kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nagaragawa Stadium

Nagaragawa Stadium är en multiarena belägen vid Gifu Memorial Center i Gifu, Japan. Den används mestadels för fotboll.  Arenan är hemmaplan för fotbollslaget FC Gifu.  Den öppnades 1991 och har plats för 31000 åskådare.

Referenser

Externa länkar
stadium information

Sportanläggningar i Japan
Sportanläggningar invigda 1991
WP:Projekt Japan
Grand Prix 1986

Grand Prix 1986 var en rankingturnering i snooker som spelades i oktober 1986 i Reading, England. Jimmy White vann turneringen efter att ha slagit Rex Williams i finalen med 10-6.

Händelser i samband med turneringen
Rex Williams nådde sin första och enda final i en rankingturnering, 53 år gammal. Han blev därmed den äldste någonsin att spela en rankingfinal i snooker, ett rekord som fortfarande står sig.
I andra änden av åldersskalan återfanns Stephen Hendry, som 17 år gammal nådde sin första kvartsfinal i en rankingturnering. Han skulle komma att vinna samma turnering följande säsong.

Resultat
I huvudturneringen deltog 64 spelare. Nedan visas resultaten från och med kvartsfinalerna. I första omgången slogs bland andra Ray Reardon, Joe Johnson, Cliff Thorburn och Kirk Stevens ut.

Huvudturnering

Källor

Referenser

Externa länkar
Snooker Scene

1986 i Storbritannien
Snookersäsongen 1986/1987
1986
Calamianöarna

Calamianöarna är en ögrupp i den filippinska provinsen Palawan. Den inkluderar öarna Busuanga, Coron, Culion samt flera mindre öar. 

Historiskt har ögruppen varit spansk område: Provincia de Calamianes. Spanien köpte senare den större ön Paragua från sultanen av Borneo. Under den amerikanska ockupationen blev den spanska "Provincia de Calamianes" upplöst och administrerades sedan tillsammans med ön Paragua som provinsen Palawan.

Sedan det amerikanska styret och tills nyligen har Calamianöarna varit värd för Culionreservatet (en behandlingsinstitution för leprasjuka ) som numera är en filippinsk kommun. Man hittar även den renaste insjön i Filippinerna, Kayangansjön och ön Calauit som är hem för utrotningshotade afrikanska arter. Här finns också möjlighet att dyka vid japanska fartygsvrak. De ligger på dykbart djup som minnen av andra världskriget.

Ögruppen har några av Filippinernas finaste stränder, öar och turistområden. Här finns den starkt hotade calamianhjorten, som lever endemiskt på öarna.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Filippinernas ögrupper
Neuropeptider

Neuropeptider eller peptidneurotransmittorer är en grupp neurotransmittorer, eller peptider som fungerar som informatörer mellan cellerna, och som vanligen bildas av neuroendokrina celler. En del neuropeptider verkar också i egen kraft, som peptidhormoner.

Neuropeptiderna liknar proteiner eftersom de bildas av kedjor av aminosyror, men är mindre än vanliga proteiner. För att definieras som en neuropeptid krävs att molekylens uppgift i kroppen är att kommunicera mellan nervceller, och att därmed påverka hjärnans aktivitet och funktioner. Deras främsta uppgift är att föra information mellan olika signalsubstanser.

Neuropeptiderna frigörs ur en körtel eller vävnader och transporteras med blodet till en annan. Där binds den vid cellytan av receptorer. Från cellytan förändrar neuropeptiden den elektriska laddningen i cellen, vilket till exempel leder till frisättning av hormoner. Denna påverkan är mycket kortvarig. Till skillnad från interaktioner med enzymer, förändras inte neuropeptiden genom kontakten med receptorn. Däremot bryts den ner med enzymer efter frisättningen, och kan till skillnad från de klassiska signalsubstanserna inte användas igen.

Källor
 Neuropeptider Svenska MeSH Karolinska institutet
 Neurotransmittor nervsystemet.se Sahlgrenska akademin
 Signalämnen Uppsala univeritet
Aasulv Lande

Aasulv Lande, född 25 december 1937 i Bygland, död 8 juli 2019 i Arendal, var en norsk präst, missionär och teolog. 

Lande verkade som missionspräst i Japan från 1965 till 1980 och arbetade senare som försteamanuens vid Universitetet i Oslo och vid Selly Oak Colleges i Birmingham. I Sverige var han professor i missionsvetenskap vid Lunds universitet och styrelsemedlem i Institutet för kontextuell teologi.

Lande utgav flera böcker och artiklar och är representerad med en psalm som han översatte i Norsk Salmebok.

Källor

Noter

Litteratur 
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. . Side 142

Externa länkar
Böcker av Lande i Bibsys

Norska präster
Norska missionärer
Missionärer i Japan
Norska teologer
Svenska professorer i missionsvetenskap
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer från Bygland
Födda 1937
Män
WP:Projekt Japan
Avlidna 2019
Åsbrink

Åsbrink är ett svenskt efternamn, som burits av bland andra:

 Eje Åsbrink
 Erik Åsbrink
 Elisabeth Åsbrink
 Eva Åsbrink
 Gustav Åsbrink
 Gösta Åsbrink
 Marika Lindgren Åsbrink
 Molly Åsbrink
 Per Åsbrink
 Pontus Åsbrink
 Stefan Åsbrink
 Sven Åsbrink

Svenska efternamn
Gustav Åsbrink

Gustav Emanuel Åsbrink, född den 22 mars 1867 i Hanebo församling, Hälsingland, död den 23 juli 1935, var en svensk tidningsman och turistexpert. Han var son till Fredrik Theodor Laurentius Åsbrink.

Åsbrink blev efter filosofie kandidatexamen i Lund 1890 tidningsman i Stockholm, var 1899–1907 redaktör och utgivare av "Helsingborgs dagblad" samt senare anställd hos boktryckarna Almqvist & Wiksell och Hasse W. Tullberg samt blev 1922 hovintendent. 

Åsbrink gjorde sig känd som en av landets flitigaste författare av resehandböcker och turistlitteratur, varibland Statens järnvägars resehandböcker "Övre Norrland", "Nedre Norrland" och "Västkusten" samt publikationer för Turisttrafikförbundets utlandsverksamhet. 

Bland större arbeten märks Konung Gustaf V sextio år (1918), Drottning Victoria sextio år (1922–1923), Vasaorden (1922), Sveriges sjöfart (tillsammans med N.G. Nilsson, 1919–1921) och Sveriges ärkebiskopar (tillsammans med K.B. Westman). På engelska utgav han A Book about Sweden (1922, 3:e upplagan 1928, tysk upplaga 1926, fransk upplaga 1927).

Källor

Noter 

Svenska chefredaktörer
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1867
Avlidna 1935
Män
Personer från Hanebo socken
Världskrig Z

Världskrig Z: en muntlig historik över zombiekriget (originaltitel: World War Z: An Oral History of the Zombie War) är en bok från 2006 skriven av Max Brooks. Boken kan ses som en uppföljare på The Zombie Survival Guide från 2003. Brooks säger sig ha inspirerats av berättelser av personer som deltagit i eller bevittnat händelser knutna till andra världskriget samt filmer av George Romero. I Brooks version börjar utbrottet i Kina där myndigheterna gör vad de kan för att begränsa omfattningen samt mörka den verkliga orsaken. Myndigheterna klarar dock inte av att stoppa utbrottet och det sprider sig ut i resten av världen.

Boken utkom i svensk översättning 2011. En film baserad på boken, World War Z med Brad Pitt i huvudrollen, hade premiär 2013.

Amerikansk skönlitteratur
Skönlitteratur 2006
Fiktiva krig
The Zombie Survival Guide

The Zombie Survival Guide är titeln på en bok skriven av Max Brooks år 2003. Boken är skriven som en handbok med råd och tips till den som vill överleva ett zombie-utbrott. Boken finns även i en serieversion som gavs ut av förlaget Random House. Boken har fått en uppföljare på samma tema som heter World War Z.

Amerikansk skönlitteratur
Skönlitteratur 2003
Steen Priwin

Steen Priwin, född 21 december 1934 i Köpenhamn, död 8 maj 1995 i Göteborg, var en svensk journalist, TV-producent och programledare. 

År 1956 anställdes han som journalist på Aftonposten i Göteborg. Mellan 1958 och 1962 arbetade han på Svenska Dagbladet. Åren 1962–1964 var Steen Priwin medarbetare på Sveriges Radios redaktion i Göteborg, där han blev TV-producent 1964. Mellan 1979 och 1985 var han redaktionschef för Sveriges Television i Göteborg. Från 1986 var han distriktschef för SVT i Göteborg.

Steen Priwin var programledare för Sveriges Magasin tillsammans med Maria Scherer. Han var år 1977 med om att starta den första säsongen av Gomorron Sverige, där Lennart Hyland var programledare. Han var även idégivare till Ingvar Oldsbergs TV-serie På spåret.

Steen Priwin var producent för flera TV-serier och program, bland annat Bröllop med förhinder (1980), och verkställande producent för flera filmer som SVT producerade tillsammans med andra filmbolag, Juloratoriet (1996), Sista dansen (1993) och Änglagård (1992). Han är begravd på Landvetter kyrkogård.

Referenser

Män
Födda 1934
Avlidna 1995
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska TV-programledare
Svenska TV-producenter
Personer inom Sveriges Television
Personer från Köpenhamn
World War Z (film)

World War Z är en amerikansk-brittisk film som hade premiär den 21 juni 2013, i regi av Marc Forster med Brad Pitt i huvudrollen. Filmen är baserad på boken med samma namn av Max Brooks. I Sverige hade World War Z biopremiär den 12 juli 2013.

Handling 
F.d. FN-anställde Gerry Lane (Brad Pitt) reser jorden runt i en kamp mot tiden för att förhindra en zombie-pandemi som har fått arméer och regeringar på knä och som hotar att utrota hela mänskligheten.

Rollista (i urval)

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats 
 

Amerikanska filmer 2013
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Brittiska actionfilmer
Brittiska dramafilmer
Filmer från Paramount Pictures
Filmmusik av Marco Beltrami
Philadelphia på film
Skottland på film
IMAX-filmer
Zombiefilmer
Filmer i regi av Marc Forster
Brittiska filmer 2013
Max Brooks

Maximillian Michael "Max" Brooks, född 22 maj 1972, är en amerikansk manusförfattare, skådespelare och röstskådespelare med speciell inriktning på filmer och böcker med zombie-tema. Brooks är son till Mel Brooks och Anne Bancroft.

Max Brooks är dyslektiker och läste sin första bok som 15-åring. Trots detta har han författat böckerna The Zombie survival guide (på svenska som Zombie: en överlevnadsguide, översättning: Måns Winberg, Bakhåll, 2013) och World War Z.

Max Brooks fick sina inspirationer från Tjernobyl. Max Brooks hade varit i Tjernobyl i sina yngre dagar och hela berättelsen om kriget kom därifrån.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Amerikanska manusförfattare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska röstskådespelare
Födda 1972
Mel Brooks
Män
Levande personer
Alumner från American University
Selma (datorspel)

Selma är ett spel från SPCS skapad av Fred Håkanson och utvecklad av Axomedia.

Spelet
I Selma ska spelaren bilda ord genom 48 slumpvalda bokstäver samt en valfri. Spelet är uppbyggd som fyra i rad. Spelet inleds med att fem bokstäver från det svenska alfabetet därefter får man placera bokstäverna i den ordning man vill enligt samma regler som fyra i rad i ett spelruta som är 7x7. Därefter kommer en slumpvald bokstav fram i taget som man placerar i en av de sju kolumnerna. Spelaren ser alltid också vilken som är den kommande bokstaven. Bokstaven placeras på den första placerade lediga rutan i den valda kolumnen. Under varje omgång måste man en gång placera "Selma"-bokstaven, vilket låter spelaren själv välja vilken bokstav. Selma-bokstaven kan väljas när som helst efter att man placerat de fem första bokstäverna.

Spelaren får poäng genom att bilda svenska ord vågrätt och lodrätt. Till spelet kan man använda 25 000 ord från Svenska Akademins Ordlista. Varje ord ska bestå av minst två bokstäver och varje bokstav får endast användas en gång vågrätt och en gång lodrätt samt vara i sin grundform. Ju längre ordet är desto högre poäng för man. Målet är att komma på topplistan men flest poäng. Det finns fyra olika nivåer, i den första har man ingen tidsbegränsning. Därefter finns en tidsbegränsning, hinner man inte slutföra bokstaven man arbetar med innan tiden är slut går bokstaven förlorad. Det finns 10.000 olika ordningar för bokstäverna att dyka upp i spelet. Spelaren har möjlighet att välja en specifik ordning.

Windows-spel
Datorspel 1995
Medal of Honor: Heroes

Medal of Honor: Heroes är det elfte spelet i Medal of Honor-spelserien, utvecklat av EA Canada till och utgavs av Electronic Arts den 24 november 2006 endast för Playstation Portable.

Gameplay 
Spelet utspelar sig under andra världskriget, och spelaren tar rollen som ett par hjältar från hela Medal of Honor-serien. Det finns tre olika kampanjer, där spelaren styr en hjälte som går i spetsen för en grupp för att slutföra olika uppdragsmål. Följande hjältar i spelet är: 

Löjtnant Jimmy Patterson 
Sergeant John Baker
Löjtnant William Holt

Spelets kampanjer äger rum i Italien, Nederländerna och Belgien. Spelet utspelar sig bland annat i Ardenneroffensiven och Operation Market Garden.

Multiplayer 
Spelet har ett flerspelarläge där upp till 32 spelare kan köra mot varandra. Det finns fem olika flerspelarlägen: 

Battlelines
Deathmatch
Demolition
Domination
Infiltration
Hold the Line

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats
Spelet hos MobyGames

Playstation Portable-spel
Datorspel 2006
Datorspel som utspelar sig under andra världskriget
Datorspel utvecklade av Electronic Arts
Datorspel som utspelar sig i Belgien
Datorspel som utspelar sig i Italien
Datorspel som utspelar sig i Nederländerna
Förstapersonsskjutare
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Giuseppe Richa

Giuseppe Richa, född 1693 i Turin, död 1761 i Florens, var en italiensk jesuit och författare.

Richa blev jesuit 1748 och innehade olika poster i diverse städer innan han hamnade vid kyrkan San Giovannino della Congregazione di Santa Maria Maddalena i Florens. Här höll han sina första föreläsningar om de florentinska helgonen, och orienterade sig sedan mot florentinsk kyrkohistoria. För att förbereda sina föreläsningar sammanställde han en stor mängd forskning, vilket kulminerade i publiceringen av Notizie istoriche delle chiese fiorentine divise ne' suoi quartieri i två volymer, som behandlar Florens sakrala byggnader.

1925 restes en staty över Richa i Florens.

Källor

 

Italienska jesuiter
Romersk-katolska kyrkohistoriker
Italienska fackboksförfattare
Italienskspråkiga författare
Födda 1693
Avlidna 1761
Män
Jacopo Stellini

Jacopo Stellini, född 1699 i Cividale del Friuli, död 1770 i Padua, var en italiensk abbot, författare och professor i filosofi.

Hans ryktbarhet vilar på verket De ortu et progressu morum, tryckt 1740. Han för fram en aristotelisk moralfilosofi och kan i viss mån betraktas som en av sociologins föregångare.

Källor

Noter

Italienska filosofer
Italienska fackboksförfattare
Italienskspråkiga författare
Födda 1699
Avlidna 1770
Män
Takaoka

Takaoka (高岡市 Takaoka-shi) är med cirka 170 000 invånare den näst största staden i Toyama prefektur i Japan, efter Toyama. Staden grundades 1 april 1889. 

Takaoka är känt för sin framställning av brons. Många av Japans statyer och klockor är gjorda av brons från staden. I Takaoka finns en stor buddhastaty av brons, nästan 16 meter hög. Tidningen Yomiuri Shimbun har ett kontor i staden.

Kommunikationer 
Den 14 mars 2015 öppnades Hokuriku Shinkansen som ger Takaoka förbindelse med höghastighetståg till Kanazawa och Nagano - Tokyo.

I Takaoka finns spårvagnstrafik, skött av Man'yosen.

Kända personer från Takaoka
Fujiko Fujio - serieskapare. Författare till mangaserien Doraemon.
Yojiro Takita - Regissör.  Hans film från 2008 Avsked (Okuribito) vann en  Oscar för Bästa icke-engelskspråkiga film.

<div style="clear:left;">

Borgmästare

Källor

Orter i Toyama prefektur
WP:Projekt Japan
Patriciabaletten

Patriciabaletten är en studentdansförening från Göteborg. Den hör till Göta studentkår vid Göteborgs universitet. Baletten grundades 1965 och har sedan dess dansat och showat på många scener världen över, ibland på egen hand men oftast tillsammans med studentorkestern Tongångarne.

Patriciabaletten är en studentbalett som namnet till trots inte dansar balett utan har en repertoar baserad på främst jazz- och showdans. På scenen har Patriciabaletten alltid spännande kläder som ofta är både glittriga och färgglada. Scenkläderna har till största delen sytts upp av föreningens medlemmar under årens lopp. I balettens repertoar ingår typiska danser som ”Cancan” och ”Charleston”, men det dansas även modernare stilar som den jazziga ”PM” eller den lite mer funkiga ”Hot Stuff”. Ny koreografi tillkommer regelbundet och skapas oftast av en eller ett par av medlemmarna i baletten.

Patriciabaletten anlitas av företag, föreningar och privatpersoner som vill ha underhållning på fester eller andra tillställningar. Exempel på tillställningar som baletten deltar i är Tongångarnes Februarikonsert, Valborgsfirandet i Göteborg, Cortègen samt Studentorkesterfestivalerna i Uppsala och Linköping.

Referenser

Externa länkar 
Patriciabalettens webbplats

Föreningar vid Göteborgs universitet
Maloosak

Maloosak, eller Maloosak The Artist, född 4 april 1974 i Teheran, är en svensk konstnär från Skellefteå.

Biografi 

Maloosak kom till Sverige vid tre och ett halvt års ålder och är adopterad av en svensk familj i Skellefteå där hon växte upp. Hon började tidigt intressera sig för esteticism.

Hon är utbildad på Designskolan i Umeå, Konstskola i Stockholm och sedan på Beckmans designhögskola i Stockholm mellan 1996 och 2003.

Hon hade en av sina första separatutställningar på Berns Salonger i Stockholm 2001 och året därefter på Nobelmuseet. Utställningen Säkerhetsrisk på Galleri Gummeson väckte stor uppmärksamhet i olika media. Maloosak använde sig då (2003) av en metod där hon skapade konst genom att med väskor passera genom säkerhetskontroller för incheckning av bagage, något hon då var ensam om i världen. Flertal utställningar har Maloosak nått ut med och internationellt. Konstnären Maloosak har även skapat skulpturala verk som fått uppmärksamhet. Visat upp performancekonst flertal gånger. Hon har producerat två konstfilmer (Talking Rags och Blind World) och varit med i filmen Dansa först. Maloosak konstnären har också blivit jurybedömd och kommit med på utställningar med sin konst och konstinstallationer bl.a. Vårsalongen i Liljevalchs konsthall år 2005. Konstverket var då en egen designad jättekrok med sits, som fick uppmärksamhet.  Konstnären har tagit upp under åren genusperspektiv med konstinstallationer och är också konceptkonstnär.  Maloosak har även haft konstutställning via Statens historiska museum utomhus då hon tog upp om mänskliga rättigheter via hennes konstutställning.  Konstnären Maloosak skapade en flytande skulptur som visas i avlång damm i skulpturpark i Gävle. Den var ca 15 m x 10 m där speglingar av gestalter och miljön integrerade med konstverket.  Maloosak har flertal gånger tagit upp om makthierarkier, maktmissbruk och utsatthet i sina konstverk bl.a när hon gjorde en installation med ett badkar fyllt med svart rå olja, självdöda djur och en röd matta där konstnären ville visa hur vi är beredda att offra liv för pengar. 

Maloosak har ett fantasifullt och idérikt sätt att beskriva sin bildvärld och uttrycker sig i olika former och material när hon skapar. Politiska och samhällsinriktade teman finns även med som viktiga detaljer i konstnärens framställning.

Referenser 

Svenska konstnärer under 2000-talet
Födda 1974
Kvinnor
Levande personer
Personer från Teheran
Hortense Allart

Hortense Allart de Méritens (även känd under pseudonymen Prudence de Saman L'Esbatx), född 7 september 1801 i Milano, död 28 februari 1879 i Montlhéry, var en fransk feministisk författare och essäist.

Hon försvarade fri kärlek och verkade för att förbättra kvinnors ställning. Hon verkade i Gazette des femmes och intresserade sig för filosofi i sin Novum organum ou sainteté philosophique (1857) i vilken hon försvarare idén om att varje ny vetenskaplig upptäckt med nödvändighet bevisar existensen av ett yttersta väsen (Être suprême). Hon var bekant med många av tidens celebriteter, bl.a. Chateaubriand. Hon var partner till Camillo di Cavour.

Källor

Franska feminister
Födda 1801
Avlidna 1879
Kvinnor
Jordens kärna

Jordens kärna är den innersta delen av jordens inre och består huvudsakligen av järn, nickel, svavel och krom. Jordens kärna skapar värmeenergi och magnetism genom bland annat sin rotation och bidrar till jordens täthet. Trots att järn smälter vid 1 538 °C, och den inre kärnans temperatur är mer än det dubbla, bidrar det höga trycket till att den förblir i fast form. Den yttre delen av kärnan är dock flytande. Utanför jordens kärna finns den flytande inre manteln, som består av stenmassor, huvudsakligen peridotit.

Jordens inre består av två åtskilda lager:

 Inre kärnan av huvudsakligen järn med en radie av 1 220 km. Den startar således på 5 150 km djup och går ner till jordens centrum på 6 371 km djup. Temperaturen är i allmänhet 5 000 °C, medan tätheten är ca 12 g/cm³.

 Yttre kärnan av järn och nickel med en tjocklek på 2 260 km som sträcker sig från 2 890 km djup till 5 150 km djup. Temperaturen ökar med djupet från 3 370 °C till 5 000 °C och tätheten i den flytande kärnan ökar från 10,0 g/cm³ till 11,5 g/cm³.

Förekomsten av en inre kärna skild från den flytande yttre kärnan upptäcktes 1936 av seismolog Inge Lehmann med hjälp av observationer från jordbävningsgenererade seismiska vågor som kan upptäckas av känsliga seismografer på jordens yta.

Referenser 

Jorden
Geologi
Colin Clive

Colin Glenn Clive-Greig, född 20 januari 1900 i Saint-Malo, död 25 juni 1937 i Hollywood i Los Angeles, var en brittisk (engelsk) teater- och filmskådespelare. Han är idag mest ihågkommen för sin roll som Dr. Henry Frankenstein i Universal Studios filmer Frankenstein (1931) och Frankensteins brud (1935).

Biografi 
Colin Clive föddes i Saint-Malo i Frankrike som son till en brittisk arméöverste. Clive studerade vid Royal Military Academy Sandhurst men en skada hindrade honom från en karriär inom militären och han blev istället skådespelare. 

På scen medverkade han bland annat i en uppsättning av Teaterbåten och i R.C. Sherriffs Männen vid fronten, regisserad av James Whale. Denne kom även att regissera Clive i filmversionen av Männen vid fronten (med samma titel, 1930) och när Whale fick i uppdrag att regissera Frankenstein (1931) fick han sin vilja igenom att ha Clive i huvudrollen.

Clive fortsatte sin karriär både på scen och film. På film medverkade han bland annat i en filmatiering av Jane Eyre och i skräckfilmen Mad Love (1935, regisserad av Karl Freund som var fotograf för Frankenstein). Han spelade också mot Katharine Hepburn i En stor mans älskarinna (1933) och mot Bette Davis i The Girl from 10th Avenue (1935). Clive avled, alkoholiserad, av lunginflammation den 25 juni 1937, endast 37 år gammal.

Filmografi

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Födda 1900
Avlidna 1937
Män
Jan Kuehnemund

Janice Lynn "Jan" Kuehnemund, född 18 november 1953 i Saint Paul, Minnesota, död 10 oktober 2013, var en amerikansk rockgitarrist. Hon var mest känd som gitarrist i tjejgruppen Vixen. 

Som barn tog hon pianolektioner, något som hon inte alls gillade. Hennes musikaliska intresse kom först då hennes far köpte en gitarr åt sig själv. Sedan den dagen blev gitarr hennes grej. 
Som ungdom försökte hon gå med i några killband från hennes grannkvarter men de tyckte inte det var passande med en kvinnlig elgitarrist så därav bestämde sig Kuehnemund för att starta ett tjejband. 

Originalmedlemmarna i Vixen var Jan Kuehnemund på gitarr, Janet Gardner som sångerska, Pia Maiocco på bas, Laurie Hedlund på trummor samt Tamara Ivanov som gitarrist. Gruppen gick skilda vägar då grundaren Kuehnemund bestämde sig för att ta en paus i början av 90-talet. Gardner återförenade sedan gruppen utan Kuehnemund. Efter att gruppen åter splittrats återförenade Kuehnemund den i början av 2000-talet. Hon var då den enda kvarvarande originalmedlemmen i gruppen.

Jan Kuehnemund avled av cancer 2013.

Referenser

Externa länkar
Webbplats på Angelfire
Jan Kuehnemund på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Amerikanska gitarrister
Avlidna 2013
Personer från Saint Paul, Minnesota
Amerikanska musiker under 1900-talet
Amerikanska musiker under 2000-talet
Födda 1953
Musiker från Minnesota
Kvinnor