kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Peter Rørdam

Peter Rørdam, född den 6 maj 1806, död den 18 september 1883, var en dansk präst, bror till Hans Christian Rørdam.

Rørdam avlade teologisk examen 1829 och deltog verksamt i styrelsen av Köpenhamns asyler; han kom därigenom i nära  vänskapsförbindelse med drottning Karolina Amalia av Augustenborg, ett förhållande, som varade till hennes död. 1841 blev han kyrkoherde i Mern (Sydsjälland) och förflyttades 1856 till Lyngby samt tjänstgjorde 1864 som fältpräst. 

Han utmärkte sig för sin egendomliga vältalighet och var redan tidigt en av grundtvigianismens främsta representanter. Med skärpa  varnade han sina kyrkliga meningsfränder för en  allians med politiska vänstern som en kurtis med "talmajestätet". Han utgav 24 feltprædikener (1864), en samling predikningar (1879) och Kirkelige lejlighedstaler (1880).

Litteratur
 Holger Frederik Rørdam, Peter Rørdam. Blade af hans levnedsbog og brevvexling, 1-3 (1891-95)
 Morten Pontoppidan, Peter Rørdam. En dansk præst (1898)

Källor
 

Födda 1806
Avlidna 1883

Danska präster
Män
Buenosairestetra

Buenosairestetra (Hyphessobrycon anisitsi), även kallad norsk flaggtetra,  är en fisk i familjen laxkarpar som naturligt förekommer i Argentina. Denna fisk har en stor härdighet inom vattenkemin och accepterar alla fodertyper. Fisken finns inte bara i Argentina utan också i Brasilien, Uruguay och Paraguay i avrinningsområdet av Paranáfloden och Uruguayfloden. Längden har kommit upp till 13 cm men vanligen 7-8 cm. 

I naturen äter arten vattenlevande maskar, insekter, kräftdjur och växtdelar.

Buenosairestetran som akvariefisk
Fisken och ömtåliga växter funkar inte i samma akvarium, och aggression från större fiskar funkar inte heller tillsammans.
Den trivs i aningen större akvarium där öppna ytor och vegetation är viktigt. Denna fisk har spännvidd på 18-28 grader vilket är stort för att vara akvariefisk. Denna fisk är också något större än de flesta andra tetror. Även om denna fisk klarar en stor variation i vattnekemin så bör vattnet vara syresatt och av god kvalité. Denna fisk har en stor förkärlek till sina ägg och dessa kläcks efter en dag (20 till 24 timmar). Denna fisk rekommenderas för nybörjare.

Referenser 

Laxkarpar
Tetror
Akvariefiskar
Hans Christian Rørdam

Hans Christian Rørdam, född den 18 mars 1803, död den 21 september 1869, var en dansk präst. Han var måg till Wolf Frederik Engelbreth, far till Holger och Thomas Skat Rørdam samt bror till Peter Rørdam.

Rørdam, som blev teologie kandidat 1824 och doktor 1839, var från 1829 kyrkoherde och verkade som sådan i Hammer (Sydsjälland) sedan 1850. Han utgav S:t Matthäus' evangelium udlagt og forklaret (1838) samt skrifter både mot katolicismen och mormonismen, deltog ivrigt i meningsutbytet om kyrkliga frågor och var ledamot av de två stora kyrkokommissionerna 1854 och 1868, varvid han framlade viktiga reformförslag.

Källor

Noter

Präster i Danska folkkyrkan
Danska präster under 1800-talet
Födda 1803
Avlidna 1869
Män
Ugglan
Georg Bernhard

Georg Bernhard, född 20 oktober 1875 och död 10 februari 1944, var en tysk nationalekonom och journalist.

