kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sollentuna socken

Sollentuna socken i Uppland ingick i Sollentuna härad och området ingår sedan 1971 i Sollentuna kommun och motsvarar från 2016 Sollentuna distrikt. 

Socknens areal var den 1 januari 1941 53,10 kvadratkilometer, varav 49,59 land. Den 31 december 1943 fanns här 14 359 invånare. Edsbergs slott, godset Sollentunaholm, kommundelarna Rotebro, Viby, Norrviken, Vaxmora, Häggvik, Edsberg, Tureberg och Helenelund samt Sollentuna centrum och  sockenkyrkan Sollentuna kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Sollentuna socken omtalas i skriftliga handlingar första gången 1287 ('de Solendatunum'). Sollentuna kyrkas äldsta delar härstammar från 1100-talet slut.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Sollentuna församling och för de borgerliga frågorna till Sollentuna landskommun. Landskommunen ombildades 1944 till Sollentuna köping som 1971 ombildades till Sollentuna kommun. Området Björkliden (Kallhälls villastad) överfördes 1955 till Järfälla landskommun,  Hansta överfördes 1980 till Stockholms kommun, medan andra områden (som Silverdal) tillförts.

1 januari 2016 inrättades distriktet Sollentuna, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Sollentuna härad. De indelta soldaterna tillhörde Livregementets dragonkår, Livskvadronen, Livkompaniet. De indelta båtsmännen tillhörde Södra Roslags 2:a båtsmanskompani.

Geografi och natur
Sollentuna socken ligger norr om Stockholm kring norra delen av Edsviken och södra delen av Norrviken och den korsas i norr-sydlig riktning av Stockholmsåsen. Socknen har lågt liggande odlingsstråk som omges av höglänta skogsbygder med höjder som når 70 meter över havet. Norrviken delas med Fresta socken i Upplands Väsby kommun.

Det finns fyra naturreservat inom socknen: Rösjöskogen, Södra Törnskogen, Tegelhagsskogen och Östra Järvafältet är alla kommunala naturreservat.

Sätesgårdar var Edsbergs slott, Sollentunaholms herrgård, Viby gård (säteri) och Rotsunda herrgård.

I Rotebro fanns det förr ett gästgiveri.

Fornlämningar
Från bronsåldern finns spridda gravrösen. Från järnåldern finns cirka 60 gravfält och en storhög samt fem fornborgar. Ett tiotal runristningar har påträffats.

Befolkningsutveckling
Befolkningen ökade med någon variation från 872 1810 till 51 337 1990. En omfattande expansion ägde rum mellan 1910 och 1940 då folkmängden ökade från 2 269 till 13 485 ivånare. Den största expansionen har alltså ägt rum efter 1940.

Namnet
Namnet (1287 Solendatunum) kommer från kyrkbyn. Efterleden är tuna, 'inhägnad'. Förleden innehåller inbyggarbeteckningen soländar från bygdenamnet Soland. Detta namn i sin tur innehåller efterleden land för 'bygd' och sannolikt förleden sol, då med något oklar tolkning, eventuellt en solbelyst plats.

Referenser

Externa länkar

Sollentuna socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
Sollentuna hembygdsförening

Socknar i Sollentuna härad
Indelningar i Sollentuna kommun
Kupévärmare

En kupévärmare är ett elektriskt element med en fläkt, avsedd att förvärma passagerarutrymmet i ett stillastående fordon. Den drivs av 230V nätspänning. Ofta delar den anslutning med en elektrisk motorvärmare. En värmare av detta slag utgör en stor brandrisk och måste därför placeras på rätt sätt.

Biltillbehör
Vintertrafik
Wilhelm Loewe

Friedrich Wilhelm Loewe (-Kalbe), född 14 november 1814 i Olvenstedt nära Magdeburg, död 2 november 1886 i Meran, var en tysk politiker.

Loewe var praktiserande läkare i Calbe (Saale), då han 1848 valdes till ledamot av Frankfurtparlamentet. Han anslöt sig där till den demokratiska vänstern samt valdes till vicepresident och blev senare, i Rumpparlamentet i Stuttgart, församlingens president. För detta deltagande i de politiska rörelserna dömdes han till livstids tukthus, men hade då redan begivit utrikes. 

Efter att som läkare ha vistats dels i Schweiz, dels i Paris, London och New York, återvände han till Tyskland efter amnestin 1861, invaldes 1863 i preussiska deputeradekammaren, vars vicepresident han var 1871-75. Han invaldes 1867 i Nordtyska förbundets riksdag och 1871 i tyska riksdagen. Där anslöt han sig först till Deutsche Fortschrittspartei, men bildade 1874 en egen, nationalliberalerna närstående grupp, vilken stödde Otto von Bismarcks tullpolitik. Till följd av detta angreps Loewe häftigt av sina forna partivänner, och de lyckades 1881, med de ultramontanas hjälp, förhindra hans återval, varefter han drog sig tillbaka från politiken.

Källor

Preussiska politiker
Tyska liberaler
Födda 1814
Avlidna 1886
Män
Ugglan
Personer från Magdeburg
Thomas Raun

Thomas Raun, född 29 juni 1984, är en dansk före detta fotbollsspelare. Han spelade under sin karriär för bland annat Brønshøj BK, Landskrona BoIS, Silkeborg IF och Viborg FF. Raun beskrivs som en "hårt arbetande lirare".

Raun startade på Silkeborg Sports College 2002, och redan året efter blev han professionell hos Silkeborg IF. Innan han kom till Silkeborg IF hade han spelat i bandomsklubben Vordingborg IF, därnäst kom han till Nykøbing Falster Alliancen där han hade en bra form innan Silkeborg kontaktade honom.

Efter 6 år i Silkeborg bytte han klubb till grannarna Viborg IF. År 2010 fram till sommaren 2012 spelade han i Landskrona BoIS i Sverige innan han återvände till Danmark och Brønshøj BK i Köpenhamn, där han ersatte Lasse Forsgaard som blev såld till Lyngby BK.

Raun är son till Poul-Erik Raun, tidigare storspelare för Vordingborg IF, som är kompis med Danmarks förbundskapten Morten Olsen.

Källor 

Thomas Raun på transfermarkt.co.uk

Danska fotbollsspelare
Spelare i Silkeborg IF
Spelare i Viborg FF
Fotbollsspelare i Landskrona BoIS
Spelare i Boldklubben af 1893
Spelare i Superettan
Födda 1984
Levande personer
Män
Personer från Vordingborg
Zapatahalvön

Zapatahalvön (), är en stor halvö i Matanzasprovinsen, på västra Kuba. Nationalparken Ciénaga de Zapata, vilket är ett stort träskområde, är beläget på halvön.

Halvön ligger söder om Ensenada de la Broa, öster om Batabanóbukten och norr om Cazonesbukten. Grisbukten utgör dess östra gräns.

Se även 
 Zapatagärdsmyg
 Zapatarall
 Zapatasparv
Halvöar i Kuba
Matts Jansson

Matts Jansson, född 19 april 1957 i Köping, är en svensk före detta friidrottare (långdistanslöpare). Han tävlade för Enhörna IF.

Referenser

Källor

Svenska långdistanslöpare
Män
Födda 1957
Levande personer
Personer från Köping
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i Enhörna IF
Hans Segerfeldt

Hans Segerfeldt, född 17 juli 1960, är en före detta svensk friidrottare (långdistanslöpare). Han tävlade för klubbarna Heleneholms IF och Enhörna IF.

Referenser

Källor

Svenska långdistanslöpare
Män
Födda 1960
Levande personer
Svenska mästare i terränglöpning
Svenska mästare i långdistanslöpning
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i Heleneholms IF
Friidrottare i Enhörna IF
Fermín Zanón Cervera

Fermín Zanón Cervera, född 1875 i Godelleta i Valencia, död 1944 i sin födelsestad, var en spansk zoolog. Han slogs i spansk-amerikanska kriget och blev kvar i Amerika som medlem av civilgardet och blev där professionell naturalist. Han arbetade vid Kubanska jordbruksministeriet där han fungerade som konservator över deras entomologiska samlingar. 

Den amerikanska herpetologen Thomas Barbour guidades av Cervera på sina resor på Kuba, och när Barbour fick höra talas om besynnerliga fåglar som skulle finnas i Zapataträsket (Ciénaga de Zapata på spanska) sände han Cervera på ett antal exkursioner till området. Han fann där tre fågelarter som inte tidigare hade beskrivits av vetenskapen och skickade dem till Barbour för att bli formellt beskrivna.

Två av de vetenskapliga namnen som Barbour gav dessa arter hedrar deras upptäckare:
 Zapatagärdsmyg (Ferminia cerverai)
 Zapatasparv (Torreornis inexpectata)
 Zapatarall (Cyanolimnas cerverai)

Gärdsmygen, rallen och en underart av sparven är endemiska för träsket. Cervera upptäckte även en mängd insekter, speciellt i ordningen Neuroptera. 

1927 återvände Cervera till Spanien för att fortsätta sitt arbete som entomolog, och han levde och verkade i sin hemstad Godelleta tills han avled 1944.

Referenser
Texten är en översättning från engelskspråkiga wikipedias artikel Fermín Zanón Cervera, läst 2011-01-02 där följande källor anges:

Externa länkar
Bild av Cervera och de tre fågelarter han upptäckte.

Spanska ornitologer
Spanska entomologer
Män
Födda 1875
Avlidna 1944
Louis Tussaud's Wax Museum

Louis Tussaud's Wax Museum var ett vaxkabinett i Köpenhamn, verksamt 1974−2007.

Vaxkabinettet öppnade 1974 i den byggnad på H.C. Andersens Boulevard som är känd som H.C. Andersenslottet eller Tivolislottet (huset, vilket ursprungligen uppfördes 1892−1893 som lokal för stadens konsthantverksmuseum, ingår numera i Tivolis byggnadsbestånd). Det stängde den 31 augusti 2007 sedan Tivoli beslutat att man önskade använda lokalerna för andra, egna ändamål. Museet omfattade runt 200 vaxfigurer.

Det köpenhamnska Tussaudkabinettet tillhörde ursprungligen en brittisk kedja grundad av Louis Tussaud, ett barnbarnsbarn till den berömda vaxskulptrisen Marie Tussaud, grundare av Madame Tussauds i London. Det övertogs senare av den amerikanska nöjeskedjan Ripley Entertainment. Enligt Ripleys uppgifter hade vaxkabinettet vid sin nedläggning haft nära tio miljoner besökare under de 33 år det existerat. Lokal chef var under hela denna tid Bent Green.

Källor
 Louis Tussaud's Wax Museum (vaxkabinettets hemsida från tiden strax före stängningen, arkiverad hos Waybackmachine).
 Pressmeddelande från Ripley Entertainment rörande stängandet av vaxkabinettet i Köpenhamn (arkiverad version hos Waybackmachine).
 Motsvarande artiklar på dansk- och norskspråkiga Wikipedia (lästa 2011-01-02).

Museer i Köpenhamn
Vaxmuseer
Museer invigda 1974
Museer nedlagda 2007
Per-Ove Bäckström

Per-Ove Bäckström, född 1937, är en svensk skogsvetenskaplig forskare, dekanus och professor emeritus.

Bäckström disputerade 1978 vid Sveriges lantbruksuniversitet (SLU) och avlade skoglig doktorsexamen. Han blev senare professor vid samma lärosäte. Han är ledamot av Skogs- och Lantbruksakademien sedan 1981 och ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien sedan 1987.

Källor 
Tryckt litteratur

Fotnoter

Svenska professorer i skogsvetenskap
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Ledamöter av Kungliga skogs- och lantbruksakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1937
Levande personer
Sofie Rostrup

Sofie Rostrup, född Jacobsen den 7 augusti 1857 i Sønderholm, död den 25 januari 1940, var en dansk entomolog.

Sofie Rostrup var pionjär inom forskningen om skadeinsekter på lantbruksväxter och hur man bekämpar dem. År 1889 blev hon magister i naturhistoria, och blev därmed den första kvinnan i Danmark som blev magister i ett naturvetenskapligt ämne.

Rostrup gav 1896 ut Danske Zoocecidier, ett verk om gallbildning, men fortsatte sedan med att forska om skadeinsekter i lantbruket. 1900 kom handboken Vort Landbrugs Skadedyr blandt Insekter og andre lavere Dyr, som återutgavs fem gånger och 1931 översattes till tyska. Från 1919 var Rostrup chef för den zoologiska avdelningen på Statens Plantepatologiske Forsøg.

Rostrup var 1882–1890 gift med zoologen Hans Jacob Hansen, och från 1892 med botanikern Ove Rostrup. Hon särskilde sig från andra kvinnliga akademiker i sin samtid därigenom att hon hade man och barn.

Utmärkelser 
På sin 70-årsdag 1927 tilldelades Rostrup Fortjenstmedaljen i guld. 1929 mottog hon Tagea Brandts rejselegat for kvinder. Samma år blev hon hedersledamot av Sveriges entomologiska förening, och 1937 av den danska Entomologisk Forening.

Källor

Referenser

Externa länkar 

Danska entomologer
Födda 1857
Avlidna 1940
Kvinnor
Johanne Stockmarr

Johanne Amalie Stockmarr, född den 21 april 1869 i Köpenhamn, död där den 2 februari 1944, var en dansk pianist. Hon var dotter till Ferdinand Stockmarr.

Johanne Stockmarr var elev till Edvard Helsted på Det Kongelige Danske Musikkonservatorium och utbildade sig därefter vidare för Franz Neruda i Paris. Hon var en av sin tid mest kända danska pianister och ansågs ha en gedigen förmåga som solo- och kammarmusikspelare. Johanne Stockmarr hade en omfattande konsertverksamhet och uppträdde även utomlands. Dessutom fick hon betydelse som pianolärare på Det Kongelige Danske Musikkonservatorium. Hon tilldelades 1929 Tagea Brandts rejselegat for kvinder.

Källor

Externa länkar 
Biografi i Dansk kvindebiografisk leksikon

Danska klassiska pianister
Mottagare av Tagea Brandts Rejselegat
Pianister under 1800-talet
Pianister under 1900-talet
Danska musiker under 1800-talet
Danska musiker under 1900-talet
Musiker från Köpenhamn
Födda 1869
Avlidna 1944
Kvinnor
Ugglan
Dale W. Jorgenson

Dale Weldeau Jorgenson, född 7 maj 1933 i Bozeman, Montana, död 8 juni 2022 i Cambridge, Massachusetts, var en amerikansk nationalekonom. Han var verksam som professor vid Harvard University, efter att tidigare ha varit verksam vid University of California, Berkeley.

Jorgensons forskningsområde var ekonometri, särskilt ekonomisk tillväxt. Han är en centralfigur inom teoribildningen produktivitet.

Jorgenson invaldes 1989 som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Utmärkelser 
 Ekonomie hedersdoktor vid Handelshögskolan i Stockholm (ekon. dr. h.c.) 2005

Se även 
 Lista över hedersdoktorer vid Handelshögskolan i Stockholm

Källor

Externa länkar 
 http://www.economics.harvard.edu/faculty/jorgenson/

Amerikanska professorer i nationalekonomi
Personer verksamma vid University of California
Personer verksamma vid Harvard University
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1933
Avlidna 2022  
Hedersdoktorer vid Handelshögskolan i Stockholm
Amerikanska forskare under 1900-talet
Forskare från Montana
Personer från Bozeman
Jan Luthman

Jan Luthman, född 1937, är en svensk veterinär. Han disputerade 1972 vid Veterinärhögskolan. Han blev senare professor i veterinärmedicin vid Sveriges lantbruksuniversitet (SLU) och var dekanus för den veterinärmedicinska fakulteten.

Källor 
Fotnoter

Svenska professorer i veterinärmedicin
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Män
Födda 1937
Levande personer
William Bloch

William Edvard Bloch, född den 30 mars 1845 i Köpenhamn, död den 1 november 1926, var en dansk sceninstruktör, känd för sina levande och stilsäkra Ludvig Holberg-uppsättningar.

Bloch var bror till Oscar, Carl och Emil Bloch. Han blev student 1864 och tog 1871 juridisk ämbetsexamen. 1881 utnämndes han till sceninstruktör vid Det Kongelige Teater. Den 11 juni 1887 äktade han skådespelerskan Anna Lindemann, som var känd som sin tids muntraste ingeny inom dansk scenkonst.

Redan som student skrev Bloch tillsammans med Nicolai Bøgh studentkomedier, som senare hamnade på Folketeatrets repertoar (bland andra En fix Idé och Kanariefuglen), och 1872 uppfördes på Det Kongelige Teater anonymt lustspelet De hvide Roser av samma författarpar. Tillsammans med Richard Kaufmann skrev Bloch skådespelet Konsekvenser (1881), och på egen hand skrev han Lygtemænd (1875), Naar Møbler flyttes och Frøken Nelly, som alla har uppförts på Det Kongelige Theater.

Som sceninstruktör hade han betydelse för naturalismens teaterkonst i Danmark, först genom att sätta upp samtida verk av Henrik Ibsen, Bjørnstjerne Bjørnson, Holger Drachmann, Otto Benzon och Gustav Esmann, och senare genom sina kulturhistoriskt korrekta uppsättningar av Ludvig Holberg.

Källor

Externa länkar 

 

Danska teaterregissörer
Danska dramatiker
Personer från Köpenhamn
Födda 1845
Avlidna 1926
Män
Färentuna socken

Färentuna socken i Uppland ingick i Färentuna härad och är sedan 1971 en del av Ekerö kommun, från 2016 inom Färingsö distrikt.

Socknens areal är 21,13 kvadratkilometer, varav 21,03 land.  År 1948 fanns här 883 invånare. Sockenkyrkan Färentuna kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Färentuna socken omtalas första gången 1298 ('parochia Feringatunum'). Nuvarande kyrkans äldsta delar härstammar från 1100-talets slut. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Färentuna församling och för de borgerliga frågorna till Färentuna landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Färingsö landskommun som 1971 uppgick i Ekerö kommun. Församlingen uppgick 1992 i Färingsö församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Färingsö, med samma omfattning som Färingsö församling fick 1992, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Färentuna härad. De indelta båtsmännen tillhörde Södra Roslags 2:a båtsmanskompani.

Geografi
Färentuna socken ligger på nordvästra Färingsö (Svartsjölandet) och omfattar också ön Eldgarn i Brofjärden. Socknen har odlad slättbygd som inslag med skogbeväxta höjder.

Fornlämningar
Från järnåldern finns gravfält. Tre runristningar har påträffats. En medeltida borgruin finns nordväst om Kungsberga.

Namnet
Namnet (1302 Feringatunum) kommer från prästagården vars namn varit Tuna, 'inhägnad'. Förleden färingar är en inbyggarbeteckning bildat till far i betydelsen 'farled', syftande på att området i äldre tider bestod av flera öar där de viktiga farlederna till det inre av Mälaren gick.

Se även
Färentuna församling

Referenser

Externa länkar

Socknar i Färentuna härad

Indelningar i Ekerö kommun
Skå socken

Skå socken i Uppland ingick i Färentuna härad och är sedan 1971 en del av Ekerö kommun, från 2016 inom Färingsö distrikt.

Socknens areal är 18,62 kvadratkilometer, varav 18,60 land. År 1952 fanns här 738 invånare.  Sockenkyrkan Skå kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Skå socken omtalas i skriftliga handlingar första gången i ett odaterat brev från 1200-talets början ('in parrochia Schawm'), och därefter i ett dokument från 1303 ('Deinde Ska'). Skå kyrkas äldsta delar dateras till 1100-talets slut.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Skå församling och för de borgerliga frågorna till Skå landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Färingsö landskommun som 1971 uppgick i Ekerö kommun. Församlingen uppgick 1992 i Färingsö församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Färingsö, med samma omfattning som Färingsö församling fick 1992, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Färentuna härad.

Geografi
Skå socken ligger väster om Stockholm på södra Färingsö med Långtarmen i söder och Mörbyfjärden i öster. Socknen har odlad slättbygd som omväxlar med höjder speciellt i väster.
Här skapade Skå-Gustav Jonsson 1947 barnbyn Skå.

Fornlämningar
Från bronsåldern finns spridda gravrösen och skärvstenshögar. Från järnåldern finns cirka 20 gravfält. Sex runristningar har påträffats.

Namnet
Namnet (1310 Ska) har oklar tolkning. Bland förslag till tolkning är att namnet innehåller skå, 'snedhet,kant' syftande på en terrängformation. Ett annat förslag är att det innehåller sko syftande på en äldre ö. Slutligen har det föreslagit innehålla ett äldre namn på byn Tuna nordväst om kyrkan.

Se även
Skå församling
Edeby gård
Tuna gård
Tuna, Skå socken
Tunagravfältet

Referenser

Externa länkar

Socknar i Färentuna härad

Indelningar i Ekerö kommun
Lars-Erik Nilsson

Lars-Erik Nilsson, född 1 februari 1961, är en svensk före detta friidrottare (långdistanslöpare). Han tävlade för Kils AIK, Enhörna IF och IF Fryken.

Referenser

Källor

Svenska långdistanslöpare
Män
Födda 1961
Levande personer
Svenska mästare i halvmaraton
Svenska mästare i terränglöpning
Svenska mästare i långdistanslöpning
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i Kils AIK
Friidrottare i Enhörna IF
Sånga socken, Uppland

Sånga socken i Uppland ingick i Färentuna härad och är sedan 1971 en del av Ekerö kommun, från 2016 inom Färingsö distrikt.

Socknens areal är 27,07 kvadratkilometer, varav 26,53 land.  År 1953 fanns här 842 invånare. Tätorten Stenhamra, orten Svartsjö med Svartsjö slott, godset och kursgården Sånga-Säby samt sockenkyrkan Sånga kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Sånga socken omtalas i skriftliga handlingar första gången 1303 ('Deinde Sunga'). Sånga kyrkas äldsta delar dateras till 1100-talets slut.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Sånga församling och för de borgerliga frågorna till Sånga landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Färingsö landskommun som 1971 uppgick i Ekerö kommun. Församlingen uppgick 1992 i Färingsö församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Färingsö, med samma omfattning som Färingsö församling fick 1992, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Färentuna härad. De indelta båtsmännen tillhörde Södra Roslags 2:a båtsmanskompani.

Geografi
Sånga socken sträcker sig tvärs över den mellersta delen av Svartsjölandet med Långtarmen i väster och Lövstafjärden i öster och kring Igelviken och Svartsjöviken. Socknen har odlad slättbygd som inslag med skogbeväxta höjder.

Fornlämningar
Från bronsåldern finns spridda gravrösen. Från järnåldern finns cirka 22 gravfält och tre fornborgar. Åtta runristningar har påträffats.

Namnet
Namnet (1310 Sunga) kommer troligen från ett äldre önamn med oklar härledning.

Se även
Sånga församling

Referenser

Externa länkar

Socknar i Färentuna härad

Indelningar i Ekerö kommun
Färentuna församling

Färentuna församling var en församling i Stockholms stift och i Ekerö kommun i Stockholms län. Församlingen uppgick 1992 i Färingsö församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung och utgjorde tidigt ett eget pastorat för att därefter till 1943 vara moderförsamling i pastoratet Färentuna och Hilleshög. Från 1943 till 1992 annexförsamling i pastoratet Sånga, Skå, Färentuna och Hilleshög. Församlingen uppgick 1992 i Färingsö församling.

Klockare och organister

Kyrkor 
 Färentuna kyrka

Se även 
Färentuna socken

Källor 

Indelningar i Ekerö kommun
Historiska församlingar i Stockholms stift
Hilleshögs församling

Hilleshögs församling var en församling i Stockholms stift och i Ekerö kommun i Stockholms län. Församlingen uppgick 1992 i Färingsö församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung och utgjorde tidigt ett eget pastorat för att därefter till 1943 vara annexförsamling i pastoratet Färentuna och Hilleshög. Från 1943 till 1992 annexförsamling i pastoratet Sånga, Skå, Färentuna och Hilleshög. Församlingen uppgick 1992 i Färingsö församling.

Klockare och organister

Kyrkor 
 Hilleshögs kyrka

Se även 
Hilleshögs socken

Källor 

Indelningar i Ekerö kommun
Historiska församlingar i Stockholms stift
Skå församling

Skå församling var en församling i Stockholms stift och i Ekerö kommun i Stockholms län. Församlingen uppgick 1992 i Färingsö församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung och var till 1943 vara annexförsamling i pastoratet Sånga och Skå. Från 1943 till 1992 annexförsamling i pastoratet Sånga, Skå, Färentuna och Hilleshög. Församlingen uppgick 1992 i Färingsö församling.

Klockare och organister

Kyrkor 
 Skå kyrka

Se även 
Skå socken

Källor 

Indelningar i Ekerö kommun
Historiska församlingar i Stockholms stift
Sånga församling, Stockholms stift

Sånga församling var en församling i Stockholms stift och i Ekerö kommun i Stockholms län. Församlingen uppgick 1992 i Färingsö församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung och var till 1943 vara moderförsamling i pastoratet Sånga och Skå. Från 1943 till 1992 moderförsamling i pastoratet Sånga, Skå, Färentuna och Hilleshög. Församlingen uppgick 1992 i Färingsö församling.

Klockare och organister

Kyrkor 
 Sånga kyrka

Se även 
Sånga socken

Källor 

Indelningar i Ekerö kommun
Historiska församlingar i Stockholms stift
Färentuna landskommun

Färentuna landskommun var en tidigare kommun i Stockholms län.

Administrativ historik
Den inrättades i Färentuna socken i Färentuna härad i Uppland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft.

Vid kommunreformen 1952 gick den upp i Färingsö landskommun. Området tillhör sedan 1971 Ekerö kommun.

Politik

Mandatfördelning i Färentuna landskommun 1942-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Ekerö kommun
Tidigare kommuner i Stockholms län