kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ivica Mornar

Ivica Mornar, född 12 januari 1974 i Split, Jugoslavien (nuvarande Kroatien), är en före detta kroatisk fotbollsspelare.

Ivica Mornar började sin proffskarriär hemma i Hajduk Split där han spelade fyra säsonger. Därefter gjorde han korta sejourer i bland annat Eintracht Frankfurt och Sevilla FC innan han hamnade i Standard Liège i Belgien där han fick fart på målskyttet. 2001 värvades han till konkurrenten Anderlecht där han var med och spelade i UEFA Champions League. 

2004 valde han att prova på Premier League för Portsmouth. Där lyckades han dock inte slå sig in som ordinarie. Ivica Mornar spelade för Kroatien under EM 2004 och han har totalt spelat 22 A-landskamper.

Externa länkar 
 Spelarprofil på Footballdatabase (engelska)

Födda 1974
Kroatiska fotbollsspelare
Kroatiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Hajduk Split
Spelare i Eintracht Frankfurt
Spelare i Sevilla FC
Spelare i Standard Liège
Spelare i RSC Anderlecht
Spelare i Portsmouth FC
Spelare i Stade Rennais FC
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Män
Idrottare från Split
Levande personer
Uniform m/1959

Fältuniform m/1959 var ett uniformssystem som användes inom den svenska krigsmakten/försvarsmakten.

Användning 
Denna uniform togs fram parallellt med uniform m/1958 vilka var avsedda att användas för sommar- respektive vinterbruk. Dessa två uniformer var resultatet av åtskilliga testuniformer, bland annat Försöksuniform fm/1955. Uniformssystemet ersattes successivt från början av 1990-talet av Fältuniform 90.

Utseende 
Vapenrocken och fältbyxorna är av mörkgrönt kraftigt bomullstyg. Vapenrocken går en bit ned på låret och har två framfickor, två bakfickor samt en innerficka. Vapenrocken har också i bakstyckets nederkant en slejf som vid behov kan dras mellan benen och fästas i framstyckenas nederkant. På vapenrockens kragsnibbar bärs truppslagsbeteckning och i förekommande fall gradbeteckning. Fältbyxorna har två framfickor, en bakficka och två benfickor. I byxornas nederkant finns hällor för benremmar.

Fältskjortan är av mörkgrönt bomullstyg i tuskaft. Den har krage och ett djupt sprund. Gradbeteckning bärs i förekommande fall på skjortans vänstra brösthalva.

Persedlar 

Här nedan följer de persedlar som ingick i uniformen.

Ursprungliga persedlar 
Ankelsockor
Baskermössa m/1952
Fältbyxor m/1959
Fältskjorta m/59
Gummistövlar
Halsduk av Bomull
Halsduk av Ylle
Handskar, bruna
Vantar
Innerstrumpor, grå
Livrem till Stridssele/Livrem m/1952
Lågskor
Långbyxor m/1959
Marschkängor m/1959
Gummikängor m/1959
Skidkängor m/1959
Pälsmössa m/1959
Regnkappa, grön
Ridbyxor m/1958/Ridbyxor m/1939 (endast beriden personal)
Ridstövlar med sporrar (endast beriden personal)
Sydväst, grön
Vantar, grå
Vapenrock m/1959
Vindrock m/1959 med foder
Ylletröja m/1959

Senare tillkomna persedlar 
Kjol m/1970 (endast kvinnlig personal)
Läderstövlar, svarta alternativt bruna (endast kvinnlig personal)
Pumps, svarta alternativt gröna (endast kvinnlig personal)
Beige strumpor (endast kvinnlig personal)
Ylletröja m/1987, grön

Persedlar till andra varianter 
Till nedanstående varianter tillkom följande.
Fältjacka m/1969F/Fältjacka m/1969P
Fältbyxor m/1969F/Fältbyxor m/1969P
Huva m/1969

Varianter

Fältuniform m/1969P 
En variant av fältuniform m/1959 var fältuniform m/1969P. Med "P" avsågs "pansar". Denna uniform var annorlunda utformad: bland annat var den vadderad för att skydda mot stötar, slag och snabb genombränning i det fall den fattade eld, något som är en reell fara för ett pansarfordons besättning. I ryggen, strax nedanför nacken, fanns en lyftögla i en blixtlåsförsedd ryggficka. Denna lyftögla skulle användas för att kunna lyfta upp skadade besättningsmedlemmar genom pansarfordonets luckor.

Fältuniform m/1969F 
Detta är ytterligare en variant av fältuniform m/1959. Med "F" avsåg i detta fallet "flyg" och är därför anpassad till detta.

Referenser

Externa länkar
Färlövs kyrka

Färlövs kyrka är en kyrkobyggnad  i Färlövs tätort nordväst om Kristianstad. Den tillhör Araslövs församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan, från 1180-talet, ligger med sitt dubbeltorn vida synlig i landskapet. Kyrkan har en del bevarade drag från tidig medeltid, bland annat en förhall med dubbla bågar i tornets bottenvåning och en baldakinportal. Den norra korsarmen är från 1770-talet och den södra är från 1870-talet. I korvalvet finns kalkmålningar som framställer den yttersta dagen, troligen utförda runt år 1500 av Anders Johansson som även gjorde målningar i Linderöds kyrka.

Inventarier
Dopfunten av granit är smyckad med lejonbilder. Det finns även ett altarskåp från sen medeltid och annan inredning från renässansen. Ett epitafium i rikt skulpterad rokokoornamentik är uppsatt till minne av landshövdingen och fältmarskalken Georg Bogislaus Staël von Holstein.

Orgel
1757 byggde Gustaf Gabriel Woltersson, Glimåkra en orgel med 7 stämmor.
1905 byggde Olof Hammarberg, Göteborg, en orgel med 18 stämmor. Orgeln ersatte ett harmonium.
Den nuvarande orgeln är byggd 1970 av Mårtenssons orgelfabrik, Lund och har 20 stämmor. Den har en fri och en fast kombination samt automatisk pedalväxling. Orgeln har elektrisk traktur och registratur. Fasaden är från 1905 års orgel. Orgeln har följande disposition.

Källor

Referenser

Externa länkar 
 

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Kristianstads kommun
Sevärdheter i Skåne
Hakremspingvin

Hakremspingvin (Pygoscelis antarcticus) är en art i familjen pingviner som huvudsakligen lever på den antarktiska halvön. Dessutom förekommer arten på olika ställen längs den antarktiska kustlinjen och i ögrupper framför allt i södra Atlanten. Hela beståndet uppskattas till åtta miljoner vuxna individer.

Utseende
Hakremspingvinen är en medelstor, svartvit och långstjärtad pingvin med huvudsakligen vitt ansikte. Kroppslängden uppgår till mellan 68 och 77 cm och kroppsvikten 3,2–5,3 kg. Karakteristiskt är det smala svarta bandet över kinderna som gett arten dess namn. Vingarna är svarta med vit kant, underssidan vit och ögonen rödbruna.

Utbredning och systematik 
Hakremspingvinen häckar troligen cirkumpolärt, norrut till cirka 55°S, huvudsakligen på öar vid Antarktishalvön (i syd till Anversön), men även Sydorkneyöarna, Sydshetlandsöarna, Sydgeorgien och Sydsandwichöarna. Mindre kolonier finns på Bouvetön, Heard Island, Ballenyöarna och Peter I:s ö. Arten är nära släkt med adéliepingvinen.

Levnadssätt
Hakremspingvinen är en sällskaplig fågel som häckar i mycket stora kolonier, vanligen högre belägna än adélie- och åsnepingvinernas. Den anländer till häckningskolonin i oktober–november och börjar lägga ägg i månadsskiftet november–december. Fågeln livnär sig nästan uteslutande på krillarten Euphausia superba.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Världspopulationen har uppskattats till fyra miljoner par. Arten ökade i antal och vidgade utbredningsområdet i mitten av 1900-talet, troligen på grund av ökad tillgång på krill. Idag minskar den på de flesta lokaler på Antarktishalvön, dock ej längst i söder där den ökar. Populationen på Sydsandwichöarna är stabil, i övrigt är inga populationstrender kända.

Namn 
Fågeln har på svenska även kallats ringpingvin.

Se även
Roy och Silo

Källor

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Pingviner
Fåglar i antarktiska regionen
Paul Fort

Paul Fort född 1 februari 1872 i Reims, död 20 april 1960 i Montlhéry, var en fransk författare.

Fort gav år 1889 ut ett manifest mot det naturalistiska dramat och startade 1890 teatern Théâtre d'art, senare namnändrad till Théâtre de l'Oeuvre. Han publicerade ballader i tidningar och gav ut ett flertal balladsamlingar. År 1905 startade han tidskriften Vers et prose som fram till 1914 blev de symbolistiska diktarnas organ. Från 1912 bar han titeln prince des poètes.  År 1937 tillhörde han grundarna av Académie Mallarmé. Forts enorma lyriska huvudverk, Ballades françaises, utgör en apoteos i över 30 volymer över Frankrikes historia, dess land och folk. Titlar på två av baknen kan nämnas: Paris sentimental (1902) och île de France (1908), som båda visar på hans favoritmiljöer, Paris med dess närområde. Han hämtade ofta motiv ur den franska medeltidsdiktningen, såsom märks i hans drama Louis XI, courieux homme (1921).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Franska dramatiker
Franskspråkiga dramatiker
Dramatiker under 1900-talet
Franska författare under 1900-talet
Födda 1872
Avlidna 1960
Män
Svensk uppslagsbok
Kommendörer av Hederslegionen
Amarula Tree

"Amarula Tree" är Amanda Jenssens andra singel, som släpptes i butik den 16 april 2008. Låten är skriven av Amanda Jenssen tillsammans med Pär Wiksten och finns med på sångerskans debutalbum Killing My Darlings. Låten klättrade upp till plats 2 på svenska Digilistan i april 2008.

I låten sjunger Amanda om drycken Amarula, en gräddlikör där huvudingrediensen är frukt från marulaträdet.

Listplaceringar

Källor

https://web.archive.org/web/20081230215000/http://www.sr.se/p3/topplistor/hitlistan/?getListW=17&getListY=2008&showyear=2008&listID=3 "Amarula Tree" på Digilistan i p3

Musiksinglar 2008
Låtar av Amanda Jenssen
Låtar av Pär Wiksten
Gabriel Gustafson

Gabriel Adolf Gustafson, född 8 augusti 1853 i Visby, död 16 april 1915 i Oslo, var en svensk arkeolog som är mest känd för att han ledde undersökningen av Osebergsskeppet.

Efter flera år av utgrävningar på Gotland (bland annat på järnåldersgravfältet Barshalder 1881-82) och i Bohuslän var Gustafson 1881-89 amanuens vid Uppsala universitets museum för nordiska fornsaker. 1889 tog han examen vid Uppsala universitet. 1889-1900 arbetade han som konservator vid arkeologiska avdelningen vid Bergens Museum i Norge. 1900 blev han chef för Oldsaksamlingen i Oslo och professor i arkeologi i samma stad. 

På sin 50-årsdag 1903 fick Gustafson besök av en lantbrukare som gav honom något som kallats den bästa födelsedagspresent en arkeolog någonsin fått: upplysningen att ett vikingaskepp börjat titta fram vid grävning i en gravhög på gården Oseberg i Vestfold. Åren 1904-05 grävde Gustafson, tillsammans med Haakon Shetelig, ut det välbevarade vikingaskeppet med dess fantastiska träsniderier. 1907 blev han filosofie hedersdoktor i Uppsala.

Bland Gustafsons verk märks främst Norges Oldtid (1906). Han är begravd på Östra kyrkogården i Visby.

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska arkeologer under 1800-talet
Svenska arkeologer under 1900-talet
Norska arkeologer
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Alumner från Uppsala universitet
Personer från Visby
Gravsatta på Östra kyrkogården i Visby
Födda 1853
Avlidna 1915
Män
Det bästa från Idol 2007

Det bästa från Idol 2007 är en samling från svenska Idol 2007. Den släpptes den 21 november 2007.

Låtlista 
Idol 2007 Allstars - Free Your Mind
Christoffer Hiding - Say It Right
Evelina Sewerin - For Your Eyes Only
Daniel Karlsson - You're the Voice
Amanda Jenssen - Look What They've Done to My Song
Mattias Andréasson - Your Song
Anastasia Roobol - Sleeping Satellite
Sam Hagberth - Tired of Being Sorry
Gathania Holmgren - Walking on Sunshine
Marie Picasso - Flashdance... What a Feeling
Andreas Sjöberg - I Wanna Know What Love Is
Patrizia Helander - Hurt

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Blandade artister
Idol 2007
Musikalbum 2007
Album av Idol
Janet Evans

Janet Evans, född den 28 augusti 1971, är en amerikansk före detta simmare som tillhörde världseliten i frisim från slutet av 1980-talet till 1996.

Olympiska meriter 
Evans deltog totalt i tre olympiska spel. Hennes första var OS 1988 i Seoul där hon vann hela tre olympiska guld på 400 och 800 meter frisim samt 400 meter medley. Vid OS 1992 i Barcelona lyckades hon försvara sitt olympiska guld på 800 meter frisim. På den halva distansen 400 meter frisim slutade hon tvåa efter tyskan Dagmar Hase.

Evans tredje olympiska spel var OS 1996 i Atlanta där hon inte lyckades särskilt bra i bassängen - som bäst en sjätte plats på 800 meter. Däremot fick hon äran att under invigningen lämna över den olympiska elden till Muhammad Ali.

Meriter från världsmästerskap 
Evans hade stora framgångar vid världsmästerskapen på långbana 1991 i Perth där hon vann guld på både 400 meter och 800 meter. Dessutom slutade hon tvåa på 200 meter slagen med 19 hundradelar av australiskan Hayley Lewis. Vid VM 1994 på långbana försvarade hon sitt guld på 800 meter.

Evans var även med vid det första världsmästerskapet på kortbana 1993 där hon vann guld på både 400 och 800 meter frisim.

Övriga utmärkelser 
Evans har tre gånger utsetts till världens bästa simmare, åren 1987, 1989 och 1990 (fyra gånger om man tar med år 1988, då utmärkelsen först gick till Kristin Otto, men senare drogs tillbaka för att istället gå till Evans). Dessutom blev hon fem gånger utsedd till Amerikas bästa simmare, 1987-1991.

Världsrekord 
Evans har flera gånger satt världsrekord i simning och flera av hennes rekord blev mycket långlivade. Dels slog hon 1987 världsrekordet på 400 meter frisim på långbana, ett världsrekord som hon hade i 19 år tills Laure Manaudou slog det. 

Evans noterade även världsrekord på 800 meter 1988 när hon simmade på 8.17,12 en tid hon förbättrade 1989 när hon simmade på 8.16,22. Den tiden slogs 16 augusti 2008 av Rebecca Adlington som simmade sträckan på 8:14.10.

På 1 500 meter på långbana blev hon den första kvinnan att simma distansen under 16 minuter. Hon satte världsrekordet på distansen 1987 och blev av med rekordet 20 år senare när Kate Ziegler slog det.

Referenser

Fotnoter

Källor 
 Officiell webbplats
 Fakta om hennes simresultat

Födda 1971
Amerikanska simmare
Olympiska guldmedaljörer 1988
Olympiska guldmedaljörer 1992
Olympiska silvermedaljörer 1988
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från USA
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från USA
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från USA
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1996
Kvinnor
Levande personer
Världsmästare i simning
Idrottare i Stanford Cardinal
Alumner från Stanford University
Sergio Volpi

Sergio Volpi, född 2 februari 1974, är en italiensk före detta fotbollsspelare.

Sergio Volpi spelar som mittfältare för Bologna FC i Serie A. Han har en viktig roll som central mittfältare samt spelfördelare och är en viktig pjäs i Siniša Mihajlović's lagbygge. Volpi spelade innan dess sex säsonger för UC Sampdoria där han under en tid var lagkapten. Han har även spelat 2 A-landskamper för Italien.

Födda 1974
Italienska fotbollsspelare
Spelare i Carrarese Calcio
Spelare i Brescia Calcio
Spelare i SSC Bari
Spelare i SSC Venezia
Spelare i Piacenza Calcio
Spelare i UC Sampdoria
Spelare i Bologna FC
Spelare i Reggina Calcio
Spelare i Atalanta BC
Män
Levande personer
Sojuz TM-28

Sojuz TM-28 () var en flygning i det ryska rymdprogrammet. Flygningen gick till rymdstationen Mir. Farkosten sköts upp med en Sojuz-U-raket från Kosmodromen i Bajkonur den 13 augusti 1998. Den dockade med rymdstationen den 15 augusti 1998.

Den 27 augusti 1998 flyttades farkosten från Kvant-1-modulens dockningsport till rymdstationens främre dockningsport. 

Den 8 februari 1999 flyttades farkosten tillbaka till Kvant-1-modulens dockningsport.

Farkosten lämnade rymdstationen den 27 februari 1999. Några timmar senare återinträdde den i jordens atmosfär och landade i Kazakstan.

Källor och referenser 

Rymdfarkoster
Rysslands rymdprogram
Sojuzprogrammet
Mir
1998 i Ryssland
1998 i Kazakstan
Rymdfartsåret 1998
Rymdfartsåret 1999
Fletcher (efternamn)

Fletcher är namnet på en skotsk klan och därmed ett traditionellt skotskt efternamn. Det kan också vara ett fönamn för män.

Personer med efternamnet Fletcher
 Alan Fletcher (född 1957), australisk skådespelare
 Allen M. Fletcher (1853–1922), amierkansk politiker, republikan, guvernör i Vermont
 Andrew Fletcher, flera personer
 Andrew Fletcher (musiker) (1961–2022), brittisk musiker
 Andrew Fletcher (politiker) (1655–1716), skotsk politiker
 Anne Fletcher (född 1966), amerikansk regissör och koreograf
 Ashley Fletcher (född 1995), engelsk fotbollsspelare
 Caroline Fletcher (1906–1998), amerikansk simhoppare
 Charles Fletcher Johnson (1859–1930), amerikansk politiker, demokrat, senator för Maine
 Darren Fletcher (född 1984), skotsk fotbollsspelare
 Dexter Fletcher (född 1966), brittisk skådespelare och regissör
 Duncan U. Fletcher (1859–1936), amerikansk politiker, demokrat, senator för Frlorida
 Ernie Fletcher (född 1952), amerikansk politiker, republikan, läkare och predikant, guvernör i Kentucky
 Frank Jack Fletcher (1885–1973), amerikansk amiral
 Giles Fletcher, flera personer
 Giles Fletcher den äldre (omkring 1549–1611), engelsk diplomat
 Giles Fletcher den yngre (omkring 1588–1623), engelsk religiös skald
 Guy Fletcher (född 1960), brittisk musiker
 Hans Fletcher (född 1937), svensk ingenjör och företagsledare
 Inglis Fletcher (1879–1969), amerikansk författare
 Jennie Fletcher (1890–1968), brittisk simmare
 John Fletcher, flera personer
 John Fletcher (dramatiker) (1579–1625), engelsk dramatiker
 John Fletcher (ingenjör) (1903–1984), svensk ingenjör och företagsledare
 John William Fletcher (1729–1785), scheizisk-engelsk metodistpräst och teolog
 Julian Fletcher (född 1990), bermudansk simmare
 Ken Fletcher (1940–2006), australisk tennisspelare
 Lazarus Fletcher (1854–1921), engelsk mineralog och museiman
 Louise Fletcher (1934–2022), amerikansk skådespelare
 Michaela Fletcher (född 1966), svensk politiker
 Phineas Fletcher (1582–1650), engelsk skald
 Robin Fletcher (1922–2016), brittisk landhockeyspelare
 Ryland Fletcher (1799–1885), amerikansk politiker, guvernör i Vermont
 Steven Fletcher (född 1987), skotsk fotbollsspelare
 Thomas Clement Fletcher (1827–1899), amerikansk politiker, republikan, guvernör i Missouri
 Tom Fletcher (född 1985), brittisk musiker
 Will Fletcher (född 1989), brittisk roddare

Skotska efternamn
Engelska efternamn
Efternamn som syftar på yrken
Sojuz TM-29

Sojuz TM-29 () var en flygning i det ryska rymdprogrammet. Flygningen gick till rymdstationen Mir. Farkosten sköts upp med en Sojuz-U-raket, från Kosmodromen i Bajkonur den 20 februari 1999. Den dockade med rymdstationen den 22 februari 1999. Farkosten lämnade rymdstationen den 27 augusti 1999. Några timmar senare återinträdde den i jordens atmosfär och landade i Kazakstan.

Referenser 

Rymdfarkoster
Rysslands rymdprogram
Sojuzprogrammet
Mir
1999 i Ryssland
1999 i Kazakstan
Rymdfartsåret 1999
Lista över ledamöter av Sveriges riksdag 1971–1973

Ledamöterna invaldes vid valet 20 september 1970 vilket även var det första valet till enkammarriksdagen efter att tvåkammarriksdagen avskaffats. I hela riket avgavs 4 974 080 röster, varav Moderaterna fick 573 811 röster (11,5%), Centerpartiet 990 921 (19,9%), Folkpartiet 806 893 (16,2%), Arbetarepartiet Socialdemokraterna 2 256 581 (45,4%), Vänsterpartiet kommunisterna 236 653 (4,8%), Kristen demokratisk samling 89 770 (1,8%) och Kommunistiska förbundet marxist-leninisterna 21 232 (0,4%). Moderaterna fick 41 mandat, Centerpartiet 71, Folkpartiet 58, Socialdemokraterna 163 och vpk 17. Kristen demokratisk samling och Kommunistiska förbundet marxist-leninisterna nådde inte över spärrgränsen.

Källor 
Tidens Kalender 1971: almanack och uppslagsbok. Stockholm: Tidens förlag, 1970, sid. 226–255.

Politik i Sverige 1971
Politik i Sverige 1972
Politik i Sverige 1973
1971-1973
Apornas planet (roman)

Apornas planet (originaltitel: La planète des singes) är en franskspråkig science fiction-roman från 1963 av Pierre Boulle. Boken gav inspiration till filmerna med samma namn.

Franskspråkig litteratur
Franska science fiction-romaner
Romaner som blivit film
Skönlitteratur 1963
Franskspråkig skönlitteratur
Homogeneous Charge Combustion Ignition

Homogeneous Charge Combustion Ignition är en typ av förbränningsmotor.

Källor

Motorer
Sojuz TM-30

Sojuz TM-30 () var en flygning i det ryska rymdprogrammet. Det var den sista flygningen till rymdstationen Mir. Farkosten sköts upp med en Sojuz-U-raket, från Kosmodromen i Bajkonur den 4 april 2000. Den dockade med rymdstationen den 6 april 2000. Farkosten lämnade rymdstationen den 15 juni 2000. Några timmar senare återinträdde den i jordens atmosfär och landade i Kazakstan.

Källor och referenser 

Rymdfarkoster
Rysslands rymdprogram
Sojuzprogrammet
Mir
2000 i Kazakstan
2000 i Ryssland
Rymdfartsåret 2000
Jan Kuylenstjerna (1813–1880)

Johan Carl (Jan Carl) Kuylenstjerna (i riksdagen kallad Kuylenstjerna i Kålltorp), född 5 mars 1813 i Kinnareds församling, Hallands län, död 19 november 1880 i Västra Gerums församling, Skaraborgs län, var en svensk militär, godsägare och riksdagspolitiker.

Kuylenstjerna var ägare till godset Kålltorp i Skaraborgs län. Som riksdagsman var han ledamot av första kammaren 1866–1873 för Skaraborgs län.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Födda 1813
Avlidna 1880
Män
Personer från Kinnareds socken
Jan Carl
Izuna: Legend of the Unemployed Ninja

Izuna: Legend of the Unemployed Ninja är titeln på ett spel utvecklat av det japanska företaget Success. Spelet är släppt i Japan och i Nordamerika. Spelet planeras att få en uppföljare kallad Izuna 2: The Unemployed Ninja Returns.

Nintendo DS-spel
Datorspel 2006
Belén Rueda

María Belén Rueda García-Porrero, född 16 mars 1965 i Madrid, är en spansk skådespelare. 

Rueda var länge värdinna för La ruleta de la fortuna, den spanska versionen av Lyckohjulet, samt var presentatör i flera andra TV-produktioner. Hon har spelat i ett flertal filmer och vann 2004 en Goya i kategorin Bästa nya kvinnliga skådespelare för sin rollinsats i Gråta med ett leende. För sin roll som Laura i Barnhemmet Goya-nominerades hon i kategorin Bästa kvinnliga huvudroll.

Hon föddes i Madrid, pappan var civilingenjör och mamman balettinstruktör. Belén Rueda är mellanbarnet i en syskonskara på tre.

Filmografi i urval 
 2004 - Gråta med ett leende (Mar adentro)
 2007 - Barnhemmet (El Orfanato)
 2007 - Savage Grace

Externa länkar 
 

Skådespelare från Madrid
Födda 1965
Spanska skådespelare under 2000-talet
Kvinnor
Levande personer
Hugo Hamilton (1821–1892)

Bengt Hugo Archibald Hamilton, född 20 april 1821 i Husaby församling, Skaraborgs län, död där 30 november 1892, var en svensk greve, militär, kammarherre, godsägare och riksdagspolitiker.

Hugo Hamilton var ägare till godsen Hjälmsäter och Blomberg i Skaraborgs län. Som riksdagsman var han ledamot av första kammaren 1866-1875, invald i Skaraborgs läns valkrets.

Referenser

Noter 

Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Ledamöter av Lantbruksakademien
Födda 1821
Avlidna 1892
Män
Personer från Husaby socken
III. Panzerkorps

3:e Pansarkåren var en tysk armékår under andra världskriget.

Slaget vid Kursk 
Huvudartikel slaget vid Kursk

Organisation 
Var en del av arméavdelning Kempf
6. Panzer-Division
7. Panzer-Division
19. Panzer-Division
168. Infanterie-Division

Slaget vid Korsun 
Huvudartikel Korsun-Tjerkassy-fickan

Organisation 
1. Panzer-Division
16. Panzer-Division
17. Panzer-Division
1. SS-Panzer-Division Leibstandarte SS Adolf Hitler

Befälhavare 
General der Panzertruppen Leo Geyr von Schweppenburg (21 juni 1942 - 20 juli 1942)
General der Kavallerie Eberhard von Mackensen (20 juli 1942 - 2 januari 1943)
General der Panzertruppen Hermann Breith (2 januari 1943 - 20 oktober 1943)
Generalleutnant Heinz Ziegler (20 oktober 1943 - 25 november 1943)
Generalleutnant Friedrich Schulz (25 november 1943 - 9 januari 1944)
General der Panzertruppen Hermann Breith (9 januari 1944 - 31 maj 1944)
Generalleutnant Dietrich von Saucken (31 maj 1944 - 29 juni 1944)
General der Panzertruppen Hermann Breith (29 juni 1944 - 8 maj 1945)

Källor 

Armékårer ur Heer