kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alfred Andersson i Fallsberg

Anders Alfred Andersson (i riksdagen kallad Andersson i Fallsberg), född 27 maj 1865 i Bjälbo, död 24 mars 1950 i Allhelgona i Östergötland, var en svensk lantbrukare och politiker (liberal). 

Alfred Andersson var kommunalnämndens ordförande i Bjälbo 1900–1904 och blev 1905 kommunalnämndens ordförande i Allhelgona. Han var också aktiv i bonderörelsen samt i baptistkyrkan och blåbandsrörelsen.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren för Östergötlands läns södra valkrets 1912–1914. Som kandidat för Frisinnade landsföreningen tillhörde han dess riksdagsparti Liberala samlingspartiet. I riksdagen var han bland annat suppleant i konstitutionsutskottet 1913–1914. Han engagerade sig bland annat i tullfrågan

Källor

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 46

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Personligheter inom svensk baptism
Personligheter inom Blåbandsrörelsen i Sverige
Personer från Bjälbo socken
Födda 1865
Avlidna 1950
Män
Epåletträdssläktet

Epåletträdssläket (Pterostyrax) är ett växtsläkte i familjen storaxväxter med fyra arter från östra Asien. Epåletträd (P. hispida) odlas sällsynt som prydnadsväxt i södra Sverige.

Släktet består av lövfällande buskar och träd. Bladen är strödda, stipler saknas. Bladskivornas kanter är tandade. Blomställningen är hängande, ensidig, men många blommor. Högbladen faller av tidigt. Blomskaftet är kort och ledat. Blommorna är tvåkönade. Fodret är klocklikt, femkantigt, femflikigt och helt sammanväxt med fruktämnet. Kronan är femflikig, flikarna är fastade vid varandra vid basen. ståndarna är oliklånga, fem korta och liklånga, samt fem längre i olika längder, de är sammanväxta vid basen till ett rör. Fruktämnet är vanligen översittande, 3-5-rummigt med 4 fröämnen per rum. Frukten är en torr kapsel med ribbor eller vingar och 1-2 frön, pistillen sitter kvar som en näbb.

Källor
Flora of China - Pterostyrax

Storaxväxter
Ep Växtindex
Engelbrektsholmen

Engelbrektsholmen är en tidigare holme, cirka 2 km nordost om Göksholm i Stora Mellösa socken, Örebro kommun, Närke. Engelbrektsholmen har genom sjösänkningar blivit ett näs som sticker ut i Hjälmaren från Göksholmslandet.

Mordet på Engelbrekt
Holmen är känd p.g.a. att Engelbrekt Engelbrektsson mördades här den 27 april eller den 4 maj 1436 av  Måns Bengtsson (Natt och Dag).  Förr betraktades det tidigare datumet som det rätta, men för det senare datumet har senare tids (1900-talet) framstående medeltidsforskare, till exempel Gottfrid Carlsson och Lars-Olof Larsson tagit ställning, vilket gjort att detta datum idag är allmänt accepterat.

År 1818 restes här en minnessten av ägaren till Göksholms slott, Gotthard Mauritz von Rehausen. Det finns i bygdeskrifter från 1800-talet information om att det i äldre tider funnits ett järnkors på holmen. På en ännu äldre karta, från ca år 1680, finns också ett kryss markerat på holmen, vilket även det tyder på att det verkligen funnits någon form av minnesmärke på holmen redan tidigare.

På 1940-talet ifrågasatte hembygdsforskaren kapten John Nerén om det verkligen var på denna holme som mordet skedde. Andra historiker, såsom Bertil Waldén, påtalade då att holmen redan på 1600-talet på kartor namngavs just som Engelbrektsholmen. Detta faktum tyder på att det faktiskt också var på holmen mordet skedde, då holmar av den storleken ofta inte ens har ett namn. 

De få källorna som finns från den aktuella tiden ger inget exakt svar.

Minnesmärke

Minnesmärket av gjutgjärn, som restes år 1818, bär denna text:

 Här föll Engelbrecht Engelbrtsson
      Svenska Frihetens Värn
      Gustaf Wasas Efterdöme.
    Offer för ett Nidings mord
         D. 27 April 1436.
     Minnet hade lefvat 382 år
     innan Minnesmärket restes
                af
          Göksholms Ägare
        G.M. von Rehausen.

Källor
 Nordisk familjebok, upplaga 3, band 6, 1926 
 Nationalencyklopedin (artikel om Engelbrekt Engelbrektsson'')

Se även
 Engelbrekt Engelbrektsson
 Stora Mellösa socken

Externa länkar
 Engelbrektsholmen som utflyktsmål i Östernärke

Engelbrekt Engelbrektsson
Örebro kommun
Halvöar i Sverige
Före detta öar
Göran Boberg

Det finns flera personer med namnet Göran Boberg:
 Göran Boberg (författare) (född 1938), en svensk författare
 Göran Boberg (skådespelare) (1942–1999). en svensk skådespelare
Ingrid Atterberg

Ingrid Magdalena Atterberg-Göransson, född 11 maj 1920 i Härnösand, död 27 mars 2008 i Uppsala, var en svensk keramiker med egen keramikverkstad i Uppsala från 1969.

Atterberg införde manganleran i slutet på 1940-talet och chamotteringen i mitten av 1950-talet. Försök med glasyrer och leror ledde 1957 fram till sintergods, tekniskt ett stengods, som genom lägre bränntemperatur var billigt att tillverka.

Ingrid Atterberg var under perioden 1944-1963 verksam vid Upsala-Ekeby AB, där hon var en av de tongivande konstnärerna. Hon arbetade från 1952 även för Karlskrona och Gefle Porslinsfabriker. Där har hon bland andra gjort serierna Tricorn, Pylon, Negro, Grafika, Västkust, Chamotte, Mimosa, Pastell och Vienna.  Tidvis var hon även aktiv i Mancioli Natales keramikverkstäder i Toscana 1952-64 och blev anlitad av Alsterfors glasbruk 1958-63.

Hon gifte sig 1954 med arkitekten Viking Göransson (1900–1985).

Offentliga uppdrag 
 i Nederländerna under 1960-talet
 Timrå simhall, utsmyckningar, bland annat kakelmosaiker
 Örbyhus, kakelmosaik
 Västmanlands läns landsting, en stor golvurna

Källor

Litteratur
Söderlind, Karin: Upsala-Ekeby keramik – porträtt av fem konstnärer. Albinsson Sjöbergs bokförlag. 2006.

Externa länkar 
 

Kvinnor
Födda 1920
Avlidna 2008
Svenska keramiker
Personer från Härnösand
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Gumaelius

Gumaelius (eller Gumælius) är en svensk släkt, bördig från Jönköpings län. Släktens stamfader är bonden Magnus i Gummarp i Torskinge som levde under 1500-talet. Kyrkoherden i Torskinge socken, Jonas Gumaelius (1611–1680) upptog namnet.

Kända släktmedlemmar

 Wilhelm Gumælius (1789–1877), kontraktsprost och riksdagsman
 Otto Joel Gumaelius (1791–1876, bror till Wilhelm), rektor, grundade 1843 Nerikes Allehanda
 Arvid Gumælius (1833–1908), riksdagsman
 fosterson Torsten Hummel-Gumælius (1873-1929) industriman, Arvid Gumælius var i sitt andra gifte gift hans mor
 Sten Hummel-Gumaelius (1906–1986), arkitekt
 Otto Joel Gumaelius (1835–1899), geolog
 Sofia Lovisa Gumaelius (1840–1915), grundade 1877 Gumaelius reklambyrå
 Arvid Gumælius (1874–1960), ingenjör
 Arvid S:son Gumælius (1867–1944), ingenjör, lät 1924 uppföra Villa Gumælius i Stockholm

Se även
Nerikes Allehanda, tidigare ägd av släkten Gumaelius
Nils Gellerstedt (1952): Släkten Gumælius 1580-1952.

Referenser

Släkten Gumælius
Supreme Allied Commander Europe

Supreme Allied Commander Europe (SACEUR) är Natos högste operative militäre befälhavare över de allierade styrkorna i Europa, Allied Command Operations (ACO). 
SACEUR är ansvarig inför Natos militärkommitté och har sitt högkvarter SHAPE placerat utanför Mons i Belgien.

Befattningen SACEUR infördes 1951 och den innehas alltid av en officer från någon av USA:s väpnade styrkor. Den som innehar posten som SACEUR är också samtidigt i en separat roll befälhavare för United States European Command.

Uppgifter

Fredsbevarande
SACEUR:s primära uppgift är att bidra till att bibehålla fred, säkerhet och territoriell integritet för Natos medlemsstater. Skulle fientligheter uppstå eller bedömas vara omedelbart förestående, ska SACEUR, som högste chef, verkställa alla nödvändiga militära åtgärder inom sitt mandat och ansvarsområde. Detta med syftet att visa Natos interna solidaritet och beredskap att bibehålla alliansens territoriella integritet, säkerställa fri rörlighet till havs och de ekonomiska livlinorna samt bevara eller återskapa säkerheten.

