kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Al-Hākim bi-amri ʾllāh

Al-Hākim bi-amri ʾllāh, född 985, död 13 februari 1021, var den 6:e fatamidiske kalifen.

Al-Hākim bi-amri ʾllāh efterträdde 996 sin far al-Aziz på Egyptens tron, och sökte, efter att år 1000 ha bragt sin förmyndare om livet, genom ett tyranniskt styre, som särskilt gick ut över kristna, judar och sunniter främja sina ismailitiska idéer.

Första tiden som kalif 
Under sina första regeringsår tog han sina härskarplikter mycket allvarligt och bemödade sig att höja landets välstånd. Bland annat inkallade han den berömde matematikern Alhazen till Egypten för att hjälpa honom att reglera Nilöversvämningarna. Men när matematikern inte lyckades omsätta sina teoretiska beräkningar i praktiken tvingades han ända till al-Hākims död hålla sig gömd for att skydda sig från kalifens vrede.

Religiös iver 
Den oinskränkta makt som kalifen förfogade över, vid sidan av den religiösa nimbus som omgav hans ämbete, tycks så småningom ha stigit al-Hākim åt huvudet. Han bemödade sig att åter ge islams gamla lagar gällande kraft. Han lät exempelvis utrota Egyptens vingårdar och förbjöd införsel av alla rusdrycker. Ännu större intrång i det dagliga livet gjorde de lagar genom vilka han försökte inskränka sina undersåtars nöjeslystnad. Han förbjöd inte bara fester och musik utan även schackspel och slutligen till och med promenader utmed Nilen. Sedeslösheten hos kvinnorna, som i de stora städerna trots haremslivet skaffade sig tillfällen till kärleksäventyr, bekämpade han med hjälp av en sedlighetspolis som rekryterades av gamla kvinnor. Då inte heller dessa åtgärder tycktes honom leda till målet, förbjöd han kvinnorna att över huvud taget lämna husen, och för att grundligare genomföra detta förbud gjorde han det straffbart att tillverka damskor.

Han återinförde även äldre bestämmelser om judarnas och de kristnas klädedräkt så att dessa alltid även till det yttre skulle kunna skiljas från muslimerna. De tidigare föreskrifterna skärptes för övrigt ytterligare i det att judarna nu fick bära en klocka och de kristna ett två kilo tungt kors om halsen. Vid sitt hov gynnade han de mest extrema formerna av shiism, vilka efter forniranska förebilder i den legitime härskaren såg en manifestation av gudomen själv.

Kulmen nåddes 1017 genom hans gudomlighetsförklaring, som är en av hörnstenarna i drusernas lära.

Död och eftermäle 
År 1021 försvann Al-Hākim bi-amri ʾllāh spårlöst. Troligen blev han mördad.

Efter hans död bildade Ad-Darazi och dennes efterföljare Hamza ibn Ali i Syrien en ny sekt, som kombinerade dyrkan av den gudomlige Al-Hākim med mystisk-panteistiska och fornhedniska föreställningar. I Libanon fann denna sekt, som efter sin stiftare kallade sig druser, hänförda anhängare bland bergsborna.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 309.

Noter

Kalifer
Födda 985
Avlidna 1021
Män
Svensk uppslagsbok
Personer i Egypten under 1000-talet
Personer i Egypten under 900-talet
Concacaf Gold Cup 1991

Concacaf Gold Cup 1991 spelades i Kalifornien, USA under perioden 28 juni–7 juli 1991. Värdorterna var Los Angeles och Pasadena. Turneringen ersatte det tidigare Concacaf-mästerskapet som fram till 1989 var ett kontinentalt mästerskap samt en kvalturnering till världsmästerskapet i fotboll. När turneringen bytte namn till Concacaf Gold Cup ersattes kvalspelet till VM till en separat tävling. Det första separata kvalspelet till VM var Concacaf:s kvalspel 1994 i USA.

USA vann turneringen efter en finalmatch mot Honduras. Finalen slutade 0–0, och fick avgöras på straffsparkar där USA drog längsta strået och vann med 4–3. Mexiko besegrade Costa Rica i matchen om tredjepris.

Deltagande lag

Spelplatser

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Statistik

Skytteligan
4 mål
 Benjamin Galindo

3 mål

 Eduardo Bennet
 Luis Cálix
 Dale Mitchell
 Carlos Hermosillo

2 mål

 Marco Anariba
 Eugenio Dolmo Flores
 Roderick Reid
 Leonson Lewis
 Bruce Murray
 Peter Vermes

1 mål

 Juan Carlos Arguedas
 Leonidas Flores
 Róger Gómez
 Claudio Jara
 Hernán Medford
 Juan Carlos Espinoza
 Gilberto Yearwood
 Luis Espel
 Héctor Wright
 John Limniatis
 Jamie Lowery
 Colin Miller
 Luis Roberto Alves
 Gonzalo Farfán
 José Manuel de la Torre
 Alvin Thomas
 Marcelo Balboa
 John Doyle
 Hugo Pérez
 Brian Quinn
 Eric Wynalda

Sammanställning
Matcher avgjorda efter förlängning räknas som vinst respektive förlust, matcher avgjorda efter straffsparksläggning räknas som oavgjorda.

Källor
Trupper

1991 i USA
1991
Fotboll i USA
Fotbollsåret 1991
Concacaf Gold Cup 1993

Concacaf Gold Cup 1993 spelades i Mexiko och USA under perioden 10–25 juli 1993.  Värdorterna var Dallas i USA och Mexico City i Mexiko.

8 landslag från Concacaf deltog i spel om totalt 16 matcher, som avgjordes med Gruppspel och utslagsspel (semifinaler). Totalt gjordes det 60 mål, varav mexikanen Zaguinho gjorde 11 mål, och blev därmed turneringens främste målskytt. Landslagskollegan Ramón Ramírez blev titulerad som turneringen bäste spelare.

Mexiko vann turneringen efter en finalmatch mot USA. Costa Rica spelade oavgjort mot Jamaicas i matchen om tredjepris, vilket ledde till att lagen fick dela på tredjepriset.

Deltagande lag

Spelplatser

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Skytteligan
11 mål
 Zaguinho
5 mål
 Luis Miguel Salvador
4 mål
 Eduardo Bennett
3 mål
 Juan Arnoldo Cayasso
 Octavio Mora
2 mål

 Roy Myers
 Paul Davis

 Devon Jarrett
 Ignacio Ambríz

 Jorge Rodriguez
 Eric Wynalda

Lagstatistik

Källor

Externa länkar
Trupper

1993 i Mexiko
1993 i USA
1993
Fotboll i USA
Fotboll i Mexiko
Fotbollsåret 1993
Sport i Dallas
Sport i Mexico City
Väinö Hakkila

Väinö  Pietari Hakkila (ursprungligen Tippa), född 29 juni 1882 Lembois, död 18 juli 1958 i Orivesi, var en finländsk ämbetsman och politiker.

Hakkila blev juris utriusque kandidat 1914, var överdirektör i fångvårdsstyrelsen 1917–18 och blev politieborgmästare i Tammerfors 1920. Han var från 1919 till 1945 samt från 1948 till 1958 socialdemokratisk ledamot av riksdagen och en av sitt partis ledande män. Hakkila var 1926–27 justitieminister i Väinö Tanners regering, 1:e vice talman i riksdagen 1929–30, från 1930 2:a vice talman och 1936–44 talman.

Hakkila kidnappades av Lapporörelsen i juli 1930.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 309.
 Ledamotsmatrikel: Väinö Hakkila  Finlands riksdag

Noter 

Finländska ämbetsmän
Ledamöter av Finlands riksdag för Socialdemokraterna
Talmän i Finlands riksdag
Finlands justitieministrar
Borgmästare i Finland
Kidnappade personer
Alumner från Helsingfors universitet
Personer från Lembois
Födda 1882
Avlidna 1958
Män
Christian Rakovskij

Christian Georgijevitj Rakovskij, född 13 augusti (gamla stilen: 1 augusti) 1873 i Kotel, Bulgarien, död 11 september 1941 i Orjol oblast, Sovjetunionen (avrättad av NKVD), var en bulgarisk-sovjetisk kommunist.

Rakovskij tvingades i unga år att som revolutionär lämna Bulgarien. Han vistades sedan i Schweiz, Tyskland och Ryssland och slog sig 1907 ned i Rumänien, varifrån han emellertid flera gånger utvisades. Han hade verksamt biträtt vid det socialdemokratiska partiets organiserande i Rumänien och representerade detta i andra internationalen. 

