kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sälen-Scandinavian Mountains flygplats

Sälen-Scandinavian Mountains flygplats är en flygplats vid Mobergskölen intill Rörbäcksnäs, Dalarnas län i svenska Sälenfjällen. Driftbolaget marknadsför flygplatsen som Scandinavian Mountains Airport. Den tidigare flygplatsen byggdes 1972 och ägdes av Sälenfjällens flygklubb och den byggdes ut 2005 till 1199 meters längd. Under 2017-2019 byggdes den om till en flygplats för flygplan på upp till 200 passagerare, som flyger in skidturister till Sälen och Trysil.

Historia 
2017 låg den närmaste reguljära svenska flygplatsen i Mora cirka 100 km från Sälenfjällen. Den närmaste flygplatsen från Trysilfjellet på den norska sidan var då Gardermoen som ligger 170 km bort. År 2018 las dock trafiken på Mora flygplats ned för daglig trafik, och 2019 för en linje en gång i veckan från Ängelholm för resenärer till Sälen.

Utbyggnaden av flygplatsen innebar förlängning av landningsbanan till 2500 meter. Ägaren till flygplatsen är Scandinavian Mountains Airport AB, som ägs av företag i regionen, bland annat skidanläggningar, och Malungs och Trysils kommunala turistbolag.

Regeringen beslutade den 3 april 2014 att bidra med 250 miljoner kronor i investeringsstöd till den planerade flygplatsen. Bygget planerades starta sommaren 2016, även om vissa förseningar orsakats av Trafikverket avseende bland annat vägar och EU-godkännande av stödet. Byggstart blev i augusti 2017. Asfalteringen av landningsbanan blev klar i oktober 2018. En ny väg byggdes söder om flygplatsen mellan Rörbäcksnäs och Hundfjället, där den gamla (W1053) stängdes för att den korsar den nya landningsbanan. Flygplatsen togs i drift med ankommande flyg den 22 december 2019.

Flygbolag och destinationer

Terminalbyggnad 
Terminalbyggnaden har 6 000 m² med fyra gater (utgångar, inga gångbryggor). Det finns en restaurang och en butik efter säkerhetskontrollen, och ett enkelt automatcafé i yttre hallen.

Marktransport 
De viktigaste resmålen är Sälenfjällen (bilavstånd 10-25 km), Kläppen (45 km) och den norska skidanläggningen Trysilfjellet (avstånd 45 km) samt Idre Fjäll (120 km).

Flygplatsstatistik

Se även 
Lista över flygplatser i Sverige

Referenser

Externa länkar
 Scsndinavisn Mountains Airports webbplats

Flygplatser i Dalarnas län
Byggnader och anläggningar i Malung-Sälens kommun
Flygplatser invigda 1972
Flygplatser invigda 2019
Zanabazar

Öndör Gegeen Zanabazar (Mongoliska: Өндөр Гэгээн Занабазар, Öndör Geγeeṅ Zanabazar, "High Saint Zanabazar"; född Esjidorji (Ишдорж, Išdorj) 1635, död 1723, var den förste Jebtsun Damba Khutuchtu, det andliga överhuvudet för den tibetanska buddhismen bland Khalkha-mongolerna i Yttre Mongoliet. 

Klostret Amarbayasgalant byggdes ursprungligen till hans minne och för att hysa hans kvarlevor.

Referenser

Personer i Mongoliet under 1600-talet
Personer i Mongoliet under 1700-talet
Födda 1635
Avlidna 1723
Män
WP:Projekt Kina
Jim Brown (1908–1994)

James “Jim” Brown, född 31 december 1908 i Kilmarnock, Skottland, död 9 november 1994 i Berkeley Heights, New Jersey, var en amerikansk fotbollsspelare.

Klubbkarriär
Brown var född och uppvuxen i Skottland, men flyttade till USA 1927 för att finna sin far som hade övergivit familjen i Skottland några år tidigare och flyttat till USA. Väl i USA började Brown spela fotboll, först i amatörklubben Bayonne Rovers och senare i ett stort antal olika proffsklubbar runt om i New York. I slutet av 1931 när han spelade i Newark Americans började den amerikanska proffsligan American Soccer League att kollapsa och han valde då att flytta tillbaka till de brittiska öarna.

Ryktet om Brown hade nått Skottland och England och ett flertal klubbar väntade när båten han färdades med närmade sig hamnen. Manchester Uniteds tränare Scott Duncan tog en bogserbåt ut och mötte Brown på båten. Brown skrev på ett kontrakt med Manchester United innan han hade gått i land. Väl i Manchester spelade han två säsonger i United och gjorde sjutton mål på fyrtio matcher, men han gjorde sig samtidigt impopulär hos klubbledningen då han var en förespråkare för ett spelarfack. Det gjorde att han såldes till Brentford FC, men inte heller där var han särskilt omtyckt av klubbledningen och han fick endast spela en match med a-laget innan han därefter såldes återigen, denna gång till Tottenham Hotspur. Inte heller där fick han mycket speltid och hamnade därefter i Guildford City FC i ett par år innan han flyttade tillbaka till Skottland och Clyde FC där han fick avsluta karriären på grund av skador.

Landslagskarriär
Brown blev 1930 uttagen till USA:s VM-trupp till det allra första världsmästerskapet i fotboll i Uruguay. Det togs inte så hårt på nationalitet i det amerikanska fotbollsförbundet vid uttagningarna till landslaget till VM och Brown som var skotte blev uttagen då hans far var amerikansk medborgare.

Väl på plats i Montevideo där turneringen avgjordes fick Brown spela båda gruppspelsmatcherna mot Belgien och Paraguay. Han spelade även i semifinalen mot Argentina där han till slut satte USA:s tröstmål till 6-1 i den 89:e matchminuten. Han spelade ytterligare en officiell landskamp till mot Brasilien under en rundresa efter VM som landslaget gjorde i Sydamerika. Efter det spelade han aldrig mer i landslaget.

Tränarkarriär
Efter att han slutat spela fotboll 1939 återgick han till sitt gamla jobb på ett skeppsvarv i Skottland, men 1948 flyttade han tillbaka till USA och blev då tränare för Greenwich High Schools fotbollslag. När hans son George började spela för Greenport United blev Jim spelande tränare för laget. Efter det tränade han Brunswick Schools fotbollslag i tjugotvå år och under några år var han samtidigt tränare för proffslaget Elizabeth Falcons.

Källor
 FIFA.com Statistik över Jim Browns landskamper
 RSSSF.com Statistik över USA:s landskamper 1885-1969

Amerikanska fotbollsspelare
Män
Födda 1908
Avlidna 1994
Spelare i Manchester United FC
Spelare i Brentford FC
Spelare i Tottenham Hotspur FC
Spelare i VM i fotboll 1930
Benno von Arent

Benno von Arent, född 19 juni 1898 i Görlitz, död 14 oktober 1956 i Bonn, var en tysk nationalsocialist, SS-Oberführer och arkitekt med ansvar för konst, teater och film.

Arent arbetade som scenograf, och han gick med i Schutzstaffel (SS) 1931 och Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiet (NSDAP) 1932. År 1932 grundade han och andra Bund nationalsozialistischer Bühnen-und Filmkünstler, som senare kallades Kameradschaft deutscher Künstler ("Föreningen för tyska konstnärer") efter Hitlers maktövertagande 1933. Arent var Reichsbühnenbildner 1936 och Reichsbeauftragter für die Mode 1939.

Referenser

Tryckta källor 
 

Politiker i Nazityskland
Tyska arkitekter under 1900-talet
Födda 1898
Avlidna 1956
Män
Personer från Görlitz
SS-Oberführer
Carl Bromander

Carl Vilhelm Bromander, född 9 februari 1865 i Kila församling, Värmlands län, död där den 16 februari 1963 , var en svensk prästman. Han var son till hemmansägaren Anders Bromander och Lovisa Högberg.

Biografi 
Bromander blev teologie kandidat i Uppsala 1895, prästvigdes 1896. Efter förordnanden i By, Ekshärad, Södra Finnskoga och Karlstad blev han 1901 pastoratsadjunkt i Karlstad. Han blev kyrkoherde 1907 i Ölme och 1915 i Fryksände pastorat. 

1922 blev han domprost i Karlstad, och 1937 lämnade han tjänsten som emeritus.

Bromander blev förunnad ett långt och rikt liv. Han dog en vecka efter sin 98-årsdag och var då den äldste av Svenska kyrkans präster. Han ansåg sig själv vara kroppsligen svag, men tack vare en exemplarisk livsföring uppnådde han en så hög ålder. Han blev präst under vad som brukar betecknas som en Svenska kyrkans kristid. Den hade skakats av striderna som följde på 1800-talets folkväckelse och hade inte återvunnit all kraft. Men trots detta fanns det mycken fromhet i kyrkans hägn. Bromander förkunnade Guds ord på ett enkelt och evangeliskt sätt. Under hans och företrädaren Gustaf Jakobssons tid i Karlstad var söndagsgudstjänsten välbesökt och vid de stora högtiderna var det fullsatt i domkyrkan.

Bromander intresserade sig tidigt för historia och särskilt den värmländska hembygdens. Under sin tid i den nordligaste delen av landskapet fäste han Nordiska Museets uppmärksamhet på den utdöende finnkulturen och en räddningsaktion igångsattes. I Värmland förr och nu 1933 skildrade han Västra Smedbyns (von Echstedtska gårdens) historia. Men det är främst den personhistoriska forskningen han ägnade sitt intresse. Hans biografier över numera bortglömda men minnesvärda värmlänningar har influtet mest i Karlstads stifts julbok och i Värmland förr och nu och har i vissa fall utgivits som småtryck. Bromander samlade material till Karlstads stifts herdaminne. Hans bibliografi trycktes i Värmland förr och nu 1937. Hans släkthistoriska anteckningar finns tillgängliga hos Värmlandsarkiv i Karlstad. Genom sina intressen kunde han knyta kontakter med dem som sällan satte sin fot i kyrkan. Efter sin pensionering flyttade han tillbaka till sin hembygd i Norra Ed.

Källor 
 Karlstads stifts herdaminne, del 1. Stiftshistoriska sällskapet i Karlstad 1975.
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter

Externa länkar 
 

Domprostar i Karlstad
Födda 1865
Avlidna 1963
Män
Personer från Kila socken, Värmland
Gunter d'Alquen

Gunter d'Alquen (tyskt uttal: [ˈdalkən]), född 24 oktober 1910 i Essen, död 15 maj 1998 i Mönchengladbach, var en tysk journalist och SS-Standartenführer. Han var chefredaktör för SS-tidningen Das Schwarze Korps och chef för SS-Standarte Kurt Eggers, som var ett propagandakompani. Tidigare hade han varit redaktör på tidningen Völkischer Beobachter.

Referenser

Tryckta källor

Vidare läsning

Externa länkar 

Nazister
Tyska journalister
Födda 1910
Avlidna 1998
Män
Personer från Essen
SS-Standartenführer
Maria ter Meetelen

Maria ter Meetelen, född 1704 i Amsterdam, dödsdatum okänt (efter år 1751), var en holländsk resenär i manskläder, soldat, slav och författare av självbiografi. 

Maria var ett gatubarn som 1725 klädde ut sig till man och tog värvning i spanska armén; därepå levde hon en tid som nunna i Madrid, varpå hon gifte sig. 1731 överfölls det skepp hon färdades på med sin make och fördes till Meknes i Marocko, där maken dog och hon blev slav hos sultanen. För att undvika att hamna i sultanens harem vägrade hon konvertera till islam och gifte sig med slavarnas talesman, båtsman Pieter Janszn. Iede. Paret sålde alkohol till sultanens slavar och levde ganska privilegierat vid hovet. 1743 friköptes de holländska slavarna av Nederländerna och paret slog sig ned i Medemblik. År 1748 publicerade Maria sina minnen av slaveriet, som anses vara ett värdefullt dokument som beskrivning av en före detta slav. Efter makens död 1750 ansökte hon 1751 om tillstånd att emigrera till Godahoppsudden, vilket hon fick; därefter försvinner spåren efter henne.

Källor 
Digitaal Vrouwenlexicon van Nederland: Meetelen,  Maria ter (1704-?)

Personer i Nederländerna under 1700-talet
Kvinnor
Födda 1704
Nederländska författare under 1700-talet
Kvinnor förklädda till män inom det militära
Avlidna okänt år
Romersk-katolska nunnor
Författare från Amsterdam
Marockanska slavar
Personer i Marocko under 1700-talet
Johanna Dorothea Lindenaer

Johanna Dorothea Lindenaer, även känd som Johanna Dorothea Zoutelande eller Madame de Zoutelandt, född cirka 1664, död cirka 1737, var en påstådd holländsk förrädare, översättare och memoarförfattare.

Den 23 mars 1703 greps Lindenaer under namnet änkan Van Domburg i Maastricht och sattes i fängelse anklagad för förräderi i samband med spanska tronföljdskriget (1702-1713). Hon lyckades fly natten mellan 13 och 14 september 1704. Hon dök sedan upp i Paris, där hon konverterade till katolicismen. Hon publicerade en översättning av Aanwijsing der heilsame politike gronden en maximen, sina memoarer Memoires (1710) och La Babylone demasquée (1727).

Källor 

 http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/Lindenaer

Nederländska översättare
Nederländska författare under 1700-talet
Födda 1664
Avlidna 1737
Personer i Nederländerna under 1600-talet
Kvinnor
Jesper Hussfelt

Jesper Hussfelt, född 20 oktober 1973 i Linköping, numera bosatt i Sigtuna, är en svensk sportjournalist, verksam inom TV4.

Hussfelt har ofta agerat som kommentator för TV4:s fotbollssändningar från svenska landskamper, EM, VM, Ligue 1 och Serie A, men sitter även med i  Fotbollskanalen Europa på söndagar där han, Patrick Ekwall, Olof Lundh och Johanna Garå pratar om helgens ligaspel i Europa. De senaste åren har han även varit programledare för Europa League-sändningarna med konceptet 'Super Live' som i huvudsak har sänts på fotbollskanalen.se. 

Mellan 2010 och 2014 var han även programledare för studioprogrammet Club Calcio, där han, Marcus Birro, Martin Åslund samt Thomas Nordahl diskuterade italienska Serie A. Från sommaren 2011 och framåt medverkar han som kommentator vid inspelningarna av Gladiatorerna i TV4 som har sänts i fyra säsonger. Hussfelt var själv aktiv som fotbollsspelare 2007-2010 i FC Andrea Doria där han ända sedan 2007 har verkat som sportchef och tagit klubben upp till Division 4. Numera spelar han för systerföreningen FC Sampierdarenese som han själv har varit med och grundat. 

Födda 1973
Levande personer
Män
Svenska sportjournalister
Journalister från Linköping
Svenska journalister under 2000-talet
Elisabeth Samson

Elisabeth Samson, född 1715 i Paramaribo, död 21/22 april 1771 i Paramaribo, affärsidkare och plantageägare, känd som den första fria svarta kvinna i Surinam som gift sig med en vit man. Samson var en viktig och kontroversiell gestalt i Surinams historia.

Biografi 
Dotter till den frigivna slaven Nanoe, även känd som Mariana (d. 1737?). Ansökte 1764 om att få gifta sig med Christoph Policarpus Brabant, klockare och organist i den reformerta kyrkan och direktör för ett sågverk, men när de nederländska myndigheterna gav sitt tillstånd var han redan död. Istället gifte hon sig 1767 med Hermanus Daniel Zobre (1737-1784), plantageägare. 

Tillsammans med sin första livspartner Carl Creutz drev hon kaffeplantager. Efter hans död kom ytterligare plantager i hennes besittning, och hon och hennes syster Nanette förvärvade senare ännu fler. På så sätt blev hon en stor kaffeexportör. Handelsframgångarna ledde till att hon år 1767 lät bygga ett fartyg i Amsterdam. Skeppet förliste dock två år senare.

Elisabeth Samson är en framstående men kontroversiell person i historien. Genom sina framgångar som affärskvinna och framför allt genom sitt giftermål med en vit man orsakade hon uppståndelse i 1700-talets Surinam, där man hade skarpa gränser mellan svarta och vita. Men eftersom hon liksom andra plantageägare hade slavar på sina plantager och aldrig stred specifikt för slaverifrågan är hon också omstridd. 

Hon är föremål för en historisk avhandling (Elisabeth Samson) och en roman av Cynthia McLeod: The Free negress Elisabeth.

Källor 
 http://resources.huygens.knaw.nl/vrouwenlexicon/lemmata/data/Samson

Personer i Nederländerna under 1700-talet
Avlidna 1771
Födda 1715
Kvinnor
Personer från Paramaribo
Personer inom näringslivet under 1700-talet
Plantageägare
Wendelmoet Claesdochter

Wendelmoet Claesdochter, även känd som Weynke Arisdochter av Monnickendam, född i Monnickendam, död 20 november 1527 i Haag, var en holländsk lutheran som avrättades för kätteri.  

Hon höll bibelmöten och var en ledande person vid spridningen av lutherdomen i  Monnickendam. Hon arresterades i april 1527 för kätteri men vägrade att avsäga sig sin övertygelse trots att hon sattes på svältbehandling. Hon dömdes till att avrättas genom bränning på bål. Hon ska dock ha strypts innan bålet antändes. Hon är känd som den första kvinnan som fallit offer för religiös förföljelse i Nederländerna under Karl V, även om det redan 1526 avrättades en kvinna i Arnhem och en i Nijmegen. Hon hyllades i propagandan som en protestantisk martyr från 1570 och framåt. Hon har skildrats med minnesmärken och inom litteraturen.

Referenser 

 http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/claesdrwendelmoet

Avlidna 1527
Personer som blivit avrättade för kätteri
Kvinnor
Personer som blivit avrättade genom bränning
Personer i Nederländerna under 1500-talet
Födda okänt år
Personer som blivit avrättade under 1500-talet
Personer under reformationen
Aagt Jafies

Aagt Jafies även känd som Aagt Jansdochter, död 2 augusti 1572 i Haarlem, var en holländsk mordbrännare, känd som angivare under nederländska frihetskriget.  

Aagt Jafies beskrivs som en religiös kvinna; då den beryktade kättarjägaren Jacob Foppens 1569 blev borgmästare i Haarlem samarbetade hon med honom som angivare av folk för kätteri. Hon avlyssnade hushåll, utpressade folk och angav dem som inte ville betala för kätteri. Bland hennes mest berömda offer fanns Anneke Ogiers. Då Haarlem gjorde uppror mot Spanien 1572 lämnade både Jafies och Foppens staden. Kort därefter utbröt dock bränder i Haarlem, och Jafies upptäcktes som en av dem som anlagt dessa. Hon ansågs skyldig till mordbrand, dömdes till döden och avrättades genom bränning på bål. Jafies användes inom propagandan under kriget och har skildrats inom litteraturen.

Källor 
 http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/Jafies

Avlidna 1572
Kvinnor
Personer som blivit avrättade genom bränning
Personer i Nederländerna under 1500-talet
Födda 1500-talet
Personer som blivit avrättade under 1500-talet
Don Rigobertos anteckningsböcker

Don Rigobertos anteckningsböcker (Los cuadernos de Don Rigoberto) är en erotisk roman skriven av författaren och nobelpristagaren i litteratur 2010 Mario Vargas Llosa. Romanen publicerades 1997 av Editorial Alfaguara. 

Handlingen i berättelsen baserar sig på en serie anteckningsböcker som Rigoberto skriver, anställd vid ett försäkringsbolag, i vilka han ger uttryck för sina sexuella fantasier och önskningar i några texter som hjälper honom att förtränga det vardagliga livet. 

Hela texten är baserad på konstverk, såväl målningar som musik och litteratur som ger honom inspiration. Bland dessa återfinns: L'origine du monde ("Livets ursprung") och Lättja och vällust  av Gustave Courbet;  Naken med katt, av Balthus; Diana och hennes väninnor, av Johannes Vermeer; La Priére och Ryggen av Kiki de Montparnasse av Man Ray, de erotiska gravyrerna av Utamaro och Turkiska badet, av Jean Auguste Dominique Ingres.

Bildgalleri

Se även
Till styvmoderns lov

Källor

Noter

Referenser

Skönlitteratur 1997
Spanskspråkig litteratur
Romaner av Mario Vargas Llosa
Anneke Ogiers

Anneke Ogiers även känd som Anneke Jans och Tanneke Ogier, död 17 juni 1570 i Haarlem, var en holländsk lutheran som avrättades för kätteri. 

Ogiers besökte sällan mässan, och kättarangivaren Aagt Jafies fick då veta av hennes piga att hon läste bibeln privat. Då hon vägrade att ge efter för utpressning angavs hon inför Jacob Foppens. Hon dömdes till döden som kättare, men slapp att brännas på bål offentligt utan blev i stället dränkt inne i stadshuset. Hon tillhör de offer för kättarförföljelser i Nederländerna som ofta användes som martyrer inom propagandan.

Källor 

 http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/Ogiers

Avlidna 1570
Personer som blivit avrättade för kätteri
Kvinnor
Personer i Nederländerna under 1500-talet
Födda okänt år
Personer som blivit avrättade genom dränkning
Personer som blivit avrättade under 1500-talet
Personer under reformationen
Louis Bromfield

Louis Bromfield, född 27 december 1896 i Mansfield, Ohio, död 18 mars 1956 i Columbus, Ohio, var en amerikansk författare.

Bromfield tjänstgjorde under första världskriget vid den amerikanska ambulansen i Frankrike 1917–1919. Som författare var han starkt påverkad av fransk berättarkonst. Bland hans romaner märks The green bay tree (1924), Possession (1925), Early autumn (1926), A good woman (1927), The strange case of miss Annie Spragg (1928, Den sällsamma historien om Annie Spragg), När regnet kom (1937).

Svenska översättningar
 Den sällsamma historien om miss Annie Spragg (The strange case of Miss Annie Spragg) (översättning Tora Nordström-Bonnier, Bonnier, 1929)
 Tjugufyra timmar (översättning Tora Nordström-Bonnier, Bonnier, 1931)
 Tidig höst: en berättelse om en dam (Early autumn) (översättning Tora Nordström-Bonnier, Bonnier, 1932)
 En modern hjälte (A modern hero) (översättning Tora Nordström-Bonnier och Margareta Suber, Bonnier, 1933)
 I dag röd - i morgon död (Here to-day and gone to morrow) (okänd översättare, Bonnier, 1934)
 Så måste det gå (översättning Tora Nordström-Bonnier, Bonnier, 1937)
 När regnet kom: en roman från det moderna Indien (The rains came) (översättning Gösta Olzon, Bonnier, 1938)
 Beppos nattklubb (okänd översättare, Bonnier, 1940)
 Natt i Bombay (översättning Einar Thermænius, Bonnier, 1941)
 Floden stiger (Wild is the river) (översättning Einar Thermænius, Bonnier, 1942). Ny översättning av Elisabeth Frisk, B. Wahlström, 1971, med titeln Den vilda floden
 Tills dagen gryr (Until the day break) (översättning Einar Thermænius, Bonnier, 1943)
 Mrs Parkington (Mrs Parkington) (översättning Tora Nordström-Bonnier, Bonnier, 1944)
 Vad det blev av Anna Bolton (What became of Anna Bolton) (översättning Einar Thermænius, Bonnier, 1945)
 I dalen därhemma (Pleasant valley) (översättning Gösta Olzon, Bonnier, 1946)
 Colorado (Colorado) (översättning Lisbeth och Louis Renner, Bonnier, 1948). Ny översättning av John G. Hellberg, B. Wahlström, 1959
 Vildmarken (The wild country) (översättning Ingrid Påhlman, Bonnier, 1949)
 Malabar (Malabar farm) (översättning Alfhild Carlheim-Gyllenskiöld, Bonnier, 1950)
 Mr Smith (Mr. Smith) (översättning Lisbeth och Louis Renner, Bonnier, 1952)
 Mannen som ägde allt (The man who had everything) (översättning Ann Mari och Thorleif Hellbom, B. Wahlström, 1963)

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Amerikanska författare
Födda 1896
Avlidna 1956
Män
Mottagare av Hederslegionen
FR-4

FR-4 är en klass av glasfiberförstärkt laminatmaterial som används till mönsterkort i elektronikindustrin. "FR" står för flame resistant ("flamresistent", självslocknande) och beteckningen infördes 1968 av National Electrical Manufacturers Association (NEMA) för laminat bestående av epoxyharts, bromerat flamskyddsmedel, härdare och vävd glasfiber, men utan fyllmedel. Vissa variationer av materialens sammansättning har dock förekommit, bland annat andra flamskyddsmedel.

FR-4 är en starkare klass av material än de enklare FR-2 som ofta används för billigare konsumentelektronik, och har större motståndskraft mot sprickor och brott. Vid skärande bearbetning av FR-4 krävs dock volframkarbidverktyg för att hantera nötning från glasfibrerna. FR-4 används vanligen i mer krävande tillämpningar.

Källor 

Elektronik
Material
Gotlandssolvända

Gotlandssolvända (Fumana procumbens) är en växtart i familjen solvändeväxter. Den är lågväxande, grenarna är nedliggande och beroende på ålder mer eller mindre vedartade. Blommorna är gula och har fem kronblad. 

Gotlandssolvändan blommar från juni till augusti och endast tidigt på morgonen; den tappar kronbladen redan på förmiddagen.

Externa länkar
Den virtuella floran

Solvändeväxter
Go Växtindex
Sigsarve strand

Sigsarve strand är en strand på nordvästra Gotland och en del av Hall-Hangvar naturreservat. Stranden nås via en liten väg ner från väg 149.

Externa länkar
 Guteinfo

Gotlands geografi
Stränder i Sverige