kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Innanendra Das Gupta

Innanendra Das Gupta, född 1888, var en indisk kemist och nationalist som verkade i Sverige under det Första världskriget.

Kemist och plastpionjär 
Gupta studerade i Tyskland med stöd från Bengalens nationella utbildningsråd och Indiska förbundet för vetenskaplig utveckling. Han arbetade även en tid som kemist på Hoffmann La Roche i Basel i Schweiz. 1914 disputerade han i läkemedelskemi för professor Fritz Ullmann vid Technische Universität Berlin på avhandlingen Studien über 2-Chloranthrachinon-3-carbonsäure.

Därefter fick Gupta anställning vid Skånska Ättikfabriken AB (senare namn Perstorp AB) i Skåne genom företagets grundare Wilhelm Wendt. Där utvecklade kemisten 1918 Skandinaviens första plastmaterial, indolack, efter experiment med formalin och kresol. Detta ledde snart till utvecklingen av härdplasten isolit, som till förväxling liknade bakelit. Perstorps första plastprodukt blev ett handtag av isolit till knivströmbrytare.

Gupta lämnade dock Sverige redan 1919 efter att han förvägrats svenskt medborgarskap.

Nationalist
1914 blev Gupta en av de första medlemmarna i en revolutionär grupp vid namn Indiens tyska vänner eller Berlinkommittén, som grundats av Virendranath "Chatto" Chattopadhyaya. Gruppen fick stöd från det tyska utrikesdepartementet, då landet vid denna tid låg i krig med Indiens kolonialmakt England och därför uppmuntrade frihetssträvanden i de brittiska kolonierna. På departementet hade Gupta en vän i sinologen, juristen m.m. Herbert Müller, som senare enligt uppgift arbetade åt den Kommunistiska Internationalen. Gupta själv kom med tiden att arbeta för indiska armén.

Källor

Noter

Indiska kemister
Svenska kemister under 1900-talet
Män
With Blood on My Hands

With Blood on My Hands är Sounds Like Violence' debutalbum, utgivet 2007 på Deep Elm Records.

Låtlista 
All text är skriven av Andreas Söderlund och all musik av Sounds Like Violence.

Personal 
 Andreas Söderlund – sång, gitarr, keyboards, slagverk, mixning
 Daniel Teodorsson – bas, bakgrundssång, keyboards, mixning, programmering
 Daniel Petersson – trummor, slagverk
 Joel Persson - fotografi, design
 Kevin Nettleingham - mastering
 Mathias Söderlund - bandfotografi
 Philip Hall – gitarr, mixning

Mottagande 
Skivan snittar på 3,3/5 på Kritiker.se, baserat på nio recensioner. Allmusic.com gav betyget 4/5.

Referenser

Fotnoter 

Svenska debutalbum
Debutalbum 2007
Musikalbum 2007
Album av Sounds Like Violence
Album utgivna på Burning Heart Records
The Devil on Nobel Street

The Devil on Nobel Street är gruppen Sounds Like Violence andra studioalbum, utgivet 2009 på Burning Heart Records.

Låtlista 
 "The Devil on Nobel Street" - 3:14
 "Reeperbahn" - 2:56
 "Transparent" - 2:45
 "The Emperor's New Clothes" - 3:38
 "Darkness Over Eslöv Street" - 0:35
 "Get Out of Bed" - 3:13
 "Holy Schizophrenia!" - 2:33
 "Bankruptcy" - 3:54
 "Beast" - 2:56
 "$5900" - 2:32
 "1993" - 6:25

Personal 
 Andreas Söderlund – sång, elgitarr
 Daniel Teodorsson – bas, sång
 Daniel Petersson – trummor
 Philip Hall – gitarr, mixning

Mottagande 
Skivan snittar på 3,1/5 på Kritiker.se, baserat på tio recensioner.

Referenser

Fotnoter 

Musikalbum 2009
Album av Sounds Like Violence
Album utgivna på Burning Heart Records
Stockholms mälardrottning (tävling)

Stockholms Mälardrottning var en skönhetstävling för kvinnor som ägde rum i Stockholm från 1946 och åtminstone fram till 1998. 

Tävlingen sponsrades av Expressen, vars läsare fick rösta om pristagaren. Till final gick nio flickor. Bilderna låg ute på tidningarnas depeschkontor i skyltfönstren så även allmänheten fick möjlighet att rösta. Vinnaren skulle inte bara vara vacker utan också intelligent och välutbildad för att kunna fungera som stadens representant i marknadsföringssammanhang. Till tävlingen komponerade musikern Yngve Stoor låten Mälardrottningens vals som spelades in med Anders Börje. Tävlingens vinnare fick bland annat kläder, smycken och en förgylld nyckel, Stockholm stads "Gyllene nyckel", i form av en brosch. 

Elsie Grip blev Stockholms första Mälardrottning och kröntes av borgmästaren Gunnar Fant och skådespelaren Edvin Adolphson den 19 maj 1946, på Sollidenscenen på Skansen. Galamiddagen intogs på restaurang Bellmansro på Djurgården.

Mälardrottningen 1947, Greta Wallin, stod ett par år senare modell för tusenkronorsedeln som Moder Svea. Sedlarna trycktes mellan åren 1952 och 1973.

Referenser

Skönhetstävlingar
Kultur i Stockholm
Modern Rocking

Modern Rocking är debut-soloalbumet från den polska sångerskan Agnieszka Chylińska som gavs ut 23 oktober 2009. Texten på alla låtar är skrivna av Chylińska själv och musiken är gjord av Bartek Królik och Marek Piotrowski. Albumet erhöll platinautmärkelse i Polen 2009. Albumet gick direkt in på första plats på albumlistan. Det tillbringade totalt 20 veckor inom topp 50.

Fyra singlar gavs ut från albumet. Den första singeln "Nie mogę Cię zapomnieć" fick pris för att vara den polska låt som sålt bäst digitalt år 2009.

Låtlista
 Ostatnia łza - 3:51
 Foch - 3:33
 Niebo - 4:31
 Zima - 4:38
 Powiedz - 4:10
 Nie mogę Cię zapomnieć - 4:12
 Normalka - 3:10
 Plim plam - 2:39
 Wybaczam Ci - 3:34

Listplaceringar

Referenser 
Modern Rocking på iTunes

Musikalbum 2009
Debutalbum 2009
Polska musikalbum
Polska debutalbum
Auguste-Barthélemy Glaize

Auguste-Barthélemy Glaize, född 15 december 1807, död 8 oktober 1893, var en fransk historie- och genremålare. Han var far till Léon Glaize.

Glaize ställde ut på Salongen 1836-1880 och utförde flera dekorationsarbeten i Pariskyrkor, bland annat av Saint Jeankapellet i Saint-Sulpice.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Franska historiemålare
Franska genremålare
Franska målare under 1800-talet
Personer från Montpellier
Födda 1807
Avlidna 1893
Män
Svensk uppslagsbok
Järnvägsled

En järnvägsled (engelska: Rail trail) är ett gammalt servitut för järnväg där spåren rivits upp och banvallen istället används som cykel- och vandringsled. Järnvägens tidigare dragning på relativt jämn och flack banvall genom naturområden gör att den kan användas för löpning, cykling och ridning.

Referenser

Se även
 Borås–Ulricehamns Järnväg
 Fågelsta–Vadstena–Ödeshögs Järnväg
 Klarälvsbanan
 Mjölby–Hästholmens Järnväg
 Skövde–Axvalls Järnväg
 Säröbanan
 Uppsala-Enköpings järnväg
 Varberg–Ätrans Järnväg
 Cykelled
 Vandringsled

Typer av vägar
Infrastruktur
Järnväg
Historiska järnvägslinjer i Sverige
Winna

Winna är debutalbumet från det polska bandet Chylińska som gavs ut 2 mars 2004 och blev bandets enda album. Texten på alla låtar är skrivna av sångerskan Agnieszka Chylińska och musiken är gjord av Krzysztof Misiak, Zbigniew Kraszewski, Wojciech Horny och Dariusz Osiński. Tre singlar gavs ut från albumet under år 2004.

