kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thomas Gradin

Thomas Kjell Gradin, född 18 februari 1956 i Långsele, Ångermanland, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare.

Thomas Gradin växte upp i Långsele tillsammans med sin yngre bror Peter Gradin och debuterade i Långsele Hockeys A-lag som 13-åring. Han värvades till MoDo AIK som 15-åring där han debuterade i dåvarande Allsvenskan som 16-åring. Därefter värvades Gradin av AIK. Säsongen 1978 blev han värvad av Vancouver Canucks som han kom att spela för i åtta år. I en omröstning 1990 blev Thomas Gradin vald till Vancouver Canucks bäste forward någonsin. Han är även den 6e bäste poänggöraren genom klubbens historia. Sista året "over there" spelade han för Boston Bruins. 1987 kom han hem, och spelade sedan för AIK fram till 1990. 1997 gjorde han comeback i Elitserien och spelade för Västerås Hockey.

Gradin har spelat i tre internationella turneringar med Tre Kronor, där den enda medaljen, silver, kom i Canada Cup 1984.

Efter sin aktiva karriär har han jobbat som talangscout åt Vancouver Canucks. Därutöver är Gradin honorärkonsul vid det svenska konsulatet i Vancouver.

Klubbar
  MODO Hockey, Division I, Elitserien, 1972–1976 
  AIK Ishockey, Elitserien, 1976–1978, 1987–1990
  Vancouver Canucks, NHL, 1978–1986
  Boston Bruins, NHL, 1986–87
  VIK Hockey, Elitserien, 1996–97

Meriter
 EM-brons – 1978
 Canada Cup-silver – 1984
 Junior-EM 1974 – Utnämnd till bästa forward
 Årets juniorspelare i Sverige 1974
 Junior-VM 1974 – All Star Team
 Viking Award – Bäste svenske ishockeyspelare i Nordamerika 1982
 Deltog i NHL All Star Game 1985
 Vancouver Canucks skytteligavinnare – 1981, 1982
 Vancouver Canucks skytteligavinnare i slutspelet – 1979, 1981, 1982, 1986
 Vancouver Canucks flest assistpoäng – 1978–79, 1980–81 – 1983–84
 Vinnare av Vancouver Canucks Molson Cup – 1982–83
 Vancouver Canucks mest värdefulla spelare, MVP – 1978–79
 Innehar Vancouver Canucks rekord för flest hattricks (delas med Markus Näslund)

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Statistik från Hockey-Reference.com 
Spelschema för Division I och kvalificeringsserierna för säsongerna 1972/73 och 1973/74 från Hockeyarchives.info

Referenser

Externa länkar
Thomas Gradin på nhl.com
Thomas Gradin på Hockey Draft Central
Thomas Gradin på Legends of Hockey

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Modo Hockey
Spelare i AIK Ishockey
Ishockeyspelare i Västerås IK
Spelare i Vancouver Canucks
Spelare i Boston Bruins
Män
Födda 1956
Levande personer
Vinnare av Viking Award
Personer från Långsele socken
Spelare valda i NHL:s amatördraft 1976
Spelare valda av Chicago Blackhawks i NHL Entry Draft
Maktspel

Maktspel () är en amerikansk långfilm från 1996 i regi av Harold Becker, med Al Pacino, John Cusack, Bridget Fonda och Danny Aiello i rollerna.

Handling
Borgmästaren av New York John Pappas (Al Pacino) är en man med stora ambitioner. Till sin hjälp har han sin vice-borgmästare Kevin Calhoun (John Cusack). En dödlig skottlossning leder till en rad förvecklingar som hotar Pappas karriär.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 1996
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Filmmusik av Jerry Goldsmith
Filmer från Columbia Pictures
Villagatan

Villagatan anses vara huvudgatan i Villastaden i stadsdelen Östermalm, Stockholm. Gatan är belägen mellan Valhallavägen och Karlavägen och är cirka 350 meter lång. På 1870-talet började man exploatera området norr om Humlegården och man ville här skapa en villastad efter engelskt mönster. Kvarteren fylldes ursprungligen med förnäm villabebyggelse som stod klar omkring 1890. Här skulle det även finnas små förgårdar mellan gatan och husen, men dessa markerades aldrig i stadsplanen, och därför bebyggdes den dyrbara marken snart med stora exklusiva bostadshus. 

I maj 1876 lämnade byggnadsnämnden in namnförslaget "Villagatan", som namnberedningen avstyrkte. Deras förslag var Lill Jans gata, efter Lill-Jansskogen i närheten. Stadsfullmäktige beslöt slutligen att anta byggnadsnämndens namnförslag.

Verksamheter
Längs gatan finns Natur & Kultur, Skogsindustrihuset (nummer 1), Adelsköldska villan (2), Vitterhetsakademien i Rettigska huset (3), Sveriges läkarförbund (5), Läkartidningen i Villagatan 8, Samfundet De Nio (14), Sveriges yngre läkares förenings kansli (SYLF) (5), Indiens ambassadörs residens (13), Axel Johnson Gruppen i Villagatan 6, Wallquistska huset (19) och Tjeckiska ambassaden (21).

Tidigare låg här även Belgiska (13 A) och Sovjetiska (17) ambassaderna.

Boende
Villagatan är även känd för sina prominenta invånare. I fastigheten Villagatan 13A & 13B, hade Ivar Kreuger sin Stockholmslägenhet på det två översta våningsplanen i 13 A, de var sammanbundna av en trappa, numera borta. Huset som ritades av arkitekt Edvard Bernhard uppfördes 1917, samma år som Ivar Kreuger grundade Svenska Tändsticks Aktiebolaget och finns fortfarande kvar. Tvärs över gatan på adress 10 bodde familjen Toll i en separat villa som dock är riven och ersatt med ett flerbostadshus. Villagatan 4 ägdes av kapten Oscar Wallenberg, och är sedan dess känt som det Wallenbergska huset
 
På Sovjetunionens ambassad, Villagatan 17, fanns Madame Kollontay under åren 1930-1945 som Sovjets officiella representant i Sverige.

Tidigare
Ernest Thiel (nummer 1)  
Axel Wallenberg (nummer 4) 
Estelle Milbourne (4)
Ragnar Sachs och Karin Ekelund (5)
Sigvard Bernadotte (nummer 10)
Paul Toll (10)
Torgny Sjöstrand (12)
Ivar Kreuger (13A)
Lennart Larsson (13B)
Jan Stenbeck (13A)
Kurt Haijby (13B)
Gösta Bohman (13A)
Lena Philipsson (13B)
Berndt August Hjort (15)
Aleksandra Kollontaj (15 och 17)
Sovjetunionens ambassad före 1972 (17)    
Prins Carl, hertig av Västergötland (21)
Ingmar Bergman (22)
Jarl Kulle (22)
Lars-Johan Jarnheimer (22)
Antonia Ax:son Johnson
Svante Julin (18), år 1908 - Bankir

Nuvarande (2015)
Peggy Bruzelius (13)
Dan Walker (13)
Michael Meschke (23)
Jeanette Bonnier (4)
Ernst Hirsch (9)
Ingrid Dahlberg (14)

I fiktion
Rikemanssonen Teddy Anker (2) i filmen Jazzgossen

Referenser

Noter

Webbkällor
 Villastaden vid Humlegården, Tarras Blom.

Tryckta källor

Externa länkar

Gator och torg på Östermalm
Dockvrå

Dockvrå eller ett dockrum är ett rum eller en plats uppbyggd som ett hem i miniatyr, avsett för lek med dockor och dockvagn. Många gånger finns även möjlighet att klä ut sig, tillgång till små möbler, leksaksspis och diverse barnanpassad köksutrustning i dockvrån. En vanlig lek där är Mamma, pappa, barn. Dockvrå eller dockrum förekommer i exempelvis förskolor och fritidshem.

