kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alfred I zu Windisch-Graetz

Alfred Candidus Ferdinand, furste av Windisch-Graetz, född 11 maj 1787 i Bryssel, död 21 mars 1862 i Wien, var en österrikisk militär, far till Alfred II zu Windisch-Graetz.

Windisch-Graetz deltog efter 1805 i alla Österrikes krig mot Frankrike samt avancerade 1826 till generalmajor och 1833 till fältmarskalklöjtnant. Sedan 1840 kommenderande general i Böhmen betvang han i juni 1848 upproret i Prag, varunder hans maka blev skjuten i sitt rum och en son svårt sårad.

Sedan Windisch-Graetz därefter som fältmarskalk fått befälet över alla utom Italien stående österrikiska trupper, ryckte han i oktober samma år mot det upproriska Wien, hindrade genom striden vid Schwechat (30 oktober) ungrarna att räcka staden handen, tvang denna följande afton efter en hel dags beskjutning att ge sig och vände sig därefter (i december) mot ungrarna.

Det på det hela taget lama sätt, på vilket kriget fördes (nederlag vid Gödöllö 6 april 1849 och återtåg), ledde till Windisch-Graetzs avlägsnande från befälet (april samma år). Under italienska kriget 1859 avgick Windisch-Graetz i en beskickning till Berlin och utnämndes samma år till guvernör i förbundsfästningen Mainz. På Windisch-Graetz uppdrag utgavs 1851 Der Winterfeldzug 1848-49 in Ungarn, ett viktigt bidrag till detta krigs historia.

Källor

Noter

Österrikiska fältmarskalkar
Personer i Napoleonkrigen
Österrikiska militärer under 1800-talet
Personer från Bryssel
Födda 1787
Avlidna 1862
Män
Ugglan
Howard County, Arkansas

Howard County är ett administrativt område i delstaten Arkansas, USA. År 2010 hade countyt 13 789 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Nashville.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 541 km². 1 520 km² av den arean är land och 21 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Polk County - nord
 Pike County - öst
 Hempstead County - sydöst
 Little River County - sydväst
 Sevier County - väst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1873
Prairie County, Arkansas

Prairie County är ett administrativt område i delstaten Arkansas, USA. År 2010 hade countyt 8 715 invånare. De administrativa huvudorterna (county seat) är Des Arc och De Valls Bluff.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 750 km². 1 673 km² av den arean är land och 77 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 White County - nord
 Woodruff County - nordöst
 Monroe County - öst
 Arkansas County - syd
 Lonoke County - väst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1846
Mississippi County, Arkansas

Mississippi County är ett administrativt område i delstaten Arkansas, USA. År 2010 hade countyt 46 480 invånare (2010). De administrativa huvudorterna (county seat) är Blytheville och Osceola.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 2 382 km². 2 326 km² av den arean är land och 56 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Dunklin County, Missouri - nordväst 
 Pemiscot County, Missouri - nord 
 Dyer County, Tennessee - nordöst 
 Lauderdale County, Tennessee - öst 
 Tipton County, Tennessee - sydöst 
 Crittenden County - syd 
 Poinsett County - sydväst 
 Craighead County - väst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1833
Mustela strigidorsa

Mustela strigidorsa är ett rovdjur i familjen mårddjur.

Utseende 
Kännetecknande är en krämvit strimma på djurets rygg. Kinderna, främre halsen och bröstet är gulaktiga. Den övriga kroppen är rödbrun. Liksom hos barfotsvesslan finns inga hår på fotsulan. Djuret når en kroppslängd (huvud och bål) mellan 30 och 36 centimeter och en svanslängd mellan 18 och 20 centimeter. Vikten varierar mellan 1 och 2 kg. Tandformeln är liksom hos de flesta mårddjur I 3/3 C 1/1 P 3/3 M 1/2, alltså 34 tänder. Öronen och de svarta ögonen är små. Största delen av de yttre öronen är gömd i pälsen.

Utbredning och habitat 
Arten förekommer i Sydostasien. Utbredningsområdet sträcker sig från Nepal över Myanmar och södra Kina till norra Vietnam. Habitatet utgörs främst av skogar som oftast ligger 1 200 till 2 200 meter över havet. Mustela strigidorsa förekommer även i låglandet och i 2 500 meter höga bergstrakter. Ibland besöker den buskskogar, gräsmarker eller jordbruksmark.

