kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hornsberg

Den här sidan handlar om Hornsberg på Kungsholmen. För slottet i Småland se Hornsbergs slott, Tryserum, för herrgården i Östergötland se Hornsbergs herrgård. För stadsdelen i Östersund, se Hornsberg, Frösön.

Hornsberg är ett informellt område på västra Kungsholmen i Stockholms innerstad. Området, som har sitt namn efter malmgården Stora Hornsberg, ligger i öns nordvästra hörn. Det har inga officiellt fastställda gränser men har kommit att bli ett samlingsnamn för det område som växer med bostäder, kontor och butiker. Hornsberg ligger i stadsdelarna Kristineberg och Stadshagen .

Historia
Nordvästra Kungsholmen, där Hornsberg är beläget, var i stort sett obebyggt fram till slutet mot 1800-talet, vilket ett flygfoto från 1896 visar. På 1870-talet lades ett förslag fram där man ville bygga en villastad på nordvästra Kungsholmen. Bolaget Tomt AB Hornsberg köpte marken 1876, och i mitten på 1880-talet presenterade man sitt förslag till villastad. År 1887 beslutade Stockholms kommunfullmäktige att ändra stadsplanen ”i syfte att å Hornsbergs egendom bilda ett villaområde”. Bolaget lyckades dock inte sälja en enda tomt vilket förmodligen berodde på att området låg alltför nära fabrikerna och arbetarbostäderna på Kungsholmen. På 1930-talet ändrades därför stadsplanen och det tänkta villaområdet blev istället ett industriområde. 

Hornsberg har utvecklats från ett industriområde i citys utmarker till ett bostadsområde med strandpromenad, restauranger, caféer, butiker samt kommersiell och offentlig service. Området befinner sig i en utvecklingsprocess som beräknas nå sin kulmen omkring år 2020-2022. Då ska Hornsberg vara sammanbyggt från Pampas Marina till Fridhemsplan och Rålambshovsparken. 2015 ska Trafikplats Lindhagen vara anlagd för att underlätta av- och påfart från och till Essingeleden.

Se även
 Hornsbergs asfaltverk
 Hornsbergs villastad

 Hornsbergs strand

 Hornsbergsdepån
 Stora Hornsberg
 Stora Hornsbergs trädgårdskoloni
 Iris-Hornsbergs trädgårdskoloni

Källor

Kristineberg
Stadshagen
Informella områden i Stockholm
Jan Baptista van Helmont

Jan Baptista van Helmont, född 12 januari 1577 i Bryssel, död 30 december 1644, var en belgisk läkare. Han var far till Franciscus Mercurius van Helmont.

Helmont blev 1599 medicine doktor och bosatte sig 1605 i Vilvorde vid Bryssel. Helmont var en av sin tids främsta naturforskare; han upptäckte kolsyran, var en grundlig kännare av anatomin och inlade betydande förtjänster som praktisk läkare, framför allt genom sitt avgjorda motstånd mot den då och ännu länge efteråt så vanliga åderlåtningen. Hans Opera omnia utgavs 1707. Hans minnesvård restes 1889 i Bryssel.

Källor 
 
 Claus Bernet: Jean Baptiste van Helmont, i: BBKL, 25, 2005, 597-621

Belgiska läkare
Läkare under 1600-talet
Belgiska forskare under 1600-talet
Personer från Bryssel
Födda 1577
Avlidna 1644
Män
Ugglan
USS Ronald Reagan (CVN-76)

USS Ronald Reagan (CVN-76) är ett amerikanskt hangarfartyg av Nimitz-klass tillhörande amerikanska flottan. Fartyget är det nionde i klassen. Fartyget är namngivet efter USA:s 40:e president Ronald Reagan.

Den fjortonde hangarfartygsflottiljen (CVW-14) är baserad på USS Ronald Reagan.

Externa länkar

Nimitz-klass
Aktiva amerikanska hangarfartyg
Kärnkraftsdrivna fartyg i USA:s flotta
Lockheed Martin F-35 Lightning II

Lockheed Martin F-35 Lightning II eller Joint Strike Fighter (JSF), är ett femte generationens stridsflygplan, som är svårt att upptäcka. Planet är avsett att kunna lösa både attack-, spanings- och jaktuppdrag. Flygplanet är ett samarbetsprojekt mellan flera länder (USA, Storbritannien, Italien, Nederländerna, Kanada, Turkiet, Australien, Danmark och Norge). F-35 är avsett att ersätta äldre plan av typen F-16 Falcon, F/A-18 Hornet, AV-8 Harrier och A-10 Thunderbolt. Planet flögs för första gången den 15 december 2006.

Historia 

Under slutet av 1980-talet började USA:s försvarsdepartement att leta efter en ersättare till den fjärde generations jakt- och attack-flyg som hade introducerats på 70-talet. Ett nytt program med namnet Joint Strike Fighter (JSF) påbörjades 1993 och 1995 gick även Storbritannien med i utvecklingsarbetet genom att betala 10 procent av den totala utvecklingskostnaden. 1996 hade två amerikanska flygplansverkare fått kontrakt att utveckla olika experimentflygplan X-32 (Boeing) och X-35 (Lockheed Martin) för utvärdering. Också under 1996 beslutade Storbritannien för att ersätta sina Harrier-plan med det framtida planet, som även ska levereras i VTOL-version, dvs för vertikal start och landning (likt Harrier). 

De tävlande experimentflygplanen flög för första gången under år 2000. Under 2001 vann Lockheed Martin kontraktet med sitt X-35, som designats av dess mytomspunna avdelning Skunk Works. Intresset från flertal NATO-länder ökade och beställningar på planet började så sakteliga komma in. 2006 fick X-35 den nya beteckningen F-35 Lightning II (Fighter-35) och under samma år flög prototypen för första gången. 

År 2009 var över 3 000 flygplan beställda av 10 länder. I juli 2019 avbröt USA sitt samarbete med Turkiet, efter att Turkiet även köpt ryska luftvärnssystemet S-400. USA såg inte detta som förenligt med ett köp av de 100 beställda flygplanen, och Turkiet avråddes tidigt av USA från att köpa detta luftvärnssystem.

Lockheed Martin har kontinuerligt sänkt kostnaderna för produktionen, och räknar med att kunna sälja F-35 A för drygt USD 80 miljoner per styck, exklusive tillkommande delar i normal upphandling, med ytterligare förväntade prissänkningar framöver (stordriftsfördel).

Varianter 
 F-35A: Standardutförande. Landar konventionellt på flygfält. Framtagen för USA:s flygvapen och är även den vanligaste exportversionen.
 F-35B: Använder kort startbana och kan landa vertikalt och också hovra. Används av USA:s marinkår, Storbritanniens väpnade styrkor och ett fåtal exportkunder.
 F-35C: Anpassad för användning på hangarfartyg med katapultstart och bromskrok (arresting gear). Versionen har förstärkta landningsställ, särskilt rostskydd, infällbara vingar med mera. Används enbart av USA:s flotta.

En tvåsitsig skolversion behövs inte, då flygsimulatorer tänks ersätta omskolningsflygningar. Av taktiska skäl vill Israel emellertid utveckla tvåsitsiga "F-35D".

Försäljning och leverans

Galleri

Media

Referenser

Noter

Anmärkningar

Externa länkar 

Amerikanska jaktflygplan
Smygflygplan
F-35
Överljudsflygplan
Utrustning i USA:s flygvapen
Tasha Yar

Tasha Yar (egentligen Natasha Yar), en karaktär i Gene Roddenberrys fiktiva värld Star Trek, spelad av Denise Crosby. Karaktären återfinns främst i serien Star Trek: The Next Generations första säsong.

Yar föddes på en planet med stora interna stridigheter (se avsnittet Legacy).  Hon har en syster, Ishara. Deras föräldrar dog när systrarna var små. När våldet kom närmare tog Tasha värvning i Stjärnflottan, och blev så småningom antagen av Jean-Luc Picard att tjäna på U.S.S. Enterprise-D som säkerhetschef.

Hon kom efter hand närmare flera av de andra i besättningen, och särskilt androiden Data, som hon under en kort period hade ett förhållande med. 

Det var från början tänkt att Crosby skulle spela Deanna Troi och Marina Sirtis skulle spela rollen som Tasha Yar, men det beslöts att den lite mer mystiska rollen som Troi var bättre lämpad för Sirtis med sitt lätt exotiska utseende.

I slutet av första säsongen dödas Tasha Yar i tjänsten. Efter hennes död behåller Data ett hologram av henne. I senare säsonger återvänder Crosby i diverse roller.

Rollfigurer i Star Trek: The Next Generation
Fiktiva figurer introducerade 1987
Latkes

Latkes (jiddisch: לאַטקעס) är en judisk maträtt, ett slags plättar bland annat gjorda på potatis (jämför råraka och raggmunk) och lök. Maträtten tillagas traditionellt vid den judiska högtiden Chanukka. Latkes kan göras med andra ingredienser än potatis, som ost och zucchini.

Etymologi 
Ordet kommer från jiddisch 'latke', som i sin tur kommer från det östslaviska oladka, ett diminutiv av oladya 'liten stekt pannkaka', som i sin tur kommer från klassisk grekiska ἐλάδιον 'olivolja', diminutiv av grekiska ἔλαιον.

Latkens moderna hebreiska namn, levivah (לביבה), är ett återupplivande av ett ord som används i Andra Samuelsboken för att beskriva en klimp gjord av knådad deg, en del av berättelsen om Amnon och Tamar.

Historia 
Någon version av latkes går tillbaka till åtminstone medeltiden. De var förmodligen gjorda av ost (förmodligen antingen ricotta eller ostmassa), stekta i vallmoolja eller smör och serverade med fruktkonserver. Dessa ostlatkes var den vanligaste typen av latke i Ashkenazi-samhällen fram till 1800-talet, när potatisen kom till Östeuropa. På den tiden var det billigaste och mest lättillgängliga matfettet schmaltz, smält fjäderfäfett (vanligtvis från gås eller kyckling), och på grund av judiska kostlagar, som förbjuder blandning av kött och mejeriprodukter, infördes latke som alternativ till osten. Dessa var bovete- eller rågmjöl eller rotfrukter som är endemiska i regionen, såsom kålrot. När potatisen blev populär i östra Europa, antogs den snabbt till den grad att idag är latke nästan synonymt med potatis.

Latkes av potatismos 
Degen till potatismoslatkes mosas i en matberedare. Denna form av latke är lättare att forma och har en puddingliknande konsistens.

Andra varianter 
Före potatisen var latkes, och på vissa ställen fortfarande, gjorda av en mängd andra grönsaker, ostar, baljväxter eller stärkelse. Moderna recept kräver ofta tillsats av lök och morötter. Andra versioner innehåller zucchini, söt lök, gruyère (för fransk löksmak) och sötpotatis. Sefardiska judar gör latkes med zucchini och vitlök (mücver), och utelämnar mejeribaserade tillbehör (yoghurt) när de serveras som tillbehör till kött.

Se även
Rösti
Raggmunk

Referenser

Noter 

Mat och dryck inom judendom
Potatisrätter

en:Potato pancake#Hanukkah_tradition
Landskrona Posten

Landskrona Posten var en svensk dagstidning utgiven i Landskrona. Den upptogs 1952 i Nordvästra Skånes Tidningar som i sin tur 2002 gick samman med Helsingborgs Dagblad vilken 2014 uppgick i Sydsvenska Dagbladets AB. Landskrona Posten utgör efter sammanslagningen en egen edition av Helsingborgs Dagblad.

I mitten av 1900-talet slogs flera tidningar från nordvästra Skåne ihop. Landskrona Posten, Engelholms Tidning,
Öresundsposten (fr Helsingborg) bildade Nordvästra Skånes Tidningar (NST). Ursprungligen var detta en 6-dagarstidning, men blev under 1980-talet daglig. 2001 slogs NST samman med sin störste konkurrent - Helsingborgs Dagblad. HD har sedan dess utommit i tre editioner - Helsingborgs Dagblad, NST samt Landskrona Posten.

Alla editioner av HD (inklusive LP) ges sedan 2006 ut i tabloidformat, 395*280 mm i uppvikt tillstånd, till skillnad från det gamla broadsheetformatet, som var 560*395 mm.

Referenser 

Dagstidningar nedlagda 2001
Företag i Landskrona
Kultur i Landskrona
Media i Skåne
Svenska dagstidningar
Vertigo (musiksingel)

Vertigo är första låten på U2:s album How to Dismantle an Atomic Bomb. Den släpptes som förstasingel i september . 

Troligen den mest "rockiga" låten U2 skrivit. Börjar med att Bono räknar ner: "uno, dos, tres, catorce" vilket betyder "ett, två, tre, fjorton" på spanska. Sångaren menade att det kan ha varit alkohol iblandat i bilden då han istället menade "fyra". 

Texten handlar om en nattklubb som kallas "Vertigo" (svindel på engelska), där man borde ha "The time of your life" men istället bara vill försvinna och döda sig själv. En yr, sjuk känsla med människor man inte vill vara med och musik man inte vill höra.
  
"Vertigo" fick pris som 'Best Rock Song', 'Best Rock Performance by a Duo or Group with Vocal' och 'Best Short Form Music Video' vid 2005 års Grammy Awards.

Q Magazine placerade "Vertigo" som nummer 58 på sin lista 100 Greatest Guitar Tracks år .

Källor
U2Mol

Noter 

Sånger av U2
Sånger 2004
Musiksinglar 2004
Singelettor i Storbritannien
Skabbkur

Skabbkur var en mycket rekommenderad "behandlingsmetod" inom den tidiga sinnessjukvården. Man avsåg därmed att försätta patienten i ett tillstånd av plågsamma hudsensationer, klåda och allmän oro. Det är om denna skabbkur läkaren Anders Johan Hagström (adlad Hagströmer) på Danviks dårhus i Nacka 1788 säger:

"Skabb och utslag har jag ej behövt ympa vid Danviksdårhuset för att genom denna väg söka återbringa de galna till förståndet; den myckna trängsel, som varit i det gamla dårhuset, och de usliga rummen hava gjort, att skabbsmittan som oftast gått varvet om, då den genom någon nykommen eller eljest inkommit."

Någon gynnsam effekt av denna ofrivilliga "skabbkur" synes Hagström emellertid ej ha iakttagit.

Se även 

 Medicinsk sociologi

Källor 

Psykiatrihistoria
Shamus Culhane

James "Shamus" Culhane, född den 12 november 1908, död den 2 februari 1996, var en amerikansk animatör, regissör och filmproducent.

Karriär 
Culhane arbetade för flera amerikanska animationsstudior, bland annat Fleischer Studios, Ub Iwerks studio, Walt Disney Productions och Walter Lantz studio. När han arbetade på Disney var han en av animatörerna som arbetade med Snövit och de sju dvärgarna och skapade filmens kanske mest välkända sekvens; animationen när dvärgarna går hem sjungandes "Hej-hå". Scenen tog Culhane och hans assistenter sex månader att färdigställa.

Senare i hans karriär var Culhane regissör för Lantz, där han regisserade Hacke Hackspett-klassikern Barberaren i Sevilla. I slutet av 1940-talet grundade han Shamus Culhane Productions, ett av de första företagen som skapade animerad tv-reklam.

Shamus Culhane Productions lades ner under 1960-talet, varpå Culhane blev chef över Fleischer Studios efterträdare, Famous Studios. Han lämnade studion 1967 och mer eller mindre pensionerade sig.

Culhane skrev två högt värderade böcker om animation: Animation from Script to Screen och hans självbiografi Talking Animals and Other People. Eftersom Culhane hade arbetat för flera olika av Hollywood animationsstudior ger hans självbiografi en överskådlig bild av animationens gyllene era i Hollywood.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Amerikanska animatörer
Födda 1908
Avlidna 1996
Män
Furusjön

Furusjön kan syfta på ett antal insjöar i Sverige:

Furusjön (Krogsereds socken, Halland), sjö i Falkenbergs kommun,  (13,2 ha)
Furusjön (Veinge socken, Halland), sjö i Laholms kommun, 
Furusjön, Småland, sjö i Sävsjö kommun,  (43,1 ha)
Furusjön (Habo socken, Västergötland), sjö i Habo kommun,  (28,2 ha)
Furusjön (Kinnarumma socken, Västergötland), sjö i Borås kommun, 
Furusjön (Skogsbygdens socken, Västergötland), sjö i Vårgårda kommun, 
Lilla Furusjön, sjö i Marks kommun, 
Stora Furusjön, sjö i Marks kommun,  (6,2 ha)
Furusjön (Laxarby socken, Dalsland), sjö i Bengtsfors kommun,  (24,4 ha)
Furusjön (Ånimskogs socken, Dalsland), sjö i Åmåls kommun,  (98,1 ha)
Furusjön, Hälsingland, sjö i Ljusdals kommun,  (16,4 ha)
Lill-Furusjön, sjö i Strömsunds kommun,  (8,55 ha)
Stor-Furusjön, sjö i Strömsunds kommun,  (21,1 ha)
Furusjön, Ångermanland, sjö i Härnösands kommun,  (7,66 ha)

Se även
Furusjö, tätort i västra delen av Habo kommun i Jönköpings län, 
Furesjön
Fursjön

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Främmandegöring

Begreppet främmandegöring (, ostranenie) härrör från de ryska formalisternas resonemang om vad det är som är specifikt skönlitterärt i en text. Deras angreppssätt var lingvistiskt; de sökte finna svaret i språket, eller med ett annat ord formen. Flera av dem, bland andra Sklovskij, menade att det språk som vi finner i en dikt är av ett annat slag än det vi använder oss av dagligen för att kommunicera med varandra. I poesin används språket på ett sätt som bryter mot det vardagliga språkets regler och därmed också mot våra invanda föreställningar av världen. Den effekt som poesin ger upphov till kallade formalisterna för främmandegöring, då den verkar desautomatiserande. Litteraturhistoriens utveckling består enligt formalisterna av ett ständigt brott mot invanda konventioner; när ett nytt grepp blivit konvention förlorar det sin främmandegörande effekt. Främmandegöringseffekten kan ses i till exempel Brechts verk. Ehuru han var marxist, bör begreppet inte förväxlas med alienation.

Källor
 

Termer inom litteraturvetenskap
Ytmontering

Ytmontering () inom elektronikproduktion innebär att komponenterna placeras på mönsterkortets yta i stället för att fästas i hål på mönsterkortet.

Historia 
Det dominerande byggsättet för elektronik från 60-talet och fram till cirka 1990 var hålmontering (eng. Thru Hole Mount). Hålmontering innebär att de elektriska komponenterna har ben som placeras i genomgående hål på mönsterkortet. Efter montering fylls hålen med smält lödtenn och på så sätt fixeras komponenterna, se våglödning.

Hålmontering har flera begränsningar med avseende på miniatyrisering där en är att fästpunkterna för alla komponenter, hålen, går tvärs igenom alla lager av ledningsmönster. Gränsen för hur litet ett kretskort kan bli är oftare den plats som krävs för ledningsbanor än platsen för komponenterna i sig. Packningstätheten vid hålmontering begränsas också av att hålen måste ha en viss storlek eftersom komponenternas ben inte kan vara hur tunna som helst.

Vid ytmontering har mönsterkortet kopparöar (s.k. lödpaddar) placerade i ett mönster som passar komponentbenen. För att dessa kopparöar inte ska oxidera och orsaka dåliga lödningar så är de skyddade med något slags oxidskydd, såsom Tenn, Nickel/Guld eller OSP (organiskt oxidskydd, Organic Solderability Preservative). Innan komponenten monteras appliceras lödpasta på lödpaddarna. Lödpastan, som består av flussmedium (innehållandes flussmedel, lösningsmedel och konsistensgivare) och små lödkulor (lodpartiklar), är kletig nog att hålla komponenten på plats efter montering och före lödning. Kortet går sedan igenom en omsmältningsprocess där kortet hettas upp och svalnar igen så att lödtennet i pastan smälter och fäster komponenten mot kortet.

Ytmontering har sedan slutet på 1980-talet varit det helt dominerande byggsättet för elektronik, även om hålmontering fortfarande förekommer, ibland även parallellt på samma kort.

Nackdelar 
En nackdel är att reparationer och efterkomplettering är svårare, särskilt gäller det kretsar med Ball Grid Array (BGA) kapsling och andra stora komponenter som moduler och kontakter då det krävs att delar av kretskortet behöver värmas upp för att man ska kunna utföra arbetet. Mindre chipkomponenter såsom resistorer och kondensatorer kan normalt lödas utan större problem även om komponenterna kan vara så små som 

En annan nackdel är att den mekaniska hållfastheten är sämre med ytmontering. Detta kan spela roll för kontaktdon som kan utsättas för påfrestningar och i viss mån för tyngre komponenter såsom drosslar. Av detta skäl kan hålmontering förekomma parallellt med ytmontering på samma kort.

Elektronik
Klas Katt

Klas Katt är en svensk serie skapad av poeten och serietecknaren Gunnar Lundkvist, om en katt med samma namn och hans vänner, ovänner och omgivning, som för första gången dyker upp i albumet Klas Katt i Hell City 1979.

Beskrivning
Klas Katt är en antropomorf katt som är deprimerad och stundtals visar tecken på psykisk ohälsa, inte minst vid ett tillfälle när han i vredesmord mördar ett par kabel-TV-installatörer. Klas går endast iklädd svarta kläder och har drag som av en animerad figur från den svartvita stumfilmseran. Han bor i staden Hell City i en lägenhet i ett miljonprogramsområde, och är vän (även om han stundtals verkar vara ganska trött på honom) med Olle Ångest. Annars är staden befolkad av hundar, igelkottar och andra djur, vilket gör serien till en fabeldjursserie. En av Hell Citys största arbetsgivare är AB Grisfett & Son, där bland andra Olles sambo och sedermera fru, Ulla Migrän, arbetar. I Hell City kan man spela på Tristess-lotter och köpa fuktskadade jordnötsringar till nedsatt pris. 

Avsnitt av serien publiceras ibland i serietidningen Galago. 

Serien har också blivit prisbelönt av seriefrämjandet. Albumet Klas Katt går till sjöss tilldelades år 2004 Urhunden, i kategorin "bästa originalsvenska seriealbum 2003"

Album och böcker
Klas Katt i Hell City, 1979
Klas Katt på nya äventyr, 1987
Klas Katt på upptäcktsfärd, 1988
Klas Katt och livets mysterier, 1988
Klas Katt går vilse, 1990
Klas Katt och Olle Ångest, 1992
Klas Katt biter ihop, 1997
Klas Katt går till sjöss, 2003
Klas Katt i vilda västern, 2010
Klas Katt får ett uppdrag, 2020

Källor

Svenska serier
Svenska seriefigurer
Fabeldjursserier
Seriefigurer introducerade 1979
Ezpdf

EzPDF är ett fritt datorprogram för att skapa dokument till PDF. Det är skriptbaserat, skrivet i PHP och är främst avsett för att producera dokument från webbsidor. Vanliga användningsområden är i e-handelslösningar för att producera fakturor och kataloger.

Externa länkar
 EzPDF på SourceForge

Fria PDF-program
Sourceforge-projekt
PHP-baserade programvaror
Olle Ångest

Olle Ångest är vän till huvudpersonen i serien Klas Katt av poeten och serieskaparen Gunnar Lundkvist. I vissa avsnitt är det Olle som handlingen i mångt och mycket kretsar kring. Olle är en ångestfylld antropomorf hund som har en liten mustasch och som till skillnad från Klas går klädd i ljusa kläder. Olle är neurotisk och hamnar en tid på sinnessjukhus. Han gifter sig därefter med sin sambo Ulla Migrän, som jobbar på AB Grisfett & Son. Olle försöker bland annat försörja sig som kulturarbetare, men har svårt att lyckas, och lever därför ofta på socialbidrag. När han en gång på socialkontoret försöker undvika att framstå som en dagdrivare, och säger att han arbetar med en roman som han har funderingar kring, drar de in socialbidraget och hänvisar honom till arbetsförmedlingen eftersom han då räknas som kulturarbetare. I en episod får han besök av sin pappa, som behandlar Olle och hans sambo ganska hänsynslöst.

Svenska seriefigurer
North American F-86 Sabre

North American F-86 Sabre, förkortat F-86 Sabre eller F-86, var ett amerikanskt jetdrivet jaktflygplan som med stor framgång användes under Koreakriget.

Varianter 
XF-86
YF-86A
F-86A
DF-86A
RF-86A
F-86B
F-86C
YF-86D
F-86D
F-86E
F-86E(M)
QF-86E
F-86F
F-86F-2
QF-86F
RF-86F
TF-86F
YF-86H
F-86H
QF-86H
F-86J

Användare

Bilder

Externa länkar

Se även 
MiG-15
MiG-17

Amerikanska jaktflygplan
Amerikanska militärflygplan under Koreakriget
Amerikanska militärflygplan under kalla kriget
Tyska militärflygplan under kalla kriget
Brittiska militärflygplan under kalla kriget
Australiska militärflygplan under kalla kriget
Italienska militärflygplan under kalla kriget
Belgiska militärflygplan under kalla kriget
Kanadensiska militärflygplan under kalla kriget
Nederländska militärflygplan under kalla kriget
Spanska militärflygplan under kalla kriget
Argentinska militärflygplan under kalla kriget
Franska militärflygplan under kalla kriget
Flygplan tillverkade av North American Aviation
Portugisiska militärflygplan under kalla kriget
Norska militärflygplan under kalla kriget
Konkret (tidskrift)

konkret är en tysk radikal tidskrift grundad 1957 av Klaus Rainer Röhl. Tidningen var ursprungligen finansierad av DDR men blev med en blandning av radikal journalistik och pornografi (konceptet var Röhls egen affärsidé) en försäljningssuccé.

En av tidskriftens mer kända skribenter var Ulrike Meinhof, som var gift med Röhl 1961-1968.

Externa länkar
 Konkret online

Tyska tidskrifter
Tidskrifter startade 1957
Vetenskapsåret 1936



Händelser

Fysik
4 februari - Radium E. blir det första radioaktiva grundämne som framställs.
Okänt datum - Philipp Lenard ger ut Deutsche Physik ("tysk fysik"), en lärobok i 4 delar, där han avfärdar relativitetsteorin som "judisk fysik".

Geologi
Okänt datum - Inge Lehmann framlägger argument för att jordens flytande inre har en fast kärna.

Teknik
28 maj -  Alan Turing skickar in den för datavetenskapen banbrytande uppsatsen "On Computable Numbers" för publicering.

Pristagare
Brinellmedaljen: Carl Sahlin
Clarkemedaljen: Douglas Mawson
Copleymedaljen: Arthur Evans
Darwinmedaljen: Edgar Johnson Allen
Fieldsmedaljen: Lars Ahlfors, Jesse Douglas
Nobelpriset: 
Fysik: Victor F. Hess, Carl D. Anderson
Kemi: Peter Debye
Fysiologi/medicin: Sir Henry Dale, Otto Loewi
Wollastonmedaljen: Gustaaf Adolf Frederik Molengraaff

Födda
 10 januari - Robert Wilson, fysiker, radioastronom.

Avlidna
 8 april - Robert Bárány (född 1876), Nobelpristagare i medicin.

Källor

Fotnoter

Externa länkar