kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mariefreds kloster

Mariefreds kloster, Monasterium pacis Mariae, eller Pax Mariae, har gett namn åt staden Mariefred. Det var det enda kartusianklostret i Norden och ett av de sist etablerade klostren i Sverige före reformationen.

Det var ärkebiskop Jakob Ulfsson och biskop Kort Rogge i Strängnäs som verkade för att den exklusiva och ansedda kartusianorden skulle etableras i Sverige. Efter begäran från riksföreståndaren Sten Sture den äldre sändes år 1493 munkarna Fikke Dyssin och Johannes Sanderi samt två lekbröder från kartusianklostret Marienehe vid Rostock till Sverige för ett möte med riksrådet. Sten Sture överlämnade senare samma år gården Gripsholm i Selebo härad i Södermanland till kartusianerna och skänkte 1502 ytterligare några gårdar i närliggande socknar.

Klostret uppfördes på den höjd där nu Mariefreds kyrka ligger, mitt emot Gripsholms slott. Klosterkyrkan invigdes 15 februari 1504. Ovan jord finns idag inga lämningar från klostret. Gustav Vasa lät riva byggnaderna och teglet användes när Gripsholms slott byggdes. En källare och lämningar av klostrets murar har påträffats söder om kyrkan. En liten stensamling, som hittats vid utgrävningar i klostergrunden, finns i kyrkans tornrum.

Lekbröderna i Mariefreds kloster inrättade 1498 ett boktryckeri. Där trycktes boken De dignitate et utilitate psalterii b. Marie virginis av Alanus de Rupe. Den fick spridning över hela Europa och påverkade kraftigt senmedeltidens fromhetsliv.

Klostrets existens blev kortvarig då det 1526 blev det första kloster som indrogs av Gustav Vasa. Han gjorde i december 1525 anspråk på godset i egenskap av arvtagare till Sten Sture den äldre, som donerat gården till klostret med villkoret att gården skulle återgå till de rätta arvingarna om klostret eller orden inte längre hölls vid makt. Anspråket legitimerades av riksrådet i januari 1526.

I kapitlet Utveckling i Svenska öden och äventyr återger August Strindberg en tänkt händelse när munkarna inkallat en konstnär att måla en altartavla i det nya klostret.

Källor och referenser 

August Strindberg och Sörmland, av Per E Berg (Årsboken Sörmlandsbygden 1949).
Klostren och reformationen, av Martin Berntson (Artos och & Normas bokförlag 2003).
Medeltidens ABC, 2:a upplagan, SHM 1985
Nordisk Familjebok (Uggleupplagan)
Nordisk tidskrift för bok- och biblioteksväsen, Årg. XXII 1935
När klostermurarna revos, av Magnus Collmar (Årsboken Sörmlandsbygden 1968).
Sörmländska kloster, av Per E Berg (Södermanlands Nyheter, särtryck 1949).

Vidare läsning 

Tidigare kloster i Sverige
Byggnader och anläggningar i Mariefred
Kartusianskloster
Kyle Massey

Kyle Orlando Massey, född 28 augusti 1991 i Atlanta, Georgia, är en amerikansk skådespelare. Han är mest känd för att ha spelat Cory i That's so Raven och senare i serien Cory i Vita huset. Under 2015-2017 var Massey en framträdande profil inom redditkulturen.

Filmografi

Film
Beethoven's Christmas Adventure
Senior Project
Ripped
Bad Company
Dutch

TV serier
Selma, Lord, Selma
Passing Glory
The Parkers
That Was Then
The District
Becker
That's So Raven
The Practice
Life Is Ruff
American Dragon: Jake Long
Cory in the House
Yin Yang Yo!
The Electric Company
Fish Hooks
Dancing with the Stars
Comedy Bang! Bang!
Gotham
Being Mary Jane
Mighty Magiswords
Celebrity Family Feud
The Mind of Jake Paul
Rise of the Teenage Mutant Ninja Turtles

Externa länkar
 

Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1991
Skådespelare från Atlanta
Män
Levande personer
Mono (utvecklingsplattform)

Mono är ett projekt som leds av Novell (tidigare Ximian) för att skapa ett system av verktyg, bland andra en C#-kompilator och en exekveringsmotor, som liksom Common Language Runtime är kompatibelt med ECMA-standardiserade Common Language Infrastructure. Mono kan användas på operativsystemen GNU/Linux, FreeBSD, UNIX, Mac OS, Solaris och Microsoft Windows.