Under första världskriget undertecknade Rakovskij 1915 Zimmerwaldmanifestet, arresterades 1916 i Rumänien och satt fången i Iași till maj 1917, då han befriades av ryska soldater. Han begav sig därefter till Ryssland, anslöt sig där till kommunisterna, uppges en kortare tid ha vistats i Sverige och återkom till Ryssland efter oktoberrevolutionen. Han sändes av sovjetregeringen i januari 1918 till Odessa som kommissarie för rumänska ärenden, anlitades för underhandlingar med ukrainska regeringen i Kiev och var oktober 1918 till januari 1919 ledamot av sovjetlegationen i Berlin. Han blev därefter ordförande i folkkommissariernas råd i Ukraina och var ett av Rysslands ombud vid Genuakonferensen 1922. Han var sovjetrepresentant i Storbritannien 1923–1925 och i Frankrike 1925–1927. Från sistnämnda land utvisades han på grund av sin aktiva verksamhet i tredje internationalen. 

Rakovskij tillhörde oppositionen mot Josef Stalin, uteslöts 1927 ur Sovjetunionens kommunistiska parti och förvisades till Astrachan, men återvände 1934 till Moskva och gjorde skriftlig avbön. Han arresterades åter 1938 och dömdes under Moskvarättegångarna samma år till 20 års straffarbete. Rakovskij avrättades av NKVD 1941.

Källor

 https://archive.is/20130804110142/http://svenskuppslagsbok.se/scans/band_23/0823_0824-0012.jpg

Noter

Bulgariska kommunister
Sovjetiska politiker
Födda 1873
Avlidna 1941
Offer för den stora utrensningen
Personer som blivit avrättade av Sovjetunionen
Män
Ugglan
Personer från Sliven
Lista över spel till Wii

Detta är en lista över spel till Nintendos spelkonsol Nintendo Wiifrån konsolens lansering 2006 till den slutgiltiga spelutgåvan 2020. Listan är sorterad efter spelens titlar, dess utvecklare, utgivare, utgivningsår samt om spelen är tillgängliga i Japan, Europa eller Nordamerika. Det finns 1595 videospel, några ännu ej släppta, för Wii.

Listan

Se även
Lista över programvara till Wii U

Referenser 

 Wii
Wii
USS Tarawa (CV-40)

USS Tarawa (CV/CVA/CVS-40, AVT-12) var ett av 24 hangarfartyg av Essex-klass som byggdes för amerikanska flottan under och kort efter andra världskriget. Fartyget var det första i amerikanska flottan med det namnet, döpt efter slaget om Tarawa 1943. Tarawa togs i tjänst i december 1945, för sent för att ha deltagit i andra världskriget. Efter tjänstgjort en kort tid i Fjärran Östern togs hon ur tjänst 1949. Hon togs i tjänst igen efter Koreakriget påbörjats och tjänstgjorde i Atlanten som ersättare för de hangarfartyg som sändes till Korea. I början av 1950-talet omklassificerades hon till ett attackhangarfartyg (CVA) och sedan till ett ubåtsjakthangarfartyg (CVS). Med undantag för en tur till Fjärran Östern tillbringade hon hela sin andra karriär med att operera i Atlanten och Karibien.

Till skillnad från många av hennes systerfartyg genomgick Tarawa inte några större moderniseringar och behöll därmed sitt klassiska utseende av ett fartyg ur Essex-klassen under hela sin karriär. Hon utrangerades 1960 och medan hon låg i reserven omklassificerades hon till ett flygtransportfartyg (AVT). Hon såldes för skrotning 1968.

Externa länkar

 USS Tarawa Veterans' Association 
 Flottans fotografier av Tarawa (CV-40) 

Essex-klass
Amerikanska hangarfartyg under andra världskriget
Amerikanska hangarfartyg under kalla kriget
Amerikanska hangarfartyg under Koreakriget
Fartyg byggda i Virginia
Fartyg sjösatta 1945
WP:Projekt Korea
Concacaf Gold Cup 1996

Concacaf Gold Cup 1996 spelades i Kalifornien, USA under perioden 9-20 januari 1996. Det var i Los Angeles, San Diego och Anaheim som man spelade. Mexiko vann turneringen före Brasilien och USA.

