kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kalmar Glasäpple

Kalmar glasäpple, också kallad Spansk renett, är en äppelsort vars ursprung är omtvistat. Äpplet har i alla fall odlats i Sverige sedan 1700-talet. Blomningen på detta äpple är sen, och äpplet pollineras av äpplen med samtidig blomning. Fruktköttet är ljusgult, och smaken en blandning av god syra och sötma. Kalmar glasäpple plockas i början av oktober och mognar i början av december. Hållbarheten är 1-2 månader. Kalmar glasäpple passar både som ätäpple, som i köket. I Sverige odlas Kalmar glasäpple gynnsammast i  zon I-II.

Referenser
Görel Kristina Näslund - 100 älskade äpplen.

Äppelsorter
Louise Nordenskiöld

Anne Louise Nordenskiöld Schmidt, tidigare gift Sylwander, född den 26 augusti 1949, är en svensk ämbetsman. Hon är dotter till Claës-Henrik Nordenskiöld och sondotter till Bengt Nordenskiöld. Sedan 1998 är hon gift med Harald Jörgen Magnus Schmidt. 

Louise Nordenskiöld har varit generalsekreterare för BRIS, Barnens rätt i samhället, en organisation som hon engagerade sig i redan 1978. Åren 1993–2001 var Nordenskiöld Sveriges första barnombudsman. Hon har också varit föreståndare och generaldirektör för myndigheten IPM, Institutet för Psykosocial Medicin, som sedermera integrerades i Stockholms Universitet under namnet Stressforskningsinstitutet där hon blev dess ställföreträdande föreståndare och administrativ chef fram till pensionen 2013.

Under sin tid som Barnombudsman medverkade hon bl.a. till att informera om barnkonventionens betydelse, att skollagen skärptes vad gäller skolans skyldighet att motverka mobbning och att anmälningsplikten när barn far illa utökades till alla yrkesgrupper som möter barn i sitt arbete. Vidare drev hon frågor om barns rätt att få påverka beslut om vårdnad och umgängesrätt samt omhändertagande enligt socialtjänstlagen. 

År 2003 föreslogs hon som ny vice ordförande i Kristdemokraterna efter Inger Davidson.

Bibliografi i urval
"Mänskliga rättigheter för barn" ett informationsmaterial om FN:s konvention om barnets rättigheter. Barnombudsmannen 1999.
"Barnets Bästa, från vision till verklighet" - om barnkonsekvensanalyser. Barnombudsmannen 2001
"Child Impact Assessments" - Swedish Experience of Child Impact Assessments as a tool to implement the CRC. Socialdepartementet 2001.
"Children as participants" - Swedish experiences of Child Participation in Society’s Decision-making Processes. Socialdepartementet 2001.

Noter

Noter

Kvinnor
Födda 1949
Svenska kristdemokrater
Medlemmar av Långarydssläkten
Levande personer
Sveriges barnombudsmän
Louise
Lobo (äpple)

Lobo är en äppelsort som har sitt ursprung i Kanada. Blomningen på detta äpple är medeltidig, och äpplet pollineras av bland andra Alice, Aroma, Discovery, Cox Orange, Filippa, Gloster, Ingrid Marie, James Grieve, Katja, Mio, Summerred och Wealthy. Lobo plockas i början av oktober och håller till början av december.
Lobo började spridas i Sverige år 1950 av Alnarps Trädgårdar. År 1976 utgjorde Lobo 8% av alla äppleträd i Svenska Yrkesodlingar.

Utseende
Äpplet är "plattrunt", ganska stort och skalet är ofta helt och hållet rött. Stjälken är kraftig och bär röda små "kulor". Stjälkens utseende är karaktäristiskt för Lobo.

Smak och doft
Köttet på äpplet är sött med en svag arom, när äpplet är som bäst utvecklat kan man känna en söt jordgubbssmak, och känna doften av karamell. Äpplet passar bäst som ätäpple.

Övrigt
Lobo kan tålas av många äppelallergiker.
I Sverige odlas Lobo gynnsammast i zon I–V.