Microsoft har en version av .NET för FreeBSD, Windows och Mac OS X som kallas Shared Source CLI (Rotor). Microsofts shared source licens förbjuder kommersiellt bruk. Monoprojektet delar många målsättningar med Portable.NET-projektet.

Monosystemet har en JIT-kompilator för ett flertal processorer: x86, SPARC, PowerPC, ARM, S390 (i 32-bitars och 64-bitarsläge), samt x86-64, IA64 och SPARC i 64-bitarsläge. Monosystemet utför en JIT-kompilering av ett CLR-program till datorns maskinkod, som senare sparas medan programmet körs. Det är också möjligt att förkompilera en maskinspecifik exekverbar fil före själva exekveringen. För övriga system används istället en interpretator som översätter bytekoden utan att kompilera till maskinkod. Under nästan alla omständigheter är JIT-metoden snabbare än den interpreterande metoden.

.NET Framework
Mjölmule

Mjölmule (även Pangare) ser ut precis som namnet antyder, med ljusa eller vita hår runt mulen där pälsen övergår i skinn. Mjölmule påverkar också andra ställen på kroppen och skapar ljusa områden: under och runt ögonen, på undersidan av buken, mellan frambenen och i ljumskarna. Mjölmule är relativt vanligt hos äldre raser med mer "vilda" färger, och är speciellt vanlig hos Exmoorponnyn och på den norska Fjordhästen. Hos svenska raser är det vanligt hos Nordsvensken och Gotlandsrusset. Mjölmule kan finnas på de flesta färger, men är vanligast på brun och flaxfux.

Hästfärger
Barbe-Nicole Clicquot-Ponsardin

Barbe-Nicole Clicquot, ofta kallad "La Grande Dame de Champagne", född Ponsardin 16 december 1777 i Reims, död 29 juli 1866 på Château de Boursault nära Boursault i Marne, var en fransk affärsidkare och den första kvinnan att leda en champagnegård.

Biografi

Hon föddes som dotter till baron Nicolas Ponsardin. I oktober 1805, när hon var 27 år gammal, dog hennes make François Clicquot i en elakartad feber. Hon ärvde då en vingård i Champagne som grundats 33 år tidigare (1772) av hennes svärfar och som producerade 100 000 flaskor om året.

Tack vare en anmärkningsvärt god känsla för affärer lyckades hon driva företaget, som fick namnet Veuve Clicquot Ponsardin ("änkan Clicquot Ponsardin"), till stark tillväxt och vid hennes död 1866 sålde gården årligen 750 000 flaskor champagne av vilket en stor andel gick på export till flera länder.

Hon införde en process kallad "remuage sur pupitre" i vilken de fyllda och igenkorkade flaskorna ställs med halsen anigen nedåt i ett slags flaskställ, vilket leder till att de orenheter som gör det nyjästa vinet grumligt samlas vid korken, där de fastnar. Efter en tid kan flaskan vändas rätt, den smutsiga korken avlägsnas och en ren tryckas i inför försäljningen. Genom åren investerades i nya vinodlingar i bland annat Bouzy, Verzy och Verzenay i området Montagne de Reims vilket innebar att företagets totala odlingsareal kom upp i 286 hektar.

Det var även Barbe-Nicole Cliquot-Ponsardin som skapade den berömda gula etikett som än idag är denna champagnes främsta kännetecken.

År 1843 lät hon bygga Château de Boursault i Boursault, dit hon på ålderns höst drog sig tillbaka och senare avled. Hon ligger begravd i Reims på norra kyrkogården i Reims.

