Patrick Rambaud

Patrick Rambaud, född 21 april 1946 i Paris i Frankrike, är en fransk författare. Han har skrivit ett trettiotal böcker, däribland flera parodier. För sin roman La bataille mottog han Goncourtpriset 1997 och franska akademiens stora romanpris.

Han invaldes i Goncourtakademien 2008.

Litterär verksamhet
Tillsammans med Michel-Antoine Burnier har Rambaud skrivit ett fyrtiotal pastischer av exempelvis Roland Barthes sans peine, Le tronc et l'éncore (François Mitterrand), La farce des choses (Simone de Beauvoir) eller Un navire dans tes yeus (Françoise Sagan). Andra offer har varit: Louis Aragon, Charles de Gaulle, Philippe Sollers och André Malraux.

Båda författarna har dessutom givit ut Le journalisme sans peine (1997), en handbok för journalistiska tics (lama metaforer, typografi skapar förvirring, etc.). De tar bland annat upp uppkomsten av ”nyspråk”: ”Idag måste ord som sårar alltför realistiskt mjukas upp. Vi talar inte längre om döden, utan om icke-liv, inte om blinda, utan icke seende. …”

Under pseudonymen Marguerite Duraille, har Rambaud parodierat Marguerite Duras två gånger: Virginie Q., 1988, och Mururoa min kärlek, 1996.

I La bataille, Il neigeait, L’absent och Le chat botté (Mästerkatten i stövlar), berättar han romantiserade historiska Napoleonepisoder. I var och en av romanerna finns bifigurer (en soldat, officer i Napoleons armé, franska sättet ...), som ger honom anledning att visa Napoleon och hans familj. Även L’idiot du village har det förflutna som tema.

Han arbetar också som journalist åt den franska tidskriften Actuel och har även varit verksam som spökskrivare.

La bataille
Rambaud fick Goncourtpriset 1997 för sin roman La bataille.

Hans inspirationskälla till romanen var ett projekt som Honoré de Balzac skapade 1828, fortsatte med under 1833 på Napoleons slagfält men aldrig avslutade. Balzacs La bataille handlar främst om slaget vid Dresden.

Krönika av kejsar Nicolas I
Rambaud har förklarat att det var för att kämpa mot den depression som han fick av valet av landets nye president, Nicolas Sarkozy, som han skrev Chronique du règne de Nicolas I.

Bibliografi
Les Complots de la liberté – 1832, 1976
Parodies av Michel-Antoine Burnier & Patrick Rambaud, 1977, 194 sidor med parodier av Simone de Beauvoir, Per Jakez Hélias, Marguerite Duras, Louis Aragon, Henry de Montherlant, Gilles Deleuze och Félix Guattari, André Malraux, Samuel Beckett, Emmanuelle Arsan, Boris Vian, François Mallet-Joris och Philippe Sollers, François Mitterrand, Roland Barthes, André Breton, Françoise Sagan, Maurice Clavel, Gérard de Villiers, Charles de Gaulle.
Fric-frac, 1984
La Mort d'un ministre, 1985
Comment se tuer sans avoir l'air, 1986
Virginie Q., Balland, 1988 – under pseudonymen Marguerite Duraille
Le Visage parle, 1988
Elena Ceausescu: carnets secrets, 1990
Ubu président, 1990
1848, 1994
Les Mirobolantes Aventures de Fregoli, 1991
Le Gros Secret: mémoires du labrador de François Mitterrand, Calmann-Levy, 1996 – under pseudonymen Baltique
Mururoa mon amour, Lattès, 1996 – under pseudonymen Marguerite Duraille
La Bataille, Grasset, 1997 – Goncourtpriset 1997 och franska akademiens stora romanpris 1997
Le Journalisme dans peine, 1997
Les Aventures de mai, 1998
Il neigeait, 2000
Bernard Pivot reçoit…, 2001
Comme des rats, 2002
L'Absent, 2003
Le Sacre de Napoléon – 2 décembre 1804, 2004
L'Idiot du village, 2005
Le Chat botté, 2006
La Grammaire en s'amusant, 2007
Chronique du règne de Nicolas Ier (krönika över de sex första månaderna av Sarkozys regeringstid, en pastiche av Saint-Simon), 2008
Deuxième chronique du règne de Nicolas Ier, 2009
Troisième chronique du règne de Nicolas Ier, 2010

Källor

Externa länkar

Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga författare
Goncourtpristagare
Franska författare under 1900-talet
Franska författare under 2000-talet
Födda 1946
Levande personer
Män
Författare från Paris