kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Beklädnadsarbetarnas förbund

Beklädnadsarbetarnas förbund, textil-konfektion-läder var ett svenskt fackförbund inom Landsorganisationen (LO) som bildades 1972 genom en sammanslagning av Sko- och läderarbetarnas förbund, Svenska beklädnadsarbetareförbundet och Svenska textilarbetareförbundet. Förbundet upplöstes 1993 då det tillsammans med Svenska fabriksarbetareförbundet bildade det nya Industrifacket

Historia
Förbundet kom att präglas av krisen inom tekoindustrin med fabriksnedläggningar och sjunkande medlemsantal. Under förbundets fyra första år nedlades 800 arbetsplatser och omkring 40000 arbetsplatser försvann. Importen av billig konfektion gjorde att lönsamheten inom den svenska industrin blev allt sämre.
1976 krävde förbundet ökat statligt ägande och staten gjorde stora satsningar på att underlätta strukturomvanlingen.
1977 gick Algotskoncernen i konkurs. Staten övertog 50 procent av aktierna i Eiser AB, som blev moderbolag i den nya statliga tekokoncernen AB Svenska teko. Antalet anställda minskades från 5000 till 3000. 
1979 beslutade riksdagen att antalet anställda i branschen genom statliga stöd skulle bibehållas på 1978 års nivå. 
1980 startade Stiftelsen Samhällsföretag som hade 1000 anställda inom teko. Förbundet hade 41212 medlemmar, varav 12994 män och 28218 kvinnor. 
1981 försvann stödet till tekoindustrin och därmed statsmakternas garanti att bibehålla 1978 års anställningsnivå. Förbundet gick då ut i en proteststrejk under två timmer den 17 september, men utan resultat.
1987 tillsattes en framtidsutredning som undersökte vilka möjligheter som fanns att gå samman med andra förbund inom LO.
1992 avvecklades resten av Algotskoncernen.
1993 bildade förbundet tillsammans med Svenska fabriksarbetareförbundet det nya Industrifacket.

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor

Vidare läsning

Kjellberg, Anders (2017) The Membership Development of Swedish Trade Unions and Union Confederations Since the End of the Nineteenth Century (De svenska fackförbundens och centralorganisationernas medlemsutveckling sedan slutet av 1800-talet) (Studies in Social Policy, Industrial Relations, Working Life and Mobility). Research Reports 2017:2 (uppdaterad 2019). Lund: Department of Sociology, Lund University. (om medlemsutvecklingen i bland annat Beklädnadsarbetarnas förbund)

Historiska LO-förbund
Fackliga organisationer bildade 1972
Fackliga organisationer upplösta 1993
Incognito Entertainment

Incognito Entertainment, eller Incog Inc., var en amerikansk datorspelsutvecklare, grundat år 1999 av Scott Campbell och David Jaffe och var en del av Sony Computer Entertainment. Företaget bildades av tidigare anställda från SingleTrac, ett spelföretag som bland annat skapat Twisted Metal-spelserien och Jet Moto, men som lades ner år 2000 och skapade företaget Incognito Entertainment för att fortsätta att utveckla sina populära spel. Företaget låg i Salt Lake City, Utah. 

En större del av företagets anställda hade redan lämnat företaget, trots att Sony inte hade utlagt företagets nedläggning. David Jaffe och Scott Cambell, företagets två grundare, lämnade företaget i juli 2007 tillsammans med många andra anställda, och bildade ett eget privatägt företag vid namn Eat Sleep Play. De övriga anställda anfördes nu av Dylan Jobe och skapade online-spelet Warhawk till Playstation 3. Men i mars 2009 lämnade han företaget tillsammans med ett flertal andra anställda, och bildade studion Lightbox Interactive.

Från och med 2010 anses studion så gott som nedlagd.

Spel (i urval)

Externa länkar 
Eat Sleep Plays officiella webbplats
Lightbox Interactives officiella webbplats

Företag bildade 1999
Amerikanska datorspelsföretag
Företag upplösta 2010
The Advocate

The Advocate är en amerikansk tidskrift med HBTQ-tema som ges ut varannan månad. Tidskriften, som bevakar både politik och kultur, grundades 1967 och är den äldsta HBTQ-tidskriften som fortfarande ges ut i USA. Tidskriften var ursprungligen ett lokalt nyhetsbrev i Los Angeles som gavs ut av aktivistgruppen Personal Rights in Defense and Education (PRIDE). Nyhetsbrevet var en reaktion på en polisraid mot gaybaren Black Cat Tavern 1967 och efterföljande polisbrutalitet.

Chefredaktörer är Tracy E. Gilchrist och David Artavia.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

HBTQ-tidskrifter
Amerikanska tidskrifter
Tidskrifter startade 1967
Projekt HBTQI
TOGAF

The Open Group Architecture Framework (TOGAF) är ett ramverk och en metod för att skapa, underhålla och tillämpa Enterprise Architecture (EA). 

TOGAF är en industristandard som är tillgänglig kostnadsfritt för alla organisationer som önskar utveckla och arbeta med Enterprise Architecture. Det har byggts upp under ett antal år genom ett öppet deltagande och samarbete mellan enterprisearkitekter. EA med TOGAF skapar förutsättningar för verksamheten att leva upp till ökade krav på flexibilitet och effektivisering.

TOGAF 9 innehåller en omfattande metod (ADM - Architecture Development Method) för att utveckla arkitektur inom de fyra områdena affär, information, applikation och teknik. Metoden innehåller verktyg för att beskriva, mäta och styra en organisations arkitektur. Dessutom finns nyheter som förtydligar kopplingen mellan affär och verksamhet. Andra nyheter är riktlinjer för hur metoden kan användas för exempelvis tjänstebaserad arkitektur.

Referenser 
 Opengroup TOGAF

Externa länkar 
 Enterprise architecture

Standarder och konventioner
Metodologi
Per Inge Bjørlo

Per Inge Bjørlo, född 20 november 1952 i Ålesund, är en norsk skulptör och målare.

Per Inge Bjørlo växte upp i Spjelkavik utanför Ålesund och utbildade sig på Bergen Kunsthåndverksskole 1974-77 och Statens Kunstakademi 1977-81. Han fick 2012 Prins Eugen-medaljen.

Offentliga verk i urval
Alexis och andra skulpturer vid flygplatsen Gardermoen utanför Oslo
Tänkande, 2002, sandblästrad stålplåt, framför Karlstads universitetsbibliotek
Skall/Kranium, glasfiber, 2002, huvudingången till Universitetet i Agder i Kristiansand
Riktning, 2003, trafikplatsen vid södra infarten till Värnamo från E4

Bibliografi
 Poul Erik Tøjner: Per Inge Bjørlo, Edition Bløndal, Hellerup 1991,

Källor
Om Per Inge Bjørlo på Kulturnett.no

Noter

Norska skulptörer under 2000-talet
Norska målare under 2000-talet
Levande personer
Födda 1952
Män
Mottagare av Prins Eugen-medaljen
Personer från Ålesund
Charlotte Cronquist

Charlotte Cronquist, född 23 juni 1959 i Engelbrekts församling i Stockholm, är en svensk författare, bloggare, redaktör, kroppsterapeut och sexibilitycoach. Hon arbetade i många år som frilansjournalist innan hon fick i uppdrag att skriva sin första egna bok, Börja tala. Den boken startade en ny karriär som föreläsare och kursledare. Sedan dess har hon skrivit en rad böcker och arbetar bland annat som redaktör, spökskrivare och skrivarcoach.

Charlotte Cronquist startade intervjupodcasten 100%-podden i juni 2015 och hade vid början av 2017 publicerat 70 avsnitt. I podden för Cronquist nära samtal om att följa sin inre röst och har bland andra intervjuat Elisabeth Ohlson Wallin, Fredrik Swahn, Raymond Ahlgren, Carl Johan Renbinder, Ludmilla Rosengren, Daniel Möller, Bob Hansson, Eva Sanner, Pigge Werkelin och Klas Hallberg.

Cronquist är dotter till Carl Frick, tidigare riksdagsledamot.

Charlotte Cronquists dotter är Maja Säfström, svensk illustratör och arkitekt känd för sitt genombrott som barnboksförfattare på Instagram.

Bibliografi (urval) 
 Börja tala (Ordfront 1999)  
 Känn pressen, att möta media (Kommunlitteratur 2005) 
 Jippie! Jag jobbar kommunalt (Kommunlitteratur 2006) 
 Bättre relationer på jobbet (Liber 2006) 
 Ingen skam i kroppen - frigör din sexuella kraft (Encourager 2009) 
 100% Charlotte 2.0 - ta ditt inre ledarskap (Encourager 2014) 
Lekfull tantra: din väg till att njuta av livet (Encourager 2018) 
100% Charlotte - ta ditt inre ledarskap - ljudbok (Encourager 2019)

Antologi (medförfattare) 

 Värdefulla Röster (Heal My Voice Sweden 2013) 
 Frigörande Röster (Heal My Voice Sweden 2014) 
 Feminine Voices: True Stories by Women Transforming Leadership (Heal My Voice 2014)  
 Sensual Voices: True Stories by Women Exploring Connection and Desire (Heal My Voice Sweden 2015)

Redaktör (urval) 
 Stressa rätt, Clas Malmström, (Liber 2004) 
 Utvecklingssamtalets 7 nycklar, Marika Ronthy, (Liber 2004) 
 Bloggar som marknadsföring, Anders Frankel (Liber 2005) 
 Snabbväxarnas drivkrafter, Thomas Ahrens, (Liber 2005), )
 Karriärbok för kvinnor, Anna Eliasson Lundquist, Mia Odabas (Liber 2007) 
 Ångest i organisationen, Curt Andersson, (Liber 2007) 
 12 principer för kommunikation, Hans Ingvar Hanson, (Liber 2007), 
 GPS för kvinnor, Vesna Maldaner (Liber 2009) 
 Skapa mer inre motivation, Magnus Augner (Liber 2009) 
 Mentorn och adepten, så fungerar det i praktiken, Micael Röntoft och Anna Spjuth (Liber 2010) 
 Extern vd - så lyckas du, Agneta Olsson och Annika Hall (Liber 2010) 
 Sprid Idén, Ingemar Olsson (Liber 2011) 
 Human scanning, Adina Ståhle (Adina Ståhle 2012) 
 Management by Glädje, Pontus Bodelsson (Liber 2012) 
 Konfliktkompetent ledarskap, Emma Pihl, (Liber 2012) 
Värdefulla Röster (Heal My Voice Sweden 2013) 
Frigörande Röster (Heal My Voice Sweden 2014)

Källor

Externa länkar 
Charlotte Cronquist i Libris
Officiell webbplats

Svenska författare
Födda 1959
Levande personer
Kvinnor
Desa Muck

Desa Muck är en slovensk skådespelerska, programledare, journalist och författare av ungdomslitteratur. Hon föddes 29 augusti 1955 i Ljubljana, Slovenien

Liv
Desa Muck är släkt med den slovenska poeten, skådespelaren och professorn Kristijan Muck. Innan hon började skriva arbetade hon med en rad olika saker, först som sjuksköterska med förståndshandikappade barn och senare i en förskola. En tid arbetade hon som skådespelerska innan hon till sist började skriva och idag är hon frilansartist. Hon nominerades till utmärkelsen årets Slovenska 2008, men vann inte. Mellan åren 1996 och 2002 och mellan 2008 och 2010 var hon programledare för TV-programmen Mario, ZOOM och Spet doma.

Författarskap
Muck är mest känd för sina berättelser för ungdomar. Hennes böcker vänder sig till tonåringar och de handlar om ämnen som hör den åldern till och som ibland betraktas som tabu. Ämnen som till exempel sex, droger och skoltiden. Många av hennes berättelser är skrivna i första person och är smarta och humoristiska. Hennes böcker är också populära bland äldre läsare, även om de inte tillhör målgruppen. Boken Lažni Suzi är självbiografisk och beskriver hennes egen tid som tonåring med ett fingerat namn.

Källor

Slovenska författare
Kvinnor
Födda 1955
Slovensk litteratur
Kultur i Slovenien
Levande personer
Personer från Ljubljana
Svenska Högerpressens förening

Svenska Högerpressens förening grundades i januari 1909, då Svenska högerpressföreningen, som en motsvarighet till den liberala Sveriges vänsterpressförening, bildad 1905.

Föreningen är ännu verksam. Ursprungligen var den snävt avgränsad till den moderata pressfären, men samlar nu även politiska skribenter, publicister, tidningschefer och ägare från konservativ, kristdemokratisk och liberal press.

1948 grundade föreningen Högerpressens nyhetsbyrå vilken försåg landsortspress med nyhetsmaterial. Högerpressens nyhetsbyrå ombildades 1993 till aktiebolag och verkar idag under namnet Svenska Nyhetsbyrån.

Ordförande i Svenska Högerpressens förening är sedan 2020 Katarina O'Nils Franke, Axess.

Ordförande
1909 och 1915–1919 – Gustaf Gustafsson
1909–1915 – Bengt Hägge
1915–1923 – Erik R. Sundin
1923–1932 – Leon Ljunglund
1932–1940 – Ivar Anderson
1940–1950 – Axel Olson
1950–1959 – Ragnar Ekman
1959–1963 – Tore G Wärenstam
1963–1966 – Arne Lindström
1966–1970 – Gösta Ekberg
1970–1972 – Sven Sedvallson
1972–1982 – Tore Zetterberg
1982–1986 – Ulf Lidhammar
1986–1993 – Bertil Andersson
1993–2000 – Matti Häggström
2000–2002 – Hans Wallmark
2002–2003 – Jöran Svahnström
2003–2007 – Rolf K. Nilsson
2007–2013 – Martin Tunström
2013–2017 – Dan Sylvebo
2017–2020 – Daniel Braw
Sedan 2020 – Katarina O'Nils Franke

Källor

Externa länkar
Svenska Högerpressens förenings webbplats

Branschorganisationer i Sverige
Organisationer bildade 1909
Slovenska supercupen i fotboll 2009

Slovenska supercupen i fotboll 2009 spelades mellan Prva Liga-mästarna Maribor och slovenska cupmästarna Interblock. Matchen spelades den 8 juli 2009 på Stadion Ljudski vrt i Maribor.

Matchdetaljer

Se även
Prva Liga 2008/2009
Slovenska cupen i fotboll 2008/2009

Referenser

Fotnoter 

2009 i Slovenien
Fotboll i Slovenien
Fotbollsåret 2009
Rumänska supercupen i fotboll 2009

Rumänska supercupen i fotboll 2009 var 11:e upplagan av tävlingen. Matchen spelades i Bukarest på Stadionul Giuleşti-Valentin Stănescu den 26 juli 2009, mellan Liga I-titelförsvararen, FC Unirea Urziceni och cupmästaren, CFR Cluj. CFR Cluj vann på straffar och blevförsta klubb utanför Bukarest att vinna turneringen sedan den återskapades 1994. Trofén överlämnades av Răzvan Lucescu, tränare för Rumäniens herrlandslag i fotboll.

Matchdetaljer

Referenser

Fotnoter 

2009 i Rumänien
Fotboll i Rumänien
Fotbollsåret 2009
Luxembourg Open 2009

Luxembourg Open 2009 var en tennisturnering som spelades inomhus på hardcourt. Det var 14:e upplagan av Fortis Championships Luxembourg, och ingick I WTA International tournaments på WTA-touren 2009. Turneringen spelades i Luxembourg under perioden 17-25 oktober 2009.

WTA-deltagare

Seedning

 Seedning baserad på ranking den 12 oktober 2009

Andra deltagare
Följande spelare fick wildcards till huvudlottningen av singlarna:
  Kim Clijsters 
  Polona Hercog
  Mandy Minella

Följande fick gå in I turneringen från kvalificeringslottningen
  Maria Elena Camerin
  Catalina Castaño
  Kirsten Flipkens
  Barbora Záhlavová-Strýcová

Följande spelare fick ta sig in som Lucky Loser:
  Anne Kremer
  Aravane Rezaï

Mästare

Singel

 Timea Bacsinszky slog  Sabine Lisicki, 6-2, 7-5
 Bacsinszkys första titel för såväl året som hennes karriär.

Dubbel

 Iveta Benešová /  Barbora Záhlavová-Strýcová slog  Vladimíra Uhlířová /  Renata Voráčová, 1-6, 6-0, [10-7]

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

2009 i Luxemburg
WTA-touren 2009
Slovenska supercupen i fotboll

Slovenska supercupen i fotboll spelas mellan vinnaren av Slovenska Prva Liga och vinnaren av Slovenska cupen.

Vinnare

Efter år

1Båda klubbar upplöstes 2004.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
 Officiell webbplats

Fotboll i Slovenien
Återkommande sportevenemang med premiär 1992
Rumänska supercupen i fotboll

Rumänska supercupen i fotboll spelas mellan vinnaren av Liga I och vinnaren av Cupa României. Tävlingen startades 1994, och spelas vanligtvis på Naţional i Bukarest, utom vid till exempel renoveringar.

2010 spelades turneringen för första gången under ett år som ett lag vunnit Dubbeln, vilket var CFR Cluj hade. De mötte Unirea Urziceni, tvåan i 2009-2010. Spelort var CF:s Stadionul Dr. Constantin Rădulescu, och laget fick spela hemma som belöning för  sina resultat på hemmaplan föregående säsong.

Matchresultat

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Officiell webbplats

Fotboll i Rumänien
Återkommande sportevenemang med premiär 1994
Rudolf Kobert

Eduard Rudolf Kobert, född 3 januari 1854 i Bitterfeld, död 27 december 1918 i Rostock, var en tysk farmakolog.

Kobert blev medicine doktor i Halle an der Saale 1877 och var därefter assistent hos Friedrich Goltz och Oswald Schmiedeberg i Strassburg, 1886–94 professor i farmakologi, dietetik och medicinhistoria vid universitetet i Dorpat och direktor för det farmakologiska laboratoriet där, sedermera verksam vid Brehmerska anstalten för behandling av lungtuberkulos i byn Görbersdorf i Schlesien och 1899 professor vid och direktor för farmakologiska institutet i Rostock.

Kober utvecklade en kolossal litterär produktion och utövat ett betydande inflytande inom sitt verksamhetsområde. Utöver nedanstående skrifter utgav han "Arbeiten des Pharmakologischen Instituts zu Dorpat" (I–XIV, 1888–96), "Historische Studien des pharmakologischen Instituts zu Dorpat" (I–V, 1889-96) och "Görbersdorfer Veröffentlichungen" (två band, 1897–98). Flera år redigerade han "Zeitschrift für Krankenpflege". Han och hans talrika lärjungar bearbetade en mängd särskilda kapitel av farmakologin och toxikologin, såsom verkningarna av terpentinolja, fosforsyra, lustgas, den flyktiga absintoljan, bensoesyra, karbolsyra, ptomainer, mangan och järn, sapotoxinerna samt djurgifter.

Bibliografi i urval
Über die Bestandtheile und Wirkungen des Mutterkorns (1884)
Jahresbericht der Pharmakotherapie (1885)
Compendium der practischen Toxikologie (andra upplagan av Anton Werbers "Lehrbuch der praktischen Toxikologie" 1887, tredje upplagan 1894)
Compendium der Arzneiverordnungslehre (1888, andra upplagan 1893)
Lehrbuch der Intoxikationen (1893)
Lehrbuch der Pharmakotherapie (1897)

Källor

Noter

Tyska farmakologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Tartu universitet
Personer verksamma vid Rostocks universitet
Födda 1854
Avlidna 1918
Män
Otto Bastiansen

Otto Christian Astrup Bastiansen, född 5 september 1918 i Balsfjord, Norge, död 2 oktober 1995, var en norsk fysikalisk kemist.

Bastiansen blev 1955 professor i teoretisk kemi vid Norges tekniske høgskole i Trondheim och blev 1961 professor i samma ämne vid Universitetet i Oslo. 1964 blev han istället professor i fysikalisk kemi vid samma lärosäte, där han också var rektor 1973–1976.

Bastiansen invaldes 1955 som ledamot av Det Norske Videnskaps-Akademi och blev 1967 ledamot av Norges Tekniske Vitenskapsakademi. Han invaldes 1967 som utländsk ledamot av Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab och blev 1974 utländsk ledamot av svenska Kungliga Vetenskapsakademien.

Källor 

 
Fysikaliska kemister
Norska professorer i kemi
Personer verksamma vid Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Ledamöter av Det Norske Videnskaps-Akademi
Ledamöter av Videnskabernes Selskab
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Kemister under 1900-talet
Norska forskare under 1900-talet
Födda 1918
Avlidna 1995
Män
Alfred Rudolf Lundgren

Alfred Rudolf Lundgren, född 7 april 1852 i Norrköping, död 23 maj 1929 i Lund, var en svensk ingenjör och kartograf. Han var utbildat bergsingenjör och verksam som kartograf vid Ekonomiska kartverket mellan 1878 och 1887.

År 1879 upprättade Lundgren en mycket exakt karta i fyra blad och skala 1:2000  över Norrköping som visar stadens befintliga bebyggelse samt framtida utvidgning mot öst.

Lundgren är begravd på Norra kyrkogården i Lund.

Lundgrens karta
För Stockholms del blev Lundgren känd för sin mycket detaljrika "Karta öfver Stockholm" som utkom 1885. Den byggde på stadens befintliga stomkartor och var uppdelad på 13 blad med skala 1:3000 och Gamla stan 1:2000. Kartverket litograferades 1884–1885 av kartografen Hermann Markmann och trycktes på Centraltryckeriet. Genom att med rött lägga in framtida gaturegleringar skapade han en metod att se både det förgångna och framtiden samtidigt. Lundgrens karta, även kallad "Atlas över Stockholm", räknas som det första moderna kartverket över Stockholm.

Kartor

Se även
 Historiska kartor över Stockholm

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Svenska kartografer
Svenska bergsingenjörer
Svenska ingenjörer under 1800-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Ingenjörer från Norrköping
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1852
Avlidna 1929
Män
Edvard Medén

Anders Fredrik Edvard Medén, född 23 juli 1825 i Stockholm , död där 6 januari 1911, var en svensk arkitekt.

Biografi
Medén var elev vid Kungliga Akademien för de fria konsterna och vistades på studieresor i Spanien, Frankrike och Tysklan 1852-54. Han drev egen verksamhet i huvudstaden, åren 1855-1866 tillsammans med Carl Stål. Bland hans verk i Stockholm märks Pontonjärkasernern på Kungsholmen och Hötel du Nord och Davidsonska huset vid Kungsträdgården (samtliga nu rivna). Som övervakande arkitekt ledde han en mängd byggnadsprojekt i staden. Ute i landet ritade han Sparbanken i Västervik, Norrköpings synagoga, stadshus i Sundsvall och Ströms slott utanför Lilla Edet.

Bilder

Referenser
:commons:File:Svenskt Porträttgalleri XX.djvu Svenskt Porträttgalleri s. 134
Svenska Dagbaldet: Dödsnotis (1911-01-08)

Externa länkar

Födda 1825
Avlidna 1911
Svenska arkitekter under 1800-talet
Män
Arkitekter från Stockholm
A Tribute to Jack Johnson

A Tribute to Jack Johnson är ett musikalbum av Miles Davis som lanserades i februari 1971 på Columbia Records. Musiken fungerade även som soundtrack till en dokumentär om boxaren Jack Johnson. Skivan består endast av två långa stycken musik åt funk och jazzfusion-hållet, som kom till lite av en tillfällighet då John McLaughlin, som inväntade Miles Davis, började spela på måfå på sin gitarr i 30th Street Studio i New York, och snabbt fick med sig de övriga musikerna i studion, och så även till slut Davis själv. Skivan är en av ett fåtal som fått högsta betyg A+ av musikkritikern Robert Christgau. I bokserien The Penguin Guide to Jazz, magasinet Rolling Stones albumguide och på Allmusics webbsida har skivan också högsta betyg.

Låtlista
"Right Off" - 26:53
"Yesternow" - 25:34

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #159
Billboard R&B Albums: #47
Billboard Jazz Albums: #4

Källor

Musikalbum 1971
Album av Miles Davis
Heinrich von Tschirschky

Heinrich Leonhard von Tschirschky und Bögendorff, född 15 juli 1858 i Hosterwitz vid Dresden, död 15 november 1916 i Wien, var en tysk diplomat och politiker.

Tschirschky inträdde 1883 på diplomatbanan, var 1887–89 legationssekreterare i Wien, 1893–95 legationsråd i Konstantinopel, 1895–99 legationsråd i Sankt Petersburg, 1900–02 ministerresident i Luxemburg och 1902–06 preussiskt sändebud i Mecklenburg och hansestäderna.

Tschirschky, som sedan 1900 som utrikesministeriets representant åtföljt kejsar Vilhelm på dennes sommarresor, utsågs i januari 1906 till allmän förvåning att efterträda Oswald von Richthofen som statssekreterare för utrikesärenden. På denna post gjorde han föga lycka, särskilt på grund av sin fullständiga oförmåga som parlamentarisk debattör. Han blev i oktober 1907 tysk ambassadör i Wien och kvarstod på denna post till sin död.

Källor

Noter

Tyska diplomater
Tysklands utrikesministrar
Födda 1858
Avlidna 1916
Män
Alexander Heinemann

Alexander Heinemann, född  den 26 maj 1873 i Berlin, död 1918, 1919 eller 1923, var en tysk sångare (baryton).

Heinemann, som var lärare vid Sternska konservatoriet, vann sig ett namn som sångare av oratorier och romanser (lieder) genom betydande röstmedel och föredragskonst. Heinemann turnerade även och framträdde bland annat i Stockholm 1908. I USA gjorde han sitt första framträdande 1904 och uppträdde senare för president Taft i Vita huset i Washington, D.C.. Bland hans elever märks W. Otto Miessner.

Källor 
 
 Richard Aldrich: Concert life in New York, 1902-1923 (New York 1941), sidan 292.
 C. Edward Spann & Michael E. Williams: Presidential praise - our presidents and their hymns (Macon 2008), sidan 181.

Noter

Externa länkar
 Alexander Heinemann sjunger Ich liebe dich (Beethoven); inspelning från oktober 1909

Tyska sångare
Musiker från Berlin
Män
Födda 1873
Avlidna 1910-talet