Referenser

Externa länkar
 Veuve Clicquot på planetema.net
 Veuve Clicquot på placorana.free.fr

Vinpersoner
Personer inom Frankrikes näringsliv under 1800-talet
Födda 1777
Avlidna 1866
Kvinnor
Arcosanti

Arcosanti är en arktitektonisk experimentstad belägen i Yavapai County i centrala Arizona, USA, påbörjad 1970. Initiativtagare var Paolo Soleri. Tanken med byggandet är att minimera miljöpåverkan både under själva byggandet och boendet i de färdiga byggnaderna. Arcosanti ligger ca 110 km norr om Phoenix.

Externa länkar
Arcosanti - Officiell webbplats

Stadsplanering
Experimentkvarter
Orter i Arizona
Yavapai County
Bilfria zoner
Paolo Soleri

Paolo Soleri, född 21 juni 1919 i Turin, död 9 april 2013 i Scottsdale, Arizona, var en italiensk arkitekt som under sitt liv forskade om och experimenterade med stadsplanering. Soleri var initiativtagare till experimentstaden Arcosanti och är upphovsman till arkologin.

Källor

Italienska arkitekter under 1900-talet
Stadsplanerare
Män
Födda 1919
Avlidna 2013
Personer från Turin
Antti Lovag

Antti Lovag, född 1920 i Budapest, död 27 september 2014 i Tourrettes-sur-Loup i Alpes-Maritimes, var en ungersk-fransk arkitekt med ryska och finska rötter som sedan 1950-talet var verksam i Frankrike. Han föddes i Ungern som son till en rysk-judisk far och en finsk moder. Han deltog i finska fortsättningskriget och hamnade i rysk fångenskap. Han blev känd under 1960-talet för sina bubbelhus på Franska rivieran. Hans mest kända verk är La Maison Bulle som sedan 1970 är under uppförande i Theoule nära Cannes på Franska rivieran.

Uppväxt och utbildning
Lovag föddes i Ungern av en rysk fader och finsk moder men tillbringade sin barndom på resande fot med sin fader. Han deltog i fortsättningskriget på den finska sidan och hamnade som krigsfånge i Sovjetunionen. Efter kriget kom Antti Lovag till Frankrike och Paris 1947 där han studerade arkitektur innan han etablerade sig som arkitekt där. Han tillbringade också en tid resande jorden runt.

Arkitektverksamhet
Under 1960-talet slog han igenom med sina fyra bubbelhus på den franska rivieran. Husen var särpräglade, ofta formade som bubblor som växte upp ur naturen. Lovag ville inte skapa ett traditionellt hus med traditionella rumstyper som kök, sovrum och vardagsrum. I stället installerades de olika funktioner efter rytmen hos människorna som skulle bo i huset. Husen är också konstruerade för att kunna utökas vid behov.

Verk

Arbetet med Lovags mest kända verk, La Maison Bulle, inleddes 1970 på uppdrag av en rik fransk industriman som investerade mer än 7 miljoner dollar i bygget som aldrig fullbordades. Fastigheten utbjöds till försäljning 1991 och köptes av den framstående modeskaparen Pierre Cardin som fortsatt byggandet.

Se även
La Maison Bulle

Referenser

Dödsnotis

Franska arkitekter under 1900-talet
Män
Födda 1920
Avlidna 2014
Personer från Budapest
Gulbrun

Gulbrun (förr kallad bork) är en hästfärg där täckhåren (pälsen) är gulbruna och man, svans och ben är svarta. Gulbrun baseras på färgen brun och har därför samma utbredning av svart som en brun häst, men en gulbrun har aldrig något rött i den gula pälsen, vilket bruna hästar alltid har.

Gulbrun kan lätt förväxlas med black och ljusbrun.

På engelska kallas gulbrun för buckskin. I USA är hästar med denna färg väldigt populära.

