kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svartsvala

Svartsvala (Psalidoprocne pristoptera) är en fågel i familjen svalor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Svartsvalan är en i stort sett helsvart svala med lång kluven stjärt. Fjäderdräkten varierar något geografiskt, med vitt eller ljusgrått på undervingens främre del hos vissa populationer. Flykten är rätt udda och svag för att vara en svala.

Utbredning och systematik 
Svartsvala delas in i tolv underarter med följande utbredning:
 Psalidoprocne pristoptera petiti – sydöstra Nigeria och sydvästra Kamerun till Cabinda och nedre Kongofloden
 Psalidoprocne pristoptera chalybea – sydostligaste Nigeria och Kamerun till Centralafrikanska republiken, nordvästra Sydsudan och nordöstra Kongo-Kinshasa
 Psalidoprocne pristoptera pristoptera – höglänta områden från Eritrea till norra Etiopien och Somalia
 Psalidoprocne pristoptera blanfordi – västcentrala höglandet i Etiopien
 Psalidoprocne pristoptera antinorii – höglänta områden i nordöstra, södra och öst-centrala Etiopien (i söder till Lake Turkana)
 Psalidoprocne pristoptera oleaginea – östra Sydsudan och sydvästra Etiopien 
 Psalidoprocne pristoptera mangbettorum – nordostligaste Kongo-Kinshasa och södra Sydsudan
 Psalidoprocne pristoptera ruwenzori – Ruwenzoribergen (nordöstra Kongo-Kinshasa och sydvästra Uganda)
 Psalidoprocne pristoptera reichenowi – sydvästra Gabon till centrala Angola, södra Kongo-Kinshasa och västra Zambia
 Psalidoprocne pristoptera massaica – bergstrakter i västra och centrala Kenya, bergen Uluguru och Usambara (Tanzania)
 Psalidoprocne pristoptera orientalis – sydöstra Tanzania, nordöstra Zambia, Zimbabwe, Malawi och Moçambique
 Psalidoprocne pristoptera holomelas – höglänta områden från Kenya och Tanzania till Sydafrika

Levnadssätt 
Svartsvalan hittas i och över skogsområden och plantage. Den ses vanligen i flykten eller sittande i ett dött träd.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som generellt vanlig till lokalt mycket vanlig, dock ovanlig i nedre Kongobäckenet, södra Zambia, västra Sudan och centrala Zimbabwe.

Namn 
Fågeln har även kallats svart kamvingesvala på svenska, men har tilldelats ett nytt namn för att undvika förväxling med de ej närbesläktade amerikanska kamvingesvalorna i släktet Stelgidopteryx.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Svalor
Fåglar i etiopiska regionen
Dosches

Dosches är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Piney som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Dosches  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Dosches

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Grågumpsvala

Grågumpsvala (Pseudhirundo griseopyga) är en afrikansk fågel i familjen svalor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Grågumpsvalan är en slank, långstjärtad svala med karakteristiskt grå övergump som lättast ses i flykten. Undersidan är ljus och ovansidan mörkblå.

Utbredning och systematik 
Grågumpsvala placeras som enda art i släktet Pseudhirundo. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Pseudhirundo griseopyga griseopyga – förekommer från södra Etiopien och Sudan till Kenya, Uganda, Kamerun och norra Sydafrika
 Pseudhirundo griseopyga melbina – förekommer från Liberia och Guinea-Bissau till Gabon och nedre Kongofloden

Tillfälligt har den påträffats i Elfenbenskusten, Gambia, Niger och Senegal.

Levnadssätt 
Arten hittas i gräsmarker och öppen savann, vanligen nära vatten. Den ses ofta i små flockar. Fågeln har en udda vana att häcka i gamla gnagarhålor.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt mycket vanlig men sällsynt i Nigeria.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Svalor
Fåglar i etiopiska regionen
Dosnon

Dosnon är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Ramerupt som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Dosnon  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Dosnon

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Afrikansk flodsvala

Afrikansk flodsvala (Pseudochelidon eurystomina) är en fågel i familjen svalor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Afrikansk flodsvala förekommer i häckningstid vid Kongofloden samt dess biflod Oubangui i Demokratiska republiken Kongo. Den förekommer också året runt i kustområden i Gabon samt Kongo-Brazzaville. Den utgör tillsammans med den förmodligen utdöda vitögda flodsvalan underfamiljen flodsvalor (Pseudochelidoninae).

Status 
IUCN har inte klassificerat den afrikanska flodsvalans bevarandestatus på grund av kunskapsbrist.

Referenser

Externa länkar

Svalor
Fåglar i etiopiska regionen
Droupt-Saint-Basle

Droupt-Saint-Basle är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Méry-sur-Seine som ligger i arrondissementet Nogent-sur-Seine. År  hade Droupt-Saint-Basle  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Droupt-Saint-Basle

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Droupt-Sainte-Marie

Droupt-Sainte-Marie är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Méry-sur-Seine som ligger i arrondissementet Nogent-sur-Seine. År  hade Droupt-Sainte-Marie  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Droupt-Sainte-Marie

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Blåvit svala

Blåvit svala (Pygochelidon cyanoleuca) är en fågel i familjen svalor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Blåvit svala är en rätt liten och kompakt svala med kluven stjärt. Ovansidan är huvudsakligen stål- eller violblå, undersidan vit med tydligt kontrasterande svarta undre stjärttäckare.

Utbredning och systematik 
Blåvit svala har en vid utbredning från Costa Rica i Centralamerika söderut hela vägen till Eldslandet. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Pygochelidon cyanoleuca cyanoleuca – förekommer i höglandet från Costa Rica till Venezuela, Brasilien och norra Argentina
 Pygochelidon cyanoleuca peruviana – förekommer i kustnära Peru (La Libertad till Arequipa)
 Pygochelidon cyanoleuca patagonica – förekommer från mellersta Chile och Argentina till Tierra del Fuego

Södra populationer är flyttfåglar som rör sig norrut efter häckningen. Tillfälligt har den påträffats så långt norrut som Mexiko och USA.

Levnadssätt 
Blåvit svala är en vida spridd och vanlig svala som påträffas i många olika miljöer. Flockar kan ses ovan städer och byar, öppna fält, vattensamlingar och skogsområden. Den påträffas ofta sittande på telefontrådar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen fem till 50 miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Svalor
Fåglar i etiopiska regionen
Eaux-Puiseaux

Eaux-Puiseaux är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Ervy-le-Châtel som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Eaux-Puiseaux  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Eaux-Puiseaux

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Pygochelidon

Pygochelidon är ett fågelsläkte i familjen svalor inom ordningen tättingar. Släktet omfattar två arter med utbredning från Costa Rica till södra Sydamerika:
 Blåvit svala (Pygochelidon cyanoleuca)
 Forssvala (Pygochelidon melanoleuca)

Tidigare placerades cyanoleuca i Notiochelidon och melanoleuca i Atticora. Vissa taxonomiska auktoriteter gör det fortfarande.

Referenser

Externa länkar

Svalor
Fågelsläkten
Échemines

Échemines är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Marcilly-le-Hayer som ligger i arrondissementet Nogent-sur-Seine. År  hade Échemines  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Échemines

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Bandsvala

Bandsvala (Neophedina cincta) är en afrikansk fågel i familjen svalor inom ordningen tättingar.

Utseende
Bandsvala är en 15–17 cm lång svala. Den har jordbrun ovansida med ett vitt streck ovan ögat. Undersidan är vit, liksom undre vingtäckarna, med ett mörkbrunt bröstband och ibland ett tunt mörkt streck tvärs över undergumpen. Könen är lika, men på ungfågeln är bröstbandet blekare och den har även gyllene spetsar på ovansidans fjädrar.

Läte 
Sången är en gnisslig melodi som ibland avslutas i en drill. Även mer högljutt tjatter och korta "chip", "chrip" eller "kip” hörs.

Utbredning och systematik 
Bandsvala delas in i fem underarter med följande utbredning:
 erlangeri – förekommer i Etiopien och Sudan (övre Vita Nilen)
 suahelica – förekommer från södra Sydsudan till östra Demokratiska republiken Kongo, Uganda, västra Kenya, Rwanda, Burundi, västra Tanzania, Zambia, Malawi, Zimbabwe och västra Moçambique
 parvula – förekommer från norra Angola till sydvästra Demokratiska republiken Kongo och nordvästra Zambia. Flyttar till Kamerun.
 xerica – förekommer i ökenområdet Kalahari från norra Botswana och Namibia till Angola och västra Zambia
 cincta – förekommer från Zimbabwe och KwaZulu-Natal till Kapprovinsen.

Arten har även påträffats som tillfällig gäst i bland annat Egypten, Gambia, Saudiarabien, Somalia och Jemen.

Släktestillhörighet 
Bandsvala placeras traditionellt bland övriga backsvalor i släktet Riparia men genetiska studier visar att den bildar en klad tillsammans med kongosvala och maskarensvala, varför den numera ofta lyfts ut till det monotypiska släktet Neophedina. Denna linje följs här.

Levnadssätt
Arten ses i öppna miljöer som jordbruksområden, gräsmarker och savann, vanligtvis nära vatten. Den är mindre social än sina släktingar och ses ofta i par eller små flockar. Den häcker inte hellre i kolonier. Fågeln gräver ut en 60-90 centimeter lång tunnel i en sandbank eller jordhög och vid dess slut bygger den ett bo av gräs och fjädrar. Däri lägger den två till fem vita ägg som ruvas av båda föräldrar. Arten lever av insekter som den fångar i flykten.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Den tros öka i antal tillföljd av förändringar inom jordbruket. Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som generellt ovanlig men lokalt vanlig i delar av Östafrika och frekvent förekommande i Etiopien.

Referenser 
Artikeln bygger delvis på en översättning från engelskspråkiga wikipedias artikel Banded martin, läst 2018-08-03 som anger följande källor: 
 Sinclair, Hockey and Tarboton, SASOL Birds of Southern Africa,

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Svalor
Fåglar i etiopiska regionen
Éclance

Éclance är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Soulaines-Dhuys som ligger i arrondissementet Bar-sur-Aube. År  hade Éclance  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Éclance

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Kongobacksvala

Kongobacksvala (Riparia congica) är en fågel i familjen svalor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Kongobacksvalan är en typisk liten backsvala, med brun ovansida, ljus undersida och ett diffust gråbrunt bröstband. Backsvalan är större och har tydligare bröstband som avgränsar vit strupe, medan brunstrupig backsvala har mörk strupe. Lätena är okända.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Kongo-Kinshasa (mellersta och nedre Kongofloden och nedre Ubangifloden). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Kongobacksvalan är en rätt vanlig fågel men mycket lokalt förekommande. Liksom andra backsvalor häckar den i kolonier i sandbankar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Svalor
Fåglar i etiopiska regionen
Blek backsvala

Blek backsvala (Riparia diluta) är en nyligen urskild art svala som förekommer i Asien.

Utseende och läte 
Blek backsvala är mycket lik backsvalan (Riparia riparia) men har jämfört med denna en blekare gråbrun ovansida och ett mindre distinkt bröstband. De skiljer sig även på kindfläckens kontrast, graden av stjärtklyvning, mängden tarsbefjädring och på varningsläte.

Utbredning och systematik 
Blek backsvala delas upp i fyra underarter med följande utbredning:
 Riparia diluta diluta – häckar från Kazakstan söderut till Uzbekistan och Tadjzikistan, österut genom Sibirien till floden Lena och nordöstra Kina; övervintrar i Sydasien
 Riparia diluta indica – förekommer i Pakistan och norra Indien
 Riparia diluta fohkienensis – förekommer i centrala och östra Kina
 Riparia diluta tibetana – förekommer i sydvästra Kina på Xizang-Qinghai-platån

I januari 2017 sågs en blek backsvala i Kuwait, den första i västra palearktis.

Tidigare behandlades den som underart till backsvala och vissa gör det fortfarande. De båda taxonens utbredningsområden överlappar och lokaler där båda arter häckar förekommer utan hybridisering.

Ekologi 
Blek backsvala häckar jämfört med backsvalan i torrare miljöer på torr stäpp längre från vatten. I Himalaya kan den ses upp till 4.500 meter över havet. Det finns inte fullständig kunskap om dess föda, men troligen liknar den backsvalan i det avseendet. Den födosöker i grupp och beblandar sig med andra svalor och seglare.

Fågeln häckar mellan november och maj, huvudsakligen mellan februari och april. Liksom backsvalan häckar den i små kolonier i sandbankar med upp till 150-200 bon. Den lägger tre till fyra ägg i Indien, fyra till sju i Kina. Båda föräldrar ruvar, i 15 dagar. Ungarna blir flygga efter 23 dagar. Kooperativ häckning har också observerats när en ensam hane hjälper föräldrarna i att ruva äggen och mata ungarna.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men okänd populationsstorlek med okänd utveckling. Internationella naturvårdsunionen IUCN bedömer dock att den inte är tillräckligt fåtalig eller att den minskar tillräckligt snabbt i antal för att den ska kategoriseras som hotad. Den beskrivs som lokalt vanlig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Svalor
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Éguilly-sous-Bois

Éguilly-sous-Bois är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Essoyes som ligger i arrondissementet Troyes. År  hade Éguilly-sous-Bois  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Éguilly-sous-Bois

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Brunstrupig backsvala

Brunstrupig backsvala (Riparia paludicola) är en afrikansk tätting i familjen svalor.

Utseende och läten 
Brunstrupig backsvala är en mycket liten svala, med en kroppslängd på endast 10,5-11,5 centimeter. Den liknar backsvalan (Riparia riparia) med brunt ovan och ljust under, men saknar dennas bruna bröstband och har istället brunskuggad strupe. Den är vidare mer kompakt, med kortare vingar och mindre kluven stjärt. Flykten är lättare och mer fladdrig, medan lätena är ljusare och mjukare.

Utbredning och systematik 
Fågeln delas in i sju underarter:
 Riparia paludicola cowani – förekommer på Madagaskar
 paludicola-gruppen
 Riparia paludicola mauritanica – förekommer i västra Marocko (Oued Oum R'bia och Oued Sous)
 Riparia paludicola minor – förekommer från Senegal och Gambia till Sudan och nordöstra Etiopien
 Riparia paludicola schoensis – förekommer i högländerna i Etiopien
 Riparia paludicola newtoni – förekommer i bergen i östra Nigeria och västra Kamerun (Bamenda)
 Riparia paludicola ducis – förekommer från östra Kongo-Kinshasa (Kivu) till Uganda, Kenya och centrala Tanzania
 Riparia paludicola paludicola – förekommer från Angola till Zambia, södra Tanzania och Sydafrika

Den har påträffats tillfälligt i Algeriet, Kap Verdeöarna och Frankrike. Fynd i Israel, Saudiarabien och Oman har bedömts röra sig om denna art eller den närbesläktade orientbacksvalan (R. chinensis) som tidigare ansågs som underart till paludicola.

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN cowani som den egna arten "madagaskarbacksvala".

Levnadssätt 
Arten häckar i kolonier i sandbrinkar på liknande sätt som backsvalan, men vintertid och är dessutom stationär, inte flyttfågel.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN behandlar cowani och paludicola-gruppen som skilda arter och bedömer därför deras hotstatus var för sig. Båda två bedöms ha stora utbredningsområden och stor population, men tros minska i antal till följd av förstörelse av våtmarker, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför dessa båda som livskraftiga (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig i vissa områden som Marocko och södra Afrika och mycket vanlig i Östafrika.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Svalor
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Engente

Engente är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Bar-sur-Aube som ligger i arrondissementet Bar-sur-Aube. År  hade Engente  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Engente

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Sydlig kamvingesvala

Sydlig kamvingesvala (Stelgidopteryx ruficollis) är en fågel i familjen svalor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Sydlig kamvingesvala är en jämnfärgat brunaktig svala. Den är mycket lik nordlig kamvingesvala, men skiljer sig genom kontrasterande ljus övergump i flykten samt rostbrun strupe.

Utbredning och systematik 
Sydlig kamvingesvala delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 S. r. uropygialis – karibiska låglandet i Honduras och Nicaragua till nordvästra Peru
 S. r. decolor – Stillahavskusten i Costa Rica och Panama
 S. r. aequalis – från norra Colombia till östra och södra Venezuela
 S. r. ruficollis – sydöstra Colombia till Guyana, Brasilien och norra Argentina

Levnadssätt 
Sydlig kamvingesvala hittas i öppna miljöer som fält, floder och sjöar. Den ses ofta i små flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 miljoner vuxna individer.

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Svalor
Fåglar i neotropiska regionen
Nordlig kamvingesvala

Nordlig kamvingesvala (Stelgidopteryx serripennis) är en amerikansk fågel i familjen svalor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Nordlig kamvingesvala är en rätt bredvingad och kortstjärtad, gråbrun svala med en kroppslängd på 12,5–14,5 cm. Fjäderdräkten är generellt mattbrun, med sotbrun strupe utan bröstband som hos backsvalan. Undre stjärttäckarna är tydligt vita och kan till och med ses ovanifrån i flykten. 

Fåglar i ett område i södra Mexiko, norra Guatemala och norra Belize (ridgwayi-gruppen, ibland behandlad som egen art) skiljer sig genom breda svarta spetsar på undre stjärttäckarna, ett ljust kragstreck bakom örontäckarna, mörkare och mer utbrett gråbrunt på flankerna, vitaktig tygel, mörkare ovansida och djupare kluven stjärt. Även lätena skiljer sig något.

Utbredning och systematik 
Nordlig kamvingesvala delas in i sex underarter med följande utbredning:
 ridgwayi-gruppen
 Stelgidopteryx serripennis ridgwayi – stannfågel på norra Yucatánhalvön i sydöstra Mexiko (norra Campeche, Yucatán och centrala Quintana Roo)
 Stelgidopteryx serripennis stuarti – stannfågel i södra Mexiko (södra Veracruz, norra Oaxaca och Chiapas), norra Guatemala och norra Belize
 serripennis-gruppen
 Stelgidopteryx serripennis serripennis – häckar från sydöstra Alaska österut till södra Quebec och söderut till Kalifornien och Florida; övervintrar från Mexiko och Florida söderut till centrala Panama
 Stelgidopteryx serripennis psammochrous – häckar från sydvästra USA (södra Kalifornien österut till sydöstra Texas) och norra till Baja California söderut till sydvästra Mexiko och möjligen El Salvador; övervintrar från sydligaste USA söderut till Panama, men den sydligaste häckpopulationen kan vara stannfåglar
 Stelgidopteryx serripennis fulvipennis – häckar från södra Mexiko (förutom Yucatánhalvön) norrut till centrala Veracruz och söderut till södra Costa Rica; huvudsakligen stannfågel men vissa flyttar söderut till centrala Panama
 Stelgidopteryx serripennis burleighi – stannfågel på södra Yucatánhalvön (norra Guatemala och Belize)

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN ridgwayi-gruppen som den egna arten "yucatánsvala".

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN hotkategoriserar ridgwayi (inklusive stuarti) och serripennis i begränsad mening var för sig, båda som livskraftiga.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection, serripennis-gruppen
 Bilder och filmer på Internet Bird Collection, ridgwayi-gruppen
 Läten på xeno-canto.org

Svalor
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Épagne

Épagne är en kommun i departementet Aube i regionen Grand Est (tidigare regionen Champagne-Ardenne) i nordöstra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Brienne-le-Château som ligger i arrondissementet Bar-sur-Aube. År  hade Épagne  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Épagne

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aube

Källor 

Kommuner i Aube
Altevatnet

Altevatnet () är en insjö i Bardu kommun i Troms fylke i Norge.

Altevatnet är Norges elfte största insjö med en yta upp till 80 kvadratkilometer. Den är uppdämd med en högsta magasinvolym på 1 027 m³, och en höjdreglering på mellan 472 och 489 meter över havet.

Magasinets vatten utnyttjas av Innsets kraftverk, Straumsmo kraftverk och Bardufoss kraftverk.
Norr om Altevatnet finns områden som sedan åtminstone mitten av 1600 har brukats som sommarbetesland av Saarivuoma sameby. I samband med kraftverksexploateringen vann samebyn 1968 ett mål genom Altevatndomen av Norges högsta domstol, en dom som var den första i högsta instans i Norge som erkände samernas rätt till upparbetad bruksrätt genom urminnes hävd.

Trots Altevatndomen har samebyn fortfarande svårigheter att hävda renbetesrätt mot den norska reinbetesforvaltningen, svårigheter som har ökat efter 2005, då 1972 års svensk-norska renbeteskonvention löpte ut och Norge infört ensidiga inskränkningar av svenska samers renbetesrättigheter.

Källor

Insjöar i Troms fylke
Saarivuoma sameby
Bardu kommun