kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Superliga

Superliga kan syfta på:

Fotboll
 Superligaen – Danmarks högsta fotbollsliga på herrsidan
 Superliga (Nordamerika) – en turnering mellan de fyra bästa lagen i respektive Major League Soccer och Primera División de México, den bildades 2007 och lades ned i mars 2011
 Primeira Liga – Portugals högsta fotbollsliga på herrsidan som officiellt hette Superliga Galp Energia 2002–2006
 Kategoria Superiore – Albaniens högsta fotbollsliga för herrar
 Süper Lig – den högsta fotbollsserien inom det turkiska seriesystemet

Volleyboll 
 Superliga Brasileira de Voleibol (damer) - Brasiliens högsta volleybolliga för damer
 Superliga Brasileira de Voleibol (herrar) - Brasiliens högsta volleybolliga för herrar
 Superliga (damvolleyboll, Bulgarien) – Bulgariens högsta volleybolliga för damer
 Superliga (herrvolleyboll, Bulgarien) – Bulgariens högsta volleybolliga för herrar
 Superliga (damvolleyboll, Kroatien) – Kroatiens högsta volleybolliga för damer
 Superliga (herrvolleyboll, Kroatien) – Kroatiens högsta volleybolliga för herrar
 Ryska superligan i volleyboll (damer) – Rysslands högsta volleybolliga för damer
 Ryska superligan i volleyboll (herrar) – Rysslands högsta volleybolliga för herrar
 Superliga (damvolleyboll, Serbien) – Serbiens högsta volleybolliga för damer
 Superliga (herrvolleyboll, Serbien) – Serbiens högsta volleybolliga för herrar

Övriga sporter
 Ryska superligan i handboll för herrar – Rysslands högsta handbollsliga på herrsidan
 Ryska superligan i ishockey för herrar – Rysslands högsta ishockeyliga på herrsidan 1996–2008
 Svenska Superligan för herrar – Sveriges högsta innebandyliga på herrsidan
 Svenska Superligan för damer – Sveriges högsta innebandyliga på damsidan
 Georgiska superligan – Georgiens högsta basketliga för herrar

Se även
 Superliha
 Superliqa
 Super League (olika betydelser)
Gunnlaug Ormstunga

Gunnlaug Ormstunga (tidigare också Gunnlög Ormtunga) (fornisländska Gunnlaugr ormstunga, modern isl. Gunnlaugur ormstunga), född omkring 983, död 1008, var en isländsk kämpe och skald, huvudperson i Gunnlaug Ormstungas saga. Till sitt lynne var han alltifrån ungdomen dristig och hetsig, modig och hårdför samt skicklig skald, helst då det gällde nidvisor, och han kallades därför Ormstunga.

Sagan
Uppteckningen av Gunnlaug Ormstungas saga har skett i slutet av 1100-talet eller början av 1200-talet - långt senare än då de skildrade händelserna ägde rum. Författaren är okänd liksom för nästan alla islänningasagor. Det råder mycket skiftande meningar om de historiska sagornas sanningshalt. Beträffande Gunnlaug Ormstungas saga har uppfattningar funnits att den alltigenom är en romantisk fantasi. Å andra sidan har beskrivningar av olika platser i sagan visat sig överensstämma väl med verkligheten.

Liv enligt sagan
Till följd av en oenighet med sin far Illuge den svarte begav sig Gunnlaug redan vid tolv års ålder till Torsten Egilsson på Borg och vistades där någon tid. Under denna tid lärde han känna Torstens dotter Helga den fagra, om vilken det är sagt, att hon varit den vackraste kvinnan på Island och att hennes hår var så stort att det kunde täcka henne helt.  

När Gunnlaug vid 18 års ålder reste utomlands, blev Helga hans löfteskvinna, det vill säga att hon skulle vänta på honom i tre år, men efter den tiden vara fri från alla avtal med honom. Gunnlaug besökte på denna färd Norge, England, Irland, Orkneyöarna samt Sverige, där han gästade Sigurd jarl i Skara och Olof Skötkonung. Hos Olof Skötkonung sammanträffade han med sin rival, den isländske kämpen och skalden Ravn Anundsson (Hrafn Önundarson). 

Först efter fyra år (hösten 1005) fick Gunnlaug tillfälle att återvända till Island. Kort förut hade Helga mot sin vilja blivit gift med ovannämnde Ravn; deras äktenskap blev olyckligt. Gunnlaug och Ravn träffades 1006 på alltinget, där Gunnlaug utmanade sin medtävlare till holmgång, men den striden blev oavgjord. Denna holmgång är speciell eftersom det var den sista som stod på Island, eftersom sådan tvekamp blev förbjuden från den dagen.

Kämparna reste sedan till Norge för att avgöra striden. De träffades där våren 1008, och Gunnlaug besegrade där sin motståndare, men blev själv på svekfullt vis så svårt sårad att han kort därefter avled. Han var då 25 år gammal.

Helga blev omgift, men kunde aldrig få Gunnlög ur sina tankar. Hennes största nöje var att långa stunder betrakta en praktfull kappa som hon fått av Gunnlaug. En afton lutade hon sitt huvud mot sin make, lät utbreda kappan framför sig och såg en stund på den. Därefter sjönk hon tillbaka i sin makes famn och var död.

Källor
 Nordisk familjebok (1909), band 10, s. 643-644 länk

Externa länkar
Gunnlaugr ormstunga: Áðalráðsdrápa, Sigtryggsdrápa
Gunnlaugr ormstunga: Lausavísur

Personer i islänningasagorna
Isländskspråkiga författare
Isländska författare
Personer på Island under 900-talet
Norröna skalder
Födda 983
Avlidna 1008
Män
Personer på Island under 1000-talet
Te Māngai Pāho

Te Māngai Pāho är en nyzeeländsk statlig organisation ansvarig för marknadsföring av maorispråk och kultur genom att finansiera maorispråkiga program på radio och TV.

Organisationer i Nya Zeeland
Språkorganisationer
Statliga organisationer
Maori
Organisationer bildade 1989
Misantropi

Misantropi innebär att man känner ett hat eller starkt ogillande mot människosläktet, eller har en disposition som innebär ett ogillande eller en brist på tillit till andra människor. Ordet kan härledas från det grekiska prefixet miso- (som betyder hata, förakta) och anthropos (som betyder människa).
Hatet är inte mot individuella människor, utan snarare mot de drag som delas av hela mänskligheten oavsett vilken tid man lever i.

Misantropi betyder inte nödvändigtvis att man är inhuman, antisocial eller sociopatisk mot mänskligheten.

Se även 
Antinatalism
Cynism
Ensamhet

Externa länkar 

Attityder
Mänskligt beteende
Affektiva symtom
Hat
Långö

Långö kan syfta på:

Finland 

 Långö, Karleby – en by i Öja i Karleby stad, 
 Långö, en del av Åselholm, Iniö, Åboland, 
 Långö, Houtskär,

Sverige 

 Långö, Värnamo kommun, by, Jönköpings län.
 Långö, Nyköpings kommun, ö, Södermanlands län, 
 Långö naturreservat, Södermanland
 Långö, Västerviks kommun, ö, Kalmar län, 
 Långö, Karlskrona kommun, ö, Blekinge län, 
 Långö naturreservat, Tingsryds kommun, Kronobergs län,

Åland 

 Långö, del av Bolmö, ö, 
 Långö (Eckerö, Åland), halvö, 
 Långö (Geta, Åland), halvö,

Se även
Långön
Långör
Du är mig när var dag, var stund som flyr

Du är mig när var dag, var stund som flyr är en sång från 1888 med text och musik av Amy L Fowler.

Publicerad i 
 under rubriken "Jubel, erfarenhet och vittnesbörd".
.
 under rubriken "Det Kristna Livet - Erfarenhet och vittnesbörd".
 under rubriken "Erfarenhet och vittnesbörd".

Brittiska psalmer
Lidköpings rådhus

Lidköpings rådhus är ett byggnadsminne på Nya stadens torg i Lidköping.

Byggnaden var från början Magnus Gabriel de la Gardies jaktslott på Kållandsö, uppfört efter ritning av Matthias Holl. Den nedtogs 1672 och fraktades till Lidköping, där den återuppfördes på det som skulle bli Nya stadens torg. På en ny bottenvåning av sten uppbyggdes en tvåvånig träbyggnad, täckt av en stor huv och krönt av ett torn i två avsatser med ekspånsbeklätt tak. Kring bottenvåningen byggdes en krans av salubodar under ett platt tak, senare ersatt av ett högre karnissvängt tak. Rådstugan stod färdigt att tas i bruk 1676 och innehade denna funktion till 1883, då det blev säte för rådhusrätt och magistrat. Under olika tider inrymde det även polisstation, spruthus, provisoriskt museum och slutligen kommersiella lokaler.

Huset har genom århundradena genomgått en del förändringar; på 1740-talet panelades väggarna och tillkom en fritrappa till andra våningen, en balkong i tredje våningen och ett tornur.

Byggnaden eldhärjades 1960 varvid endast bottenvåningen och delar av mellanvåningen blev kvar, men i skadat skick. Den rekonstruerade efter gamla ritningar under ledning av arkitekten Stig Hermansson. Genom tiderna har byggnaden omväxlande varit målad gul eller röd. Högst upp pryds den av Justitia med förbundna ögon och vågskålar. I dag inryms Lidköpings turistbyrå och ett kafé i byggnaden.

Källor

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Lidköpings kommun
Rådhus i Sverige
Historiska domstolsbyggnader i Sverige
Byggnadsminnen i Västra Götalands län
Turistbyråer i Sverige
Tjusterby

Tjusterby (tju:s-) kan syfta på:
 Tjusterby, Pernå – en by och egendom i Pernå kommun Nyland
 Tjusterby, Borgå – en by i Borgå stad, Nyland, fi.: Tyysteri
 Tjusterby, Sjundeå – en by i Sjundeå kommun, Nyland, fi.: Tyyskylä
 Tjusterby herrgård – Östra Nyland
FC Politehnica Iași

FC Politehnica Iași (även kallad Poli Iași) var en fotbollsklubb från Iași, Rumänien. Dess färger var blå och vita. Deras hemmaarena var Emil Alexandrescu stadion i Iași. Klubben upplöstes 2010, men redan samma år grundades en klubb vid namn CSMU Politehnica Iași, den nya klubben spelar säsongen 21/22 i Rumäniens andradivision.

Kända spelare 
 Salif Nogo
 Ibrahima Baldé
 Stojan Ignatov
 Viorel Frunză
 José Montiel
 Cornel Buta
 Marcel Coraș
 Adrian Cristea
 Andrei Cristea
 Marian Damaschin
 Augustin Deleanu
 Vasile Iordache
 Daniel Pancu
 Ionel Pârvu
 Cosmin Pașcovici
 Adrian Popescu
 Bogdan Stelea
 Mohammed Manga
 Dominik Beršnjak
 Andrej Pečnik

Externa länkar 
 Klubbens webbplats 

Fotbollsklubbar i Rumänien
Amy L. Fowler

Amy L Fowler, soldat i Frälsningsarméns kår i Brighton, England på 1800-talet. Sångförfattare och tonsättare.

Sånger
Du är mig när var dag, var stund som flyr

Personer inom Frälsningsarmén
Brittiska koralkompositörer
Brittiska psalmförfattare
Kvinnor
Emil Alexandrescustadion

Emil Alexandrescustadion är en arena i Copou i Iași i Rumänien. Den används främst för fotboll och är hemmaarena för FC Politehnica Iași. Arenan hade ursprungligen en kapacitet på 12 500 platser, men det har minskat till 10 500 platser efter att plastsitsar installerats. Arenan är uppkallad efter den förre Politehnica Iași-spelaren och and Iași-borgmästaren Emil Alexandrescu, som avled 1991.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Sportanläggningar i Rumänien
Tervik

Tervik är ett gods och tidigare säteri i Pernå i Lovisa kommun i Nyland. Godset Tervik grundades år 1636, huvudbyggnaden stod färdig år 1710 och den renoverades och byggdes om till viss del under 1820-talet. På godset finns en värdefull porträttsamling, Finlands näst största privata, som omfattar arbeten av bl.a. Ehrenstrahl, David von Krafft, Albert Edelfelt och Gunnar Berndtsson. Den är en av landets äldsta herrgårdsbyggnader av trä, färdigbyggd 1736 och bebodd sedan dess. Godset är en väsentlig del av kulturlandskapet och dem kulturhistoriskt viktiga herrgårdarna kring Pernåviken.

Godset har Finlands längsta ekallé, som är åttahundra meter lång. När Terviks ägare Otto Wilhelm De Geer af Tervik upphöjdes till friherre 1766, lade han till Tervik i namnet.

Historik 

Godset grundades 1636, då John Lighton, sjunde baron av Ullishaven, erhöll fyra hemman i byn; hans änka fullföljde planerna på en sätesgård. Egendomen har sedan dess gått i arv inom ätterna Muhl (1693-1759), De Geer (1759-1855) och Ehrnrooth (fr. 1855).

Herrgårdsbyggnadens stomme härstammar från år 1736. När Terviks ägare Otto Wilhelm De Geer af Tervik upphöjdes till friherre 1766, lade han till Tervik i namnet. I slutet av 1810-talet beställde lantmarskalk och greve Robert Wilhelm De Geer ritningar av Carl Ludvig Engel till en ombyggnad av godset. Ombyggnaden berörde framför allt byggnadens yttre, och därtill utvidgades centralbyggnaden genom låga flyglar vid gavlarna. Inredningen ”moderniserades” genom pardörrar och dekorativa lister i empirestil. Ändringen gällde inte rumsindelningen eller de mittersta rummens helpaneler som är från byggnadsskedet på 1700-talet. Engels plan ändrades av Anders Fredrik Granstedt och förverkligades under 1820-talet. I början av 1860-talet påbyggdes huset med en våning och dekorerades med ett stort antal listarbeten enligt ritningar av Carl Albert Edelfelt. Exteriören återställdes i empirestilens anda enligt ritningar som gjorts av Carl Frankenhaeuser år 1926. Fankenhaeuser förenade den nya brädfodringen med Engels portal och fönsterinramningar.

Referenser 

Pernå
Byggnader och anläggningar i Lovisa
Herrgårdar i Nyland
This Was

This Was är det första musikalbumet av den brittiska progressiva rockgruppen Jethro Tull, utgivet 1968. På albumet blandar Jethro Tull rock, blues och folkmusik – det som skulle komma att bli gruppens kännetecken. Det blev tia på den brittiska albumlistan.

Låtlista
Sida 1
"My Sunday Feeling" (Ian Anderson) – 3:43
"Someday the Sun Won't Shine for You" (Ian Anderson) – 2:49
"Beggar's Farm" (Mick Abrahams/Ian Anderson) – 4:19 
"Move on Alone" (Mick Abrahams) – 1:58
"Serenade to a Cuckoo" (Rahsaan Roland Kirk) – 6:07

Sida 2
"Dharma for One" (Ian Anderson/Clive Bunker) – 4:15
"It's Breaking Me Up" (Ian Anderson) – 5:04
"Cat's Squirrel" (Trad., arr.: Mick Abrahams) – 5:42
"A Song for Jeffrey" (Ian Anderson) – 3:22
"Round" (Mick Abrahams/Ian Anderson/Clive Bunker/Glenn Cornick/Terry Ellis) – 1:03

Medverkande
Jethro Tull
Ian Anderson – sång, flöjt, munspel, piano
Mick Abrahams – sång, bakgrundssång, gitarr
Glenn Cornick – basgitarr
Clive Bunker – trummor, percussion

Bidragande musiker
Dee Palmer – Valthorn, arrangement

Produktion
Terry Ellis – musikproducent
Victor Gamm – ljudtekniker

Referenser

Externa länkar
This Was på Discogs

Musikalbum 1968
Album av Jethro Tull
Gud ger mera nåd

Gud ger mera nåd är en sång med text från 1928 av Annie Johnson Flint och musik från 1933 av Herbert Mitchell. John Ivar Lindestad översatte sången till svenska 1949.

Publicerad i 
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 285 under rubriken "Det Kristna Livet - Jubel och tacksägelse".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 544 under rubriken "Erfarenhet och vittnesbörd".

Amerikanska psalmer
Buffy

Buffy kan syfta på:

 Buffy vampyrdödaren (film) – från vilken serien uppstod, originaltitel Buffy the Vampire Slayer
 Buffy och vampyrerna – tv-serie, originaltitel Buffy the Vampire Slayer
 Buffy Summers – huvudkaraktären i tv-serien
 2004 XR190 – ett trans-neptunianskt objekt med smeknamnet Buffy

Personer

 Darren Robinson (född 1967), rappare med smeknamnet "Buffy, the Human Beatbox" i The Fat Boys
 Buffy Sainte-Marie (född 1941), folkmusiker och artist
 Buffy Tyler (född 1978), så kallad playmate i Playboy
 Buffy-Lynne Williams (född 1977), kanadensisk roddare

Se även
 Buffy the Vampire Slayer: Chaos Bleeds
Esch-sur-Alzette (kanton)

Esch-sur-Alzette är en  kanton i sydvästra Luxemburg, i distriktet  Luxemburg. Huvudstad är Esch-sur-Alzette.

Kantonen består av följande 14 kommuner. 
Bettembourg
Differdange
Dudelange
Esch-sur-Alzette
Frisange
Kayl
Leudelange
Mondercange
Pétange
Reckange-sur-Mess
Roeser
Rumelange
Sanem
Schifflange

Se även 
Minettstram
Herbert Mitchell

Herbert Mitchell, kommendör i Frälsningsarmén, chefsrevisor och finanssekreterare vid FA:s internationella högkvarter i London, tonsättare.

Sånger
Gud ger mera nåd

Personer inom Frälsningsarmén
Brittiska koralkompositörer
Män
Gentle Giant (musikalbum)

Gentle Giant är ett musikalbum av det brittiska progressiva rockbandet Gentle Giant, utgivet 1970. Det var gruppens debutalbum och är en blandning av engelsk folkmusik och progressiv rock med inslag av blues. På låten "The Queen" spelar gruppen en rockig version av den brittiska nationalsången "God Save the Queen".

Låtlista
"Giant" - 6:22
"Funny Ways" - 4:21
"Alucard" - 6:00
"Isn't It Quiet and Cold?" - 3:15
"Nothing at All" - 9:08
"Why Not?" - 5:31
"The Queen" - 1:40

Medverkande
 Gary Green - sologitarr, tolvsträngad gitarr
 Kerry Minnear - keyboard, bas, cello, sång, bakgrundssång, melodiska slagverk
 Derek Shulman - sång, bakgrundssång och bas
 Phil Shulman - saxofon, trumpet, blockflöjt, sång och bakgrundssång
 Ray Shulman - bas, violin, gitarr, slagverk och bakgrundssång
 Martin Smith - trummor och slagverk

Övriga medverkande
 Paul Cosh - tenorhorn på "Giant"
 Claire Deniz - cello på "Isn't It Quiet And Cold"

Musikalbum 1970
Album av Gentle Giant
Album producerade av Tony Visconti
Brittiska debutalbum
Annie Johnson Flint

Annie Johnson Flint, död 1932, var en sångförfattare och kompositör från USA.

Sånger
Gud ger mera nåd

Externa länkar 
Biografi över Annie Johnson Flint

Amerikanska koralkompositörer
Amerikanska psalmförfattare
Kvinnor
Födda okänt år
Avlidna 1932
Luxemburgs administrativa indelning

Luxemburg (luxemburgiska: Groussherzogtum Lëtzebuerg, franska: Grand-Duché de Luxembourg, tyska: Großherzogtum Luxemburg) är administrativt indelat i 12 områden.<ref name="C"> [https://www.citypopulation.de/en/luxembourg/admin/ Luxembourg -Cantons and Communes] Citypopulation.de (läst 20 juni 2020)</ref>

Dessa kallas kantoner (cantons) och är i sin tur indelade i 105 kommuner (communes''). Kommunen är landets minsta administrativa enhet.

Tidigare var landet även indelat i 3 distrikt (Diekirch i norra delen, Grevenmacher i östra delen och Luxembourg i södra delen), vilka avskaffades 2015.

Kantoner

Referenser

Externa länkar

 om Luxembourgs administrativa indelning (Luxembourg Public)

Luxemburgs geografi
 
Administrativa indelningar av länder i Europa
Ivar Lindestad

Johan Ivar Lindestad, född Ivar Karlsson 9 mars 1899 i By församling, död 10 oktober 1980 i Västanfors församling,, var en svensk sångförfattare, personalchef vid Fagersta Bruk samt aktiv inom pingströrelsen. Han har gav ut omkring 150 sånger. Han översatte till svenska många av de sånger som Einar Ekberg hade i sin Amerika-repertoar.

Lindestad var från 1924 gift med Rut Margareta Lindestad (1899–1984).

Sånger i urval
En dag fick jag nåd att lämna
Gud ger mera nåd
Jesus intog mitt hjärta
Ovan där

Referenser

Svenska psalmförfattare
Födda 1899
Avlidna 1980
Män
Personligheter inom svensk pingströrelse
Tomasböle

Tomasböle kan syfta på:

 Tomasböle, Pojo kommun – en by i Pojo kommun, Nyland.
 Tomasböle pappersbruk i Pojo, Nyland.
 Tomasböle, Salo kommun – en by i Karuna i Sagu kommun, Egentliga Finland, fi.: Tuomaala
Tolls

Tolls (finska: Tolsa) är en by och ett bosättningsområde med järnvägsstation i Kyrkslätts kommun i det finländska landskapet Nyland. Tolls ligger cirka tre kilometer österut från Kyrkslätts centrum.

Stamväg 51 går genom Tolls. Den södra delen av Tolls består av egnahemshus. I områdets norra del finns bland annat Tolls hållplats samt med Bredberget. I Tolls finns bland annat en matbutik, ett daghem och en skola.

Källor

Se även
Tolls hållplats

Byar i Kyrkslätt
Tolkis

Tolkis [tålkis] (finska: Tolkkinen) är en fabriksort och bosättningsområde i den före detta kommunen Borgå landskommun, i den nuvarande staden Borgå i landskapet Nyland, Södra Finlands län.

I Tolkis byggs aluminiumbåtar av Kewatec Aluboat, tidigare Weldtec Marine.

Kuggen är en udde i Tolkis.

Vidare läsning

Externa länkar 
Tolkis frivilliga brandkår 
Dansholmen 
Tolkis bollklubb 
TolkisToday 

Borgå
William Aiton

William Aiton, född 1731, död 2 februari 1793, var en skotsk botaniker.

Biografi 
Aiton bodde nära Hamilton i Skottland. Han lärde sig att bli trädgårdsmästare och reste till London 1754 där han blev Philip Millers assistent. Han blev senare föreståndare för Kew Gardens, en botanisk trädgård i Kew nära London. Aiton gav 1789 ut ett stort botaniskt verk, Hortus Kewensis (3 band, ny upplaga i 5 band 1810–1813) där han beskrev 6 000 växter, bland dem 500 för vetenskapen nya arter.

Han var far tíll William Townsend Aiton, som gick i faderns fotspår och även han kom att bli föreståndare för Kew Gardens.

Auktorsnamn

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Skotska botaniker
Födda 1731
Avlidna 1793
Män
Aiton

Aiton kan syfta på:

Personer
William Aiton (1731–1793), skotsk botaniker. 
William Townsend Aiton (1766–1849), brittisk botaniker.

Platser
Aiton, Cluj, kommun i Rumänien.
Aiton, Savoie, kommun i Frankrike.
Klara församling

Klara församling var en församling i Stockholms stift och i Stockholms kommun. Församlingen uppgick 1989 i Stockholms domkyrkoförsamling.

Församlingens område avgränsades av Norrström, Gustav Adolfs torg, Malmtorgsgatan, Brunkebergstorgsgatan, Malmskillnadsgatan, Hamngatan, Regeringsgatan, Kungsgatan, Malmskillnadsgatan, Tunnelgatan, Olof Palmes gata och Klara sjö.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1587 genom en utbrytning ur Storkyrkoförsamlingen under namnet Norrmalms församling som namnändrades till det nuvarande 25 november 1643 samtidigt som Sankt Jakobs församling bröts ut. 22 mars 1671 utbröts Kungsholms församling, 3 november 1671 en del till Brunkebergs- och Kungsbacksförsamlingen, 1675 utbröts Sankt Olofs församling (Adolf Fredrik), 1867 utbröts Frimurarebarnhusets församling.

1 maj 1906 (enligt beslut den 16 mars 1906) överfördes den del av Helgeandsholmen som tillhörde Klara församling till Storkyrkoförsamlingen. 1 januari 1925 (enligt beslut den 20 juni 1924) överfördes till Klara församling de till Kungsholms församlings tillhörande kvarteren Blekholmen norra och södra vilka låg öster om Klara sjö. 1 januari 1971 överfördes till Klara församling från Jakobs församling ett område med 57 invånare som omfattade en areal av 0,04 km², varav allt land.

Församlingen utgjorde till 1638 ett eget pastorat för att därefter till 1691 vara moderförsamling i pastoratet Klara och Barnhusförsamlingen och där från 1675 även Sankt Olof församling ingick. Från 1691 till 1 maj 1775 moderförsamling i pastoratet Klara och Sankt Olof för att därefter till 1989 utgöra ett eget pastorat. Församlingen uppgick 1989 i Stockholms domkyrkoförsamling.

Areal
Klara församling omfattade den enligt indelningen 1 januari 1976 en areal av 0,8 kvadratkilometer, varav 0,7 kvadratkilometer land.

Befolkningsutveckling

Kyrkobyggnader
Klara kyrka

Församlingshus

Klara församlingshus uppfördes 1907–1910 på Klara Östra Kyrkogata  8 enligt Georg Ringströms ritningar.

Kyrkoherdar

Förste komministrar

Andre komministrar

Organister 
Lista över organister.

Kantorer

Se även
Klarakvarteren

Källor 

Historiska församlingar i Stockholms kommun
Norrmalm
Kaland

Kaland (, till 1936 Nykyrko, ), är en före detta kommun i landskapet Egentliga Finland, tidigare i Vemo härad i Åbo och Björneborgs län. Kaland är sedan den 1 januari 1993 en del av Nystads stad.

Ytan (landsareal) var 270,9 km² och kommunen beboddes av  människor med en befolkningstäthet på 18,3 inv/km² (1908-12-31).

Nykyrko kyrksocken har ursprungligen bestått av Kodjala och Vellua kyrksocknar. Uppdelningen har tydligen berott på skillnader i beskattningen. De två socknarna torde ha varit mycket gamla. Troligen förenades de i slutet av 1300-talet till Nykyrko kyrksocken. Den nämns första gången 1411. I sammanhanget gjordes Kodjala till kapell. Marknader vid kyrkan nämns 1698 och 1751. De hölls på S:t Olofs dag den 29 juli.

I Nykyrko ligger det medeltida godset Sundholm (tidigare Arvassalo Gammelgård).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Atlas de Finlande, Société de Géographie de Finlande, Helsingfors 1910

Externa länkar 
 

Före detta finländska kommuner
Nystad
Torkelsbacken

Torkelsbacken (fi. Torkkelinmäki) är en stadsdel och en del av Berghälls distrikt i Helsingfors stad. 

Torkelsbacken utgör några kvarter på den högsta punkten i Berghäll. Områdets byggnader härstammar främst från 1920-talet och det finns flera små parker där. 

Berghäll
La Soufrière, Saint Vincent

För vulkaner och platser med liknande namn, seSoufrière'' 

La Soufrière eller Soufrière Saint Vincent är en 1 220 meter hög vulkan på ön Saint Vincent i Saint Vincent och Grenadinerna, Karibien. Vulkanen har haft utbrott 1718, 1812, 1902, 1971, 1979 och 2021.

Källor

Vulkaner i Saint Vincent och Grenadinerna
Stratovulkaner
Tentativa världsarv i Saint Vincent och Grenadinerna