kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karduansmakargatan

Karduansmakargatan är en gata på Norrmalm i centrala Stockholm som förbinder Malmtorgsgatan med Rödbodgatan. Gatan som är två kvarter lång korsar Drottninggatan. Gatans västra avsnitt leder genom ett av Stockholms regeringskvarter och är numera avstängt för allmänheten. Karduansmakargatan har en varierad bebyggelse som sträcker sig från stormaktstidens palats till 1970-talets kontorsbebyggelse. Gatans namn kommer från yrkestiteln karduansmakare.

Bebyggelse
Kvarteret mellan Rödbodsgatan och Drottninggatan domineras idag av kontorsfastigheter uppförda för regeringskansliet i samband med Norrmalmsregleringen. Då revs både Dagens Nyheters och Svenska Dagbladets redaktionshus som låg utmed gatan. Den södra sidan av gatan domineras av Näringsdepartementets hus uppfört 1959-1961 av Nils Tesch. Fastigheten har lyfts fram som en av de mest värdefulla efterkrigsbyggnaderna på Norrmalm och har getts en blåmärkning vilket innebär att huset uppfyller kriterierna för byggnadsminnen i kulturminneslagen. I korsning mot Drottninggatan finns en äldre bankfastighet bevarad, Sundsvalls handelsbanks Stockholmskontor uppförd 1906-1908 efter ritningar av Thor Thorén. På den norra sidan dominerar kvarteret av ett kontorskomplex uppfört i slutet på 1970-talet i samband med att kvarterets gamla bebyggelse revs. Det Adelcrantzka palatset huvudbyggnad är dock bevarat och dess sidofasad är vänd mot gatan. Två gångbroar över gatan förbinder kontorshusen.

I korsning mot Drottninggatan finns på den södra sidan ett av Stockholms första funkisfastigheter uppfört 1928-1929 efter ritningar av arkitekt Wolter Gahn. På andra sidan korsningen med adress Drottninggatan 16 ligger ett kontorshus med rötter tillbaka till tiden före 1670, även om det genomgick en omfattande om- och tillbyggnad 1863. I korsningen mot Malmtorgsgatan ligger Nordiska handelsbankens forna kontor ritat av Ernst Stenhammar och färdigställt 1920 och  Lifförsäkrings AB Nordstjernan forna kontorsfastighet i fastigheten Brunkhalsen 5 uppförd 1897-99 efter ritningar av Erik Josephson.

Bilder

Referenser

Se även
Norrmalmsregleringen

Externa länkar

Gator och torg på Norrmalm
Klara södra kyrkogata

Klara södra kyrkogata är en gata på Norrmalm i Stockholm. Gatan går i en kort sväng från Vattugatan till Klara västra kyrkogata.

Historik

Namnet härrör från Klara kyrka som även namngav Klara norra kyrkogata, Klara östra kyrkogata och Klara västra kyrkogata. Som namnet antyder sträcker sig Klara södra kyrkogata söder om Klara kyrka. Äldsta kända namn är Södre Kiörckegatan (1689), S:te Claræ Södra Kyrkiogata (1698) och Claræ Södra Kiorkiogata (1750-tal). 

Ursprungligen var Klara södra kyrkogata betydligt längre och sträckte sig från Klara kyrkas kyrkogård i rak linje söderut ner till Rödbodtorget. Nuvarande sträckning är ett resultat av Norrmalmsregleringen som på 1950- och 1960-talen förändrade Klarakvarteren och Stockholms gamla tidningskvarter. Gator och kvarter fick nya former och namn eller försvann helt. 

En del av dagens Rödbodgatan var tidigare Klara södra kyrkogata. I hörnet med Vattugatan låg Aftonbladets och Stockholms-Tidningens redaktioner. Hushörnet smyckades av Stockholms-Tidningens klocka från 1903 som återuppsattes på det nybyggda kontorshuset vilket uppfördes i början av 1990-talet. I hörnet med Herkulesgatan hade Restaurant S:ta Clara sina lokaler.

