kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lundbystrands sporthallar

Lundbystrands sporthallar, under en tid även kallad Lindholmens sporthallar, är en sporthallsanläggning belägen i stadsdelen Lindholmen på Hisingen i Göteborg i en tidigare varvslokal för Lindholmens varv. Den invigdes den 1 januari 1996 och består av fem innebandy- och handbollsplaner med fullmått. Plan 1 har parkettgolv och två stora läktare längs långsidorna, med en total kapacitet på runt 1 500 åskådare. Planerna 2 till 5 har gummigolv.

Lundbystrands sporthallar har sedan invigningen varit en mycket viktig del för innebandyn och handbollen i Göteborg. På kvällstid måndag–fredag fungerar de som en viktig träningshall för mängder av innebandy- och handbollsklubbar från både Hisingen och övriga Göteborg. Dessutom spelas det mängder av seriematcher i alla hallarna för både innebandyn och handbollen. Flera stora turneringar i innebandy och handboll spelas här varje år. I hallarna arrangeras också många olika idrottsevenemang tack vare det unika med fem fullmåttsplaner under samma tak. När hallen invigdes 1996 var det Sveriges största sporthall-komplex med sina fem planer.

Publikrekord 
Publikrekordet i Lundbystrands största hall, plan 1 (då kallad "Estrellahallen" på grund av ett sponsoravtal), innehas av handbollsklubben HP Warta. 1 650 åskådare såg år 1998 derbyt mot Redbergslids IK.

Publikrekordet för en seriematch i innebandy är 1 583 åskådare och innehas av IBF Älvstranden. Det sattes år 2003 vid derbyt mot Pixbo Wallenstam IBK.

Externa länkar 
 Lundbystrands sporthallar på Göteborgs Stads webbplats

Sportanläggningar i Göteborg
Hisingen
Lundbyvassen
Östergötlands runinskrifter 172

Östergötlands runinskrifter 172 är en runsten från 1000-talet i Skärkind i Norrköpings kommun. Den är rest på Skärkinds kyrkogård, där den står granne med Östergötlands runinskrifter 171. Runorna är normalrunor och står ristade i en slinga som omsluter ett kors. Stenen är av granit.

Translitterering
I translitteration bildar inskriften följande mening:

kutr : uk : fastulfR : uk : burn : uk : rustin : þiR : ristu : stin (:) þina (:) i-tR : stibi : faþur : sin * kuþan

Översättning
Översatt till modern svenska betyder texten Göt och Fastulf och Björn och Rosten de reste denna sten efter Stybbe, sin fader god

Källor

Östergötlands runinskrifter
Igor Spasovchodskij

Igor Igorevitj Spasovchodskij (), född den 1 augusti 1979, är en rysk friidrottare som tävlar i tresteg. 

Spasovchodskij deltog vid Olympiska sommarspelen 2000 men lyckades inte ta sig vidare till finalen. Vid VM 2001 blev han trea med ett hopp på 17,44. De enda som slog honom i tävlingen var Jonathan Edwards och Christian Olsson. Vid EM 2002 misslyckades han att ta sig vidare till finalen. 

Han deltog vidare vid VM 2003 men lyckades inte heller där ta sig vidare till finalen. Däremot blev han europamästare inomhus 2005 med ett hopp på 17,20. Vid VM utomhus samma år misslyckades han att ta sig vidare till finalomgången. 

Vid inomhus-VM 2006 slutade han femma och vid Olympiska sommarspelen 2008 blev det en nionde plats med ett hopp på 16,79.

Personliga rekord 
 Tresteg - 17,44

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Noter

Födda 1979
Män
Ryska trestegshoppare
Levande personer
Idrottare från Moskva
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Arctocephalus

Arctocephalus är ett släkte i familjen öronsälar med 8 arter som förekommer på jordens södra delar.

Det svenska trivialnamnet Sydliga pälssälar förekommer för släktet.

Det vetenskapliga släktnamnet är sammansatt av de gammalgrekiska orden arktos (björn) och kephale (huvud).

Arterna i släktet liknar varandra i utseende och skiljer sig huvudsakligen på grund av storleken. Den minsta arten är galapagospälssäl med en vikt av cirka 64 kg för hannar och med ungefär 27 kg tunga honor. Hos sydafrikansk pälssäl som är den största arten väger hannar upp till 363 kg och honor upp till 122 kg. Med den andra arten som kallas pälssäl, nordlig pälssäl, har de bara den täta underullen gemensam som ligger under täckhåren. Angående släktskapet står de enligt modern uppfattning närmare dessa arter som kallas sjölejon.

I torrt tillstånd är pälsens grundfärg vanligen ljusbrun, gråbrun eller svartbrun. Några arter har dessutom en svart eller silvergrå man vid halsen. Under parningstiden bildar de stora kolonier där hannarna försöker att etablera ett stort revir som ger tillfälle till parningar med många honor. Mellan de rivaliserande hannarna sker strider och på så sätt trängs unga och svaga hannar till kolonins kant. För stora och tunga hannar är hotande läten ofta tillräckliga för att visa sin dominans.

Arterna är:
 Sydamerikansk pälssäl (Arctocephalus australis)
 Nyzeeländsk pälssäl (A. forsteri)
 Galapagospälssäl (A. galapagoensis)
 Antarktisk pälssäl (A. gazella)
 Philippis pälssäl (A. philippii)
 Sydafrikansk pälssäl (A. pusillus)
 Guadalupepälssäl (A. townsendi)
 Kerguelisk pälssäl (A. tropicalis)

Referenser

Noter 

Öronsälar
Jan Gerfast

Jan Gerfast, född 18 september 1954 i Osby, är en svensk gitarrist, sångare och kompositör. 

Han har varit med på den internationella blues- och rockscenen under lång tid. När han var ung började han spela piano, men gick snart över till gitarr. Han har turnerat, spelat in eller jammat internationella artister, såsom "Uncle" John Turner, Big Joe Turner, Angela Brown, Junior Wells, Willie "The Touch" Hayes och Erin Jaimes och många fler.    

Jan Gerfast Band har gjort mer än 3000 spelningar i Europa, och uppträtt på många festivaler, exempelvis Bluesfestival Dresden, Bluesfest Eutin, Fehmarn Open Air, Blues Aan Zee, Blues In Lerthe, Oosterhout, Blues & Roots festival, Blues In Chedigny, Olsztyn Blues Night's festival och Blues'n Jazz Rallye.  

Han har gett ut nio album i eget namn.

Diskografi

Album 
 1991: Rollin' With The Blues
 1993: Second Coming
 1995: MTVision
 2000: Exile
 2003: Fuckin' Up The Blues
 2008: Still Out There
 2012: Electric Blues Power
 2013: Hippies United
 2014: In The Woods
 2021: Legendary Grooves

Referenser 
Uncle John Turner

https://de.wikipedia.org/wiki/Osby

https://de.wikipedia.org/wiki/Jimi-Hendrix-Revival-Festival

Externa länkar 
Officiell hemsida

Svenska gitarrister
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Svenska sångare
Födda 1954
Män
Levande personer
Personer från Osby
Johan Didrik af Wingård

Johan Didrik af Wingård, född 14 november 1778 i Stockholm, död där 21 februari 1854, var en svensk ämbetsman, landshövding, statsråd, militär och tecknare.

Biografi
Johan af Wingård var son till biskopen Johan Wingård och Fredrika af Darelli, och från 1810 gift Fredrika Björnbergh samt bror till Carl Fredrik af Wingård. Han blev överstelöjtnant och chef för artilleristaben 1813, han slutade sin militära 1815. Wingård var landshövding i Värmlands län 1815–1840.

Mot sin vilja inkallades han, på sin brors önskan, som chef för Finansdepartementet 1840. Han blev konsultativt statsråd 1842, och fick avsked 1843. Han utgav 1846 till 1850 sina memoarer i 12 band. Detta memoarverk anses i Svensk Uppslagsbok från 1940, vara mycket underhållande, men emellertid föga trovärdigt. Han adlades 1799 för faderns förtjänster med namnet af Wingård. Vid sidan av sina uppdrag var han verksam som målare och tecknare och var enligt Fredrik Boije en stor konstälskare och skicklig tecknare. Wingård är representerad vid Uppsala universitetsbibliotek med en rödkritsteckning av ett Studiehuvud av en skäggig man.   

Med honom utslocknade ätten af Wingård på svärdssidan.

Källor

Svensk uppslagsbok, band 29: Utvångstorp - Väggmossa, 1940
 Adelsvapen
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 701, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Externa länkar 

Landshövdingar i Värmlands län
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Sveriges finansministrar
Sveriges konsultativa statsråd
Svenska tecknare under 1800-talet
Födda 1778
Avlidna 1854
Män
Ugglan
Militärer från Stockholm
Riddare av Carl XIII:s orden
Kommendörer av Nordstjärneorden
Riddare av Svärdsorden
Svenskt adlade
Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek
Ämbetsmän från Stockholm
Dean Macey

Nation:  

Dean Macey, född den 12 december 1977 i Essex, är en brittisk före detta friidrottare som tävlade i mångkamp.

Han deltog vid VM 1999 och blev silvermedaljör med 8 556 poäng. Han deltog även vid Olympiska sommarspelen 2000 och blev där fyra med 8 567 poäng. Vid VM 2001 blev han bronsmedaljör denna gång med 8 603 poäng.

Han deltog även vid Olympiska sommarspelen 2004 och slutade åter på en fjärde plats, denna gång efter att ha klarat av 8 414 poäng.

Hans sista större mästerskap var Samväldesspelen 2006 där han vann guld.

Personliga rekord 
 Tiokamp - 8 603 poäng

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1977
Män
Brittiska mångkampare
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Sven Munthe

Sven Abraham Munthe, född 11 april 1787 i Karlshamn, död 15 april 1873 i Stockholm, var en svensk ämbetsman, son till Carl Magnus Munthe. 

Munthe avlade hovrättsexamen i Lund 1805. Han var tillförordnad statssekreterare i Handels- och finansexpeditionen 1838–1840, expeditionschef i Finansdepartementet 1840–1842 och finansminister 1842–1848. Han var tillförordnad president i Kammarkollegium 1848–1850 och ordinarie president 1850–1864.

Källor
 Svensk uppslagsbok, band 19: Moltke - Nora Kontrakt, 1939

Noter

Presidenter i Kammarkollegium
Sveriges finansministrar
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Personer från Karlshamn
Födda 1787
Avlidna 1873
Män
Svensk uppslagsbok
Anders Peter Sandströmer

Anders Peter Sandströmer, ursprungligen Sandström, född 4 oktober 1804 i Stockholm, död 1 december 1857 i Linköping, var en svensk ämbetsman och politiker. Han var bror till Theodor Sandström. 

Anders Peter Sandströmer blev kammarråd 1835. Han blev under sin tid som sekreterare i Statsutskottet 1840 till 1841 allmänt uppskattad och känd. Han blev på grund av detta utnämnd till landshövding  i Jämtlands län 1844, adlad enligt R.F. paragraf 37, 1847. År 1846 blev Sandströmer ordförande i skatteförenklingskommittén som lade fram många reformförslag. År 1848 blev han finansminister , samt genomförde som sådan många förbättringar och förenklingar i kameralväsendet. Han fick dessutom igenom en omorganisation av Statskontoret, samt förenklingar i uppbördsmännens redogörelser och så vidare. Han fick dock en viss opposition emot sig, och hamnade i konflikt med kungen samt kronprinsen. Denna konflikt gällde förslaget om grundskatternas avlösning. Han avgick 1851, och blev därefter landshövding i Skaraborgs län, vilket han var till sin död 1857.

Referenser 
 Crusenstolpe, Magnus Jacob, nekrolog över Sandströmer i Svea folkkalender s. 130, 1859.
 Svensk Uppslagsbok, band 23 : Rohrbach - Sathpura, 1937

Vidare läsning 
 

Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Sveriges finansministrar
Landshövdingar i Jämtlands län
Landshövdingar i Skaraborgs län
Ämbetsmän från Stockholm
Födda 1804
Avlidna 1857
Män
Svensk uppslagsbok
Politiker från Stockholm
Cailletets pump

Cailletets pump är en av den franske fysikern Louis Paul Cailletet konstruerad apparat, med vars hjälp man kan studera kroppars tillstånd vid höga tryck.

Apparaten består dels av en för höga tryck avsedd kompressionspump, dels av en med denna vid E förbunden recipient. Denna består av en kraftig behållare, A, av smidesjärn, med en däri passande solid skruv, B, och en öppning, E, varigenom behållaren förbinds med kompressionspumpen.

