kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brack-Jan

Axel Reinhold Fröléen, även kallad Brack-Jan, född 30 juli 1867 i Skå församling, Stockholms län, död 4 februari 1942 i Göteborg, var en känd svensk journalist och bondkomiker.

Biografi
Efter skolstudier fick Fröléen 1885 anställning som stationsskrivare vid Stockholm–Västerås–Bergslagens Järnvägar, där han blev kvar till 1907. Då blev han journalist på heltid. Han medarbetade även i skämtpressen och olika tidskrifter och kalendrar och var utgivare för flera tillfälliga sådana.

Han studerade Norbergsdialekten och upptecknade folkminnen från den trakten. Fröléen skrev ett femtiotal revyer. Under åren 1898–1908 uppträdde han ofta på Skansen i Stockholm. Han verkade även på Göteborgs scener, var biografföreståndare där och hade sin bostad bland annat på Norra Liden. 

Den 23 mars 1918 reste han uppmuntrad därtill av Erland Nordenskiöld till Finland med Svenska brigaden för att delta i finska inbördeskriget på den vita sidan. Han verkade där som brigadens arkivarie.

Bibliografi

Diskografi (78-varvare) 
Kommunalstämma i Grönköping, 1908
En lustig auktion i en musikaffär, 1908

Källor

Externa länkar 
 Libris

Födda 1867
Avlidna 1942
Bondkomiker
Personer i finska inbördeskriget
Män
Lorens August Lindholm

Lorenz August Lindholm, född den 5 oktober 1819 i Stockholm, död den 11 april 1854 i Rom, var en svensk målare. 

Han var son till vaktmästaren vid Kommerskollegium Lindholm och traktörsänkan Dotothea Björlman. Lindholm började som gosse teckna i Konstakademiens principskola, där han vid 15 års ålder erhöll sin första utmärkelse. Han for som akademistipendiat till Paris 1850 och till Rom 1853. Han målade efter möster av de gamla holländarna, i synnerhet den av honom beundrade Gabriel Metsu, små interiörbilder med figurer, ofta allmogeskildringar. Bland hans av enkelhet och älskvärdhet präglade tavlor märks En trasslig härva (på Nationalmuseum), Blommér i sin ateljé i Paris samt målningar i Norrköpings konstmuseum och Stockholms högskolas samlingar.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska målare under 1800-talet
Konstnärer från Stockholm
Födda 1819
Avlidna 1854
Män
Svensk uppslagsbok
Samuel E. Pingree

Samuel Everett Pingree, född 2 augusti 1832 i Salisbury, New Hampshire, död 1 juni 1922 i Hartford, Vermont, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Vermont 1884–1886.

Pingree utexaminerades 1857 från Dartmouth College och studerade sedan juridik i Vermont; sin advokatpraktik öppnade han 1859 i Windsor County. Han deltog i amerikanska inbördeskriget i nordstatsarmén och sårades svårt den 16 april 1862 vid Lee's Mill. För sin stridsinsats den dagen belönades han år 1891 med Medal of Honor.

Pingree var viceguvernör i Vermont 1882–1884. Han efterträdde 1884 John L. Barstow som guvernör och efterträddes 1886 av Ebenezer J. Ormsbee.

Pingree avled 1922 och gravsattes på Hartford Point Cemetery i Windsor County.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Political Graveyard

Viceguvernörer i Vermont
Guvernörer i Vermont
Amerikanska republikaner
Personer i Amerikanska inbördeskriget (Unionen)
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Salisbury, New Hampshire
Födda 1832
Avlidna 1922
Män
John L. Barstow

John Lester Barstow, född 21 februari 1832 i Shelburne, Vermont, död 28 juni 1913 i Shelburne, Vermont, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Vermont 1882–1884 och Vermonts viceguvernör 1880–1882.

