kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Elmer McCollum

Elmer Verner McCollum, född 3 mars 1879, död 15 november 1967, var en amerikansk biokemist. 

McCollum var 1907-1917 professor i biokemi vid University of Wisconsin och 1917-1946 vid Johns Hopkins University i Baltimore.

McCollum isolerade de tillväxtfaktorer som idag kallas vitamin A och vitamin B och skilde på fettlösliga och vattenlösliga former. Han visade också att B inte var en kemisk förening, utan ett sammansatt komplex. McCollum och biokemistudenten Marguerite Davis gav dessa faktorer bokstavsbeteckningar eftersom deras kemiska struktur ännu inte hade bestämts, och de därför inte kunde ges riktiga kemiska namn.

Han invaldes 1943 som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 

Amerikanska biokemister
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1879
Avlidna 1967
Alumner från Yale University
Arvo Viljanti

Arvo Kunto Viljanti (Viklund fram till 1935), född 24 augusti 1900 i Pargas, död 6 juli 1974, var en finländsk historiker.

Viljanti var fil.dr och erhöll professors titel 1962. Han har framför allt forskat i Finlands 1500- och 1600-tals krigshistoria. Han var en av grundarna av Egentliga Finlands Landskapsförbund ().

Externa länkar 
 Libris
 Manusam: Biografiska fakta

Födda 1900
Finländska historiker
Män
Avlidna 1974
Personer från Pargas
Finländska innehavare av professors namn
Charles Thomas (Coloradopolitiker)

Charles Spalding Thomas, född 6 december 1849 i Darien, Georgia, död 24 juni 1934 i Denver, Colorado, var en amerikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Colorado 1899-1901. Han representerade Colorado i USA:s senat 1913-1921.

Thomas gick i skola i Georgia och i Connecticut. Han tog värvning i Amerikas konfedererade staters armé i slutskedet av amerikanska inbördeskriget. Han avlade 1871 juristexamen vid University of Michigan och inledde sedan sin karriär som advokat i Denver.

Guvernör Davis Hanson Waite ställde upp för omval som Populistpartiets kandidat i guvernörsvalet 1894. För första gången fick kvinnorna rösta i ett guvernörsval. Demokraterna nominerade Thomas och republikanerna Albert McIntire som sedan vann valet. Thomas var segerrik i guvernörsvalet 1898 och efterträdde i januari 1899 Alva Adams som guvernör. Han efterträddes 1901 av James Bradley Orman.

Senator Charles J. Hughes avled i ämbetet och efterträddes av Thomas. Han valdes 1914 till en sexårig mandatperiod i senaten. Han besegrade republikanen Hubert Work i det valet. Demokraterna i Colorado nominerade Tully Scott som partiets kandidat i senatsvalet 1920. Thomas ställde upp för omval som nationalist men fick enbart 3 % av rösterna. Republikanen Samuel D. Nicholson vann valet och efterträdde Thomas i senaten i mars 1921.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Guvernörer i Colorado
Ledamöter av USA:s senat från Colorado
Personer från Darien, Georgia
Födda 1849
Avlidna 1934
Män
Star for Life

Star for Life är ett skolprogram som vill minska spridningen av hiv och aids i utsatta områden i Afrika. Projektet inriktar sitt arbete mot skolungdomar. Projektet är religiöst och politiskt obundet. Generalsekreterare är sedan 2021 Jessica Grundström Ahldin. 

Idén bakom Star for Life tog form när svenskarna Christin och Dan Olofsson byggde upp hotellverksamheten Thanda Private Game Reserve i KwaZulu-Natal i Sydafrika. Personalomsättningen på hotellet var stor och de upptäckte att insjuknande i aids låg bakom den höga omsättningen. De ville göra något åt saken och startade 2005 den första Star for Lifeskolan Siphosabadletshe i KwaZulu-Natal. Sedan starten 2005 har Star for Life växt och finns idag på omkring 120 skolor i Sydafrika, Namibia, Tanzania, Ukraina och Sri Lanka.

Logotyp
Star for Lifes logotyp är en färgglad stjärna i gult, rött, svart, grönt och blått mot en vit fond. Star for Life-stjärnan symboliserar en människa som står bredbent med utsträckta armar. En påminnelse om att alla är en stjärna som själv bestämmer över sitt eget liv. Varje stjärntagg och färg har också en symbolisk funktion:

 Gult – I go for my dreams - Jag satsar på mina drömmar. För att uppfylla dem måste jag lyssna inåt och göra mitt allra bästa. Jag är stolt över mig själv och känner min kraft för att göra mina drömmar verkliga.
 Rött – AIDS-free – that's me - Aids-fri, det är jag. Jag skyddar mig själv och utsätter mig inte för onödiga risker.
 Svart – I decide - Jag bestämmer över mitt liv. Det är ok att inte ha sex. Jag använder alltid kondom och jag tar ansvar för mina handlingar.
 Grönt – I am committed - Jag har tagit ställning och engagerar mig. Att luras eller fuska slår bara tillbaka på det jag drömmer om. Jag är ärlig mot mig själv och jag gör mitt bästa och riktigaste kraftansträngningar i skolarbetet.
 Blått – I make it possible - Jag gör det möjligt. Jag sätter mina egna mål och vet att jag kan nå dem. Kanske inte direkt men det jag gör idag kommer att hjälpa mig att nå mina mål imorgon. Jag är ihärdig och jag vet att jag kan ta hand om hinder som kan komma på vägen.

Samarbeten
Sedan starten 2005 har artistduon Triple & Touch varit engagerade i verksamheten. Bland annat har de turnerat med sydafrikanska ungdomskörer.

Säsongen 2009 samarbetade Dan Olofsson med fotbollslaget Malmö FF och Malmö hade Star for Lifes logotyp på bröstet. Logotypen samlade alla Malmö FF:s sponsorer som därmed stödde både fotbollslaget och välgörenhetsorganisationen.

Referenser

Externa länkar 
 Star for Life

Biståndsorganisationer
Petra von Kants bittra tårar

Petra von Kants bittra tårar (tyska: Die bitteren Tränen der Petra von Kant) är en tysk dramafilm från 1972 i regi av Rainer Werner Fassbinder. Filmen är baserad på Fassbinders egen teaterpjäs. Det är en ironisk kärlekstragedi och en av många ansedd som Fassbinders starkaste film och teaterstycke.

Handling 
I filmen spelar enbart kvinnor och den utspelar sig i protagonisten Petra von Kants hem. Den tar upp den impulsiva modeskaparen Petras förhållanden till andra kvinnor: dottern, modern, en vän, en älskarinna samt sin assistent.

Rollista 
 Margit Carstensen - Petra von Kant
 Irm Hermann - Marlene
 Hanna Schygulla - Karin Thimm
 Gisela Fackeldey - Valerie von Kant
 Eva Mattes - Gabriele von Kant
 Katrin Schaake - Sidonie von Grasenabb

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1972
Tyskspråkiga filmer
Tyska dramafilmer
Filmer i regi av Rainer Werner Fassbinder
HBTQ-relaterad film
Alva Adams

Alva Adams, född 14 maj 1850 i Iowa County, Wisconsin, död 1 november 1922 i Battle Creek, Michigan, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var guvernör i delstaten Colorado 1887–1889, 1897–1899 och från januari till mars 1905.

Adams fick ingen särskilt lång utbildning men han intresserade sig tidigt för böcker. Hans boksamling kom till sist att omfatta över sextusen böcker. Han arbetade först för järnvägsbolaget Denver & Rio Grande Railroad och fortsatte sedan som privat företagare. 36 år gammal tillträdde han för första gången som guvernör i januari 1887. Han efterträddes 1889 av Job Adams Cooper.

Adams tillträdde 1897 på nytt som guvernör och efterträddes 1899 av Charles Thomas. Han tillträdde en tredje gång i januari 1905 men avsattes inom kort av delstatens lagstiftande församling. Valresultatet efter guvernörsvalet 1904 var omtvistat och det fanns oegentligheter på båda sidorna. Delstatens lagstiftande församling kontrollerades av republikanerna som avgjorde att demokraten Adams inte hade rätt att behålla sitt ämbete. Valet 1904 blev känt som det mest korrupta i Colorados historia. Adams lämnade politiken och fortsatte inom näringslivet och var en aktiv frimurare.

Brodern Billy Adams var guvernör i Colorado 1927–1933 och sonen Alva B. Adams var senator för Colorado 1923–1924 samt 1933–1941. Adams County, Colorado har fått sitt namn efter Alva Adams.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Colorado
Amerikanska demokrater
Personer från Iowa County, Wisconsin
Födda 1850
Avlidna 1922
Män
Bo Krasse

Bo Gunnar Krasse, född 14 september 1922 i Malmö, död 23 november 2009, var en svensk tandläkare, professor i cariologi vid Göteborgs universitet, professor emeritus vid Sahlgrenska akademin och tidigare dekanus för dåvarande odontologiska fakulteten.

Biografi
Krasse var son till tandläkaren August Krasse och Margareta Ullberg. Han tog studentexamen i Malmö 1941, blev odont.kand. 1943 och avlade tandläkarexamen vid Tandläkarhögskolan i Stockholm 1946 samt blev odont.dr. i Malmö 1955. Krasse var vikarierade i Tyringe 1946, distriktstandläkare vid folktandvården i Arvidsjaur 1946-1948 och hade egen praktik i Malmö 1948-1962. Han tjänstgjorde vid medicinalstyrelsens odontologiska försöksstation vid Vipeholms sjukhus i Lund 1948-1955. Krasse var amanuens vid Tandläkarhögskolan i Malmö 1948-1950, assistent där 1950-1952 och avdelningstandläkare vid avdelningen för karieslära 1952-1955. År 1954 disputerade han där med avhandlingen Studies on acidogenic microorganisms in the mouth. With special reference to dental caries. Krasse blev docent 1955, var kursgivare i speciell bakteriologi/oral mikrobiologi 1955-1962 och 1965-1968. Han var docent och odont.dr. vid Tandläkarhögskolan i Malmö 1955 och laborator där 1958.

Han var professor i cariologi vid Göteborgs universitet och övertandläkare vid tandsjukvårdscentralen i Göteborg 1969-1989 samt dekanus i odontologiska fakulteten 1969-1974. Han var visiting associate professor vid University of Alabama 1958, visiting scientist vid National Institutes of Health 1962-1963, konsult vid National Institutes of Health från 1971, visiting scientist vid Forsyth Dental Center och gästprofessor vid Harvard School of Dental Medicine 1974-1975, gästprofessor vid University of British Columbia 1982-1983 och visiting scientist vid National Institutes of Health 1985-1986.

Han var styrelseledamot i Sydsvenska tandläkarsällskapet 1949-1951 och i lärarföreningen vid Tandläkarhögskolan i Malmö 1952-1954. Krasse var ledamot av socialstyrelsen vetenskapliga råd 1971-1989 och statens livsmedelsverks vetenskapliga råd 1971-1989. Han var president i Göteborgs Rotaryklubb 1978-1979, ordförande i Göteborgs tandläkarsällskap 1978-1979 och ledamot av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg från 1983. Krasse skrev skrifter i bakteriologi och karieslära.

Krasse gifte sig 1946 med tandläkaren Martha Blomqvist (född 1922), dotter till postmästaren Bernt Blomqvist och Ellen Nordenström. Han var far till Margareta (född 1949) och Björn (född 1952). Krasse avled 2009 och gravsattes på Limhamns kyrkogård.

Referenser

Män
Födda 1922
Avlidna 2009
Svenska professorer i cariologi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Forskare från Malmö
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Gravsatta på Limhamns kyrkogård
Svenska forskare under 1900-talet
Kompani Raande-Vo

Dansgruppen Lena Joefsson och Kompani Raande-Vo har sitt säte i Örebro. Gruppen har fått sitt namn efter Lena Josefssons första stora verk, Raande-Vo, som vann den svenska kvaltävlingen till The Nordic Choreography Competition 1988. Gruppen startade sin verksamhet samma år.

Kompani Raande-Vo har ingen fast ensemblekärna utan handplockar dansare till varje uppsättning. Gruppen är känd för sina multikulturella föreställningar och samarbetar med professionella dansare från hela världen, bland annat Kina, Zimbabwe, Senegal, Algeriet, Tanzania, Italien och Frankrike. Gruppen arbetar gränsöverskridande och har de senaste åren gjort produktioner tillsammans med bland andra Svenska Kammarorkestern och Länsteatern i Örebro. Lena Josefsson & Kompani Raande-Vo har också legat på residens i Hällefors och Kristinehamn och turnerat i Europa, Sydamerika och Afrika.

Kompani Raande-Vo låg vilande mellan 1997 och 2004 då Lena Josefsson var engagerad på annat håll, men 2006 återupptogs verksamheten och gruppen fick en repetitions- och föreställningslokal vid Kulturarenan i stadsdelen Vivalla i Örebro. Bland de senaste årens föreställningar kan nämnas  Rasande rytmisk, skälvande skör (2005), Inaff (2006), Plutot la vie (2007) och 90% Paradis (2009). Den sistnämnda var en dansteaterföreställning i samarbete med Länsteatern i Örebro. 2009 bytte gruppen lokal och bedriver nu sin verksamhet på Rudbecksgatan 38 centralt i Örebro.

Referenser 
Dansens Hus

Svenska Dagbladet
Dagens Nyheter
Scenarkivet

Externa länkar
Lena Josefsson och Kompani Raande-Vo

Svenska dansgrupper
Mattias Hagberg

Harald Mattias Hagberg, född 21 juni 1975 i Göteborg, är en svensk journalist, debattör och författare. Han skriver från en vänsterliberal utgångspunkt om bland annat sociala problem, miljöfrågor och filosofi.

Biografi
Mattias Hagberg har en examen i sociologi från Göteborgs universitet. Han har även studerat historia, ekonomi och statsvetenskap.

Hagberg är frilansjournalist och medlem av frilansgruppen Textverk. Han är fast medarbetare i tidskriften Socialpolitik samt medlem av redaktionsrådet på Ord & Bild. Han medverkar regelbundet  på kultursidan på Göteborgs-Posten och i Sveriges radios essäprogram OBS samt har publicerat sig i tidskriften Arena samt i bland annat Dagens Nyheter och Aftonbladet.

År 2006 kom Mattias Hagbergs debutbok, reportageboken Släpp fångarna loss – ett reportage om brott, straff och trygghet. Två år senare publicerade han Skräp, en bok som såg med kritiska ögon på vår konsumtionskultur.

Sedan slutet av 00-talet har Hagberg framför allt intresserat sig för gränsen mellan normalt/onormalt, friskt/sjukt, människa/djur, lärare/elev, kultur/natur, biologiskt/socialt, ett intresse som bland annat resulterat i Herredjuret och i skräckromanen Rekviem för en vanskapt. Den senare tar upp Sveriges behandling av samer och andra ”annorlunda” under första halvan av 1800-talet. I februari 2015 utgavs De användbara, som kretsar kring samma tema som de två föregående romanerna och är placerat i ett svenskt 1930-tal åren före andra världskrigets utbrott.

I sina böcker kombinerar Hagberg ofta idéromanens form med ett skräckberättande.

Bibliografi
2006 – Släpp fångarna loss – ett reportage om brott, straff och trygghet (Atlas)
2008 – Skräp (Atlas)
2011 – Herredjuret (Atlas)
2012 – Rekviem för en vanskapt (Atlas)
2015 – De användbara (Atlas)
2017 – Syndavittnet (Atlas)
2019 – Skallarna (Atlas)

Källhänvisningar

Externa länkar

Män
Födda 1975
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska författare under 2000-talet
Författare från Göteborg
Journalister från Göteborg
Wilhelm Sohn

Johann August Wilhelm Sohn, född den 29 augusti 1830, död den 16 mars 1899, var en tysk målare, brorson till Karl Ferdinand Sohn.

Sohn studerade i Düsseldorf för farbrodern och Schadow och blev professor vid akademien där 1874. Bland hans målningar, som lovordades för livlig figurkarakteristik, märks Jesus på havet (1853, Düsseldorfs galleri), Olika levnadsvägar (1860), En samvetsfråga (1864, galleriet i Karlsruhe), Hos advokaten (1866, galleriet i Leipzig) och En krigare (1869, galleriet i Dresden).

Källor 

 

Tyska målare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Födda 1830
Avlidna 1899
Män
Ledamöter av Konstakademien
Rani

Rani är en bok från 1955 av den svenske jägmästaren och författaren Eric Lundqvist. Boken är en samling minnen och berättelser från Erics vistelser i Indonesien mellan 1930 och 1951. Författaren beskriver bland annat hur han som ung, nyutbildad jägmästare kom till Indonesien fylld av söderhavsromantiska fantasier och övertygad om den vita rasens överlägsenhet. Han började dock snart tänka om när han lärde känna landet och blev vän med indoneserna. I boken berättar han även om Rani, hans första indonesiska kärlek, om hur man förhäxar en människoätande krokodil och om hur det känns att vakna med en stor pytonorm i sängen.
Skönlitteratur 1955
Svenskspråkig skönlitteratur
Karl Ferdinand Sohn

Karl Ferdinand Sohn, född den 10 december 1805 i Berlin, död den 25 november 1867 i Köln, var en tysk målare, far till Richard och Karl Rudolf Sohn, farbror till Wilhelm Sohn.

Sohn studerade från 1823 vid Berlins akademi för Wilhem von Schadow, följde denne vid hans överflyttning till Düsseldorf 1826, blev efter några års vistelse i Italien professor vid akademien i Düsseldorf 1832 och påverkade sina lärjungar i lyrisk, känslofull, mild romantisk riktning. Hans egen konst nådde sin höjdpunkt på 1830- och 1840-talen. 

Typiska för hans motivkrets – motiven ofta valda ur diktverk av Shakespeare, Tasso, Goethe – är Lutspelerska (1832, Berlins nationalgalleri), De båda Leonororna (1836, museet i Posen), Tasso och de båda Leonororna (1849, nationalgalleriet i Kristiania), Rinaldo och Armida. Han var även porträttmålare.

Källor

Externa länkar
 Avhandlingsprojekt om Carl Ferdinand Sohn

Tyska historiemålare
Tyska porträttmålare
Tyska målare under 1800-talet
Födda 1805
Avlidna 1867
Män
Ugglan
Konstnärer från Berlin
Thanda Private Game Reserve

Thanda Private Game Reserve är ett femstjärnigt safarihotell som ligger i centrala Elefantkusten i KwaZulu-Natal, Sydafrika. Hotellet startades av det svenska entreprenörsparet Christin och Dan Olofsson.

Hotellet är engagerat i flera projekt som gynnar hållbar utveckling, arbetsmöjligheter och bekämpning av hiv och aids i Sydafrika. 

Thanda har fyra år i rad utsetts till världens lyxigaste lodge, år 2009-2012, av the World Travel Awards.

Källor

Externa länkar
hotellets webbplats

Hotell i Sydafrika
Jean-Max Bellerive

Jean-Max Bellerive, född 1958 i Port-au-Prince, är en haitisk politiker. Han var Haitis premiärminister mellan 11 november 2009 och 18 oktober 2011.

Referenser 

Haitis premiärministrar
Personer i Haiti under 2000-talet
Personer från Port-au-Prince
Födda 1958
Levande personer
Män
Hans Conradt Buchegger

Hans Conradt Buchegger var stadsbyggmästare i Stockholm, verksam kring sekelskiftet 1700 och bland annat delaktigt vid nybyggnaden av Stockholms slott under Nicodemus Tessin d.y.

Biografi
Hans Buchegger härstammade från Schaffhausen i Schweiz och han hade enligt Tessin en rad tyska mästargesäller knutna till sig. Som stadsbyggmästare och senare slottsbyggmästare var det Bucheggers uppgift att organisera och samordna själva byggverksamheten på olika offentliga byggarbetsplatser. 

En byggnad som uppfördes omkring 1690 av Hans Buchegger var Lilla Nygatan 8, granne till Kungliga posthuset. Han kunde även begära att byggnader revs, som framgår av ett protokoll av den 25 februari 1690 då han anbefallade att tillse, om kåken på Stora torget (Packartorget, numera Norrmalmstorg) i staden är bortrötter, såsom angifvet är, och då uti den händelse låta göra en ånyo i dess ställe igen.

Södra Bankohusets tillbyggnad tillkom under åren 1694-1712 med Nicodemus Tessin d.y. som arkitekt. Byggarbetskraften var till stor del invandrade hantverkare från Centraleuropa, som leddes av Buchegger. Han var inte bara verksam i Stockholm utan kopplades även in efter Uppsala domkyrkas brand 1702. Nicodemus Tessin undersökte byggnaden och förordnade sedan slottsbyggmästare Hans Buchegger att ha uppsikt över reparationen. 

Bucheggers största arbetsplats var dock Stockholms slotts nybyggnad, där han var slottsbyggmästare. När Slottet var under ombyggnad och norra längan uppförd utbröt slottsbranden 1697. Redan innan årets slut (1697) hade Tessin sina planritningar färdig. Det gick så fort att man kunde tro att det fanns ett samband mellan branden och Tessins planer för det nya slottet. Tessin och hans slottsbyggmästare Hans Buchegger hade påträffats under branden på Rikssalsvinden när båda (förgäves) försökte att hindra elden från att sprida sig till den nybyggda delen.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 

Byggmästare i Stockholm
Män
Personer under stormaktstiden
Födda 1600-talet
Avlidna 1700-talet
Rudolph Sohm

Gotthold Julius Rudolph Sohm, född den 29 oktober 1841 i Rostock, död den 16 maj 1917 i Leipzig, var en tysk rättslärd.

Biografi
Sohm blev 1866 docent, 1870 extra ordinarie professor i Göttingen, samma år professor i Freiburg im Breisgau, 1872 i Strassburg och 1887 ordinarie professor vid Leipzigs juridiska fakultet. 

Hans författarskap var omfattande och mångsidigt samt till formen elegant. Han medarbetade i Tyska rikets civillagbok. Hans forskning omfattade rättshistoria och kyrkorätt samt var tvärvetenskaplig i så måtto att den närmade sig kyrkohistorien.

Bibliografi (i urval) 

 Der Process der lex salica (1867, översatt till franska) 
 Die fränkische Reichs- und Gerichtsverfassung (1871, omtryck 1911)
 Das Recht der Eheschliessung (1875) med den mot Emil Friedbergs motskrift Verlobung und Trauung riktade följdskriften Trauung und Verlobung (1876)
 Lex ripuaria et lex francorum chamavorum (1883) 
 Die Entstehung des deutschen Städtewesens (1890) 
 Institutionen des römischen Rechts (1883, 18:e upplagan 1913)
 Kirchengeschichte im Grundriss (1887, 19:e upplagan 1917; "Kyrkohistoria i sammandrag", 1890) 
 Kirchenrecht (I, 1892).

Källor 

 

Tyska rättshistoriker
Tyska kyrkohistoriker
Kyrkorättsexperter
Tyska professorer i juridik
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid Freiburgs universitet
Personer verksamma vid Strasbourgs universitet
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Rostock
Födda 1841
Avlidna 1917
Män
Lista över Haitis premiärministrar

Premiärministern på Haiti utses av Haitis president och utser ministrarna.

Premiärministrar på Haiti (1988-) 
 Martial Célestin (9 februari 1988 - 20 juni 1988)
 Posten avskaffad (20 juni 1988 - 13 februari 1991) 
 René Garcia Préval (13 februari 1991 - 11 oktober 1991)
 Jean-Jacques Honorat (interim) (11 oktober 1991 - 19 juni 1992)
 Marc Louis Bazin (19 juni 1992 - 30 augusti 1993)
 Robert Malval (30 augusti 1993 - 8 november 1994)
 Smarck Michel (8 november 1994 – 7 november 1995)
 Claudette Werleigh (7 november 1995 – 27 februari 1996)
 Rosny Smarth (27 februari 1996 – 20 oktober 1997)
 Ledig (21 oktober 1997 – 26 mars 1999)
 Jacques-Édouard Alexis (första gången) (26 mars 1999 – 2 mars 2001)
 Jean Marie Chérestal (2 mars 2001 – 15 mars 2002)
 Yvon Neptune (15 mars 2002 – 12 mars 2004) 
 Gérard Latortue (12 mars 2004 – 9 juni 2006)
 Henri Bazin (ställföreträdande för Latortue) (23 maj 2006 – 9 juni 2006)
 Jacques-Édouard Alexis (andra gången) (9 juni 2006 – 5 september 2008)
 Michèle Pierre-Louis (5 september 2008 – 11 november 2009)
 Jean-Max Bellerive (11 november 2009 – 18 oktober 2011)
 Garry Conille (18 oktober 2011 – 16 maj 2012)
 Laurent Lamothe (16 maj 2012 – 20 december 2014)
 Florence Duperval Guillaume (tillförordnad) (20 december 2014 – 16 januari 2015)
 Evans Paul (16 januari 2015 – 26 februari 2016)
 Fritz Jean (tillförordnad) (26 februari 2016 – 25 mars 2016)
 Enex Jean-Charles (tillförordnad) (25 mars 2016 – 2017)
 Jack Guy Lafontant (2017 – 2018)
 Jean Henry Céant (2018 – 2019)
 Jean-Michel Lapin (2019 – 2019)
 Fritz William Michel (2019 – 2020)
 Joseph Joute (2020 – 2021)
 Claude Joseph (2021 – 2021)
 Ariel Henry (2021 –

Källor 

Haitis premiärministrar
Listor över regeringschefer