Då Cailletet ville studera gasernas komprimerbarhet, fyllde han röret CDG (av glas) med gasen i fråga, ihällde i A kvicksilver (H) och ovanför detta vatten (F). Röret CDG, väl inkittat i skruvbulten B, fördes därpå ned i A, och B skruvades åt. Kompressionspumpen fick därefter pressa in vatten genom E. Vattnet driver in kvicksilvret i röret CDG, kvicksilvret pressar ihop den i röret befintliga gasen, som kondenseras till vätska vid D, medan en del ännu är i gasform vid G. Skruvbultarna vid B och E är noggrant packade för att vattnet ej skall sippra ut. 

Apparaten användes, förutom av Cailletet för studiet av gasers kondensation, av en mängd andra forskare för utrönande av tryckets inverkan på olika ämnen.

Källor

Experimentell fysik
2274 Ehrsson

2274 Ehrsson eller 1976 EA är en asteroid upptäckt 2 mars 1976 av Claes-Ingvar Lagerkvist vid Kvistabergs observatorium. Asteroiden har fått sitt namn efter en vän till Lagerkvist.

Referenser

Externa länkar

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter personer
Astronomiska upptäckter av C-I Lagerkvist
Astronomiska upptäckter 1976
Torsten Magnusson

Torsten Magnusson, född 24 december 1907 i Vreta klosters församling, Östergötlands län, död 24 november 1987, var en svensk fysiker och försvarsforskare. Magnusson var generaldirektör för Försvarets forskningsanstalt (FOA) 1968–1974 och en av det svenska kärnvapenprogrammets förgrundsfigurer.

Biografi
År 1938 blev Magnusson filosofie doktor i fysik vid Uppsala universitet, på en avhandling inom röntgenspektroskopi vid nobelpristagaren Manne Siegbahns forskargrupp. Magnusson var assistent och laborator vid Kungliga Vetenskapsakademien 1937–1944.

1945 blev Magnusson avdelningschef för FOA 2, avdelningen för fysik vid det då nybildade FOA. Avdelningen utgjorde i praktiken en fortsättning på Militärfysiska institutet, och var skapad med en inriktning på forskning kring konventionella vapens fysik. I slutet av 1945, en kort tid efter bildandet, väcktes dock det svenska intresset för kärnvapen, och det var vid FOA 2 som huvuddelen av denna verksamhet bedrevs. 1958 omorganiserades FOA, och avdelningen delades då i två: FOA 2 och FOA 4, med inriktning på atomfysik och atomvapen. 

Magnusson medverkade tillsammans med Arne Hedgran som experter i utredningen om Beredskap mot atomenergiolyckor, som avgav sitt betänkande i november 1959. Utredningen kartlade risker från olyckor i såväl inhemska som utländska atomenergianläggningar, men också från transporter av atombränsle samt skadlig strålning i samband med kärnvapenprov, och föreslog lämpliga beredskapsåtgärder och lagstiftning. 

Magnusson var chef för den nya avdelningen FOA 4 1958–1968, och därefter generaldirektör för FOA från 1968 till sin pensionering 1974.

Källor 

Fotnoter

Svenska fysiker under 1900-talet
Svenska generaldirektörer
Personer verksamma vid Försvarets forskningsanstalt
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1907
Avlidna 1987
Personer från Vreta Klosters socken
Nicholas Parsons

Nicholas Parsons, CBE, född 10 oktober 1923 i Grantham i Lincolnshire, död 28 januari 2020 i Aylesbury i Buckinghamshire, var en brittisk radio- och TV-profil, mest känd som programledare för det brittiska radioprogrammet Just a Minute, vilket han i princip ledde oavbrutet sedan starten 1967. Han var även en erkänd skådespelare.

Källor

Noter

Externa länkar 

Brittiska radioprogramledare
Födda 1923
Män
Avlidna 2020
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Personer från Grantham
Alumner från University of Glasgow
Bret McKenzie

Bret Peter Tarrant McKenzie, född 29 juni 1976 i Wellington, Nya Zeeland, är en nyzeeländsk musiker, komiker och skådespelare. 

Han är främst känd som ena halvan i duon Flight of the Conchords tillsammans med vännen Jemaine Clement. 2007 spelade han även ena huvudrollen i TV-serien med samma namn. McKenzie hade även en liten roll i Sagan om ringen och Sagan om konungens återkomst. McKenzie har rollen som Lindir i Hobbit: En oväntad resa (2012).