Låtlista
 Zła, Zła, Zła - 3:22
 Już wiem że nic nie wiem - 4:13
 Tu i tam-psie - 3:19
 Zmysłowa - 5:31
 Winna - 4:46
 Gorąca prośba - 3:38
 Chylińska - 4:23
 Deszcz - będzie słońce - 4:44
 Wieczny problem - 4:12
 Lepszy czas - 4:56
 Niczyja - 3:58
 Twoje smutne "ja" - 5:28

Listplaceringar

Referenser 

Musikalbum 2004
Debutalbum 2004
Polska musikalbum
Polska debutalbum
Josef Bürckel

Josef Bürckel, född 30 mars 1895 i Lingenfeld, död 28 september 1944 i Neustadt, var en tysk nazistisk politiker. Han var Gauleiter i Saarpfalz (senare benämnt Gau Westmark) från 1926 till 1944. Mellan 1939 och 1940 var han även Gauleiter i Reichsgau Wien. Bürckel var Obergruppenführer i både SA och NSKK samt Gruppenführer i Schutzstaffel (SS).

Biografi 
Bürckel är bland annat känd för den så kallade Wagner-Bürckel-Aktion, som innebar deportation av 6 500 judar till interneringslägret Gurs i södra Frankrike. Aktionen genomfördes i samarbete med Robert Wagner, chef för civilförvaltningen i det ockuperade Elsass.

Allierade trupper tågade in i Lothringen i september 1944. Bürckel skall då ha begått självmord tillsammans med sin hustru. Enligt dödsattesten avled Bürckel av cirkulationssvikt.

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor 
 
 

Födda 1895
Avlidna 1944
Nazister
Män
Bayrare
Gauleiter
SS-Gruppenführer
SA-officerare
SS-officerare som begått självmord
Medlemmar i NSKK
Förintelsen i Österrike
Mottagare av Tyska orden
Jelena Porsanger

Jelena Porsanger, född Jelena Sergejevna Semjasjkina 1967 i Loparskaja i dåvarande Sovjetunionen, är en samisk akademiker.

Jelena Porsanger växte upp i Loparskaja i kildinsamiskt område på Kolahalvön, men har skoltsamiskt påbrå. Hennes föräldrar forskade om norrsken på det polar-geofysiska institutet vid Kola vetenskapliga centrum under den ryska vetenskapsakademin. Hon utbildade sig på Helsingfors universitet och disputerade i januari 2006 på Universitetet i Tromsø på en avhandling om värdering av källmaterial om inhemsk religion för östsamiska folk, den första disputationen på samiska i Norge. Hon har arbetat som biträdande professor på Senter for samiske studier vid Universitetet i Tromsø 1998–2000, som föreläsare där 2000–05, som forskare på Nordiskt-samiskt institut 2005–06 och som biträdande chef på institutet 2006–07.

Jelena Porsanger var rektor på Samiska högskolan i Kautokeino mellan 2011 och 2015. Hon är gift med dokumentärfilmaren Nils John Porsanger.

Källor
 Siw Ellen Jacobsen: Med himmelen som tak i norska Forskningsrådets Bladet Forskning juni 2007, 2007:2, läst 2012-02-02

Norska forskare
Samiska forskare
Skoltsamer
Samer i Norge
Födda 1967
Levande personer
Kvinnor
Stig Jutterström

Stig Åke Jutterström, född 29 april 1938 i Alfta församling i Gävleborgs län, är en svensk journalist.

Jutterström, som är filosofie kandidat, var medarbetare i Stockholms-Tidningen 1965–1966, Aftonbladet 1966–1983 och blev därefter chefredaktör för Metallarbetaren.

Han är son till flottningsförmannen Werner Jutterström och Brita, ogift Persson. Han har varit gift med Christina Jutterström (född 1940) och sedan 1970 med redaktören, fil. mag. Elisabeth Crona (född 1942), dotter till överläkaren Hugo Crona och fil. mag. Aina, ogift Petersson. Han är far till journalisten Aina Jutterström (född 1979), verksam vid TV4.

Referenser 

Svenska chefredaktörer
Personer från Alfta socken
Födda 1938
Levande personer
Män
Menius

Menius är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Friedrich Menius
 Justus Menius
Jutterström

Jutterström kan avse:

Christina Jutterström (1940–), en svensk journalist
Stig Jutterström (1938–), en svensk journalist
Thomas Jutterström (1944–), en svensk jazzmusiker
Justus Menius

Justus Menius (eller Jodocus Menig), född den 18 december 1499 i Fulda, död den 11 augusti 1558 i Leipzig, var en tysk protestantisk teolog.
  
Menius blev predikant i Erfurt 1525 och i Gotha 1528, var på 1520- och 1530-talen livligt verksam som Thüringens reformator genom visitationer et cetera och på 1530- och 1540-talen deltagare i de flesta religionssamtalen i Tyskland. Efter sin gode vän Myconius blev han superintendent i Gotha 1546, indrogs i lutherska lärostriderna efter interim och blev som filippist i den majoristiska striden (betonande goda gärningars nödvändighet) häftigt angripen av gnesiolutheranerna.

Källor

Noter

Födda 1499
Avlidna 1558
Tyska teologer
Reformatorer
Personer i Tyskland under 1500-talet
Personer från Fulda
Män
Jakob Setterberg

Måns Jakob Setterberg, född 22 juli 1974 i Engelbrekts församling i Stockholm, är en svensk skådespelare, programledare, programpresentatör och komiker.

Biografi
Setterberg filmdebuterade sju år gammal som barnversionen av den blivande polarfararen Salomon August Andrée i Jan Troells film Ingenjör Andrées luftfärd (1982). Han har sedan främst ägnat sig åt komik och är aktiv i humorgruppen Grotesco och har bland annat också medverkat i Partaj (Kanal 5). Sedan 2010 är han programledare för SVT:s Vi i femman och även verksam som  programpresentatör i SVT1.

Han har varit gift med Grotesco-medlemmen Emma Molin. Tillsammans har de två barn.

Filmografi
Tv-serier
1989 –  Dårfinkar & dönickar (del 2, biroll som tunnelbanekille)

2008 – Om ett hjärta (alla tre avsnitten, Ola Marklund)

Filmer
1982 – Ingenjör Andrées luftfärd (Salomon August Andrée som barn)
2011 – The Stig-Helmer Story

Teaterroller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar
Jakob Setterberg på Internet Movie Database (engelska)

Svenska skådespelare
Svenska programpresentatörer
Svenska TV-programledare
Födda 1974
Levande personer
Män
Grotesco
Skådespelare från Stockholm
Programledare från Stockholm
Inga från Varteig

Inga från Varteig (även kallad Inga Kongsmor), född ca. 1185, död 1234, frilla till den norske kungen Håkon Sverresson och mor till kung Håkon Håkonsson. Det finns få säkra källor till hennes historia, men det finns en mycket stark tradition om henne, bland annat hur hon bar järnbörd i Bergen för att bevisa att hennes son var arvsberättigad till faderns tron. Inga från Varteig spelar en viktig roll i Norges historia. Ingalåma, ett årligt skidlopp för kvinnor som startade 1993, fick sitt namn efter henne.

Källor

Fotnoter 

Älskarinnor
Personer i Norge under 1200-talet
Födda 1185
Avlidna 1234
Kvinnor
Léon Glaize

Pierre-Paul-Léon Glaize, född 1842 i Paris, död 1932, var en fransk genre- och porträttmålare. Han var son till Auguste-Barthélemy Glaize.

Glaize var lärjunge till sin far samt till Jean-Léon Gérôme. Han erhöll Rompriset 1866 och utförde kyrkliga och profana dekorationer.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Födda 1842
Franska porträttmålare
Avlidna 1932
Män
Konstnärer från Paris
Ranulf de Glanvill

Ranulf de Glanvill, död 1190, var en engelsk jurist.