Bernhard medverkade i ett flertal tidningar som Maximilian Hardens Die Zukunft 1901–1903, och grundade 1904 den ekonomiska veckotidskriften Plutus och blev 1913 chefredaktör för Vossische Zeitung, där hans politiska artiklar från första världskriget väckte stor uppmärksamhet. 1928 blev Bernhard hedersprofessor vid handelshögskolan i Berlin och invaldes samma år i riksdagen av demokratiska partiet. Bernhard ville göra näringslivet oberoende av staten genom att organisera de olika yrkesgrupperna i självständiga skatteförbund. Bland hans skrifter märks Der Verkehr in Weltpapieren (1903), Geld und Kredit (1903), Übergangswirtschaft (1918), Die Steuergemeinschaft (1921), Wirtschaftsparlamente (1923) samt Beamte und Republik (1925).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Tyska journalister
Tyska författare
Födda 1875
Avlidna 1944
Män
Duodesformat

Duodesformat eller duodes, ibland skrivet 12:o, är en storleksbeteckning använd på framförallt böcker tryckta före eller under 1800-talets första hälft. Beteckningen duodes är egentligen en teknisk term och inte en storleksangivelse. Den innebär att varje pappersark som används vid tryckningen viks så att det bildar tolv blad i den färdiga boken. Men eftersom papper under denna tid framställdes för hand och i en och samma standardstorlek, är böcker i duodesformat ungefärligen lika stora. Modern definition på duodes (med modern pappersstorlek) är mindre än 16 cm hög. Storleken är mindre än en modern svensk pocketbok.

Se även
oktavformat, 16–25 cm höjd
kvarto, 26–35 cm höjd
folio, över 35 cm höjd

Källor

Svenska Antikvariatföreningens ordlista

Boktryckning
Gingers dagbok

Gingers dagbok () är en amerikansk animerad TV-serie som hade premiär på Nickelodeon i oktober 2000. Serien handlar främst om högstadieeleven Ginger Foutley som tillsammans med sina vänner kämpar för att komma in i skolans innegäng. Serien uppmärksammades för den starka handlingen, karaktärsutvecklingen och det faktum att karaktärerna oftast bytte kläder varje gång en ny dag kom, vilket är ovanligt i en tecknad serie.

TV-serien utspelar sig i den fiktiva staden "Sheltered Shrubs", belägen i Connecticut.

Handling
Serien handlar främst om hur tonårstjejen Ginger Foutley och hennes tre vänner Darren Patterson, Dodie Bishop och Macie Lightfoot alla försöker att höja sin status från att vara skolans nördar till att tillhöra skolans innegäng. Som tur är för Ginger, så har skolans mest populära tjej, Courtney Gripling, ett gott öga för henne vilket gör att Courtney ofta inkluderar Ginger i hennes sociala aktiviteter. Dock så känner sig Courtneys bästa vän, Miranda Killgallen, ofta hotad av Ginger vilket gör att Miranda är villig att gå hur långt som helst för att inte Ginger ska ta hennes plats som Courtneys högra hand vilket ofta skapar stora problem för Ginger. Ginger brukar alltid dokumentera allting som händer i hennes liv i hennes dagbok. Ginger bor i ett hus med sin mamma och lillebror Carl. Carl umgås flitigt med Dodies lillebror Robert-Joseph ("Hoodsey") Bishop och de två hittar alltid på väldigt ovanliga saker att göra. Hennes mamma, Louis, finns alltid där för Ginger vad som än händer.

Ledmotiv 
Ledmotivet till serien ''I'm in Between'' skrevs av amerikanska rapparen Ray Raymond. I USA spelades låten först in av Melissa Disney, som gjorde rösten till Ginger, men ersattes innan premiär i originallandet USA av sångerskan Cree Summer. Den versionen av låten användes ända till mitten av första säsongen då ett tredje ledmotiv, den gången sjungen av R&B-sångerskan Macy Gray, skulle användas till seriens slut. För den brittiska versionen av serien användas de första två versionerna av Melissa Disney och Cree Summer för de första två säsongerna, medan säsong tre sjöngs av Macy Gray. Internationellt är Macy Grays version mest använd och känd.

Seriens huvudkaraktärer

 Ginger Foutley
 Carl Foutley
 Lois Foutley
 Deirdre Hortense "Dodie" Bishop
 Macie Lightfoot
 Darren Patterson
 Robert Joseph "Hoodsey" Bishop
 Courtney Claire Gripling
 Miranda Killgallen
 Blake Sophia Gripling

Källor

Amerikanska animerade TV-serier från 2000-talet
TV-serier som utspelar sig i Connecticut
TV-seriestarter 2000
TV-serieavslutningar 2009
TV-program i Nickelodeon
Ågestabron

Ågestabron är en bro över sjön Magelungen på gränsen mellan Stockholms kommun och Huddinge kommun. Ungefär halva bron ligger i Stockholm och andra halvan i Huddinge. På Stockholmssidan börjar bron i Farsta strand och sträcker sig till Ågesta på Huddingesidan. Ännu på 1970-talet gick Ågestavägen över bron och slutade i norr vid Nynäsvägen. Den delen namnändrades på 1980-talet till Ågesta broväg.

Historik

En stadsplan för nuvarande Ågestabron upprättades 1969 av Stockholms kommun för norra delen och av Huddinge kommun för södra delen. Stadsplanen vann laga kraft i februari 1971. Efter några års byggtid invigdes den nya bron i oktober 1974. Namnet härrör från Ågesta gård. Tidigare fanns där en träbro som byggdes 1924 och bekostades av Lennart Hellstedt, dåvarande ägare till Ågesta. Bron var smal och tillät bara enkelriktad samt trafikljusreglerad motortrafik med maximal 20 km/h. Den äldsta bron var en flottbro för gående som syns på ett vykort från 1918. Den hade en öppningsbar mittdel där gränsen mellan Huddinge socken och Brännkyrka socken gick. 

Nuvarande bron är en betongkonstruktion som vilar på sex breda pelare och har en längd av 200 meter. Brospannet är utfört som en lådbalk i efterspänd betong. Den gamla träbron sprängdes med dynamit och ligger kvar på sjöbotten öster om den nuvarande.

På Huddingesidan, direkt intill östra sidan av brofästet ligger Brostugan även kallad Färjsundet, som var ett torp under Ågesta gård och känt sedan 1689. Vid den tiden fanns ingen bro över Magelungen utan en färja med ett färjeställe där torparen samtidigt var färjkarl. I Brostugan bedrevs även krogrörelse. När flottbron kom till (med en öppningsbar del i mitten) fick torparen på Brostugan ta upp bropengar. Brostugan är fortfarande kvar med sitt tak i höjd med brobanan.

Bilder

Se även
 Farstanäsbron (Militärbron) för enbart gång- och cykeltrafik över Magelungen.

Källor
 
 Torp och gårdar i Huddinge.

Noter

Externa länkar

Broar i Stockholm
Byggnader och anläggningar i Huddinge kommun
Broar invigda 1974
Sergej Solovjov

Se även språk- och litteraturvetaren Sergej Vasiljevitj Solovjov.

Sergej Michajlovitj Solovjov (ryska: Сергей Михайлович Соловьёв), född 17 maj (gamla stilen: 5 maj) 1820 i Moskva, död 16 oktober (gamla stilen: 4 oktober) 1879, var en rysk historiker, far till Vsevolod och Vladimir Solovjov.

Asteroiden 4622 Solovjova är uppkallad efter honom.

Solovjov, som var prästson, studerade vid Moskvauniversitetet 1838–1842 för Michail Pogodin och Timofej Granovskij, sedan vid utländska universitet som informator för en greve Stroganov och blev 1847 filosofie doktor och professor i historia vid Moskvauniversitetet efter de båda historiska avhandlingarna Ob otnosjenijach Novgoroda k velikim knjaziam och Istorija otnosjenij mezjdu russkimi knjaziami Rjurikova doma. 