Deltagande lag

Spelplatser

Laguppställningar

Första omgången

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler

Match om tredje pris

Final

Skytteligan
4 mål
 Eric Wynalda
3 mål
 Caio
 Sávio
 Luis García

Lagstatistik

Källor

Externa länkar
Trupper

1996 i USA
1996
Fotbollsåret 1996
Sportevenemang i Los Angeles
Sport i San Diego
Sport i Anaheim
Los Angeles under 1900-talet
Internationella fotbollstävlingar i USA
USS Tarawa

USS Tarawa kan syfta på:

  – ett hangarfartyg som togs i tjänst 1946
  – ett amfibiskt attackfartyg som togs i tjänst 1976
Concacaf Gold Cup 1998

Concacaf Gold Cup 1998 spelades i Kalifornien och Florida i USA under perioden 1-15 februari 1998. Det var i Los Angeles, Miami och Oakland som man spelade. Mexiko vann turneringen före USA och Brasilien.

Jamaica, som förberedde sig för VM 1998 i Frankrike, skrällde i första omgången. Laget hade inte ens kvalificerat sig för turneringen, men Kanada drog sig ur, vilket gav Jamaica en plats. Laget kallades populärt Reggae Boyz och vann grupp grupp A för Brasilien, som man spelade 0-0). I semifinalen vann USA mot Brasilien, efter att Preki gjort ett solomål och Kasey Keller hållit nollan då han vaktade USA:s målbur. USA kunde dock inte upprepa framgången i finalen i Los Angeles, inför många mexikanska supportrar. Mexiko van sin tredje raka title, efter 1-0 av Luis Hernández.

Laguppställningar

Spelplatser

Första omgången

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Priser och utmärkelser

Skytteligan 
4 mål
  Paulo Wanchope
  Luis Hernández
3 mål
  Romário
2 mål
  Élber

Lagstatistik

Anmärkningslista

Källor

Externa länkar
 Official tournament results
 CONCACAF Gold Cup in RSSSF

1998 i USA
1998
Fotbollsåret 1998
Sportevenemang i Los Angeles
Sport i Miami
Los Angeles under 1900-talet
Florida under 1900-talet
Internationella fotbollstävlingar i USA
Messier 73

Messier 73 (M73) även känd som NGC 6994, är en asterism bestående av fyra stjärnor i stjärnbilden Vattumannen.

Historik
Den upptäcktes 4 oktober 1780 av Charles Messier, som ursprungligen beskrev objektet som en stjärnhop av fyra stjärnor med viss nebulositet. Mycket senare observationer av John Herschel kunde dock inte fastslå någon nebulositet. Herschel noterade dessutom att benämningen av M73 som en stjärnhop var diskutabel. Herschel inkluderade dock M73 i sin allmänna katalog över stjärnhopar, nebulosor och galaxer, och John Dreyer tog med M73 när han sammanställde the New General Catalogue. 
Asterismen ligger omkring 2 500 ljusår bort från vårt solsystem

Vetenskaplig forskning: asterism eller öppen stjärnhop?
Messier 73 behandlades en gång som ett potentiell, gles stjärnhop, som består av stjärnor som är fysiskt förbundna i rymden såväl som på himlen. Frågan om stjärnorna var en asterism eller en öppen stjärnhop genererade en liten, intressant debatt. 

År 2000 publicerade L. P. Bassino, S. Waldhausen och R. E. Martinez en analys av stjärnornas färger och luminositeter i och runt M73. De drog slutsatsen att de fyra ljusa centrala stjärnorna och några andra närliggande stjärnor följde förhållandet mellan färg och luminositet som också följs av stjärnor i öppna stjärnhopar (enligt ett Hertzsprung-Russell-diagram). Deras slutsats var att M73 var en gammal öppen stjärnhop som var 9 bågminuter bred. G. Carraro publicerade emellertid år 2000 resultat baserat på en liknande analys och drog slutsatsen att stjärnorna inte följde något färgluminositrtsförhållande. Carraros slutsats var att M73 är en asterism.  Till kontroversen bidrog E. Bica et.al. med slutsatsen att slumpanpassning av de fyra ljusa stjärnorna som sågs i mitten av M73 samt en annan närliggande stjärna var mycket osannolik, så M73 var förmodligen en gles öppen stjärnhop. Tvisten löstes 2002, då M. Odenkirchen och C. Soubiran publicerade en analys av högupplösta spektra av de sex ljusaste stjärnorna inom 6 bågminuter från centralpunkten. De visade att avstånden från jorden till de sex stjärnorna var mycket olika och stjärnorna rörde sig i olika riktningar. Därför drog de slutsatsen att stjärnorna enbart utgör en asterism.

