kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Väster Skägga gård

Väster Skägga gård är en 190 hektar stor gård, på norra Värmdö, som år 1883 köptes av Carl Anders Lindroth. Gården är fortfarande i familjens ägo. Gården har 15 delägare och de består av barnbarn och barnbarnsbarn till Carl Anders. Gården, med den stora huvudbyggnaden, som kallas "Stora Huset", används främst som sommarresidens men även som åretruntboende för ett mindre antal personer.

Väster Skägga bebyggdes till herrgård 1757 av riksrådet Henning Adolf Gyllenborg. Manbyggnaden byggdes på med en våning på 1830-talet och har därefter genomgått en del ytterligare förändringar, men det är fortfarande samma hus som är Väster Skäggas huvudbyggnad.

De branta och klippiga stränderna längs Lindalssundet, som går förbi Väster Skägga gård, var bland de första som togs i anspråk för sommarvillor under det sena 1800-talet i Stockholms skärgård. På fastigheter avstyckade från Väster Skäggas ägor låg redan på 1880-talet tätt med påkostade sommarvillor.

Herrgårdar i Uppland
Elisabet av Danmark

För andra personer med samma namn, se Elisabet av Danmark (1485–1555) eller Elisabet av Danmark (1524–1586).

Elisabet, född 25 augusti 1573 i Kolding, död 19 juli 1625 i Braunschweig, hertiginna av Braunschweig-Wolfenbüttel. Dotter till kung Fredrik II av Danmark (1534-1588) och Sofia av Mecklenburg (1557-1631). Hon var regent i Braunschweig-Wolfenbüttel 1616-1622.

Biografi
Elisabet gifte sig i Köpenhamn 1590 med hertig Henrik Julius av Braunschweig-Wolfenbüttel (1564-1613).

Elisabet hade först utsetts av Skottlands ambassadörer som en passande gemål åt den framtida Jacob VI av Skottland, men den danske kungen föreslog i stället hennes syster Anna åt Skottland. Då hennes trolovade först anlände till bröllopet, klädde han ut sig till juvelerare och föreslog att hon skulle betala för hans juveler med sin kropp; han sattes då i fängelse tills han kunde bevisa sin identitet och förklara att det hela varit ett skämt. 

Elisabet brevväxlade med sin bror Kristian IV under sitt äktenskap. Hon blev änka 1613; år 1616 avsatte hon sin son med hjälp av sin bror och blev regent i Braunschweig-Wolfenbüttel. Hon grundade fattighuset Elisabeth Stift (1617).

Barn
Hon fick 10 barn, bland andra:

 Fredrik Ulrik av Braunschweig-Wolfenbüttel (1591-1634).
 Christian av Braunschweig-Wolfenbüttel (1599-1626), hertig av Braunschweig-Wolfenbüttel.

Källor 
  	Dansk biografisk Lexikon / IV. Bind. Clemens - Eynden 

Kvinnliga regenter under 1600-talet
Danska prinsessor
Tyska hertiginnor
Personer från Kolding
Födda 1573
Avlidna 1625
Kvinnor
Terpentin

Terpentin (latin terebinthina, av persiska termentin eller turmentin) är ett destillat från framförallt olika arter av barrträ, särskilt olika arter av tall. De är lättflyktiga, eteriska oljor i kvaliteter beroende på råvara och tillverkningssätt och används främst för att späda färg.

Den terpentin som är vanligast förekommande erhålls vid sulfatprocessen för kemisk pappersmassetillverkning. Härvid erhålls terpentinet genom avgasning speciellt från kokare då vedflisen uppvärms med hjälp av ånga respektive med varm koklut. Det avgasade terpentinet avleds och kondenseras till vätskeform. Vidare erhålls en del terpentin i samband med rening av kondensat från massabrukens indunstningsanläggningar i en s.k. stripper- eller avdrivningskolonn. Härvid separeras terpentin från vattenfas genom dekantering.

Roten av tall är rikast på de eteriska oljorna som används för att framställa terpentin och trätjära. Vid tillverkning för eget bruk upphettas splintat virke från tallroten i ett kärl som håller syre från virket under bränningen. De eteriska oljorna och diverse kådämnen tillåts rinna ut från ett rör längst ner i kärlet och samlas in för destillering (separation) av de olika beståndsdelarna.

Användningsområden 
Balsamterpentin används som lösningsmedel, rengöringsmedel och spädningsmedel, framförallt i byggnadsvårdssammanhang tillsammans med linolja, exempelvis som beståndsdel i roslagsmahogny, halvolja, eller till spädning/viskositetsförbättrare till linoljefärg.

Källor

Noter

Se även 
 Terpener
 Lacknafta (mineralterpentin)

Lösningsmedel
Kemikalier i massa- och pappersindustrin
Ugglan
Paul McCarthy

För fotbollsspelaren med samma namn, se Paul McCarthy (fotbollsspelare).

Paul McCarthy, född 4 augusti 1945 i Salt Lake City, Utah, är en amerikansk konstnär som bor och verkar i Los Angeles.

Han studerade konst vid University of Utah 1969 och fortsatte sedan vid San Francisco Art Institute och tog kandidatexamen i måleri.År  1972 studerade han film, video och konst vid University of Southern California och tog en magisterexamen. Från 1982 har han undervisat i performancekonst, video, installation och performancekonstens historia vid University of California, Los Angeles.

McCarthy inledde sin karriär med performanceverk som använde gravitation som en viktig aspekt, både bokstavligt och metaforiskt. Kring 1974 blev hans verk mer aggressiva och sexuellt provokativa. Hans performanceverk har beskrivits som brutalt självangripande. 

McCarthys arbeten utgår från en form av kontroversiella och provocerande verk där han ofta använder sig av sin egen kropp, groteska kostymer, excesser i mat och vätskor, bilder av sex, våld och övergrepp blandat med popkulturella och konsthistoriska referenser. Förutom perfomance arbetar han med skulptur, både statiska och mekaniska, film, fotografi och scenografi. till en början utförde han sina perfomanceverk inför publik men idag filmar han dem istället för att inte sällan placera videon inne i scenografin eller i en installation.

I det stora projektet Caribbean Pirates som påbörjades 2005 och som innehåller en rad verk samarbetar han med sin son Damon McCarthy. 

Moderna Museet i Stockholm visade en stor retrospektiv utställning med McCarthy 2006. McCarthy finns representerad vid Moderna museet.

Externa länkar
 DN - Äckligt bra på Moderna (17 juni 2006)
 'Paul McCarthy: the belated recognition of a misunderstood genius'

Källor

Noter 

Amerikanska performancekonstnärer
Personer från Salt Lake City
Födda 1945
Levande personer
Män
Alumner från University of Utah
Alumner från San Francisco Art Institute
Alumner från University of Southern California
Henrik Julius av Braunschweig-Wolfenbüttel

Henrik Julius av Braunschweig-Wolfenbüttel, född 15 oktober 1564 på Schloss Hessen, Sachsen-Anhalt, död 20 juli 1613 i Prag, begravd i Wolfenbüttel, hertig till Braunschweig-Lüneburg, var furste av Braunschweig-Wolfenbüttel 1589-1613, furste av Kalenberg 1589-1613. Föräldrar var hertig Julius av Braunschweig-Wolfenbüttel (1528-1589) och Hedwig av Brandenburg (1540-1602).

Han skrev under inflytande av de så kallade engelska komedianterna tolv skådespel som han lät uppföra på sin teater i Wolfenbüttel. De är anlagda på sceneffekt och i motsats till Hans Sachs verk skrivna på prosa.

Familj
Henrik Julius gifte sig första gången i Wolfenbüttel 1585 med Dorothea av Sachsen (1563-1587).

Henrik Julius gifte sig andra gången i Köpenhamn 1590 med Elisabet av Danmark (1573-1625). Av totalt 10 barn fick paret bl.a. följande:

 Fredrik Ulrik av Braunschweig-Wolfenbüttel (1591-1634).
 Christian av Braunschweig-Wolfenbüttel (1599-1626), hertig av Braunschweig-Wolfenbüttel

Referenser

Noter

Externa länkar

Personer i Tyskland under 1500-talet
Hertigar av Braunschweig
Tyska författare under 1500-talet
Personer från Sachsen-Anhalt
Födda 1564
Avlidna 1613
Män
Ugglan
Svenska Hegelsällskapet

Svenska Hegelsällskapet grundades 2005 av bland andra Erik Lindsten, Brian Manning Delaney och Sven-Olov Wallenstein. Medlemmar i sällskapet översätter och studerar Friedrich Hegels texter.

Externa länkar
 Svenska Hegelsällskapet

Föreningar i Sverige
Julius av Braunschweig-Wolfenbüttel

Julius av Braunschweig-Wolfenbüttel, född 29 juni 1528 i Wolfenbüttel, död där  3 maj 1589, var hertig till Braunschweig-Lüneburg, furste av Braunschweig-Wolfenbüttel 1568-1589, furste av Kalenberg och Göttingen 1584-1589. Son till hertig Henrik II av Braunschweig-Wolfenbüttel (1489-1568) och Maria av Württemberg (1496-1541).

Julius gifte sig 1560 med Hedvig av Brandenburg (1540-1602). 

Paret fick sonen Henrik Julius av Braunschweig-Wolfenbüttel (1564-1613), hertig av Braunschweig-Wolfenbüttel

Referenser

Externa länkar

Personer i Tyskland under 1500-talet
Hertigar av Braunschweig
Födda 1528
Avlidna 1589
Män
Värnpliktsnytt

Värnpliktsnytt var en tidning för Sveriges totalförsvarspliktiga (värn- och civilpliktiga) grundad genom ett riksdagsbeslut 1971. Detta skedde under en period då medinflytande var aktuellt. Till exempel var den första värnpliktsriksdagen (motsvarande värnpliktskongressen) år 1968 och Värnpliktsrådet bildades 1971. Värnpliktsnytt producerades av och för värnpliktiga. Den skulle vara oberoende och fristående från Försvarsmakten. Tidningen har gjort flera avslöjanden om orättvisor och oegentligheter inom Försvarsmakten genom åren. 

Under juni månad 2010 publicerades det sista numret av tidningen. I samband med att värnplikten lades vilande till förmån för ett nytt personalförsörjningssystem beslutade Riksdagen att även lägga ned Värnpliktsnytt. Tidningen tilläts hålla sin webbsida aktiv fram till den 1 juli 2010; sedan stängdes webbsidan.

Tidningen producerades av tio värnpliktiga journalister, reportrar, fotografer och redigerare, under ledning av tre civilanställda redaktörer. Den distribuerades gratis till alla värnpliktiga i Sverige, och finansierades av försvarsdepartementet och annonser. Upplagan 2008 var omkring 11 000 exemplar med tolv nummer per år. Chefredaktör och ansvarig utgivare var sedan den 1 november 2006 Ulrika Häggroth.

Att fullgöra totalförsvarsplikten vid Värnpliktsnytt sågs som en god journalistutbildning. Flera välkända journalister har inlett sin karriär på tidningen, däribland Hans Dahlgren, Jimmy Fredriksson, Otto Sjöberg, Lars Tunbjörk, Niklas Svensson, Filip Hammar, Mikael Ekman, Daniel Poohl, Anders Fallenius, Stefan Mehr, Johan Kimrin, Lennart Pehrson och Roger Turesson.

Framstående journalister
Framstående journalister på Värnpliktsnytt:
Lars Adaktusson (1977)
Bo G. Andersson (1978)
Erik Blix (1979)
John Chrispinsson (1977)
Staffan Dopping (1978)
Hannes Dükler (1994)
Erik Fichtelius (1974)
Thomas Gür (1983)
Filip Hammar (1994)
Martin Jönsson (1986)
Fredric Karén (1991)
Johan Kimrin
Johan T Lindwall (1991)
Jens B Nordström (1997)
Daniel Poohl (2000)
Otto Sjöberg (1986)
Steffo Törnquist (1981)
Kajsa Norman (2003–2004)

Andra kända personer som tjänstgjort på Värnpliktsnytt
Jonas Eriksson (1993)
Theodor Paues (1995)
Anders Paulrud (1978)
Timo Räisänen (1999)

Referenser

Nedlagda svenska tidskrifter
Sveriges militärhistoria
Tidskrifter nedlagda 2010
Tidskrifter startade 1971
Ove Molin

Ove Molin, född 27 maj 1971, är en svensk ishockeytränare och före detta ishockeyspelare (forward) som var med och vann TV-pucken för Stockholm 1986 och som spelade största delen av sin karriär i Brynäs IF. Han började sin tränarkarriär i Brynäs och är idag assisterande tränare i Brynäs. Han har också varit head coach i Karlskrona. Hans moderklubb är Trångsunds IF.

Sedan Molin återkom till Brynäs 1997 från en sejour i Helsingfors IFK är han den spelare i Elitserien som varit längst i sin klubb. Han bar nummer 21. Han spelade forward i Brynäs, och tog de sista åren av karriären mycket defensivt ansvar. Tidigare med i den så kallade "Smurfkedjan" (tillsammans med Peter Larsson och Anders Gozzi). Molin har två SM-guld med Brynäs IF (1993 och 1999) och har även spelat mest matcher (885) i Brynäs IF:s historia.

Ove Molin spelade sin sista Elitseriematch i femte kvartsfinalen mot Djurgårdens IF Hockey i Globen den 26 mars 2010.

Klubbar 
 AIK (1988/1989)
 Danderyd/Täby (1989/1990–1990/1991)
 Brynäs IF (1991/1992–1995/1996)
 Helsingfors IFK (1996/1997)
 Brynäs IF (1997/1998–2009/2010)
 Som tränare
 Brynäs IF (ungdoms- och seniorlag 2010-2015)
 Karlskrona HK (som assistant coach från 2015, därefter head coach från 2016)
 Brynäs IF 2023-

Landslag 
 J18-VM: 1989
 J20-VM: 1991
 VM: 1999

Meriter 
 Guld i TV-pucken 1986
 VM-brons: 1999
 SM-guld: 1993, 1999
 SM-silver: 1995
 Vinnare av mål- och poängligan i SM-slutspelet: 1999

Källor 

Födda 1971
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Brynäs IF
Män
Levande personer
Henrik II av Braunschweig-Wolfenbüttel

Henrik II "den yngre" av Braunschweig-Wolfenbüttel, (), född  10 november 1489 i Wolfenbüttel, död där 11 juni 1568, var hertig till Braunschweig-Lüneburg, furste av Braunschweig-Wolfenbüttel 1514-1568.   

Han var son till hertig Henrik I av Braunschweig-Wolfenbüttel (1463-1514) och Katharina av Pommern (död 1526).

Familj
Henrik d. y. gifte sig första gången 1515 med Maria av Württemberg (1496-1541). Paret fick följande barn:

 Margarete (1516–1580), gift 1561 med hertig Johan av Münsterberg-Oels (1509–1565)
 Andreas (*1517, † ung)
 Katharina (1518–1574), gift 1537 med markgreve Johan av Brandenburg-Küstrin (1513–1571)
 Marie (1521–1539), abbedissa av Gandersheim
 Karl Viktor (1525–1553), stupad i slaget vid Sievershausen
 Philipp Magnus (1527–1553), stupad i slaget vid Sievershausen
 Julius av Braunschweig-Wolfenbüttel (1528-1589), hertig av Braunschweig-Wolfenbüttel, gift 1560 med Hedvig av Brandenburg (1540–1602)
 Heinrich († ung)
 Johann († ung)
 Joachim († ung)
 Clara (1532–1595), abbedissa av Gandersheim 1539–1547, gift 1560 med hertig Filip II av Braunschweig-Grubenhagen (1533–1596)

Henrik d.y. gifte om sig i Wolfenbüttel 1556 med Sofia Jagellonica (1522-1575), dotter till Sigismund I av Polen.

Referenser

Externa länkar

Personer i Tyskland under 1500-talet
Hertigar av Braunschweig
Födda 1489
Avlidna 1568
Män
Sydafrikas Grand Prix 1979

Sydafrikas Grand Prix 1979 var det tredje av 15 lopp ingående i formel 1-VM 1979.

Rapport
Jody Scheckter och Gilles Villeneuve startade här med Ferraris nya 312T4 vilken framgent skulle visa sig vara en vinnarbil. Pole position tog dock Jean-Pierre Jabouille i en turboladdad Renault medan de båda Ferrariförarna startade från andra respektive tredje startrutan.

Jabouille ledde loppet när det stoppades efter två varv på grund av ett skyfall. Vid omstarten var banan fortfarande våt varför Villeneuve behöll sina regndäck medan Scheckter chansade och startade med torrdäck. Banan torkade upp mer och mer och Scheckter tog ledningen medan Villeneuve fick gå in i depå för att byta till nya däck. Jabouille fick bryta loppet på grund av motorproblem. Scheckter gjorde senare ett misstag och blev omkörd av sin stallkamrat. Villeneuve vann loppet drygt tre sekunder för Scheckter och drygt 22 sekunder före Jean-Pierre Jarier i Tyrrell. Hur som helst blev det en dubbelseger för Ferrari.

Resultat
 Gilles Villeneuve, Ferrari, 9 poäng
 Jody Scheckter, Ferrari, 6 
 Jean-Pierre Jarier, Tyrrell-Ford, 4 
 Mario Andretti, Lotus-Ford, 3 
 Carlos Reutemann, Lotus-Ford, 2 
 Niki Lauda, Brabham-Alfa Romeo, 1 
 Nelson Piquet, Brabham-Alfa Romeo
 James Hunt, Wolf-Ford
 Clay Regazzoni, Williams-Ford
 Patrick Tambay, McLaren-Ford 
 Riccardo Patrese, Arrows-Ford
 Jochen Mass, Arrows-Ford
 Emerson Fittipaldi, Fittipaldi-Ford

Förare som bröt loppet 
 Hector Rebaque, Rebaque (Lotus-Ford) (varv 71, motor) 
 René Arnoux, Renault (67, däck)
 Alan Jones, Williams-Ford (63, upphängning)
 John Watson, McLaren-Ford (61, tändning)
 Hans-Joachim Stuck, ATS-Ford (57, olycka) 
 Jean-Pierre Jabouille, Renault (47, motor) 
 Jacques Laffite, Ligier-Ford (45, olycka) 
 Didier Pironi, Tyrrell-Ford (25, gasspjäll)
 Elio de Angelis, Shadow-Ford (16, olycka) 
 Patrick Depailler, Ligier-Ford (4, olycka) 
 Jan Lammers, Shadow-Ford (2, olycka)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Derek Daly, Ensign-Ford
 Arturo Merzario, Merzario-Ford

Noteringar 
 Loppet stoppades efter två varv på grund av häftigt regn men startades om och kördes de återstående 76 varven. 
 Renaults och Jean-Pierre Jabouilles första pole position.

VM-ställning

 

1979 i Sydafrika
Sydafrikas Grand Prix
Carroll O'Connor

John Carroll O'Connor, född 2 augusti 1924 på Manhattan i New York, död 21 juni 2001 i Culver City, Los Angeles County, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Efter att under tio år endast haft småroller vann han enorm popularitet för sin roll som den fördomsfulle arbetaren Archie Bunker i TV-serien All in the Family (Under samma tak, 1971–1979). För denna roll belönades han med en Emmy tre gånger: 1976, 1977 och 1978.

Filmografi

Källor

Externa länkar 

 
 

Födda 1924
Avlidna 2001
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Alumner från University of Montana
Alumner från Wake Forest University
Alumner från University College Dublin
Män
Skådespelare från New York
Alumner från United States Merchant Marine Academy
Henrik I av Braunschweig-Wolfenbüttel

Henrik I "den äldre" av Braunschweig-Wolfenbüttel, född 14 juni 1463, död 
23 juni 1514 i Leerort i Ostfriesland, hertig av Braunschweig-Lüneburg, furste av Braunschweig-Wolfenbüttel 1503–1514. Son till hertig Wilhelm II av Braunschweig-Wolfenbüttel (död 1503) och Elisabeth av Stolberg (död 1520/1522).

Biografi

Hertig Henrik upptog redan 1487 jämte yngre brodern Erik styret i furstendömet Calenberg. Deras far Wilhelm gav dem 1491 även styret av furstendömet Braunschweig-Wolfenbüttel, och därtill några små grevskap. Efter detta delade de två bröderna upp territorierna mellan sig. Uppdelningsprocessen följde gammal welfisk tradition; Henrik, som var den äldre av de två, gjorde själva uppdelningen, och därefter fick den yngre Erik välja en av de två delarna. Erik valde Calenberg-Göttingen varför Henrik erhöll Braunschweig-Wolfenbüttel.

Henrik strävade efter total kontroll över städerna Braunschweig och Hannover och belägrade Braunschweig 1492. Tvistefrågan gällde jurisdiktion samt myntnings- och tullrättigheter, rättigheter som Henriks företrädare redan sålt till staden. Hanseatiska ligan gav staden Hildesheim rätten att bistå det belägrade Braunschweig, och Henrik tvingades fly. År 1494 nåddes dock en förlikning mellan Henrik och staden Braunschweig.

Hertig Henrik genomförde många fälttåg. Under den sachsiska fejden 1514–1517 anförde Henrik 1514 en här om 20 000 man mot ostfrisiske greve Edzard Cirksena. Vid belägringen av fästningen Leerort, som försvarades av blott ett fåtal bönder och soldater, träffades Henrik av en kanonkula så illa att den huvudskada han ådrog sig kort därefter krävde hans liv. Henriks trupper drog sig därefter ur Ostfriesland.

Henrik överlevdes av sex söner av vilka fyra inträdde i det andliga ståndet. Han avled 1514 till följd av en i strid förvärvad huvudskada, och efterträddes av sin 25-årige son hertig Henrik II.

Äktenskap och barn
Henrik gifte sig 1 augusti 1486 med Katharina av Pommern (död 1526). Paret fick följande barn:

 Johann
 Christoph (1487–1558), biskop av Verden, ärkebiskop av Bremen 1511–1558
 Katarina av Braunschweig-Wolfenbüttel (1488–1563), gift med hertig Magnus I av Sachsen-Lauenburg (död 1543)
 Henrik II av Braunschweig-Wolfenbüttel (1489–1568), hertig av Braunschweig-Wolfenbüttel 1514–1568
 Franz (1492–1529), biskop av Minden 1508–1529
 Georg (1494–1566), ärkebiskop av Bremen 1561–1566
 Erich (1500–1553, stupade)
 Wilhelm (före 1514–1557)
 Elisabeth (född före 1514), abbedissa av Steterburg

Referenser

 Franz Kurowski: Die Friesen. Das Volk am Meer. Türmer Verlag 1984
 O. Hohnstein. Braunschweigische Geschichte, Braunschweig 1908

Externa länkar

Personer i Tyskland under 1500-talet
Hertigar av Braunschweig
Huset Welf
Födda 1463
Avlidna 1514
Män
Ostfriesland
FN:s utvecklingsfond för kvinnor

Förenta nationernas utvecklingsfond för kvinnor, som förkortas Unifem (av det engelska namnet United Nations Development Fund for Women eller franska Fonds de développement des Nations Unies pour la femme), var ett organ som inrättades 1976 inom Förenta nationerna (FN). FN:s kvinnofond, som den ofta kallades, hade huvudkontor i New York och stödde internationellt, med ledning av FN:s kvinnokonvention, innovativa program och strategier för att stödja kvinnor och jämställdhet mellan könen.

I januari 2011 slogs UNIFEM ihop med tre andra FN-organisationer till Förenta nationernas enhet för jämställdhet och stärkandet av kvinnors rättigheter (UN Women).

Källor

 Jain, Devaki (2005). Women, Development, and the UN: A Sixty-Year Quest for Equality and Justice. Bloomington, Indiana: Indiana University Press. .
FN-organ
Organisationer bildade 1976
Organisationer upplösta 2011
Internationella kvinnoorganisationer
Katarina av Braunschweig-Wolfenbüttel

Katarina av Braunschweig-Wolfenbüttel, född 1488, död 
29 juni 1563
i Amt Neuhaus, var hertiginna av Sachsen-Lauenburg, dotter till hertig Henrik I av Braunschweig-Wolfenbüttel (1463–1514) och Katharina av Pommern (död 1526).

Familj
Katarina gifte sig i Wolfenbüttel i november 1509 med hertig Magnus I av Sachsen-Lauenburg (död 1543). Paret fick följande barn:

 Franz I av Sachsen-Lauenburg (ca 1510–1581), hertig av Sachsen-Lauenburg
 Dorothea av Sachsen-Lauenburg (1511–1571), gift med kung Kristian III av Danmark
 Katarina av Sachsen-Lauenburg (1513–1535), gift med kung Gustav Vasa av Sverige
 Klara av Sachsen-Lauenburg (1518–1576), gift med hertig Franz av Braunschweig-Lüneburg
 Sophia av Sachsen-Lauenburg (1521–1571), gift med greve Anton I av Oldenburg-Delmenhorst
 Ursula av Sachsen-Lauenburg (????–1577), gift med hertig Heinrich av Mecklenburg-Schwerin

Referenser

Externa länkar

Tyska hertiginnor
Huset Welf
Födda 1488
Avlidna 1563
Kvinnor
Smörkullen, Uddevalla kommun

Smörkullen är ett berg och utsiktspunkt utöver Gullmarn intill Cederslund och Gullmarens örlogsdepå utanför Skredsvik i Uddevalla kommun. Utsikten sträcker sig utöver hela fjorden och är mycket sevärd. 

Sedan mars 2015 ingår berget i ett militärt skyddsområde kring örlogsdepån och är inte längre tillgängligt för allmänheten.

Referenser

Uddevalla kommun
David O. Selznick

David O. Selznick, född 10 maj 1902 i Pittsburgh i Pennsylvania, död 22 juni 1965 i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk filmproducent.

Biografi 

David O. Selznick arbetade för RKO från 1931, för MGM från 1933 och grundade Selznick International Pictures 1936. Under många år var han en av de tongivande producenterna i Hollywood. Hans största succé var den flerfaldigt Oscarbelönade Borta med vinden 1939. Han tilldelades Irving G. Thalberg Memorial Award 1940.

David O. Selznick var i sitt andra äktenskap gift med skådespelerskan Jennifer Jones från 1949 fram till sin död.

Filmografi, ett urval 

 Listan avser produktion, om inget annat anges.

 (The Most Dangerous Game)

 (även manus)

 (manus)

 (även manus)

 (även manus)

 (även manus och regi)
 (ej krediterad)

 (även manus och regi)
 (även manus)
 (även manus)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

Källor

Externa länkar 

 

Födda 1902
Avlidna 1965
Amerikanska filmproducenter
Män
Skyddsfraser

Skyddsfraser eller S-fraser är ett klassificeringssystem av skydds- och säkerhetsföreskrifter för hantering av kemiska produkter. Systemet definieras i bilaga IV i rådsdirektiv 67/548/EEG och används främst inom EU men har även en viss användning utanför EU. Varje skyddsfras åtföljs även av en kod som består av ett versalt S samt en siffra. I listan nedan förklaras vad dessa koder betyder. Från och med 1 juni 2015 används Skyddsangivelser enligt CLP-förordningen på förpackningarna och finns hos Kemikalieinspektionens hemsida.

Lista över skyddsfraser

Enkla skyddsfraser

Sammansatta S-fraser

Se även
 Riskfraser
 Farosymboler

Externa länkar
 Direktiv 67/548/EEG
 Information om CLP-förordningen på Kemiinspektionens hemsida

Kemikaliesäkerhet