Ekologi och status 
Det är inte mycket känt om artens levnadssätt. Antagligen lever varje individ ensam, som hos de flesta vesslor. Reviren av olika kön kan överlappa varandra. Den jagar troligtvis mindre däggdjur och andra små byten som insekter och daggmaskar.

Det största hotet mot arten utgörs av förstöring av dess levnadsområde. Populationen uppskattades tidvis med mindre än 10 000 exemplar. IUCN listade arten därför som sårbar. Nyare undersökningar visade att arten är inte lika sällsynt som det befarades. Den listas sedan 2008 som livskraftig.

Källor 

 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999,

Noter 

Mårddjur
Däggdjur i orientaliska regionen
Mustela
Mustela lutreolina

Mustela lutreolina är ett rovdjur i familjen mårddjur.

Arten når en kroppslängd (huvud och bål) mellan 30 och 32 centimeter, en svanslängd mellan 14 och 17 centimeter och en vikt mellan 295 och 340 gram. Som alla vesslor har djuret en långsträckt kropp och korta extremiteter. Angående kroppsbyggnad liknar arten den närbesläktade sibiriska eldmården men skiljer sig från denne genom mörkare, oftast rödbrun päls.

Kännetecknande är ytterligare en öppning i kraniet nära hörselgången. Svansens päls är inte lika yvig som hos andra släktmedlemmar och svansen ser därför smalare ut. Flera exemplar hade en vit fläck av varierande storlek och form på strupen och/eller bröstet. Ansiktet saknar däremot ett maskliknande mönster.

Djuret lever bara på öarna Java och Sumatra. Dess habitat är bergsregioner 1 400 till 3 000 meter över havet. Mustela lutreolina lever troligtvis i skogar och den iakttogs i buskskogar ovanför trädgränsen. Det är inte mycket känt om djurets levnadssätt. Det antas att beteendet är lika sibirisk eldmårds uppförandet. Arten skulle alltså äta små däggdjur och annat kött.

De flesta exemplar iakttogs eller fotograferades på dagen.

Sedan djuret för första gången blev vetenskapligt beskrivet hittades fram till 1990-talet endast elva exemplar. Dessa fynd gjordes i regioner som länge var starkt hotade genom skogsskövling och bostadsbygge. Sedan inrättades skyddszoner i utbredningsområdet och fler exemplar blev iakttagna. IUCN listar arten sedan 2016 som livskraftig (LC).

Källor 

 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999

Noter 

Mårddjur
Däggdjur i orientaliska regionen
Mustela
Österviking

IK Österviking är en idrottsförening i Skällviks socken, Söderköpings kommun, Östergötlands län.
Föreningen grundades 1938 och under åren har fotboll varit den dominerande verksamheten. Sedan slutet av 60-talet har föreningen också bågskytte som en livaktig del i verksamheten. 2018 startade föreningen upp Ishockey för barn och ungdomar samt ett seniorlag på den nya ishockeyrinken på Vikingavallen i Söderköping. 

Sedan 1968 genomförs varje sommar bågskyttetävlingen Vikingafejden som har formen av en FITA 900-rond. 

Sedan våren 2014 har huvuddelen av verksamheten flyttats till Petersburg på Ramunderberget norr om Söderköpings tätort. Där har den gamla fotbollsplanen åter satts is stånd och den bågskyttebana som anlades av Söderköpings bågskytteklubb under 1980-talet har åter satts i stånd. 

Föreningen renoverar under sommaren 2014 - våren 2015 en äldre byggnad så att nya omklädningsrum och bågskyttehall kommer att finnas i föreningens regi. Även denna lokal finns vid Petersburg på Ramunderberget. 

Föreningens gamla idrottsplats Månvallen i Bottna finns kvar och vissa arrangemang så som valborgsmässofirande samt reservlagets hemmamatcher i fotboll samt bågskyttetävlingar kommer även fortsättningsvis förläggas dit.

Externa länkar
Föreningens webbplats

Fotbollsklubbar i Sverige
Skytteföreningar i Sverige
Söderköpings kommun
Sportklubbar bildade 1938
Bertil Karlsson (ishockeyspelare)

Karl Bertil "Masen" Karlsson, född 1 januari 1938 i Gävle Heliga Trefaldighets församling, Gävle, död 9 mars 2011 i Gävle, var en svensk ishockeyspelare som blev världsmästare 1962 i Colorado Springs, USA.

