kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Underbar

Underbar är ett musikalbum från 1991 av den svenska gruppen Snowstorm. Albumet såldes i cirka 6 000 exemplar. "Nån annans armar om din hals" gavs ut som singel.

Låtlista 
 Anny Fanny (3.07)
 Solsång (4.14)
 Hjärtattack (3.21)
 Nån annans armar om din hals (4.17)
 Underbar (3.25)
 Här i mitt bröst (3.13)
 Glöd (3.37)
 Ge mig liv (3.32)
 I kväll är allting bra (4.21)
 Kärlek och hat (3.41)
 Inte alls kär (4.08)
 Hej presidenten (3.29)

Källor

Fotnoter

Album av Snowstorm
Musikalbum 1991
Dagsedel

Dagsedel var ursprungligen en daglig rapport om utfört dagsverke.   

Ordets vanligaste betydelse är numera ett slag i ansiktet med öppen hand. Dagsedlar var också namnet på de dagsverser som Stig Dagerman skrev i tidningen Arbetaren.

Referenser

Noter

Externa länkar

Arbetsliv
Genrer inom poesi
Taunton (olika betydelser)

Taunton kan avse:

Geografi

England
 Taunton, Somerset – en stad i Somerset
 Taunton Deane
 Taunton, Greater Manchester – en ort i Tameside, Greater Manchester, England

USA
 Taunton, Massachusetts
 Taunton, Minnesota
 Taunton, New York
 Taunton (flod)

Australien
 Taunton National Park

Fordon
 Taunton (bilmärke) - ett belgiskt bilmärke
Svenska mästerskapet i fotboll 1915

Svenska mästerskapet i fotboll 1915 vanns av Djurgårdens IF efter en finalseger mot Örgryte IS med 4-1 på Stockholms Stadion i Stockholm den 17 oktober 1915. Detta var Djurgårdens IF:s andra SM-guld.

Spelträd

Kval

Kvalomgång 1

Kvalomgång 2

Slutomgång

Slutspel

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Noteringar

Källor

1915 i Sverige
Fotbollssäsongen 1915
1915
Östergötlands runinskrifter 145

Runinskrift Ög 145 är ett runstensfragment som nu är placerat ovanpå kyrkogårdsmuren vid Dagsbergs kyrka i Dagsbergs socken och öster om Norrköping i Östergötland.

Stenens ursprungliga plats är okänd. Den från runor translittererade och översatta texten lyder enligt nedan:

Inskriften

Runor:
...ᚢᚱ : ᛋᛁᚾ : ᚽᛦ : ᚠᚢᚱᛋ : ... ᚼᛁᛚᚠᚾᛅᛁ : --ᛋᛏ-

Runsvenska:
...ur : sin : eR : furs : ... hilfnai : --st-

Normaliserad:
... [fað]ur/[broð]ur sinn, eR fors ... hælfningi(?) austr.

Nusvenska:
...(fader) sin, som omkom...(i Ingvars) härskara (österut)

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Östergötlands runinskrifter

Källor 

Östergötlands runinskrifter
Runinskrifter i Norrköpings kommun
Ingvarståget

en:Ingvar runestones#Ög 145
Fackla (olika betydelser)

Fackla kan avse:

 Fackla – en ljuskälla bestående av en brinnande/glödande trästav
 Fackla (motmedel) – användas som motmedel genom att fällas från flygplan eller skjutas ut från fartyg för att avleda fientliga robotar med infraröd målsökare
 Fackla (pyroteknik) – en pyroteknisk signalanordning

Se även
 Facklan
 Gasfackling
You'll Never Walk Alone (musikalbum)

You'll Never Walk Alone är ett samlingsalbum av Elvis Presley, innehållande gospellåtar, som utkom i mars 1971.

Låtlista
Sida 1
"You'll Never Walk Alone" (Oscar Hammerstein II/Richard Rodgers) - 2:42
"Who Am I?" (Rusty Goodman) - 3:17
"Let Us Pray" (Buddy Kaye/Ben Weisman) - 2:59
"Peace in the Valley" (Thomas A. Dorsey) - 3:20
"We Call on Him" (Fred Karger/Sid Wayne/Ben Weisman) 2:32

Sida 2 
"I Believe" (Ervin Drake/Irvin Graham/Jimmy Shirl/Al Stillman) - 2:04
"It Is No Secret (What God Can Do)" (Stuart Hamblen) - 3:54
"Sing You Children" (Fred Burch/Gerald Nelson) - 2:08
"Take My Hand, Precious Lord" (Thomas A. Dorsey) - 3:17

Samlingsalbum 1971
Album av Elvis Presley
Amerikanska gospelalbum
Engelskspråkiga samlingsalbum
Östergötlands runinskrifter 155

Runinskrift Ög 155 är en runsten som står i Sylten, Styrstad socken och Norrköpings kommun i Östergötland.

Stenen
Stenen är ornerad med en dubbel runslinga som löper utmed kanten och bildar en romersk båge och inom slingan syns på stenens övre del ett ringat kors. I motsatta nedre delen bildar slingan en knut som liknar en kringla. Den från runor översatta inskriften lyder enligt nedan:

Inskriften

Runor:
ᚦᚢᚱᚠᚱᛁᚦ × ᚱᛁᛋᛏᛁ × ᚽᚠᛏᛁᛦ × ᛅᛋᚴᚢᛏ × ᛅᚢᚴ × ᚴᛅᚢᛏᛅ ᛋᚢᚾᚢ × ᛋᛁᚾᛅ × ᛋᛏᛁᚾ × ᚦᛅᛋᛁ × ᚼᛅᚾ × ᚴᚢᛏᛁ × ᚽᛏᛅᚦᛁᛋ × ᛁ × ᛁᚴᚢᛅᚱᛋ × ᚼᛁᛚᚠᚾᛁᚴᛁ ×

Den Ingvar som står omnämnd i texten syftar på Ingvar den vittfarne.

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter

Källor 
Peterson, Lena 1981 Kvinnonamnens böjning i fornsvenskan : de ursprungligen starkt böjda namnen; 212 s.. Anthroponymica Suecana ; 8. (Univ, Uppsala), sid. 24.

Noter

Östergötlands runinskrifter
Runinskrifter i Norrköpings kommun
Ingvarståget

en:Ingvar runestones#Ög 155
Anstalten Salberga

Salberga är en kriminalvårdsanstalt i Sala med plats för 294 intagna, vilket gör den till en av Sveriges största. Anstalten är sluten och har säkerhetsklass 1. Totalt har den cirka 300 anställda, de flesta kriminalvårdare. På platsen fanns tidigare ett mentalsjukhus från 1930 (senare specialsjukhus fram till 1997).

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar
Anstalten Salberga
Häktet Salberga

Salberga
Byggnader och anläggningar i Sala
Abulfeda (månkrater)

Abulfeda är en nedslagskrater på de centrala högländerna på månen. Till nordöst är kratern Descartes. Till syd-sydöst är kratern Almanon. I nord ligger kratern Dollond. En serie av kratrar kallade Catena Abulfeda ligger mellan den södra kraterranden på Abulfeda och den norra kraterranden på Almanon, därefter fortsätter de, till en längd av 210 kilometer över Rupes Altai. Kratern döptes efter den arabiske historikern Ismael Abul-fida som levde under 1300-talet.

Både den södra och de nordöstra delarna av kraterranden är övertäckta av mängder av mindre kratrar. De inre väggarna är tydligt bredare i öst och grundare och slitna i norr. Kratergolvet har fått en ny yta, antingen av utslungad smält lava från Mare Imbrium eller av basalt lava. Ytan är därför relativt slät och saknar distinkta kännetecken. Kratern saknar en central höjning vid mittpunkten, vilken kan vara begravd. De inre sidorna tycks ha blivit något nednötta, troligast som en följd av mindre bombardemang och seismiska skakningar vid andra nedslag i närheten.

Satellitkratrar

På månkartor är dessa objekt genom konvention identifierade genom att placera ut bokstaven på den sida av kraterns mittpunkt som är närmast kratern Abulfeda.

Källor 
Artikeln är, helt eller delvis, en översättning från engelskspråkiga Wikipedia.

Se även 
Lista över månens kratrar

Kratrar på månen
Jens Spendrup

Jens-Fredrik Louis Spendrup, född 16 mars 1944 i Motala, är en svensk styrelseordförande, och tidigare VD, för familjeföretaget Spendrups. Han är son till disponent Jens-Fredrik Spendrup och Else, född Olsen, och far till Fredrik Spendrup, Johan Spendrup, Anna Spendrup, Sebastian Spendrup och Oscar Spendrup.

Biografi
Jens Spendrup utbildade sig i företagsekonomi vid Stockholms Universitet 1965-1968. Han var ekonomichef vid Spendrups Bryggeri AB 1969-1976, styrelseledamot där sedan 1969 samt vd från 1976, då fadern dog, till 2011, då sonen Fredrik Spendrup tog över. Jens Spendrup blev istället styrelseordförande.

Spendrup blev tillträdde som ordförande för Svenskt Näringsliv 2013 och lämnade detta uppdrag 2016. Han var tidigare ordförande för Företagarna från 2010  och var ordförande i styrelsen för Stockholms Handelskammare fram till dess och styrelseledamot i flera andra näringslivsrelaterade organisationer, såsom Svenskt Näringsliv, Ratio, Livsmedelsföretagen, Stiftelsen Näringslivets fond, Sveriges Bryggerier.

Jens Spendrup blev i mars 2011 vald till styrelseordförande för Stockholms Konserthusstiftelse. Sedan 1990 är han bosatt på godset Nådhammar i Vårdinge socken, Södertälje kommun.

Utmärkelser 
  H.M. Konungens medalj i guld av 12:e storleken i Serafimerordens band (2012)
  Kungliga Patriotiska Sällskapets Näringslivsmedalj för framgångsrikt entreprenörskap, som bidragit till svenskt näringslivs utveckling. (2011)

Källor

Noter

Webbkällor 
Vem är det : Svensk biografisk handbok 2007, huvudred. Ann Moen, Nationalencyklopedin, Malmö 2006   s. 544

Födda 1944
Svenska direktörer
Personer inom Sveriges näringsliv
Män
Personer från Motala
Levande personer
Countdown to Ecstasy

Countdown to Ecstasy är rockgruppen Steely Dans andra album, utgivet 1973. "My Old School" och "Show Biz Kids" blev mindre hitar från albumet.

Låtlista
Alla låtar skrivna av Walter Becker och Donald Fagen

 "Bodhisattva" – 5:19
 "Razor Boy" – 3:11
 "The Boston Rag" – 5:40
 "Your Gold Teeth" – 7:02
 "Show Biz Kids" – 5:25
 "My Old School" – 5:47
 "Pearl of the Quarter" – 3:50
 "King of the World" – 5:04

Musiker
Donald Fagen - piano, synth, sång
Walter Becker - elbas, munspel, sång
Ray Brown - kontrabas på "Razor Boy"
Denny Dias - Gitarr
Jeff Baxter - Gitarr, pedal steel guitar
Ben Benay - akustisk gitarr
Rick Derringer - slidegitarr på "Show Biz Kids"
Jim Hodder - trummor, percussion, sång
Victor Feldman - Vibrafon, marimba, percussion
Ernie Watts - saxofon
Johnny Rotella - saxofon
Lanny Morgan - saxofon
Bill Perkins - saxofon
Sherlie Matthews - körsång
Myrna Matthews - körsång
Patricia Hall - körsång
David Palmer - körsång
Royce Jones - körsång
James Rolleston - körsång
Michael Fennelly - körsång

Producenter
Producent: Gary Katz
Ljudtekniker: Roger Nichols
Albumdesign: Dotty of Hollywood

Musikalbum 1973
Album av Steely Dan
Statligt vatten

Statligt vatten är havet, Vänern, Vättern och Mälaren, där det enligt Lag (2003:778) om skydd mot olyckor är Sjöfartsverket som ansvarar för livräddande insatserna, till skillnad mot Hjälmaren, övriga insjöar, kanaler samt hamnar där ansvaret vilar på den kommunala räddningstjänsten.

Sjösäkerhet
Räddningstjänsten i Sverige
Acosta (månkrater)

Acosta är en liten nedslagskrater på månen som är lokaliserad strax norr om den framträdande kratern Langrenus, nära den östra gränsen av Mare Fecunditatis. Till väster ligger kratertrion Atwood, Naonobu och Bilharz.

Månkratern namngavs 1976 efter den portugisiske doktorn och naturhistorikern Cristóbal Acosta av International Astronomical Union (IAU).

Kratern är rund och skålformad, med ett litet kratergolv i mitten mellan de sluttande inre väggarna. Denna krater kallades tidigare Langrenus C, innan den blev omdöpt av IAU.

Se även 
Lista över månens kratrar

Källor 
Artikeln är, helt eller delvis, en översättning från engelskspråkiga Wikipedia.

Referenser 

Kratrar på månen
Vaginalflatulens

Vaginalflatulens är fisljud från vagina. Det kallas också garrulitas vaginæ eller flatus vulvæ eller mer vardagligt fittfis eller musprutt. Dessa kan uppstå när en penis eller dildo förs in i slidan och det pressas med luft in, eller om det kommer in lite luft under cunnilingus, oralsex.

Det är denna luft som sedan pressas ut genom vaginaöppningen och ger upphov till det fisliknande ljudet. Det är dock inte en riktig fis, utan består av doftlös luft, och är helt naturligt. Skulle dock den vaginala flatulensen lukta illa bör man uppsöka läkare då det kan bero på ett sjukdomstillstånd.

Blåsa luft i vaginan 
Att blåsa in luft i vagina, till exempel i samband med oralsex, så att den inte kan komma ut, kan under speciella omständigheter vara farligt och ge upphov till luftemboli, en propp, för kvinnan eller ett foster. Detta kan ske om livmoderns blodkärl är skadade på grund av graviditet eller menstruation. Luft kan då leta sig in i blodomloppet och i värsta fall nå hjärnan.

Alternativmedicin 
Det finns även en alternativmedicinsk behandling som går ut på att pumpa in ozon i vaginan för att döda skadliga bakterier och motverka svampinfektioner. Förutom att ozon är väldigt oxiderande så kan denna metod i värsta fall även ge upphov till emboli.

Referenser 

Sexualitet
Alternativmedicin
Ansmark

Ansmark är en småort i Umeå kommun i Västerbottens län.

Historia
Förledet i byns namn är det förkristna mansnamnet Anund. Liksom andra mark-byar med sådana förled anses den ha uppkommit som nybygge under medeltiden.

I området runt Ansmark och Stöcke har man hittar cirka 60 kolbottnar som uppskattas vara äldre än 1860-talet. Nästan alla ligger vid eller nära vägar som har kontakt med gamla kustlandsvägen. Den troligaste destinationen för kolet bör ha varit Hörnefors bruk.

Samhället
I Ansmark finns det en bygdegård.

Se även
Umeå socken

Noter

Orter i Umeå kommun
Småorter i Sverige
Julien Gracq

Julien Gracq, född Louis Poirier den 27 juli 1910 i Saint-Florent-le-Vieil, Maine-et-Loire, död 22 december 2007 i Angers, Maine-et-Loire, var en fransk författare. I början av författarskapet stod han nära surrealisterna, i synnerhet genom sin beundran för deras ledare André Breton.

Gracq arbetade som gymnasielärare 1934–1970 i historia och geografi. 1938 debuterade han med romanen Evighetens gäster. Hans mest kända roman är Vid Syrterns stränder, en drömlik skildring av en flerhundraårig konflikt mellan två stater som föranleder en destruktiv lockelse för huvudpersonen. De två staterna symboliserar tradition kontra en irrationell vilja att undfly historien; dragningen till det senare framställs som både heroisk och suicidal. Romanen tilldelades Goncourtpriset 1951, men Gracq vägrade att ta emot priset i protest mot samtidslitteraturens kommersialisering.

Bibliografi, i urval
 (översättning Arne Häggqvist, Wahlström & Widstrand, 1949) (Au château d'Argol)
: prosapoem (översättning C. G. Bjurström och Tuve Ambjörn Nyström, Interculture, 1985) (Liberté grande)
 (översättning C. G. Bjurström, Wahlström & Widstrand, 1952) (Le rivage des Syrtes)
 En balkong i skogen (Un balcon en forêt) (översättning C. G. Bjurström, Interculture, 1986)
 En stads skepnad (La forme d'une ville) (översättning C. G. Bjurström, Interculture, 1989)

Källor

Franska författare
Franskspråkiga författare
Goncourtpristagare
Födda 1910
Avlidna 2007
Män
Alumner från École normale supérieure
Gustaf Bonde (1682–1764)

Gustaf Bonde den yngre, född 6 april 1682 (g.s.)] i Stockholm, död 5 december 1764, var en svensk greve, ämbetsman och politiker. Han var son till Carl Bonde i dennes första gifte. Själv var gift med Charlotta von Liewen i sitt första äktenskap och med Viveka Trolle i sitt andra.

Bonde var student vid Åbo universitet från 1695 och vid universitetet i Tübingen från 1702. Åren 1703–1705 reste han till Österrike, Italien, Frankrike och Nederländerna. Från 1705 var Bonde kammarherre hos änkedrottningen Hedvig Eleonora.

Bonde gjorde sitt inträde i det politiska livet 1710 som ledamot av sekreta utskottet vid ständernas utskottsmöte. Här, liksom vid riksdagen 1713/14, hörde han till dem som höll på kungens rättigheter. 1711 hade han utnämnts till kommerseråd. Från riksdagen 1719 övergick han dock alltmer tydligt till mössornas sida. Bonde var landshövding i Östergötland 1718–1721, president i Bergskollegium 1721–1727 och riksråd 1727–1739. Åren 1731–1739 var han rikskansliråd och därmed kanslipresidenten Arvid Horns närmaste man. Han avgick samtidigt som Horn och i samband med Hattpartiets maktövertagande. Hans politiska betydelse var sedan ringa, men han blev åter riksråd 1761 sedan hattarnas ställning försvagats efter Sveriges misslyckade deltagande i Pommerska kriget.

Bonde var även ordförande för Sicklakommissionen, författare av historiska och naturvetenskapliga skrifter och mecenat. Han invaldes 1748 som ledamot nummer 115 av Kungliga Vetenskapsakademien. Hans historiska studier var göticistiska; bland annat ägde han en handskrift av den falska fornnordiska sagan Konung Krembres i Giötaland och konung Augis i Uppsala saga. Sina vetenskapliga intressen odlade han även på alkemins område.

Hans grav återfinns i Spånga kyrka.

Referenser 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939
Nationalencyklopedin
 Hesingfors Universitets Studentmatrikel

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

Födda 1682
Avlidna 1764
Landshövdingar i Östergötlands län
Svenska grevar under 1700-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Universitetskanslerer i Sverige
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Personer under stormaktstiden
Personer under frihetstiden
Mottagare av Serafimerorden
Svenska kommerseråd
Gustaf
Ämbetsmän från Stockholm
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Villa Lagarina

Villa Lagarina är en stad och kommun i provinsen Trento i regionen Trentino-Alto Adige i norra Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Arco, Cavedine, Cimone, Drena, Isera, Nogaredo, Pomarolo, Ronzo-Chienis, Rovereto och Trento.

Referenser

Externa länkar 
 Villa Lagarinas officiella webbplats

Kommuner i provinsen Trento
Orter i Trentino-Alto Adige
The Audrey Hepburn Story

The Audrey Hepburn Story är en amerikansk TV-film från 2000 i regi av Steven Robman. Filmen handlar om skådespelerskan Audrey Hepburns liv och karriär. Huvudrollen som Audrey Hepburn spelas av Jennifer Love Hewitt.

Externa länkar
 

Amerikanska biografifilmer
Amerikanska dramafilmer
TV-filmer 2000
Amerikanska TV-filmer
Engelskspråkiga filmer
Sicklamålet

Sicklamålet var ett religionsmål under 1720-talet i Stockholm, som ledde till att Konventikelplakatet infördes. Bakgrunden var att ett sällskap pietister höll ett par andligt upprymda sammankomster i "privat regi" på ett värdshus i nuvarande Nacka kommun. Sången och lovprisningen till Gud blev så högljudd, att folk utanför huset samlades och undrade vad som pågick. De hade aldrig hört sådant förut, utan var vana vid kyrkogudstjänsternas tunga och stilla psalmer.

Sällskapet blev anmält, och efter en utdragen rättegång, där de fortsatt frimodigt förkunnade sin tro, blev de slutligen frikända.

För att förhindra att sådana händelser skulle upprepas och för att över huvud taget stoppa spridningen av pietismen, såg det ortodoxa lutherska prästerskapet till att det infördes en ny lag som förbjöd enskilda andliga "konventiklar". Vilket i sin tur ledde till att den pietistiska rörelsen radikaliserades och många bland dem trotsade förbudet och höll konventiklar. Och så blev det nya rättegångar, och i vissa fall landsförvisningar eller hårda fängelsestraff.

Nordisk Familjebok skrev: "Följden blev en kyrkofientlig, separatistisk vändning och en hastigt framväxande radikal pietism, förut representerad blott av Ulstadius och Schaefer samt Lundastudenterna Leopold och Stendahl."

Konventikeln i Sickla utreddes av en kunglig kommission som höll 40 sammanträden, och resulterade i 900 sidor protokoll och handlingar. Förhandlingarna pågick från 1723 till 1725, och ordförande var dåvarande presidenten, sedermera riksrådet Gustaf Bonde.

Den 12 januari 1726 meddelades den frikännande domen mot deltagarna i Sickla-konventikeln. Samma dag utfärdades Konventikelplakatet, som i 130 år skulle komma att kriminalisera alla gudstjänster utanför Statskyrkan, i ett försök att hindra varje försök till frikyrkorörelse.

Se även
 Konventikel
 Konventikelplakatet
 Pietism
 Radikalpietism

Litteratur
 Nathan Odenvik: Ett historiskt bönemöte. Konventikeln i Sickla den 24-25 aug. 1723. (1943) 
 Knut Kjellberg: Väckelsearvet. Pietism och herrnhutism under 1700-talet i Sverige.

Källor
 Svenska kyrkans historia efter reformationen, andra delen, av Carl Alfred Cornelius
 Nordisk Familjebok Uggleupplagan: Pietismen
 Infobanken. Nacka

Externa länkar 
 Pietisterna

Religionsfrihet
Pietism
Svensk frikyrkorörelse
Nacka kommun
Giuseppe Siri

Giuseppe Siri, född 20 maj 1906 i Genua, död där 2 maj 1989 i Genua, var en italiensk romersk-katolsk kardinal. Siri tjänade som ärkebiskop av Genua från 1946 till 1987. Han var son till Nicolò Siri och Giulia Bellavista.

Bilder

Källor
 Catholic Hierarchy – Giuseppe Siri

Externa länkar

 Officiell webbplats

Födda 1906
Avlidna 1989
Romersk-katolska ärkebiskopar
Alumner från Påvliga universitetet Gregoriana
Italienska kardinaler
Män
Personer från Genua
Samuel Rumstedt

Samuel Rumstedt, född 1770, död 1855, herrnhutare som 1810 anlade ett tryckeri på Kungsholmen i Stockholm, där, förutom Evangeliska Sällskapets traktarer, Karl XII:s Bibel utgavs och trycktes under större delen av 1800-talet.

Källor
Torvald Ribbner, De svenska traktatsällskapen 1808-1856 (Lund, 1957)
Vad läsarna läste

Se även
Karl XII:s Bibel

Externa länkar
Karl XII:s Bibel påbörjad på WikiSource

Personligheter i svensk frikyrkorörelse
Födda 1770
Avlidna 1855
Män
Samuel Wise

Samuel Wise var en brittisk ingenjör som 1769 tog patent på en stickmaskin som stickade rundstickning. Detta innebar att man för första gången industriellt kunde tillverka strumpor utan söm.

Källor
 German Hosiery Museum

Brittiska ingenjörer
Män
Nortonlåda

Nortonlåda, konstruktion av matningsväxellådan till metallsvarvar som möjliggör för svarvaren att med ett enkelt handgrepp förändra svarvens längdmatning/gängskärning. Längdmatningen styrs genom en uppsättning kugghjul med olika storlekar i svarvens växelhus. Nortonlådan fungerar som en växellåda för att man inte ska behöva byta kugghjul då man vill ändra längdmatning.

Verktygsmaskiner
Von Ahlefeldt

Ahlefeldt är en tysk adelsätt som också kallats Rumohr och Bosendahl ellerBotzendal. Släkten kom 1143 från Lågtyskland och utbredde sig över Holstein, Schleswig, Mecklenburg och Danmark. Stamgodset var Friedrichshof  i Ahlefeld, (Kreis Rendsburg-Eckernförde)

Historia
Benedict Ahlefeldt (död omkring 1340) var den första av släkten som veterligen trädde i dansk tjänst. Hans ättlingar förvärvade stora godsdomäner främst i Sønderjylland och Holstein och blev mycket utbrett, flera personer nådde framstående poster i de danska kungarnas tjänst. Henneke von Ahlefeldt nämns på 1400-talet, gift med Anna Breide, dotter till Povl Breide.

Frederik Ahlefeldt blev 1665 tysk riksgreve och 1672 dansk länsgreve.

En sonsons son till Frederik Ahlefeldt, erhöll 1785 rätt att bära namnet Ahlefeldt-Laurvigen. De flesta av dennes ättlingar skriver sig Ahlefeldt-Laurvig.

Svenska adelsätten Ahlefelt nr 850
Stamfadern Gregorius Ahl, var krigare och systerson till Johan Botvidsson, adlad Gyllensting. Han deltog i danska kriget och sedermera från 1645 i tyska kriget, och adlades Ahlefelt 1673. Trots att denna svenska ätt förde ett snarlikt, eller identiskt vapen med den urgamla danska släkten von Ahlefeldt, har inget samband mellan ätterna kunna bekräftas. Gregorius Ahlefelt introducerades 1675 med nummer 850 och var gift med Anna Svinhufvud.

Hans son Johan var 1701 med vid Riga och Dünaströmmen, vid Klissow och Thorn 1702.

Ätten Ahlefelt utslocknade på Sveriges riddarhus 1809 med fältväbeln vid Västgötadals regement Carl Adam Ahlefelt.

I Sverige ointroducerade yngre ätten Ahlefeld
Till Sverige kom den 1868 då det från Schleswig inflyttade lantrådet Detlef August von Ahlefeld förvärvade godset Skillinge säteri utanför Ängelholm och blev svensk undersåte 1871. Denna gren kallar sig von Ahlefeldt. I april 2016 var 17 personer med namnet von Ahlefeld bosatta i Sverige.

Källor 
Anrep, G.: Svenska Adelns Ättar-taflor. Osa 1. Stockholm: P.A.Norstedt & Söner, 1858.

Referenser

Externa länkar

Tyska adelsätter
Svenska ointroducerade adelsätter
Softone

SoftOne Group är ett affärssystemföretag som utvecklar Affärsplattformen SoftOne GO. Företaget har funnits på den nordiska marknaden sedan 1985. SoftOne GO är ett moduluppbyggt molnbaserat affärssystem och HR-system med moduler för ekonomi såsom redovisning, reskontror, elektronisk fakturahantering, inventarieredovisning, koncernredovisning m m. Vidare finns moduler inom försäljning för offert, avtal, order, fakturering, projektredovisning, lager m m.  HRM-systemet innehåller moduler för schemaplanering, tid, bemanningsoptimering, lön m m.  

SoftOne Group är idag ledande leverantör av en Affärplattform enligt SaaS i Norden för hantverkare och detaljhandel. Kunder finns även inom hotell och restaurang, redovisningsbyråer, tillverkande och tjänsteproducerande företag.

Företaget utvecklar och säljer lösningarna själva. 

SoftOne har idag ca 2 000 avtalskunder.  SoftOne grundades av Håkan Lord som fortfarande äger och leder företaget.

Företagets ca 70 anställda som finns på kontor i Stockholm, Helsingfors, Colombo och Söderhamn.

System 
SoftOne tillhandahåller Affärsplattformen SoftOne GO, en SaaS-lösning som är en helhetslösning. De äldre klientserversystemen SoftOne Professional, SoftOne Timer och SoftOne Scrollan underhålls och supporteras fortsatt.

Externa länkar
 Hemsida SoftOne

Programvaruföretag
Svenska IT-företag
Företag bildade 1985