kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Beta Caeli

Beta Caeli (β Caeli, förkortad Beta Cae, β Cae), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en trolig dubbelstjärna i mellersta delen av stjärnbilden Gravstickeln. Den har en visuell magnitud på 5,04 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 34,9 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 94 ljusår (29 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en radiell hastighet på +28,8 km/s.

Egenskaper
Primärstjärnan Beta Caeli A är en gul till vit stjärna av spektralklass F3 V eller F3 IV, vilket anger att den antingen är en stjärna i huvudserien av typ F eller en något mer utvecklad underjättestjärna. Den har en massa som är ca 30 procent större än solens massa, en radie som är ca 1,3 gånger solens radie och avger ca 7 gånger mer energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 6 800 K.

Beta Caeli A är en sannolik enkelsidig spektroskopisk dubbelstjärna. Följeslagaren kan vara en brun dvärg eller en stjärna med liten massa, som kretsar kring primärstjärnan på ett avstånd av mer än 3 AE. Detta objekt kan vara källan till röntgenstrålning som observerats från stjärnans koordinater.

Referenser

Noter

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/betacaeli

Stjärnbilden Gravstickeln
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass F
Dubbelstjärnor
HD-objekt
Delta Caeli

Delta Caeli (δ Caeli, förkortad Delta Cae, δ Cae), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en ensam stjärna i sydvästra delen av stjärnbilden Gravstickeln. Den har en magnitud av 5,06 och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 4,6 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 700 ljusår (216 parsek) från solen. På det beräknade avståndet minskar dess skenbara magnitud med 0,13 enheter beroende på en skymningsfaktor genom interstellärt stoft.

Egenskaper
Delta Caeli är en blå till vit underjättestjärna av spektralklass B2 IV-V, vilket anger att spektret visar blandade egenskaper hos en underjätte och en stjärna i huvudserien. Den har en massa som är 7 - 8 gånger solens massa, en radie som är ca 3,9 gånger solens radie och avger ca 2 600 gånger mer energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 21 100 K.

Referenser

Noter

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/deltacaeli

Stjärnbilden Gravstickeln
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass B
Blå-vita underjättar
HD-objekt
Ny Caeli

HD 30985 eller Ny Caeli (ν Caeli, förkortad Ny Cae, ν Cae), som är stjärnans Bayer-beteckning (korrekt benämning är omtvistad), är en ensam stjärna i sydöstra delen av stjärnbilden Gravstickeln. Den har en skenbar magnitud av 6,07 och är svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 19,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 171 ljusår (53 parsek) från solen.

Egenskaper
Ny Caeli är en gul till vit underjättestjärna av spektralklass F2/3 V eller F1 III-IV. Den har en massa som är ca 35 procentstörre än solens massa, en radie som är ca 2,2 gånger solens radie och avger ca 8 gånger mer energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 6 900 K.

Referenser

Noter

Externa länkar	
 https://www.universeguide.com/star/nucaeli

.html

Stjärnbilden Gravstickeln
Bayerobjekt
Huvudseriestjärnor klass F
Gul-vita underjättar
HD-objekt
Sharks

Sharks är ett av de stridande gängen i musikalen West Side Story från 1957. De motsvarar Capulets i musikalens förlaga Romeo och Juliet. Sharks består av ungdomar som invandrat till New York från Puerto Rico. Deras namn syftar på hajfisken, eftersom de kommer från en ö. I filmversionen och de flesta scenversioner klär sig Sharks i rött, svart och lila.

Se även
Karaktärer i Sharks

Amerikanska musikaler
Jets

Jets är ett av de stridande gängen i musikalen West Side Story från 1957. De motsvarar Montagues i musikalens förlaga Romeo och Julia. Jets består av ungdomar ur fattiga familjer på västra Manhattan i New York, de flesta är barn till invandrare från olika europeiska länder, bland annat Polen, Irland och Italien. På grund av sina blandade ursprung har de profilerat sig som "amerikaner", och deras namn antas symbolisera den amerikanska utvecklingen. I filmversionen och de flesta scenversioner klär sig Jets i gult, grått och ljusblått.

Se även
Karaktärer i Jets
The Jets

Filmfigurer
Roger Crozier Saving Grace Award

Roger Crozier Saving Grace Award var en NHL-trofé som gavs till den målvakt som hade högst räddningsprocent i grundserien, dock var kandidaterna tvungna att spela minst 25 grundspelsmatcher på en säsong för att kvalificerat sig för priset. Trofén delades ut mellan 1999-2000 och 2006-2007. Namnet på trofén kommer från den före detta målvakten Roger Crozier som bland annat spelade i Detroit Red Wings och Buffalo Sabres, som han hjälpte de båda lagen att nå final i Stanley Cup. Den 11 januari 1996 avled Crozier av cancer och 2000 gick NHL och hans gamla arbetsgivare, den Delaware-baserade banken MBNA ihop och skapade trofén och där vinnaren fick välja vilken hockeyförening för ungdom, eller annan utbildningsorganisation, som skulle motta en summa av 25000 amerikanska dollar.

Vinnare
 1999/2000 - Ed Belfour, Dallas Stars
 2000/2001 - Marty Turco, Dallas Stars
 2001/2002 - José Théodore, Montreal Canadiens
 2002/2003 - Marty Turco, Dallas Stars
 2003/2004 - Dwayne Roloson, Minnesota Wild
 2004/2005 - Ingen vinnare på grund av säsongslång konflikt mellan NHL och NHLPA.
 2005/2006 - Cristobal Huet, Montreal Canadiens
 2006/2007 - Niklas Bäckström, Minnesota Wild

Källor

Externa länkar
NHL.com

NHL:s troféer och priser
Priser och utmärkelser instiftade 2000
Den stora olympiaden

Den stora olympiaden (tysk originaltitel: Olympia 1. Teil – Fest der Völker och Olympia 2. Teil – Fest der Schönheit), är en tysk dokumentärfilm i två delar av Leni Riefenstahl från 1938 om de Olympiska sommarspelen 1936 i Berlin, producerad för Riksministeriet för folkupplysning och propaganda och Internationella olympiska kommittén. Filmen hade premiär den 20 april 1938, på Adolf Hitlers 49-årsdag.

I Sverige hade del 1, Nationernas fest (Fest der Völker), premiär 5 juli 1938. Del 2, Olympisk ungdom (Fest der Schönheit), hade svensk premiär 28 november 1938.

Filmteknik
 
Under skapandet av Den stora olympiaden använde sig filmmakarna av flera tekniker som var banbrytande för sin tid och som sederma kom att bli standard inom filmindustrin, bland annat ovanliga kameravinklar, abrupt klippning, extrema närbilder och kameraåkning på vagn.

Se även 
Nazistiska propagandafilmer

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Del 1
 Del 2

Filmer 1938
Filmer i regi av Leni Riefenstahl
Nazityskland
Tyska dokumentärfilmer
Propagandafilmer
Olympiska sommarspelen 1936
Berlin på film
Olympiska sommarspelen på film
Maria (sång)

Maria är en sång från musikalen West Side Story med musik av Leonard Bernstein och text av Stephen Sondheim. Den sjungs av karaktären Tony. Sången kräver ett extremt högt tenoromfång, och innefattar ett långt ettstruket B. På grund av det höga läget har sången ofta jämförts med operaarior, och bland andra tolkats av José Carreras och Luciano Pavarotti. Den har även sjungits av populära artister som Johnny Mathis.

Externa länkar
Full engelsk text

Sånger 1956
Engelskspråkiga sånger
Fredagen den 13:e del 3 – Alla fasors blodiga dygn

Fredagen den 13:e del 3 – Alla fasors blodiga dygn är en amerikansk skräckfilm från 1982.