Karlsson spelade från 1957 till 1968 för Strömsbro IF, som då var etablerade i hockeyns högsta serie. Han avslutade sin karriär med två säsonger hos lokalkonkurrenten Brynäs IF och blev svensk mästare 1970 med samma klubb.

Karlsson var svensk landslagsman i ishockey och spelade 66 A-, 5 B- och 2 juniorlandskamper. Han spelade i VM 1959 och 1962, med guldet 1962 som höjdpunkt i karriären.

Meriter 
 VM-guld: 1962
 VM-silver: 1963
 EM-guld: 1962
 EM-brons: 1959
 SM-guld: 1970 (med Brynäs IF)
 Stor grabb nummer 56

Klubbar 
  Strömsbro IF 1957-1968 (Division 1)
  Brynäs IF 1968-1970 (Division 1)

Källor 

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Brynäs IF
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Män
Födda 1938
Avlidna 2011
Svenska mästare i ishockey
Europamästare i ishockey
Världsmästare i ishockey
Idrottare från Gävle
Atari TT

Atari TT är en serie datorer som tillverkades av det amerikanska företaget Atari. Dessa datorer använde processorer ur 68k-familjen. Datorerna var med tidens mått mätt förhållandevis kraftfulla och kunde bland annat använda sig av ett Unix-liknande operativsystem. Trots sina tekniska förmågor fick datorserien ingen större framgång försäljningsmässigt tack vare ett ganska högt pris och brist på mjukvaruutveckling.

De företag den var riktad mot valde istället PC och Apple, dock hade TT en mycket stark ställning inom Pre-Press, fr.a. i Tyskland och Frankrike, jämförbart med Macens ställning i Sverige.

Tt
Advanced Simulation and Computing Program

Advanced Simulation and Computing Program (tidigare kallat Accelerated Strategic Computing Initiative, förtkortat ASCI) är ett forskningsprogram i USA som omfattar kärnvapen-relaterade simuleringar med hjälp av superdatorer.

Forskning
Gösta Jacobsson (friidrottare)

Gösta Jacobsson, född 12 juli 1919 i Norrköpings Sankt Olai församling, död 1 juni 1976 i Brämhults församling, Älvsborgs län, var en svensk friidrottare (långdistanslöpning). Inhemskt tävlade han för IK Ymer, sedan för Malmö AI och därefter åter för IK Ymer. Han utsågs 1948 till Stor grabb nummer 126 i friidrott.

Främsta meriter 
Jacobsson hade svenska rekordet på 10 000 meter 1943 till 1948.

Världsrekord på stafettlöpning 4 x 1500 meter 1945 (med Sven Stridsberg, Lennart Strand och Gunder Hägg).

Idrottskarriär 
Gösta Jacobsson började som skid- och orienteringslöpare, men övergick 1939 till medeldistanslöpning. 1943 blev han medlem i IK Ymer och övergick till långdistans.

Vid 1943 års SM blev han tvåa i terränglöpning 8 000 m och trea på 5 000 meter. I landskamperna mot Danmark detta år vann han 5 000 meter i den ena och 10 000 meter i den andra. Den senare vinsten innebar också att han förbättrade Gösta Petterssons svenska rekord (30.19,4) från 1942 till 30.17,4.

1944 vann han SM i terränglöpning 8 km.

Vid SM 1945 vann han 10 000 meter på svenska rekordtiden 30.12,0 (han fick behålla rekordet till 1948). Dessutom tog han vid SM hem guld i 8 km terräng och i stafettlöpning 4x1500 meter (som medlem i Malmö AI:s lag).

Vintern 1946 diskvalificerades Jacobsson på två år för brott mot amatörbestämmelserna.

1948 gjorde han comeback i IK Ymer och vann vid SM terränglöpning 8 km och kom tvåa på 10 000 meter. Han fick dock inte delta i OS.

Referenser 
 
 
 
 
 Swedish Athletic Page
 Stora Grabbars hemsida
 Stora Grabbar

Noter 

Svenska långdistanslöpare
Svenska mästare i långdistanslöpning
Svenska mästare i terränglöpning
Födda 1919
Avlidna 1976
Män
Idrottare från Norrköping
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i IK Ymer
Friidrottare i Malmö AI
Mustela kathiah

Mustela kathiah är ett rovdjur i familjen mårddjur. I Nepal utbildas halvtama individer till jakt på gnagare som är oönskade gäster i människornas byggnader.

