kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ljusnarsbergs församling

Ljusnarsbergs församling är en församling i Bergslagens kontrakt, Västerås stift. Församlingen omfattar hela Ljusnarsbergs kommun och utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1624 genom en utbrytning ur Linde församling under namnet Nya Kopparbergs församling som namnändrades 1927 till det nuvarande (som även använts tidigare).

Enligt beslut den 31 december 1891 bildades i norra delen av Ljusnarsbergs församling och södra delen av Grangärde församling ett kapellag benämnt Grängesberg-Hörken. Grängesbergs kyrka invigdes 1892 och kapellpredikanten, som skulle bo i Grängesberg, inträdde i tjänst den 1 juni 1892. Kapellpredikanten ansvarade för kyrkobokföringen i hela kapellaget.

Enligt beslut den 29 juli 1904 delades Grängesberg-Hörkens kapellag upp på två kapellförsamlingar, benämnda Grängesberg (av delen av kapellaget som låg i Grangärde) och Hörken (av delen av kapellaget som låg i Ljusnarsberg). Under 1920-talet indrogs Hörkens status som kapellförsamling genom en ny löneregleringsresolution. Fortsatt skulle en komminister vara bosatt i Hörken och denne hade som uppdrag att biträda kyrkoherden med kyrkobokföringen av norra delen av Ljusnarsbergs församling.

Församlingen var mellan 1927 (inofficiellt; officiellt 1 januari 1951) och 1 juli 1991 uppdelad i två kyrkobokföringsdistrikt: Ljusnarsberg (182201 för delen i Ljusnarsbergs landskommun och 186400 för delen i Kopparbergs köping, från 1962 186401) och Hörken (182202, från 1962 186402).

Pastorat
1624 till 1635: Annexförsamling i pastoratet Lindesberg och Nya Kopparberg (Ljusnarsberg).
1635 till 1904: Församlingen utgjorde ett eget pastorat.
1904 till 1927: Moderförsamling i pastoratet Ljusnarsberg och Hörken.
Från 1927: Församlingen utgör ett eget pastorat.

Organister

Kyrkor 
 Ljusnarsbergs kyrka
Hörkens kyrka

Se även 
 Ljusnarsbergs socken

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Indelningar i Ljusnarsbergs kommun
Församlingar i Västerås stift
Paul Clemen

Paul Clemen, född 31 oktober 1861, död 8 juli 1947, var en tysk konsthistoriker. Han var bror till Carl Clemen och Otto Clemen.

Paul Clemen blev 1899 professor vid konstakademin i Düsseldorf, och 1902 vid universitetet i Bonn, där han skapade ett centrum för rhenländsk konstforskning. Sedan 1891 utgav han Kunstdenkmäler der Rheinprovinz och skrev vidare bland annat det stort anlagda arbetet Die romantische Monumentalmalerei in den Rheinlanden (1915). Clemen ledde från 1923 organisationen för tysk konstvård.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1931.

Tyska konsthistoriker
Tyska professorer
Alumner från Bonns universitet
Alumner från Leipzigs universitet
Alumner från Strasbourgs universitet
Personer verksamma vid Bonns universitet
Personer verksamma vid Harvard University
Födda 1861
Avlidna 1947
Män
Svensk uppslagsbok
Ljusnarsbergs landskommun

Ljusnarsbergs landskommun var en tidigare kommun i Örebro län i Västmanland.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Ljusnarsbergs socken i Nya Kopparbergs bergslag när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863. 

I kommunen inrättades här 16 december 1887 Nya Kopparbergs municipalsamhälle. 1908 utbröts detta ur landskommunen för att bilda Kopparbergs köping.

Den 1 januari 1941 (enligt beslut den 8 december 1939) fastställdes gränsen mellan Ljusnarsberg och Norrbärke landskommun i Kopparbergs län. Från Norrbärke till Ljusnarsberg överfördes ett område med en areal av 0,01 km², varav allt land. Från Ljusnarsberg till Norrbärke överfördes ett område med en areal av 5,72 km², varav 5,10 km² land.

Vid kommunreformen 1952 lämnades landskommunen oförändrad. 

Landskommunen inkorporerade 1962 Kopparbergs köping och ombildades samtidigt till Ljusnarsbergs köping.

Kommunkoden 1952-1961 1822.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Ljusnarsbergs församling.

Kommunvapnet 
Blasonering: I silver en stolpvis ställd blå ström, åtföljd på var sida av ett kopparmärke ovanför en låga, samtliga röda.

Bilden går tillbaka till Nya Kopparbergs bergslags sigill från 1640. Det fastställdes av Kungl. Maj:t för Ljusnarsbergs landskommun 1951, användes även av Kopparbergs köping (med en bård).

Geografi
Ljusnarsbergs landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 622,59 km², varav 570,16 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1960 omfattade landskommunen den 1 november 1960 en areal av 630,26 km², varav 574,87 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 69,7 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1958

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Ljusnarsbergs kommun
Tidigare kommuner i Örebro län
Lindesbergs församling

Lindesbergs församling var en församling i Västerås stift och i Lindesbergs kommun. Församlingen uppgick 2010 i Linde bergslags församling.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1643 som Lindesbergs stadsförsamling för Lindesbergs stad genom en utbrytning ur Linde församling (som även benämnts Lindebergs församling) som då fick namnet Lindesbergs landsförsamling. 22 oktober 1927 namnändrades denna församling till Lindesbergs församling, dit sedan systerförsamlingen, då benämnd Lindes församling, uppgick.

De två församlingarna bildade ett gemensamt pastorat som från 1896 till 1 maj 1917 även omfattade Guldsmedshyttans församling och sammanslagningen 1967 till 2010 utgjorde församlingen ett eget pastorat. Församlingen uppgick 2010 i Linde bergslags församling.

Från 1967 till 1968 var församlingen delad av kommungräns och därför hade den två församlingskoder, 181802 för delen i Linde landskommun och 188501 för delen i Lindesbergs stad.

Kyrkor 
 Lindesbergs kyrka
Vedevågs kyrka

Series pastorum 

 Anders Erisson 1541–1591 
 Salomon Eriksson 1592–1609
 Daniel Johansson 1609–1645
 Olof Gisler 1646–1656
 Magnus Magni Nortman 1657–1663
 Per Winther 1663–1664
 Jonas Hagelberg 1666–1674
 Daniel Lindberg 1676–1684
 Nils Aspman 1684–1703
 Olof Aspman 1703–1756
 Johan Lindegren 1756–1790
 Daniel Croon 
 Per Södersten 1803
 Lorentz Sjöberg 1805–1825
 Samuel Christoffer Rathsman 1828–1844
 Daniel Arosenius 1847–1888
 Victor Modin 1888–1911
 Nils Dofsén 1912–1924
 Ludvig Nordenblad 1924
 Valter Westling 1929–1939
 Gustaf Swedman 1941–

Organister

Se även 
 Lindesbergs stad

Källor 

Indelningar i Lindesbergs kommun
Historiska församlingar i Västerås stift
Albert Krantz

Albert Krantz (latiniserat Albertus Crantzius), född omkring 1448 i Hamburg, död där 7 december 1517, var en tysk historieskrivare.

Krantz inskrevs 1463 vid Rostocks universitet, verkade där länge som lärare samt var 1482 universitetets rektor och blev 1490 där teologie doktor (enligt en uppgift skall han tidigare under en resa till Italien ha blivit teologie doktor i Perugia). Han erhöll 1493 en med kanonikat förenad lektorsbeställning vid domkyrkan i Hamburg och blev 1508 dekan vid domkapitlet där samt var från 1500 staden Hamburgs syndikus.

Redan under sin lärartid i Rostock, men i synnerhet sedermera anlitades Krantz ofta i diplomatiska uppdrag. För Hamburgs och hansans räkning förde han sålunda 1497-99 underhandlingar i Frankrike, Köln och Brygge samt med flera tyska furstar och ständer, och vid stridigheterna mellan Dithmarschens bönder samt danske kungen Hans och hertig Fredrik av Holstein anförtroddes av båda parterna i sista hand åt honom ett viktigt skiljedomaruppdrag mellan 1496 och 1500, samt senare även andra uppdrag med dansk anknytning 1503, 1504, 1509. Som teolog var Krantz ortodox, men på sin dödsbädd lär han ha uttalat sig välvilligt om Martin Luthers agerande mot avlatsmissbruket, fastän skeptiskt om dess utsikter till framgång.

Sitt rykte hos eftervärlden äger Krantz som historieskrivare. Han efterlämnade nämligen flera förtjänstfulla historiska arbeten, som visserligen rörande äldre tider mestadels är kompilationer, men i fråga om förhållanden närmare hans egen tid har självständig betydelse. Dessa är Vandalia (1518), en historia om de vid södra östersjökusten boende slaverna (venderna), Saxonia (1520), sachsarnas historia, Dania, Svetia och Norvagia (översatt 1546 och utgiven 1548 under titeln Chronica regnorum aquilonarium) samt Metropolis sive historia de ecclesiis sub Carola Magno Saxonia instauratis (1548). Alla ha utgivits i flera upplagor och har haft stort inflytande på senare historieskrivare, bland annat därför att de tillhörde de äldsta tryckta arbetena rörande Nordens historia.

I de nordiska rikenas historia medtog Krantz folkvandringstiden, tilldelande danskarna langobardernas, svenskarna öst- och västgoternas samt norrmännen normandernas historia. För Nordens äldsta historia stödde sig han väsentligen på Saxo, varjämte han för Nordtysklands historia särskilt anlitade flera goda tyska stadskrönikor. Om norska och isländska källor hade han ingen kännedom. Hans krönikor går i regel från äldsta tid till år 1504-1505 och är självständiga samt ganska pålitliga i fråga om med honom själv samtida händelser. "Metropolis" kan närmast betraktas som en fortsättning av Adam av Bremen. Hans egna arbeten fortsattes, delvis under samma titlar, av David Chytraeus. Gustav Vasa uttalade i brev till Olaus Magnus missnöje över den danskvänliga tendensen i Krantz arbeten. Utdrag av dessa är tryckta hos Claes Annerstedt, Scriptores rerum suecicarum, III.

Källor

Noter

Tyska krönikeskrivare
Tyska professorer
Personer verksamma vid Rostocks universitet
Personer från Hamburg
Avlidna 1517
Män
Ugglan
Födda 1448
Linde bergslags församling

Linde bergslags församling är en församling i Bergslagens kontrakt, Västerås stift. Församlingen ligger i Lindesbergs kommun och utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik
Församlingen bildades 2010 genom sammanslagning av Lindesbergs församling och Ramsbergs församling. 2016 uppgick Guldsmedshyttans församling i denna församling.

Kyrkor 
 Lindesbergs kyrka 
 Ramsbergs kyrka
 Sankta Anna kyrka
 Vedevågs kyrka
Guldsmedshyttans kyrka

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Församlingar i Västerås stift
Indelningar i Lindesbergs kommun
Reimar Kock

Reimar Kock, född omkring 1500 i Wismar, död 16 juni 1569 i Lübeck, var en tysk luthersk präst och historieskrivare.

Efter faderns död kom Kock till en farbrors hus i Lübeck, som därefter blev hans hemort. Han inträdde som munk i Katharinaklostret i Lübeck, blev emellertid en ivrig anhängare av reformationen och anställdes som präst vid Lübecks Petrikyrka, en befattning vilken han innehade intill sin död. 

Kock författade en stor krönika, der skildrar staden Lübecks historia från äldsta tider till året 1549, då han till stadens råd överlämnade sitt verk, vilket han dock fortsatte intill sin död. Krönikan är av stort intresse beträffande de tider, som han själv upplevt; han bygger här på meddelanden från många håll och har själv varit ögonvittne till åtskilligt. Bland annat medföljde han 1532-33 den lybska flottan på tåg mot Danmark och i det hela ger han viktiga upplysningar om Nordens historia, även om på grund av sin ensidiga kritik mot förhållandena där på många sätt blev till skada för hans hemstad.

Källor

Tyska krönikeskrivare
Tyska evangelisk-lutherska präster
Kock
Avlidna 1569
Män
Födda 1500
Salmonsens
Linde landskommun

Linde landskommun var en tidigare kommun i Örebro län i Västmanland.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Lindesbergs socken som Lindesbergs landskommun i Lindes och Ramsbergs bergslag när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863. 

1927 namnändrades landskommunen från Lindesberg till Linde.