Som universitetets rektor uppträdde Solovjov med kraft för den vetenskapliga forskningens frihet och för universitetets autonomi. Ursprungligen tillhörde han det slavofila lägret, men kände sig sedan mer dragen till zapadnikerna ("de västerländska"), trots att han alltjämt delade slavofilernas religiösa uppfattning och tro på det ryska folkets historiska mission samt på autokrati i förbund med folkets bästa krafter. 

Solovjovs främsta verk är Istorija Rossii (29 delar, 1851–1879). I motsats till Nikolaj Karamzins uppfattning av historien som en framställning av monarkernas handlingar och ändringarna i statsformerna såg Solovjov historiens uppgift i att förklara de historiska tilldragelserna, finna deras inre samband och söka grundidén i det ryska folkets liv. Hans arbete, där ett stort material är samlat, är en verkligt nationell historia, som visar gången av den ryska autokratin och det ryska folkets utveckling från äldsta tider i politiskt, religiöst och kulturellt avseende. 

Till Solovjovs beståndande förtjänster räknas särskilt hans uppdelning av Rysslands historiska perioder, hans betonande av de territoriella inflytandena på det ryska folkets historia (bland annat etnografi och klimat), den ryska kolonisationens karaktär, förringandet av det mongoliska okets politiska betydelse, innebörden av Ivan den Förskräckliges kamp med bojarerna och av Peter den storeIs reformer och sambandet mellan perioderna före och efter Peter den store. 

Solovjovs historia (sista upplagan 1897 i sju delar) sträcker sig till 1774, men som ett slags komplement utkom Istorija padenija Polsji ("Polens undergång", 1863) och Imperator Aleksandr I. Politika. Diplomatija (1877). Dessutom skrev han två historiska läroböcker, som kom i flera upplagor, utgav i bokform sina föreläsningar om Peter den store (1872) och författade flera monografier, Pisateli russkoj istorii XVIII v. samt ett par studier i allmän historia (Nabljudenija nad istoritjeskoj zjiznju narodov och Kurs novoj istorii).

Källor

Noter

 

Ryska historiker
Ryska professorer
Personer i Ryssland under 1800-talet
Forskare från Moskva
Födda 1820
Avlidna 1879
Män
Ugglan
Arksignatur

Arksignatur kallas den bokstavs- och sifferkombination som finns tryckt längst ner på sidan i äldre böcker. Arksignaturen var till för att ge bokbindaren ledning om hur tryckarken skulle vikas och i vilken ordning de skulle bindas. Fram till 1800-talets första hälft trycktes alla böcker för hand, och arksignaturerna var i normalfallet alfabetets bokstäver A–Z följda av en romersk siffra. När boktryckeri och bokbinderi började utföras med hjälp av maskiner utarbetades andra typer av arksignaturer, vanligen ett löpnummer med vanliga arabiska siffror. Arksignaturer blev onödiga genom nya tryckprocesser under 1900-talets sista decennier. 

I hanteringen av äldre böcker inom den bibliografiska vetenskapen samt på antikvariat och bibliotek används arksignaturerna fortfarande när man vill påvisa hur en bok är uppbyggd.

Källor
 Svenska Antikvariatföreningens ordlista

Se även 
 Bokbinderi

Boktryckning
Bokbinderi

fr:Signature#Signature de la feuille
Ludwig Bernhard

Ludwig Bernhard, född 4 juli 1875 i Berlin, död där 16 januari 1935, var en tysk nationalekonom.

Bernhard studerade i München och Berlin samt blev juris doktor 1902 och privatdocent i Berlin 1903. Han blev professor i statsvetenskap och nationalekonomi i Posen 1904, ordinarie professor i Greifswald 1906 och i Kiel 1907. Han återkom 1909 som ordinarie professor i statsvetenskap till Berlins universitet, där hans utnämning gav upphov till en bitter akademisk strid, ur vilken han dock gick segrande. Hans specialområde var de moderna, på matematisk-tekniska principer byggda avlöningsformerna och den till deras teoretiska utveckling och praktiska genomförande knutna socialpolitiken. 