Utseende 
Djuret har mörkbrun ovansida och är gulaktig på undersidan, och skiljer sig från andra vesslor genom sin ganska långa svans. Förutom buken har läpparna, hakan och strupen en gulvit färg. Svansen är lika brun som ovansidan. Individerna blir 25 till 27 cm långa (huvud och bål), har en 12,5 till 15 cm lång svans och väger cirka 1,5 kg.

Utbredning och habitat 
Arten förekommer i bergsområden i Asien i regioner som ligger 1 000 till 5 200 meter över havet. Utbredningsområdet sträcker sig från södra Himalaya till södra Kina och Sydostasien. Habitatet utgörs främst av bergsskogar, av bergsängar, av buskskogar och av ökenliknande klippiga områden. I Vietnam hittades arten även i städsegröna skogar.

Ekologi 
Detta mårddjur är liksom sina släktingar aktiv på natten, lever utanför parningstiden ensam och har ett avgränsat revir. Arten jagar främst gnagare samt andra mindre ryggradsdjur som fåglar. Den har bra förmåga att följa sina byten in i boet. Mårddjuret har en egen lya som grävs själv i marken eller som är en naturlig hålighet under en klippa.

Parningen sker under senare våren eller tidiga sommaren och sedan vilar de befruktade äggen cirka 10 månader innan den egentliga dräktigheten börjar. Dräktigheten varar ungefär en månad och sedan föds 3 till 18 ungar. Ungarna är i början blinda och helt beroende av modern. De diar sin mor 6 till 8 veckor och blir kort efteråt självständiga. Könsmognaden infaller för honor efter tre månader och för hanar efter ett år. Livslängden är okänd men antas vara lika som hos andra medlemmar av släktet Mustela.

Referenser

Externa länkar 

Mårddjur
Mustela
Däggdjur i orientaliska regionen
Lista över guvernörer i Illinois

Illinois guvernör () är det högsta ämbetet med verkställande makt i den amerikanska delstaten Illinois delstatsstyre () enligt delstatens konstitution.

Förutom guvernören är även delstatens viceguvernör, statssekreterare, controller samt skattmästare även folkvalda befattningar.  

J.B. Pritzker från Demokratiska partiet är Illinois guvernör sedan 14 januari 2019.

Guvernörer

Se även
 Illinoisterritoriet
 Maktdelningsprincipen

Referenser

Noter

Externa länkar
 www2.illinois.gov/sites/gov

 
Illinois, Lista över guvernörer i
Ringsvansmangust

Ringsvansmangust (Galidia elegans) är ett rovdjur i familjen Eupleridae, som placeras som ensam art i  Galidia och som förekommer på Madagaskar.

Utseende 

Djuret har en smal och långsträckt kropp, korta extremiteter och huvudet sluter i en spetsig nos. Ringsvansmangustens grundfärg är kastanjebrun, huvudet är ljusbrun och extremiteterna är svarta. Djuret fick sitt namn efter den yviga svansen som har rödbrun-svarta ringar och som är nästan lika lång som övriga kroppen. De korta avrundade öronen har en vit spets. Mellan de korta tårna finns simhud. Djuret når en kroppslängd vid 38 centimeter, en svanslängd av cirka 31 centimeter och en vikt av 700 till 900 gram.

Utbredning 

Ringsvansmangust förekommer i norra, östra och centrala Madagaskar, från låglandet och upp till 1 950 meters höjd.

Ekologi 
Ringsvansmangust lever i blöta skogar från låglandet upp till fuktiga bergsskogar Den har god sim. och klätterförmåga men vistas huvudsakligen på marken. Den är främst gadaktiv och vilar på natten i självgrävda bon eller håligheter i träd. Ringsvansmangusten lever ensam eller i par. Den kommunicerar med olika läten, till exempel ett som påminner om katternas jamande.

Födan består av små däggdjur, fåglar och deras ägg, kräldjur, groddjur, fiskar, ryggradslösa djur och frukter. I närheten av människan fångar den även höns.

Parningstiden äger rum mellan april och november. Efter dräktigheten, som varar i 80 till 90 dagar föder honan mellan juli och februari en unge. Den blir fullvuxen efter ungefär ett år och blir könsmogen efter två år. En individ i fångenskap blev 24 år gammal, livslängden i naturen är däremot okänd.