En sjukdom äpplet kan drabbas av är skorv.

Trädet drabbas ofta av frukträdskräfta.

Noter 

Äppelsorter
Vem är rädd för Virginia Woolf?

Vem är rädd för Virginia Woolf ? (orig. Who's Afraid of Virginia Woolf?) är en teaterpjäs av Edward Albee från 1962.

Handling
Makarna Martha och George bjuder hem ett yngre par på efterfest, men Martha och George har en relation som ofta går ut på att såra den andra så mycket som möjligt. Med det unga paret som publik förvandlas snart kvällen till ett skådespel där förödmjukelserna blir grövre och grövre.

Filmatiseringen från 1966 med Elizabeth Taylor och Richard Burton i huvudrollerna belönades med fem Oscars. Teaterpjäsen har spelats flitigt genom åren på teaterscener världen över ända sedan premiärdatumet i New York den 13 oktober 1962.

1962 i USA
Teateråret 1962
Kultur i New York
Amerikanska teaterpjäser
2,4-Diklorfenoxiättiksyra

2,4-Diklorfenoxiättiksyra (2,4-D) är en kemisk substans som ingår i herbicider. Det är ett klorderivat av fenoxiättiksyra.

Historia 
Diklorfenoxiättiksyra utvecklades i Storbritannien under andra världskriget. När det kom ut på marknaden 1946 var det den första selektiva herbiciden som enbart angrep tvåhjärtbladiga växter och lämnade enhjärtbladiga växter oberörda.

Framställning 
Diklorfenoxiättiksyra framställs av klorättiksyra (CH2ClCOOH) och 2,4-diklorfenol (C6H3Cl2OH).

Användning 
Det ingick tidigare i bland annat det amerikanska Agent Orange och det svenska Hormoslyr. Andra svenska preparat med ämnet var Comiherb, Punkt och Spot ogräsmedel. 2,4-D var länge förbjudet i Sverige, men sedan 2016 tillåts det i kombination med andra aktiva substanser under produktnamnet Mustang Forte.

Se även 
 2,4,5-Triklorfenoxiättiksyra

Källor 

Klororganiska föreningar
Herbicider
Auxiner
Fenoletrar
Etansyror
Miljögifter
Fiction

Fiction är det nionde albumet av melodisk death metal-gruppen Dark Tranquillity från Göteborg. Albumet gavs ut 18 april 2007. Första låten som släpptes, med video, var Focus Shift och sedan kom Miserys Crown som singel. Även till Terminus (Where death is most alive) har gjorts en video, signerad Sven Kirk. Där ses bandmedlemmarna i form av modifierade Legogubbar framföra låten.

På låtarna Miserys Crown och The Mundane and the Magic sjunger Mikael Stanne även "ren sång" förutom growl. På den senare låten förekommer även en kvinnlig röst, tillhörande Nell Sigland.

Alla texterna på albumet är skrivna av Mikael Stanne utom Inside the Particle Storm som har både text och musik av Niklas Sundin. Henriksson har skrivit musiken till Blind at Heart, Empty Me och Focus Shift samt Nothing to no One och Terminus tillsammans med Sundin, The Mundane and the Magic med Jivarp, The Lesser Faith med Sundin, Nicklasson och Jivarp, Ichipher med Brändström och Jivarp samt Miserys Crown med Brändström, Sundin och Jivarp.

Låtlista
 Nothing to no One
 The Lesser Faith
 Terminus (Where death is most alive)
 Blind at Heart
 Icipher
 Inside the Particle Storm
 Empty Me
 Miserys Crown
 Focus Shift
 The Mundane and the Magic

Bonusspår
 A Closer End (bonusspår på den japanska utgåvan)
 Winter Triangle (instrumental) (bonusspår på den australiensiska utgåvan)
 Below the Radiance (bonusspår på den expanderade utgåvan)
 Silence in the House of Tongues (instrumental version) (bonusspår på den expanderade utgåvan)

Banduppsättning
Mikael Stanne - sång
Martin Henriksson - gitarr
Niklas Sundin - gitarr
Michael Nicklasson - bas
Anders Jivarp - trummor
Martin Brändström - elektronik/keyboard

Gästmusiker
 Nell Sigland – sång, "The Mundane and the Magic"

Referenser

Externa länkar
Dark Tranquillity på MySpace

Musikalbum 2007
Album av Dark Tranquillity
Album utgivna på Century Media Records
Ida Ingemarsdotter

Ida Maria Erika Ingemarsdotter, född 26 april 1985 i Sveg, är en svensk före detta längdåkare. Hon har gått skidgymnasiet i Mora och läser numera på Mittuniversitetet.
Hon tävlar för Åsarna IK. Ingemarsdotter är mest framgångsrik på kortare sträckor och har tagit flera VM-medaljer (varav ett guld) och dubbla OS-medaljer varav ett guld i stafett.

Biografi
I världscupen har Ingemarsdotter hittills nio individuella pallplatser (per 18 mars 2019). Hon har två individuella segrar, enbart i sprint, samt fem vinster i sprintstafett.

Den 3 maj 2019 meddelade hon att hon avslutar längdskidåkningskarriären. Därefter har hon bland annat arbetat för Sveriges Television, som "åkande reporter" i anslutning till täten i damloppet i 2021 års Vasalopp.

Världsmästerskap 
I VM i Holmenkollen 2011 vann Ida Ingemarsdotter sin första mästerskapsmedalj som senior. Tillsammans med Charlotte Kalla vann hon VM-guld i sprintstafetten. Dagen efter VM-guldet åkte hon första sträckan i den längre stafetten. Tillsammans med Anna Haag, Britta Johansson-Norgren och Charlotte Kalla tog hon silver.

Vid VM i Val di Fiemme 2013 tog Ingemarsdotter tre silver – i sprint, sprintstafett (med Charlotte Kalla) och stafett.

Under VM i Falun 2015 tog Ingemarsdotter silver i sprintstafett tillsammans med Stina Nilsson.

Meriter
2004 – Junior-VM-silver, sprint
2005 – Junior-VM-brons, sprint
2011 – VM-guld, sprintstafett
2011 – VM-silver, 4x5 km stafett
2013 – VM-silver, sprint
2013 – VM-silver, sprintstafett
2013 – VM-silver, stafett
2014 − OS-guld, stafett
2014 − OS-brons, sprintstafett
2015 – VM-silver, sprintstafett
2 individuella världscupsegrar (17 februari 2012)
Svenska Dagbladets guldmedalj 2014.

Världscupsegrar

Individuellt

Stafett

Referenser

Externa länkar

 Ida Ingemarsdotter på Svenska skidförbundets webbplats
 Idaingemarsdotter.se (officiell webbplats)

Svenska längdåkare
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2014
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Sverige
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Sverige
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Sverige
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2018
Världsmästare i längdåkning
Svenska idrottare under 2000-talet
Mottagare av Svenska Dagbladets guldmedalj
Personer från Sveg
Födda 1985
Levande personer
Kvinnor
Längdskidåkare i Åsarna IK
Hjortfot

Hjortfot (engelska Deerfoot) är en fiktiv person som förekommer i en serie indianböcker av den amerikanske författaren Edward S. Ellis.

Utgivning
På svenska utkom böckerna länge på B. Wahlströms bokförlag (med gröna ryggar). I följande böcker i serien förekommer Hjortfot: 

 19. Nybyggarna i Kentucky (Blockhuset vid Lickingfloden / Blockhuset i urskogen / Striden vid blockhuset) 
 25. Hjortfot 
 31. Hjortfot på prärien 
 34. Hjortfot i Klippiga Bergen 
 81. Kolonisterna vid Ohiofloden (Bakhållet vid/i Ohio / Striden på floden ) 
 89. På strövtåg med Hjortfot (Ned i urskogen) 
 104. I rödskinnens våld 
 112. Hjortfot i vildmarken 
 175. De unga spejarna 
 192. Hjortfot och nybyggarna 
 208. Hjortfots sista strid 
 236. Med Hjortfot på äventyr 
 288. Hjortfot och pälsjägarna

(Kronologisk läsordning: 19, 81, 25, 31, 34, 89, 175, 236, 104, 112, 192, 288 och 208.)

Amerikansk ungdomslitteratur
Amerikansk skönlitteratur
Fiktiva figurer
Åsarna IK

Åsarna IK, grundad den 1 maj 1924, är en svensk idrottsklubb från jämtländska Åsarna med stora framgångar inom längdskidåkning.

Historik 
Klubben grundades den 1 maj 1924 som Åsarnas Idrottsförening. Nuvarande namnet är från 1 februari 1942, efter en sammanslagning med Åsarna BK. Den jämtländska byn Åsarna kallas ibland Guldbyn på grund av de många OS- och VM-medaljerna. Namnet Guldbyn myntades efter olympiska vinterspelen 1988 i Calgary då 3 av 4 svenska längdskidåkare i herrarnas stafett kom från Åsarna IK.

Åsarna IK har också fostrat flera framstående friidrottare. Anton Bolinder (född 1915), som började hoppa i en grusgrop i Åsarna, blev 1946 Europamästare i höjdhopp (1,99) och löparen John Isberg satte under 1940-talet fem juniorvärldsrekord på 1500 meter med 3.52,2 som bäst. Bägge hade vid de internationella genombrotten bytt till IFK Östersund. Bolinder blev två gånger svensk mästare i höjdhopp.

En bok om Åsarna IK utkom sommaren 2015. Klubbens ordförande sedan 2014, Ingvar Borg (1954–2017), omkom i en snöskoterolycka i december 2017.

Kända skidåkare från Åsarna IK
Thomas Wassberg 
Torgny Mogren
Jan Ottosson
Lars-Göran Åslund
Anna Olsson fd Dahlberg
Mats Larsson
Jens Burman
Johan Olsson
 Ida Ingmarsdotter
 Emma Wikén
 Lars Nelson

Vasaloppsvinnare
Sofia Lind - 1996, 1997, 1999, 2004 och 2005
Hans Persson - 1984
Peter Göransson - 1998
Jan Ottosson - 1989, 1991, 1992, 1994

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Åsarna IK
Binningen

Binningen kan syfta på:

Geografi

Schweiz 

 Binningen, Basel-Landschaft, stad och kommun i kantonen Basel-Landschaft,

Tyskland 

 Binningen, Rheinland-Pfalz, kommun i Rheinland-Pfalz,
Rock in a Hard Place

Rock in a Hard Place är ett musikalbum av hårdrocksgruppen Aerosmith, utgivet den 1 augusti 1982. Albumet är producerat av Steven Tyler och Jack Douglas och inspelad på Power Station i New York.

Albumet är Aerosmiths enda utan gitarristen Joe Perry, som tillsammans med Brad Whitford hoppat av. De ersattes av Jimmy Crespo och Rick Dufay. Whitford medverkade dock på spåret "Lightning Strikes". Det var också gruppens sista album på Columbia Records innan man gick över till Geffen.

Albumet blev som bäst 32:a på albumlistan i USA.

Låtlista
"Jailbait" (Jimmy Crespo/Steven Tyler) - 4:38
"Lightning Strikes" (Richard Supa) - 4:26
"Bitch's Brew" (Jimmy Crespo/Steven Tyler) - 4:14
"Bolivian Ragamuffin" (Jimmy Crespo/Steven Tyler) - 3:32
"Cry Me a River" (Arthur Hamilton) -  4:06
"Prelude to Joanie" (Steven Tyler) - 1:21
"Joanie's Butterfly" (Jimmy Crespo/Jack Douglas/Steven Tyler) - 5:35
"Rock in a Hard Place (Cheshire Cat)" (Jimmy Crespo/Jack Douglas/Steven Tyler) - 4:46
"Jig Is Up" (Jimmy Crespo/Steven Tyler) - 3:10
"Push Comes to Shove" (Steven Tyler) - 4:28

Medlemmar
Jimmy Crespo - gitarr
Tom Hamilton - elbas, gitarr
Joey Kramer - trummor, sång
Steven Tyler - sång
Rick Dufay - gitarr

Musikalbum 1982
Album av Aerosmith
Album producerade av Jack Douglas
Album utgivna på Columbia Records
Hertigdömet Aten

Hertigdömet Aten var en korsfararstat i Grekland som bildades efter erövrandet av Bysantinska riket under det fjärde korståget 1204 och varade till 1458.

Historia 

Den första hertigen av Aten var Otto de la Roche som var en lågadlig riddare från Burgund och deltog i det fjärde korståget. Även om han var känd som “hertig av Aten“ från statens grundande 1205 blev det inte en officiell titel förrän 1280.
Aten var ursprungligen en vasallstat till kungadömet Thessaloniki och var en del av det Latinska riket men då Thessaloniki blev erövrat 1224 av det bysantinska despotatet Epirus blev den en vasall till furstendömet Achaea.
Hertigdömet utgjorde hela Attika halvön och utvidgades senare in i Makedonien och delade en obestämd gräns med Thessaloniki och Epirus. Hertigdömet höll inga öar i Egeiska havet eftersom de låg under Republiken Venedigs domäner. Byggnaderna vid Akropolis utgjorde hertigen av Atens palats.

Hertigdömet hölls av la Roche-ätten tills 1308 då det övergick till Valter V av Brienne. Valter V hyrde in det Katalanska kompaniet som var en grupp legosoldater att slåss mot de bysantinska efterträdarstaterna kejsardömet Nicaea och despotatet Epirus. Men när han försökte lura och mördade dem 1311 gick hans planer i baklås och katalanerna besegrade och dödade honom i slaget vid Halmyros och tog över hertigdömet. Det nya maktskiftet innebar att de tidigare bysantinska och franska lagar byttes ut mot de i Katalonien samt att katalanska infördes som riksspråk. Valter V:s son Valter VI erhöll endast herreskapet över Argos och Nauplia som fortfarande erkända hans rättighet till hertigdömet.

Mellan 1318 och 1319 erövrade Aragonien Siderocaston och södra delen av Thessalien och skapade hertigdömet Neopatras som var i union med Aten. Större delen av Thessalien erövrades dock av Serbien 1337. 
1379 erövrade Navarnesiska kompaniet åt kejsaren av Latinska riket, Jakob av Baux, staden Thebe och en del av Neopatria. Aragonerna behöll dock en annan del av Neopatras och Attika.
Efter 1381 styrdes hertigdömet av Aragonien ända tills 1388 när den italienska adelsfamiljen Acciajuoli från Florens köpte Aten. Neopatres blev dessutom ockuperat 1390.
Mellan 1395 och 1402 hade Republiken Venedig en kort kontroll över hertigdömet. 

1444 blev Aten en tributstat till Konstantin Palaiologos som styrde despotatet Morea och var Bysans tronföljare. År 1456, efter Konstantinopels fall 1453, erövrades 1458 resterna av hertigdömet Aten av Osmanska riket.

Se även 
 Korsfararstaterna
 Latinska riket
 Despotatet Epirus
 Kungadömet Thessaloniki
 Furstendömet Achaea
 Despotatet Morea

Referenser 

Hertigdömet Aten
Europa under 1200-talet
Europa under 1300-talet
Europa under 1400-talet
Historiska monarkier
Historiska grekiska stater
Historiska hertigdömen
AIK Sparkstötting

AIK Sparkstötting var en sektion i AIK som startades i januari 1892. Sparkstötting var en av de mest populära vinteridrotterna på 1890-talet och i början av 1900-talet. I AIK var sparkstötting den andra vinteridrottsgrenen över huvud taget som anordnades av klubben. Detta gjordes på initiativ av AIK:s första ordförande och skapare Isidor Behrens.

Man vet inte när sektionen blev vilande, då det inte finns mycket information om verksamheten i AIK från och med 1896 och ett par år framåt. Det som är klart är att sportens dominant under början av 1890-talet var AIK:are och klart är också att man anordnade den tidens största sparkstöttingstävling - Stockholmsmästerskapet.

Några SM-tecken finns dock inte att visa för AIK:s del - men antagligen för att det troligen inte anordnades något svenskt mästerskap i denna sport. Det närmaste man kunde komma var landets finaste tävling, det redan nämnda Stockholmsmästerskapet. En av anledningarna till att SM inte arrangerades tros vara att klubbarna runt om i Sverige helt enkelt inte hade pengar för att anordna tävlingar i sparkstötting. Av vad som kan utläsas från de få uppgifter som finns så verkar AIK och Stockholms Sparkstöttingsklubb varit de främsta föreningarna i denna idrott.

1895 finns det dokumenterat att en AIK:are vann Stockholmsmästerskapet före representanter från klubbarna Djurgårdens IF, Stockholms Sparkstöttingsklubb, Södertälje Sparkstöttingsklubb, Östermalms IK och Stockholms SK.

Källor 

Sparkstotting
Sportklubbar bildade 1892
Sparkstöttingar
Eldar Rønning

Eldar Rønning, född 11 juni 1982, är en norsk före detta längdskidåkare. Rønning är en klassisk specialist och placerar sig i princip aldrig högt upp på skatetävlingar. Han slog igenom som sprintåkare och tog sin första världscupseger den 13 februari 2005 i Reit im Winkl.

Den 22 januari 2011 vann Rønning det individuella loppet i klassisk stil på 15 km i Otepää.

Meriter 
 Brons i sprint vid VM 2007 i Sapporo.
 Guld i stafett vid VM 2007 i Sapporo.
 Guld i stafett vid VM 2009 i Liberec
 Guld i stafett vid VM 2011 i Holmenkollen
 Silver i 15 km klassiskt vid VM 2011 i Holmenkollen

Externa länkar 
 

Norska längdåkare
Födda 1982
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Norge
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Norge
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2014
Fyns stift

Fyns stift (danska: Fyens stift), tidigare Odense stift, omfattar ön Fyn med kringliggande öar. Domkyrkan Sankt Knuds Kirke och biskopssätet finns båda i Odense.

Odense biskopssäte nämns i ett brev från den tyske kejsaren år 988, vilket är det äldsta omnämnandet av staden Odense. Stiftet omfattade ursprungligen öarna Fyn, Langeland, Lolland, Falster, Femern, Ærø och Als. 

År 1022 bekräftade kung Knut den store att Fehmarn tillhörde Odense stift. 

Den första biskopen efter reformationen var Jørgen Jensen Sadolin, som tillträdde 1537. I samband med reformationen överfördes Femern från Odense stift till Slesvigs stift (se Schleswigs domkyrka). År 1803 avskildes Lolland och Falster från stiftet och bildade det nya stiftet Lolland-Falsters stift, med biskopssäte i Maribo. År 1819 avskildes Als-Ærø stift, men efter dansk-tyska kriget 1864 återfördes Ærø till stiftet igen, och Fyns stift har sedan dess omfattat Fyn, Langeland och Ærø.

Biskopar
 Odinkar Hvide 988–10??
 Reiner I 1022–10??
 Gilbert 1048–1072
 Hubald 1101–11??
 Herman 1136–1138
 Ricolf 1138–1163
 Linus 1163–11??
 Simon 1170–1186
 Johan 1186–1213
 Lojus 1213–1236
 Iver 12??–1245
 Niels 1245–1247
 Jacob 1247–1252
 Reiner II 1252–1267
 Peder 1267–1276
 Johan II 1277–1286
 Gisiko 1286–1300
 Niels Jonassøn 1340–1362 (Jonsen)
 Erik Jensen Krabbe 1362–1376
 Waldemar Podebusk 1376–1392
 Theus Podebusk 1392–1400  (Teze)
 Jens Ovesen 1400–1420
Navne Jensen 1420–1440
 Henning Torkildsen Ulfeld 1440–1460  (Henneke Torkilsen)
 Mogens Krafse 1460–1474
 Karl Rønnow 1475–1501
 Jens Andersen Beldenak 1501–1517
 Jens Andersen Beldenak 1523–1529
 Knud Henriksen Gyldenstierne d.y. 1529–1534
 Gustav Trolle 1534–1535
 Knud Henriksen Gyldenstierne d.y. 1535–1536
 Jörgen Jensen Sadolin 1537–1559
 Jacob Madsen Vejle 1587–1606
 Hans Knudsen Vejle 1606–1616
 Hans Mikkelsen 1616–1651
 Laurids Jacobsen Hindsholm 1651–1663
 Niels Hansen Bang 1663–1676
 Thomas Kingo 1677–1703
 Christian Rudolph Müller 1703–1712
 Christian Muus 1712–1717
 Jacob Lodberg 1718–1731
 Christian Ramus 1732–1762
 Jakob Ramus 1763–1785
 Tønne Bloch 1786–1803
 Peder Hansen 1804–1810
 Frederik Plum  1811–1834
 Nicolai Faber 1834–1848
 Christian Thorning Engelstoft 1851–1889
Harald Stein 1889–1899
Hans Valdemar Sthyr 1900–1903
Laurits Nicolai Balslev 1903–1922
Gabriel Koch 1922
 Anders Jensen Rud 1922–1938
Hans Øllgard 1938–1958
Knud Christian Holm 1958–1984
Vincent Lind 1984–1995
Kresten Drejergaard 1995–2012
Tine Lindhardt 2012–

Externa länkar
Stiftets webbplats

Odense
Stift i Danska folkkyrkan
Lord Lambourne

Lord Lambourne är en äppelsort, från en plantskola i Bedford (England), och är resultatet av en korsning mellan James Grieve och Worcester Parmän, korsningen gjordes 1907. Smaken på detta äpple är saftig, söt, och en aning syrlig. Lord Lambourne passar som ätäpple och i köket, till exempelvis äppelkakor. Äpplet plockas senast i oktober och håller till december. Blomningen på detta äpple är en aning sen, och äpplet pollineras av bland andra Cortland, Cox Orange, Ingrid Marie, James Grieve och Linda. I Sverige odlas äpplet gynnsammast i zon I. Kan lagras i kylrum till februari. Bör odlas på vildstam, då det stannar i växten på dvärgstam.

Källor
 Görel Kristina Näslund - 100 älskade äpplen.

Äppelsorter
Compiègneskogen

Compiègneskogen är en skog i Picardie i Frankrike i närheten av staden Compiègne. Här slöts vapenstillestånd 1918 och 1940.

I utkanten av skogen ligger slottet Château de Pierrefonds.

Första världskriget
Skogar i Frankrike
Mellby församling, Linköpings stift

Mellby församling är en församling i Linköpings stift inom Svenska kyrkan. Församlingen ingår i Södra Vedbo pastorat och ligger i Eksjö kommun i Jönköpings län.

Församlingskyrka är Mellby kyrka.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen utgjorde tidigt ett eget pastorat för att från 1500-talet till 1962 vara annexförsamling i pastoratet Höreda och Mellby. Detta pastorat utökades 1962 med Hults och Edshults församlingar. Från 2014 ingår församlingen i Södra Vedbo pastorat.

Komministrar 
Lista över komministrar i Melleby församling.

Klockare, kantor och organister

Se även
Mellby socken

Referenser

Externa länkar
Pastoratet

Indelningar i Eksjö kommun
Församlingar i Linköpings stift
Lollands kommun

Lollands kommun är en kommun i Region Själland i Danmark. Kommunen bildades vid kommunreformen 2007 genom sammanslagning av följande kommuner:

Maribo kommun
Nakskovs kommun
Rudbjergs kommun
Holeby kommun
Rødby kommun
Ravnsborgs kommun
Højreby kommun

Socknar 

 1 augusti 2016 bildades Utterslev-Herredskirke-Løjtofte socken genom en sammanslagning av Utterslevs socken (3), Herredskirke socken (8) och Løjtofte socken (9).

Källor 

Kommuner i Region Själland