Barstow deltog i amerikanska inbördeskriget i nordstatsarmén och befordrades till major. Före slutet av kriget ledde han sina trupper i ett specialuppdrag på den kanadensiska sidan av gränsen.

Barstow efterträdde 1882 Roswell Farnham som guvernör och efterträddes 1884 av Samuel E. Pingree.

Barstow är begravd på Shelburne Village Cemetery i Shelburne i Vermont.

Referenser

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats

Amerikanska republikaner
Viceguvernörer i Vermont
Guvernörer i Vermont
Personer i Amerikanska inbördeskriget (Unionen)
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Chittenden County
Födda 1832
Avlidna 1913
Män
Thelma/Louise

Thelma/Louise, grundat 2003 av Daniel Moll och Anders Helgeson (som även var ägare tillsammans med Karin af Klintberg), var ett Stockholmsbaserat produktionsbolag inom film, TV och reklam.
Det hade på sin topp femton anställda och ett tiotal frilansare.
Bolaget ligger bland annat bakom tv-serierna Landet Brunsås och Historieätarna och vann en Guldbagge med filmen Ebbe - The Movie i kategorin bästa dokumentärfilm på Guldbaggegalan 2010. Bolaget producerade även en julkalendern Tusen år till julafton för SVT år 2015. Efter det att julkalendern hade sänts tog SVT dock avstånd från produktionen när det i en tvist framkom att Thelma/Louise inte ägde rättigheterna till formatet.  

Bolaget gick i konkurs den 31 oktober 2016.

Urval av tv-produktioner 
 Tusen år till julafton (SVT), julkalender 2015
 Historieätarna (SVT), tre säsonger
 Landet Brunsås (SVT), två säsonger
 Geografens Testamente (UR)
 Ebbe - The Movie (Bio, SVT)

Urval av samproduktioner 
 100 Höjdare (Kanal 5) Redigering, grafik- och animationer, sex säsonger
 Boston Tea Party (Kanal 5) Redigering, grafik- och animationer, två säsonger
 Ett Herrans Liv (svenskt TV-program) (Kanal 5) Redigering, grafik- och animationer

Urval av reklamfilmer och grafiska profiler/vinjetter 
 Löfbergs, reklamfilm
 Bring, reklamfilm
 Expekt, reklamfilm
 Battlefield 3, teaser (EA/DICE)
 TV4 Science Fiction, Ident (TV4)
 TV4 Sport, Ident (TV4)
 Lattjo Lajban, vinjett (TV4)
 Så Mycket Bättre, vinjett (TV4)
 Svenska Hollywoodfruar, vinjett (TV3)
 Ensam mamma söker, vinjett (TV3)
 Söndagsparty med Filip & Fredrik (Kanal 5)
 Big Brother 2014, vinjett (Kanal 11)

Källor 

Svenska TV-produktionsbolag   
Företag bildade 2003
Asahel Peck

Asahel Peck, född 6 februari 1803 i Royalston, Massachusetts, död 18 maj 1879 i Jericho, Vermont, var en amerikansk politiker och jurist. Han var guvernör i delstaten Vermont 1874–1876.

Peck studerade vid University of Vermont och åkte sedan till Québec för att studera franska. Därefter studerade han ännu juridik och inledde 1832 sin karriär som advokat i Montpelier, Vermont. Först var han med i Demokratiska partiet men bytte senare parti till Republikanska partiet.

Peck tjänstgjorde som domare i Vermonts högsta domstol 1860–1867. Han efterträdde 1874 Julius Converse som guvernör och efterträddes 1876 av Horace Fairbanks.

Peck avled 1879 och gravsattes på Hinesburg Village Cemetery i Chittenden County.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Political Graveyard

Guvernörer i Vermont
Amerikanska advokater
Amerikanska demokrater
Amerikanska republikaner
Amerikanska domare
Amerikanska politiker under 1800-talet
Alumner från University of Vermont
Personer från Royalston
Födda 1803
Avlidna 1879
Män
Tonnay-Boutonne

Tonnay-Boutonne är en kommun och by belägen i västra Frankrike i nordöstra delen av departementet Charente-Maritime. Tonnay-Boutonne ligger i regionen Nouvelle-Aquitaine.

Floden Boutonne rinner genom byn som är belägen mellan Saint-Jean-d'Angély och Tonnay-Charente. Hela byn ligger vid den högra stranden av floden.

Byn har omkring 1 100 invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Tonnay-Boutonne

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Charente-Maritime

Källor 

Orter i Nouvelle-Aquitaine
Kommuner i Charente-Maritime
Martin Olsson (riksantikvarie)

Axel Vilhelm Martin Olsson, född 30 april 1886 i Tensta socken i Uppsala län, död 27 augusti 1981 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk konsthistoriker, arkitekturhistoriker och riksantikvarie.

Biografi
Olsson var son till trädgårdsarkitekten Axel Vilhelm Olsson och Hulda Charlotta Lindquist. Han blev efter studier vid Uppsala universitet filosofie licentiat i konsthistoria 1914 och studerade därefter vid Tekniska högskolan. 1918–1946 var han professor i arkitekturhistoria vid Kungliga Konsthögskolan. Från 1926 till 1947 var han sekreterare i Stockholms skönhetsråd, och 1947 till 1957 ledamot där. Efter att aktivt medverkat till skapandet av Stockholms stadsmuseum var Olsson 1932–1935 chef för dess organisation och 1936–1937 tillförordnad chef för samma museum. Mellan 1946 och 1952 var han riksantikvarie.

Martin Olsson ledde från 1914 till 1922 restaureringen av Riddarholmskyrkan. I samband med detta fick han i uppdrag att författa en komplett beskrivning och historik över kyrkan till bokserien Sveriges kyrkor. Han var från 1920 även ledare för restaureringen av Kalmar slott och utförde från 1922 undersökningar av Stockholms slott och resterna av dess föregångare slottet Tre Kronor. Till följd av det senare blev Olsson utsedd till redaktör för det stora trebandsverket Stockholms slotts historia som utgavs 1940–1941, och i vilket han själv författade avsnittet om Tre Kronor. Han skrev därefter en stor historik om Kalmar slott i fyra delar, utgiven 1944–1965. Olsson ledde 1945–1946 undersökningen av Vasagravarna i Uppsala domkyrka och 1958 undersökningen av Erik XIV:s grav i Västerås domkyrka. Efter sin pensionering skrev han flera arbeten om Djurgårdens historia, där han själv var bosatt.

Olsson invaldes 1949 som ledamot i Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Bibliografi (urval)

Källor

 , band XXVIII
Kort biografi på Visual Arkiv

Noter 

Svenska professorer i arkitekturhistoria
Svenska konsthistoriker
Svenska riksantikvarier
Professorer vid Kungliga Konsthögskolan
Hedersdoktorer vid Stockholms universitet
Ledamöter av Konstakademien
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 
Ledamöter av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia
Män
Födda 1886
Avlidna 1981
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Personer från Tensta socken
Julius Converse

Julius Converse, född 17 december 1798 i Stafford, Connecticut, död 16 augusti 1885 i Dixville Notch, New Hampshire, var en amerikansk politiker. Han var viceguvernör i Vermont 1850–1852 och delstatens guvernör 1872–1874. Han var först medlem i Whigpartiet och sedan republikan.

Converse studerade juridik och inledde 1826 sin karriär som advokat i Vermont. Åren 1844–1847 tjänstgjorde han som åklagare i Windsor County. Han var viceguvernör under Charles K. Williams 1850–1852. Whig-partiet kom sedan i en nedgångsperiod och försvann så småningom från den politiska scenen.

