kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
San Fernando

San Fernando eller São Fernando kan syfta på:

Geografi

Antarktis 

 Nunatak San Fernando,

Argentina 

 Departamento de San Fernando, kommun, Chaco, 
 San Fernandos flygplats (Argentina), 
San Fernando del Valle de Catamarca

Brasilien
 São Fernando (kommun i Brasilien) – kommun i Rio Grande do Norte

Chile 

 San Fernando (kommun i Chile), Región de O'Higgins, Provincia de Colchagua,  
San Fernando, Chile – centralort i kommunen

Colombia 

 San Fernando (kommun), Colombia,

Ecuador 

 San Fernando (kanton), Azuay,

Filippinerna 

 San Fernando (La Union), 
 San Fernando (Pampanga), 
 San Fernando (Camarines Sur), 
 San Fernando (Masbate), 
 San Fernando (Cebu), 
 San Fernando (Romblon), 
 San Fernando (Bukidnon),

Honduras 

 San Fernando (kommun), Honduras, 
 San Fernando, Honduras,

Mexiko 

 San Fernando, Tamaulipas, 
 San Fernando, Chiapas, 
 San Fernando, Michoacán de Ocampo, 
 San Fernando (kommun), Chiapas, 
 San Fernando (kommun), Tamaulipas, 
 San Fernando, Quintana Roo, 
 San Fernando, Huixtán, 
 San Fernando, Mineral de la Reforma, 
 San Fernando, Tabasco, 
 San Fernando, Pantelhó, 
 San Fernando, Motozintla, 
 San Fernando, Ensenada, 
 San Fernando, Guerrero, 
 San Fernando, Guanajuato, 
 San Fernando, Amatán, 
 San Fernando, Jalisco, 
 San Fernando, Oaxaca, 
 San Fernando, Hidalgo,

Nicaragua 

 San Fernando, Nicaragua, kommun,

Spanien 

 San Fernando, Cádiz, stad och kommun, 
 San Fernando de Henares (kommun), Madrid, Provincia de Madrid, 
 San Fernando de Henares (kommunhuvudort), Madrid, Provincia de Madrid, 
 San Fernando de Maspalomas, Provincia de Las Palmas,

Trinidad och Tobago 

 San Fernando (Trinidad och Tobago), regionhuvudort,

USA 

 San Fernando, Kalifornien, ort, Los Angeles County, 
 San Fernando-dalen i Kalifornien

Venezuela
San Fernando de Apure – den administrativa huvudorten för delstaten Apure

Robotskapade Antarktisförgreningar
Robotskapade Argentinaförgreningar
Robotskapade Chileförgreningar
Robotskapade Colombiaförgreningar
Robotskapade Ecuadorförgreningar
Robotskapade Filippinernaförgreningar
Robotskapade Mexikoförgreningar
Robotskapade Spanienförgreningar
Robotskapade Trinidad och Tobagoförgreningar
Robotskapade USAförgreningar
NGC 20

NGC 20, även kallad NGC 6, är en linsformad galax i stjärnbilden Andromeda. Den upptäcktes av William Parsons den 18 september 1857. Senare upptäcktes den oberoende av Lewis A. Swift den 20 september 1885, varför den fick två skilda beteckningar, NGC 6 och NGC 20.

Externa länkar 
 

NGC 0020
NGC 0020
0020
00084
00679
+5-1-36
NGC 0020
Gunnar Flodhammar

Gunnar Flodhammar, född 3 maj 1932, död 29 augusti 1998, var en svensk advokat och jur. dr. 

Gunnar Flodhammar disputerade i Lund 1980 på en avhandling om "Företagsvärdering vid tvångsinlösen". Han var ordförande i skiljenämnder och domare i tvister vid inlösen av aktier. Gunnar Flodhammar var lärare vid Handelshögskolan i Göteborg, docent vid Lunds universitet och anställd vid Rederi AB Nordstjernan och vid egen advokatbyrå.

Gunnar Flodhammar var i många år ledamot av RFSL:s förbundsstyrelse och aktiv i Ekumeniska gruppen för kristna homosexuella, EKHO.

Med livskamraten Kjell Ullberg startade han en stiftelse som ger ekonomiskt stöd till behövande homosexuella individer.

Bibliografi

Referenser 

Födda 1932
Avlidna 1998
Svenska advokater
Personer inom HBTQ-rörelsen
Män
Johan Huldt

Johan Huldt, född 1942, död 23 januari 2016, var en svensk designer och inredningsarkitekt.

Johan Huldt blev 2003 professor i design vid Borås högskola. Han var son till arkitekten och rektorn på Konstfack, Åke Huldt och konstnären och matskribenten Märit "Hiram" Huldt. Johan Huldt utbildade sig på Konstfack och på Stockholms universitet. Tillsammans med kollegan Jan Dranger bildade han 1968 möbelföretaget Innovator Design Studio och blev Sveriges kommersiellt mest framgångsrike designer med monterbara möbler av lackerade stålrör med tvättbara dynor i bomull, som "Kuddlådan", fåtöljen "099", stolen "Stuns", rullbordet "Tech Trolley" och fåtöljen/soffan "Baluff". Han öppnade även butikskedjan Basic Design 1978.      
Självständigt har han formgivit över 70 möbler, t.ex. stolarna "Slim" 1981 och "Gazell" 2002. 1996−2002 var han VD för Svensk Form och han har varit ordförande i Svenska inredningsarkitekters riksförbund (SIR).

Källhänvisningar 
Möbeldesignern och arkitekten Johan Huldt har avlidit, SR.se
Vad är Designforum Svensk Form?, SvD.se

Noter

Svenska formgivare
Svenska inredningsarkitekter
Män
Födda 1942
Avlidna 2016
Hans Göran Franck

Hans Göran Harald Franck, född 5 oktober 1925 i Järlåsa församling i Uppland, död 18 mars 1998 i Solna, var en svensk advokat och politiker. Franck var i sin yrkesgärning engagerad för de mänskliga rättigheterna och för flyktingfrågor, en inriktning som också gällde för hans advokatbyrå. Han var son till kyrkoherde Torgny Franck och Fanny, född Beselin 1893.

Franck var i sin ungdom aktiv i den socialistiska föreningen Clarté och var bland annat ordförande i dess Stockholmssektion. Han var från 1948 till 1949 styrelseledamot i Sveriges kommunistiska ungdomsförbund. Franck gick sedermera över till socialdemokraterna och var bland annat riksdagsledamot för partiet 1985-1994, suppleant i Konstitutionsutskottet 1982-85, i Justitieutskottet 1982-85, Utrikesutskottet från 1985 samt ledamot av Justitieutskottet från 1985.

Franck blev juris kandidat vid Stockholms högskola 1950, anställdes vid Stockholms rättshjälpsanstalt samma år och vid en advokatbyrå 1951-56. Han startade egen advokatbyrå 1956.

Franck var aktiv i Svenska kommittén för Vietnam, var ordförande i Svenska flyktingrådet 1971-79, blev styrelseledamot i Svenska kommittén för demokrati och mänskliga rättigheter i Turkiet 1985. Han var ledamot av invandrarpolitiska kommittén 1982-84, styrelseledamot i Solna arbetarekommun från 1984, ledamot av SAP:s partistyrelses kriminalpolitiska arbetsgrupp samt satt i kommunfullmäktige i Solna 1971-79.

Under åren 1964 till 1970 var Franck den första ordföranden i Amnesty Internationals svenska sektion (samt vice ordförande 1970-73), vilken han tillsammans med Per Wästberg bildade.

I januari 2008 avslöjade Dagens Nyheter att Franck, tillsammans med två andra personer knutna till föreningen Clarté, namngivits som kommunistsympatisör av den då unge Olof Palme vid ett hemligt möte med den amerikanska ambassaden i Stockholm 1950.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
Fakta om folkvalda: Riksdagen 1985-1988, utgiven av Riksdagens förvaltningskontor, Stockholm 1986 ISSN 0283-4251 s. 94-95

Politiker från Uppsala
Födda 1925
Avlidna 1998
Svenska advokater
Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Män
Jurister från Uppsala
NGC 21

NGC 21 (har också namnet NGC 29) är en spiralgalax i stjärnbilden Andromeda.

Stjärnbilden Andromeda
Spiralgalaxer
0021
00100
00767
NGC 22

NGC 22 är en spiralgalax i stjärnbilden Pegasus.

Se även 
 New General Catalogue

Externa länkar 
 

Stjärnbilden Pegasus
Spiralgalaxer
0022
00086
00690
Astronomiska upptäckter 1883
Doktor Watson

Dr John H. Watson är Sherlock Holmes levnadstecknare, följeslagare och stundom också kollega. Dr Watson är den som i det absoluta flertalet av berättelserna om Holmes för ordet.

Dr Watson är en kompetent läkare som tjänat i den brittiska armén under det andra afghankriget, där han sårades allvarligt i strid och därför återvänder till London. I En studie i rött presenteras han för Sherlock Holmes, som söker någon att dela bostad med. De kommer sedan att bli vänner och kolleger och uppleva en mängd äventyr tillsammans. Även efter att dr Watson har gift sig med Mary Morstan, som han träffar under fallet De fyras tecken, och flyttat iväg från våningen på Baker Street deltar han ofta vid lösandet av fall tillsammans med Sherlock Holmes.

Dr Watson är urtypen för fiktiva detektivers följeslagare. På film har han ofta framställts som lätt korkad (till exempel i Nigel Bruces rolltolkning i filmerna där Basil Rathbone spelar Holmes), men i originalberättelserna tonar han snarare fram som en normalintelligent person.

Senare aktörers tolkning av Watson har tagit fasta på Conan Doyles ursprungstanke. David Burkes respektive Edward Hardwickes Watsontolkningar i Granada Televisions Sherlock Holmes-serie (1984–1994) har både skinn på näsan och är intelligenta.

I nyinspelningen av Baskervilles hund (2002) med Richard Roxburgh i rollen som Sherlock Holmes spelas doktor Watson av Ian Hart. Hart gör i denna film Watson klyftig och tjänstvillig, med skinn på näsan. Han gör i likhet med Hardwickes och Burkes Watsons också Watson empatisk i kontrast till Sherlock Holmes kyla, allt efter Doyles ursprungliga sätt att beskriva Watson.

Det anses allmänt att Watsons ursprungliga funktion var att ge publiken någon att identifiera sig med i kontrast till den mer demoniska Sherlock Holmes.

Själva Watsonfiguren, det vill säga den geniale detektivens mindre geniale medhjälpare, förekommer i många andra deckare (till exempel kapten Hastings som Hercule Poirots enfaldige följeslagare) och är ofta jagberättare. Därigenom kan vissa viktiga detaljer bekvämt förbises, eftersom deras vikt inte är uppenbar för Watsonfiguren.

Vidare läsning 
Jan Broberg: Mord för ro skull, 1964 (kapitlet ”Vart tar Watson vägen?”)

Rollfigurer i Sherlock Holmes
Fiktiva läkare
Deckare
Fiktiva figurer från England
Fiktiva figurer introducerade 1887
Lucas Entertainment

Lucas Entertainment är ett filmproduktionsbolag specialiserat på gayporr. Det grundades av porrskådespelaren Michael Lucas 1998. Bland de skådespelare som är knutna till Lucas Entertainment märks Chad Hunt, Ben Andrews och Danny Hunter.

Referenser 

Porrproducenter
Ben Andrews

Ben Andrews, född i Ohio i USA 1985, är en amerikansk porraktör inom gayporren.

Andrews spelade in sin första film 2006 och har sedan dess varit med i ett flertal filmer, samtliga producerade av filmbolaget Lucas Entertainment.

Födda 1985
Amerikanska porrskådespelare
Män
Levande personer
Skådespelare från Ohio
Italienska kommunisternas parti

Italienska kommunisternas parti (Italienska: Partito dei Comunisti Italiani) är ett politiskt parti i Italien. Partiet bildades 1998 ur en brytning från Reformerade Kommunistpartiet, PRC.

I det Italienska parlamentsvalet som ägde rum i april 2006 var partiet en del av den vinnande alliansen L'Unione som leddes av Italiens nuvarande premiärminister Romano Prodi. Partiet fick 16 av 640 mandat i deputeradekammaren.

Kommunistiska partier
Politiska partier i Italien
Politiska partier bildade 1998
Baya

Baya, även Gbaya eller Gbeya, är ett folk som lever i västra Centralafrikanska republiken och i angränsande delar av Kamerun, Kongo-Brazzaville och Kongo-Kinshasa. De talar ett språk inom språkfamiljen Adamawa-Ubangi  som är besläktat med deras Banda- och Ngbandi-grannar.

De utgör ungefär en tredjedel av befolkningen i Centralafrikanska republiken. Folket är jordbrukare med kassava som viktigaste gröda.

Källor

Etniska grupper i Centralafrikanska republiken
Etniska grupper i Kamerun
Etniska grupper i Kongo-Brazzaville
Etniska grupper i Kongo-Kinshasa
Volta-Kongofolk
444 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Grekland 
 De konservativa och demokratiska fraktionerna i Aten konfronterar varandra. De konservativas nye ambitiöse ledare, Thukydides, anklagar demokraternas ledare Perikles för slöseri och kritiserar det sätt på vilket Perikles lägger pengar på sina ambitiösa byggnadsplaner för staden. Thukydides lyckas till en början få ecklesians stöd. Perikles svarar med att vilja återbetala staden för alla utgifter ur egen ficka, på villkor att byggnadernas dedikationsinskriptioner blir i hans namn. Detta stöds av ecklesian, så Thukydides ansträngningar att avlägsna Perikles från makten går om intet.

Födda 
 Konon, atensk amiral (död 392 f.Kr.)
 Antisthenes, atensk filosof (död 365 f.Kr.)

Avlidna

Källor 
 Motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Christer Topelius

Georg Christoffer Zacharias (Christer) Topelius, född 30 april 1923 i Stockholms finska församling, död 10 december 1998 i Enskede församling, var en svensk författare och bokförläggare. 

Topelius skrev över femtio böcker av olika karaktär, från deckare till kulturhistoriska fackböcker. Han är bland annat känd för uppslagsboken Vem är vem i Bibeln och humorantologin Pekoral och bombasmer. Han gav också ut Te dä språk ja älsker, en antologi på östgötamål.

Christer Topelius var son till Göran Topelius och Margareta Suber.

Källor

Externa länkar 

Christer Topelius arkiv, Musik- och teaterbiblioteket (Musikverket)

Födda 1923
Avlidna 1998
Svenska författare
Män
Gravsatta på Solna kyrkogård
Författare från Stockholm
Svenska bokförläggare
The Zutons

The Zutons är ett brittiskt indierockband bildat 2001 och baserat i Liverpool. 

De gav ut sin debutsingel "Devil's Deal" 2001 på skivbolaget Deltasonic. 2004 kom debutalbumet Who Killed...... The Zutons?, producerat av Ian Broudie. Albumet nominerades till Mercury Music Prize och gav bandet en nominering till årets brittiska genombrott på 2005 års BRIT Awards. Uppföljaren Tired of Hanging Around släpptes 2006.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Dave McCabe – sång, gitarr
Abi Harding – saxofon
Sean Payne – trummor
Russell Pritchard – basgitarr

Tidigare medlemmar
Boyan Chowdhury – gitarr (2001–2007)

Diskografi
Studioalbum

Livealbum

Singlar (topp 40 på UK Singles Chart)
2004 – "Pressure Point" (#19)
2004 – "You Will You Won't" (#22)
2004 – "Remember Me" (#39)
2004 – "Don't Ever Think (Too Much)" (#15)
2004 – "Confusion" (#37)
2006 – "Why Won't You Give Me Your Love?" (#9)
2006 – "Valerie" (#9)
2006 – "Oh Stacey (Look What You've Done!)" (#24)
2008 – "Always Right Behind You" (#26)

Externa länkar

Officiell webbplats

Zutons, The
Musikgrupper bildade 2001
Brittiska musikgrupper
Länspump

Länspump är en pump på båt eller fartyg för att pumpa läns. Med pumpa läns menas att tömma ett fartyg på vatten i skrovet. Äldre pumpar var drivna för hand innan motorpumparna kom till oftast var det kolvpumpar. Motorpumpar kan vara av typ kolvpump eller centrifugalpump. Ett alternativ i mindre båtar är självläns eller öskar. 

Fartygsdelar
Pumpar
Uleåborgs flygplats

Uleåborgs flygplats är en flygplats i Uleåsalo i Uleåborgs kommun i Finland. Flygplatsen är öppen 22 timmar varje dag och har tre gater, dock ej gåramp. Flygplatsen, som bland annat betjänar stadens teknologicentrum och universitet, besöktes av lite över en miljon resenärer år 2012. Uleåborg har det näst största passagerarantalet av flygplatserna i Finland.

Finnair och Blue1/SAS flyger reguljärt till Uleåborg. Man kan flyga direkt till Helsingfors, Rovaniemi och till medelhavsländerna (charter) från Uleåborg. Under tidigare år på 2000-talet har Uleåborg haft reguljära flygförbindelser med både Köpenhamn och Stockholm.

Uleåborg flygplats har utvidgats. År 2011 togs den nya terminalen i bruk.

Flygbolag & linjer

Finland  
 Finnair (Helsingfors)
 Norwegian (Helsingfors)

Lettland  
AirBaltic (Riga, Tallinn, Åbo)

Charter 
 Finnair
 Thomas Cook Airlines Scandinavia

Fraktflyg 
 West Air Sweden

Statistik

Referenser

Externa länkar 

 Uleåborgs flygplats webbplats 

Flygplatser i Norra Österbotten
Byggnader och anläggningar i Uleåborg
Flygplatser invigda 1953
Transport i Uleåborg
Starenfelt

Starenfelt var en, numera utdöd, svensk adelsätt.

Ätten stammade från en Albrecht Hansson Stare, vilken under 1600-talets senare hälft var Slottsfogde på Uppsala slott. Hans hustru Anna Pourell var dotter till den från Frankrike härstammande hovspråkmästaren Bertram Pourell. Deras son, Claës Stare (1676–1757) deltog som officer i Karl XII:s krig, och blev bland annat sårad och tillfångatagen i slaget vid Poltava. År 1716 kunde han dock återvända hem och adlades två år senare den 3 juli 1718 under namnet Starenfelt. Han introducerades på Riddarhuset följande år med ättenummer 1558 och slutade sina dagar som major vid Skaraborgs regemente.

Claës Starenfelts ende son, kaptenen i fransk tjänst Carl Fredric Starenfelt (1727–1772), avled ogift och barnlös och slöt därvid ätten 1772.

Källor
 Släktforskarnas årsbok 2009: Mikael Nahlen och Hans Gidoff
 Gabriel Anrep: Svenska adelns ättar-taflor, band 4 (Stockholm 1864)

Svenska adelsätter
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
SM 1

För tågvagnen, se Sm1.

SM 1 var en finländsk minsvepare som byggdes 1939, Fartyget var byggt helt i trä och byggdes för skyddskårens räkning.

Fartyg av klassen
SM 1
SM 2
SM 3
SM 4

Finländska minfartyg under andra världskriget
Fartyg i den finländska marinen
Fartyg sjösatta 1939
SM 2

För tågvagnen, se Sm2.

SM 2 var en finländsk minsvepare som byggdes 1939, Fartyget var byggt helt i trä och byggdes för skyddskårens räkning.

Fartyg av klassen
SM 1
SM 2
SM 3
SM 4

Finländska minfartyg under andra världskriget
Fartyg i den finländska marinen
Fartyg sjösatta 1939
SM 3

SM 3 var en finländsk minsvepare som byggdes 1940, Fartyget var byggt helt i trä och byggdes för skyddskårens räkning. Den 5 oktober 1944 gick SM 3 in i det finländska minfältet "Siili" öster om Hogland och sprängdes. 5 man dödades och fartyget sjönk.

