kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nikobarhök

Nikobarhök (Accipiter butleri) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar. Den förekommer endast i ögruppen Nikobarerna i Bengaliska viken.

Utseende och läten 
Nikobarhöken är en liten (28–34 cm), skygg hök med korta och spetsiga vingar, medellång stjärt och rätt kraftig näbb. Adulta hanen har ljusgrå ovansida, mörka handpennor och ett mörkt subterminalt band på stjärten. Undersidan är rätt blek med rostfärgat bröst och bandade flanker. Honan och ungfågeln är fylligt rostbrun med tre till fem mörka band på ovansidan av stjärten. Lätet beskrivs i engelsk litteratur som ett tvåstavigt, gällt "kee-wick".

Utbredning och systematik  
Nikobarhök är endemisk för ögruppen Nikobarerna som tillhör Indien. Den delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Accipiter butleri butleri – Car Nicobar i norra Nikobarerna
 Accipiter butleri obsoletus – centrala Nikobarerna (Katchall och Camorta)

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att Accipiter så som det är konstituerat idag är parafyletiskt gentemot kärrhökarna i Circus. Det medför att antingen flyttas de distinkta kärrhökarna till Accipiter eller så delas Accipiter upp i flera mindre släkten. För nikobarhökens del skulle det innebära att den därför behöver flyttas till ett annat släkte, möjligen Tachyspiza.

Levnadssätt 
Nikobarhöken verkar vara begränsad till skogsmiljöer. Kunskapen om både dess häckningsbiologin och födan är mycket begränsad, men den har noterats ta ödlor och insekter.

Status 
Nikobarhöken har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis mellan 2 500 och 5 000 vuxna individer. Den tros dessutom minska i antal till följd av skogsavverkning. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser den därför vara hotad placerar den i hotkategorin sårbar.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Edward Arthur Butler (1842-1916), överstelöjtnant i British Army i Gibraltar, Indien och Sydafrika, men även samlare, ornitolog och taxidermist.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Nikobarerna
Rödsidig hök

Rödsidig hök (Accipiter castanilius) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar. Den förekommer i västra och centrala Afrika.

Utseende och läte 
Rödsidig hök är en mycket liten hök med mörkt skiffergrå rygg, ett ugglelikt tecknad ansikte och tät tvärbandning i rödbrunt och grått på bröstet, på flankerna rödare. Dessa färger kontrasterar med gulaktigt ansikte och gula ben. Arten är mycket lik den större rödbröstad hök, men skiljer sig förutom storleken genom tydligt längre mittklo. Lätena är inte beskrivna.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från de täta skogarna i Nigeria till Kongoflodens avrinningsområde. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Accipiter castanilius castanilius – södra Nigeria till Gabon och västra Demokratiska republiken Kongo
 Accipiter castanilius beniensis – östra Demokratiska republiken Kongo

Släktskap 
DNA-studier visar att kärrhökarna i Circus är inbäddade i Accipiter så som släktet ser ut idag. Det medför att antingen flyttas de distinkta kärrhökarna till Accipiter eller så delas Accipiter upp i flera mindre släkten. Om det senare blir fallet kommer rödsidig hök med största sannolikhet att flyttas till ett annat släkte, eftersom typarten i Accipiter sparvhök (A. nisus) troligen står närmare kärrhökarna än rödsidig hök.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Kraghök

Kraghök (Accipiter cirrocephalus) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar. Den förekommer på och kring Nya Guinea och Australien. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende 
Kraghöken är en liten och gracil rovfågel. Den är mestadels grå, orangefärgade tvära band på bröst och buk. När den kretsar syns att stjärtspetsen är kluven när den inte är utspridd. På sittande fågel märks att näbben är relativt liten, avsaknad av kraftigt ögonbrynsstreck och mycket smala ben. Jämfört med brunhök håller den sig hellre under trädtopparna och ses mycket sällan kretsa högre upp.

Utbredning och systematik 
Arten är vanligt förekommande över hela Australien förutom i sandiga ökenområden, på Nya Guinea och på närliggande mindre öar. Den föredrar skogsbiotoper. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Accipiter cirrocephalus papuanus – Nya Guinea, västpapuanska öarna samt Aruöarna
 Accipiter cirrocephalus cirrocephalus – Australien och Tasmanien

Släktskap 
DNA-studier visar att kärrhökarna i Circus är inbäddade i Accipiter så som släktet ser ut idag. Det medför att antingen flyttas de distinkta kärrhökarna till Accipiter eller så delas Accipiter upp i flera mindre släkten. Om det senare blir fallet kommer kraghöken med största sannolikhet att flyttas till ett annat släkte, eftersom typarten i Accipiter, sparvhök (A. nisus), troligen står närmare kärrhökarna.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Arten kallades tidigare australisk sparvhök men tilldelades ett nytt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté för att förtydliga att arten inte är närbesläktad med sparvhöken.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i australiska regionen
Scarpoint

Scarpoint är ett svenskt metalband som bildades 1999 av Henrik Englund och Zoran Kukulj. Bandet kompletterades sedan med Erik Thyselius, Chris Goldsmith och Ola Englund. Bandet har skivkontrakt med Cosmos Music Group.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Chris Goldsmith – basgitarr, sång
Zoran Kukulj – gitarr (2000– )
Henrik Englund – sång (2000– )
Ola Englund – gitarr (2010– )
Mattias Norgren – trummor (2013– )

Tidigare medlemmar
Eric Holmberg – basgitarr
Markus – basgitarr
Nicke Karlsson – trummor
Pablo Magallanes – gitarr (?–2009)
Alexander Nord – gitarr (2000–?)
Erik Thyselius – trummor (2007–2013)

Turnerande medlemmar
André Skaug – basgitarr (2010)

Diskografi
Demo
2003 – Oblivion
2003 – Promo 2003

Studioalbum
2007 – The Silence We Deserve
2011 – The Mask of Sanity 

Singlar
2010 – "Open Your Eyes"

Referenser

Externa länkar
Scarpoint på Encyclopaedia Metallum

Musikgrupper bildade 1999
Svenska metalgrupper
Halsbandshök

Halsbandshök (Microspizias collaris) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende 
Halsbandshöken är en mycket liten hökliknande rovfågel. Ovansidan är svart, liksom hjässan, åtskilda av ett vitt band i nacken, som dock kan vara otydligt och svårt att se i fält. Undersidan är vit med bred mörk tvärbandning. På halssidan syns en mörk komma-formad fläck. Ungfågeln är brun- eller rosttonade, med ett beigefärgat halsband. Arten förväxlas lätt med pygméhöken, men halsbandshöken har bredare och mer diffusa band undertill och tydligare teckningar på halsen.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergstrakter från Colombia till sydvästra Venezuela, Ecuador och södra Peru. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Traditionellt har arten placerats i det stora släktet Accipiter. Både osteologiska studier och DNA-studier visar dock att dess förmodade närmaste släkting pygméhöken är endast avlägset släkt med övriga arter i Accipiter. Sedan 2022 har dessa två arter därför lyfts ut till ett eget släkte, Microspizias.

Levnadssätt 
Halsbandshöken hittas i molnskogar på medelhög höjd. Den håller sig vanligen inne i skog, där den jagar småfåglar.

Status 
Arten har ett rätt stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till under 20 000 vuxna individer.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Trasthök

Trasthök (Accipiter cooperii) är en nordamerikansk fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende och läten 
Trasthöken är en medelstor hök, med en kroppslängd på 37–47 cm och vingbredden 64–87 cm. I formen är den en typisk hök med breda rundade vingar och en relativt lång stjärt. Huvudet verkar ofta förhållandevis stort och skuldrorna breda. Adulta fåglar har blågrå ovansida med kontrasterande svart hjässa och ett rött öga. Undersidan är ljus och tätt tvärbandad i rostrött. Ungfågeln är brun med kraftigt längsstreckad ljus undersida.

Arten är mycket lik amerikansk sparvhök, men denna är alltid något mindre med mindre och rundare huvud och tunnare ben. Ungfågeln är också än grövre streckad undertill. I flykten syns hos trasthöken utstickande huvud samt längre och rundad stjärt med brett vitt ändband (amerikansk sparvhök har tvärt avskuren stjärt med tunt ändband). Vingarna hålls rakt ut från kroppen och vingslagen är stela, ej snärtiga.

Lätet som hörs vid boet består av en serie nasala skall: "pek pek pek...".

Utbredning och systematik 
Trasthöken är en flyttfågel som häckar i skogsmarker i södra Kanada och USA och övervintrar längre söderut i USA och Centralamerika så långt söderut som Costa Rica. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktskap och släktestillhörighet 
Genetiska studier visar att trasthöken är nära släkt med tvåfärgad hök och den hotade kubahöken. Dessa står i sin tur nära duvhöken med släktingar. Tillsammans utgör de systergrupp till kärrhökarna i Circus, och är alltså närmare släkt med dem än typarten för Accipiter, sparvhöken. Det medför att antingen bör de distinkta kärrhökarna inkluderas i Accipiter eller så bör Accipiter delas upp i flera mindre släkten. För trasthöken och dess närmaste släktingars del skulle det innebära att de därför behöver flyttas till ett annat släkte, möjligen Astur. Inga internationella taxonomiska auktoriteter har dock ännu implementerat resultaten från studierna i deras taxonomier.

Levnadssätt 
Trasthöken hittas i skogsmarker och skogsbryn. Den ses ofta jaga i närheten av bebyggelse och kring fågelmatningar. Födan består av småfåglar och däggdjur som den tar på hökvis genom överraskningsattacker. Fågeln häckar i höga träd, särskilt tallar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den amerikanska zoologen William Cooper (1798-1864). Fram tills nyligen kallades den cooperhök eller Coopers hök även på svenska, men justerades 2022 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Moluckhök

Moluckhök (Accipiter erythrauchen) är en hökfågel i familjen hökar. Den förekommer i ögruppen Moluckerna i Indonesien. Arten är fåtalig och minskar i antal.

Utseende 
Moluckhöken är en liten (26–35 cm) och slank hök med tydligt roströd nackkrage, större och tydligare avgränsad än hos kraghök. Könen är lika, men honan är större och anses vara mörkare under.

Utbredning och systematik 
Arten är endemisk för Moluckerna där den föredrar subtropisk eller tropisk fuktig låglands- eller bergsskog. Arten delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Accipiter erythrauchen erythrauchen – norra Moluckerna (Morotai, Halmahera, Bacan och Obi)
 Accipiter erythrauchen ceramensis – södra Moluckerna (Buru, Ambon och Seram)

Tidigare kallades arten molucksparvhök, men är troligen endast avlägset släkt med typarten för släktet Accipiter, sparvhöken (Accipiter nisus). DNA-studier visar dessutom att kärrhökarna i Circus är inbäddade i Accipiter så som släktet ser ut idag. Det medför att antingen flyttas de distinkta kärrhökarna till Accipiter eller så delas Accipiter upp i flera mindre släkten. Om det senare blir fallet kommer moluckhöken med största sannolikhet att flyttas till ett annat släkte. Inga större taxonomiska auktoriteter har dock implementerat dessa förändringar, annat än att BirdLife Sveriges taxonomikommitté justerat det svenska namnet.

Status 
Arten tros minska i antal till följd av skogsavverkningar. Världspopulationen uppskattas till mellan 1 000 och 10 000 individer. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Moluckerna
Brokhök

Brokhök (Accipiter erythropus) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar. Den förekommer i västra och centrala Afrika. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Brokhök är en liten hök, ungefärs så stor som en duva. Ovansidan är mörkt svartaktig på huvud, rygg och stjärt, med kontrasterande vit övergump. Underifrån syns lysande vit strupe och varierande rödaktig undersida som ibland kan vara tvärbandad. De rundade vingarna och något långa stjärten gör att den påminner om rödbröstad hök, men broksparvhöken är mycket mindre och mycket mörkare ovan.

Utbredning och systematik 
Arten förekommer i Afrika och delas upp i två underarter. Nominatformen förekommer från Senegal och Gambia till Nigeria och zenkeri från Kamerun till västra Uganda, centrala Kongo-Kinshasa, Gabon och norra Angola.

Släktskap 
Arten kallades tidigare broksparvhök, men DNA-studier att den inte är nära släkt med den i Europa förekommande sparvhöken. Den senare står troligen nära kärrhökarna i Circus, varför släktet Accipiter sannolikt är parafyletiskt. Än så länge har dock dessa forskningsresultat lett till några ändringar bland de större taxonomiska auktoriteterna.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
På svenska har arten tidigare kallats broksparvhök. Den blev tilldelat ett nytt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté 2022 för att betona att arten inte är nära släkt med sparvhöken.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Skalbaggshök

Skalbaggshök (Accipiter francesiae) är en liten hök i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende 
Skalbaggshöken är en sparvhöklik rovfågel med grå eller brun rygg och ljus undersida. Honan, som är mycket större än hanen, uppvisar rödaktig tvärbandning undertill, medan den mindre hanen är slätbröstad och ljus. Hanen är distinkt, men hona och den brunaktiga ungfågeln är mycket svåra att skilja från madagaskarsparvhöken. Franceshöken har dock tunna tvärband på undersidan av stjärten, den rödaktiga tvärbandningen på bröstet, ett mörkt lodrätt streck nerför strupens mitt och kort mittå.

Utbredning och systematik 
Arten förekommer på Madagaskar och i Komorerna. Den delas upp i fyra underarter endemiska för fyra olika öar:
Accipiter francesii francesii – på Madagaskar
Accipiter francesii griveaudi – på Grande Comore i Komorerna
Accipiter francesii pusillus – på Anjouan i Komorerna
Accipiter francesii brutus	– på Mayotte i Komorerna

Underarten pusillus kan vara utdöd.

DNA-studier visar att Accipiter så som det är konstituerat idag är parafyletiskt gentemot kärrhökarna i Circus. Det medför att antingen flyttas de distinkta kärrhökarna till Accipiter eller så delas Accipiter upp i flera mindre släkten. För skalbaggshökens del skulle det innebära att den därför behöver flyttas till ett annat släkte, möjligen Tachyspiza.

Levnadssätt 
Skalbaggshök hittas i öppen skog, buskmarker, plantage och till och med byar. Den ses vanligen sitta på en exponerad plats eller flyga snabbt genom träden, endast sällan kretsflyga.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Lady Henrietta Frances Cole (1784-1847, född Harris), gift med Sir Galbraith Lowry Cole, guvernör över Kapkolonin 1828-1833. Fram tills nyligen kallades den franceshök även på svenska, men justerades 2022 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Sulawesitofshök

Sulawesitofshök (Accipiter griseiceps) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar. Den förekommer enbart på den indonesiska ön Sulawesi med kringliggande öar. Arten minskar i antal på grund av skogsavverkning, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende 
Sulawesitofshöken är en liten och slank duvhöksaktig fågel med en kroppslängd på 28–38 cm och vingbredden 51–65 cm. Liksom hos andra hökar är honan större än hanen, hos denna art 12 % i storlek men upp till 40  i vikt. Vingarna är breda och relativt korta och stjärten är medellång. Fjäderdräkten är mörk ovantill och på huvudet syns en liten tofs. Den liknar en dvärgväxt orienttofshöken i formen, men är varmare brun ovan och helstreckad undertill. Vidare är tvärbanden på stjärten ljusare och huvudtofsen mycket mindre.

Läte 
Fågeln är vanligtvis tystlåten, men ett rapporterat lätet är ett rätt svagt och ljust "tseee-tseee-tseee...", långsammare än liknande läten hos andra Accipiter-hökar.

Utbredning och systematik 
Sulawesitofshöken förekommer i Indonesien på öarna Sulawesi, Pulau Muna och Butung samt i Togianöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
DNA-studier pekar på att sulawesiduvhökens förmodade nära släkting orienttofshök (A. trivirgatus) endast är avlägset släkt med övriga arter i Accipiter. Detta har dock ännu inte lett till några taxonomiska förändringar.

Levnadssätt 
Arten påträffas inne i ursprunglig och av människan påverkad skog, framför allt med öppna områden. Den ses även i mangroveskogar och i skogssavann. Fågeln förekommer från havsnivån upp till 2000 meters höjd. Födan består av ödlor, småfåglar, större insekter och små däggdjur. Den överraskar sina byten genom utfall ner mot marken från en dold sittplats.

Häckning 
Sulawesitofshöken häckar åtminstone maj-juli, med äggläggning troligen i maj och ungar hörda i slutet av juni. Parning har dock noterats i juli. Boet placeras i klykan i ett relativt lågt träd. Spelflykt har ej dokumenterats.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Sulawesitofshökens vetenskapliga artnamn griseiceps betyder "gråhuvad". På svenska har den tidigare istället kallats sulawesiduvhök men tilldelades ett nytt svenskt trivialnamn av BirdLife Sverige för att betona att arten troligen inte är nära släkt med duv- och sparvhökar.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i australiska regionen
Tajgahök

Tajgahök (Accipiter gularis) är en asiatisk fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende 
Tajgahöken är en mycket liten hök med en kroppslängd på endast 25-31,5 centimeter och är alltså påtagligt mindre än den vida spridda sparvhöken. I alla dräkter är de blekare banden på stjärten generellt bredare än de mörka, omvänt mot den i annars relativt lika besran (Accipiter virgatus). Hanen är mörkt blågrå ovan, blekt roströd till blekgrå på underisdan och en mörkt karmosinröd iris. Honan har brunare ovansida, vitaktig distinkt bandad undersida, ett otydligt vertikalt strupstreck samt gul iris.

Utbredning och systematik 
Artens häckningsområde ligger i östra Asien och sträcker sig ungefär från Altajbergen i ryska Sibirien över norra Mongoliet till östra Kina, Koreahalvön och Japan. Den övervintrar i Sydostasien.

Tajgahöken delas upp i tre underarter med följande utbredning:
 Accipiter gularis sibiricus – häckar från Mongoliet till östra Kina, övervintrar i Indien och Indonesien
 Accipiter gularis gularis – häckar på Sachalin och Kurilerna och i Japan, övervintrar på Filippinerna och i Indonesien
 Accipiter gularis iwasakii – förekommer på Iriomote och Ishigaki i södra Ryukyuöarna

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att kärrhökarna i Circus är inbäddade i Accipiter så som släktet ser ut idag. Det medför att antingen flyttas de distinkta kärrhökarna till Accipiter eller så delas Accipiter upp i flera mindre släkten. Om det senare blir fallet kommer tajgahök med största sannolikhet att flyttas till ett annat släkte, eftersom typarten i Accipiter sparvhök (A. nisus) troligen står närmare kärrhökarna än tajgahök.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i orientaliska regionen
Phil Traill

Phil Traill, född 6 juni 1973 i New Jersey, uppvuxen i London, Storbritannien, är en amerikansk regissör.

Filmografi (urval)

Externa länkar
Officiell webbplats

Amerikanska filmregissörer
Personer i Storbritannien under 2000-talet
Personer från New Jersey
Födda 1973
Levande personer
Män
Primera B de Chile 2011

Primera B de Chile 2011 var den näst högsta serien i fotboll i Chile för säsongen 2011. Serien var uppdelad i två mästerskap, Torneo Apertura och Torneo Clausura. Varje lag spelade 19 matcher i vardera mästerskap, vilket innebar totalt 38 matcher för varje lag. Vid säsongens slut slogs mästerskapen ihop och vinnaren av den sammanlagda tabellen, denna säsong Deportes Antofagasta, gick upp i Primera División. Vinnarna av respektive mästerskap möttes sedan i playoff för att spela om andraplatsen, och därmed en direktplats upp till den högsta divisionen. Eftersom Deportes Antofagasta vann Torneo Apertura gick playoff-platsen till tvåan i mästerskapet, Rangers, som fick möta vinnaren av Clausura, Everton. Rangers vann och gick således direkt upp till Primera División, medan Everton tog en av de två möjliga kvalplatserna. Den andra kvalplatsen gick till det näst bästa valbara laget i den sammanlagda tabellen, vilket var Naval. Everton och Naval fick således möta två lag från Primera División för kvalspel. De båda förlorade dock och fick fortsätta spel i Primera B även säsongen 2012.

Förändringar inför säsongen

Förändringar efter säsongen

Apertura
Alla lag mötte varandra en gång vardera, vilket innebar totalt 13 matcher. Därefter spelade varje lag mot sex lag en gång vardera, vilket gav ytterligare 6 matcher och således totalt 19 matcher.

Clausura
Alla lag mötte varandra en gång vardera, vilket innebar totalt 13 matcher. Därefter spelade varje lag mot sex lag en gång vardera, vilket gav ytterligare 6 matcher och således totalt 19 matcher.

Sammanlagd tabell
Alla lag mötte varandra en gång vardera, vilket innebar totalt 13 matcher. Därefter spelade varje lag mot sex lag en gång vardera, vilket gav ytterligare 6 matcher och således totalt 19 matcher. Vinnaren av den sammanlagda tabellen flyttades upp direkt. Utöver det möttes vinnarna av Torneo Apertura (i detta fall tvåan då vinnaren av Apertura även vann den sammanlagda tabellen) och Torneo Clausura i en playoff-match för direkt uppflyttning och det bäst valbara laget utöver dessa gick till uppflyttningskval.

Playoff-spel
Vinnaren av playoff-spelet gick direkt upp i Primera División 2012 medan förloraren fick spela uppflyttningskval mot ett lag från Primera División 2011. Rangers vann mot Everton (på bortamålsregeln efter 4-4 totalt) och flyttades således upp, medan Everton gick till kvalspel.

Uppflyttningskval
Everton och Naval fick möta Unión San Felipe respektive Santiago Wanderers från Primera División. Båda lagen från den högsta divisionen vann och samtliga lag behöll därmed sin serietillhörighet till nästkommande säsong.

Se även
Primera División 2011
Copa Chile 2011

Källor
 RSSSF.com om Primera B 2011.

2011 i Chile
Fotboll i Chile
Fotbollssäsongen 2011