
François-Antoine Habeneck föddes 22 januari 1781 Mézières och var av tysk härkomst. Elev av Pierre Baillot vid konservatoriet i Paris, blev han violinist i Stora operans orkester samt ledde 1806-1815 och efter 1828 konservatoriets konserter, vilka genom honom erhöll världsrykte, särskilt för utförandet av Beethovens symfonier, vilka Habeneck först införde i Frankrike. 

Åren 1821-1824 var han direktör för Stora operan, blev 1825 professor i violinspelning och 1831 generalinspektör vid konservatoriet, slutligen kapellmästare vid Stora operan. Habeneck var lika förträfflig som lärare och dirigent; bland hans elever kan nämnas Delphin Alard och Hubert Léonard. Habeneck var även tonsättare. Han avled 8 februari 1849 i Paris.

Habeneck var bror till förstaviolinisterna Joseph Habeneck vid Opéra-Comique och Corentin Habeneck vid Stora operan i Paris.

Referenser

Noter 

Franska klassiska kompositörer
Franska dirigenter
Franska violinister
Violinister under 1800-talet
Franska musiker under 1800-talet
Personer från kantonen Fribourg
Födda 1781
Avlidna 1849
Män
Ugglan
Whately (olika betydelser)

Whately är ett engelskt efternamn, som burits av bland andra:

 Kevin Whately (född 1951), brittisk skådespelare
 Richard Whately (1787–1863), brittisk teolog, logiker och nationalekonom
 Thomas Whately (död 1772), brittisk politiker
Mikko Jokela (ishockeyspelare)

Mikko Jokela, född 4 mars 1980 i Villmanstrand,  är en finländsk professionell ishockeyspelare som spelar som back för KalPa i FM-ligan. Jokela spelade säsongen 2010–11 för Timrå IK i den svenska Elitserien.

Jokela valdes av New Jersey Devils som 96:e spelare totalt i 1998 års NHL-draft.

Klubbar 
  KalPa 1995–1997, 1998–99
  HIFK 1997–98, 2011–2014
  SaiPa 1999–2001
  Albany River Rats 2001–02
  Manitoba Moose 2002–2004
  HPK 2004–2007
  Jokerit 2007–2009
  Dynamo Minsk 2009–10
  Timrå IK 2010–11
  KalPa 2014–

Källor

Externa länkar 
 

Finländska ishockeyspelare
Spelare i KalPa
Spelare i HIFK Hockey
Spelare i Jokerit
Ishockeyspelare i Timrå IK
Män
Födda 1980
Levande personer
Spelare i SaiPa
Spelare i Manitoba Moose
Spelare i HPK
Spelare i Albany River Rats
Personer från Villmanstrand
Spelare valda i NHL Entry Draft 1998
Spelare valda av New Jersey Devils i NHL Entry Draft
Fredrik Sonntag

Fredrik Sonntag, född 2 april 1987 i Nynäshamn, är svensk professionell ishockeyspelare som sedan maj 2014 spelar som back för Almtuna IS i Allsvenskan.

Sonntag har tidigare bland annat representerat Södertälje SK och Timrå IK i Elitserien.

Klubbar 
 Nynäshamns IF
 Södertälje SK 2003–2009, 2011–2014
 Huddinge IK 2009 (lån)
 Timrå IK 2009–2011
 Almtuna IS 2014–

Externa länkar
 Elite Prospects

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Södertälje SK
Spelare i Huddinge IK
Ishockeyspelare i Timrå IK
Spelare i Almtuna IS
Män
Födda 1987
Levande personer
Personer från Nynäshamn
Tomas Skogs

Tomas Skogs, född 19 februari 1984 i Mora, är en svensk professionell ishockeyspelare. Skogs har spelat i SHL med Mora IK, Timrå IK, Skellefteå AIK, Örebro HK och Färjestad BK. Från och med säsongen 2017/18 spelar Skogs åter med Mora IK.

Karriär
Skogs föddes och växte upp i Mora där han började spela ishockey för kommunens hockeylag Mora IK. Efter spel i klubbens juniorlag debuterade han i A-laget säsongen 2001-2002 där han spelade sju matcher i Hockeyallsvenskan. Säsongen 2003-2004 var han med och förde upp Mora i Elitserien (nuvarande SHL). Han spelade en kortare tid för Halmstad Hammers och Nyköping Hockey under säsongen 2004-2005. Inför säsongen 2005-2006 var åter tillbaka till Mora som ordinarie spelare. Inför säsongen 2008-2009 värvades han till Timrå IK. Efter sin tid i Timrå IK skrev Tomas på för Skellefteå AIK inför säsongen 2011/2012. Efter sin första säsong i Skellefteå skrev han tidigt efter säsongen på ett nytt kontrakt som gällde över säsongen 2012/2013. Efter två säsonger för Skellefteå AIK som resulterade i ett SM-silver 2012 och ett SM-guld 2013 valde han att inför säsongen 2013/2014 skriva på för nyligen uppflyttade Örebro HK. Det blev två säsonger med Örebro och efter det två säsonger med Färjestad BK. Inför säsongen 2017/18 har Skogs tecknat ett tvåårs kontrakt med moderklubben, Mora IK, som åter är i högsta serien.

Klubbar 
  Mora IK 2000–2004
  Halmstad Hammers 2004
  Nyköpings Hockey 2004–05
  Mora IK 2005–2008
  Timrå IK 2008–2011
  Skellefteå AIK 2011–2013
  Örebro HK 2013-2015
  Färjestad BK 2015-2017
  Mora IK 2017-

Referenser

Externa länkar
 Elite Prospects

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Mora IK
Ishockeyspelare i Timrå IK
Män
Födda 1984
Levande personer
Spelare i Nyköpings Hockey
Ishockeyspelare i Skellefteå AIK
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Idrottare från Mora
Svenska mästare i ishockey
Ishockeyspelare i Halmstad Hammers
Juha Pitkämäki

Juha Pitkämäki, född 4 december 1979 i Tammerfors, är en finländsk professionell ishockeymålvakt som spelar för den danska klubben AaB.

Pitkämäki har tidigare spelat för Ilves, JYP och HIFK i SM-liiga. I Sverige har han spelat för Mora IK och Timrå IK i Elitserien.

Klubbar 
 Ilves 1997–2002, 2003–2006, 2009–10
 JYP 2002–03
 Mora IK 2006–2008
 HIFK 2008–09
 Timrå IK 2010–11
 AaB 2011–

Referenser

Finländska ishockeymålvakter
Ishockeyspelare i Mora IK
Spelare i HIFK Hockey
Ishockeyspelare i Timrå IK
Män
Födda 1979
Levande personer
Idrottare från Tammerfors