I kvarteret Duvan, vid Klara södra kyrkogata 13–15, låg Klara folkskola som uppfördes 1908–1912 efter ritningar av arkitekten Georg Ringström. Skolan revs 1964 i samband med Norrmalmsregleringen..

Nutida bebyggelse
Nr. 1 (fastigheten Duvan 6), byggår 1974–1981, arkitekt Malmquist & Skoogh.
Nr. 12–18 (fastigheten Svalan 9), byggår 1991–1994, arkitekt Åke Bejne, Tengbom arkitekter.
Nr. 20 (fastigheten Orgelpipan 9), byggår 1983–1986, arkitekt Tegnér Arkitektgrupp.

Bilder

Se även
Klara norra kyrkogata
Klara västra kyrkogata
Klara östra kyrkogata

Noter

Källor

Externa länkar

Gator och torg på Norrmalm
Klarabergsviadukten

Klarabergsviadukten är en viadukt mellan Norrmalm och Kungsholmen i Stockholm. Klarabergsviadukten är Klarabergsgatans förlängning mot väst och slutar vid Bolinders plan. Viadukten färdigställdes under två etapper och består av både betong- och stålkonstruktion. Klarabergsviadukten utgjorde en del av Klarabergsleden, en planerad öst-västlig huvudtrafikled som aldrig byggdes.

Historik
Namnet "Klarabergsviadukten" fastställdes 1942. I samband med tillkomsten av Stockholms Bangårdspostkontor (se Klara postterminal) utfördes en del av Klarabergsviadukten 1944. Det var delen närmast väster om bangården som färdigställdes och som gav postterminalen en egen trafikanslutning. Arbetet med Klarabergsviadukten som den ter sig idag fullbordades 1961.

Klarabergsviadukten dimensionerades för den framtida Klarabergsleden. Bron blev därför trafikmässigt överdimensionerad. Vägverkets representanter menade att en avsevärd del av statsbidraget för bygget kunde ha använts på ett bättre sätt.

Konstruktion
Viadukten består av olika delar. Från öst går den över Vasagatan och Centralplan med fyra spann och är en drygt 106 meter lång betongkonstruktion. På grund av den befintliga bebyggelsen kunde endast en 15 meter bred södra del färdigställas. Brons norra halva utfördes först på 1970-talet och går mycket nära hotell Royal Vikings huvudentré.

Viadukten över bangården är 136 meter lång och utfördes som en stålkonstruktion med körbana av betong. Till en början var bredden planerad till 24 meter vilket måste ökas till 31 meter. Med hänsyn till SJ:s krav utfördes spännvidden varierande mellan cirka 12 meter och 17 meter. Montagearbetena utfördes huvudsakligen nattetid och utan avstängningar för tågtrafiken.

Brodelen över Klara sjö fram till Bolinders plan är åter en betongkonstruktion med två spann à 41 meter och ett spann (närmast Bolinders plan) à 18,5 meter. Klarabergsviaduktens totala längd blir därmed 342,5 meter, ungefär lika lång som Klarabergsgatan.

Bilder

Byggnader
Vid Klarabergsviaduktens södra sida ligger den övre entrén till Stockholms centralstation och mot norra sidan finns sedan 1989 Cityterminalen med Stockholms World Trade Center. Nyaste byggnad (avser år 2010) vid Klarabergsviaduktens södra sida är Stockholm Waterfront.

Klarabergsleden

Redan 1928 diskuterades Klarabergsleden, som skulle gå från Klarabergsgatan över bangården och Klara sjö, genom Serafimerlasarettets område och ner till Norr Mälarstrand. Efter andra världskriget var Stockholms trafikplanerare inställda på att den 31 meter breda Klarabergsleden skulle skapa en västlig-östlig huvudtrafikpulsåder vars delar skulle utgöras av en breddad Norr Mälarstrand, Klarabergsviadukten, Klarabergsgatan, Hamngatan och Strandvägen. Planerna att bygga Klarabergsleden skrinlades definitivt år 1974.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Broar i Stockholm
Vägtrafik i Stockholm
Kungsholmen
Norrmalm
Nedlagda byggprojekt i Stockholm
Broar invigda 1961
1961 i Sverige
Malmtorgsgatan

Malmtorgsgatan är en gata på Norrmalm i Stockholm. Gatan fick sitt nuvarande namn 1719 som Malmtorgzgatan.

