kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svavelgrönbulbyl

Svavelgrönbulbyl (Phyllastrephus xavieri) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Svavelgrönbulbyl behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter:
 P. x. xavieri – förekommer från Kamerun till norra Demokratiska republiken Kongo, västra Uganda och nordvästra Tanzania
 P. x. serlei – förekommer i lågland och en liten bit upp i bergen i Kamerun

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Xavier Louis Dybowski, fransk ingenjör och samlare av specimen i Kongoriket, bror till upptäcktsresande Jean Dybowski. Tidigare kallades den xaviergrönbulbyl även på svenska, men tilldelades 2023 ett mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar 

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Svarthuvad bulbyl

Svarthuvad bulbyl (Brachypodius melanocephalos) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Svarthuvad bulbyl är en liten (16–18 cm), aktiv och färgglad bulbyl med helsvart, blågrönglänsande huvud. Diagnostiskt är även gul stjärtspets med ett mörkt band innanför. Fjäderdräkten i övrigt är mörkt olivgrön ovan med gulgröna vingfläckar och enhetligt gul undersida. En mer grågul form förekommer också. Ögonirisen är ljusblå och huvudet saknar olikt ett antal andra bulbylarter tofs. Bland lätena hörs sorgsamt visslande "whiwhi... tyee" och metalliska chirp.

Utbredning och systematik 
Svarthuvad bulbyl delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Brachypodius melanocephalos melanocephalos – förekommer från nordöstra Indien till sydvästra Kina, Sydostasien, Bali, Borneo och Palawan
 Brachypodius melanocephalos hyperemnus – förekommer på Sumatra, Simeulue, Nias, Mentawai, Bangka och Belitungöarna
 Brachypodius melanocephalos baweanus – förekommer på Bawean (Javasjön)
 Brachypodius melanocephalos hodiernus – förekommer på Maratuaöarna (Sulawesisjön)

Tongivande International Ornithological Congress begränsar istället hyperemnus till Simeulue och för övriga populationer till nominatformen. Svarthuvad bulbyl hade tidigare det vetenskapliga artnamnet atriceps, men melanocephalos har visat sig ha prioritet. Tidigare behandlades andamanbulbylen (Brachypodius fuscoflavescens) som en underart till svarthuvad bulbyl.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i släktet Pycnonotus. DNA-studier visar att Pycnonotus dock är parafyletiskt visavi Spizixos, varför flera taxonomiska auktoriteter numera delar upp det i flera mindre släkten.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Sothuvad bulbyl

Sothuvad bulbyl (Pycnonotus aurigaster) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Sothuvad bulbyl är en mörkhuvad brun bulbyl med tydligt rött på undergumpen. Rödgumpad bulbyl som den överlappar med i sydvästra Kina kan verka lik, men denna har helsvart huvud. Ungfåglar har orangefärgad undergump och kan därmed förväxlas med brunbröstad bulbyl, men den senare har spetsigare huvud, bruna örontäckare och mer kontrasterande vit strupe, men saknar sothuvda bulbylens vita stjärtkanter. Sången består av ljusa melodier.

Utbredning och systematik 
Sothuvad bulbyl delas in i nio underarter med följande utbredning:
 Pycnonotus aurigaster chrysorrhoides – förekommer i södra Kina (Fujian, östra Guangdong och Hongkong)
 Pycnonotus aurigaster resurrectus – förekommer i södra Kina (Guangdong och Naozhou Island) och norra Vietnam
 Pycnonotus aurigaster dolichurus – förekommer i centrala Vietnam (Quangtri och Thuathien)
 Pycnonotus aurigaster latouchei – förekommer i sydvästra Kina till norra Thailand, norra Laos och norra Vietnam
 Pycnonotus aurigaster klossi – förekommer i sydöstra Myanmar till norra Thailand
 Pycnonotus aurigaster schauenseei – förekommer i södra Myanmar till sydvästra Thailand
 Pycnonotus aurigaster thais – förekommer i södra Thailand
 Pycnonotus aurigaster germani – förekommer från sydöstra Thailand till södra Indokina
 Pycnonotus aurigaster aurigaster – förekommer på Java och Bali, infördes Singapore, Sumatra och södra Sulawesi

Levnadssätt 
Sothuvad bulbyl är vanlig i städer, plantage och skogsbryn. Den ses vanligen i par eller i småflockar, födosökande på medelhög nivå och på marken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Orangetyglad bulbyl

Orangetyglad bulbyl (Pycnonotus bimaculatus) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Orangetyglad bulbyl är en 20 cm lång bulbyl med rundad stjärt och endast liten huvudtofs som inte alltid är rest. Ovansidan är brun och undersidan vit. Ansiktet är vacker tecknad med orangefärgade fläckar. Den har även guldgul ton på vingar och kinder. Lätet är ett hårt och bestämt ”tjik”, ofta avgivet i serier, medan sången är en bubblande tvekande ramsa.