Converse gjorde comeback som republikan och vann guvernörsvalet 1872 som partiets kandidat. Efter en mandatperiod som guvernör drog han sig tillbaka till privatlivet. Converse avled år 1885 i New Hampshire och gravsattes på River Street Cemetery i Woodstock, Vermont.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Political Graveyard

Amerikanska whigs
Amerikanska republikaner
Viceguvernörer i Vermont
Guvernörer i Vermont
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Stafford, Connecticut
Födda 1798
Avlidna 1885
Män
Horace Fairbanks

Horace Fairbanks, född 21 mars 1820 i Barnet, Vermont, död 17 mars 1888 i New York, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Vermont 1876–1878. Fadern Erastus Fairbanks var delstatens guvernör 1852–1853 och 1860–1861.

Fairbanks gifte sig 1849 med Mary E. Taylor och paret fick tre barn. Fairbanks var verksam som bankdirektör och som chef för ett järnvägsbolag.

Fairbanks efterträdde 1876 Asahel Peck som guvernör i Vermont och efterträddes 1878 av Redfield Proctor.

Fairbanks avled 1888 i New York och gravsattes på Mount Pleasant Cemetery i St. Johnsbury.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Political Graveyard

Guvernörer i Vermont
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Caledonia County
Födda 1820
Avlidna 1888
Män
Betlehemskyrkan, Göteborg

Betlehemskyrkan eller Betlehemskyrkans församling är en församling inom Equmeniakyrkan med kyrkobyggnad på Vasagatan i centrala Göteborg. Utöver gudstjänstliv och diakonalt arbete har församlingen omfattande barn- och musikverksamhet. Församlingen har tillsammans ca 700 medlemmar, i Betlehemskyrkan på Vasagatan, i Mariakyrkan i Hammarkullen och i Rosa Huset i Lövgärdet.

Kyrkobyggnaden

Föregångaren

Föregångaren till dagens Betlehemskyrka stod klar 1881 enligt Johan August Westerbergs ritningar och var länge Göteborgs största samlingslokal. Den revs 1966 för att ge plats åt dagens byggnad.

Den nuvarande kyrkan
Betlehemskyrkan uppfördes 1963-1966 efter ritningar av arkitekt Johannes Olivegren. Byggnaden innehåller kyrksal, församlingslokaler, ungdomsgården Vasagården och seniorboendet Vasahemmet. Dessutom finns bostadslägenheter, kontor, butiker samt ett stort garage.

Den är uppförd i rött tegel och integrerad i ett stort kvarter. Kyrkorummet är kvadratiskt med tegelväggar. 

Den nuvarande byggnaden rymmer max 800 personer i den stora kyrksalen.

Historia

Viktiga årtal 
1861 - Evangeliska Lutherska Missionsföreningen i Göteborg bildas. Samlingar hålls i Pustervikssalen på Brogatan 2

1881 - Församlingens första kyrka invigs, Gamla Betlehemskyrkan.

1937 - Missionsföreningen byter namn till Betlehemskyrkans Missionsförsamling.

1966 - Nya Betlehemskyrkan invigs.

2011 - Betlehemskyrkans Missionsförsamling går med i Equmeniakyrkan (arbetsnamn Gemensam Framtid).

Diskografi
Alleluya sing to Jesus / Åström, Evert, orgel. LP. Kompass Lpn 7602. 1976.
Läsarsång och kyrkoton / Nyström, Kaj, orgel. Sirius Silp 821. 1981.

Referenser

Noter

Övriga källor

Externa länkar
 Officiell webbplats
 

Kyrkobyggnader i Göteborg
Svenska equmeniaförsamlingar
Vasastaden
Kyrkobyggnader invigda 1966
Kyrkobyggnader invigda 1881
1881 i Sverige
Deprivation

Deprivation (av medeltidslatin deprivo, av de-  och latin privo 'beröva', 'fråntaga'), eller deprivering, är ett undandragande eller undanhållande av stimulering som är av väsentlig betydelse för människans utveckling.

Källor
Nationalencyklopedin 

Psykologi
Motivation
Big Bert

Robert Anthony Smith professionellt känd som Big Bert eller Robert Anthony, född 11 februari 1979, är en amerikansk musikproducent, låtskrivare och musiker som hade sitt genombrott när Rodney "Darkchild" Jerkins anlitade honom till sitt Darkchild team under sena 1990-talet. Han jobbade under tidiga 2000-talet med artister som Jennifer Lopez, Dave Hollister, Toni Braxton, Kelly Rowland och Kiley Dean.

Under produktionen av R&B-sångerskan Brandys tredje album Full Moon blev de två romantiskt involverade men de höll sin relation hemlig under 2001. 2002 blev den allmänt känd då Brandy också avslöjade att hon väntade sitt första barn och att de två hade gift sig. Ett år senare efter födseln av deras dotter, Sy'rai Iman Smith- en händelse som följdes i MTV:s realityserie Brandy: A Special Delivery- meddelade paret dock sin skilsmässa. Det var inte förrän 2004 som Smith avslöjade att de aldrig varit gifta utan det var något som hittats på för att skydda Brandys image.

Referenser 

Amerikanska musikproducenter
Födda 1979
Levande personer
Män
Vaughan Coveny

Vaughan Coveny, född 13 december 1971 i Wellington, är en före detta professionell fotbollsspelare och numera tränare för South Melbourne FC. Han är också en av Nya Zeelands mesta landslagsmän genom tiderna.

Klubbkarriär
Efter att Coveny spelat i några olika klubbar i Wellington på Nya Zeeland så flyttade han som tjugoettåring till Melbourne i Australien och Melbourne Knights FC i den australiensiska proffsligan National Soccer League (NSL). Efter en säsong i Melbourne flyttade han till Wollongong och Wollongong Wolves FC, också de i NSL. Efter två säsonger i Wollongong flyttade Coveny tillbaka till Melbourne, men den här gången till South Melbourne FC.

I South Melbourne FC blev han sedan kvar i nio säsonger tills NSL lades ner 2004. Coveny hann under de nio säsongerna med att göra hela 84 mål på 240 matcher. Han blev även australiensisk mästare med South Melbourne FC två år i rad, 1998 och 1999. Han gick därefter en kort sväng till Essendon Royals FC under 2004, men han kom senare samma säsong tillbaka till South Melbourne FC där han spelade ytterligare en säsong.

2006 flyttade Coveny till Newcastle och Newcastle United Jets FC som spelade i den nya proffsligan A-League som ersatte NSL. Det blev endast en säsong där innan han flyttade tillbaka till Nya Zeeland och den då nybildade klubben Wellington Phoenix FC som också de spelade i A-League. Det blev två säsonger där innan han flyttade tillbaka till Melbourne och South Melbourne FC för tredje gången. Den här gången blev det endast 14 matcher innan han lade av efter säsongen 2008/2009.

Landslagskarriär
Coveny debuterade för det nyzeeländska landslaget den 19 september 1992 i en match mot Fiji. Han deltog i både 1999 och 2003 års upplagor av FIFA Confederations Cup med Nya Zeeland. Han avslutade sin karriär i landslaget den 31 maj 2010 i en match mot Estland.

Coveny spelade totalt 64 landskamper vilket är näst flest någonsin i Nya Zeelands landslag, endast Ivan Vicelich har spelat fler. Han gjorde totalt 28 mål under sin tid i landslaget och är därmed den spelare som gjort flest mål genom tiderna för det nyzeeländska landslaget.

Tränarkarriär
Efter att Coveny lade av som spelare tog han över posten som tränare för South Melbourne FC inför säsongen 2010. Klubben slutade under hans första säsong som tränare på en femteplats i Victorian Premier League, den högsta ligan i delstaten Victoria. Coveny fick sedan inte fortsatt förtroende som tränare för klubben utan fick lämna efter en säsong.

Referenser

Externa länkar
 FIFA.com FIFA:s officiella statistik över Covenys landskamper för Nya Zeeland
 Nya Zeelands fotbollsförbund Profil över Coveny

Nyzeeländska fotbollsspelare
Nyzeeländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Melbourne Knights
Spelare i Wollongong Wolves
Spelare i South Melbourne FC
Spelare i Newcastle United Jets FC
Spelare i Wellington Phoenix FC
Spelare i Fifa Confederations Cup 1999
Spelare i Fifa Confederations Cup 2003
Män
Födda 1971
Levande personer
Personer från Wellington
Chief

Se teknisk chef för sjöfartsyrket.

Chief var ett amerikanskt indierockband från Los Angeles. De skrev kontrakt med Domino Records år 2008 och släppte debutalbumet Modern Rituals i augusti 2010. Bandets musikstil har liknats vid de amerikanska musikgrupperna Midlake och Seattle-baserade Fleet Foxes , men även liknelser till bland annat Coldplay och U2 har gjorts . Recensenten Nate Chinen har i tidningen The New York Times även jämfört sångaren Evan Kogas röst med en yngre version av Tom Petty .

Historia
Medlemmarna i gruppen växte upp i Los Angeles, Kalifornien. Men det var först när medlemmarna började studera på New York University som de började spela musik ihop. Evan Koga gjorde några låtar under namnet "Chief", som även blev namnet på deras band.

I början av 2009 flyttade medlemmarna tillbaka till Los Angeles där de började arbeta med sitt första album. Under 2009 blev de även signade till Domino Records.

Debutalbumet Modern Rituals släpptes i augusti 2010.

Uppbrott och återförening
Under försommaren år 2011, annonserade bandet att de skulle bryta upp. De gjorde sedermera sitt avskedsframträdande på The Troubador, LA, kort därefter, den 14 juni. Uppbrottet skedde på grund av musikaliska såväl som personliga, ohållbara skillnader. 

Året därpå skrev sångaren Evan Koga, på sin Twitter, att Chief planerade att återförenas. Denna återförening skedde i juli i anslutning till en återkomst på Three of Clubs i Los Angeles.

Diskografi

Studioalbum

EP

Referenser

Externa länkar
Chief på Facebook

Amerikanska indierockgrupper
Musikgrupper bildade 2008
Tretakt/Takissaba

Tretakt/Takissaba är ett musikalbum av Ellika Frisell och Solo Cissokho, utgivet 2002 av Xource Records.

Låtlista
"Brödkakan / Kodinadioulou" (Trad. e. Nils Agenmark/Trad.) – 4:15
"Schottis efter Per Myhr / Nouria" (Trad. e. Per Myhr/Solo Cissokho) – 5:34
"Takissaba polska" (Trad.) – 5:18
"Mama Tonkara" (Solo Cissokho) – 8:07
"The Violin Is Waiting for the Kora" (Ellika Frisell) – 6:30
"Konkoba" (Solo Cissokho) – 5:38
"Lyckovalsen / Soum Soum" (Ellika Frisell/Solo Cissokho) – 7:01
"Bingsjöpolskan / Dounia" (Trad.) – 2:32
"Mambore / Trädgårdsvalsen" (Solo Cissokho/Ellika Frisell) – 2:50
"Lilla långdansen / Saara" (Trad. e. Nils Agenmark/Solo Cissokho) – 8:33
Total tid: 56:23
Arrangemang:
Ellika Frisell & Solo Cissokho (1b, 2a, 3, 8)

Medverkande
Ellika Frisell — fiol, altfiol
Solo Cissokho — sång, kora

Musikalbum 2002
Svenska folkmusikalbum
Henning Österberg

Karl Henning Österberg, född den 16 november 1899 i Söderhamn och död den 8 april 1988, var bland annat författare, journalist och lokalhistoriker. Henning Österberg flyttade till Sundbyberg 1911 och intresserade sig tidigt för Sundbybergs historia och kultur och fick år 1920 uppdraget av Sundbybergs köping att bevaka kulturminnen i kommunen.

År 1934 grundade Österberg Sundbybergs hembygdsförening,
och år 1950 Sundbybergs Allmänna Konstförening. Förutom information och bilder samlade Henning Österberg även in föremål till Sundbybergs hembygdsarkiv och har därför kallats "världens bästa sakletare".
Under många år var han ordförande i Sundbybergs hembygdsförening och hembygdsarkiv vilka så småningom resulterade i Sundbybergs museum.

Förutom författandet av flera böcker var Henning Österberg också en tidig amatörfilmare för att i rörliga bilder dokumentera Sundbybergs utveckling.
Hans stora insatser för historia och kultur i Sundbyberg har uppmärksammats genom en gata med hans namn samt minnesplaketten bakom Ursviksvägen 13, båda i stadsdelen Hästhagen i Sundbyberg.

Henning Österberg är begravd på Sundbybergs begravningsplats.

Litteratur

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Sundbybergs museum & arkiv

Män
Födda 1899
Avlidna 1988
Svenska författare
Personer med anknytning till Sundbyberg
Johan Frederik Vilhelm Schlegel

Johan Frederik Vilhelm Schlegel, född den 4 oktober 1765, död den 19 juli 1836, var en dansk rättslärd, son till Johann Heinrich Schlegel, kusin till bröderna Schlegel. 

Schlegel var sedan 1789 professor vid Köpenhamns universitet. Hans förnämsta arbeten är Naturrettens grundsætninger (1798; 2:a upplagan 1805), Danmarks og hertugdømmenes statsret (endast del I, 1827) samt uppsatser, bland andra Om de gamle danskes retssædvaner og autonomie (1827) och om Grågås (1832).   

Vidare utgav han 1797-1805 tidskriften Astræa (5 band), där han författade Frimodig prøvelse af den engelske admiralitetsrets-dom  . . . i den svenske convoysag (1800) och skickligt hävdade teorin om "fritt skepp, fritt gods" och om konvojerade fartygs befrielse från visitation. Skriften översattes till engelska och franska och väckte stor uppmärksamhet i England.  

Dessutom författade han 1816 flygskriften Apercu sur la liaison politique entré les duchés de Slesvig et de Holstein emot den då uppdykande slesvig-holsteinska läran.

Källor

Födda 1765
Avlidna 1836
Danska jurister
Danska professorer
Alumner från Köpenhamns universitet
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Män
Blockaden av Gaza

Gazaremsan  har varit föremål för en blockad till lands, till sjöss och i luften av Israel och Egypten sedan juni 2007, när Hamas tog kontroll över Gaza. Israel framhåller att blockaden var nödvändig för att förhindra raket- och andra attacker mot israeliska städer eftersom Hamas hindras från att erhålla vapenmateriel. Kritiker påpekar dock att det inte bara är vapenutrustning som inte kan föras in i Gaza utan även byggnadsmateriel, mediciner och mat. 

Blockaden uppmärksammades internationellt då en flotta av aktivister försökte bryta blockaden och föra in humanitär hjälp till Gaza år 2010, 2011 och 2012.

I en FN-rapport i augusti 2009 kritiseras Israels blockad av Gaza, som sägs ha åstadkommit en långvarig allvarlig humanitär kris. En annan FN-rapport från 2011 slog fast att blockaden är legitim.

Den 1 juni 2010, efter Israels bordning av Gazakonvojen, bröt Egypten blockaden "tills vidare". Den egyptiska blockaden återupptogs 2015 på grund av rädsla över vapensmuggling via tunnlar. Egypten lättade delar av blockaden 2016, men den finns kvar i nuläget.

Referenser 

Israel-Palestina-konflikten
2010
Gazaremsan