Fartyg av klassen
SM 1
SM 2
SM 3
SM 4

Finländska minfartyg under andra världskriget
Fartyg i den finländska marinen
Skeppsvrak i Finska viken
Fartyg sänkta av minor
Sjöolyckor 1944
Fartyg sjösatta 1940
SM 4

För tågvagnen, se Sm4.

SM 4 var en finländsk minsvepare som byggdes 1939. Fartyget var byggt helt i trä och byggdes för skyddskårens räkning.

Fartyg av klassen
SM 1
SM 2
SM 3
SM 4

Finländska minfartyg under andra världskriget
Fartyg i den finländska marinen
Fartyg sjösatta 1940
Von Stedingk

von Stedingk är namnet på ett antal befryndade svenska adelsätter, av vilka två ännu fortlever.

Alla ätterna stammar från en adlig släkt Steding i Pommern, vilken är belagd åtminstone tillbaka till 1300-talets första hälft. Gabriel Anrep menar att ätten dessförinnan kan ha kommit från Westfalen. Genom de svenska besittningarna i Pommern kom medlemmar av släkten i svensk tjänst, däribland majoren Christopher Adam Steding (1715–92). Båda dennes söner kom att naturaliseras som svenska adelsmän.

Äldste sonen, fältmarskalken och ambassadören Curt Steding (1746–1837), gjorde en lysande karriär. Den 1 november 1797 naturaliserades han som svensk adelsman och upphöjdes redan 1800 till friherre. Vid sitt upptagande på Riddarhuset introducerades hans ätt därför i tur och ordning först som adlig (ätt nummer 2169 B), sedan – då han var serafimerriddare – som kommendörsätt (nummer 2169 A) och slutligen som friherrlig (nummer 316). Den 21 november 1809 avancerade Curt von Stedingk även till greve, dock i enlighet med § 37 i 1809 års regeringsform innebärande att endast ättens huvudman innehar grevlig värdighet. Den grevliga ätten introducerades med nummer 117. Både denna grevliga ätt och den friherrliga fortlever. 

Även Curt von Stedingks yngre bror, amiralen Victor Steding (1751–1823), erhöll som ovan nämnts svenskt adelskap; detta under samma namn som sin bror men med egen ätt.  Han naturaliserades som svensk adelsman och upphöjdes samtidigt till friherre (bådadera i enlighet med § 37)  den 28 januari 1811. Han introducerades 1813 under nummer 2226 för sin adliga och 342 för sin friherrliga ätt. Båda dessa utgick 1914 med Victors sonson Carl Edvard Styrbjörn von Stedingk (1854–1914).

Personer med namnet von Stedingk
 Curt von Stedingk (1746–1837), greve, militär och diplomat
 Eugène von Stedingk (1825–1871), diplomat och teaterdirektör
 Hans von Stedingk (1862–1945), greve och operachef
 Louise von Stedingk (1803–1874), hovfunktionär
 Marie von Stedingk (1799–1868), kompositör och hovfunktionär
 Martin von Stedingk (född 1972), gymnast
 Victor von Stedingk (1761–1823), friherre och sjömilitär
Styrbjörn von Stedingk (1901–1918)

Släktträd
 Christopher Adamn von Steding (1715–1791), militär i preussisk och svensk tjänst
 Curt von Stedingk (1746–1837), greve, militär och diplomat
 Ludvig Ernst von Stedingk (1794–1876), militär och hovman
+ Louise von Stedingk (1803–1874), hovfunktionär, gift med föregående
 Eugène von Stedingk (1825–1871), diplomat och teaterdirektör
 Hans von Stedingk (1862–1945), operachef
 Måns von Stedingk (1868–1955), militär och sångledare
 Eugène von Stedingk (1896–1947), bankman
 Gösta von Stedingk (1897–1987), militär
 Lars von Stedingk (1869–1938), militär och företagsledare
 Marie von Stedingk (1799–1868), kompositör och hovfuntionär
 Victor von Stedingk (1761–1823), friherre och sjömilitär

Källor
 Gabriel Anrep: Svenska adelns ättar-taflor, band 4 (Stockholm 1864)
 Sveriges Ridderskap och Adels kalender, (spridda årgångar)

Ätten von Stedingk
Svenska friherrliga ätter
Svenska grevliga ätter
Ungerns krona

Ungerns krona, även kallad S:t Stefans krona och Stefanskronan, är Ungerns kungakrona och räknas än idag som en av Ungerns riksregalier, trots att landet numera är republik.

Ursprung
Det finns mer än fyrtio teorier vad gäller kronans ursprung, men det finns några karakteristika som är gemensamma. Man anser att kronan består av två delar, en övre och en undre. Den undre företer inskriptioner på grekiska, medan den övre uppvisar inskrifter på latin. Sannolikt härstammar den undre delen från den bysantinska kultursfären, medan den övre delen kommer från Rom. 

Enligt traditionen är detta kung Stefan den heliges krona, därav namnet S:t Stefans krona. Han hade fått den i gåva från påve Silvester II 1001 eller beställt den från Georgien. Kronan har genom historiens lopp vilat på 55 ungerska kungars huvud. Det var dock två kungar, som inte kröntes med denna krona: Johan II Zápolya och Josef II.

Ungerns krona som politiskt koncept 

Ungerns heliga krona ("Szent Korona") var, i synnerhet under mellankrigstiden, också intimt förknippad med föreställningen om kungariket Ungern. Under denna period användes begreppet som ett sätt att försäkra sig om en högerregering och ett återbördande av de ungerska kronländerna till staten Ungern.

Modern historia
 Den 30 december 1916: den sista kröningen med kronan äger rum. Den siste ungerske kungen var Karl IV.
 Den 1 februari 1946: Ungerns andra republik grundas.
 År 1951: Kronan förs till USA.
 Den 6 januari 1978: Kronan återbördas till Ungern.
 Sedan den 15 augusti 2001 kan kronan beskådas i det ungerska parlamentet Országgyűlés.

Referenser 

Ungerns historia
Kungakronor
Österrike-Ungerns nationalsymboler
Romandiet runt

Romandiet runt (franska: Tour de Romandie) är ett etapplopp i cykel som arrangeras i Romandiet, den fransktalande delen av Schweiz. Första upplagan gick 1947 och loppet ingår i UCI World Tour.

Loppet börjar av tradition med ett individuellt tempolopp utanför Genève och slutar med ännu ett tempolopp i den backiga terrängen utanför Lausanne. De övriga etapperna brukar gå i Jurabergen eller Alperna i västra Schweiz.

Tävlingen startade första gången 1947 och segern gick till belgaren Desire Keteleer. I den första tävlingen startade 40 cyklister i tio olika lag. Fyra etapper fanns med på schemat och distansen på hela tävlingen var 755 kilometer.

Irländaren Stephen Roche innehar rekordet i antal vinster i Romandiet runt med tre segrar. Ferdi Kübler, Jean Forestier, Louis Rostollan, Vittorio Adorni, Gianni Motta, Tony Rominger, Pascal Richard och Chris Froome har alla vunnit tävlingen två gånger under sina karriärer.

Segrare

Referenser

Anmärkningar

Externa länkar 
 Officiell webbplats (franska)

 
Cykeltävlingar i Schweiz
UCI Pro Tour
UCI World Tour
François Ozon

François Ozon, född den 15 november 1967 i Paris, är en fransk filmregissör och manusförfattare. 

François Ozon har gjort åtskilliga kortfilmer mellan åren 1988 och 1998. Sedan dess har han gjort en film om året. Hans första långfilm, Sitcom, presenterades på Cannesfestivalen 1998. Han erhöll större internationellt erkännande med filmerna 8 kvinnor (8 femmes, 2002) och Swimming Pool (2003).

Filmografi

Långfilmer

Externa länkar 

 
 

Franska filmregissörer
Franska manusförfattare
Personer från Paris
Födda 1967
Levande personer
Män