kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mattias Agnesund

Mattias Agnesund, född 30 mars 1973 i Göteborgs Carl Johans församling, död 27 december 2010 i Masthuggs församling, Göteborg, var filosofie magister i datalingvistik, litteraturvetare och skribent.

Agnesund föddes med sjukdomen Duchennes muskeldystrofi, en sjukdom som successivt berövade honom all rörlighet utom vänster pekfingers knoge och höger tumme.

Han kom 2005 ut med Blott en afton bor jag här, som av Mats Gellerfelt beskrevs som "en djupt gripande dubbelbiografi, dels över alla tiders främste svenske kyrkosångare, Einar Ekberg, dels över författarens egen andliga väg". Agnesund beskriver bland annat Ekberg och hans inställning till hälsa och helande som en dubbelnatur, där han kunde sjunga och vittna om Jesus som omedelbar lindring, och samtidigt om en mer långverkande närvaro som inte ger löften om ett liv utan smärta.

Dokumentärfilmaren Tom Alandh spelade 2006 in dokumentären Blott en afton bor jag här om Mattias Agnesund.

Mattias Agnesund avled 2010 vid 37 års ålder. Han är begravd på Västra kyrkogården i Göteborg.

Bibliografi 
 2005 – Blott en afton bor jag här: en biografi om Einar Ekberg

Referenser

Externa länkar
 Mattias Agnesunds webbplats

Vidare läsning

Svenskspråkiga fackboksförfattare
Forskare från Göteborg
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Födda 1973
Avlidna 2010
Män
Svenska forskare under 2000-talet
Sylvie Guillem

Sylvie Guillem, född 25 februari 1965 i Paris, Frankrike, är en fransk ballerina. 

Hon blev en känd ballerina vid Parisoperan redan när hon var nitton år gammal, och sedan dess har hon dansat alla kända ballerinaroller. 1989 lämnade hon Paris för Royal Ballet i London, där hon nu är bosatt. Guillem har samarbetat med koreografer som William Forsythe, Maurice Béjart och Mats Ek. Hon har också dansat modern dans med bland andra Russell Maliphant.

Externa länkar
 Sylvie Guillem – inofficiell  webbsida

Födda 1965
Franska ballerinor
Kvinnor
Levande personer
Riddare av Hederslegionen
Personer från Paris
Franska balettdansare under 1900-talet
Franska balettdansare under 2000-talet
Elektronisk fartspärr

En elektronisk fartspärr är en komponent i styrsystemet hos till exempel en förbränningsmotor som stryper accelerationen när en viss maximalt tillåten fart är uppnådd.

Fartspärrar finner man oftast i högpresterande tyska bilar, så som Audi, BMW, Mercedes och Volkswagen. Biltillverkaren Porsche använder sig dock inte av fartspärrar.

Elektronik
Écru

Écru (franska, ’rå’, ’otvättad’) är en benämning på råsilke eller  oblekt siden.

Écru betecknar även en gulgrå färg som motsvarar råsilkets.

Någon färg med namnet écru finns inte bland de ursprungliga HTML-färgerna eller webbfärgerna (X11). I andra källor anges färgkoordinaterna i boxen härintill.

Se även 
 Färgord
 Färg

Referenser

Noter

Webbkällor
Store norske leksikon/ écru

Färgord
Bob Richardson

Robert George Richardson, född 3 januari 1928 i Rockville Centre, New York, död 5 december 2005 på Manhattan, var en amerikansk modefotograf som gjorde karriär på 1960-talet med sina starkt dramatiska och sexuella bilder. Förutom sex handlar hans bilder mycket om ensamhet. De fotografier Richardson tog var helt annorlunda än de städade bilderna från 1950-talets modemagasin och han kom att förändra hur man fotograferade mode. Bland annat var han den första som sade att det var okej att underexponera filmen så att kläderna inte syntes.

Richardson var ökänd för att vara svår att arbeta med. Han ogillade stylister och redigerare som han tyckte var för mjäkiga och stormade ofta iväg från fotosessioner efter bråk med stylister och andra. Som tjugoettåring diagnostiserades han som schizofren och under sitt liv hade han mycket problem med alkohol och andra droger. Under 1980-talet försvann han helt från modevärlden och var en tid hemlös tills han 1989 söktes upp av Martin Harrison, en beundrare och brittisk konsthistoriker. Efter 15 år utan att röra en kamera började han fotografera på nytt från 1990-talet och fram till sin död, 77 år gammal. Som sjuttiofemåring hade han planer att jobba med musikvideor, som dock omintetgjordes av branschens jakt på unga talanger.

Bob Richardsons son Terry Richardson är också fotograf och kom under 1990-talet att bli ännu kändare än sin far, med sina likaledes sexuellt laddade bilder i en stil som har kallats "porno chic".

Andra fotografer som också påverkade 1960-talets modefoto 
Richard Avedon
Helmut Newton 
Lillian Bassman
David Bailey

Fotografer inspirerade av Richardson 
Peter Lindbergh
Bruce Weber
Steven Meisel

Externa länkar 
Intervju från mitten av 90-talet

Amerikanska fotografer
Personer från Nassau County, New York
Födda 1928
Avlidna 2005
Män
Variation (balett)

Variation eller Pas Seul betecknar inom balett en solodans eller ett särskilt dansnummer. Variationen kan jämföras med operans aria där solisten får möjlighet att visa upp sin tolkning.

Balettermer
Coppélia

Coppélia () är en balett med koreografi av Arthur Saint-Léon och musik av Léo Delibes. Librettot av Arthur Saint-Léon och Charles Nuitter bygger på novellen Der Sandmann (svenska: Sandmannen) av E.T.A. Hoffmann.

Biografi
Baletten hade urpremiär på Théâtre National de l'Opéra 1870. Baletten var Saint-Leons sista betydande verk och tillkom efter dennes återkomst till Paris efter att han hade varit balettmästare i Sankt Petersburg. Vid premiären spelades Swanhilda av den sjuttonåriga Guiseppina Bozzacchi. Ett halvår senare hade hon avlidit i smittkoppor, Saint-Léon dött av en hjärtattack och det fransk-tyska kriget hade brutit ut. 

Med tiden kom Coppélia att bli en av de mest framförda baletterna och är idag den mest spelade på den franska baletthuvudscenen L'Opéra Garnier. Flera versioner har skapats, varav de mest betydande är: Royal Ballet-versionen från 1954, New York City Ballet-versionen från 1974, rekonstruktionen för Paris opéra Ballet 1973 samt rekonstruktionen 2009 för Bolsjojbaletten i Moskva.  

Den svenska premiären ägde rum på Svenska Teatern den 30 november 1896 och den iscensattes åter på Stockholmsoperan med premiär den 1 december 1928, den 19 oktober 1944 och den 8 februari 1958.

Handling 
Baletten har sin komiska handling förlagd till en liten lantlig mellaneuropeisk by där uppfinnaren Doktor Coppélius tillverkar en docka i naturlig storlek föreställande en balettdansös. Dockan får namnet Coppélia och är så välgjord att byoriginalet Frantz förälskar sig i dockan. Han fantiserar om att kunna ge dockan liv och försakar sin älskade Swanhilde. Hon klär då ut sig till Coppélia och lurar Frantz.

Bibliografi

Diskografi (urval)
Coppélia (Originalversionen). Orchestre de la Suisse Romande. Richard Bonynge, dirigent. Decca (ADD) 5069991. 2 CD.

Referenser

Se även
815 Coppelia

Verk av Léo Delibes
Franska baletter
Växelspaksknopp

En växelspaksknopp är den delen av växelspaken man håller i med handen när man byter växel.

Oftast finns det en bild ovanpå växelspaksknoppen som indikerar hur växlarna ligger i förhållande till varandra (se bild). Hos vissa bilar, exempelvis Ferrari, finns dock inte alltid denna indikering.

Utbytbara växelspaksknoppar i form av t.ex. dödskallar är populära stylingtillbehör.

Se även
Växelspak

Bildelar
McLaren Automotive

McLaren Automotive, tidigare McLaren Cars, grundades 1989, och är en del av McLaren Group.

McLaren Automotive som vanligtvis kallas McLaren, är en brittisk biltillverkare med högprestandafordon som fokuserar på produktion och utveckling av specialtillverkade bilar med teknik hämtad från formel 1, något som görs möjligt av deras nära samarbete med formel 1-stallet McLaren.

Modeller
 McLaren F1  (1993 - 98)
 McLaren MP4-12C (2011 - 14)
 McLaren P1 (2013 - 15) 
 McLaren 650S (2014 - 17)
 McLaren 675LT (2015 - 17)
 McLaren 540C (2015 - )
 McLaren 570S (2015 - )
 McLaren 720S (2017 - )
 McLaren Senna (2018 - )

Se även 
 BMW M
 Mercedes-Benz

Referenser

Brittiska fordonstillverkare
Fordonstillverkare av specialmodeller
Företag bildade 1990
Woking
Swedish Nutrition Foundation

SNF Swedish Nutrition Foundation bildades som Stiftelsen Svensk Näringsforskning 1961 med övergripande syfte att främja nutritionsforskningen och dess praktiska tillämpningar. Sedan 2001 är SNF Swedish Nutrition Foundation en ideell förening. 

SNF skapar förutsättningar för företag och forskare att på vetenskaplig grund medverka till konsumenters välbefinnande och en god folkhälsa.  

SNF har genom åren byggt upp och behållit en roll som kunskapsbro mellan nutritionsforskningen och livsmedelsbranschen, med högt vetenskapligt status och hög integritet.

I SNF:s nätverk ingår ledande forskare inom nutritionsområdet vid de svenska universiteten. Medlemsföretagen representerar alla delar av och alla led i livsmedelskedjan. Verksamheten är neutral och opartisk i förhållande till såväl kommersiella intressen som forskningsinriktningar.

SNF:s verksamhet inkluderar
 Utgivning av Nordisk Nutrition 
 Utgivning av Food & Nutrition Research
 Webbportalen nutritionsfakta.se
 Konferenser och symposier 
 Rådgivande verksamhet 
 Utdelning av forskningsanslag

Kontroverser kring SNF 
SNF:s förmåga att ge bra och välgrundade råd kring kost och hälsa har ifrågasatts då det är en intresseorganisation för företag i livsmedelsindustrin, vars huvudsyften är ökad vinst, inte förbättrad folkhälsa.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 SNF Swedish Nutrition Foundation

Folkhälsa i Sverige
Organisationer inom mat och dryck
JPEG 2000

JPEG 2000 är en standard för bildkompression av digitala stillbilder baserat på vågelement. Jämfört med den vanliga JPEG-standarden tillåter JPEG2000 högre komprimering utan lika framträdande blockeffekter som erhålles med lokala DCT-transformer i block.

En annan fördel med JPEG2000-formatet jämfört med tidigare JPEG-formatet är att det enkelt tillhandahåller möjligheten att effektivt komprimera till olika grader av upplösning utan att först reducera bildstorleken till avsedd storlek, såsom är nödvändigt för att få effektiv kompression med tidigare JPEG-standarden. Dock är patentläget fortfarande oklart för JPEG2000-standarden.

Se även
Bildkompression
JPEG

Externa länkar 

Digitala bildformat
SIMAR

Société Industrielle de Machines Agricoles Rotatives, SIMAR,  var en mekanisk verkstad i Chemin de Lancy (Genève, Schweiz), som bland annat tillverkade jordfräsar.
Verkstaden startades 1922 som en avknoppning från en vapenfabrik som redan tidigare startat viss tillverkning av jordfräsar 1918.

Under åren lämnade cirka 50 000 jordfräsar av skilda slag fabriken. I första hand var det traditionella tvåhjuliga varianter med fräsen monterad bakom drivhjulen, men även större maskiner som i stort sett såg ut som en traditionell jordbrukstraktor med en jordfräs fast monterad bakpå (således definitionsmässigt ett så kallat motorredskap enligt svensk fordonslagstiftning). Mot slutet försökte man sig även på att parallellt tillverka jordbrukstraktorer (gjorde fräsaggregatet löstagbart med standard redskapsinfästning), men 1978 upphörde tillverkningen av egenkonstruerade produkter och man övergick helt till legotillverkning.

Schweiziska traktortillverkare
Företag bildade 1922
Taylor Hicks

Taylor Reuben Hicks (född 7 oktober 1976) är en amerikansk sångare, låtskrivare och musiker som vann den femte säsongen av American Idol år 2006. Innan sångtävlingsprogrammet hade Taylor redan gett ut två album. Taylor är hittills den äldsta deltagaren som har vunnit tävlingen. Singeln "Do I Make You Proud" kom etta på den amerikanska singellistan Billboard. I December 2006 släpptes debutalbumet Taylor Hicks. I januari 2007 släpptes andra singeln; "Just To Feel That Way".

Diskografi 
Studioalbum
Under the Radar (2005)
Taylor Hicks (2006)
The Distance (2009)

Livealbum
In Your Time (1997)
The Little Memphis Blues Orchestra with Taylor Hicks (2006)

Samlingsalbum
Early Works (2008)

Singlar
"Do I Make You Proud" (2006) (#1 på Billboard Hot 100)
"Taking It To The Streets" (2006)
"Just to Feel That Way" (2007)
"Heaven Knows" (2007)
"What's Right Is Right" (2009)
"Seven Mile Breakdown" (2009)
"SOS (Save My Body, Save My Soul)" (2010)
"Silent Night" (2015)
"Call Paul" (2017)
"Six Strings and Diamond Rings" (2017)

Externa länkar

 Officiell webbplats (engelska)

Födda 1976
Amerikanska sångare
Män
Levande personer
Fouga Magister

Fouga Magister är ett tvåsitsigt skolflygplan med turbojetmotorer och var det första skolflygplanet i världen som med denna konfiguration som togs i bruk.

Utveckling 
År 1948 konstruerade Air Fouga ett jetdrivet grundskolflygplan för det franska flygvapnet (Armée de l'Air) som kallades CM.130. Detta flygplan ersatte det propellerdrivna Morane-Saulnier MS.475-flygplanet. När man insåg att flygplanet var alldeles för kraftlöst förstorade Fouga grundkonstruktionen och satte in starkare motorer. Den iögonfallande V-stjärtfenan på det nya CM.170 Magister-flygplanet härstammade från ett glidflygplan (CM.8) som Fouga använde för att experimentera med jetmotorer. 1950 beställde franska flygvapnet 3 prototyper av vilka den första flög den 23 juli, 1952. Flygplanet trädde in i aktiv tjänst år 1956. Förutom i Frankrike tillverkades CM.170 på licens av Valmet i Finland, Flugzeug Union Süd i Tyskland och Israel Aircraft Industries i Israel. Sammanlagt byggdes 918 flygplan.

Användning i Finland 
Finland köpte 18 Fouga Magisterar från Frankrike åren 1958-59 samt erhöll en tillverkningslicens. Valmet byggde ytterligare 62 Fougaflygplan mellan åren 1958 och 1967. Flygplanens beteckningar var FM-1...-18 och FM-21...-82. FM-21 var den första Fougan som byggdes i Finland. 
Flygplanstypen var jetskolflygplan i det finländska flygvapnet mellan åren 1958 och 1988. Sex Fouga Magisterflygplan förstördes i haverier - alla med dödlig utgång.

Varianter 
 CM.170-1 Magister : den första produktionsversionen med Turbomeca Marbore II-motorer.
 CM.170-2 Magister : starkare Turbomeca Marbore IV-motorer med vardera 4,7 kN dragkraft.
 CM.171 Makalu : förstorad flygkropp, Turbomeca Gabizo-motorer med 10,8 kN dragkraft vardera, den enda prototypen förlorades i en olycka den 20 mars 1957.
 CM.173 Super Magister : Turbomeca Marbore Super VI-motorer med vardera 5,1 kN dragkraft och katapultsäten, en prototyp byggdes-
 CM.175 Zephyr : utrustad med bromsvajerkrok för den franska flottan
 AMIT Fouga (Tzukit) : israelisk version med fasta vapenfästen under vingarna för att möjliggöra en lätt attackkapacitet
 Fouga 90 : ett försök att modernisera flygplanet med Turbomeca Astafan-motorer med vardera  7,6 kN dragkraft , en annorlunda utformad sittrumshuv för bättre sikt och uppgraderad avionik. Flygplanet lyckades inte erhålla några beställningar.

Användare 
 Algeriet, Bangladesh, Brasilien, El Salvador, Finland, Gabon, Israel, Kambodja, Kamerun, Kongo-Léopoldville (Katanga), Libanon, Libyen, Marocko, Nederländerna, Rwanda, Senegal, Togo, Tyskland, Uganda, Österrike
 Irländska flygkåren 
 Belgiska flygvapnet
 Franska flygvapnet

Externa länkar 

Skolflygplan
Magister
Franska militärflygplan under kalla kriget
Tyska militärflygplan under kalla kriget
Belgiska militärflygplan under kalla kriget
Finländska militärflygplan under kalla kriget
Nederländska militärflygplan under kalla kriget
Klart spår till Tomteboda

Klart spår till Tomteboda var Sveriges Radios och Sveriges Radio-TV:s adventskalender 1968. Den är skriven av Karl-Aage Schwartzkopf och producerad av Bo Billtén.

Papperskalender 
Årets papperskalender ritades av Eric Palmquist och föreställer järnvägsstationen i Tomteboda med ett lok i förgrunden. Mitt i bild står en väntebänk och till vänster ett korvstånd. På stationshuset hänger det diverse ritningar, det finns även en biljettlucka och väntsal. Luckorna är huvudsakligen utsatta på objekt såsom fönster, en brevlåda och en lampa.

Handling 
Handlingen utspelas på Tomteboda järnvägsstation. Huvudpersoner var stinsen Svante Semafor, hans fru Susanna och den pensionerade lokeldaren Sigge Sot. De talade slang och drog vitsar. Det var även små sång- och musikinslag, bland annat ett med den dåvarande popgruppen Fabulous Four.

Medverkande

Huvudroller 
Svante Semafor – Hans Lindgren
Susanna – Inga Gill
Sigge Sot – Arne Källerud

Övriga medverkande (ej komplett) 

 Curt Broberg
 John Harryson
 Mille Schmidt
 Lasse Åberg
 Brita Öberg
 Fabulous Four (musikgrupp)
 Stockholms spårvägars musikkår

Utgivning 
Serien har varit publicerad i sin helhet i SVT:s Öppet arkiv. Serien publicerades i bokform, illustrerad av Eric Palmquist, år 1968 av Sveriges Radio.

Mottagande 
Eftersom förra årets julkalender Gumman som blev liten som en tesked blev så omtyckt och hade gått i repris några veckor innan var förväntningarna höga på Klart spår till Tomteboda. Kalendern fick dock kritik i pressen eftersom den ansågs obegriplig för små barn och en recensent menade att den var "dummare än tåget".

Referenser 
SVT:s Öppet arkiv. Läst 30 januari 2019.

Fotnoter 

Julkalendrar i Sveriges Radio
Julkalendrar i Sveriges Television
Järnväg i fiktion
Radioprogram nedlagda 1968
Radioprogram startade 1968
TV-seriestarter 1968
TV-serieavslutningar 1968
Svenska TV-serier från 1960-talet
Motion JPEG

Motion JPEG (MJPEG) är en komprimeringsstandard för video där varje enskild bild komprimeras med JPEG-standarden. Till skillnad mot den mer vanligt förekommande standarden MPEG ingår i denna standard inte någon rörelsekompensation och ej heller någon hantering av "interlaced (sammanflätad) video". MJPEG-standarden tillåter därmed inte lika effektiv komprimering som MPEG.

Digitala bildformat
Liam Aiken

Liam Aiken, född 7 januari 1990 i New York, är en amerikansk skådespelare som bland annat spelat Klaus Baudelaire i filmen Lemony Snickets berättelse om syskonen Baudelaires olycksaliga liv.
 
Liam sökte till rollen som Harry Potter, men Daniel Radcliffe fick rollen, eftersom de behövde en "hel-brittisk" accent.

Filmografi, i urval

Externa länkar

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Födda 1990
Män
Levande personer
Amerikanska barnskådespelare
Skådespelare från New York
Gumaelius (reklambyrå)

Gumaelius är en känd svensk reklambyrå, grundad 1877 av Sofia Gumaelius (1840-1915).

Historik

Tidiga år

"Nya annonsbyrån, landsortspressens egen annonsförmedlare" grundades 1877 av Sofia Gumaelius. Den kallades allmänt Gumaelius Annonsbyrå eller Gumaelius, och 1881 registrerades namnet S. Gumaelii annonsbyrå (förkortning av Sofia Gumaelius Annonsbyrå). År 1883  grundade Sofia Gumaelius även Gumaelius & Co, en firma som sålde boktryckerimaskiner och annan materiel till boktryckerier. Båda företagen omvandlades 1908 till aktiebolag. Efter hennes död sammanslogs företagen 1918 till aktiebolaget S. Gumaelius.

Hon drev ursprungligen firman själv från Myntgatan 1 A i Stockholm, där hon öppnade kontor den 28 juli 1877 i två hyrda rum. Hon lånade en liten summa pengar till av sin bror Arvid Gumaelius. Efter ett par månader anställdes den första medarbetaren Agda Wilson. Firman växte i snabb takt och fick fler anställda. Efter ett år bytte man till större lokaler vid Riddarhustorget i Stockholm. 1906 köpte firman en trevåningsfastighet på Karduansmakargatan 9, nära Drottninggatan, vilken revs och blev grunden till en ny firmabyggnad.
Under Sofia Gumaelius livstid etablerade hon kontor i Stockholm, London, Göteborg, Malmö och Oslo. Vid sin död beskrevs hon som Sveriges främsta affärskvinna.

Efter Sofia Gumælius
Verksamheten levde vidare efter Sofia Gumaelius död och finns än idag. Den upplevde en storhetstid under 1950- och 60-talen. Den hade då bland annat nio kommunikationsbyråer i de nordiska länderna samt vissa kringliggande verksamheter, 250 anställda och en årlig omsättning på 100 miljoner kronor. Reklam- och kommunikationstjänster var alltid den huvudsakliga verksamheten, men vid denna tidpunkt hade firman även förlags- och mediebyråverksamhet.

Nedgång och konkurs
På 1980-talet splittrades koncernen och de olika delarna fick nya ägare eller lades ner. En av de två kommunikationsbyråerna i Stockholm Gumaelius 1 övertogs av Bengt Tideström som var aktiv i byrån fram till 1998. Under denna tid förvärvade byrån Gumaelius-namnet och det välkända varumärket. 

