kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dartmoor

Dartmoor är en nationalpark i centrala delarna av grevskapet Devon i sydvästra England. Naturen består av olika typer av hedlandskap och nationalparken är 953 km² stor. Högsta punkten, High Willhays, är 621 meter vilket också är södra Englands högsta punkt. Dartmoor blev nationalpark 1951.

Litteratur 

Det mystiska landskapet, speciellt då morgondimman kommer, har inspirerat många författare. Bland dessa finns Sir Arthur Conan Doyle (Baskervilles hund), Eden Phillpotts, Beatrice Chase, Agatha Christie, J.K. Rowling och Sabine Baring-Gould.

Myter och legender 
Det förekommer myter och legender om Dartmoor
 Enligt myten ska det finnas "småfolk" på heden, naturväsen
 Spökhistorier berättar om en huvudlös ryttare och en stor svart hund
 Det finns många gravplatser på heden som anses hemsökta
 Det skall springa en panterliknande varelse i Dartmoor.

Stora åskovädret 1638 
Under mässan den 21 oktober drabbades kyrkan Saint Pancras i Widecombe-in-the-Moor av en kulblixt som dödade fyra och skadade fler samt delvis förstörde byggnaden. Vittnesmålen är ett av de äldsta beskrivningarna av en kulblixt. Enligt en lokal legend var det djävulen som hämtade fyra personer som spelade kort i kyrkan. Enligt en annan legend hade spelaren Jan Reynolds, alternativt Bobby Read, ingått en pakt med djävulen. Enligt den skulle djävulen få spelarens själ om han någonsin somnade i kyrkan.

Ägande 

Enligt brittisk lag kan nationalparker ägas privat men måste samtidigt vara öppna för allmänheten och det är förbjudet att exploatera området.

Över halva nationalparken (57,3%) är privat mark och en stor del av detta ägs av Hertigen av Cornwall. Försvarsministeriet äger 14%, 3,8% ägs av olika vattenföretag, 3,7% av National Trust, 1,8% av Forestry Commission och 1,4% av myndigheten för nationalparken.

Dartmoor skiljer sig en del från andra nationalparker i England och Wales, då stora delar av den genom en lag 1985 blev utnämnt till 'Access Land', helt utan restriktioner kring över vilka områden vandrare får röra sig. 2006 öppnades ytterligare områden av tidigare stängda områden för vandrare, något som har ifrågasatts mycket av nationalparkens styrelse och dess markägare.

Militärt övningsområde 
Den brittiska försvarsmakten använder 108,71 km² eller ca 11% av parken som övningsfält, mest för att lära soldater överlevnad. Detta sker dock på ett sätt så att inte naturen ska skadas. Själva garnisonen ligger inte i parken utan utanför staden Okehampton vid nationalparkens norra gräns. Övningsfältet är öppet för civila så länge det inte är övning.

Den militära närvaron har långa traditioner. Redan i kriget mot Napoleon I hade man träningsläger här.

Fängelset 

Dartmoor prison har funnits sen 1806 och byggdes ursprungligen för krigsfångar, men är numer ett vanligt fängelse.

Dartmoorponnyn 
Ponnyrasen Dartmoorponny härstammar från Dartmoor och har levt i halvvilt tillstånd på hedarna i århundraden. I fångenskap används Dartmoorponnyn ofta som ridhäst för barn.

Källor

Externa länkar 

Nationalparker i Storbritannien
Naturskyddsområden bildade 1951
Festivalbussen

Festivalbussen är ett bussbolag som specialiserat sig på resor till och från festivaler och större konserter. Bokning sker från företagets webbplats, och bolaget kör från de flesta större orterna i Sverige.

