kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Christopher Hage

Christopher Friedenreich Hage, född den 28 november 1848 nära Nakskov, död den 16 augusti 1930, var en dansk politiker, son till Christopher Theodor Friedenreich Hage.

Hage blev 1867 student och 1871 statsvetenskaplig kandidat, bosatte sig 1875 i Nakskov som köpman, men flyttade 1879 till Köpenhamn. År 1880 reste han till Sibirien för att med anledning av Nordenskiölds resa längs Sibiriens nordkust utforska möjligheterna för knytande av handelsförbindelser. 

År 1881 blev han folketingsledamot och visade sig snart vara en utmärkt talare med stora insikter i politiska spörsmål, men skilde sig 1882 från sitt förra parti, den ministeriella högern, och uppträdde mycket självständigt som målsman för ett nytt, oavhängigt högerparti. Han tog del i stiftandet av den liberala valmansföreningen 1883 och var sedermera en av oppositionens ledare i huvudstaden (vilket medförde hans uteslutning ur grosshandelssocietetens styrelse).    

År 1887 blev han inte återvald till ledamot av Folketinget, men valdes på nytt 1890 och slöt sig allt närmare partiet Venstre. Hage var 1891 referent för utskottet rörande lagen om anläggande av en frihamn och 1895-1901 tillsammans med J.C. Christensen referent för finansutskottet. Juli 1901 blev han finansminister i den första Venstreministären och februari 1902 efter Viggo Hørup död dessutom minister för de offentliga arbetena. 

Antagandet av lagarna om inkomst- och förmögenhets- samt egendomsskatt och förberedelsen till Christiansborgs återuppförande och till uppförandet av Köpenhamns nya bangård inföll under hans ämbetsförvaltning; men under ministärens omdaning januari 1905 utträdde han ur regeringen, och då han 1906 i en ny krets framträdde som anhängare av Det Radikale Venstre, föll han igenom vid valen till Folketinget.    

Under Första världskriget togs hans framstående administrativa förmåga åter i bruk. Han var 1914-1916 ordförande för den utomordentliga kommissionen för prisregleringen och inträdde mars 1916 i ministären Zahle som provisorisk finansminister och minister utan portfölj; i april samma år utbytte han dessa poster mot handelsministerposten. År 1918 var han regeringens representant och ordförande i isländska delegationen. I mars 1920 avgick han med den övriga ministären.

Bibliografi 
Haandbog i Handelsvidenskab (1890, ny upplaga 1904)

Källor

Noter

Danmarks finansministrar
Danmarks handelsministrar
Danska Folketingsledamöter
Danska ministrar från Det Radikale Venstre
Danska politiker under 1800-talet
Danska politiker under 1900-talet
Personer från Nakskov
Christopher Friedenreich 02
Födda 1848
Avlidna 1930
Män
True Love Cast Out All Evil

True Love Cast Out All Evil är ett musikalbum av Roky Erickson with Okkervil River som släpptes i april 2010 på skivbolaget Anti Records. Senaste gången Erickson släppt en skiva med nytt låtmaterial var 1995. Skivan inleds och avslutas med två amatörinspelningar Erickson gjorde under sin tid på mentalsjukhuset Rusk Maximum Security Prison. I det nyinspelade materialets texter märks många reflektioner över Ericksons tid som intagen på mentalsjukhus. Skivan blev en försäljningsframgång i Norge och Sverige där Erickson varit en flitig gäst under 2000-talet.

Låtlista
(alla låtar skrivna av Roky Erickson)
"Devotional Number One" - 2:17
"Ain't Blues Too Sad" - 1:23
"Goodbye Sweet Dreams" - 4:25
"Be and Bring Me Home" - 5:35
"Bring Back the Past" - 2:02
"Please, Judge" - 4:25
"John Lawman" - 3:56
"True Love Cast Out All Evil" - 4:29
"Forever" - 3:57
"Think of as One" - 5:20
"Birds'd Crash" - 3:59
"God Is Everywhere" - 2:40

Listplaceringar
VG-lista, Norge: #7
Sverigetopplistan: #17

Källor

Musikalbum 2010
Kase

Kase var en äldre svensk frälsesläkt, som levde mellan 1300-talet och 1400-talet i Uppland och Södermanland. Ätten anses inte ha någon koppling till den yngre adelsätten Kåse.

Vapen: Medlemmarna i ätten Kase förde i vapnet oftast en sjuuddig stjärna (liknande Bergkvaraätten och Vinäsätten), eller en sexuddig stjärna, med okänd tinktur. 

