kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Finalen av världsmästerskapet i fotboll 1930

Finalen i Världsmästerskapet i fotboll 1930 var den första VM-finalen någonsin och spelades på Estadio Centenario i Montevideo, Uruguay den 30 juli 1930. I finalen mötte hemmanationen Uruguay grannlandet Argentina. De regerande olympiska mästarna Uruguay blev de första världsmästarna någonsin efter seger med 4–2.

Båda lagen hade vunnit sina grupper. Argentina gick vidare från grupp 1 efter tre raka segrar mot Frankrike, Mexiko och Chile och i semifinalen ställdes de mot USA vilka de besegrade med hela 6–1. Den främste målskytten var Guillermo Stábile som i och med sina två mål mot USA gick upp på totalt sju mål, flest av alla spelare i turneringen och med ytterligare ett mål i finalen slutade han på åtta mål och blev VM-historiens förste skyttekung. Uruguay vann sin grupp före Rumänien och Peru och även de vann med 6–1 i sin semifinal mot Jugoslavien.

Redan på finaldagens morgon slogs portarna till Estadio Centenario upp och uppskattningsvis 30 000 argentinare fanns på plats och vid middagstid var arenan fylld med 80 000 åskådare. En dispyt över vilken boll som skulle användas resulterade i att FIFA och domaren, belgaren John Langenus, beslutade att argentinarnas boll skulle användas i första halvlek och uruguayanernas boll i andra halvleken.

Uruguay tog ledningen i början av matchen genom Pablo Dorado, men Argentina hämtade sig snabbt och innan första halvleken var över hade de både kvitterat och tagit ledningen genom Carlos Peucelle och Guillermo Stábile. I början av den andra halvleken fick först Francisco Varallo och sedan ytterligare två argentinska spelare lämna planen på grund av skador (byten var inte tillåtna på den här tiden). Det gjorde det omöjligt för det argentinska laget att stå emot hemmanationen som genom mål av Pedro Cea, Santos Iriarte och Héctor Castro vände från underläge 1–2 i halvtid till slutresultatet 4–2. Den uruguayanska lagkaptenen José Nasazzi blev därmed den förste spelaren att ta emot VM-pokalen av FIFA-presidenten Jules Rimet och lyfta den som världsmästare. Dagen efter finalen förklarades nationell helgdag i Uruguay. I Argentinas huvudstad Buenos Aires kastade en mob sten mot Uruguays konsulat.

Vägen till finalen
Resultaten står i favör till respektive nation.

Matchen

Relaterade artiklar 
 Clásico del Río de la Plata (rioplatensiska klassikern) – rivalitet i fotboll mellan Argentina och Uruguay.

Referenser

Externa länkar 
 
 

Finalen
Relationer mellan Argentina och Uruguay
Skye Sweetnam

Skye Alexandra Sweetnam, född 5 maj 1988, är en kanadensisk sångare, låtskrivare, skådespelerska och musikvideoregissör. 

Skye uppmärksammades under 2003 med släppet av hennes debutsingel Billy S. Över ett år senare kom hennes debutalbum, Noise from the Basement och släpptes även singlarna Tangled Up In Me och Number One. År 2006 var hon nominerad till en Juno Award för New Artist of the Year. Hennes andra album släpptes den 30 oktober 2007 med titeln Sound Soldier.

Kvinnor
Födda 1988
Levande personer
Kanadensiska sångare
Personer från Caledon, Ontario
Héctor Scarone

Héctor Pedro Scarone, född 26 september 1898, död 4 april 1967, var en fotbollsspelare från Uruguay. Han hade en central anfallsposition och deltog i Uruguays trupp i VM 1930 där laget vann guld. Han vann också fyra Sydamerikanska mästerskapen, samt två Olympiska guld. Han gjorde 31 mål på 51 landslagsmatcher, ett nationellt rekord som har stått sig sedan 1932.

Héctor var yngre bror till Carlos Scarone (född 1888), som även han var fotbollsspelare för bl.a. Uruguay, Nacional och CURCC. Bröderna är ej syskon till Roberto Scarone, även han fotbollsspelare och tränare för Uruguay.

Spelarbiografi
Scarone föddes och växte upp i Uruguays huvudstad Montevideo. Hans familj kom ursprungligen från Savona, Ligurien. Han spelade en stor del av sin spelarkarriär i Nacional, där han blev ligamästare åtta gånger mellan åren 1916–1934. Han blev intresserad av att spela i spanska ligan, men spelade för Barcelona i bara sex månader. Efter avslutad karriär på planen blev Scarone tränare för spanska Real Madrid och Nacional. När han återvände till Nacional, återvände han som spelare vid 55 års ålder. Han ändrade sig efter ett par spelade matcher och blev därefter tränare.

Meriter

Copa América: 4 (1917, 1923, 1924, 1926)
Olympiska spelen: 2 (1924, 1928)
Världsmästerskapet i fotboll: 1 (1930)
 Nacional
Primera División (ligasegrare): 8 (1916, 1917, 1919,1920, 1922, 1923, 1924, 1934)

Externa länkar
RSSSF.com Spelarinfo landslagsmatcher (eng. text)
PlanetWorldCup.com Spelarbiografi (eng. text)

Män
Uruguayanska fotbollsspelare
Födda 1898
Avlidna 1967
Spelare i Club Nacional de Football
Fotbollsspelare i FC Barcelona
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i SSD Palermo
Tränare i Real Madrid
Uruguayanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i sydamerikanska mästerskapet i fotboll 1917
Spelare i sydamerikanska mästerskapet i fotboll 1919
Spelare i sydamerikanska mästerskapet i fotboll 1923
Spelare i sydamerikanska mästerskapet i fotboll 1924
Olympiska guldmedaljörer 1924
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Uruguay
Spelare i sydamerikanska mästerskapet i fotboll 1926
Spelare i sydamerikanska mästerskapet i fotboll 1927
Olympiska guldmedaljörer 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Uruguay
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1928
Spelare i sydamerikanska mästerskapet i fotboll 1929
Spelare i VM i fotboll 1930
Världsmästare i fotboll
Uruguayanska olympiska guldmedaljörer
Pierre-Antoine Berryer

Pierre-Antoine Berryer, född 4 januari 1790, död 29 november 1868, var en fransk advokat och politiker.

Berryer var övertygad legitimist och deltog som frivillig mot Napoleon I under de hundra dagarna. Han förde de anklagades talan i flera politiska processer efter 1815. Bland annat försvarade han tillsammans med sin far marskalk Michel Ney. Han var även en energisk talesman för tryckfriheten. År 1830, kort före julirevolutionen, invaldes han i deputeradekammaren och företrädde legitimistiska principer, som han bibehöll under julikungadömet, då han i motsats till övriga legitimister kvarstod i deputeradekammaren. Han sökte 1832 övertyga hertiginnan av Berry om omöjligheten av en revolution, och misstänktes av regeringen för delaktigheter i upproret, men släpptes inom kort. Under Ludvig Filips regering var han en oförskräckt försvarare av legitimisterna, främst Chateaubriand. Revolutionen 1848 förde inte huset Bourbon till tronen, och Berry fortsatte sin kamp även under andra republiken. Statskuppen 2 december 1851 mötte han med en våldsam protest och drog sig därefter tillbaka från politiken. År 1863 inträdde han dock i lagstiftande kåren. Han tillhörde Franska akademien sedan 1851.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter

Franska politiker
Ledamöter av Franska Akademien
Personer i Frankrike under 1800-talet
Födda 1790
Avlidna 1868
Män
Svensk uppslagsbok
Eugène Bersier

Eugène Arthur François Bersier, född den 5 februari 1831 i Morges i Schweiz, död den 19 november 1899 i Paris, var en fransk reformert predikant.

Bersier fick sin teologiska utbildning i Genève, där han tog starka intryck  av Alexandre Vinets frikyrkoidéer. Han bildade 1855 en egen församling i Paris men anslöt sig 1877 till den reformerta kyrkan i Frankrike. Bersier införde i sin 1874 byggda kyrka L'église de l'étoile, påverkad av intryck från den anglikanska kyrkan som han mottagit under en tids vistelse i Nordamerika, en rik och estetiskt tilltalande liturgi, men med föga anknytning till den liturgiska traditionen. Han var mycket berömd för sina väl utformade och till innehållet skarpsinniga och djupgående predikningar, utgivna som Sermons (1864–1868, flera nya upplagor och översättningar till andra språk). Tillsammans med Edmond de Pressensé grundade han 1854 Revue chrétienne.

Källor 
Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Franska reformerta präster
Franska präster under 1800-talet
Födda 1831
Avlidna 1899
Män
Svensk uppslagsbok
Ugglan
DHA

DHA kan syfta på: 

 DHA – en fettsyra inom familjen Omega 3, se dokosahexaensyra
 DHA – en organisk förening, den enklaste formen av monosackarider, se dihydroxiaceton
 DHA – den tredje personen i kristendomens treenighetslära, se Den Helige Ande
Samye

Samye är ett buddhistiskt kloster beläget i Dhranang i Lhoka-prefekturen i Tibet som främst förknippas med Nyingma-skolan inom den tibetanska buddhismen.

Samye var det första buddhistiska klostret som byggdes i Tibet och det uppfördes sannolikt mellan 775 och 779 e.Kr. på order av den tibetanske kungen Thrisong Detsen. Syftet med klosterbygget var att revitalisera buddhismen i Tibet, som varit på nedgång sedan den först infördes under kungen Songtsän Gampo.

Under 700-talet blev klostret en samlingspunkt för indiska och kinesiska buddhister som debatterade i syftade att konvertera tibetanska buddhister till deras buddhistiska inriktningar. För att lösa konflikten sammankallade kung Thrisong Detsen en debatt mellan den kinesiske munken Moheyan och den indiske munken Kamalaśīla, vilken hölls åren 792-794. Enligt traditionen vann Kamalaśīladebatten, och resultatet blev indirekt att Tibet influerades av den tantriska indiska buddhismen snarare än den kinesiska chan-buddhismen.

