kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Göran Sandberg

Göran Sandberg, född 14 juni 1955 i Umeå, är en svensk botaniker och ämbetsman. 

Sandberg, som kommer från ett arbetarhem i Umeå, studerade biologi och kemi vid Umeå Universitet innan han 1981 disputerade i botanik vid Sveriges lantbruksuniversitet (SLU). Efter post-doc-studier i USA och Storbritannien utsågs han 1989 till professor vid institutionen för skoglig genetik och växtfysiologi vid SLU i Umeå.

Umeå universitet 
Åren 2005–2010 var han rektor vid Umeå universitet, där han bland annat drev igenom en tämligen unik satsning på unga (nydisputerade) forskare, Young Researcher Award. I en första etapp 2008 delades 140 miljoner kronor ut som karriärbidrag till 70 forskare, som därmed fick möjlighet att utveckla sin forskning och meritering. Det var också under Sandbergs tid som rektor som universitetet inledde det samarbete med fastighetskoncernen Balticgruppen som ledde till etableringen av en ny Arkitekthögskola som tillsammans med Designhögskolan, Konsthögskolan, Bildmuseet och inkubatorn Sliperiet kommit att utgöra Konstnärligt campus vid Umeå universitet.

Wallenbergstiftelserna 
Göran Sandberg är sedan halvårsskiftet 2010 verkställande ledamot av Knut och Alice Wallenbergs stiftelse. Han är numera också verkställande ledamot i: Tekn. dr Marcus Wallenbergs Stiftelse för utbildning i internationellt industriellt företagande, Berit Wallenbergs Stiftelse, Marcus Wallenbergs stiftelse för internationellt vetenskapligt samarbete samt Ekon. dr Peter Wallenbergs Stiftelse för Ekonomi och Teknik.

Andra uppdrag 
Sedan 2013 är Göran Sandberg styrelseordförande i SciLifeLab. Han är dessutom professor i fysiologisk botanik vid Umeå Plant Science Centre, ett samarbete mellan institutionen för Skoglig genetik och Växtfysiologi vid SLU (Sveriges Lantbruksuniversitet) och Institutionen för fysiologisk botanik vid Umeå universitet.

Sandberg invaldes 2001 i Kungliga Skogs- och Lantbruksakademien, 2003 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien och blev 2005 ledamot av Vetenskapsakademin.

Priser och utmärkelser (i urval) 
2014 – Hedersdoktor vid Palacký University i Olomouc, Tjeckien
2010 – Umeå universitets förtjänstmedalj
2008  – H.M. Konungens medalj i 12:e storleken i serafimerordens band.
2005 – Ingenjörsvetenskapsakademiens guldmedalj

Noter 

Män
Födda 1955
Levande personer
Forskare från Umeå
Svenska professorer i botanik
Alumner från Umeå universitet
Rektorer vid Umeå universitet
Personer verksamma vid Umeå universitet
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Svenska botaniker under 2000-talet
Svenska ämbetsmän under 2000-talet
Ämbetsmän från Umeå
Gunn Wållgren-stipendiet

Gunn Wållgren-stipendiet, stipendierna ur Gunn Wållgrens minnesfond utdelas gemensamt av Kungliga Dramatiska Teatern, Kungliga Operan och Kungliga Musikaliska Akademien till "konstnärligt förtjänta dramatiska och lyriska artister".

