kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Copiale cipher

Copiale cipher är ett krypterat manuskript i bokform med 75 000 handskrivna bokstäver och symboler fördelade på 105 sidor. Manuskriptet är daterat till perioden 1760-1780,  men själva texten är sannolikt cirka 25 år äldre . Det var i stort sett okänt för allmänheten till april 2011 då ett internationellt forskarlag lyckades knäcka koden.  Manuset innehåller såväl abstrakta symboler som bokstäver ur det grekiska alfabetet och största delen av det latinska alfabetet. Den enda öppna texten i manuskriptet är Copiales 3 i slutet och Philipp 1866 på försättsbladet. Philipp antas ha varit ägare till manuskriptet.

Texten dekrypteras
I april 2011 dekrypterades manuskriptet av Kevin Knight från University of Southern California tillsammans med Beáta Megyesi och Christiane Schaefer från Uppsala universitet. De konstaterade att manuskriptet var ett komplext homofoniskt substitutionschiffer.

Textuppbyggnad

Brödtexten konstaterades vara kodad med accentuerade latinska bokstäver, grekiska bostäver och symboler medan icke accentuerade latinska bokstäver användes för att beteckna mellanrum. Forskarna fann att de första 16 sidorna bestod av en antagningsceremoni för Okulistorden, även kallade ockulisterna, ett tyskt hemligt ordenssällskap av frimurerisk karaktär.
 Dokumentet beskriver en ritual där recepienten ombes läsa från ett oskrivet blad. Då denne förklarar att detta är omöjligt, får han ett par glasögon och uppmanas att försöka igen. Då detta inte heller är möjligt torkas ögonen med en duk och därefter genomförs en symbolisk operation varvid ett enstaka hårstrå från ett ögonbryn tas bort. Efter de inledande sidorna går författaren i bokens andra och tredje del in på frimureri och ett stycke om skotskt frimureri har väckt såväl svenskt som internationellt intresse.. Översättningarna har bland annat granskats av idéhistorikern och forskaren i frimureri, Andreas Önnerfors.

Textinnehåll

Texten nedan omfattar en översättning och tolkning av det tyska originalets första sida

av
lagboken av den vördiga *lip* *o* hemliga delen
Första paragrafen
Hemliga instruktioner för lärlingen
Första delen
Ritual för antagning
Om säkerheten hos *tri* garanteras av den äldre 
portvakten och *tri* öppnas av den styrande *nee* 
genom att sätta på sig hatten 
hämtas recepienten från ett annat rum 
av en yngre portvakt och leds vid handen 
till den styrande *nee* bord och tillfrågas av denne: 
först om han önskar bli upptagen som *lip*
sedan om han underkastar sig *o* bud och befallningar

Referenser

Översättning

Noter

Externa länkar
Den dekrypterade texten på tyska
Den dekrypterade texten på engelska

Kryptologi
Ordenssällskap
Strobilus

Strobilus (plural: strobili) är en sporbärande bildning hos vissa växter, det kallas också sporax. Strobili är kottliknande och oftast placerade i toppen på skott. Släkten med strobili är till exempel fräken, lummer, lopplummer eller dvärglummer. En strobilus består av en mittaxel och kringsittande sporofyll (sporangiebärande blad). Om strobili har två sorters sporer (heterospora) skiljer man på mikrosporofyll med mikrosporangier och makrosporofyll med makrosporangier (eller mega-). Detta är fallet hos Selaginella (dvärglummer).

Etymologi
Strobilus betyder ursprungligen "tallkotte". Ordet används också om kottar från barrträd, särskilt i engelskspråkig facklitteratur.

Referenser

Växtmorfologi
Vågsfjärden

Vågsfjärden är en sjö i Kramfors kommun i Ångermanland som ingår i . Sjön är 45 meter djup, har en yta på 3,44 kvadratkilometer och befinner sig 1,1 meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Sundströmmen. Vid provfiske har bland annat mårtenabborre, fredriklöja braxen, gers och gädda fångats i sjön.

Vågsfjärden ligger i Nordingrå som fram till början av 1800-talet var en havsvik, men på grund av landhöjningen inte längre har någon kontakt med havet. Under sommaren trafikeras sjön av ångbåten Stjärn och vid påsk anordnas ortens årliga pimpeltävling på isen.

Geologi
På östra sidan av fjärden längs vägen mellan Nordingrå och Häggvik finns en geologiskt intressant vägskärning. På bergväggen kan man omväxlande se bergarterna gabbro (mörk) och anortosit (ljus, grov). Dessa bergarter är vanliga i Nordingrå men ovanliga i resten av Sverige.

Omgivning
Vågsfjärden omges av byarna Mädan, Häggvik, Sund, Körning och Nordingråvallen.

Delavrinningsområde 
Vågsfjärden ingår i delavrinningsområde (698128-162547) som SMHI kallar för Utloppet av Vågsfjärden. Medelhöjden är 53 meter över havet och ytan är 16,44 kvadratkilometer. Räknas de 13 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 45,51 kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Sundströmmen mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (48 procent) och jordbruk (11 procent). Avrinningsområdet har 3,48 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 21,1 procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av 0,83 kvadratkilometer eller 5 procent av avrinningsområdet.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Braxen
 Gärs
 Gädda
 Lake
 Löja
 Mört
 Nors
 Siklöja

Se även 
 Lista över insjöar i Kramfors kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 Nordingrå - Höga Kusten
 Destination Höga Kusten
 Lappudden Nordingrå
 Allt om Nordingrå
 Kramfors kommun
 Kramforsbygder Nordingrå

Insjöar i Nätraån-Ångermanälvens kustområde
Insjöar i Ångermanland
Insjöar i Kramfors kommun
Insjöar i Sverige om minst två kvadratkilometer
ROS (behandlingsprogram)

ROS är ett av kriminalvården sedan år 2006 ackrediterat behandlingsprogram för personer som dömts för sexualbrott.

ROS används för närvarande på fem fångvårdsanstalter, Kristianstad, Tillberga, Norrtälje, Härnösand och Skogome utanför Göteborg.

Deltagandet i ROS, som är akronym för Relation och samlevnad, är frivilligt. Påståendet om frivillighet är diskutabelt sedan  Högsta domstolen dömt en man som vid ett flertal tillfällen låtit flickor i åldern sex till nio år posera för sig till skyddstillsyn med särskild föreskrift att genomgå frivårdens behandlingsprogram ROS.

Behandlingen genomförs så att den intagne deltar i grupparbete. Enskilda samtal med psykolog förekommer också.
Under 2010 fullföljde cirka 200 klienter ROS varav 130 i anstalt och 70 i frivården.

Kriminalvårdsstyrelsen har under våren 2011 utvärderat ROS och funnit att de som genomgått ROS återfaller i brott mer sällan än de som inte genomgått något program.
Skillnaden är dock liten.  Åtta procent av alla 484 personer som började i ROS åren 2002-2009 misstänktes för nya sexualbrott under uppföljningen jämfört med tio procent bland dem som inte genomgått ROS.

Noter 

Kriminalvård
Straffrätt
Aleksander Kesküla

Aleksander Eduard Kesküla, född 21 mars 1882 i Tartu, Estland, död 17 juni 1963 i Madrid, Spanien, var en estnisk politiker och revolutionär.

Kesküla studerade politik och ekonomi vid universiteten i Tartu, Berlin, Zürich, Leipzig och Bern. Som anhängare till bolsjevikerna försökte han på olika sätt störta det ryska imperiet. År 1905 kom han i kontakt med den japanska spionen Akashi Motojirō som troligen sponsrade hans subversiva verksamhet.

1913 blev han en mer uttalad estnisk nationalist som ville spela en roll i världspolitiken. Åren 1914-1915, informerade han den tyska regeringen om Lenins planer och avsikt att ersätta det ryska imperiet med ett antal nationalstater. Medan tidigare forskning har uttryckt skepsis, visar estniska forskning att 500 tusen tyska riksmark betalades till Lenin av Tyskland med Kesküla som en kanal. Slutsatsen som dras är dock att Kesküla inte utövade något inflytande på Lenin och att han hade minimal kontakt med Lenin. Kesküla gav tyskarna lite av värde då han inte ville ge några betydande summor till bolsjevikerna.

År 1918 grundade han det estniska kontoret i Stockholm för att söka stöd hos ententens stater för Estlands självständighet. Han agerade också i denna ställning, ända tills den officiella estniska delegationen förbjöd honom att göra det. Den estniska delegationen var skeptisk mot Kesküla och ansåg honom vara en tysk agent.

Östersjöregionen var central för Keskülas politiska tankar. Enligt Kesküla hade Estland ursprungligen tillhört den nordiska regionen, men som en följd av den tyska erövringen på 1200-talet hamnat i en främmande centraleuropeisk kultursfär. Keskülas ansåg att Estland borde avskiljas från Ryssland och återställas till sin plats bland de nordiska länderna som blev allt mer enade.

Referenser

Noter 

Estländska politiker under 1900-talet
Födda 1882
Avlidna 1963
Män
Noi Vivi

Noi Vivi är del ett av en piratinspelning av Ayn Rands bok De levande. Del två heter Addio Kira!
Filmerna spelades in i Italien och hade premiär 1942. Filmerna förbjöds sedan av Mussolini på grund av filmernas kritik av totalitära regimer. Filmerna föll sedan i glömska, men en omarbetad och av författarinnan godkänd version av båda filmerna släpptes 1986 under titeln We the living.

Referenser 

Filmer 1942
Italienska dramafilmer
Addio Kira!

Addio Kira! är del två av en piratinspelning av Ayn Rands bok De levande. Del ett heter Noi Vivi. Filmerna spelades in i Italien och hade premiär 1942. Filmerna förbjöds sedan av Mussolini på grund av filmernas kritik av totalitära regimer. Filmerna föll sedan i glömska, men en omarbetad och av författarinnan godkänd version av båda filmerna släpptes 1986 under titeln We the living.

Källor

Noter

Externa länkar 

Filmer 1942
Italienska dramafilmer
Italienska romantikfilmer
Hermann Strack

Hermann Leberecht Strack,  född den 6 maj 1848 i Berlin, död där den 5 oktober 1922, var en tysk teolog och orientalist.

Strack vistades 1873–1876 för vetenskapliga forskningar med offentligt understöd i Sankt Petersburg och blev extra ordinarie professor i gamla testamentets exegetik och semitiska språk vid universitetet i Berlin 1877, 1910 ordinarie honorärprofessor. Bland hans arbeten märks: Prolegomena critica in Vetus testamentum hebraicum (1873), Katalog der hebräischen Bibel-Handschriften in St. Petersburg (tillsammans med Harkavy, 1875), Prophetarum posteriorum codex babylonicus petropolitanus (1876), Hebräische Grammatik (1883, 11:e upplagan 1911; översatt till franska, engelska och danska), Einleitung in das Alte Testament (1883, 6:e upplagan 1906; översatt till danska, norska och holländska), Lehrbuch der Neuhebräischen Sprache und Litteratur (tillsammans med Karl Siegfried, 1884), Einleitung in den Talmud (i "Realenzyklopädie für protestantische Theologie und Kirche", 2:a upplagan, band XVIII; även separat 1887, 4:e upplagan 1908), Abriss des biblischen Aramäisch (1896; 5:e upplagan 1911), varjämte han utgav och kommenterade "Pirquê aboth, die Spruche der Väter" (1882; 4:e upplagan 1915); "Joma, der Mischnatraktat Versöhnungstag"' (1888; 3:e upplagan 1912); "Aboda zara, der Mischnatraktat Götzendienst" (1888; 2:a upplagan 1909); "Schabbath, der Mischnatraktat Sabbath" (1890); "Die Spruche Jesus', des Sohnes Sirachs" (1903); "Berakhoth, der Mischnatraktat Lobsagungen" (1915); "Jesus, die Häretiker und die Christen nach den ältesten jüdischen Angaben" (1910) och "Sanhedrin-Makkoth. Die Mischnatraktate über Strafrecht und Gerichtsverfahren. Nach Handschriften und alten Drucken" (samma år). Dessutom var Strack 1885-1901 redaktör för "Porta linguarum orientalium" och utgav (1887 ff.) tillsammans med Otto Zöckler "Kurzgefasster Kommentar zu den heiligen Schriften alten und neuen Testamentes sowie zu den Apokryphen", där han själv bearbetade Genesis (1894, 2:a upplagan 1905), Exodus, Leviticus, Numeri (1894) och Ordspråksboken (2:a upplagan 1899).

Källor 

 

Tyska teologer
Tyska orientalister
Tyska professorer
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Teologer under 1800-talet
Filologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Berlin
Födda 1848
Avlidna 1922
Män
Ugglan
Låsbräkenväxter

Låsbräkenväxter (Ophioglossaceae) är en växtfamilj med små fleråriga ormbunkar, som årligen från den korta jordstammen utvecklar ett enda ovanjordiskt blad, delat i två flikar: dels en steril skiva, dels en smal, sporbildande del, som bär sporgömmen tätt radade i båda kanterna. Hos ormtunga är den sporbildande delen hel och smal, hos låsbräknar är den parflikig eller upprepat parflikig. Låsbräkenväxter har äkta rötter men saknar rothår. Rothårens funktion verkar istället fyllas av mykorrhiza. Sporangierna är runda och bara av en sort (låsbräkenväxter är isospora). Gametofyten (den haploida generationen) är underjordisk.

Flera arter växer vilda i Norden, mest på strandängar och andra gräsmarker. I övriga världen finns fler livsformer, och den största arten är en epifyt som kan bli meterlång. Globalt finns det tre släkten med cirka 75 arter tillsammans. Förutom Ophioglossum och Botrychium finns det nyupptäckta Koreanska släktet Mankyua, endast känt med en art;  M. chejuense.

Referenser

Externa länkar
Den virtuella floran

Låsbräkenväxter
Lå Växtindex

bg:Змийски папрати
da:Slangetunge-familien
de:Natternzungengewächse
en:Ophioglossaceae
es:Ophioglossaceae
fa:مارزبانیان
fr:Ophioglossaceae
he:אופולוסידים
hu:Kígyónyelvpáfrányok
it:Ophioglossales
ja:ハナヤスリ目
ka:გველისენისნაირნი
ko:나도고사리삼과
lt:Driežlieliniai
nl:Ophioglossales
no:Ormetungebregner
pl:Nasięźrzałowce
ru:Ужовниковые
zh:瓶爾小草科
Radio Nova (Frankrike)

Radio Nova är en fransk FM-radiostation, som grundades 1981 och leds av Jean-Francois Bizot.

Under hela sin historia har kanalen haft en undergroundstämpel och varit bland de första som presenterade kända franska hiphop-grupper som NTM och Assassin. 

Kanalen spelar idag en blandning av hiphop, världsmusik, elektronisk musik, funk och jazz. osv, något man själva kallar "Le grand mix", vilket även är kanalens slogan. Sedan 1998 sänder kanalen över hela Frankrike.

Externa länkar
Officiell webbplats
Sändning via internet

Franska radiostationer
Radiokanaler och radiostationer startade 1981
Hiroshi Saito (animatör)

Hiroshi Saitō , född 17 mars 1936 i Manchukuo, är en japansk regissör, producent och manusförfattare inom animerad film. Bland framstående verk märks animeserier som Kyojin no hoshi, Tensai Bakabon, Araiguma Rascal samt den internationellt framgångsrika TV-serien om Mumintrollen, I Mumindalen även.

Referenser

Externa länkar 
 Hiroshi Saitô på Anime News Network

 
Japanska filmregissörer
Japanska filmproducenter
Män
Födda 1936
Levande personer
WP:Projekt Japan
Emulsin

Emulsin är ett enzym som finns i mandlar, persiko-, aprikos-, körsbärs- och plommonkärnor och är för övrigt ganska allmänt förekommande inom växtriket. Det har särskilt stor betydelse på grund av sin inverkan på den i bland annat bittermandel förekommande glykosiden amygdalin, där den i närvaro av vatten spaltar denna under bildande av cyanväte, bittermandelolja och socker.

Emulsinet har även egenskapen att kunna hålla oljor uppslammade i vatten i form av en fin emulsion.

Källor

 

Enzymer
Kvartermästare (militär grad)

Kvartermästare var under 1500-talet en militär grad för den som förde befäl över ett kvarter (en fjärdedels fänika), 75–100 man. Från början av 1600-talet till befälsreformen 1833/37 var kvartermästare högsta underofficergraden i kavalleriet. Vid denna reform blev kvartermästarna fanjunkare. 

I den brittiska armén var Quartermaster fram till 1813 den högsta underofficersgraden i kavalleriet. Detta år ersattes den av graden Troop Sergeant Major, medan beteckningen Quartermaster övertogs av regementskvartermästaren.

Referenser

Se även
Kvartermästare

Militära grader
Kavalleri
Karin Thulin

Karin Elisabeth Thulin, född 9 juni 1938, är en svensk dansare, dansterapeut, koreograf och pedagog.

År 1972 bildade Karin Thulin tillsammans med Kari Sylwan den fria dansgruppen Kari och Karin som  turnerade i bland annat Sverige samt gjorde en rad uppmärksammade  dansprogram på Sveriges Television.
Thulin var som danspedagog en av föregångsgestalterna inom dansterapi i Sverige och deltog 1971 i bildandet av Danscentrum. Karin Thulin har arbetat som danspedagog vid Koreografiska  Institutet, Dramatens elevskola, Operahögskolan och Dans- och cirkushögskolan.  

Hon har publicerat en rad böcker i ämnet danspedagogik, dansterapi samt debuterade 2011 som skönlitterär författare med en bok vars handling kretsar kring en ung flickas som genom konsten finner en väg tillbaka ur mental ohälsa. Boken har starka självbiografiska inslag.

Karin Thulin gifte sig 1976 med scenografen Lennart Mörk och har två döttrar.

Teater

Roller

Bibliografi
 Kari och Karin i rörelse 1981 (tillsammans med Kari Sylwan)
 Dansterapi  1998 (i antologin "När orden inte räcker till", Töres Theorell (red))
 Alla dessa rum - Om skapande, rörelse, lek och dans 2007
 Som att vara någon 2011

Externa länkar

Karin visar och berättar - Officiell hemsida

Referenser 

Födda 1938
Svenska dansare under 1900-talet
Svenska koreografer under 1900-talet
Levande personer
Kvinnor
Sundsvalls Järnvägsaktiebolag

Sundsvalls Järnvägsaktiebolag bildades 1872 för att bygga en järnväg mellan Sundsvall och den kommande Stambanan genom Norrland vid Torpshammar. Järnvägen kallades Sundsvall-Torpshammars Järnväg (STJ). Spårvidden var 1067 mm som skulle ha varit den samma som Stambanan genom Norrland, norr om Storvik, och Norrländska tvärbanan från Torpshammar till riksgränsen. Riksdagen ändrade sig under 1870-talet till att allt byggdes som normalspårigt, men det kostade för mycket för Sundsvalls Järnvägsaktiebolag att ändra till normalspår. Stambanan genom Norrland byggdes via Ånge istället för Torpshammar som blev en omlastningsstation till Norrländska tvärbanan.

STJ förutom bibanan Vattjom-Matfors såldes för 3 650 000 kr till Svenska staten 1885 efter 11 års drift. Bibanan Matfors Vattjoms Järnväg (MVaJ) såldes 1889 till Matfors AB och Sundsvalls Järnvägsaktiebolag upplöstes.

Med överskottet från Sundsvalls Järnvägsaktiebolag bildades 1894 fonden "Minne af Sundsvalls Jernväg" vars avkastning användes till ett barnsjukhus i Sundsvall och till frisängsplatser eller nedsättning av legosängsavgifter för medellösa barn.

Källhänvisningar

Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
Ej längre existerande företag i Sundsvalls kommun
Företag bildade 1872
Företag upplösta 1890
Underhållstjänst

Underhållstjänst (amerikansk engelska: Combat Service Support) omfattar vård av sårade och sjuka, reparation av skadad materiel, skadade fartyg, flygplan m.m., tillförsel av förnödenheter, undanförsel av sårade och sjuka samt skadade och övertaliga förnödenheter med mera. Lägre förband (bataljon och nedåt) handhar sin egen underhållstjänst. Vid högre förband (brigad och uppåt) handhas underhållstjänsten av särskilda underhållstrupper, trängtrupperna. Vid marinen och flygvapnet kallas underhållstjänsten för bastjänst. Underhållstjänsten ingår i den militära logistiken. 

Underhållstjänsten kan indelas i:
 Underhåll och transporter; försörjning med förnödenheter. 
 Urval och evakuering; ersättning av personal och materiel.
 Restaurering; sjukvård av personal och reparation av materiel.

Sverige
Underhållstjänsten omfattar förnödenhetsförsörjning och teknisk tjänst. Förnödenhetsförsörjningen omfattar drivmedelstjänst, livsmedelstjänst, bränsle- och vattentjänst och fältposttjänst. Den tekniska tjänsten syftar till att understödja förbandens förmåga att lösa ställda uppgifter.

 Underhållsbataljon:
Bataljonsstaben och underhållsledningskompani
Underhållskompani
Sjuktransportkompani
Sjukvårdskompani
Försörjningskompani.

Referenser

Se även
Försvarsmaktens logistik 

Militär logistik
Alkemiska symboler

Alkemiska symboler, se även alkemi, har använts för att beteckna vissa element och föreningar.

Tre egenskaper
Alkemisten schweiziske alkemisten och mystikern Paracelsus (1493–1541), antog att ett objekt alltid kunde delas upp i tre grundläggande beståndsdelar som han kallade Tria Prima:
 Svavel är objektets innersta väsen 
 Kvicksilver är dess benägenhet till förändring 
 Salt är det som är stabilt hos objektet och det som kvarstår efter förändringsprocessen

De fyra elementen
Västerländsk alkemi använder de klassiska grekiska elementen. Symbolerna för dessa är:
 Jord 
 Vatten 
 Luft 
 Eld

De sju metallerna
Sju metaller sattes i samband med de sju klassiska himlakropparna och har därför samma symboler:
 Guld domineras av Solen ☉ ☼ (  )
 Silver domineras av Månen ☽ (  )
 Koppar domineras av Venus ♀ (  )
 Järn domineras av Mars ♂ (  )
 Tenn domineras av Jupiter ♃ (  )
 Kvicksilver domineras av Merkurius ☿ (  )
 Bly domineras av Saturnus ()

Världsliga element 
Andra metaller och element som alkemisterna beskrev och använde sig av:
 Antimon ♁ 
 Arsenik 🜺 
 Vismut 🜘 
 Platina 
 Svavel 
 Zink

Enheter 
Ett flertal symboler gällde enheter för tid, vikt och volym. 
 Timme 🝮
 Dram, eller drachm ʒ , en halv dram 🝲
 Uns ℥ , en halv uns 🝳
 Skrupel eller scrupulum ℈
 Pund ℔

Referenser

Externa länkar 

 Wikipedia på Engelska
 ALKEMI – BLUFF ELLER HEMLIG KUNSKAP?
 Alchemical texts 
 Alkemi (alkymi) och alkemister (alkymister) Webb sida hos Rosenkorsorden A.M.O.R.C.

Alkemi
Symboler
Nya Varbergs församling

Nya Varbergs församling var en församling i nuvarande Göteborgs stift och i nuvarande Varbergs kommun. Församlingen uppgick senast 1612 i Lindbergs församling.

Administrativ historik 
Församlingen bildades omkring 1420 för staden Ny Varberg genom en utbrytning ur Lindbergs församling och återgick senast 1612.

Referenser

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Varbergs kommun
Lilla journalistpriset

Lilla journalistpriset var ett pris och en ceremoni som syftade till att främja utvecklingen av skoltidningar i Sverige liksom att öka förståelsen för det journalistiska arbetet. Priset instiftades 2001 och delades ut årligen till 2013. Bakom arrangemanget stod Dagens Nyheter och Expressen, två av Sveriges största tidningar.

Historik 
Priset instiftades 2001 och delades första gången ut på våren 2002. 2004/2005 infördes två klasser, en för högstadiet och en för gymnasiet. För att skilja på papperstidningar och webbtidningar infördes därefter "Bästa webb" för högstadiet respektive gymnasiet och "Bästa print" för högstadiet respektive gymnasiet. Dessutom fanns specialpris för grafisk formgivning, starka texter, fotografi med mera. Från och med 2012 drev Dagens Nyheter priset i egen regi.

Vinnare 
2002: "En spänn", Perslundaskolan, Ockelbo.
2003: “Milo”, Äppelviksskolan, Bromma.
2004: "En spänn", Perslundaskolan, Ockelbo.
2005: Frizon, Stångådalens gymnasium, Vimmerby.
2006: "WHG Magazine", Wendela Hebbegymnasiet, Södertälje
2007: "En Spänn", Perslundaskolan, Ockelbo, och "fikapau.se", Per Brahegymnasiet, Jönköping. Popkorn, Sturegymnasiet, Halmstad.
2008: KZINE, "En Spänn", Perslundaskolan, Ockelbo, och Cumulus. 
2009: Popkorn, Sturegymnasiet, Halmstad 
2010: ELITe, Söderportgymnasiet, Kristianstad
2011: ”Bästa webb” för gymnasiet: ”Kulturkrock”, Kulturama gymnasium, Stockholm. 
2012: Frizon, Stångådalens gymnasium, Vimmerby.

Se även 
 Stora journalistpriset

Externa länkar 
 Lilla journalistpriset.se

Referenser 

Priser och utmärkelser instiftade 2001
Journalistpriser i Sverige
Bonnierkoncernen
Stora journalistpriset