Haldor Magnusson är känd 1323, och ägare till gården Vinsarp (Ulricehamn), vars näste ägare var Olof Kase (känd 1348, död före 1350 i digerdöden), vilken har föreslagits vara en son till den föregående. Olof också sagts ha haft en bror med namnet Harald. Olof Kases sigill kan ses   i Svenska sigiller från medeltiden av Bror Emil Hildebrand, där Olof Kases sigill sägs vara avbildat som nr 376 med omskriften S' OLAI OLAF SVN.

27 oktober 1362 är datering för Harald Kases morgongåvobrev till Ingeborg Ulfsdotter (Ulv) i hennes tredje äktenskap, tidigare gift med Magnus Nilsson (Rävelstaätten).

Ätten bebodde under medeltiden (1400-talet) Vårby gård i Huddinge och är bland annat känd genom fogden i Tavastland Magnus Kase (död omkring 1402)  vilken förde en sexuddig stjärna och nämns i ett arvsdokument efter Bo Jonsson (Grip).

Magnus Kases dotter Märta Magnusdotter Kase gifte sig med Magnus Trottesson (Eka),  varigenom Magnus är anfader till bland andra kung Gustav Vasa genom Gustavs mor Cecilia Månsdotter av Ekaätten.

Källor

Noter 

Medeltida svenska ätter
How to Make It in America

How to Make It in America är en amerikansk dramakomedi-TV-serie som ursprungligen sändes på HBO mellan den 14 februari 2010 och den 20 november 2011.

Handling 
Serien följer Ben Epstein (Bryan Greenberg) och hans vän Cam Calderon (Victor Rasuk) i deras försök att nå framgång på New Yorks modescen.

Externa länkar 
 
 

Amerikanska TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2010
New York i fiktion
Delstaten New York i fiktion
Engelskspråkiga TV-serier
TV-serieavslutningar 2011
TV-program i HBO
Poltrona Frau

Poltrona Frau S.p.A. är en anrik italiensk möbelfabrikant. Firman startades i Torino år 1912 av Renzo Frau men har sedan 1962 sitt huvudsäte i Tolentino i Italien. Ursprungligen levererades möbler och inredningar till slott, herresäten och dåtidens passagerarfartyg.

Idag tillverkar man fortfarande möbler, men Poltrona Frau är också stora på inredningar till lyxbilar. Man gör bland annat läderinredningar till bilar som Maserati, Ferrari, Bugatti, samt även toppmodeller från BMW, Mini, Fiat, Alfa Romeo och Lancia. Man gör även inredningar till passagerarflygplan. 

År 2004 köpte Poltrona Frau S.p.A. möbeltillverkaren Cappellini i Milano. I gruppen ingår även möbelfirman Gebrueder Thonet Vienna S.p.A., grundat 1849 av Michael Thonet, ett företag som mellan 1880 och 1900 blev kända för sina eleganta kaféstolar, tillverkade av böjträ. Företaget äger även möbelfirman Cassina S.p.A. som grundades 1927. Cassina S.p.A. är det företag som idag, på licens, tillverkar möbler av den välkända designern Le Corbusier.

2014 köper det amerikanska familjeföretaget Haworth upp Poltrona Frau.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Möbelföretag
Italienska företag
Företag bildade 1912
Oskar Kellner

Oskar Johann Kellner, född 13 maj 1851 i Tillowitz, Schlesien, död 22 september 1911 i Karlsruhe, var en tysk agrikulturkemist.

Kellner var assistent vid det djurfysiologiska laboratoriet i Proskau och vid lantbruksförsöksstationen i Hohenheim, där han arbetade under Emil von Wolff, och kallades 1881 till professor i agrikulturkemi vid Tokyo universitet, där han även tjänstgjorde som teknisk rådgivare vid ministeriet för jordbruk och handel. Under sin tolvåriga verksamhet i Japan ägnade han sig främst åt gödslingsförsök med ris och lyckades därigenom väcka ett livligt intresse för jordbruksförsök, vilket visade sig genom upprättandet av ett antal försöksanstalter i landets olika delar samt en inhemsk tillverkning av konstgödsel. 

Från 1893 bedrev han som föreståndare för försöksanstalten i Möckern vid Leipzig en mycket betydande vetenskaplig verksamhet. Han gjorde sig till en början känd genom den praktiskt betydelsefulla utredningen om benmjöls gödselvärde, vilket då var mycket omtvistat. Men framför allt rörde sig hans undersökningar om husdjurens näring och utfodring. Han fortsatte här sin företrädare Gustav Kühns arbete och blev genom en mängd undersökningar om ämnes- och energiomsättningen i kroppen, förhållandet mellan näringsupptagandet och produktion av kroppsmassa och fett den främste reformatorn av läran om husdjurens rationella utfodring. Jämte Kühn samt Louis Grandeau var det främst han, som undanröjde den tidigare rådande uppfattningen om proteinernas övervägande värde framför fett och kolhydrater för produktion av kraft och fett; han bidrog därjämte verksamt till att påvisa de icke äggviteartade kvävehaltiga organiska ämnenas (amidernas) mindre värde för djurens näring. Framför allt vann han ett allmänt känt namn genom uppställande av rationellt grundade fodernormer och tal, uttryckta i så kallade stärkelseenheter, för de olika fodermedlens fodervärde, vilka tal i synnerhet i Tyskland vann allmän användning vid foderberäkningar.

Av Kellners övriga arbeten kan nämnas undersökningar rörande bitterämnets avlägsnande ur lupiner samt om odling och gödsling av sumpris. Hans Lehrbuch über die Ernährung der landwirtschaftlichen Nutztiere (1905, femte upplagan 1909) och Grundzüge der Fütterungslehre (1907, tredje upplagan 1909, översatt till svenskan 1908) blev allmänt använda läroböcker rörande husdjurens utfodring. Från 1905 var han utgivare av den redan tidigare ledande agrikulturkemiska tidskriften "Die landwirtschaftlichen Versuchsstationen". Från 1903 var han ordförande i Verband landwirtschaftlicher Versuchsstationen im Deutschen Reiche. Han blev 1903 utländsk ledamot av svenska Lantbruksakademien.

Källor

Noter

Tyska lantbrukskemister
Tyska professorer
Ledamöter av Lantbruksakademien
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Schlesien
Födda 1851
Avlidna 1911
Män
Ugglan
Bernhard Cossmann

Bernhard Cossmann, född den 17 maj 1822 i Dessau, död den 7 maj 1910 i Frankfurt a. M. , var en tysk violoncellvirtuos. Han var far till Paul Nikolaus Cossmann.

Cossmann var efter vartannat anställd i orkestrar i Paris, Leipzig, London och Weimar. År 1866 blev han celloprofessor vid konservatoriet i Moskva och 1878 vid Hochs konservatorium i Frankfurt a. M.

Källor 
 

Tyska cellister
Cellister under 1800-talet
Tyska musiker under 1800-talet
Personer från Dessau
Födda 1822
Avlidna 1910
Män
Ugglan
Östergötlands runinskrifter 29

Östergötlands runinskrifter 29, Ög 29, är en vikingatida runsten i Tåby socken i Norrköpings kommun. Den står tillsammans med Ög 30 i kanten av ett litet skogsparti intill vägkorsningen vid Skjorstad, en dryg kilometer nordväst om Tåby kyrka. Stenen, som är av grå granit, är 1,77 meter hög. Den tros ursprungligen ha stått vid den bäck som rinner förbi några hundra meter längre norrut.

Ristning
Huvuddelen av runinskriften står i en slinga som är 8–9 cm bred. De två sista orden har ristats ovanför slingan, lodrätt mot stenens topp. Slingan avslut liknar i båda ändar ormstjärtar, och i ristningen ingår något som håller dem hopbundna. Förutom de ordinära varianterna av den 16-typiga futharkens runor förekommer stungna i-runor.

Translitterering
I translittererad form lyder inskriften:

* asa * lit kiarua * kuml * eftiR * þorkesl * bonta * sin * auk * þorkun * eftiR × faþu * sin

Översättning
I översättning till vår tids svenska lyder inskriften:

"Asa lät göra minnesvården efter Torgisl, sin make, och Torgun efter sin fader."

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Östergötlands runinskrifter

Referenser

Östergötlands runinskrifter
Runinskrifter i Norrköpings kommun
Mary Beard

Dame Winifred Mary Beard, född 1 januari 1955 i Much Wenlock, är professor i klassiska språk vid universitetet i Cambridge. Hon är även en av redaktörerna för Times Literary Supplement och har en blogg kallad "A Don's Life" vars artiklar också publiceras i en kolumn i The Times. 

Mary Beard beskrivs ibland som en av samtidens mest originella och omtalade antikforskare. I Sverige är hon mest känd som författare till de populärvetenskapliga böckerna Pompeji och SPQR: Historien om det antika Rom samt för TV-serien Möt romarna (Meet the Romans with Mary Beard) som började sändas på SVT 28 december 2013.

Bibliografi i urval 
 SPQR: Historien om det antika Rom (2015 på engelska, 2016 på svenska)
 Kvinnor & makt: Ett manifest (2017 på engelska, 2019 på svenska)

TV-produktioner (urval) 
 Meet the Romans with Mary Beard (2012)
 Caligula with Mary Beard (2013)

Källor

Externa länkar 

 Mary Beards blogg "A dean's life"
 Bokrecension "Pompeji" i DN
 Bokrecension "Pompeji" i Corren

Kvinnor
Födda 1955
Levande personer
Populärvetenskapliga författare
Personer från Much Wenlock
Ledamöter av Society of Antiquaries of London
Brittiska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Cambridge
Mottagare av Brittiska imperieorden
Paul Nikolaus Cossmann

Paul Nikolaus Cossmann, född den 6 april 1869 i Baden-Baden, död den 18 oktober 1942 i Theresienstadt, var en tysk skriftställare. Han var son till Bernhard Cossmann.

Cossmann var sedan 1903 utgivare av tidskriften Süd-deutsche Monatshefte och ägnade där under 1920-talet stort utrymme åt studier om första världskrigets skuldfråga.

Bibliografi (i urval)
Hans Pfitzner (1904)

Källor

 

Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer från Baden-Baden
Födda 1869
Avlidna 1942
Män
Ugglan
Julius Adolph Stöckhardt

Julius Adolph Stöckhardt, född 4 januari 1809 i Röhrsdorf vid Meissen, död 1 juni 1886 i Tharandt, var en tysk kemist. Han var kusin till Ernst Theodor Stöckhardt.

Stöckhardt blev 1839 lärare vid industriskolan i Chemnitz och 1847 professor vid skogs- och lantbruksakademien i Tharandt. Han gjorde agrikulturkemin praktiskt betydelsefull även för de mindre lantbrukarna. Från 1840 utgav han tillsammans med Hugo Emil Schober "Zeitschrift für deutsche Landwirtschaft" och 1855-75 tidskriften "Der chemische Ackersmann", i vilken han förfäktade idén om agrikulturkemiska försöksstationer. Han invaldes som ledamot av svenska Lantbruksakademien 1859.

Bibliografi i urval
Schule der Chemie (1846; 20:e upplagan 1900; "Kemiskola", fjärde upplagan 1866)
Chemische Feldpredigten für deutsche Landwirte (1851; fjärde upplagan 1857)
Guanobuchlein (1851; fjärde upplagan 1856; "Guanoboken", 1858)

Källor

Tyska lantbrukskemister
Tyska professorer i kemi
Ledamöter av Lantbruksakademien
Kemister under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1809
Avlidna 1886
Män
Ugglan
Asculum

Asculum, ibland även Ausculum, var i antiken namnet på två italienska städer. Det framgår av ortnamnet vilket folk, ort eller område orten associeras med: picener respektive Satricum. Det finns tre slag som går under benämningen "slaget vid Asculum" men dessa ägde rum på olika platser och var del i olika krig.

Ascoli Piceno 

Ascoli Piceno låg i antikens Picenum, i dagens Marche. Ascoli Piceno ligger i Tronto-dalen längs via Salaria. Ascoli Piceno var från början en sabinsk stad. Romarna besegrade staden 268 f.Kr. och gjorde den till en civitas foederata. I händelserna som ledde fram till bundsförvantskriget skedde en episod som ibland betraktas som utlösande i Ascoli Piceno. Efter mordet på tribunen Livius Drusus 91 f.Kr. utbröt oroligheter i Ascoli Piceno varpå en praetor sändes dit. Han höll ett tal som uppfattades som bestraffande och saken blev inte bättre av att han under själva talet var omgiven av sina liktorer med bilor och spöknippen. Folkmassan mördade praetorn och hans sällskap och oroligheterna eskalerade i Ascoli Piceno där alla romare dödades. Detta ledde till uppror i andra delar av Italien och därmed blev händelserna i Ascoli Piceno utlösande för bundsförvantskriget. Under bundsförvantskriget belägrades och erövrades staden efter slaget vid Asculum 89 f.Kr.. Efter kriget fick staden status som municipium. Senare blev den en romersk koloni.

Ascoli Satriano 

Ascoli Satriano var en liten daunisk by i Apulien. Två slag stod i Ascoli Satriano, dels slaget vid Asculum 279 f.Kr. och dels slaget vid Asculum 209 f.Kr.

Referenser

Noter 

Romerska städer
Ernst Theodor Stöckhardt

Ernst Theodor Stöckhardt, född 4 januari 1816 i Bautzen, död där 27 mars 1898 var en tysk agrikulturkemist.

Stöckhardt var professor i bland annat Chemnitz samt ministerialråd i Weimar. Han författade, tillsammans med sin kusin Julius Adolph Stöckhardt, Der angehende Pachter (1859; åttonde upplagan 1892) och utgav 1850-66 "Zeitschrift für deutsche Landwirte".

Källor

Tyska lantbrukskemister
Tyska professorer i kemi
Kemister under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Bautzen
Födda 1816
Avlidna 1898
Män
Ugglan
Cassina S.p.A.

Cassina S.p.A. är ett italiensk företag, beläget i Milano. Cassinas tillverkning är idag specialiserat på avancerade designmöbler.

Historik
Cassina grundades 1927 av två bröder, Idag ägs företaget till 80 % av Poltrona Frau, ett annat italienskt möbelföretag. 
Den internationella framgången kom 1960 under Chair Lierna i samarbete med Achille Castiglioni och Pier Giacomo Castiglioni.

Cassina tillverkar bland annat möbler som designades av Le Corbusier. År 1964, när Le Corbusier fortfarande var i livet, fick Cassina förtroendet att tillverka hans skapelser. Le Corbusier gav personligen klartecken till den italienska firman att framöver tillverka hans möbler. 

Cassina tillverkar också bland annat Gerrit Rietvelds Zig Zag-stol.

Bildgalleri

Externa länkar 
 Cassinas webbplats

Italienska företag
Möbelföretag
Företag bildade 1927
Blodsband (roman)

Blodsband är en roman av Ian Rankin, utgiven i Storbritannien år 2003. Engelska originalets titel är A Question of Blood. Hans Lindeberg översatte romanen till svenska 2005. Romanen är den fjortonde i serien om kommissarie Rebus.

Handling
En före detta elitsoldat går in på en skola och skjuter ihjäl två elever samt sårar en tredje. När detta händer ligger Rebus på sjukhus med brännskadade händer, enligt honom själv för att han skållat sig på hett vatten. Även hans vän och kollega Siobhan Clarke noterar dock det märkliga sammanträffandet att en smågangster som under en tid trakasserat Clarke precis hittats innebränd. Trots sina skador lyckas Rebus snart ta sig från sjuksängen och tillsammans med Clarke möter han snart ett galleri av märkliga personligheter som leder närmare till gåtans lösning, däribland den hetsige parlamentsledamoten Bell och den goth-inspirerade tonåringen Miss Teri. Som ofta innehåller även denna roman många musikaliska referenser (huvudsakligen till skotska grupper och artister) samt skildrar ett stort antal pubar i Edinburgh.

Källor
 Rankin, Ian - Botgörarna, Bokförlaget Forum, Stockholm 2004.

Skönlitteratur 2003
Brittiska romaner
Engelskspråkig skönlitteratur
Romaner av Ian Rankin
Östergötlands runinskrifter 147

Östergötlands runinskrifter 147, Ög 147, är en vikingatida runsten i Furingstads socken i Norrköpings kommun. Den är en av fem runstenar som står resta utanför Furingstads kyrka, från vars väggar den uttogs vid en restaurering 1888. Stenen är 2 meter hög och av rödaktig granit. Runorna står i en slinga som är omkring 7 cm bred och som först följer den ristade sidans kanter för att sedan fortsätta upp på dess mittyta. Det sätt på vilket slingans enda oskadda ände är utformad innebär att ristningen tycks höra hemma i stilgrupperingen RAK, vilket skulle tyda på att den är gjord under 1000-talets första del, eller möjligen under 900-talets slut.

Translitterering
I translittererad form lyder stenens inskrift:

suin * auk * satar * þa[im *] kirþu s(b)akaR * iftiR * fukla * br(u)þur*sun * sin

Parenteser markerar runor här som är skadade men som man ändå tycker sig kunna identifiera; hakparenteser markerar avsnitt som gått förlorade men som är kända genom äldre källor. Den förmodade b-runan i inskriftens sjätte ord har ett speciellt utseende, närmast som ett latinskt versalt H, vilket vållat viss osäkerhet kring dess identitet.

Översättning
I översättning till våra dagars svenska lyder inskriften på stenen:

"Sven och Sandar, de gjorde spänger efter Fugle, sin brorson."

Referenser

Östergötlands runinskrifter
Bovianum

Bovianum var i antiken namnet på två olika italienska städer som båda låg i Samnium. 

1. Bovianum Undecumanorum låg i dagens Molise. Staden heter idag Bojano eller Boiano. Bovianum Undecumanorum var från början pentrernas huvudstad. Staden spelade en stor roll under samnitiska krigen. Under bundsförvantskriget var det under en period bundsförvanternas huvudstad och den plundrades av Sulla.

2. Bovianum Vetus var en romersk koloni. Man tror att det är dagens Pietrabbondante.

Källor 

 
 
 

Romerska städer
Östergötlands runinskrifter 148

Östergötlands runinskrifter 148, Ög 148, är en vikingatida runsten i Furingstads socken i Norrköpings kommun. Stenen är en av fem runstenar som står resta utanför Furingstads kyrka. Den har tidigare suttit insatt i västra tornfotens stenfot. Runstenen är 1,42 meter hög och av ljusgrå granit. Runorna står i en slinga som är omkring 9–11 cm bred. Slingans ändars utformning placerar ristningen i stilgrupperingen RAK, vilket tyder på att den är gjord under tidigt 1000-tal.

Translitterering
I translittererad form lyder stenens inskrift:

: hlga : resti : stein : þasi : ftiR : asmut : sun : sin :

Översättning
I översättning till våra dagars svenska lyder inskriften på stenen:

"Helga reste denna sten efter Asmund, sin son."

Referenser

Östergötlands runinskrifter
Åke Thornblad

Åke Evert Thornblad, född 6 september 1929 i Höganäs, död 12 juli 2015 i Grevie, var en svensk skulptör, tecknare, keramiker och grafiker.

Biografi 
Han var son till fabriksarbetaren Karl Sigfrid Thornblad och hans hustru Agda Alice och från 1957 gift med textilkonstnären Birgitta Forshell. Thornblad som från mitten av 1940-talet arbetade som drejare och keramiker vid Höganäs Keramik studerade skulptur för Palle Pernevi och Åke Jönsson vid  Valands konstskola i Göteborg 1951–1956. Under sin studietid tilldelades han Otto och Charlotte Mannheimers stipendium 1954 och senare tillkom stipendium från Kimmanssons och Jenny Linds fonder sam Göteborgs stads kulturstipendium 1964. Separat ställde han bland annat ut i Höganäs 1961, på Galerie Maneten i Göteborg, och i Borås. Tillsammans med Göran Folcker ställde han ut i Linköping och han medverkade i samlingsutställningar arrangerade av Skånes konstförening och Helsingborgs konstförening. Han var representerad i Sveriges allmänna konstförenings utställningar på Liljevalchs konsthall, Liljevalchs Stockholmssalonger och utställningen Ny västsvensk skulptur som visades på Göteborgs konsthall. Vid sidan av sitt eget skapande var han lärare i skulptur vid Konsthögskolan Valand 1963-1971. Thornblad är representerad vid bland annat Moderna museet i Stockholm och Göteborgs kommun.

Offentliga verk i urval 
Spegling (rest 1971), skulptur i rostfritt stål, Hässelby strand i Stockholm
Spegling (1968, rest 1973), skulptur i brons, Kortedala torg i Göteborg
Häst i driven kopparplåt (1988), skulptur, i Kopparmölleparken i Helsingborg 
Urbino samt Vildhästarna (1989), skulpturer i brons, utanför Flyinge skola, Eslövs kommun
Vid Lagans strand(1990) , skulptur, Laholm
Handen och ögat (1991), skulptur i kopparplåt, Arnbergs plats i Höganäs
Solbåt mot havet, Stadshusplatsen i Nynäshamn
 Relief på Sahlgrenska sjukhuset i Göteborg
Brunnskar i stadshusträdgården i Borås
Skånevår, relief i trä, matsalen i Flyinge skola, Eslöv
Springande hästar, skulptur, koppar, 1992, torget i Vejbystrand
Skulptur i Järtas park i Alingsås

Referenser 
 www.signaturer.se
 Svenskt konstnärslexikon del V, sid 435, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska keramiker
Födda 1929
Avlidna 2015
Män
Personer från Höganäs
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet