kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rödbladig bergenia

Rödbladig bergenia (Bergenia purpurascens) är en växtart i familjen stenbräckeväxter som förekommer naturligt i östra Himalaya och norra Myanmar. Arten odlas som trädgårdsväxt i Sverige.

Rödbladig bergenia är lik bergenia (B. crassifolia) men har tätt med långa klibbiga hår på blomställningar och foder. Bergenia har endast sparsamma, korta klibbhår.

Synonymer
Bergenia delavayi (Franchet) Engler
Bergenia purpurascens f. delavayi (Franchet) Handel-Mazzetti
Bergenia purpurascens var. delavayi (Franchet) Engler & Irmscher
Bergenia purpurascens var. macrantha (Franchet) Diels
Saxifraga delavayi Franchet
Saxifraga purpurascens J. D. Hooker & Thomson
Saxifraga purpurascens var. macrantha Franchet.

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas
Flora of China - Bergenia purpurascens

Stenbräckeväxter 
Rö Växtindex
Catherine Bach

Catherine Bach, född Bachman den 1 mars 1954 i Warren, Ohio, är en amerikansk skådespelare. Hon är främst känd för sina roller som Daisy Duke i tv-serien The Dukes of Hazzard och som Margo Dutton i serien African Skies.

Källor

Externa länkar

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1954
Kvinnor
Levande personer
Alumner från UCLA School of Theater, Film and Television
Skådespelare från Ohio
Personer från Warren, Ohio
Denver Pyle

Denver Dell Pyle, född 11 maj 1920 i Kit Carson County, Colorado, död 25 december 1997 i Burbank, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare.

Filmografi (i urval)

Externa länkar

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1920
Avlidna 1997
Skådespelare från Colorado
Män
Strävbergenia

Strävbergenia (Bergenia ciliata) är en växtart i familjen stenbräckeväxter som förekommer naturligt i Himalaya. Arten odlas ibland som trädgårdsväxt i Sverige.

Former
Två former kan urskiljas:
f. ciliata - har blad som blir 4-11 cm långa och 3-10 cm breda. Bladöversidan är ibland kal.
f. ligulata - har blad som blir 4,5-17 cm långa och 4-13 cm breda. Bladen är helt kala.

Synonymer
f. ciliata
Bergenia ligulata var. ciliata (Royle) Engl
Geryonia ciliata (Haworth) House
Megasea ciliata Haworth
Saxifraga ciliata Royle

f. ligulata Yeo
Bergenia himalaica Boriss
Saxifraga ligulata Wall. nom. illeg.

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas
Flora of Pakistan - Bergenia ciliata

Stenbräckeväxter 
St Växtindex
Lyrhjort

Lyrhjort, thaiminhjort eller lyrhornshjort (Rucervus eldii eller Cervus eldii) är en art i familjen hjortdjur som förekommer i Sydostasien.

Kännetecken 

Arten når en kroppslängd mellan 150 och 170 centimeter, en mankhöjd mellan 120 och 130 centimeter och en vikt mellan 95 och 150 kilogram. Svansen är 22 till 25 centimeter lång. Den långa vinterpälsen är rödbrun och på sommaren blir den kortare och ljusare. Hos hannarna är pälsen vid halsen längre och påminner om en man. Kännetecknande är formen på hornen, som bara finns hos hannarna. Två grenar går först vågrätt bakåt och sedan i en båge uppåt. De motsvarande grenarna är böjda direkt uppåt och framåt.

Utbredning och habitat 

Artens ursprungliga utbredningsområde fanns mellan östra Indien och södra Kina fram till Malackahalvön. Området har minskat kraftigt och idag finns bara några populationer kvar som är avgränsade från varandra (se underarter). Lyrhjort lever i olika habitat som till exempel i regnskog, gräsland eller på träskmarker.

Levnadssätt 

Lyrhjort är mera aktiv under gryningen och natten. Vuxna hannar lever oftast ensamma och honor bildar grupper tillsammans med sina ungar. Under parningstiden ansluter sig hannarna till dessa grupper som på så sätt ökar till maximalt 50 individer.

Dessa hjortdjur är växtätare som huvudsakligen äter gräs men även blad och frukter.

Efter dräktigheten som varar i ungefär 240 dagar föder honan vanligen ett enda ungdjur, tvillingar förekommer sällan. Efter fyra till fem månader slutar honan att ge di och efter ett eller två år är ungarna könsmogna. Djur i fångenskap har blivit upp till 20 år gamla.

Hot 

Arten är hotad av jakt och förstörelse av levnadsområdet. IUCN listar lyrhjort som starkt hotad (endangered).

Underarter 

Idag skiljs mellan tre underarter:
 C. e. eldii, förekommer i östra Indien och är starkt hotad. Den finns idag bara i delstaten Manipur. 1975 hade underarten bara en population av 14 individer men efter inrättandet av Keibul Lamjao nationalparken återhämtade sig beståndet en bit och idag finns omkring hundra individer.
 C. e. thamin, lever i Myanmar och Thailand och är inte särskilt sällsynt.
 C. e. siamensis, fanns ursprungligen i Laos, Thailand, Kambodja och Vietnam. Den har minskat ganska tydligt i beståndet. I Thailand är den helt utrotad men i de andra länderna finns flera individer kvar. En mindre population av underarten lever på den kinesiska ön Hainan.

Referenser 

 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 1999, .
 Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (utgivare): Mammal Species of the World. 3 upplaga. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 2005, .

Noter

Externa länkar 

 Lyrhjort på Animal Diversity Web (engelska)

Hjortdjur
Däggdjur i orientaliska regionen
Republiken Vermont

Republiken Vermont () eller Staten Vermont (), var en republik i Nordamerika som bildades då man förklarade sig självständiga från Storbritannien den 15 januari 1777 som Republiken New Connecticut () innan namnet den 2 juni samma år ändrades till Vermont (från les Monts Verts, som på franska betyder gröna bergen), och upphörde då man anslöt sig till USA den 4 mars 1791 och blev den amerikanska delstaten Vermont.

Staten kallades även Gröna bergens republik.

Statschefen kallades guvernör, och inte president som i Republiken Texas, Republiken Kalifornien och Republiken Hawaii. Staten utsåg ambassadörer till Frankrike, Nederländerna och USA men det finns inget som antyder på att man hann påbörja något diplomatiskt utbyte.

Valutan hette Vermontkoppar, och bestod av kopparmynt. Huvudstad var först Windsor, senare Castleton.

Guvernörer
1778–1789 - Thomas Chittenden
1789–1790 - Moses Robinson
1790–1791 - Thomas Chittenden

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Vermonts historiska sällskaps webbplats om Republiken Vermont 

Vermont
Vermont
Vermont
Vermont
Vermont
Vermont under 1700-talet
Vermont
Vermont
Heikkinen

Heikkinen var Finlands elfte vanligaste släktnamn 1992, 2008 ligger namnet (17.997) på nionde plats. Efternamnet är bildat efter personnamnet Heikki. 

Till landskapet Kajanaland, där släktnamnet är mycket vanligt, kom det från Savolax på 1600-talet. I Savolax återfanns namnet i varje socken, och är än idag ett mycket vanligt savolaxiskt namn.

Se även 
 Antero Heikkinen (född 1941), finländsk historiker
 Ilkka Heikkinen (född 1984), finländsk hockeyspelare
 Juho Heikkinen (1863–1938), finländsk bonde och politiker 
 Markus Heikkinen (född 1978), finsk fotbollsspelare
 Matti Heikkinen (född 1983), finländsk längdåkare
 Pekka Heikkinen (1883–1959), finländsk politiker

Källor 
 Pirjo Mikkonen & Sirkka Paikkala, Sukunimet. Otava: Helsingfors 1992

Finska efternamn
Jussi Aro

Jussi Taneli Aro, född 5 juni 1928 i Lappo, död 11 mars 1983 i Esbo, var en finländsk språkforskare.

Jussi Aro var professor i orientaliska språk vid Helsingfors universitet sedan 1965. Han har studerat Babylonien, semitiska språk och litteratur. Tillsammans med Armas Salonen översatte han 1957 Koranen till finska.

Bibliografi 
 Aabrahamin perilliset (1970)

Finländska professorer i filologi
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska orientalister
Personer från Lappo
Födda 1928
Avlidna 1983
Män
Lisa Jewell

Lisa Jewell, född 19 juli 1968 i London, England, är en brittisk författare.

Biografi 
Lisa var tidigt intresserad av att skriva men hon valde ändå att satsa på en karriär inom modebranschen. Där stannade hon kvar i fem år men var sedan tvungen att sluta och började istället arbeta som receptionist.

Inom ett år tröttnade hon och bestämde sig för att gå en kvällskurs för att förbättra sitt skrivande, och den nya karriären som författare var snart ett faktum. Debutromanen Ralph's Party släpptes i Storbritannien 1999. Den föregicks av ett vad mellan Jewell och en av hennes väninnor, där vadslagningen gällde om hon kunde skriva de tre första kapitlen i en roman.

Numera bor Lisa med hennes man Jascha och deras två döttrar Amelie Mae och Evie Scarlett i Swiss Cottage, London.

Böcker utgivna på svenska
 Ralphs party (1999: Ralph's party), svensk översättning: Marianne Mattsson
 Typ trettio (2000: Thirtynothing), svensk översättning: Marianne Mattsson
 Stjärna för en natt (2001: One hit wonder), svensk översättning: Marianne Mattsson
 Vince & Joy (2005: Vince and Joy), svensk översättning: Marianne Mattsson
 Våga flyga (2007: 31 Dream Street), svensk översättning: Tove Janson Borglund
 (2009: The truth about Melody Brown) - ej utgiven på svenska
 Syskonmakaren (2011: The Making Of Us), svensk översättning: Christina Stalby
 Efter festen (2013: After the party), svensk översättning: Milla Emrén
 Fågelburen (2014: The House We Grew Up In), svensk översättning: Christina Stalby
 Den tredje hustrun (2015: The Third Wife), svensk översättning: Åsa Brolin
 Flickorna i parken (2016: The Girls), svensk översättning: Sanna Hellberg
 Jag fann dig (2017: I Found You), svensk översättning: Sanna Hellberg

Referenser

Externa länkar
Lisa Jewells officiella webbplats

Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1968
Levande personer
Kvinnor
Josafat Kuncewycz

Josafat Kuncewycz, även benämnd Josafat av Polotsk (vitryska:  Язафат Кунцэвіч, Jazafat Kuncevič, polska: Jozafat Kuncewicz, ukrainska: Йосафат Кунцевич, Josafat Kuntsevych), född 1580 i Vladimir, i Polsk-litauiska samväldet), död 12 november 1623 i Vitsebsk, Polsk-litauiska samväldet), var en basilianmunk och romersk-katolsk ärkebiskop av Polotsk. Han led martyrdöden och vördas som helgon inom Romersk-katolska kyrkan och Ukrainska grekisk-katolska kyrkan. Hans minnesdag firas den 12 november.

Biografi 
Josafat föddes i en vitrysk adelsfamilj, men han visade inget intresse för överklassens nöjen. Vid tjugofyra års ålder inträdde han i Den heliga Treenighetens kloster i Vilnius, som sköttes av basilianermunkar. Josafat prästvigdes 1609 och blev inom kort abbot för flera munkkloster. 1617 vigdes han till biskop av Vitsebsk, och året därpå, 1618, intog han ärkestolen i Polotsk.

Som ärkebiskop ägnade sig Josafat åt att återföra till Rom de kristna som tidigare avskilts från Romersk-katolska kyrkan. I slutet av 1590-talet hade den så kallade Brestunionen ställt ukrainska ortodoxa kyrkan under påven. Dessa kristna, som i huvudsak bestod av ukrainare och vitryssar, lydde under Polsk-litauiska samväldet. De behöll den östkyrkliga liturgin och kom att kallas "uniater", på grund av sin anslutning till den latinska kyrkan under påvens primat. Både påven Clemens VIII och den polske kungen, Sigismund, ställde sig bakom återföreningen. Det fanns dock många motståndare till unionen, främst de ortodoxa som bevarat unionen med patriarken av Konstantinopel. Konflikten förvärrades med åren, och ärkebiskop Josafat, stod då mitt i skottlinjen. Vid ett tillfälle yttrade han följande till sina fiender:

Den 12 november 1623 bröt sig några ortodoxa unionsmotståndare in i ärkebiskopens residens i Vitsebsk och dödade Josafat med yxor och svärd. En rad mirakler rapporterades ha inträffat vid ärkebiskopens grav, och påve Urban VIII tillsatte en kommission med uppgift att undersöka Josafats liv, martyrium samt de mirakler som sades ha ägt rum. Josafat saligförklarades 1643, tjugo år efter sin död. 1867 ägde hans kanonisering rum.

Källor 
 Farmer, David Hugh, The Oxford Dictionary of Saints. 3rd ed. Oxford: Oxford University Press 1992. 
 The Book of Saints: A Dictionary of Servants of God. 6th ed. London: Cassell 1994.

Fotnoter

Externa länkar 

Födda 1580
Avlidna 1623
Män
Romersk-katolska ärkebiskopar
Kristna martyrer
Ukrainska helgon
Belarusiska helgon
Personer från Volyn oblast
Ukrainska martyrer
Gustaf Adolf Serlachius

Gustaf Adolf Serlachius, född 5 november 1830 i Ilomants, död 13 juni 1901 i Mänttä, var en finländsk industrialist och kommerseråd (från 1896). Han tillhörde samma släkt som Johannes och Karl Serlachius. Han var bror till Gabriel Serlachius (1835–1896) och farbror till Gösta Serlachius.

Gustaf Adolf Serlachius var apotekare i Tammerfors. Han var entreprenör och är en av den finländska träförädlingsindustrins banbrytare. Han grundlade 1868 ett träsliperi vid forsarna i Mänttä och 1881 också ett kemiskt massabruk där, samt lade ut järnväg från Filpula till Mänttä 1896. Han verkade även för sjöfartens utveckling vintertid. Serlachius grundlade G.A. Serlachius Oy.

Han var intresserad av jordbruk och ledde verksamheten på Joenniemi herrgård i Mänttä, som senare blev konstmuseet Gösta. Han var också en stor konstsamlare och lade grund för de samlingar, som idag visas på de båda Serlachiusmuseerna i Mänttä.

Se även
Gösta Serlachius konststiftelse
  Serlachiusmuseet Gustaf
Serlachiusmuseet Gösta

Källor

Externa länkar 
 

Finländska apotekare
Finländska företagsledare
Personer inom Finlands näringsliv under 1800-talet
Finländska innehavare av kommerseråds titel
Personer från Ilomants
Födda 1830
Avlidna 1901
Män
Gösta Serlachius

Gösta Michael Serlachius, född 26 april 1876 i Jakobstad, död 18 oktober 1942 i Helsingfors, var en finländsk industriman och bergsråd. Han var son till bryggeriägaren Gabriel Serlachius (1835–1896) och brorson till Gustaf Adolf Serlachius.

Gösta Serlachius blev efter studier av pappersindustrin i Österrike och USA direktör för Kangas pappersbruk och övertog 1908 ledningen av trävaru- och pappersfirman G.A. Serlachius Oy. Detta företag, som ursprungligen enbart drev tillverkning i Mänttä, utvecklades under hans ledning till en storkoncern med cellulosafabrik, aktieinnehav i Tammerfors takfilts- och pappersbruks aktiebolag och Kangas pappersbruk. Mellan 1908 och 1913 tjänstgjorde han som direktör för Kymmene aktiebolag. På hans initiativ tillkom skogsindustrins viktigaste centralorganisationer, Finska cellulosaföreningen, Finska pappersbruksföreningen och Finska träförädlingsindustriernas centralförbund, och han var även en av de drivande krafterna bakom strejkbrytarorganisationen Exportfred. Han var även känd som donationsgivare, som till konsthallen i Helsingfors och till Karelska kulturfonden. Han grundade Gösta Serlachius konststiftelse, som driver två konstmuseer i Mänttä.

Under finska inbördeskriget var Gösta Serlachius generalintendent och var till sin partiåskådning svensksinnad.

Se även
  Serlachiusmuseet Gösta
  Setlachiusmuseet Gustaf

Litteratur

Externa länkar
 
 

Födda 1876
Personer inom Finlands näringsliv under 1900-talet
Finländska konstsamlare
Avlidna 1942
Män
Personer från Jakobstad
Tsushima-Maru

Tsushima-Maru (japanska: 対馬丸) var från början ett japanskt lastfartyg. Fartyget ägdes av Nippon Yūsen Kabushiki-gaisha och gick i linjetrafik mellan Yokohama i Japan och New York i USA och senare mellan Yokohama och Hamburg i Europa. Under andra världskriget byggdes fartyget 1938 om till militärt transportfartyg och fick namnet S/S Tusima Maru. Fartyget förliste 1944 på Stilla havet efter en torpedattack. Vid förlisningen omkom 1 529 människor varav 741 barn vilket gör den bland de värsta fartygskatastrofer i Japan under andra världskriget.

Om fartyget
Byggandet av Tsushima-Maru påbörjades 1914 på Russell & Co varv i Greenock nära Glasgow. Fartyget kom att ha fyra däck, två master och en skorsten och drivas av en ångmaskin med tripleexpansion. Fartyget var cirka 136 m långt och cirka 18 meter brett med ett tonnage på cirka 6 754 ton och kunde prestera cirka 619 nhp. Tsushima-Maru sjösattes den 8 september 1917 i Glasgow. De följande åren användes fartyget som lastfartyg. Därefter byggdes fartyget om till ett obeväpnad transportfartyg och fick namnet Tusima-Maru.

Förlisningen
Inför den hotande amerikanska invasionen av Ryukyuöarna påbörjade Japan en evakuering av öarna. Den 22 augusti 1944 lämnade konvojen Namo 103 Naha-shi, I konvojen ingick fartygen Kazuura Maru, Gyoukuu och Tsushima-Maru samt eskortfartygen jagaren IJNS Hasu och kanonbåten IJNS Uji.

Ombord på Tsushima-Maru fanns cirka 1 800 personer varav cirka 826 barn som alla skulle evakueras till Kagoshima på fastlandet. Cirka kl 22.12 träffades fartyget nordväst om Akuseki-jima bland Tokaraöarna av flera torpeder från den amerikanska ubåten . Fartyget sjönk inom 15 minuter och endast få livbåtar hann sjösättas. Av de cirka 1 788 personer ombord kunde endast 259 räddas. Av de 826 barn omkom 741. Några av de överlevande tillbringade tre dygn på havet innan de räddades.

Eftermäle
Först 20 år senare fick besättningen på USS Bowfin veta att det fanns barn ombord på Tsushima-Maru.

Den 12 december 1997 hittade ett forskningsteam från JAMSTEC (Japan Marine Science and Technology Center) vraket efter fartyget cirka 10 km nordväst om Akuseki-jima. Det hålls årliga minnesceremonier på ön och det finns minnesmärken över förlisningen såväl på ön som i Naha-shi. På Akuseki-jima finns även ett minnesmuseum över händelsen.

Referenser

Externa länkar
Om minnesmuseet över Tsushima-Maru

Japanska lastfartyg
Japanska ångfartyg
Passagerarfartyg
Fartyg sänkta av ubåtar
Skeppsvrak i Stilla havet
Skeppsvrak i Japan
Fartyg sjösatta 1914
Sjöolyckor 1944
Fartyg byggda i Skottland
WP:Projekt Japan
Republiken Kalifornien

Republiken Kalifornien ( och ) var en republik i Nordamerika som bildades den 14 juni 1846 då den förklarade sig självständig, och bröt sig ur Mexiko och revolterade mot de mexikanska myndigheterna. William B. Ide utropade sig till president, och Sonoma var huvudstad. Den 9 juli samma år annekterades området av USA, som sedan maj samma år legat i krig mot Mexiko.

Flagga var Kaliforniens flagga, som skapades i samband med detta. På flaggan avbildades en stjärnsymbol och en grizzlybjörn, och orden California Republic syntes.

Källor

Externa länkar
 "The Bear Flag Revolt' (U.S. National Parks Service)
 John Bidwell, "Frémont in the Conquest of California", The Century Illustrated Monthly Magazine, vol. XLI, no. 4, February, 1891
 The Bear Flag Museum

1846 i Nordamerika
Kalifornien
Kalifornien
Kaliforniens politiska historia
Kalifornien under 1800-talet
Kalifornien
Kalifornien
Republiken Hawaii

Republiken Hawaii var en republik på Hawaii under perioden 4 juli 1894-12 augusti 1898, som efterträdde Hawaiis provisoriska regering. Honolulu var huvudstad, och hawaiiansk dollar var valuta. Staten styrdes av representanter för flera etniciteter, både vita och infödda.

Staten upphörde 1898 då USA annekterade området och upprättade Hawaiiterritoriet.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Historiska länder och riken i Oceanien
Hawaii under 1890-talet
Hawaii
Stater och territorier bildade 1894
Stater och territorier upplösta 1898
Engelskspråkiga länder och territorier
Hawaiiterritoriet

Hawaiiterritoriet () var ett USA-territorium under perioden 14 juni 1900 – 21 augusti 1959. Hawaiiterritoriet bildades 1898 då USA annekterade den tidigare Republiken Hawaii och skapade Hawaiiterritoriet. Hawaiiterritoriet använde 1941–1944 krigslagar på grund av det pågående världskriget och en militärguvernör. Hawaiiterritoriet ersattes 1959 av delstaten Hawaii.

Territoriets guvernörer 
 Sanford B. Dole, republikan, (1900-1903)
 George R. Carter, republikan, (1903-1907)
 Walter F. Frear, republikan, (1907-1913)
 Lucius E. Pinkham, demokrat, (1913-1918)
 Charles J. McCarthy, demokrat, (1918-1921)
 Wallace R. Farrington, republikan, (1921-1929)
 Lawrence M. Judd, republikan, (1929-1934)
 Joseph B. Poindexter, demokrat, (1934-1942)
 Ingram M. Stainback, demokrat, (1942-1951)
 Oren E. Long, demokrat, (1951-1953)
 Samuel Wilder King, republikan, (1953-1957)
 William F. Quinn, republikan (1957-1959)

Kongressdelegater 
 Baldwin, Henry Alexander (1871-1946)
 Burns, John Anthony (1909-1975)
 Farrington, Joseph Rider (1897-1954)
 Farrington, Mary Elizabeth Pruett (1898-1984)
 Houston, Victor Stewart Kaleoaloha (1876-1959)
 Jarrett, William Paul (1877-1929)
 Kalanianaokinaole, Jonah Kuhio (1871-1922)
 King, Samuel Wilder (1886-1959)
 McCandless, Lincoln Loy (1859-1940)
 Wilcox, Robert William (1855-1903)

Källor

Fotnoter

Territoriet
Stater och territorier bildade 1900
Stater och territorier upplösta 1959
USA:s territorier
Robert Seton-Watson

Robert William Seton-Watson, född den 20 augusti 1879 i London, död den 25 juli 1951 på Skye, var en skotsk historiker och Balkankännare. Han var far till Hugh Seton-Watson.

Seton-Watson studerade i Oxford, Berlin, Paris och Wien. Han ägnade sig sedan, från 1906, åt forskning och författarskap om Balkanfolkens och Österrike-Ungerns nyare historia och politiska förhållanden. Seton-Watson var 1915–1922 docent i östeuropeisk historia vid King's College i London och innehade från 1922 en nyupprättad, efter president Masaryk uppkallad professur i centraleuropeisk historia vid Londons universitet. Många av hans skrifter utgavs under pseudonymen Scotus Viator.

Bibliografi 
 Racial Problems in Hungary (1908)
 The Southern Slav Question (1911; utökad tysk upplaga 1913)
 Absolutism in Croatia (1912)
 Roumania And The Great War (1915)
 The Rise of Nationality in the Balkans (1917)
 Europe in the Melting-Pot (1919)
 The Emancipation of South-eastern Europe (1923)
 The New Slovakia (1924)
 Sarajevo : A Study In The Origin Of The Great War (1926)
 The Roll of Bosnia in international Politics 1875-1919 (1932)
 A History Of The Roumanians (1934)
 Disraeli, Gladstone And The Eastern Question (1935)
 Britain In Europe (1789-1914): A Survey Of Foreign Policy (1937)
 Britain And The Dictators: A Survey Of Post-War British Policy (1938)
 From Munich to Danzig (1939)
 Masaryk In England (1943)
 A History Of The Czechs And Slovaks'' (1943)

Källor 
  

Skotska historiker
Skotska professorer
Brittiska professorer i historia
Personer verksamma vid universitetet i London
Historiker under 1900-talet
Brittiska forskare under 1900-talet
Forskare från London
Födda 1879
Avlidna 1951
Män
Ugglan
Författare publicerade under pseudonym
Hawaiis provisoriska regering

Hawaiis provisoriska regering förklarades den 17 januari 1893 då monarkin på Hawaii, med drottning Lili'uokalani, störtats. Den 4 juli 1894 utropades slutligen Republiken Hawaii.

Denna provisoriska regering, med 13 medlemmar, styrdes av en så kallad säkerhetskommitté ledd av Lorrin A. Thurston och Sanford B. Dole. Lorrin A. Thurston ville att Hawaii skulle anslutas till USA. Den hawaiianska prinsessan Ka‘iulani var dock i USA för att förklara att störtandet av den hawaiianska monarkin var fel.

Referenser

Historiska länder och riken i Oceanien
Hawaii under 1890-talet
Stater och territorier bildade 1893
Stater och territorier upplösta 1894
Engelskspråkiga länder och territorier
Rosa helikopter

Rosa helikopter är det första musikalbumet av svenska gruppen Peaches, som kom ut år 2001. Låtarna "Rosa helikopter", "Skateboard" och "Vi rymmer bara du och jag" från albumet släpptes också som singlar. Låten "Rosa helikopter" blev en framgångsrik hit som nådde #7 i Sverige och #3 i Norge.

Låtlista 
"Skateboard = LA run" (A. Carvell, B. Keith, S. Schröder, B. Håkanson)
"Stockholm" (A. Thorslund)
"Rosa helikopter" (Nicklas Säwström)
"Rymdraket" (A. Thorslund, H. Erkendal)
"Jag ser dej" (A. Thorslund)
"Vi kommer loss" (A. Thorslund)
"Vi rymmer bara du och jag" (P.-O. Tyrén)
"Dansa nu" (A. Thorslund, H. Erkendal)
"Hallå hallå" (A. Thorslund)
"Jag vill inte gå hit" (M. Uggla)
"Vi två" (A. Thorslund)
"Vi går på disco" (A. Thorslund, H. Erkendal)

Referenser 

Musikalbum 2001
Luigi Settembrini

Luigi Settembrini, född 17 april 1813 i Neapel, död där 4 november 1876, var en italiensk litteraturhistoriker.

Settembrini blev 1849 som politisk förbrytare dömd till livstids fängelse, men satt fängslad endast tio år. Efter Italiens enande kallades Settembrini till professor vid Neapels universitet.

Bibliografi (i urval) 
 Lezioni di letteratura italiana (3 band, 1869-72, många upplagor)
 Ricordanze della mia vita (2 band, utgivna av Francesco de Sanctis, 1879-88)

Källor 
 

Italienska litteraturvetare
Italienska professorer
Personer verksamma vid Neapels universitet
Litteraturvetare under 1800-talet
Italienska forskare under 1800-talet
Personer från Neapel
Födda 1813
Avlidna 1876
Män
Ugglan