Externa länkar
 Festivalbussen.com

Svenska bussbolag
Äspö

Äspö kan syfta på:
Äspö, Trelleborgs kommun – en kyrkby i Trelleborgs kommun
Äspö (Oskarshamn) – en ö i Misterhults skärgård i Oskarshamns kommun
Äspölaboratoriet–  i Oskarshamns kommun
Äspö (Söderköping) – en ö i Sankt Annas skärgård i Söderköpings kommun
Den längsta dagen (film)

Den längsta dagen (originaltitel: The Longest Day) är en amerikansk krigsfilm från 1962. Manuskriptet är skrivet av bland andra Cornelius Ryan, baserat på Ryans bok med samma titel. Filmen är inspelad på tre språk, engelska, franska och tyska med en internationell skådespelarensemble. Den hade svensk premiär 12 oktober 1962 på biografen Rigoletto i Stockholm.

På Oscarsgalan 1963 fick Den längsta dagen fem nomineringar, för bland annat bästa film, och vann två för bästa foto – svartvit och bästa specialeffekter.

Handling 
Den längsta dagen är baserad på historiska händelser och handlar om förberedelserna och den första dagens aktiviteter under landstigningen i Normandie, den 6 juni 1944.

Rollista

Kuriosa 

 Sean Connery medverkade i filmen precis innan han reste till Jamaica för att spela in den första Bond-filmen, Agent 007 med rätt att döda. Två senare Bondskurkar medverkar även i filmen: Gert Fröbe, som spelar Auric Goldfinger, spelar en tysk soldat och Curd Jürgens, som senare skulle spela Karl Stromberg i Älskade spion, spelar i Den längsta dagen General Major Günther Blumentritt.

Se även 
 Den längsta dagen (bok)

Referenser

Externa länkar
 
 
 
 
 The Longest Headache

Amerikanska krigsfilmer
Andra världskriget på film
Filmer 1962
1944 på film
Filmer från Twentieth Century Fox
Sjöfartsfilmer baserade på verkliga händelser
Landstigningen i Normandie
Den längsta dagen (bok)

Den längsta dagen är en bok 1959 av Cornelius Ryan. Boken handlar om förberedelserna och den första dagens aktiviteter under landstigningen i Normandie 6 juni 1944.

Utgåvor på svenska 
 1960 - Den längsta dagen : D-dagen tisdagen den sjätte juni 1944
 1967 - Den längsta dagen : D-dagen tisdagen den sjätte juni 1944
 1976 - Den längsta dagen : D-dagen tisdagen den 6 juni 1944  
 1983 - Den längsta dagen : D-dagen tisdagen den sjätte juni 1944   
 2000 - Den längsta dagen : D-dagen den sjätte juni 1944 
 2003 - Den längsta dagen : D-dagen den sjätte juni 1944

Se även 
 Den längsta dagen (film)
 Dagen D

Engelskspråkig facklitteratur
Litteratur inom historia
Facklitteratur 1959
Andra världskriget i populärkultur
Landstigningen i Normandie
Den längsta dagen

Den längsta dagen kan syfta på:

 Den längsta dagen (bok) – en bok utgiven 1959 av Cornelius Ryan
 Den längsta dagen (film) – en amerikansk krigsfilm från 1962
Haninge kulturhus

Haninge kulturhus vid Poseidons torg i Handen invigdes den 12 december 2002. 

Mot torget vänder sig de flesta av kulturhusets delar: den kombinerade foajén och kaféet, kulturrummet, teatern och konsthallen. Konsthallen har runt tretusen besökare per utställning och visar mest samtidskonst. I anslutning till konsthallen finns det även en bildverkstad för barn. 

Husets andra sida gränsar mot ett skogsparti och på denna sida av huset har bokhallen/biblioteket placerats. Biblioteket innehöll vid invigningen 91 000 volymer och bland litteraturen bör nämnas utbudet av böcker och artiklar om Haninges historia. Liksom en samling böcker av och om författaren Fredrika Bremer. Biblioteket erbjuder även verktyg för släktforskning och studierum. I kulturhuset finns även konferensrum som nyttjas för bland annat teater och dans, tidigare även för kommunfullmäktiges möten.

