kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Betacell

Betacell (beta-cell, β-cell, B-cell) är en celltyp i pankreas (bukspottskörteln) som utgör 65-80% av den langerhanska öarna och som ansvarar för att reglera kroppens insulinnivå, vilken i sin tur styr halten av glukos (blodsocker) i kroppen.

Funktion
Betaceller producerar peptidhormonet insulin som lagras i granula och som släpps ut i blodbanan (insöndras) vid höga halter av glukos och aminosyror. Insulin hjälper till att reglera blodsockernivån genom att öka inlagringen i muskler och fettvävnad där sockret lagras som glykogen respektive glycerol i triglycerider. Det finns en grundnivå av insulin i blodet vilken upprätthålls av pankreas men nivån kan ändras snabbt när plasmaglukoshalten stiger, genom att lagrat insulin utsöndras samtidigt som nytt produceras. Svarstiden på glukos är ca 10 minuter. 

En restprodukt vid insulintillverkningen, C-peptid, släpps ut samtidigt som insulinmolekylerna i samma omfattning som insulin men p.g.a. längre halveringstid så är C-peptid ett bättre mått på kroppens förmåga att producera insulin. 

β-celler producerar även amylin, även känt som IAPP (eng. islet amyloid polypeptid), en peptid med hittills okänd funktion.

Patologi
 Typ 1-diabetes orsakas av en autoimmun nedbrytning av betacellerna. Betacellerna förstörs vilket gör att insulinproduktionen i kroppen minskar och till slut försvinner helt.

 Typ 2-diabetes beror på att cellerna ute i kroppen har fått en nedsatt känslighet för insulinet som betacellerna producerar. Detta kallas för insulinresistens. Det innebär att cellerna i kroppen, trots att det finns insulin i blodet, inte tar upp tillräckligt med glukos från blodet, vilket gör att blodsockernivån stiger.

 Insulinom är en ovanlig tumör (vanligtvis benign) som utvecklas ur betaceller och som leder till återkommande och förlängda hypoglykemi-attacker, d.v.s. lågt blodsocker.

Se även
 Diabetes

Referenser

Endokrina celler
Celltyper
Bukspottkörteln
IBK Finn - Lund

IBK Finn - Lund är en innebandyförening i Lund som bildades 1993 av ett gäng studenter som ville spela innebandy. Första tiden höll föreningen till i Södra Sandby, men ganska snart flyttade föreningen sin verksamhet till Lund, där den sedan dess blivit kvar. För att ytterligare förstärka sin geografiska hemvist och förstärka sitt varumärke i regionen har föreningen valt att byta namn från IBK Finn till IBK Finn - Lund.    

Under de första två åren fanns det endast ett herrlag innan damlaget bildades, även ungdomsverksamhet har funnits i liten skala, numera fokuserar föreningen på sina seniorlag. Säsongen 2014/2015 kommer IBK Finn - Lund att ställa upp med ett herrlag i division 3 och ett damlag i division 2. 

I Finn är kamratandan viktig och trots att mycket i föreningen kretsar runt innebandy så förekommer diverse festligheter och upptåg. 

IBK Finn – Lund spelar sina hemmamatcher i Vipeholmshallen  
IBK Finn – Lund håller sina träningar på Vipeholmshallen på måndagar och onsdagar. 

IBK Finn - Lund spelar i lila matchdräkter.

Säsongen 2022/23 spelar IBK Finn - Lund i Divison 3 efter att ha säkrat kontraktet i sista omgången föregående säsong.

Externa länkar
Föreningens webbplats

Innebandyklubbar i Sverige
Sportklubbar i Lunds kommun
Sportklubbar bildade 1993
Karl Johan Bergström

Karl Isak Anders Johan Bergström, född 5 maj 1858 i Kristianstad, död 13 augusti 1937 i Strängnäs stadsförsamling, var en svensk ämbetsman och landshövding. Han var son till landshövdingen Axel Bergström.

Bergström blev häradshövding i Västmanlands västra domsaga 1895. Som landshövding i Norrbottens län 1900–1911 nedlade Bergström ett stort och uppskattat arbete, främst under nödåren 1902 och 1903, samt i renbetesfrågan 1905–1906. Bergström var därefter landshövding i Örebro län 1911–1925. Han är begraven på Nikolai kyrkogård i Örebro.

Utmärkelser
  Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 6 juni 1910.
  Kommendör av första klassen av Nordstjärneorden, 1 december 1902.
  Riddare av första klassen av Ryska Sankt Stanislausorden, tidigast 1905 och senast 1915.
 Ledamot av Lantbruksakademien, 1906.

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939
 
 Bergström, Karl Johan på SvenskaGravar.se

Noter

Landshövdingar i Norrbottens län
Svenska häradshövdingar
Landshövdingar i Örebro län
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Män
Födda 1858
Avlidna 1937
Ämbetsmän från Kristianstad
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Mottagare av Ryska Sankt Stanislausordens första klass
Ledamöter av Lantbruksakademien
Ledamöter av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia
Hedersledamöter vid Södermanlands-Nerikes nation
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Ligularia

Ligularia – ett växtsläkte i familjen korgblommiga växter, se klippståndssläktet
Ligularia – ett släkte i familjen näveväxter, se pelargonsläktet

Asteraceae
Geraniaceae
Masthuggsteatern

Masthuggsteatern är en fri teatergrupp i Masthugget i Göteborg, bildad 1992, då under namnet En Annan Teater!. 

Gruppen En annan teater bildades 1992 av skådespelarna Helén Jonsson, Martin Nilsson och regissören Rolf Sossna. Gruppen tog det namnet för att med det muntliga berättandet som grund skapa just - en annan teater. Deras teaterspråk är utåtriktat, berättande, fysiskt exakt och rikt på musik och ofta dans. 1997 flyttade de från sin lokal på Tredje Långgatan till den nuvarande på Masthuggsterrassen. År 2000 bytte de namn till det nuvarande. Masthuggsteatern gör produktioner för såväl barn som vuxna och gör återkommande uppsökande produktioner och turnéer, även internationella gästspel.

Produktioner
 Kommer hem och är snäll, Vem ska trösta Knyttet - 1992
 Vinden viskar, Daidalos och Ikaros - 1993
 AnnorlundA - 1994
 Veronikas näsa, I lodjurets timma - 1995
 Masker - eller drömmen om det alkemiska bröllopet, Tusen och en natt, I väntan på fru K - 1996
 Oidipus  - 1997
 En Annan Teater berättar, Ett drömspel - 1998
 Blått hus med röda kinder, Flodhästen och andra hästar, Rannsakningen - 1999
 Vinden viskar x 2 - 2000
 Momo - 2001
 Peer Gynt (ungdomsversionen) - 2002
 Peer Gynt (vuxenversionen), Stacken - 2003
 Hela Helén -bit för bit - 2004
 Den goda människan från Sezuan, En helt vanlig diskbank - 2005
 Mimikry - 2006
 Kommer hem och är snäll - 2007
 Larssons blandning (samproduktion med larssons&ADAs teater) - 2007
 Fågelkonferensen - 2007
 Det stora lilla, Katten från Rom - 2008
 Ett Guds barn - 2009
 mvh/118 100 - 2010
 Tolvskillingsoperan, Mirad och hans mor, Ett perfekt liv - 2011
 Det osynliga barnet, Syndrom Dorian Gray - 2012
 Alexander och påfågeln - 2013
 En katastrof till trädgård - 2014
 Schaktet, Hem - 2015
 Hemulen som älskade tystnad, Skatten, Mörkrädd - 2016
 Signalisterna, Bara nåt jag sa - 2017

Externa länkar
Masthuggsteaterns webbplats

Referenser
Göteborgs Posten 5 juli 2005, "Fri teater med öppning mot gatan"
Svenska Dagbladet 4 december 2007, "Masthuggsteatern firar 15-årsjubileum"

Teatrar i Göteborg
Teatergrupper i Göteborg
Organisationer bildade 1992
Killer7

Killer7 är ett actionäventyrdatorspel, utvecklat av den japanska utvecklingsstudion Grasshopper Manufacture och utgivet av Capcom 2005. Spelet kom först till Gamecube och senare till PlayStation 2. Spelet skrevs och producerades av Goichi Suda, mest känd under pseudonymen "Suda51". Shinji Mikami från bland annat Resident Evil-spelen, var exekutiv producent för Killer7 samt skrev delar av spelets berättelse.

Koncept 
Spelet kretsar kring Harman Smith, en 65-årig yrkesmördare som "kontrollerar" sju personligheter. Det är dessa personligheter som spelaren spelar som under större delen av spelet, alla personligheter kan ta fysisk form.

Spelmekanik 
Spelet går i korthet ut på att spelaren använder en av de sju personligheter som Harman kontrollerar till att förinta fiender kallade Heaven Smile. Detta gör spelaren genom att skanna sin omgivning, då fienderna är osynliga och inte kan dödas om inte skanner-funktionen används. Erfarenhetspoäng kan samlas från fiender som sedan kan användas för att uppgradera personligheterna.

Spelet innehåller en komplex story med mycket symbolik och historiska referenser, framför allt till andra världskrigets Japan.

Referenser 

Datorspel 2005
Datorspel utgivna av Capcom
Fiktiva organisationer
Fiktiva massmördare
Fiktiva yrkesmördare
Förstapersonsskjutare
Nintendo Gamecube-spel
Playstation 2-spel
Actionäventyrsspel
Datorspel med kvinnliga huvudpersoner
Niklas Larsson (spelman)

Niklas Larsson, född 1857, död 1949, var en svensk fiolspelman från Svarteborgs socken i Bohuslän. 

Till yrket var Larsson skomakare. Han var känd för sitt drivna och snabba spel. Han var en av de tre som representaerade Bohuslän vid Riksspelmansstämman i Stockholm 1910. Han deltog 1909 i en spelmanstävling i Ljungskile och året därpå uppträdde han på Musikaliska Akademien i Stockholm. Han deltog i 7-8 tävlingar och fick oftast förstapriset.

Upptecknade låtar
I Svenska Låtar, Bohuslän, finns 14 låtar av Niklas Larsson upptecknade. Ytterligare uppteckningar finns av Einar Övergaard i "Einar Övergaards folkmusiksamling" av Märta Ramsten.

Inspelningar
Det finns fem låtar inspelade på fonografrullar, troligen från en spelmanstävling i Grunnebo 1916.  Fyra av dessa fonografinspelningar finns överförda till grammofonskiva (Äldre svenska spelmän, vol. 2, CBS 80752).

Källor

Andersson, Nils: Svenska låtar. Bohuslän och Halland. PA Norstedt & Söners förlag, Stockholm 1931

Noter

Externa länkar 

Svenska fiolspelmän
Svenska låtskrivare
Födda 1857
Avlidna 1949
Män
Artur Lundberg

Artur Martinus Lundberg, född 12 januari 1901 i Hogdals församling, död där 28 februari 1981, var en framstående riksspelman på fiol. 

Lundberg var initiativtagare till Hogdals spelmanslag. Han tilldelades Zornmärket i guld 1977.

Noter

Svenska folkmusiker
Män
Födda 1901
Avlidna 1981
Janne Haavisto

Janne Haavisto, född 1964, finsk trummis, musikproducent och mixare. Han är mest känd för sitt arbete med J. Karjalainen, Laika & The Cosmonauts, The JP's och The Farangs. Han har dessutom producerat skivor för bland annat Ismo Alanko och Lemonator. 

År 1992 blev han belönad med den finska motsvarigheten till Grammis, det vill säga Emma, för den bäst producerade skivan för sitt arbete med J. Karjalainens platta Tähtilampun alla. 

I dag är han speciellt aktiv med ambient och alternativ musik, som gruppen The Farangs och Helsinki.

Diskografi

Soloalbum 
 Welcome Tourist We Take Your Dolar (2000)
 Permanent Jet Lag (2002)

Födda 1964
Finländska musiker
Finländska musikproducenter
Män
Levande personer
Personer från Esbo
Lutricia McNeal

Lutricia McNeal, född 27 november 1973 i Oklahoma City, Oklahoma, är en amerikansk R&B- och popsångerska som mestadels haft framgångar i Europa och delvis arbetat utifrån Sverige. Hon debuterade på samlingsskivan Safe Sex 1990, då hon tillfälligt befann sig i Sverige. Efter att hon medverkade på den efterföljande turnén stannade hon i Sverige och upptäcktes snart av gruppen Rob'n'Raz DLC och blev deras sångerska. Från 1996 är hon verksam som soloartist och har nått stor framgång i Tyskland.

Hennes största hit är "Ain't That Just the Way" från 1996, som nådde femte plats på listorna i Storbritannien och Tyskland samt förstaplatsen i Sverige. Skivan har sålt 2 miljoner exemplar.

Andra försäljningsframgångar är "Stranded" (Storbritannien: #3, Sverige: #6), "Someone Loves You Honey" (Storbritannien: #9), "It's Not Easy" (Sverige: #3) och "Best Of Times" (Sverige: #10).

Biografi 

Lutricia McNeal är född och uppvuxen i Oklahoma City, Oklahoma. Hon kommer från en stor familj; Lutricia är nummer sju i en skara av nio barn. Hennes pappa är präst och hon brukade sjunga regelbundet i den lokala kyrkokören. Hennes karriär tog fart när hon slog sig ihop med de svenska producenterna och artisterna Rob'n'Raz. Tillsammans nådde de stora framgångar med "Clubhopping" (Sverige: #13), "Bite the Beat" (Sverige: #14) och "In Command" (Sverige: #1).

Några år senare inledde hon sin solokarriär med singeln "Ain't That Just The Way", som gjorde henne känd över hela världen. Låten räknas fortfarande som en av de mest framträdande danshitsen från 1990-talet. Singeln nådde topp 10 i samtliga europeiska länder och gick även in på den asiatiska marknaden. Låten nådde förstaplatsen på amerikanska Billboard Dance Charts. Singeln sålde guld och platina i flera länder. 

Ytterligare ett par hits följde från debutalbumet "My Side Of Town", bland annat "Stranded" och "Someone Loves You Honey". McNeal har haft återkommande framgångar i Sverige, Skandinavien, Tyskland, Österrike och Japan. Hennes singel "My Side Of Town" sålde platina och var nummer ett på listan i Nya Zeeland. Hon har haft tre Topp 10 hits i Storbritannien. 

Hennes andra album släpptes 1999 med titeln "Whatcha Been Doing" och därefter tog hon en kortare paus från musikbranschen för att föda sin andra son. Hennes senaste framgången var singel "It's Not Easy" (i september 2005), som nådde tredje plats på den svenska singellistan samt "Best Of Times" (februari 2006), som nådde nummer 6 på samma lista.

Hon är mamma till två barn, Dean (född 1990) och Dallas (född 2000). Hon bor med sin man och manager i Texas, USA men tillbringar mycket tid i Europa. I oktober 2004 medverkade hon i den tyska upplagan av tidningen Playboy. 

Lutricia McNeal har i intervjuer uttryckt sitt ogillande för den förre amerikanske presidenten George W. Bush och hans politik (särskilt när det gäller Irakkriget). Hon är även engagerad i frågor om kvinnors rättigheter.

Diskografi

Album

Singlar

Källor

Amerikanska popsångare
Kvinnor
Födda 1973
Levande personer
Personer från Oklahoma City
Belvederen

Belvederen kan syfta på:

Belvederen, Linköping – ett utsiktstorn
Belvederen, Furusund – en träterrass i Furusund, Norrtälje kommun
Belvederen Westemansberg – ett utkikstorn som tillhör friluftsmuseet Skansen, se Bredablick, Skansen

Se även
Belvedere
Henry Walden

Henry W. Walden född 1883, död 13 september 1964, var en amerikansk tandläkare, flygpionjär och flygplanskonstruktör.

Walden konstruerade redan i Europa som barn flygande föremål och mindre ballongmodeller. När familjen återvände till USA inledde han studier till tandläkare vid Columbia University där han utexaminerades 1906. Flyget fick under årtiondet en stor uppgång med bröderna Wright och Glenn Curtiss uppvisningsflygningar. 1908 gick han med i Aeronautics Society of New York, där kom han i kontakt med andra flygintresserade och aviatör. Efter samtal om olika konstruktionslösningar inledde han tillverkningen av ett eget flygplan, men både hans första och andra flygplansförsök blev misslyckade. Han tittade på andra konstruktörers lösningar för att se vad han missat, men han ville ändå inte använda sig av den klassiska konstruktionslösningen med två par vingar. Han var övertygad om att det skulle fungera med ett par vingar. Hans tredje konstruktion var Amerikas första monoflygplan. Det drevs av en skjutande propeller, som kraftkälla valde han en dyr italiensk motor, köpt på avbetalning.

Utan att han tagit flyglektioner startade han flygplanet 9 december 1909 från Mineola och genomförde sin första soloflygning. Vid landningen drabbades han av ett mindre haveri där motorn skadades. Efter att motorn reparerats återupptog han flygandet för att utvärdera flygplanets prestanda, men dagen före sin sista avbetalning på motorn totalhavererade han flygplanet. Trots att han blev svårt skadad ville han genomföra betalningen och han tog en avgift av åskådarna som ville titta på flygplansvraket. På sin väg till sjukhuset betalade den resterande summan till motorleverantören. Han vidareutvecklade sin konstruktion i några efterföljande modeller samtidigt som hans erfarenhet som pilot växte.

I november 1915 konstruerade han den första radiostyrda markattackraketen, originalraketen samt modeller av hans flygplan Walden III och Walden IX finns permanent utställda på National Air Museum vid Smithsonian institution.

Födda 1883
Avlidna 1964
Amerikanska flygpionjärer
Flygplanskonstruktörer
Amerikanska tandläkare
Män
Interlaken

Interlaken () är en ort och kommun i distriktet Interlaken-Oberhasli i kantonen Bern i centrala Schweiz. Kommunen har  invånare (). Interlaken ligger vid floden Aare i Berner Oberland, cirka 568 meter över havet. Interlaken är sammanvuxet med orterna Unterseen och Matten. 

Samhället växte fram kring ett augustinerkloster, grundlagt omkring år 1133. Interlaken var känt som Aarmühle fram till 1891. Det nuvarande ortsnamnet härstammar från latinets "Inter lacus", mellan sjöar, som beskriver ortens läge på landtungan Bödeli mellan Brienz- och Thunsjön.

Interlaken är en av Schweiz äldsta och mest besökta turistorter under sommaren. Ortens huvudgata, Höheweg, kantas av hotellkomplex. Numera besöks ofta orten av utövare av extrem- och äventyrssport. Den 27 juli 1999 omkom 21 personer i en kanjoningsolycka nära Interlaken.

Referenser

Externa länkar 

 Kommunens officiella webbplats
 Officiell turistsida

Orter i Bern (kanton)
Kommuner i Bern
Mikko Lankinen

Mikko Lankinen är en finsk gitarrist och sångare. Han är mest känd för sin medverkan i instrumental-gruppen Laika & The Cosmonauts och sitt samarbete med J. Karjalainen.

Biografi

Mikko Lankinens karriär är tätt sammanflätad med trumslagaren Janne Haavistos. I slutet av 1970-talet verkade båda i bandet Babblers, som också släppte en skiva. Sedan fortsatte de båda till gruppen Papu & Pojat, med bland annat solisten Helena Haro orgelgurun Mitja Tuurala. Som producent och låtskrivare fungerade Jukka Karjalainen. Gruppen spelade in ett tiotal sånger år 1983, men skivan släpptes inte förrän 1990. 

Mellan åren 1987 och 1994 spelade Lankinen gitarr på 5 av Jukka Karjalainens skivor. 1987 grundade han också tillsammans med Haavisto, Matti Pitsinki och Tom Nyman instrumentalbandet Laika & The Cosmonauts, som efter åratal av turnerande och flera skivor under mitten av 2000-talet började skapa sig ett stabilt namn också utanför Norden. 
Laika & The Cosmonauts har också gjort musik för filmer.

Lankinens band
Babblers
Papu & Pojat
J. Karjalainen (olika uppsättningar)
Laika & The Cosmonauts

Diskografi (urval)
What's All About (Babblers, 1980)
Kookospähkinäkitara (J. Karjalainen ja Mustat lasit, 1987)
Lumipallo (J. Karjalainen ja Mustat lasit, 1988)
C'Mon Do The Laika! (Laika & The Cosmonauts, 1988)
Live (J. Karjalainen ja Mustat lasit, 1989) 
Surfs You Right (Laika & The Cosmonauts, 1990)
Papu & Pojat (Papu & Pojat, 1990)
Päiväkirja (J. Karjalainen yhtyeineen, 1991)
Instruments of Terror (Laika & The Cosmonauts, 1992)
Tähtilampun alla (J. Karjalainen yhtyeineen, 1992)
Villejä lupiineja (J. Karjalainen yhtyeineen, 1994)
The Amazing Colossal Band (Laika & The Cosmonauts, 1995)
Absurdistan (Laika & The Cosmonauts, 1997)
Laika Sex Machine, live (Laika & The Cosmonauts, 2000)
Local Warming, (Laika & The Cosmonauts, 2004)
Onnenlantti (Jorma Kääriäinen, 2005)

Externa länkar
Mikko Lankinen på allmusic.com

Finländska gitarrister
Finländska sångare
Män
Knipor

För andra betydelser av Bucephala se Bucephala

Knipor (Bucephala) är små änder inom underfamiljen Merginae. De häckar i hålor i träd och lever på norra halvklotet. Deras fjäderdräkt är främst svart och vit och de äter fisk, kräftdjur och andra mindre vattenlevande djur och insekter.

Det vetenskapliga släktnamnet härstammar från grekiskans βοῦς 'oxe' och κεφαλή 'huvud'.

Det finns tre nu levande arter inom släktet:
Knipa (Bucephala clangula) 
Islandsknipa (Bucephala islandica) 
Buffelhuvud (Bucephala albeola)

Kända fossila taxa:
 Bucephala cereti (Mellersta miocen i Mátraszõlõs, Ungern - Sen pliocen i Chilhac, Frankrike)
 Bucephala ossivalis (Sen miocen/tidig pliocen i Bone Valley, USA), vilken visar stora likheter med knipa (B. clangula) och kan utgöra en urtida underart eller en direkt anfader.
 Bucephala fossilis (Sen pliocen i Kalifornien, USA)
 Bucephala angustipes (Tidig pleistocen i Centraleuropa)
 Bucephala sp. (Tidig pleistocen i Dursunlu, Turkiet: Louchart m.fl. 1998)

Referenser

Noter

Källor
Artikeln är översatt från engelska wikipedias artikel Goldeneye (duck), läst 5 september 2007, där följande källor anges:
 Louchart, Antoine; Mourer-Chauviré, Cécile; Guleç, Erksin; Howell, Francis Clark & White, Tim D. (1998): L'avifaune de Dursunlu, Turquie, Pléistocène inférieur: climat, environnement et biogéographie. Les Comptes rendus de l'Académie des sciences IIA 327(5): 341-346. [French with English abridged version]  (HTML sammanfattning)

Änder
Smack

Smack kan syfta på:

 Smack (musikgrupp) – ett finländskt hårdrocksband
 Smack (fartyg) – typer av segelfartyg
 SMACK - ett försök att höja säkerheten kring kärnan i operativsystemet Linux, se Simplified Mandatory Access Control Kernel
Elof Lindbäck

Johan Elof Lindbäck, född 28 mars 1912 i Nederkalix församling i Kalix kommun, Norrbotten, död 7 maj 1981 i Stockholm, var en svensk målare och tecknare. 

Lindbäck växte upp i byn Börjelsbyn som son till hemmansägaren Johan Lindbäck och makan Maria. Han blev tidigt föräldralös och bodde tillsammans med den yngre brodern, Gustav, kvar på gården. Han lämnade Norrbotten för att utbilda sig till konstnär i Stockholm. Tillsammans med makan Karin fick de 2 barn och Stockholm förblev hans hemvist fram till livets slut.

Naturskildringar och människor i vardagsmiljöer var hans huvudsakliga arbetsmotiv. Helst avbildade han naturen i Norrbotten, på Gotland och Stockholms skärgård. Bäst gillade han att arbeta i olja och akvarell, men var en mycket duktig tecknare. Han anlitades ofta av Natur & Kultur som illustratör.
Lindbäcks konst har ställts ut på Liljevalchs vårsalong och Waldemarsudde.

Externa länkar
konstnärslexikonett Amanda

Personer från Nederkalix socken
Födda 1912
Avlidna 1981
Svenska tecknare under 1900-talet
Män
Svenska målare under 1900-talet
Horace Kearney

Horace Kearney, född 1890 i Kansas City, död 15 december 1912, var en amerikansk flygpionjär.

Kearney genomgick flygutbildning 1909 och var med om ett antal haverier; under utbildningen bröt han 14 olika ben i kroppen. Efter utbildningen ingick han i Curtiss Exhibition Co som genomförde flyguppvisningar runt om i USA. Han tjänade stora summor under sina uppvisningsflygningar enbart för hans deltagande i Union County Fair i Uniontown under augusti 1912 fick han 600 dollar för ett framträdande. Som uppvisningsflygare medverkade han vid de stora flygutställningarna i Los Angeles och Oakland och under 1911 genomförde han en turné i Mellanvästern där han flög var dag under 105 dagar utan minsta skada på flygplan eller sig själv.

15 december 1912 anlitades han av tidningsmanen Chester Lawrence till en taxiflygning. De båda startade från Newport Beach i ett sjöflygplan tillverkat av Charles Day för att flyga till San Francisco. Flygplanet sågs sista gången över Point Fermin i Los Angeles och när det inte kom fram vid beräknad tid sände sjöbevakningen utt räddningsfartyg från Redondo Beach, Santa Monica och San Pedro för att försöka lokalisera flygplanet. Två dagar senare hittades Kearney kvarlevor utanför Rocky Point medan flygplansvraket hittades vid Fishermans cove utanför Redondo Beach.

Referenser

Noter

Externa länkar
Early Aviators

Födda 1890
Avlidna 1912
Amerikanska flygpionjärer
Män
Georgios Papandreou

Georgios Papandreou (grekiska: Γεώργιος Παπανδρέου), född 13 februari 1888 i Kalentzi, Achaia, Peloponnesos, död 1 november 1968 i Aten, var en grekisk politiker. Papandreou var Greklands premiärminister under tre perioder. Han är far till politikern Andreas G Papandreou, och farfar till politikern Giorgos Papandreou.

Georgios Papandreou blev tidigt anhängare till den liberalism som Eleftherios Venizelos företrädde, och motståndare till kung Konstantin I. Papandreou hade ett flertal olika ministerposter i regeringen, och utsågs till premiärminister i exilregeringen i Kairo 1944. 1961 bildade han Centerunionen, ett liberalt parti, och som partiledare för detta valdes han 1963 till premiärminister. Han avskedades från den posten 1965. Under militärjuntans regim satt Papandreou i husarrest, och släpptes först en kort stund före sin död 1968.

Källor 
 Anno 68, Malmö och Stockholm, 1968, s. 139

Se även 
 Lista över Greklands premiärministrar

Greklands premiärministrar
Grekiska politiker under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1968
Män