Även om M73 är fastställd till att bara vara en slumpanpassning av stjärnor, är ytterligare analys av asterismer fortfarande viktig för identifiering av glesa öppna stjärnhopar. En fullständig studie av ett större antal sådana hopar skulle visa hur, hur ofta och i vilken utsträckning öppna hopar slits isär av gravitationskrafterna i Vintergatan och avslöja mer om källorna till dessa krafter.

Placering

Se även
 Messier 40 - a double star included in the Messier catalogue that was also mistakenly identified as having nebulosity
 Messier 73, LRGB CCD image based on two-hours total exposure

Referenser

Noter

Externa länkar 

 SEDS informerar om Messier 73

M073
M073
073
6994
426
M073
Orionarmen
Astronomiska upptäckter av C Messier
Concacaf Gold Cup 2000

Concacaf Gold Cup 2000 spelades i Kalifornien och Florida i USA under perioden 12-27 februari 2000. Det var i Los Angeles, Miami och San Diego som man spelade. Kanada vann turneringen före Colombia.  Peru och Colombia var inbjudna från CONMEBOL, och Sydkorea från AFC.

Då alla matcher I grupp D slutade oavgjort och inget resultat kunde skilja Kanada och Sykdorea åt, fick man singla slant i stället. Kanada vann slantsinglingen, och gick till kvartsfinal, där man besegrade regerande mästarna Mexiko på golden goal med 2–1. Kanadensarna besegrade sedan Trinidad och Tobago I semifinalen 1–0 sedan Craig Forrest räddat en straffspark I första halvlek, innan man sedan besegrade Colombia med 2–0 i finalen.

Deltagande lag
Nordamerikanska zonen direktkvalificerade:
 (värd, femte deltagandet i CONCACAF Gold Cup)
 (regerande mästare, femte deltagandet i CONCACAF Gold Cup)

Karibiska zonen kvalificerade genom Karibiska mästerskapet 1998:
Etta:  (tredje deltagandet i CONCACAF Gold Cup))
Tvåa:  (andra deltagandet i CONCACAF Gold Cup))

Centralamerikanska zonen kvalificerade genom UNCAF-mästerskapet 1999:
Etta:  (tredje deltagandet i CONCACAF Gold Cup)
Tvåa:  (tredje deltagandet i CONCACAF Gold Cup)
Trea:  (fjärde deltagandet i CONCACAF Gold Cup)

Kvalificerade genom playoff (spelades i USA i december 1999)Gäster:Första omgången
Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Slutspel
Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Matchen avbruten i 89:e minuten sedan planen stormats.

Semifinaler

Final

Priser och utmärekselser

Skytteligan4 mål Carlo Corazzin3 mål Carlos Pavón2 mål'''
 Roberto Palacios
 Arnold Dwarika
 Cobi Jones

All Star-laget
G -  Craig Forrest
D -  Rafael Márquez
D -  Jason DeVos
M -  Ramón Ramírez
M -  Roberto Palacios
M -  Russell Latapy
F -  Cobi Jones
F -  Arnold Dwarika
F -  Carlo Corazzin
F -  Carlos Pavón
F -  Dwight Yorke

Lagstatistik

Referenser

Noter

Externa länkar
Priser och utmärkelser
Spelartrupper

2000 i USA
2000
Internationella fotbollstävlingar i USA
Fotbollsåret 2000
Sportevenemang i Los Angeles
Sport i Miami
Sport i San Diego
Los Angeles under 2000-talet
Florida under 2000-talet
Zimmerwaldkonferensen

Zimmerwaldkonferensen hölls den 5–8 september 1915 i Zimmerwald, en by 7,5 kilometer söder om Bern, av socialister och radikala socialdemokrater om medlen att snart få slut på första världskriget och återupprätta den socialistiska Andra Internationalen. En fortsättning av denna konferens, ibland kallad "Andra Zimmerwaldkonferensen", hölls 24–29 april 1916 i den närbelägna byn Kienthal. De båda konferenserna var förelöpare till den sedermera i Moskva 1919 stiftade Tredje internationalen.

Konferensens bakgrund
Den socialdemokratiskt dominerade Andra internationalen hade på kongresser i Stuttgart 1907, Köpenhamn 1910 och Basel 1912 tagit ställning för att arbetarrörelsen i de olika europeiska länderna vid krigsfara skulle "utnyttja all den makt och alla de medel, som organisationen och proletariatets styrka satte i deras händer, för att förhindra kriget". När första världskriget bröt ut 1914 visade det sig dock att majoriteten i Västeuropas arbetarpartier ställde sig bakom de egna ländernas krigsansträngningar. Detta innebar de facto slutet för Andra internationalen.

De partier eller minoriteter inom partierna som motsatte sig kriget strävade efter att sammankalla en konferens för att diskutera läget. Detta lyckades först september 1915, då de italienska och schweiziska socialistpartierna tog initiativet till Zimmerwaldkonferensen.

Konferensen
Konferensen bestod av ett 40-tal deltagare från 12 olika länder. Från Tyskland kom oppositionsmännen inom SPD Georg Ledebour och Adolf Hoffmann. Frankrike representerades av fackföreningsmännen A. Bourderon och A. Merrheim. Från det italienska partiet kom Serati, Morgari, Modigliani och Angelica Balabanoff. Schweiz representerades av Robert Grimm och Fritz Platten. Från de ryska partierna kom Lenin, Sinovjev och Karl Radek (alla bolsjeviker), Pavel Axelrod och Martov (mensjeviker), Viktor Tjernov och Bobrov-Nathanson (socialrevolutionärer), samt den då oberoende Leo Trotskij. Officiella representanter fanns vidare från de polska, rumänska och bulgariska partierna. Partiminoriteterna från Nederländerna, Norge och Sverige skickade representanter. De svenska deltagarna var Ture Nerman och Zeth Höglund.

Zimmerwaldkonferensen fattade beslut om att anta ett fredsmanifest till Europas arbetare, i vilket världskriget framställdes som en frukt av det imperialistiska systemet och de kapitalistiska institutionerna, och fredens återställande sades bero på klasskampens återupptagande.

Konsekvenser
Den rörelse som skapades Zimmerwald och Kiental fortsatte att bestå fram till den kommunistiska internationalens (Kominterns) grundande. På Kominterns konstituerande kongress 1919 beslöts att upplösa zimmerwaldrörelsen, ett beslut som de ledande inom rörelsen inte ens informerats om. Hur som helst hade rörelsen förlorat sin funktion och upplöstes.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar
 Zimmerwaldkonferensen och  Andra internationalen på Marxists Internet Archive. läst 11 mars 2006.

Socialism
Kommunism
1915 i Schweiz
Politikåret 1915
Första världskriget
USS Valley Forge (CV-45)

USS Valley Forge (CV/CVA/CVS-45, LPH-8) var ett av 24 hangarfartyg av Essex-klass som byggdes för amerikanska flottan under och kort efter andra världskriget. Fartyget var det första i amerikanska flottan med det namnet, döpt efter Valley Forge, general George Washingtons kontinentala armés vinterläger 1777–1778. Valley Forge togs i tjänst i november 1946, för sent för att ha deltagit i andra världskriget men hon genomförde en omfattande tjänstgöring i Koreakriget och Vietnamkriget. Hon var det sista fartyget i Essex-klassen som färdigställdes. Hon omklassificerades i början av 1950-talet till ett attackhangarfartyg (CVA), sedan till ett ubåtsjakthangarfartyg (CVS) och till slut till ett amfibiskt attackfartyg (LPH) som bar helikoptrar och marinsoldater. Som ett ubåtsjakthangarfartyg tjänstgjorde hon i Atlanten och Karibien. Hon fungerade som det primära återhämtningsfartyget för ett av de tidigare bemannade rymduppdragen i Mercuryprogrammet. Efter konvertering till ett amfibiskt attackfartyg tjänstgjorde hon omfattande i Vietnamkriget. Valley Forge mottog åtta battle stars för tjänstgöring i Koreakriget och nio för Vietnamkriget. Hon mottog dessutom tre Navy Unit Commendation.

Till skillnad från de flesta av hennes systerfartyg genomgick hon inga större moderniseringar och behöll därmed det klassiska utseendet för ett fartyg i Essex-klassen. Hon utrangerades 1970 och såldes för skrotning 1971.

Externa länkar

history.navy.mil: USS Valley Forge 
navsource.org: USS Valley Forge 
hazegray.org: USS Valley Forge 

Essex-klass
Amerikanska hangarfartyg under andra världskriget
Amerikanska hangarfartyg under kalla kriget
Amerikanska hangarfartyg under Koreakriget
Amerikanska hangarfartyg under Vietnamkriget
Fartyg byggda i Philadelphia
Fartyg sjösatta 1945
WP:Projekt Korea