Status och hot 

Hotet mot ringsvansmangusten består av habitatförstöring och införda djur som hundar, katter och liten indisk sibetkatt. IUCN har kategoriserat arten som sårbar (VU) men den bedöms numera vara livskraftig (LC).

Källor

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak (1999): Walker’s Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, Baltimore, .

Eupleridae
Däggdjur i etiopiska regionen
Elias Moberger

Elias Viktor Moberger (i riksdagen kallad Moberger i Visby), född 16 mars 1880 i Högsby, död 6 november 1962 i Västervik, var en svensk folkskolinspektör och politiker (liberal).

Elias Moberger, som var son till en provinsialläkare, blev teologie kandidat vid Uppsala universitet 1906 och filosofie kandidat vid Lunds universitet 1912. Han var rektor i Osby 1906-1910 och i Trollhättan 1912-1914, varefter han blev folkskolinspektör på Gotland och Södertörn 1915-1919 samt i nordöstra Småland 1919-1945. Han var aktiv i stadspolitiken i såväl Visby 1917-1919 som Västervik 1923-1937.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren för Gotlands läns valkrets 1918-1920. Som representant för Frisinnade landsföreningen tillhörde han dess riksdagsparti Liberala samlingspartiet. I riksdagen var han bland annat ordförande i andra tillfälliga utskottet vid lagtima riksdagen 1919 samt riksdagen 1920. Han engagerade sig bland annat i skolfrågor och för kvinnors rätt att inneha statlig tjänst.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Anders Norberg och Andreas Tjerneld, Almqvist & Wiksell International, Stockholm 1985), band 2, s. 342-343

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Personer från Högsby socken
Födda 1880
Avlidna 1962
Män
Vesslemanguster

Vesslemanguster (Galerella) är ett släkte rovdjur i familjen manguster med fyra arter. Dessa djur förekommer i Afrika.

Kännetecken 

Arterna i släktet liknar djur i släktet Herpestes men är mindre och dessutom finns skillnader i skallens och tändernas byggnad. Dessa djur når en kroppslängd mellan 27 och 42 centimeter, en svanslängd mellan 21 och 34 centimeter och en vikt av 0,4 till 1,3 kilogram. De har en smal och långsträckt kropp med korta extremiteter. Pälsens färg varierar mellan gulaktig, svartaktig, brunaktig, spräcklig rödbrun och gråbrun. Undersidans päls är mer enfärgad och kan vara grå hos ett exemplar med gråbrun ovansida eller gul hos en individ med gulbrun ovansida. Vesslemanguster har en mörk eller helsvart svansspets. Antalet spenar hos honor kan vara två eller tre par.

Levnadssätt 

Dessa djur förekommer i olika habitat som öppna skogar, gräsland och halvöknen. Arterna saknas i täta skogar och i äkta öknar. I bergstrakter når vesslemanguster upp till 3600 meter över havet. De är aktiva på dagen och vistas huvudsakligen på marken men har bra förmåga att klättra i träd och simma. De lever både i mindre grupper och ensam. Ibland sker endast födosöket ensam.

De vilar under natten och vid dagens hetaste timmar i håligheter i träd eller bon under jorden.

Föda 

Arternas föda består av mindre ryggradsdjur som små däggdjur, fåglar, ödlor och ormar, samt av insekter och andra ryggradslösa djur. Frukter äter de bara i undantagsfall.

Fortplantning 

Honor kan para sig flera gånger per år och fortplantningstiden beror på art och populationens utbredning. Efter dräktigheten som varar i cirka 60 dagar föder honan en till tre ungar. För födelsen uppsöks underjordisk bon. Efter 50 till 65 dagar sluter honan att ge di. (uppgifter för grå kapmangust) Ett eller två år efter födelsen är ungarna könsmogna.

Arterna 
Släktet utgörs av fyra arter:
 Slank mangust (Galerella sanguinea) förekommer i hela Afrika söder om Sahara med undantag av öknar och täta skogar. Pälsens färg varierar från rödaktig över gulaktig till grå. Ibland räknas underarten G. s. swalius som egen art.
 Galerella ochracea lever bara i Somalia och Etiopien. Vissa zoologer räknar djuret som underart till den förstnämnda arten.
 Galerella flavescens finns i Angola och Namibia. Det är inte mycket känt om arten.
 Grå kapmangust (Galerella pulverulenta) förekommer vid Afrikas södra spets i Sydafrika och Lesotho. Arten kännetecknas av en mörkgrå päls.

