kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sven Ljunggren

Sven Ljunggren, född 9 februari 1921, död 2004, svensk sprinter. Han tävlade först för IFK Linköping och bytte sedan inför 1942 års säsong till SoIK Hellas. Ljunggren utsågs 1943 till Stor grabb nummer 104 i friidrott. Han hade det svenska rekordet på 400 m åren 1943 till 1953. Han vann under perioden 1940 till 1945 tre SM-guld individuellt på 400 m samt fyra i stafett 4x400 m.

Karriär

1940 vann Ljunggren SM på 400 m på 49,4.

Även vid SM 1941 vann han 400 m, denna gång på 48,9.

Åren 1942 t.o.m. 1945 deltog Ljunggren varje år vid SM i det segrande Hellas-laget i stafett 4x400 m.

Den 1 juli 1943 i Göteborg slog Ljunggren Bertil von Wachenfeldts svenska rekord på 400 m från 1934 med ett lopp på 47,5. Rekordet slogs 1953 av Lars-Erik Wolfbrandt. Detta år vann han SM på 400 m med 48,5.

Referenser

Källor

Swedish Athletic Page
Stora grabbar

Födda 1921
Avlidna 2004
Svenska kortdistanslöpare
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Svenska idrottare under 1900-talet
Män
Friidrottare i IFK Lidingö
Friidrottare i SoIK Hellas
Berit Berthelsen

Berit Berthelsen, född 25 april 1944 i Nittedal, död 13 februari 2022 i Bærum, var en norsk friidrottare.

Hon dominerade sprint- och hoppgrenar i Norden under 1960-talet. Under Nordiska mästerskapen 1965 vann hon hela fem guldmedaljer (100 meter, 200 meter, 400 meter, längd och stafett).

Berthelsen vann inomhus-EM i längd 1967 och 1968, och tog brons under utomhus-EM 1969 i Aten. Under karriären vann hon 35 individuella Norge-mästerskap och satte 29 norska rekord. Längdrekordet från 1968 på 6,56 meter var gällande Norgerekord till 2009.

1965 blev Berit Berthelsen tilldelad Aftenpostens guldmedalj.

Referenser

Noter

Norska medeldistanslöpare
Födda 1944
Kvinnor
Avlidna 2022
Norska idrottare under 1900-talet
Personer från Nittedals kommun
Expressionism (film)

Expressionism inom filmen utvecklades i Tyskland, med Berlin som huvudsäte, under 1920-talet.

Företrädare 
En av de första företrädarna för expressionismen inom filmen var Paul Wegener, som 1913 regisserade och spelade huvudrollen i Der Student von Prag, och sedan gjorde tre filmer om den judiska Golem-legenden: Der Golem (1915, förlorad så när som på några fragment), Der Golem und die Tänzerin (1918, förlorad), och Der Golem, wie er in die Welt kam (1920).
Inriktningen fick dock sitt stora genombrott först efter kriget, med Robert Wienes Das Cabinet des Dr. Caligari (1919), och bland de viktigaste regissörerna återfinns Fritz Lang med Der müde Tod (1921) och Dr. Mabuse, der Spieler (1922), F.W. Murnau med Nosferatu, eine Symphonie des Grauens (1921) och Faust (1926), och Paul Leni med Hintertreppe (1921) och Das Wachsfigurenkabinett (1924).

Se även 
 Tysk film
 Expressionism
 Expressionism (teater)
 Expressionism (litteratur)

Referenser

Källor 
 Alan Jones, The Rough Guide to Horror Movies. Rough Guides, London 2005. .

Noter

Externa länkar 
 Böcker i ämnet Expressionism (film) på svenska bibliotek. (libris.kb.se)

Filmrörelser
Tysk film
Expressionism
Dubois bageri

Dubois bageri, fullständigt namn Matthias Dubois Bageri & Konditori-Etablissement, var ett bageri i Uppsala grundat 1885 av Mattias Dubois (1848-1929). Bland uppsalabor kallades bageriet för "Dybossen". Företaget hade en större anläggning vid Vaksalagatan i stadsdelen Dragarbrunn och drev där även konditori.

1932 övertogs företaget av fabrikörerna Hilmer Engelbert Ljungberg och Sven Edvin Jansson. 1940 sålde dessa företaget till Hakonbolagen. Dubois mjukbrödsbageri drevs vidare till 1956 då Sven A. Gunnars och hans företag Dalabagarn tog över och lade ned bageriet. Stora delar av Dubois sortiment fortsatte att produceras av Dalabagarn som investerat i en högmodern bagerianläggning vid Bergsbrunnagatan i Uppsala industriområde i Boländerna. Dalabagarn togs över av ICA-bageriet som i sin tur 1983 togs över av Skogaholmsbröd.

Huvuddelen av de byggnader som använts av Dubois bagerietablissemang revs under 1960-talet. Efter nedläggningen ersattes byggnaderna av Svenska Handelsbankens monumentala kontor och av EPA:s varuhus. Det dödsbo som existerade en tid lät uppföra en kontors- och affärsbyggnad i hörnet Vaksalagatan - Kungsgatan. Denna byggnad finns ännu kvar.

I Dalabagarns gamla Uppsalaanläggning bakas inget bröd längre men Lantmännen, som tidigare ägde Skogaholmsbröd, hade en tid efter nedläggningen en central för utkörning av färskbröd i en del av lokalerna där ytterligare några år fullastade "brödbilar" rullade ut. Idag används det gamla brödlagret av Uppsala Universitet.

Källor

Externa länkar
Dubois levererar bröd 1949 ( Bild hos Upplandsmuseet ) 

Ej längre existerande svenska livsmedelsföretag
Svenska bagerier
Företag i Uppsala
Norra Vånga kyrka

Norra Vånga kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2018 tillhör Varabygdens församling (2002–2018 Kvänums församling och tidigare Norra Vånga församling) i Skara stift. Den ligger i Vara kommun.

Kyrkobyggnad
Kyrkan uppfördes 1876 av byggmästaren Anders Pettersson i Värsås efter Johan Adolf Hawermans ritningar. Den tidigare romanska sandstenskyrkan hade då rivits. Kyrkan har latinsk korsplan. Fasaden är i vit puts med gult tegel som dekor. Det höga tornet utgör ett landmärke. Interiören har bevarat sin ursprungliga karaktär.

Inventarier 
Helgonbild i form av en träskulptur, föreställande Petrus, från sent 1200-tal som kallas Kornguden från Norra Vånga. Denna skulptur sades ha en undergörande kraft och bars i procession över åkrarna i Vånga så sent som 1826, långt innan kyrkan byggdes. Förvaras i Västergötlands museum.
En tronande madonnaskulptur från omkring 1200 utförd i ek. Höjd 115 cm. Förvaras i Västergötlands museum. 
En dopfunt från 1200-talet, förvaras i Västergötlands museum. 
En dopfunt i driven mässing från 1400-talets slut.
En medeltida kalk i gotisk stil.

Klockor
Kyrkan har två sannolikt senmedeltida klockor som saknar både märken och inskrifter.

Orglar
1748 byggde Jonas Wistenius, Linköping en orgel med 9 stämmor.
Den nuvarande orgeln är byggd 1879 av Salomon Molander & Co, Göteborg och den är mekanisk. Den har en fast kombination. Den står på västra läktaren och är en romantisk orgel. Den samtida fasaden är delvis ljudande. 

Kororgeln är byggd 1961 av Nordfors & Co, Lidköping och är en mekanisk orgel. Den står i södra sidokapellet.

Övrigt
I prästgårdsträdgården står en av landets äldsta runstenar, Västergötlands runinskrifter 65, daterad till 500-talet. Den var fram 1936 inmurad i kyrkan. 
Några hundra meter från kyrkan finns den hedniska offerkällan Jungfru Marie källa. Här offrade man förr mynt och bröd på midsommarafton för att få bra skörd..

Bilder

Källor

Vidare läsning

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Vara kommun
Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader invigda 1876
1876 i Sverige
Djellabah

Djellabah eller jallaba är en fotsid dräkt sydd av ylle- eller bomullstyg. Den liknar en munkkåpa med hätta och förekommer i Marocko.

Djellabah sägs av många vara förebilden för Jediriddarnas kläder i Starwarsfilmerna.

Referenser

Klädedräkt efter kultur
Dolman

Dolman eller Dolma är en kort, tätt åtsittande, uniformsrock vilken hörde till husarernas uniform. Den knäpps framtill med snöröglor och små pinnar eller kulknappar.

På 1870-talet fanns det även en regnkappa för kvinnor och barn med samma namn.

Etymologi
Namnet kommer från turkiskans dolaman vilket betecknar en lång vid klädnad med snäva ärmar.

Galleri

Källor 

Militära uniformer
Ytterkläder
Ugglan
Sigrid Rausing

Sigrid Maria Elisabet Rausing, född 29 januari 1962 i Lund, är en svensk-brittisk antropolog och bokförläggare, bosatt i London. Hon är sedan 2005 ägare till det brittiska bokförlaget Granta och tidskriften med samma namn.

Biografi
Sigrid Rausing växte upp i Lund och var 18 år då familjen Rausing flyttade till Storbritannien. Hon studerade historia och socialantropologi. vid University of York 1983–86 och tog en magisterexamen i socialantropologi vid University College London 1987. Åren 1993–94 vistades hon på en före detta sovjetisk kolchos i Estland och disputerade 1997 vid University College London. En monograf baserad på denna publicerades 2004: History, memory and identity in post-Soviet Estonia. 

Sigrid Rausing grundade och driver sedan 1995 stiftelsen Sigrid Rausing Trust, tidigare Ruben and Elisabeth Rausing Trust, som stöder arbete för mänskliga rättigheter, kvinnors rättigheter, miljövård och social och ekonomisk utveckling. Den har växt från en mindre välgörenhetstiftelse som stöder ansökningar till en uppsökande professionell organisation, som arbetar i förebyggande syfte. Rausing sitter i styrelsen för Human Rights Watch och var hedersledamot i stiftelsen Teskedsorden. 

Förutom Granta driver hon också tillsammans med maken Eric Abraham film- och bokförlaget Portobello.

Sommaren 2006 var hon sommarvärd i Sveriges Radio P1.

Familjeförhållanden 
Sigrid Rausing är dotter till Hans Rausing och syster till Lisbet Rausing. Hon, fadern och syskonen sålde sina andelar i Tetra Pak till farbrodern Gad Rausing och dennes barn. Hon är i sitt andra äktenskap gift med filmproducenten Eric Abraham, och har en son i sitt tidigare äktenskap. Både hennes förre och nuvarande make är judar, och inför sitt första giftermål konverterade hon till judendomen.

Bibliografi

 - Även utgiven i engelsk version: Everything Is wonderful och i estnisk: Kõik on suurepärane : mälestusi Eesti kolhoosist.
, även i svensk översättning av Rebecca Alsberg och författaren, Malström : en memoar (2017), .

Redaktörskap

Referenser 

Födda 1962
Svenska förläggare
Personer inom Storbritanniens näringsliv under 2000-talet
Svenska miljardärer
Svenskar i Storbritannien
Svenska filantroper
Svenska författare under 2000-talet
Kvinnor
Levande personer
Sommarvärdar 2006
Författare från Lund
Filantroper under 2000-talet
Sigrid
Studentnejlika

Studentnejlika (Silene chelcedonica), tidigare Lychnis chalcedonica, är en art i familjen nejlikväxter. Den förekommer naturligt i östra Europa, österut till Sibirien. Växten, som även kallas för Brinnande kärlek, beskrevs först av Carl von Linné, och fick sitt nu gällande namn av Ernst Hans Ludwig Krause. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Glimmar
Silene
Nejlikväxter
St Växtindex
Egon Eiermann

Egon Eiermann, född 29 september 1904 och död 19 juli 1970, var en inflytelserik tysk arkitekt och möbelformgivare.

Eiermann föddes i Neuendorf bei Potsdam (nuvarande stadsdelen Babelsberg i Potsdam) utanför Berlin och studerade till arkitekt vid Technische Hochschule i Berlin mellan åren 1923 och 1927. Efter avlsutad examen fick han anställning vid varuhuskedjan Karstadts arkitektkontor och därefter vid Berlins kommunala elbolag. 1931 startade han ett eget kontor tillsammans med Fritz Jaenecke (senare verksam i Malmö); ett samarbete som varade fram till 1934 och resulterade i flera uppmärksammade bostads- och fabriksprojekt i Berlinregionen. På grund av en personlig dispyt fortsatte Eiermann därefter själv med kontoret fram till Andra världskrigets utbrott.

Efter kriget blev Eiermann alltmer efterfrågad och kom att bli något av en symbol för återuppbyggandet av Tyskland under slutet av 1940-talet och 1950-talet. De flesta projekten handlade om bostäder, men även fabriker. Hans industriarkitektur kännetecknades av rationella stålstrukturer med stora glaspartier och 1951 erhöll han Hugo Häringpriset för en näsduksfabrik i Blumberg.

1947 fick han anställning som rektor vid tekniska högskolan i Karlsruhe och fortsatte där att utveckla byggnadsstrukturer i stål. I början av 1950-talet började han intressera sig för möbelformgivning utifrån sina kunskaper inom bärande strukturer och designade bland annat bord. I samband med en resa till USA i början av 1950-talet stiftade han bekantskap med bland andra Walter Gropius, Marcel Breuer och några år senare lärde han också känna Ludwig Mies van der Rohe.

1958 fick Eiermann det prestigefyllda uppdraget att rita den västtyska paviljongen vid Världsutställningen i Bryssel och året efter ritade han det som skulle bli hans mest berömda byggnadsverk; den nya Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche i Berlin som byggdes bredvid ruinen av den gamla. Under samma tid vann han även tävlingen om Västtysklands ambassad i Washington, D.C.. Egon Eiermann fortsatte att ha den tyska staten som flitig uppdragsgivare under 1960-talet, där det största uppdraget var parlamentsbyggnaden i Bonn (1965-1969). Under slutet av sin karriär ritade han även större kontorskomplex åt exempelvis IBM och Olivetti.

Eiermann avled 1970 i Baden-Baden och 100-årsjubileet av hans födelse uppmärksammades i Tyskland med bland annat ett frimärke.

Referenser
 Annemarie Jaeggi, Egon Eiermann (1904-1970). Die Kontinuität der Moderne 2004  
 Wulf Schirmer, Egon Eiermann 1904-1970. Bauten und Projekte Stuttgart 1984 
 Arthur Mehlstäubler, Egon Eiermann. Die Möbel Karlsruhe 1999 
 Peter Gössel och Gabriele Leuthäuser, Architecture in the 20th century, band 2 sid. 575, Taschen 2005, 

Tyska arkitekter under 1900-talet
Tyska formgivare
Personer verksamma vid Karlsruher Institut für Technologie
Tyska möbelsnickare
Födda 1904
Avlidna 1970
Män
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Tyska konstnärer under 1900-talet
Personer från Potsdam
Klättsläktet

Klättsläktet (Agrostemma) är ett släkte i växtfamiljen nejlikväxter med två arter från medelhavsområdet.

Kladogram enligt Catalogue of Life

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Nejlikväxter
Kl Växtindex
Midnight Oil (musikalbum)

Midnight Oil är den australiska musikgruppen Midnight Oils debutalbum, utgivet 1978.

Låtlista
"Powderworks" (Hirst/Moginie/Rotsey/Garrett) - 5:35
"Head Over Heels" (Hirst/Rotsey/Moginie) - 4:05
"Dust" (Moginie/Garret/Hirst) - 3:20
"Used and Abused" (Hirst/Moginie) - 3:12
"Surfing With a Spoon" (Hirst/Moginie/Rotsey/Garrett) - 5:22
"Run By Night" (Moginie/Hirst/Rotsey) - 3:57
"Nothing Lost - Nothing Gained" (Moginie) - 8:28

Medverkande
Peter Garrett - sång
Rob Hirst - trummor, sång
Andrew James - bas
Jim Moginie - gitarr, keyboard
Martin Rotsey - gitarr

Externa länkar
 Midnight Oil

Musikalbum 1978
Album av Midnight Oil
Australiska debutalbum
Engelskspråkiga musikalbum
Debutalbum 1978
Kreuther Trennungsbeschluss

Kreuther Trennungsbeschluss ('Kreuthska delningsbeslutet', efter CSU:s partistämma i Wildbad Kreuth där det fattades) var en kortvarig splittring av samarbetet mellan CDU och CSU 1976.

Vid förbundsdagsvalet 1976 ställde Helmut Kohl för första gången upp som kanslerkandidat. CDU/CSU förlorade knappt med 48,6 procent av rösterna. Det var fram till dess CDU/CSU:s näst bästa valresultat över huvud taget. En konflikt mellan CDU och CSU och ledarna Kohl och Franz Josef Strauß följde efter valförlusten. En splittring av fraktionen röstades igenom av CSU, Kreuther Trennungsbeschluss, med idén att verka som fjärde parti (efter SPD, CDU och FDP) men detta togs senare tillbaka. Det hela ledde dock till att Strauß kom att vara CDU/CSU:s kanslerkandidat vid förbundsdagsvalet 1980.

Politik i Tyskland
CDU
CSU

en:CDU/CSU#Kreuther Trennungsbeschluss
Clarke-Mordaunt-Guthrie

Clarke-Mordaunt-Guthrie var ett race som var ett brittiskt privat formel 1-stall som tävlade ett par säsonger i början av 1970-talet.

Stallet etablerades genom att en grupp välbärgade aktiemäklare, som var vänner till racerföraren Mike Beuttler, finansierade en hyrd March  åt honom. Österrikaren Niki Lauda och svensken Reine Wisell körde var sitt lopp för stallet.


F1-säsonger

Noter

Källor

Privata formel 1-stall
Carl Robert Lamm

Carl Robert Lamm, född den 4 augusti 1856 i Stockholm, död den 12 augusti 1938 i Täby församling, Stockholms län, var en svensk ingenjör, uppfinnare, industriidkare och konstsamlare. Han tillhörde släkten Lamm, var son till Jacques Lamm, bror till Gustaf Maurits Lamm och far till växtgenetikern Robert Lamm och konsthistorikern Carl Johan Lamm.

Biografi
Lamm genomgick Teknologiska institutet 1873-1876. 1881 övertog han ledningen för Ludwigsbergs Verkstads AB på Söder Mälarstrand i Stockholm efter sin far Jacques Lamm, som grundade företaget 1843. Ludwigsbergs verkstad byggde bland annat fyren Pater Noster, en så kallad fackverkskonstruktion som ritats av Nils Gustav von Heidenstam. Totalt byggde fabriken drygt tio så kallade Heidenstammare, möjligen tack vare att Heidenstam själv satt med i företagets styrelse. Fyren provmonterades på verkstaden i Stockholm och den var enligt Carl Robert Lamm den vackraste av alla fyrar han byggt. Lamm var själv sommarboende på Marstrand där fyren placerades.

1892 tillverkade Ludwigsbergs Verkstads AB den första svenska kylmaskinen. Den levererades till Münchenbryggeriet på Söder Mälarstrand i Stockholm. Kylmaskiner blev en av firmans främsta produkter. Ludwigsbergs Verkstads AB blev sedermera en del av Asea och överfördes senare till Stal-laval.

År 1902 köpte Carl Robert Lamm Näsby slott i Täby kommun. Slottet hade brunnit 1897 och Lamm restaurerade slottet som framför allt kom att inrymma hans enorma konstsamling. I samlingen ingick bland annat tavlor och skulpturverk, konstslöjdföremål, möbler, silver, keramik, vävda tapeter, vapen, orientaliska mattor och bronser.

Lamm lämnade sitt uppdrag som verkställande direktör för Ludwigsbergs Verkstads AB 1904. I Tekniska museets arkiv finns några av Lamms patenthandlingar, främst rörande samarbete med Gustav de Lavals arbeten med separatorn. Där finns också handlingar rörande restaureringen av Tyska kyrkans torn, Stockholm. Handlingarna är enligt museet från åren 1875 till och med 1937.

Lamm var en stor donator till Palmqvistska fonden till Stockholms befästande som uppförde Norra Fronten före och under första världskriget. Han bekostade bland annat det efter honom uppkallade "Carl Robert Lamms fort" vid Arninge.

Källor

Noter 

Svenska uppfinnare under 1800-talet
Män
Födda 1856
Avlidna 1938
Personer från Stockholm
Timan

Timan eller Timanbergen (ryska: Тиманский кряж, Timanskij krjazj) är en bergskedja med låga berg i nordöstligaste europeiska Ryssland. Det kan ses som en utlöpare av Uralbergen då bergskedjan västerut utifrån denna utgår från sydostlig till en nordvästlig riktning.

Bergskedjan ligger väster om floden Petjora och delar det nordryska låglandet i en västlig och en östlig del. Den löper sedan fram till Barents hav i norr. Större delen av Timanbergen ligger i Komirepubliken, medan den allra nordligaste delen ligger i det autonoma området Nentsien i Archangelsk oblast. Den högsta punkten i Timanbergen är på 463 meters höjd över havet.

Landskapsbilden i Timanbergen, som ligger inom tajga- och tundrabältena, kännetecknas av en kuperad och stundom bergig åsterräng, som formats under istiden. Flera floder har sina källor i Timanbergen, varav de viktigaste är Petjoras biflod Izjma, Mezen och Vytjegda, som är en biflod till Norra Dvina.

Den största staden i det annars tunt befolkade Timan är Uchta, som grundlades på 1930-talet för att öppna Timan för utvinning av naturtillgångar. I området finns många olika mineralförekomster, bland annat av gas, olja, bauxit och titan.

Bergskedjor i Ryssland
Tetrahydropalmatin

Tetrahydropalmatin (eng: Tetrahydropalmatine) ofta förkortat  THP, är en kemisk förening med formeln C21H25NO4. Ämnet är en neuroaktiv alkaloid som förekommer i flera växter, framför allt i släktet Nunneörter, men även i bland annat  Stephania rotunda. THP används traditionellt inom kinesisk örtmedicin för att lindra smärta, och den anses även ha en lugnande effekt. Kineserna har utvunnit ämnet ur plantor som Corydalis och Stephania. Den moderna läkemedelsindustrin har på kemisk väg framställt det avsevärt mer potenta LEVO-THP, som under olika patenterade varumärken har marknadsförts över världen som ett alternativ till både ångestdämpande och lugnande preparat som tillhör gruppen bensodiazepiner och smärtstillande medel som opiater. Den säljs även som ett så kallat "kosttillskott".

Flera fall av förgiftningar knutna till THP har emellertid rapporterats. Dessa handlar framför allt om negativ påverkan på andningen, hjärtat och nervsystemet, samt om kronisk hepatit (leverinflammation) som orsakats av otillräckligt sterila tillverkningsförhållanden i framför allt östra Asien. Dödsfall började rapporteras år 1999 i fall där THP använts i kombination med andra mediciner som är smärtlindrande och ångestdämpande. Samtliga dödsfall 1999 kunde knytas till en enda av de THP-baserade kosttillskotten, nämligen "Jin Bu Huan Anodyne Tablets", och produkten svartlistades av amerikanska och europeiska hälsovårdsmyndigheter. I andra länder, särskilt i Singapore, klassificeras THP som en kontrollerad substans och licens krävs för att få sälja den.  

Djurförsök har visat att den lugnande effekten är ett resultat av att dopaminerga nervceller i hjärnan blockeras. Dopamin är en av de viktigaste signalsubstanserna i centrala nervsystemet där den förekommer i en rad viktiga system som bland annat reglerar muskelrörelser, vakenhet, glädje, entusiasm, och kreativitet. THP framkallar därför inga euforiska känslor, utan sågs som ett alternativ till beroendeframkallande mediciner av människor med ångestsjukdomar och smärttillstånd och som en möjlighet till lindring för människor som inte hjälps av vanliga läkemedel.

Identifikatorer
PubChem 72301

Se även 
Dopamin
Signalsubstanser
Smärtlindring
Ångest

Referenser

Litteratur

Lai, Chi-Kong och and Yan-Wo Chan, Albert (1999) "Tetrahydropalmatine Poisoning: Diagnoses of Nine Adult Overdoses Based on Toxicology Screens by HPLC with Diode-Array Detection and Gas Chromatography–Mass Spectrometry" i Clinical Chemistry 45:2, ss 229 - 236.



Alkaloider
Fenoletrar
Integrativ medicin

Integrativ medicin avser utveckling och integration av evidensbaserad kunskap från olika alternativa medicinska traditioner för att komplettera den etablerade medicinen. Strikt vetenskapliga metoder används för att utvärdera mekanismer, effekter och effektiviteten av behandlingarna. 

År 2005 grundades via en donation av Barbro Oshers stiftelse ett Osher centrum för integrativ medicin vid Karolinska Institutet, som blev Sveriges första akademiska forskningsinstitution med inriktning mot alternativa behandlingsformer. Liknande Osher centra finns även i USA, vid Harvard University i Boston och University of California San Francisco (UCSF). Vid dessa centra bedrivs bland annat forskning kring placebo, självskattad hälsa liksom sambandet mellan immunsystemets funktion och stress. I samarbeten bedrivs mekanistiska studier inom vissa former av alternativmedicin som till exempel akupressur och meditation. Även andra universitet och sjukhus bedriver forskning, behandling och utbildning inom området i till exempel USA, Tyskland, Schweiz och Storbritannien, liksom ett antal fristående institut och verksamheter i ett flertal länder.

2007 utsågs hjärnforskaren Martin Ingvar till Sveriges första professor i integrativ medicin.

Vid Karolinska institutet finns också Forskargrupp Integrativ Vård, som bedriver forskning om integrativ vård. Akademisk ledare är docenten i hälso- och sjukvårdsforskning Torkel Falkenberg.  

I Sverige verkar föreningarna Läkarföreningen för Integrativ Medicin (öppen för läkare och medicinstuderande) och Föreningen för Integrativ medicin (öppen för legitimerad sjukvårdspersonal) för forskning kring komplementära medicinska metoder och utökad terapifrihet samt lagändringar för att göra det möjligt för svensk sjukvårdspersonal att använda integrativmedicinska metoder utan att riskera att förlora sina legitimationer. Det finns också ett flertal nationella och internationella organisationer för integrativ medicin i olika länder och sedan år 2008 arrangeras en årlig världskonferens inom området.

Referenser

Externa länkar 
Integrativ Medicin

Medicinska specialiteter
Alternativmedicin
Evidensbaserad medicin
Christopher Rice

Christopher Rice, född 11 mars 1978 i Berkeley, Kalifornien, är en amerikansk författare som skrivit romanerna A Density of Souls, The Snow Garden, Light Before Day och Blind Fall.

Han är son till författaren Anne Rice och den framlidne poeten Stan Rice. Även hans moster, Alice Borchardt, var författare. 

Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1978
Män
Levande personer
Skådespelare från Louisiana
Personer i USA under 2000-talet