Stipendiater  
 1987 – operasångaren Inger Blom, skådespelaren Pernilla Östergren, Greta Witzansky
 1988 – operasångaren Lena Nordin, skådespelaren Marie Richardsson
 1989 – operasångaren Ingrid Tobiasson, skådespelaren Lena Endre
 1990 – operasångaren Gunnar Lundberg, skådespelaren Helena Bergström
 1991 – operasångaren Magnus Lindén, skådespelaren Kristina Törnqvist
 1992 – operasångaren Katarina Dalayman, skådespelaren Thérèse Brunnander
 1993 – operasångaren Jan Kyhle, skådespelaren Sif Ruud och Birgitta Valberg
 1994 – operasångaren Jonas Degerfeldt, skådespelaren Stina Ekblad
 1995 – operasångaren Lisa Gustafsson, skådespelaren Nadja Weiss
 1996 – operasångaren Lars Erik Jonsson, skådespelaren Anna Björk
 1997 – operasångaren Lena Hoel, skådespelaren Elin Klinga
 1998 – operasångaren Ola Eliasson, skådespelaren Gunnel Fred
 1999 – operasångaren Miah Persson, skådespelaren Maria Bonnevie
 2000 – operasångaren Klas Hedlund, skådespelaren Melinda Kinnaman
 2003 – operasångaren Martina Dike, skådespelaren Jonas Malmsjö
 2004 – operasångaren Emma Vetter, skådespelaren Tanja Svedjeström
 2005 – operasångaren Niklas Björling Rygert, skådespelaren  Johan Holmberg
 2006 – operasångaren Margareta Hallin, operasångaren Michael Weinius, skådespelaren Livia Millhagen, skådespelaren Börje Ahlstedt
 2007 – operasångaren Maria Fontosh, skådespelaren Nina Fex
 2009 – operasångaren Elin Rombo, skådespelaren Malin Ek
 2010 – operasångaren Johan Edholm, skådespelaren Magnus Ehrner
 2011 – operasångaren Katarina Leosson, skådespelaren Kicki Bramberg
 2012 – operasångaren Ola Eliasson, skådespelaren Thomas Hanzon
 2013 – operasångaren Marianne Eklöf, skådespelaren Ingela Olsson
 2014 – operasångaren Marianne Hellgren Staykov, skådespelaren Per Mattsson
 2015 – operasångaren Sara Olsson, skådespelaren Lotta Tejle
2016 - operasångaren John Erik Eleby, skådespelaren Magnus Roosmann
2017 - operasångaren Katarina Dalayman, skådespelaren Rebecka Hemse
2018 - operasångaren Karl-Magnus Fredriksson, skådespelaren Reine Brynolfsson
2019 - operasångaren Miriam Treichl, skådespelaren Irene Lindh
2020 – operasångaren Anne Sofie von Otter, skådespelaren Pierre Wilkner
2021 – operasångaren Jeremy Carpenter, skådespelaren Ellen Jelinek
2022 – operasångaren Christina Nilsson, skådespelaren Per Svensson

Referenser

Noter

Källor 

Kungliga Musikaliska Akademien

Priser och utmärkelser inom svensk scenkonst
Priser och utmärkelser instiftade 2006
Kungliga Musikaliska Akademien
Wilhelm Bennet

Wilhelm Bennet, född 1677, död 18 november 1740 i Malmö var landshövding i Hallands län 1728–1737 och i Malmöhus län 1737–1740. Han var även kommendant i Malmö. Han var ägare till godsen Belteberga, Rosendal och Ellinge och deltog vid slaget vid Poltava 1709, slaget vid Helsingborg 1710 och belägringen av Fredrikshald. Han gav order om Hallands landsbeskrivning.

Bennet blev volontär 1694 och sergeant 1695. Vid slaget vid Klissov ska han ha räddat livet på Karl XII. Efter att han utmärkte sig vid belägringen av Toruń 1703 blev han regementskvartermästare. Han följde sedan Karl XII under fälttåget i Ryssland. 1709 blev han major vid Kronobergs regemente, och sändes samma år från Bender till Sverige med depescher och blev därefter överstelöjtnant i vid Upplands regemente. Under fälttåget i Skåne användes han av Magnus Stenbock för flera viktiga uppdrag och efter slaget vid Helsingborg blev han överste. 1717 blev han generalmajor och chef för en avdelning av den av Karl XII inrättade generalstaben. Efter Karl XII:s död var det han som sändes å krigsbefälets vägnar till Ulrika Eleonora, och han var troligen den som övertalade henne att avstå från enväldet. 1719 upphöjdes han i friherrligt stånd. Hans hustru Magdalena Barnekow dog den 30 december 1755 på Belteberga.

Wilhelm Bennet var en engagerad riksdagsman. Vid riksdagarna 1731 och 1734 fortsatte han Hugo Weili kamp för att utsocknes frälsehemman skulle befrias från båtsmansrotering. Han kämpade även för att vissa hemman som degraderats från insocknes till utsocknes hemman skulle återfå sin tidigare kamerala natur och lyckade få stöd bland huvuddelen av Riddarhusets adelsmän. Bennet fick även vitsord från de halländska bondeståndets riksdagsledamöter för att han sedan han blivit landshövding gjort resor genom landskapet och försökt sätta sig in i böndernas villkor. Bennet drev även på för att underlätta för de halländska kronobönderna att skattköpa sina hemman. En av Bennets vikigaste frågor var dock att återinföra den nordhalländska bondeseglationen som upphävts 1723. 

Wilhelm Bennet har gett namn åt Bennets väg i Rosengård.

Referenser

Fotnoter

Avlidna 1740
Födda 1677
Landshövdingar i Hallands län
Landshövdingar i Malmöhus län
Män
Personer under stormaktstiden
Personer under frihetstiden
Deltagare i slaget vid Poltava
Karoliner
Deltagare i slaget vid Helsingborg
Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Deltagare i belägringen av Fredrikstens fästning
Deltagare i belägringen av Thorn
Wilhelm
Patricia McGerr

Patricia McGerr, född 1917 i Nebraska, död 1985, var en amerikansk författare. Hon studerade journalistik och hamnade sedan på Trade Association i Washington. Hon debuterade 1946 med "Pick your victim". Endast denna kriminalroman är översatt till svenska, I valet och kvalet, 1978. Hon publicerade flera noveller och en roman (Is there i traitor in the house) med en kvinnlig spion, Selena Mead, som huvudperson. 

I valet och kvalet är en ovanlig pusseldeckare, i och med att man i början får reda på vem mördaren är men inte vem offret är. I förordet av Jan Broberg citeras författaren: "Jag träffade Ellery Queen några år senare, och han sa, att det fanns stunder då han nästan velat mörda mig. När min bok publicerades, var Queen nämligen halvvägs på en bok med exakt samma uppslag!"

Förutom deckare har McGerr också skrivit religiösa romaner. En novell "Johnny Lingo's Eight-Cow Wife" (1962) har filmats två gånger, senast som "The legend of Johnny Lingo" (familjefilm).

Bibliografi 
Romaner:
Pick your victim, 1946
The seven deadly sisters, 1947
Catch me if you can, 1948
Save the witness, 1949
Follow as the night, 1950 (Your Loving Victim i UK)

Death in a Million Living Rooms, 1952 (Die laughing i UK)
Fatal in my fashion, 1954
Is there a traitor in the house, 1964
Murder is absurd, 1967
Dangerous landing, 1975

Noveller:
Justice has a hight price (i "Ellery Queen's Mystery Mix 18", 1963)
Winner takes it all (i "Ellery Queen's Crookbook" 1974)

Priser 
 1967 - Ellery Queen's Mystery Magazine förstapris i novelltävling

Källor

Externa länkar
 Classic Crime Fiction:

Litteratur 
 

Amerikanska författare
Amerikanska kriminalförfattare
Kvinnor
Födda 1917
Avlidna 1985
Making Your Mind Up

"Making Your Mind Up" är det bidrag som den brittiska popgruppen Bucks Fizz framförde för Storbritannien i Eurovision Song Contest 1981. Melodin segrade, och påbörjade en framgångsrik popkarriär för gruppen som varade fram till 1986. Sången var #1 på den brittiska singellistan under tre veckor i april 1981. Titeln har också namngivit den nuvarande brittiska uttagningen till Eurovision Song Contest.

