kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
UFC 124

UFC 124: St. Pierre vs. Koscheck 2 var en mixed martial artsgala som hölls av Ultimate Fighting Championship (UFC), den 11 december 2010 i Montréal, Kanada. 

Det var den femte gången galan hölls i Kanada. Tidigare galor i Kanada: UFC 83, UFC 97, UFC 113 och UFC 115).

Resultat

Preliminärt kort

Huvudkort

Bonus
En bonus på $100,000 delas ut till Kvällens match, Kvällens knockout samt Kvällens submission.
Kvällens match: Georges St. Pierre mot Josh Koscheck
Kvällens knockout: Mac Danzig (KO med slag på Joe Stevenson efter 1.54 i rond 1)
Kvällens submission: Mark Bocek (triangelgrepp på Dustin Hazelett) och Jim Miller (knälås på Charles Oliveira). Bocek och Miller fick $50,000 vardera.

2010 i Kanada
Ultimate Fighting Championship-evenemang
Sport i Montréal
Sportåret 2010
Nödinge församling

Nödinge församling är en församling i Göta Älvdalens kontrakt i Göteborgs stift. Församlingen ligger i Ale kommun i Västra Götalands län och utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1938 annexförsamling i pastoratet Starrkärr, Kilanda och Nödinge som till 1663 även omfattade Östads församling för att därefter från 1938 utgöra ett eget pastorat.

Kyrkobyggnader 
Nödinge kyrka
Surte kyrka

Se även
Nödinge socken

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Ale kommun
Urszula Mayerin

Urszula Mayerin, född 1570, död 15 april 1635, var en politiskt aktiv polsk hovdam (hovmästarinna), mätress till kung Sigismund III av Polen. Hennes verkliga namn var troligen Urszula Gienger, men hon undertecknade sina brev Mayerin; tyska för hovmästarinna, som var hennes yrke.

Biografi 
Urszula Mayerin var född i en fattig tysk lågadelsfamilj utanför München i Bayern. Hon beskrivs som söt och kom på 1580-talet till hovet i Graz där hon valdes ut av Maria av Bayern till mätress åt Polens monark. Maria Annas egen dotter, Anna av Österrike, var Sigismunds trolovade, men ansågs oattraktiv, och dynastin Habsburg hade dåliga erfarenheter av tidigare äktenskapsallianser mellan Habsburg och Polen. 

Urszula blev hovmästarinna hos Anna av Österrike då denna blev drottning i Polen 1592 och senare även första guvernant hos kungabarnen och föreståndare för de kungliga sköterskorna. Hon utövade från början ett stort inflytande över både kungen, drottningen och statens politik. Hon beskrevs vara strikt religiös och lärde sig snabbt polska, men hon var djupt impopulär på grund av sin politiska aktivitet. Hon kallades kungens älskarinna, "en minister i kjol", jesuitiskt bigott och "obscen favorit". Vid Annas död 1598 lämnade hon inte landet som de övriga tyska hovdamerna, på grund av sitt nära förhållande till Sigismund och även till hans son Vladislav, till vilken hon ibland har tolkats ha en närmare relation än den mellan lärare och elev.

Vid kungens nästa äktenskap 1605 blev hon ett nära sällskap till den nya drottningen Konstantia av Steiermark, reste i drottningens vagn och åt vid hennes bord. Hon talade till kungabarnen i sin vård på polska, medan deras mor använde tyska. Hon administrerade statskassan och närvarade vid kungens audienser, tog emot ambassadörer i hans ställe och undertecknade statsdokument. Under Sigismunds sista år var han ofta sjuk och hon övertog då statens styrelse.   

Urszula Mayerin gifte sig aldrig, tackade nej till alla frierier och klädde sig vanligen i en svart klänning i spansk stil. Hon mottog utmärkelsen Den Gyllene Rosen av påven för sitt "exceptionellt dygdiga liv". Vid hennes död fick hon en begravning som sköttes efter ungefär samma ceremonier som en drottningbegravning.

Källor

Noter

Födda 1570
Avlidna 1635
Kvinnor
Polska hovdamer
Personer i Polen under 1500-talet
Personer i Polen under 1600-talet
Personer från München
Silvieberg 3

Silvieberg 3 är en fastighet i kvarteret Silvieberg vid Fyrverkarbacken 28-42 i Marieberg, Stockholm. Namnet Silvieberg härrör från berget med samma namn beläget öster om Marieberg.  Bostadshuset på Silvieberg 3 uppfördes 1963. Tillsammans med det intilliggande Erlanderhuset från 1963 samt DN-skrapan från 1964 och SvD-huset från 1962 bildar huset en bebyggelsegrupp som är synlig över stora delar av Stockholm och har blivit en del av dess stadslandskap. På grund av sitt utseende kallas huset på höjden i folkmun även för "Bacon-Hill".

Beskrivning

Byggnaden ligger på en hög höjd ovanför Riksarkivet bredvid Västerbron. Stadsplanen för området upprättades i september 1960 och vann laga kraft den 20 juli 1961, den är undertecknad av Göran Sidenbladh. Planen redovisar en byggnadskropp i ost-västriktning med en högsta höjd av 76 meter över stadens nollplan (det senare Erlanderhuset) och väster därom en tvärställd lägre huskropp med tillåten byggnadshöjd av 60 meter (det senare Bacon-Hill / Sidfläsket).

Huset har tio våningar  med totalt 198 lägenheter och uppfördes 1963 av Befa efter ritningar av arkitekttrion Stig Ancker, Bengt Gate och Sten Lindegren. De gestaltade byggnadens långfasader med fönsterband och omväxlande band av rödbrun respektive ljusputsade partier. Utseendet, som med lite fantasi påminner om en baconskiva gav huset sitt smeknamn. 

Om den så kallade baconskivan berättade Martin Stugart i Dagens Nyheter den 24 januari 2005: "Snett framför Erlanderhuset […] ligger Bacon-Hill. Det är inte husets officiella namn, bara en skapelse av den illvilliga folkmunnen. Ganska snarlikt en baconskiva på högkant är faktiskt huset. Åtminstone vid solnedgången, när fasaden glimmar rosaröd, nystekt och kanske rentav knaprig." Sedan 1994 ägs fastigheten av en bostadsrättsförening.

Bilder

Panorama

Källor

 Bostadsrättsförening Silvieberg

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Kungsholmen
Nödinge landskommun

Nödinge (lands)kommun var en kommun i före detta Älvsborgs län.

Administrativ historik
I samband med att 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades denna kommun i Nödinge socken i Ale härad i Västergötland.

Till att börja med omfattade kommunen endast norra delen av Nödinge församling, liksom även Nödinge jordebokssocken alltid hade gjort. Södra delen av församlingen, Skårdals skate (motsvarande större delen av den nuvarande tätorten Surte), ingick i Rödbo kommun och Kungälvs jordebokssocken i Västra Hisings härad i Göteborgs och Bohus län. 

Från och med 1889 reglerades indelningen, så att även denna del av Nödinge församling kom att ingå i kommunen och jordebokssocknen med samma namn, och därmed också överfördes till Ale härad och Älvsborgs län. 

1935 överfördes byn Södra Surte från Angereds landskommun. Den intilliggande byn Norra Surte hade sedan tidigare alltid tillhört Nödinge församling (och före 1889 var den en del av Skårdals skate), men de bägge byarna var alltså sedan urminnes tider åtskilda av en sockengräns. På Norra Surte anlades 1863 Surte glasbruk, och 1877 öppnades en station på den då nya Bergslagsbanan. Samhället Surte som växte upp däromkring spreds så småningom över gränsen till Angered, varvid det blev mer rationellt att flytta gränsen så att hela orten kom att tillhöra samma kommun. 

Därefter skedde inga väsentliga ändringar av kommunens gränser, och 1952 års kommunreform berörde den inte. 1974 uppgick den i då nybildade Ale kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Nödinge församling.

Geografi
Nödinge landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 36,91 km², varav 33,81 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 88,8 procent.

Befolkningsutveckling 

Anmärkningar: 
Skårdals skate hade 254 invånare år 1860, 470 invånare år 1870 och 526 invånare år 1880.
Genom införlivnandet av Skårdals skate 1889 blev folkmängden mer än fördubblad.
När Södra Surte införlivades 1935 hade det 501 invånare.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1970

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Ale kommun
Tidigare kommuner i Älvsborgs län
Bastardsvärmare

Bastardsvärmare och Metallvingesvärmare (Zygaenidae) är en familj i insektsordningen fjärilar som innehåller omkring 1 000 arter. De är dagflygande och har färgstark metallglänsande teckning, ofta i blått och rött men även andra färger förekommer. Både larv, puppa och den fullvuxna fjärilen är giftiga. Giftet, vätecyanid, kommer från växterna som larven äter. Värdväxt för larverna är bland annat käringtand och ängssyra. De vuxna fjärilarna kan ofta ses på väddväxter.

Systematik
Bastardsvärmare tillhör överfamiljen Zygaenoidea. Denna överfamilj tillhör tillsammans med överfamiljerna Cossoidea (glasvingar och träfjärilar) och Choreutoidea (gnidmalar) gruppen Sesiina.

Bastardsvärmare delas in i 5 underfamiljer:

Callizygaeninae (ej representerad i Sverige)  
Chalcosiinae (ej representerad i Sverige)
Phaudinae (ej representerad i Sverige)
Procridinae
Zygaeninae

Arter i Sverige
I Sverige finns 7 arter i två släkten. Samtliga utom fjällbastardsvärmaren är rödlistade i kategorin nära hotad. Nedgången för arterna i Sverige beror på att antalet blomrika ängsmarker har minskat i landet.

Underfamiljen Zygaeninae
Släktet Zygaena
bredbrämad bastardsvärmare (Z. lonicerae)
klubbsprötad bastardsvärmare (Z. minos)
smalsprötad bastardsvärmare (Z. osterodensis)
mindre bastardsvärmare (Z. viciae)
fjällbastardsvärmare (Z. exulans)
sexfläckig bastardsvärmare (Z. filipendulae)
Underfamiljen Procridinae
Släktet Adscita
ängsmetallvinge (A. statices)

Externa länkar
Falkhallen

Falkhallen är en evenemangshall i Falkenberg, Sverige, invigd 2010. Den började byggas 2008 efter att Visningshallen, som legat på platsen tidigare, rivits.

Externa länkar
Falkenbergs kommun: Falkhallen

Byggnader och anläggningar i Falkenberg
Sport i Falkenberg
Sportanläggningar invigda 2010
Karl Müller (teolog)

Karl (von) Müller, född 3 september 1852 i Langenburg, Württemberg, död 10 februari 1940 i Tübingen, Württemberg, var en tysk evangelisk teolog.

Müller blev e.o. professor i Berlin 1882, ordinarie professor i Halle an der Saale 1884, i Giessen 1886, i Breslau 1891 och i Tübingen 1903. Han var även Geheimes Kirchenrat och juris hedersdoktor och ansågs vara en av sin tids främsta tyska kyrkohistoriker. På Müllers 70-årsdag (1922) hyllades han med en festskrift med bidrag även från svenskt håll.

Müllers huvudarbete är Kirchengeschichte (I, 1892; andra helt omarbetade och utvidgade upplagan, häfte l 1924; II: l 1897, II: 2 1919; når till slutet av 1600-talet), som bröt ny väg i kyrkohistorisk handboksframställning både genom källstudiernas omfång, skärpa i klarläggandet av idéernas och händelsernas orsakssammanhang och inaugurerandet av metoden att låta utvecklingen kontinuerligt skrida framåt i stället för den förut brukliga metoden med stoffets uppdelning inom de olika tidsskedena i flera parallella linjer. Detta medförde dock att personlighetens trängdes tillbaka för idéernas utveckling.

Övriga skrifter i urval
Der Kampf Ludwigs des Bayern mit der römischen Curie (två band, 1879-80)
Die Waldenser und ihre einzelnen Gruppen etc. (1886)
Luther und Karlstadt (1907)
Die Esslinger Pfarrkirche im Mittelalter (1907)
Kirche, Gemeinde und Obrigkeit nach Luther (1910)
Beiträge zur Geschichte der Verfassung der alten Kirche (i Preussiska vetenskapsakademiens avhandlingar, 1919 och 1922)

Källor

Noter

Tyska kyrkohistoriker
Patristiker
Reformationshistoriker
Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer verksamma vid universitetet i Gießen
Personer verksamma vid universitetet i Wrocław
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Baden-Württemberg
Födda 1852
Avlidna 1940
Män
Ugglan
Ale-Skövde församling

Ale-Skövde församling var en församling i Göteborgs stift och i Lilla Edets kommun. Församlingen uppgick 2010 i Lödöse församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. Före den 1 januari 1886 (ändring enligt beslut den 17 april 1885) var namnet Skövde församling.

Församlingen var tidigt i pastorat med Sankt Peders och Tunge församlingar för att därefter från 1545 till 1864 vara annexförsamling i pastoratet Skepplanda, Hålanda, Tunge och (Ale-)Skövde som även omfattade  Sankt Peders församling till 1575 samt från 1660. Från 1864 till 1962 moderförsamling i pastoratet Ale-Skövde och Hålanda och därefter till 2010 annexförsamling i pastoratet Skepplanda, Sankt Peder, Tunge, Ale-Skövde och Hålanda. Församlingen uppgick 2010 i Lödöse församling.

Kyrkobyggnader 
Ale-Skövde kyrka

Se även
Ale-Skövde socken

Källor

Fotnoter

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Lilla Edets kommun
Lödöse församling

Lödöse församling är en församling i Göta Älvdalens kontrakt i Göteborgs stift. Församlingen ligger i Lilla Edets kommun i Västra Götalands län och ingår i Skepplanda pastorat.

Administrativ historik
Församlingen bildades 2010 genom sammanläggning av Ale-Skövde församling, Sankt Peders församling och Tunge församling och ingår sedan dess i ett pastorat med Skepplanda-Hålanda församling som benämns Skepplanda pastorat.

Kyrkobyggnader 
Ale-Skövde kyrka
Tunge kyrka
Sankt Peders kyrka

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
Officiell webbplats

Församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Lilla Edets kommun
Magdalene Sibylle von Neidschutz

Magdalena Sibylla von Neidschutz född 8 februari 1675, död 14 april 1694, ofta kallad Billa, senare grevinnan von Rochlitz, var en tysk adelsdam, mätress åt kurfurst Johan Georg IV av Sachsen. Hon var den första officiella mätressen, Favoritin i Sachsens historia. Hon var möjligen utomäktenskaplig halvsyster åt sin älskare Johan Georg.

Hon var officiellt dotter till adelsmannen Rudolf von Neidschutz, livvakt vid hovgardet i Sachsen, och Ursula Margarethe von Haugwitz. Hennes biologiske far var dock med all sannolikhet Johan Georg III av Sachsen, som hade ett sexuellt förhållande med hennes mor, samtidigt som dennas make var utomlands. Magdalene Sibylla var därmed troligen halvsyskon till Johan Georg IV. Hon blev tidigt presenterad vid hovet, där tronföljaren Johan Georg blev förälskad i henne. När Johan Georg IV efterträdde sin far som kurfurste år 1691 inledde han ett förhållande med Magdalene Sibylla, som blev hans officiella älskarinna. Hon hade stort inflytande över honom, och han betalade kejsaren för att ge henne titeln riksgrevinna av Rochlitz (1693). Hennes ställning gav stora fördelar åt medlemmarna i hennes familj. 

Hon avled i en oklar sjukdom, och det fanns rykten om att hon skulle ha blivit förgiftad. Johan Georg, som vårdade henne under hennes sjukdom, ska ha blivit smittad av henne, och avled strax efter henne. Efter deras död blev hennes familj arresterad och åtalade för trolldom och hennes mor utsatt för tortyr.

Källor 

Födda 1675
Avlidna 1694
Kvinnor
Tyska grevinnor
Personer i Tyskland under 1600-talet
Tyska mätresser
Ale-Skövde landskommun

Ale-Skövde landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Älvsborgs län.

Administrativ historik
Kommunen bildades i Ale-Skövde socken i Ale härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft.

Vid kommunreformen 1952 uppgick den i Lödöse landskommun som 1971 uppgick i Lilla Edets kommun.

Politik

Mandatfördelning i Ale-Skövde landskommun 1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Lilla Edets kommun
Tidigare kommuner i Älvsborgs län
Sankt Peders landskommun

Sankt Peders landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Älvsborgs län.

Administrativ historik
Kommunen bildades  i Sankt Peders socken i Ale härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft.

Vid kommunreformen 1952 uppgick den i Lödöse landskommun som 1971 uppgick i Lilla Edets kommun.

Politik

Mandatfördelning i Sankt Peders landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Lilla Edets kommun
Tidigare kommuner i Älvsborgs län
Tunge landskommun

Tunge landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Älvsborgs län.

Administrativ historik
Kommunen bildades  i Tunge socken i Ale härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft.

Vid kommunreformen 1952 uppgick den i Lödöse landskommun som 1971 uppgick i Lilla Edets kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Lilla Edets kommun
Tidigare kommuner i Älvsborgs län
Sankt Peders församling

Sankt Peders församling var en församling i Göteborgs stift och i Lilla Edets kommun. Församlingen uppgick 2010 i Lödöse församling.

Administrativ historik
Namnet skrevs före 1940 också Sankt Peter församling, har även kallats Gamla Lödöse församling.

Församlingen har medeltida ursprung som stadsförsamling i Lödöse stad. Församlingen införlivade den 17 augusti 1473 Sankt Olofs församling efter att Nya Lödöse anlades vid Säveån närmare Göta älvs mynning.

Församlingen var tidigt i pastorat med Tunge och Skövde församlingar för att därefter från 1545 till 1575 och från 1660 till 1864 vara annexförsamling i pastoratet Skepplanda, Hålanda, Tunge, (Ale-)Skövde och Sankt Peders församling. Från 1575 till 1660 moderförsamling i pastoratet Sankt Peder och Tunge. Från 1864 till 2010 annexförsamling i pastoratet Skepplanda, Sankt Peder, Tunge som från 1962 även omfattade Ale-Skövde och Hålanda församlingar. Församlingen uppgick 2010 i Lödöse församling.

Kyrkobyggnader 
Sankt Peders kyrka har medeltida anor, men fick sitt nuvarande utseende 1846, och är den enda kyrka som finns kvar i Lödöse.

Sankt Olofs kyrka hade också sitt ursprung i 1100-talet och byggdes till under 1400-talet. Det var troligtvis denna kyrka som brändes under Hansans angrepp 1368. Den revs 1528, två år efter att Lödöse förlorade sina stadsprivilegier första gången. När järnvägen till Lilla Edet anlades 1905 sprängdes delar av kyrkogården samt koret i kyrkan bort. Numer är platsen för den tidigare kyrkan klassad som fornminne.

Under storhetstiden fanns ytterligare minst två kyrkor och två kapell (Sankta Birgitta och Helgekors) i Lödöse. Sankta Maria kyrkoruin härrör från Lödöse konvent,  tiggarorden dominikanernas kloster, anlagt 1243. Denna kyrka byggdes till 1349 och 1499. Den fjärde kyrkan hörde till S:t Jörgens hospital, omnämnt 1286.

Se även
Sankt Peders socken

Källor

Noter

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Lilla Edets kommun
Ludvig av Bayern (olika betydelser)

Ludvig av Bayern kan syfta på bland andra:

 Ludvig IV (tysk-romersk kejsare)
 Ludvig I av Bayern
 Ludvig II av Bayern
 Ludvig III av Bayern
Gustaf Dalman

Gustaf Hermann Dalman, född 9 juni 1855 i Niesky, död 19 augusti 1941 i Herrnhut, var en tysk evangelisk teolog. Han var en framstående kännare av senjudisk litteratur och Palestinas arkeologi.

Dalman hette ursprungligen Marx, men antog namnet Dalman efter sina svenska förfäder på mödernet. Han blev privatdocent och 1895 e.o. professor vid Leipzigs universitet. Åren 19021914 var han föreståndare för det i Jerusalem upprättade tyska arkeologiska institutet. År 1917 blev han ordinarie professor i Gamla testamentets exegetik vid Greifswalds universitet.

Under sin vistelse i Jerusalem var Dalman svensk generalkonsul där och fick avsked från denna syssla först 1921. Vintern 1917-1918 höll han på kallelse av Olaus Petristiftelsen föreläsningar i Uppsala och Stockholm över "Orter och vägar i Jesu liv", vilka utkom i tryck på både svenska och tyska. Han utgav Palästina-Jahrbuch 1905-1926, och från 1924 Schriften des deutschen Palästina-Institut. År 1918 blev han teologie hedersdoktor vid Lunds universitet.

Övriga skrifter i urval
Der leidende und sterbende Messias (1888)
Grammatik des judisch-palästinischen Aramäisch (1897; andra upplagan 1905; nyutgåva 1989)
Aramäisch-neuhebräisches Wörterbuch (1905; tredje upplaga 1938)
Die Worte Jesu (I 1898, II 1922)
Petra und seine Felsenheiligtumer (1908)
Palästinische Forschungen (2 band, 1908-12)
Neue Petra-Forschungen (1912) 
Orter och vägar i Jesu liv. Olaus-Petri föreläsningar (1918, utgavs på tyska 1919)
Jesus-Jeschua (1922)
Ergänzungen (1929)
Jerusalem und sein Gelände (1930)
Die Worte Jesu. Mit Berücksichtigung des nachkanonischen jüdischen Schrifttums und der aramäischen SpracheBand 1: Einleitung und wichtige Begriffe, mit Anhang: A) Das Vaterunser, B) Nachträge und Berichtigungen (1930)Band 2: Jesus-Jeschua. Die drei Sprachen Jesu, Jesus in der Synagoge, auf dem Berg, beim Passahmahl, am Kreuz'' (1922)

Källor

Noter

Tyska professorer i teologi
Bibelforskare
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Personer verksamma vid Greifswalds universitet
Hedersdoktorer vid Lunds universitet
Sveriges generalkonsuler i Jerusalem
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer från Sachsen
Födda 1855
Avlidna 1941
Män
Ugglan
Tunge församling

Tunge församling var en församling i Göteborgs stift och i Lilla Edets kommun. Församlingen uppgick 2010 i Lödöse församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var tidigt i pastorat med Sankt Peders  och Skövde församlingar för att därefter från 1545 till 1864 vara annexförsamling i pastoratet Skepplanda, Hålanda, Tunge och (Ale-)Skövde som även omfattade  Sankt Peders församling till 1575 samt från 1660. Från 1864 till 2010 annexförsamling i pastoratet Skepplanda, Sankt Peder, Tunge som från 1962 även omfattade Ale-Skövde och Hålanda församlingar. Församlingen uppgick 2010 i Lödöse församling.

Kyrkobyggnader 
Tunge kyrka

Se även
Tunge socken

Källor

Fotnoter

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Lilla Edets kommun
Charles Hugo

Charles Victor Hugo, född den 3 november 1826 i Paris, död den 13 mars 1871 i Bordeaux, var en fransk litteratör.

Hugo var äldste son till Victor Hugo, bror till François Victor Hugo.

Hugo fick 1848 anställning som sekreterare hos Lamartine, vilken då var utrikesminister. Som medarbetare i den av hans far och några vänner grundade tidningen "L'événement" väckte han allmän uppmärksamhet genom en artikel mot dödsstraffet, vilken ådrog honom två månaders fängelsestraff. 1869 uppsatte han med Vacquerie och Meurice tidningen "Le rappel". Av hans sedan länge glömda romaner kan nämnas La chaise de paille (1859; "Halmstolen", 1861).

Källor 

 

Franska romanförfattare
Franskspråkiga romanförfattare
Franska författare under 1800-talet
Författare från Paris
Födda 1826
Avlidna 1871
Män
Ugglan
Hjärtums landskommun

Hjärtums landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Göteborgs och Bohus län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Hjärtums socken i Inlands Torpe härad i Bohuslän när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863.

Vid kommunreformen 1952 gick den upp i storkommunen Inlands Torpe landskommun som 1971 uppgick i Lilla Edets kommun.

Politik

Mandatfördelning i Hjärtums landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Lilla Edets kommun
Tidigare kommuner i Göteborgs och Bohus län
Västerlanda landskommun

Västerlanda landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Göteborgs och Bohus län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Västerlanda socken i Inlands Torpe härad i Bohuslän när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863.

Vid kommunreformen 1952 gick den upp i storkommunen Inlands Torpe landskommun som 1971 uppgick i Lilla Edets kommun.

Politik

Mandatfördelning i Västerlanda landskommun 1938–1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Lilla Edets kommun
Tidigare kommuner i Göteborgs och Bohus län
Hjärtums församling

Hjärtums församling är en församling i Göta Älvdalens kontrakt i Göteborgs stift. Församlingen ligger i Lilla Edets kommun i Västra Götalands län och ingår i Lilla Edets pastorat.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 2013 moderförsamling i pastoratet Hjärtum och Västerlanda.
Från 2013 ingår församlingen i Lilla Edets pastorat.

Kyrkobyggnader 
Hjärtums kyrka

Se även
Hjärtums socken

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Lilla Edets kommun