kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karen, Kenya

Karen är ett område (location) i sydvästra Nairobi i Kenya. Folkmängden uppgick till 13 788 invånare vid folkräkningen 2009 på en yta av 39,63 kvadratkilometer. Området är indelat i de två delområdena Karen och Lenana.

Karen gränsar till Ngong Hills och innehåller bland annat galoppbanan Ngong Racecourse och barnhemmet Nyumbani. Platsen är också känd för sina stora Europeiska befolkning. Karen och Langata bildar tillsammans ett något isolerat område med bostäder för höginkomsttagare. Karen Blixens hem är beläget i området och är en lokal turistattraktion.

Det anses allmänt att förorten är uppkallad efter Karen Blixen, författare till boken Den afrikanska farmen. Hennes farm låg på den plats där Karen nu är belägen. Blixen sade själv att området "är uppkallat efter mig" och Remi Martin, entreprenören som köpte farmen 1931 och styckade upp den till tomter för Nairobis snabbt växande befolkning, bekräftade att han uppkallade området efter Blixen. Också det fastighetsbolag Martin bildade gavs namn efter författaren: Karen Estates Company Ltd.

Namnets ursprung kan dock vara mer komplext. Blixen kallades inte Karen av sina vänner i Afrika, utan "Tania" eller "Titania". Hennes farm, som var en kaffeplantage, hade det officiella namnet "The Karen Coffee Company" och ägdes av hennes släkt i Danmark. Styrelseordförande i företaget var hennes morbror Aage Westenholtz. Westenholtz kan ha namngett företaget efter sin egen dotter Karen.

Det är möjligt att Martin kallade området Karen eftersom han trodde att företaget var uppkallat efter Blixen och att han inte var medveten om att farmens officiella namn kom från en annan Karen. Hur det än förhöll sig med detta bekräftade han 1975 för Blixens biograf Judith Thurman att han haft farmens ägare i åtanke då han gav området dess namn.

Referenser

Noter

Nairobi
Karen

Karen kan syfta på:

 Karen (folkslag) – ett folkslag med mongoliskt ursprung som lever i Burma och Thailand.
 Karen – ett kvinnonamn, se Karin.
 Karen (orkan) – en orkan 2007.
 Karen, Kenya – ett område (location) i sydvästra Nairobi i Kenya.
 Karen (delstat) – en delstat i Burma.
 Karen, Houtskär – en ö i Houtskär, Pargas stad, Finland.
Kvibille socken

Kvibille socken ingick i Halmstads härad, ingår sedan 1974 i Halmstads kommun och motsvarar från 2016 Kvibille distrikt.

Socknens areal är 46,11 kvadratkilometer, varav 45,70 land. År 2000 fanns här 1 167 invånare. Tätorten och kyrkbyn Kvibille med sockenkyrkan Kvibille kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Kvibille socken har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Kvibille församling och för de borgerliga frågorna till Kvibille landskommun. Landskommunena senare utökades 1952  och uppgick 1974 i Halmstads kommun. Kvibille församling uppgick 2008 i Slättåkra-Kvibille församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Kvibille, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört fögderier och domsagor enligt Halmstads härad. De indelta båtsmännen tillhörde Södra Hallands första båtsmanskompani.

Geografi och natur
Kvibille socken ligger norr om Halmstad kring Suseån. Socknen består av slättbygd kring ån i väst och kuperad skogsbygd i öster och nordost.

Det finns tre naturreservat i socknen: Biskopstorp som delas med Slättåkra socken ingår i EU-nätverket Natura 2000 medan Hålldammsknattarna som delas med Getinge socken samt Kungsladugården Biskopstorp är kommunala naturreservat.

Sätesgårdar var Marielunds säteri, Susegården,
Biskopstorps kungsladugård och Tronarps herrgård.

I kyrkbyn Kvibille fanns förr ett gästgiveri.

Fornlämningar
Från stenåldern finns boplatser och från bronsåldern flera gravrösen. Från järnåldern finns sex mindre gravfält och stensättningar. En runristning är inmurad i kyrkan.

Namnet
Namnet (1300-talet Quithbillä) kommer från kyrkbyn. Förleden kan innehåller kvith, 'mage, kved' avseendenågon terrängformation. Efterleden kan innehålla bill, 'plogbill' och avse någon naturformation.

Befolkningsutveckling

Se även
Kvibille församling

Referenser

Externa länkar

Qvibille socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Socknar i Halmstads härad
Indelningar i Halmstads kommun
Andries Both

Andries Both, född omkring 1608 och död 23 mars 1642, var en nederländsk konstnär och raderare. Andries Both var bror till konstnären Jan Both.

Both verkade mest i Italien och påverkades i figurmålningen av Pieter van Laer. Hans verk är sällsynta.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Nederländska konstnärer under 1600-talet
Födda 1600-talet
Avlidna 1642
Män
Harald Göransson

Knut Harald Göransson, född 14 april 1891 i Maria Magdalena församling, Stockholms stad, död 24 november 1952 i Kungsholms församling, var en svensk kommunalpolitiker (Högern), industriborgarråd i Stockholms stad 1940–1950. Dessa år var han även ordförande för Stockholms hamnar, och åren 1940–1948 ordförande i Slakthus- och saluhallsstyrelsen i Stockholm. Han var ledamot av Stockholms stadsfullmäktige från 1942. Riddare av Vasaorden och Dannebrogsorden. Göransson är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor
 
https://web.archive.org/web/20100826063515/http://www.lasseistuvsta.se/000/0014/034.htm
 Göransson, Knut Harald på SvenskaGravar.se

Svenska moderater
Borgarråd i Stockholms stad
Ledamöter av Stockholms stadsfullmäktige
Riddare av Vasaorden
Politiker från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1891
Avlidna 1952
Män
Slättåkra socken

Slättåkra socken i Halland ingick i Halmstads härad och är sedan 1974 en del av Halmstads kommun i Hallands län, från 2016 inom Slättåkra distrikt och en del av Oskarströms distrikt.

Socknens areal är 116,13 kvadratkilometer, varav 114,25 land. År 2000 fanns här 865 invånare. Orten Johansfors samt kyrkbyn Slättåkra med sockenkyrkan Slättåkra kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Slättåkra socken har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Slättåkra församling och för de borgerliga frågorna till Slättåkra landskommun.  1947 bröts en del av landskommunen ut för att bli en del av den då nybildade Oskarströms köping. 1957 utbröts en del av församlingen för att bli en del av den då nybildade Oskarströms församling. Slättåkra landskommunen inkorporerades 1952 i Kvibille landskommun som 1974 uppgick i Halmstads kommun. Slättåkra församling uppgick 2008 i Slättåkra-Kvibille församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Slättåkra och Oskarström,, med samma omfattning som motsvarande församlingar hade 1999/2000 och fick 1957, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört fögderier och domsagor enligt Halmstads härad. De indelta båtsmännen tillhörde Södra Hallands första båtsmanskompani.

Geografi och natur
Slättåkra socken ligger väster om Nissan och öster om Suseån. Socknen består av dalbygd längs åarna och kuperad skogsbygd däromkring.

Det finns hela nio naturreservat i socknen: Biskopstorp som delas med Kvibille socken, Almeberget, Getabäcken, Skrockeberg, Stövlaberget och Övraböke ingår alla i EU-nätverket Natura 2000 medan Bohult, Skårebo och Spenshult är kommunala naturreservat. I socknen finns även en mindre del av det kommunala naturreservatet Hålldammsknattarna som i huvudsak ligger i Getinge och Kvibille socknar.

I Drared fanns förr ett gästgiveri.

En kraftstation i Nissan finns vid Nissaström. Järnvägslinjen Halmstad-Nässjö går genom Johansfors längs Nissan och Riksväg 26 (den så kallade Nissastigen) går även den genom Slättåkra socken.

Näringar
Jordbruk, skogsbruk och småindustrier dominerar näringarna. Många invånare pendlar också till till exempel Halmstad, Oskarström eller Hyltebruk. En stor arbetsplats är Spenshults sjukhus  (tidigare sanatorium och reumatikersjukhus).

Fornlämningar
Från stenåldern finns boplatser och från järnåldern finns gravar, stensättningar och domarringar.

Namnet
Namnet (1447 Slettagher) kommer från kyrkbyn. Förleden innehåller slätt, efterleden åker.

Befolkningsutveckling

Se även
Slättåkra församling
Lista över fasta fornminnen i Halmstads kommun#Slättåkra

Referenser

Externa länkar

Slättåkra socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Socknar i Halmstads härad
Indelningar i Halmstads kommun
Harald Göransson (olika betydelser)

Harald Göransson kan avse:

Harald Göransson (1891–1952), politiker
Harald Göransson (musiker) (1917–2004), organist, koralboksförfattare
Jan Both

Jan Both, född omkring 1610 och död 1652, var en nederländsk konstnär. Han var bror till Andries Both.

Both upptog som sin lärare Abraham Bloemaert det italienska "ideallandskapet" som motiv och blev den främste på detta område i Nederländerna. Även Claude Lorrain har i stor utsträckning påverkat Boths konst, som genomsyras av en varm guldton och mjuka linjer. Tavlor av honom finns i Amsterdam, London, München på Konstmuseet i Köpenhamn och Nationalmuseum i Stockholm med flera platser. Both utförde även flera landskapsteckningar.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter

Externa länkar 

Nederländska konstnärer under 1600-talet
Födda 1610
Avlidna 1652
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Harald Göransson (musiker)

Harald Ossian Göransson, född 5 maj 1917 i Norrköpings Sankt Olai församling, Norrköping, död 18 januari 2004 i Lidingö, var en svensk kyrkomusiker, musikpedagog och författare.

Göransson studerade vid Stockholms musikkonservatorium 1936–1941, var musiklärare i Stockholm 1946–1953, kantor i Johannes församling i Stockholm 1947–1950 och organist i Lidingö 1950–1962. Från 1953 var han lärare i harmonilära vid Kungliga Musikhögskolan. Göransson var huvudansvarig för den grundläggande revisionen av äldre musik i Svenska kyrkans mäss- och koralböcker. Han disputerade 1992 vid Uppsala universitet på avhandlingen Koralpsalmboken 1697: studier i svensk koralhistoria. Göransson invaldes den 21 februari 1974 som ledamot 786 av Kungliga Musikaliska Akademien och erhöll professors namn 1979.

Bibliografi

Vidare läsning

Referenser

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska organister under 1900-talet
Svenska organister under 2000-talet
Svenska innehavare av professors namn
Födda 1917
Avlidna 2004
Män
Musiker från Norrköping
Felix von Bothmer

Felix Graf von Bothmer, född 10 december 1852 och död 18 mars 1937, var en tysk militär.

Bothmer blev officer vid infanteriet 1871, överste 1900, generalmajor 1903, generallöjtnant och fördelningschef 1905, samt generalkapten för Leibgarde-Hartschiere i München 1909. Han blev general av infanteriet 1910 och generalöverste 1918. Vid första världskrigets utbrott 1914 erhöll von Bothmer befälet över 2:a bayerska reservkåren och blev 1915 chef för tyska sydarmén i Galizien. 1918 förflyttades han till Lothringen som chef för den nybildade 19:e armén.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Tyska generaler
Födda 1852
Avlidna 1937
Män
Niklas Kämpargård

Niklas Kämpargård, född 2 november 1976 i Ysane församling, är en svensk journalist, författare och sjuksköterska med inriktning på samhällsfrågor, krisberedskap, natur, resor och trädgård.

Bibliografi 
Kämpargård har skrivit flera böcker.

Längs Vägar i Afrika (2004), 
Boken om Blekinge (2004),  (Översatt till engelska och tyska)
Den giftfria Trädgården (2010), Ica Bokförlag, 
Blekinge mellan himmel och hav (2013), Kämpargård Media AB, 
Lev som en bonde: 100 sätt att klara sig själv, (2016), Norstedt, 
Bondens skafferi: Recepten & teknikerna för att äta bättre, (2017), Norstedt, 
Krishandboken: Allt du behöver för att klara dig, (2018), Norstedt

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Män
Födda 1976
Levande personer
Personer från Sölvesborg
Svenska journalister under 2000-talet
Harald Bothner

Harald Bothner, född 30 november 1850 i Fredrikshald, död 24 oktober 1924, var en norsk ämbetsman och politiker.

Bothner blev statsadvokat 1889, sorenskriver 1896, stiftamtman i Trondheim och amtman i Søndre Trondhjems amt 1907-21. Han var stortingsman för Radikale venstre 1903-06. Från mars 1905 till oktober 1907 var han ledamot av Regeringen Michelsen, först som medlem av statsrådsavdelningen i Stockholm, och från juni 1905 som chef för revisonsdepartementet, och från november 1905 som justitieminister.

Bothners minnesanteckningar från 1905 skänktes 1924, och blev tillgängliga för forskning 1944.

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Norska jurister
Norska politiker
Norges justitieministrar
Födda 1850
Avlidna 1924
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Personer från Haldens kommun
Kinnareds socken

Kinnareds socken i Halland ingick i Halmstads härad, ingår sedan 1974 i Hylte kommun i Hallands län och motsvarar från 2016 Kinnareds distrikt.

Socknens areal är 29,17 kvadratkilometer, varav 28,78 land. Tätorten Kinnared med sockenkyrkan Kinnareds kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Kinnareds socken har medeltida ursprung.

Den 1 januari 1887 (enligt beslut den 10 september 1886) överfördes till Kinnareds socken ½ mantal Ballabo från Drängsereds socken .

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Kinnareds församling och för de borgerliga frågorna till Kinnareds landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Torups landskommun som 1974 uppgick i Hylte kommun. Församlingen uppgick 2014 i Torups församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Kinnared, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier och domsagor enligt Halmstads härad. De indelta båtsmännen tillhörde Södra Hallands första båtsmanskompani.

Geografi
Kinnareds socken ligger kring Nissans tillflöde Kilaån. Socknen är en mager skogs- och bergsbygd utanför Kilaåns dalbygd.

Fornlämningar
Från stenåldern finns boplatser, från bronsåldern finns gravrösen. Från järnåldern finns spridda gravar.

Namnet
Namnet (1298 Kynnariuth) kommer från en gård. Förleden kan innehåller kin, 'kind' här i betydelsen 'bergssida, sluttning. Efterleden  är ryd, 'röjning'.

Befolkningsutveckling

Se även
Lista över fasta fornminnen i Hylte kommun#Kinnared

Referenser

Externa länkar

Kinnareds socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
Kinnareds hembygdsförening

Socknar i Halmstads härad
Indelningar i Hylte kommun
Kinnareds församling

Kinnareds församling var en församling i Falkenbergs kontrakt i Göteborgs stift. Församlingen ingick i Torups pastorat och låg i Hylte kommun i Hallands län. Församlingen uppgick 2014 i Torups församling.

Församlingskyrka var Kinnareds kyrka.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 2014 annexförsamling i pastoratet Torup och Kinnared som 1962 utökades med Drängsereds församling. Församlingen uppgick 2014 i Torups församling.

Se även
Kinnareds socken

Källor 

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Hylte kommun
Kinnareds landskommun

Kinnareds landskommun var en tidigare kommun i Hallands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades i Sverige cirka 2 500 kommuner. Huvuddelen av dessa var landskommuner (baserade på den äldre sockenindelningen), vartill kom 89 städer och åtta köpingar. Då inrättades i Kinnareds socken i Halmstads härad i Halland denna kommun.

Vid kommunreformen 1952 uppgick större delen av denna landskommun i Torups landskommun som senare 1974 uppgick i Hylte kommun.

Referenser

Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Hallands län
Indelningar i Hylte kommun
Torups socken

Torups socken i Halland ingick i Halmstads härad (med en del före 1929 i Tönnersjö härad), ingår sedan 1974 i Hylte kommun i Hallands län och motsvarar från 2016 Torups distrikt.

Socknens areal är 222,10 kvadratkilometer, varav 212,45 land. År 2000 fanns här 2 434 invånare. Tätorten Rydöbruk samt tätorten Torup med sockenkyrkan Torups kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Torups socken har medeltida ursprung. En del av socknen som låg söder om Nissan tillhörde före 1929 Tönnersjö härad.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Torups församling och för de borgerliga frågorna till Torups landskommun.  Landskommunen utökades 1952 och uppgick 1974 i Hylte kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Torup, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier och domsagor enligt Halmstads härad. De indelta båtsmännen tillhörde Södra Hallands första båtsmanskompani.

Geografi

Torups socken ligger kring Nissan och dess tillflöde Kilaån. Socknen är en sjö- och mossrik skogs- och bergsbygd omkring dalbygder utmed åarna. De största insjöarna är Sandsjön och Högsjön som båda delas med Färgaryds socken, Stora Allgunnen, Lilla Frillen och Stora Frillen som alla delas med Femsjö socken samt Nordsjön och Mjälasjön.

Sätesgårdar var Gustavsbergs herrgård, Rydö bruk och Brännö säteri.

Sjögård i Torups kyrkby var ett gästgiveri.
Det uppfördes i slutet av 1830-talet och kallas numera Torups Gästgivargård.

Fornlämningar
Från stenåldern finns ett 20-tal boplatser. Från järnåldern finns fem gravfält med bland annat treuddar. En borgruin finns på en holme i Nissan.

Namnet
Namnet (1288 Thorthathorp) kommer från en (nu försvunnen) gård. Förleden innehåller mansnamnet Tord. Efterleden  är torp, 'nybygge'.

Befolkningsutveckling

Se även
Torups församling
Lista över fasta fornminnen i Hylte kommun#Torup

Referenser

Vidare läsning
 Vår hembygd. Andra Hembygdsboken över Torup-Kinnared-Drängsered, 1970.
 Hembygden/Min Hembygd Einar Andersson, Håkan Håkansson och Birgitta Wiman, 2006.

Externa länkar

Torups socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
Torups hembygdsförening

Socknar i Halmstads härad
Indelningar i Hylte kommun
Socknar i Tönnersjö härad
Torups församling

Torups församling är en församling i Varbergs och Falkenbergs kontrakt i Göteborgs stift. Församlingen ingår i Falkenbergs pastorat och ligger i Hylte kommun i Hallands län.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var moderförsamling i pastoratet Torup och Kinnared som 1962 utökades med Drängsereds församling. Församlingen införlivade 2014 Kinnareds och Drängsereds församlingar och utgjorde därefter till 2017 ett eget pastorat. Församlingen ingår sedan 2017 i Falkenbergs pastorat.

Kyrkoherdar
Lista över kyrkoherdar i Torups församling.

Kyrkor
Drängsereds kyrka
Kinnareds kyrka
Rydöbruks kapell
Torups kyrka

Se även
 Torups socken

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Hylte kommun
Wetterhoun

Wetterhoun (frisisk vattenhund) är en hundras från Friesland i norra Nederländerna. Till skillnad från övriga vattenhundar, har den inte avlats fram som främst apportör utan användes ursprungligen som jakthund på utter. Senare har den använts även för annan småviltjakt.

Till utseendet påminner den om en kraftigare stabyhoun. Rastypen är känd sedan 1600-talet. Dess släktskap med andra raser är okänt, men spansk vattenhund och portugisisk vattenhund brukar nämnas. Även till temperamentet skiljer den sig från andra vattenhundar, då den är mer reserverad och till och med skarp. Wetterhoun har använts också som vakthund.

Den är ovanlig utanför hemlandet, där den erkändes som ras 1942, då var det endast 20 individer som registrerades. Först efter andra världskriget kom arbetet igång med att konsolidera stammen och stamboken stängdes under början av 1960-talet.

Källor 
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, 
 Bo Bengtson: All världens hundar, Stockholm 1995, 
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008,

Externa länkar 

 Nederlandse Vereniging voor Stabij- en Wetterhounen, Nederländerna

Hundraser från Nederländerna
Stötande och apporterande hundar
Christine av Frankrike

Christine Marie av Frankrike, född 10 februari 1606, död 27 december 1663 var hertiginna av Savojen 1630-1637 som gift med Viktor Amadeus I av Savojen. Hon var Savojens regent mellan 1637 och 1648 som förmyndare för sina söner. Även efter att hennes mandat som regent formellt utgått, behöll hon ett starkt inflytande.

Biografi
Hon föddes på Louvren i Paris som tredje barn till kung Henrik IV av Frankrike och hans andra maka, Maria av Medici. Hon var yngre syster till Ludvig XIII av Frankrike och Elisabet av Frankrike och äldre syster till bland andra Henrietta Maria av Frankrike. 

Christine Marie gifte sig med hertig Viktor Amadeus I av Savojen den 10 februari 1619. Maken besteg tronen 1630.

Regent
Vid makens död 1637 blev hon regent för sin omyndige son Frans Hyacinth av Savojen, och vid dennes död året därpå fortsatte hon som regent för näste son, Karl Emanuel II av Savojen. 

Hennes svågrar ifrågasatte hennes regentpost och ett inbördeskriget bröt ut mellan "principisti", som stödde hennes svågrar med hjälp från Spanien, och "madamisti", vilka stödde henne med hjälp från Frankrike. Hon segrade i inbördeskriget 1642 med fransk hjälp, men förhindrade ändå franskt inflytande. 

Christine var känd för sitt nyckfulla styre och sina många sexualpartners. Hon beskrivs som självsäker och viljestark och införde fransk kultur vid hovet. Hon fortsatte att styra Savojen till sin död, även efter att hennes son blivit myndig och hennes formella mandatperiod gått ut (1648).

Död och eftermäle
Hon avled 1663 och begravdes i Vercelli. Hennes dotterdotter Maria Anna Victoria av Bayern blev anmoder till Huset Bourbon genom sin andra son Filip V av Spanien. 

I NBC-programmet Vem tror du att du är? framkom att den amerikanska skådespelaren Brooke Shields är en av hennes ättlingar.

Referenser

Noter

Externa länkar

Franska prinsessor
Kvinnliga regenter under 1600-talet
Födda 1606
Avlidna 1663
Kvinnor
Personer från Paris
Venda (språk)

Venda (också känt som Tshivenḓa eller Luvenḓa) är ett bantuspråk med officiell status i Sydafrika. Majoriteten av talarna bor i Sydafrika där språket har ungefär 1 021 757 talare, men det finns även talare i Zimbabwe där det finns ungefär 150 000 talare. Tillsammans har venda cirka 1,17 milj. talare..

Språket anses vara livskraftigt och den har sju huvuddialekter.

Fonologi

Konsonanter 

Ytterligare finns det labiovelara fonem [pkʰ], [pk'], [bg] och [mŋ] som är ganska ovanliga.

Vokaler 

Källa:

Referenser 

Språk i Sydafrika
Språk i Zimbabwe
Bantuspråk
Rävinge socken

Rävinge socken i Halland ingick i Halmstads härad, ingår sedan 1974 i Halmstads kommun i Hallands län och motsvarar från 2016 Rävinge distrikt.

Socknens areal är 17,51 kvadratkilometer, varav 17,33 land. År 2000 fanns här 263 invånare. Kyrkbyn Rävinge med sockenkyrkan Rävinge kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Rävinge socken har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Rävinge församling och för de borgerliga frågorna till Rävinge landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Getinge landskommun som sedan 1974 uppgick i Halmstads kommun.  Församlingen uppgick 2008 i Getinge-Rävinge församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Rävinge, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört fögderier och domsagor enligt Halmstads härad. De indelta båtsmännen tillhörde Södra Hallands första båtsmanskompani.

Geografi
Rävinge socken ligger kring Suseån. Socknen är en slättbygd.

En sätesgård var Bårarps säteri.

Fornlämningar
Från  bronsåldern finns högar och skålgropar.

Namnet
Namnet (1447 Räffwynghä) kommer från kyrkbyn. Efterleden är inge, 'inbyggare'. Förleden räv.

Befolkningsutveckling

Se även
Rävinge församling
Lista över fasta fornminnen i Halmstads kommun#Rävinge

Referenser

Externa länkar

Refvinge socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Socknar i Halmstads härad
Indelningar i Halmstads kommun