Även om sångtexten ofta bedöms som meningslös, menar många att den handlar om att fatta rätt beslut för ett seriöst förhållande.

1981 spelade även det svenska dansbandet Curt Haagers in melodin, på sitt album "Santa Maria", som "Du hänger väl med opp". Med denna text spelades låten under 1981 även in av svenska dansband som Ingmar Nordströms på albumet Saxparty 8  och Thorleifs på albumet Johnny Blue. På Svensktoppen var det Curt Haagers som fick in sin version, där den låg i åtta veckor under perioden 10 maj-20 september 1981.

En annan text på svenska, Jag är förlorad, skrevs av Camilla Andersson och spelades 2009 in av det svenska dansbandet Scotts på albumet Längtan.

Listplaceringar

Listföljd

Referenser

Fotnoter 

Bidrag till Eurovision Song Contest 1981
Låtar som vunnit Eurovision Song Contest
Musiksinglar 1981
Storbritanniens bidrag i Eurovision Song Contest
Svensktoppsmelodier 1981
Engelskspråkiga sånger
Claes Rålamb (landshövding)

Claes Rålamb, född 12 april 1682, död 26 mars 1751 i Högsjö, Vingåkers kommun, var en svensk friherre och landshövding.

Biografi
Claes Rålamb var son till vice landshövding friherre Hans Rålamb och Ingeborg Fleming samt sonson till riksrådet Claes Rålamb. Han var från 1703 kammarjunkare hos Karl Fredrik av Holstein-Gottorp. Med egna medel tog han sig till Tighina (tidigare Bender) och var med om kalabaliken i Bender. Den 21 januari 1720 blev han extra ordinarie kammarråd och 1724 ordinarie kammarråd. Han blev 13 september 1737 landshövding i Halland, en post han behöll till maj 1745 då han begärde avsked.

Rålamb var gift med grevinnan Christina Douglas. Deras sonson Claes Rålamb var en av rikets herrar.

Referenser
 Gabriel Anrep, Svenska adelns ättartavlor

Fotnoter

Födda 1682
Avlidna 1751
Landshövdingar i Hallands län
Män
Bureätten
Personer under stormaktstiden
Personer under frihetstiden
Claes
Deltagare i kalabaliken i Bender
Svenska kammarråd
Lärje

Lärje var den första stationen på Västergötland–Göteborgs Järnvägars (VGJ) bana från Göteborg räknat. Stationen låg cirka sex kilometer från VGJ:s station i Göteborg. Strax efter stationen gick spåret på en viadukt över Bergslagernas Järnvägars spår, nuvarande Norge/Vänerbanan, och följde därefter Lärjeåns dalgång.

Se även 
 Lärjedalen
 Lärjeån

Referenser 

Nedlagda järnvägsstationer i Västra Götalands län
Västergötland–Göteborgs Järnvägar
Förrådskvalster

Förrådskvalster är samlingsnamn för ett antal familjer "lårkvalster" (Acariformes), som lever i eller av lagrade matvaror såsom ost och mjöl eller torkade livsmedel som frukt, kött och fisk. Arterna är inte produktspecifika utan förekommer i olika varor. Viktigast är familjen or med släktena Acarus och Tyrophagus. Glycyphagidae klassas ibland som egen familj, dit bland andra arten "husor" förs.

Vissa förrådskvalster livnär sig främst på säd och andra växtdelar och hittas därför i bagerier, sädesupplag, lador och kök. Andra förrådskvalster livnär sig på olika mögelsorter och förekommer ofta i stall- och ladugårdsmiljöer, t.ex. i fuktskadat spannmål.

Dessa kvalster är skadedjur med ekonomisk betydelse för att de dels orsakar allergier, dels förstör lagrade livsmedel och foder, inte minst i utvecklingsländer.

Se även 
 Ostor
 Kvalsterallergi 

Kvalster
Jan Forsberg

Jan Edvin Harry Forsberg, född 22 juli 1951, är en svensk tidigare verkställande direktör och koncernchef för det svenska statsägda järnvägsbolaget SJ AB. 

Forsberg är utbildad som civilingenjör och arbetade från 1989 till 2002 inom Scandinavian Airlines, bl.a. som Senior Vice President för SAS Operations Division och som VD för SAS Flight Support AB. Han var VD och koncernchef för SJ AB från våren 2002 till 2 april 2012.

Källor

Jan Forsberg, porträttartikel i Chefstidningen 2010-06-02. Läst 2013-09-18.

Personer inom Sveriges näringsliv
Födda 1951
Män
Levande personer
Hallands landsbeskrivning

Hallands landsbeskrivning är en detaljerad redogörelse socken för socken över förhållandena i Halland 1729, gjord på order av landshövding Wilhelm Bennet. Den bestod av fyra volymer på totalt omkring 4 000 sidor. Originalet förvaras vid Landsarkivet i Lund.

Se även
Domesday Book

Referenser

Fotnoter

Hallands historia
The Hard Way

För filmen, se Ett tufft jobb

The Hard Way är ett album av hiphopgruppen 213. Enligt TVT Records hade albumet 16 december 2004 sålts i 500 000 kopior.

Låtlista 

Bonus på den europeiska utgåvan

Singlar 

"So Fly"
"Groupie Luv"

Källor 

The Hard Way
Attack (datortidning)

Attack var en datortidning som gavs ut av CW\Communications (nuvarande IDG) mellan 1991 och 1995.

Källor

Externa länkar
Inscanning av nummer 1/1991 i Internet Archive
Inscanning av nummer 7/1991 i Internet Archive

Nedlagda svenska datortidningar
Tidskrifter startade 1991
Tidskrifter nedlagda 1995
Soft (datortidning)

Soft var en svensk datortidning som gavs ut av förlaget Soft international mellan 1987 och 1988. Tidningen uppgick i Oberoende computer Commodore magasin.

Källor

Nedlagda svenska datortidningar
Tidskrifter startade 1987
Tidskrifter nedlagda 1988
Ostor

Ostor är ett samlingsnamn för flera olika arter or, bland andra Tyroglyphus casei L., Tyrolichus casei Oudemans och Tyrophagus casei Oudemans. De är upp till cirka 0,5 mm långa.

Biologi
Hos åtminstone ostor av arten Tyrolichus casei är hannen och honan olika stora; honan kan bli upp till 0,5 mm lång. Djuret är vitaktigt till utseendet, med ben i svag färg. Denna art förekommer över hela världen.

Dessa kvalster är särskilt kända för att föredra ost men kan även förekomma i säd, mjöl, konserverat kött (inklusive hund- och kattmat) och insekters ömsningsskinn. Kvalstren borrar små hål i ytan på osten och är ibland avsiktligt tillsatta för att sätta smak på ostar som "Milbenkäse" och lagrad "Mimolette". Den Tyroglyphus som används till detta är Acarus siro. Den råkade bli den första kvalsterart som blev undersökt i mikroskop i slutet på 1600-talet och ansågs då vara det minsta djur som blivit till genom skapelsen.  Blaise Pascal har beskrivit den som en omvänd glimt av det oändliga universum.

Ostkanter som sparas till potkäs kan också ha ett godtaget spår av or.

Ost som i övrigt har blivit angripen av or anses otjänlig och kan ha en söt mintdoft och se ut att vara täckt av fint grått damm från oren, deras skinnrester och exkrementer. Dammet kan ge upphov till allergier.

Se även 
 Förrådskvalster
 Kvalsterallergi

Referenser

Kvalster
Min hemdator

Min hemdator var en datortidning som gavs ut av förlaget Nova media mellan 1983 och 1984. Tidningen bytte efter tre nummer namn till Min hemdatortidning. Tidningen ersattes av Persondatorn.

