kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hjörtur Logi Valgarðsson

Hjörtur Logi Valgarðsson, född 27 september 1988 i Reykjavik är en isländsk fotbollsspelare som spelar för FH Hafnarfjörður.

Karriär
Han provtränade i slutet av 2010 med både Helsingborgs IF och IFK Göteborg och den 18 januari 2011 skrev han på ett fyraårskontrakt med IFK Göteborg.

Den 30 januari 2015 skrev Valgarðsson på för Örebro SK. Den 29 september 2017 gick ÖSK ut på sin hemsida och lät meddela att man inte kommer förlänga med Valgarðsson. Han återvände istället till sin moderklubb FH Hafnarfjörður.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Isländska fotbollsspelare
Isländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FH Hafnarfjarðar
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i Sogndal Fotball
Spelare i Örebro SK Fotboll
Spelare i Úrvalsdeild
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Tippeligaen
Födda 1988
Levande personer
Män
Idrottare från Reykjavik
Wurlitzer

Wurlitzer kan avse:
 Wurlitzer (jukebox) – jukeboxar
 Wurlitzer-piano – ett elpiano

Se även
 Rudolph Wurlitzer Company
Sierra Morena

Sierra Morena är en bergskedja som sträcker sig 400 kilometer öst-väst över södra Spanien, och bildar den södra gränsen för Meseta Central på den Iberiska halvön, och utgör vattendelare mellan Guadiana i norr och Guadalquivir i söder.

Beskrivning 
Sierra Morena är resultatet av uppåtpressande tryck från Afrikanska kontinentalplattans rörelse åt norr. I bergen finns värdefulla tillgångar av bly, silver, kvicksilver, och andra metaller, av vilka några har utvunnits sedan förhistorisk tid. De gamla Ibererna använde bergspassen som väg mellan högplatån i norr och Guadalquivirbäckenet i söder.

Despeñaperros, som ligger i Jaénprovinsen, är en djup kanjon som skapats av floden Despeñaperros, med branta sidor över 500 meter höga. Den utgör ett naturligt bergspass för att gå över Sierra Morena in i Andalusien från norra delen av Iberiska halvön.

Sierra Morena-bergen var förr kända som ett tillhåll för banditer och rövare.
Bergen nämns i romanen Don Quijote, där Sancho Panza föreslår det som en tillflyktsort undan det Heliga hermandad efter att Don Quijote har fritagit en grupp galärslavar. I Voltaires satir Candide, stannar huvudpersonerna här på sin flykt från Lissabon (kapitel 9-10). Nikolaj Karamzins prosaverk från 1793 "Sierra-Morena", där den ryske författaren berättar en kärlekshistoria mellan författaren och den unga Elvira, har också tillägnats bergskedjan. Sierra Morena var också platsen för Jan Potockis "Manuscrit trouvé à Saragosse". Den spanska sången "Cielito Lindo" nämner Sierra Morena.

Mycket av Sierra Morena skyddas nu i naturparker som Despeñaperros, Sierra de Andújar (Jaén), Sierra de Cardeña-Montoro, Sierra de Hornachuelos, Sierra Madrona, Sierra Norte de Sevilla and Sierra de Aracena, i Huelva.

Se även 
 Despeñaperros

Referenser

Noter

Källor 
 Wes Gibbons & Teresa Moreno, The geology of Spain. Geological Society of London, 2003

Externa länkar 

 Physical geography and geology of Spain 
 Virtual Cadastral
 Ordovician -Dobrotivian (Llandeillian Stage) to Ashgill- Crinoids from the Montes de Toledo and Sierra Morena

Morena
Biosfärområden i Spanien
Andalusien
Jean-Gustave Courcelle-Seneuil

Jean-Gustave Courcelle-Seneuil, född 22 december 1813, död 29 juni 1892, var en fransk nationalekonom.

Han var 1853-1863 professor i nationalekonomi i Santiago de Chile. Efter återkomsten till Frankrike utövade Courcelle-Seneuil stort inflytande genom sina böcker och sina artiklar framför allt i Journal des Économistes. Han drev en utpräglat liberal-individualistisk åskådning och ansåg, att man noggrant måste skilja mellan en ren ekonomisk teori och tillämpad teori.