Källor

Fotnoter

Barnomsorg
Förskola
Intima teatern

Intima teatern kan syfta på:

Strindbergs Intima Teater – en teaterlokal i Stockholm vid Norra Bantorget 1907–1910 och återöppnade 2003
Komediteatern – en teater vid Engelbrektsplan på Norrmalm i Stockholm 1911–1938 - efterföljare till Strindbergs intima och övertog namnet, men kom från 1921 att kallas Mindre dramatiska teatern och senare från 1923 Komediteatern
Nya Intima teatern – en teater på Vattugatan i Stockholm 1930–1933
Intiman (Intima Teatern, Wallmans Intiman (1997–2010)) – vid Odenplan i Stockholm invigd 1950
Intiman (Malmö Stadsteater) – en teaterscen på Malmö Opera som används av Malmö Stadsteater (1944)
Intimteatret – en experimentteater i Oslo 1921–1922
Gröna Lund-teatern – en teater som ligger i anslutning till nöjesfältet Gröna Lund i Stockholm som under en tid hette Intima Teatern
Baker County, Georgia

Baker County är ett administrativt område i delstaten Georgia, USA. År 2010 hade countyt 3 451 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Newton.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 904 km². 889 km² av den arean är land och 15 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Dougherty County - nordost
  Mitchell County - öst
  Decatur County - sydväst
 Early County - väst
  Miller County - väst
  Calhoun County - nordväst

Referenser
Lincoln County, Oregon

Lincoln County är ett administrativt område i delstaten Oregon, USA. År 2010 hade countyt 46 034 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Newport.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 3 092 km². 2 537 km² av den arean är land och 555 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Tillamook County, Oregon - nord 
 Polk County, Oregon - öst/nordöst 
 Benton County, Oregon - öst 
 Lane County, Oregon - syd/sydöst

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1893
Lane County

Lane County kan syfta på ett antal olika counties i USA

 Lane County, Kansas 
 Lane County, Oregon
Niclas Sigevall

Niclas Sigevall, född 1965, är en svensk musiker, trumslagare bland annat i bandet Electric Boys under 1980-talet och 1990-talet. Han lämnade Electric Boys inför den tredje skivan Freewheelin' 1994. År 2009 återförenades gruppen med Sigevall bakom trummorna.

Referenser 
 

Svenska trummisar
Män
Levande personer
Födda 1965
Polk County, Oregon

Polk County är ett administrativt område i delstaten Oregon, USA, med 75 403 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Dallas.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 927 km². 1 919 km² av den arean är land och 8 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Yamhill County nord 
 Marion County öst 
 Benton County syd 
 Lincoln County väst 
 Tillamook County nordväst

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1845
Zola (Bonginkosi Dlamini)

Bonginkosi Dlamini, känd som Zola, född 24 april 1977 i Soweto, är en sydafrikansk musiker, skådespelare och programledare. Han är programledare för Zola 7, ett TV-program döpt efter honom, på SABC 1.

Se även

Sydafrika

Referenser

Översatt direkt från English Wikipedia

Sydafrikanska musiker
Män
Födda 1977
Levande personer
Systemin

Systeminer är hormoner som tillhör den växande klassen av växtpeptidhormoner.

Referenser

Växtpeptidhormoner
Rödmylleregering

Rödmylleregering är det traditionella namnet i Finland på en regering som bygger på Centern och socialdemokraterna. Begreppet har också använts i Sverige om koalitionsregeringarna med socialdemokraterna och Bondeförbundet (nuvarande Centerpartiet) på 1930- och 1950-talen.

Finland styrs sedan våren 2019 av en rödmylleregering: Regeringen Rinne. I regeringen ingår utöver Socialdemokraterna och Centern Gröna förbundet, Vänsterförbundet och Svenska folkpartiet.

Se även 
 Röd-grön röra
 Rödmylla
Politiska termer
Politik i Finland
Politik i Sverige
Funeral doom metal

Funeral doom metal är en undergenre till doom metal. Texterna fokuserar på förtvivlan och tomhet.

Funeral doom är en stil inom doom metal som har tagit influenser av både death metal och dark ambient-genrer. Den spelas i ett väldigt nedsatt tempo och fokuserar på att framkalla en känsla av tomhet och bedrövelse. Oftast är gitarrerna extremt distade; keyboards och syntar används för att få fram lite mer klassiska eller gotiska influenser. Sångarna använder sig oftast av growl men brukar vara satta i bakgrund istället för att höjas upp ur musiken för att inte dra till sig all uppmärksamhet. Ren sång används av bland andra gruppen Funeral. Stilen introducerades av band som Thergothon,  Skepticism och nämnda Funeral. Ett tydligt exempel på funeral doom metal är Funerals låt ”The Will to Die” som återfinns på albumet As the Light Does the Shadow från 2008.

Exempel på band 
 Ahab
 Doom:vs
 Ea
 Ekklesiast
 Esoteric
 Evoken
 Funeral
 Mordor
 Mournful Congregation
 Nortt
 Officium Triste
 Pantheist
 Shape of Despair
 Skepticism
 Thergothon
 Tyranny
 Until Death Overtakes Me
 Worship
 Frowning

Källor
 The Metal Crypt – Genres of Metal

Doom metal
Musikgenrer

en:Doom metal#Funeral doom
Kanadas Grand Prix 1967

Kanadas Grand Prix 1967 var det åttonde av elva lopp ingående i formel 1-VM 1967. Detta var det första F1-loppet som kördes i Kanada.

Resultat
 Jack Brabham, Brabham-Repco, 9 poäng 
 Denny Hulme, Brabham-Repco, 6
 Dan Gurney, Eagle-Weslake, 4
 Graham Hill, Lotus-Ford, 3
 Mike Spence, BRM, 2
 Chris Amon, Ferrari, 1 
 Bruce McLaren, McLaren-BRM 
 Joakim Bonnier, Jo Bonnier (Cooper-Maserati) 
 David Hobbs, Bernard White Racing (BRM) 
 Richard Attwood, Cooper-Maserati 
 Mike Fisher, Mike Fisher (Lotus-BRM)

Förare som bröt loppet 
 Jim Clark, Lotus-Ford (varv 69, tändning)
 Jackie Stewart, BRM (65, gasspjäll)
 Al Pease, John Maryon (Eagle-Climax) (47, för få varv) 
 Chris Irwin, Reg Parnell (BRM) (18, snurrade av) 
 Jochen Rindt, Cooper-Maserati (4, tändning)

Förare som diskvalificerades 
 Eppie Wietzes, Lotus-Ford (varv 69)

Förare som ej startade 
 Jo Siffert, R R C Walker (Cooper-Maserati)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Tom Jones, Tom Jones (Cooper-Climax)

Noteringar 
 Mike Fisher, Tom Jones, Al Pease och Eppie Wietzes gjorde F1-debut.

VM-ställning

 

1967 i Kanada
Kanadas Grand Prix
Dawson County, Georgia

Dawson County är ett administrativt område i delstaten Georgia, USA, med 22 330 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Dawsonville.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 554 km². 546 km² av den arean är land och 8 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Fannin County, Georgia - nord
 Lumpkin County, Georgia - nordost
 Hall County, Georgia - öst
 Forsyth County, Georgia - syd
 Cherokee County, Georgia - sydväst
 Pickens County, Georgia - väst
 Gilmer County, Georgia - nordväst

Referenser
Fulton County, Georgia

Fulton County är ett administrativt område i delstaten Georgia, USA, med 920 581 invånare.  Den administrativa huvudorten (county seat) är Atlanta.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 385 km². 1 369 km² av den arean är land och 16 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Cherokee County - nordväst
 Forsyth County - nordost
 Gwinnett County - öst
 DeKalb County - öst
 Clayton County - syd
 Fayette County - syd
 Coweta County - sydväst
 Carroll County - väst
 Douglas County - väst
 Cobb County - väst

Referenser
Luxemburgsk franc

Luxemburgsk franc (FLux - Lëtzebuerger Frang) var den valuta som användes i Luxemburg fram till införandet av euron 2002. Valutakoden var LUF. 1 Franc var = 100 centimes.

Valutan infördes 1854 och ersatte såväl den belgisk francen som gällde mellan åren 1839 - 1842 och återinfördes 1848 efter den preussiska thalern som gällde 1842 - 1849. Samarbetet med den belgiska francen kvarstod genom en fast växelkurs såväl vid bildandet av den Latinska myntunionen och även i tiderna därefter fram till införandet av euron.

Vid övergången till euro fastställdes slutkursen 2002 till 1 EUR = 40,3399 LUF.

Användning 
Valutan gavs ut av Banque Centrale du Luxembourg - BCL som grundades 1998 och ersatte den tidigare Institut Monétaire Luxembourgeois. BCL har huvudkontoret i Luxemburg och är medlem i Europeiska centralbankssystemet.

Valörer 
mynt: fanns i 1, 5, 10, 20 och 50 Franc
underenhet: fanns i 25 centimes.
sedlar: fanns i 100, 1000 och 5000 LUF

Externa länkar 
 Centralbanken BCL
 LUF sedlar

Luxemburgs ekonomiska historia
Ej längre existerande valutor inom euroområdet
Bildanden 1854
Upplösningar 2002
Kristin Lavransdotter

Kristin Lavransdotter är en historisk romantrilogi av Sigrid Undset, bestående av Brudkronan (1920, senare Kransen), Husfrun (1921) och Korset (1922). Kristin Lavransdotter är kanske det verk som främst förknippas med Undset, och som bidrog till att hon belönades med Nobelpriset i litteratur 1928 med motiveringen ”förnämligast för hennes mäktiga skildringar ur Nordens medeltida liv".

 Trilogin
ÖversiktKristin Lavransdotter utspelar sig på 1300-talet. Huvudpersonen är Kristin, storbonden Lavrans dotter i Sel i Gudbrandsdalen.

Trilogin handlar om en kvinnas slingriga väg från dotter till hustru och slutligen nunna. Det är en utvecklingsroman med kvinnliga förtecken, och mycket av tematiken – familjens heder, oönskad kärlek, döden – gäller fortfarande idag. Den historiska bakgrunden är detaljrik vad gäller mat, gårdsdrift, religiösa vanor och moraliska normer.

 Kransen 
Kristins barndom och ungdom och hennes nära förhållande till fadern, storbonden Lavrans är det grundläggande temat i den första delen av trilogin. Som vanligt på den tiden blev Kristin bortlovad till en man som föräldrarna hade valt, Simon Darre. Men medan Kristin går i skola i Nonneseter kloster i Oslo träffar hon Erlend, som räddar henne från att bli överfallen av rövare. De blir förtjusta i varandra.

Erlend är vacker och charmerande. Han har inte det bästa rykte men kärleken har gripit tag i Kristin och hon kan inte motstå honom. De inleder ett förhållande och hon håller fast vid honom mot föräldrarnas vilja.

 Husfrun 
Den andra delen i trilogin handlar om Kristin som mor och husfru. Livet med Erlend blir inte som hon hoppats, och hennes kärlek till honom är inte längre lika stark. Kristin måste ta ansvaret för såväl gården som barnen medan Erlend är lättsinnig och bekymmerslös och vid flera tillfällen kränker han henne. Kristin förlåter men klarar inte av att glömma.

 Korset 
I Korset avslutas berättelsen om Kristin och Erlend och deras barn. Kristin befarar att sönerna skall ta efter den lättsinnige fadern.

Kärlekskriget mellan de båda åldrande föräldrarna skildras ingående. En dag säger Kristin vad hon tycker om Erlends sätt att vara, och han rider iväg från gården. För sönernas skull rider Kristin efter honom upp på fjället för att försöka försonas med honom. Erlend berättar för Kristin att han alltid har älskat henne och de får åter uppleva lyckan tillsammans innan han dör. Gammal och utsliten tas Kristin upp som leksyster i Reins kloster för att så småningom bli nunna. Äntligen finner hon frid och kan lämna bakom sig den livslånga striden mellan sig själv och sin Gud. Digerdöden härjar och under sina sista dagar försöker hon hjälpa människorna kring sig. Detta gör hon för att sona de synder hon begått och för att söka Guds förlåtelse. Till slut dör Kristin själv av sjukdomen, digerdöden.

Utgåvor och bearbetningar (urval)Kristin Lavransdotter kom i svensk nyöversättning av Gun-Britt Sundström 2016.

Boktrilogin filmatiserades 1995 och i regi av Liv Ullmann, under titeln Kristin Lavransdotter''.

Källor

1300-talet i skönlitteratur
Historiska romaner
Norsk skönlitteratur
Norskspråkig skönlitteratur
Enrico Cardoso Nazaré

Enrico Cardoso Nazaré (oftast kallad Ricky Brazil), född 4 maj 1984 i Belo Horizonte, är en tidigare brasiliansk fotbollsspelare (mittfältare).

Karriär
Enrico spelade för de brasilianska klubbarna Atlético Mineiro och Ipatinga innan han värvades till den svenska klubben Djurgårdens IF sommaren 2006. År 2009 flyttade Enrico tillbaka till Brasilien då han skrev kontrakt med den brasilianska klubben Vasco da Gama i Rio de Janeiro. Under sina nästan sex år i landet spelade han även för klubbar som Coritiba, Ceará och Ponte Preta. Under sommaren 2014 återvände Enrico till Europa och denna gång för att spela i de grekiska klubbarna Apollon Smyrnis och Iraklis. Ett år därefter flyttade Enrico tillbaka till Sverige för att spela för Huddinge och Enskede, båda klubbar från Stockholm.

Titlar 
 Ipatinga
 Statliga Mästerskapet av Minas Gerais 2005

 Vasco da Gama
 Brasilianska Mästerskapet - Serie B 2009
 Brasilianska Cup 2011

 Coritiba
 Statliga Mästerskapet av Paraná 2010
 Brasilianska Mästerskapet - Serie B 2010

Källor 

Brasilianska fotbollsspelare
Spelare i Atlético Mineiro
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Fotbollsspelare i CR Vasco da Gama
Spelare i Coritiba Foot Ball Club
Spelare i Ceará SC
Spelare i Associação Atlética Ponte Preta
Spelare i Apollon Smyrnis
Spelare i Huddinge IF
Spelare i Enskede IK
Spelare i Campeonato Brasileiro Série A
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Personer från Belo Horizonte
Födda 1984
Levande personer
Män
Rjukan

Rjukan är en tätort som är centralort i Tinns kommun i Telemark fylke i Norge. Tätorten ligger i Vestfjorddalen, halvvägs mellan Møsvatnet och Tinnsjø, och har fått sitt namn efter Rjukanfossen ('det rykande vattenfallet') väster om orten. Tätorten har 3 038 invånare (januari 2021, SSB).

Historia 
Rjukan var tidigare en viktig industriort i Telemark, uppbyggd kring Norsk Hydros anläggning Rjukan salpeterfabrikker i början av 1900-talet. Fabriken lokaliserades till Rjukan främst på grund av den goda tillgången på elkraft genom reglering av älven Måna och sjön Møsvatnet.

1934 byggde Norsk Hydro världens första kommersiella anläggning för tillverkning av tungt vatten i Vemork vid Rjukan. Under Nazitysklands ockupation under andra världskriget drevs anläggningen för att få tillgång till tungt vatten, vilket var en nödvändig del i Nazitysklands kärnvapenprogram. Anläggningen saboterades flera gånger av motståndsrörelsen och de allierade styrkorna.

I dag finns Norsk Industriarbeidermuseum i anläggningen i Vemork. Där visas Rjukans och industriarbetarnas historia, liksom ortens krigs- och sabotagehistoria.

Efter 1960 överfördes huvuddelen av salpeterproduktionen till Hydros fabrik på Herøya i Porsgrunn. Viss industri finns fortfarande i Rjukan, bland annat exportföretaget Scana Skarpenord.

I dag 
Rjukan satsar i dag mycket på turism. De viktigaste attraktionerna är skidåkning, fjällvandring, historia och isklättring. Rjukan är också ett attraktivt område för fritidshus.

Solspeglar 
På grund av ortens läge i en dal med höga omgivande berg så når inte solljuset fram mellan september och mars. Sedan 2013 finns det 450 meter ovanför staden på en bergssluttning utplacerat tre stycken speglar som reflekterar solljus och lyser upp omkring 200 kvadratmeter av stadens stora torg. Speglarna är 17 meter höga med vardera en yta på 100 kvadratmeter, och riktas automatiskt in för att följa solen.

Kända personer 
Den katolske biskopen av Oslo, Bernt Eidsvig, är född i Rjukan.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Timelapse video från invigningen av solspeglarna den 30 oktober 2013

Orter i Telemark fylke
Världsarv i Norge
Tinns kommun
Belgisk franc

Belgisk franc (BF - Belgische Frank) var den valuta som användes i Belgien fram till införandet av euron 2002. Valutakoden var BEF. 1 Franc var = 100 centen.

Valutan infördes 1832 och ersatte den tidigare tillfälliga nederländska gulden. Samarbetet inleddes med den luxemburska francen genom en fast växelkurs såväl vid bildandet av den Latinska myntunionen och även i tiderna därefter fram till införandet av euron.

Vid övergången till euro fastställdes slutkursen 2002 till 1 EUR = 40,3399 BEF.

Användning 
Valutan gavs ut av Nationale Bank van België - NBB som grundades 1850. NBB har huvudkontoret i Bryssel / Bruxelles och är medlem i Europeiska centralbankssystemet.

Med kolonialismen och första världskriget erövrade Belgien territorier i Afrika och francs spreds dit, och ännu efter självständighet har ett antal länder "franc" som namn på sin valuta.

Valörer 
mynt: fanns i 1, 5, 10, 20 och 50 Franc
underenhet: fanns i 50 centen
sedlar: fanns i 100, 200, 500, 1000, 2000 och 10.000 BEF

Se även
 Franc
 Fransk franc
 Schweizisk franc
 Kongolesisk franc 
 Rwandisk franc 
 Burundisk franc

Externa länkar 
 Centralbanken NBB
 BEF sedlar
 Bilder på historiska sedlar från Belgien   

Belgiens ekonomiska historia
Ej längre existerande valutor inom euroområdet
Bildanden 1832
Upplösningar 2002
Church of Anthrax

Church of Anthrax är ett rockalbum från 1971 av John Cale och Terry Riley.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av John Cale och Terry Riley, om annat inte anges.

"Church of Anthrax" - 9:05
"The Hall of Mirrors in the Palace at Versailles" - 7:59
"The Soul of Patrick Lee" (John Cale) - 2:49
"Ides of March" - 11:03
"The Protege" - 2:51

Medverkande
John Cale - orgel, bas, gitarr, piano, cembalo, keyboards, violin
Terry Riley - orgel, piano, keyboards, saxofon
Bobby Colomby - trummor
Bobby Gregg - trummor
Adam Miller - sång på "The Soul of Patrick Lee"

Musikalbum 1971
Album av John Cale