kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jemenitisk judendom

Jemenitisk judendom eller jemenitiska judar åsyftar judar boende i Jemen eller judar med jemenitisk ursprung boende i andra länder. Judar fanns i Jemen före islams ankomst till landet. I samband med staten Israels bildande emigrerade större delen av Jemens judar till Israel under en operation som kallades flygande mattan. Mellan juni månad 1949 och september 1950 skedde emigrationen av den judiska befolkningen med hjälp av flygplan. Endast cirka 370-400 personer finns idag kvar i Jemen. Många äldre personer. Majoriteten jemenitiska judar bosatte sig i Israel eller USA. Idag uppgår antalet jemenitiska judar i Israel till över 360 000 och 150 000 lever i USA. Gruppen talar hebreiska, arabiska och jemenitisk arabiska. Det existerar idag tre grupper inom den jemenitiska judendomen. Inom dessa grupper finns olika uppfattningar om hur jemenitisk tradition uppfattas och omsätts i praxis. 

 Baladi
 Shami
 Maimonister (efterföljare till rabbinen Maimonides)

Jemenitiska judar kände även till rabbinerna Saadia Gaon, Rashi, Kimhi, Nahmanides, Yehudah ha Levy och Isaac Arama. 

Jemenitiska judar har en unik religiös och kulturell tradition som skiljer dem från andra sefardiska judar. Det pågår också en debatt huruvida man numera ska klassificera jemenitiska judar inom den så kallade Mizrahi (östliga) gruppen. Mizrahi grupper har under de senaste århundradena undergått en komplett eller delvis assimilering till sefardisk kultur och religiös liturgi. Bland annat skiljer sig sättet man läser upp Torahn i synagogan, då man har andra melodier.

Judendom
Kızıl Adalar

Kızıl Adalar eller Prinsöarna, antikens Demonesoi, är en turkisk ögrupp i Marmarasjön, sydöst om inloppet till Bosporen. Ögruppen består av nio öar, varav den största är Büyükada. Ögruppen utgör även distriktet Kızıl Adalar inom provinsen och storstadskommunen Istanbul. Öarnas totala yta är cirka 11,05 kvadratkilometer. Befolkningen uppgick till 14 341 invånare i slutet av 2009.

Källor

Istanbul
Distrikt i Turkiet
Turkiets öar
Bilfria zoner
Adelsståndet i Finland

Adelsståndet var en politisk gruppering med representation vid lantdagen i Storfurstendömet Finland fram till 1906, bestående av medlemmar ur Finlands adel.
Adelsståndet inkallades första gången vid Borgå lantdag i mars 1809 och bestod då av de i Finland representerade ätterna från det svenska adelsståndet, vilket de dittills tillhört. Finlands riddarhus inrättades 1818.

Till storfurstendömets ridderskap och adel räknades de undersåtar tillhörande de på Finlands riddarhus introducerade ätterna. Ättens huvudman tillhörde ridderskapet och adeln och var den som i första hand förde sin ätts talan vid lantdagarna. Till en början bestod adelsståndet endast av ätter som även varit introducerade vid riddarhuset i Sverige, men efterhand introducerades fler finländska och även ryska ätter vid Finlands riddarhus.

Ståndssamhället
I den finländska lantdagen fanns det fyra samhällsgrupper med politisk representationsrätt, vilka förutom adelsståndet var prästeståndet, borgarståndet och bondeståndet. Sammansättningen var en direkt följd av hur representationen sett ut i Sveriges ståndsriksdag, när länderna skiljdes åt. I både Sverige och Finland räknades adeln som det främsta av ständerna och det enda frälseståndet, men utanför Norden tillhörde världsligt frälse det andra ståndet, medan det första ståndet utgjordes av andligt frälse.

Se även
Adel i Finland
Adelsståndet i Sverige
Ståndssamhälle

Källor

 Adelsståndet
Ståndsväsen
Finlands lantdag
Krokoms kommunvapen

Krokoms kommunvapen nyskapades när kommunen hade bildats på 1970-talet.