Utbredning och systematik 
Orangetyglad bulbyl delas in i två underarter med följande utbredning:
 Pycnonotus bimaculatus barat – förekommer i bergen på sydvästra Sumatra samt västra och centrala Java
 Pycnonotus bimaculatus bimaculatus – förekommer i bergen på östra Java och Bali

Arten är införd till Lombok. Tidigare behandlades acehbulbyl (P. snouckaerti) som en del av orangetyglad bulbyl.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som nära hotad (LC).

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Irrawaddybulbyl

Irrawaddybulbyl (Pycnonotus blanfordi) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Irrawaddybulbylen är en färglöst brun bulbyl med streckade örontäckare. Den är mycket lik streckörad bulbyl, och fram tills nyligen behandlades de som en och samma art (se nedan). Irrawaddybulbylen är dock brunare med matt röda ögon, ej ljusgrå. Lätena är rätt omusikaliska, med olika tjattrande och tjirpande ljud.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i centrala och södra Myanmar. Fram tills nyligen inkluderades Pycnonotus conradi i blanfordi, och vissa gör det fortfarande.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig, men inkluderar conradi i bedömningen.

Namn 
Irrawaddy är en flod som mynnar ut i Myanmar. Tidigare kallades blanfordi öronstreckad eller streckörad bulbyl. Det senare namnet har flyttats över till conradi. Det vetenskapliga artnamnet blanfordi hedrar den engelska naturforskaren William Thomas Blanford.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Rödögd bulbyl

Rödögd bulbyl (Pycnonotus brunneus) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rödögd är en enfärgat brun bulbyl med mattröda ögon. Den beigebruna undergumpen skiljer den från rödögda formen av blekgumpad bulbyl. Den har vidare vare sig olivvingade bulbylens olivgröna vingfläckar eller streckörade bulbylens streckade örontäckare. Det röda ögat är heller inte omgivet av en orange rödring som hos glasögonbulbylen. Sången består av en rätt monoton serie med stigande visslingar.

Utbredning och systematik 
Rödögd bulbyl förekommer i Sydostasien och delas in i två underarter med följande utbredning:
 Pycnonotus brunneus brunneus – förekommer i låglandsområden på Malackahalvön, Sumatra, Borneo och näraliggande öar
 Pycnonotus brunneus zapolius – förekommer på Anambasöarna (Sydkinesiska havet)

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Rödgumpad bulbyl

Rödgumpad bulbyl (Pycnonotus cafer) är en ursprungligen asiatisk tätting i familjen bulbyler som även introducerats till olika platser i världen. Dess ursprungliga utbredningsområde är från västra Pakistan via Indien och Sri Lanka till sydvästligaste Kina och Burma. Arten ökar i antal och beståndet anses livskraftigt.

Utseende 
Rödgumpad bulbyl är med en kroppslängd på 20 centimeter en medelstor bulbyl och likt andra bulbyler trastlik men långstjärtad. Denna art kännetecknas av röd undergump, svart huvud med en liten tofs och en vit övergump. Färgen på mantel och bröst varierar, från fjälligt ljus brunt till svartaktigt.

Läten 
Sången återges i engelsk litteratur som ett muntert "be-care-ful" eller "be-quick-quick". Varningslätet är ett vasst upprepat "peep".

Utbredning och systematik 
Rödgumpad bulbyl delas in i åtta underarter med följande utbredning:
 Pycnonotus cafer intermedius – förekommer i Himalaya, från västra Pakistan till västra Uttar Pradesh.
 Pycnonotus cafer humayuni – förekommer från Saltbergen i västra Pakistan till nordvästra Indien.
 Pycnonotus cafer bengalensis – förekommer i centrala och östra Himalaya, på Gangesslätten och i Bangladesh
 Pycnonotus cafer wetmorei – förekommer på nordöstra delen av Indiska subkontinenten
 Pycnonotus cafer cafer – förekommer på Indiska subkontinenten
 Pycnonotus cafer haemorrhousus – förekommer på Sri Lanka
 Pycnonotus cafer stanfordi – förekommer från norra Myanmar till västra Yunnan i sydvästligaste Kina.
 Pycnonotus cafer melanchimus – förekommer i södra och centrala Myanmar, från Mandalay till Rangoon.

Fågeln har därutöver etablerat livskraftiga populationer med ursprung från burfåglar i Bahrain, Oman, Kuwait, Förenade Arabemiraten och Qatar, östra Saudiarabien, i Samoa, Tonga, Nya Kaledonien och Franska Polynesien i Stilla havet samt i USA. Den har även nyligen etablerat sig i sydöstra Iran (Hormozgan).

Levnadssätt 
Fågeln trivs i buskmark, öppen skog och jordbruksområden. Den lever av frukt, blomblad, nektar, insekter och ibland geckoödlor. Arten är viktig i att sprida frön av växter som Carissa spinarum.

Häckning 
Arten häckar från juni till september och bygger bon i buskar på ungefär två till tre meters höjd där den lägger två till tre ägg. Tillfälligtvis kan den bygga bo även inuti hus, i ett trädhål eller i en håla i jorden. Vid ett tillfälle har ett bo hittats på en flytande matta av vattenhyacinter och vid ett annat noteratdes ett par häcka inuti en bus i trafik. Jakobinskatgöken parasiterar på rödgumpad bulbyl.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs generellt som vanlig och till och med mycket vanlig i Indien, Nepal, Sri Lanka och Bangladesh, dock sällsynt i södra Kina.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i orientaliska regionen
Kapbulbyl

Kapbulbyl (Pycnonotus capensis) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar. Fågeln är endemisk för södra och sydvästra Kapprovinsen i Sydafrika. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Systematik 
År 1760 inkluderade den franska zoologen Mathurin Jacques Brisson den orangebröstade solfågeln i sin Ornithologie baserad på ett specimen insamlat på Godahoppsudden. Han använde då det franska namnet Le merle brun du Cap de Bonne Espérance och det latinska Merula Fusca Capitis Bonae Spei. Även om Brisson myntade ett latinskt namn så rättade sig denna beskrivning inte efter det binomiala systemet och erkänns därför inte av International Commission on Zoological Nomenclature. När Carl von Linné 1766 uppdaterade sin Systema Naturae för den tolfte upplagan, så lade han till 240 som nyligen beskrivits av Brisson, varav kapbulbyl var en, och myntade då namnet Turdus capensis. Artepitetet capensis refererar till Godahoppsudden. Idag placerar arten i släktet Pycnonotus som beskrevs 1826 av den tyska zoologen Friedrich Boie.

Kapbulbyl anses tillhöra en överart, det vill säga ett artkomplex, tillsammans med himalayabulbyl, vitkindad bulbyl, levantbulbyl, rödflikig bulbyl och trädgårdsbulbyl.

Utbredning och habitat 
Fågeln är endemisk för södra och sydvästra Kapprovinsen i Sydafrika där den häckar i kustnära buskmarker, öppen skog, trädgårdar och fynbos.

Utseende 
Kapbulbylen är 19–21 cm låg, framförallt mörkt brunsvart, med karaktäristisk vit ögonring och gul undre stjärttäckare. Den har en liten fjädertofs på hjässan. Den korat, raka näbben, benen och fötterna är svarta och iris är mörkbrun. Könen har liknande fjäderdräkt.

Arten är mycket mörkare än andra bulbyler i Sydafrika, och skiljs även på färgen på ögonringen och att buken är brun, medan de andra mörka bulbylerna har ljus buk. Den mörka buken är bästa sättet att identifiera juvenila kapbulbyler som saknar den vita ögonringen.

Ekologi 
Kapbulbylen är en vanlig och lättsedd fågel som gärna sitter och spanar högst upp i buskar. Den är aktiv och högljudd och observeras ofta i par eller små grupper när den födosöker efter frukt, nektar och inseter. Den häckar främst under sydra halvklotets vår, från september till november. Boet är tjockväggat och skålformat och placeras dolt i små träd eller buskage. I delar av sitt utbredningsområde parasiteras den av jakobinskatgök.

Referenser 
Texten bygger på en översättning av engelskspråkiga wikipedias artikel Cape bulbul, läst 2020-09-27

Noter

Externa länkar 

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter i Sydafrika
Gråbukig bulbyl

Gråbukig bulbyl (Ixodia cyaniventris) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och levnadssätt 
Gråbukig bulbyl är en liten till medelstor (16–17 cm) bulbyl med enkel men unik färgsättning: helt askgrå med guldgröna vingar. Bland lätena hörs ljusa och något fallande toner liksom minivettliknande drillar. Arten hittas i skogsområden i låglant och lägre bergstrakter, vanligen i gammelskog. Där rör den sig i de övre skikten, vanligen i artblandade flockar.