Bland hans arbeten märks Traité théorique et pratique de opération de banque (1853) och Traité théorique et pratique d'économie politique (två band, 1858–1859, svensk översättning "Kort framställning av den politiska ekonomin", 1866).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Externa länkar 
 

Franska nationalekonomer
Franska professorer
Franska forskare under 1800-talet
Födda 1813
Avlidna 1892
Män
Svensk uppslagsbok
Paul Louis Courier de Méré

Paul Louis Courier de Méré, född 4 januari 1772, död 10 april 1825, var en fransk författare.

Courier de Méré bedrev grundliga studier, särskilt i grekiska. Han blev därefter officer och tog del i revolutionens och kejsardömets krig. Han återvände till Frankrike 1812 och bosatte sig då på en lantegendom i Touraine. Efter mindre konflikter med administrativa myndigheter anslöt han sig till oppositionen mot restaurationen och författade ett flertal pamfletter, mästerverk i ironi och klassiskt formspråk. Den främsta av dessa var Pamphlet des pamphlets (1824). Han var även verksam som utgivare och översättare. Hans Oeuvres complètes utkom i fyra band 1828, och har därefter nyutgivits i en mängd upplagor.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Födda 1772
Avlidna 1825
Män
Franska militärer under 1800-talet
Franska författare under 1800-talet
Mördade författare
Kamal Mustafa

Kamal Mustafa, född 22 juli 1991, är en svensk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för Angered BK.

Karriär
Mustafas moderklubb är Gunnilse IS. Som 13-åring gick Mustafa till IFK Göteborg, som han tillhörde mellan 2004 och 2011. Han debuterade i IFK Göteborgs A-lag säsongen 2008 då han spelade en träningsmatch, fortfarande under u-lagskontrakt. Säsongen 2009 debuterade han i Allsvenskan men säsongen 2010/2011 blev spolierad på grund av en korsbandsskada. 2010 skrev han på ett kontrakt med IFK Göteborgs A-lag. Mustafa skrev i mars 2012 på för division 1-klubben Qviding FIF.

I augusti 2017 värvades Mustafa av Syrianska FC. I januari 2018 värvades Mustafa av Utsiktens BK, där han skrev på ett ettårskontrakt med option på ytterligare ett år. I december 2018 skrev Mustafa på för IK Oddevold. I juni 2020 gick han till Assyriska BK.

Efter att inte spelat under 2022 blev Mustafa inför säsongen 2023 klar för division 3-klubben Angered BK.

Källor

Kamal Mustafa på fotbolltransfers.com

Noter

Externa länkar 
 

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i Qviding FIF
Fotbollsspelare i IS Halmia
Spelare i Falkenbergs FF
Spelare i Syrianska FC
Spelare i Utsiktens BK
Spelare i IK Oddevold
Spelare i Assyriska BK
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1991
Levande personer
Män
Louis des Hayes Courmenin

Louis des Hayes, baron de Courmenin, född på 1590-talet, död 1632, var en fransk diplomat.

Courmenin sändes 1624 som franskt sändebud till Danmark, Sverige och Ryssland. 1629 slöt han ett handelsfördrag Ryssland, som garanterade fransmännen vissa handelsförmåner. Vid återkomsten till Frankrike slöt sig Courmenin till Maria av Medici och Gaston av Orléans, och sändes av den förra 1632 till Gustav II Adolf att framföra hennes klagomål över Richelieu. Vid Mainz arresterades dock Courmenin av Hercule de Charnacé, fördes till Frankrike, dömdes och avrättades.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska diplomater
Födda 1590-talet
Avlidna 1632
Män
Symbiotisk stjärna

Symbiotisk stjärna är en stjärna som uppvisar sammansatt spektrum med drag från båda svala och heta stjärnor. Symbiotiska stjärnor är ofta dubbelstjärnor med en het vit dvärg och en kall röd jätte. Den röda jätten har vanligtvis en massa som är ungefär som vår sol och dessutom Miravariabel. Den vita dvärgen har en radie som kan jämföras med jordens och i regel lika stor massa som den röda jätten. Dvärgstjärnan hettas upp av massa som strömmar över från den röda jätten. Massöverföringen leder emellanåt till novaliknande utbrott.

Stjärntypen beskrevs först av de amerikanska astronomerna Paul W. Merrill och Milton L. Humason i början av 1930-talet. Drygt 200 stjärnor är kända med Z Andromedae som prototyp-stjärna. Andra symbiotiska stjärnor som studerats väl är V1016 Cygni, som var i utbrott 1971-2007, HM Sagittae och RR Telescopii.

Det symbiotiska stjärnsystemet är med astronomiska mått mätt en mycket kortvarig process. Den pågår endast under ett par decennier. Den korta processen är en förklaring till att endast ett par hundra symbiotiska stjärnsystem kända. Eftersom detta sker när stjärnorna når den asymptotiska jättegrenen kommer de att vara instabila.

Det sker när väte under gravitationens tryck upphettas och bildar helium. När vätet tar slut blir stjärnan instabil och börjar kasta ut stor del av sin massa ut i rymden. Med en vit dvärg kretsande i närheten, kommer denna att samla upp en stor del av massutkastningen. Astronomer spekulerar om att när tillräckligt mycket massa har samlats upp av den vita dvärgen kan en supernovaexplosion (stjärnexplosion) utvecklas och bilda en nebulosa.

Referenser

Noter 

Variabeltyper
Dubbelstjärnor
Stjärntyper
Antoine Court

Antoine Court, född 17 maj 1695, död 1760, var en fransk reformert präst.

Court var den som räddade den evangeliska kyrkan i Frankrike från att helt gå under i hugenottförföljelserna. Genom sin envishet lyckades han hålla ihop kyrkan, och återställde den gala synodalförfattningen, och ordinerades själv till reformert präst, den förste efter upphävandet av ediktet i Nantes 1685. I Lausanne upprättade han 1726 ett prästseminarium och ledde utländska protestantiska staters uppmärksamhet på protestanternas förföljelse i Frankrike.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 

Franska präster under 1700-talet
Reformerta teologer
Födda 1695
Avlidna 1760
Män
Svensk uppslagsbok
Kölsta-Hus

Kölsta-Hus var en trähusindustri i byn Kölsta i Köpings kommun som under 1920-, 1930- och 1940-talen var en av de större husproducenterna i landet med uppåt 150 anställda bara på fabriken i Kölsta.

1918 köptes gården Kölstakvarn med tillhörande sågverk, trävarufabrik och lanthandel av Per-August Gustafsson. Han startade företaget P. A. Gustafssons trävaruhandel. Några år senare avled Per-August och hans söner tog över gårdens verksamhet. Den ena sonen Egon fick driva handelsboden Kölsta-handel, som han drev till 1970-talet. Hans andra son Edvin fick ta över kvarnen och träindustrin.

Under 1920-talet när den övre medelklassen började intressera sig mer för friluftsliv och började bygga fritidshus och sportstugor började många snickerifabriker i landet att tillverka stugor i byggsats. Gustafssons i Kölsta lanserade Kölsta-stugan, en serie stugor byggda som timmerhus, fast timrade av grova plank med timmerutseende. Tidens ideal hade starka drag av nationalromantiken och stugorna efterliknade härbren och andra ålderdomliga timmerhus med fönsterluckor och en skorsten i dalastil.

På 1930-talet under namnet AB Kölsta-Hus hade produktionen i Kölsta utvecklats till att tillverka monteringsfärdiga hus. I huskataloger som företaget gav ut kan man se de olika hustyperna som man kunde välja på. Och precis som idag kunde de familjer som ville bygga sitt eget hus välja mellan olika typer och stilar. Tidens ideal var naturligtvis funkishusen men ett utbud av mer traditionella hustyper var varje hustillverkare tvungen att ha i sitt sortiment. I en av Kölsta-hus kataloger från 1930-talet är många av typhusen ritade av arkitekten Bengt Lindroos, att rita hus åt Kölsta-hus var ett av de första jobben han gjorde.

Kölsta-Hus gjorde sig mest känt i samband med andra världskriget då företaget tillverkade en speciell typ av monteringsfärdig militärbarack som gjorde succé tack vare sitt unika system av färdiga byggbitar som enkelt kunde monteras ihop. Barackerna såldes över hela landet och gick dessutom på export bland annat till USA. Efter Finska vinterkriget exporterades hundratals baracker till Finland där de användes som nödbostäder.

1946 gick Kölsta-Hus i konkurs.

Källor 

Ej längre existerande svenska trävaruindustrier
Svenska husföretag
Företag upplösta 1946
Företag som gått i konkurs
Västmanland
Freisingfragmenten

Freisingfragmenten är den äldsta kända urkunden på slovenska. På slovenska kalls den Brižinski spomeniki och på latin Monumenta Frisingensia.

1803 fick det bayerska statliga biblioteket, beläget i München in en codex (det vill säga en sammanbindning av texter) på latin. Denna bestod av 169 foliosidor plus två onumrerade pergamentsblad. Den latinska texten bestod mestadels av predikningar och förklaringar från kyrkofäder och medeltida författare. En mindre del rör liturgiska riter eller kyrkorättsliga tema. 1807 upptäcktes att vissa sidor var skrivna på bättre, ljusbrunt pergament. Närmare studier visade att dessa (folio 78, 78v och 158v - 161v) fyra pergamentblad plus en kvartssida var skrivna på slovenska med latinska bokstäver. Troligen skrevs texterna mellan 972 och 1000 (den handstil – karolingisk minuskel - som användes var populär då) och alltså är de äldsta texterna på slovenska och de äldsta texterna av slaviskt språk skrivet med det latinska alfabetet. De två första texterna är skrivna av samma person varför man kunnat jämföra dem med andra daterade texter av samma person. Den första och den tredje texten är böner som var tänkta att upprepas av församlingen. Texten i mitten utgörs av en biktpredikan. Vid analys av språket ses inflytande av gammelhögtyska varför man kan sluta sig till att dessa är avskrifter av översättningar från detta språk. 

Freisingfragmenten översättes 1854 till modern slovenska av Anton Janežič (filolog 1828 - 1869, utgav en ordbok, språklära m. m. grundade 1958 tidskriften "Glasnik slovenski") som även namngav fragmenten. Dessa har därefter översatts till ett flertal moderna språk men även till latin och gammal kyrkslaviska. Fragmenten befinner sig fortfarande i München. Sedan 1803 har de endast gjort två utflykter; de ställdes ut på 1970-talet i Vatikanen och 2004 i Ljubljana på national- och universitetsbiblioteket.

Det finns teorier om att Freisingfragmenten skrivits i Mölls floddal (Möll flyter sedan in i Kärntens största flod Drau) och att de skulle ingått i en handledning för biskopar. Vissa lingvister (Jernej Kopitar och Rajko Nahtigal) vill se biskop Abraham, biskop i Freising 957 – 994, som nära förbunden med fragmenten, men det finns inga historiska bevis härför. Texterna har dock använts i kyrkan i Freising, som ägde mark i floddalen, vilket förklarar att de bevarats där. Tidigare fanns det också ett benediktinerkloster, Weihenstephan, i staden (detta omvandlades sedan till kunglig lantbruksskola).

Källor 
 http://www.culturalprofiles.net/slovenia/Directories/Slovenia_Cultural_Profile/-6792.html
 http://runeberg.org
 http://kodeks.uni-bamberg.de/AltSloven/Quellen/ASL.Freising.htm
 http://nl.ijs.si/e-zrc/bs/index-en.html

Slovensk litteratur
Handskrifter
Philippe-Antoine Grouvelle

Philippe-Antoine Grouvelle, född 1758 i Paris, död den 30 december 1806 i Varennes-Jarcy, var en fransk revolutionsman och diplomat. 

Han började som skönlitterär författare i traditionella spår och blev sekreterare hos prinsen av Condé, men slöt sig ivrigt till revolutionen vid dess utbrott, avskedades därför och blev medredaktör av agitations- och upplysningsbladet La Feuille villageoise. Efter kungadömets fall blev han sekreterare för det verkställande rådet och måste i denna befattning läsa upp dödsdomen för Ludvig XVI. 

År 1793 utnämndes han till republikens sändebud i Danmark. "Kungamördaren" var illa sedd av de fientliga makternas diplomater, och den danska regeringen gick först 1796 in för att erkänna honom officiellt och ge honom tillträde till majestätet; men hans förhållande till A.P. Bernstorff var i själva verket gott, och han kunde berätta hem om övervägande franska sympatier i Köpenhamn.

Han rörde sig i tongivande kretsar, han trädde i förbindelse med Rahbek och P.A. Heiberg; hans stilfulla kavaljerväsen och anda beundrades; en ung dam ur aristokratin tog sig av daga för hans skull, och han och en krets av likasinnade landsmän bidrog mycket till att sätta sin prägel på dessa års danska huvudstadsliv (något som exempelvis framgår av Thomasine Gyllembourgs novell To Tidsaldre).

Efter A.P. Bernstorffs död och under direktoriets nedgångstid blev hans ställning inte så god, och 1800 hemkallades han av förste konsuln. Han blev nu medlem av dennes lagstiftande råd och återupptog sin litterära verksamhet. Av hans senare arbeten har en utgåva av madame de Sévignés brev vunnit erkännande.

Källor 

 

Frankrikes ambassadörer i Danmark
Personer under franska revolutionen
Franska diplomater under 1700-talet
Födda 1758
Avlidna 1806
Män
Salmonsens
Holy Cross-kravallerna

Holy Cross-kravallerna var en konflikt som blossade upp 2001 mellan föräldrarna till skolbarnen i Holy Cross katolska flickskola från Ardoyne och lojalistiska protestanter i området Glenbryn i norra Belfast. De katolska skolbarnens närmaste väg till skolan gick genom ett protestantiskt område. Föräldrarna ansåg att barnen hade rätt att gå den vägen, alternativet var att ta en längre omväg, men protestanterna uppfattades det som en provokation från katolikerna och försökte stoppa dem från att gå igenom protestantiskt område. Våldsamheter utbröt och flera personer skadades och barnen blev tvungna att ha eskort av polis och militär på vägen till skolan.

Politiska reaktioner 
Aidan Troy, ordförande för den katolska skolan, sade att de tänker se över vilka lagliga möjligheter som finns att stoppa protesterna. Hon ansåg inte att lojalisternas handlingar var ett politiskt yttrande utan barnmisshandel. Att ge barnen poliseskort varje dag till och från skolan hade kostat staden Belfast en miljon pund på en månad. Irlands president Mary McAleese krävde i ett offentligt tal att våldet skulle upphöra. Efter förhandlingar med de boende i området lyckades försteminister David Trimble och vice försteminister Mark Durkan få slut på våldet.

Eftermäle 
Under 2002 och 2003 förekom enskilda våldshändelser och hot i området. Exempelvis mordhotade Red Hand Defenders, en paramilitär organisation, personal på skolan 2002. Red Hand Defenders placerade 2003 också en rörbomb vid skolan men polisen desarmerade den.

Under 2002 fick James Adair, broder till Johnny Adair (befällhavare för Ulster Freedom Fighters i området), sex månaders fängelse för uppvigling och upplopp och fyra månaders fängelse för att ha förhindrat polisens arbete. Johnny Adair tvingas att avgå från sitt befäl på grund av denna händelse och efter att han varit inblandat i narkotikaaffärer får ledningen i Ulster Defence Association nog och utesluter honom.

Film
2003 gjorde BBC en film om Holy Cross-kravallerna, men spelade in den i Liverpool för att inte provocera fram våld igen.

Referenser 

2001 i Storbritannien
2002 i Storbritannien
Belfast
Nordirlands historia
Utbildning i Storbritannien
Runge

Runge är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Björn Runge
 Carl David Tolmé Runge
 Friedlieb Ferdinand Runge
 Herbert Runge
 Philipp Otto Runge

Tyska efternamn
Nävekvarns bruk

Nävekvarns bruk var ett järnbruk som anlades under 1600-talet i Nävekvarn i Södermanlands län. Den första masugnen byggdes 1623 av Hubert de Besche d.ä. och Gillis de Besche d.ä. 

Till att börja med bestod tillverkningen främst av kanoner. Behovet var stort, bland annat på grund av det 30-åriga kriget, vilket innebar att bruket utvecklades snabbt. Från mitten av 1800-talet är de mest kända produkterna gjutjärnsspisar och konstgjutgods i gjutjärn, bland annat Bergslagsurnan. Bruket lades ner 2010.

Historik

 1623 Hubert de Besche d.ä. och Gillis de Besche d.ä. startar företaget.
 1719 Bruket bränns ned av ryssarna och återuppbyggs 1723.
 1806 Familjen Sederholm blir ny ägare och äger företaget till 1963.
 1850 Första kupolugnen installeras. Vid sekelskiftet tillverkades järnspisar, kaminer, kokkärl, tröskverk och plogar.
 1925 Bruket får utmärkelse vid världsutställningen i Paris.
 1934 Gjuteriet brinner ned, men återuppbyggs under pågående produktion.
 1963 ASEA blir ny ägare. Tre metallgjuterier, Ludvika-Härnösand-Västerås, flyttas till Nävekvarn som ställs om till metallgjuteri.
 1964 Tillverkningen av järn upphör 6 juni. 
 1969 Produktion av rödgods och mässing övertas från Nordiska armaturfabrikerna (NAF). 
 1984 Verksamheten koncentreras till gjutning och bearbetning av aluminium. 
 1991 Tillverkning av gjutgods i magnesium flyttas från Wedaverken till Nävekvarn.
 2010 Nävekvarns bruk läggs ner.

Bilder

Se även

 Folke Bensow. Designer av trädgårdsmöbler och parkbänkar tillverkade i gjutjärn vid Nävekvarns styckebruk.
 Anna Petrus. Designer som samarbetade med Nävekvarns styckebruk.

Källor
 Nävekvarns webbplats

Litteratur

Referenser

Externa länkar

Ej längre existerande svenska gjuterier
Nyköpings kommun
Svenska järnbruk
Rättssäkerhetsorganisationen

Rättssäkerhetsorganisationen RO är en nätverksorganisation som verkar för ökad rättssäkerhet i Sverige, sedan sitt grundande av ordföranden Johann Binninge 2007. Billy Butt, musikproducent, och Anna Sjödin, tidigare ordförande för SSU, var med i styrelsen fram till 2009. Man bedriver framför allt opinionsverksamhet. Nätverket hjälper målsägande och tilltalade med råd och tips om vad de ska tänka på.

Nätverket uppmärksammades i samband med gripandet av Julian Assange när de JO-anmälde jouråklagaren som beslutade att anhålla honom. RO hjälpte även Assange att byta advokat.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Organisationer i Sverige
Världspoesidagen

Världspoesidagen, även kallad internationella poesidagen, är en temadag som infaller den 21 mars och som inrättades 1999 av Unesco (United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization). Det är en av Förenta nationernas internationella dagar. Syftet med temadagen är att uppmuntra till att läsa, skriva, undervisa och publicera poesi.

För 2020 års temadag valde Unesco att särskilt belysa urfolkspoesi.

Poesimässan 
I anslutning till Världspoesidagen genomförs Sveriges enda bokmässa enbart ägnad poesi. De första åren hölls Poesimässan på Stockholms stadsbibliotek men 2020 flyttade mässan till Göteborgs stadsbibliotek. 2020 års upplaga av Poesimässan sköts dock upp till följd av coronaviruspandemin.

Referenser

Externa länkar 
 World Poetry Day – Officiell webbplats

Temadagar i mars
Poesi
Förenta nationernas internationella dagar
Unesco