kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Homosexualitet i Batman

Seriefiguren Batman och hans tillhörande franchise har varit föremål för homosexuella tolkningar och akademiska studier sedan 1954, då psykiatern Fredric Wertham gav ut boken Seduction of the Innocent ("förförelsen av de oskyldiga") och påstod att "berättelserna om Batman är psykologiskt homosexuella". Wertham, parodier, fans och andra oberoende parter har beskrivit Batman och hans följeslagare Robin (Dick Grayson) som homosexuella, möjligen i ett förhållande med varandra. Förlaget DC Comics har aldrig angett Batman eller någon annan manlig Batman-figur som homosexuell, men flera av de kvinnliga rollfigurerna, som Batwoman (Kate Kane) och Renee Montoya i de moderna Batman-serierna är lesbiska.

Guld- och silverålderns Batman
Under seriernas guldålder var Batman-berättelserna mörka och våldsamma, men från slutet av 1940-talet övergick de till en mjukare och mer exotisk stil, som betraktades som camp. Denna stil väckte samtida och sentida associationer till homosexuell kultur.

I Seduction of the Innocent påstod Fredric Wertham att "Batman-berättelserna kan tänkas stimulera barn till homosexuella fantasier, av en natur som de kanske är omedvetna om" och "Bara någon som är okunnig om psykiatrins grunder och psykopatologin hos sex kan misslyckas inse den subtila atmosfären av homoerotik som syns i den vuxne Batmans, och hans unge vän Robins, äventyr". Denna bok publicerades under en tid då myndigheterna betraktade homosexualitet som en säkerhetsrisk.

Andy Medhurst skrev 1991 i essän Batman, Deviance and Camp att Batman är intressant för en homosexuell publik eftersom "han var en av de första fiktiva personer som angreps på grund av påstådd homosexualitet", "1960-talets TV-serie är idag ett praktexempel på camp", och "han förtjänar analys som en särskilt framgångsrik konstruktion av maskulinitet".

Upphovsmännens tolkningar
Webbtidningen Comics Bulletin frågade DC Comics och olika serieexperter, om Batmans sexuella läggning. Författaren Alan Grant sade att "Den Batman som jag skrev i 13 år är inte gay. Denny O'Neils Batman, Marv Wolfmans Batman, allas Batman ända tillbaka till Bob Kane... ingen av dem skrev honom som gay. Det är bara Joel Schumacher som kan tänkas ha haft en annan uppfattning." Författaren Devin Grayson kommenterade, "Det beror på vem du frågar, eller hur? Eftersom du frågar mig, säger jag nej, jag tror inte att han är det... men jag förstår verkligen gay-tolkningarna." Medan Frank Miller beskrev relationen mellan Batman och Jokern som en homofob mardröm, betraktar han rollfiguren som att han sublimerar sina sexuella behov genom brottsbekämpning, och drar slutsatsen att "han skulle vara mycket friskare om han var gay."

Skådespelares tolkningar
Burt Ward, som spelade Robin i tv-serien, skrev i sina memoarer Boy Wonder: My Life in Tights att relationen mellan Batman och Robin kan tolkas som sexuell, genom seriens många tvetydigheter och camp-estetik.

George Clooney berättade i en intervju med Barbara Walters 2006 att han spelade Batman som gay i filmen Batman & Robin.

Källor

Batman
HBTQ-relaterade tecknade serier
Vapenrock m/1860

Vapenrock m/1860, i vissa källor kallad vapenrock m/1872, var en vapenrock som användes inom försvarsmakten (dåvarande krigsmakten).

Utseende 
Vapenrock m/1860 är tillverkad i mörkblått kläde och hade två knapprader om åtta knappar vardera. Den hade ståndkrage och armuppslag försedda med två knappar. Hos manskap bars  regementets nummer, till exempel för Västgöta regemente (I 6), nummer 6 på axelklaffarna.

Användning 
Vapenrocken användes av samtliga infanteriregementen utom Svea och Göta livgarde (I 1 & I 2), Första och Andra livgrenadjärregementet (I 4 & I 5) samt Värmlands fältjägarregemente (I 26). Denna uniform användes fram tills den ersattes av vapenrock m/1886. Vapenrocken bars vanligen till kappa m/1872.

Fotografier

Referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011 

Modell äldre för Infanteriet
Welsh rarebit

Welsh rarebit (ursprunglig stavning) eller Welsh rabbit (stavning baserad på folketymologi), är en :maträtt bestående av rostat bröd med en sås av ost och andra ingredienser. Osten är vanligtvis cheddar och bland övriga ingredienserna förekommer ale, senap och Worcestershiresås. Rättens namn finns dokumenterat sedan 1700-talet i Storbritannien.

Referenser 

Mat och dryck i Storbritannien
Osträtter
Suze Rotolo

Susan Elizabeth "Suze" Rotolo, född 20 november 1943 i Brooklyn i New York, död 25 februari 2011 i NoHo på Manhattan, New York, var en amerikansk konstnär och politisk aktivist. Hon är kanske mest känd som Bob Dylans flickvän mellan åren 1961 och 1964. Rotolo är den kvinna som syns på omslaget till Dylans album The Freewheelin' Bob Dylan.

Till yrket var Rotolo lärare och undervisade på Parsons School of Design i New York.

Rotolo avled till följd av lungcancer den 25 februari 2011 i New York.

Referenser 
Denna artikel är helt eller delvis baserad på engelska Wikipedias motsvarande artikel

Noter 

Amerikanska konstnärer
Kvinnor
Födda 1943
Avlidna 2011
British Open 1997

British Open 1997 var en rankingturnering i snooker som spelades mellan 27 mars och 5 april 1997 i Plymouth, England. Mark Williams vann turneringen efter att ha slagit Stephen Hendry i finalen med 9-2. Det var Hendrys dittills största förlust i en rankingfinal. Williams vann sin tredje rankingtitel totalt.

Resultat

Final

Huvudturnering
I huvudturneringen deltog 64 spelare. Nedan visas resultaten från och med andra omgången. I första omgången slogs bland andra Jimmy White, Stephen Lee, John Parrott, Ken Doherty, John Higgins och Ronnie O'Sullivan ut.

Källor

Externa länkar
WWW Snooker

1997 i Storbritannien
Snookersäsongen 1996/1997
1997
Upplands runinskrifter 696

Runinskrift U 696 är en runsten av granit, uppställd cirka tjugo meter nord-nordost om klockstapeln vid Veckholms kyrka i Enköpings kommun i Uppland. Den är ristad av en runristare vid namn Balle, som har ristat flera andra stenar i Uppland och Södermanland.

Inskriften 

Runsvenska: ...-- * (r)(a)--a * st-... -t * a-ui * (l)ausa * s-- * --...-- * ilbi * sial hans

Nusvenska: ... resa stenen efter Alver (?), sin frigivne (?) ... hjälpe hans själ

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Källor 
Riksantikvarieämbetets FMIS: 
Samnordisk runtextdatabas

Upplands runinskrifter
Industria

Industria var en tidskrift som började utges 1905 av Svenska Arbetsgivareföreningen (SAF). Den sammanslogs 1972 med Industriförbundets tidskrift till Vår industri.

Industria var främst ett föreningsorgan, men innehöll även artiklar i ekonomiska och socialpolitiska ämnen. Efter en omläggning 1946 blev den en mycket uppmärksammad tidskrift för industriellt näringsliv.

Chefredaktörer
Axel Brunius 1908–1945
Tell Dahllöf 1948–1968
Ulf G:son Hasselberg 1968–1971
Gösta Rönn 1971

Källor
Svensk uppslagsbok

Nedlagda svenska tidskrifter
Tidskrifter startade 1905
Röda bron, Jerevan

Röda bron (armeniska: Կարմիր կամուրջ, Karmir Gamourtch) är en bro över floden Hrazdan i Jerevan i Armenien som numera är bitvis raserad och utgör en ruin.

Det har funnits en bro på samma plats också före den nuvarande, som byggdes 1679. Bron bär namnet "Röda bron" från den rödaktiga tuff som den är byggd av. Bron kallades också "Hoca P'ilavi" efter den köpman som finansierade den ursprungliga bron. Bron byggdes om 1830 under den ryska tiden.

Röda bron är 80 meter lång och 11 meter hög. Den hade fyra bågar, två i mitten och två på sidorna.

Bildgalleri

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Pont Rouge på franskspråkiga Wikipedia.

Broar i Jerevan
Kentron
Syrtut m/1829-1854

Syrtut m/1829-1854 är en syrtut som används inom försvarsmakten (dåvarande krigsmakten).

Utseende 
Denna syrtut är tvåradig och har i dessa två rader åtta knappar vardera raden av regementets typ. Den har även en ståndkrage som igenhäktas nedtill och är i samma färg som syrtuten. Denna krages höjd varierar mellan 4 och 4,5 cm beroende på bärarens halshöjd. Krage och slag fodrade med kläde av samma färg som syrtruten. Ärmuppslagen är runda och 11–14 cm höga. På bakre skörten sitter spetsiga 22,5 cm långa fållklaffar (bakfickor) vardera med tre knappar m/1779 i silver, varav en sitter i livet, en i mitten och en vid klaffens nedre ända. På kragen, uppslagen och fållklaffarna sitter en gul passpoal om man tillhör dåvarande Svea livgarde. Skörten får inte vara kortare än till 3 cm och inte längre än 5 cm nedanför knäet.

Användning 
Denna syrtut användes av hela arméns officerare och underofficerare med undantag från kavalleriet (som bar bigesch m/1858) och bars som ett alternativ till vapenrock vid daglig dräkt. Ersattes av kappa m/1872. Syrtuten är än idag godkänd persedel till liten paraddräkt och daglig dräkt, dock endast vid enskilt uppträdande och ej i sluten avdelning eller vid statsceremonier. Sidogevär bärs i sabelkoppel m/1859. Kask m/1887 får bäras då syrtut ersätter kappa m/1872 vid liten parad.

Fotografier

Referenser

Tryckta referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011

Noter 

Modell äldre för Infanteriet
Modell äldre för Artilleriet
Uniform m/1886
Doc McGhee

Doc Mcghee, född 1950 är en amerikansk musikmanager som tidigare varit manager för till exempel Mötley Crüe, men är sedan 1996 manager för Kiss.

Amerikaner
Födda 1950
Män
Levande personer
Abovjan stadsstadion

Abovjan stadsstadion (tidigare: Kotajk stadion) är en sportanläggning i Armenien där den mest används för fotboll, men Armeniens rugbylandslag spelar även på arenan. Arenan har en kapacitet på 5 500 åskådare  och är hemmaplan till fotbollsklubben FK Kotajk Abovjan.

Referenser

Fotnoter

Sportanläggningar i Armenien
Sportanläggningar invigda 1966
Babak Khorramdin

Bābak Khorram-Din (), född 795, enligt vissa källor 798, död januari 838, var en av de främsta persiska upprorsledarna under 800-talet mot det abbasidiska kalifatet.

Externa länkar 

Perser
Personer i Iran under 700-talet
Personer i Iran under 800-talet
Födda 790-talet
Avlidna 838
Män
Justin Hawkins diskografi

Justin Hawkins diskografi omfattar bland annat tre studioalbum. För mer detaljerad information av The Darkness diskografi, se The Darkness diskografi.

Studioalbum

Singlar

Gästframträdanden

Producent

Hawkins, Justin
Hawkins, Justin
Love Song (Sara Bareilles-låt)

Love Song är en låt skriven av Sara Bareilles, och släppt på singel från albumet Little Voice från 2007, som hennes debutsingel. Under liveuppträdanden har hon sagt att hon skrev den åt skivbolaget Epic som begärde att hon skrev en "säljstark kärlekssång", och alltså inte till en special person.

Låten hördes också i en Rhapsody-reklam med "Bottle It Up", och i reklamen för TV-serien The Return of Jezebel James och filmerna Made of Honor, Suburban Girl samt All About Steve. Den hördes också i samband med Apple Garageband Artist Lessons, där Sara Bareilles lärde ut hur man spelar låten på piano.

24 maj 2008 gästade Sara Bareilles Sverige för första gången. Hon framförde då "Love Song" på Sommarkrysset i TV4. 

"Love Song" nominerades 2009 till en Grammy Awards i kategorierna Song of the Year och Best Female Pop Vocal Performance.

Poppunkbandet, Four Year Strong tolkade 2009 låten på samlingsalbumet Punk Goes Pop 2. Den blev Bareilless största hitsingel i USA, och stannade på Billboard Hot 100 i 54 veckor. Låten toppade även listorna Hot Adult Pop Songs och Hot Adult Contemporary Tracks, där den även toppade årslistorna.

Musikvideo
Videon regisserades av Josh Forbes, och visar Sara Bareilles som sitter och spelar piano inuti en jukebox. Även engelske skådespelaren Adam Campbell medverkar.

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter

Musiksinglar 2007
Singlar utgivna på Epic Records
Engelskspråkiga sånger
Bigesch m/1858

Bigesch m/1858 var en bigesch som användes inom försvarsmakten (dåvarande krigsmakten).

Utseende 
Denna bigesch är tillverkad i mörkblått kläde (mellanblått vid Livgardet till häst (K1) med band, träknappar och tofsar i samma färg som övriga bigeschen. Ståndkragen är av öppen snedskuren typ som igenhäktas nedtill.

Användning 
Bigesch m/1858 användes av kavalleriets officerare och underofficerare istället för syrtut m/1829-1854 och fick användas som alternativ till dolma vid daglig dräkt. Bigeschen är än idag (med vissa begränsningar) godkänd persedel till stor- och liten paraddräkt samt daglig dräkt vid Livgardets Livbataljon.

Referenser

Tryckta referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011

Noter 

Modell äldre för Kavalleriet
Uniform m/1895
Heute

Heute (tyska för idag) är ett nyhetsprogram i den tyska TV-kanalen ZDF. Det omfattar dagliga nyheter om politik, ekonomi, vetenskap, kultur, samhälle, sport och väder.

Intro 
Programintrot av Heute börjar med en analog klocka. Därefter spelas Morse-koden för Heute (···· · ··- - ·) upp och intro-animationen följer.

Sändningen klockan 19:00 
Sändningen klockan 19:00 är med cirka 20 minuter den längsta utgåvan av Heute. I sändningen presenteras både rapporter av utländska studios och liverapporter av reportrar på plats. Fem minuter före sändningens slut läser en sportreporter i studion upp de senaste sportnyheterna. Därpå följer en väderprognos med en diplomerad meteorolog. 

På söndagar är sändningen endast 10 minuter lång.

Produktion 
Sedan den 25 juni 2007 sänder ZDF Heute i bildformatet 16:9. 

Sedan den 17 juli 2009 (ny studio) produceras sändningen i en modern byggnad. I redaktionen arbetar cirka 100 anställda med bland annat planeringen av kommande sändningar. Utlandskorrespondenter skickar sina rapporter (normalt 1:10 till 1:40 minuter) till sändningscentrum i Mainz.

Externa länkar 
Officiell webbplats (tysk)
Intro av 17:00-sändningen på YouTube

Första kvinnliga nyhetsuppläsaren i Tyskland 
Den 12 maj 1971 läste Wibke Bruhns som första kvinnliga nyhetsuppläsaren i Heute upp nyhetssändningen klockan 22:15. I det då fullständigt av män dominerade tevelandskapet var det en stor sensation; ZDF var långt före ARD, som var övertygade om, att bara män kan läsa nyheterna trovärdigt och övertygande. 

Tyska TV-program
Nyhetsprogram på TV
TV-program i ZDF
Yes Sir, I Can Boogie

"Yes Sir, I Can Boogie" är en hitsingel från 1977 med Baccara. Den skrevs av Frank Dostal och Rolf Soja, och Rolf Soja var även med och producerade denna discolåt som slog runtom i Europa. Singeln har sålt över 16 miljoner exemplar världen över.

Låtlista
7"-singel (Europa & USA)
"Yes Sir, I Can Boogie" — 4:28
"Cara Mia" — 7:59

12"-maxisingel (bara i USA)
"Yes Sir, I Can Boogie" — 6:50
"Yes Sir, I Can Boogie" — 6:50

Listplaceringar

Coverversioner 
Brotherhood of Man tolkade låten 1981 på albumet 20 Disco Greats / 20 Love Songs.
Dana International tolkade låten 1993 å albumet Dana International.
Björn Again tolkade låten på albumet "Flash Back!/Live"
Nina Miranda, känd från Smoke City, tolkade låten som soundtrack till filmen Born Romantic år 2000.
Goldfrapp har spelat in låten som Yes Sir 2003 till singeln "Twist".
Sophie Ellis-Bextor har tolkat låten live, samt spelat in den och släppt den som B-sida till singeln I Won't Change You.
I filmen Kinky Boots, sjungs den av Chiwetel Ejiofor i sista monologen, samt under sluttexten.
Tanja Thomas tolkade låten 2006 på albumet My Passion.
Finländske M.A. Numminen spelade in låten på finska, svenska och tyska.
Mexikanska bandet La Gusana Ciega spelade 2008 in låten på coveralbumet Jaibol
The Ukulele Orchestra of Great Britain spelade 2008 in låven på livealbumet Live in London #1.
En liknande cover gjordes 1977 på albumet Top of the Pops, Volume 62, med icke-angivna sångare och musiker. När albumet släpptes till iTunes in 2008, tillskrevs den versionen Top of the Poppers.

Referenser

Fotnoter

Discolåtar
Musiksinglar 1977
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i Sverige
Sångduetter
Parlez-vous français?

"Parlez-vous français?" var Luxemburgs bidrag till Eurovision Song Contest 1978, och sjöngs på franska av spanska discoduon Baccara. Den franskspråkiga versionen låg även på Baccaras album Light My Fire, och en engelskspråkig version med samma titel släpptes på singel.

Låten skrevs och producerades av samma team som skrivit duons genombrottssingel "Yes Sir, I Can Boogie" och uppföljare "Sorry, I'm a Lady" och "Darling", västtyskarna Frank Dostal, Rolf Soja och Peter Zentner.

Låten är en upptempoduett i discogenren, och handlar om vikten av att tala franska, som beskrivs som "kärlekens och sommarens språk".

Låten startade som nummer 17 ut den kvällen, efter Danmarks Mabel med "Boom Boom" och före Israels Izhar Cohen och Alphabeta med "A-Ba-Ni-Bi"). När omröstningen var över hade låten fått 73 poäng, och slutade på sjunde plats.

Listplaceringar

Låten blev en av de större listframgångarna från det årets tävling, men utelämnades ändå från gruppens samlingsalbum The Hits of Baccara 1978. Dock har låten blivit en favorit bland Eurovision Song Contest-fansen, och framfördes bland annat som del av ett medley av Dana International under Congratulations 2005.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
 Officiell Eurovision Song Contest-webbplats, historik efter årtal, 1978
 Detailed info & lyrics, Diggiloo Thrush, "Parlez-vous français?"

Bidrag till Eurovision Song Contest 1978
Discolåtar
Luxemburgs bidrag i Eurovision Song Contest
Musiksinglar 1978
Franskspråkiga sånger
Husarmössa m/1895

Husarmössa m/1895 var en husarmössa som användes inom försvarsmakten (dåvarande krigsmakten).

Utseende 
Denna mössa var tillverkad i mörkblått kläde och hade en skärm av lackerat läder. Längst upp på mössan, runt dess övre kant fanns ett beläggningssnöre i guld och mörkblått silke. Vid Livregementets husarer (K 3) var dock beläggningssnöret av silver istället för guld. Omkring kullens övre del finns även ett visst antal galoner som agerar gradbeteckning. Dessa är densamma som för mössa m/1865. Framtill på mössan bars vapenplåt m/1895 som hos officerare var blåemaljerad. På mössan bars även pompong m/1895 (alternativt pompong m/1895-1908) med kungligt namnskiffer i silver (alternativt guld).

Användning 
Denna mössa användes vid husarregementena som huvudbonad till dolma m/1895 och ridbyxor m/1895.

Fotografier

Referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011 

Uniform m/1895
Edward Law, 1:e baron Ellenborough

Edward Law, 1:e baron Ellenborough, född den 16 november 1750 i Great Salkeld, Cumberland, död den 13 december 1818 i London, var en engelsk domare, son till biskop Edmund Law, far till Edward Law, 1:e earl av Ellenborough.

Ellenborough började sin bana som advokat 1780, fick snart stor praktik och vann mycket anseende genom sitt glänsande försvar för Warren Hastings under rättegången mot denne inför överhuset (1788-95) och sin verksamhet som kronans representant i de beryktade processerna mot lord George Gordon (1787) och Horne Tooke  (1794).

Han blev 1801 medlem av underhuset och attorney general i Addingtons ministär samt erhöll knightvärdighet. I april 1802 utsågs Law till lordöverdomare vid King's Bench och upphöjdes till peer. Med bibehållande av sitt domarämbete innehade han 1806-07 säte i Grenvilles kabinett och ådrog sig därigenom skarpt klander.

Law ansågs som en utmärkt kännare av den engelska handelsrätten, men som domare visade han sig ofta häftig och fördomsfull mot de anklagade. Hans biografi skrev av lord Campbell i Lives of the chief justices of England, del III (1857).

Källor 

Brittiska domare
Engelsk adel
Män
Födda 1750
Avlidna 1818
John Law

John Law kan syfta på bland andra:

* John Law (1671–1729), skotsk nationalekonom
 John Law (1745–1810), engelsk matematiker
 John Law (född 1961), brittisk jazzpianist och kompositör
 John Phillip Law (1937–2008), amerikansk filmskådespelare
Edmund Law

Edmund Law, född den 6 juni 1703, död den 14 augusti 1787, var biskop av Carlisle stift i Engelska kyrkan samt far till biskop John Law, biskop George Henry Law och Edward Law, 1:e baron Ellenborough.
 
Law, som var Lockes lärjunge, blev, efter att ha varit universitetsbibliotekarie och professor i Cambridge, biskop av Carlisle 1768. Han var författare till det religionsfilosofiska arbetet Theory of religion (1745).

Källor

Tryckta källor

Noter

Engelska filosofer
Religionsfilosofer
Engelska biskopar
Anglikanska biskopar
Engelska professorer
Alumner från St. John's College, Cambridge
Personer verksamma vid universitetet i Cambridge
Brittiska bibliotekarier
Universitetsbibliotekarier
Födda 1703
Avlidna 1787
Män
Homologi

Homologi kan syfta på

 Homologi (biologi) – ett evolutionärt begrepp för att beskriva att specifika morfologa eller genetiska egenskaper
 Homologi (matematik) – en viss allmän procedur för att associera en följd av abelska grupper eller moduler
Karl (X) Gustavs arvfurstekrona

Karl (X) Gustavs arvfurstekrona, även kallad tronföljarkronan eller kronprinskronan, är en krona som traditionellt burits av den svenske tronföljaren. Den sattes samman av Jürgen Dargeman inför drottning Kristinas kröning år 1650 för att bäras av arvfursten Karl (X) Gustav och förvaras numera i Skattkammaren på Stockholms slott.

Kronan bars fram till 1905 av Sveriges kronprins, bland annat vid kröningar och Riksdagens högtidliga öppnande. Den siste att bära kronan var kronprins Gustaf (V), som vid sitt trontillträde avstod från att kröna sig. Kronan har sedan dess placerats på ett hyende vid olika ceremonier till exempel prins (dåvarande kronprins) Carl Philips dop och kronprinsessan Victorias bröllop.

Höjden på kronan är 14,5 cm, diametern 20,3 x 17,8 cm, och vikten är 1,344 g.

Historia

Arvfurstekronan inspirerades av de hattar som bars av de tyska kurfurstarna och de österrikiska ärkehertigarna. Liknande kronor, tillsammans med hatt och mantel, hade sedan Erik XIV:s kröning burits av arvfurstarna. Bara 17 dagar innan hennes kröning påminde drottningen riksrådet om att hennes kusin, i egenskap av hennes arvinge, skulle bära denna traditionella skrud. En dryg vecka innan kröningen mottog Jürgen Dargeman beställningen på kronan och var tvungen att använda en äldre krona, utförd av Ruprecht Miller för Kristina d.ä., som han omarbetade.

Utseende
Kronan består av en kronring besatt av emaljarbeten, pärlor, ringformade pärlrosetter (kartuscher) och safirer. Den är öppen, det vill säga utan byglar och glob över hättan. Istället finns åtta höga trekantiga spetsar eller spiror på kronringen och däremellan ursprungligen lika många, knappt hälften så höga, lägre spiror, alla med pärlor i spetsen. Inför Gustav III:s kröning byttes två av dessa mellanspiror ut mot två svartemaljerade vasar, en symbol för Vasaätten.

Kronan bars ursprungligen över en sammetshatt klädd med hermelinskinn med broderade flammor av guld. Den förvaras numera i Livrustkammaren. Dagens hätta i blå, guldbroderad atlas utfördes 1762 av Tobias Ley den yngre för kronprins Gustav. 

När Gustav III införde seden att alla kungahusets medlemmar skulle ha egna kronor utfördes dessa med Karl Gustavs krona som förebild.

Se även
Sveriges riksregalier
Erik XIV:s krona

Referenser

Noter

Tryckta källor

Karl X Gustav
Sveriges riksregalier