Utbredning och systematik 
Gråbukig bulbyl delas in i två underarter med följande utbredning:
 cyaniventris – förekommer från södra Myanmar till Thailand, Västmalaysia, Sumatra och Sipura
 paroticalis – förekommer på Borneo

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i släktet Pycnonotus. DNA-studier visar att Pycnonotus dock är parafyletiskt visavi Spizixos, varför flera taxonomiska auktoriteter numera delar upp det i flera mindre släkten. Clements et al för arten till släktet Rubigula, medan International Ornithological Congress (IOC) urskiljer den tillsammans med fjällbröstad bulbyl och glasögonbulbyl till Ixodia.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som nära hotad (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Glasögonbulbyl

Glasögonbulbyl (Ixodia erythropthalmos) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Glasögonbulbylen är en färglös brun bulbyl, ljusare under än ovan. Den orangefärgade ögonringen runt lysande röda ögat är diagnostiskt, men det är inte alltid lätt att se i fält. Den är mycket lik den något större arten rödögd bulbyl, liksom den rödögda formen av blekgumpad bulbyl. Glasögonbulbylen skiljs bäst genom en kombination av tydligare kontrast mellan grått anstruket huvud och bröst samt rostbruna vingar och övergump. Näbben verkar också mindre och vassare. Färgen på strupen är mellan den tydligt ljusa hos blekgumpad bulbyl och den bruntonade hos rödögd bulbyl. Sången består av en blandning insektslika tjirpande och hårda raspiga ljud. Bland lätena hörs en bubblande serie toner, ibland avslutad av ett fallande jamande.

Utbredning och systematik 
Glasögonbulbyl behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 erythropthalmos – förekommer på Malackahalvön, Belitung, Sumatra och angränsande västra öar
 salvadorii – förekommer på Borneo

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i släktet Pycnonotus. DNA-studier visar att Pycnonotus dock är parafyletiskt visavi Spizixos, varför flera taxonomiska auktoriteter numera delar upp det i flera mindre släkten. Clements et al för arten till släktet Rubigula, medan International Ornithological Congress (IOC) urskiljer den tillsammans med fjällbröstad och gråbukig bulbyl till Ixodia.

Levnadssätt 
Arten bebor skogstrakter i låglänta områden och lägre bergstrakter. Den ses vanligen i mer uppvuxen skog än både rödögd och blekgumpad bulbyl. Födan består mestadels av frukt, med visst inslag av insekter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Dunryggig bulbyl

Dunryggig bulbyl (Euptilotus eutilotus) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar. Den förekommer i låglänta skogar i Sydostasien på Malackahalvön, Sumatra och Borneo. Arten minskar i antal på grund av skogsavverkningar, så pass att IUCN listar den som nära hotad.

Utseende och läte 
Dunryggig bulbyl är en brun medlem av familjen med en spretig tofs. Fjädrar på nedre delen av ryggen är förlängda och kan puffas upp, vilket gett arten dess namn. Ovansidan är mörkare och undersidan ljusare. Kombinationen av gråaktigt ansikte, tjock svart näbb och ostreckad enfärgad fjäderdräkt gör den lätt att artbestämma. Lätet består av en behaglig och dämpad serie, i engelsk litteratur återgiven som "chee-wee’li’li’wee".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Malackahalvön, Sumatra, Bangka och Borneo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i släktet Pycnonotus. DNA-studier visar att Pycnonotus dock är parafyletiskt visavi Spizixos, varför flera taxonomiska auktoriteter numera delar upp det i flera mindre släkten. Tongivande Clements et al för arten till släktet Brachypodius, medan International Ornithological Congress (IOC) och BirdLife International urskiljer den i ett eget släkte, Euptilotus, vilket följs här.

Levnadssätt 
Dunryggig bulbyl hittas i låglänta skogar, i både uppvuxen och framväxande, där den håller sig på medelhög nivå. Den ses ofta i artblandade flockar. Födan består av bär och andra frukter, men även insekter.

Häckning 
Arten häckar mellan mars och juni på Borneo, medan nyligen flygga ungar hittats på Malackahalvön i början av maj. Under spelet reser den fjädrarna på nedre delen av ryggen. Ett funnet bo var en litet och skålformat, och placerades 60 cm ovan mark i en palm. Däri låg två ägg. Flygga ungar har noterats matas av föräldrarna i åtminstone tio veckor efter att de lämnat boet.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som nära hotad (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Gulstreckad bulbyl

{{Taxobox
| name = Gulstreckad bulbyl
| status = LC
| status_ref = 
| image = Pycnonotus finlaysoni 2 - Kaeng Krachan.jpg
| image_caption = 
| range_map = 
| range_map_caption = 
| image2 = 
| image2_caption = 
| domain_sv = Eukaryoter
| domain = Eukaryota
| regnum_sv = Djur
| regnum = Animalia
| phylum_sv = Ryggsträngsdjur
| phylum = Chordata
| subphylum_sv = Ryggradsdjur
| subphylum = Vertebrata
| classis_sv = Fåglar
| classis = Aves
| ordo_sv = Tättingar
| ordo = Passeriformes
| familia_sv = Bulbyler
| familia = Pycnonotidae
| genus_sv = 
| genus = Pycnonotus
| species_sv = '’'Gulstreckad bulbyl| species = P. finlaysoni
| taxon = Pycnonotus finlaysoni
| taxon_authority = Strickland, 1844
| synonyms = Gulstreckig bulbyl
}}Gulstreckad bulbyl' (Pycnonotus finlaysoni) är en asiatisk fågel i tättingfamiljen bulbyler.

 Utseende och läten 
Gulstreckad bulbyl är en 19–20 cm lång rätt färglös bulbyl, bortsett från gul undergump och breda gula streck på panna, örontäckare, strupe och bröstets överdel. Nedre delen av bröstet är gråaktigt med tunna vitaktiga streck. Underarten davisoni i södra Burma, av vissa behandlad som egen art, saknar tydliga gula streck på panna och örontäckare, mindre streck på strupen, grönare hjässa och övergump, ljusa ögon och generellt mörkare fjäderdräkt på resten av ovansidan, bröstet och flankerna. Sången återges i engelsk litteratur som ett "whit-chu whic-ic" eller "whit whit-tu-iwhit-whitu'tu".

 Utbredning och systematik 
Gulstreckad bulbyl förekommer på kontinentala delen av Sydostasien. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Pycnonotus finlaysoni eous – förekommer i sydöstra Burma, sydvästra Kina (södra Yunnan), Thailand och södra Indokina
 Pycnonotus finlaysoni finlaysoni – förekommer på Malackahalvön 

Ljusögd bulbyl (P. davisoni'') kategoriserades tidigare som underart till gulstreckad bulbyl.

Levnadssätt 
Fågeln hittas i ungskog, buskmarker och öppna delar av både städsegrön lövskog och blandskog upp till 1500 meters höjd. Den bygger ett prydligt litet skålformat bo som placeras 0,6 till sex meter ovan mark i ett sly eller en buske. Däri lägger den två till fyra ägg.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftiga. Det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar George Finlayson (1790-1823), skotsk kirurg och naturforskare verksam i Indien och Indokina.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Svarttyglad bulbyl

Svarttyglad bulbyl (Pycnonotus flavescens) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende 
Svarttyglad bulbyl är en medelstor (21,5–22 cm), färglös och rätt tillbakadragen bulbyl med kraftig näbb och rätt lång och stor stjärt. Den har en brunaktig tofs, vitt ögonbrynsstreck, svart tygel, gulaktiga undre stjärttäckare, grönaktig ovansida på stjärten samt gulkantade ving- och stjärtpennor.

Vitmaskad bulbyl (Pycnonotus leucops), fram tills nyligen och i viss mån fortfarande behandlad som underart till svarttyglad bulbyl, är mindre och har kortare stjärt men längre näbb och vingar, vitt ansikte inklusive tygeln, ljusare undersida men mörkare ovan och mindre inslag av gult i vingpennor, vingtäckare och stjärtpennor.

Utbredning och systematik 
Svarttyglad bulbyl delas numera vanligen in i tre underarter med följande utbredning:
 Pycnonotus flavescens flavescens – förekommer i nordöstra Indien, nordöstra Bangladesh och västra Myanmar
 Pycnonotus flavescens vividus – förekommer från nordöstra Myanmar till södra Kina, Thailand och norra Indokina
 Pycnonotus flavescens sordidus – förekommer i södra Indokina

Vitmaskad bulbyl (P. leucops) behandlades tidigare som en underart till svarttyglad bulbyl, och vissa gör det fortfarande.

Status 
IUCN hotkategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen