kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marums socken

Marums socken i Västergötland ingick i Skånings härad och är sedan 1971 en del av Skara kommun, från 2016 inom Marum-Gerums distrikt.

Socknens areal är 18,11 kvadratkilometer varav 17,99 land. År 1950 fanns här 286 invånare. Godset Simmatorp, en del av tätorten Ardala samt sockenkyrkan Marums kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Marums församling och för de borgerliga frågorna bildades Marums landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Ardala landskommun som 1971 uppgick i Skara kommun. Församlingen uppgick 1992 i Marum-Gerums församling som 2006 uppgick i Ardala församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Marum-Gerum, med samma omfattning som Marum-Gerums församling hade 1999/2000 och fick 1992, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Skånings härad. De indelta soldaterna tillhörde Skaraborgs regemente, Skånings kompani och Västgöta regemente, Liv- och Laske kompanier.

Geografi
Marums socken ligger sydväst om Skara kring Flian. Socknen är en skogsbygd och med odlad slättbygd i väster.

Fornlämningar
En boplats från stenåldern och en skålgropssten har påträffats.

Namnet
Namnet skrevs 1257 Marhem och kommer från kyrkbyn. Efterleden är hem, 'boplats; gård'. Förleden är flertydig och kan innehålla mar, 'häst'.

Se även
 Marums församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Skara kommun
Socknar i Skånings härad
Mathilda av Friesland

Mathilda av Friesland, född 1024, död 1044 i Paris, var drottning av Frankrike som gift med Henrik I av Frankrike.

Hennes härkomst är inte fullt utredd. Hon omnämns som en släkting till den tysk-romerske kejsaren, och föreslås ha varit dotter till kejsarens halvbror markgreve Liudolf av Friesland och Gertrude av Braunschweig. 

Äktenskapet ingicks år 1034, då Matilda var tio år gammal. Hon uppges ha avlidit i barnsäng. Hon blev mor till en dotter, som också hon avled.

Referenser

Noter

Källor 
 http://fmg.ac/Projects/MedLands/BRUNSWICK.htm#Mathildedied1044

Frankrikes drottningar
Födda 1024
Kvinnor
Avlidna 1044
Edvardiansk tid

Den edvardianska tiden (engelska: Edwardian era eller Edwardian period) är en period i Storbritanniens historia som sträcker sig från 1901 till 1910, det vill säga kung Edvard VII:s regeringstid. Drottning Viktorias död i januari 1901, då hon efterträddes på tronen av sonen Edvard, markerade övergången från den viktorianska tiden till den edvardianska.

Ofta drar man gränsen för den edvardianska tidens slut något efter kungens död 1910, till exempel vid Titanics undergång 1912 eller första världskrigets utbrott 1914.

Externa länkar
 The Edwardian Country House/Manor House (Channel 4 TV/PBS)
 Home Decor from the Edwardian Age (från BBC)
 Edwardian Promenade
 Edwardians a Paul Thompson (oralhistoriker) på UK Data Archive

Storbritannien under 1900-talet (decennium)
Storbritannien under 1910-talet
Historiska epoker
Skallmeja socken

Skallmeja socken i Västergötland ingick i Skånings härad, ingår sedan 1971 i Skara kommun och motsvarar från 2016 Skallmeja distrikt.

Socknens areal är 17,19 kvadratkilometer varav 17,06 land.  År 2000 fanns här 195 invånare. Kyrkbyn Skallmeja med sockenkyrkan Skallmeja kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Skallmeja församling och för de borgerliga frågorna bildades Skallmeja landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Ardala landskommun som 1971 uppgick i Skara kommun. Församlingen uppgick 2006 i Ardala församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Skallmeja, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Skånings härad. De indelta soldaterna tillhörde Skaraborgs regemente, Skånings kompani och Västgöta regemente, Livkompaniet.

Geografi
Skallmeja socken ligger väster om Skara kring Flian. Socknen är en odlad slättbygd.

Fornlämningar
Boplatser och en hällkista från stenåldern är funna. Från järnåldern finns domarringar och stensättningar.

Namnet
Namnet skrevs 1462 Skalmöia och kommer från kyrkbyn. Efterleden innehåller plural av ö, 'land vid vatten'. Förleden är skalm och syftar på de två åar som förenar sig vid kyrkbyn.

Se även
 Skallmeja församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Skara kommun
Socknar i Skånings härad
Constance av Arles

Constance av Arles, född i Arles 986, död i juli i Melun 1032, var en drottning av Frankrike; gift 1003 med Robert II av Frankrike.

Biografi
Hon var dotter till Guillaume I av Provence och Adelaide av Anjou. 

Constance ifrågasattes av anhängarna till Roberts första maka Bertha av Burgund. Då Hugo av Beauvais år 1007 försökte övertala Robert att förskjuta henne fick hon honom mördad av sin släkting Fulk Nerra. Hon var också impopulär för sitt hov av provensalska favoriter. År 1010 besökte maken Rom med sin förra maka Bertha för att be om påvens tillåtelse att skilja sig från Constance och gifta om sig med Bertha. 

År 1022 ställdes Herefast de Crepons sekt inför rätta i Orléans. Constance förhindrade att sekten lynchades genom att ställa sig i dörren till den kyrka där de hölls fångna, men då de fördes ut slog hon också ut ögat på en av dem, sin förra biktfader Stephen. 

1017 fick hon sin son Hugh Magnus krönt till medregent; han gjorde uppror och dog 1025. Constance stödde sin son Robert framför sin son Henrik i arvsföljden, men det var Henrik som 1027 kröntes till samregent. Hon uppmanade sönerna Robert och Henrik att göra uppror mot sin far, och den förra attackerade Burgund och den andre Dreux. 

Vid makens död tog Constance kontroll över flera landområden. Henrik flydde till sin bror Robert i Normandie, där han fick hjälp att belägra sin mor i Poissy; hon retirerade till Pontoise, men kapitulerade då Henrik belägrade Le Puiset och svor att slakta dess innevånare.

Referenser 

   

Frankrikes drottningar
Födda 986
Kvinnor
Avlidna 1032
Marums landskommun

Marums landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Marums socken i Skånings härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. 

Vid Kommunreformen 1952 uppgick kommunen i Ardala landskommun som 1971 uppgick i Skara kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951

Indelningar i Skara kommun
Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Charles Tilston Bright

Charles Tilston Bright, född 8 juni 1832 och död 3 maj 1888, var en brittisk telegraftekniker.

Bright ledde bland annat arbetet med nedläggandet av den första telegrafkabeln mellan Storbritannien och Irland 1853. Tillsammans med amerikanen Cyrus West Field organiserade Bright 1856 Atlantic telegraph co., som hade till uppgift att nedlägga en telegrafkabel mellan Amerika och England. Efter ett par misslyckade försök kröntes Brights arbete dem framgång, och en telegrafisk förbindelse mellan de båda länderna uppnåddes 1858. Bright sysslade senare med liknade företag i olika delar av världen.

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Brittiska ingenjörer
Födda 1832
Avlidna 1888
Män
Bertha av Burgund

Constance av Arles, född 952, 964 eller 967, död 1010, 1016 eller 1035, var en drottning av Frankrike; gift 996 med sin kusin Robert II av Frankrike. 

Hon var dotter till kung Konrad III av Burgund och Matilda av Frankrike. 

Hon gifte sig 983 med greve Odo I av Blois. Då Odo dog 996, ville hennes kusin Robert gifta sig med henne; hans far motsatte sig det på grund av släktskapen, men vid faderns död samma år tog Robert ut skilsmässa från sin maka Susanna av Italien och gifte sig med Bertha. 

På grund av släktskapen förklarade påven Georg V vigseln ogiltig och bannlyste paret. Barnlösheten fick Robert att gå med på att upplösa äktenskapet 1000.

Referenser 

   

Frankrikes drottningar
Födda 900-talet
Kvinnor
Avlidna 1010
Gråhuvad dvärgpapegoja

Gråhuvad dvärgpapegoja (Agapornis canus) är en dvärgpapegoja inom familjen östpapegojor.

Utseende 
Den är endemisk för Madagaskar och är den enda dvärgpapgeojan som häckar utanför den afrikanska kontinenten. Det är en övervägande grön papegoja. Arten uppvisar könsdimorfism och bara den adulta hanen har grått huvud och bröst. Den gråhuvade dvärgpapegojan är den minsta arten i sitt släkte. Den förekommer sällan som burfågel.

Utbredning och systematik 
Gråhuvad dvärgpapegoja delas upp i två underarter:
Agapornis canus canus - förekommer på västra och östra Madagaskar (förutom utbredningsområdet för ablectaneus)
Agapornis canus ablectaneus - förekommer över de torra delarna av sydvästra Madagaskar

Namninkonsekvens 
Sveriges ornitologiska förening lade 2008 fram ett förslag på svenska namn för alla världens fåglar där A. canus tilldelades trivialnamnet "morhuvad papegoja" medan Poicephalus senegalus, som i burfågelkretsar kallats "morhuvad papegoja" tilldelades namnet "senegalpapegoja". I det slutgiltiga förslaget från SOF som kom 2014 har A. canus istället fått namnet "gråhuvad dvärgpapegoja", ett trivialnamn som ofta använts i burfågelkretsar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Östpapegojor
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Gultofsad lövsalsfågel

Gultofsad lövsalsfågel (Amblyornis flavifrons) är en medelstor brun lövsalsfågel endemisk för Indonesien. Dess existens har varit känd sedan slutet av 1800-talet men det var först år 2005 som man lyckades fotografera arten.

Utseende 
Fågeln mäter cirka 24 centimeter på längden. Hanen är rödbrun med en avlång gyllene tofs som sträcker sig från den gyllene pannan över huvudet. Klorna är mörkgråa och undersidan gul. Honan är oansenligt olivbrun.

Utbredning och systematik 
Den svårfångade fågeln beskrevs för första gången 1895 utifrån en skinnlagd individ, men kvarstod som ett mysterium i nästan hundra år, fram till 1981 då den amerikanske vetenskapsmannen Jared Diamond upptäckte den gultofsade lövsalsfågelns hemvist, Fojabergen i provinsen Papua. I december 2005 reste ett internationellt forskarteam från USA, Australien och Indonesien under Bruce Beehlers ledning till outforskade områden av Fojabergen och tog de första fotografierna av fågeln.

Levnadssätt 
Hanen bygger ett tornliknande rede dekorerat med färggrann frukt.

Status 
Gultofsad lövsalsfågel bedöms som livskraftig på IUCN:s rödlista över hotade arter.

Referenser

Externa länkar 
 BirdLife Art Faktablad
 Bilder på Guldpannad lövsalsfågel

Lövsalsfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Susanna av Italien

Susanna av Italien, även Rozala av Italien och Rozala av Provence, född 937, död 7 februari 1003, var grevinna av Flandern som gift med greve Arnulf II av Flandern, och Frankrikes drottning som gift med kung Robert II av Frankrike.  Hon var Flanderns regent för sin omyndige son Balduin IV av Flandern 987-988.

Biografi

Hon var dotter till Berengar II av Italien och Willa.

Grevinna och regent i Flandern
Hon gifte sig 976 med Arnulf II av Flandern. 

Vid makens död 987 blev hon regent som förmyndare för sin son. Flandern stod just då under starkt hot från Frankrike. För att avvärja hotet slöts hon avtal med kungen av Frankrike att gifta sig med hans son i utbyte mot Flanderns beskydd. I samband med sitt andra äktenskap torde hennes regentskap i Flandern ha upphört.

Drottning av Frankrike
Vigseln ägde rum 988. Hon förde med sig Montreuil och Ponthieu som hemgift, och antog namnet Susanna. Äktenskapet mellan Susanna och Robert hade ägt rum mot Roberts vilja och var inte lyckligt. 

När Robert II besteg tronen 996 blev hon Frankrikes drottning. Samma år lät Robert emellertid förskjuta henne med den officiella motiveringen att hon var för gammal för att få barn. Han behöll hennes hemgift, och hon återvände till sin son i Flandern.

Referenser

 

Frankrikes drottningar
Födda 937
Kvinnor
Kvinnliga regenter under 900-talet
Avlidna 1003
Division 1 i fotboll för herrar 2011

Division 1 i fotboll 2011 bestod av två serier (Norra och Södra) med vardera 14 lag. Lagen från samma serie möttes två gånger, en hemma och en borta, vilket gav totalt 26 matcher. De två seriesegrarna kvalificerade sig för Superettan 2012 medan de båda serietvåorna kvalar mot lag 13 respektive 14 från Superettan 2011 i bäst av två matcher om två platser i Superettan 2012. Lag 12, 13 och 14 åkte ned i Division 2 till 2012 års säsong.

Division 1 Södra inleddes den 14 april och avslutades den 22 oktober 2011, medan Division 1 Norra inleddes den 16 april och avslutades den 23 oktober 2011.

Gröndals IK var kvalificerade att spela i Div 1 2011, men beslöt den 9 december 2010 att dra sig ur serien. Karlstad BK, som var det poängmässigt bästa laget i Division 2 som inte vann sin serie under säsongen 2010, ersatte Gröndal.

Den 16 februari 2011 tvångsnedflyttades Örgryte IS från Superettan till Division 1. Qviding FIF, som under hösten 2010 förlorade kvalet till Superettan 2011 mot Östers IF, tog över Örgrytes plats.

Klara lag för 2011
 Från Superettan 2010: FC Trollhättan, FC Väsby United, Örgryte IS
 Från kvalspel 2010: Qviding FIF, IK Sirius
 Från Div 1 2010: Bodens BK, Dalkurd FF, BK Forward, Gröndals IK, Hammarby TFF, Husqvarna FF, Kristianstads FF, IF Limhamn Bunkeflo, Lunds BK, Norrby IF, FC Rosengård, Skövde AIK, IK Sleipner, IF Sylvia, Syrianska IF Kerburan, Umeå FC, Valsta Syrianska IK, Vasalunds IF
 Från Div 2 2010: Akropolis IF, IK Frej, IFK Luleå, Motala AIF, IK Oddevold, Varbergs BoIS
 Vakant plats: Karlstad BK

Tabeller

Poängtabeller

Norra
Nya lag i Norrettan 2011 bestod av Väsby United som åkte ur Superettan 2010 samt Akropolis IF, IK Frej och IFK Luleå som vann sina Div 2-serier under 2010 års säsong, samt Karlstad BK som fick en förfrågan efter att Gröndals IK dragit sig ur serien.

Södra
Nya lag i Söderettan 2011 var FC Trollhättan som åkte ur Superettan 2010 och Örgryte IS som tvångsnedflyttades från Superettan samt Motala AIF, IK Oddevold och Varbergs BoIS som vann sina Div 2-serier under 2010 års säsong.

Kval

Kval till Superettan
Kvalet spelas den 29-30 oktober med returer den 5-6 november. Lagen från Superettan har fördel av hemmaplan i andra matchen.

|}

Se även
 Svensk fotbolls seriesystem
 Allsvenskan 2011
 Superettan 2011
 Damallsvenskan 2011

Referenser

Externa länkar 
Ettanfotboll.se
Spelprogrammet 2011 för Div 1 Norra på SvFF:s hemsida
Spelprogrammet 2011 för Div 1 Södra på SvFF:s hemsida

Fotboll i Sverige 2011
2011
Fotbollssäsongen 2011
Skara stad

Denna artikel handlar om den tidigare kommunen Skara stad. För orten se Skara, för dagens kommun, se Skara kommun.

Skara stad var en stad och kommun i Skaraborgs län.

Administrativ historik
Skara stift grundades under Olof Skötkonung på 1000-talet med Skara som biskopssäte.

Staden blev en egen kommun, enligt Förordning om kommunalstyrelse i stad (SFS 1862:14) 1 januari 1863, då Sveriges kommunsystem infördes.

Den 1 januari 1934 (enligt beslut den 12 maj 1933) inkorporerades Skara landskommun, omfattande 17,60 km² (varav 17,58 km² land) och 393 invånare.

Som förberedelse inför kommunreformen 1971 trädde Sveriges indelning i kommunblock i kraft den 1 januari 1964. Skara stad ingick då i kommunblocket Skara tillsammans med Ardala landskommun, Valle landskommun och Bjärka församling ur Gudhems landskommun. Den 1 januari 1971 trädde kommunreformen i kraft och de nämnda kommunerna samt staden bildade Skara kommun.

Judiciell indelning
Skara stad hade en egen jurisdiktion (rådhusrätt) till den 1 januari 1944 då den blev del av Skarabygdens domsaga och Skara, Skånings och Valle tingslag. Från den 1 januari 1948 tillhörde staden Skarabygdens domsagas tingslag.

Kyrklig indelning
Skara stad tillhörde Skara stadsförsamling. Den 1 januari 1934 slogs stadsförsamlingen ihop med Skara landsförsamling för att bilda Skara församling.

Sockenkod
För registrerade fornfynd med mera så återfinns staden inom ett område definierat av sockenkod 2023 som motsvarar den omfattning staden hade kring 1950, vilket innebär området också innefattar Skara socken.

Stadsvapnet
Blasonering: I fält av silver en röd spåntäckt romansk kyrka med absid och två med kors krönta spetsiga huvar försedda med torn, det högra högst, samt med portar och fönster av silver.

Vapnet fastställdes av Kungl Maj:t 1963 efter årtionden av diskussioner. Sedan 1600-talet hade staden nämligen fört olika versioner av stadens domkyrkobyggnad som vapen. 1963 bestämdes att stadens sigill från 1200-talet, som avbildade en romansk kyrka, skulle vara stadens vapen. Efter kommunbildningen registrerades det i PRV 1974.

Geografi
Skara stad omfattade den 1 januari 1952 en areal av 33,77 km², varav 33,74 km² land.

Tätorter i staden 1960
I Skara stad fanns tätorten Skara, som hade 8 132 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i staden var då 88,9 procent.

Befolkningsutveckling

Politik

Mandatfördelning i valen 1919–1966

Källor

Indelningar i Skara kommun
Städer i Sverige
 
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Mary Golding Bright

Mary Chavelita Golding Bright (född Dunne), född 14 december 1859 och död 12 augusti 1945, var en brittisk författare, känd under pseudonymen George Egerton.

Bright utgav ett flertal uppmärksammade romaner, kända för sina studier i kvinnans psykologi som Keynotes (1893, svensk översättning Grundtoner 1895), Discord (1894), The wheel of God (1898). Hon skrev även skådespelen The backsliders (1910) samt Camilla states her case (1925). Hon översatte även Ola Hanssons Ung Ofegs visor till engelska under titeln Young Ofeg's ditties (utgiven 1895, med vignetter av Aubrey Beardsley).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Vidare läsning

Brittiska författare
Brittiska dramatiker
Födda 1859
Avlidna 1945
Kvinnor
Emma av Italien

Emma av Italien, född 948, död efter 986, var en drottning av Frankrike; gift med Lothar av Frankrike.

Biografi
Hon var dotter till Lothar II av Italien och Adelaide av Italien. 

Giftermålet med Lothar ägde rum 965. 

Emma anklagades 977 av sin svåger Karl av Nedre Lothringen för att ha begått äktenskapsbrott med biskop Ascelin av Laon. Emma och Ascelin förklarades dock oskyldiga av synoden i Sainte-Macre under ledning av ärkebiskop Adalberon av Rheims, och Karl tvingades fly. 

Emma övertalade maken att kröna sonen Ludvig till samregent. 

Vid makens död 986 tvingades Emma och Ascelin av Ludvig att lämna hovet. Hon tros ha dött i ett kloster i Burgund.

Referenser

 

Frankrikes drottningar
Födda 948
Kvinnor
Avlidna 900-talet
Skara socken

Skara socken i Västergötland ingick i Skånings härad, uppgick 1934 i Skara stad och är sedan 1971 en del av Skara kommun, från 2016 inom Skara domkyrkodistrikt.

Socknens areal var 17,60 kvadratkilometer, varav 17,58 kvadratkilometer land. År 1933 fanns här 404 invånare. Ruinerna efter borgen Gälakvist och Götala kungsgård låg i socknen. Som sockenkyrka användes Skara domkyrka i och gemensam med Skara stad.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung där församlingen utbröts ur Skara stadsförsamling på 1500-talet. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Skara landsförsamling och för de borgerliga frågorna bildades Skara landskommun. Landskommunen uppgick 1934 i Skara stad som 1971 uppgick i Skara kommun. Församlingen uppgick 1934 i Skara församling. Församlingen uppgick 2006 i Norra Vings församling som 2010 uppgick i Axvalls församling som 2018 uppgick i Valle församling..

1 januari 2016 inrättades distriktet Skara domkyrkodistrikt, med samma omfattning som Skara domkyrkoförsamling hade 1999/2000 och fick 1934, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Skånings härad. De indelta soldaterna tillhörde Skaraborgs regemente, Skånings kompani.

Geografi
Skara socken ligger omkring Skara. Socknen är en slättbygd.

Fornlämningar
Skålgropar finns vid Götala. Från järnåldern finns flatmarksgravar och domarringar. En guld- och silverskatt från omkring år 500 har påträffats vid Djurgårdsäng.

Namnet
Namnet skrevs på 1070-talet Scarane och kommer från staden. Namnet innehåller ett ord besläktat med skära syftande på en nedskärning eller inskärning i terrängen, kanske ravinerna vid Tvetabäcken norr om staden.

Se även
 Skara landsförsamling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Skara kommun
Socknar i Skånings härad
Gerberga av Sachsen

Gerberga av Sachsen, född 913, död 969, var en drottning av Frankrike; gift med kung Ludvig IV av Frankrike.  Hon var regent under sin makes frånvaro 945, och som förmyndare för sin son mellan 954 och 959.

Biografi

Tidigt liv
Hon var dotter till Tysklands kung, hertig Henrik I av Sachsen, och Matilda av Ringelheim. Hon var syster till Otto I (tysk-romersk kejsare) och Hedwig av Sachsen.

Hon gifte sig 929 med hertig Gilbert av Lothringen. Paret fick fyra barn. Gerperga uppges ha övertalat sin make att stödja hennes yngre bror Henrik I av Bayern i hans uppror mot deras äldre bror Otto 936. Gilbert avled 939.

Drottning
Gerperga gifte sig för andra gången med Ludvig IV av Frankrike. Ludvig ville komma i bättre position att göra anspråk på Lothringen, och dessutom få kontakter med sin främste inhemska motståndare, Hugo den vite, som var gift med Gerpergas syster Hedwig. Utrikespolitiskt agerade Gerperga medlare mellan Ludvig och sin bror Otto, och lyckades få Ludvig att ge upp sina krav på Lothringen. Hon arrangerade ett flertal diplomatiska möten mellan dem, och var 949 sin brors gäst i Aachen. År 945 togs Ludvig tillfånga av Hugo den vite. Gerperga blev då regent, och förhandlade framgångsrikt om hans frigivning.

Regent
År 954 avled Ludvig IV. Hans son var då endast 13 år gammal. Gerperga tog kontrollen som regent, och säkerställde att sonen valdes till kung av adeln med hjälp av stöd från sin svåger, Hugo den vite, vilket säkerställde hennes makt över Östra Franken mot inre hot, samtidigt som det skyddades mot yttre hot i form av hennes bror Otto. När hennes svåger Hugo avled 956 och hennes syster Hedwig blev regent för sin son i västra Franken, kontrollerades hela Frankrike av de två systrarna, stödda av deras bror ärkebiskopen av Köln. 
Gerberga beskrivs som bildad, intelligent och vacker med en god diplomatisk förmåga, och bevarade framgångsrikt statens stabilitet i en instabil tid fram till sin sons myndighetsdag.

Senare liv
När hennes son blev myndig 959 upphörde automatiskt hennes mandat som regent. I enlighet med vad som ansågs passande för en änkedrottning, gick hon i kloster och blev abbedissa i Notre-Dame i Soissons. Hennes liv som abbedissa var dock i praktiken friare än för andra abbedissor och hon deltog fortfarande i större högtider. År 965 deltog hon till exempel i Kölns riksdag för sin bror Otto I, när hennes son Lothar ingick ett äktenskapsallians med Ottos styvdotter Emma.

Referenser 

 
   

Frankrikes drottningar
Födda 913
Kvinnor
Avlidna 969
Franska abbedissor
Kvinnliga regenter under 900-talet
Personer i Frankrike under 900-talet