Vid kommunreformen 1952 lämnades landskommunen oförändrad. 

Landskommunen inkorporerades 1969 i Lindesbergs stad och upplöstes då. Området är sedan 1971 en del i Lindesbergs kommun.

Kommunkoden 1952-1968 var 1818.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Linde församling som uppgick i Lindesbergs församling 1967, och sedan 1896 också Guldsmedshyttans församling.

Geografi
Linde landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 504,19 km², varav 459,09 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1960 omfattade landskommunen den 1 november 1960 en areal av 502,55 km², varav 463,74 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 50,0 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Lindesbergs kommun
Tidigare kommuner i Örebro län
Phyllodactylidae

Phyllodactylidae är en familj av ödlor i infraordningen gekkota, och är nära släkt med geckoödlorna. Familjen etablerades 2008 av ett forskarlag utifrån molekylärgenetiska studier.

Familjen förekommer i Sydeuropa, Afrika, södra Nordamerika, Central- och Sydamerika samt i Sydväst- och Sydostasien. De är särskilt talrika söder om Amazonas. Till de europeiska arterna räknas murgecko (Tarentola mauritanica).

Forskarlaget Gamle et al. (2008) som fastslog familjen undersökte 44 arter med hjälp av DNA-sekvensering. Det kom även fram att Phyllodactylidae är systergruppen till familjen Gekkonidae.

Den tidigare klassificeringen av infraordningen Gekkota utgick främst från tårnas konstruktion men studien visar att dessa strukturer vid tårna evolutionärt har uppkommit flera gånger oberoende av varandra.

Arterna har en kroppslängd (huvud och bål) på 5–11 cm. De lever ofta i torra buskskogar och halvöknar men kan även förekommer i andra habitat. Medlemmar av släktena Phyllodactylus och Phyllopezus vilar vanligen i bergssprickor i klippiga regioner medan de i släktet Gymnodactylus sover under stenar eller i termitstackar. Ett avvikande levnadssätt har släktet Thecadactylus som förekommer i tropisk regnskog och klättrar i träd.

Släkten 
Släkten enligt Gamle et al. (2008):
 Asaccus Dixon & Anderson, 1973
 Haemodracon Bauer, Good & Branch, 1997
 Homonota Gray, 1845
 Phyllodactylus Gray, 1828
 Phyllopezus Peters
 Ptyodactylus Oken, 1817
 Tarentola Gray, 1825
 Thecadactylus Goldfuss, 1820

Dessutom antas att ytterligare tre släkten från Sydamerika tillhör familjen, men de ingick inte i nämnda studie.

 Bogertia Loveridge, 1941
 Garthia
 Gymnodactylus Spix, 1825

Referenser

Noter

Källor 
 Gamble, T., Bauer, A. M., Greenbaum, E. & Jackman, T. R. (2008). Out of the blue: a novel, trans-Atlantic clade of geckos (Gekkota, Squamata). — Zoologica Scripta, 37, 355–366. 
 University of Minnesota. New Family Of Gecko Discovered. ScienceDaily 23 May 2008. 12 July 2009 http://www.sciencedaily.com/releases/2008/05/080522145204.htm.

Ödlor
Gekkota
Lindesbergs stad

Lindesbergs stad var en stad och kommun i Örebro län.

Administrativ historik

Lindesbergs stad fick sina stadsrättigheter den 20 december 1643 av drottning Kristina förmyndarregering, vilka sedan bekräftades av Kristina när hon blivit myndig 10 november 1645, och bröts då ut ur Linde socken, vilken samtidigt namnändrades till Lindesbergs socken. 1927 återfick dock motsvarande landskommun namnet Linde landskommun. 1969 inkorporerades Linde landskommun i staden. 1971 gick staden upp i den då nybildade Lindesbergs kommun.

Den 1 januari 1942 (enligt beslut den 6 december 1940) överfördes vissa områden från Linde landskommun, socken och församling till staden och dess församling. Arealen av dessa områden, 0,35 km², varav 0,02 km² land, hade sedan tidigare varit inräknat med stadens areal.

Den 1 januari 1963 överfördes till staden från Linde landskommun ett område med 84 invånare och omfattande en areal av 2,03 km², samt i motsatt riktning ett område med 6 invånare och omfattande en areal av 0,18 kvadratkilometer.

Staden hade egen jurisdiktion fram till 1948, då den lades under landsrätt i Lindes och Nora domsagas tingslag.

Stadsförsamlingen, Lindesbergs stadsförsamling, namnändrades 1927 till Lindesbergs församling som sedan 1967 inkorporerade Linde församling (före 1927 Lindebergs landsförsamling).

Sockenkod
För registrerade fornfynd med mera så återfinns staden inom ett område definierat av sockenkod 2250 som motsvarar den omfattning staden hade kring 1950.

Stadsvapnet
Blasonering: I fält av silver en grön lind uppväxande från ett grönt treberg.

Vapnet bygger på en bild i staden Lindesbergs privilegiebrev från 1645.  Den nya kommunen lät registrera vapnet 1975.

Borgmästare 
 Sten Andersson 1645-1652
 Anders Sten 1652-1684
 Anders Andersson Holm 1684-1687
 Lars Krögh 1687-1717
 Samuel Strandell 1717-1723
 Samuel Lombh 1724-1728
 Nils Botin 1729-1766
 Erik Öijer 1766-1782
 Carl Fredrik Norström 1782-1825
 Jonas Holmström 1825-1828
 Salomon Rubin 1829-1867
 Axel Gustafsson 1871-1872
 Ingel Bergöö 1872-1906
 Magnus Sjölin 1907-1947

Geografi
Lindesbergs stad omfattade den 1 januari 1952 en areal av 13,27 km², varav 12,13 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1960 omfattade staden den 1 november 1960 en areal av 13,54 km², varav 12,40 km² land.

Tätorter i staden 1960
I Lindesbergs stad fanns del av tätorten Lindesberg, som hade 5 755 invånare i staden den 1 november 1960. Tätortsgraden i staden var då 96,6 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1919–1968

Befolkningsutveckling

Referenser 

Indelningar i Lindesbergs kommun
Städer i Sverige
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Örebro län
Lindesbergs historia
Linde församling, Västerås stift

Linde församling var en församling i Västerås stift i nuvarande Lindesbergs kommun. Församlingen uppgick 1967 i Lindesbergs församling.

Församlingskyrka var Lindesbergs kyrka och efter 1872 Vedevågs kyrka.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung med detta namn från 1383 och även benämnd Lindesbergs församling. År 1643 bröts Lindesbergs stadsförsamling och denna del fick då namnet Lindesbergs landsförsamling (inofficiellt Linde bergsförsamling). Den 22 oktober 1927 ändrades namnet till det ursprungliga, Linde församling.
 
Den 10 juli 1589 utbröts Ramsbergs församling och 1624 Ljusnarsbergs församling. År 1872 införlivades Vedevågs bruksförsamling, som utbrutits senast 1837, och 1896 utbröts Guldsmedshyttans församling. År 1967 gick de uppdelade församlingarna ihop igen. 

Församlingen utgjorde före delningen ett eget pastorat och därefter ett gemensamt pastorat som från 1896 till 1 maj 1917 även omfattade Guldsmedshyttans församling.

Se även
Lindesbergs socken

Referenser

Indelningar i Lindesbergs kommun
Historiska församlingar i Västerås stift
Guldsmedshyttans församling

Guldsmedshyttans församling var en församling i Bergslagens kontrakt, Västerås stift. Församlingen ligger i Lindesbergs kommun. 2016 uppgick församlingen i Linde bergslags församling.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1896 genom en utbrytning ur Lindesbergs landsförsamling och var till 1 maj 1917 annexförsamling i pastorat med Lindesbergs landsförsamling för att därefter till 2016 utgöra ett eget pastorat. 2016 uppgick församlingen i Linde bergslags församling.

Befolkningsutveckling

Kyrkor 
 Guldsmedshyttans kyrka

Se även 
 Linde socken

Källor 

Indelningar i Lindesbergs kommun
Historiska församlingar i Västerås stift
S/S Etna

Ångfartyget Etna av Helsingborg torpederades i Atlanten den 14 december 1942. Besättningen räddades.

Historik 
Etna levererades 1918 till rederi AB Gefle av skeppsredare E. Brodin i Stockholm, samt hade sin hemort i Torö under namnet Arcturus. En gång kolliderade Arcturus med ångaren Domald av Göteborg, en annan gång med Homefield av Glasgow. Arcturus såldes 1022 till rederiet Görissen & Co i Oslo, fick då namnet Etna och fördes i amerikansk fart. 1927 köptes Etna av AB Transmarin i Helsingborg. Fartygets ursprungliga turboelektriska maskineri utbyttes då mot ett nytt Lenzmaskineri. Julen 1932 firade Etnas besättning under bogsering på Atlanten efter en hård törn med vädrets makter. Etna hade lämnat Boca Grande den 1 december, destinerad till Landskrona med fosfatlast. Efter 17 dygns resa i hårt väder övergick stormen till orkan och därunder slets rodret bort. Fartyget drev redlöst, men sedan man genom förenade ansträngningar riggat ett nödroder, förbättrades situationen något. Orkanen rev emellertid gång på gång bort nödrodret. Den 22 december fick Etna bogserhjälp, vilken under mycket svåra väderförhållanden så småningom kunde ta henne in till Landskrona där hon ankom den 12 januari. Under den långvariga stormen i januari 1937 var Etna åter på väg mellan Florida och Landskrona. I 33 dygn kämpade hon mot stormen och lyckades ta sig ända fram till 7 distansminuter från den Svenska kusten. Då tog bränslet slut och Etna drev redlöst ut i Skagerack och den upprörda sjön. Bärgningsångare hjälpte henne in till Göteborg. Etnas sista resa i Svenska farvatten blev också den en strapats. Resan började den 13 januari 1940, då ångaren lämnade Iggesund med pappersmassa till Philadelphia. Issvårigheter möttes i Kalmarsund och utanför Åhus, där snöstormen flyttat prickarna, fick hon grundkänning, sprang läck och måste lossa de våta pappersbalarna i Trelleborg. Då isen lossnade fram på vårkanten fortsattes resan mot Amerika. Kort därefter ockuperades Danmark och Norge, varför Skagerackspärren hindrade Etna från att ta sig hem igen.

Torpederingen 
Etna var på väg från New York till Montevideo. Den 14 december 1942 stoppades fartyget av en ubåt, vars befälhavare gav den svenska besättningen fem minuter på sig att gå i livbåtarna. Det var emellertid hårt väder med kraftig storm, varför någon livbåt ej kunde sättas i sjön på lovartssidan. Kapten Ullfors lyckades dock förhandla till sig så lång tid, att han sedan första livbåten satts i på läsidan, kunde vända fartyget, och därigenom även få i den andra livbåten i lä. Efter torpederingen sjönk Etna på ca fyra minuter. Livbåtarna satte sedan segel. Torpederingen hade skett i nordöstpassaden, båtarna seglade snabbt undan och nådde hamn efter knappt nio dygn. De hade då tillryggalagt 925 sjömil, en rekordartad livbåtsseglats. Längsta seglade distans på ett dygn bänkades till 135 NM.

Källor  
 

Fartyg sänkta av ubåtar
Svenska lastfartyg
Svenska ångfartyg
Fartyg sjösatta 1918
Sjöolyckor 1942
Fartyg byggda i Norge
Skeppsvrak i Atlanten
Marquard Freher

Marquard Freher, född 26 juli 1565 i Augsburg, död 13 maj 1614 i Heidelberg, var en tysk historiker, jurist och diplomat.

Freher var 1596-98 professor i romersk rätt vid Heidelbergs universitet. Han inträdde senare direkt i kurfurstens tjänst och användes dels som diplomat, dels som statsrättslig författare. Freher, som var högt aktad för sitt rättssinne och sin lärdom, besatt ett mångsidigt vetande, men så gott som alla hans skrifter är antingen av historisk art eller vilar på en historisk grundval. Som de mest betydande kan nämnas Origines Palatinæ (1599), ett av sin tid högt skattat historiskt verk, Germanicarum rerum Scriptores aliquot insignes (tre band, 1600-11, ny upplaga 1717) och Rerum bohemicarum Scriptores aliquot antiqui (tre band, 1602).

Källor

Tyska historiker
Tyska jurister
Tyska professorer
Tyska diplomater
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Födda 1565
Avlidna 1614
Män