kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Socialistiska arbetarpartiet

Socialistiska arbetarpartiet (luxemburgiska: Lëtzebuerger Sozialistesch Arbechterpartei, franska: Parti Ouvrier Socialiste Luxembourgeois, tyska: Luxemburger Sozialistische Arbeiterpartei, LSAP eller POSL) är ett socialdemokratiskt parti i Luxemburg, grundat ursprungligen 1902. Partiet är medlem i Europeiska socialdemokratiska partiet (PES) och dess Europaparlamentariker ingår i Socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet (S&D). Partiet har traditionellt sett varit det näst största partiet i landet och har flera gånger ingått i regeringskoalitioner med Kristsociala folkpartiet (CSV), men dock aldrig självt innehaft premiärministerposten.

I Europaparlamentsvalet 2004 fick partiet 22,0 % av rösterna och ett av landets sex mandat. I det nationella parlamentsvalet 2004 fick partiet 23,4 % och 14 av de totalt 60 mandaten.

Externa länkar
 Socialistiska arbetarpartiets officiella webbplats

Socialdemokratiska partier i Europa
Politiska partier bildade 1902
Politiska partier i Luxemburg
Lassbacken

Lassbacken är en bebyggelse strax öster om Norrfjärden i Norrfjärdens socken i Piteå kommun belägen ungefär 1 mil norr om Piteå i Piteå kommun. SCB klassade Lassbacken som en småort vid avgränsningen 1995. Orten hade då 52 invånare och omfattade 8 hektar. Till nästa avgränsning, år 2000, hade befolkningen sjunkit under 50 personer och Lassbacken klassas sedan dess inte längre som en småort.

Referenser 

Orter i Piteå kommun
Tidigare småorter i Sverige
Demokratiska partiet (Luxemburg)

Demokratiska partiet  (luxemburgiska: Demokratesch Partei, franska: Parti Démocratique, tyska: Demokratische Partei, DP) är ett liberalt parti i Luxemburg, grundat den 24 april 1955. Partiet är medlem i Alliansen liberaler och demokrater för Europa (ALDE) och dess Europaparlamentariker ingår i gruppen Renew Europe. Partiet har traditionellt sett varit ett av de stora partierna i landet och har vid ett flertal gånger ingått i regeringskoalitioner med Kristsociala folkpartiet (CSV), men dock aldrig självt innehaft premiärministerposten mer än 1974 till 1979, då Gaston Thorn var premiärminister.

I Europaparlamentsvalet 2004 fick partiet 14,9 procent av rösterna och ett av landets sex mandat. I det nationella parlamentsvalet 2004 fick partiet 16,1 procent och 10 av de totalt 60 mandaten.

Externa länkar
 Demokratiska partiets officiella webbplats

Liberala partier i Luxemburg
Politiska partier bildade 1955
Thomas Buergenthal

Thomas Buergenthal, född 11 maj 1934 i Ľubochňa i dåvarande Tjeckoslovakien (i nuvarande Slovakien), död 29 maj 2023 i Miami, Florida, var en tjeckoslovakiskfödd amerikansk jurist inom internationell rätt som tjänstgjorde som domare i Internationella domstolen i Haag 2000–2010.

Biografi
Thomas Buergenthal, son till tysk-judiska föräldrar som hade flyttat från Tyskland till Tjeckoslovakien 1933, växte upp i det judiska gettot i Kielce, Polen och senare i koncentrationslägren i Auschwitz och Sachsenhausen. Efter kriget återförenades han med sin mor och bodde med henne i Göttingen.
Den 4 december 1951 emigrerade han från Västtyskland till USA. Han studerade på Bethany College of West Virginia (examen 1957), doktorerade i juridik på New York University Law School 1960.

Buergenthal är specialist på internationell rätt och mänskliga rättigheter. Sedan 2000 är han domare vid den Internationella domstolen i Haag. Innan detta har han innehaft poster som domare i ett antal internationella organ, bland annat FN:s kommitté för de mänskliga rättigheterna, FN:s sanningskommission i El Salvador, Interamerikanska utvecklingsbanken och Interamerikanska domstolen för mänskliga rättigheter.

Buergenthal är författare till mer än ett dussin böcker och ett stort antal artiklar om internationell rätt och mänskliga rättigheter.

Norrmannen Odd Nansen som stöttade Buergenthal i Sachsenhausen skrev en bok om honom med titeln Tommy.

Buergenthal tilldelades år 2008 Gruber Prize for Justice för hans bidrag i kampen för mänskliga rättigheter i olika delar av världen, framförallt i Latinamerika.

Bibliografi
Pojken som överlevde Förintelsen 2008

Referenser

Män
Födda 1934
Amerikanska jurister
Avlidna 2023  
Alumner från Harvard Law School
Alumner från New York University
Alternativa demokratiska reformpartiet

Alternativa demokratiska reformpartiet  (luxemburgiska: Alternativ Demokratesch Reformpartei, franska: Parti réformiste d'alternative démocratique, tyska: Alternative Demokratische Reformpartei, ADR) är ett nationalkonservativt parti i Luxemburg, grundat den 12 maj 1987. Partiet var först medlem i Alliansen för nationernas Europa (AEN), men är sedan den 8 juni 2010 medlem i Alliansen europeiska konservativa och reformister (AECR). I pro-europeiska Luxemburg är ADR ett av få euroskeptiska partier. Partiet saknar representation i Europaparlamentet, men har tre mandat av de totala 60 i Luxemburgs parlament.

Externa länkar
 Alternativa demokratiska reformpartiets officiella webbplats

Konservativa partier i Europa
Politiska partier bildade 1987
Politiska partier i Luxemburg
Nationalkonservativa partier
Euroskeptiska partier
Tapa (barktyg)

Tapa är ett barktyg som används på öar i Stilla havet, exempel finns även från Centralamerika. 

Tapa tillverkas framför allt i Tonga och Samoa, men också på Java, Nya Zeeland, Papua Nya Guinea och Hawaii. I Franska Polynesien har vanan att tillverka tapa försvunnit, utom i några byar på Marquesasöarna. Tapa tillverkas vanligen av innerbarken från pappersmullbärsträd (Broussonetia Papyrifera) och ibland av innerbarken från brödfruktträd
(Artocarpus).

Ordet tapa kommer från Tahiti och från Cook Islands, där James Cook var den förste européen att upptäcka tyget och introducera det till världen utanför Söderhavet. I Tonga heter materialet ngatu och är av stor social betydelse i samhället, och en vanlig gåva. I Samoa kallas tyget siapo, i Hawaii är det känt som kapa, i Rotuma ‘uha och i Fiji masi. På Etnografiska museet i Stockholm finns en ovanligt stor tapa från James Cooks första resa, den är nästan 15 meter lång och 2,60 m bred.

Förr användes tygerna i första hand för klädesplagg, men de bärs idag vanligen bara vid ceremonier som bröllop eller används som väggbonader.

Tillverkningen av tapa

Efter det att innerbarken bankats till tunna remsor, bankas flera remsor ihop till ett större flak i två lager med fibrer i rät vinkel till varandra. För att få remsorna att fästa i varandra kan stärkelse från sötpotatis eller maniok tillföras. Tygstyckena kan vara ca 3 meter breda och 15 m eller mer på längden.

Tygerna färgas normalt. De kan också målas med hjälp av mallar. Mönstren i tyger från Tonga, Samoa och Fiji är vanligen ett nät av fyrkanter, som var och en har geometriska mönster med återkommande motiv, till exempel fiskar och växter. Traditionella tyger är oftast i svart och brunt.

Litteratur
Simon Kooijman: Tapa on Moce island, Fiji - a traditional handicraft in a changing society, Leiden 1977, 
 Anna-Maria Granqvist & Mats O. Jörneryd: Söderhavet - paradismyt och verklighet, Platypus, Helsingborg 1993, , sid 122-27
 Roger Neich and Mick Pendergrast: Traditional tapa textiles of the Pacific, Thames & Hudson, London 1997,

Externa länkar
Om tapa på webbplatsen www.tapa.co.nz
Museum of New Zealand:s samling av tapa
Royal Kew Gardens webpsida om barktyg
Tapa-tillverkning i Tonga
Masi-tillverkning i Fiji

Filtade tyger
Tyger av övriga naturfibrer
Uven-tåget

UVEN-tåget, eller "Uven", är ett inofficiellt namn på regionaltågslinjen Uppsala–Sala–Västerås–Eskilstuna–Katrineholm-Norrköping-Linköping. Sträckan är en del av Mälardalstrafiks linjenät, som marknadsförs under namnet Mälartåg. År 2012 slutade UVEN-tågen trafikera den tidigare slutstationen Uppsala och sträckan togs över av Upptåget. När Upptåget blev en del av Mälartåg 2022 så återkom trafiken Uppsala–Sala–Västerås.

Översikt
Tåget har fått sitt smeknamn efter initialerna i städerna Uppsala, Västerås, Eskilstuna och Norrköping, UVEN. 

Banorna som används är till stora delar enkelspåriga och följer en lång sträcka järnvägslinjen Sala–Oxelösund. Tågen kör på Mälarbanans dubbelspår mellan Västerås Norra och Kolbäck samt de dubbelspåriga Västra och Södra stambanorna mellan Flen och Linköping.

Sedan 2008 går tågen vidare till Linköping. 

Trafiken är upphandlad av Mälardalstrafik sedan 2009 och finansieras av Region Östergötland, Region Sörmland och Region Västmanland och Region Uppsala. Linjen stöddes tidigare av Rikstrafiken vars avtal löpte ut den 13 juni 2009. Trafiken uppfyllde inte Rikstrafikens nya regler för tillgänglighet och avtalet med SJ förnyades inte. När trafiken skulle upphöra gick länstrafikbolagen in med egna subventioner.

Trafiken kördes mellan 2009 och 2021 av SJ. De körde trafiken som en tjänstekoncession, vilket innebär att de skötte försäljning och prissättning och erhöll biljettintäkterna. Från och med 12 december 2021 utför MTR Mälartåg trafiken på ett åttaårigt avtal. Detta avtal är ett produktionsavtal där MTR utför trafiken, medan Mälardalstrafik själva sköter försäljning och prissättning.   
 
Linjen trafikeras främst med motorvagnar av typ ER1, men även Regina-motorvagnar förekommer. Fordonen tillhandahålls av Mälardalstrafik.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Aktuell tidtabell se tabell 56

Svenska tåg
Kollektivtrafik i Sverige
Transport i Uppsala län
Transport i Västmanlands län
Transport i Södermanlands län
Transport i Östergötlands län
Skucku

Skucku är en by i Bergs kommun i södra Jämtland, belägen i Bergs distrikt (Bergs socken), fem kilometer nordost om Svenstavik och cirka 60 kilometer söder om Östersund. Byn gränsar till Skanderåsen i nordväst, Bingsta i sydöst och genom skogen Östberg i sydväst. 
Byn är ibland uppdelad i Västerskucku och Österskucku. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Etymologi 
Namnet Skucku tros komma från ordet skakk som betyder lutning, då byn sluttar mot sjön Näkten.

Historia 
Det finns dokumenterat att byn funnits sedan 1480, men den har troligen funnits långt innan dess. På den tiden bestod byn bara av ett fåtal gårdar och man försörjde sig på jordbruket.

Det har genom åren funnits en hel del olika små butiker, men idag är de alla borta. Även den gamla skolan är nedlagd och fungerar idag som bostadshus.

Källor 

Småorter i Sverige
Orter i Bergs kommun
PIDE

PIDE, Polícia Internacional e de Defensa do Estado (ung. Polisen för internationell verksamhet och för statens försvar) var den militära hemliga polisen i Portugal under Estado Novo (1933-1974), främst under dess grundare Antonio Salazars regeringstid. Före 1945 var den känd under namnet PVDE, (Polícia de Vigilância e de Defesa do Estado, Polisen för övervakning och statens försvar). PVDE organiserades ursprungligen med det italienska OVRA och det tyska Gestapo som förebild. Den portugisiska hemliga polisen anses vara en av de mest effektiva som nyttjats i diktaturregimer och bedrev en omfattande infiltrering av inhemska och utländska anarkistiska, kommunistiska och afrikanska oppositionella grupper (MPLA, FNLA mm), samt av portugisiska nationalsyndikalister och nazistsympatisörer. PVDE nyttjade godtycklig internering, deportation till kolonierna eller landsorten och till och med lönnmord för att säkerställa regimens kvarlevnad.

Efter krigsslutet 1945 sökte Portugal att inte uppfattas som en övervintrad fasciststat och oppositionen bjöds formellt in att delta i de allmänna valen under kontrollerade former. De kosmetiska reformerna medförde att Salazarregimen omorganiserade PVDE till PIDE, nu med legitima polisorganisationer som Scotland Yard som förebild, dock utan att uppge sitt kall att försvara diktaturen med alla medel som uppfattades som nödvändiga. Det senare visades inte minst genom mordet på presidentkandidaten Humberto Delgado 1965 samt den moçambiqueske frihetskämpen Eduardo Mondlane 1969. Då Portugal saknade dödsstraff, ingen avrättning hade verkställts i landet sedan 100 år före Salazar, var exil till kolonierna och i extremfall lönnmord metoderna som tillgreps för att tysta oppositionen.

Som ett led i liberaliseringsprocessen efter Salazars fall 1968 döptes säkerhetstjänsten 1969 om till DGE (Direcção Geral de Segurança, Allmänna säkerhetsdirektoriet), samtidigt som dess metoder ytterligare beskars. Som ett led i Nejlikerevolutionens demokratisering avskaffades den 1974.

Se även
Humberto Delgado

Polisorganisationer
Portugal under 1900-talet
OVRA

OVRA (Organizzazione per la Vigilanza e la Repressione dell'Antifascismo, Organisationen för vaksamhet och repression av antifascism) var den hemliga polisen i Italien under Benito Mussolinis tid vid makten. Den verkade mellan 1927 och 1943.

Italiens historia
Polisorganisationer
Ej längre existerande underrättelseorgan
Organisationer bildade 1927
Organisationer upplösta 1945
Stadler Rail

Stadler Rail är en schweizisk tillverkare av motorvagnståg för regional och lokal trafik, spårvagnar, järnvägsvagnar och lok. Företaget grundades 1942 och har huvudkontor i Bussnang i Schweiz och fabriker i Schweiz, Tyskland, Spanien och Polen.

Historik
År 1942 grundade Ernst Stadler Ingenieurbüro Stadler i Zürich i Schweiz. Bolaget flyttade till Wädenswil 1945 och tillverkade små växellok. Bolaget gick i konkurs 1951. Ernst Stadler kom att arbeta för olika uppdragsgivare inom verkstadsindustrin. Han startade en egen verkstad igen och 1962 byggdes en större verkstad i Bussnang. Bolaget blev 1974 Stadler Fahrzeuge AG.

Produkter

Lokomotiv

Motorvagnar

Spårvagnar

Stadler tillverkar också specialanpassade tåg för tunnelbanor och smalspårsbanor som kräver smalare bredd och höjd och har andra speciella krav.

Sverige 
Modellen Flirt rullar i Sverige mellan Stockholm och Göteborg, ägda av MTRX. Även norska Vy kör tåg av modellen, i mer lokal trafik.

Mälardalstrafik har totalt 53 st KISS/DOSTO dubbeldäckare för regionaltrafik i Mälardalen.

I augusti 2016 beställde SL 22 st specialbyggda tåg kallade X15p för den smalspåriga Roslagsbanan.

Källor

Externa länkar
Stadler Rails webbplats
Schweiziska loktillverkare
Schweiziska spårvagnstillverkare
Företag bildade 1942
Conficker

Conficker (andra namn: Downadup, Downup och Kido) är en internetmask som angriper datorer med operativsystemet Windows. Viruset upptäcktes i en första version oktober 2008 och det uppskattas att ungefär tio miljoner datorer är infekterade. Masken har varit svår att komma åt för specialister eftersom den använder sig av avancerade malware-tekniker. Den sprider sig via nätverk och portabla mediaenheter, exempelvis USB-minnen där den aktiveras av Windows AutoRun-mekanism ("spela upp automatiskt").

Datorvirus
Partsinlaga

En partsinlaga är ett vittnesmål eller liknande som framförs av en av de tvistande parterna i en juridisk process. Den är inte värd lika stor tilltro som en inlaga av en neutral part.

I överförd bemärkelse betecknar partsinlagor alla former av uttalanden rörande något som den som uttalar sig själv är inblandad i.

Processrätt
Di Renjie

Dí Rénjié (eller Ti Jen Tsié, kinesiska 狄仁傑, stilnamn: Huaiying, 懷英, formellt hertig Wenhui av Liang, 梁文惠公), född 15 augusti 630, död 700, var en kinesisk ämbetsman under Tangdynastin och Wu Zetian.

Dí Rénjié hade flera höga ämbeten under sitt liv. Bland annat var han fogde, domare och landshövding. Två gånger var han kansler, under Wu Zetians regim. 

Han är även förebild för den fiktiva personen domare Ti, som förekommer i ett antal detektivromaner.

Litteratur 
 

Män
Födda 630
Avlidna 700
Personer i Kina under 600-talet
Kinesiska ämbetsmän
WP:Projekt Kina
Personer från Taiyuan
Projektionsformeln

Inom matematiken är projektionsformeln ett resultat som säger att om  är en kvasikoherent separerad morfism av scheman,  ett kvasikoherent kärve på X och  ett lokalt fritt kärve på Y, då är de naturliga avbildningarna av kärven

isomorifer.

Referenser

Hartshorne, Robin (1977), Algebraic Geometry, Graduate Texts in Mathematics 52, New York: Springer-Verlag, , MR 0463157

Noter

Satser inom algebraisk geometri
Pierre Léonard Vander Linden

Pierre Léonard Vander Linden, född den 12 december 1797, död den 5 april 1831, var en belgisk entomolog, taxonom och vetenskaplig författare. 
Tack vare ett ekonomiskt bidrag började Vander Linden 1817 studera i Italien under botanisten Antonio Bertoloni (1775–1869) och zoologen Camillo Ranzani (1775–1841). Han avlade doktorsexamen i medicin i Bologna år 1821, vars senare del han tillbringade i Paris. Han återvände till Belgien under 1822 och tog året därpå ännu en doktorsexamen i medicin, denna gång vid universitetet i Leuven.

Han kom att bli Belgiens förste professor i zoologi, och specialiserade sig då på ordningen steklar. Bland Vander Lindens viktigaste arbeten som författare brukar inräknas Observations sur les Hyménoptères d’Europe de la famille des Fouisseurs. Detta verk utgavs i två delar: år 1827 publicerades den första, Scoliètes, sapygites, pompiliens et sphégides, som år 1829 kom att följas av Bembecides, labrates, nyssoniens et crabronites.

Källor 

Belgiska entomologer
Belgiska professorer
Professorer i zoologi
Zoologer under 1800-talet
Belgiska forskare under 1800-talet
Födda 1797
Avlidna 1831
Män
Elm

Elm eller ELM kan avse:

Elm (e-post) - föregångare till Pine
 ELM-BV – en kristen lågkyrklig rörelse som i huvudsak verkar inom Svenska kyrkan, se Evangelisk Luthersk Mission – Bibeltrogna Vänner

Personer
 David Elm (född 1983),  svensk fotbollsspelare
 Ingegerd Elm (1936–1992), svensk politiker, socialdemokrat
 Rasmus Elm (född 1988), svensk  fotbollsspelare
 Steven Elm (född 1975), kanadensisk skridskoåkare
 Viktor Elm (född 1985), svensk fotbollsspelare

Geografi

Polen 

 Elma (vattendrag), Ermland-Masuriens vojvodskap,

Schweiz 

 Elm, Schweiz, ort i Glarus,

Storbritannien 

 Elm, Cambridgeshire, ort i England, 
 Great Elm, parish i England,

Tyskland 

 Elm (Niedersachsen) – en bergskedja i Niedersachsen,

Österrike 

 Elm (bergstopp), Steiermark, Politischer Bezirk Liezen,

Se även
Elmar - ett släkte av gräs

Robotskapade Polenförgreningar
Robotskapade Storbritannienförgreningar
Robotskapade Österrikeförgreningar
Dimmit County

Dimmit County är ett administrativt område i delstaten Texas, USA, med 9 996 invånare (2010). Den administrativa huvudorten (county seat) är Carrizo Springs.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 3 455 km². 3 447 km² av den arean är land och 8 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Zavala County - norr
 Frio County - nordost
 La Salle County - öster
 Webb County - söder
 Maverick County - väster

Källor
Dickens County

Dickens County är ett administrativt område i delstaten Texas, USA, med 2 444 invånare (2010). Den administrativa huvudorten (county seat) är Dickens.  Countyt har fått sitt namn efter J. Dickens som stupade i slaget vid Alamo.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 2 344 km². 2 341 km² av den arean är land och 3 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Motley County - norr
  King County - öster
  Kent County - söder
 Crosby County - väster

Källor
Jacksonville, Arkansas

Jacksonville är en stad i Pulaski County i delstaten Arkansas, USA med 31 190 invånare (2007).

Little Rock Air Force Base är belägen strax utanför staden.

Källor

 
Orter i Arkansas
Orter grundade 1870
Letitia Vriesde

Letitia Vriesde, född den 5 oktober 1964 i Paramaribo, är en före detta friidrottare från Surinam som tävlade i medeldistanslöpning.

Vriesde deltog vid Olympiska sommarspelen 1988 då hon blev utslagen i semifinalen på 800 meter. Hon var i final vid VM 1991 i Tokyo på 800 meter och slutade där på en femte plats. Vid samma mästerskap var hon även i final på 1 500 meter och slutade då nia.

Vid Olympiska sommarspelen 1992 tävlade hon på både 800- och 1 500 meter och blev utslagen i semifinalen båda gångerna. Efter OS har hon bara tävlat på 800 meter. 

Hennes första stora framgång var när hon blev bronmedaljör vid inomhus-VM 1995. Samma år blev hon silvermedaljör vid VM i Göteborg efter Ana Quirot på tiden 1.56,68. I hennes tredje olympiska mästerskap i Atlanta 1996 blev hon utslagen i semifinalen. 

Hon var i final vid VM 1997 och slutade då fyra på tiden 1.58,12. Vid VM 1999 blev hon utslagen redan i semifinalen och vid Olympiska sommarspelen 2000 försvann hon redan i försöken. Trots några dåliga år blev hon bronsmedaljör vid VM 2001 på tiden 1.57,35. 

Vid såväl VM 2003 som VM 2005 och vid henne femte olympiska spel 2004 blev hon utslagen i semifinalen. 

Under tävlingar 2003 blev hon diskvalificerad för höga halter av koffein men det ledde inte till någon längre avstängning.

Personliga rekord 
 800 meter - 1.56,68
 1 500 meter - 4.05,67

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1964
Surinamesiska medeldistanslöpare
Kvinnor
Surinamesiska dopningsfall
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Surinam
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Surinam
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Surinam
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Surinam
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Surinam
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Personer från Paramaribo
Luftflotte 2

Luftflotte 2 var en tysk flygarmé under andra världskriget.

Slaget om Storbritannien

Organisation 
Luftflottens organisation den 13 augusti 1940.

I. Fliegerkorps (Generaloberst Ulrich Grauert), Beauvais
II. Fliegerkorps (General der Flieger Bruno Lörzer), Gent.
9. Flieger-Division (Generalmajor Joachim Coeler), Soesterberg.
Jagdfliegerführer 2 Wissant, (Generalmajor Theodor "Theo" Osterkamp), 
 Nachtjagd-Division
 Luftgau-Kommando VI
 Luftgau-Kommando XI
 Luftgau-Kommando Belgien-Nordfrankreich
 Luftgau-Kommando Holland
 II. Flak-Korps

Operation Barbarossa 

Förbandet sattes in för att understödja armégrupp Mitte.

Organisation 
Luftflottens organisation den 21 juni 1941.
 II. Fliegerkorps
 VIII. Fliegerkorps
 I. Flak-Korps
 Luftgau-Kommando II
 Feldluftgau-Kommando z.b.V. 2
 Feldluftgau-Kommando z.b.V. 20

Medelhavet och Nordafrika

Organisation 
Luftflottens organisation den 21 juni 1941.
 II. Fliegerkorps
 X. Fliegerkorps
 Fliegerführer Afrika
 Lufttransportführer Mittelmeer
 Seenotdienstführer 2
 Luftgau Südost
 Kommandierende General der Deutschen Luftwaffe in Italien

Befälhavare 
Luftflottans befälhavare:
General der Flieger Hellmuth Felmy   (1 Sep 1939 - 12 Jan 1940)  
Generalfeldmarschall Albert Kesselring (12 Jan 1940 - 11 June 1943)  
Generalfeldmarschall Wolfram von Richthofen   (11 June 1943 - 27 Sep 1944)

Referenser

Noter

Webbkällor
 Axis History Factbook

Militära enheter ur Luftwaffe
Magnus Höij

Magnus Höij, född 16 augusti 1965, är en svensk tidigare svensk IT-journalist och chefredaktör. Höij var mellan 2014 och 2022 förbundsdirektör för Innovationsföretagen inom Almega och Svenskt Näringsliv.

Karriär 
Höij har studerat vid Linköpings tekniska högskola.

Han var tidigare redaktör på tidningen Computer Sweden och var chefredaktör för tidningen Internetworld mellan åren 2006 och 2014.
 
Magnus Höij har skrivit ett flertal böcker inom IT och affärer, både som redaktör på Datamedia och i eget namn, bland annat Marknadsföring@Internet.
 
Höij har också utvecklat Internet-konferensen Webbdagarna, som har genomförs på fem orter i Sverige: Stockholm, Göteborg, Malmö, Luleå och Växjö. Han är en flitigt anlitad föredragshållare och moderator inom områden som rör IT, teknik, politik och samhälle och har suttit i juryn för tävlingen Årets Dagstidning Digitala Medier.

Den 1 oktober 2014 lämnade Höij journalistiken för att bli vd för Svenska Teknik&Designföretagen. Där bidrog han bland annat till organisationen bytte namn till Innovationsföretagen år 2019. Höij blev då även förbundsdirektör. Mellan 2020 och 2022 var han styrelseledamot i European Federation of Engineering Consultancy Associations.

Höij lämnade Innovationsföretagen sommaren 2022. Den 1 mars 2023 började Höij på PR-byrån Reform Society som seniorkonsult.

Familj 
Magnus Höij är gift med den kristdemokratiska politikern Helena Höij och har tre barn. Han bor i Bromma i Stockholm.

Referenser 

Svenska chefredaktörer
Män
Födda 1965
Levande personer