kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Violettkronad smaragd

Violettkronad smaragd (Ramosomyia violiceps) är en fågel i familjen kolibrier som förekommer i sydvästligaste USA och Mexiko.

Utseende och läten 
Violettkronad smaragd är en rätt stor (10 cm) kolibri med utsträckt kropp. Ovansidan är helt jämnbrun, hjässan violett undersidan rent vit och näbben röd med mörkare spets. De båda underarterna skiljer sig något, där nordliga fåglar (ellioti) är mer turkosblå på hjässan jämfört med nominatformens mer violettblå. Vidare är den grågrön till gråbrun på stjärt och övre stjärttäckare snarare än brons- eller kopparfärgad. Sången består av en serie med mycket ljusa och tunna fallande toner.

Utbredning och systematik
Violetkronad smaragd delas in i två underarter med följande utbredning:
 ellioti – förekommer i sydvästra USA (sydöstra Arizona och sydvästra New Mexico), söderut till delstaterna Jalisco och Guanajuato i Mexiko
 violiceps – förekommer i sydvästra Mexiko

Fågeln är nära släkt med grönpannad smaragd (L. viridifrons) och de har båda tidigare behandlats som en och samma art.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Amazilia, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Den flyttades därför till ett eget släkte tillsammans med de nära släktingarna grönpannad smaragd och brunsidig smaragd. Initialt användes släktesnamnet Leucolia, men detta visade sig inte vara tillgängligt på grund av prioritet. Ett nytt släktesnamn, Ramosomyia, skapades därför för ändamålet.

Levnadssätt 
Violettkronad smaragd hittas i öppna torra buskmarker, törnskogar och öppna tall- och ekskogar. Den födosöker efter nektar på medelhög och hög nivå, bland annat vid bestånd av agave. Fågeln häckar huvudsakligen mellan april och augusti.

Status och hot 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen
Cuzcosmaragd

Cuzcosmaragd (Elliotomyia viridicauda) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Cuzcosmaragden är en medelstor kolibri med grön ovansida, vit undersida och varierande rosa på undre näbbhalvan. Den skiljs från mycket lika arten vitbukig smaragd genom helmörk undersida på stjärten (vitbukig smaragd har inslag av vitt) och ibland mörkare undre näbbhalva.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på Andernas östra sluttningar i Peru (södra Huánuco till södra Puno). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Amazilia, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Den har därför flyttats till det nyligen beskrivna släktet Elliotomyia tillsammans med närbesläktade arten vitbukig smaragd. BirdLife International och IUCN har dock valt att istället expandera släktet Amazilia till att även omfatta Elliotomyia.

Levnadssätt 
Cuzcosmaragden hittas i bergstrakter på medelhög höjd, i fuktiga skogar och kring skogsbryn. Jämfört med mycket lika arten vitbukig smaragd påträffas den i mer beskogade områden.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Grönpannad smaragd

Grönpannad smaragd (Ramosomyia viridifrons) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i södra Mexiko och delas in i två underarter med följande utbredning:
 Ramosomyia viridifrons viridifrons – centrala Guerrero till västra Oaxaca
 Ramosomyia viridifrons villadai – sydöstra Oaxaca och Chiapas

Brunsidig smaragd (R. wagneri) behandlas ibland som underart till grönpannad smaragd.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Amazilia, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Den flyttades därför till ett eget släkte tillsammans med de nära släktingarna violettkronad smaragd och brunsidig smaragd. BirdLife International och IUCN har dock valt att istället expandera släktet Amazilia.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Mexiko
Grönbukig smaragd

Grönbukig smaragd (Saucerottia viridigaster) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik
Grönbukig smaragd delas in i två underarter:
 viridigaster – förekommer på östra Andernas östsluttningar i Colombia
 iodura – förekommer i Anderna i västra Venezuela (Táchira)

Tidigare inkluderades kopparstjärtad smaragd (S. cupericauda) i arten, men urskildes 2014 som egen art av BirdLife International, 2022 av tongivande eBird/Clements och 2023 av International Ornithological Congress.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Amazilia, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Den har därför flyttats tillsammans med flera andra centralamerikanska arter till släktet Saucerottia.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och att den tros minska i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Yucatánsmaragd

Yucatánsmaragd (Amazilia yucatanensis) är en huvudsakligen mexikansk fågel i familjen kolibrier. Den förekommer utmed Mexikanska golfen ner till Belize, men även in i sydöstra Texas och vintertid österut till västra Florida.

Utseende och läte 
Yucatánsmaragden är en 10–11 cm lång kolibri med mörkgrön kropp, rostbrun stjärt och något böjd svartspetsat röd näbb. Undersidan är beigefärgad. Arten är mest lik beryllsmaragden, men denna har vanligtvis en rostfärgad vingpanel, mörk näbb och grå buk. Lätet är ett mycket ljust och vasst metalliskt tjippande som ofta avges i serier om två till fyra. Jaktlätet är torrt, strävt och vasst.

Utbredning och systematik 
Yucatánsmaragden häckar kring Mexikanska golfen från södra Texas till norra Belize. Vintertid ses den vidare österut till västra Florida.
Arten delas in i tre underarter i två underartsgrupper, med följande utbredning:
 yucatanensis-gruppen
 Amazilia yucatanensis yucatanensis – förekommer på Yucatánhalvön, i Petén i norra Guatemala samt norra Belize
 cerviniventris-gruppen
 Amazilia yucatanensis chalconota – förekommer från nedre Rio Grande-dalen i södra Texas till nordöstra Mexiko
 Amazilia yucatanensis cerviniventris – förekommer i södra Mexiko (i Veracruz, Puebla, Oaxaca och Chiapas)

Underartsgruppen cerviniventris behandlades tidigare som en egen art.

Levnadssätt 
Yucatánsmaragden ses i USA i ekskog och förortsmiljöer, vanligen vid fågelmatningar eller blommande trädgårdar. Liksom andra kolibrier livnär den sig på nektar från blommor, denna art från bland andra Ehretia, Heliconia och Malvaviscus arboreus. På Yucatánhalvön häckar den mellan januari och april, i nordost februari–juli.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar. Världspopulationen uppskattas till 610 000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen
Tandkolibri

Tandkolibri (Androdon aequatorialis) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Tandkolibrin är en distinkt, rätt stor kolibri med en mycket lång näbb. Den är streckad på strupe och bröst, medan ovansidan är matt grön och hjässan kopparfärgad. Stjärten är ljusgrå längst in, längre ut ett brett svart band och på spetsen vitt. Könen är lika, utom att honan saknar hanens udda tandlika utskott på näbben som gett arten sitt namn. Detta är dock i stort sett omöjligt att se i fält.

Utbredning och systematik 
Fågeln är den enda arten i släktet Androdon. Den förekommer från östra Panama till västra Colombia (Chocó) och nordvästra Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Tandkolibrin hittas i låglänta områden och lägre bergstrakter. Den påträffas inne i uppvuxen fuktig skog där den födosöker i de lägre och mellersta skikten.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till mellan 52 000 och 87 000 vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Caatingaeremit

Caatingaeremit (Anopetia gounellei) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Caatingaeremiten är en tydligt tecknad medelstor kolibri med lång nedåtböjd näbb. Ryggen är bronsgrön, undersidan beige och på huvudet syns en svart ögonmask. Vidare är strupen rostfärgad och stjärten är bred med vita spetsar.

Utbredning och systematik 
Caatingaeremiten placeras som enda art i släktet Anopetia. Den förekommer enbart i låglänta områden i östra Brasilien (Piauí, Ceará och Bahia). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock okänd.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Pierre Émile Gounelle (1850-1914), fransk entomolog och samlare av specimen i Brasilien. Caatinga är ett biom i nordöstra Brasilien vars namn betyder vit skog, från det landskap som uppstår under torrtiden då växterna förlorar sina blad och blir torra och vitaktiga.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Santamartablomhätta

Santamartablomhätta (Anthocephala floriceps) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i Santa Marta-bergen i nordöstra Colombia. Tidigare betraktades magdalenablomhätta (A. berlepschi) vara en underart till floriceps, då under det svenska namnet blomhätta, och vissa gör det fortfarande.

Status 
IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Hispaniolamango

Hispaniolamango (Anthracothorax dominicus) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Hispaniolamangon förekommer på Hispaniola, Île à Vache, Tortue, Gonâve och Isla Beata. Tidigare inkluderades puertoricomangon i arten, men urskiljs sedan 2016 som egen art av IUCN och BirdLife International, sedan 2022 även av Clements et al och International Ornithological Congress.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Jamaicamango

Jamaicamango (Anthracothorax mango) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln är endemisk för Jamaica. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Jamaica
Svartstrupig mango

Svartstrupig mango (Anthracothorax nigricollis) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln delas in i två underarter med följande utbredning:
 Anthracothorax nigricollis nigricollis – förekommer i Panama och Colombia öster om Anderna till nordöstra Argentina och Brasilien 
 Anthracothorax nigricollis iridescens – förekommer i västra Ecuador och nordvästligaste Peru (Tumbes)

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Bilder

Noter

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Grönbröstad mango

Grönbröstad mango (Anthracothorax prevostii) är en fågel i familjen kolibrier med vid utbredning från Mexiko till Venezuela. Tillfälligt har den påträffats i USA. Beståndet anses vara livskraftigt.

Kännetecken

Utseende 
Grönbröstad mango är en 11–12,5 cm lång kolibri. Hanen är mörk med karakteristiskt purpurfärgad stjärt. Strupen är sammetssvart kantat av smaragdgrönt. På bukens mitt är den djupt blågrön. På benen syns tydliga vita tofsar. Honan har sotfärgad stjärt och vit undersida med ett oregelbundet svart streck från strupe till buk.

Läte 
Arten är rätt tystlåten. Sången består av ett strävt "kazick-kazee" som vanligen upprepas snabbt tre till fyra gånger.

Utbredning och systematik 
Grönbröstad mango förekommer huvudsakligen i Centralamerika, från Mexiko till norra Colombia och Venezuela. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Anthracothorax prevostii prevostii – förekommer från östra Mexiko till Guatemala, Belize och El Salvador
 Anthracothorax prevostii gracilirostris – förekommer från El Salvador och Honduras till centrala Costa Rica
 Anthracothorax prevostii hendersoni – förekommer på öarna San Andrés och Providencia i Karibiska havet
 Anthracothorax prevostii viridicordatus – förekommer i det allra nordöstligaste Colombia (La Guajira) och längs norra Venezuelas kust

Arten har tillfälligt påträffats i USA.

Levnadssätt 
Grönbröstad mango hittas i öppna gräs- eller buskrika områden med spridda större träd, framför allt nära vatten. Födan består av nektar, mestadels från blommande träd som Inga, Caesalpinia, Bauhinia, Erythrina eller Ceiba. Fågeln häckar mestadels under torrsäsongen, i Costa Rica mellan december och maj, i El Salvador i oktober och februari–mars och i norra Colombia i mars.

Status och hot 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig.

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Veraguasmango

Veraguasmango (Anthracothorax veraguensis) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i västra Panama (Chiriquí till södra Coclé) och på angränsande öar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Veraguas är en provins i västcentrala Panama.

Noter

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Panama
Grönstrupig mango

Grönstrupig mango (Anthracothorax viridigula) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från nordöstra Venezuela till Guyanas högland och norra Brasilien. Den förekommer även på Trinidad. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Grönmango

Grönmango (Anthracothorax viridis) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på Puerto Rico. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett begränsat utbredningsområde och beståndsutvecklingen är oklar. Den anses dock inte vara hotad. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Puerto Rico
Sorgkolibri

Sorgkolibri (Eupetomena cirrochloris) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Sorgkolibrin är en rätt färglös kolibri med något nedåtböjd näbb. Fjäderdräkten är genomgående blek, med grönaktig rygg och enfärgat grå undersida. Bakom ögat syns en vit fläck. Könen är lika.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i skog och buskmark i östra och centrala Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt som ensam art i släktet Aphantochroa, men genetiska studier visar att den trots avvikande utseende står nära svalstjärtskolibrin (Eupetomena macroura) och inkluderas allt oftare däri.

Levnadssätt 
Sorgkolibrin påträffas ofta i skogsbryn, öppen skog, gräsmarker och plantage. Den kan också besöka trädgårdar och kolibrimatningar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Krogh

Krogh, von Krogh, Krohg och Krog kan syfta på:

 Krogh-apparat – apparat för medicinsk eller fysiologisk bestämning av syrgasförbrukning
 Krogh Island – ö i Antarktis

Personer
 Albert Krogh Aubeck (1881–1955), dansk civilingenjör och professor
 Andreas Krogh (1894 1964), norsk konståkare
 Antjie Krog (född 1952), sydafrikansk poet, författare, översättare och professor
 Arnold Krog (1856–1931), dansk arkitekt, målare och keramiker
 August Krogh (1874–1949), dansk professor i zoofysiologi
 Christian Krohg (1852–1925), norsk konstnär, författare och journalist
 Christian Krohg (politiker) (1777–1828), norsk politiker
 Christoph von Krogh (1785–1860), dansk militär 
 Erling Krogh (1888–1968), norsk operasångare, tenor, och skådespelare
 Finn Hågen Krogh (född 1990), norsk längdskidåkare
 Fritz von Krogh (1906–1990), norsk sjömilitär
 Georg Krog (1915–1991), norsk skridskoåkare
 Georg Frederik von Krogh (1732–1818), dansk-norsk militär
 Georg Frederik von Krogh (1777–1832), norsk officer
 Georg Anton Krohg (militär) (1734–1797), norsk officer
 Georg Anton Krohg (publicist) (1817–1873), norsk publicist
 Gina Krog (1847–1916), norsk kvinnosakskämpe
 Hanne Krogh (född 1956), norsk sångerska, skådespelare och textförfattare
 Helge Krog (1889–1962), norsk författare, journalist och dramatiker
 Hilmar Meincke Krohg (1776–1851), norsk amtman
 Inge Krogh (född 1920), dansk läkare och politiker
 Jason Krog (född 1975), kanadensisk ishockeyspelare
 Karin Krog (född 1937), norsk jazzsångerska
 Knud Karl Krogh-Tonning (1842–1911), norsk teologisk författare
 Lars Krogh Gerson (född 1990), norsk-luxemburgsk fotbollsspelare
 Lars Krogh Jeppesen (född 1979), dansk handbollsspelare
 Nicolai Krog (1787–1856), norsk officer och statsråd
 Nicolai Frederik Krohg (1732–1801, norsk vägingenjör
 Niklas Krog (född 1965), svensk författare
 Oda Krohg (1860-1935), norsk konstnär
 Otto Theodor Krohg (1811–1889), norsk präst och författare
 Per Krohg (1889–1965), norsk konstnär och tecknare
 Sossen Krohg (1923–2016), norsk skådespelare
 Søren Nancke-Krogh (1944–2010), dansk arkeolog och författare
 Torben Krogh (teaterhistoriker) (1895–1970), dansk musik- och teaterhistoriker
 Torbjörn von Krogh (född 1948), svensk medieforskare

Se även
 Krohg – norsk släkt
 Krog (olika betydelser)
 Krog (efternamn)

Norska efternamn
Danska efternamn
Svarthakad kolibri

Svarthakad kolibri (Archilochus alexandri) är en fågel i familjen kolibrier. Den förekommer huvudsakligen i västra USA och är den västliga motsvarigheten till rubinkolibrin.

Kännetecken

Utseende 
Svarthakad kolibri är en liten (10 cm) kolibri med en lång och tunn mörk näbb. Den är mycket lik nära släktingen rubinkolibrin med grön ovansida, gråvit undersida, vitt halsband samt vit- och svartspetsad stjärt. I formen skiljer den sig något med längre och lite mer böjd näbb. Vingspetsarna är bredare och också något böjda. Den har också vanan att konstant pumpa med stjärten under ryttlandet, något rubinkolibrin aldrig gör. I dräkten skiljer sig hanen tydligt genom lila strupe och svart haka (rubinkolibrin är rubinröd). Honan är mycket lik hona rubinkolibri men har något mattare grön rygg.

Läten 
Lätet är ett mjukt men hest "tiiv" eller "tipip". Jaktlätet är vasst och stammande, medan hanens spelläte omfattar höga skallrande ljud. Dessa läten är i princip identiska med rubinkolibrin, men det mjuka visslande vingljudet hanen avger i flykten är något mörkare.

Utbredning och systematik 
Fågeln häckar i sydvästra Nordamerika, från British Columbia i Kanada söderut genom västra USA till norra Mexiko (norra Baja California och nordöstra Sonora till nordvästra Tamaulipas, söderut till östra Zacatecas och San Luis Potosí. Vintertid flyttar den till ett område i västra och sydcentrala Mexiko, från södra Sonora till norra Guerrero och västra Veracruz). Mindre antal förekommer även utmed Gulfkusten i sydöstra USA österut till Florida.

Levnadssätt 
Svarthakad kolibri hittas i låglänta områden, alltifrån öppna löv- och blandskogar, chaparral, törnskog, torra buskmarker och ren öken. Födan består liksom hos de flesta kolibrier av nektar. Hanen anländer till häckningsområdet fem till sju dagar före honan, från slutet av mars i söder till slutet av maj i norr.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar en viss doktor Alexandre som praktiserade i Mexiko och som skickade typexemplaren till Paris.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Vinstrupekolibri

Vinstrupekolibri (Selasphorus ellioti) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Vinstrupekolibrin är en mycket liten, humlestor kolibri. Hanen har utbrett magenta- eller rosarött på strupen och rätt kort stjärt med rostrött längst in och vita stjärthörn. Honan är mörkfläckad på strupen men har samma stjärtteckning som hanen. Mycket lika humlekolibrin delar inte utbredningsområde med vinstrupekolibrin.

Utbredning och systematik 
Vinstrupekolibrin förekommer i bergstrakter i Centralamerika. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 ellioti – förekommer i södra Mexiko (Chiapas) och Guatemala
 selasphoroides – förekommer i Honduras

Släktestillhörighet 
Vinstrupekolibrin placeras traditionellt i släktet Atthis tillsammans med humlekolibrin. Genetiska studier visar dock att de är inbäddade i släktet Selasphorus.

Levnadssätt 
Vinstrupekolibrin föredrar snåriga gläntor och hyggen och skogsbryn i städsegröna bergsskogar, inte minst större bestånd av blommor där andra kolibriarter samlas. Den är mycket anspråkslös i sitt leverna men hanen kan ibland ses sjunga ihållande från exponerade sittplatser.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 20 000 till 50 000 vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den amerikanska ornitologen Daniel Giraud Elliot.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen