kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rover SD1

Rover SD1 är kodnamnet för en serie personbilar tillverkade av den brittiska biltillverkaren Rover mellan 1976 och 1987.

Bakgrund 
Sedan British Leyland Motor Corporation bildats 1968, påbörjades snart arbetet med att ta fram en efterträdare till Rover P6 och Triumph 2000/2500. De båda företagens konstruktionsteam jobbade med varsin modell, men 1971 valde ledningen att satsa på Rovers förslag och att den nya bilen skulle bära Rover-namnet. Rover och Triumph bildade BLMC:s Special Division och namnet SD1 betydde att det var divisionens första konstruktion.

Den nya bilen var enklare och billigare att tillverka än sina föregångare, med stel bakaxel och trumbromsar bak. Karossen fick en stor halvkombi-lucka och linjerna var inspirerade av Pininfarinas Ferrari Daytona och BMC Aerodinamica.

Produktion 
För att tillverka den nya bilen byggde BLMC ut Rover-fabriken i Solihull och efter förstatligandet 1975 fortsatte brittiska staten att pumpa in stora summor för att färdigställa den toppmoderna produktionsanläggningen.

SD1:an introducerades i juli 1976 som den V8-försedda Rover 3500. Ett drygt år senare tillkom de sexcylindriga 2300 och 2600. Bilen hälsades med stor entusiasm, främst i brittisk press och valdes till Årets bil 1977. Men de första hyllningarna övergick snart i skarp kritik, när det visade sig att den nya Rovern höll lika dålig byggkvalitet som övriga British Leyland-produkter. Även inredningen kritiserades för sina billiga plast-material, långt från den klubbatmosfär av trä och läder som förväntades i en exklusiv brittisk bil. Problemen var mest på grund av att bilen byggdes av ovana arbetare i en ny fabrik och berodde oftast ej på rena konstruktionsfel, varför senare årsmodeller håller betydligt högre kvalitet.

I slutet av 1981 flyttades tillverkningen till Morris-fabriken i Cowley. Samtidigt introducerades en ansiktslyft modell, med en inredning som bättre motsvarade Rovers traditioner. Två nya modeller presenterades också: den fyrcylindriga 2000 och dieseln 2400 SD Turbo. Året därpå kom den snabba Vitesse. Försäljningen i Sverige började bra men sjönk snart till försumbara nivåer, inte hjälpta av importörens vägran att reparera flagnande lack på tidiga bilar. 1979 kom 53 bilar till Sverige, följda av 44 året därpå och 24 under 1981. Det blev också det sista året som Rover SD1 importerades till Sverige.

I juli 1986 presenterades den Honda-baserade efterträdaren Rover 800. Produktionen av de största versionerna fortsatte dock till februari 1987, då Rover tillverkat 303 345 st SD1:or.

Motor 
De första bilarna såldes bara med Rovers aluminium-V8, som man köpt tillverkningsrätten till av Buick i mitten av sextiotalet.

Den sexcylindriga motorn hämtades från företrädaren Triumph 2000/2500, men den var grundligt moderniserad med bland annat överliggande kamaxel.

Med ansiktslyftet till 1982 års modell tillkom den fyrcylindriga O-motorn, en moderniserad version av BMC:s B-motor.

Turbodieseln, främst avsedd för europeiska exportmarknader, köptes från italienska VM Motori.

Referenser

Externa länkar 

SD1
Årets bil
Bakhjulsdrivna fordon
Haute Route

Haute Route är namnet på den klassiska höga vandringsleden som genomförs till fots eller med skidor i Alperna mellan Chamonix, Frankrike och Zermatt, Schweiz. Haute Route är franska och betyder hög väg.

Redan 1911 gicks vandringsleden första gången. Turen kan man gå både sommar och vinter. Den totala sträckan är ca 180 km mellan Chamonix och Zermatt och tar normalt en vecka på skidor och cirka 12 dagar till fots. Både sommar och vinter går turen genom högalpin terräng och över glaciärer.

Haute Route som skidtur är så klassisk att det i Sverige ofta sker förväxlingar med denna led och själva aktiviteten, det vill säga att gå på skidturer kallas för Haute Route. Detta är dock lika fel som att kalla fjällvandring för Kungsleden.
Att gå turer på skidor med stighudar under skidorna bör på svenska kallas för toppturer eller möjligen för skidbestigning. Den franska termen är ski de randonée, och engelska ski touring används även ibland i Sverige.

Haute Route är även benämningen på ett cykellopp.

Referenser

Vandringsleder i Frankrike
Vandringsleder i Schweiz
Längdskidåkning i Frankrike
Längdskidåkning i Schweiz
Alperna
Stephan Wang

Stephan Wang (1900-1971) föddes i Kina och blev en kristen vid relativt tidig ålder. Han kom att verka för evangelisering av sitt hemland och var under andra världskriget rektor för en skola. När kommunisterna tog makten var Wang utomlands medan hans fru och fyra barn var i Kina. Då han inte vågade resa tillbaka eftersom han hade en stark koppling till västerlandet kom han att förbli utomlands till dess att han dog över 20 år senare. I sitt exil uppmärksammade han att det fanns mängder med kineser i England och andra länder som man aldrig hade försökt nå med evangelium. Kina inlandsmissionen kom att ombildas till ett sällskap för att nå kineser i utlandet och själv kom han att jobba heltid med alltihop som ledare.

Källor
"Mitt Kina" av Mary Wang (ingen släkting)

Personligheter inom kristendomen
Kristendom i Kina
Födda 1900
Avlidna 1971
Män
WP:Projekt Kina
Red Bull Salzburg

Red Bull Salzburg kan vara:

FC Red Bull Salzburg, fotbollsklubb
EC Red Bull Salzburg, ishockeyklubb
Interstate 70

Interstate 70 eller I-70 är en väg, Interstate Highway, i USA. Den är 3 465 km lång och vissa delar var de första delarna av Interstate Highway System som byggdes. I delstaterna Colorado och Utah finns det många ingenjörsmässiga storheter såsom Eisenhower Tunnel, Glenwood Canyon och The San Rafael Swell. Eisenhower Tunnel är också den högsta punkten av alla Interstates med 3 401 meter. Vid Glenwood Canyon öppnades sista delen av vägen år 1992.

Delstater vägen går igenom
Utah
Colorado
Kansas
Missouri
Illinois
Indiana
Ohio
West Virginia
Pennsylvania
Maryland

Externa länkar

070
David Suchet

David Courtney Suchet CBE (uttal: ), född 2 maj 1946 i London, är en engelsk skådespelare. 

Suchet har bland annat spelat Hercule Poirot i den brittiska tv-serien Agatha Christie's Poirot som sändes åren 1989–2013. Han har även medverkat i andra filmer, till exempel Beslut utan återvändo (1996) och Ett perfekt mord (1998). David Suchet har medverkat i två filmversioner av Agatha Christies Tretton vid bordet: 1985 spelade han kommissarie Japp mot Peter Ustinovs Poirot och 2000 spelade han Poirot själv.

År 2012 gjorde Suchet en dokumentär om Paulus åt BBC. Två år senare gjorde han en ny dokumentär; denna gång om Petrus.

För hans insatser inom underhållning och välgörenhet tilldelades Suchet 2020 brittiska imperieorden.

Filmografi 

1989→ - Agatha Christies Poirot

Utmärkelser 
Brittiska imperieorden (OBE)

Källor 
The Artists Partnership, agentur | David Suchet

Noter

Externa länkar 

Brittiska skådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Födda 1946
Levande personer
Män
Skådespelare från London
Lista över byggnadsminnen i Norrbottens län

Här följer en förteckning över byggnadsminnen i Norrbottens län.

Arjeplogs kommun

|}

Arvidsjaurs kommun

|}

Bodens kommun

|}
Engelska kanalen (Sverige)

Gällivare kommun

|}

Haparanda kommun

|}
Gamla tingshuset

Jokkmokks kommun

|}

Kalix kommun

|}

Kiruna kommun

|}

Luleå kommun

|}
Folkets Hus

Pajala kommun

|}

Piteå kommun

|}

Älvsbyns kommun

|}

Överkalix kommun

|}

Övertorneå kommun

|}

Externa länkar

Byggnadsminnen, Länsstyrelsen i Norrbottens län

Norrbotten, byggnadsminnen
Murgese

Murgesen är en hästras som härstammar från Italien. Den har sitt ursprung i neapolitanerhästen, som härstammar från 1400-talet men som i.o.m. förändrade ideal nästan dog ut på 1800-talet. En samling godsägare i Puglia ville dock rädda det som var kvar av rasen och så skapades murgesen även om den knappt har någon likhet med sin föregångare. Den moderna murgesen har dock liknande egenskaper som neapolitanaren med en hård benstomme, härdiga hovar och en naturlig resistens mot sjukdomar. Murgesen används främst som en ridhäst men även som körhäst eller inom lättare jordbruk. Murgesehästarna är även populära för att producera mulor, då de ger starka avkommor.

Historia

Murgesehästen utvecklades naturligt i ett halvvilt tillstånd i kalkstensbergen i området Murgia i södra Italien. Dessa kalkstensberg är kända för sitt torra klimat och en miljö som gav djur med bra och tät benstruktur och ett naturligt motstånd mot sjukdomar. Det karga landskapet gav hästar med hård benstruktur och hårda hovar på en häst som även var naturligt sund.

Under slutet av 1400-talet och 1500-talet var hästar från kalkstensbergen i Murgia mycket eftersökta av kavalleriet och många hästar fångades in för att användas som krigshästar. De infångade hästarna avlades mestadels med varandra för att till slut utveckla en någorlunda standard bland hästarna som kom att kallas murgese efter området Murgia där de föddes upp.

Under 1800-talet dog intresset för rasen ut då man hade utvecklat andra hästar som uppfyllde de krav som folket ställde på sina hästar. Under 1920-talet växte intresset för att rädda vad som fanns kvar av den en gång så berömda stridshästen från  södra Italien. Man valde ut tre hingstar och tjugo ston som man ansåg var de som hade mest lika kvalitéer med sina förfäder. Genom 1900-talet har sedan idealen för murgesehästen förändrats och det har gjort att den idag kan variera i sitt utseende. Idag bedrivs dock avelsarbetet noggrant för att murgesen ska få tillbaka sitt ursprungsutseende i större utsträckning. Den räknas nu till barockhästarna.

Egenskaper

Murgesen har avlats fram för att få sina föregångares egenskaper som hård benstomme, hårda tåliga hovar och ett naturligt motstånd mot sjukdomar. Tjockt och långt tagel i man och svans är typiskt för hästarna samt en kort och stark rygg, kapacitet för samling och en hög ridbarhet för klassisk dressyr.

Men Murgesehästarna är rörliga, har energi, är aktiva och billiga i drift och väldigt populära vid speciella högtider i provinsen Murge då man rider dem i typiska folkdräkter. Mankhöjden kan variera kraftigt men ligger vanligtvis mellan 155 och 168 cm. Det finns endast två tillåtna färger hos rasen. Svart eller Svarskimmel (eng. blue roan eller tyska mohrenkopf)

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Aftonbladets artikel om murgesehästen
 Kort om murgesehästen
 
 Murgesehästens historia

Externa länkar 
 Officiell webbplats för rasen (italienska)

Varmblodshästar
Hästraser från Italien
Clarice Starling

Clarice M. Starling är en fiktiv litterär figur, introducerad i romanen När lammen tystnar (1988) av författaren Thomas Harris. Hon återkommer i den uppföljande romanen Hannibal (1999). Starling arbetar som FBI-agent.

På film spelas spelas rollen som Clarice Starling av Jodie Foster i När lammen tystnar (1991). För denna prestation vann hon en Oscar för bästa kvinnliga huvudroll. I uppföljaren Hannibal (2001) spelas Starling av Julianne Moore.

Litterära figurer från USA
Fiktiva figurer introducerade 1988
Sjung och var glad med Black-Ingvars

Sjung och var glad med Black-Ingvars är ett album från 1997 av den svenska hårdrocksgruppen Black Ingvars. På albumet sjunger de coverversioner på barnsånger, och gör det i hårdrocksversion.

Låtlista
Eeeemil
Min ponny
Sjung och var glad
Apans sång
Piluttavisan
Trollmors vaggvisa
Vi cyklar runt i världen
Gunnars utter
O-låten
Här kommer Pippi Långstrump
Det var så roligt
Barnens zoo
Idas sommarvisa
Örjanslåten

Flera av låtarna kommer från antingen TV-programmet Fem myror är fler än fyra elefanter (nummer 9, 14) eller är skrivna av Astrid Lindgren (1, 5, 10, del av 12, 13).

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Album av Black-Ingvars
Musikalbum 1997
Clue – Mordet är fritt

Clue - Mordet är fritt (engelska: Clue) är en amerikansk komedifilm från 1985 i regi av Jonathan Lynn. I huvudrollerna ses Eileen Brennan, Tim Curry, Madeline Kahn, Christopher Lloyd, Michael McKean, Martin Mull och Lesley Ann Warren.

Handling
Filmen är baserad på sällskapsspelet Cluedo. Flera, till synes för varandra, okända personer är inbjudna till ett hus för att möta sin utpressare, Herr Boddy. Han blir dock mördad. Man får följa de olika karaktärerna när de springer runt i huset för att försöka lösa denna mordgåta - en mordgåta som bara växer och växer.

Rollista i urval 
Eileen Brennan - Mrs. Peacock 
Tim Curry - Wadsworth
Madeline Kahn - Mrs. White 
Christopher Lloyd - Prof. Plum 
Michael McKean - Mr. Green 
Martin Mull - Col. Mustard 
Lesley Ann Warren - Miss Scarlet 
Lee Ving - Mr. Boddy

Om filmen
Filmen är 94 minuter lång. I Sverige är den dock förlängd till 97 minuter.

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Filmer 1985
Amerikanska komedifilmer
1954 på film
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska mysteriefilmer
Filmer från Paramount Pictures
Katteri

Katteri, anläggning för att föda upp katter. Ägaren håller katt(er) som får kattungar, som senare säljs till nya, blivande kattägare. Ett seriöst katteri är registrerat i Sveriges Kattklubbars Riksförbund (SVERAK) eller i någon av Independentklubbarna.

Se även
 Kennel

Katter
Firn

Firn (/ f ɪər n / ; från schweizisktyska firn "förra årets", besläktad med före) är delvis komprimerad mycket grovkornig snö som kan bildas då den ligger kvar under sommaren i så kallade snölegor. Den är is som befinner sig i ett mellanstadium mellan snö och glacialis. Firn ser ut som vått socker, men har en hårdhet som gör den extremt motståndskraftig mot skottning. Dess densitet varierar i allmänhet från 0,35 g/cm3 till 0,9 g/cm3 och den kan ofta hittas under snön som samlas vid toppen av en glaciär. Uppkomsten av glaciärer är firn som packats under lång tid.

Snöflingor komprimeras under tyngden av det överliggande snötäcket. Enskilda kristaller nära smältpunkten är halvflytande och slicka, vilket gör att de kan glida längs andra kristallplan och fylla ut utrymmena mellan dem, vilket ökar isens densitet. Där kristallerna kommer i kontakt binder de samman och pressar luften mellan dem till ytan eller till bubblor.

Under sommarmånaderna kan kristallförändringen inträffa snabbare på grund av vattengenomträngning mellan kristallerna. När sommaren är slut är resultatet fast.

Den minsta höjd som firn ackumuleras på en glaciär kallas firn limit, firn line eller snowline.

Förteckning över firnar
Antarctic Firn
Daniel Bruun Firn
Dreyer Firn
East Northwall Firn
Rink Firn
Sven Hedin Firn
West Northwall Firn

Andra sammanhang
På vardagligt och tekniskt språk används "firn" för att beskriva vissa former av gammal snö, som:
 gamla snöfält, kända som Firnfelder, även om snön ännu inte är ett år gammal
 de nyare snölagren på en tempererad, eller "firnad", glaciär
 benämning vid skidåkning, för det översta, mjuka snölagret som är fruset över natten och, som ett resultat av vårsolen och högre lufttemperatur, smälter och förändras på en yta av gammal snö eller harsch, syftande på  snöns grov konsistens.
Liksom i förra sammanhanget sägs en skidbacke som utsätts för smältning och återfrysning till harsch, "firna upp". I Schweiz kallas dessa backar för Sulz, men i Tyskland syftar Sulz oftare på ett djup där utförsåkning inte längre är njutbart.

Referenser

Noter

Externa länkar

Allmän information

Snö
Is
Glaciologi
Naturprogram

Ett naturprogram är ett TV- eller radioprogram som skildrar naturen. Kända naturprogram från TV4-Gruppen är Bo Landins program, medan Sveriges Television har Korsnäsgården och Mitt i naturen. Kända från Sveriges Radio är Naturmorgon.

Se även
 Naturfilm

Naturprogram
TV-genrer
Siebel Fh 104

Siebel Fh 104 var ett tyskt lätt passagerarflygplan från slutet av 1930-talet.

Fh 104 var ett lågvingat monoflygplan med täckt kabin. Besättningen bestod i en pilot som var placerad längst fram i kabinen. Bakom förarplatsen fanns två rader med stolar med två stolar i var rad. På flygplanskroppens vänstra sida fanns två stora dörrar, en för var stolsrad, för att underlätta av och påstigande, samt en aktre dörr till bagageutrymmet, som var placerat bakom den bakersta stolsraden. Flygplanet var fullständigt utrustat för mörker och blindflygning. 

Hjullandstället var hydrauliskt infällbart i vingen och motorgondolens bakre del. Huvudstället kunde även fällas ut manuellt med handkraft på cirka 7 sekunder. Som avlastning för bakkroppen fanns ett rörligt sporrhjul under fenan. Vingarna och flygplanskroppen var tillverkade i duralumin och klädda med lättmetall medan roderytorna kläddes med duk. 

På var vinge monterades en motorgondol som gav plats för hjulställ, bränsletank och en luftkyld Hirth V-motor. Hela motorpaketet var placerat framför vingens framkant vilket medgav att motorgondolens bränsletank kunde lasta 150 liter bränsle. Motorerna drev en tvåbladig fast propeller. 

Fh 104 kom senare att vidareutvecklas till passagerarflygplanet Siebel Si 204

Passagerarflygplan
Siebel Flugzeugwerke
Alyson Michalka

Alyson Renae Michalka, född 25 mars 1989 i Torrance, Kalifornien, USA, är en amerikansk skådespelare, sångerska, musiker och modell.

Karriär
Tillsammans med sin syster Amanda Michalka utgör Alyson duon Aly & AJ (en kort stund (2013) känd som 78violet). Michalka är mest känd för sin roll i Phil från framtiden (Phil of the Future) där hon spelar Keely Teslow.

Alyson Michalka medverkar även i filmen Super Sweet 16: The Movie, där hon spelar den jobbiga sista års-eleven Taylor. Hennes syster Amanda är också med i filmen. Hon är även med i Cow Belles där hon spelar den bortskämda tjejen Taylor (samma namn som i My Super Sweet 16: The Movie). Hennes syster är med ännu en gång och spelar Taylors lika bortskämda syster Courtney.
Alyson medverkar också i den populära serien Hellcats, där hon spelar Marti Perkins, en juridiskstudent, som får ett stipendium i Cheerleading-gruppen Hellcats.

Filmografi (urval) 
2004–2006 – Phil från framtiden (43 avsnitt, som Keely Teslow)
2005 – Now You See It... (som Allyson Miller)
2006 – Cow Belles (som Taylor Callum)
2006 – Haversham Hall (som Hope Mason)
2007 – Super Sweet 16: The Movie (som Taylor)
2007 – Punk'd (1 avsnitt, som sig själv)
2009 – Bandslam (som Charlotte Banks)
2010 – The Roommate (som Tracy)
2010 – Easy A (som Rhiannon)
2010 – Hellcats (som Marti Perkins)
2011 – CSI: New York (säsong 8, avsnitt 2: Keep it real som Miranda Beck)
2014 – Sequoia (som Reilly MacGrady)
2014 – Killing Winston Jones (som Cookie Jones)
2015 – Weepah Way for Now (som Elle)
2017 – The Lears (som Regan Lear)

Externa länkar

Officiell webbplats

Födda 1989
Amerikanska sångare
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Skådespelare från Kalifornien
Kvinnor
Levande personer
Frederick Lorz

Frederick Lorz, född 5 juni 1884, död 4 februari 1914, var en amerikansk långdistanslöpare. Vid olympiska sommarspelen 1904 i Saint Louis vann han i maratonloppet, men diskvalificerades för att ha åkt bil en bit. Strax före målgången inne på stadion hoppade Lorz av och sprang vidare in på arenan. Publiken jublade över Lorz fantastiska tid och han gratulerades av prisutdelarna. En dryg halvtimme senare kom nästa löpare och till slut kunde bluffen avslöjas.

Källor

Fotnoter

Födda 1884
Avlidna 1914
Män
Amerikanska långdistanslöpare
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Nez perce horse

Nez perce horse är en hästras från USA som först avlades fram av Nez Perce-indianerna i USA under 1800-talet. Hästarna var totalt utrotade av de vita i USA under slutet av 1800-talet. Hästarna har nu återuppfötts genom korsningar av appaloosa- och achaltekeerhästar.

Historia

Nez Perce var en indianstam som levde i Nordvästra USA. Stammen var kända som duktiga hästmänniskor och bemästrade en selektiv avel för att föda upp hästar med specifikt utseende eller karaktär. Nez Perce-indianerna har bland annat avlat fram den berömda Appaloosan.

Den 5 oktober 1877 fick hela stammen kapitulera till den amerikanska armén efter ett försök att ta sig till Kanada. Med sig hade de alla sina hästar, bland annat de kända Appaloosa-hästarna och Nez perce-hästar. De flesta hästarna sköts ihjäl direkt på plats av armén. Enbart ett fåtal av den prickiga Appaloosan räddades och Nez Perce-hästen dog ut helt. 

1995 bestämde sig departementet för hälsa och människorättigheter i USA för att rasen skulle avlas fram på nytt. Genom att korsa appaloosahästar med de orientaliska achaltekeer startade man ett program för att få fram hästar med liknande egenskaper och exteriör. Projektet finansierades av departementet och av ättlingar till Nez Perce-stammen. Aveln höll till i Lapwai, Idaho i USA. Målet var inte bara att få tillbaka rasen utan även att återinföra Nez Perce-indianernas hästkultur. Aveln fick även hjälp av en ideell förening kallad First Nations Development Institute som ger många bidrag till liknande projekt världen över. Nez perce-hästen avlas fortfarande i samma område, även om antalet hästar inte är så många.

Egenskaper

Nez Perce-indianer har sagt att dagens nez perce-hästar har liknande egenskaper som deras förfäders hästar. Rasen är modig, säker på foten, smidig, stark och uthållig. Rasen är alltid tigrerad och har akhal-tekéns smala exteriör och långa smala hals.

Se även 
Indianska hästar
Appaloosa
Tigerhäst
Choctawponny
Cayuseponny
Förvildade hästar

Källor 

 Nez Perce Horse Registry (en)
 Samlad fakta om Nez Percehästen

Externa länkar 

 Nez Perce-stammens officiella hemsida

Varmblodshästar
Hästraser från USA
Cabaret Canalhumorn

Cabaret Canalhumorn var en TV-show av och med Hans Alfredson och Povel Ramel, i regi av Hasse Ekman. Den sändes 29 november 1969, då Sveriges Television delades upp i två kanaler och detta program visades till invigningen av den nya kanalen TV1. Programmet är en blandad kompott och förutom sketcher, drift med 1960-talets politiker, innehöll programmet även musiknummer skrivna av Ramel. 

Programmet repriserades 26 december 1979 och igen i Minnenas television 7 januari 2007.

Källor

Externa länkar 
Cabaret Canalhumorn på Smdb

Underhållningsprogram i Sveriges Television
TV-året 1969
Povel Ramel
Hasse Ekman
Ingvar Bratt

Ingvar Bratt, född 24 mars 1942, är en svensk civilingenjör. Han var anställd vid Bofors i Karlskoga och var källa då det den 28 maj 1985 offentliggjordes att vissa vapenleveranser inte nått den avsedda slutdestinationen.

Biografi
Bratt, som är son till kyrkoherde Karl Elis Bratt, började arbeta vid Bofors 1969. Han var engagerad i Miljöpartiet och blev gradvis alltmer mer kritisk till svensk vapenexport. Han kontaktades av journalisten Cecilia Zadig, som undersökte om Bofors sålt vapen till Dubai och Bahrain – länder som enligt dåvarande svensk lagstiftning inte var godkända för export. Bofors hade erhållit regeringens tillstånd att sälja Robot 70 till Singapore, men Bratt fann material som dokumenterade att leveranserna istället gått till Dubai och Bahrain. 

Bratt sade själv upp sig från Bofors och den efterföljande debatten ledde till en ny svensk lag om företagshemligheter, lex Bratt (lagen om skydd för företagshemligheter (SFS 1990:409)), som bland annat innebär att anställda får röja företagshemligheter som avslöjar brottslighet på ett företag. 

Bratt arbetade senare som tekniklärare på gymnasienivå i Karlskoga. 

År 1988 flyttade han med sin fru till Nora. Han arbetade fram till sin pensionering huvudsakligen inom KomVux i Lindesberg.

Priser och utmärkelser 
1986 – Eldh-Ekblads fredspris
1986 – Miljöpartiets fredspris
1988 – Dagens Nyheters och Politikens frihetspris med motiveringen "Ingvar Bratts mod och uthållighet har varit av grundläggande betydelse för att skapa klarhet om brotten mot den svenska lagen om vapenexport. Med sitt exempel har han visat att rätten att yttra sig har som sin förutsättning modet att tala."

Se även
Boforsaffären

Bibliografi
 1988 – 
 1988 –

Referenser

Externa länkar
Ingvar Bratt, Sveriges Television

Födda 1942
Levande personer
Män
Svenska aktivister under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer med anknytning till Bofors
Personer i Karlskogas historia
Svenska miljöpartister
Svenska visselblåsare