kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Västlig gulsydhake

Västlig gulsydhake (Eopsaltria griseogularis) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Västlig gulsydhake är en mycket liten tätting med grå ovansida, bjärt gul undersida, grått på övre delen av bröstet och smutsvit strupe. I flykten syns gul övergump och en ljus strimma på vingen. Den skiljer sig från östlig gulsydhake förutom i utbredningsområde även på det gråfärgade bröstet. Bland lätena hörs en långsam upprepad vissling, "chew-chew-chew" och ett grovt grälande ljud.

Utbredning och systematik 
Västlig gulsydhake förekommer i södra och sydvästra Australien. Den delas in i två underarter med följande utbredningsområde:
 Eopsaltria griseogularis griseogularis – förekommer i södra Australien (från Shark Bay till Eyrehalvön, South Australia)
 Eopsaltria griseogularis rosinae – förekommer i sydvästra Western Australia

Levnadssätt 
Västlig gulsydhake hittas i skogsområden. Där ses den sitta på låga grenar och på sidan av trädstammar, varifrån den faller ner på marken för att fånga ett byte.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Granatsydhake

Granatsydhake (Eugerygone rubra) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Granatsydhake placeras som enda art i släktet Eugerygone. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Eugerygone rubra rubra – förekommer i norra Västpapua (Arfak Mountains)
 Eugerygone rubra saturatior – förekommer i bergen på centrala och sydöstra Nya Guinea

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Sydhakar
Barnabasevangeliet

Barnabasevangeliet är en medeltida skrift, vars kristologi överensstämmer med Koranens. Detta så kallade evangelium har i arabisk översättning från 1908 nått en närmast otrolig spridning i islams värld.

Skriften skall ha upptäckts i slutet av 1500-talet. Historien lyder: "En italiensk munk, Fra Marino, satt en dag i samtal med sin vän, påven Sixtus V. De befann sig i påvens privata bibliotek. Sixtus blev trött och somnade. Då upptäckte plötsligt Fra Marino en bok som han aldrig hört talas om – Evangelium enligt Barnabas. Han läste boken och tog den med sig. Han trodde på budskapet och konverterade till islam."

Enligt Barnabasevangeliet är aposteln Paulus en bedragare som har saboterat den sanna kristendomen genom att säga att Jesus var Guds son. Han har också hittat på att omskärelsen inte behövs och att det är tillåtet att äta sådant som är oren mat. Dessutom har Paulus till exempel förtigit att Adam, enligt Jesus, kort tid efter jordens skapelse skall ha sett orden ”Det finns ingen gud utom Gud, och Muhammed är hans budbärare” skrivna i skyn.

I Barnabasevangeliet blir Jesus aldrig dödad, utan Judas grips och korsfästs i han ställe. Jesus förklarar sedan att människorna hädanefter skall leva i den falska tron att han dog martyrdöden, men att Muhammed skall avslöja sanningen.

Det äldsta kända exemplaret av Barnabasevangeliet är en italiensk handskrift från andra hälften av 1500-talet. Det skrevs troligen av en italiensk munk, antingen på 1300-talet eller på 1400-talet. Texten upptäcktes av den preussiske rådsherren J.F. Cramer som i början av 1700-talet köpte manuskriptet i Amsterdam. Senare hamnade det i Nationalbiblioteket i Wien där det fortfarande finns.

Det är lätt att bortförklara Barnabasevangeliet som en muslimsk förfalskning. Dock har Barnabasevangeliet på 1900-talet blivit mycket känd och ofta hänvisad till inom islam och muslimer använder det gärna som argument mot kristendomen. En vanlig muslimsk uppfattning är att texten var accepterad som kanoniskt evangelium i "Nya Testamentet" ända till kyrkomötet år 325, varefter det förbjöds och låg bortglömt i mer än tusen år.

Källor 

Apokryfer
Asksydhake

Asksydhake (Heteromyias albispecularis) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på nordvästra Nya Guinea (bergen Tamrau och Arfak). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Traditionellt inkluderas dock svartkronad sydhake i arten, men denna urskiljs sedan 2016 som egen art av BirdLife International och IUCN, sedan 2021 även av tongivande International Ornithological Congress.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Albert Demtjenko

Land  

Albert Michajlovitj Demtjenko (ryska: Альберт Михайлович Демченко), född 27 november 1971 i Tjusovoj, Ryska SFSR Sovjetunionen, är en rysk rodelåkare som har tävlat sedan 1992. Efter att ha deltagit i fyra olympiska spel vann han silvret i Vinter-OS 2006 i singelåkningen. I sina sjätte olympiska spel 2010 hamnade han på fjärde plats.

Demtjenko blev totalsegrare i singelåkningen i världscupen 2004-2005.

Källor 
 Albert Demtjenko på FIL-Luge.org

Ryska rodelåkare
Ryska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2006
Tävlande i rodel vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Ryssland
Tävlande i rodel vid olympiska vinterspelen 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Ryssland
Tävlande i rodel vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Ryssland
Tävlande i rodel vid olympiska vinterspelen 2002
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Ryssland
Tävlande i rodel vid olympiska vinterspelen 1998
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Ryssland
Tävlande i rodel vid olympiska vinterspelen 1994
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Ryssland
Tävlande i rodel vid olympiska vinterspelen 1992
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Förenade laget
Födda 1971
Män
Levande personer
Personer från Perm kraj
Gråkronad sydhake

Gråkronad sydhake (Heteromyias cinereifrons) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i regnskog i norra Queensland (Cooktown). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Noter

Externa länkar

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Queensland
Svarthuvad sydhake

Svarthuvad sydhake (Melanodryas cucullata) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Svarthuvad sydhake delas in i fyra underarter:
 Melanodryas cucullata melvillensis – förekommer på Melvilleön och Bathurstön (Northern Territory)
 Melanodryas cucullata picata – förekommer i Broome (Western Australia) i Arnhem Land och västra New South Wales
 Melanodryas cucullata cucullata – förekommer i sydöstra Australien (sydöstra Queensland till Victoria och sydöstra South Australia)
 Melanodryas cucullata westralensis – förekommer i södra Western Australia, västra South Australia och sydvästra Northern Territory

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Sydhakar
Bud Luckey

William "Bud" Luckey, född 28 juli 1934 i Billings i Montana, död 24 februari 2018 i Newtown i Connecticut, var en amerikansk serietecknare, animatör, sångare, musiker, kompositör, och röstskådespelare. 

Bud Luckey är bland annat känd för sitt arbete på Pixar där han arbetat som animatör för filmer som Toy Story, Hopp, Toy Story 2, Ett småkryps liv, Monsters, Inc., Hitta Nemo, Bilar, Superhjältarna, Råttatouille, och Toy Story 3. Som röstskådespelare har han bland annat gjort rösten till Rick Dicker i Superhjältarna, clownen Chuckles (Skrattis) i Toy Story 3 och I-or i Nalle Puhs film - Nya äventyr i Sjumilaskogen.

Luckey var far till animatören, regissören och producenten Andy Luckey som i sin tur är mest känd som producent av den animerade Teenage Mutant Ninja Turtles-TV-serien och skaparen, författaren och formgivaren av Spin & Sparkle barnbok-serien.

Källor

Externa länkar 

Födda 1934
Avlidna 2018
Män
Amerikanska röstskådespelare
Pixar
Alumner från USC School of Cinematic Arts
Brun sydhake

Brun sydhake (Melanodryas vittata) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Brun sydhake delas in i två underarter:
 Melanodryas vittata vittata – förekommer på Tasmanien och Flinders island (Bass sund)
 Melanodryas vittata kingi – förekommer på King Island (Bass Sund)

Status 
IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Noter

Externa länkar 

Fåglar i australiska regionen
Sydhakar
Endemiska fågelarter på Tasmanien
Brun flugskvätta

Brun flugskvätta (Microeca fascinans) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Brun flugskvätta är en liten sydhake med gråbrun ovansida och ljus undersida. Stjärten är mörk med tydligt vitt på yttre stjärtpennorna. Karakteristiskt är beteendet att vippa stjärten från sida till sida. Hona svarthuvad sydhake liknar brun flugskvätta men har mörkare vingar med ljusa vingpaneler. Hona guldvisslare är mycket större och knubbigare, med tjock näbb och gult på nedre delen av buken.

Utbredning och systematik 
Brun flugskvätta delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 M. f. zimmeri –Papua Nya Guinea (Port Moresby-området).
 M. f. pallida – norra och östra Australien (nordvästra Western Australia till nordvästra New South Wales).
 M. f. fascinans – östra Australien (Cooktown till södra Victoria och sydöstra South Australia).
 M. f. assimilis – södra Australien (Shark Bay, Western Australia till sydvästra New South Wales).

Levnadssätt 
Brun flugskvätta hittas i öppet skogslandskap. Där ses den vanligen i par, sittande synligt på trädstrumpar eller stolpar. Liksom andra sydhakar gör den utfall mot byten på marken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Citronbukig flugskvätta

Citronbukig flugskvätta (Microeca flavigaster) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Citronbukig flugskvätta delas in i sju underarter med följande utbredning:
 M. f. tormenti – mangroveträsk i nordvästra Western Australia (Broome till Kimberley)
 flavigaster-gruppen
 M. f. tarara – östra Nya Guinea
 M. f. laeta – norra Nya Guinea, från låglänta områden vid Geelvink Bay österut till  Astrolabe Bay
 M. f. terraereginae – sydöstra Nya Guinea
 M. f. flavigaster – Northern Territory (Arnhem Land, Melvilleön, Groote Eylandt
 M. f. flavissima – norra Queensland (Kap Yorkhalvön)
 M. f. laetissima – östra Queensland (Rockingham Bay Bred Sound)

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN tormenti som den egna arten "kimberleyflugskvätta".

Status 
IUCN bedömer hotstatus för underartsgrupperna (eller arterna) var för sig, båda som livskraftiga.

Referenser

Externa länkar 

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Olivflugskvätta

Olivflugskvätta (Kempiella flavovirescens) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Olivflugskvätta behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 flavovirescens – förekommer från floden Wassi Kussa till floden Fly på södra Nya Guinea samt på Aruöarna
 cuicui – förekommer på Nya Guinea, Yapen och västpapuanska öarna

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades den i släktet Microeca och vissa gör det fortfarande. Numera lyfts den och närbesläktade arten gulbent flugskvätta dock oftast ut till det egna släktet Kempiella efter genetiska studier.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Gulbent flugskvätta

Gulbent flugskvätta (Kempiella griseoceps) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Gulbent flugskvätta delas in i tre underarter:
 occidentalis – förekommer i bergen på nordvästra Nya Guinea
 griseoceps – förekommer i bergen på sydöstra Nya Guinea
 kempi – förekommer i kustnära nordöstra Queensland (östra Cape York-halvön till Silver Plains)

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades den i släktet Microeca och vissa gör det fortfarande. Numera lyfts den och närbesläktade arten olivflugskvättan dock oftast ut till det egna släktet Kempiella efter genetiska studier.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Tanimbarflugskvätta

Tanimbarflugskvätta (Microeca hemixantha) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Tanimbarflugskvättan är en 12 cm lång flugsnapparliknande tätting. Ovansidan är mörkt olivgrön, undersidan bjärt gul, med något ljusare strupe. På huvudet syns ett otydligt ögonbrynsstreck från näbbroten till bakom ögat och sotiga örontäckare. Ögat är mörkbrunt, näbben svart ovan och ljust skärorange under. Benen är svarta. Sången består av en serien med tolv till 14 behagliga toner.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i de indonesiska Tanimbaröarna (Larat, Yamdena och Lutu). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Tanimbarflugskvättan hittas i låglänta områden i mangroveskogar, skogsbryn och öppet skogslandskap. Födan består av insekter som den fångar genom korta utfall från exponerad sittplats. Fågeln ses i de medelhöga skikten, sällan under 10 meters höjd. Den kan ingå i kringvarandrande artblandade flockar. Dess häckningsbiologi är i stort sett okänd, bortsett från ett bo som hittats i november, litet och skålformat på en horisontell trädgren.

Status 
Tanimbarflugskvättan har ett mycket litet utbredningsområde. Beståndet kan vara i minskande på grund av skogsavverkningar. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Tanimbaröarna
Kanarieflugskvätta

Kanarieflugskvätta (Devioeca papuana) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Kanarieflugskvättan är en liten tätting med olivgrön ovansida, gul undersida, svart näbb och orangefärgade ben. Den liknar något både gulbent flugskvätta och vitmaskad sydhake, men saknar all form av vitt på ansiktet eller strupen. bland lätena hörs en ljus ramsa eller ett enkelt "chip".

Utbredning och systematik 
Kanarieflugskvättan förekommer i bergsskogar på Nya Guinea. Tidigare placerades den i släktet Microeca och vissa gör det fortfarande. Numera lyfts den dock oftast ut till ett eget släkte efter genetiska studier.

Levnadssätt 
Kanarieflugskvättan hittas inne i bergsskogar. Där fångar den insekter i flykten likt en flugsnappare, men kan också ses hoppa omkring på marken med knyckande vingar och utspridd stjärt.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Forsflugskvätta

Forsflugskvätta (Monachella muelleriana) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Forsflugskvättan är en rätt liten fågel med vitt på undersida, ansikte och panna, svart på vingar, stjärt och huvudets baksida samt grått på ryggen med ljusare övergump. Den hittas i samma miljöer som forslärkan, men är mindre och saknar svart på ryggen och i ansiktet. Sången är ljus och pipig, lätet hård och raspigt.

Utbredning och systematik 
Forsflugskvättan placeras som enda art i släktet Monachella. Den delas in i två underarter:
 Monachella muelleriana muelleriana – förekommer i snabbt rinnande vattendrag på Nya Guinea
 Monachella muelleriana coultasi – förekommer på Niu Briten (Bismarcköarna)

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN coultasi som den egna arten "newbritainflugskvätta".

Levnadssätt 
Forsflugskvättan hittas vid trädkantade steniga forsar i lägre bergstrakter. Den sitter på stenar eller grenar över vattendraget, varifrån den gör utfall för att fånga insekter.

Status 
IUCN bedömer hotstatus för underarterna (eller arterna) var för sig, coultasi som nära hotad och muelleriana som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Grönryggig sydhake

Grönryggig sydhake (Pachycephalopsis hattamensis) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Grönryggig sydhake är en medelstor tätting med olivgrön rygg, smutsigt gulgrön undersida, rostfärgade vingar och grått huvud med en svart kant som ramar in den vita strupen. Den liknar vitmaskad sydhake, men grönryggig sydhake är större med rostrött i vingen och mer grönaktig undersida. Lätet är ett fallande och sedan stigande "peeoo-wit!". Även andra raspiga ljud kan höras.

Utbredning och systematik 
Grönryggig sydhake förekommer på Nya Guinea och delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Pachycephalopsis hattamensis hattamensis – nordvästra Nya Guinea (Tamrau och Arfakbergen)
 Pachycephalopsis hattamensis ernesti – nordvästra Nya Guinea (Wandammen-bergen)
 Pachycephalopsis hattamensis axillaris – Weyland-, Nassau- och Snow-bergen)
 Pachycephalopsis hattamensis insulanus – bergstrakter på Nya Guinea
 Pachycephalopsis hattamensis lecroyae – bergstrakter på öst-centrala Nya Guinea

Underarten axillaris inkluderas ofta i nominatformen.

Levnadssätt 
Grönryggig sydhake hittas i bergsskogars undervegetation på medelhög nivå. Liksom andra sydhakar ses den ofta sitta lågt på diagonala grenar spanande marken efter insekter att fånga.

Status 
Grönryggig sydhake har ett rätt begränsat utbredningsområde, men beståndet tros vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Vitögd sydhake

Vitögd sydhake (Pachycephalopsis poliosoma) är en fågel i familjen australhakar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Vitögd sydhake är en medelstor tätting. Fjäderdräkten är sotgrå, ljusare på buken och mörkare i ansiktet och på vingarna. Noterbart är det ljusa ögat som gett arten dess namn och vit strupe som kontrasterar mot det mörkare ansiktet. Fåglar på Huonhalvön har dock grå strupe. Lätet består av en ljudlig stigande vissling, "wit!". Även en stigande serie toner kan höras, först visslande och därefter raspigare och accelererande.

Utbredning och systematik 
Vitögd sydhake är endemisk för Nya Guinea. Den delas in i sju underarter:
 Pachycephalopsis poliosoma idenburgi – förekommer på norrsluttningarna av de centrala bergskedjorna på norra Nya Guinea.
 Pachycephalopsis poliosoma hypopolia – förekommer i bergsområden på Huonhalvön på nordöstra Nya Guinea. 
 Pachycephalopsis poliosoma albigularis – förekommer i Weyland- och Victor Emanuelbergen på Nya Guinea.
 Pachycephalopsis poliosoma balim – förekommer i centrala delen av Nya Guinea i Beles och Balims floddalar.
 Pachycephalopsis poliosoma approximans – förekommer i centrala delarna av Nya Guinea, på de södra sluttningarna av Snowbergen.
 Pachycephalopsis poliosoma hunsteini – förekommer i bergsområden längs övre Sepikfloden på Nya Guinea
 Pachycephalopsis poliosoma poliosoma – förekommer i Herzogbergen och andra bergsområden på sydöstra Nya Guinea.

Underarterna albigularis och balim inkluderas ofta i approximans, och idenburgi i hunsteini.

Levnadssätt 
Vitögd sydhake hittas i undervegetation i bergsskogar på medelhög höjd. Där ses den sitta på låga grenar, snärtande med stjärten och avspanande marken efter insekter att fånga.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Sydhakar
Vitsidig sydhake

Vitsidig sydhake (Peneothello bimaculata) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Vitsidig sydhake delas in i två underarter:
 P. b. bimaculata – förekommer i bergen på nordvästra Nya Guinea
 P. b. vicaria – förekommer i bergen på sydöstra Nya Guinea och Huonhalvön

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser 

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Sotsydhake

Sotsydhake (Peneothello cryptoleuca) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Sotsydhake delas in i tre underarter med följande utbredning:
 P. c. cryptoleuca – nordvästra Nya Guinea (Tamrau och Arfak)
 P. c. albidior – Nya Guinea (Weyland, Gauttier och Nassau)
 P. c. maxima – Västpapua (Kumawa)

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser 

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Skiffersydhake

Skiffersydhake (Peneothello cyanus) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Skiffersydhake delas in i tre underarter:
 P. c. cyanus – förekommer på nordvästra Nya Guinea, (Vogelkop Mountains)
 P. c. atricapilla – förekommer i bergstrakter på nordöstra och centrala Nya Guinea
 P. c. subcyana – förekommer i centrala höglanderna och bergstrakter på sydöstra Nya Guinea och Huonhalvön

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Klippsydhake

Klippsydhake (Petroica archboldi) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Västpapua (bergen Wilhelmina och Carstensz). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som kunskapsbrist.

Noter

Externa länkar 

Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Sydhakar
Sydösydhake

Sydösydhake (Petroica australis) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar. Den förekommer i Nya Zeeland och delas in i två underarter med följande utbredning:

Utbredning och systematik 
 P. a. australis – Sydön
 P. a. rakiura – Stewart Island 

Tidigare behandlades sydösydhaken och nordösydhaken som en och samma art.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Sydhakar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Nya Zeeland
Bergsydhake

Bergsydhake (Petroica bivittata) är en fågel i familjen sydhakar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Bergsydhake delas in i två underarter:
 Petroica bivittata caudata – förekommer på centrala Nya Guinea (Maokebergen)
 Petroica bivittata bivittata – förekommer i bergstrakterna på sydöstra Nya Guinea

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Sydhakar