kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dunland

Dunland är i Tolkiens Härskarringen ett bergigt land väster om Dimmiga bergen. Landet är hem åt dunlänningarna, som är svurna fiender till Rohan. Dessa män var långa, något svartmuskiga och oftast mörkhåriga. De var även avlägsna släktingar till Dúnedains folk.

Dunland eller Dunlendings var det namn som Rohirrim kallade landet. Ordet Dunn betyder brun. Därför tolkas Dunland som Brunland eller Det bruna landet.

Andra åldern 
I slutet av den Andra åldern hade folket (och landet) blivit känt för både Dúnedain och Eldar som Enedwaith, "mellanlandet", eftersom det låg mellan de då nybildade Númenóriska länderna Gondor och Arnor. Det var ett till stor del obetydligt folk som då hade ett stort hat mot det númenóriska folket och därför förblev ett isolerat folk. Númenóriska folket behandlade dunlänningarna som ett skogsfolk som förde mycket krig som medförde blodspillan samt gjorde dem sedan till fiender. Sauron använde dessa "vildar" som spioner och vägvisare åt sina plundrare. Tidigare bodde de bredvid floden Gwathló "Gråfloden", men de tog istället sin tillflykt till de västra bergen av Dimmiga bergen, som därefter blev landet Dunland.

Tredje åldern 
Dunlänningarna hade en ledare vid namn Freca, och han ville att hans son Wulf skulle gifta sig med Helm Hammarhands dotter, så att de skulle få fred. Helm ville inte det och då marscherade Freca till Edoras med en stor grupp män för att tvinga Helm att följa hans villkor. Helm föreslog att Freca och han skulle diskutera ensamma om villkoret och Frecas män drog sig tillbaka. Under diskussionen slog Helm Freca med ett enda hårt knytnävsslag, så hårt att denne föll till marken och dog efteråt. Frecas män närde ett stort hat mot Helm och hans folk på grund av Helms sätt att behandla deras ledare. Detta ledde till öppet krig mellan Frecas och Helms män. Fyra år senare ledde Wulf en stor styrka dunlänningar för att krossa Helm. Gondor var till ingen nytta på grund av sitt krig mot Umbar i södern.
Dunlänningarna intog Edoras på grund av att Rohan var försvagat. Då tog Helm och hans folk sin tillflykt till Hornborgen och där skulle de uthärda en stor belägring som pågick under Den långa vintern. Dunlänningarna drog sig efteråt tillbaka för att inga vapen kunde skada den mäktige Helm. Denne använde inte ens några vapen mot dunlänningarna, utan han slogs med händerna mot dem. Men en natt begav han sig ut för sista gången och frös då ihjäl. Hans systerson Fréalaf Hildeson återerövrade Edoras med ett litet sällskap i slutet av den långa vintern och dödade Wulf personligen och dunlänningarna drevs sedan bort från Rohan.

I Ringens krig deltog dunlänningarna på Sarumans sida när han startade krig mot Rohan. Dunlänningarna deltog också i slaget om Hornborgen med en styrka om 2000-3000 man. Efter det vinnande slaget fick dunlänningarna dra sig tillbaka till sina hem i utbyte om att alla fientligheter skulle upphöra en gång för alla och att dunlänningarna aldrig någonsin skulle attackera Rohan igen.

Se även
 Platser i Tolkiens värld

Platser i Tolkiens värld
Kurhus

Kurhus kallades förr de vårdinrättningar som hade till uppgift att behandla patienter med könssjukdomar (veneriska sjukdomar). Med lasarettsstadgan av år 1901 försvann namnet "kurhus", och verksamheten införlivades istället med länslasaretten.

För syfilis användes länge kvicksilver i olika former. Först år 1910 kom Salvarsan (utvecklat av Paul Ehrlich vid Hoechst AG), ett arsenikpreparat som hade viss effekt och var den effektivaste behandlingen ända till 1940-talet.

Se även
Sexuellt överförbar infektion
Syfilis
Gonorré

Källor

Sjukvårdshistoria
Freightliner/G.I. Joe's 200 2000

Freightliner/G.I. Joe's 200 2000 ett race som var den åttonde deltävlingen i CART World Series 2000. Tävlingen kördes den 18 juni på Portland International Raceway, utanför Portland, Oregon.

