kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gabriel Wallin

Thorsten Olof Gabriel Wallin, född den 14 oktober 1981 i Enhörna, svensk friidrottare (spjutkastare). 

Wallin är uppvuxen i Enhörna men tävlar för Södertälje IF. Han har studerat i USA (Boise State University) där han lyckades med bedriften att bli dubbel NCAA-mästare i sin gren 2004 samt 2005. Förutom detta kan nämnas att han kom tvåa i Europacupen (first league) 2005 på 80,31m.

Karriär 

Vid U23-EM i Bydgoszcz, Polen år 2003 deltog Wallin men slogs ut i kvalet med 68,30.

Wallin representerade Sverige i VM i Helsingfors 2005 men en ryggskada stoppade honom redan i kvalet den gången. VM i Osaka 2007 och VM i Daegu 2011 blev hans andra och tredje VM, även dessa gånger slogs han ut i kvalet. Vid EM i Barcelona 2010 slogs han ut i kvalet. 2011 var han Sveriges spjutdeltagare på Europacupen för lag (Super League) på Stockholms stadion där han slutade tvåa på det då nya personliga rekordet 80,88. Vid Folksam GP i Göteborg 2012 ökade Gabriel sitt personliga rekord ytterligare då han kastade 81,45. Ett rekord som han 2013, vid Hässelbys Jubileumsspel, för tredje året i rad förbättrade då han kastade 83,23. Det gör att han för närvarande (september 2016) är den 6:e bästa svensken genom tiderna med de nya spjuten efter 1985.

Vid EM i Helsingfors 2012 kom han till sin första mästerskapsfinal. Där slutade han åtta. Wallin deltog även i VM i Moskva 2013, men blev utslagen i försöken med 74,66. Vid EM i Zürich 2014 slogs han ut i kvalet efter att ha kastat 73,16. 2016 deltog han vid EM i Amsterdam men slogs ut i kvalet med ett längsta kast på 76,00.

Utmärkelser 
Gabriel Wallin belönades 2012 med Stora grabbars och tjejers märke nr 519.

Gabriel Wallin valdes in i Boise State University - Athletics Hall of Fame

Resultat 1995-2017 

1995	44,10 (600g)
1996	54,24 (600g)
1997	48,04 (800g) / 56,44 (600g)		
1998	58,15		
1999	67,10		
2000	64,52		
2001	69,88		
2002	73,98		
2003	72,33		
2004	80,71
2005	80,31		
2006	 Skadad		
2007	78,97		
2008	74,62		
2009	79,69		
2010	78,31		
2011	80,88
2012	81,45
2013	83,23
2014	77,88
2015	79,16
2016	82,81
2017	82,01

Personliga rekord 

Spjut – 83,23 (Hässelby 25 juni 2013)

Källor

Noter

Tryckta källor 

Födda 1981
Svenska mästare i spjutkastning
Män
Levande personer
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Personer från Södertälje kommun
Alumner från Boise State University
Vagabond (musikalbum)

Vagabond är ett studioalbum av det svenska dansbandet Lasse Stefanz, släppt 27 juni 2007. Det blev albumetta i Sverige. Under svenska dansbandsveckan 2008 i Malung fick tilldelades albumet utmärkelsen Guldklaven som Årets album inom dansbandsgenren.

Låtlista 
På egna vägar
Ingenting kan vara bättre
I varje andetag
Ingenting är glömt
Little Honda
Innan livet försvinner (duett med Anne Nördsti)
Jag kan se i dina ögon
It's Only Make Believe
Big Love
Tårar från himlen
Någon att älska
Vänd dig inte bort
Vill du bli min
Ta den tid du behöver

Listplaceringar

Listföljd

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Information i Svensk mediedatabas.

Album av Lasse Stefanz
Album utgivna på Warner Music Sweden
Guldklavenvinnare
Musikalbum 2007
Flerspråkiga musikalbum
Europeiska cupvinnarcupen i fotboll 1996/1997

Europeiska cupvinnarcupen i fotboll 1996/1997 vanns av Barcelona från Spanien efter en finalvinst över Paris Saint-GermainC från Frankrike. Detta var fjärde gången Barcelona vann turneringen.

Kvalomgång

Inledande omgångar

Första omgången

Andra omgången

Slutspel

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Winners' Cup Resultat på Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation 

1996 i Europa
1997 i Europa
Fotbollssäsongen 1996/1997
1996/1997
Horatio Southgate

Horatio Southgate, född 5 juli 1812 och död 11 april 1894, var en amerikansk anglikansk präst. Han kom ursprungligen från Kongregationalistkyrkan, men 1834 blev han medlem i Amerikanska Episkopalkyrkan och blev utnämnd till kyrkans högre prästgrad (priest till skillnad från deacon) i denna församling 1839.

I oktober 1844 skickades Southgate ut för att missionera, som ansvarig för missionen och kyrkans verksamhet i det Osmanska riket. Han tillbringade flera år på resande fot i nuvarande Turkiet, Iran och Irak samt andra delar av Mellanöstern. Hans kontakter med andra kristna kyrkor i området, såsom den syrisk-ortodoxa kyrkan, nestorianism och assyriska kyrkor, fick dessa att ovanligt tidigt skapa relationer till den amerikanska episkopalkyrkan. Southgate fick sällskap av andra präster från episkopalkyrkan, däribland Samuel Penny, och blev inblandad i kontroverser med andra anglo-amerikanska missionsgrupper i området. 

1849 återvände Southgate till USA. Han tjänstgjorde som församlingspräst i Saint Luke's Church i Portland från 1850 till 1851, i Church of the Advent i Boston från 1852 till 1858, och 1858 till 1872 i Zion Church i New York, där han bodde tills han dog.

Bibliografi
 Narrative of a Tour through Armenia, Kurdistan, Persia, and Mesopotamia (två volymer, New York, 1840)
 Narrative of a Visit to the Syrian (Jacobite) Church of Mesopotamia (1844)
 A Treatise on the Antiquity, Doctrine, Ministry, and Worship of the Anglican Church (på grekiska, Konstantinopel, 1849)
 Practical Directions for the Observance of Lent (New York, 1850)
 The War in the East (London, 1855)
 Parochial Sermons (1859)
 The Cross above the Crescent, a Romance of Constantinople (Philadelphia, 1877)

Externa länkar 
Southgates skrifter, på Project Canterbury

Födda 1812
Avlidna 1894
Amerikanska präster under 1800-talet
Anglikanska kyrkogemenskapen
Southgate, Horatio
Gene Anthony Ray

Gene Anthony Ray, egentligen Eugene Anthony Ray, född 24 maj 1962 i Harlem i New York, död 14 november 2003 i New York, var en amerikansk dansare och skådespelare, främst känd för sin roll som Leroy Johnson i filmen Fame (1980) och den därefter följande TV-serien med samma namn (1982–1987).

Han föddes i Harlem i New York och påbörjade sin danskarriär på Julia Richmond High School. Sjutton år gammal dansade han upp för Louis Falco som var koreograf i filmen Fame av Alan Parker, som fick upp ögonen för honom, varpå han också fick rollen som Leroy Johnson. I verkliga livet sökte han in till New Yorks High School of The Performing Arts och kom in, för att året därpå hoppa av, på grund av den strikta disciplin som krävdes av honom. Han var perfekt i rollen som Leroy, en kille vars tuffa liv hade färgat av sig på honom, i form av en utåt sett hård, lite ohyfsad kille, men med en stor passion och talang för dans.

1981 gjorde han rollen som Fredag i den franska Robinson Crusoe-TV-filmatiseringen Vendredi ou la Vie sauvage. År 1982 turnerade han i Storbritannien tillsammans med resten av gänget ur Fame. De gav 10 konserter och året därpå visades i USA en dokumentär om turnén.

Efter Fame gjorde han några försök att blåsa nytt liv i sin karriär (bland annat genom uppträdanden i italiensk TV), men utan större framgång.

Han var Hiv-positiv när han 2003 dog av komplikationer av en stroke.

Källor

Noter 

Amerikanska dansare
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Manhattan
Födda 1962
Avlidna 2003
Män
Telemaco Signorini

Telemaco Signorini, född 18 augusti 1835 i Florens, Italien, död 10 februari 1901 i Florens, var en italiensk målare.

Italienska konstnärer
Födda 1835
Avlidna 1901
Män
Vårrulle

Vårrulle (kinesiska 春卷, pinyin: chūnjuǎn) är en kinesisk maträtt som också återfinns i flera närliggande öst- och sydöstasiatiska länder, och som i friterad form är en standardrätt på kinarestauranger utanför Kina. Det går även att köpa frysta friterade vårrullar i livsmedelsaffärer världen över.

Den är i Kina en populär utflyktsrätt men serveras också på en del restauranger. Som namnet antyder är detta i Kina en maträtt som vanligen äts på våren, och då ofta färsk och inte friterad såsom den serveras på kinarestauranger utanför Kina. Fyllningen varierar med det lokala köket och är ibland helt vegetarisk med det för det traditionella kinesiska köket ganska ovanliga inslaget råa finstrimlade grönsaker. Även söta varianter med exempelvis söt röd bönpasta förekommer. Vanligen används fläskkött för de icke-vegetariska vårrullarna och i enstaka fall används lamm med rikliga mängder lök och vitlök för att göra de traditionella rullarna som är vanligast i östra Kina.

Se även 
 Daloon

Mat och dryck i Vietnam
Mat och dryck i Japan
Nationalrätter
Kinesiska maträtter
WP:Projekt Kina
WP:Projekt Japan
Sydkoreanska gisslandramat i Afghanistan 2007

Sydkoreanska gisslandramat i Afghanistan 2007 var ett gisslandrama i Afghanistan som började den torsdagen den 19 juli 2007. Gisslan bestod av 23 protestantiska sydkoreaner som arbetade som missionärer och biståndsarbetare i det krigshärjade Afghanistan. Gisslantagarna är talibanerna. Två i gisslan dödades inledningsvis, 28 augusti kom gisslantagarna överens med Sydkoreas regering om att släppa resten av gisslan. Den 30 augusti 2007 hade alla kvarvarande i gisslan frigivits.

2007 i Afghanistan
Anders Gustaf Björkman

Anders Gustaf Björkman, född 30 maj 1833 i Göteryd, Kronobergs län, död 31 maj 1908 i Groeryd, Hinneryd, var en svensk hemmansägare och riksdagspolitiker.

Björkman var ägare till hemmanet Groeryd i Kronobergs län. Han var även politiker i Lantmannapartiet och Gamla lantmannapartiet och var ledamot av riksdagens andra kammare 1883–1892.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Gamla lantmannapartiet
Personer från Göteryds socken
Födda 1833
Avlidna 1908
Män
Wilhelm Källman

Gustaf Wilhelm Källman, född 1 augusti 1877 i Skara, död 20 maj 1966 i Sundbyberg, var en svensk politiker (socialdemokrat).

Wilhelm Källman var son till hemmansägaren Per Johan Johansson. Efter att ha halvtidsläsande folkskola arbetade han vid jordbruket, innan han som nittonåring tog anställning vid ett tegelbruk och kort därefter slog sig ned i Stockholm. 1898 gick han med i murarnas fackförening och arbetade som murare, förman och verkmästare fram till 1913. Efter att 1900–1902 varit bosatt i Solna, flyttade han 1902 till Sundbyberg, där han gjorde en snabb politisk karriär. Han blev bland annat ledamot av kommunalnämnden 1908 och var dess ordförande 1914–1919, var landstingsman i Stockholms län från 1916 och ordförande vid landstinget 1919 samt 1919 ordförande i Sundbybergs kommunalfullmäktige och var 1920–1927 kommunalkamrer. Källman hade även säte inom landstingets förvaltningsutskott och var ordförande för dess sjukvårdsavdelning. 1946 avslutade han sin verksamhet i landstingsförvaltningen. Källman var ledamot riksdagens andra kammare 1912-1919 för Stockholms läns södra valkrets, men avgick 1919 på grund av den kritik som riktats mot honom som aktieägare i kristidsföretaget AB Svensk Import. Han bemötte kritiken med broschyren Sanningen om Svensk Import och andra affärsföretag (1920). Han var senare åter riksdagsledamot i andra kammaren 1929-1932 för Stockholms läns valkrets och ledamot av första kammaren 1933-1946 för Stockholms läns och Uppsala läns valkrets. Källman var ledamot av bevillningsutskottet 1914–1919 och dess ordförande 1919, ledamot av konstitutionsutskottet 1935–1946 och därutöver av olika tillfälliga och särskilda utskott. 1918–1919 tillhörde han socialdemokratiska riksdagsgruppens förtroenderåd. Han var en framstående expert på kommunalförvaltningens område och anlitades flitigt som föreläsare landet runt i kommunala ämnen. Han var även verksam inom kooperationen och nykterhetsrörelsen, bland annat som ordförande i Sundbybergs handelsförening 1905–1911 och som ledamot av centralstyrelsen för Nykterhetsorden Verdandi 1907–1914. Från 1946 var han bosatt i Norrviken, Sollentuna.

Källor 

Tidens kalender 1933, almanack och uppslagsbok. Stockholm: Victor Pettersons bokindustri A.B., 1932, sid. 142. 
Tidens kalender 1941, almanack och uppslagsbok. Stockholm: Victor Pettersons bokindustri A.B., 1940, sid. 142. 
Sveriges dödbok 1947-2006, (Cd-Rom), Sveriges Släktforskarförbund

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Personer från Skara
Födda 1877
Avlidna 1966
Män
Martin Svensson i Kompersmåla

Nils Johan Martin Svensson (i riksdagen kallad Svensson i Kompersmåla), född 1 september 1871 i Urshults församling, Kronobergs län, död 7 mars 1959 i Almundsryds församling, Kronobergs län, var en svensk politiker (högern).

Svensson var ägare till hemmanet Kompersmåla i Småland. Han var ledamot i landstinget från 1910. Han var ledamot av riksdagens andra kammare 1914–1920 och av första kammaren från 1922.

Källor 
 Tidens kalender 1933, almanack och uppslagsbok. Stockholm: Victor Pettersons bokindustri A.B., 1932, sid. 144.
 Tidens kalender 1941, almanack och uppslagsbok. Stockholm: Victor Pettersons bokindustri A.B., 1940, sid. 144.

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmanna- och borgarpartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Första kammarens nationella parti
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för högern
Födda 1871
Avlidna 1959
Män
Personer från Urshults socken
Lars Borggren

Lars Borggren, född 8 februari 1876 i Maglehems församling, Kristianstads län, död 27 december 1932 i Ängelholms församling, Kristianstads län, var en svensk politiker (socialdemokrat).

Borggren var bageriföreståndare i Ängelholm. Han var ledamot i landstinget från 1910 och ledamot av riksdagens andra kammare 1912–1931 samt av första kammaren från 1932.

Referenser 
 Tidens kalender 1933, almanack och uppslagsbok. Stockholm: Victor Pettersons bokindustri A.B., 1932, sid. 146.
 Borggren, Lars på svenskagravar.se

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Födda 1876
Avlidna 1932
Män
Personer från Maglehems socken
Röntgenemissionspektroskopi

Röntgenemissionspektroskopi är en experimentell mätmetod där man registrerar röntgenfotoner som ett prov sänder ut  (emitterar; se också emissionslinje))  efter att den har exciterats med en annan elementarpartikel eller foton som hade tillräckligt hög energi. Denna excitation försätter en atom i provet i ett tillstånd där en plats i ett av de inre elektronskalen har frigjorts och kan ta emot en annan elektron som befinner sig i ett av de yttre skalen. En röntgenfoton kan emitteras när en sådan yttre elektron "faller ner i" (fyller) det tomma elektronskalet. Strålningen kallas för "karaktäristisk" eftersom de inre elektronskalens energinivåer är ganska väl bestämda ("skarpa") och grundämnenas energinivåer välseparerade från varandra.

Resonant inelastisk röntgenspridning
En särskild form av röntgenemissionspektroskopi kan bedrivas när man använder monokromatisk röntgenstrålning från till exempel synkrotronljusanläggningar som excitationskälla. Man väljer excitationsenergin så att det sammanfaller med en topp nära absorptionskanten, en så kallad absorptionsresonans. Denna form av röntgenemissionspektroskopi kallas för resonant inelastisk röntgenspridning (en. resonant inelastic x-ray scattering eller RIXS). I detta fall blir excitationstvärsnittet (sannolikheten för denna effekt) stort och beskrivs som en andra ordningens optisk process, i motsats till "vanlig" röntgenemissionspektroskopi som är av första ordningen och oftast kallas för "röntgenfluorescensspektroskopi" för att avgränsa dessa två fenomen. RIXS beskrivs med hjälp av Kramers–Heisenberg formeln medan röntgenfluorescensspektroskopi kan beskrivas med Fermis gyllene regel.

Historik
Manne Siegbahn använde sig på 1920-talet av röntgenemissionspektroskopi för att bestämma grundämnenas röntgenenergier. Han klassificerade deras röntgenemission i K-, L-, M- osv. serier. Denna experimentella teknik upplevde ny uppmärksamhet med förbättrade instrument under 1970-talet när precisionsmätningar av molekylära gaser avslöjade vibrationsstrukturer. Sedan 1980-talet används synkrotronljus för excitation. Den förutspådda RIXS-effekten upptäcktes under 1990-talet och utvecklades allt mera.

Spektroskopi
Arvid De Geer

Arvid Louis Gerard De Geer af Finspång (i riksdagen kallad De Geer af Finnspång i Hanaskog), född 5 april 1884 i Jakob och Johannes församling, Stockholm, död 12 maj 1970 i Kviinge församling, Östra Göinge, Skåne, var en svensk friherre och riksdagspolitiker (i Bondeförbundet). Han var son till Louis De Geer (1854–1935).

Han var verksam som agronom på Hanaskog gård. Han satt i kommunalnämnden 1914 och i kommunalfullmäktige från 1920. År 1923 tillhörde han skogsvårdsstyrelsen.

Arvid De Geer var ledamot i andra kammaren i Sveriges riksdag (för Kristianstads läns valkrets) 1933–1939. Han var suppleant i statsutskottet. 1940–1947 tillhörde han första kammaren (för valkretsen Blekinge och Kristianstads län).

De Geer blev riddare av Vasaorden 1930 och  av Nordstjärneorden 1937 samt kommendör av Vasaorden den 6 juni 1945.

Arvid De Geer var gift med Brita Alexandra von Dardel (1885–1964), far till diplomaten Louis De Geer (1910–1987) och farfar till Carl Johan De Geer.

Referenser

Noter

Källor
Tidens kalender 1941, almanack och uppslagsbok. Stockholm: Victor Pettersons bokindustri A.B., 1940, sid. 145
Sveriges dödbok 1947–2006, (Cd-Rom), Sveriges Släktforskarförbund

Födda 1884
Avlidna 1970
Politiker från Stockholm
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Centerpartiet
Svenska friherrar
Män
Arvid De Geer
Sankt Johannes kyrka i Kaneo

Sankt Johannes kyrka vid Kaneo (makedonska: Свети Јован Канео eller Sveti Jovan Kaneo) är en makedonsk-ortodox kyrka vid staden Ohrid i Nordmakedonien. Kyrkan är tillägnad aposteln Johannes och byggdes under 1200-talet. Kyrkan ligger direkt invid Ohridsjön och har en berömd naturskön utsikt. Unesco har utsett kyrkan som en del av världsarvet i Ohrid.

Kyrkan som byggdes under 1200-talet var från början rikt utsmyckad med fresker och ikoner med kristna motiv. Kyrkan var dock övergiven under cirka 300 år, från 1600-talet till 1800-talet, då osmanerna hade erövrat området. Under 1800-talet började man restaurera kyrkan och under 1900-talet fann man i kupolen flera fresker som klarat sig. Idag är Sankt Johannes kyrka en av de populäraste turistattraktionerna i Ohrid och i hela Makedonien. Kyrkan är även en viktig och populär symbol för det makedonska folket och för landet Nordmakedonien.

Externa länkar 
 Information om Sankt Johannes kyrka 

Kyrkobyggnader i Nordmakedonien
Kultur i Nordmakedonien
Världsarv i Nordmakedonien
Helge Bäcklund

Helge Karl Vilhelm Bäcklund , född 25 augusti 1880 i Falköping, Skaraborgs län, död 20 februari 1946 i Falköping, var en svensk tågmästare och riksdagspolitiker (socialdemokrat).

Bäcklund arbetade 1892-1898 som murarhantlangare och målare, var stationskarl vid Statens Järnvägar 1898-1915, konduktör 1916-1935 och tågmästare 1936-1945. Han var även politiker, verksam som landstingsman från 1922.

Av andra kammaren i Sveriges riksdag var Bäcklund ledamot 1915–1935 (för Skaraborgs läns valkrets). Han tillhörde därefter från 1936 till sin död 1946 första kammaren.

Bäcklund var i riksdagen från 1936 och under flera år ledamot av Statsutskottet. Han var från 1927 ordförande i den socialdemokratiska distriktsorganisationen i Skaraborgs län.. I riksdagen skrev han 120 egna motioner företrädesvis om pensioner och understöd till enskilda individer, men även understöd till fastighetsägare som hyr ut till barnrika familjer, legalisering i större utsträckning av varaktiga förbindelser av äktenskaplig natur .

Källor 
Tidens kalender 1941, almanack och uppslagsbok. Stockholm: Victor Pettersons bokindustri A.B., 1940, sid. 149.

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Personer från Falköping
Män
Födda 1880
Avlidna 1946
Nils Olsson i Rödningsberg

Nils Olsson (i riksdagen kallad Olsson i Rödningsberg), född 5 augusti 1873 i Alsen, Jämtland, död där 27 december 1955, var en svensk hemmansägare och riksdagspolitiker (socialdemokrat).

Olsson var verksam som landstingsman från 1910. Han var ledamot av andra kammaren i Sveriges riksdag (invald i Jämtlands läns valkrets) 1915–1917 och 1925–1940. Från 1941 tillhörde han första kammaren (invald i Västernorrlands läns och Jämtlands läns valkrets). Han skrev i riksdagen 11 egna motioner, bland annat om anslagen till yrkesinspektionen och om ersättning för älgskada.

Källor 
Tidens kalender 1941, almanack och uppslagsbok. Stockholm: Victor Pettersons bokindustri A.B., 1940, sid. 151. 
Sveriges dödbok 1947-2006, (CD-rom), Sveriges Släktforskarförbund

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Personer från Alsens socken
Födda 1873
Avlidna 1955
Män
Pelle Näslund

Per ("Pelle") Johan Näslund (i riksdagen kallad Näslund i Åsele), född 2 augusti 1886 i Nätra, död 12 februari 1963 i Åsele, var en svensk lantbrukare och politiker (folkpartist). 

Pelle Näslund, som var son till en arrendator, var lantbrukare i Sörnoret i Åsele socken, där han också var ledamot i kommunalfullmäktige 1919-1952. Han var även aktiv i Åsele missionsförening och ordförande 1921-1948 i Södra lappmarkens blåbandsförening.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren 1929-1936 för Västerbottens läns valkrets och i första kammaren 1939-1954 för Västerbottens läns och Norrbottens läns valkrets. I riksdagen tillhörde han fram till 1934 Frisinnade landsföreningens riksdagsgrupp Frisinnade folkpartiet och från 1935 Folkpartiet. Han var bland annat ledamot i jordbruksutskottet 1943-1954 och engagerade sig främst i jordbruksfrågor.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 369-370

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Frisinnade folkpartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Folkpartiet
Personligheter inom Blåbandsrörelsen i Sverige
Personer från Nätra socken
Födda 1886
Avlidna 1963
Män
Smärting

Smärting (troligen av nederländska smarting) är ett mycket kraftigt tyg i tät tuskaft som ofta tillverkas av tvinnat bomullsgarn eller en polyester-/bomullsblandning. Smärting används bland annat till traditionell segelduk, skor, markiser och väskor.

Se även 
Tyg
Kanvas

Bomullstyger
Tyger i tuskaft
Négrituderörelsen

Négrituderörelsen är en litterär och ideologisk rörelse som uppstod i Paris omkring 1934 bland en grupp studenter från Karibien och Västafrika. Rörelsen var antikolonial och ville uppvärdera svart kultur och skapa stolthet hos svarta över det egna ursprunget och den egna hudfärgen. De inspirerades av negrismo, en litterär rörelse som började på Kuba. I Europa fanns också efter första världskriget generellt ett intresse för främmande kulturer.

Tongivande i rörelsen var Aimé Césaire från Martinique, Léopold Senghor från Senegal och Léon Damas från Franska Guyana. Själva uttrycket "négritude" myntades av Aimé Césaire i tidskriften L'Étudiant noir 1935.

Négrituderörelsen var en reaktion mot den franska assimileringspolitiken. Det gällde att formulera en egen kultur. Léopold Senghor var rörelsens mest tongivande ideolog under dess första år. 1947 utkom det första numret av tidskriften Présence africaine samtidigt i Dakar och Paris. Denna tidskrift spelade en stor roll för rörelsen.

Négrituderörelsen lanserades brett för den vita publiken av Jean-Paul Sartre i hans förord till Anthologie de la nouvelle poésie nègre et malgache de langue franςaise 1948.

Under 1960- och 1970-talen kom rörelsen att kritiseras för enkelspårighet och konservatism.

Källor 

Franska Wikipedia

Litterära riktningar
Afrikansk litteratur
Panafrikanism
Afrikansk nationalism
Svart nationalism
Berkan

Berkan är ett tyg tätvävt i tuskaft av en blandning av gethår och ull. Tyget kallas ibland perkan. På italienska kallas tyget barracano.

Källor

Ylletyger
Tyger i tuskaft