kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Strife

För spelkaraktären, se Cloud Strife. För musikgruppen, se Strife (musikgrupp).

Strife, utgivet 1996 är ett datorspel utvecklat av Rogue Entertainment och utgivet av Velocity Development. Spelet använder Doom-motorn som ursprungligen utvecklades av id Software.

Handling
Spelet utspelar sig på medeltiden.
Efter att en meteorit slagit ned på jorden börjar en pest spridas som orsakar mutationer och död.

Samtidigt sprids framtidsteknologi. Som följd av detta så innefattar vapenarsenalen inte bara traditionellt medeltida vapen utan även laservapen, missiler och stridsrobotar.

De muterade som överlever pesten bildar en ond, makthungrande rörelse kallad The Order.
Snart nog bildas dock en motståndsrörelse som kallas The Front.

Som spelare är man en legosoldat som sökt sig till The Front för att hjälpa till med störtandet av The Order''.

Spelet kan sluta på tre olika sätt beroende på hur man har agerat under spelets gång.

Externa länkar

Datorspel 1996
Förstapersonsskjutare
MS-DOS-spel
Shadow Racing Cars

Shadow var en amerikansk-brittisk formelbiltillverkare med ett formel 1-stall som tävlade under 1970-talet.

Historik

Företaget startades i slutet av 1960-talet i Kalifornien i USA som Advanced Vehicle Systems som tillverkade CanAm-bilar med namnet Shadow.  Man etablerade sig senare i Weedon i England under namnet Shadow Cars Inc. för att tävla i formel 1. 

Shadow debuterade i F1  och tävlade där i åtta säsonger. Man vann ett lopp, Alan Jones vinst i . Man kom sexa i konstruktörsmästerskapet säsongen  och sjua . Säsongen  kvalificerade sig bara en förare, Geoff Lees, till ett lopp trots att man under säsongen tagit fram en ny bil, DN12. Efter Frankrikes Grand Prix 1980 beslöt Nichols att lägga ner stallet och sålde tillgångarna till Theodore Racing där Shadow DN12 blev Theodore TY02.

F1-säsonger

Andra stall 
Shadow har också levererat bilar till andra formel 1-stall.

Noter

Källor
 

Formelbiltillverkare
Formel 1-stall
Gale Gordon

Gale Gordon, född 20 februari 1906 i New York, död 30 juni 1995, var en amerikansk skådespelare, mest känd från TV-serierna Dennis (som "farbror Nilsson"; 1962-1963) och framför allt som Mr Mooney i den enormt populära Lucy Show (1963-1968).

Filmografi i urval 

 Here Come the Nelsons (1952) - H.J. Bellows
 I Love Lucy (1952) - Mr. Alvin Littlefield
 Our Miss Brooks (1956) - Osgood Conklin
 Climax! (1956) - Dr. Raymond Forrest
 The Real McCoys - P. T. Kirkland 
 Playhouse 90 (1957–1958) - Ed Keller
 The Lucy-Desi Comedy Hour (1958) - Judge
 The 30 Foot Bride of Candy Rock (1959) - Raven Rossiter
 Visit to a Small Planet (1960) - Bob Mayberry
 All Hands on Deck (1961) - Cmdr. Bintle
 All in a Night's Work (1961) - Oliver Dunnin
 Harrigan and Son (1961) - Merril Davis
 Dennis the Menace (1962-1963) - John Wilson
 Sergeant Deadhead (1965) - Kapt. Weiskopf
 The Danny Thomas Hour (1967) - Baxter
 The Lucy Show (1963-1968) - Mr. Theodore J. Mooney
 Speedway (1968) - R.W. Hepworth
 Here's Lucy (1968-1974) - Harrison Otis Carter
 Lucy Calls the President (1977) - Omar Whittaker
 Life With Lucy (1986) - Curtis McGibbon
 Hi Honey, I'm Home! (1991) - Mr. Theodore J. Mooney
 The New Lassie (1991) - Horace Peterson

Källor

Externa länkar 

Födda 1906
Avlidna 1995
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Ge för livet

Ge för livet, tidigare kallad Bröd till bröder, är en ekumenisk insamlingskanal för 500 församlingar inom Evangeliska Frikyrkan, Svenska Alliansmissionen och Svenska Baptistsamfundet.