Bakgrund 
I början av 90-talet genomgick Haninge kommun en ekonomisk kris. Vid krisens slut togs det i november 2000 beslut i kommunfullmäktige att satsa på ett nytt kulturhus som en symbol för kommunens vändning från kris till framgång.

Byggnaden 
Huset har en egen arkitektur som ger det en mycket speciell ställning vid Poseidons torg. Torgsidan har en modernistisk design i glas och murytor medan fasaden mot parken på baksidan till största delen är i glas. Huset är ritat av arkitekterna Martin Rangfast och Sonny Mattsson (Thelaus arkitekter/Michelsen arkitekter, Tengbomgruppen). Genomgående material är stål, putsade murytor, kalksten, ek och glas. Utsikten från biblioteket mot parken på kulturhusets baksida och materialvalen bidrar till en känsla av närhet till naturen. Pelarna i bibliotekshallen har trädliknande konstruktion som ansluter mot ett innertak av träribbor. Grönt och trä är ett genomgående färgtema som suddar ut gränserna mellan inne och ute.

Referenser

Externa länkar
 Haninge kulturhus webbplats

Byggnader och anläggningar i Haninge kommun
Kulturhus i Sverige
Kultur i Haninge kommun
Arkitekturåret 2002
Gavelhyttan

Gavelhyttan är en liten by utmed Årsundavägen mellan Gästrike-Hammarby och Årsunda i Gästrikland. Namnet kommer av att det långt tillbaka förekom järnframställning här. I Gavelhyttan har det funnits två stycken kvarnar samt en sluss för båtar uppströms ån till Gästrike-Hammarby.

Orter i Sandvikens kommun
L7

L7 är ett amerikanskt punk/grungeband som bildades i Los Angeles 1985 av Donita Sparks och Suzi Gardner och var mer aktivt fram till 2001. Med Jennifers Finch (tidigare medlem i musikprojektet Sugar Babydoll tillsammans med Kat Bjelland och Courtney Love) i spetsen blev de en av grundarna till riot grrrl-rörelsen, tillsammans med band som Babes in Toyland och Hole. 

Bandets debutskiva var, skivan "L7". "Smell the Magic" och "Bricks Are Heavy" blev mycket framgångsrika, och bandet har gjort kända låtar som "Wargasm" och "Pretend We're Dead" samt en cover på "Cherry Bomb" (Runaways)

Medlemmar 
 Donita Sparks – gitarr, sång (1985–2000)
 Suzi Gardner – gitarr, sång (1985–2000)
 Jennifer Finch – bas, sång (1987–1996)
 Roy Koutsky – trummor (1987–1988)
 Demetra Plakas – trummor, sång (1988–2000)
 Gail Greenwood – bas, sång (1996–1999)
 Janis Tanaka – bas (2000)

Diskografi 

 (livealbum)

 (samlingsalbum)

Amerikanska punkband
Lunachicks

Lunachicks, Riot Grrrlband från New York bildat 1987. Bandet spelar en mix av punkrock och heavy metal.

Medlemmar
Theo Kogan - sång
Gina Volpe - gitarr, sång
Sydney Silver - basgitarr, sång
Sindi Benezra Valsamis - gitarr (1987-1997)
Mike - trummor (1987-1988)
Susan Rebecca Lloyd - trummor (1989-1992)
Chip English - trummor (1993-1999, 2002- )
Helen Destroy - trummor (2000-2001)

Diskografi

Album
1990 - Babysitters on Acid
1992 - Binge & Purge
1995 - Jerk of All Trades
1997 - Pretty Ugly
1998 - Drop Dead Live
1999 - Luxury Problem

Singlar och EP-skivor
1989 - Lunachicks Double
1990 - Cookie Monster / Complication
1992 - C.I.L.L. / Plugg
1992 - Apathetic
1993 - F.D.S. / Light As A Feather
1993 - Sushi A La Mode
1995 - Edgar
1997 - Don't Want You

Videor
1999 - XXX Naked

Externa länkar
Fan Site

Amerikanska punkband
Snittvariant

Snittvariant (eller, den äldre benämningen efter då blytyper användes i tryckningsprocessen, typsort) benämns den uppsättning av bokstäver, siffror och tecken som är en del av samma typsnitt, men som har olika alternativa utföranden. På engelska motsvaras ordet av font, vilket framför allt inom IT-kretsar ibland även används i svenskan.

Snittvarianterna sorteras efter:
teckeninklination
rak stil
kursiv
oblik eller lutande

teckenvidd
smal
normal
bred

samt

teckengrovlek ("vikt")
mager
normal
halvfet
fet
extrafet

Typsnitt
Astrid Thorlund

Astrid Elisabeth Thorlund, född 19 november 1960 i Johanneberg, död 12 juni 1996 i Göteborg, var en svensk tecknare, målare, barnboksillustratör och serieskapare.

Thorlund gav 1996 ut barnboken Nu har du fel, Lillebror!, som även är översatt till danska. Hon har också illustrerat Susanna Hellsings Huller om buller boken (1995) och Gösta Åbergs Barnens bästa visor (1995). Hon gjorde bokomslaget till Aino Trosells Jäntungen (1994). Hennes serier har publicerats i Magasin Optimal och RefleXeriers utställningskatalog, båda utgivna 1994 av Optimal press.

Thorlund är begravd på Västra kyrkogården i Göteborg.

Källor

Externa länkar 

Kvinnor
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska illustratörer
Svenska serieskapare
Födda 1960
Avlidna 1996
Konstnärer från Göteborg
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Svenska målare under 1900-talet
Trundön

Trundön är en ö och en bebyggelse i Norrfjärdens socken i Piteå kommun belägen cirka 20 km norr om Piteå, strax söder om tätorten Rosvik i Piteå kommun i Norrbottens län. SCB klassade år 1990 ett område på norra delen av ön som en småort. Ön är via Trundöbron ansluten till fastlandet

Idag befolkas ön av många sommargäster i fritidshusen utefter öns norra och södra långsidor. På öns södra kant finns en liten större hamn för fritidsbåtar. 

Ön är i väster sammankopplad med Berkön och Halsön med väg, öarna har dock numera genom landhöjningen vuxit samman. Kringliggande öar är Fårön, Nörd-Mörön och Baggen. Havet kring Trundön är på sina ställen mellan 5 och 15 meter djupt. Båttrafiken är relativt stor, med båda små och stora fritidsbåtar. Någon organiserad turtrafik till och från ön förekommer dock inte.

Historia
Enligt noteringar uppfördes den första fasta bebyggelsen på ön 1808. Under 1800-talet befolkades ön i samband med befolkningsökning och hemmansklyvningar.  

Vid folkräkningen 1960 (befolkning enligt den 1 november 1960) hade ön 98 invånare och omfattade en areal av 15,18 km², varav 15,02 km² land. SCB avgränsade år 1990 en bebyggelsett område på norra delen av ön som en småort med småortskoden S9457. Småorten omfattade 35 hektar och hade 58 invånare. Från 2015 avgränsas här återigen en småort.1997 anordnade Marianne Johansson studiecirkel i hembygdsforskning. Resultatet från forskningen blev grunden för boken ”Trundön - byns historia från 1500-talet”.

Referenser

Se även
Norrfjärdens socken

Norrbottens öar
Svenska öar i Bottniska viken
Småorter i Sverige
Orter i Piteå kommun
Adem Jashari

Adem Jashari, född 28 november 1955 i Prekaz i dåvarande Jugoslavien, död där 6 mars 1998, anses vara en av huvudmännen bakom Kosovos befrielsearmé, född och uppväxt i byn Prekaz i centrala Kosovo, även känt som regionen Drenica. Adem Jashari ansågs av den serbiska staten och underrättelsetjänsten vara en av centralfigurerna bakom UÇK och åtalades i sin frånvaro bland annat för terrorism.

Vid 7 olika tillfällen genomfördes väpnade attacker av serbiska statsstyrkor mot Prekaz. Den 28 februari 1998 inleddes kriget i Kosovo med en serbisk attack mot Adem Jashari och hans släktgård. Under denna inledning på kriget dödades Adem Jashari tillsammans med 56 familjemedlemmar, huvuddelen kvinnor och barn i en militär operation som kritiserats hårt för sitt brutala användande av övervåld. Operationen fick dock motsatt effekt för de serbiska säkerhetsstyrkorna. Istället för att krossa UCK blev Adem Jashari martyr och hela Jasharisläkten en mytomspunnen legend och motståndssymbol bland Kosovos albaner och blev därmed en samlingspunkt för UCK och bidrog starkt till att gerillans stöd bland befolkningen växte. Motståndsrörelsen växte från ett tiotal man snabbt upp till tusentals och senare tiotusentals soldater.

Utmärkelser
Adem Jashari fick år 2005 utmärkelsen 'Hero i Kosovës' (Hjälte av Kosovo) av Kosovos dåvarande president, Ibrahim Rugova. Flera gator, skolor och organisationer bär hans namn i både Kosovo samt Albanien. Adem Jasharis hemby Prekaz är idag det populäraste turistmålet i hela Kosovo och ett stort museum har inrättas i byn.

Kosovos internationella flygplats har numera fått namnet "Pristinas internationella flygplats Adem Jashari".

Referenser

Noter

Personer som stupat i strid
Albanska krigare
Personer från Skënderaj
Personer i Kosovokriget
Personer i Kosovo under 1900-talet
Födda 1955
Avlidna 1998
Män
Dover–Calais

"Dover–Calais" är en balladlåt skriven av Tommy Ekman och Christer Sandelin och ursprungligen framförd av popgruppen Style den 22 mars 1986 i det årets svenska melodifestival där bidraget slutade på tredje plats.

Sångtexten handlar om ett kärleksmöte mellan två människor ombord på båten i trafik mellan Storbritannien och Frankrike.

Framgångar 
På singellistorna placerade den sig som högst på första plats i Sverige, låg på listan i tolv veckor medan den i Norge låg på listan i tre veckor med en sjätteplacering som bästa resultat. 

Melodin låg på Svensktoppen i 12 veckor under perioden 13 april–29 juni 1986, och de sju första veckorna på Svensktoppen tillbringades på förstaplatsen.

Den 29 mars 1986 gick sången upp i topp på Trackslistan, vars topp den nådde den 5 april 1986.

Coverversioner 
1986 spelade Göteborgsgruppen Di få under bordi, som senare skulle utvecklas till Black Ingvars, in sången som Domus–Paleys. Titeln alluderar på caféet Paley (senare omstöpt till Evas Paley) och varuhuset Domus, som på den tiden låg på var sin sida av Avenyn i Göteborg.

Ernst-Hugo Järegård framförde en cover på låten i radioprogrammet Eldorado. Järegård läste texten till ackompanjemang. Denna finns med på samlingen Eldorado. Äventyret fortsätter... från 1987.

Listplaceringar

Referenser

Externa länkar 
Information i Svensk mediedatabas.
Information i Svensk mediedatabas.

Geografisånger
Låtar av Tommy Ekman
Låtar av Christer Sandelin
Melodifestivalbidrag 1986
Svensktoppsmelodier 1986
Svenskspråkiga sånger
Singelettor i Sverige
Politisk adel

Politisk adel (sammansättning av orden politik och adel) är ett pejorativt uttryck som syftar på den ledande kretsen av politiker inom det svenska etablissemanget.

Begreppet politisk adel har myntats av journalisten och författaren Anders Isaksson (1943–2009). Inför valrörelsen 2002 (och igen i reviderad och utökad upplaga inför valet 2006) kom Isaksson ut med boken Den politiska adeln med underrubriken politikens förvandling från uppdrag till yrke. Isaksson har i böcker och artiklar skildrat dels hur ledande positioner i partier påfallande ofta innehas av nära släktingar (ett fenomen som internationellt kallas politiska familjer och associeras till dynastier och oligarki), dels hur viktiga befattningar ofta tillsätts med personer som förefaller ha få meriter utöver personliga band till ledande politiker.

I svensk debatt förknippas nätverket av lojaliteter, tjänster och gentjänster främst med socialdemokratin, en effekt av att partiet har regerat under så många mandatperioder, och har varit totalt dominerande i vissa kommuner och landsting, men det finns också många kända politiska familjer på den borgerliga sidan.

Politiskt tillsatta tjänstemän 
Myndighetschefer utses i Sverige av regeringen, vilket bland annat Transparency International menar medför risker för korruption, exempelvis vänskapskorruption och nepotism. Särskilt tydligt blir detta då många av de som utses till myndighetschefer har någon form av politisk bakgrund. Sedan 1980-talets början har dock andelen myndighetschefer som har någon form av politisk bakgrund minskat, från över varannan till en knapp tredjedel 2010.

Journalisten Niklas Ekdal har skildrat hur politikerrollen har förvandlats från förtroendeuppdrag, baserat på ideologisk övertygelse, till födkrok och karriär:
"Därmed står mer på spel i valen än det gjorde förr, inte för väljarna men för de valda. På Per Albins tid kunde förloraren alltid gå tillbaka till sitt gamla yrke, sitt fackliga uppdrag eller sin gård. Numera försörjer politiken en hel klass av människor för vilka demokratin har blivit ett medel snarare än ett mål."
I Dagens Nyheter har han också skrivit:
"Den som är alltför angelägen om att sitta kvar vid köttgrytorna kan tänkas använda utnämningsmakt och allmänna medel för att främja egna intressen snarare än medborgarnas. I extremfallet kunde vi till exempel få en statsminister som kvittar politiska tjänster mot toppjobb, sprider extra mycket skattepengar omkring sig när det är valår, tillsätter en kompis som styrelseordförande i ett statligt monopolföretag där hans fru i egenskap av chef har guldkantade avtal som ingen i regeringen vågar ifrågasätta."

Se även 
 Elitteori
 Oligarkins järnlag
 Politisk klass
 Rörelsen

Referenser

Vidare läsning 
 
 

Politiska termer
Pejorativa termer
Leonora Jakupi

Leonora Jakupi, född 3 mars 1979 i Skënderaj i Kosovo, är en albansk sångerska. Hon sjunger låtar inom genrerna pop- och folkmusik. Jakupi bor i Pristina, Kosovos huvudstad. År 2011 deltog hon i Kënga Magjike 13 med låten "Këngë e pa kënduar" med vilken hon vann pris för bästa produktion.

Diskografi

Singlar 
 1997 - "O bo bo" (O Bo Bo)
 1997 - "Nuk me duhet gjermania"
 1998- "A vritet pafajsia?"
 1999 - "Në zemër të me ndjesh"
 2001 - "Sahara" (Sahara)
 2003 - "Ti nuk ekziston" 
 2005 - "Ende të dua" 
 2005 - "As Mos provo" 
 2006 - "Zemra të kërkon" 
 2009 - "Ky eshtë fundi" 
 2010 - "Puthja jote" 
 2010 - "I harruar"
 2011 - "Iluzion"
 2013 - "Së ndaloj"
 2014 - "Vajza e kojshisë"
 2014 - "Ma ngat"

Referenser

Noter 

Födda 1979
Albanska popsångare
Albanska folksångare
Kvinnor
Levande personer
Personer från Skënderaj
Svartspråk

Svartspråket (på engelska Black Speech) är ett konstgjort språk som J.R.R. Tolkien utvecklade i trilogin Härskarringen. Enligt boken skapades språket i andra åldern av Sauron, som avsåg det som ett gemensamt språk för dem som tjänade honom, exempelvis orcher.

