kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ulrik Adolf Holstein

Ulrik Adolf (von) Holstein (använde ursprungligen namnformen Holst), född 14 april 1664, död 21 augusti 1737, var en dansk greve och statsman.

Holstein blev 1679 page hos kronprins Fredrik och vann hans synnerliga ynnest, fick 1700 Fuirendal som friherreskap, men avlägsnades 1703 från hovet, därför att han avrådde kungen från giftermål med Helene von Viereck, och blev amtman i Flensburg. Dock blev han samma år geheimeråd och 1708 greve till Holsteinborg.

Han var gift med Christine Reventlow och hjälpte 1712 kungen att enlevera hennes halvsyster Anna Sophie. År 1718 drog han till England i en viktig beskickning, upptogs 1719 i konseljen och blev, sedan hans svägerska upphöjts till drottning, 1721 storkansler, men avlägsnades vid kungens död 1730.

Externa länkar   
Biografi i Dansk biografisk Leksikon

Källor

Noter

Danska ämbetsmän
Danska hovmän
Danska grevar
Födda 1664
Avlidna 1737
Män
Max Pappenheim

Max Pappenheim, född 2 februari 1860 i Berlin, död 3 februari 1934 i Kiel, var en tysk jurist.

Pappenheim blev 1881 juris doktor vid Berlins universitet och 1888 professor vid Kiels universitet. Bland hans skrifter, vilka till väsentlig del berör nordisk rätt, särskilt rättshistorien, kan nämnas Launegild und Garethinx (1882, nytryck 1970), Die altdänischen Schutzgilden (1885), Ein altnorwegisches Schutzgildestatut (1888), Die schwedischen Gesetzentwürfe vom Jahre 1890 betreffend das Gesellschaftsrecht (1892), liksom den tillsammans med norrmannen Kristen Johanssen (1895) utgivna Das norwegische Seegesetz (Lov om Sjøfarten) vom 20. Juli 1893: unter Vergleichung mit dem schwedischen Seegesetz vom 12. Juni 1891 und dem dänischen Seegesetz vom 1. April 1892, en översättning av den norska sjölagen, jämförd med den svenska och den danska. 

Pappenheim skrev även åtskilliga tidskriftsuppsatser inom nordisk rättsvetenskap. I tysk rätt författade han bland annat Handbuch des Seerechts (I, 1906, II, 1918). I samband med 50-årsdagen av hans doktorspromotion utgavs Festschrift für Max Pappenheim zum 50. Jahrestag seiner Doktorpromotion dargebracht von der Rechts- und Staatswissenschaftlichen Fakultät der Christian-Albrechts-Universität zu Kiel (1931, ny upplaga 1981).

Källor

Sjörättsexperter
Tyska rättshistoriker
Tyska professorer i juridik
Personer verksamma vid Kiels universitet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Berlin
Födda 1860
Avlidna 1934
Män
Ugglan
Louis Aleman

Louis Aleman, född omkring 1380, död 16 september 1450 i Salon-de-Provence, var en fransk präst.

Aleman var kardinal och ärkebiskop i Arles från 1423. På kyrkomötet i Basel var Aleman ledare för det parti, som hävdade konsiliets överhöghet över påven. Aleman, som förde ett asketiskt liv, beatificerades 1527 av Klemens VII.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Noter

Externa länkar 
 

Franska ärkebiskopar
Franska kardinaler
Personer i Frankrike under 1400-talet
Födda okänt år
Födda 1300-talet
Avlidna 1450
Män
Svensk uppslagsbok
Präster under 1400-talet
Carl Ferdinand Allen

Carl Ferdinand Allen, född 23 april 1811 och död 27 december 1871, var en dansk historiker.

Biografi
Allen avlade teologie examen 1836, blev docent med professors titel vid Köpenhamns universitet 1851, ordinarie professor där 1862. Sitt första framträdande som historisk författare gjorde Allen 1836, då han vann första priset i en tävling om den bästa danska historien med särskild hänsyn till folkets och statens inre utveckling. Hans huvudverk är det stort anlagda De tre nordiske Rigers Historie 1497–1536 (3 band 1864–72). Detta arbete, som intar en framskjuten plats inom den nordiska litteraturen, fullföljde han endast fram till 1527. Allen var starkt påverkad av tidens nationalliberala strömning, och det tar sig uttryck även i hans historiska skrifter, där han skildrar Kristian II med stor sympati. Han var även verksam som journalist och politisk skriftställar i nationalliberal anda.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Danska historiker
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Danska journalister under 1800-talet
Ledamöter av Videnskabernes Selskab
Alumner från Köpenhamns universitet
Födda 1811
Avlidna 1871
Män
Svensk uppslagsbok
Grant Allen

Charles Grant Allen, född 24 februari 1848 och död 25 oktober 1899, var en brittisk populärvetenskaplig skriftställare och romanförfattare.

Biografi
Allen tillämpade darwinismens läror på sinnesfysiologins och de estetiska frågornas område i verk som Physiological æsthetics (1877) - vilken ingående kritiserades av Jean-Marie Guyau - och i The colour sense (andra upplagan 1898). Som romanförfattare satte han äktenskapet under debatt med The woman who did (1895; Svensk översättning Hon vågade det samma år) och fortsatte sitt fälttåg för firare äktenskapliga former med The British barbarians (1896).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Brittiska författare
Födda 1848
Avlidna 1899
Män
Aschberg (TV-program)

Aschberg är ett pratprogram som sänds i TV8, med Robert Aschberg som programledare. Programmet hade premiär 31 augusti 2009. Programmet tar upp aktualiteter och nöjesnyheter. Programmet väckte stor uppståndelse på grund av Ragnar Bengtsson, även kallad Mjölkmannen, som försökte framställa bröstmjölk ur sina egna bröst.

Program

Säsong 1 
Den första säsongen sändes hösten 2009 med två program i veckan. Totalt 23 avsnitt sändes. Exempel på gäster och ämnen som togs upp var skatteskulden för Berth Milton Jr., Ragnar Bengtssons försök att framställa bröstmjölk, Anna Anka, Tingeling-bråket, väktarvåldet och bråket mellan Noice-profilerna Peo Thyrén och Marcus Öhrn. Säsongsavslutningen var 1 december 2009.

Säsong 2 
Säsong två hade premiär 1 februari 2010 och sändes en gång i veckan.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

TV-program i TV3
Christian Wilhelm Allers

Christian Wilhelm Allers, född 6 augusti 1857 i Hamburg, död 19 oktober 1915 i Karlsruhe, var en tysk konstnär.

Allers företog från 1880 studieresor, bland annat till Sverige. Han utgav nästan årligen någon serie reseskisser och teckningar med motiv ur det borgerliga livet samt från cirkus- och teatervärlden; de utmärks av humor och skarp iakttagelse.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Externa länkar 
 
  
 

Tyska tecknare
Tyska grafiker
Tyska målare under 1800-talet
Tyska målare under 1900-talet
Personer från Hamburg
Födda 1857
Avlidna 1915
Män
Svensk uppslagsbok
Joe Eszterhas

József A. "Joe" Eszterhas, född 23 november 1944 i Csákánydoroszló, Ungern, är en ungersk-amerikansk manusförfattare, känd för att ha skrivit flera vågade filmer som Basic Instinct och Showgirls. Han har även skrivit flera böcker.

Han föddes i Ungern men flydde med sin familj till Österrike och sedan till USA där han växte upp i Cleveland, Ohio. Hans mor drabbades av schizofreni och tog avstånd från familjen. Eszterhas började studera vid Ohio University men tog inte examen. Han arbetade en tid som reporter för Cleveland Plain Dealer och sedan som redaktör för Rolling Stone.

Karriär i Hollywood
Hans första filmmanus som producerades var F.I.S.T. (1978), regisserad av Norman Jewison med Sylvester Stallone i huvudrollen. Därefter anlitades han bland annat att skriva om Thomas Hedley Jrs manus till Flashdance (1983), som blev en stor succé. Andra filmer under 1980-talet är Kniven är enda vittnet (1985), Hearts of Fire (1987) samt Costa-Gavras Förrådd (1988) och Skuggor ur det förflutna (1989). Den sistnämnda handlar om en kvinna vars far anklagas för krigsförbrytelser. 1990 tog Eszterhas avstånd från sin egen far som anklagats för att ha skrivit antisemitisk propaganda under 1930- och 1940-talen.

1992 hade filmen Basic Instinct, regisserad av Paul Verhoeven, premiär. Eszterhas fick $3 miljoner för manuset, vilket gjorde honom till Hollywoods då högst betalda manusförfattare. Han var också en av författarna till Jean-Claude Van Damme-filmen Nowhere to Run (1993) och skrev manuset till Sliver (1993), baserat på Ira Levins roman.

1995 samarbetade han åter med Verhoeven på den allmänt bespottade filmen Showgirls, för vilken han "vann" en Razzie Award i kategorin "sämsta manus". Filmen Telling Lies in America fick ett positivare mottagande men blev ingen ekonomisk framgång. An Alan Smithee Film: Burn Hollywood Burn (1997), som han också producerade, blev en ökänd flopp; filmen regissör, Arthur Hiller, ville inte kännas vid filmen och använde standardpseudonymen för regissörer som vill ha bort sitt namn från en film - Alan Smithee. 

Under sin tid i Hollywood var han även producent för ett antal av de filmer han skrivit.

Efter Hollywood
I slutet av 1990-talet flyttade han tillbaka till Ohio. Kort därefter diagnostiserades han med strupcancer. Sedan dess har han bara skrivit manus till den ungerska filmen Szabadság, szerelem (2006). Han har dock skrivit flera böcker, såsom självbiografin Hollywood Animal, American Rhapsody, The Devil's Guide to Hollywood samt Crossbearer: A Memoir of Faith om sin nyvunna kristna tro.

Han anlitades av Mel Gibson att skriva en film om Mackabéerna. Samarbetet slutade 2012 i en öppen fejd där Eszterhas anklagade Gibson för att vara judehatare som fått våldsamma vredesutbrott när Eszterhas och hans familj hälsat på Gibson i Costa Rica.

Referenser

Noter

Externa länkar

Amerikanska manusförfattare
Personer i USA under 1900-talet
Personer från Vas (provins)
Födda 1944
Levande personer
Män
Edward Alleyn

Edward Alleyn, född 1 september 1566 och död 25 november 1625, var en engelsk skådespelare och teaterledare.

Alleyn ledde 1592-1621 teatrar i London, de av hans svärfar Philip Henslowe byggda The Rose och The Fortune, i spetsen för skådespelartruppen The Lord Admiral's men, som efter Jakob I:s tronbestigning bytte namn till The Prince's servants, och var en högt ansedd tragisk skådespelare i den överdrivna stil, som Shakespeare fördömde. Han förtjänade en betydande förmögenhet och stiftade 1619 det ännu bestående Dulwich College.

Referenser

 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Brittiska skådespelare
Födda 1566
Avlidna 1625
Män
Samuel Austin Allibone

Samuel Austin Allibone, född 17 april 1816, död 2 september 1889, var en amerikansk bibliograf.

Allibone har utgett förutom ett par citatsamlingar det bibliografiska standardverket A critical dictionary of English literature, and British and America authors (1854-1871, flera senare upplagor med tillägg av John Foster Kirk).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Amerikanska fackboksförfattare
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Bibliografer
Personer i USA under 1800-talet
Födda 1816
Avlidna 1889
Män
Svensk uppslagsbok
Thomas William Allies

Thomas William Allies, född 12 februari 1813 i Midsomer Norton i Somerset, död 17 juni 1903 i London, var en brittisk teolog och historiker.

Allies övergick till romersk-katolska kyrkan 1850. Han utgav bland annat The Church of England (1846), The formation of Christendom (1861–1895), A life's decision (1880, andra upplagan 1894).

Källor

Tryckta källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Noter 

Engelska teologer
Engelska historiker
Brittiska kyrkohistoriker
Brittiska forskare under 1800-talet
Alumner från Wadham College, Oxford
Personer från Somerset
Födda 1813
Avlidna 1903
Män
Svensk uppslagsbok
Lokomotion

Lokomotion (från latin locus, plats, och motio, rörelse) är en beteckning som anger hur djur förflyttar sig, deras rörelsesätt. Äldre benämningar är "ställflyttning" och "ställförflyttning". Som adjektiv används lokomotorisk, vilket betyder "som har med lokomotion att göra". (Observera också att lokomotor används som beteckning för mindre lokomotiv.)

Det finns många olika former av lokomotion, beroende bland annat på vilket medium den föregår i eller på, vilka principer som används och så vidare, men någon standardindelning av dessa finns ej. Exempelvis kan man särskilja:
 På ytan av ett fast underlag utan hjälp av extremiteter (slingra sig som en orm, peristaltiska rörelser som en larv eller daggmask)
 På ytan av ett fast underlag med hjälp av extremiteter (gå, springa, hoppa)
 Olika typer av klättring och hopp mellan exempelvis träd
 Simmande på vattenytor (olika typer beroende på ytspänning, flytförmåga etcetera)
 Grävande (i jord eller andra substrat, som trä eller kroppsvävnaderna hos ett värddjur)
 Flygande i luft (olika former av aktiv flykt och glidflykt)
 Simmande i vatten (med "paddlar" som exempelvis havssköldpaddor, slingrande rörelser som fiskar eller jetdrift som en del blötdjur)
 Med hjälpmedel (kohägrar som rider runt på ryggen av boskap, eller sugfiskar som liftar med hajar - det är inte bara människan som "åker buss")

Men hur man än försöker göra indelningar, finns det alltid organismer som täcker flera typer. Exempelvis en lunnefågel: Den flyger aktivt i luften, glidflyger strax innan den landar på vattnet, där den simmar runt innan den dyker och jagar fisk. När den fångat tillräckligt flyger den tillbaka och går på marken in i boet den grävt. Det finns också suddiga gränser mellan olika typer: En svan som simmar på en vattenyta lyfter inte huxflux och blir flygande - den springer en bra sträcka på vattnet (som ingalunda är fast mark) innan den lyckas få tillräcklig fart och tillräcklig höjd för att kunna flyga utan hjälp av underlaget.

Syftet med djurs förflyttning kan vara att finna föda, att para sig eller att fly från predatorer.

Rörelseapparaten är de vävnader och organ som ett djur eller en människa använder för att röra sig. Bland däggdjur omfattar den bland annat skelett och skelettmuskler.

Olika typer av lokomotion används som utgångspunkter för studier inom bionik.

Referenser

Zoologi
Motorik
Jonas Nygren

Jonas Nygren, född 20 februari 1978 i Fagersta, var kommunstyrelsens ordförande i Sundbybergs kommun mellan 2010 och 2015. 
Nygren har arbetat som PR-konsult på Springtime tillsammans med bland andra Bo Krogvig i flera politiska kampanjer nationellt och internationellt. 
Han har sin bakgrund i SSU som ordförande för Helsingborg under flera år. Han var under euroomröstningen 2003 ansvarig för den regionala organisationen för kampanjorganisationen Sverige i Europa. 

Nygren var efter detta förbundschef (högsta tjänsteman) för Hyresgästföreningen mellan 2016 och 2020. År 2017 ledde Jonas Nygren arbetet med inrättandet av en ny myndighet, Delegationen mot segregation, vars uppgift är att samordna och stödja stat och kommuners arbete mot segregation. Nygren driver idag eget företag och är rådgivare åt företag och organisationer, inom kommunikation, opinionsbildning, förändringsledning och ledarskap.

Externa länkar
 Reportage om Nygren i Fagersta Posten

Reportage om Nygren på Makthavare.se

Födda 1978
Män
Levande personer
Svenska socialdemokrater
Personer med anknytning till Sundbyberg
Personer från Fagersta
Edward Harland

Sir Edward James Harland, 1st Baronet, född 15 maj 1831, död 24 december 1895, var en brittisk skeppsbyggare, baron och politiker. Harland grundade tillsammans med den tyskfödde affärsmannen Gustav Wilhelm Wolff skeppsvarvet Harland and Wolff 1861. Han inledde senare ett samarbete med Thomas Henry Ismay, då de köpte upp White Star Line 1868.

Referenser 

Personer inom Englands näringsliv under 1800-talet
Födda 1831
Avlidna 1895
Män
Baronetvärdiga personer
William Allingham

William Allingham, född 19 mars 1824 och död 18 november 1889 var en irländsk författare.

Tillsammans med James Clarence Mangan och andra förebådar han den keltiska renässansen, vars främsta män blev John Millington Synge och William Butler Yeats. Han hämtar sina motiv från irländskt liv i nationalistisk anda. Allingham var även befryndad med prerafaeliterna i England.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Noter

Irländska författare
Födda 1824
Avlidna 1889
Män
Battenburgmönster

Battenburgmönster är ett mönster som tagits fram för att maximera synlighet. Det används främst på utryckningsfordon.

Historik
Battenburgmönstret utvecklades ursprungligen i mitten av 1990-talet för den brittiska trafikpolisens patrullbilar. Därefter har även räddningstjänsten i Sverige, ambulanssjukvård och väg- och banförvaltare (såsom Trafikverket) infört mönstret på fordon i sina verksamheter. Namnet kommer från mönstrets likhet i utseende med tvärsnittet av en battenbergkaka.

Utveckling av mönstret 
Uppdraget att utveckla mönstret syftade till att skapa en visuell markering som maximerar synligheten för polisfordon som stannats på trafikolycksplatser. Markeringen skulle ge god effekt både i dagsljus och i mörker.

De viktigaste målen vid utvecklingen av battenburgmönstret var att: 

förbättra polismannens och allmänhetens säkerhet genom att minska risken för trafikolyckor där synlighet av polisens fordon är en faktor.
möjliggöra identifiering av en polisbil upp till ett avstånd av 500 meter i normalt dagsljus.
bidra till att polisarbetet synliggörs för att lugna allmänheten och öka den brottsförebyggande effekten av trafikkontroller.

En viktig utgångspunkt var att forskning hade visat att det mänskliga ögat är mest känsligt för blå/gröna nyanser på natten och gul/gröna i dagsljus.

Utformning 
Battenburgmönster består vanligen av två eller tre rader med förskjutna reflekterande rektanglar i två kontrastfärger.

Uppföljning av säkerhetshöjande effekter 
En undersökning utförd vid Vägverket visar att orange/blå reflekterande och fluorescerande battenburgmönster på väghållningsfordon leder till att medtrafikanternas uppmärksamhet ökar, jämfört med observationer vid väghållningsfordon utan detta mönster. Förare som kör förbi fordon med battenburgmönster sänker hastigheten tydligt, störst är fartdämpningen hos förare som annars brukar köra fortast.

Ett möjligt problem är att battenburgmönstrets signalstyrka urvattnas, i takt med att mönstret börjar användas på allehanda kommersiella fordon.

Bildgalleri

Se även
Sillitoetartan

Referenser

Externa länkar 

Säkerhet
Formgivning
Utryckningsfordon
Figuralmusik

Figuralmusik (latin:musica figuralis), var en beteckning på flerstämmig musik under medeltiden och renässansen. Musiken bestod av självständiga kontrapunktiska stämmor till skillnad från den gregorianska enstämmiga sången (musica plana).

Källor

Körsång
Musikgenrer
Emanuelskyrkan, Karlskrona

Emanuelskyrkan, även kallad Metodistkyrkan, är en kyrka i Karlskrona, som ligger på hörnet av Skomakaregatan och Styrmansgatan.

Historia 
Kyrkan uppfördes 1869-70 av en liten metodistförsamling som grundats några år tidigare av hemvändande svensk-amerikanska sjömän. Den kyrka de byggde i Karlskrona blev metodiströrelsens första egna gudstjänstlokal i Sverige.

Den metodism som introducerades i Sverige under 1860-talet hade sitt ursprung i USA och till en början dominerades rörelsen av hemvändande svensk-amerikaner. I Karlskrona bestod församlingen till en början av fiskare, båtsmän och varvsarbetare.

Emanuelskyrkan i Karlskrona tillkom innan Metodiströrelsen fått laglig rätt att existera som fristående kyrka. 
Byggnadens profana prägel och enkla arkitektur, utan tornspiror eller höga, smala fönster som finns på andra frikyrkor, kan förklaras med att man ville undvika att provocera myndigheterna.

Exteriören på huset är i stort sett oförändrad sedan byggnadsåret med undantag för entrépartiet som breddades omkring 1930 och fick ett nytt utförande. De tidigare dubbeldörrarna utvidgades till tre dörrar med ett rakt överstycke. Den bågformade frontonen ovanför entrén fick vid det tillfället sin målade sol utbytt mot ett kors.

Vid byggnadens senaste ommålning på 1980-talet återfick fasaden sin ursprungliga färgsättning. Panelen har en mörk guldockrafärg medan dekorativa fasadelement samt dörrar och fönsterbågar målats med tre nyanser av grönt.

Interiören har genomgått flera förändringar, de flesta utförda runt 1930. Kyrksalens äldre pärlspontväggar kläddes då in med plywoodliknande skivmaterial. Det tidigare släta innertaket kassettindelades med ett kraftigt listverk (dekorativa träpartier). Altartavlan byttes ut och fick en ny omfattning. Pelarna kläddes in och fick ny marmorering.

1992 blev Emanuelskyrkan byggnadsminne. Kyrkan ingår i världsarvet Örlogsstaden Karlskrona.

Orgel
Orgeln är byggd 1894 av Gotthilf Magnus Liljeberg. Den är stämd i 430 hz. Orgeln renoverades hösten 2006 av Mårtenssons orgelfabrik.
Orgeln har följande disposition:

Församlingen 
Emanuelskyrkans församling tillhör idag Equmeniakyrkan.

Se även 
Metodism

Referenser 
Bebyggelseregistret
Länsstyrelsen Blekinge län
https://web.archive.org/web/20160313145515/http://www.lansstyrelsen.se/blekinge/SiteCollectionDocuments/sv/publikationer/rapporter/2006/Rapport200630.pdf

Svenska equmeniaförsamlingar
Byggnader och anläggningar i Karlskrona
Byggnadsminnen i Blekinge län
Örlogsstaden Karlskrona
Kyrkobyggnader i Karlskrona kommun
Kyrkobyggnader i Karlskrona
Kyrkobyggnader invigda 1872
Svenska metodistkyrkor
1872 i Sverige
Bödeln från Sibirien

Bödeln från Sibirien är en exploitationfilm från 1977. Den är den tredje och sista officiella filmen i filmserien om Ilsa. En inofficiell uppföljare finns dock, Ilsa, the Wicked Warden.

Handling 
Ilsa är kommendant vid ett sovjetiskt gulagläger där kommunisternas fiender ska brytas ner, en fånge visar sig emellertid vara svåromvänd och seglivad. När deras vägar korsas igen många år senare på en kanadensisk bordell vill de båda ta revansch.

Externa länkar 
 

Filmer 1977
Exploitationfilmer
Kanadensiska skräckfilmer
Engelskspråkiga filmer
Sovjetunionen på film
Filmer om seriemördare
Adolf Leopold Björck

Adolf Leopold Björck, född 13 oktober 1816 i Göteborg, död 23 juni 1893 i Sexdrega, var en svensk publicist. Han var bror till Albert Björck, publicist. 

Björck blev student i Uppsala 1832 och ägnade sig därefter åt utforskande av medlen för lantbrukets förbättring samt åt studium av detta ämnes hjälpvetenskaper. Med ett litet understöd av allmänna medel besökte han 1844 några lantbruksskolor i Tyskland och utarbetade efter hemkomsten en ännu ej utgiven lärobok i lantbruk. 1846 ingick han som medarbetare i Post- och Inrikes tidningar, där han 1856 övertog chefskapet. Som redaktör och utgivare för tidningen, vilkens format han utvidgade, visade han mycken publicistisk takt samt deltog lidelsefritt och belysande i diskussionen kring dagsaktuella frågor, i synnerhet de kommunala. Sedan han 1865 frånsade sig all befattning med nämnda tidning, yttrade han sig genom åtskilliga artiklar (företrädesvis i Nya dagligt allehanda) i frågor rörande skol-, mynt-, bank- och fängelseväsendet samt om brott och straff med mera. Björck avled, sinnessjuk, genom drunkning i Ätran, nära Sexdrega, 23 juni 1893.

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska publicister
Svenska journalister under 1800-talet
Journalister från Göteborg
Födda 1816
Avlidna 1893
Män
Nokia Booklet 3G

Nokia Booklet 3G är en netbook från Nokia. När den släpptes hösten 2009 var den Nokias första dator på nästan 20 år. Datorn har enligt Nokia upp till 12 timmars batteritid, HD-video och mobil 3G-uppkoppling. Booklet 3G var Nokias första Windowsbaserade produkt.

Externa länkar 
 Nokia

Bärbara datorer
Nokia
ULPC