Efter mångårig verksamhet som sheriff i norra England blev Glanvill 1176 medlem av den kungliga domstolen och Englands främste domare och under Henrik II:s många utlandsresor i praktiken landets styresman. Sin huvudsakliga betydelse har Glanvill som omdanare av Englands rättsväsen och upprättare av curia regis. Glanvill verkade kraftigt för utbildandet av common law, och ett viktigt juridiskt arbete, Tractatus de legibus et consuetudinibus regni Angliæ (tryckt 1554) har tillskrivits honom.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Födda 1100-talet
Engelska jurister
Avlidna 1190
Män
Personer från Suffolk
Christian Glarbo

Christian Erik Nielsen Glarbo, född den 23 februari 1875, död den 1 augusti 1920, var en dansk teolog.

Glarbo blev docent i Nya Testamentets exegetik vid universitetet i Köpenhamn 1910, och professor i systematisk teologi 1916.

Glarbo utgav bland annat Den kristelige Erkendelse (1905), Christian science (1913) och Kristelig Etik (utkommen postumt 1921).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Bibelforskare
Systematiska teologer
Danska professorer i teologi
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Födda 1875
Avlidna 1920
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Region Mittjylland
Friedrich Menius

Friedrich Menius, född 1593 eller 1594 i Woldegk, Meckenburg, död 1659, var en tysk vetenskapsman och författare. 

Friecrich Menius var son till borgmästaren i Woldegk Franz Mein. Han blev 1609 student vid Rostocks universitet, 1612 vid Greifswalds universitet och vistades därefter vid det pommerska hovet i Wolgast. Han blev 1629 fältpräst hos Gustaf Horn, 1630 professor vid gymnasiet i Dorpat och 1632 professor i historia och antikviteter vid det nyupprättade universitetet där. Tidigare berömd som latinsk skald sysslade han här med den livländska historien, men måste 1637 rymma, anklagad för tvegifte. År 1644 tryckte han ett teologiskt verk, Consensus hermetico-mosaicus, för vilket han anklagades och vars irrläror - släkt med samtidens mystiska naturfilosofi och Paracelsus åsikter - han återkallade 1646, bruten av långvarigt fängelse. Flertalet av hans handskriftliga verk har gått förlorade. Menius är säkerligen utgivaren (eller författaren) av det bekanta arbetet Englische Comoedien (1620), det viktigaste litterära dokumentet rörande den engelska renässansdramatikens påverkan på den tyska.

Källor 

 

Personer verksamma vid Tartu universitet
Tyska gymnasieprofessorer
Personer från Pommern
Födda okänt år
Avlidna 1659
Män
Ugglan
Hiroya Saitō

Hiroya Saitō (japanska 斉藤 浩哉), 1 september 1970  i Yoichi, Shiribeshi subprefektur på ön Hokkaido, är en japansk tidigare backhoppare som tävlade för Yukijirushi Nyūgyō (japanska: 雪印乳業株式会社 engelska: Snow Brand Milk Products Co. Ltd). Han är för närvarande backhoppstränare.

Karriär 

Hiroya Saitō debuterade i Världscupen i backhoppning i hemstaden Sapporo 14 december 1991. De första världscup-poängen kom två år senare i Oberstdorf under Tysk-österrikiska backhopparveckan 1993. Efter ytterligare två år kom den första placeringen bland de tio bästa i en deltävling i världscupen. Han uppnådde en sjätteplats i normalbacken i Sapporo 1995. Placeringen säkrade honom en plats i det japanske backhoppningslaget under VM 1995 i Thunder Bay, där han tog en överraskande silvermedalj i normalbacken, bara slagen av landsmannen Takanobu Okabe. Saitō var också med på att ta bronsmedalj i VM 1995 för Japan i laghoppningen (efter Finland och Tyskland).

Saitō tog sin första världscupseger i Chamonix 17 december 1995. Efter denna placering, kom Saitō ofta bland de tio bästa i världscuptävlingar. Som bäst sammanlagt i världscupen blev han nummer fem två gånger, säsongerna 1995/1996 och 1996/1997. Han var som bäst fjärdeman i Tysk-österrikiska backhopparveckan 1995/1996. 2 februari 1997 tog han sin andra seger i en deltävling i Världscupen i Willingen.

Under VM 1997 i Trondheim tog Hiroya Saitō sin tredje VM-medalj, silver i laghoppning. Det japanska laget bestod av Kazuyoshi Funaki, Takanobu Okabe, Masahiko Harada och Hiroya Saitō. Finland vann tävlingen med god marginal - 50,3 poäng.

Karriärens höjdpunkt var tveklöst segern i laghoppningen under OS 1998 i Nagano, framför hemmapubliken, där Japan vann med 35,6 poäng före Tyskland och 51,5 poäng före österrikiska bronsmedaljörerna. Det japanska laget, var identiskt med laget som tog VM-silvret året innan i Trondheim.

Saitō har tävlat 6 säsonger i Sommar-Grand-Prix. Som bäst blev han nummer 11 1995.

Hiroya Saitō deltog i sin sista världscuptävling 26 januari 2002. Han avslutade sin aktiva backhoppningskarriär 2003.

Senare karriär 

Efter avslutad aktiv backhoppningskarriär blev Saitō assistenttränare i Yukijirushi Nyūgyō, skidföreningen han hade tävlat för i den aktiva karriären. Han blev chefstränare 2006. Från säsongen är han tränare för japanska landslaget tillsammans med bland annat Masahiko Harada, Hideharu Miyahira och Kenji Suda.

Externa länkar 
  
 Sports Reference - Hiroya Saito
 New York Times: A Dream Come True for Japan's Jumpers 17.02.1998
 sportsplanet.at: 11.05.2010: Harada, Saito, Miyahira und Suda neue Trainer in Japan 
 YouTube: Hiroya Saito 124.0 m Nagano 1998

Födda 1970
Japanska backhoppare
Japanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1998
Män
Levande personer
Personer från Hokkaido prefektur
Backhoppstränare
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1998
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Japan
WP:Projekt Japan
Acusticum

Acusticum är en forsknings- och företagsby med inriktning på kultur, kommunikation och media, etablerad i Piteå 2003.

Acusticum har, som verksamhetscentrum för en mängd olika företag och nytänkande forskningsverksamheter med inriktning på kultur, kommunikation, media och teknologi med anknytning till dessa, vuxit fram och expanderat sedan starten 2003. Grunden för satsningen är den 1978 etablerade Musikhögskolan i Piteå, som numera tillhör Institutionen för konst, kommunikation och lärande vid Luleå tekniska universitet, med verksamhet inom dans, musik, teater och kommunikationsteknik i Piteå. Där ingår bland annat pedagogutbildningar och en landsunik utbildning av danslärare i modern dans.

Drygt 1 000 studenter studerar på området, som också innehåller restaurang, en del av Piteå konsthalls verksamhet, Piteå Kammaropera och Norrbottens Kammarorkester. Anläggningen drivs av Piteå Näringsfastigheter AB.

Studio Acusticum 
År 2007 invigdes konserthuset Studio Acusticum med en stor och tekniskt avancerad konsertsal med plats för 576 personer och en Black Box med plats för 250–300 personer. Dess arkitekt är Gunnar Grönlund, biträdande arkitekt Louise Lindquist Sassene och inredningsarkitekt Karin Gedeborg, Arkitekthuset Monarken i samarbete med internationell expertis. Projektet nominerades 2008 till Övre Norrlands arkitekturpris.

Studio Acusticum Records 
Studio Acusticum Records är konserthusets eget skivbolag, grundat 2011.

Orgel Acusticum  
Orgel Acusticum (officiellt Orgel Acusticum vid Luleå tekniska universitet) i stora salen i Studio Acusticum invigdes oktober 2012 och är Sveriges största konserthusorgel. Bygget av instrumentet påbörjades i augusti 2006 av orgelbyggeriet Orgelbauwerkstatt Woehl i Tyskland under ledning av Gerald Woehl. Orgeln, som ägs av Luleå tekniska universitet, kostade totalt 25 miljoner kronor och är delvis finansierad av donatorer; den enskilt största donatorn är Kempestiftelserna.

Orgel Acusticum bygger på tidigare resultat i forskning och konstnärligt utvecklingsarbete. Den är 10 meter bred och 9,5 meter hög och har 9 000 pipor fördelade på 140 stämmor. Därtill kommer 13 effektregister. När det planerade övertonsverket är på plats kommer det totala antalet stämmor att vara 206. Orgeln ska kunna spelas från var som helst i världen via Internet och i framtiden nå en global publik på biografer, konserthus eller hemmabior.

Under invigningsdagarna framfördes bland annat en specialskriven låt, en polska av Benny Andersson (namngiven av Kristina Lugn) – Skrift i snön.

Orgeln har följande disposition: 

 Koppeln:
 Normal: II/I, III/I, IV/I, I/II, III/II, IV/II, IV/III, I/P, II/P, III/P, IV/P
 Sub: I/I, II/I, II/I,III/I, III/III, IV/I, IV/II, IV/III, IV/IV
 Super: IV/IV, III/P
 Anmerkung
 (s) = swellable

Källor

Noter

Externa länkar
Acusticums webbplats

Företagsbyar
Konserthus i Sverige
Kultur i Piteå
Luleå tekniska universitet
Organisationer bildade 2003
Byggnader och anläggningar i Piteå
Norrbottens Kammarorkester

Norrbottens Kammarorkester är en offentligt finansierad kammarorkester, bildad 1990 med säte i kulturbyn Acusticum i Piteå.

Kammarorkestern, med ett drygt 30-tal musiker, startade som ett samarbetsprojekt mellan Norrbottensmusiken och Musikhögskolan i Piteå. Den långsiktiga strategin var - och är - att orkestern ska bestå av både yngre frilansmusiker och musiker/musiklärare bosatta i övre Norrland. Orkestern har konserthuset Studio Acusticum som hemmabas och samarbetar ibland med Piteå Kammaropera och en rad framstående solister, tonsättare och dirigenter. Repertoaren fokuseras på 1700- och 1800-tals musik, men även nyare verk och uruppföranden av svensk och internationell musik och skivutgivning ingår i verksamheten. Ett utbyte med symfoniorkestern vid Norrlandsoperan sker också sedan flera år.

Elemér Lavotha är sedan 2016 konstnärlig rådgivare.

Konstnärlig ledare

Konsertmästare

Källor

Externa länkar
Norrbottensmusiken med Norrbottens Kammarorkester
Programsida 2012

Kultur i Norrbottens län
Musik i Piteå
Länsmusiken
Svenska orkestrar
Organisationer bildade 1990
ECSA

The European Composer and Songwriter Alliance är en internationell, ideell förening som bildades 2008 av de tre organisationerna the Alliance of Popular Music Composers of Europe (APCOE), the European Composers Forum (ECF) och the Federation of Film and Audiovisual Composers of Europe (FFACE). Föreningen består av 36 organisationer av kompositörer och låtskrivare i 29 europeiska länder och representerar 12 000 europeiska musikskapare. 

ECSA:s uttalade mål är att på högsta nivå bevaka musikskapares intressen inför europeiska institutioner (Europeiska kommissionen, Europeiska rådet, Europaparlamentet och Europeiska unionens ekonomiska och sociala kommitté) samt internationella institutioner (World Intellectual Property Organization, Europarådet, Världshandelsorganisationen och Unesco).

Svenske Alfons Karabuda, ordförande i SKAP (Sveriges kompositörer och textförfattare) är ordförande i ECSA.

Externa länkar 
 ECSA - European Composer & Songwriter Alliance

Musikorganisationer
Organisationer bildade 2008