Beskrivning
Malmtorgsgatan sträcker sig från Gustav Adolfs torg i söder mot Brunkebergstorg i norr. Gatan har sitt namn efter Malmtorget som var ett äldre namn för Gustav Adolfs torg. Ett annat namn för Malmtorgsgatan var Brunkebergsgatan (Brunkebergzgathon 1645). På Petrus Tillaeus karta från 1733 har gatan samma namn som idag.

Byggnader
 Vid Malmtorgsgatan 1 i kvarteret Johannes större ligger Gustav Horns palats från 1648 som sedan 1982 inrymmer Medelhavsmuseet.
 Vid Malmtorgsgatan 3 i kvarteret Brunkhuvudet ligger byggnaden för Nordiska Handelsbanken, Stockholm som uppfördes 1920 efter ritningar av arkitekten Ernst Stenhammar. Här låg tidigare Malmtorgsbadet.
 Vid Malmtorgsgatan 5 i kvarteret Brunkhalsen ligger byggnaden för Lifförsäkrings AB Nordstjernan som uppfördes 1897-1899 efter ritningar av arkitekten Erik Josephson (se Brunkhalsen 5).
 Bebyggelsen längs Malmtorgsgatans östra sida förändrades i samband med Norrmalmsregleringen där bland annat nuvarande byggnadskomplexet i kvarteret Trollhättan (Gallerian och Trollhättan 32) uppfördes mellan 1975 och 1982 efter ritningar av bland andra arkitekt Sune Malmquist.

Se även
 Malmtorgsbadet
 Palmgrenska samskolan

Källor

RAÄ:s bebyggelseregister: STOCKHOLM TROLLHÄTTAN 32 - husnr 1, GALLERIAN, HUS F.
RAÄ:S bebyggelseregister: STOCKHOLM JOHANNES STÖRRE 9 - husnr 9001, MEDELHAVSMUSEET.
RAÄ:s bebyggelseregister: STOCKHOLM BRUNKHALSEN 9 - husnr 1A.
RAÄ:s bebyggelseregister: STOCKHOLM BRUNKHUVUDET 1 - husnr 1.

Externa länkar

Gator och torg på Norrmalm
Parkgatan

Parkgatan kan syfta på

Parkgatan, Göteborg – en gata i centrala Göteborg
Parkgatan, Malmö – en historisk gatusträckning inom delområdet Möllevången
Parkgatan, Stockholm – en gata på Kungsholmen
Riddargatan

Riddargatan är en gata på Östermalm i Stockholms innerstad. Den sträcker sig från Grev Turegatan i väster till Narvavägen i öster och är cirka 1,1 kilometer lång. Gatan i hela sin sträckning fick sitt nuvarande namn 1857 men det östra avsnittet kallades redan 1639 Riddargathon.

Historik

Riddargatans nuvarande sträckning anlades redan på 1640-talet i samband med stadsplaneringen av Ladugårdslandet. Namnet Riddargathon förekommer 1639. Förleden "riddar" syftar förmodligen till adliga herrar som Per Brahe den yngre, Clas Larsson Fleming och Ture Bielke som ägde sjötomter utmed gatan. Vid den tiden låg Ladugårdslandsvikens strandlinje direkt söder om gatan. Den västra delen av dagens Riddargatan kallades tidigare Sperlingens backe efter den tyskfödde ämbetsmannen Caspar Otto Sperling. På 1880-talet tog Riddargatan sin början vid Grev Magnigatan och fastigheten Ädelman större 5 var första huset med adress Riddargatan nr 1. På 1890-talet förlängdes Riddargatan österut till Narvavägen och nuvarande numrering infördes.

