kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henning Ditlev Claussen

Henning Ditlev Claussen, död omkring 1730, var en dansk kirurg.
  
Claussen verkade i Köpenhamn och tillhörde den grupp fria kirurger, som under tidigare århundraden utan examen och utanför skrået  hade stor betydelse som specialoperatörer. Men medan de flesta av dessa hade tvivelaktigt rykte, blev Claussen berömd för sina färdigheter både i egentlig kirurgi och i förlossningskonst, även av sina motståndare, amtskirurgerna. Detta skrå försökte att motarbeta hans verksamhet, som enligt kungligt privilegium endast fick omfatta operationer, men naturligtvis även kom att beröra annan kirurgi, till vilken skrået hade ensamrätt. Han förefaller dock, utan något större avbräck, ha utövat omfattande och erkända verksamhet intill sin död och hos honom utbildades flera ansedda kirurger, som Johan Franciscus Gottlieb Schønheyder och Hans Friedrich Wohlert.

I övrigt är endast känt att Claussens hustru hette Agnete, född Schiøtt, och att han hade en son, Laurentius Claussen, som fick legitim medicinsk utbildning både i Köpenhamn och i utlandet, tog doktorsgraden i Leipzig och senare blev hovmedikus i Köpenhamn, där han dog 1771.

Källor

Danska kirurger
Födda okänt år
Avlidna 1730
Män
I’m Old Fashioned (sång)

I'm Old Fashioned är en sång från 1942 med musik av Jerome Kern och text av Johnny Mercer. Den skrevs för filmen You Were Never Lovelier (1942) där den sjöngs av Nan Wynn (som dubbade Rita Hayworth) i ett sång- och dansnummer med Fred Astaire. 

Den första inspelningen gjordes 1942 av Astaire med John Scott Trotter och hans orkester (Decca 18490).

Inspelningar (urval)
1957 – John Coltrane: Blue Train
1960 – Margaret Whiting: Margaret Whiting Sings the Jerome Kern Songbook
1963 – Ella Fitzgerald: Ella Fitzgerald Sings the Jerome Kern Songbook
1964 – Jack Jones: Bewitched
1964 – Eje Thelin: Eje Thelin Quintet at The German Jazz Festival 1964
1977 – Susannah McCorkle: The Songs of Johnny Mercer
1990 – Rita Reys: Swing & Sweet
1997 – Stacey Kent: Close Your Eyes
2004 – Johanna Grüssner: No More Blues
2004 – Lina Nyberg: A Song Book
2006 – Margareta Bengtson: I'm Old Fashioned

Referenser

Amerikanska sånger
Amerikanska jazzlåtar
Sånger 1942
Johan Franciscus Gottlieb Schønheyder

Johan Franciscus Gottlieb Schønheyder, född 20 februari 1701 i Ilmenau, död 28 juni 1777, var en dansk kirurg. Han var far till biskop Johan Christian Schønheyder.

Schønheyder blev 1717 barberarlärling och erhöll 1720 gesällbrev. Under de följande åren studerade han medicin i Berlin och Halle an der Saale och kom 1728 till Köpenhamn, där han hos Henning Ditlev Claussen fick praktisk utbildning i kirurgi och förlossningskonst. Efter Claussens död reste han till Hamburg, då barberarskrået motarbetade honom, men åter kom snart, erhöll 1735 (liksom tidigare Claussen) efter en prövning för den medicinska fakulteten kungligt privilegium som operatör och fick därefter snabbt en betydande praktik, även som ackuschör. Barberarskrået klagade 1738 över, att han höll sven, vilket var ett intrång i skråets privilegier, och redan några år tidigare hade den bittre och reducerade Johannes Gottlieb de Bøtticher från den akademiska medicinens sida insänt klagomål över hans oberättigade intrång i medicinsk praktik, hans "frækhed at ville understå sig at foreskrive indvendige medikamenter".