Det mest kända exemplet på svartspråket är förmodligen inskriptionen på Den enda ringen: Ash nazg durbatulûk, ash nazg gimbatul, ash nazg thrakatulûk agh burzum-ishi krimpatul. "En ring att sämja dem, en ring att främja dem, en ring att djupt i mörkrets vida riken tämja dem" (eng: "One Ring to rule them all, One Ring to find them, One Ring to bring them all and in the Darkness bind them").

Det enda ytterligare exemplet på talat svartspråk kommer från en svärande orch: Uglúk u bagronk sha pushdug Saruman-glob búbhosh skai. Detta sägs vara en förvanskad form av språket, och Tolkien har givit oss två olika översättningar: "Uglúk to the cesspool, sha! the dungfilth; the great Saruman-fool, skai!", eller "Uglúk to the dung-pit with stinking Saruman-filth, pig-guts, gah!"

I Åke Ohlmarks översättning av The Lord of the Rings kallas språket "svarta språket". "Svartspråket" är den beteckning som används i översättningen av Erik Andersson från 2005.

Svartspråket har legat till grund för svartiska, som används i svenska lajvkretsar.

Fonologi 

Konsonanter: b d g gh k l m n p r s sh t th z. De uttalas som i svenskan, med följande tillägg:
 gh representerar ett tonande ach-ljud /ɣ/ som g i spanskans fuego
 sh representerar det främre uttalet av svenskt sje-ljud /ʃ/
 th representerar ett tonlöst läspljud /θ/ som i engelskans thing
 z representerar ett tonande s-ljud /z/ som i engelskans zap

Vokaler: a â i o u ú û. Vokalerna har klassiskt uttal, d.v.s. de uttalas som på svenska med skillnaden att o uttalas som svenskt å i håll och u som svenskt o i snodd. Cirkumflex ^ markerar lång vokal. Det är inte helt klart vad som är skillnaden i uttal mellan ú och û; kanske är ú en något kortare variant. Bokstavsföljden ai representerar troligtvis en diftong.

Syntax 

 Språket verkar inte markera bestämd artikel. Den engelska översättningens "the" har inget motsvarande ord i texterna.

 Substantivet burzum "mörkret" tycks vara bildat med en abstrakt substantivändelse -um från adjektivet búrz "mörk", som uppträder i Lugbúrz "mörka tornet".

 -ishi är uppenbarligen en lokativändelse, som tillfogas substantiv och kan översättas "i": Burzum-ishi "mörkret-i".

 I ringversen förekommer sekvensen -atulûk som ändelse på många verb. Det motsvarar den engelska översättningens "(to) ... them all". Den kortare varianten -atul, som motsvarar "(to) ... them" i engelskan, tyder på att ändelsen -ûk betyder "alla". Det återstående -atul kan kanske delas upp en infinit verbändelse, förslagsvis -at-, och ett pronomensuffix för objekt i tredje person pluralis: -ul "dem".

Externa länkar 
 "Orkish and the Black Speech - base language for base purposes" http://www.uib.no/people/hnohf/orkish.htm
 Black Speech Grammar
 Resurser till bl.a. Black Speech

Språk i Tolkiens värld
Gudrun Ringheim

Gudrun Ringheim, född 11 november 1915 i Köpenhamn, död 9 januari 1971, var en dansk skådespelare. Hon var dotter till skådespelaren Arvid Ringheim och syster till skådespelaren Lise Ringheim.

Filmografi i urval 
1940 – En flicka hela da'n
1940 – Barnet

1944 – Mordets melodi
1953 – Vi som går köksvägen

Danska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1915
Avlidna 1971
Skådespelare från Köpenhamn