Bernhard utgav ett stort antal socialpolitiska och löneteoretiska skrifter, av vilka kan nämnas Die Lohnsysteme in der deutschen Holz- und Metallindustrie (1898), Die Enstehung und Entwicklung der Gedingeordnungen im deutschen Bergrecht (1902), Die Akkordarbeit in Deutschland (1903), den socialpolitiskt betydelsefulla Handbuch der Lohnungsmethoden (1906), den starkt oppositionella stridsskriften Das polnische Gemeinwesen im preußischen Staat. Die Polenfrage (1907), Die Zukunft der Sozialpolitik (1912), Unerwünschte Folgen der deutschen Sozialpolitik (1912) och Das System Mussolini (1924).

Källor 
Humboldt-Universität zu Berlin: Bernhard, Ludwig

Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar 
 
  

Tyska nationalekonomer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Greifswalds universitet
Personer verksamma vid Kiels universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Födda 1875
Avlidna 1935
Män
Salmonsens
Svensk uppslagsbok
Goo Ha-ra

Goo Ha-ra (hangul: 구하라), även känd under artistnamnet Hara, född 13 januari 1991 i Gwangju, död 24 november 2019 i Seoul, var en sydkoreansk sångerska och skådespelare.

Hon var tidigare medlem i den sydkoreanska tjejgruppen Kara från att hon gick med gruppen 2008 till det att den upplöstes 2016. Hara släppte sitt solo-debutalbum Alohara (Can You Feel It?) den 14 juli 2015.

Den 24 november 2019 påträffades Goo Ha-ra död i sin bostad i Cheongdam-dong. Hon hade begått självmord.

Diskografi

Album

Singlar

Filmografi

TV-drama

Källor

Noter

Webbkällor
Artistinformation och diskografi på MelOn

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1991
Avlidna 2019
Sydkoreanska sångare
Sydkoreanska skådespelare
Personer från Gwangju
WP:Projekt Korea
Sångare som begått självmord
Associationsexemplar

Associationsexemplar kallas i den antikvariska bokhandeln en bok eller annan trycksak där en dedikation, handskrivna rättelser, tillägg, exlibris, bilagda brev eller annat visar på en anknytning till en känd eller i sammanhanget betydande person, exempelvis en vän till bokens författare. 

Associationsexemplar kan i ett antikvariat betinga mångdubbla priset jämfört med ett "normalexemplar".

Källor

Svenska Antikvariatföreningens ordlista

Antikvariat
Long Beach, Washington

Halvön Long Beach Peninsula ligger vid Stilla havskusten, på norra sidan av Columbiaflodens mynning i Pacific County, Washington State, USA. Halvön stoltserar med USA:s längsta sandstrand - 45 km lång.  Long Beach är också namnet på en av halvöns städer.

Historia
Long Beachs ursprungsbefolkning är Chinookindianerna (eng:Chinookan), en bofast indianstam som levt på halvön i oräkneliga sekler och som ägnade sig åt handel och ostronfiske. De första vita amerikaner som anlände var två forskningsresande, Lewis och Clark. De var utsända av Förenta Staternas regering för att undersöka om Missourifloden ledde till Stilla havet. 1803 nådde de Stilla havskusten och Long Beach. 1851 skrevs ett avtal mellan de vita nybyggarna och indianerna. Avtalet blev dock inte ratificerat av kongressen i Washington DC och Chinookindianerna väntar ännu på att bli erkända av den federala regeringen.

De nybyggare och pionjärer som kom efter Lewis och Clark fick av Indianhövdingen Nahcati (1826-1864) kunskap om den rika förekomsten av ostron. Nybyggarna började fiska ostron i stor skala och sålde dem med god vinst i San Francisco. Därpå växte flera näringar fram; ett varv byggdes i Ilwaco och 1889 anlades en smalspårig järnväg mellan Ilwaco och Nahcotta. Järnvägen var i bruk till 1930 då biltransporten tog över.

