kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dulce de leche

Dulce de leche är en latinamerikansk, söt, mjölkbaserad kräm. Den kan även beskrivas som en kolasås utan grädde.

Den framställs genom att man kokar mjölk och socker på svag värme under lång tid, oftast flera timmar. Vanligtvis tillsätter man vanilj som smaksättning. Krämen kan också framställas genom att man sjuder (oöppnade) konservburkar med kondenserad mjölk i vatten två till tre timmar. Dulce de leche kan även köpas färdig.

Dulce de leche används bland annat som fyllning i praliner eller i glass.

Benämningar 
 Dulce de leche (Argentina, Colombia, Ecuador, Paraguay, Bolivia, Uruguay, Spanien, Puerto Rico, Dominikanska republiken, Kuba, Venezuela, och länderna i Centralamerika.)
 Doce de leite (Brasilien)
 Manjar (Chile och Ecuador)
 Manjar blanco (Colombia, Peru, Bolivia och Panama)
 Confiture de lait (Frankrike)
 Arequipe (Venezuela, Colombia)
 Kajmak (Polen)
 Caramel (Nestlés namn på sin sås)
 Caramelo (Tjeckien)
 Hapå (Norge)
вареная сгущёнка (Ryssland)
Tsinuski (Finland)

Referenser

Externa länkar

Såser
Mat och dryck i Latinamerika
Berengar Raimond I av Provence

Berengar Raimond I, född 1115, död 1144, var greve av Provence mellan åren 1131 och 1144. Han var näst äldste son till Raimond Berengar III, greve av Barcelona, (som även går under namnet Raimond Berengar I, som greve av Provence och Douce I, arvtagerska till Provence. Medan Berengar Raimond I:s äldre broder Raimond Berengar fick Barcelona och andra av deras fars katalanska förläningar fick han själv moderns arv, Provence.

Han gifte sig med Beatrice, arvtagerska till Melgueil. Under hans regeringstid inleddes Bauxkrigen, en strid om arvet till Provence som pågick mellan ätten Barcelona och ätten Baux. Han gick också till angrepp mot Genua, men dog i Melgueil. Sonen Raimond Berengar efterträdde honom som greve av Provence, men Melgueil gick till hans hustrus andra make, Bernard V Pelet.

Referenser

Externa länkar
Engelsk webbsida om medeltida genealogi

Personer i Frankrike under 1100-talet
Män
Födda 1115
Avlidna 1144
Forsbacka Wärdshus

Forsbacka Wärdshus är en restaurang och ett hotell i Forsbacka med anor från 1700-talet. Det var ursprungligen en tjänstemannamäss för Jernbruket i Forsbacka och har ett verifierat utskänkningstillstånd från 1782. 

Forsbacka Wärdshus byggdes ut och om 1919 då restaurang och övernattningsrum anlades i de tidigare flyglarna och drevs i Forsbacka Jernverks regi till 1967. Då anställdes en krögare som öppnade även för allmänheten. 1984 sålde bruket Wärdshuset till krögare Bengt Palmborg. Idag drivs Wärdshuset av Johan Palmborg.

Scenerna för balen samt mötet med sotaren på balkongen i filmatiseringen av Astrid Lindgrens böcker om Madicken är inspelade på Forsbacka Wärdshus

Bakgrund 
Ett värdshus anlades vid brukets grindstuga, där utskänkningstillstånd beviljades 1782. 
Brukets dåvarande ägare Johan Magnus af Nordin upprättade ett avtal mellan sig själv som bruks- & wärdshusägare, sin vän landshövdingen samt kronobränneriet i Strömsbro, vilket Nordin också ägde.
Flyglarna uppfördes i mitten på 1800-talet. De användes som tjänstemannabostäder och bryggeri.
Huvudbyggnaden, från början tjänstemannamäss, uppfördes 1919 efter ritningar av arkitekten Cyrillus Johansson.
Det välvda taket i stora matsalen är värt ett besök för sin rika utsmyckning.
Målningar gjorda av Carl Zellman.

Externa länkar
Forsbacka Wärdshus hemsida

Fotnot

Restauranger i Sverige
Hotell i Sverige
Företag i Gävle kommun
Forsbacka
Byggnader och anläggningar i Gävle kommun
Jökulsárlón

Jökulsárlón är den största och mest kända av ett antal issjöar på Island. Den ligger söder om glaciären Vatnajökull, mellan Vatnajökulls nationalpark och orten Höfn. Sjön uppenbarade sig först 1934–1935, och växte sedan från 7,9 km² år 1975 till åtminstone 18 km² i dagsläget, på grund av smältvatten från glaciärerna på Island. Den är Islands djupaste sjö.

Referenser

Externa länkar 

Insjöar på Island
Yala (provins)

Yala, (thai: ยะลา) är en provins (changwat) i södra Thailand. Provinsen hade år 2000 415 537 invånare på en areal av 4521,1 km². Provinshuvudstaden är Yala.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad 8 distrikt (amphoe). Distrikten är i sin tur indelade i 56 subdistrikt (tambon) och 341 byar (muban).

Referenser

Externa länkar

Thailands provinser
Snöblandat regn

Snöblandat regn eller regn med inslag av snö är en form av nederbörd med snö och regn samtidigt, där regnet överväger. Det uppstår när snö delvis hinner smälta till regn innan det når marken. När den blandade nederbörden innehåller mer snö än regn så kallas den istället snö med inslag av regn och tidigare regnblandad snö. Glopp, snöglopp och snöslask är andra benämningar på nederbörd som innehåller både snö och regn.

Snösmältningen börjar i snöflingornas kanter och därför kan snöflingor smälta samman i luften och bilda stora snöflingor, "lappvantar" i folkmun, något som kan leda till starkt nedsatt sikt.

Snöblandat regn finns belagt från år 1733, regnblandad snö från 1750.

Källor 

Nederbörd
Nitrid

En nitrid är en kemisk förening som innehåller kväve i oxidationstillstånd -3 och ytterligare ett ämne som har mindre elektronegativitet än kvävet. Om skillnaden i elektronevativitet är stor bildas jonföreningar av nitridjoner N3-, men oftast är nitrider kristaller med kovalenta bindningar.

Kovalentra nitrider 
Bornitrid (BN), aluminiumnitrid (AlN), galliumnitrid (GaN) och kiselnitrid (Si3N4) är nitrider som bildar hårda och värmetåliga keramiska kristallstrukturer. De är halvledande (GaN, Si3N4) eller isolerande (BN).

Metalliska nitrider 
Titannitrid (TiN) och kromnitrid (CrN) är också mycket hårda och värmetåliga, men är dessutom elektriskt ledande och liknar även till utseende metaller.

Jonnitrider
Framför allt med alkalimetaller och alkaliska jordartsmetaller bildar kväve nitrider med saltlikanande egenskaper. Litiumnitrid (Li3N) och magnesiumnitrid (Mg3N2) är exempel på sådana föreningar.

Molekylära nitrider 
Två ämnen som inte brukar räknas till nitrider eftersom deras egenskaper skiljer sig markant från de övriga är dicyan (C2N2) och svavelnitrid (S4N4).

Källor

 
Anjoner
Raimond Berengar II av Provence

Raimond Berengar II, född cirka 1135, död 1166, var greve av Provence mellan åren 1144 och 1166.

Hans farbroder Ramon Berenguer IV, greve av Barcelona var hans riksföreståndare till år 1157. 

Raimond Berengar II ärvde grevetiteln efter att hans far, Berengar Raimond I, avled under en offensiv mot Genua år 1144. Hans rätt till titeln ifrågasattes genast av ätten Baux och hans farbror, greven av Barcelona, gick in militärt för att säkra tronen. Stridigheterna kom att kallas Bauxkrigen och de fortsatte fram till år 1162, då farbrodern avled. Raimond Berengar och ätten Barcelona gick dock segrande ur Bauxkrigen.

Provence löd under den här tiden under tysk-romerska riket, så i augusti 1161 reste farbrodern och Raimond Berengar II till Turin för att får grevetiteln bekräftad av tysk-romerska kejsaren Fredrik I Barbarossa. I Turin träffade Raimond Berengar I de polska prinsessan Richeza av Polen, dotter till den i exil varande polske hertigen, Vladislav II av Polen. De två gifte sig den 17 november samma år och på återresan avled farbrodern.

Raimond Berengar I återupptog kriget med Genua, men dog år 1166 under ett försök att inta Nice. Hans dotter Douce efterträdde honom och hans änka Richeza gifte sig med Raimond V av Toulouse.

Referenser

Externa länkar 
 Engelsk webbsida om medeltida genealogi

Personer i Frankrike under 1100-talet
Män
Avlidna 1166
Födda 1135
Hans Lietzmann

Hans Lietzmann, född 2 mars 1875 i Düsseldorf, död 25 juni 1942 i Locarno, var en tysk kyrkohistoriker.

Lietzmann blev 1900 docent i Bonn, 1905 e.o. och 1908 ordinarie professor i Jena och 1924 (efter Adolf von Harnack) professor i Berlin. Han ägnade med stort skarpsinne och idérikedom sin forskning åt gamla kyrkans historia och särskilt övergången från den nytestamentliga tiden samt kultens arkeologi. Han ansågs vara en av sin tids främsta tyska forskare. Vid det stora Lutherjubileet i Eisenach 1921 höll han ett mycket uppmärksammat föredrag om Martin Luthers bibelöversättning. Han invaldes 1938 som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Av Lietzmanns skrifter kan nämnas Der Menschensohn (1896), Catenen (1897), Apollinaris von Laodicea (I, 1904), Wie wurden die Bücher des Neuen Testaments heilige Schrift? (1907), Das Leben des heiligen Symeon Stylites (1908), Der Weltheiland (1909), Petrus und Paulus in Rom (1915), Sacramentarium gregorianum (1920). Han utgav samlingsverken "Kleine Texte für theologische Übungen" (från 1902) och "Handbuch zum Neuen Testament" (1906 ff., där han själv utlade de fyra paulinska huvudbreven).

Källor

Tyska kyrkohistoriker
Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid Bonns universitet
Personer verksamma vid Jena universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1875
Avlidna 1942
Män
Ugglan
Personer från Düsseldorf
Douce II av Provence

Douce II (även Dulcia och Dolça) född 1165, död 1172, regerande grevinna av Provence, var dotter till Raimond Berengar II, greve av Provence och Richeza av Polen. Douce II ärvde tronen efter att hennes far dött då han försökte erövra Nice 1166.

Hennes kusin Alfons den kyske motsatte sig arvet. Alfons den kyske var greve av Barcelona och kung av Aragonien under ordningstalet Alfons II. Han menade att eftersom Raimond Berangar II inte hade några söner, skulle Provence tillfalla honom själv. Året efter, 1167, tog Alfons den kyske kontroll över Provence och tvingade bort Douce från tronen. I Provence fick Alfons den kyske ordningstalet I.

Externa länkar 
 Engelsk webbsida om medeltida genealogi

Referenser

Kvinnliga regenter under 1100-talet
Personer i Frankrike under 1100-talet
Kvinnor
Födda 1165
Avlidna 1172
Mexikansk öronkolibri

Mexikansk öronkolibri (Colibri thalassinus) är en centralamerikansk kolibri.

Utseende
Mexikansk öronkolibri har en metalliskt glänsande fjäderdräkt i grönt, blått, violett och brons. Hanarna har de mest lysande färgerna. I storlek når de en längd på 11 till 11,5 centimeter. Honorna liknar hanarna till utseendet, men är något mindre och färgerna har en något mer dämpad lyster. Unga fåglar har inte så klara färger som de fullfuxna fåglarna. Till skillnad från mindre öronkolibri har den en violett fläck på bröstet och ett blåviolett band längs hakan som ofta går ihop med det blåvioletta området vid örat.

Utbredning och systematik
Fågeln häckar i öppna bergssluttningar från södra Mexiko till nordcentrala Nicaragua. Fåglarna kan företa säsongsbundna förflyttningar och arten kan då ta sig till USA och till och med sällsynt ända till Kanada.

Fram tills nyligen betraktades den sydligare mindre öronkolibri (C. cyanotus) vara en del av thalassinus, då med det svenska trivialnamnet grön öronkolibri.

Levnadssätt 
Artens habitat är halvöppna höglandsområden med träd och buskar. Boet är en utpräglat skålformig konstruktion av växtmaterial som byggs en till tre meter upp i ett träd. Honan lägger två vita ägg. Fåglarnas föda utgörs av nektar från olika blommor.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig men inkluderar fortfarande cyanotis i sin bedömning.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i neotropiska regionen
Kolibrier
Hemvärnsmuseet

Hemvärnsmuseet var ett militärhistoriskt museum som låg i Vällinge, Salems kommun. Museet låg på Hemvärnets stridsskolas (HvSS) område och var en del av Sveriges militärhistoriska arv. Museet visade Hemvärnet under nittonhundratalet, lite före och efter samt driftvärnet och frivilligorganisationerna. Musieansvariga var Lars-Gunnar Sederlin och Kerstin Reinholdsson. Museet stängdes 2019 men flera föremål finns att beskåda på Digitalt Museum.

Utställning
Museet öppnade 1971 i Askgården, en arbetarlänga för Vällinge bruk från 1750-talet. Samlingen byggdes upp sedan 1950-talet och fick sin slutliga form till Hemvärnets 50-årsjubileum 1990. 

Museet visade på cirka 300 m² utställningsyta Hemvärnets historia och dess föregångare, det forntida larmsystemet vårdkasar, Skarpskytterörelsen och Landstormen. Distansundervisning under beredskapsåren bestod av bland annat brevskola från Kooperativa förbundet. Via rundradion undervisades hemvärnsmannen om en säker hantering av Mauser-96. I rummen med beredskapstiden 1940–1945 kunde man dra igång flygvarnaren. På övervåningen visades frivilligorganisationerna, musikkåren och driftvärnet.

Ett av museets större utställningsföremål var en luftvärnsautomatkanon m/1940–70 av märke Bofors. Utanför entrén stod en 7,5 cm kanon m/1902–33 "Friedrich Krupp von Essen" som användes av HvSS vid utbildning under 1980- och 1990-talen.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Informationsmaterial tillhandahållet av museet

Webbkällor
 Hemvärnet 
 Salems kommun om HvSS.

Externa länkar
 

Militärhistoriska museer i Sverige
Museer i Stockholms län
Salems kommun
Museer invigda 1971
De hängdas revolution

De hängdas revolution är en roman av B. Traven, utgiven 1936. Tyskspråkiga originalets titel är Die Rebellion der Gehenkten. Arne Holmström översatte romanen till svenska 1954. Romanen är den femte i "Djungel-serien", om de indianska mexikanerna under president Porfirio Diaz hårda regim. Direkt efter denna roman följde Djungelgeneralen.

Proggbandet Nynningen gjorde i mitten av 1970-talet en teateruppsättning med namnet De hängdas revolution, med vilken dom turnerade runt Sverige, och som baserades på Travens djungelserie.

Handling
Mahognyarbetarna, som tidigare skildrades i Djungelnatt, pressas än hårdare av de brutala bröderna Montallero och tidigare krav om att hugga två ton per dag och per arbetare utökas nu till både tre och fyra ton. För att skrämma arbetarna bestraffas dessa med "hängningar" där den dömde hängs bunden men levande under en natt, försvarslös mot djungelns insekter. En nyckelfigur i handlingen är indianen Candido och hans syster Modesta, som anländer till den plats där Celso, Andreu och de andra sliter. En rad händelse där både Candio och Modesta figurerar leder till att tålamodet slutligen tryter hos arbetarna, vars herrar nu inte längre har något kvar att skrämma dem med. Två nyanlända, varav en är en före detta sergeant vid namn Juan Mendez och den andre en före detta lärare som kallas "el professore", blir ledare i den revolt som nu följer.

Källor
 Traven, B. - Djungelnatt, Tidens Bokklubb, Stockholm 1954.

Skönlitteratur 1936
Tyskspråkig litteratur
Heinrich Karl Brugsch

Heinrich Karl Brugsch, född 18 februari 1827, död 9 september 1894, var en tysk egyptolog.

Han blev professor i Göttingen 1868, 1873 var Brugsch egyptisk generalkommissarie vid världsutställningen i Wien. År 1881 utmärktes han med paschatitel. Brugsch åtföljde 1883 prins Fredrik Karl av Preussen på en resa till Egypten och Syrien och besökte 1891 på uppdrag av preussiska regeringen åter Egypten. År 1892 bereste han libyska öknen. Han grundlade studiet av den demotiska litteraturen, som i språk och skrift representerar den sista förkristliga utvecklingen av den fornegyptiska. Brugsch grundade 1863 Zeitschrift für ägyptische Sprache und Altertumskunde.

Bibliografi (i urval) 

Reiseberichte als Ägypten (1855)
Grammaire démotique (1855)
Thesaurus inscripaltägyptischer Denkmäler (3 band, 1857–1860)
Recueil de monuments egyptiens  (2 band, 1862–1863), innehåller bland annat beskrivning av Berlin-papyrusen
Hieroglyphische Grammatik (1872)
Dictionnaire gèographique de l'ancienne Égypte (1877–1880)
Thesaurus inscriptionum ægyptiacarum (2 band 1883–1891)
Religion und Mythologie der alten Ägypter (1888–1890)
 Mein Leben und mein Wandern (1894)

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Externa länkar 
 

Tyska arkeologer
Tyska egyptologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Födda 1827
Avlidna 1894
Män
Svensk uppslagsbok
Djungelgeneralen

Djungelgeneralen är en roman av B. Traven, utgiven 1940. Tyskspråkiga originalets titel är Ein General kommt aus dem Dschungel. Arne Holmström översatte romanen till svenska 1971. Romanen är den sjätte och sista i "Djungel-serien", om de indianska mexikanerna under president Porfirio Diaz hårda regim.

Handling
De före detta mahognyarbetarna har dödat sina förtryckare och lämnat djungeln. Under ledning av Juan Mendez, en före detta sergeant, tågar nu Andreu, Celso och de övriga huvudpersonerna ut ur djungeln med det bestämda syftet att som fria män välta landet stora och små tyranner över ända. Enligt arbetarna måste man därför slå ihjäl alla godsägare och andra myndighetspersoner som kan tänkas stå ivägen. Under slagordet "tierra y libertad" (jord och frihet) inleder denna armé av trashankar sin kamp. Centralregeringen, som redan är ansatt från alla håll, svarar med att sända ut en armé. Den radikale Traven skildrar den mexikanska revolutionen utan att romantisera den, och pekar även på hur revolten på sina håll även kunde göra villkoren sämre för det fattigaste eller hur vissa regimer förblev kvar även om personerna byttes ut. Ytterst ligger dock författarens sympati hos revolutionärerna och han skildrar ingående en revolutions orsaker.

Källor
 Traven, B. - Djungelnatt, Folket i bild förlag, Stockholm 1971.