Tack vare sitt kungliga privilegium, sitt goda rykte och stöd från främst Hans Friedrich Wohlert, kunde Schønheyder ta lätt på dessa angrepp. Hans anseende som praktiker blev växte, och bland de kirurgiska auktoriteter, som den (1756) nyutnämnde överkirurgen på Frederiks Hospital enligt instruktion skulle tillkalla vid svårigheter, finns Schønheyders namn. Han erbjöds om att bli livkirurg och kammartjänare hos Fredrik V av Danmark, men avböjde.

Källor

Danska kirurger
Personer i Danmark under 1700-talet
Personer från Thüringen
Födda 1701
Avlidna 1777
Män
DBL
Bölverk Arnorsson

Bölverk Arnorsson (Bǫlverkr Arnórsson) var en isländsk furstelovskald verksam under 1000-talets första hälft. Ytterst litet är känt om hans liv. Han kom från ett fattigt hem i Svarfaðardalen på norra Island. Hans bror var Tjodulf Arnorsson, kung Harald Hårdrådes högst ansedde hovskald. Även Bölverk upptogs i Haralds hird och är i Skáldatal omnämnd som en av dennes skalder, men det enda som bevarats av hans verk är sex fullstrofer och två halvstrofer ur en drapa om kungen. De flesta av dessa verser beskriver Haralds krigiska bedrifter i Grekland; de två sista stroferna nämner Haralds hemkomst till Norge och förlikningsmötet med Magnus den gode samt krigståget mot Danmark 1048.

Litteratur 
 Finnur Jónsson, Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie, I, 2 utg., København, 1920.

Externa länkar 
 Bölverk Arnorssons drapa om Harald hårdråde (på norröna)

Norröna skalder
Män
Födda 1000-talet
Avlidna 1000-talet
Personer på Island under 1000-talet
Loránd Eötvös

Loránd Eötvös, även känd som Roland (von) Eötvös, född 27 juli 1848 i Budapest, död 8 april 1919 i Budapest, var en ungersk fysiker och baron. Han var son till József Eötvös.

Eötvös blev professor i Budapest 1873 och medlem av ungerska vetenskapsakademin samma år. 1889 blev han vetenskapsakademins president, och var ungersk undervisningsminister 1894–1895. Eötvös tidigare arbeten behandlade huvudsakligen kapillaritet, de senare och viktigaste handlar om magnetism och gravitation. Eötvös konstruerade ett flertal precisionsinstrument, särskilt gravitationskompensatorn, som möjliggjorde ett snabbt och noggrant bestämmande av ändringar i gravitationen. Genom Eötvös precisionsmätningar fastställdes den fullständiga ekvivalensen mellan tung massa och trög massa.

Asteroiden 12301 Eötvös är uppkallad efter honom.

Se även 
 Eötvöseffekten

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Ungerska fysiker
Ungerska uppfinnare
Ungerns ministrar
Födda 1848
Avlidna 1919
Män
Personer från Budapest
Ledamöter av Ungerska vetenskapsakademien
Another Saturday Night

Another Saturday Night är en sång skriven av Sam Cooke och inspelad av honom på albumet Ain't That Good News. Den toppade Billboard Hot 100 och toppade även den amerikanska R&B-singellistan under en veckas tid. På den brittiska singellistan nåddes topplaceringen 23. 

1974 blev Cat Stevens singeletta i Kanada på RPM:s nationella singellista två gånger, den 28 september samt 19 oktober det året, med två veckors mellanrum.

Coverversioner, remixversioner och samplingar
1974 spelade Cat Stevens in låten, och den nådde då som högst en sjätteplats på Billboard Hot 100.
 1993 tolkades låten av Jimmy Buffett.
Sam & Dave spelade in minst en version, vilken låg på samlingen I Thank You som utgavs 2002 på Brentwood Records label.
I Sverige kom låten att bli dansbandsstandard sedan Hans Sidén försett den med tex på svenska, som "Nu är det lördag igen", och Hobsons spelade in den 1974 på albumet Nu e de' lörda' igen. Även Flamingokvintetten spelade in den samma år på albumet Flamingokvintetten 5. Den spelades också in av Torgny Melins 2010 på albumet Dansbandsnatt.
2012 Den 28 maj släppte Andreas Weise låten, som är den första singeln från hans kommande album.

Listplaceringar

Sam Cookes version

Cat Stevens version

Listföljd

Källor

Fotnoter

Musiksinglar 1963
Engelskspråkiga sånger
Amerikanska sånger
Singlar utgivna på RCA Victor
Emma Jacobsson

Emma Charlotte Jacobsson, född Stiasny 1883 i Wien, död 1977, var en österrikisk-svensk botaniker textilformgivare och entreprenör.

Biografi
Emma Jacobsson föddes i en judisk familj i Österrike. Hennes föräldrar var kommerserådet Franz Clemens Stiasny och Anna Stiasny, född Karplus. Hon studerade först konst och därefter botanik och disputerade för filosofie doktorsgrad. Hon var mellan 1912 och 1950 gift med Malte Jacobsson. Emma Jacobsson var barndomsvän med arkitekten Josef Frank som sedermera ritade möbler till familjens olika bostäder.  

Emma Jacobsson bildade som landshövdingfru i Göteborg 1939 tillsammans med vänner föreningen Bohus Stickning, som utvecklade en omfattande verksamhet med hemstickning för fruar till fiskare och stenarbetare i Bohuslän. Hon var ledande kraft i denna förening under 30 års tid och deltog också själv i mönsterproduktionen. Jacobsson finns representerad vid bland annat Göteborgs Stadsmuseum, Bohusläns museum, Nationalmuseum i Stockholm och Röhsska museet.

Emma Jacobssons Trappor mellan Landala Egnahem och Chalmers i Göteborg har fått sitt namn efter henne.

Bibliografi
Emma Jabobsson-Stiasny: Versuch einer embryologisch-phylogenetischen Bearbeitung der Rosacae, Wien 1914 
Emma Jacobsson: Formprobleme der antiken Kunst, Wien 1931

Referenser

Noter

Allmänna källor 

Inger Cavallius, Röhsska museet i Göteborg, juli 2002 
Kvinnohistoriska samlingarna B 50, Bohus Sticknings samling, 1985, Göteborgs universitet, läst 2011-09-10

Vidare läsning

Externa länkar
Bohus Stickning på Bohusläns museum, Uddevalla
 

Svenska entreprenörer under 1900-talet
Svenska botaniker under 1900-talet
Svenska formgivare
Födda 1883
Avlidna 1977
Kvinnor
Forskare från Wien
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Röhsska museet
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Konstnärer från Wien
Hans Faaborg

Hans Faaborg var en dansk slottsskrivare i Köpenhamn i början av 1500-talet.

Faaborg hängdes 1516 enligt uppgift för misstanke om underslev. En samtida skildrar honom som en gudsförgäten bakdantare och kungagunstling och uppger att slottshövitsmannen Torbern Oxe och Kristian II:s älskarinna Dyveke Sigbritsdatter låg bakom hans fall. Senare sattes händelsen i samband med Dyvekes mord 1517. Skrivarens oskuld skall då ha uppenbarat sig, hans lik nedtagits ur galgen och han skall ha begravts i vigd jord.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Danska ämbetsmän
Födda 1400-talet
Avlidna 1516
Män
I'm Old Fashioned

I’m Old Fashioned från 2006 är Margareta Bengtsons debutalbum som soloartist.

Låtlista
I'm Old Fashioned (Jerome Kern/Johnny Mercer) – 4:35
This is New (Kurt Weill/Ira Gershwin) – 6:05
Corcovado (Antônio Carlos Jobim) – 5:41
Once Upon a Summertime (Michel Legrand/Eddie Barclay/Eddie Marnay/Johnny Mercer) – 5:49
Twisted (Wardell Grey/Annie Ross) – 4:31
It Never Entered My Mind (Richard Rodgers/Lorenz Hart) – 5:14
Like Someone in Love (Jimmy Van Heusen/Johnny Burke) – 4:08
Dindi (Antônio Carlos Jobim/Aloysio de Oliveira/Ray Gilbert) – 5:26
Someone to Watch Over Me (George Gershwin/Ira Gershwin) – 6:21
Some Other Time (Leonard Bernstein/Adolph Green/Betty Comden) – 6:05

Medverkande
Margareta Bengtson – sång
Peter Asplund – trumpet
Peter Fredman – altsaxofon
Joakim Milder – tenorsaxofon
Dicken Hedrenius – trombon
Ove Lundin – piano
Martin Sjöstedt – bas
Calle Rasmusson – trummor
Jan Bengtson – flöjt
Tom S Lund – gitarr
Calle Jacobsson – tuba
Stockholm Session Strings

Mottagande
Skivan fick ett blandat mottagande när den kom ut med ett genomsnitt på 3,3/5 baserat på fem recensioner.

Listplaceringar

Källor

Musikalbum 2006
Svenska jazzalbum
Svenska debutalbum
Max von Fabeck

Herrmann Gustav Karl Max von Fabeck, född 6 maj 1854, död 16 december 1916, var en tysk militär.

Fabeck blev officer vid infanteriet 1871, överste och regementschef 1898, general av infanteriet och chef för 15:e armékåren 1910, samt generalöverste 1915. Han tjänstgjorde 1882–1898 huvudsakligen i generalstaben och var vid krigsutbrottet 1914 chef för 13:e württembergska armékåren. Med denna deltog han som  gruppchef i första slaget vid Ypern i oktober samma år, blev i mars 1915 arméchef, först för 11:e och sedan för 1:a armén. I september 1915 förflyttades han som chef för 12:e armén till östfronten och blev i oktober 1916 chef för 8:e armén i Kurland, vilket befäl han på grund av sjukdom frånträdde i december samma år.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Externa länkar 
 

Tyska generaler
Personer i Tyskland under första världskriget
Tyska militärer under 1800-talet
Tyska militärer under 1900-talet
Personer från Berlin
Födda 1854
Avlidna 1916
Män
Svensk uppslagsbok
Topaz (äpple)

Topaz är en relativt ny äppelsort som framkommit 1984 i Tjeckien. Äpplet är en korsning mellan Vanda och Rubin, som båda har framställts i Tjeckien på sent 1900-tal. Topaz är motståndskraftigt mot sjukdomar, och klarar sig oftast bra på smaktester. Köttet är saftigt, fast och krispigt, smaken är aningen sötsur. Fett skal. Till storleken är äpplet vanligtvis runt medium.

Topaz har en regelbunden och hög avkastning.

Källor

Orange Pippin - Topaz

Externa länkar

Äppelsorter
Johann Faber

Johann (Johnnes) Faber (eller Fabri), född 1478, död 21 maj 1541, var en tysk katolsk teolog.

Faber blev biskop i Wien 1530, var till en början humanistiskt inriktad och vän med Philipp Melanchthon och Huldrych Zwingli, men blev sedan en av reformationens ivrigaste motståndare. Faber utgav en rad stridsskrifter mot Martin Luther, av vilka den mest kända Malleus hæreticorum (1524) förskaffade honom tillnamnet "kättarhammaren". Han deltog även i flera av de viktigaste religionsdisputationerna, i riksdagarna i Speyer 1526 och 1529 och i Augsburg 1530 samt i författandet av Confutatio pontificia.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Tyska teologer
Tyska biskopar
Födda 1478
Avlidna 1541
Män
Personer från Baden-Württemberg
Svensk uppslagsbok
Youngman

Youngman (kinesiska: 青年汽车) är en kinesisk fordonstillverkare baserad i Jinhua i provinsen Zhejiang. Företaget grundades 1952 av Pang Qingnian och tillverkar idag personbilar, lastbilar och bussar. Tillverkningen sker huvudsakligen genom samriskavtal med andra tillverkare. Pang Qingnian är fortfarande styrelsens ordförande, medan dottern Rachel Pang innehar posten som VD.

Bussar tillverkar man idag tillsammans med Neoplan och MAN. Export av dessa sker till bland annat Ryssland och Mellanöstern. Personbilarna tillverkas genom avtal med bland andra Lotus, Europestar/Proton och Iran Khodro.

Företaget har uttryckt intresse av det tidigare svenska bilmärket Saab, även efter dess konkurs i december 2011.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Kinesiska fordonstillverkare
Företag bildade 1952
WP:Projekt Kina
Maryland (olika betydelser)

Maryland kan syfta på:

 Provinsen Maryland – en tidigare engelsk, senare brittisk, besittning i Nordamerika åren 1632-1776
 Republiken Maryland – en tidigare liberiansk nation i Liberia 1854–1857
 Maryland (cigarett) – ett varumärke på cigaretter från tobaksbolaget Rebel Tobacco
 University System of Maryland
 University of Maryland, College Park – campus
 Maryland Terrapins – det atletiska programmet vid University of Maryland, College Park
 University of Maryland University College – campus beläget i Adelphi, Maryland, för vuxna och distansutbildning
 University of Maryland, Baltimore County – specialiserar på vetenskap och teknik
 University of Maryland, Baltimore – även känt som "Maryland Medical School" och "Maryland Law School"
 University of Maryland Eastern Shore – beläget i Princess Anne, Maryland
 Martin Maryland – en amerikansk tillverkare av lätta bombplan

Geografi

Liberia 

 Maryland County, region,

Storbritannien

 Maryland, London – ett område i Newham, London, England

USA 

 Maryland, delstat, 

Robotskapade Liberiaförgreningar
Robotskapade USAförgreningar
Johannes Gottlieb de Bøtticher

Johannes Gottlieb de Bøtticher, född 1677 i Stargard i Pommern, död i januari 1762, var en dansk läkare.
 
Bøtticher besökte universiteten i Frankfurt an der Oder, Wittenberg, Leipzig, Jena och Köpenhamn, men tvingades snart att lämna det sistnämnda på grund av sina föräldrars död, och efter en tids vistelse i hemmet fortsatte han studierna i Rostock, varifrån han på nytt reste till Köpenhamn. Efter ett par års nytt studieuppehåll här började han att praktisera i Helsingör, men återvände snart till Köpenhamn och blev 1705 medicine doktor på en avhandling om pestsjukdomar, varefter han bosatte sig där som läkare.
 
Under den häftiga pestepidemin 1711 verkade Bøtticher outtröttligt både i privat praktik och på Köpenhamns pestsjukhus och det var således inte ogrundat som han senare beklagade sig över auktoriteterna, som inte gav honom något officiellt erkännande för allt uppoffrande arbete. Men i övrigt gjorde han i det hela sin ställning vansklig genom en alltför framträdande självöverskattning, stridbarhet och omedgörlighet, under vilken även hans praktik kom att lida, så att han kom att tillbringa sin ålderdom i djupt armod. Ett klagomål över kvacksalvare och licensierade operatörer, som han 1735 ingav till magistraten, och bardskärarämbetets skarpa och avvisande svar på detta illustrerar väl den olyckliga position, i vilken han efterhand kommit.
 
I övrigt förefaller Bøtticher att ha varit en man med solida vetenskapliga insikter och var medlem av det lärda Academia naturæ curiosorum i Wien, i vars handlingar finns flera avhandlingar av honom.

Källor

 

Danska läkare under 1700-talet
Tyska läkare under 1600-talet
Personer från Stargard in Pommern
Födda 1677
Avlidna 1762
Män
Paterson (diktverk)

Paterson är ett diktverk av den amerikanske poeten William Carlos Williams.

Verket består av fem böcker och ytterligare ett utkast till en sjätte bok. Dessa fem böcker publicerades var för sig åren 1946-1958 och hela verket kom ut i sin helhet 1963. Det betraktas som Williams centrala verk.  Hans tidiga essäsamling In the American Grain (1925) har omtalats som en inledning till denna senare diktcykel med dess pånyttskrivande av amerikansk historia.  Den är lika mycket ett poetiskt monument över staden Paterson som en personifikation av samma stad. Som helhet är dock diktens tre huvudsakliga ämnesområden människan (eller mannen) Paterson och staden Paterson samt identitet.  Diktens tema koncentrerar sig på moderniseringens process och dess följder.

Fotnoter

Amerikanska dikter
Dikter 1963
Engelskspråkig skönlitteratur
Manxmannen

Manxmannen (originaltitel: The Manxman) är en brittisk långfilm från 1929 i regi av Alfred Hitchcock, baserad på en bok av Hall Caine.

Handling 
Fiskaren Pete och advokaten Philip har varit nära vänner i många år. Pete vill gifta sig med Kate, men hennes pappa anser honom inte vara fin nog. Pete lämnar ön de bor på och då börjar Kate och Philip att umgås och blir förälskade. Men en dag återvänder Pete, och då vet de inte hur de ska göra...

Om filmen 
Manxmannen blev Alfred Hitchcocks sista stumfilm.

Rollista i urval 
 Carl Brisson - Pete Quilliam
 Malcolm Keen - Philip Christian
 Anny Ondra - Kate Cregeen
 Randle Ayrton - Caesar Cregeen

Externa länkar 
 

Filmer 1929
Brittiska dramafilmer
Brittiska stumfilmer
Filmer i regi av Alfred Hitchcock
Brittiska filmer baserade på böcker
Svartvita filmer
Feldeisenbahndirektion

Feldeisenbahndirektion var en typ av högre förband med järnvägstrupper som sattes upp av Nazityskland för att sätta erövrade järnvägarna i drift för att kunna föra fram förnödenheter till stridande förband. Förbanden förfogade över administrativ personal, verkstadsförband för reparation av rullande materiel och järnvägsingenjörsförband för reparation och ombyggnad av spåranläggningar. Detta för att kunna reparera och konvertera erövrade järnvägssystem samt organisera driften av dessa, men man hade inte resurser att bemanna tåg och stationer utan där fick man förlita sig på civilpersonal som oftast hade jobbat vid det erövrade landets järnväg innan kriget. Varje Feldeisenbahndirektion förfogade över ungefär 10.000 man. Även om järnvägstrupperna var en del av Wehrmacht så var 90 % av manskapet civil järnvägspersonal. Senare kom fyra Haupteisenbahndirektionen att sättas upp i Dnipropetrovsk, Kiev, Minsk och Riga för att ta över driften av de konverterade järnvägslinjerna i de områden som stod under civiladministration.

Förband 
FBD 1 skulle stödja armégrupp Nord men kom att dras tillbaka och användas för kampanjen på Balkan. I juni 1940 sattes FBD 4 upp i Danzig som en ersättning.
FBD 2 skulle stödja armégrupp Mitte.
FBD 3 skulle stödja armégrupp Süd.

Organisation 
Feldeisenbahndirektionens organisation var som följande:
6 × Feldeisenbahnbetriebsämter: Driftsavdelningar
3 × Feldeisenbahnmaschinenämter: Maskinavdelningar
2 × Feldeisenbahnwerkstättenämter: Verkstadsavdelningar

Se även 
Deutsche Reichsbahn under andra världskriget
Haupteisenbahndirektion

Noter

Webbkällor

Tryckta källor    

Militära enheter ur Heer
Järnväg i Tyskland
Al-Hay

al-Hay (arabiska الحي) är en stad i provinsen Wasit, Irak. Staden är belägen cirka 45 kilometer söder om al-Kut och  220 kilometer söder om Bagdad.

Källor 
 Wasit provinsen

Noter 

Orter i Wasit
Al-Aziziyya

al-Aziziyya (arabiska العزيزية) är en stad i provinsen Wasit, Irak. Staden är belägen cirka 85 kilometer från Bagdad och 90 kilometer söder om al-Kut.

Källor 
 Wasit provinsen

Noter

Orter i Wasit
William Scott

William Scott  kan syfta på bland andra:

 William Scott, 1:e baron Stowell (1745–1836), engelsk jurist
 William Scott (1913–1989), skotsk målare
William Scott, 1:e baron Stowell

William Scott, 1:e baron Stowell, född den 17 oktober 1745 i Heworth invid Newcastle upon Tyne, död den 28 januari 1836 på Earley Court i Berkshire, var en engelsk domare, son till en kolhandlande i Newcastle upon Tyne, bror till John Scott, 1:e earl av Eldon.

Biografi
Scott graduerades 1779 till doktor i civilrätt i Oxford och blev 1780 advokat. Han var 1788-1821 domare vid Consistory Court och 1798-1828 vid High Court of Admiralty. På sistnämnda post blev hans verksamhet av grundläggande betydelse för engelsk sjörätt och sjökrigsrätt. Först genom hans domar, vilka till stor del ännu i dag gäller som vägledande prejudikat, fick den engelska sjökrigsrätten konsekvens och enhetlighet, och de utövade starkt inflytande på hela den internationella rätten inom detta område. De viktigaste av dem samlades av E.S. Roscoe i "Reports of Prize Cases from 1745 to 1859" (2 band, 1905). Scott var 1801-21 underhusledamot för Oxfordsuniversitetet och visade sig som sådan till ytterlighet reformfientlig. Han erhöll 1788 knightvärdighet och upphöjdes 1821 till peer med titeln baron Stowell.

Källor

Tryckta källor

Noter 

Födda 1745
Avlidna 1836
Engelska jurister
Brittiska domare
Engelsk adel
Brittiska överhusledamöter
Brittiska parlamentsledamöter
Män
Personer från Tyne and Wear
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Corpus Christi College, Oxford
Roscoe

Roscoe är ett engelskt efternamn, som burits av bland andra:

Henry Enfield Roscoe (1833–1915), engelsk kemist
William Roscoe (1753–1831), engelsk historiker

Engelska efternamn
Henry Enfield Roscoe

Henry Enfield Roscoe, född den 7 januari 1833 i London, död där den 18 december 1915, var en engelsk kemist.

Roscoe studerade vid University College i London samt hos Bunsen i Heidelberg. Han blev 1857 professor i kemi vid Owens College (senare Victoria University) i Manchester, vilken befattning han innehade i 30 år, blev 1887 president i British Association, var 1885–1895 parlamentsledamot och 1896–1909 vice kansler vid universitetet i London. 

Tillsammans med sin lärare Bunsen, vid vilken han var varmt fäst, utförde Roscoe 1855–1862 grundläggande fotokemiska undersökningar. Mest bekant är han för sina utförliga undersökningar (från 1867) över metallen vanadin och dess föreningar. Roscoe författade flera, mycket använda och till många språk (ett par även till svenska) översatta elementarläroböcker i kemi. 

Tillsammans med Schorlemmer utgav han en större handbok i kemi, Treatise on Chemistry (4 band, 1877–1885; ny upplaga bearbetad av Roscoe och Cain 1912); dessutom författade Roscoe A New View of Dalton's Atomic Theory (1896) och Autobiography (1906). Han blev ledamot av Fysiografiska sällskapet i Lund 1888.

Källor 

 

Brittiska kemister
Engelska professorer
Professorer i kemi
Personer verksamma vid universitetet i Manchester
Personer verksamma vid universitetet i London
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Brittiska parlamentsledamöter
Kemister under 1800-talet
Brittiska forskare under 1800-talet
Brittiska politiker under 1800-talet
Personer från London
Födda 1833
Avlidna 1915
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society