Blasonering
Blasonering: I fält av silver en av vågskuror bildad dubbel blå sparre, sänkt och störtad, däröver en röd gumse i hällristningsmanér.

Bakgrund
Vapnet skapades av konstnären Gunnar Rudin och registrerades hos Patent- och registreringsverket 1977. Han fick uppdraget av kommunen och hans förslag utgick från hällristningar i Glösabäcken. Det ursprungliga förslaget innehöll även ett solkors, men det utmönstrades när man i samarbete med Riksarkivet anpassade Rudins förslag till heraldikens formkrav. Trots det kan man hävda att det inte står i överensstämmelse med heraldikens grundidéer att redan i blasoneringen fastslå vilken stil en vis vapenbild skall ritas i.

Vapen för tidigare kommuner inom den nuvarande kommunen
Av de tidigare kommuner som lades samman när den nuvarande kommunen bildades 1974, hade endast Offerdal ett vapen. Det hade fastställts av Kungl. Maj:t (regeringen) den 10 januari 1957 med blasoneringen: Sköld delad av silver, vari en blå älghornskrona, och av blått, vari en uppåtriktad spänd båge med pålagd pil, båda av silver. Vapnet utgjorde en heraldisk stilisering av motivet i ett tingslagssigill från 1600-talet. Motiven, älghornskronan och pilen med bågen, syftar på jaktens historiska betydelse för bygden. Dess giltighet upphörde i samband med att den tidigare landskommunen uppgick i Krokoms kommun.

Källor

 
Kommunvapen i Sverige
Heraldiska vapen med får
Heraldiska vapen med sparrar
Charles Boyle, 3:e viscount Dungarvan

Charles Boyle, 3:e viscount Dungarvan, FRS, född (döpt den 12 december) 1639, död den 12 oktober 1694, var en brittisk peer och politiker.

Boyle var son till Richard Boyle, 2:e earl av Cork och hans hustru, Elizabeth, suo jure 2:a baronessa Clifford och tilltalades med artighetstiteln viscount Dungarvan från födelsen. 1663 blev han genom en writ of acceleration kallad till det irländska överhuset i den engenskapen. Året därpå blev han fellow of the Royal Society.

Från 1670 till 1679 var Dungarvan parlamentsledamot för Tamworth i underhuset, sedan för Yorkshire. 1689 kallades han till överhuset som baron Clifford av Lanesborough, en titel som hans fader förlänats 1644.

Vid moderns död 1691 blev han baron Clifford. När han dog, före fadern, gick titlarna vidare till hans äldste son, Charles, född i hans äktenskap med lady Jane Seymour (1637-1679), tredje dotter till William Seymour, 2:e hertig av Somerset.

Källor

Noter

Brittiska politiker
Engelsk adel
Irländsk adel
Ledamöter av Royal Society
Personer på Irland under 1600-talet
Födda 1639
Avlidna 1694
Män
Bavaria Champ Car Grand Prix of Holland 2007

Bavaria Champ Car Grand Prix of Holland 2007 var den tolfte deltävlingen i Champ Car 2007. Racet kördes den 2 september på Assen TT Circuit i Nederländerna. Justin Wilson tog sin första seger för säsongen, vilket gjorde att han avancerade till andra plats i mästerskapet. Jan Heylen tog en överraskande andraplats, medan Bruno Junqueira slutade trea. Sébastien Bourdais hade en mindre lyckad dag med en sjundeplats, men stärkte snarare än tappade greppet om mästerskapet, sedan Robert Doornbos haft en ännu sämre dag. Wilson var nu tvåa, men var tvungen att hoppas på ett mirakel för att Bourdais skulle förlora titeln.

Slutresultat

2007 i Nederländerna
Assen
2007
Arnarfjörður

Arnarfjörður är en av de största fjordarna på nordvästra Island med en längd av 40 kilometer. Stränderna omges av branta basaltberg.

Referenser
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Fjordar i Västfjordarna
Dagny (sång)

"Dagny" är en sång skriven av Owe Thörnqvist och utgiven av honom på EP 1958. Den handlar om Dagny, en servitris på konditoriet Café 7:an. Mot slutet av sången gör dess berättare och hans kompisar sig skyldiga till en av de sju dödssynderna, med tragiska följder.

En inspelning av Lalla Hansson låg under perioden 1 juli–9 september 1973 på Svensktoppen, med andraplats som högsta placering. Sången har också blivit vanlig som allsång i Sverige.

The Playtones framförde låten i Dansbandskampen 2009. De tog 2010 även med sin version på albumet Rock'n'Roll Dance Party.

Den har även framförts i hårdrocksversion av Flintstens med Stanley.

"Dagny" är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009).

Inspirationskälla
Lennie Norman har sagt att låten handlar om hans mor Dagny Knutsson under hennes tid som servitris i Uppsala.

Enligt två artiklar på Dagens Nyheters NoN-sida den 20 och 24 juni 2007 ska Dagny vara Aina Lindberg. Hon var under tre år servitris på Gunnars Konditori vid Stora torget i Uppsala. Hon slutade 1958, samma år som Dagny spelades in. I en av artiklarna öppnar även Lennie Norman för att det spåret är mera troligt.

Enligt en artikel i Upsala Nya Tidning publicerad den 28 augusti 2009 säger Owe Thörnqvist själv att han inspirerats till låten Dagny av en servitris på Kafé Sjuan (vilket överensstämmer med sångtexten) med adress Bredgränd 7 i Uppsala.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
Information i Svensk mediedatabas.

Låtar av Owe Thörnqvist
Svensktoppsmelodier 1973
Sånger 1958
Svenskspråkiga sånger
Uppsalasånger
Arnarvatnsheiði

Arnarvatnsheiði är en vidsträckt hed i det inre av Island, norr om Langjökull, cirka 500 meter över havet. Arnarvatnsheiði är mycket rik på sjöar, av vilka den största är Arnarvatn.

Referenser
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Islands geografi
Dave Dalone

Dave Dalone (riktigt namn David Axelsson), även känd som Sky Davids, är en svensk gitarrist som är medlem i det svenska hårdrocksbandet H.E.A.T.

Han var en av medlemmarna som skrev de flesta låtarna. 

Dalone lämnade bandet kort efter släppet av bandets tredje album "Adress The Nation", men återvände 2016 som ersättare till då avhoppade Eric Rivers. 

Svenska rockgitarrister
Män
Jón Árnason (biskop)

Jón Árnason, född 1665, död den 8 februari 1743, var en isländsk biskop i Skálholt. 

Han var en betydande administratör, som var sträng i sin uppsikt över prästerskapet och vårdade sig om undervisningsväsendet.

Han var även författare till läroböcker, bland annat en katekes (1722) och en latinsk-isländsk ordbok, Nucleus latinitatis (1728).

Källor
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Noter

Externa länkar
 

Isländska biskopar
Isländska lexikografer
Personer på Island under 1600-talet
Isländska präster under 1700-talet
Födda 1665
Avlidna 1743
Män
Svensk uppslagsbok
Jón Árnason

Jón Árnason kan syfta på bland andra:

* Jón Árnason (1665–1743), isländsk biskop
 Jón Árnason (1727–1777), isländsk sysselman
 Jón Árnason (1819–1888), isländsk folkminnessamlare och bibliotekarie
 Jón Gunnar Árnason (1931–1989), isländsk skulptör
 Jón Loftur Árnason (född 1960), isländsk schackspelare
Jón Árnason (bibliotekarie)

Jón Árnason, född 17 augusti 1819, död 4 september 1888, var en isländsk folkminnessamlare och bibliotekarie vid landsbiblioteket i Reykjavik. 