Källor

Nedlagda svenska datortidningar
Tidskrifter startade 1983
Tidskrifter nedlagda 1984
Allt om hemdatorer

Allt om hemdatorer var en tidning om datorer som gavs ut av Basic Press mellan 1983 och 1985. Så som var brukligt på den tiden täckte tidningen så gott som alla hemdatorformat som fanns på marknaden, och blandade nyheter och tekniska artiklar med spelrecensioner och programlistningar i BASIC som läsaren själv fick knappa in i sin dator. Till listningarna hörde också kassettomslag att klippa ut och använda när man sparade programmen på kassettband.

Källor

Externa länkar
 Inskannade utgåvor – https://www.stonan.com/dok/

Nedlagda svenska datortidningar
Tidskrifter startade 1983
Tidskrifter nedlagda 1985
Munkagårdsgymnasiet

Munkagårdsgymnasiet är en gymnasieskola med utbildningar inom Naturbruksprogrammet i Tvååker utanför Varberg. Munkagårdsgymnasiet invigdes 1984 och var från början bara en trädgårdsskola men utökades med lantbruk, djur- och floristinriktningar. Sedan 2014 finns skogsinriktningen på Munkagårdsgymnasiet och från och med 2015 erbjuds även en specialutformad variant av Naturbruksprogrammet för elever med NPF-diagnoser (adhd, autism). 

Skolan anordnar även vuxenutbildningar inom de gröna näringarna (Trädgårdslinjen). Till skolan hör också ett elevboende.

Källor

https://web.archive.org/web/20130703030744/http://www.regionhalland.se/vara-skolor/munkagardsgymnasiet/

Noter

Externa länkar 
Munkagårdsgymnasiets webbplats

Gymnasieskolor i Hallands län
Utbildning i Varbergs kommun
Klonarkiv i Sverige
San Giovanni dei Fiorentini

San Giovanni dei Fiorentini är en kyrkobyggnad och mindre basilika i Rom, helgad åt den helige Johannes Döparen. Kyrkan är belägen vid Piazza dell'Oro i Rione Ponte och tillhör församlingen San Giovanni dei Fiorentini.

Byggnadshistoria
Kyrkobyggnaden påbörjades 1509 och fullbordades cirka 1735 då fasaden stod färdig. En rad kända arkitekter har bidragit till kyrkans utformning, bland andra Antonio da Sangallo den yngre, Michelangelo, Giacomo della Porta, Francesco Borromini och Carlo Maderno.

Fasaden är ett verk av Alessandro Galilei.

Maderno och Borromini är begravda i kyrkan.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
 Churches of Rome Wiki: San Giovanni dei Fiorentini

Nationskyrkor i Rom
Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Ponte)
Rione Ponte
Verk av Carlo Maderno
Kyrkobyggnader helgade åt den helige Johannes Döparen
Titelkyrkor i Rom
Basilica minor
Verk av Giacomo della Porta
Kyrkobyggnader med verk av Ercole Ferrata
Kyrkobyggnader med verk av Antonio Raggi
Kyrkobyggnader med verk av Alessandro Algardi
Kyrkobyggnader med verk av Domenico Guidi
Kyrkobyggnader med verk av Pietro Bernini
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1734
San Lorenzo in Lucina

San Lorenzo in Lucina är en mindre basilika i centrala Rom. Den är helgad åt martyren Laurentius. I ett av kyrkans sidokapell bevaras en del av det halster på vilket Laurentius led martyrdöden år 258. Lucina syftar på en romersk kvinna som härbärgerade Marcellus I i sitt hem under kejsar Maxentius förföljelser mot de kristna.

Byggnadshistoria
Den första kyrkan på platsen uppfördes på 300-talet. Damasus I (366–384) valdes till påve i denna byggnad. Hadrianus I lät restaurera kyrkan 780, och en fullständig ombyggnad företogs av Paschalis II, efter att normanderna under Robert Guiscard 1084 hade skövlat Rom.

Paulus V gav 1606 kyrkan åt Francesco Caracciolo, som hade grundat orden Chierici regolari Minori, de så kallade Caracciolini. I mitten av 1600-talet undergick kyrkobyggnaden en omfattande ombyggnad; Cosimo Fanzago fick i uppdrag att ge interiören en barockdräkt. Ytterligare restaureringar genomfördes av Andrea Busiri Vici på 1850-talet. 1927 återställdes portikens medeltida utseende.

Interiören hyser bland annat Berninis byst av den portugisiske läkaren Gabriele Fonseca (död 1668), påve Innocentius X:s livmedikus.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

 Dell'Osso, Carlo et al., Perinsigne basilica di San Lorenzo in Lucina. Roma: Tipografia Impero 1999.

Externa länkar
 Swedish research in San Lorenzo in Lucina 

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Colonna)
Rione Colonna
Kyrkobyggnader uppkallade efter den helige Laurentius
Basilica minor
Titelkyrkor i Rom
Verk av Cosimo Fanzago
León (departement)

León är ett departement i västra Nicaragua. Det täcker 5 107 m² av landet och har 404 471 invånare (2012). Departementets huvudstad och största stad är León.

Geografi
Längs Stillahavskusten finns det långa sandstränder och tidvattendelta, ibland brutna av små klippor. Innanför kusten ligger ett bördigt slättland som reser sig upp mot den vulkaniska bergskedjan Cordillera Los Maribios, som delar departementet i två ungefär lika stora delar. Norr om vulkanerna finns det ytterligare ett slättland. Den nordligaste delen av departementet är bergigt och är en del av höglandet i nordvästra Nicaragua. León gränsar till departementen Chinandega i nordväst, Estelí i norr, Matagalpa i nordost, och Managua i öster, samt till Stilla havet i sydväst.

Kommuner 
Departementet har tio kommuner:
 Achuapa
 El Jicaral
 El Sauce
 La Paz Centro
 Larreynaga
 León
 Nagarote
 Quezalguaque
 Santa Rosa del Peñón
 Telica

Källor 

Nicaraguas departement
Geografi i León (departement)
Daijiro Kato

Daijiro Kato, född 4 juli 1974 i Saitama, död 20 april 2003 i Suzuka, var en japansk roadracingförare och världsmästare i 250-klassen 2001 innan han 2002 flyttade upp till den högre MotoGP-klassen. Han förolyckades vid en tävling på banan Suzuka International Racing Course. Hans plats som försteförare i Gresini Hondas MotoGP-teamet övertogs av teamkamraten Sete Gibernau.

Statistik MotoGP

Andraplatser

Statistik 250GP

Segrar

Källor

 http://www.motogp.com/en/riders/Daijiro+Kato

Födda 1974
Avlidna 2003
Japanska roadracingförare
MotoGP-förare
250GP-förare
Förolyckade roadracingförare
Män
Världsmästare i roadracing
WP:Projekt Japan
Kubas riksvapen

Kubas läge framgår tydligt i statsvapnet. Ön, som är nyckeln till Mexikanska golfen, ligger vid Kräftans vändkrets (solen) mellan Florida och Yucatánhalvön. Spöknippet och den frygiska mössan ovanför vapenskölden är symboler för auktoritet och frihet. För övrigt visas en palm - symbol för landets fruktbarhet - nationalfärgerna, en lager- och en eklövskvist.

Riksvapen i Nordamerika
Kubas nationalsymboler
Heraldiska vapen med nycklar
Heraldiska vapen med träd
Heraldiska vapen med solar
Heraldiska vapen med frygiska mössor
Heraldiska vapen med berg
Heraldiska vapen med fascesar
Heraldiska vapen med vatten