Skönlitteratur 1940
Tyskspråkig litteratur
Warberg

Warberg kan avse:

 Warbergs IC 85 – en innebandyklubb i Varberg
 Warbergs Tidning – en tidning som gavs ut i Varberg helgfria lördagar mellan 1857 och 1863
 Warberg, Niedersachsen – en kommun i Niedersachsen i Tyskland

Personer med efternamnet Warberg 
 Anne-Margret Warberg (född 1929), viskompositör och vissångerska
 Annika Warberg (född 1943), designer och modeskapare
 August Warberg (1842–1915), skådespelare
 Axel Warberg (1877–1938), läkare
 Carl Warberg (1845–1910), militär och generallöjtnant
 Carolina Warberg (1828–1879), målare och tecknare
 Henriette Charlotte Warberg (1831–18878), porträttecknare
 Ivan Warberg (1816–1899), kommissionslantmätare och riksdagsman
 Sophie Warberg (1787–1851), målare

Se även
 Varberg (olika betydelser) – flera betydelser
Isoterm

Isoterm kan syfta på:

 Isoterm (meteorologi) – en linje som sammanbinder punkter med samma temperatur
 Isoterm process – en termodynamisk process som förlöper vid konstant temperatur
Gilbert Murray (filolog)

George Gilbert Aimé Murray, född 2 januari 1866 i Sydney, död 20 maj 1957, var en brittisk filolog och politiker.

Biografi
Murray uppfostrades från 11 års ålder i England, blev 1888 lärare vid New College i Oxford, var 1889-99 professor i grekiska i Glasgow och blev 1908 regius professor i grekiska i Oxford. Bland hans vetenskapliga skrifter märks History of Ancient Greek Literature (1897), The Rise of the Greek Epic (1907; tredje upplagan 1924), Four Stages of Greek Religion (1913) och Stoic Philosophy (1915). Han utgav dessutom en kritisk Euripidesupplaga (tre band, 1901-10) och översatte till engelsk vers flera grekiska tragedier, som sedan uppfördes på Court Theatre.

Som politiker var Murray liberal och var flera gånger utan framgång kandidat vid val till brittiska underhuset. Han var en bland Nationernas förbunds ivrigaste anhängare i England och styrelseordförande i den engelska föreningen för Nationernas förbund, var en av de brittiska delegerade vid församlingens årsmöte i Genève 1924 och fungerade samma år (i Lord Parmoors frånvaro) även som brittiskt rådsombud. Av hans politiska skrifter kan nämnas Liberalism and the Empire (1900), The Foreign Policy of Sir Edward Grey (1915), Faith, War and Policy (1918) och The Problem of Foreign Policy (1921). Han utgav även en samling Essays and Addresses (1921).

Murray besökte under första världskriget Sverige (mars 1916) i propagandasyfte och föreläste, då ett tillämnat föredrag i Stockholm om kriget förbjöds, i stället om den grekiska tragedins väsen. Han invaldes 1931 som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Referenser

Noter

Externa länkar

Brittiska klassiska filologer
Brittiska professorer
Personer verksamma vid Glasgows universitet
Personer verksamma vid Oxfords universitet
Brittiska politiker
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1866
Avlidna 1957
Män
Ugglan
Personer från Sydney
Professorer i grekiska
Alumner från St John's College, Oxford
Lövvivlar

Lövvivlar (Phyllobius) är ett släkte skalbaggar i familjen vivlar.

Kännetecken
Kroppen på dessa skalbaggar är tätt beklädd med metallglänsande fjäll. Färgen varierar beroende på art. De kan vara gröna, blåa eller brunaktiga. De nöts bort ganska lätt. Äldre exemplar kan nästan helt sakna fjäll och är då svarta. Längden varierar mellan 5 och 11 millimeter.

Levnadssätt
Dessa skalbaggar är ofta mycket talrika på våren och försommaren. Man hittar dem på lövträd och buskar där de gnager med sina snyten på knopparna och bladen. Larverna är jordlevande och livnär sig på rötter.