Insamlade medel går till socialt arbete i 25 länder i Afrika, Asien, Europa och Sydamerika.

Second hand-varorna säljs i butiker med namnet Bra & Begagnat som finns i Huskvarna, Norrköping, Hallsberg ("bra & begagnat Sydnärke") och Örebro.

Externa länkar 
Ge för livet

Välgörenhetsorganisationer i Sverige
Gropen

Gropen kan syfta på

 Gropen (ort) – en ort i Lekebergs kommun
 Gropen (roman) – en roman av Agatha Christie
Gropen (barnbok) – en barnbok av Emma Adbåge
 Gropen (film) – en film i regi av Kaneto Shindo
 Gropen (pjäs) – en pjäs av Kent Andersson med urpremiär 1976
 Kaptensgropen i Malmberget – en instörtningsdolin efter gruvbrytning
 Gropen, Småland – sjö i Eksjö kommun 
 Gropen, Skytteholm − dödisgrop nära Skytteholms herrgård på Ekerön i Ekerö kommun
 Gropen, Västmanland – sjö i Nora kommun
 Gropen, Vasa – en ö i Vasa, Österbotten
 Gropen, Houtskär – en sjö i Houtskär, Egentliga Finland
 Gropen, Kimitoön – en ö i Kimitoön, Egentliga Finland

Se även
Grop
Adolf Emil Melander

Adolf Emil Melander, född 28 februari 1845 i Klara församling i Stockholm, död 13 mars 1933 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk arkitekt.

Biografi
Melander växte upp i Östersund och visade tidigt anlag för teckning och målning. Efter lärlingsår hos dekorationsmålaren J. P. Moberg gick han Slöjdskolan i Stockholms kvällskurser för utbildning i byggnadsyrket. Sitt uppehälle fick han som murarlärling i Stockholm. Under återbesöken i hemmet i Östersund tecknade och målade han stadsmiljöer. Dessa stadsvyer från 1860-talet är en samling av stort kulturhistoriskt värde, och förvaras i Östersunds stadsmuseum.

Melander studerade därefter huvudsakligen i England, Skottland och Amerika 1866–1875. Vid en tävlan för ritning till kongressens bibliotek i Washington, D.C. erhöll Melander, bland 60 medtävlare, andra priset. Åren 1876–1879 var han anställd hos bröderna Axel Kumlien och Hjalmar Kumlien. Från 1880 drev han egen verksamhet.

Verk
För finsk räkning ritade han Frenckellska huset och Johanneskyrkan i Helsingfors, och Mänttä huvudbyggnad. I Stockholm gjorde han ritningar till bland annat Sörenska palatset (tillsammans med Helgo Zettervall), Bångska palatset vid Sturegatan och huset n:r 5 vid Norra Blasieholmshamnen, samtliga utmärkta genom lätta och eleganta proportioner, dekoreringens fyllighet och ett smakfullt användande av renässansmotiv. Bland övriga arbeten av Melander kan nämnas Oskar Fredriks kyrka (domkyrkan) i Luleå, Västerviks nya kyrka (Sankt Petri kyrka), Åtvids nya kyrka i Åtvidaberg, konsul Wikströms palats  i Sundsvall och Sveabolagets hus i Göteborg. Utöver många boningshus, villor och stadsplaner ritade han även dekoreringen (i morisk stil) av kafésalen till Hamburger Börs restaurang i Stockholm.

Melander var också en framstående järnvägsarkitekt på de enskilda järnvägarna. Han utförde husbyggnadsritningar längs Norsholm-Bersbo, Västervik-Bersbo och Hultsfred-Västervik för Norsholm-Västervik-Hultsfreds järnvägar (NVHJ). Han ritade även Eksjö station.

Melander ledde även flytten och ombyggnaden av sin läromästare James Souttars Engelska kyrkan i Stockholm från Norrmalm till dess nuvarande läge i Diplomatstaden.

Adolf Emil Melander är begravd på Lovö kyrkogård.

Bilder

Se även
Kvarteret Spårvagnen
Pelarhuset

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar

 
Svenska arkitekter under 1800-talet
Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Stockholm
Födda 1845
Avlidna 1933
Män
Hidinge

Hidinge är en ort i Lekebergs kommun, kyrkby i Hidinge socken, belägen norr om Fjugesta och sydväst om Lanna och Vintrosa, strax söder om E18. För orten avgränsades före 2015 en småort. Från 2015 räknas bebyggelsen till tätorten Vintrosa.

I orten finns Hidinge gamla kyrka, uppförd på 1200-talet, och Hidinge (nya) kyrka invigd 1867.

Krögaren och vinkännaren Carl Jan Granqvist växte upp i Hidinge.

Referenser

Orter i Lekebergs kommun
Tidigare småorter i Sverige
Afrikanska mästerskapet i handboll för herrar

Afrikanska mästerskapet i handboll för herrar har spelats sedan 1974 samma år som turneringen för damer startade. Det spelas vartannat år och förutom att kora Afrikas mästare så fungerar turneringen som kval till VM.

Bara tre länder har lyckats vinna turneringen på herrsidan. Det är Tunisien med 10 vinster, Egypten med 8 vinster och Algeriet med 7 vinster. Dessa tre lag har tillsammans tagit hela 63 av de 75 medaljerna som har delats ut.

Medaljranking 

Återkommande sportevenemang med premiär 1974
Internationella handbollstävlingar
Lämnad kvar

Lämnad kvar (Left Behind), roman från 1995, den första boken i bokserien med samma namn, av Tim LaHaye och Jerry B. Jenkins (I själva verket är det Jenkins som har skrivit böckerna; LaHaye ligger bakom idén och är teologiskt sakkunnig). Sammanlagt finns hittills 13 böcker i serien, plus ett antal prequels, serieromaner samt spinoffs som riktar sig till barn och ungdomar. Böckerna har enligt utgivaren sålts i över 65 miljoner exemplar. Böckerna utges i USA av Tyndale House och i Sverige av Marcus förlag.

Böckerna är de mest kända inom eskatologisk kristen skönlitteratur, en genre som blev populär på 1990-talet. Handlingen bygger till stor del på tolkningar av Uppenbarelsebokens berättelser om Jordens sista tid, efter uppryckandet, tolkningar som gjordes populära på 1970-talet av bland andra Hal Lindsey men förblir kontroversiella både i evangelikala fundamentalistiska och bredare kristna kretsar.

Det finns även filmer som bygger på böckerna. Tre filmer gjordes mellan 2000 och 2005. En reboot hade premiär 2014 och följdes av en uppföljare 2023. Båda serierna betecknas brett, även av fans till bokserien, som bland de sämsta adaptioner som gjorts av något litterärt verk.  

Lämnad kvar kom ut i svensk översättning 2000.

Böckerna

Spinoffs
Left Behind: The Kids -  en serie böcker riktade till barn och ungdomar, skrivna av Jenkins och Chris Fabry
Left Behind: Apocalypse - en serie böcker med militärt persopektiv på händelserna, skrivna av Mel Odom
Left Behind: End of State - en srtie böcker med politiskt perspektiv på händelserna, skrivna av Neesa Hart

Filmatiseringar
Fyra filmer har gjorts. 

Första filmserien
Den första Left Behind-filmserien består av tre filmer. Huvudrollerna spelas av Kirk Cameron (Buck Williams), Brad Johnson (Rayford Steele), Janaya Stephens (Chloe) och Gordon Currie (Nicolae Carpathia). Filmerna producerades av Cloud Ten Pictures, ett bolag grundat av Paul Lalonde och Peter Lalonde, som inriktar sig på att producera och distribuera kristen film.

Reboot
En reboot gjordes 2014, regisserad av Vic Armstrong. I huvudrollerna syns Chad Michael Murray (Buck Williams), Nicolas Cage (Raydford Steele) och Cassi Thomson (Chloe). Karaktären Nicolae Carpathia förekommer inte i denna film.

Källor

Externa länkar
www.leftbehind.com

Kristen kultur
Skönlitteratur 1995
Bokserier

pl:Dzień zagłady (utwór)
zh:末日迷蹤
Aljaksandr Milinkevitj

Aljaksandr Uladzimiravitj Milinkevitj ( eller Алякса́ндар Уладзі́меравіч Мілінке́віч; łacinka: Aliaksandar Uładzimieravič Miłinkievič; ), född den 25 juli 1947 i Hrodna, är en vitrysk politiker och tidigare professor i fysik. Han är för närvarande den ledande oppositionsledaren mot den sittande presidenten Aleksandr Lukasjenko. I oktober 2006 tilldelades han Sacharovpriset.

Aljaksandr Milinkevitj är docent i fysik, och har varit verksam vid Sétifuniversitetet i Algeriet och universitetet i Hrodna. Genom de kontakter han fick i den egenskapen, blev han vice borgmästare under 1990-talet. Under presidentvalet 2001 var han en av de ledande personerna i oppositionspartiet Förenade demokratiska styrkorna, och i valet 2006 var han oppositionens presidentkandidat. Under ett besök i Västeuropa under början av 2006 blev han känd för omvärlden genom flera uppmärksammade TV-intervjuer, och träffade flera ledande EU-politiker, som José Manuel Barroso, och Javier Solana, samt tyska kanslern Angela Merkel.

Några av oppositionspartiets företrädare fängslades under början av 2006. Efter att Lukasjenko återvalts i ett av omvärlden som odemokratiskt utdömt presidentval i landet arresterades Milinkevitj den 26 april 2006 efter att ha medverkat i en demonstration i Minsk och dömdes till 15 dagars fängelse.

Den 29 november 2006 greps Milinkevitj på flygplatsen i Minsk när han återvände hem efter ett besök i Riga där han hade träffat den amerikanske presidenten George W. Bush.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Belarusiska fysiker
Belarusiska politiker under 2000-talet
Belarusiska professorer
Mottagare av Sacharovpriset
Personer från Hrodna
Födda 1947
Levande personer
Män
Geraldine McEwan

Geraldine McEwan, ursprungligen McKeown, född 9 maj 1932 i Old Windsor, Berkshire, död 30 januari 2015 i Hammersmith, London, var en brittisk skådespelare.

McEwan gjorde teaterdebut vid Theatre Royal i Windsor 1949 och var medlem av Royal Shakespeare Company. Bland hennes filmer märks Escape from the Dark (1976), En indier i London (1986) och Kärt besvär förgäves (2000). 

McEwan var även flitigt verksam i TV, bland annat i serien Mapp and Lucia (1985–1986) och som Miss Marple i TV-dramatiseringar av Agatha Christies detektivromaner (2004-2008). År 1991 belönades hon med en BAFTA TV Award för sin roll i TV-serien Det finns annan frukt än apelsiner.

Filmografi i urval  

The Bawdy Adventures of Tom Jones (1976)
Escape from the Dark (1976)
Mapp and Lucia (1985–1986)
En indier i London (1986)
Henrik V (1989)
Det finns annan frukt än apelsiner (1990)
Robin Hood: Prince of Thieves (1991)	
Moses (1995)	
Red Dwarf (1999)
Kärt besvär förgäves (2000) 
Vanity Fair (2004) 
Miss Marple (2004–2008)
Wallace & Gromit: Varulvskaninens förbannelse (2005) (röst) 	
Wallace & Gromit: En strid på liv och bröd (2008) (röst)

Referenser

Externa länkar 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Brittiska TV-skådespelare
Personer från Berkshire
Födda 1932
Avlidna 2015
Kvinnor
Frykstabanan

Ej att förväxla med Fryksdalsbanan.

Frykstabanan var Sveriges första järnväg för allmän trafik. Den gick åren 1849–1871 mellan Fryksta vid Nedre Fryken och Lyckans lastplats vid Klarälven.

Historik 
Banan var 8 km lång och stakades av den svenska järnvägsbyggaren Claes Adolf Adelsköld, med en spårvidd på 1101 mm. Den byggdes av Fryksstads Jernvägsaktiebolag som startade med en aktieteckning på 100 000 riksdaler och ett statligt lån på 50 000 riksdaler. Bolaget fick byggtillstånd den 9 februari 1849 och järnvägen öppnades den 5 september 1849 av konungen, Oscar I. Utöver järnvägen köpte bolaget ett ångfartyg av järn för trafiken på Klarälven mellan Lyckan och Karlstad. Järnvägen kostade med marklösen 80 000 riksdaler och ångfartyget 28 000 riksdaler. 

Banan var från början hästdragen, men 1856 anskaffades loket Fryckstad. Loket byggdes 1855 av Munktells Mekaniska Verkstad i Eskilstuna, och togs i drift juni 1856. Det var dock inte först i Sverige, eftersom den 7 mars det året hade Nora-Ervalla Järnväg invigts med ångloket Oscar med en resa från Örebro till Nora och åter.

Frykstabanan lades ner på hösten 1871. Banan ersattes med den tre kilometer långa normalspåriga bibanan till Nordvästra stambanan mellan Kil och Fryksta som öppnades den 15 juni 1872 och las ned 1974 (och 1915 hade Fryksdalsbanan byggts längs hela sjön vilket minskade behovet av båttrafik). Loket Fryckstad finns idag på museum i Gävle.

Referenser

Vidare läsning

Litteratur

På internet
Uppslag samt karta över järnvägens sträckning på Fornsök.
Artikel av Dick Harrison i Svenska Dagbladet om tidiga järnvägar i Sverige.
Artikel på hemsidan http://cyklabanvall.nu.
Uppgifter längre ner på sidan på hemsidan https://www.svenska-lok.se.

Hästbanor
Historiska järnvägslinjer i Sverige
Järnvägslinjer öppnade 1849
Värmlands historia
David Rockmore

David Rockmore var en amerikansk skådespelare i pornografisk film. Han deltog under 1980- och 1990-talet i flera porrfilmer, bland andra Air Male. Han avled av AIDS.

Amerikanska porrskådespelare
Män
Oceaniska mästerskapet i handboll

Oceaniska mästerskapet i handboll har spelats sedan 1994 för herrar och sedan 1997 för damer. Förutom att utse en oceanisk mästare, fungerade turneringen även som ett kval till VM. Sista mästerskapet spelades 2014 (herrar) respektive 2016 (damer). Sedan 2016 (herrar) respektive 2018 (damer) har Asien och Oceanien gemensamma mästerskap.

Herrar

</tr>
1994

36–12/23–10

Tre lag anmälda, endast två lag deltog.
</tr>
1996

19–13/29–20

Endast två lag deltog.
</tr>
2002

Endast tre lag deltog.
</tr>
2004

</tr>
2006

</tr>
2008

</tr>
2010

Endast tre lag deltog.
</tr>
2012

31–10/31–10

Endast två lag deltog.
</tr>
2014

22–18/32–18

</tr>
Se asiatiska mästerskapet

Internationella handbollstävlingar
Återkommande sportevenemang med premiär 2004
Handboll i Oceanien
Handboll
Jesusmanifestet

Jesusmanifestet var ursprungligen en debattartikel i tidningen Svenska Dagbladet den 28 januari 2003, författad av Pingströrelsens dåvarande föreståndare Sten-Gunnar Hedin och katolska kyrkans svenske biskop, Anders Arborelius, avsedd att "i all korthet försöka beskriva vad vi ser som unikt och omistligt i kristendomen och betyga vår respekt och vördnad för Bibelns budskap... Om allt detta bara är ett poetiskt eller mytiskt budskap, då förblir det poesi och myt. Om det verkligen har skett, då blir det ett revolutionerande glädjebudskap." (citat ur artikeln).

Artikeln handlade om myt och fakta i synen på Jesus och var en reaktion på en TT-intervju med dåvarande ärkebiskop K.G. Hammar den 22 december 2002. Den blev startskottet för en två månader lång debatt, i vilken åtskilliga svenska teologer och kulturpersonligheter deltog. Enbart Svenska Dagbladets Brännpunktsredaktion fick ta emot över 300 inlägg i debatten.

Senare samma år skrev Hedin och Arborelius en bok med samma namn och med samma tema.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 
 Debatten i Svenska Dagbladet

2003 i Sverige
Pingströrelsen i Sverige
Kristendomsåret 2003
Kristendom i Sverige
Romersk-katolska kyrkan i Sverige
Magnus Andersson

Magnus Andersson kan syfta på:

 Magnus Andersson i Gripenberg (1822–1901), svensk hemmansägare och politiker
 Magnus Andersson i Stigen (1833–1896), svensk godsägare och politiker
 Magnus Andersson i Löfhult (1833–1909), svensk hemmansägare och politiker
 (Per Otto) Magnus Andersson (gitarrist) (född 1956), svensk klassisk gitarrist, mottagare av Svenska grammofonpriset 1985 
 Magnus Andersson (fotbollsspelare född 1958), svensk fotbollsspelare i Malmö FF
 Magnus Fyrfalk (född 1966), tidigare Andersson, svensk programpresentatör
 Magnus Andersson (handbollstränare) (född 1966), svensk handbollsspelare och tränare
 Magnus Andersson (poet) (född 1968), svensk poet
 Magnus Andersson (handbollsspelare född 1970), svensk handbollsspelare i GF Kroppskultur, skyttekung i elitserien 1998/1999
 Magnus Andersson (piratpartist) (född 1973), svensk politiker, Piratpartiets partiledare 2016–2019
 Magnus Aschan (född 1976), svensk journalist och föreläsare, hette Andersson som ogift
 Magnus Demervall (född 1981), tidigare Andersson, svensk centerpartistisk politiker, ordförande för Centerpartiets ungdomsförbund 2007–2011
 Magnus Andersson (fotbollsspelare) (född 1981), svensk fotbollsspelare
 Magnus Andersson (lutenist) (född 1981), svensk gitarrist och lutenist
 Magnus Andersson (bildjournalist), svensk bildjournalist, vinnare av Årets bild i klassen Humorbild 2010
 Magnus Andersson (kampsportare) (född 1994), svensk thaiboxare
Albertina Carri

Albertina Carri, född 1973 i  Buenos Aires, är en argentinsk regissör som bland annat har regisserat filmen Géminis (2005).

Externa länkar

Argentinska filmregissörer
Födda 1973
Kvinnor
Levande personer
Sebastian Cabot (skådespelare)

Sebastian Cabot, född 6 juli 1918 i London, England, död 22 augusti 1977 i North Saanich, British Columbia, Kanada, var en brittisk skådespelare.

Han arbetade på en bilverkstad och som kock innan han började en karriär som skådespelare på brittisk scen, film och TV. Från slutet av 1950-talet medverkade han huvudsakligen i Hollywoodfilmer. Kraftig (han vägde nästan 140 kilo) och skäggprydd, hade han roller såväl som "tuffing" som älskvärda rollkaraktärer.

I Sverige kanske mest känd för rollen som den brittiske butlern Mr French i TV-serien A Family Affair (1966-1971).

Han dog av ett slaganfall, 59 år gammal.

Filmografi, ett urval
Spioner i hälarna (1936)
Pimpernel Smith (1941)
Skratt i paradiset (1951)
Ivanhoe – den svarte riddaren (1952)
Under Bagdads måne (1955)
Tidmaskinen (1960)
Svärdet i stenen (1963)
En sån jäkel till farsa (1965)
Djungelboken (1967; röst åt pantern Bagheera)
A Family Affair (1966-1971; TV-serie)
Filmen om Nalle Puh (1977; berättare)

Referenser

Noter

Externa länkar
 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska röstskådespelare
Män
Födda 1918
Avlidna 1977
Emanuel (musikgrupp)

Emanuel (eg. Emanuel Nice) var en amerikansk hårdrocksgrupp från Louisville i Kentucky, som bildades 1998 av sångaren Matt Breen och elbasisten Bryan Whiteman.
Deras genrer är rockmusik, indierock och post-hardcore.

De släppte två studioalbum, Soundtrack to a Headrush och Black Earth Tiger.
Sångaren säger själv om inledningslåten "The Hey Man!" att de med låten vill visa att rock numera handlar mer om mode än om musik. "This is our way of saying, bring it back to the music!" 

Matt säger att skivtiteln kom från att han skrev alla låtar under ett väldigt stökigt år i sitt liv, och att skivan är hans "soundtrack".

Även om bandet inte upplösts officiellt, har inga uppträdanden gjorts efter inspelningen av albumet Black Earth Tiger. Bandets officiella webbplats, Thisisemanuel.com, har stängts ner sedan länge.

Medlemmar 
 Matt Breen – sång (1998–?)
 Mat Barber – sologitarr, sång (1998–?)
 Bryan Whiteman – basgitarr (1998–?)
 Anthony Brock – trummor (1998–?)
 Devin Triplett – kompgitarr (2005–?)

Diskografi 
Studioalbum
 Soundtrack to a Headrush (2005)
 Black Earth Tiger (2007)

EP 
 Hi-Skool Trivia (1999) (som Emanuel Nice)
 Lanemeyer/Emanuel Nice Split (delad EP: Lanemeyer / Emanuel Nice) (2000)
 Steinbach2Clarksville (delad EP: Colourbone / Emanuel Nice) (2000)
 Wait (2002) (som Emanuel Nice)
 4 Song Acoustic EP (2007)

Singlar
 "3 Track Sampler" (demo) (2004)
 "The Hey Man" / "The New Violence" (2004) 
 "The Willing" / "Medusa" (2005)
 "Cottonmouth" (promo) (2007)

Externa länkar
Diskografi på Discogs

Amerikanska metalgrupper
Amerikanska post-hardcore-grupper
Musikgrupper bildade 1998
Musikgrupper från Kentucky
Baby Face (film)

Baby Face är en porrfilm från 1977, regisserad av Alex de Renzy. Medverkar i den gör bland andra Lyn Cuddles Malone, Paul Thomas och John Leslie. Filmen handlar om Dan, som efter att ha blivit eftersökt av polisen för att ha haft sexuellt umgänge med en minderårig flicka (Lyn Malone) uppehåller sig som manlig prostituerad på en högklassig bordell. Bordellen "tar hand om" rika kvinnor som vill bli tillfredsställda, ibland av flera män. En dag ser modern till den minderåriga flickan som Dan haft samlag med Dan på bordellen, och vid filmens slut ämnar hon hämnas på honom genom att kastrera och döda honom, efter att de haft samlag. Hon stoppas dock i grevens tid av bordellens anställda, som hör att Dan rullat ned på golvet efter att ha blivit inpaketerad i plastfolie. En polisman hör skrik från lokalen, men hindras att komma in. Hans befäl (som troligen är mutat för att inte tala om bordellens existens) sänder honom emellertid iväg för att kontrollera "nakna solbadare", trots att det är mitt i natten. Filmen avslutas med att den minderåriga flickan har sexuellt umgänge med två av de prostituerade.

Amerikanska pornografiska filmer
Ofredsår

Ofredsår är en bok skriven av Peter Englund från 1993. 

Boken är en fallstudie av Sveriges del i det Trettioåriga kriget, och i boken får läsaren följa Erik Dahlbergh från hans födelse år 1625 fram till krigsslutet 1648 och Karl X Gustavs trontillträde efter drottning Kristinas abdikation 1654. Boken skildrar hur Sverige blev en stormakt, men också händelser i flera andra europeiska länder och Sveriges kolonier i Nordamerika och Afrika. Utöver de stora händelserna skildras även 1600-talets vardagsliv. 

Boken är första delen i trilogin Om den svenska stormaktstiden och en man i dess mitt där den andra delen heter Den oövervinnerlige och utkom år 2000. Den sista delen har ännu inte utkommit. 

Boken har bland annat översatts till tyska, finska, tjeckiska, norska och polska.

Den brittiske 1600-talshistorikern Robert Frost har hävdat att vad avser Polens historia innehåller boken så många grundläggande misstag att det är meningslöst att räkna upp alla.

Referenser

Noter

Verk av Peter Englund
Facklitteratur 1993
Svenskspråkig facklitteratur
Litteratur inom historia
Böcker tilldelade Augustpriset