Stadsplaner från 1938 och 1939 medgav en breddning av Riddargatans södra sida till totalt 18 meter vilket var tänkt att genomföras för hela Riddargatan mellan Artillerigatan och Grev Magnigatan. Planen realiserades bara delvis och syns idag i den tillbakadragna fasaden för hörnhuset Ädelman mindre 18 och 19 (Riddargatan 44-46) som uppfördes 1939 efter ritningar av arkitekt Albin Stark, i enlighet med den nya stadsplanen. På platsen fanns ett flerbostadshus ritat 1894 av arkitekt Anders Gustaf Forsberg.

Byggnader och adresser längs gatan
 Nr. 4:  Tidigare konditori Sturekatten
 Nr. 5:  Tidigare Högre lärarinneseminariet
 Nr. 7:  Affärs- och bostadsfastigheten Riddaren 17
 Nr. 12: Läkarhuset Skravelberget större 11
 Nr. 13: Armémuseum
 Nr. 22: Musik- och teatermuseet (tidigare Kronobageriet)
 Nr. 23: Tidigare Privata högre lärarinneseminariet
 Nr. 24: Kungliga hovstallet
 Nr. 32: Makedoniens ambassad i Stockholm
 Nr. 44–56: Kvarteret Ädelman
 Nr. 56: Ädelman större 5
 Nr. 66–72: Kvarteret Sergeanten
 Nr. 66: Sergeanten 2

Se även
 Gator och torg på Östermalm

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar

 Stockholmskällan har media angående Riddargatan

Gator och torg på Östermalm
Grev Turegatan

Grev Turegatan är en gata på Östermalm i Stockholm. Gatan börjar vid Birger Jarlsgatan i syd, korsar bland annat Linnégatan och  Karlavägen och slutar vid Valhallavägen i norr. Gatan fick sitt nuvarande namn 1858.

Historik

Gatan är troligen uppkallad efter stathållaren Gabriel Gustafsson Oxenstiernas son Ture Gabrielsson Oxenstierna. Han hade en malmgård i närheten av Nybroviken som fadern fått i gåva av Gustav II Adolf. År 1665 kallades gatan greve Tures gatu. På Petrus Tillaeus karta från 1733 kallas den norra delen av gatan för Squalbergsgatan och den södra delen Trädgårdsgatan. Här fanns en trädgård (nu platsen för Sturegallerian) med en svalande bäck, en sidoarm till Rännilen. Sydligaste delen (numera försvunnen) kallades Smala gränden som gick mellan dåvarande kvarteren Rännilen och Styckjunkaren.

I södra avsnittet av Grev Turegatan (nummer 11), som numera är gågata, ligger en av entréerna till Sturegallerian. Mellan 1900 och 1974 hade Freys Hyrverk sin verksamhet här. De lät även bygga huset vars torn fortfarande sticker upp över entréområdet. Wilhelm Klemming, som tidigare arbetat med det närbelägna Sturebadet, utsågs till projektets arkitekt och byggmästare. Hela komplexet är grönmärkt enligt Stadsmuseets kulturhistoriska klassificeringssystem, vilket innebär att bebyggelsen bedöms vara ”särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt”.

Mitt emot denna ligger Ingenjörsvetenskapsakademiens byggnad, i det som tidigare var ridhuset och nöjespalatset Tattersall som skapats av arkitekterna Gustaf Lindgren och Agi Lindegren 1895–1896. Tidigare fanns här även två biografer: Elite-Biografen (stängde 1958) och Östermalms-Biografen (stängde 1928). 

En minnetavla på huset Grev Turegatan 35 talar om: "I ett hus på denna tomt föddes författaren Hjalmar Söderberg den 2 juli 1869." Utanför fastigheten Sperlingens backe 47 (Grev Turegatan 1 / Birger Jarlsgatan 16), återfinns Eldhs fontän från 1921.

Bilder

Se även 
 Kvarteret Riddaren
 Kvarteret Sperlingens backe
 Gator och torg på Östermalm

Källor

, s. 268

Noter

Externa länkar

Gator och torg på Östermalm
Gågator i Sverige
Danderydsgatan

Danderydsgatan är en gata på Östermalm i Stockholms innerstad, med sträckning från Karlavägen via Danderydsplan till Valhallavägen. Den södra delen av gatan planerades med en intim karaktär på 1920-talet och kantas av townhouse.

Historik
Danderydsgatan fick sitt namn 1895 efter Danderyd strax norr om Stockholm. Vid namnsättningen 1895 gavs det inte någon motivering till varför man döpte området till Danderydsgatan men den lär tillhöra samma kategori som till exempel Solnavägen och Hagagatan, d.v.s. "mer kända ställen utanför de delar av staden där gatorna ligger". Gatan var en del av Per Olof Hallmans stadsplan, där avsikten var att dela upp det stora kvarteret Näktergalen för att förhindra etablering av djupa tomter och gårdshus. Tomterna är sju meter breda och hushöjden begränsades till tre våningar med vindsvåning.  Gatans södra del är krökt och har en intim karaktär med relativt små hus bakom förgårdar, en gestaltning som var typisk för Hallman. Den nya stadsplanen för kv Näktergalen fastställdes år 1920. Norrut avslutades kvarteret med Sven Wallanders fem våningar höga hus, varigenom Danderydsgatan löper i ett portvalv mot Danderydsplan.

Danderydsgatan sträcker sig över Danderydsplan och här ligger gamla Arkitekturskolan KTH med sin omtalade byggnad i brutalismens stilriktning från 1969. Lite längre mot nordväst utbreder sig Lärkstaden, stadsplanen till även den var av Per Olof Hallman.

På Danderydsgatan återfinns bland annat på nummer 3-5 Algeriets ambassad. Nummer 4-6 uppfördes för Sandströmska skolan och innehöll bland annat lärosalar och bibliotek. Husen på nummer 11 och 15 ritades av Erik Lallerstedt, som själv ägde och bodde i nummer 15. På gården till detta hus finns en springbrunn och en staty av Carl Milles. Townhouset på nummer 17 ägs av konsthandlaren Verner Åmell, och erbjöds 2008 till försäljning för 47 miljoner kronor i samband med att han förvärvat Villa Ekudden på Djurgården.

Bilder

Förteckning över gatans byggnader i kvarteret Näktergalen

Se även
Gator och torg på Östermalm
Tysta gatan, Breitenfeldsgatan - som skapats på sätt liknande kvarteret Näktergalen.

Referenser

Externa länkar

Näktergalen 23 - Historik för bostadsrättsföreningen Näktergalen 23

Gator och torg på Östermalm
Griskriget

Griskriget (engelska: Pig War, Pig Episode,  Pig and Potato War, San Juan Boundary Dispute eller Northwestern Boundary Dispute) var en gränskonflikt under året 1859 mellan Storbritannien och USA beträffande gränsdragningen mellan Brittiska Nordamerika (nuvarande Kanada) och USA vid Stilla havet. Konfliktens namn syftar på att det enda offret var en gris.

Historia 

Gränsen mellan USA och Brittiska Nordamerika i denna region var fastlagd i ett fördrag från 15 juni 1846 med namnet Oregonfördraget där det var nedtecknat att gränsen gick längs den 49:e breddgraden och i mitten av kanalen som delar Vancouver Island från fastlandet samt i mitten av Juan de Fucasundet fram till Stilla havet. Det fanns däremot oklarheter i området där San Juan Islands ligger om mitten av kanalen betyder öster eller väster om ögruppen. Därför gjorde både USA och Storbritannien anspråk på ögruppen. 

Precis 13 år senare var den beskrivna oklarheten anledning till en öppen konflikt. Den 15 juni 1859 sköt den amerikanska bonden Lyman Cutlar en främmande gris som han upptäckte på sin jordbruksmark. Grisen tillhörde en irländare som var anställd hos Hudson Bay-kompaniet. De brittiska myndigheterna hotade Cutlar med fängelse och de amerikanska nybyggarna svarade med att begära militärt stöd från den amerikanska armén. Storbritannien skickade tre krigsfartyg till området och flera dagar var krigshotet stort men inget skott avfyrades.

Efter medling på president James Buchanans uppdrag bestämdes att ögruppen tills vidare skulle delas och parterna upprättade var sitt läger i norra respektive södra delen av ögruppen.

Först tolv år senare beslutade en kommission, bildad på förfrågan av både Storbritannien och USA, av den tyske kejsaren Vilhelm I som neutral tredje part att San Juan Islands skulle bli amerikanskt territorium.

Referenser

Externa länkar

1859 i Storbritannien
1859 i USA
Amerikanska krig
Brittiska krig
Kolonialkrig
Krig under 1850-talet
Relationer mellan Storbritannien och USA
Barber County

Barber County är ett administrativt område i delstaten Kansas, USA, med 4 861 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Medicine Lodge.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 2 943 km². 2 937 km² av den arean är land och 5 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Pratt County - nord
 Kingman County - nordost
 Harper County - öst
 Alfalfa County, Oklahoma - sydost
 Woods County, Oklahoma - sydväst
 Comanche County - väst
 Kiowa County - nordväst

Orter 
 Hardtner
 Hazelton
 Isabel
 Kiowa
 Medicine Lodge (huvudort)
 Sharon
 Sun City

Referenser
Tro- och huldhetsed

Tro- och huldhetseden var en juridisk ed vilken i äldre svensk rätt krävdes för att man skulle få inneha vissa ämbeten, bli svensk medborgare eller burskapsägande borgare. Med avläggande av eden lovade man att visa respekt för grundlagarna samt rikets styrelseskick. Den är jämförbar med den nuvarande amerikanska Pledge of Allegiance eller den brittiska Oath of Allegiance.

Edens ordalydelse

Externa länkar

Eder
Équateur

Den här artikeln handlar om den nuvarande provinsen Équateur. För den tidigare provinsen med samma namn, se Équateur (1966–2006).

Équateur är en provins i Kongo-Kinshasa, som bildades tillsammans med fyra andra ur den tidigare provinsen Équateur, enligt planer i konstitutionen 2006, genomförda 2015. Huvudstad är Mbandaka och officiellt språk lingala. Provinsen har 2 837 779 invånare (1998) på en yta av 65 070 km². Förutom huvudstaden är den indelad i territorierna Basankusu, Bolomba, Bomongo, Bikoro, Ingende, Lukolela och Makanza.

Historia
Équateur var från 1888 ett distrikt i Kongostaten, omfattande i stort sett de nuvarande provinserna Équateur och Tshuapa med undantag för de nuvarande territorierna Bomongo och Makanza. Huvudort var Coquilhatville (idag Mbandaka). Där fanns vid sekelskiftet territoriell domstol, militärdomstol, folkbokföringskontor, tullstation, medicinsk station och notariat. Andra viktiga orter för kolonialförvaltningen vid denna tid var Bamania, där det fanns en katolsk mission som var huvudstation för trappisterna, Irebu, där det fanns träningsläger, folkbokföringskontor, tullkontor och protestantisk mission, Basankusu, som var huvudstation för Abir (Anglo-Belgian India Rubber), samt Lukolela, där det fanns skogsexploatering, tullstation och protestantisk mission. Dessutom fanns protestantiska missioner i Lulongo, Équateurville, Bonginda, Ikoko, Ikan och Bongandanga, samt faktorier i Lulongo, Équateurville, Bombinda, Boyenge och Busira-Monene.

Den norra delen av distriktet avskildes som Lulonga 1912. De två distrikten ingick i provinsen Équateur från 1914 och återförenades 1932 under namnet Tshuapa, med Boende som huvudort. Ett nytt distrikt Équateur bildades 1949 av den västra delen av det tidigare Tshuapa samt territoriet Nouvelle-Anvers (nuvarande Bomongo och Makanza) från distriktet Congo-Ubangi. Territoriet Basankusu överfördes från Tshuapa 1955 och distriktet Équateur fick då samma utsträckning som den nuvarande provinsen. Under perioden 1962–1966 var området uppdelat mellan de två provinserna Moyen-Congo och Cuvette-Centrale. När provinsen Équateur och de ingående distrikten återupprättades ställdes Mbandaka utanför distriktsindelningen. Mbandaka och distriktet Équateur bildade den nya provinsen Équateur 2015.