Systematik

Nedan följer 86 arter och underarter som förekommer i Europa. Av dessa förekommer nio i Sverige.

Källor

Noter

Externa länkar

Skalbaggar
BK Wiking

BK Wiking är en bandyklubb från Lidköping i Sverige. Klubben bildades den 5 december 1933 och är därmed Lidköpings äldsta bandyklubb. 

Klubbens första hemmais heter Sandvik och ligger ca 10 km nordväst om Lidköping vid Vänerns strand, en klassisk invallad bandygryta som idag används som bana för allmänhetens åkning.

Sandvik är en av de äldsta grytorna och ligger i Skalunda på Kålland. Det är ett exempel på en gryta som, genom några bandytokiga yngre entusiaster, återuppstått och fått både uppfräschning och återanvändning.

Bandygrytan vid Sandvik anlades av BK Wiking 1957. Innan dess höll man till ute på den angränsande sjön. Detta berättar Börje Wångdahl, f d ledare i klubben i många år och som själv var med och deltog i arbetet med att anlägga grytan. Här spelade sedan BK Wiking sina bandymatcher ända till 1968 då klubben flyttade in till Lidköpings nya konstisbana, Isstadion och sedermera inomhus till Sparbanken Lidköping Arena. Därefter blev grytan allt mindre använd, vassen tog över och klubbstugan förföll.

BK Wiking är Lidköpings äldsta bandyförening och bildades 1933. I anslutning till klubbens 70-årsjubileum 2003 tyckte några eldsjälar bland dagens bandygeneration, som knappt var påtänkta när verksamheten på grytan upphörde, att det skulle vara roligt att försöka få till stånd en match på den gamla grytan i anslutning till jubileet. Efter mycket arbete kunde så ske och en B-lagsmatch mot Gillstad genomfördes i februari 2004 med bra iskvalitet, nygjorda träsarger samt nyttjande av den uppfräschade omklädningsbyggnaden där kaminen åter var igång och spred värme och trivsel. Därefter har ytterligare några matcher spelats och både allmänheten och gamla ”wikingar” har kunnat ta en tur med skridskorna på grytan när väder- och isförhållandena varit gynnsamma. Huruvida så kan ske även i framtiden återstår att se men förhoppningsvis blir det kalla vintrar igen och vem vet, då kanske en och annan gammal bandygryta kan användas även av kommande generationer. Om inte annat som K-märkta minnesmärken över en svunnen bandyepok.

Idag spelar BK Wiking sina hemmamatcher på Lidköpings Isstadion samt i den nya bandyarenan Sparbanken Lidköping Arena. 

BK Wiking har idag ca 30 spelare i träning och säsongen 2014/2015 spelar BK Wiking i Division 2 Västergötland.

Externa länkar
 BK Wiking

Sportklubbar i Lidköpings kommun
Bandyklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1933
Vukovar-Srijems län

Vukovar-Srijems län () är ett av Kroatiens 21 län. Dess huvudort är Vukovar. Länet har 204 768 invånare (år 2001) och en yta på 2 448 km².

Administrativ indelning 
Vukovar-Srijems län är indelat i 3 städer och 25 kommuner.

 Städer:
 Vukovar
 Vinkovci
 Županja
 Ilok
 Otok

 Kommuner:
 Andrijaševci
 Babina Greda
 Bogdanovci
 Borovo
 Bošnjaci
 Cerna
 Drenovci
 Gradište
 Gunja
 Ivankovo           
 Jarmina
 Lovas
 Markušica
 Negoslavci
 Nijemci
 Nuštar
 Privlaka
 Stari Jankovci
 Stari Mikanovci
 Tompojevci    
 Tordinci
 Tovarnik           
 Trpinja
 Vođinci
 Vrbanja

Se även 
 Kroatiens län
 Kroatiens regioner