Källor

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 
 D. E. Wilson & D. M. Reeder: Mammal Species of the World. Johns Hopkins University Press, 2005. 

Manguster
Liten indisk sibetkatt

Liten indisk sibetkatt (Viverricula indica) är ett rovdjur i familjen viverrider.

Släktnamnet är bildat av det latinska ordet viverra (viverrid) och det förminskande tillägget -ula.

Kännetecken 

Djuret skiljer sig från arterna i släktet Viverra genom differenser i skallens och tändernas byggnad, samt genom mindre storlek, avsaknaden av manen på ryggen och en spetsigare nos. Pälsen är huvudsakligen gråbrun med långsträckta prickar fördelade över kroppen. Ansiktet och extremiteterna är helt svart, svansen har grå-svarta ringar. Dessa djur når en kroppslängd mellan 45 och 63 centimeter, en svanslängd av 30 till 43 centimeter och en vikt mellan 2 och 4 kilogram.

Utbredning 

Arten förekommer i södra och sydöstra Asien från Indien och Sri Lanka över södra Kina till de indonesiska öarna som Sumatra, Java och Bali. Den blev av människan införd på Sokotra, Komorerna, Madagaskar och flera sydöstasiatiska öar. Habitatet utgörs av skogar och gräsland med tät vegetation.

Levnadssätt 

Liten indisk sibetkatt är huvudsakligen aktiv på natten men i glest bebyggda områden jagar den även på dagen. De vilar i tät undervegetation eller använder ibland underjordiska bon. De vistas främst på marken men ska ha bra förmåga att klättra. Utanför parningstiden lever varje individ ensam. Reviret markeras med en vätska från körtlarna som kallas sibetolja.

Djuret är allätare och livnär sig av små ryggradsdjur, as och insekter samt frukter och rötter.

Om artens sätt att fortplanta sig är inte mycket känt. Honan föder två till fem ungar som hölls gömd i en underjordisk bo. Efter fyra till fem månader sluter honan att ge di.

Liten indisk sibetkatt och människor 

Tidigare används sibetoljan i parfymindustrin men idag framställs ämnet mest konstgjort. Det var även anledning till djurets ökade spridning på jorden. Populationen är jämförelsevis stor och arten listas inte som hotad.

Källor 

 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 

Viverrider
Däggdjur i orientaliska regionen
Sojuz TM-7

Sojuz TM-7 () var en flygning i det sovjetiska rymdprogrammet. Flygningen gick till rymdstationen Mir. Farkosten sköts upp med en Sojuz-U2-raket från Kosmodromen i Bajkonur den 26 november 1988. Farkosten dockade med rymdstationen den 28 november 1988.

Den 22 december 1988 flyttades farkosten från Kvant-1-modulens dockningsport till stationens främre dockningsport.

Farkosten lämnade rymdstationen den 26 april 1989. Några timmar senare återinträdde den i jordens atmosfär och landade i Sovjetunionen.

Den var även den sista flygningen i Interkosmos-serien.

Under flygningen blev Chrétien den första person som inte hade amerikanskt eller sovjetiskt medborgarskap att genomföra en rymdpromenad.

Källor och referenser 

1988 i Sovjetunionen
Rymdfarkoster
Sovjetunionens rymdprogram
Sojuzprogrammet
Interkosmos
Mir
Rymdfartsåret 1988
Rymdfartsåret 1989
Gustaf Nyström (politiker)

Johan Gustaf Nyström , född 24 juni 1837 i Hovförsamlingen, Stockholm, död 12 januari 1906 i Gävle församling, var en svensk militär och riksdagsman.

Nyström var major i Väg- och vattenbyggnadskåren. Han var ledamot av riksdagens andra kammare 1894–1896 för Gävle valkrets. Han är begravd på Gamla kyrkogården i Gävle.

Referenser 
 
 Nyström, Johan Gustaf på SvenskaGravar.se

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare 
Politiker från Stockholm
Militärer från Stockholm
Gravsatta på Gävle gamla kyrkogård
Födda 1837
Avlidna 1906
Män