Källor

Kongo-Kinshasas provinser
Kongo-Kinshasas tidigare distrikt
Working on a Dream

Working on a Dream är Bruce Springsteens sextonde studioalbum, utgivet i januari 2009.

Albumet spelades in 2008 under avbrott i den då pågående Magic Tour. Det var det sista som spelades in med långvarige E Street Band-medlemmen Danny Federici, som avled i april 2008.

Titelspåret "Working on a Dream" framfördes första gången av Springsteen den 2 november 2008 under Barack Obamas presidentkampanj. Den gjordes senare samma månad tillgänglig för gratis nerladdning. Låten "The Wrestler", som utgör ett bonusspår på albumet, fanns ursprungligen med i filmen med samma namn.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Bruce Springsteen.

"Outlaw Pete" - 8:01
"My Lucky Day" - 4:01
"Working on a Dream" - 3:30
"Queen of the Supermarket" - 4:39
"What Love Can Do" - 2:57
"This Life" - 4:30
"Good Eye" - 3:01
"Tomorrow Never Knows" - 2:14
"Life Itself" - 4:00
"Kingdom of Days" - 4:02
"Surprise, Surprise" - 3:24
"The Last Carnival" - 3:29
"The Wrestler" - 3:51 (bonusspår)

Listplaceringar

Referenser

Musikalbum 2009
Album av Bruce Springsteen
Album producerade av Brendan O'Brien
Engelskspråkiga musikalbum
Album certifierade platina av IFPI Sverige
Augustus C. Dodge

Augustus Caesar Dodge, född 2 januari 1812 i Sainte Genevieve i Louisianaterritoriet (i nuvarande Missouri), död 20 november 1883 i Burlington i Iowa, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten Iowa i USA:s senat 1848-1855. Fadern Henry Dodge var senator för Wisconsin 1848-1857, hela den tid som sonen Augustus var senator och ytterligare ett par år.

Dodge flyttade 1827 till Illinois. Han deltog sedan i Black Hawk-kriget. Han flyttade 1837 till Iowaterritoriet.

Dodge representerade Iowaterritoriet som en icke röstberättigad delegat i USA:s kongress 1840-1846. De två första senatorerna för Iowa, Dodge och George W. Jones, tillträdde först 1848 trots att Iowa hade blivit delstat redan i december 1846.

Dodge var chef för USA:s diplomatiska beskickning i Spanien 1855-1859. Efter återkomsten från Spanien kandiderade han utan framgång i guvernörsvalet i Iowa. Han var borgmästare i Burlington, Iowa 1874-1875.

Dodges grav finns på Aspen Grove Cemetery i Burlington. Dodge County, Nebraska har fått sitt namn efter Augustus C. Dodge.

Externa länkar

Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Iowa
Borgmästare i USA
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Amerikanska diplomater
Födda 1812
Avlidna 1883
Män
Masters of Formula 3 2008

RTL GP Masters of Formula 3 2008 är en motorsportstävling som kördes på Zolder den 10 augusti 2008.

Tävling
Jules Bianchi tog sin första seger i formel 3 när han vann 2008 års Masters of Formula 3. Han kvalade in som tvåa bakom stallkamraten i ART Grand Prix och 2007 års vinnare Nico Hülkenberg, men tog starten och kontrollerade därefter loppet i hällregnet. Jon Lancaster blev trea, vilket gav en trippelseger för ART-teamet.

Resultat

F3 Masters
Motorsportevenemang 2008
Kaukokiito

Suomen Kaukokiito Oy är ett finskt logistikföretag, ett av de största privatägda som finns kvar i Finland idag.

Kaukokiito har cirka 2 000 anställda och cirka 1 000 lastbilar i sina färger med ett terminalnätverk i alla större finska städer. Kaukokiito bildades år 1953.

Externa länkar
företagets webbplats

Finländska transportföretag
Företag bildade 1953
Masters of Formula 3 2007

Zandvoort Masters of Formula 3 @ Zolder 2007 kördes på Zolder den 5 augusti 2007 och vanns av Nico Hülkenberg.

Resultat

F3 Masters
Motorsportevenemang 2007