Genetik 

Gulbrun orsakas av en kopia av Gul-genen (CcrC) på brun. Samma gen (CcrC) på fux orsakar Isabell. (CcrC) på svart häst blir gulsvart, men är svårt att urskilja från svart (kan upptäckas med DNA prov). Dubbla kopior av genen (CcrCcr) ger gulvit (på fux), Pärlvit (på brun) och rökvit (eller smokey black) på svart. Gul (Ccr) är den enda hästfärgs-gen som ger mer effekt i dubbel uppsättning än enkel.

Om båda föräldrarna är gulbruna är det 50% chans till att avkomman blir CcrC och 25% CcrCcr, alltså "dubbelgul" (Gulvit, Pärlvit eller Rökvit).

Externa länkar 

 Borkfärgen hos morganhästar (en)
 Bork på ultimatehorsessite.com (en)
 Gul-genen (en)

Hästfärger
Roxon

Roxon är ett italienskt mopedmärke som använder sig av Den nya Derbimotorn (D50B0).
Det sitter exakt samma motor i den som i alla derbi modeller, men växellådan i Roxonen har fått mycket bättre kritik. Framförallt Derbi och Roxon har fått väldigt bra kritik för sina mopeder. En av orsakerna är att de inte stryper mopederna så mycket, utan de sätter ett större bakdrev, så att den blir stark istället. Den har vissa delar som bara sitter på de lite dyrare mopederna, så som 17.5mm förgasare och digital hastighetsmätare.

Modeller i urval
Duel TT (Enduro)
Duel SM (Supermotard)

Referenser 

Italienska motorcykeltillverkare
Italienska mopedtillverkare
Mirzjalol Qosimov

Mirjalol Qoshoqovich Qosimov (ryska: Мирджалол Кушакович Касымов, Mirzjalol Kusjkovitj Kasymov) född 17 september 1970 i Tasjkent i dåvarande Uzbekiska SSR i Sovjetunionen (nu Uzbekistan, är före detta sovjetisk, rysk och uzbekisk fotbollsspelare och tränare. Mellan 2008 och april 2010 var han även tränare för Uzbekistans landslag. 2010 tog han över som tränare för den uzbekiska fotbollsklubben FK Bunjodkor.

Qosimov slutade sin spelarkarriär i Masjal FK som spelade i Uzbekistans högsta liga, Olij Liga. Han har gjort flest landskamper (65) och flest mål (29) för Uzbekistans herrlandslag i fotboll. Qosimov slutade spela år 2005 då Uzbekistan misslyckats med att kvala in till världsmästerskapet i fotboll 2006.

Uzbekiska fotbollsspelare
Uzbekiska fotbollstränare
Uzbekiska mästare i fotboll
Födda 1970
Män
Levande personer
Spelare i Pachtakor Tasjkent
Spelare i FK Dynamo Minsk
Spelare i FC Alania Vladikavkaz
Spelare i PFK Krylja Sovetov Samara
Täby IS

Täby IS, TIS, bildades den 31 maj 1923 och är Täbys största idrottsförening. Föreningen består av fyra självständiga sektioner: fotboll, friidrott, innebandy, längdskidor. 

Täby IS Friidrott är den enda föreningen i Täby som bedriver friidrott, och är jämte Turebergs FK den största friidrottsföreningen i norra Storstockholm. Av tradition är Täby IS Friidrott en så kallad löparklubb, då de flesta framgångar på nationella mästerskap har varit på medel- och långdistanslopp.

Damlaget i Täby IS Innebandyförening tog sig upp till elitserien 2007/2008 efter att ha slagit ut Hammarby IF och Umeå City IBK i kvalet.  Säsongen 2013-14 gick innebandysektionen ihop med Täby FC och bildade därmed Världens största innebandyförening. Säsongen 2018–2019 blev Täby FCs damlag svenska mästare efter seger med 7-4 över KAIS Mora IF i finalmatchen. Hösten 2014 bytte Täby IS Innebandyförening helt inriktning. Den nya verksamheten är inriktad på att bedriva träningsverksamhet helt utan serie- eller cupspel.

Inom fotboll har föreningen ett lag för handikappade barn, Täby Tigers, som främst är inriktat mot barn mellan 7 och 16 år med autismliknande störningar. Laget har funnits sedan 1990-talet.

Inom längdskidor är Täby IS Skidor en av Stockholms största med en utbredd ungdomsverksamhet. Man driver också en av Stockholms största konstsnöskidspår på Arninge GK. Sektionen bedriver även skidskytte sedan 2017 tillsammans med Täby Skytteförening.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Täby Idrottssällskap

Täby IS
Al-Gharbiyya (guvernement)

Guvernementet al-Gharbiyya (egyptisk arabiska: محافظة الغربية Muḥāfāzah al-Gharbeya) är ett av Egyptens 27 muhāfazāt (guvernement). Guvernementet ligger i landets norra del (Nedre Egypten) mitt i Nildeltat.

Geografi
Guvernementet har en yta på cirka 1 942 km²med cirka 5,0 miljoner invånare. Befolkningstätheten är cirka 2 575 invånare/km².

Middle Delta-universitet, grundat 1962 (då som campus till Alexandria-universitetet och upphöjt till eget universitet 1972), ligger i Tanta.

Förvaltning
Guvernementets ISO 3166-2 kod är EG-GH och huvudort är Al-Tantā. Guvernementet är ytterligare indelat i 8 markas (områden) och 6 kism (distrikt).

Andra större städer är al-Mahalla al-Kubra (som är guvernementets största stad och var huvudort fram till 1836), Samannūd och Zifta.

Referenser

Externa länkar
 Guvernementets hemsida (arabiska)
 Om guvernementet (Egypt State Information Service)

Egyptens guvernement
Umeå City IBK

Umeå City IBK, bildad 1984, är en innebandyklubb i Umeå i Sverige. Klubben bildades som Umeå IBK innan namnet ändrades 1995.

Klubbens herrlag slutade på nionde plats i Svenska superligan säsongen 2008/2009. Damlaget tillhör de bättre lagen i division 1 och siktar på avancemang till elitserien. Båda lagen har tidigare spelat i landets högsta serier och Umeå City var länge Umeås största klubb på herrsidan innan de blev passerade av IBK Dalen i slutet av 1990-talet.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Umeå City IBK

Innebandyklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1984
Sport i Umeå
Sportklubbar i Umeå kommun
Elitserien i innebandy 2007/2008

Elitserien i innebandy 2007/2008 var Sveriges högsta serie i innebandy för damer säsongen 2007/2008. Serien bestod av de tolv främsta lagen från Elitserien 2006/2007 samt de två kvalvinnarna från kvalserien 2007. Laget som placerar sig sist i kvalserier åkte ut och laget som kom på 13:e plats fick spela kvalspel i kvalserien 2008.

Det delades ut tre poäng för vinst och ingen poäng vid förlust. Var det oavgjort vid full tid efter tre perioder fick båda lagen en poäng och matchen gick till sudden death. Om matchen avgjordes i sudden death fick det vinnande laget ytterligare en poäng, det vill säga totalt två poäng.

Tabell
Lag 1–8: Till slutspel.Lag 13: Till kvalspel.Lag 14: Nedflyttade.

Slutspel

Kvartsfinal
Rönnby IBK – Endre IF 1–2 i matcher (1–2 sd, 5–4 sd, 3–4 sd)
Pixbo Wallenstam IBK – IBF Falun 2–1 i matcher (6–5, 1–6, 6–3)
Iksu – IBK Dalen 2–0 i matcher (10–2, 2–6)
Balrog B/S IK – KAIS Mora IF 2–1 i matcher (5–2, 5–6 sd, 8–3)

Semifinal
Iksu – Endre IF 2–0 i matcher (7–2, 6–2)
Balrog B/S IK – Pixbo Wallenstam IBK 2–0 i matcher (4–3, 3–2 sd)

Final
Stockholm, Globen (10 906 åskådare), 19 april 2008, kl. 12.30: Balrog B/S IK – Iksu 3–5

Sport i Sverige 2007
Sport i Sverige 2008
2007/2008
Innebandysäsongen 2007/2008
Stadssekreterare

En stadssekreterare är en hög kommunal tjänsteman. Förekommer huvudsakligen i större kommuner och motsvarar kommunsekreterare.

Stadssekreterare har funnits i större städer i Sverige sedan 1600-talet och var ursprungligen en juridiskt utbildad sekreterare vid magistraten underställd borgmästaren. I mindre städer var stadssekreteraren en förtroendeman i protokollförande uppgifter, som samtidigt innehade en annan tjänst i staden. I en del stadssekreterartjänster i Finland ingick uppgiften som notarius publicus.

I Göteborgs stad motsvarades dagens kommunalråd av stadssekreterare fram till år 1966, liksom borgarråden i Stockholm än idag är en motsvarighet för kommunalråd i Stockholms stad.

Se även
Kanslichef

Referenser

Politiska titlar
Tanta

Tanta (, Tantā) är en stad i Nildeltat i norra Egypten, och administrativ huvudort för guvernementet al-Gharbiyya. Staden är uppdelad i två administrativa indelningar, kismer, med totalt cirka en halv miljon invånare.

Källor

Externa länkar

Orter i Al-Gharbiyya (guvernement)
Solo in Soho

Solo in Soho är sångaren Phil Lynotts debutalbum som soloartist. Skivan släpptes den 17 september 1980, då Lynott fortfarande var medlem i Thin Lizzy.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Phil Lynott, om inte annat anges.

 "Dear Miss Lonely Hearts" (Jimmy Bain/Phil Lynott) - 4:11
 "King's Call" – 3:40 (featuring Mark Knopfler gitarr)
 "A Child's Lullaby" – 2:43 
 "Tattoo (Giving It All Up for Love)" – 3:21
 "Solo in Soho" – 4:15 
 "Girls" (Jimmy Bain/Phil Lynott/Brian Robertson) - 4:00
 "Yellow Pearl" (Midge Ure/Phil Lynott) - 4:06
 "Ode to a Black Man" – 4:06 
 "Jamaican Rum" – 2:43 
 "Talk in '79" – 3:00

Medverkande
Phil Lynott - elbas, gitarr, keyboard, Minimoog, vocoder, slagverk, sång
Scott Gorham - gitarr
Gary Moore - gitarr
Snowy White - gitarr
Mark Knopfler - gitarr
Jimmy Bain - piano, synth, minimoog
Midge Ure - synth, minimoog
Jerome Rimson - elbas
Fiachra Trench - stråkinstrument
Billy Curie - synth
Brian Downey - trummor, slagverk
Bob Benberg - trummor, slagverk
Tony Charles - oljefat
Andy Duncan - slagverk
Huey Lewis - munspel

Musikalbum 1980
Zifta

Zifta (arabiska: زفتى) (alternativ stavning Zefta, arabiska Ziftā) är en av de största städerna i guvernementet al-Gharbiyya i Egypten. Folkmängden uppgår till cirka 115 000 invånare. Zifta ligger i nildeltat.

Källor

Orter i Al-Gharbiyya (guvernement)
Italiens Grand Prix 1965

Italiens Grand Prix 1965 var det åttonde av tio lopp ingående i formel 1-VM 1965.

Resultat 
 Jackie Stewart, BRM, 9 poäng 
 Graham Hill, BRM, 6
 Dan Gurney, Brabham-Climax, 4
 Lorenzo Bandini, Ferrari, 3
 Bruce McLaren, Cooper-Climax, 2
 Richard Attwood, Reg Parnell (Lotus-BRM), 1 
 Joakim Bonnier, R R C Walker (Brabham-Climax) 
 Jochen Rindt, Cooper-Climax 
 Innes Ireland, Reg Parnell (Lotus-BRM)
 Jim Clark, Lotus-Climax (varv 63, bränslepump) 
 Mike Spence, Lotus-Climax (62, generator) 
 Nino Vaccarella, Ferrari (58, motor) 
 Roberto Bussinello, Scuderia Centro Sud (BRM) (58, oljetryck) 
 Richie Ginther, Honda (56, tändning)

Förare som bröt loppet
 Denny Hulme, Brabham-Climax (varv 46, upphängning) 
 Frank Gardner, John Willment Automobiles (Brabham-BRM) (45, motor) 
 Jo Siffert, R R C Walker (Brabham-BRM) (43, växellåda) 
 Giacomo Russo, Lotus-Climax (37, växellåda) 
 John Surtees, Ferrari (34, koppling)
 Ronnie Bucknum, Honda (27, tändning)
 Masten Gregory, Scuderia Centro Sud (BRM) (22, växellåda) 
 Giancarlo Baghetti, Brabham-Climax (12, motor) 
 Giorgio Bassi, Scuderia Centro Sud (BRM) (8, motor)

Noteringar 
 Jackie Stewarts första F1-vinst.
 Giorgio Bassis första och enda F1-lopp.

VM-ställning

Källor 

 

1965 i Italien
Italiens Grand Prix
Jacob Roggeveen

Jacob Roggeveen, född 1 februari 1659 i Middelburg, Nederländerna, död 31 januari 1729 i Middelburg, var en nederländsk sjöfarare och upptäcktsresande som bland annat upptäckte Påskön.

Roggeveens tidiga liv 
Roggeveen var son till matematikern Arend Roggeveen. Han tog examen som juris doktor och reste senare till Sydostasien 1703, där han 1707 blev medlem (Raadsheer van Justitie) i högsta domstolen i Batavia (nuvarande Jakarta) i Holländska Östindien. 1715 återvände han till Middelburg, där han försökte uppbringa medel för en upptäcktsfärd att finna Terra Australis efter sin fars teorier. 1721 fick han slutligen medel av West-Indische Compagnie - WIC (Nederländska Västindiska Kompaniet).

Expeditionen till Stilla Havet 

Roggeveen lämnade Amsterdam den 1 augusti 1721 med en konvoj om tre fartyg, "Arend", "Thienhoven" och "Afrikaansche Galey" och 260 man.

Expeditionen korsade Atlanten mot Falklandsöarna, rundade Kap Horn och nådde så Stilla havet. Roggeveen besökte Juan Fernández-öarna och upptäckte på påskdagen den 5 april 1722 Rapa Nui som han döpte till Påskön (han rapporterade då att han såg 2-3 000 invånare). Därefter seglade Roggeveen vidare till Tuamotuöarna, där "Afrikaansche Galey" förliste. Via Sällskapsöarna styrde han sedan mot Nya Guinea och upptäckte en rad öar bland Samoaöarna, däribland Tutuila och Upolu, och nådde Batavia den 10 december 1722. Vid ankomsten till Batavia blev Roggeveen arresterad och fartygen beslagtagna för brott mot Vereenigde Oostindische Compagnie - VOC (Nederländska Ostindiska Kompaniet) handelsmonopol i området. Efter en rättegång blev Roggeveen frikänd och kompenserad och 1723 återvände han med återstoden av sitt manskap till Nederländerna.

Eftermäle 
Roggeveen skildrade världsomseglingen i sina dagböcker som senare återfanns i Middelburg och utgavs postumt 1770 av Alexander Dalrymple i London.

Källhänvisningar

 Sharpe, Andrew (edited): The Journal of Jacob Roggeveen, Oxford University Press (1970)
 Roggeveen, Jacob i Nordisk familjebok

Externa länkar 
 om Jacob Roggeveen
 om Jacob Roggeveens resa

Födda 1659
Avlidna 1729
Nederländska upptäcktsresande
Världsomseglare
Män
Upptäcktsresande under 1700-talet