kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lojsta kyrka

Lojsta kyrka är en kyrkobyggnad i Visby stift. Den är församlingskyrka i Lojsta församling. Sydväst om kyrkan ligger Lojsta prästänge.

Kyrkobyggnaden
Den första kyrkan i Lojsta har troligen varit en mycket enkel träbyggnad. Några bjälkar från denna kyrka finns inmurade i långhusets västra mur. Det är troligt att träkyrkan användes medan byggandet av den nya kyrkan av grå kalksten pågick. Kyrkans romanska kor och långhus tycks ha uppförts i ett sammanhang under mitten av 1200-talet. En mindre tornbyggnad ersattes av det nuvarande kraftiga och höga galleritornet under 1300-talet. Även kyrkans inre genomgick troligen förändringar samtidigt med tornbygget. Den smala triumfbågen vidgades och gjordes spetsbågig. Muren ovanför bågen fick under 1300-talets mitt fick en rik målningssvit av Egypticus eller någon ur hans verkstad. I mitten tronar Kristus som världsdomare flankerad av Petrus och Paulus samt två scener på vardera sida föreställande drakdödare. Den ena bilden föreställer Sankta Margareta stående på ett drakhuvud, den andra visar Sankt Göran, beredd med sköld och svärd att förgöra ondskan i drakgestalt. Kyrkorummets norra vägg pryds av Passionsmästarens verk från 1400-talet ur Kristi lidandes historia. I korfönstren finns väl bevarade medeltida glasmålningar från 1200-talet. De omfattar tio scener ur Jesu liv i senromansk typ.

Interiör
Dopfunt, ett svårt vittrat kalkstensarbete från 1100-talet.
Triumfkrucifix, sannolikt ett inhemskt arbete från 1200-talet.
Medeltida altare av kalksten med fem invigningskors.
Retabel av trä från 1300-talet, rikt skulpterat med sju spetsiga gavlar. I mitten tronar Kristus omgiven på båda sidor av apostlar. 
Predikstol utförd under 1600-talets slut och målad 1749.
Korbänk från 1600-talet med akantusmålningar.
Bänkinredningen från 1700-talet utgörs av två slutna bänkkvarter.

Orgel
På biskop Gezelius von Schéeles uppmaning vid en visitation 1896 inköptes en orgel av Gävle Orgel och pianofabrik. 
Denna ersattes 1924 av ett orgelverk från  Hammarbergs Orgelbyggeri AB. Fasaden utformades av arkitekt Anders Roland. Orgeln hade sju stämmor fördelad på två manualer och pedal.
1990 byggde J. Künkels Orgelverkstad en mekanisk orgel med fasaden bibehållen från den tidigare orgeln.

Bildgalleri

Tryckta källor

Gotlands kyrkor av Erland Lagerlöf och Gunnar Svahnström. Tredje upplagan.
Kyrkorna på Gotland. Text: Fil.Dr.Bengt G Söderberg. Foto: Hans Hemlin.

Externa länkar

 
 Lojsta kyrka och sevärdheter i närheten

Kyrkobyggnader i Visby stift
Kyrkobyggnader i Gotlands kommun
Mirza Durakovic

Mirza Duraković, född 21 december 1982 i Karlstad, är en svensk fotbollsspelare och fotbollstränare som spelar för Carlstad United. Duraković har spelat ungdomslandskamper i sin åldersklass för Sverige. Tidigare har han spelat för de svenska klubbarna IFK Kronoparken, Degerfors IF, Carlstad United, Gif Sundsvall och den norska klubben Nybergsund IL-Trysil; i den sistnämnda var han även lagkapten. Duraković blev utnämnd till Nybergsunds bäste spelare säsongen 2007. Inför säsongen 2013 blev Duraković huvudtränare för FBK Karlstad.

Källor 

 
 
 
 
 
 

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Degerfors IF
Spelare i Carlstad United BK
Spelare i Nybergsund IL
Fotbollsspelare i GIF Sundsvall
Födda 1982
Levande personer
Män
Idrottare från Karlstad
Svenska idrottare under 2000-talet
Petersberg, Båstads kommun

Petersberg är en del av tätorten Båstad i Hemmeslövsområdet i Östra Karups distrikt (Östra Karups socken) i Halland. Orten är Hemmeslövsområdets mittpunkt.

Orter i Hemmeslövsområdet
Båstads geografi
Argentinas damlandslag i handboll

Argentinas damlandslag i handboll representerar Argentina på damsidan.

Resultat

VM 2005: 20:e
VM 2007: 20:e
Handboll vid Panamerikanska spelen 2007: 3:e
VM 2009: 19:e
VM 2021: 21:a

Källor
 Confederacion Argentina de Handball

Argentinska landslag
Handboll i Argentina
Aldrig en EG

Aldrig en EG är ett musikalbum av den svenska trallpunkgruppen M.I.D. från Bollnäs. Albumet släpptes 1993.

Låtlista
Två juck
Ska vi prata eller dricka
Fjorton år
Rattfylla
Hjärnskrynklar Ture
Ågren låg brevé
Heligt krig

Musikalbum 1993
Ulrika Toft Hansen

Ulrika Maria Toft Hansen, ogift Ågren, född 13 juli 1987 i Bankeryds församling, är en svensk tidigare handbollsspelare (mittsexa).

Klubbkarriär 
Toft Hansen, då Ulrika Ågren, inledde handbollskarriären i IFK Bankeryd. Hon spelade sedan för IF Hallby under fyra säsonger innan hon säsongen 2006/2007 debuterade i högsta serien, elitserien, för Göteborgsklubben BK Heid. Hon spelade för Heid i två säsonger innan hon 2008 anslöt till IK Sävehof. Hennes två år i Sävehof gav henne två SM-guld men ibland fick hon lite speltid i klubben. 2010 valde hon att bli proffs i danska klubben Team Esbjerg. Hon gjorde succé i danska ligan och valdes till ligans bästa mittsexa av spelarna i ligan. I två år blev hon uttagen i all star team i danska ligan. Hon stannade i två år innan hon fortsatte i Randers HK som då var regerande danska mästare. Sejouren där blev dock kort och redan 2013 lämnade hon för tyska Bundesligalaget Buxtehuder SV, där hon spelade tre år då maken också spelade i HSV Hamburg. 2016 återvände hon till danska Esbjerg och spelade i två år där. Hon gjorde uppehåll för att föda sitt andra barn sommaren 2018. 2019 fortsatte hon karriären i franska Paris 92 då maken värvats till Paris Saint-Germain. 2020 valde hon att avluta sin karriär efter den, på grund av utbrottet av covid-19-pandemin, avbrutna säsongen 2020.

Landslagskarriär 
År 2011 debuterade hon i Sveriges landslag, i en träningslandskamp mot Kroatien. Toft Hansen spelade sedan fem mästerskapsturneringar för Sverige: VM 2011, OS 2012, EM 2012, EM 2014 och slutligen VM 2017. Främsta meriten blev EM-bronset 2014 men avslutningsturneringen i VM 2017 gjorde hon en mycket bra turnering som också kom att bli hennes avslut i landslaget. Efter 2014 födde hon barn och var borta från landslaget till 2017. Sista landskampen blev bronsmatchen i VM 2017 som Sverige förlorade mot Nederländerna. Hon spelade 89 landskamper och gjorde 140 mål i landslaget.

Privat 
Hon är gift med den danske handbollsspelaren Henrik Toft Hansen. De har två barn födda 2015 och 2018.

Meriter 
 Två SM-guld (2009 och 2010) med IK Sävehof
 EM-brons 2014 i Kroatien och Ungern

Referenser

Externa länkar 
 
 Ulrika Toft Hansen på handbollslandslagets webbplats

Svenska handbollsspelare
Födda 1987
Levande personer
Kvinnor
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Sverige
Personer från Jönköpings kommun
Spelare i BK Heid
Spelare i IK Sävehof
Spelare i Team Esbjerg
Spelare i Randers HK
Spelare i Paris 92
Snart 30...

Snart 30 är ett musikalbum av den svenska trallpunkgruppen M.I.D. från Bollnäs. Albumet släpptes 2001.

Låtlista 
 Klockan 3
 Tv1000
 Snart 30

Musikalbum 2001
Svenska punkrocksalbum
Mulseryds kyrka

Mulseryds kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2002 tillhör Norra Mo församling (tidigare Mulseryds församling) i Skara stift. Den ligger i Mulseryd i Jönköpings kommun.

Kyrkobyggnad
De äldsta bevarade delarna av Mulseryds kyrka är med säkerhet från medeltiden. Kyrkan är omnämnd i jordeboken 1540. Den gamla kyrkan revs år 1660.

Den nya spånklädda timmerkyrkan stod färdig 1660 och förlängdes mot öster med ett tresidigt kor 1793. Klockstapeln ombyggdes 1801 till torn och dess stödben finns fortfarande kvar. Väggar och tak är spånklädda och rödfärgade respektive tjärade. Vid en ombyggnad 1893 tillkom fönstren och tornspiran.  

Fragment finns av väggmålningar från 1600-talet. År 1739-43 anlitades Johan Kinnerus för att dekorera kyrkan. För detta syfte ombyggdes läktarbröstet och väggarnas springor tätades. Av detta måleri förefaller inget vara bevarat. Vid en restaureringen 1930 under ledning av Axel Forssén togs de nakna timmerväggarna fram och därmed spåren av de ursprungliga väggmålningarna och man satte in en traditionellt sluten bänkinredning.

Inventarier
 Rester finns av en altaruppsats från 1718, skulpterad av Jonas Ullberg (bildhuggare)Jonas Ullberg i Velinga. 
 Altartavlan målades av Anders Gustaf Ljungström från Sandhem och föreställer Kristi förklaring. 
 Dopfunten är av sandsten och känd åtminstone från 1600-talet. Funten saknar uttömningshål och är troligen från andra hälften av 1200-talet.
 Predikstolen i barock från år 1706 är utförd av Gustaf Kihlman från Borås. 
 En kyrkohandbok från 1529 finns i kopia i sakristian (originalet finns i Kungliga Biblioteket i Stockholm). 
 Från 1600-talet finns ett antependium av gyllenläder. En kuriositet är en ljuskrona i koret, skänkt av "hedervärda drängar och minderåriga gossar". En förteckning över givarna från år 1793 finns i sakristian.

Orgel 
Den ursprungliga orgeln var byggd 1887 av Svante Johansson. En stor mängd material från den har bevarats i kyrktornet. År 1972 installerades ett nytt mekaniskt verk bakom 1887 år fasad. Det är tillverkat av Ingvar Johansson, Västbo Orgelbyggeri och har tretton stämmor fördelade på två manualer och pedal.

Referenser

 Norra Mo församling
  Kringla

Externa länkar
 Norra Mo församling

Kyrkobyggnader i Jönköpings kommun
Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader invigda 1660
Mehdi Karroubi

Mehdi Karroubi (persiska: مهدی کروبی, Mehdi Karrūbĩ), född 26 september 1937 i Aligudarz i Lorestan, är en inflytelserik iransk reformistisk politiker, islamist, aktivist, mojtahed och ordförande i National Trust Party. Han var ordförande i parlamentet från 1989 till 1992 och 2000 till 2004, och presidentkandidat i 2005 och 2009 års presidentval. Han är ledare för oppositionen i Iran.

Se även
 Presidentvalet i Iran 2009
 Mohammad Abtahi
 Ali Akbar Hashemi Rafsanjani
 Mir-Hossein Mousavi

Källor

Födda 1937
Levande personer
Iranska politiker under 1900-talet
Islamister
Män
Iranska politiker under 2000-talet
Personer från provinsen Lorestan
Katherine Tingley

Katherine Augusta Westcott Tingley, född 6 juli 1847 i Newbury, Massachusetts, död 11 juli 1929 på Visingsö, Sverige, var en amerikansk socialarbetare och teosof. Hon grundade det teosofiska samfundet Universal Brotherhood and Theosophical Society i New York (numera Theosophical Society Pasadena), och grundade och ledde också den teosofiska gemenskapen Lomaland i San Diego, Kalifornien.

Biografi 
Tingley växte upp i Newbury, Massachusetts, och gifte sig 1888 med Philo B. Tingley. Hon arbetade som socialarbetare i New York, där hon träffade William Quan Judge. Den 13 oktober 1894 gick hon med i Teosofiska Samfundet. År 1895 uppstod en tvist mellan Judge och Annie Besant, och Judge ledde den största delen av den amerikanska sektionen under ett år till sin död 1896, varefter Tingley tog över som organisationens ledare, även om hennes identitet hölls hemlig under ett år. År 1898 utträdde en grupp på ungefär 200 teosofer under ledning av Ernest Temple, och skapade en rivaliserande grupp, Hargrove med bas i New York.

I februari 1900 flyttade hon samfundets internationella högkvarter från New York till en ny koloni som hon kallade Lomaland, i San Diego. Hennes bosättning inkluderade en så kallad Raja-Yogaskola, ett college, ett teosofiskt universitet, och "School for the Revival of the Lost Mysteries of Antiquity".

Katherine Tingley var mycket förtjust i Sverige, som hon besökte första gången 1899. Hon ville starta en skola och ett teosofiskt centrum på Visingsö, men planerna mötte stort motstånd, framförallt från Svenska kyrkan. Grundstenen till skolan skulle läggas under den stora fredskongress som teosoferna höll på Visingsö 1913, men på grund av protesterna kom skolan inte till stånd förrän 1924. 

Byggnaden Tempelgården på Visingsö uppfördes till teosofernas världsfredskongress 1913. Tingley bedrev skolverksamhet i byggnaden 1925, en Raja-Yogaskola.

Katherine Tingley dog 1929, och efter hennes död byggdes en ny skolbyggnad i Stigby på södra delen av Visingsö, som drevs fram till 1940-talet. Efter andra världskriget användes den en period som flyktingförläggning för att sedan bli ungdomsvårdsskolan Stigbyskolan. Det sägs även att Katherine Tingleys aska spreds vid Stigby efter hennes död.

Referenser

Noter

Vidare läsning
Sievers, Martin: Purpurkvinnan. Historien om Katherine Tingley och teosoferna på Visingsö, 2013.

Externa länkar

Teosofi
Religiösa personligheter i USA
Kristna personligheter i Sverige
Personer i USA under 1800-talet
Personer från Newbury, Massachusetts
Födda 1847
Avlidna 1929
Kvinnor
Visingsö
MikroRNA

MikroRNA eller miRNA är korta, enkelsträngande RNA-molekyler med en längd på 18–25 nukleotider (i genomsnitt 22). De utgör en form av icke-kodande RNA, vilket innebär att de inte kodar för proteiner. Dess främsta funktion är istället att bidra till genregleringen genom att binda till budbärar-RNA och därmed påverka aktiviteten hos dessa.

Man har sett ungefär 1000 olika miRNA, med olika specificitet för olika celltyper. Dessa styr tillsammans ungefär en tredjedel av de humana proteinkodande generna. Inhibering av uttrycket av andra gener sker genom komplementär basparning, vilket inte behöver vara komplett, detta gör att ett litet antal miRNA kan styra många gener. Framför allt i embryogenesen och utvecklingen av olika organ spelar miRNA en stor roll, vilket man visat genom ett antal olika djurstudier med knockoutmöss.

Mekanism 
MikroRNA klipps ner i cytosolen via drosha/DGCR8 som klipper ner det till pre-miRNA som transporteras ut via FG-nukleoporiner genom exportproteinet exportin-5. I cytoplasman kommer RNAaset dicer (ribonukleas III dicer), som även producerar interferens-RNA, att ytterligare klippa ner pre-miRNA:t till strängar på 21–23 baspar som inkorporeras i RISC-komplexet (RNA-induced silencing complex). Två stycken miRNA-associerade RISC binder till en komplementär mRNA-sekvens i 3’-UTR på de gener som de reglerar, vilket hämmar translationen av mRNA-transkriptet.

Det pre-miRNA som används av RISC kan komma från:
 1kbp-transkript från RNA-polymeras II (innehåller flera, bildar så kallat pri-miRNA)
 3’-UTR av gener som samtidigt skall ersätta andra gener
 Intronsekvens från dessa gener (utvinns ur lariatstruktur vid splitsning)

Att två RISC-komplex behöver binda in tros bidra till ökad specificitet eftersom kombinationer av två olika, komplementära, obligatoriska miRNA måste binda in för att en viss gen skall slås ut. Detta kan ske genom att två olika miRNA uttrycks genom två olika vägar, som tillsammans ger ett specifikt uttryck.

P-bodies 
Bindning av RISC flyttar även transkriptet till ett proteinkomplex kallat P-bodies, som är associerade med nedbrytning av RNA, detta förklarar varför miRNA-bindning är associerat med minskad stabilitet hos mRNA:t det binder till.

Historia 

stRNA let-7 och lin-4 från C. elegans är de två första miRNA som påvisats och tillhör en klass miRNA som medverkar i utvecklingstajming.

Referenser 

Genetik
RNA
Karl Rudolf Friedenthal

Karl Rudolf Friedenthal, född 15 september 1827, död 7 mars 1890, var en preussisk politiker.

Fiedenthal blev 1867 medlem av riksdagen, grundade och blev ledare för Deutsche Reichspartei. Han medverkade i händelserna 1868-70 och valdes 1870 in i preussiska representantkammaren, och blev dess vicepresident 1873. 1874-79 var Friedenthal jordbruksminister och oktober 1877 - mars 1888 inrikesminister på förordnade. Friedenthal avgick på grund av konflikt med Bismarck i samband med inledandet av tullpolitiken och blev medlem av herrehuset. Han var till livs- och samhällsuppfattning påverkad av liberala tänkesätt.

Källor

Noter

Tryckta källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Tyska politiker
Tysklands jordbruksministrar
Preussens inrikesministrar
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Alumner från universitetet i Wrocław
Födda 1827
Avlidna 1890
Män
Personer från Breslau
Norra Unnaryds kyrka

Norra Unnaryds kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2006 tillhör Norra Mo församling (tidigare Norra Unnaryds församling) i Skara stift. Den ligger i Norra Unnaryd i Jönköpings kommun.

Historia
Den äldre kyrkan i Norra Unnaryd nämns första gången 1346 i samband med en biskopsvisitation. Den föregående kyrkan var en medeltida träkyrka med sakristia, från vilken två portar och en altartavla är bevarade i klockstapel respektive nuvarande kyrka. Den äldre kyrkan nedtogs 1714.

Kyrkobyggnad
År 1714 invigdes en nybyggd timmerkyrka. År 1722 målades kyrkan invändigt med citat och bilder ur evangelierna. Rester av denna dekor finns bevarad under nuvarande väggbeklädnad. År 1795 utfördes en stor renovering av kyrkan, koret gjordes större och blev tresidigt avslutat och kyrkan fick välvt innertak. Den vita träpanelen tillkom i slutet av 1800-talet. Sin särprägel får kyrkan av de branta spåntäckta takfallen.

Sven Nilsson Morin ommålade och prydde kyrkan 1798. Större målningsarbeten har senare utförts både 1896 och 1928. Interiören har förändrats flera gånger. Väggar och tak kläddes 1889 med pärlspont, som 1928 kläddes med plywood. Den senaste renoveringen företogs åren 1963-1964 av arkitekt Lars Stalin, Jönköping, då dagens mörka och förtätade kyrkorum tillkom. Kyrkan fick då bland annat nytt innertak och nya bänkar. Koret höjdes och den gamla sakristian fick ge plats för en ny. Den nya inredningen är mörkt brunbetsad och bänkdörrarna har naivistiska målningar utförda av arkitekten.

Klockstapel
Klockstapel fanns redan 1691 men träffades av åskslag 1731. Ny stapel uppfördes 1733. Storklockan är av okänt datum, men omgöts år 1854 av C A Norling i Jönköping. År 1844 omgöts den mindre klockan av M A Rönnblom i Jönköping.

Inventarier
 Altartavla från 1664 har som motiv Kristus i Getsemane och är nu placerad på norra långväggen. Den nuvarande altartavlan från 1896 år målad av Ludvig Frid med motivet Kristi förklaring. 
 Tavlorna med Jesus och apostlarna som sitter på altarrunden och läktarbröstningen är utförda på 1720-talet.
 Predikstolen med skulpterade apostlabilder är gjord år 1737 av bildhuggaren Niklas Kihlman.
 Dopfunten från 1964 är tillverkad av keramik.

Orgel
År 1966 ersattes den gamla orgeln på läktaren i väster, byggd 1900 av Johannes Magnusson, med en ny tillverkad 1966 av Nordfors & Co. Den är mekanisk och har tretton stämmor fördelade på två manualer och pedal.

Bilder

Referenser

 Norra Mo församling
 Norra Unnaryds kyrka

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Jönköpings kommun
Kyrkobyggnader invigda 1714
Träkyrkobyggnader i Sverige
1714 i Sverige
Kondrodit

Kondrodit är det mest vanliga mineralet av humitmineralen. I detta mineral ligger två skikt olivin mellan ett skikt brucit på ömse håll osv. Det kan inte uppstå magmatiskt utan bildas istället metamorft i orena magnesiumförande karbonatstenar.

Kondrodit kan eventuellt förväxlas med spessartin och med grossular. Denna är dock lätt smältbar i motsats till kondroditen.

Vidare finns möjlighet att förväxla kondrodit med flogopit, som förekommer i samma miljö. Den senare har dock mycket hög spaltbarhet.

Förekomst 
Kondrodit förekommer endast i metamorfa kisel- och magnesiumförande karbonatstenar. Mineralet är rätt vanligt i kalkiga skarnmalmer i Bergslagen och i Södermanlands urkalkstenar, där upp till 5 mm stora, helt klara kristaller förekommer.

I Tallgruvan vid Norberg finns stora kvantiteter av en rödbrun kondroditfels, en bergart som till största delen består av kondrodit.

Referenser 

Erich Spicar, Mineraler och bergarter, ICA-förlaget, 1995

Noter 

Mineral
Kiselföreningar
Praetorians

Praetorians är ett spel som konstruerats av Eidos Interactive och Pyro Studios med utgivningsåret 2003.

Beskrivning 
Det är ett strategispel där man styr över några trupper romerska soldater och kämpar för Caesars och Roms ära. Man får spela på många olika ställen i den då kända världen som t.ex. Germanien, Brittanien, Egypten, och på många andra ställen där romarna var under sin tid.
Det finns 24 olika uppdrag.
Det finns även 3 olika civilisationer: Barbarer (Germaner), Romare och Egyptier.
Man kan spela på både LAN och över internet (men eftersom spelet är så pass gammalt och inte så stort är det nog inte så värst lönt att leta efter internet-servrar).

Strategidatorspel
Realtidsstrategispel
Datorspel 2003
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Rudolf von Friederich

Rudolf von Friederich, född 1855, död 1922, var en tysk militär.

Friederich blev officer vid infanteriet 1878, överstelöjtnant och avdelningschef vid generalstaben 1906, överste 1908 och generalmajor 1912. Under första världskriget var Friederich en tid chef för 2:a Ersatzbrigaden, befordrades till generallöjtnant och upphöjdes i adligt stånd. Friederich har utgett ett flertal krigshistoriska arbeten, bland annat Geschichte des Herbstfeldzuges 1813 (3 band, 1903-06), Gneisenau, ein Lebensbild (1906) samt Die Befreiungskriege 183-1815 (4 band, 1911-13).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Tyska generaler
Födda 1855
Avlidna 1922
Män
Franz Abromeit

Franz Abromeit, född 8 augusti 1907 i Tilsit, Ostpreussen, Kejsardömet Tyskland, dödförklarad den 30 juni 1964, var en tysk Hauptsturmführer och tjänsteman vid Reichssicherheitshauptamt, Tredje rikets säkerhetsministerium. Han var en av Adolf Eichmanns medarbetare.

Abromeit inträdde i NSDAP och SS i slutet av 1930-talet. Han var mellan 1942 och 1944 Eichmanns rådgivare i Kroatien. År 1944 ingick han i Sondereinsatzkommando Eichmann som planerade och genomförde förintelsen i Ungern. Han försvann i Ungern senare samma år. Enligt en källa kan Abromeit ha dött år 1944.

Källor

Noter

Tryckta källor 
 
 
 

Nazister
Förintelsen i Kroatien
Förintelsen i Ungern
Födda 1907
Avlidna 1964
Män
Personer från Ostpreussen
SS-Hauptsturmführer
Personer från Tilsit
Sondereinsatzkommando Eichmann
Georg Friederici

Carl Georg Eduard Friederici, född 28 januari 1866, död 15 april 1947, var en tysk etnolog.

Friederici var ursprungligen officer. Han företog resor i Söderhavet, från vilka han utgett vetenskapliga arbeten och även skrivit jämförande arbeten om indianernas kultur och om Amerikas upptäcktshistoria.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Noter

Tyska etnologer
Födda 1866
Avlidna 1947
Män
Personer från Stettin
Immanuel Friedlaender

Carl Gottfried Immanuel Friedlaender, född 9 februari 1871 i Berlin, död 1948, var en tysk-schweizisk vulkanforskare, son till nationalekonomen Carl Friedlaender.

Friedlaender var från 1901 bosatt i Neapel, där han 1913 grundlade ett privat vulkaninstitut. Från 1913 var Friedlaender utgivare av tidskriften Zeitschrift für Vulkanologie. Friedlaender utgav bland annat Die Geschichte des Vesuv om Vesuvius.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Vulkanologer
Tyska geologer
Personer från Berlin
Födda 1871
Avlidna 1948
Män
Svensk uppslagsbok
Anton Brunner

Anton Brunner, född den 8 augusti 1898 i Bregana, Kroatien, Österrike-Ungern, död den 24 maj 1946 i Wien, Österrike, var en tysk tjänsteman vid Reichssicherheitshauptamt, Nazitysklands säkerhetsministerium. Han var en av Adolf Eichmanns medarbetare. För att undvika förväxling med en annan av Eichmanns medhjälpare, Alois Brunner, kallades Anton Brunner för "Brunner II".

Brunner inträdde i NSDAP 1939. Han var mellan 1941 och 1943 verksam vid Zentralstelle für jüdische Auswanderung (Rikscentralen för judisk utvandring) i Wien och var ansvarig för deportationen av omkring 48 000 judar. 1943 var han under en kort period stationerad i Prag, innan han 1944 ingick i Sondereinsatzkommando Eichmann som planerade och genomförde förintelsen i Ungern.

Efter andra världskriget ställdes Brunner inför rätta i Wien och dömdes till döden som krigsförbrytare; han avrättades genom hängning.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

Nazister
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Personer som blivit avrättade genom hängning
Födda 1898
Avlidna 1946
Män
Personer från Bregana
Sondereinsatzkommando Eichmann
Frýdlant v Čechách

Frýdlant (också Frýdlant v Čechách, tyska Friedland) är en stad i norra Böhmen, Tjeckien, vid foten av Isergebirge, norr om Liberec. Per den 1 januari 2016 hade staden 7 548 invånare.

1627−1634 bar Albrecht von Wallenstein titeln hertig av Friedland.

Referenser

Vidare läsning 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Externa länkar 

Städer i Liberec (region)
Orter i Böhmen