År 2003 gick byrån i konkurs. Den tidigare ägaren och vd:n Bengt Tideström förvärvade då återigen firman och varumärket och drev den vidare under fem år varefter den övertogs av Marie Gumaelius, släkt med grundaren Sofia Gumaelius.

Namnkunniga medarbetare
Bland Gumaelius medarbetare under 1900-talet fanns bland andra delägaren Hjalmar Lundberg och fotografen Gustaf Cronquist som från 1927 var avdelningschef. Jan Cederquist började sin karriär som copywriter på Gumaelius. Annonsmannen Hugo R Krantz, som senare grundade Annons-Krantz, började sin karriär på Gumaelius.

Se även
Lista över svenska reklambyråer
Släkten Gumaelius

Referenser

Noter

Källförteckning
 Artikel Nerikes Allehanda 28 juli 1977
 Valdemar von Sydow S Gumaelius Annonsbyrå 1927
 Ellen Fries Märkvärdiga kvinnor 1891
 Den Svenska Historien Bonniers

Svenska reklambyråer
Företag bildade 1877
Företag upplösta 2003
Släkten Gumælius
Agentur

En agentur är en arbetsplats där man arbetar med förmedling av tjänster och produkter som någon annan har rättighet till. Detta gäller blan annat skådespelare, modeller, statister och artister.

Agenturen står för den rättighet som ett företag har att sälja varor/tjänster för ett annat företags räkning. Ägaren till ett agenturföretag kallas agent. Ersättning utgår i form av provision, det vill säga som del av värdet på en order. Agenturer är vanligast när det handlar om import och export. Om en agent har ensamrätt att till exempel importera en vara kallar man hen för generalagent.

Referenser
Källa: Småföretag - att starta och driva företag, 2000, sid 73

Externa länkar 

Scenkonst
Emilio de Villota

Emilio de Villota, född 26 juli 1946 i Madrid, är en spansk racerförare.

Racingkarriär
de Villota debuterade i formel 1 för RAM i  men han kvalificerade sig inte till loppet. De två följande säsongerna tävlade han i eget namn och lyckades då som bäst kvalificera till två lopp, i vilka han kom på trettonde och sjuttonde plats.  Säsongen  körde han för March men han kvalade aldrig in och efter fem lopp var de Villotas F1-karriär över.

F1-karriär

 

|}

Noter

Källor

Spanska racerförare
Spanska Formel 1-förare
Idrottare från Madrid
Födda 1946
Levande personer
Män
Las Anod

Las Anod (somaliska: Laascaanood) är huvudort i regionen Sool i norra Somalia. Tidigare har staden varit i anspråk av Puntland och Somaliland samt Khaatumo som är områdets delstat.  Staden har omkring 40 000 invånare, enligt en uppskattning från 2000.

Las Anod har vuxit mycket snabbt sedan den somaliska regeringen kollapsade i början av 1990-talet och många har flyttat dit från andra delar av Somalia. Staden har en relativt stark ekonomisk bas med kommersiell boskapsuppfödning som den ledande näringen, med en majoritet av hushållen engagerade i denna näring. Handeln mellan Etiopien och Puntland passerar Las Anod, vilket gör staden till ett centrum för kommers med boskap.

I staden bor det främst Dhulbahante "Harti Darood"-klanen.

Historia
Las Anod var en del av den förkoloniala Dervishstaten.

Tvist
Staden har tidigare ingått under administrationen i självutnämnda Somaliland. Efter strider 2008 där Somaliland, uppbackad av Etiopien, invaderade Las Anod har Somaliland fått kontrollen över staden. Protester mot Somaliland i Las Anod har förekommit. 

I december 2022 inleddes nya konflikter mellan civilbefolkningen och administrationen i Somaliland som har lett till många dödsfall och massflykt från staden efter tung artilleri har skjutits av militär. Staden ingår numera som en självstyrande administration i Khatumo State of Somalia.

Kända personer från Las Anod
Abdi Bile, friidrottare

Källor

Orter i SSC-Khatumo