kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sveriges herrjuniorlandslag i ishockey

Sveriges herrjuniorlandslag i ishockey, Juniorkronorna, Team 20, är Sveriges juniorlandslag i ishockey för spelare under 20 år. Laget har vunnit Junior-VM två gånger, 1981, då med ett lag med bland andra tvillingarna Patrik och Peter Sundström samt 2012 då Mika Zibanejad satte det avgörande 1-0 målet i sudden death. Sämsta placeringar i JVM är åttondeplatserna 1997 och 2003. Det största intervallet mellan svenska J-VM-medaljer var mellan andraplatsen 1996 och andraplatsen 2008. Sveriges juniorlandslag har totalt vunnit 18 medaljer, varav två guld, i JVM. Den 5 januari 2020 tog Sverige återigen bronsmedalj efter en tuff match mot Finland.

2023 års JVM-trupp
Sveriges trupp till Juniorvärldsmästerskapet i ishockey 2023.

Placeringar i junior-VM

Se även 
 Sveriges U18-herrlandslag i ishockey
 Sveriges damlandslag i ishockey
 Sveriges herrlandslag i ishockey
 Sveriges damjuniorlandslag i ishockey

Källor

Externa länkar

Svenska landslag i ishockey
Svenska landslag
Mount Luigi di Savoia

Mount Luigi di Savoia ligger i Ruwenzoribergens nationalpark i Uganda, Afrika. Mount Luigi di Savoia är 4627 meter högt och är därför det nionde högsta berget i Afrika. Berget bestegs för första gången av Luigi Amedeo år 1906. Berget ligger i ett område som kallas "Månbergen" (Ruwenzori).

Referenser

Berg i Uganda
Jonas Schödén

Jonas Erik Olofsson Schödén (i riksdagen kallad Schödén i Backe) , född 12 november 1853 i Fjällsjö församling, Västernorrlands län, död där 20 april 1914, var en svensk lantbrukare och riksdagsman (högern).

Schödén var ledamot av andra kammaren mandatperioden 1891–1896, invald i Ångermanlands västra domsagas valkrets. Han tillhörde från 1911 till sin död första kammaren.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för högern
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för högern
Svenska moderater
Personer från Fjällsjö socken
Födda 1853
Avlidna 1914
Män
Richard Ehrenborg

Richard Gjedde-Ehrenborg, född 1655 på Spannarps gård i Ausås socken, Kristianstads län, död 1700, var en svensk jurist, professor. Han var son till Jöns Michelsson och bar sin moders namn, Gjedde, tills fadern adlades 1687 med namnet Ehrenborg.

Han studerade 1674–1684 i Republiken Förenade Nederländerna, Frankrike och England samt blev 1687 e.o. professor i juridik vid Lunds universitet och utnämndes 1696 till professor i svensk och romersk rätt där, sedan han under nio år ensam upprätthållit den juridiska undervisningen vid universitetet. Av hans tryckta skrifter (disputationer och program) kan nämnas De jure venandi (1690) och De processu judiciali hodierno Sueciæ regni (1693).

Källor

Svenska professorer i juridik
Personer verksamma vid Lunds universitet
Födda 1655
Avlidna 1700
Män
Personer från Ausås socken
Richard
Andy Hertzfeld

Andy Hertzfeld, född 6 april 1953, var en av nyckelpersonerna i den utvecklingsgrupp som skapade den första Macintoshdatorn under 1980-talet. Han köpte en Apple II-dator i januari 1978 och började arbeta på Apple Computer året därpå. Hertzfeld jobbade som chefsdesigner över systemmjukvara fram till dess att han slutade på Apple i augusti 1984. Efter att han lämnade Apple var han med och grundade tre företag Radius under 1986, General Magic under 1990 och Eazel under 1999. 2002 hjälpte Hertzfeld Mitch Kapor att marknadsföra program med öppen källkod genom sitt engagemang i Open Source Applications Foundation. 2005 fick Hertzfeld en anställning hos Google där han arbetar än idag.

Karriär

Apple Computer (1979–1984) 
Efter att Hertzfeld tagit examen vid Brown University i datavetenskap 1975 började han läsa vidare vid University of California, Berkeley. År 1978 köpte han sin första Apple II dator och började strax därefter utveckla program till den. Han anställdes av Apple Computer som en systemprogrammerare 1979. Då utvecklade han bland annat Apple SilenType firmware för skrivare och det första 80-kolumns kortet till Apple II. I början på 1980-talet bjöd han sin gamla kompis ifrån gymnasiet, artisten Susan Kare till Apple för att hon skulle designa det som skulle bli standard ikonerna till Macintoshen.

På Hertzfelds visitkort hos Apple stod det att hans titel var Software Wizard (sv:Mjukvarutrollkarl). Han skrev stora delar av originalmjukvaran till Macintoshen såsom stora delar av den inbrända ROM-koden, verktygslådan till det grafiska gränssnittet och även många innovativa komponenter som är standard i dagens moderna datorer som till exempel kontrollpanelen och klippboken.

Efter lite oroligheter i Apple II-gruppen bad Hertzfeld Steve Jobs att han skulle få börja i den nystartade Macintoshgruppen vilket Steve gick med på i början av 1981. Där arbetade han under Bud Tribble och tillsammans med Bill Atkinson och Burrell Smith. Hertzfeld började då utveckla Mac OS Classic vilket på sin tid ansågs revolutionerande med sitt grafiska användargränssnitt. I detta arbete spelade också Jef Raskin en betydande roll.

Referenser

Externa länkar 

 Differnet.com Hertzfelds officiella hemsida där han visar upp ett urval av de hemsidor som han antingen designat eller varit värd för.

Födda 1953
Levande personer
Män
Personer med anknytning till Apple
Alumner från Brown University
Alumner från University of California, Berkeley
Jens Mikkelsen

Jens Mikkelsen Ehrenborg, född 1621 i Fredericia i Sydjylland, död 1690, var en dansk räntmästare, senare svensk ämbetsman. Hans namn stavades även Jens Michelsen och Jöns Michaelson.

Jens Mikkelsen var räntmästare hos kung Kristian IV, men valde att avsäga sig alla uppdrag i Danmark när Skåne togs över av svenskarna år 1658. Det var inte tillåtet för skåningar att ha ämbeten på andra sidan sundet. Jens Mikkelsen blev en god svensk som följde lagen och anpassade sig väl. Han utnämndes 1670 till kommissarie vid skattläggningen i Skåne och blev 1687 svensk adelsman, med namnet Ehrenborg. En gren av släkten upphöjdes 1817 i friherrligt stånd; dess medlemmar skriver sig Ehrenborgh.

Under det skånska kriget höll Mikkelsen låg profil, liksom de flesta andra godsägare av danskt ursprung. Hans slott Hovdala blev hårt medfaret och Mikkelsen övervägde under en tid att återvända till Danmark och var under kriget i kontakt med de danska myndigheterna för att förhöra sig därom, men fick sedan löften om hjälp att återuppbygga det han förlorat i Skåne av de svenska myndigheterna och bestämde sig för att stanna kvar. Under det skånska kriget informerade Mikkelsen danskarna om svenskarnas positioner i nordöstra Skåne, vilket dokument i det danska riksarkivet kan vittna om. Han var bland annat i det danska härlägret vid Malmö den 22 juni 1677 och gjorde rapport om Gyllenstjernas framfart bland bönderna. Dagen efter ansökte han om ett salva guardie intyg som skulle skydda hans egendom från att bli anfallet av danska styrkor. Mikkelsen hade tidigare blivit anmäld till danska myndigheterna som misstänkt för att spionera för svenskarna och när han inbefann sig i det danska härlägret hade han ingen mindre med sig än löjtnant Pieter Sten som betraktades som en av de "argaste" snapphanarna av svenskarna. Mikkelsen hade ett konfliktfyllt förhållande till de trupper som av svenskarna kallades snapphanar, och det är känt från både dokument och legender att han råkade i luven på både kapten Severin och Lille Mads. Båda dessa friskyttar var närvarande när Hovdala attackerades av danska styrkor 1678 och enligt familjen Ehrenborgs legender högg kapten Severin efter Mikkelsen men sabeln slog i dörren och bröts av. I arkiven kan vi dock se att Mikkelsen reste till Malmö med Pieter Sten och avlade frivillig rapport om svenskarna. Mikkelsens dotter Anna Catharina var gift med den uppsvenske lundaprofessorn Martin Nordeman som arresterades för spionage av danskarna i november 1676. Detta faktum gjorde Mikkelsens situation ännu mer utsatt. Riktigt var Mikkelsens sympatier låg är inte klart, men han liksom många skåningar vid den tiden befann sig i en mycket svår position.

Källor

Brogårdh, Thore. "Slottsherren berättar - snapphanar och spöken på Hovdala", ss. 4-12 i Byahornet 4:2011, Malmö.

Vadenbring, Jojan. "Snapphanar och friskyttar i lundabygden", ss. 139-145 i Sten Skansjö (red), Lunds historia - staden och omlandet, Vol. 2,  Lunds kommun 2012.

Personer i Danmark under 1600-talet
Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Födda 1621
Avlidna 1690
Män
Personer från Skåne
Svenskt adlade
Fur (film)

Fur eller Fur: An Imaginary Portrait of Diane Arbus är en film från 2006 där Nicole Kidman spelar Diane Arbus, en fotograf som är känd för sina fotografier av annorlunda människor. 

Filmer regisserades av Steven Shainberg, och manusförfattare var Erin Cressida Wilson som främst använde Patricia Bosworths biografi om Arbus som källmaterial. Som titeln till filmen antyder, är filmen snarare fiktion än en ren biografi. Filmen handlar om att Diane Arbus slits mellan sitt familjeliv hos sin make Allan Arbus (Ty Burrell) och sin granne, den Hypertrichosis-sjuke Lionel Sweeney (Robert Downey, Jr.).

Skådespelare 
 Nicole Kidman - Diane Arbus
 Robert Downey Jr. - Lionel Sweeney
 Ty Burrell - Allan Arbus
 Harris Yulin - David Nemerov
 Jane Alexander - Gertrude Nemerov
 Emmy Clarke - Grace Arbus
 Genevieve McCarthy - Sophie Arbus
 Boris McGiver - Jack Henry
 Marceline Hugot - Tippa Henry
 Mary Duffy - Althea

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Filmer 2006
Amerikanska dramafilmer
Louise Montgomery

Louise Cecilia Margareta Montgomery, född Mörner af Morlanda den 11 juni 1879 på Herrborums gods i Sankt Anna socken, död där den 19 april 1978, var en svensk grevinna, författare och journalist engagerad i rösträttsrörelsen.

Biografi
Föräldrar var godsägaren, greve Adolf Nils Carl Mörner och Margareta Montgomery. Hon var född och bosatt på Herrborums gods i Östergötland.

1907 gifte hon sig med stiftsbibliotekarien greve Carl Magnus Stenbock. Deras son och hennes enda barn, författaren Magnus Stenbock, föddes 1911.

Louise var bland annat verksam inom Fredrika Bremer-förbundet och Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt. Tillsammans med Lizinka Dyrssen, Cecilia Milow och Ebba von Eckermann bildade hon Stockholms Moderata Kvinnoförbund 1911, där hon ingick i styrelsen under förbundets första fem år. 

Maken gick bort 1923. Hon gifte sedan om sig med sin kusin, kapten Josias Montgomery, 1933. Deras äktenskap varade i tretton år, fram till hans bortgång 1946. Louise hade sedan 1930 flyttat tillbaka till Herrborum och levde sina sista trettio år kvar på godset ensam som änka. Sonen övertog godset 1969 och var bosatt där fram till sin död 2007.

Louise Montgomery tillhörde en adlig släkt, som förde många gamla traditioner vidare som minner om en svunnen tid där moderniteter som elektricitet ansågs onödiga och vilka i sin tur fördes vidare av hennes son. Herrborums gods saknade elektricitet långt in på 1960-talet, trots att man erbjudits att få detta installerat. 

Hon var mycket uppskattad av traktens folk och deltog aktivt i hembygdsföreningens arbete. Hennes bok Saga och sanning om Sankt Anna och Skällvik (1971) innehåller många unika berättelser från skärgårdslivet under 1800-talet och tidigt 1900-tal, vilka aldrig tidigare har kommit på pränt. För Louise Montgomery var det ytterst viktigt att hålla på etiketten i alla situationer, alltid ange en persons titel när den innebar något och värna om sin härkomst och sina ärvda och förvaltade egendomar, vilket bland annat framgår av följande rad i boken när hon berättar om förhistorien till sitt hem Herrborums gods och vilken betydelse släkten Mörner haft i detta sammanhang: Med fog kan sägas att Mörnarna alltid väl har förvaltat sitt arv och aldrig glömt att deras historia är egendomens.

Bibliografi

Saga och sanning om Sankt Anna och Skällvik. 1971. Söderköping. Libris 903043

Referenser

'

Kvinnor
Födda 1879
Avlidna 1978
Mörner af Morlanda
Svenskspråkiga författare
Svenska författare under 1900-talet
Svenska godsägare under 1900-talet
Personer från Östergötland
Louise
Dumfries

Dumfries är en tidigare kunglig burgh och stad i Dumfries and Galloway i Skottland. Folkmängden uppgår till cirka 33 000 invånare (2012). Staden ligger nära viken Solway Firth och vattendraget Niths mynning. Den var huvudort i det tidigare grevskapet Dumfriesshire, och smeknamnet är Queen of the South.

Historia 
Dumfries grundades 1186 på den östra sidan av den lägsta övergångsplatsen av floden Nith. Platsen låg halvannan kilometer nedströms Lincluden Collegiate Church, men på motsatt sida.

Området runt Nith blev skotskt 1234, under Alexander II:s regeringstid. Staden var en gränsstad under sina 50 första år, och växte snabbt som handelsstad och hamn. Ett kungligt slott som inte finns längre byggdes på 1200-talet.

Innan Robert I blev kung av Skottland, dödade han här sin rival John III Comyn den 10 februari 1306.

Den första bron över Nith, Devorgilla Brigde, döpt efter Dervorguilla av Galloway, mor till John Balliol, byggdes här 1432. Den har byggts om flera gånger och förkortats från öster under 1800-talet, men används fortfarande av fotgängare och är en av Skottlands äldsta kvarvarande broar.

Det var inte från Galloway, utan från England som Dumfries problem kom under de 500 första åren. Engelska arméer anföll, plundrade eller ockuperade staden 1300, 1448, 1536, 1542, 1547 och 1570 samt drabbades den av stridigheter under 1640-talet.

Hela Dumfries blodiga rykte beror på händelser utifrån. 1659 brändes nio kvinnor till döds, beskyllda för häxeri, och 1868 ägde den sista offentliga hängningen i Skottland rum i staden. 

Poeten Robert Burns tillbringade sina sista år i Dumfries och har flera stayer av sig resta i staden.

Myndigheter 
Dumfries är centrum för Skottlands minsta polisdistrikt. Det deltog i en av de största brottsutredningarna i modern historia efter att Pan Am Flight 103 sprängdes över intilliggande Lockerbie den 21 december 1988.

Utbildning 

Dumfries har flera grundskolor och fyra större gymnasieskolor. Flera kända personer har utbildats här:

James Anderson, kapten på SS Great Eastern under resorna när telekabeln över Atlanten byggdes 1865 och 1866
James Matthew Barrie, författare till Peter Pan
Henry Duncan, grundare av världens första sparbank
Alexander S Graham, serieskapare
John Hanson, sångare
Jane Hining, missionär
Alexander Knox Helm, internationell diplomat
John Laurie, skådespelare
Robin Philipson, konstnär
Frank Williams, grundare av Williams F1

Personer från Dumfries 
Bobby Ancell, fotbollsspelare
Andrew Coltard, professionell golfspelare
George Corson, arkitekt
Nick De Luca, rugbyspelare
Dave Halliday, fotbollsspelare
Calvin Harris, skivproducent
Billy Houliston, fotbollsspelare
Stephen Jardine, programledare i BBC
Dominic Matteo, fotbollsspelare
John McFarlane, VD för Australia and New Zealand Banking Group Limited
Willie McNaught, fotbollsspelare
Allan McNish, F1-förare
Barry Nicholson, fotbollsspelare
Neil Oliver, arkeolog, historiker, författare och programledare
John Richardson, forskare och läkare
Kirsty Wark, programledare i BBC
Ray Wilson, sångare i Stiltskin och senare i Genesis

Källor

Noter

Orter i Dumfries and Galloway
Bolyai (månkrater)

Bolyai är en gammal månkrater på det södra halvklotet på månens bortre sida. Sydost om Bolyai ligger kratern Eötvös, och norrut ligger kratern Neujmin. Den är uppkallad efter matematikern János Bolyai.

Kratern Bolyai har utsatts för kraftig erosion av senare nedslag. Dessa har bara lämnat en deformerad rest av den ursprungliga randen, överlagrad av ett stort antal småkratrar. De mest framträdande bland dessa är "Bolyai D" längs den norra kraterkanten, och "Bolyai W" i nordväst. Den senare består faktiskt i sin tur av flera överlappande kratrar.

Kraterns inre är förhållandevis jämnplatt, men på sina ställen kuperad till följd av nedslag som omformat ytan. Nära kraterns medelpunkt, och i västlig riktning därifrån räknat, finns ett område som har fått en ny ytbeläggning till följd av lavaflöden. Detta område är jämnare än resten av kraterbotten, och har lägre albedo, vilket gör att det förefaller mörkt.

Satellitkratrar
På månkartor är dessa objekt enligt konvention identifierade genom att placera ut bokstaven på den sida av kraterns mittpunkt som är närmast kratern Bolyai.

Se även 
 Lista över månens kratrar
 1441 Bolyai

Källor 
 

Kratrar på månen
Wild Guns

Wild Guns är ett TV-spel utvecklat av Natsume och utgivet av Titus Software till Super Nintendo.
Spelet utspelar sig i en westernmiljö med stora inslag av science fiction och ångpunk i form av bland annat robotar. Spelet har en låst tredjepersonvy. Det primära målet med spelet är att överleva tills tiden tar slut och sedan möta en boss, ofta i form av en stor robot. 

Det finns sex banor totalt och varje avslutas med en boss som är specifik för den banan. Spelaren kontrollerar en av de två valbara karaktärerna i spelet, Clint och Annie. Man styr både siktet och karaktärens gång med styrkorset och skjuter med Y. Man kan även hoppa för att undvika kulor. Förutom det vanliga automatvapnet kan man få hagelgevär, kulspruta och gatling, men de har begränsad ammunition. Man kan även (genom att skjuta sönder fiendens kulor) under en kort tid få Vulcano-gun vilken också gör en odödlig så länge man har vapnet. Det finns även bomber som dödar allt på skärmen (utom vissa bossar).

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Wild Guns på Mobygames
Wild Guns på Gamefaqs
Hardcore Gaming 101: Wild Guns

Datorspel 1994
Super NES-spel
Tredjepersonsskjutare
Westernspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Kyrylo Fesenko

{{Infobox
|titel=Kyrylo Fesenko 
|rubrikstil=background:#aaffaa;text-align:center
|rubrik1=Personlig information
|etikett2=Namn
|bild          = Fes userpic.jpg
|bildbredd     = 200px
|bild1         = 
|bildbredd1    = 
|bild2         = 
|bildbredd2    = 
|bildstil      = 
|bildclass     = 
|bildtext      = Kyrylo Fesenko
|bildtextstil  = 
|innehåll2=Kyrylo Fesenko (Кирило Фесенко)
|etikett3=Smeknamn
|innehåll3=Fess 
|etikett4=Födelsedatum
|innehåll4=24 december 1986
|etikett5=Födelseplats
|innehåll5=Dnepropetrovsk, Ukrainska SSR, Sovjetunionen
|etikett6=Längd
|innehåll6=216 cm
|etikett7=Vikt
|innehåll7=130 kg
|rubrik8=NBA-lag
|etikett9=Nuvarande lag
|innehåll9=Utah Jazz
|etikett10=Tröjnummer
|innehåll10=44
|etikett11=Position
|innehåll11=Center
|rubrik12=Tidigare klubbar
|etikett13=2006-2007
|innehåll13=BK Tjerkasy Monkeys - Ukraina
|etikett14=2005-2006
|innehåll14=CK Mariupol - Ukraina
|etikett15=2003-2005
|innehåll15=BK Azovmash Mariupol - Ukraina
|rubrik16=Landslag
|etikett17=Ukraina
|innehåll17=antal landskamper ? poäng ?
}}Kyrylo Fesenko (ukrainska:Кирило Фесенко'''), född 24 december 1986, i Dnepropetrovsk, Ukrainska SSR, Sovjetunionen, är en ukrainsk basketspelare. Fesenko är center i NBA-laget Utah Jazz.

Fesenko spelade i Ukrainas högsta serie 2003-2007, han började med att spela för BK Azovmash Mariupol, 2005 gick han till lokal konkurrenten CK Mariupol. Han nådde sedan att spela en säsong för BK Tjerkasy Monkeys innan han värvades till NBA.

Fesenko var med i Ukrainas lag vid U-18 EM i Zaragoza 2004 och U-20 EM i Moskva 2005.

Under NBA-värvningen 2007 blev han vald som nummer 38 av Philadelphia 76ers, men de överlämnade rättigheterna till Utah Jazz som skrev ett treårigt kontrakt med honom den 15 augusti 2007, kontraktet ger Fesenko totalt 24 miljoner dollar. I sin första NBA-säsong 2007/08 spelade han nio matcher och hade en genomsnittlig speltid på 7,8 minuter, 1,6 poäng och 2,8 rebounds. Han spelade det mesta av säsongen med Jazz:s farmarlag Utah Flash.

Externa länkar 
 Kyrylo Fesenko på NBA:s webbplats

Ukrainska basketspelare
Män
Födda 1986
Levande personer
Personer från Dnipropetrovsk
Mullvadsgnagare

Mullvadsgnagare eller afrikanska mullvadsråttor (Bathyergidae) är en familj i ordningen gnagare. De flesta arterna gräver underjordiska bon. Särskilt känd är arten kalråtta (Heterocephalus glaber).

Dessa djur når en kroppslängd mellan 8 och 33 centimeter. Andra kroppsbihang som yttre öron och svansen är tillbakabildade, även ögonen är små. Nästan alla arter har kort päls och kalråttan saknar hår med undantag av några morrhår.

De gräver främst med sina tänder som är väl utvecklade. Framtänderna är synliga utanför munnen och de omslutas fast av läpparna så att ingen jord hamnar i munnen. Däremot är klorna hos de flesta familjemedlemmar korta. Bara hos släktet strandgrävare förekommer kraftiga klor. Vid händer och fötter förekommer fem tår. Mullvadsgnagare har i varje halva av över- och underkäken en framtand och ingen hörntand. Angående kindtändernas antal finns en stor variation. Tandformeln är I 1/1 C 0/0 P 2-3/2-3 M 0-3/0-3, alltså 12 till 28 tänder. Endast strandgrävare har rännor i framtänderna.

Mullvadsgnagarnas bon är avancerade tunnelsystem. Födan utgörs huvudsakligen av växtdelar som rotfrukter och vissa arter äter även småkryp.

I familjen finns arter där varje individ lever ensam och andra arter som bildar kolonier. Hos kalråttan har en koloni 10 till 300 individer, oftast 75 till 80.

Mullvadsgnagare lever idag bara i södra Afrika söder om Sahara. Fossil av utdöda arter har även hittats i Mongoliet.

Familjen består enligt Mammal Species of the World (2005) av fem släkten med tillsammans 15 arter. I samband med en revision tillkom 2006 ytterligare ett släkte.

Cryptomys, en art
Fukomys, cirka tio arter
Kalråtta (Heterocephalus), en art
Heliophobius, en art
Strandgrävare (Bathyergus), två arter
Jordborrare (Georhychus), en art

Källor

Noter

Tryckta källor 
 Allard MW, Honeycutt RL (1992): Nucleotide sequence variation in the mitochondrial 12S rRNA gene and the phylogeny of African mole-rats (Rodentia: Bathyergidae). Mol Biol Evol. 1992 Jan;9(1):27-40. Abstract,
 Walton AH, Nedbal MA, Honeycutt RL (2000): Evidence from intron 1 of the nuclear transthyretin (Prealbumin) gene for the phylogeny of African mole-rats (Bathyergidae). Mol Phylogenet Evol. 2000 Sep;16(3):467-74. Abstract

Gnagare
Berit Hedeby

Gunnel Berit Hedeby-Olsson, född 24 september 1924 i Linköping, död i oktober 1996 i Stockholm, var en svensk sångerska, journalist, författare och samhällsdebattör.

Biografi
Berit Hedeby tog initiativet till föreningen BRIS, Barnens rätt i samhället, och var tillsammans med författaren Gunnel Linde drivande för att få Sverige att anta en lag som förbjöd aga. Hon startade föreningarna RTVD (Rätten till vår död) och Informationscentrum EXIT, som båda propagerade för dödshjälp. Hedeby dömdes 1978 av Högsta domstolen till ett års fängelse för att ha assisterat vid den MS-sjuke journalisten Sven-Erik Handbergs självmord. Hon skrev flera böcker.

Berit Hedeby är syster till konstnären Kerstin Hedeby, moster till skådespelerskan Rebecca Pawlo och dotter till forstmästare ingenjör Albert Hedeby och Margot Tolérius. Berit Hedeby var gift i omkring 15 år och fick två döttrar.

Bibliografi i urval
Barnmisshandeln i Sverige
Familjevård – frälsning eller bluff?
Ja till dödshjälp
Mitt liv är mitt!
I de fördömdas värld – rapport från kvinnofängelset

Källor
 
 
 Rättsfallet NJA 1979 s. 802
 Rätten till vår död
 Linköpings universitetsbibliotek

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska sångare under 1900-talet
Personer inom svenskt föreningsliv
Födda 1924
Avlidna 1996
Kvinnor
Författare från Linköping
Čelinac

Čelinac, Челинац, är en stad och kommun i centrala Republika Srpska i Bosnien och Hercegovina. Čelinac hade 2013 drygt 15 500 invånare.

Externa länkar
 Kommunens officiella webbplats

Orter i Republika Srpska