Handling 
Filmen följer direkt på del 2. Jason Voorhees har överlevt slutstriden i del 2, och passerar en liten affär i Crystal Lakes utkant vars ägarpar han mördar, och beger sig sedan till sommarstället Higgins Haven, där Chris Higgins och hennes vänner ska tillbringa helgen...

Om filmen 
Filmen producerades i 3D, men har aldrig släppts i det skicket i Sverige. Dock finns 3D-utgåvan tillgänglig i USA. Det är i den här delen Jason får sin beryktade hockeymask.

Statens biografbyrå totalförbjöd filmen för visning i Sverige i februari 1983. Den släpptes senare under 1980-talet i en rejält nerklippt, för att inte säga redigerad, version som hyrfilm. Vid en omgranskning av filmen 2002 fick den istället visas i originalversion men med en 15-årsgräns.

Rollista (urval) 
 Dana Kimmell – Chris Higgins 
 Paul Kratka – Rick 
 Tracie Savage – Debbie
 Catherine Parks – Vera Sanchez
 Richard Brooker – Jason Voorhees 
 Nick Savage – Ali 
 Rachel Howard – Chili Jachson 
 David Katims – Chuck 
 Larry Zerner – Shelly

Referenser 

  
 
  

Amerikanska filmer 1982
Fredagen den 13:e
1984 på film
Filmer i regi av Steve Miner
Filmer från Paramount Pictures
3D-filmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Posttraumatiskt stressyndrom på film
Somewhere

För filmen från 2010, se Somewhere (film).

Somewhere är en sång från andra akten av musikalen West Side Story med musik av Leonard Bernstein och text av Stephen Sondheim. Den speglar protagonisterna Tony och Marias föreställning om en utopi, men sjungs av en anonym röst utanför scenen. Sången omges av danssekvenser som illustrerar Tonys och Marias vilja att fly undan gängkonflikterna i pjäsen, tillika en mardrömslik vision av hur drömmen havererar. Den slutar med orden:Hold my hand and we're halfway thereHold my hand and I'll takte you thereSome day,Somehow,Somewhere!Samma ord upprepas i slutet av musikalen, och den tragiska undertonen har gjort att sången ofta tolkas som en anspelning på kalla kriget.Somewhere släppte även Pet Shop Boys som singel 1997. Somewhere'' fick även bära namnet på deras föreställning på The Savoy Theatre vid samma tidpunkt.

Externa länkar
Full engelsk text
 
Sånger
Musiksinglar 1997
Something's Comin'

Something's Comin' (på svenska Vem vet? eller Någonting kommer) är en sång från musikalen West Side Story med musik av Leonard Bernstein och text av Stephen Sondheim. Den sjungs av karaktären Tony och är en i musikallitteraturen typisk snabb, drivande sång i 2/4-takt. Den skrevs speciellt för skådespelaren Larry Kert i sista stund en vecka före premiären – under en enda dag . Den är känd för sina jazzinspirerade, ovanliga harmonier, inklusive sluttonen som är en lång liten septima på frasen"Maybe tonight..."

Externa länkar
Full engelsk text

Sånger
Stora Frö

Stora Frö är en ort i Mörbylånga kommun i Kalmar län, belägen i Vickleby socken på västra Öland cirka sex kilometer norr om centralorten Mörbylånga. 

Före 2018 var den av SCB avgränsad till en småort för att från 2018 räknas som en del av tätorten Stora Frö och Haga Park.

Befolkningsutveckling

Evenemang
I Stora Frö anordnas musikfestivalen Öland Roots.

Se även 
 Lilla Frö

Källor 

Orter i Mörbylånga kommun
Tidigare småorter i Sverige
Henry Wriothesley, 3:e earl av Southampton

Henry Wriothesley, 3:e earl av Southampton, född 6 oktober 1573 på Cowdray House, i närheten av Midhurst, död 10 november 1624, var en engelsk ädling. Han var lordlöjtnant av Hampshire och Custos Rotulorum of Hampshire, men är mera allmänt känd som William Shakespeares mecenat.

Han var andre son till Henry Wriothesley, 2:e earl av Southampton, och dennes hustru Mary Browne, dotter till 1:e viscount Montague. 1581 ärvde han sin titel efter fadern, och påbörjade sina studier vid St John's College, Cambridge 1585, där han tog magisterexamen 1589. Vid sjutton års ålder presenterades han vid hovet, där han åtnjöt drottningens gunst.

Han gifte sig med Elizabeth Vernon, dotter till John Vernon och Elizabeth Devereux, före den 30 augusti 1598, i en hemlig vigsel. Hemlig då Elizabeth Vernon var Elisabet I:s hovdam och Elisabet tyckte inte om att hennes hovdamer gifte sig. Detta ledde till att brudparet spärrades in en kortare tid. De blev snart frisläppta och fick fyra barn:

 Lady Anne Wriothesley

 Lady Penelope Wriothesley, född 8 november 1598, död 16 juli 1667 

 James Wriothesley, lord Wriothesle,y född 1 mars 1604/05, död 5 november 1624 

 Thomas Wriothesley, 4:e earl av Southampton, född 1607, död 16 maj 1667

Lord Southampton blev flera författares gynnare, förutom Shakespeares, som dock är det enda större namnet.

År 1601 dömdes han till döden för konspiration mot drottningen, när han deltog i Robert Devereux, earlen av Essex uppror, men straffet lindrades till livstids fängelse genom ingripande av Sir Robert Cecil. När Jakob I tillträdde tronen släpptes emellertid lord Southampton fri, och återfick sin plats vid hovet. Shakespeares dramer blev ett sätt att smickra kungen och drottningen.

Referenser

Noter 

William Shakespeare
Riddare av Strumpebandsorden
Engelsk adel
Alumner från St. John's College, Cambridge
Födda 1573
Avlidna 1624
Män
Konspiratörer
Soledad Brothers

Soledad Brothers var ett bluesrockband bildat 1998 i Maumee, Lucas County, Ohio. Gruppen bestod från början av Johnny Walker (eg. Johnny Wirick) på gitarr och sång och Benjamin Swank (eg. Ben Smith) på trummor. Brian Olive (eg. Oliver Henry), tidigare i The Greenhornes, värvades 2002 och spelade gitarr och saxofon. Bandets namn togs från en grupp fångar på Soledad Prison som sköts till döds av poliser.

De upptäcktes under en spelning i Detroit 1998 av skivbolaget Italy Records som gav ut deras första singel "Sugar and Spice". De albumdebuterade 2000 med Soledad Brothers. Jack White från The White Stripes hjälpte till under inspelningen av albumet. 2006, strax efter att deras fjärde studioalbum The Hardest Walk hade släppts, meddelade gruppen att den splittrades.

Diskografi
Studioalbum

Livealbum

EP
 (The Von Bondies / Mistreaters / Soledad Brothers - delad EP)
Singlar
1999 – "The Gospel According the John" / "Mysterious Ways"

Externa länkar
Soledad Brothers på allmusic.com

Amerikanska rockgrupper
Drottningarnas dal

Drottningarnas dal, ( arabiska Bībān al-Ḥarīm), är en fornegyptisk begravningsplats belägen bland klipporna på Nilens västra flodbank nära det nuvarande Luxor, i Egypten.
X1:G1-Q1-X1:O1-F35-F35-F35
"Drottningarnas dal" skrivet i hieroglyfer.

Drottningarnas dal ligger 1,5 km sydväst om betydligt mer kända Konungarnas dal i en uttorkad flodbädd, wadi, och började användas från och med Egyptens artonde dynasti (1550–1290 f.Kr.) för att begrava de kungliga familjemedlemmarna. Graven är inte begränsad till bara drottningar vilket det moderna namnet antyder. Platsens fornegyptiska namn var Ta Set Neferu, vilket idag översätts till "Fullkomlighetens nejder" med kan ursprungligen ha betytt "(De kungliga) barnens nejder" eftersom förutom drottningar även prinsar och prinsessor begravdes i dalen, samt höga ämbetsmän.

Ursprungligen användes graven huvudsakligen för kungabarnen. Den tidigaste kända begravningen av drottningar skedde under tiden för farao Amenhotep III (1391–1353 f.Kr.) under den senare delen av den artonde dynastin. Det var först under nittonde dynastin som Drottningarnas dal blev den huvudsakliga begravningsplatsen för kungsgemåler. Gravplatsen användes fram till och med Egyptens tjugonde dynasti (1190–1070 f.Kr.).

Av de totalt 98 gravarna i Drottningarnas dal har man identifierat den gravsatte i ungefär hälften av gravarna, men den arkeologiska utformningen av gravarna ger fingervisningar om vem som graven tillhört. De personer som inte var kungliga släktingar begravdes ofta i enkla schaktgravar. Utöver dessa så kan man dela in de kungliga gravarna i tre grupper; De enklare prinsessgravarna, de korridorliknande prinsgravarna och de påkostade drottninggravarna. Den mest betydelsefulla graven i Drottningarnas dal är Nefertaris.

Tillsammans med det antika Thebe och Konungarnas dal blev Drottningarnas dal år 1979 listade av Unesco som världsarv.

Nefertaris grav

Nefertari (1290–1255 f.Kr.) var en egyptisk drottning och tillhörde farao Ramses IIs sju "stora kungs-gemåler" och levde under Egyptens nittonde dynasti (1290–1190 f.Kr.). Som en betydelsefull drottning är Nefertaris grav betydligt mer komplex än t.ex. prinsessornas och de anonyma drottningarnas, och hennes grav är den mest kända i Drottningarnas dal. Nefertaris grav som är från ca 1255 f.Kr. inleds med två större rum i fil med upp till fem sidokammare innan man kommer till det andra huvudrummet som är gravkammaren. Gravens väggar är mycket rikligt utsmyckade med reliefer och målningar. Alla dekorationerna avbildar Nefertaris väg till dödsriket (Osiris rike). Dekorationerna i graven hör till de vackraste av Nya rikets väggdekorationer. Konstnärerna har med hjälp av färgschattering lyckats få fram nyanser i ansikten och i dräkternas veck. Bland avbildningarna i graven finns bland annat vinjetten till kapitel 94 ur De dödas bok.

Väggmålningar i Nefertaris grav

Se även
Konungarnas dal

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Världsarv inskrivna 1979
Världsarv i Egypten
Fornminnen i Egypten
Forntida Thebe
Sevärdheter i Egypten
Terrier

Terrier är en grupp hundraser med ursprung i Storbritannien, som ursprungligen framavlades för att jaga och döda mindre bytesdjur, som rävar, råttor och grävlingar. Namnet härstammar från det franska ordet terrier, som har sitt ursprung i latinents terra, som betyder 'jord'. 

Denna ursprungliga typ av terrier avsedd för jakt – så kallade working terriers – har genom avel utmynnat i nya varianter, och numera finns raser lämpliga både som sällskapshundar (toy terriers på engelska) och mer kraftfulla hundar som till exempel bullterrier och miniatyrbullterrier. De båda sistnämnda raserna har tagits fram genom inkorsning med engelsk bulldogg, som inte är en terrier.

Hunden Milou i seriealbumen om Tintin är en helvit strävhårig foxterrier.

Terrierraser i urval

Working terriers 
 Borderterrier
 Cairnterrier
 Foxterrier, se släthårig foxterrier och strävhårig foxterrier
 Irish softcoated wheaten terrier
 Jack russell terrier
 Parson russell terrier
 Tysk jaktterrier
 Patterdale Terrier

Sällskapshundar 
 Australisk terrier
 Ceskyterrier
 Dandie dinmont terrier
 English toy terrier 
 Irish glen of imaal terrier
 Norfolkterrier
 Norwichterrier
 Silkyterrier
 Skotsk terrier
 Skyeterrier
 West highland white terrier
 Yorkshireterrier

Bullterrierraser 
 American staffordshire terrier
 Bullterrier
 Miniatyrbullterrier
 Amerikansk pitbullterrier
 Staffordshire bullterrier

Övriga 
 Airedaleterrier
 Irländsk terrier
 Manchesterterrier
 Terrier brasileiro
 Kerry blue terrier

Externa länkar 

 Svenska Terrierklubben

Hundrastyper
Jukka Sauso

Jukka Sauso, född 20 juni 1982 i Vasa, är en finländsk fotbollsspelare, mittback. Han spelade senast i Jönköping Södra IF i svenska Superettan. Tidigare har han bland annat spelat i Örgryte IS, dit han kom 2005. Men lämnade laget efter nedflyttningen till supperettan och skrev på för Jukas senaste klubb HJK.

Sauso spelade i U20-VM 2001. Han debuterade 2005 i det finska landslaget.

Sauso är 190 cm lång och väger 84 kg

Klubbar
Vaasan Palloseura (2000-2004)
FC Hämeenlinna (2005)
Örgryte IS (2005-2007)
HJK Helsingfors (2007)
Jönköping Södra IF (2010-2011)

Födda 1982
Spelare i Vaasan Palloseura
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Spelare i HJK
Fotbollsspelare i Jönköpings Södra IF
Män
Levande personer
Finländska landslagsspelare i fotboll
Idrottare från Vasa
Kia Opirus

Kia Opirus är en större sedanbil som presenterades år 2004. Modellen är i samma storleksklass som exempelvis Mercedes-Benz E-klass och har också många likheter med denna bil utseendemässigt. Priset för Opirus är dock något lägre och standardutrustningen omfattar mer. På några marknader såldes Kia Opirus under namnet Kia Amanti.

Modellen bygger tekniskt på koncernkollegan Hyundais modell XG och med denna delar den även motor; en 3,5 liters V6-motor på 203 hästkrafter. I Sverige och övriga Europa har Opirus inte sålt särskilt bra, men däremot i hemlandet Sydkorea, liksom i Ryssland och Mellanöstern, sålde den bra. År 2007 fick modellen en ansiktslyftning.  

Kia Opirus ersattes på vissa marknader 2010 av Kia Cadenza. 2012 lanserades även Kia K9.

Opirus
Framhjulsdrivna fordon
Göteborg Marathon

Göteborg Marathon är ett årligt maratonlopp i Göteborg, alltså en löptävling över distansen 42 195 meter. Loppet, som arrangeras av idrottsföreningen Solvikingarna, går i oktober och har arrangerats årligen sedan 1972, och hade länge varit det tredje största marathonloppet i Sverige (efter Stockholm Marathon och Växjö Marathon). Loppet hade 319 fullföljande på maratondistansen år 2013.

Det finns också sedan många år en motionstävling på halvmaratondistansen, med 413 fullföljande år 2013.

Sträckning
Loppet utgår sedan många år från Slottsskogsvallen och går till en vändpunkt vid havet i Hovås och tillbaka. För maratonloppet är det två sådana varv. Banan är ganska platt.

Referenser

Externa länkar 
Arrangörsklubbens webbplats
 Göteborg Marathons officiella hemsida

Se även
Göteborgsvarvet

Friidrott i Sverige
Svenska långlopp
Maratonlopp
Friidrottstävlingar
Sportevenemang i Göteborg
Återkommande sportevenemang med premiär 1972
Hyundai XG

Hyundai XG var en större sedanmodell som i Sverige såldes mellan 1998 och 2003. På andra marknader fanns den dock fram till 2005, då modellen ersattes av Hyundai Grandeur. XG, som i Sverige kallades XG30 på grund av dess motor på 3,0 liter, såldes utan Hyundai-märke för att distansera modellen från företagets lågprisstämpel. Samma sak gällde för övrigt också för den ännu större modellen Hyundai Centennial, som såldes under samma period. XG hade en generös standardutrustning och profilerade sig som en lyxbil, även om priset var förhållandevis lågt. Modellen delade bottenplatta med koncernkollegan Kias toppmodell Opirus.

XG
Framhjulsdrivna fordon
Storbritanniens Grand Prix 1980

Storbritanniens Grand Prix 1980 var det åttonde av 14 lopp ingående i formel 1-VM 1980.

Resultat 
 Alan Jones, Williams-Ford, 9 poäng
 Nelson Piquet, Brabham-Ford, 6 
 Carlos Reutemann, Williams-Ford, 4 
 Derek Daly, Tyrrell-Ford, 3 
 Jean-Pierre Jarier, Tyrrell-Ford, 2 
 Alain Prost, McLaren-Ford, 1 
 Hector Rebaque, Brabham-Ford
 John Watson, McLaren-Ford (varv 74, motor) 
 Riccardo Patrese, Arrows-Ford
 Jody Scheckter, Ferrari
 Rupert Keegan, RAM (Williams-Ford)
 Emerson Fittipaldi, Fittipaldi-Ford
 Jochen Mass, Arrows-Ford

Förare som bröt loppet
 René Arnoux, Renault (varv 67, för få varv)
 Didier Pironi, Ligier-Ford (63, däck)
 Marc Surer, ATS-Ford (59, motor) 
 Mario Andretti, Lotus-Ford (57, växellåda) 
 Bruno Giacomelli, Alfa Romeo (42, snurrade av)
 Gilles Villeneuve, Ferrari (35, motor)
 Jacques Laffite, Ligier-Ford (30, däck)
 Patrick Depailler, Alfa Romeo (27, motor) 
 Eddie Cheever, Osella-Ford (17, upphängning) 
 Elio de Angelis, Lotus-Ford (16, upphängning) 
 Jean-Pierre Jabouille, Renault (4, motor)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Jan Lammers, Ensign-Ford 
 Keke Rosberg, Fittipaldi-Ford
 Desiré Wilson, Brands Hatch Racing (Williams-Ford)

Noteringar
Didier Pironis första snabbaste varv.
Desiré Wilsons och Brands Hatch Racings första och enda F1-lopp.

VM-ställning

1980 i Storbritannien
Storbritanniens Grand Prix
Grekamarant

Grekamarant (Amaranthus graecizans) är en ettårig växtart i släktet amaranter och familjen amarantväxter. Den beskrevs av Carl von Linné.

Beskrivning 
Grekamaranten är en kal, ettårig ört. Stjälken är uppstigande eller nedliggande, med spetsigt äggrunda eller rombiska blad. Blomningen sker i augusti–september; blommorna sitter i knippen i bladvecken. Den kan förväxlas med vit amarant.

Utbredning 
Grekamaranten förekommer i vilt tillstånd i tropiska Afrika, kring Medelhavet och i Asien från Turkiet till Kina. Den är en introducerad art på flera andra platser, bland annat i Centraleuropa. I Sverige har den påträffats tillfälligt på ruderatmarker; första fyndet i landet är från Göteborgsområdet 1902.

Namn 
Artepitetet graecizans är latin för 'grekisk', av Graecia.

Källor

Externa länkar 

Amaranter
Gr Växtindex
Europas flora
Afrikas flora
Asiens flora
Grönamarant

Grönamarant (Amaranthus hybridus) är en växt tillhörande amarantsläktet.

Externa länkar
Den virtuella floran

Amarantväxter
Gr Växtindex
Toppamarant

Toppamarant (Amaranthus hypochondriacus) är en växt tillhörande amarantsläktet. Den är nära släkt med grönamarant och blodamarant – alla av vissa ansedd som underarter inom en och samma art (även noterad som Amaranthus hybridus).

Referenser

Amarantväxter
To Växtindex