Tävlingen
För andra året i rad lyckades Gil de Ferran vinna på banan. 1999 års seger kom med Walker Racing, medan triumfen 2000 kom med Marlboro Team Penske. Vinsten förde de Ferran rakt in i mästerskapskampen, och han var bara en poäng efter den nye ledaren, och tävlingens tvåa, Roberto Moreno. Christian Fittipaldi blev trea, följd av Michael Andretti, Cristiano da Matta, Kenny Bräck, och poleinnehavaren Hélio Castroneves på sjunde plats. Paul Tracy blev av med mästerskapsledningen, sedan hans säsong fortsatt att gå snett. Den här gången klassificerades han som 18:e man, efter att ha kraschat efter drygt halva racet.

Slutresultat

2000 i USA
Portland
2000
Friedrich Christoph von Hammerstein

Friherre Friedrich Christoph von Hammerstein , född 15 september 1608 på slottet Bökelheim i Pfalz, död 12 oktober 1685 på godset Ölentrup i Dörentrup, Tyskland, var svensk generalmajor och efter trettioåriga kriget generalwachtmeister i hertigdömet Braunschweig-Lüneburg.

I början av sin karriär deltog han i  Ernst von Mansfelds legotrupp hos evangeliska unionen och inträdde 1629 som pikenerare i överste Sperreuters i Holland värvade regemente och deltog i svensk tjänst. Han avancerade till general i kavalleriet under trettioåriga kriget från 1630 till freden 1648. Han utmärkte sig särskilt vid försvaret av fästningen Olmütz 1642-43 och vid Donauwörth 1646. Vid drottning Kristinas kröning 1650 var han en av dem, som bar tronhimmeln, och erhöll en donation på 2.000 rdr då han 1653 lämnade Sverige.  Han fick befälet öfver Braunschweig-Lüneburgs trupper 1657 och blef 1659 "generalvaktmästare i kavalleriet" för de allierades (Sveriges, Frankrikes och åtskilliga tyska furstars) trupper. Han lämnade krigstjänsten 1663.

Källor 
Bernhard von Poten: I "Allgemeine Deutsche Biographie". Band 10, Dunker&Humblot, Leibzig 1879 S.490

 

Personer i trettioåriga kriget
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska generaler
Tyska generaler
Personer under stormaktstiden
Män
Födda 1608
Avlidna 1685
Ugglan
Gobir

Gobir var en hausa-stadsstat i Nigeria. Gobir grundades på 1000-talet och existerade till 1808 då den infogades i Sokotokalifatet.

Källor

Nigerias historia
Feldjägerkorps

Feldjägerkorps var en militärpolisorganisation tillhörig Wehrmacht i Nazityskland under andra världskriget. Den bildades på Adolf Hitlers order i slutet av 1943 för att bekämpa disciplinupplösning och sönderfall bland trupperna. Personalen bestod av veteraner med minst tre års krigserfarenhet och lägst dekorerade med Järnkorset av andra klassen. Fältjägarkåren var direkt underställd chefen för OKW.

Uppgifter 
Fältjägarkårens uppgifter var att:

 Upprätthålla ordning och disciplin
 Förhindra panikartade reträtter
 Samla upp eftersläntrare
 Kontrollera militära transporter och permittenter
 Gripa desertörer
 Gripa krigsfångar
 Genomföra bestraffningar

Organisation 

Fältjägarkåren bestod av tre fältjägarkommandon under befäl av fyrstjärniga generaler.

 Feldjägerkommando I (Königsberg), för östfronten.
 Feldjägerkommando II (Breslau), för västfronten.
 Feldjägerkommando III (Wien), för den södra fronten.

Varje kommando bestod först av en bataljon och sedan, från april 1944, av ett regemente om fem bataljoner. Varje regemente hade en lätt transportflyggrupp till sitt förfogande. En bataljon bestod av tre motoriserade kompanier, vardera om 30 officerare och 90 underofficerare. Grundenheten var en patrull om 1 officer + 3 underofficerare. Förbanden var grupperade cirka 20 km bakom frontlinjen.

Befogenheter 
Chefen för ett fältjägarkommando hade samma befäls- och bestraffningsrätt som chefen för en fältarmé och fältjägarkåren var överordnad alla andra militärpolisförband. Fältjägarkommandochefen kunde upplösa överflödiga militära myndigheter och inrättningar och överföra personalen och materielen till de stridande trupperna. Han kunde även avsätta alla militära chefer upp till och med fältarméchef och inleda krigsrättsförfarande. Dess vittgående befogenheter omfattade nästan allt, utom att ingripa i andra förbands taktiska ledning. Fältjägarkåren utövade sina befogenheter även gentemot Waffen-SS.