2012 vann McKenzie en Oscar för Bästa sång för "Man or Muppet" som han skrivit till Mupparna.

Bret McKenzie har även varit en medlem i bandet The Black Seeds.

Källor

Nyzeeländska komiker
Nyzeeländska musiker
Nyzeeländska skådespelare
Födda 1976
Män
Levande personer
Oscar
Personer från Wellington
Alumner från Victoria University of Wellington
Sankt Petri kyrka, Eskilstuna

Sankt Petri kyrka är en kyrkobyggnad i Slagsta i Eskilstuna, S:t Johannes församling, ritad av Lars-Olof Thorstensson. Kyrkan invigdes den 15 september 1974, vilket gör den till församlingens näst äldsta. På platsen låg tidigare fastigheten Tallklippan som bland annat användes till scoutverksamhet.

Nattvardssilvret från 1964 är signerat Birger Haglund. Kyrkans övriga silver, bestående av processions- och altarkrucifix, dopskål, dopljusstake, altarljusstakar och vaser, är tillverkade av silversmeden Bengt Liljedahl.

Orgel
Orgeln byggdes 1976 av A Mårtenssons Orgelfabrik, Lund. Orgeln är mekanisk.

Källor
"S:t Petri kyrka" - Svenskakyrkan.se

Noter 

Kyrkobyggnader i Strängnäs stift
Kyrkobyggnader i Eskilstuna
Kyrkobyggnader invigda 1974
Tegelkyrkor
Rännsten

En rännsten är en stenplatta med en infälld fördjupning, en ränna. Den fungerar som en öppen avloppsledning för dagvatten i det fria och är ofta en del av gatans körbana närmast trottoarens kantstenar. Genom en svag bombering i gatans mitt uppstår fall mot gatans kantsten, där rännstenen leder dagvattnet till en dagvattenbrunn. Innan nergrävda avloppsledningar fanns, fungerade rännstenen även som en allmän avloppsledning.

Källor

Se även
 Dike
 Rännstensungar

Externa länkar

Byggnadsmaterial
Dagvatten
Markavvattning
VVS
Nathanael Pringsheim

Nathanael Pringsheim, född 30 november 1823 i Gorzów Śląski (dåvarande Oberschlesien), död 6 oktober 1894 i Berlin, var en tysk botaniker.

Pringsheim vistades för studier dels i Paris och London samt vid flera universitet i Tyskland, dessutom vid kusterna av Atlanten och Medelhavet. Han blev docent i Berlin 1851 och professor i Jena 1864. Pringsheim var dock mindre anlagd för lärar- än forskarversamhet och återvände som privatman till Berlin 1868. Han uppsatte 1857 tidskriften "Jahrbücher für wissenschaftliche Botanik", som alltifrån början hade det högsta vetenskapliga anseende, och stiftade 1882 "Deutsche botanische Gesellschaft", till vars president han årligen återvaldes under hela sin livstid. Pringsheims botaniska arbeten intar samtliga en mycket hög plats inom vetenskapen. De flesta avhandlar algernas byggnad och utvecklingsförlopp, och i nästan varje nytt arbete presenterade Pringsheim någon överraskande upptäckt.

Efter 1874 ägnade Pringsheim mera intresse åt växternas kemiska och fysikaliska särdrag och utgav en följd av arbeten under titeln Untersuchungen über das Chlorophyll (1874-87).

Pringsheim blev 1860 ledamot av Preussiska vetenskapsakademin och invaldes 1877 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Verk (urval) 
 Befruchtung, Keimung und Generationswechsel der Algen (1855-57)
 Beiträge zur Morphologie und Systematik der Algen (1857)
 Dauerschwärmer des Wassernetzes (1861)
 Beiträge zur Morphologie der Meeresalgen (1862)
 Zur Morphologie der Salvinia natans (1863)
 Untersuchungen über die Vorkeime der Gharen (1863)
 Über die Paarung der Schwärmsporen (1869)
 Die geschlechtlosen Schwärmer und die männlichen Pflanzen von Bryopsis (1871)
 Über den Gang der morphologischen Differenzierung in der Sphacelaria-Reihe (l813)
 Generationswechsel der Thallophyten (1876)
 Befruchtungsakt von Achlya und Saprolegnia (1882)

Referenser

Noter 

Tyska botaniker under 1800-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1823
Avlidna 1894
Män
Ledamöter av Preussiska vetenskapsakademien
Personer från Schlesien
Alumner från Leipzigs universitet
Personer verksamma vid Jena universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från universitetet i Wrocław
Svenska nationalkommittén för fysik

Svenska nationalkommittén för fysik är en kommitté tillsatt av Kungliga Vetenskapsakademien med syfte att främja forskning och utbildning inom fysik. Svenska nationalkommittén för fysik företräder också Sverige i den internationella fysikorganisationen IUPAP. Nationalkommittén har en nära koppling till Svenska Fysikersamfundet.

Se även 
 Svenska nationalkommittén för astronomi
 Svenska nationalkommittén för kemi

Källor 

Organisationer inom fysik
Sam Querrey

Sam Querrey, född 7 oktober 1987 i San Francisco, är en amerikansk högerhänt professionell tennisspelare.

Tenniskarriären

2008 
Querrey slutade säsongen på topp 50 för första gången efter att ha vunnit turneringen i Las Vegas och tagit sig till fjärde omgången av US Open.

2009 
Querrey började det nya året bra i Auckland, där han tog sig fram till final, som dock slutade med en förlust i två raka set mot Juan Martin Del Potro. På vägen fram till finalen vann han över både fjärdeseedade Almagro och andraseedade Ferrer.

I Australiska öppna förlorade han i första omgången mot Philipp Kohlschreiber.

ATP-titlar

Singel (10) 
 2008 – Las Vegas Open
 2009 – Los Angeles Open
 2010 – Memphis Open
 2010 – Serbia Open
 2010 – Queen's Club Championships
 2010 – Los Angeles Open (2)
 2012 – Los Angeles Open (3)
 2016 – Delray Beach Open
 2017 – Mexican Open
 2017 – Los Cabos Open

Dubbel (5)
 2010 – Pacific Coast Championships
 2010 – U.S. National Indoor Championships
 2011 – Italian Open
 2012 – U.S. Men's Clay Court Championships
 2016 – Geneva Open

Referenser 

Amerikanska tennisspelare
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Idrottare från San Francisco
Födda 1987
Levande personer
Män
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från USA
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2008
Makemake

Makemake kan avse:

 Makemake (mytologi) – en skapelsegud i mytologi på Påskön i Stilla havet
 Makemake (dvärgplanet) –  den tredje största kända dvärgplaneten i Solsystemet
 Make Make – en låt av Mike Oldfield på albumet Heaven's Open.
Akvarellpapper

Akvarellpapper används när man målar med akvarellfärger. Resultatet blir ofta bättre om man målar på papper med större uppsugningsförmåga, än vanligt ritpapper. Det finns därför speciella akvarellpapper i olika gräng (grovhet) och uppsugningsförmåga för att hindra att pappret buktar sig när det torkar.

Papperna säljs arkvis och på block, då oftast med fyra sidor limmade för att hålla pappret i spänn när man målar på det.

Akvarellpapper kan blötas innan de sedan tejpas upp på en plywoodskiva och sedan målas på. Man målar då vått i vått, vilket gör att färgerna flyter ut i varandra mer.

Konstnärsmaterial
Etylvanillin

Etylvanillin är en artificiell arom. Den är cirka tre gånger starkare än vanlig naturlig (metyl)vanillin. Etylvanillin tillverkas från guethol, vilket har sitt ursprung i difenoler av petrokemiskt ursprung (olja).

Etylvanillinet är matindustrins billigaste och mest använda vaniljsmak. Det används exempelvis i glass och kakor av lägre kvalitet samt i parfym.

Källor
Material Safety Data Sheet Science Lab

Aromer
Aromater
Aldehyder
Fenoletrar
Smyrnakyrkan

Smyrnakyrkan kan avse:

Smyrnakyrkan i Göteborg – den näst största församlingen inom den svenska pingströrelsen
Smyrnakyrkan Habo –  en kyrkobyggnad för Evangeliska frikyrkan i Habo i Sverige
 Smyrnakyrkan, Älvängen  – församling och kyrkobyggnad tillhörande pingströrelsen i Älvängen, Ale kommun