Planering
SACEUR genomför militär planering som också innefattar begäran till medlemsstaterna avseende militära styrkor för att lösa Natos militära uppgifter. Dessa innefattar stabilitetsskapande åtgärder, krishantering och förutsättningar för ett effektivt försvar. Han ger också rekommendationer till Natos politiska och militära organ avseende alla ärenden som kan påverka hans möjligheter att utföra sina ansvarsområden. SACEUR har direktkontakt till samtliga medlemsstaters försvarschefer och är bemyndigad att kommunicera direkt med medlemsstaternas myndigheter enligt eget bedömande för att skapa förutsättningar för sin uppgift.

Talesman
Liksom militärkommiténs ordförande, som leder Natos högsta militära rådgivande organ, är SACEUR en viktig offentlig person och främsta talesman för Supreme Headquarters Allied Powers Europe (SHAPE). Genom sina egna aktiviter och hans informationsstab vidmakthåller han kontakt med press och media. Vidare genomför han officiella besök i medlemsländerna och länder med vilka Nato utvecklar sin relation, samarbete och partnerskap.

Befattningshavare
Följande officerare har haft befattningen som SACEUR sedan den införandes:

Se även
 SACLANT
 Supreme Headquarters Allied Expeditionary Force

Källor

Externa länkar
shape.nato.int/saceur

Nato
Militära befattningar
USA:s militär
Forskningsfartyg

Forskningsfartyg är fartyg, som är specialbyggda eller på annat sätt specialutrustade för att undersöka förhållanden i vattnet eller på havsbottnen. Moderna forskningsfartyg är normalt utrustade med ett stort arbetsdäck med kranar och vinschar. Ofta finns olika laboratorier för olika ändamål. Forskningsfartyg finns i alla storleksklasser, allt från små fartyg, som kan gå grunt vatten inne i en skärgård, till oceangående fartyg med isbrytarkapacitet. 

Ofta förekommer fjärrstyrda kameror som kan ta foton av undervattensobjekt.

Forskningsfartyg i urval

U/F Ancylus
R/V Aranda
U/F Argos
R/V Arne Tiselius
Belone
R/V Geomari
R/V Dr. Fridtjof Nansen (2017)
R/V Jacob Hägg
R/S Jákup Sverri
S/V Ocean Surveyor
R/V Petrel
R/V Professor Logatjev
R/V Skagerak (2017)
M/S Svalbard
R/V Svea

Historiska forskningsfartyg

M/S Aranda
HMS Beagle
Galathea
S/S Vega
Fram
Calypso
S/S Nautilus
Skagerak I
Skagerak II
R/V Skagerak (1968)
U/F Argos
R/V Nils Strömcrona
Altair

Se även
Finlands havsforskningsfartyg

Källor

Noter

Fartygstyper
Jimmie Johnson

Jimmie Kenneth Johnson, född den 17 september 1975 i El Cajon i Kalifornien, är en amerikansk racerförare som kör Indycar. Han körde dessförinnan Nascar, vars cupmästerskap han har vunnit åren 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2013 och 2016. Johnson blev den andre föraren någonsin att vinna tre raka titlar, den förste var Cale Yarborough. Johnson är en av de mest framgångsrika Nascar-förarna genom tiderna.

Racingkarriär 
Efter att ha blivit tvåa 2004, blev Johnson bland de mest framgångsrika förarna på 2000-talet i Nascar Sprint Cup. 

Med Hendrick Motorsports, Chevrolet tog Johnson tre raka titlar i Nascar:s slutställning, vilket 2007 till stor del berodde på det så kallade utjämningssystemet innan mästerskapsserien The Chase starade. 

Han är den ende förare som tagit sig till fem år i rad i en topp fem-position. 
2008 slutade Johnson återigen som segrare i serien, efter att ha legat förhållandevis långt bakom den första halvan av säsongen, men dominerade i.

Segrar Nascar Cup Series

Karriärstatistik i Nascar Cup series 
 Information från den 24 februari 2013.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell hemsida
 Förarstatistik hos Racing Reference

Amerikanska racerförare
Racerförare från Kalifornien
NASCAR-förare
IndyCar-förare
Förare i Hendrick Motorsports
Personer från El Cajon
Födda 1975
Levande personer
Män
Jean-Karl Vernay

Jean Karl Vernay, född 31 oktober 1987, är en fransk racerförare.

Källor
 Driver Database.

Externa länkar 
Officiell webbplats 

Födda 1987
Franska racerförare
F3 Euroseries-förare
Formula Renault 3.5 Series-förare
Porsche Supercup-förare
Män
Levande personer
Franska idrottare under 2000-talet
Personer från Villeurbanne
Red Bull Junior Team
Hilary Hahn

Hilary Hahn, född 27 november 1979 i Lexington, Virginia, är en amerikansk violinist.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Amerikanska violinister
Amerikanska musiker under 2000-talet
Personer från Lexington, Virginia
Födda 1979
Levande personer
Kvinnor
Patrick Müller

Patrick Müller, född 17 december 1976, är en schweizisk före detta fotbollsspelare (försvarare). Han spelade i det schweiziska landslaget åren 1998-2008.

Klubbar 
 Servette Genève (1995-1998)
 Grasshopper-Club Zürich (1998-2000)
 Olympique Lyonnais (2000-2004)
 RCD Mallorca (2004)
 FC Basel (2005-2006)
 Olympique Lyonnais (2006-2008)
 AS Monaco (2008-2010)

Schweiziska fotbollsspelare
Schweiziska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Servette FC
Spelare i Grasshopper-Club Zürich
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i RCD Mallorca
Spelare i FC Basel
Spelare i AS Monaco FC
Spelare i Schweiziska superligan
Spelare i Ligue 1
Spelare i La Liga
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Spelare i VM i fotboll 2006
Födda 1976
Levande personer
Män
Schibsted Sök

Schibsted Sök AB var ett aktiebolag med säte i Stockholm. Till verksamheten hörde webbportaler som exempelvis söktjänsten Sesam.se.

Sesam.se stängdes 17 juni 2010 på grund av ointresse från kunder och investerare.

Svenska medieföretag
Företag bildade 2006
Riverside Stadium

Riverside Stadium är en fotbollsarena i Middlesbrough i England. Den är hemmaarena för Middlesbrough FC..

Arenan byggdes under 1994 och öppnades i augusti året efter. Den ersatte Ayresome Park, efter att denna blivit omodern då krav ställts på att endast sittande publik tillåts på arenor för elitfotboll. Publikkapaciteten är 35 100 åskådare.

Referenser

Noter

Externa länkar
 

Fotbollsanläggningar i England
Sportanläggningar invigda 1995
Middlesbrough FC
Carl Graff

Carl Ludwig Theodor Graff, född 4 maj 1844 i Grabow (Mecklenburg), död 25 februari 1906 i Dresden, var en tysk arkitekt.

Graff var verksam i Wien 1870–1874 och var 1874–1905 direktör för Dresdens Kunstgewerbeschule, som han omorganiserade. Han lämnade ritningar till konstindustriella föremål.

Källor 

Tyska arkitekter under 1800-talet
Personer från Grabow
Födda 1844
Avlidna 1906
Män
Ugglan
Stora Mellösa pastorat

Stora Mellösa pastorat var ett pastorat inom Svenska kyrkan i Kumla och Askers kontrakt av Strängnäs stift. Pastoratet hade pastoratskoden 041108 och låg i Örebro kommun. 

Pastoratet omfattade följande församlingar:

 Gällersta-Norrbyås församling
 Stora Mellösa församling

I samband med att dessa församlingar slogs samman och bildade Kvismare församling så ombildades pastoratet till Kvismare pastorat.

Historiska pastorat i Strängnäs stift
Sarkoplasmatiskt retikulum

Sarkoplasmatiskt retikulum, från grekiska σάρξ sarx ("kött"), är ett system av rörliknande endoplasmatiskt retikulum i muskelceller som löper utmed myofibrillerna. Detta system är rikt på kalcium, vilket behövs då muskeln kontraheras, det vill säga då den dras samman. När en nervsignal/aktionspotential når slutet på neuronen öppnas kalciumkanaler, varpå neuronen frisläpper acetylkolin som påverkar jonkanaler i muskelcellen att alstra en elektrisk impuls. Då denna impuls når sarkoplasmatiskt retikulum avger detta det kalcium som den bär på. Därefter fäster sig kalciumjonerna på troponin, som sitter fast på tropomyosin och möjliggör kontraktion av muskeln.

Källor 

Molekylärbiologi
Heterogametiskt kön

Heterogametiskt kön refererar till könet av en art där de två könskromosomerna inte är av samma typ. Hos däggdjur (till exempel hos människan), har hanar en X- och en Y-kromosom och är därför av heterogametiskt kön. En hona, som har två X-kromosomer är därför av homogametiskt kön. Hos andra arter (till exempel fåglar) är honan av heterogametiskt kön och hanen av homogametiskt kön.

Referenser

Könsdimorfism
E.N. Setälä

Emil Nestor "E.N." Setälä, född 27 februari 1864 i Kumo, död 8 februari 1935 i Helsingfors, finsk filolog, folklivsforskare, politiker, statsråd 1934.

Biografi 
Setälä var professor i finska språket och dess litteratur 1893–1929, kansler vid Åbo universitet från 1926, grundare av Suomen tutkimuslaitos och dess förste föreståndare 1930.

I sin doktorsavhandling tillämpade Setälä för första gången i finsk forskning den junggrammatiska riktningens metoder. Under 1888–1890 gjorde han studieresor till liverna, vepserna och voterna, och därefter började han sammanställa en jämförande fonetisk historia över de östersjöfinska språken. I Über Quantitätswechsel im Finnisch-Ugrischen (1896) presenterade han en stadieteori. Setälä organiserade undervisningen i finska till en universitetsnivå, och bildade en ny skola kring sig. Setälä var starkt påverkad av den danske språkforskaren Vilhelm Thomsen och gifte sig också 1913 med dennes dotter, Kirsti Thomsen.

Tillsammans med Kaarle Krohn redigerade han fr.o.m. 1901 tidskriften Finnisch-ugrische Forschungen. Tillsammans med Heikki Paasonen utredde han på ett avgörande sätt släktskapet mellan finsk-ugriska språk och samojediska språk. 

I sin forskning utgav han även folkdiktning såsom Sammon arvoitus (1932). 

Under förryskningsperioderna anslöt sig Setälä till de konstitutionella ungfinnarna. Under striden om statsformen 1918 var han monarkist och anslöt sig till det konservativa samlingspartiet. Under ståndsriksdagens tid satt han mellan 1904 och 1906 i prästeståndet; han var riksdagsledamot fram till 1927. Han tillhörde P.E. Svinhufvuds senat 1917–18 och J.K. Paasikivis senat 1918; 1925 var han undervisningsminister, utrikesminister 1925–26 och Finlands ambassadör i Köpenhamn och Budapest 1927–30.

Setälä hade stort inflytande när Finlands ortodoxa kyrka fick den rättsliga ställning den har idag.

Den finska allmänheten känner honom som författaren till "Setälän kielioppi" (Setäläs grammatik), en finsk grammatik som utkom 1898 under namnet Suomen kielioppi och som i många decennier utnyttjades som lärobok i finländska skolor. Uttrycket "enligt Setäläs grammatik" innebär fortfarande en försäkran om att en sats är språkligt riktig. 

Han blev kommendör med stora korset av svenska Nordstjärneorden 1925 och ledamot av Kungl. Humanistiska vetenskapssamfundet i Lund 1925.

Åren 1891–1912 var han gift med författaren Helmi Krohn.

Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 

Emil Nestor Setälä på Books and Writers 
E.N. Setälä i 375 humanister 21.2.2015, humanistiska fakulteten vid Helsingfors universitet
 

Prästeståndets lantdagsledamöter
Ledamöter av Finlands lantdag för Ungfinska partiet
Ledamöter av Finlands riksdag för Samlingspartiet
Finländska filologer
Finländska lingvister
Finländska professorer
Finländska innehavare av statsråds titel
Finlands undervisningsministrar
Finlands utrikesministrar
Samlingspartiets partiledare
Finlands ambassadörer
Hedersdoktorer vid Tartu universitet
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Personer från Kumo
Födda 1864
Avlidna 1935
Män
Alumner från Helsingfors universitet
Heikki Paasonen (filolog)

Heikki Paasonen, född den 2 januari 1865 i S:t Michel, död den 24 augusti 1919 i Helsingfors, var en finländsk filolog och folklivsforskare. Han var far till Aladár Paasonen.

Paasonen blev student 1881 samt filosofie licentiat och docent i finsk-ugrisk språkvetenskap vid Helsingfors universitet 1893. Han genomförde studieresor i östra Ryssland, till mordviner, om vilkas språk han utgav flera arbeten, samt till tjeremisser och ostjaker (1889-1902), varunder han insamlade ett avsevärt material, vilket har publicerats efter hans död. Åren 1898-1902 innehade han för detta ändamål ett av de stora Rosenbergska reseunderstöden. År 1902 befordrades Paasonen till överinspektor i skolöverstyrelsen samt erhöll 1904 professuren i finsk-ugrisk språkvetenskap vid universitetet. 

Tillsammans med E.N. Setälä utredde han släktskapet mellan finsk-ugriska språk och samojediska ("Beträge zur finnisch-ugrisch-samojedischen Lautgeschichte", i Keleti Szemle, 1912-1917). Genom sitt intresse för mordvniska kom Paasonen i kontakt med tjuvasjiskan. Han besökte Tjuvasjien två gånger och samlade material. Resultatet blev en tjuvasjisk ordbok (tjuvasjisk-ungersk-tysk) som hette Tschuwaschisches Wörterverzeichnis (Csuvas szójegysék). Denna ordbok utgavs i Budapest 1908. Den gavs ut som tjuvasjisk-turkisk ordbok (Çuvaş Sözlüğü) 1950 och spelar fortfarande en stor roll i tjuvasjisk lingvistik.

Bland Paasonens uppsatser är de främsta Mordwinische Lautlehre (1893), Die türkischen Lehnwörter im Mordwinischen (i Finsk-ugriska sällskapets Journal, 1897; en motsvarande uppsats om ostjakiskan ingår i Finnisch-ugrische Forschungen, II), Die sogenannten Karatajmordwinen (i nämnda journal 1902), Die finnisch-ugrischen s-laute (1903, i Mémoires de la société finno-ougrienne, 1918) och Mordwinische Chrestomathie mit Glossar und grammatikalischem Abriss (1909).

Källor 

 
 

Finländska professorer i filologi
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Personer från Sankt Michel
Födda 1865
Avlidna 1919
Män
Ugglan
Hans Pettersson (oceanograf)

Hans Petterson, född 26 augusti 1888 i Forshälla församling, Göteborgs och Bohus län, död 25 januari 1966 i Göteborgs Vasa församling, var en svensk fysiker, kemist och oceanograf. 

Han var son till Otto Pettersson.

Hans Pettersson utbildade sig till kärnkemist vid Institut für Radiumforschung i Wien, där bland annat de Hevesy tidigare börjat utveckla användningen av radioaktiva spårämnen inom kemi och biologi. Hans första publikation 1910 handlar om radium. Det var med dessa kunskaper han senare blev oceanograf, med hjälp av radium kunde sedimentprover som plockades upp från havets botten dateras. Pettersson blev den förste professorn i oceanografi i Sverige och grundade 1938 Oceanografiska institutet vid Stigbergstorget i Göteborg, med hjälp av anslag från Knut och Alice Wallenbergs stiftelse. Pettersson var dess föreståndare fram till 1956. Han var även föreståndare för Bornö hydrografiska fältstation. 

Petterson var en mycket god skribent och skrev många populärvetenskapliga texter som hjälpte till att sprida framstegen inom havsforskning till allmänheten. I juli 1947 startade Albatrossexpeditionen sin jordenruntsegling med Pettersson som expeditionsledare, en expedition som han planerat och finansierat med privata sponsorer.

Hans Pettersson fick motta Göteborgs stads förtjänsttecken den 4 oktober 1948, med följande motivering: "Då Ni i dag på Albatross' däck i kretsen av Edra medarbetare återvände till vårt land och vår hamn efter att ha slutfört den svenska djuphavsexpeditionen, var världens ögon fastade på Er. Man väntar utomordentliga resultat från Edra undersökningar, och den berömmelse Ni därvid kommer att skörda, återfaller även på Er hemstad. Ni är en god ambassadör ute i världen. Vi hälsar Er och expeditionens medlemmar välkomna tillbaka. Men även långt tidigare har Ni som naturvetenskaplig forskare och skriftställare gjort Er ett namn, och i oceanografiska institutet har Ni danat ett instrument för fortsatta undersökningar och ett hjälpmedel vid arbetet med att utforska de stora djupens hemlighet. Som ett uttryck för Göteborgs stads stolthet och tacksamhet hemställer jag, att Ni måtte mottaga stadens eget förtjänsttecken."

Pettersson invaldes 1948 som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien. Han var även ledamot av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg samt Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund.

Hans Pettersson är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.

Se även
 Kålhuvudet, Tjörn

Källor
 

 Nationalencyklopedin
Sveriges dödbok 1947-2006, (CD-rom), Sveriges Släktforskarförbund

Noter 

Svenska professorer i oceanografi
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Födda 1888
Avlidna 1966
Män