Uniform 
Fältjägarkåren bar infanteriets vita truppslagsfärg och kännetecknades genom en särskild vaktbricka med texten "Feldjäger" och en röd armbindel med påskriften: "Oberkommando der Wehrmacht – Feldjäger". Vaktbrickan och dess tillhörande kedja, vars utformning var snarlik för många militärpolisförband i Tyskland, gav upphov till öknamnet "Kettenhunde" (ty. vakthundar, kedjade hundar).

Andra tyska fältjägarkårer

SA-Feldjägerkorps 
SA-Feldjägerkorps bildades som ett hjälppolisförband i oktober 1933 i Berlin. I april 1935 överfördes denna kår till Ordnungspolizei som Motorisierte Gendarmerie.

Feldjägertruppe 
Feldjägertruppe är idag benämningen på militärpolisen i Bundeswehr.

Referenser

Se även
 Nazitysklands polisväsen
 Ordnungstruppen

Andra världskriget
Myndigheter i Nazityskland
Organisationer bildade 1943
San Juan, Argentina

San Juan är huvudstad i den argentinska provinsen San Juan i regionen Cuyo i västra Argentina. Staden har en lång historia och grundades på 1500-talet men förstördes i en omfattande jordbävning 1944 och är idag en av Argentinas modernaste städer. Befolkningen uppgår till drygt 110 000 medan hela stadsområdet omfattar över 400 000 invånare.

San Juan ligger vid San Juanfloden och omges på tre sidor av Anderna.

Historia 

San Juan grundades 1562 av guvernör Juan Jufré y Montesa och flyttades till sin nuvarande plats 1593 på grund av översvämningar. Stadens ursprungliga namn var San Juan de la Frontera. Under tidigt 1700-tal uppförde jesuiterna en katedral och ett kloster. Jesuiternas byggnader, liksom det mesta av staden förstördes i en jordbävning 1944. Återuppbyggnaden har givit San Juan en modern prägel.

San Juan var födelseplats för författare, utbildningspionjären och politikern Domingo Faustino Sarmiento, som var Argentinas president från 1868 när han ersatte Bartolomé Mitre till 1874. Sarmientos hem är bevarat och rymmer idag museum och ett bibliotek, bostaden har sedan 1910 status som nationalmonument.

Klimat och geografi 
San Juan ligger i en mycket torr region, men dalgången får vatten från San Juanfloden som för med sig smältvatten från bergen. Vintrarna är milda och den genomsnittliga temperaturen ligger mellan 1 och 16 plusgrader, men kan sjunka så lågt som -8 grader. Under de torra sommarmånaderna ligger temperatur i genomsnitt på mellan 19 och 35 grader. Värmerekordet är 44 grader. Det finns flera dammar längs floden, för att försörja staden och den omgivande jordbruksbygden med vatten.

Näringsliv 
Näringslivet domineras av förädling av jordbruksprodukter, som kött och frukt samt omfattande vinframställning.

Transport och kommunikationer 
San Juan har en ringväg runt staden som underlättar pendlingen mellan förorterna och centrum, på grund av den urbana tillväxten finns planer för ytterligare en yttre ringled. Lokaltrafiken sköts av bussar.  Staden har en stor bussterminal, och en flygplats som förbinder San Juan med andra städer i Argentina.

San Juan ligger vid Ruta Nacional 40, 168 kilometer norr om Mendoza och 449 kilometer söder om La Rioja. Staden ligger 585 kilometer från Córdoba och 1110 kilometer från huvudstaden Buenos Aires.

Stadsbild 
Dagens San Juan är resultatet av återuppbyggnaden efter jordbävningen 1944 som förstörde stora delar av staden. Stadsplanen bygger på breda gator och moderna hus, många av gatorna är utformade som avenyer med träd. Bland de moderna husen finns den nya katedralen som invigdes 1979 ritad av Daniel Ramos Correa och utrustad med ett 51 meter högt klocktorn.

Externa länkar

Referenser 

Orter i San Juan (provins)
Orter grundade 1562
Tristan Vautier

Tristan Vautier, född 22 augusti 1989 i Saint-Martin-d'Hères, är en fransk racerförare.

Racingkarriär

Källor och noter

Externa länkar
Tristan Vautier på Driver Database.

Franska racerförare
FIA Formel 2-förare
IMSA Sportscar Championship-förare
Franska idrottare under 2000-talet
Personer från Saint-Martin-d'Hères
Födda 1989
Levande personer
Män
Container (flyg)

En container eller ULD (Unit Load Device) för fraktflygplan (eller en flygcontainer) är en standardiserad, återanvändbar, behållare för, oftast högvärdigt eller akut behövt gods, som ska transporteras intermodalt med flygplan, lastbil eller ibland godståg.

Syfte 
Att minska stilleståndstiden för fraktflygplanen genom snabbare lastning/lossning.
Att möjliggöra effektiv transport av flygfraktgods mellan näraliggande flygplatser, eller mellan en flygplats och en godsterminal, med bil eller tåg genom intermodal transport (utan ompackningar).
Att möjliggöra samlastning av flera kunders gods.

Standard 
Det finns en internationell standard för flygcontainrar, eller som de vanligen kallas; ULD:er (Unit Load Devices). 
Anm. ULD:er finns även för flygfraktspallar. 
Standarden är vald så att man kan utnyttja utrymmet i de flesta flygplanstyperna.

Som framgår av tabellen är djupet (i längsled) alltid 153 cm och höjden (undre däck) 163 cm. 

Flygcontainrarna tillverkas av aluminium.

Hantering 
Flygcontainrarna har inga lyftanordningar utan avses alltid bli rullade. Inuti flygplanen finns rullar på däcket så att containrarna skjuts fram i flygkroppen (roller beds). Rullarna är fällbara och fälls in efter lastningen. Även lastfordonen och lastbilar för flygcontainrar har rullbanor.

Fraktflygplanen har vanligen 2 däck och det är främst det undre som lastas med containers. Det finns även containers för övre däck som då har omvänd avfasning.

De största Boeing 747 kan ta 32 LD1 på undre däck och en stor Airbus 380-800 kan ta 59-71 LD3 (två däck). En Boeing 777-300 kan ta 44 LD1.

Distribution - Nav/Eker-system (Hub/Spoke) 
Distributionen är normalt organiserad så att lastbilar kör runt till alla avsändare och hämtar godset. Vid flygplatsen sker sedan en packning i containrarna (sådant gods som ryms där), en för varje destination. Vissa containrar kan sedan köras till en annan flygplats där avgången sker. Exempelvis går lastbilar mellan Arlanda, Landvetter och Kastrup.

Ankommande gods sprids på motsvarande sätt och utgör i regel samma volym.

Identifikation 
Varje cotainer har en identifikation med:
Prefix som anger typ
Löpnummer som är entydigt
Suffix som anger ägare (oftast ett flygbolag med sin IATA-kod).

Till varje lastad container finns en packsedel (manifest) så att godset alltid kan spåras.

Referenser

Externa länkar 
Unit Load Device, Engelska Wikipedia: Load Device
IBA Måttskisser på olika containers: 

Godstransport
Karl Vilhelm Ferdinand av Braunschweig-Wolfenbüttel

Karl Vilhelm Ferdinand av Braunschweig-Lüneburg, född 9 oktober 1735, död 10 november 1806, var en tysk hertig och preussisk fältmarskalk, son till Karl I av Braunschweig-Lüneburg och Filippa Charlotta av Preussen. 

Karl Vilhelm gifte sig 1764 med prinsessan Augusta av Storbritannien, som överlevde honom. Åren 1766-77 var Maria Antonia von Branconi hans officiella mätress. Hon efterföljdes av Luise Hertefeld.

Karl Vilhelm efterträdde 1780 sin far som furste av Braunschweig-Wolfenbüttel. Som regent utvecklade Karl Vilhelm en betydande reformverksamhet i upplysningstidens anda, om den än ofta stannade vid ansatser.

Han är dock mest bekant som fältherre i preussisk tjänst. Under sjuårskriget utmärkte han sig vid flera tillfällen, särskilt i slaget vid Minden. Som fältmarskalk förde han överbefälet i fälttåget mot Nederländerna 1787. Han inflytande var under lång tid mycket stort, i militära men även i politiska frågor. 

År 1792 avslog Karl Vilhelm ett anbud att omorganisera den franska armén, och mottog i stället överbefälet över den österrikisk-preussiska armén mot Frankrike. På grund av alltför långsam och metodisk krigföring uträttade han föga och lade 1794 ned befälet. 

Motsträvigt trädde han 1806 åter i spetsen för den preussiska armén, men i slaget vid Jena-Auerstedt led hans krigföring fullständigt skeppsbrott, och han själv blev dödligt sårad.

Barn 

 Auguste Caroline Friederike Luise av Braunschweig-Wolfenbüttel (1764-1788)
 Karl Georg August av Braunschweig-Wolfenbüttel (1766-1806)
 Karoline Amelie Elisabeth av Braunschweig-Wolfenbüttel (1768-1821)
 Georg Wilhelm Christian av Braunschweig-Wolfenbüttel (1769-1811)
 August av Braunschweig-Wolfenbüttel (1770-1822)
 Friedrich Wilhelm, hertig av Braunschweig-Wolfenbüttel (1771-1815)
 Amelie Karoline Dorothea Luise av Braunschweig-Wolfenbüttel (1772-1773)

Källor

Noter

Tyska fältmarskalkar
Hertigar av Braunschweig
Födda 1735
Avlidna 1806
Män
Walhalla
Svensk uppslagsbok
Deltagare i slaget vid Jena-Auerstedt
Ledamöter av Royal Society
Ben Folds Five

Ben Folds Five är en amerikansk pianorockgrupp som bildades 1993 i Chapel Hill i North Carolina. Gruppen består av Ben Folds (piano, sång), Robert Sledge (elbas, bakgrundssång) och Darren Jessee (trummor, bakgrundssång). Folds har skrivit de flesta av gruppens låtar.

Historia 
Trots sitt namn är gruppen alltså en trio. Den främsta orsaken till namnet, förutom en vilja att skämta, var att det lät bättre än "Ben Folds Three".

Ben Folds Five har släppt fyra studioalbum, ett samlingsalbum med B-sidor och liveframträdanden, ett livealbum samt ett antal singlar. De har nått viss kommersiell framgång inom den alternativa rocken. Deras mest kända låt är "Brick", som släpptes 1997.

Ben Folds Fives musik är inspirerad av jazz, vilket märks i de många improvisationerna i deras låtar. Folds själv har kallat deras musik för "punkrock för mesar" (punk rock for sissies). Deras liveframträdanden präglas av energi och improvisationer.

Ben Folds Five splittrades i oktober 2000, men medlemmarna fortsatte att vara vänner. Efter splittringen har Folds haft en framgångsrik solokarriär. Sledge gick med i bandet International Orange, som dock splittrades 2005. Jessee bildade ett nytt band, Hotel Lights.

Ben Folds Five återförenades för en konsert i september 2008 i Chapel Hill där de spelade sitt album The Unauthorized Biography of Reinhold Messner i dess helhet. Konserten var den första i Myspaces konsertserie Front to Back.

2011 återförenades Ben Folds Five igen för att spela in tre låtar till Folds samlingsalbum The Best Imitation of Myself: A Retrospective.

2012 släppte gruppen ett nytt studioalbum för första gången på 13 år, The Sound of the Life of the Mind. Under samma år genomförde gruppen även en världsturné, som 2013 resulterade i livealbumet Live.

Diskografi

Album 
 Ben Folds Five (1995)
 Whatever and Ever Amen (1997; återutgiven 2005)
 Naked Baby Photos (1998)
 The Unauthorized Biography of Reinhold Messner (1999)
 The Sound of the Life of the Mind (2012)
 Live (2013)

Singlar 
 "Jackson Cannery" (1994)
 "Underground" (1996)
 "Where's Summer B.?" (1996)
 "Philosophy" (1996)
 "Uncle Walter" (1996)
 "Battle of Who Could Care Less" (1997)
 "Kate" (1997)
 "One Angry Dwarf and 200 Solemn Faces" (1997)
 "Brick" (1997)
 "Song for the Dumped" (1997)
 "Army" (1999)
 "Don't Change Your Plans" (1999)
 "Do It Anyway" (2012)
 "Draw a Crowd" (2013)

DVD 
 The Complete Sessions at West 54th (1999)

Referenser

Noter

Webbkällor 

 The Unauthorized Discography of Ben Folds Five

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Ben Folds Five på allmusic.com

Amerikanska indierockgrupper
Musikgrupper bildade 1993
Baby (låt av Brandy Norwood)

"Baby" är en grammynominerad musiksingel framförd av den amerikanska R&B-stjärnan Brandy. Låten skrevs av Keith Crouch, Kipper Jones och Rahsaan Patterson för sångerskans självbetitlade debutalbum.
Baby släpptes som albumets andra singel den 24 december 1994 och låg, liksom föregångaren I Wanna Be Down, etta på Billboard Hot R&B/Hip-Hop Songs chart i fyra veckor. Låten nådde också placering fyra på Billboard Hot 100 och på plats 16 i Australien. Videon för låten spelades in av Hype Williams.

Musikvideo
Videon som regisserades av Hype Williams visar i de första klippen hur Brandy dansar med en grupp människor på en vit plattform på Times Square i New York. Sångerskan bär en stor vit jacka, tunna vita leggings och en hatt i samma färg. Bakgrundsdansarna är klädda helt i svart. Videon fortsätter och visar sedan Brandy bära kläder helt i rosa i ett rosa rum samt visar sångerskan sjunga i mikrofon i ett rum med dämpad belysning. 

Videons koreografi skapades av Fatima Robinson.

Format och Innehållsförteckningar
 "Baby" (radio edit)
 "Baby" (All Star Party mix)
 "Baby" (LP version)
 "I Wanna Be Down" (The Human Rhythm Hip Hop remix)

Listor

Referenser

Musiksinglar 1994
Låtar framförda av Brandy Norwood
Karl II av Braunschweig-Wolfenbüttel

Karl II av Braunschweig-Wolfenbüttel, Karl Fredrik August Vilhelm, född 30 oktober 1804 i Braunschweig, död 18 augusti 1873 i Genève, var regerande hertig av Braunschweig från 1815 till sin abdikation 1830, fram till 1823 under förmyndarskap.

Både Karl II:s farfar och hans far var militärer och stupade i Napoleonkrigen, och Karl efterträdde därför redan 1815 som tioåring sin far Friedrich Wilhelm som hertig. Han ställdes då under kronprins Georg IV av Storbritanniens förmyndarskap. 1823 tog han som 19-åring över regeringen. Föga lämpad att regera fördrevs han i samband med en revolution 1830 och fortsatte sina äventyr i utlandet. Hans yngre bror Wilhelm efterträdde honom som regent.
Mestadels var Karl bosatt i London och Paris, varifrån han flydde 1870. Hans staty är rest i Genève, som han på detta villkor testamenterade sin till största delen av diamanter bestående förmögenhet till (han kallades "diamanthertigen").

Referenser

 

Hertigar av Braunschweig

Födda 1804
Avlidna 1873
Män
Luján de Cuyo

Luján de Cuyo är en stad i den argentinska provinsen Mendoza och utgör en del av staden Mendozas storstadsområde. Staden är centrum i departementet med samma namn. Asociación Atlético Luján de Cuyo representerar staden i den argentinska fotbollens tredje division.

Runt Luján de Cuyo produceras vin, de flesta vingårdarna är inriktade på röda viner och speciellt viner gjort på Malbec-druvan. Gårdarna omkring staden har haft en viktig roll i att höja kvalitén på argentinska viner från bordsviner till internationell standard.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats (spanska)

Orter i Mendoza (provins)
Best Friend

"Best Friend" är en R&B-singel framförd av den då 15 år gamla amerikanska sångerskan Brandy. Låten skrevs av Keith Crouch och Glenn McKinney för sångerskans självbetitlade första studioalbum. Best Friend släpptes som skivans tredje singel i juni 1995 med 11:e placering i Nya Zeeland och en 34:e plats på USA:s singellista Billboard Hot 100. Jämfört med succéföregångarna "I Wanna Be Down" och "Baby" hade låten medelmåttig framgång på listorna världen över, dock klättrade singeln till en 7:e plats på Hot R&B/Hip-Hop Songs chart.

Musikvideo 
Musikvideon börjar med att visa Brandy som sjunger de första verserna, bilden är då svart-vit och sångerskan bär enkla kläder. Nästa scener visar Brandy med en grupp människor, däribland hennes bror Ray J, som dansar framför minst tre äldre amerikanska bilar, nu i färg. 
Videon domineras av dessa två scener.

Format och Innehållsförteckningar 
CD singel
 "Best Friend" (Character R&B Mix feat. Channel Live) – 4:25
 "Best Friend" (Rocapella Beat Box) – 4:20
 "Best Friend" (Midday Club Mix) – 4:25
 "Best Friend" (Character Summer Mix) – 4:25
 "Best Friend" (Character R&B Mix without Rap) – 4:25

Vinyl singel
 "Best Friend" (K.C. Mix Full) - 6:45
 "Best Friend" (K.C. Mix Instrumental) - 6:45
 "Best Friend" (K.C. Mix Acapella) - 6:15

Listor

Referenser 

Musiksinglar 1995
Låtar framförda av Brandy Norwood

de:Brandy (Album)#Best Friend