kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kiss & Tell

För albumet av Selena Gomez & the Scene, se Kiss & Tell (musikalbum av Selena Gomez & the Scene).

Kiss & Tell är det tredje studioalbumet av den svenska rockgruppen Sahara Hotnights, utgivet i maj 2004 på BMG/RCA Records. Det blev som bäst fyra på den svenska albumlistan. Från albumet släpptes singlarna "Hot Night Crash" och "Who Do You Dance For?", som båda tog sig in på Tracks.

Mottagande

Kritisk respons 

Kiss & Tell fick ett varmt mottagande av musikkritiker. Expressen och Svenska Dagbladet gav båda albumet 4 av 5 i betyg. Anders Nunstedt från Expressen kallade Kiss & Tell för "kvartettens bästa platta". Han påpekade även att "Sahara Hotnights och producenten Pelle Gunnerfeldt (Fireside) har skruvat ner rattarna på distpedalerna, låtit trummorna bilda ett powerpop-groove i stället för en rockmatta och leker fram enkla syntriff". Stefan Malmqvist på Svenska Dagbladet skrev att "Kanske är det mitt misstag, men jag har nog alltid sett Sahara Hotnights som ett rockband. På Kiss & Tell låter de som ett rockband som vill vara ett popband." men också att "Cirka hälften av låtarna på Kiss & Tell är verkligen kalas. Allra bäst är saker som 'Hot Night Crash' och 'Walk on the Wire' där Sahara tillåter sig att vara ett riktigt rockband."

Albumet introducerades på den internationella marknaden genom artiklar från bland andra Entertainment Weekly. I deras recension skrev David Browne "På deras första amerikanska utgivning på ett större bolag strävar de efter härliga stunder, ibland trogna pojkvänner samt skräpmatshooks, och de hittar det i oblyg radiorock som 'Walk on the Wire' och singeln 'Hot Night Crash.' Allt på bara 37 minuter." Johnny Loftus på Pitchfork kommenterade "Kiss & Tell kanske är löjligt klatschig-- det perfekta paketet för en värld där brudar med attityd rockar Maybelline-- men det är ändå baserat i verkligheten och levererar bandets starkaste uttalande hittills."

Kommersiell prestation 
Kiss & Tell gick in som fyra på Sverigetopplistan den 28 maj 2004 och låg kvar på listan i 16 veckor totalt men nådde aldrig någon högre placering.

Låtlista 
Alla låtar är skrivna av Maria Andersson och Josephine Forsman.

"Who Do You Dance For?" – 2:19
"Hot Night Crash" – 2:42
"Empty Heart" – 2:54
"Walk on the Wire" – 2:54
"Mind Over Matter" – 3:17
"Stupid Tricks" – 3:52
"Nerves" – 3:08
"Stay/Stay Away" – 2:59
"Keep Calling My Baby" – 3:29
"The Difference Between Love and Hell" – 4:01
"Hangin'" – 3:19

Medverkande 
Sahara Hotnights
 Maria Andersson – sång, gitarr
 Jennie Asplund – gitarr
 Johanna Asplund – bas
 Josephine Forsman – trummor

Produktion
 Peter Alendahl – fotografi
 Doug Boehm – ljudmix
 Hansi Friberg – manager
 Pelle Gunnerfeldt – producent
 Johan Gustavsson – producent
 Ted Jensen – mastering
 Per Lindholm – A&R 
 Steve Ralbovsky – A&R
 Rob Schnapf – ljudmix
 Walse Custom Design – formgivning

Källa

Listplaceringar

Referenser

Noter

Engelska originalcitat 

Album av Sahara Hotnights
Album producerade av Pelle Gunnerfeldt
Album utgivna på RCA Records
Engelskspråkiga musikalbum
Musikalbum 2004
Hestrie Cloete

Hestrie Cloete född 26 augusti 1978 är en sydafrikansk före detta friidrottare som tävlade i höjdhopp.

Cloete var en av de främsta kvinnliga höjdhopparna under slutet av 1990-talet och början av 2000-talet. Hon blev två gånger (2001 och 2003)  VM-guldmedaljör i höjdhopp, båda gångerna med Kajsa Bergkvist som bronsmedaljör. Däremot lyckades aldrig Hestrie Cloete vinna något OS-guld utan blev två gånger silvermedaljör. Hestries ansats bestod av en karakteristisk sväng med sina armar före upphoppet.  

Hestries personbästa är 2,06 satt vid VM-finalen 2003 i Paris. 

Efter OS-finalen 2004 valde Cloete att avsluta sin karriär.

Meriter, mästerskapstävlingar
1995: Afrikaspelen – guld
1998:
Världscupen i friidrott – silver
Afrikanska mästerskapen – guld
1999: Afrikaspelen – guld
2000: OS – silver
2001: VM – guld
2002:
Afrikanska mästerskapen – guld
Samväldesspelen – guld
2003:VM – guld
2004:
Afrikanska mästerskapen – guld
OS – silver

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Sydafrikanska höjdhoppare
Födda 1978
Olympiska silvermedaljörer 2004
Olympiska silvermedaljörer 2000
Sydafrikanska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Sydafrika
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Sydafrika
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Världsmästare i höjdhopp
Kvinnor
Levande personer
Hot in the Shade Tour

Hot in the Shade Tour är musikgruppen Kiss fjortonde turné och den sista med Eric Carr vid trummorna. Turnén startade den 4 maj 1990 och höll på till 9 november samma år och blev en stor succé.

Spellista 
I Stole your Love
Deuce
Heaven's On Fire
Rise To It
Fits Like A Glove
Crazy Crazy Nights
Strutter
Calling Dr. Love
Hide You Heart
Black Diamond
Shout It Out Loud
Lick It Up
Cold Gin
Forever
God Of Thunder
Under The Gun
I Love It Loud
Tears Are Falling
Love Gun
Detroit Rock City
I Want You
Rock and Roll All Nite

Medlemmar
Gene Simmons - sång, elbas
Paul Stanley - sång, gitarr
Eric Carr - trummor, sång
Bruce Kulick - gitarr

Konsertturnéer 1990
KISS Crazy Nights

Crazy Nights är en video med tre musikvideoer med låtar från albumet Crazy Nights av gruppen Kiss. Den släpptes den 1 januari 1989.

Spellista 
 Crazy Crazy Nights
 Reason to Live
 Turn on the Night

Musikvideoalbum 1989
Marija Šerifović

Marija Šerifović (Марија Шерифовић), född 14 november 1984 i Kragujevac, är en serbisk artist som framförde Serbiens första bidrag i Eurovision Song Contest som eget land.

Biografi 
Šerifović föddes den 14 november 1984, och hennes mamma, Verica Šerifović är en känd etnosångerska i Serbien.

Musik 
Šerifović är känd i Serbien men även i andra Balkanländer, och hon har medverkat på flera festivaler och olika sammanhang och vunnit flera priser där som bland annat:

 Budva Festival, 2003 - låten "Gorka Cokolada" (Besk choklad)
 Budva Festival, 2004 - låten "Bol do ludila" (Smärta till galenskap) - 1:a plats
 Beovizija, 2005 - låten "Ponuda" (erbjudande)- 7:e plats
 Radijski Festival, 2005 - låten "U nedelju" (På söndagen) - 1:a plats

med flera.

Eurovision 2007 
Under början av 2007 blev Šerifović framröstad att vara med i Eurovision Song Contest 2007 i Helsingfors av Serbien, och detta var också första gången Serbien tävlade som eget land. Hon kom med i semifinalen där hon gick vidare, och några dagar senare var hon i finalen som finalist nummer 17. Hennes låt som hon sjöng hette "Molitva" (bön) och har översatts lite olika.

På svenska och norska översattes den som "Min bön", på engelska "Destiny" (Ödet), på ryska "Molitva" och på finska fick den heta "Rukoilen". Musiken i "Molitva" komponerades av Vladimir Graić och texten av Saša Milošević Mare. Till slut vann hon hela tävlingen, och Eurovision Song Contest 2008 hölls därför i Belgrad, Serbien.

Engelskt album 
Šerifović tänker släppa en skiva på engelska. De av hennes låtar som hon tycker bäst om på serbiska tänker hon översätta på engelska och släppa. Men de stora framgångarna har uteblivit. Hennes nya album heter "Nisam andjeo". Det albumet kom ut 2008. En av låtarna handlar om henne själv och om hennes pojkvän Slavko Kalezic. Angående gayikonen blev allt ett stort missförstånd säger Marija själv för Aftonbladet.

Gayikon 
I Serbien är Marija Šerifović en gayikon och det har spekulerats om hennes sexuella läggning. Marija svarar dock undvikande på frågor om sin sexualitet. Hon uppträdde under Stockholm Pride år 2007. Olika uttalanden av Šerifović har i hemlandet och grannländerna tolkats som ett stöd för homosexuella.

I Belgrad den 27 november 2013 har hennes självbiografiska film premiär där hon bland annat erkänner sin homosexualitet. Detta gör henne till Serbiens första öppet homosexuella sångerska.

Externa länkar

Referenser

Noter 

Födda 1984
Artister som representerat Serbien i Eurovision Song Contest
Serbiska popsångare
Artister som vunnit i Eurovision Song Contest
Kvinnor
Levande personer
Personer från Kragujevac
Deltagare i Eurovision Song Contest 2007
Personer i Serbien under 2000-talet
Alkyoneus

Alkyoneus (grek. Αλκυονευς) var en jätte i grekisk mytologi. Han var den äldsta av de thrakiska jättarna och var deras kung. Han var son till Gaia och Uranos och hade sju nymfdöttrar kallade alkyoniderna; Phosthonia, Anthe, Methone, Alkippa, Pallene, Drimo och Asterie.

Jätten Alkyoneus var odödlig så länge han höll sig inom sitt hemland Pallenes gränser. Enligt myten ska Herakles ha smugit sig på jätten när han sov och skjutit pilar i honom. Herakles ska sedan ha släpat den sårade jätten utanför Pallenes gränser och lämnat honom att dö. Alkyoneus sju nymfdöttrar, alkyoniderna, sörje sin far så mycket att de kastade sig i havet och blev då förvandlade till kungsfiskare av Amfitrite.

Referenser

Jättar i grekisk mytologi
Rijeka bez imena

Rijeka bez imena (Flod utan namn) är en ballad framförd av den bosniska sångerskan Marija Šestić. Låten var Bosnien-Hercegovinas bidrag i Eurovision Song Contest 2007. Låten framförs på bosniska. Bidraget hade startnummer 1 i finalen 12 maj och nådde efter telefonomröstningen elfteplats med 106 poäng. Dess högsta poäng, 10 poäng, fick den från Kroatien respektive Turkiet.

Bidrag till Eurovision Song Contest 2007
Bosnien och Hercegovinas bidrag i Eurovision Song Contest
Bosniskspråkiga sånger
Dino (Ferrari)

Dino är ett märkesnamn som användes av den italienska biltillverkaren Ferrari på dess minsta modeller i slutet av 1960-talet och början av 1970-talet. Varumärket Dino gick i graven eftersom kunderna föredrog prestigen i namnet Ferrari.

Bakgrund
Enzo Ferraris son Dino Ferrari arbetade tillsammans med sin far fram till sin död 1956. Dino Ferrari led av muskeldystrofi och avled 24 år gammal. När Ferrari påbörjade tillverkningen av mindre mittmotorvagnar i slutet av 1960-talet marknadsfördes dessa under namnet Dino till sonens minne.

Ferrari ville konkurrera med Porsche med en mindre bil och företagets V6-motor passade utmärkt för uppgiften. Mittmotorvagnar var i ropet sedan Lamborghini presenterat sin Miura och Ferrari passade då på att prova konceptet i den lilla bilen. Motor och växellåda placerades på tvären mellan sittbrunnen och bakaxeln. Prototypen Dino 206 GT Speciale, baserad på tävlingsbilen Dino 206 S visades på Bilsalongen i Paris 1965. Bilen gick i produktion med tvålitersmotor 1967.

Motor
Den legendariske konstruktören Vittorio Jano kom till Ferrari i samband med att företaget tog över Lancias Formel 1-satsning efter säsongen 1955. Tillsammans med Dino Ferrari ritade han upp riktlinjerna för en ny, mindre motor som skulle passa det nya Formel 2-reglementet till 1957. Resultatet var en V6:a som, liksom de små tävlingsvagnarna, kallades Dino. Motorn hade den något udda vinkeln 65 grader mellan cylinderbankarna. På sextiotalet kom motorn till ny användning i Ferraris nya lilla bil. Ferrari själva hade inte kapacitet att bygga motorer i den omfattning man förutsåg och vände sig till Fiat för att få hjälp. I gengäld fick Fiat använda motorn i sin egen sportvagn Dino. På sjuttiotalet kom motorn även att användas i Lancias rally-vinnande Stratos.

De första Dino-vagnarna hade en tvålitersmotor. Motorn hade dubbla överliggande kamaxlar och var byggd helt i aluminium. 1969 ökades cylindervolymen till 2,4 liter och ett nytt motorblock i gjutjärn infördes.

Dino 206GT
Den första landsvägsvagnen med namnet Dino gick i produktion 1967. Karossen var, liksom motorn, tillverkad i aluminium. Den låga vikten och mittmotorkonstruktionen bidrog till bilens utmärkta köregenskaper.

Produktionen uppgick till 152 exemplar.

Dino 246GT/GTS

1969 presenterades efterträdaren 246GT. Bilen hade samma kaross, men hjulbasen var något längre och den var nu byggd i stål. Detta gjorde bilen tyngre och trots den större motorn var prestandan i stort sett oförändrad.

På Genèvesalongen 1972 kompletterades modellprogrammet av 246GTS med avtagbart targatak.

Produktionen uppgick till 2 487 GT och 1 274 GTS.

Dino 308GT/4

Se vidare under huvudartikeln Ferrari 308 GT4.

Källor

Ferrari, av Hans Tanner och Doug Nye, 1984. 

 
Fordonsmärken
Ferrari 308 GT4

Ferrari 208/308 GT/4 är en sportbil, tillverkad av den italienska biltillverkaren Ferrari mellan 1974 och 1980.

Bakgrund 
På Bilsalongen i Paris 1973 introducerade Ferrari sin första fyrsitsiga mittmotorvagn. Karossen var ritad av Bertone, den första Ferrarin på tjugo år ritad av någon annan än Pininfarina. Chassit var en vidareutveckling av företrädaren Dino 246, med tvärställd motor. Fram till 1976 såldes bilen under varumärket Dino.

Motor 
Utöver den V6-motor som användes i Dino 206/246 ledde Dino-projektet även en liten V8 som debuterade i tävlingsversion 1962. Denna hade den för V8:or sedvanliga vinkeln 90 grader mellan cylinderbankarna. Motorn hade dubbla överliggande kamaxlar och var byggd helt i aluminium. I början på sjuttiotalet kom även denna till användning i landsvägsvagnarna.

Den lilla tvålitersversionen kom till för att undvika straffskatterna på större motorer på den italienska hemmamarknaden.

Dino 308 GT/4 
Ferraris V8 debuterade i den fyrsitsiga 308 GT/4. Bertones kantiga kaross fick utstå mycket kritik och den långa hjulbasen ger bilen ett udda utseende.

Produktionen uppgick till 2 826 exemplar.

208 GT/4 
1975 kom en tvålitersversion, anpassad till den italienska hemmamarknaden.

Produktionen uppgick till 840 exemplar.

Källor 

 Ferrari, av Hans Tanner och Doug Nye, 1984. 

308 GT4
Bilar fomgivna av Bertone
Bakhjulsdrivna fordon
Riksväg 9, Finland

Riksväg 9 är en av Finlands huvudvägar. Den går från Åbo till Tohmajärvi via Tammerfors, Jyväskylä, Kuopio och Joensuu. Mellan Åbo och Kuopio är vägen gemensam med europaväg E63.

Vägen är mestadels tvåfilig, men det finns motorvägsavsnitt i Åbo, Tammerfors, Jyväskylä, Kuopio och Joensuu regioner.

Sträckan Kuopio–Joensuu var till 2010 riksväg 17, och sträckan från riksväg 6 söder om Joensuu till ryska gränsen var stamväg 70.

Bilder

Källor

Se även
 Blå vägen

Externa länkar 

Riksvägar i Finland
Riksväg 10, Finland

Riksväg 10 är en av Finlands huvudvägar. Den går från Åbo via Tavastehus till Syrjäntaka som ligger mellan Tammerfors och Lahtis.

Externa länkar 

Riksvägar i Finland
Riksväg 11, Finland

Riksväg 11 är en av Finlands huvudvägar. Den går från Björneborg till Nokia som ligger nära Tammerfors.

Externa länkar 

Riksvägar i Finland
Riksväg 12, Finland

Riksväg 12 är en av Finlands huvudvägar. Den går från Raumo via Tammerfors och Lahtis till Kouvola. 

Riksvägar i Finland
Riksväg 13, Finland

Riksväg 13 är en av Finlands huvudvägar. Den går från Karleby via Jyväskylä till ryska gränsen vid Villmanstrand.

Externa länkar 

Riksvägar i Finland
Riksväg 14, Finland

Riksväg 14 är en av Finlands huvudvägar. Den går från Jockas där den skiljs från riksväg 5 via Nyslott över Punkaharju till Parikkala, där den förenar sig med riksväg 6.

Externa länkar

Riksvägar i Finland
Utvidgad familj

Utvidgad familj kallas en familj som är större än den socialt normativa kärnfamiljen, det vill säga en familj endast bestående av en man, en kvinna och deras gemensamma biologiska eller adopterade barn. Den utvidgade familjen sträcker sig utanför kärnfamiljens gränser och kan exempelvis inkludera andra släktingar eller vara sammansatt av flera kärnfamiljer.  

Exempel på utvidgade familjer;
 Familj sammansatt av två eller flera kärnfamiljer.
 Familj bestående av individer från två eller flera generationer förenade genom släktskap på den manliga eller kvinnliga sidan och boende i samma bostad eller byggnad.
 Familj bestående av två homosexuella par som skaffar barn gemensamt.
Familjen som grupp är baserad på blodsband, äktenskap, partnerskap, syskonskap eller samboförhållande och bör ej blandas ihop med hushåll som är baserat på en gemensam lokalitet.  Dock kan en grupp av släktingar som lever nära varandra geografiskt och samtidigt har nära kontakt med varandra också kallas för en utvidgad familj. Ordets betydelse kan även variera mellan olika kulturer.

Historia 
En idealiserad myt har länge varit att storfamiljen var det vanligaste i det äldre svenska samhället, detta stämmer inte då dödligheten var hög och jordbruken av liten storlek. Istället var den dominerande samlevnadsformen kärnfamiljen, och även den utvidgade familjen vanligt förekommande. I dessa sammanhang bestod den utvidgade familjen ofta av en kärnfamilj där något syskon eller förälder till någon av makarna också levde. 

En av flera anledningar till den felaktiga bilden är förväxling mellan familj och hushåll. I det förindustriella samhället var nämligen hushållet snarare än familjen den sociala och ekonomiska basen. Hushållets storlek berodde i hög grad på den ekonomiska ställningen, där jordägande bönder och stadshantverkare ofta hade stora hushåll där tjänste- och arbetsfolk ingick utöver kärnfamiljen. Bland de fattigare hushållen såg situationen motsatt ut, där man släppte barn hemifrån tidigt för att ingå som tjänstefolk i hushåll som hade det bättre ställt. I borgerliga och adliga hem var det också vanligt att ogifta släktingar bodde i hushållet för längre eller kortare perioder, vilket ger en bild av stora familjer.

Ekonomi 
I vissa fall delar den utvidgade familjen på de ekonomiska tillgångarna inom familjen. Detta samarbete ger ofta större möjlighet att anpassa sig till ekonomiska förhållanden. Exempel på detta samarbete kan hittas inom de flesta samhällsklasser, där det i de övre klasserna används för att exempelvis bevara ärvda rikedomar, medan det i de lägre klasserna kan vara ett verktyg för ekonomisk överlevnad.

I en utvidgad familj där exempelvis en far- eller morförälder till barnet ingår kan denne avlasta det oavlönade arbetet i hemmet från föräldrarna, och på så sätt öppna upp möjligheter för båda föräldrarna att ha ett arbete med inkomst utanför hemmet. Den äldre personen får i utbyte en förbättrad livssituation genom erkännande och stöd i vardagen.

Se även
 Hushåll 
 Stjärnfamilj

Källor 

Typer av familjer
Rhode (grekisk mytologi)

Rhode (grek. Ροδη), även kallad Rhodos, var den äldsta av okeaniderna i grekisk mytologi. Hon var till en början ansedd vara dotter till Okeanos och Tethys, men under senare tid trodde man att hennes far var Poseidon och hennes mor var antingen Halia, Amfitrite eller Afrodite.

Rhode gifte sig med solguden, Helios som hade skapat ön Rhodos till henne där hon regerade. Tillsammans fick de sju söner; Okhimos, Kerakfos, Makareus, Aktis, Tenages, Triopas och Kandalos. Dessa söner var alla välkända astronomer och härskare på ön. Helios och Rhode fick även dotter Elyktro som dog i unga år.

Referenser 

Nymfer i grekisk mytologi
S/S Östersund

S/S Östersund byggdes 1874 av Oskarshamns varv i Oskarshamn för gods- och passagerartrafik på Storsjön. Den transporterades i delar sjöledes till Sundsvall och därefter på vinterföre med häst och släde till Östersund för montering. Båten gick i trafik till 1963, då konkurrensen från vägtransport blev för stor. Båten såldes för skrotning, men den räddades. 

Efter ett antal år upplagd, köptes båten av Föreningen Bevara Ångaren Östersund, varefter den renoverades för att åter tas i trafik 1989.

Tillsammans med S/S Östersund trafikeras Storsjön av  och bilfärjorna ,  och .

Tekniska data 
Byggkostnad 60 000 kronor (1874).
Senaste renovering 1989
Längd 25.16, Bredd 4.56, Djup 2.00 meter
Maskin - 2-cylindrig compoundmotor 120hk
Marschfart ca 8 knop

Källor

Noter

Ö
Ö

Svenska traditionsfartyg
Ö
Ö
Fartyg sjösatta 1874
Fartyg byggda i Oskarshamn
Halia

Halia var en nymf i grekisk mytologi. Hon kom från Rhodos och var dotter till antingen Uranos eller till Pontos och Thalassa.

Halia var havsguden Poseidons älskarinna och hon var möjligtvis mor till hans dotter Rhode.

Referenser

Nymfer i grekisk mytologi
Dynamite Headdy

Dynamite Headdy är ett TV-spel som släpptes av det japanska spelföretaget Sega år 1994. Det släpptes både till TV-maskinen Sega Mega Drive och till det bärbara Sega Game Gear.

Huvudfiguren (i dubbel bemärkelse!) är dockan Headdy som måste ta sig igenom ett antal banor och slåss mot Dark Demons många hejdukar och nyckelmästare. Till sin hjälp har Headdy sitt eget huvud som han kastar iväg mot sina motståndare och de tre medhjälparna Headcase, Hang-man och Beau.

Handling 
Headdy har tagit sig till North Town från landet för att besöka sina tre vänner Headcase, HangMan och Beau. Men väl framme upptäcker han att staden attackeras av den onde leksakskungen Dark Demon. Dennes uppdrag är att förstöra staden och ta invånarna till fånga för att därefter besluta vilka av de fredliga leksakerna som ska få leva och vilka som ska bli omvända till onda hjälpredor. Headdy fångas av RoboCollector och slängs ner i sopnedkastet. Dock lyckas Headdy fly och han är fast besluten att besegra den onde kungen och frige alla de fångade leksakerna.

Enkelt kan tyckas, men Dark Demon har många hjälpredor i den här världen och han har dessutom givit ett extra högt förtroende åt Nyckelmästarna (som fungerar som kungens elitgarde). Utöver detta finns också Headdys ärkerival Trouble Bruin som dyker upp med jämna mellanrum. Bruin är avundsjuk på Headdys framgångar och popularitet och han är fast besluten att ta över hjältepositionen och benämningen som huvudfigur.

Figurer 
Dynamite Headdy - är hjälten i spelet. Han använder sitt huvud som vapen mot sina fiender och det visar sig vara mycket effektivt i många situationer. Men kommer ETT vapen att räcka mot kungens alla hjälpredor? Tur för Headdy att han har sina vänner att lita på.

Trouble Bruin - är Headdys ärkerival. Bruin är en slags björndocka och han antar många skepnader under spelets gång. I den japanska versionen är Bruin lila och ler konstant, men i den amerikanska/europeiska versionen är han brun och har en bister uppsyn.

Heather - är den mystiska kvinnan i Headdys liv. De är lika på många sätt, men till skillnad från Headdy så har Heather ett par "svävande" händer. Hon dyker alltid upp när det finns en "nyckel" att lägga vantarna på men vad ska hon egentligen ha alla dem till?

HangMan - är en orange leende boll. Med dennes hjälp kan Headdy ta sig till platser som annars skulle vara omöjliga att ta sig till.

HeadCase - är en gul leende boll inuti en låda. Han kan temporärt ge Headdy ett nytt huvud att använda mot sina fiender.

Beau - en vit ängelliknande figur med ett leende ansikte. Han hjälper Headdy genom att peka ut fiendens svaga punkter.

Bino - dyker, liksom Bruin, upp med jämna mellanrum (dock kan han inte räknas in i fiendekategorin utan mer som en bonus). Varje gång han sätts ur spel får man en "Secret Bonus Point" (hemlig bonuspoäng).

Spelets banor

Externa länkar
 Dynamite Headdy - Insomnia

Datorspel 1994
Sega Mega Drive-spel
Sega Game Gear-spel
Sega Master System-spel
Virtual Console-spel