Hans Íslenzkar þjóðsögur og æfintýri (1862–1864) är en rik och mångsidig samling folksagor och -sägner, i vilken han troget följer folkets egen framställning.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Externa länkar 
 

Isländska författare
Isländska folklorister
Personer på Island under 1800-talet
Bibliotekarier
Födda 1819
Avlidna 1888
Män
Svensk uppslagsbok
Per Kallstenius

Per Kallstenius, född 9 juni 1944, är en svensk arkitekt. Kallstenius var stadsarkitekt i Stockholm första gången 1984–1989 och därefter 1994–2010.

Biografi
Per Kallstenius växte upp på Lidingö. Från början hade Kallstenius för avsikt att bli arkeolog och feriearbetade på Stockholms stadsmuseum med att rekonstruera tidiga järnåldersbyar.

Kallstenius första uppgift som stadsarkitekt var att ge liv åt 1970-talets betong, prång och hål, ett arbete som gjordes tillsammans med fastighetsägare, politiker och arkitekter. Under sin första period som stadsarkitekt och som dåvarande chefsarkitekt för FFNS arkitekter försökte han även att återge Kungsgatan sin forna status tillbaka. Det åstadkom han genom bland annat bredare trottoarer, enhetlig skyltning och enhetlig belysning. I samband med upprustningen av Norrmalmstorg 1993 ritade han Palmhuset i en kinesiserande stil inspirerad av asiatiska tehus. 

Kallstenius är känd anhängare av höga byggnader i Stockholm. Han menar att höghus utformade så att de följer topografin kan påverka stadens siluett positivt. Stadsutvecklingar som i Köln eller Frankfurt (med många centralt placerade höghus) ser han inte som förebild. I Stockholm planeras framöver 34 skyskrapor, dessa ska stå vid brofästen som två 22-våningshus på båda sidor om Essingeleden. Exempelvis i Värtahamnen, Liljeholmen och i Kista vill Stockholm bygga högt, i Kista finns planer på ett 40-våningshotell.

Även i (den numera skrinlagda) tillbyggnaden av Stockholms stadsbibliotek var Per Kallstenius involverad. Han tyckte det prisvinnande förslaget var bra och menade att "…det kommer att ta ett antal år innan folk ser resultatet och hur fint byggnaden hänger ihop med Läkarhuset och resten av platsen…". I augusti 2010 gick han i pension och efterträddes då av Karolina Keyzer.

Kallstenius invaldes 1990 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien.

Bibliografi (urval)

Källor 

Svenska arkitekter under 1900-talet
Stockholms stadsarkitekter
Svenska stadsplanerare
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1944
Levande personer
S:t Eriksmedaljörer
Lexmark Indy 300 2007

Lexmark Indy 300 2007 var den trettonde och näst sista deltävlingen i Champ Car 2007. Racet Gold Coast Indy 300 kördes den 21 oktober på Surfers Paradises gator. Sébastien Bourdais säkrade en historisk fjärde titel, som gjorde honom till seriens mesta mästare, samt gav honom fyra titlar i rad, då han tidigare vunnit 2004, 2005 samt 2006. Bourdais säkrade titeln på bästa sätt, genom att ta hem segern i Australien, med Justin Wilson på andra plats. Bruno Junqueira tog sin tredje raka pallplats med Dale Coyne Racing, och Robert Doornbos säkrade titeln som årets nykomling, genom att bli fyra.

Slutresultat

2007 i Australien
Surfers
2007
Máire Geoghegan-Quinn

Máire Geoghegan-Quinn, född 5 september 1950 i Carna i grevskapet Galway, är en irländsk politiker som representerar högerliberala partiet Fianna Fáil. 

Hon var Teachta Dála, ledamot av irländska parlamentet Dáil Éireann, 1975-1997. När hon utnämndes till minister för iriska regioner (Gaeltacht) 1979 var hon den första kvinnliga ministern sedan Constance Markiewicz (1919-1922). Hon avgick i samband med Fianna Fáils valförlust 1981. Hon var minister of state, motsvarande en svensk statssekreterare, hos premiärminister Charles Haughey från 1987 och avgick 1991 efter en motsättning med denne. Sedan Albert Reynolds efterträtt Haughey återkom Geoghegan-Quinn i regeringen och var turist- och transportminister 1992-1993 samt justitieminister 1993-1994. I den senare kapaciteten avkriminaliserade hon homosexualitet. 1994 utmanade hon Bertie Ahern om partiledarskapet i Fianna Fáil, men drog tillbaka kandidaturen på valdagen och drog sig 1997 helt och hållet tillbaka från politiken. Sedan 1999 är hon ledamot av Europeiska revisionsrätten.

Geoghegan-Quinn var EU-kommissionär med ansvar för forskning, innovation och vetenskap i Kommissionen Barroso II 2010-2014.

Källor 
Engelska wikipedia, artikel Máire Geoghegan-Quinn, läst 25 december 2009
EU-kommissionens webbplats

Irländska politiker under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1950
Levande personer
EU-kommissionärer
Fikonsteklar

Fikonsteklar (Agaonidae) är en familj små steklar som förekommer på träd i fikussläktet. På grund av det ofta mycket specialiserade levnadssättet förekommer utseendemässiga skillnader mellan hanar och honor. Hos flera arter är hanarna vinglösa och genomgår hela sin livscykel inuti fikonen. Deras uppgift är att befrukta honorna, innan dessa flyger iväg och lägger ägg i nya fikon. 

De vinglösa hanarna avviker även från honorna i fråga om utseendet på andra sätt än just det faktum att de saknar vingar, de saknar även punktögon och har vanligen bara små fasettögon och korta antenner, medan honorna har längre antenner och större fasettögon. Hanarnas thorax, som inte behöver omsluta och stödja någon flygmuskulatur, har en helt annan form än hos de bevingade honorna. Käkarna hos hanarna är starkt utvecklade, för att de skall kunna bita igenom de gallbildningar där honorna utvecklas och befrukta dem.

En vanlig fikonstekel är Blastophaga psenes, som förekommer i Asien, södra Europa, Australien och Amerika. Den är knuten till det vanliga fikonet, Ficus carica.

Källor

Noter

Externa länkar 

Steklar
Ugglan
Prästeståndet i Finland

Prästeståndet var en politisk gruppering med representation vid lantdagarna i Storfurstendömet Finland fram till 1906. Det finländska prästeståndet uppkom efter det att representanter för de i Finland verkande delarna av den Svenska kyrkans prästeskap sammankallades till Borgå lantdag i mars 1809, och storfursten av Finland Alexander I utfäste sig att beakta det finländska prästeståndets privilegier.

I den finländska lantdagen fanns det fyra samhällsgrupper med politisk representationsrätt, vilka förutom prästeståndet var adelsståndet, borgarståndet och bondeståndet. Sammansättningen var en direkt följd av hur representationen sett ut i Sveriges ståndsriksdag. när länderna skiljdes åt. I både Sverige och Finland räknades prästeståndet som det andra av ständerna efter adelsståndet. Utanför norden utgjordes dock första ståndet av ett andligt frälse, medan världsligt frälse representerades i det andra ståndet.

Representationen inom prästeståndet utvidgades vid lantdagen 1869, genom att även universitets- och läroverkslärare fick utse representanter. År 1870 miste kyrkan ansvaret för skolväsendet i Finland. Prästerskapet uppfattades inte längre som de enda vilka kunde representera det bildade samhället, och akademisk utbildning hade blivit allt vanligare i de övriga stånden. Vid representationsreformen 1906 upplöstes formellt prästeståndet. Inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland finns idag representation genom bland annat kyrkomötet och biskopsmötet.

Se även
Prästeståndet i Sverige
Anders Chydenius
Ståndssamhälle

Källor

Ståndsväsen
Finlands lantdag
Ugglan
Svartvårtepadda

Svartvårtepadda, Duttaphrynus melanostictus, är en padda från Indiska subkontinenten och Sydostasien som tillhör släktet Duttaphrynus och familjen äkta paddor.

Beskrivning 
Ovansidan är grå, brunaktig eller rödaktig med mörka fläckar, medan undersidan är smutsvit med ljusbruna prickar på kinder och strupe. På sidorna har den flera vårtor med mörkbruna spetsar. Huvudet är däremot nästan helt slätt, med stora, tydliga trumhinnor. Parotidkörtlarna är mycket stora med svarta stänk. Tårna och fingrarna är tjocka och korta. Paddan är mycket stor, honorna kan bli upp till 15 cm långa. Hanen är normalt mellan 5,7 och 8,3 cm lång, honan mellan 6,5 och 8,5 cm, även om honan kan bli upp till 15 cm.

Utbredning 
Svartvårtepaddan finns i Indien, norra Pakistan, Nepal, Bangladesh, Sri Lanka, södra Kina, Taiwan, Myanmar, Laos, Vietnam, Thailand, Kambodja, Malaysia, Singapore, Östtimor och Indonesien, Den har införts till Papua Nya Guinea.

Taxonomi 
Svartvårtepaddans taxonomi är inte helt utredd. Vissa forskare betraktar formen som lever i Pakistan som en egen underart, D. melanostictus hazarensis, medan andra ser hela arten som ett troligt komplex av flera arter.

Ekologi 
Paddan är tydligt bunden till människan, och håller sig främst till det mer låglänta kulturlandskapet som jordbruksbygder och städer, men undviker rena skogsområden. Den pakistanska populationen är dock en höglandsform. Det är inte ovanligt att paddorna samlas kring gatlyktor och illuminerade reklamskyltar på kvällen, för att fånga de insekter som lockas av ljuset. Arten är en slö, kvälls- och nattaktiv padda som dagtid håller sig dold under stenar och trädgrenar, i tät växtlighet eller i olika håligheter. Det är vanligt att flera paddor delar på samma dagviste. Även om det främst är en marklevande padda kan den också påträffas i betongdiken, och arten tål brackvatten.

Fortplantning 
I norra delen av indiska halvön parar de sig i regel i samband med monsunregnen i juli till augusti, medan de i Sydostasien kan leka året runt. Leken sker i stillastående eller trögflytande vatten, dit hanarna lockar honorna med ett lågt, melodiskt kväkande. De annars så timida hanarna slåss mot varandra för möjligheten att omfamna en hona (amplexus). Äggen läggs i form av ett dubbelt geléband på litet djupare vatten, där äggsnöret ringlas kring vattenväxter. De resulterande ynglen är små, drygt 2,5 cm som mest, mörka och livnär sig av diverse alger.

Status 
Svartvårtepaddan är klassificerad som livskraftig ("LC") av IUCN, och populationen ökar. Inga egentliga hot har konstaterats för arten. Arten anses nyttig, eftersom den lever på olika skadeinsekter för jordbruket.

Referenser 

Bufonidae
Groddjur i orientaliska regionen
Groddjur i australiska regionen
Frederikke av Württemberg

Frederikke av Württemberg, född 1699, död 1781, var en protestantisk abbedissa för Vallö stift  i Danmark 1738-43. 

Dotter till Frederik August av Württemberg-Neustadt och Albertine Sophie Esther av Eberstein. Hon var en vän till Danmarks drottning Sofia Magdalena av Brandenburg-Kulmbach, av vilken hon gynnades med orden L'union parfaite och utnämndes till abbedissa. Hon deltog vid det danska hovet, där hon gjorde sig mycket impopulär; hon ansågs vara mycket skarptungad och förargade bland andra Sophie Caroline av Brandenburg-Kulmbach. År 1743 lämnade hon, möjligen på grund av oppositionen mot henne, Danmark och bosatte sig i Neustadt.

Källor 

Födda 1699
Avlidna 1781
Abbedissor
Personer i Danmark under 1700-talet
Kvinnor
DBL
Gunstlingar
Justine Cathrine Rosenkrantz

Justine Cathrine Rosenkrantz, död 1746, var en dansk hovdam och politisk agent. 

Dotter till Ludvig Rosenkrantz, var hon 1680-99 hovdam åt drottning Charlotte Amalie. Hon hade satts på sin position av Charlotte Amalies motståndare för att fungera som spion. Hon beskrivs som oattraktiv men som en skicklig intrigör och oförskämd mot Charlotte Amalie. 

År 1699 förgiftade hon soppan för hovdamen Anna Emilie von Dalwig, som var hennes kärleksrival om hovmannen Friedrich Emanuel von Køtschau: Dalwig överlevde efter en tids sjukdom, men mordförsöket upptäcktes. Hon dömdes 17 april 1699 till döden, vilket mildrades till fängelse, och sedan omvandlades till förvisning till Rønne.

Källor 

Personer i Danmark under 1600-talet
Danska hovdamer
Födda 1600-talet
Avlidna 1746
Kvinnor
DBL
Spioner under 1600-talet
Ingeborg av Kiev

Ingeborg av Kiev, död efter 1137, var en dansk prinsessa, gift med Knut Lavard. 

Dotter till furst Mstislav I av Kiev och Kristina Ingesdotter av Sverige, blev hon omkring år 1116 gift med den danske prinsen Knut Lavard. Äktenskapet arrangerades av hennes moster, Danmarks drottning Margareta Fredkulla. Hon försökte förhindra Knuts resa til gillet 1130, där han mördades. Hon födde sedan sonen Valdemar (Jan. 1131) postumt. Hon hade även döttrarna Margrethe, Kirsten och Cathrine. År 1137 ville hövdingen Christiern Svendsen efter Erik Emunes död utropa sonen till kung, men hon motsatte sig denna plan. Detta var sista tillfället hon nämndes. 
  
Ingeborg fick följande barn:
Margareta, gift med skånske stormannen Stig Hvitaledr (stupade 1151)
Kristina, gift med och skild från kung Magnus den blinde av Norge (stupad 1139)
Katarina, gift med Prislav av Lolland (död 1172/1175)
Valdemar den store (1131–1182), kung av Danmark

Källor 

Danska prinsessor
Personer i Danmark under 1100-talet
Kvinnor
Avlidna 1100-talet
DBL
Födda okänt år
Trauma (TV-serie)

Trauma är en amerikansk TV-serie om en grupp ambulanssjukvårdare och läkare i San Francisco. Huvudrollerna spelas av bland annat Anastasia Griffith, Cliff Curtis, Derek Luke och Jamey Sheridan. Serien hade premiär den 28 september 2009 på NBC och började sändas i Sverige den 14 december 2009 på TV3. Producent är Peter Berg.

Serien utspelar sig i San Francisco och handlar om en grupp ambulanssjukvårdare och läkare som tar spänningen ut på fältet där de behandlar människor som råkat ut för diverse olyckor.

Rollista 
 Cliff Curtis som Reuben "Rabbit" Palchuck
 Aimee Garcia som Marisa Benez
 Anastasia Griffith som Nancy Carnahan
 Taylor Kinney som Glenn Morrison
 Derek Luke som Cameron Boone
 Kevin Rankin som Tyler Briggs
 Jamey Sheridan som Dr. Joseph Saviano
 Scottie Thompson som Diana Van Dine

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 TV3 Trauma

Amerikanska TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2009
TV-serieavslutningar 2010
Engelskspråkiga TV-serier
TV-program i NBC
Amerikanska TV-serier från 2010-talet