kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Revy obscen

Revy Obscen är en ungdomsrevy som startades av ett gäng unga från Åkersberga-revyn efter Revy Rixdagen i Falköping 1994. Tanken var att kunna erbjuda en mer vågad och obscen underhållning, därav namnet Revy Obscen. Mottot var "För, av och med ungdomar".

Grundarna jobbade då aktivt med Åkersbergarevyn som bland annat tekniker och foajépersonal när man beslutade sig för att starta något eget. Första idén var att sätta upp en musikal. Men snart släppte man den tanken och kom på att det bästa vore att göra en revy för ungdomar. Det var ett sätt att ta upp saker ur ett ungdomsperspektiv.

Första uppsättningen av Revy Obscen handlade om tonåringars perspektiv på högstadielärare och om relationer och dejtingtrubbel. Första uppsättningen hade premiär en onsdag och man körde även en föreställning dagen därpå.
Längre fram sträckte sig Revy Obscens spelperiod över 5 veckor, idag är Revy Obscen vilande då majoriteten av kvarvarande medlemmar har gått över till moderföreningen Åkersbergarevyn (på grund av att de inte klassas som ungdomar längre).

Men om det finns ett intresse hos ungdomar att sätta upp en Revy igen så kommer Revy Obscen att återupptas.

Roliga händelser 
 
 Revy Obscen var den första ungdomsrevyn att få med nummer i Revy SM. 
 Revy Obscen har tävlat i Revy SM två gånger. De nummer som Revy Obscen tävlat med är:
 ”Sagosunden” skriven av Magnus Franzén och Emma Gunnarsson 
 ”Supporten” Skriven av Magnus Franzén och Christoffer Ersenius
 ”Supporten” såldes till 22 andra revyer vilket inom revysammanhang är en strålande siffra.
 Revy Obscen har sålt flera andra nummer till revyer över hela Sverige
 Revy Obscen är den enda ungdomsrevyn som varit aktiv i 15 år.

Tidigare föreställningar 

1994: Replik i Byxan
1995: Monolog i Shorts 
1996: Förlåt oss 
1997: Påsatt 
1998: Astung 
2000: Nu STÖRRE än någonsin! 
2001: Obscendrag 
2002: Canda 
2003: Skrattsalva 
2004: 10 Gånger Bättre 
2006: Bättre Obscent än aldrig 
2007: Director’s cut 
2008: Tack och Förlåt
2009: Disaster piece

Svenska revygrupper
.404 Jeffery

.404 Jeffery, även känd som 10,75 × 73 mm, är en storviltspatron med mycket brett användningsområde. Användes av många Game Departments i Afrika under tidigt 1900-tal. Förekommer numera i moderna krutladdningar och anses som en av de bästa patronerna för jakt på storvilt i Afrika. En typisk kula väger 29,2 gram och har en anslagsenergi på 5 029 Joule efter 100 meter.

Finkalibrig ammunition
Britain's Got Talent

Britain's Got Talent är ett brittiskt TV-program som sänds på ITV.
Programmet går ut på att visa upp sin talang, och till slut kunna vinna £100 000 och uppträda på Royal Variety Performance inför drottning Elisabet II.

Förutom segrarna har tävlingen också blivit ett genombrott för artister som Susan Boyle.

Vinnare 
 2007: Paul Potts, operasångare
 2008: George Sampson, street dance
 2009: Diversity, streetdancegrupp
 2010: Spelbound, gymnaster
 2011: Jai McDowall, sångare
 2012: Ashleigh and Pudsey, Hundtrick
 2013: Attraction, skuggspel grupp
 2014: Collabro, Opera pojkband
 2015: Jules O'Dwyer & Matisse, Hundtrick
 2016: Richard Jones, illusionist
 2017: Tokio Myers, pianist
 2018: Lost Voice Guy, komiker
 2019: Colin Thackeray, Sångare

Juryn 
Juryn består av Simon Cowell, Amanda Holden, Alesha Dixon och David Walliams.

Uttagning - finaler 
Det första deltagarna får göra är att söka till audition till Britain's Got Talent, sen väljer juryn ut 150 stycken av de som deltagit. Efter att dessa 150 deltagare gått vidare så ska juryn välja ut 40-45 stycken till semifinalerna, i semifinalerna får man ringa in och rösta på deltagarna, semifinalerna är uppdelade i fem semifinaler. Den som får mest röster av tittarna går direkt vidare till finalen. Juryn väljer sedan ut en som också går vidare till finalen, alltså är det tio finalister. 2012 11st finalister (en wildcard utvald av juryn)

Se även 
 America's Got Talent
 Talang

Källor

Fotnoter

Brittiska TV-program
TV-program i ITV
Sverige (musikgrupp)

Sverige var en grupp som spelade country på svenska. Tongivande i gruppen var bland andra Peder Ernerot och Gustave Lund, tidigare medlemmar i gruppen Just D. Gruppen släppte två album i början av 2000-talet.

Medlemmar
 Markus Ernerot 
 Peder Ernerot 
 Johan Forsberg
 Stefan Carlsson
 Gustave Lund
 Thomas Lindberg
 Joakim Uddling
   Ludde Widegren

Diskografi
 2000 - Som landet ligger
 2001 - livet.com

Upplösta svenska countrygrupper
Maesteg

Maesteg är en ort och community i sydvästra Wales, och är belägen i kommunen Bridgend. Befolkningen uppgick till 18 395 invånare vid folkräkningen 2001, på en yta av 3,64 kvadratkilometer. Det har funnits sex kolgruvor på orten, vilken den sista avvecklades 1985.

Kommentarer

Källor 

Orter i Bridgend
Communities i Bridgend
Weezer (The Red Album)

Weezer, även kallat The Red Album, är det amerikanska rockbandet Weezers sjätte studioalbum, utgivet 3 juni 2008.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Rivers Cuomo, om annat inte anges.

"Troublemaker" - 2:45
"The Greatest Man That Ever Lived (Variations on a Shaker Hymn)" - 5:52
"Pork and Beans" - 3:09
"Heart Songs" - 4:06
"Everybody Get Dangerous" - 4:03
"Dreamin'" - 5:12
"Thought I Knew" (Brian Bell) - 3:02
"Cold Dark World" (Rivers Cuomo/Scott Shriner) - 3:51
"Automatic" (Patrick Wilson) - 3:08
"The Angel and the One" - 6:46

Bonusspår
US Deluxe Edition
"Ms. Sweeney" - 4:02
"Pig" - 4:02
"The Spider" - 4:43
"King" - 5:11

iTunes
"It's Easy"
"I Can Love"  

UK
"The Weight" (The Band-cover)
"Life's What You Make It" (Talk Talk-cover)

Musikalbum 2008
Album av Weezer
Album producerade av Rick Rubin
Lars Ulander

Lars Göran Ulander, född 17 mars 1934 i Junsele församling i Västernorrlands län, död 15 juli 2020 i Sofia distrikt i Stockholm, var en svensk ombudsman och socialdemokratisk politiker.

Ulander var riksdagsledamot 1974–1979 som ersättare, 1979–1991 och 1992–1994 som ordinarie ledamot. Han var invald i Stockholms kommuns valkrets och var bland annat ordförande i arbetsmarknadsutskottet 1988–1991 och ledamot av försvarsutskottet 1993–1994. Lars Ulander var också ordförande för Byggettan (nu Byggnads Stockholm-Gotland). Han är gravsatt i minneslunden på Katarina kyrkogård i Stockholm.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Svenska politiker under 1900-talet
Gravsatta på Katarina kyrkogård
Personer från Junsele socken
Födda 1934
Avlidna 2020
Män
Fateme Gosheh

Fateme Gosheh är en regissör, målare och fotograf född 1961 i Iran, numera bosatt och verksam i Sverige. 

2002 ställde hon ut målningar under namnet "En muslimsk kvinna - drömmar och mardrömmar" på Liljevalchs vårsalong som föreställde döda och nakna kvinnor tillsammans med olika muslimska symboler, något som väckte uppmärksamhet och ilska. För målningarna polisanmäldes hon för hets mot folkgrupp av Sveriges muslimska råd. Svenska dagbladet och andra svenska tidningar som återgav hennes konst anmäldes också. Trots hot fortsatte hon därefter med konst som utmanar islam.

2010 hade hennes dokumentärfilm Tusen och en natt (jävla sköna män) premiär.

Hennes verk har ställts ut runt om i världen, bland annat Florens, New York och Los Angeles.

Externa länkar
Fatemes hemsida

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1961
Levande personer
Tryckfrihetsförespråkare
Venus in Furs

"Venus in Furs" är en låt skriven av Lou Reed och inspelad av rockbandet The Velvet Underground till deras debutalbum The Velvet Underground and Nico, utgivet 1967. Låttexten kretsar kring sadomasochism och är inspirerad av boken Venus i päls (en: Venus in Furs) av Leopold von Sacher-Masoch. Utmärkande för låten är också John Cales fiolspel.

"Venus in Furs" var en av tre sånger som The Velvet Underground framförde under sin första spelning på Summit High School i november 1966, tillsammans med "There She Goes Again" och "Heroin". Såväl Lou Reed som John Cale har spelat låten live under sina respektive solokarriärer. Den finns bland annat med på Reeds Animal Serenade (2004) och Cales Circus Live (2007).

Coverversioner har bland annat gjorts av The Smashing Pumpkins, Dave Navarro och Monster Magnet.

Amerikanska rocklåtar
Sånger 1967
Mädchen Amick

Mädchen Amick , född 12 december 1970 i Sparks, Nevada, är en amerikansk skådespelerska och TV-regissör. Hennes föräldrar har delvis tyskt ursprung.

Amick har bland annat gjort rollen som Shelly Johnson i TV-serien Twin Peaks och långfilmen Twin Peaks: Fire Walk with Me. Hon hade också en bärande roll i TV-serien Central Park West.

Amick har även haft biroller i flera TV-serier, bland andra Cityakuten och Joey. Hon var också med i pilotavsnittet av Baywatch och har dessutom medverkat i ett par avsnitt av Gossip Girl. Hon spelar för närvarande Alice Cooper på serien Riverdale. Sedan 2017 har Amick medverkat som Alice Cooper, Betty Coopers mamma, i TV-serien Riverdale.

Amick har varit gift med låtskrivaren, sångaren och pianisten David Alexis sedan den 16 december 1992. Tillsammans har de en son och en dotter.

Filmografi (urval) 

 2017 – Riverdale (TV-Serie)

Externa länkar 

Skådespelare från Nevada
Amerikanska TV-skådespelare
Kvinnor
Födda 1970
Levande personer
Personer från Sparks, Nevada
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Syrsborstsvansar

Syrsborstsvansar (Grylloblattodea eller Notoptera) är en ordning i underklassen bevingade insekter (Pterygota). Hittills är 12 arter beskrivna. Dessa lever i bergsregioner i norra Asien, Japan och Nordamerika. De blir 20 till 30 millimeter långa och lever under stenar och mossa. Syrsborstsvansar livnär sig av växtdelar och delvis även av andra smådjur.

Trots att de tillhör Pterygota saknar de vingar. Dessa djur har antingen bara rudimentärt utvecklade facettögon eller saknar dem helt, även punktögon saknas. Syrsborstsvansar är mycket resistenta mot kyla, de är aktiva redan vid 0 °C.

Full utvecklade individer lever upp till två år men honorna äter hanen direkt efter parningen (kannibalism).

Källor 

 Bernhard Klausnitzer: Notoptera (Grylloblattodea), Grillenschaben. In Westheide, Rieger (Hrsg.): Spezielle Zoologie Teil 1: Einzeller und Wirbellose Tiere. Gustav Fischer Verlag, Stuttgart, Jena 1997; Seiten 637–638.
Hypertrikos

Hypertrikos är ett tillstånd som skapar ökad behåring, och den kan vara ärftlig, särskilt om den uppträder redan under uppväxten. Den drabbade har hår där man inte vanligen brukar ha det, exempelvis i pannan och på insidan av händerna, samt stark hårväxt på bål, armar och ben. Manlig behåring på kvinnor kallas hirsutism.

En person som är drabbad av svår Hypertrikos lanuginosa har ansiktet helt täckt av hår. Sjukdomen är mycket ovanlig, medfödd och drabbar både män och kvinnor. Sjukdomen beror på en mutation som kan vara en följd av en begränsad genpool, och är förmodligen en av orsakerna till myten om varulvar.

Hypertrikos kan vara ett symptom på porfyri och även uppstå som bieffekt vid behandling med lokala glukokortikosteroider. För att bekämpa och bli kvitt sjukdomen kan bland annat lasermetoden användas, helt enkelt genom att bränna bort de hårsäckar som finns i huden.

Andra möjliga orsaker till generell hypertrikos är undernäring och cancer. Lokal hypertrikos kan bland annat orsakas av neurodermatit och gipsning. Sjukdomen är väldigt ovanlig och inte mer än cirka 50 fall har rapporterats världen över sedan medeltiden. Tillståndet kan delas in i olika underkategorier beroende på om sjukdomen är medfödd eller inte samt var på kroppen den överdrivna behåringen är belägen.

I filmen Fur: Ett fiktivt porträtt av Diane Arbus spelar Robert Downey Jr. en man med svår hypertrikos. Filmen handlar om Diane Arbus (spelad av Nicole Kidman) – en av USA:s mest framstående fotografer, som blev känd genom sina porträtt av udda människor.

Se även
 Trikomegali, onormalt långa fransar och ögonbryn
 Hirsutism, manlig behåring hos kvinnor

Källhänvisningar 

Genetiska sjukdomar
Endokrina sjukdomar
Hårmanifestationer
Driftingenjörsförbundet i Finland

DIFF - Ingenjörerna i Finland rf är en svenskspråkig, självständig, partipolitiskt obunden, riksomfattande sammanslutning med såväl arbetsmarknads- som ideell verksamhet för ingenjörer och ingenjörsstuderande. Förbundet bytte namn år 2016 från Driftingenjörsförbundet i Finland rf till DIFF - Ingenjörerna i Finland rf.  

DIFF grundades 1936 och har ca 3 350 medlemmar, av vilka ca 1000 är ingenjörsstuderande. Förbundet har regionala avdelningar i Åboland, Nyland och Österbotten samt på Åland.

Externa länkar
 Förbundets webbplats
Organisationer i Finland
Organisationer bildade 1936
Trädgårdssnäcka

Trädgårdssnäcka (Cepaea hortensis) är en art i ordningen lungsnäckor. Den kan lätt förväxlas med den nära besläktade arten parksnäcka (Cepaea nemoralis).

Kännetecken 

Snäckans skal är gulaktigt med bruna eller svarta strimmor men det finns även individer som saknar dessa strimmor. Med en skaldiameter av ungefär 25 millimeter är den jämförelsevis liten. Trädgårdssnäckan har fyra eller fler körtelöppningar vid könsorganen i motsats till Cepaea nemoralis som högst har tre körtelöppningar.

Trädgårdssnäcka och parksnäcka skiljs enklast på att skalets kant vid öppningen (läppen) är mörk hos parksnäckan, men ljus hos trädgårdssnäckan (undantag finns men är sällsynta).

Utbredning och levnadssätt 

Arten förekommer i stora delar av Europa och finns även i trakter som ligger nordligare än utbredningsområdet för Cepaea nemoralis. Snäckan är aktiv från mars till oktober. Den livnär sig inte av trädgårdens växter utan av alger och är därför inget skadedjur.

Källor

Externa länkar 

Snäckor
Carl Jacob von Quanten

Carl Jacob von Quanten, född 11 juli 1734, död 25 december 1789, var en svensk adelsman och militär.

Carl Jacob von Quanten var son till kaptenen Fredrik von Quanten och Elisabeth von Wallwijk. Han hade en äldre bror som avled späd och två yngre syskon som överlevde spädbarnsåren. Fadern drunknade när han var nio, och han antogs snart som kabinettspage vid hovet. 

Carl Jacob von Quanten var i tjänst i Frankrike 1756–1759, kornett vid Skånska kavalleriregementet 1759, blev löjtnant 1760, major och överstelöjtnant i Braunschweigska hästgardet 1763 och åter i fransk tjänst 1771–1773 då han tog avsked. Han grundade fideikommisset Quanteburg (Quanteborg) i Dalsland 1778. 

Carl Jacob von Quanten var en god amatörmusiker och spelade både flöjt och violin. Han var en av Kungliga Musikaliska Akademiens stiftare den 7 december 1771 och innehar nummer 6 i dess matrikel.

von Quanten var gift med friherrinnan Charlotta Magdalena von Scheiding, och fick med henne sex barn.

Källor
Gustaf Hilleström: Kungl. Musikaliska Akademien, Matrikel 1771-1971
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor

Se även
von Quanten

Källor

Externa länkar 
 Svensk militärteori har djupa historiska rötter

Födda 1734
Avlidna 1789
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Militärteoretiker
Män
Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Svenska musiker under 1700-talet
Carl Jacob
Patria y Libertad

Frente Nacionalista Patria y Libertad, mer känd som Patria y Libertad, var en chilensk paramilitär grupp med nationalistiska och fascistiska influenser.

Den bildades som en oppositionsgrupp till Salvador Allendes regering i början av 1970-talet.
Gruppen fick finansieringsstöd av CIA och anses vara direkt inblandad i terroristaktioner.

Fascism
Politik i Chile
Nationalistisk terrorism
Jätteekorrar

Jätteekorrar (Ratufa) är ett släkte i ekorrfamiljen som förekommer i södra Asien. Med en kroppslängd (huvud och bål) av 25 till 45 centimeter är några individer större än ett mårddjur. Svansen är ungefär lika lång. Vikten ligger vanligtvis vid 2 kilogram men vissa exemplar blir 3 kilogram tunga. Trots namnet är de inte störst i familjen. I gruppen flygekorrar finns ännu större djur.

Släktet består av fyra arter:

 Ljusbrun jätteekorre (Ratufa affinis), Malackahalvön, Sumatra, Borneo.
 Svart jätteekorre (Ratufa bicolor), på det sydöstasiatiska fastlandet samt på Hainan, Sumatra, Java och Bali.
 Indisk jätteekorre (Ratufa indica), Indien.
 Ratufa macroura, södra Indien och Sri Lanka.

Kännetecken 

Arterna har en färgglad mönstring på pälsen. Till exempel har Ratufa bicolor en svart ovansida och en gulaktig bröst samt ofta en gulaktig svansspets. Ratufa indica har en mörkröd grundfärg, svarta fläckar på ryggen, skuldrorna och extremiteterna samt en gulvit undersida. Fötterna är kraftigt utvecklade och försedda med klor.

Levnadssätt 

Jätteekorrar lever i trädkronor i regnskogen. Där hoppar de ibland över 6 meter från gren till gren. De vilar i trädens håligheter och bara för att föda upp sina ungar bygger de ett bo i trädet. Dessa bon är mycket stora med en diameter upp till 2 meter.

Födan utgörs som hos de flesta ekorrar av nötter, frukter och bark samt i mindre skala av fågelägg. I motsats till de flesta andra ekorrar saknar jätteekorrar förmåga att sitta på de bakre extremiteterna och hålla jämvikt.

Varje individ lever ensam utanför parningstiden. Efter dräktigheten som varar i cirka 30 dagar föder honan ett till fem ungdjur. Dessa blir könsmogna först efter två år. Enskilda exemplar i fångenskap blev 20 år gamla – som är påfallande lång tid för gnagare.

Hot 

IUCN listar Ratufa affinis, Ratufa bicolor och Ratufa macroura som nära hotad (Near Threatened). Den sistnämnda arten hade en större population i södra Indien men dessa djur är med undantag av några få exemplar utdöda och så finns bara på Sri Lanka ett större bestånd. Av Ratufa indicas fyra beskrivna underarter är Ratufa indica dealbata utdöd. Den levde i delstaten Gujarat men sedan 1940-talet iakttas inga individer. Hela arten listas som livskraftig.

Systematik 

Traditionell betraktades jätteekorrar som nära släktingar till arter i underfamiljen Callosciurinae. Efter nyare undersökningar fastslogs att de inte har några nära släktingar bland de nu levande ekorrdjuren. De utgör troligtvis systergruppen till alla andra systematiska grupper i ekorrfamiljen och listas därför i en egen underfamilj Ratufinae.

Källor

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 
 Michael D. Carleton, Guy G. Musser: Order Rodentia. In: Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (utgivare): Mammal Species of the World. 3 upplaga. Johns Hopkins University Press, Baltimore 2005, S. 745–1600, .

Ekorrar
Isaac Faggot

Isaac Faggot, född ca 1700, död 16 maj 1778 var en svensk advokatfiskal och skriftställare.

Isaac Faggot var en av Kungliga Musikaliska Akademiens stiftare den 7 december 1771 och innehar nummer 7 i dess matrikel.

Källor
Gustaf Hilleström: Kungl. Musikaliska Akademien, Matrikel 1771-1971

Avlidna 1778
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Män
Födda 1700
Aron Gustaf Silfversparre

Aron Gustaf Silfversparre (skrev sig själv Arent Gustaf Silfversparre), född 25 januari 1727, död 21 april 1818, var en svensk friherre, kammarherre, hovmarskalk, riddare av nordstjärneorden samt ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien.

Karriär
Aron Gustaf Silfversparre var son till lagmannen och titulärlandshövdingen Carl Gustaf Silfversparre och friherrinnan Hedvig Ulrica Lilliecreutz. Efter studier vid Uppsala universitet blev han auskultant i Svea hovrätt, och kanslist i Kammarrevisionen 1748. 1751 blev han hovjunkare och jaktjunkare vid kung Adolf Fredriks hov, 1763 kungens kammarherre, och vid tronskiftena behöll han tjänsten under Gustav III, och under Karl XIII blev han hovmarskalk. Han upphöjdes 1809 till friherre.

Silfversparre var amatörmusiker och ledamot av sällskapet Utile Dulci och en av Kungliga Musikaliska Akademiens stiftare den 7 december 1771 och innehar nummer 8 i dess matrikel. 1815 blev han riddare av Nordstjärneorden.

Silfversparre var gift med Gundborg Charlotta Ehrencreutz.

Källor
Gustaf Hilleström: Kungl. Musikaliska Akademien, Matrikel 1771-1971
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor

Noter

Födda 1727
Avlidna 1818
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska kammarherrar
Riddare av Nordstjärneorden
Män
Svenska hovmarskalkar
Bureätten
Medlemmar av Utile Dulci
Svenska musiker under 1700-talet
Aron Gustaf
Yasutomo Nagai

Yasutomo Nagai, född den 29 oktober 1965 i Koshigaya, Japan, död den 12 september 1995 i Assen, Nederländerna var en japansk roadracingförare.

Roadracingkarriär
Nagai körde länge i det japanska Superbikemästerskapet, men flyttade inför 1995 till VM och körde för Yamaha. Han tog två pole och fyra pallplatser innan olyckan var framme.

Död
Nagai kraschade på Assen på olja som läckt från en Ducati. Han sladdade till, vurpade, och fick motorcykeln över sig (på huvudet), vilket orsakade svåra skallskador. Han vaknade aldrig, utan avled två dagar senare.

Födda 1965
Avlidna 1995
Japanska roadracingförare
Superbikeförare
Förolyckade roadracingförare
Män
WP:Projekt Japan
Frank Valdor

Frank Valdor, född den 27 maj 1937 i Hamburg, död den 5 augusti 2013, var under 1960- och 1970-talet en av de stora tyska orkesterledarna och sålde över 2,5 miljoner skivor totalt.

Valdor var framförallt känd för instrumentalarrangemang avsedda att spelas non-stop på fester. Han kallade sig The King of Dynamic Party Sound. Diskografin består av över 80 LP-skivor, 10 singlar och 8 CD-skivor. Valdors skivomslag kännetecknas av genomtänkt grafisk framtoning, där han själv framträder omgiven av mer eller mindre lättklädda damer.

Referenser

Noter

Webbkällor
 Om Frank Valdor på sunkit.com med bland annat en omfattande diskografi

Externa länkar
 Valdors knapphändiga hemsida

Tyska orkesterledare
Födda 1937
Män
Avlidna 2013
Carlos Cardús

Carlos Cardús, född den 29 september 1959 i Barcelona är en spansk roadracingförare som var aktiv under 1980- och 1990-talen.

Roadracingkarriär
Cardús körde främst i 250GP, men gjorde även en säsong i Superbike mot slutet av karriären. Han vann fem deltävlingar under 250-karriären, och blev som bäst tvåa; VM 1990.

Segrar 250GP

Källor
 http://www.motogp.com/en/riders/Carlos+Card%C3%9As

Födda 1959
Spanska roadracingförare
Katalanska idrottare
Superbikeförare
250GP-förare
Män
Levande personer
Unified Communications

Unified Communications, uc, UC är ett alltmer använt begrepp för (en framtida) integrering av kommunikationstjänster - samordnad kommunikation.

På grundnivån handlar det om att integrera olika kommunikationstjänster. Telefoni, e-post, fax, chatt, videosamtal, hänvisningssystem och mycket mera. I det här finns dessutom information och närvarostatus - var man är just nu och hur och när man vill bli kontaktad (e-post, telefon, chatt osv). Det här gör det möjligt att när som helst, hur som helst och var som helst ta del av information som är relevant för varje användare.

Enligt Gartner är den största vinsten med uc "its ability to reduce 'human latency' in business processes" ("dess möjligheten att minska 'den mänskliga fördröjningen' i affärsprocesserna").

Datorkommunikation
Pentäsjoki

Pentäsjoki är ett 62,5 kilometer långt biflöde till Torne älv, belägen i kommunerna Pajala och Övertorneå. Det rinner upp i sjön Pentäsjärvi och flyter mot sydost. Det tar emot vatten från Aapuajoki och mynnar vid Neistenkangas i Torne älv. Flottning bedrevs i ån fram till 1950-talet. Längs ån och dess biflöden finns byarna Olkamangi, Aapua, Aartojärvi (avfolkad) och Pentäsjärvi.

Vattendrag i Norrbotten
Vattendrag i Pajala kommun
Vattendrag i Övertorneå kommun
Torneälvens avrinningsområde
Dödens flod

Dödens flod (River of Death) är en roman av Alistair MacLean från 1981.

Handling
Boken handlar om några män och en kvinna som letar efter en försvunnen stad. Men ledaren verkar veta något som de andra inte vet. Och vem är egentligen den mångmiljardären som envisades med att följa med dem?

Filmatisering
Den filmatiserades 1989 i regi av Steve Carter, med Michael Dudikoff, Robert Vaughn och Donald Pleasence i några av rollerna.

Romaner av Alistair MacLean
Skönlitteratur 1981