kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Collectum

Collectum är oberoende valcentral och knutpunkt för den kollektivavtalade tjänstepensionen ITP. Collectums uppdrag är att
 upphandla försäkringsbolag som tjänstemännen kan välja att förvalta sina ITP-pengar hos
 vara valcentral för ITP-valet och ITPK-valet
 administrera ITP-planen och fakturera arbetsgivarna för ITP- och ITPK-premier samt se till att pengarna förmedlas till de förvaltare tjänstemännen valt
 ge företag och tjänstemän objektiv information om tjänstepensionen ITP.

Varje år skickar Collectum ut det röda kuvertet med ett personligt årsbesked till alla ITP-försäkrade.

Collectum ägs av Svenskt Näringsliv och PTK och har funnits som självständigt bolag sedan 2005, efter att tidigare ha varit en del av Alecta.

Externa länkar
Collectum

Svenska försäkringsförmedlare
Svensk tjänstepension
Motorsport i Luxemburg

Luxemburg har inga internationellt kända racerbanor eller utövare av motorsport som varit framgångsrika.

Verksamhet

Luxemburgs Grand Prix
Under säsongerna 1997 och 1998 arrangerade Luxemburg vid namn ett Grand Prix-lopp i formel 1 på Nürburgring i Tyskland, då namnet Tysklands Grand Prix var upptaget av Hockenheimring och Europas Grand Prix av Jerez i Spanien. När sedan Jerez ströks från kalendern under säsongen 1998 var det för sent för att tävlingen skulle kalls för Europas Grand Prix, något som blev dess namn i fortsättningen.

Motorcykelracing
Andreas Leuthe är den mest kände tävlande från Luxemburg, och han deltog i 61 VM-deltävlingar i 500GP-klassen mellan 1984 och 1994. Även Superbiketävlingarna på Nürburgring mot slutet av 1990-talet benämndes som luxemburgsk tävling.

Banor
Ett fåtal banor har funnits i Luxemburg, men de har inte använts för internationella tävlingar. Däremot finns ett par vägar som används till backtävlingar.
Motorsport i Litauen

Litauen är ett land där motorsport förekommer. Tävlingsverksamheten regleras av LASF (Lithuanian Automobile Sports Associaton) på uppdrag av Fédération Internationale de l'Automobile. 

Mot slutet av 2000-talets första decennium kom Kazimieras Vasiliauskas fram som den första litauiska förare att tävla professionellt på internationell nivå. Han nådde framstående resultat när han vann en tävling i FIA Formel 2 2009 och slutade sammanlagt sjua under säsongen.

Kända banor för bilsport finns till exempel i Kačerginė, banan Nemuno žiedas invigdes 1961, är 3 350 meter lång, och har arrangerat tävlingen BaTCC (Baltic Touring Car Championship). Vilkyčiųbanan i Vilkyškiai utanför Šilutė arrangerar motocross, autocross och rallycross på internationell nivå (2022) Banan har flera olika slingor. Den lokala motorsportsklubben heter ASK Vilkyciai.

Referenser
Motorsport i Rumänien

Rumänien är ett land där intresset för motorsport stadigt ökat sedan kommunistregimens fall 1989.

Verksamhet
Redan innan andra världskriget arrangerades Rumäniens Grand Prix på Bukarests gator. Tävlingarna hölls både 1937 och 1939, innan kriget bröt ut. I Niculae Ceauşescus diktatur förekom i stort sett ingen motorsport, utan det dröjde ända fram till 2007 innan Rumänien åter stod värd för ett internationellt motorsportevenemang, då FIA GT och Brittiska F3-mästerskapet kom till en bana byggd kring Bukarests presidentpalats. Efter två år valde den nya borgmästaren i Bukarest att ställa in evenemanget, då han själv inte tyckte om de höga kostnaderna.

Rumänien har haft ett flertal förare som försökt ta sig fram på den internationella scenen med varierande framgång. Den mest framgångsrika är den Rumänienfödde belgaren Michael Herck, som valt att tävla för Rumänien och varit nära att lyckas vinna i GP2.
Rudolf Frimodt

Jens Christian Rudolf Frimodt, född den 24 december 1828, död den 21 mars 1879, var en dansk präst.

Frimodt blev 1854 teologie kandidat, 1857 adjunkt vid den lärda skolan i Sorö och 1861 kyrkoherde vid Johanneskyrkan i Köpenhamns förstad Nörrebro. Såsom en vältalig och allvarlig predikant samlade Frimodt där omkring sig en talrik åhörarskara och utövade ett väckande inflytande i vida kretsar.

Hans ihärdighet har man att tacka för, att två nya kyrkor uppbyggdes i hans församling (1874 och 1877) och att ett Magdalenahem inrättades för fallna kvinnor (1877). Därjämte var han sedan 1875 själen i inre missionens verksamhet i Köpenhamn.

Han utgav flera predikosamlingar: Tyve prædikener (1867), Nogle prædikener fra Trinitatistiden (1871) och Fire og tyve prædikener (1879). En fullständig samling, Prædikener paa kirkeaarets sön- og helligdage, utkom 1896.

Källor 
 

Födda 1828
Avlidna 1879
Danska präster
Män
Ugglan
Eduard Hölder

Eduard Hölder, född den 27 november 1847 i Stuttgart, död den 14 april 1911 i Baden-Baden, var en tysk rättslärd. 

Hölder blev e.o. professor 1871 och ordinarie 1873 i Zürich, 1874 i Greifswald, 1880 i Erlangen och 1893 i Leipzig. Han var en på sin tid framstående forskare på den romerska rättens område.

Bibliografi (i urval)
 Institutionen (1877, 3:e uppl. 1893) 
 Die entwickelungsformen des römischen privatrechts (1880)
 Beiträge zur geschichte des römischen erbrechts (1882)
 Wesen der korreal-obligation (1884)
 Pandekten, allgemeine lehren (1886, 1891)
 Objektives und subjektives recht (1894)
 Kommentar zum allgemeinen theil des bürgerlichen gesetzbuchs (1900)

Källor
 

Födda 1847
Avlidna 1911
Tyska jurister
Tyska professorer
Män
Ugglan
Personer från Stuttgart
Heinrich Rickert (politiker)

Heinrich Edwin Rickert, född 27 december 1833 i Putzig, död 3 november 1902 i Berlin, var en tysk politiker. Han var far till filosofen Heinrich Rickert.

Rickert blev 1858 redaktör för "Danziger Zeitung" i Danzig, invaldes 1870 i preussiska deputeradekammaren och 1874 i tyska riksdagen. Till 1880 tillhörde han Nationalliberale Partei, anslöt sig därefter till Liberale Vereinigung och blev efter dennas sammanslagning med Deutsche Fortschrittspartei (1884) en av ledarna för det nya Deutsche Freisinnige Partei. Då detta 1893 splittrades, blev Rickert, som stödde Leo von Caprivis arméförslag, ledare för Freisinnige Vereinigung och verkade på denna post till sin död. Han ägde grundliga statsfinansiella kunskaper och tog framträdande andel i behandlingen inom riksdag och lantdag av finansfrågor. Han understödde regeringens kolonialpolitik, men var bestämd motståndare till dess protektionistiska tullpolitik.

Källor

Preussiska politiker
Tyska liberaler
Tyska politiker under 1800-talet
Födda 1833
Avlidna 1902
Män
Ugglan
Styles Bridges

Henry Styles Bridges, född 9 september 1898 i Washington County, Maine, död 26 november 1961 i Concord, New Hampshire, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten New Hampshire 1935–1937. Han representerade New Hampshire i USA:s senat från 1937 fram till sin död.

Bridges utexaminerades 1918 från University of Maine i Orono. Han arbetade vid University of New Hampshire 1921–1922. Han var redaktör för tidskriften The Granite Monthly 1924–1926.

Bridges efterträdde 1935 John Gilbert Winant som guvernör i New Hampshire. Han efterträddes två år senare av Francis P. Murphy.

Bridges besegrade demokraten William N. Rogers i senatsvalet 1936. Han omvaldes 1942, 1948, 1954 och 1960.

Bridges tjänstgjorde som republikanernas ledare i senaten 1952–1953. Minoritetsledaren Kenneth S. Wherry hade avlidit 1951 och Bridges tillträdde i januari 1952. Han efterträddes året efter av Robert Taft som blev majoritetsledare i och med att republikanerna fick majoritet i senaten. Bridges var sedan president pro tempore i USA:s senat 1953–1955. I den egenskapen utpressade han år 1954 demokraten Lester C. Hunt från Wyoming att avgå från senaten. Bridges och andra republikaner hotade att göra skandal om Hunts sons homosexualitet. Hunt meddelade sin avgång och begick sedan självmord.

Senator Bridges avled 1961 i ämbetet och efterträddes som senator av Maurice J. Murphy.

Referenser

Externa länkar 
 Biografi på National Governors Associations hemsidor
 Biographical Directory of the United States Congress
 Political Graveyard

Guvernörer i New Hampshire
Ledamöter av USA:s senat från New Hampshire
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Alumner från University of Maine
Personer från Washington County, Maine
Födda 1898
Avlidna 1961
Män
"Heroes" (David Bowie-sång)

Heroes är en låt med David Bowie, skriven av honom själv och Brian Eno, utgiven som singel den 23 september 1977 och på albumet "Heroes", utgivet den 14 oktober 1977. Låten var en av de fyra låtar Bowie spelade på galan Live Aid från 1985. Bowie framförde även låten på The Freddie Mercury Tribute Concert som hölls efter Freddie Mercurys död. 

År 2002 rankade musiktidningen NME Heroes på 5:e plats på sin lista "100 Greatest Singles Of All Time". När Rolling Stone 2004 rankade de 500 bästa låtarna kom låten på plats nummer 46.

Låtens namn står, precis som albumnamnet, inom citationstecken för att markera att det finns en viss ironi kring låtens budskap.

Källor

Musiksinglar 1977
Låtar framförda av David Bowie
Singelettor i Storbritannien
Kartskåp

Ett kartskåp är ett skåp för kartor eller ritningar.

Tre typer av kart- och ritningsförvaring kan urskiljas, hängande, liggande och rullade.
Oftast förekommer liggande och hängande förvaring. Egentlig förvaring i ett skåp handlar det egentligen inte om, även om möbeln betecknas som -skåp.

Kartskåp i hurtsform kallad även karthurts, eller ritningshurts, där man förvarar materialet liggande i lådor. 
Kartskåp för hängande förvaring kallas normalt bara kartskåp, alternativt hängkartskåp.
Kartskåp för rullad förvaring kallas således rullkartskåp.

Kartografi
Arkivväsen
Kontorsmöbler
Sovjetunionen i olympiska vinterspelen 1984

Sovjetunionen deltog i olympiska vinterspelen 1984. Sovjetunionens trupp bestod av 99 idrottare, 74 män och 25 kvinnor.

Medaljer

Guld
 
500 m herrar: Sergej Fokitjev
10 000 m herrar: Igor Malkov

30 km herrar: Nikolaj Zimjatov 

Par: Jelena Valova och Oleg Vasiljev

Stafett herrar: Dmitrij Vasiljev, Jurij Kasjkarov, Algimantas Sjaln och Sergej Buligin

Herrar: Sovjetunionens herrlandslag i ishockey

Silver
 
1 000 m herrar: Sergej Chlebnikov
1 500 m herrar: Sergej Chlebnikov
10 000 m herrar: Igor Malkov
 
10 km damer: Raisa Smetanina
20 km damer: Raisa Smetanina
30 km herrar: Aleksandr Savjalov
Stafett herrar: Aleksandr Batjuk, Aleksandr Savjalov, Vladimir Nikitin, Nikolaj Zimjatov
 
Herrar: Sergej Danilin
Dubbel: Jevgenij Belusov och Aleksandr Beljakov
 
Isdans: Natalja Bestemjanova och Andrej Bukin

Brons
 
1 000 m herrar: Oleg Bozjev
1 000 m damer: Natalja Petrusjova
1 500 m damer: Natalja Petrusjova
500 m damer: Natalja Sjive
 
Damer: Kira Ivanova
Isdans: Marina Klimova och Sergej Ponomarenko 
Par: Larisa Selesneva och Oleg Makarov 
 
Herrar: Valerij Dudin
 
Tvåmans: Zintis Ekmanis och Vladimir Aleksandrov

Källor
SR/Olympic Sports

1984 i Sovjetunionen
1984
Nationer i olympiska vinterspelen 1984
Alfred Hage (affärsman)

Peter Anton Alfred Hage, född 31 december 1803 i Stege, död den 6 mars 1872 i Köpenhamn, var en dansk affärsman och politiker. Han var son till Christopher Friedenreich Hage, bror till Johannes Dam Hage och Edvard Filip Hother Hage samt far till Johannes Hage och Alfred Hage. 

Hage deltog under flera år i vården av faderns affärsrörelse i Stege och blev 1832 svensk-norsk vicekonsul. Som delägare i handelshuset Puggaard i Köpenhamn från 1842 förvärvade Hage en efter dåtida danska förhållanden utomordentligt stor förmögenhet.

Från 1852 till sin död var Hage nästan ständigt medlem av Folketinget och 1856–1866 därjämte ledamot av riksrådet. Till sina åsikter var han avgjort nationell och tämligen radikal samt en ivrig frihandelsvän.

Källor 
 

Danska Folketingsledamöter
Danska riksråd under 1800-talet
Personer inom Danmarks näringsliv under 1800-talet
Danska politiker under 1800-talet
Hage (släkt)
Födda 1803
Avlidna 1872
Män
Ugglan
Niels Ditlev Riegels

Niels Ditlev Riegels, född 1755, död den 24 augusti 1802, var en dansk författare.

Riegels var 1781–84 lärare för änkedrottning Juliana Maria av Braunschweig-Wolfenbüttels pager och medverkade något vid statskuppen 1784, men flyttade sedan till Falster. Hans förnämsta skrifter är Forsøg til Femte Christians historie (1792), Udkast til Fjerde Frederiks historie (två band, 1795–99) och Smaa historiske skrifter (tre band, 1796–98), vilka senare bland annat innehåller ett Skilderi af Christian VI.

Som författare är Riegels opålitlig, ensidig och bitter i sin framställning, uppfylld av hat mot kyrka, adel och ämbetsmän, varför också hans arbeten knappast kan kallas historiska, men hans förtjänst är att ha framdragit många dittills inte beaktade fakta och genom sitt sunda omdöme skingrat många fördomar. Inte heller följde han det vanliga bruket att ständigt prisa kungarnas handlingar, om han än såg genom fingrarna med deras personliga fel.

Som polemiker utgav han en mängd småskrifter i varjehanda ämnen och 1786–89 månadsskriften Kjøbenhavns skilderi. Hans ännu senare flygskrift Fornuftens og menneskeheds-rettighedernes arkiv (1–8, 1796–97) röjer tydligt hans revolutionära sinnelag.

Källor

Noter

Danska dissidenter
Danska fackboksförfattare
Danskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1755
Avlidna 1802
Män
Påskallaviks missionskyrka

Påskallaviks missionskyrka är en kristen församling med rötter i svensk väckelserörelse från 1800-talet. Församlingen bildades 1877, och tillhör Equmeniakyrkan. 1877 uppfördes församlingens missionshus som 1975 genomgick en stor renovering och modernisering.

Verksamhet
Församlingen förutom gudstjänster bedriver ett brett barn- och ungdomsarbete med bland annat scouting, Café Nyfiket, Smurran och Smugo, Gubbröra och musik/sångtillställning. Internationellt missionssamarbete sker i både Asien, Afrika, Latinamerika och Europa.

Externa länkar
 Påskallaviks missionskyrka

Svenska equmeniaförsamlingar
Kyrkobyggnader i Oskarshamns kommun
Natalia Zagrjazjskaja

Natalia Kirillovna Zagrjazjskaja, född Razumovskaja 5 september 1747, död 19 maj 1837, var en rysk hovdam, filantrop och salongsvärd.

Äldsta barn till hetman greve Kirill Razumovskij (1724-1803), ordförande i ryska vetenskapsakademien, och Jekaterina Ivanova Narysjkina (1729-1771). Hon var som barn mycket bortskämd men också begåvad, och fick en för sin tid ovanligt god utbildning - det sades att hon talade bättre franska än ryska. Hon hade ett nära förhållande till sina bröder, som kallade henne siren, och agerade mellanhand till föräldrarna. Hon blev hovdam till Katarina den stora 1762 och fick till skillnad från övriga hovdamer bo hemma.
   
24 oktober 1772 gifte hon sig av kärlek med Nikolai Aleksandrovitj Zagrjazjskogo (1743 - 1821), en officer ur Izmailovskij-regementet. Förhållandet tog snart slut och makarna levde sedan separerade. Hon ansågs inte vacker men kultiverad, charmerande och ett underhållande sällskap och var en viktig medlem av huvudstadens societetsliv från 1770-talet ända fram till sin död. Hon fick 1798 Katarinaorden och var en vän till kejsarinnan Maria Fjodorovna. Hon var ofta värd för medlemmar av tsarfamiljen och var känd för att framgångsrikt kunna be dem om tjänster till andra och utövade en del välgörenhet. I hennes salong mottogs poeterna Vasilij Zjukovskij, Pjotr Vjazemskij och Aleksandr Pusjkin, och nämns i den tidens memoarer. 
 
Hon adopterade sin systerdotter Maria, som hon gjorde till arvinge och gifte bort; Maria fick 1812 en dotter, Natalia Gontjarova, som blev gift med Aleksandr Pusjkin.

Källor 
 Denna artikel baseras helt eller delvis på dess motsvarighet på ryskspråkiga Wikipedia

Kvinnor
Födda 1747 
Avlidna 1837
Ryska hovdamer
Ryska grevinnor
Ryska salongsvärdar
Ryska filantroper
Personer i Ryssland under 1700-talet
Personer i Ryssland under 1800-talet
Ruwp
Katarina den storas hov
Epsilon (företag)

Epsilon var ett svenskt konsultföretag med tjänster inom högteknologisk teknik- och systemutveckling.

Historia
Epsilons historia startade 1986, då Sapiakoncernen startades. Dan Olofsson var då ansvarig för Sapiakoncernens teknikkonsultdel och expansionen skedde genom förvärv av bolag, s.k. entreprenörspaket och organisk tillväxt. 1993 köpte Dan Olofsson loss konsultverksamheten och koncernen fick det nya namnet Sigma. Dan Olofsson var VD och börsintroduktion skedde 1997. Koncernen växte och var i början av 2000-talet cirka 3 000 teknik-, IT- och elektronikkonsulter.  2001 blev de tre affärsområdena Sigma AB, Epsilon AB och Teleca AB egna börsbolag. 2003 köpte Dan Olofsson ut Epsilon AB från börsen. Koncernchef sedan 2003 var Mats Boström. Från att ha varit 16 bolag (2011) samlade Epsilon 1 januari 2012 all verksamhet i ett enda, gemensamt bolag. I slutet av 2011 var det 1 600 personer fast anställda på företaget och härtill 12 276 oberoende partners och specialister i olika nätverk.

Den 18 oktober 2012 tillkännagavs att Epsilon köps upp av ÅF . Verksamheten har sedan integrerats med ÅF, och Epsilon som varumärke lagts ned.

Referenser 

Bolagsfakta

Externa länkar 
Espilon hade adressen https://web.archive.org/web/20130406054835/http://www.epsilon.nu/

Svenska teknikkonsultföretag
Företag bildade 1986
Lindbergs församling

Lindbergs församling var en församling i Göteborgs stift i Varbergs kommun i Hallands län. Församlingen uppgick 2010 i Lindberga församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 

Omkring 1420 utbröts Nya Varbergs församling som sedan senast 1612 åter införlivades. Församlingen var till 1616 moderförsamling i pastoratet Lindberg och Torpa. Från 1616 till 1882 var församlingen annexförsamling i pastoratet Varberg, Lindberg och Torpa. Från 1882 till 2010 var den åter moderförsamling i pastoratet Lindberg och Torpa som 1962 utökades med Valinge och Stamnareds församlingar.  Församlingen uppgick 2010 i Lindberga församling.

Kyrkor 
Lindbergs kyrka

Se även
Lindbergs socken

Källor 

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Varbergs kommun
Motorsport i Bulgarien

Bulgarien är ett land där motorsport aldrig varit särskilt populärt, även om man under kommunistregimen hade vissa förare som tävlade i roadracing.

Verksamhet
Vissa bulgariska roadracingförare tävlade med framgångar i de mindre klasserna av Grand Prix-VM under 1980-talet, varav Bogdan Nikolov är den mest kända. Under 2000-talets första decennium kom Vladimir Arabadzhiev fram som en talangfull förare i International Formula Master. De har även Plamen Kralev, som också är motorsportambassadör i landet.
Sorghus

Sorghus (arabiska: hussainia, حسينية), även benämnt Husayniya, är en hall för shiaceremonier. Shiamuslimer träffas i sorghus och hedrar Imam Hussein, som dödades av Yazid I i Karbala år 680 e.Kr.

Galleri

Se även 
 Hosseiniye Ershad
 Aashura
 Slaget vid Karbala

Referenser 

Islamisk arkitektur
Islamiska termer
Helena Äwe Bäckman

Helena Anna Maria "Äwe" Bäckman, född 5 augusti 1968 i Bromma, är en svensk dockmakare och dockspelare bosatt i Stockholm. Hon var med och startade produktionsbolaget BLA Stockholm tillsammans med Petter Lennstrand och Patrik Arve, och skötte företagets dockmakeri.

Bäckman har tillverkat mängder av dockor, både till BLA Stockholms egna produktioner (Allram Eest, Höjdarna, För alla åldrar, m.fl.) och för andra produktioner såsom NRK:s Kometkameratene. Hon har även sytt Iprenmannens dräkt.

Tillsammans med Petter Lennstrand designade hon dockorna till långfilmen Upp i det blå (2016).

Helena Bäckman är dotter till sångerskan Py Bäckman.

Referenser 

Svenska dockmakare
Kvinnor
Födda 1968
Levande personer
Svenska marionettskådespelare
Tricholomataceae

Tricholomataceae är en stor familj av svampar inom ordningen skivlingar. Familjen kan kännetecknas av dess köttiga fruktkroppar. Sporerna är ljusa, ofta vita, rosa eller krämfärgade.

Namnet härstammar från det grekiska trichos (τριχος), som betyder hår, och loma (λωμα), som betyder frans eller gräns, trots att alla individer inom denna familj inte har dessa egenskaper.

Sedan 2006 har de nyklassificerade familjerna Hydnangiaceae, Lyophyllaceae, Marasmiaceae, Mycenaceae, Omphalotaceae, Physalacriaceae och Pleurotaceae, som tidigare tillhörde en gemensam familj, segregerats från Tricholomataceae.

Referenser

Noter

Skivlingar
Motorsport på Cypern

Cypern har aldrig varit någon större nation inom motorsport, men har sedan 2000-talet börjat arrangerat flera tävlingar i rally-VM.

Verksamhet
Banracing har precis som i Grekland aldrig varit särskilt förekommande i den grekcypriotiska delen av landet, medan i den turkcypriotiska delen knappt förekommit motorsport överhuvudtaget. Säsongen 2000 arrangerade Cypern rally-VM för första gången, men tävlingen blev kritiserad för de oerhört långsamma vägarna, då segraren Carlos Sainz hade 64 kilometer i timmen i genomsnitt. Rallyt har körts sedan 1970, och har även ingått i FIA Middle East Rally Championship. Tävlingen har kritiserats för dålig organisation, och var en gång nära att ställas in på grund av bråk mellan intressenter bland arrangörerna.
Motorsport i Kroatien

Kroatien har aldrig varit något viktigt land inom motorsporten.

Verksamhet
Det finns bara en kroatisk förare som haft internationella framgångar, vilket är Marin Čolak, som tävlat i WTCC och nått framgångar i SEAT León Eurocup. Arrangörsmässigt så stod de kroatiska städerna Opatija och Rijeka som värdar för VM i roadracing under tiden som Jugoslavien. Banan i Opatija var exakt sex kilometer lång och var omgiven av farliga telefonstolpar om en förare kraschade. Rijekas bana var kortare och säkrare, och var schemalagd även för 1991 års kalender, innan Jugoslavien föll in i ett inbördeskrig. Idag finns inga aktiva banor i det självständiga Kroatien.
Skara FC

Skara FC är en fotbollsklubb från Skara i Västergötland. Klubben bildades år 1995 genom att man tog över fotbollsverksamheten från IFK Skara (som upphörde som förening) och Skara IF. Den nya klubben spelade sin första säsong 1996. De spelar sina hemmamatcher på Sparbanken Arena på Vilans friluftsområde. Klubben spelar i vita tröjor och blåa byxor.
2011 spelar både dam- och herrlaget i division 4. Har varit i division 3 som bäst

Noter

Källor

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1995
Sport i Skara
Skara IF

Skara IF (Skara Idrottsförening) är en förening från Skara i Västergötland. Skara IF bildades den 11 november 1900 under namnet Skara Atlet- & Idrottssällskap. Föreningen ändrade namn till Skara Idrottsförening (SI) 1912. Skara IF har under åren haft 21 olika idrottsgrenar på sitt program men är mest känd för sin fotbollsverksamhet.

Skara IF har spelat i division II i åtta säsonger. Säsongerna 1924/1925, 1925/1926, 1926/1927 och 1927/1928 spelade fotbollslaget i division II, den näst högsta serien i Sverige, men som då ännu inte hade officiell status. Som bäst kom man på första plats i Västsvenska serien 1926/1927 och fick kvalspela till Allsvenskan, ett kvalspel som man förlorade mot Stattena IF.

Sedan division II fått officiell status som näst högsta serie spelade Skara IF fyra säsonger i denna serie, 1939/1940, 1940/1941, 1941/1942 och 1956/1957. Som bäst nådde man en fjärde plats i division II Västra 1939/1940.

Skara IF slutade spela fotboll 1995. Istället tog nybildade Skara FC över fotbollen från Skara IF. Skara IF finns dock fortfarande kvar som förening, men utan aktiv idrottsverksamhet.

Källor

Nordh, Leif m fl, 2011. Idrottsrörelsen. I: Augustsson, Jan-Erik (red.). Skara III. Efter 1900. Sävedalen: Warne Förlag, ss. 522-563.

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1900
Sport i Skara