I dag är öns största näringar turism, tranbärsodling och ostronodling.

Städer och samhällen
Long Beach, är halvöns huvudort med butiker, restauranger, golfbana, hästuthyrning, gocartbana m.m.
Oysterville, som anlades 1854 på halvöns östra sida mot den ostronrika havsviken Willapa Bay, är i dag ett kulturhistoriskt minnesmärke. (se länk nedan)
Nahcotta, ligger vid en stor ostronhamn på halvöns östra sida  söder om Oysterville..
Ilwaco, ligger på halvöns södra kust vid Columbiafloden.

Bilder

Referenser

Externa länkar 
Columbia Pacific Heritage Museum, Ilwaco
Espy Foundation, Oysterville

Orter i Washington
Pacific County
Sovjetunionens väpnade styrkor

Sovjetunionens väpnade styrkor avser de samlade väpnade styrkorna hos Ryska SFSR mellan 1917 och 1922 och Sovjetunionen och Ryssland mellan 1922 och 25 december 1993. 1925 bestod den av fyra grenar: Röda Armen, flygvapnet, flottan och OGPU. Senare gjordes OGPU fristående för att 1934 införlivas i NKVD. NKVS:s och senare MVDs inrikestrupper och gränstrupper räknades till de väpnade styrkorna även om de inte kontrollerades av försvarsministeriet. 1948 bildades den särskilda luftförsvarstyrkan Vojska PVO. 1960 tillkom de strategiska rakettrupperna.

Sovjetunionens militär
Abd al-Ila'h

Abd al-Ilah, född 14 november 1913 och död 14 juli 1958, var en irakisk kronprins. Han var prinsregent 1939-1953.

Han var son till Ali ibn Hussein av Hijaz och bror till Aliya bint Ali. Han var 1939-53 förmyndarregent för sin kusins och systers son Faisal II av Irak och därefter kronprins. Han var probrittisk och betraktades av nationalisterna i Irak som konservativ och alltför följsam mot Storbritannien, och mördades i samband med statskuppen 1958 (även kallad 14 julirevolutionen).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter 

Iraks regenter
Kungligheter som blivit mördade
Födda 1913
Avlidna 1958
Män
Storkorset av Hederslegionen
Abd Allah ibn al-Zubayr

Abd Allah ibn al-Zubayr, född 624 och död 692, var en arabisk ledare för ett uppror mot umayyaddynastin.

Abd Allah ibn al-Zubayr deltog tidigt i flera av krigstågen under islams expansiva period. 651 erhöll han kalifen Usman ibn Affans uppdrag att medverka till att en officiell korantext sammanställdes. Som motståndare till de umayyadiska härskarna tvingades han 680 att fly till Mekka, där han samlade en upprorsarmé. Han dödades 692 under kalif Abd al-Maliks angrepp på staden.

Referenser

Källhänvisningar

Källor 
 Nationalencykopedin, CD-utgåvan 2000

Personer i Umayyadkalifatet
Födda 624
Avlidna 692
Män
Personer från Medina
Guldsnitt

Guldsnitt eller förgyllt snitt kallas det när bokbindaren har använt bladguld för att förgylla bokblockets sidor, alltså inlagans papperskanter. Guldsnittet anbringas vanligen antingen på det övre snittet eller runt alla tre, så kallat "helt guldsnitt".

Bokbinderi
Muhammad Abd-al Muttalib

Muhammad Abd-al Muttalib, född 1879, död 1931, var en egyptisk författare.

Abd-al Muttalib kallades ofta "beduinpoeten", eftersom han ofta i sin poesi präglades av gammalarabisk diktning. Hans diktning behandlade gärna arabernas äldre kultur, kärleken, den religiösa mystiken och samtidens nationalism. Som dramatiker använde han ofta historiska motiv.

Källor 
 Nationalencykopedin, CD-utgåvan 2000

Egyptiska författare
Födda 1879
Avlidna 1931
Män
Arabiskspråkiga författare
Arabiskspråkiga poeter
Egyptiska dramatiker
The Good, the Bad & the Queen

The Good, the Bad & the Queen var en brittisk supergrupp bestående av Damon Albarn (Blur, Gorillaz), Paul Simonon (The Clash), Simon Tong (The Verve) och Tony Allen (Afrobeat). Bandet släppte 2007 debutalbumet The Good, the Bad & the Queen. 2018 släpptes uppföljaren Merrie Land.

Medlemmar
Damon Albarn (född 23 mars 1968 i London) – sång, keyboard
Paul Simonon (född Paul Gustave Simonon 15 december 1955 i London) – basgitarr, sång
Simon Tong (född 9 juli 1972 i Farnworth, Lancashire) – gitarr
Tony Allen (född Tony Oladipo Allen 12 augusti 1940 i Lagos, Nigeria) – trummor

Diskografi
Album
2007 – The Good, The Bad & The Queen
2018 – Merrie Land

EPs
2007 – Green Fields
2007 – Live From SoHo (iTunes EP) 

Singlar
2006 – "Herculean" / "Back In The Day" / "Mr Whippy" (Maxi-singel)
2007 – "Kingdom Of Doom" / "Hallsands Waltz (Sketches Of Devon)" / "The Bunting Song (Live At The Tabernacle)" (Maxi-singel)
2018 – "Merrie Land"
2018 – "Gun To The Head"

Externa länkar

The Good, the Bad & the Queen
Diskografi på Discogs

Brittiska musikgrupper
Supergrupper
Gefle IF:s sluttabeller

Här redovisas Gefle IF:s färdigspelade fotbollsserier genom tiderna publiceras.

Division III Södra Norrland 1954-1955 - slut sö 12 juni 1955

Division III Södra Norrland 1960 - slut sö 16 okt 1960

Division IV Gästrikland 1961 - slut sö 8 okt 1961

Division III Norra Svealand 1962 - slut sö 14 okt 1962

Division III Norra Svealand 1967 - slut sö 22 okt 1967

Division III Södra Norrland 1970 - slut sö 4 okt 1970

Division III Södra Norrland 1977 - slut sö 25 sep 1977

Division III Södra Norrland 1978 - slut sö 24 sep 1978

Gefle IF
Sluttabeller
Slaget vid Liegnitz

För slaget under trettioåriga kriget, se slaget vid Liegnitz (1634), för slaget under sjuårskriget, se slaget vid Liegnitz (1760), för slaget under sjätte koalitionskriget, se slaget vid Liegnitz (1813).

Slaget vid Liegnitz var ett slag mellan mongoliska och polsk-tyska trupper vid Legnickie Pole, omkring 10 kilometer sydost om Liegnitz (nuvarande Legnica) i sydvästra Polen.

1241 ledde Tsubotai en massiv mongolisk invasion i Centraleuropa. En del av hans armé drog fram genom Polen.

Vid Liegnitz mötte den en här av tyskar, polacker och trupper ur Tyska orden. Mongolhärens bågskyttar drev en del av den förenade hären på flykten med en skur av pilar, varpå de mongoliska lansiärerna brakade samman med de mer kraftigt bepansrade kristna riddarna. Mongolerna vek tillbaka för riddarnas första chock men vände sedan hastigt om och omringade dem. 

Mongolerna gick ur striden som segrare, men förlusterna var svåra, och efter segern vände hären åter mot Asien.

Källor 
 Grant, R. G.: Slag: Historiens slagfält, Bonniers, Stockholm 2006,

Externa länkar 

Liegnitz
Liegnitz
Liegnitz
1241
Polen under 1200-talet