De ursprungliga byggnaderna har sedan länge försvunnit och de har utsatts för omfattande förstörelse flera gånger, som inbördeskrig under 1000-talet, eldsvåda under 1600-talet och 1826, en jordbävning 1816 och det kinesiska styret efter 1950. Under kulturrevolutionen tilläts byggnaderna att förfalla och boskap fick vandra fritt genom de heliga byggnaderna. Templet återuppbyggdes bland annat på grund av påtryckningar från den tionde Panchen Lama efter 1986 och är idag ett aktivt kloster, en viktig vallfärdsort och en betydelsefull turistdestination.

Källor 

Tibetansk buddhism
Buddhistiska kloster
Kloster i Kina
WP:Projekt Kina
Denis Alibec

Denis Alibec, född 5 januari 1991 i Mangalia, är en rumänsk fotbollsspelare (anfallare) som spelar för Kayserispor. Alibec representerar även Rumäniens landslag.

Klubbkarriär
I oktober 2020 värvades Alibec av turkiska Kayserispor.

Landslagskarriär
Alibec debuterade för Rumäniens landslag den  i en EM-kvalmatch  mot Färöarna.

Meriter

I klubblag
 Inter
Italiensk mästare (1): 2009/2010
Italienska cupen (2): 2009/2010, 2010/2011
Italienska supercupen (1): 2010
Uefa Champions League (1): 2009/2010 
VM för klubblag (1): 2010

 Astra Giurgiu
Rumänsk mästare (1): 2015/2016
Rumänska cupen (1): 2013/2014
Rumänska supercupen (2): 2014, 2016

I landslag
 Rumänien
Med i truppen till EM 2016

Referenser

Noter

Rumänska fotbollsspelare
Rumänska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Farul Constanța
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i KV Mechelen
Spelare i FC Viitorul Constanța
Spelare i Bologna FC
Spelare i FC Astra Giurgiu
Spelare i FK Steaua Bukarest
Spelare i Kayserispor
Spelare i Liga I
Spelare i Serie A
Spelare i Jupiler League
Spelare i Süper Lig
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Födda 1991
Levande personer
Män
Wujing

Wujing kan syfa på:

Wujing – en samling bestående av fem grundläggande kinesiska böcker som används i konfucianismen, se De fem klassikerna
Wujing – en paramilitär styrka i Folkrepubliken Kina, se Folkets beväpnade polis

Geografi

Kina
Wujing (köpinghuvudort i Kina, Shaanxi, lat 34,32, long 107,83)
Wujing (köpinghuvudort i Kina, Guangdong Sheng, lat 25,25, long 114,61)
Wujing (sockenhuvudort i Kina, Yunnan Sheng, lat 27,70, long 99,54)
Hans Thornstedt

Hans Gustav Thornstedt, född den 1 juni 1917 i Stockholm, död där den 26 juni 2010, var en svensk jurist, professor i straffrätt vid Stockholms universitet.

Thornstedt avlade juris kandidatexamen vid dåvarande Stockholms högskola 1941 och juris licentiatexamen 1948. Samma år disputerade han på avhandlingen Om företagaransvar, och arbetade vidare med ämnen kring just näringsverksamheters straffrättsliga ansvar. Thornstedt var korta perioder verksam vid Lunds universitet, men var mest knuten till Stockholms universitet där han blev professor i straffrätt 1961. Vidare var han juridiska föreningens inspektor i 20 år, juridiska fakultetens dekanus 1978-1983 och Stockholms universitets prorektor 1978-1984. Thornstedts huvudområde som forskare var materiell straffrätt. Thornstedt var även ledamot i humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet och ordförande i dess etikkommitté. Han var även sakkunnig i statliga utredningar.

Thornstedt invaldes som ledamot av Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund 1959. Han vilar på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bibliografi (i urval) 
 Om företagaransvar : studier i specialstraffrätt (diss. Stockholm 1948)
 Legalitet och teleologisk metod i straffrätten (Stockholm 1955)
 Om rättsvillfarelse : en straffrättslig undersökning (Stockholm 1956)
 Tödliche, basale Subarachnoidalblutung nach Trauma, International Journal of Legal Medicine, Volume 50, Number 2, 1960, Springer Berlin-Heidelberg (Tillsammans med Voigt, Gerhard)
 Företagarens straffansvar (Stockholm 1972) 
 Skattebrott och skattetillägg : skattebrottslagen, skattetillägg, avgiftstillägg, förseningsavgift (Stockholm 1972)

Källor

Noter

Externa länkar 
Thornstedts samling, samlingspost i LIBRIS för Hans Thornstedts efterlämnade boksamling på Stockholms universitetsbibliotek

Svenska professorer i straffrätt
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Jurister från Stockholm
Forskare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1917
Avlidna 2010
Män
Paul Bert

Paul Bert, född 17 oktober 1833 i Auxerre, departementet Yonne, död den 11 november 1886 i Hanoi (begraven i sin födelsestad), var en fransk fysiolog och politiker.

Bert studerade ursprungligen juridik, därefter medicin och naturvetenskap. Han blev licencié en droit 1857, medicine doktor 1863 och filosofie doktor (docteur ès sciences naturelles) 1865. År 1867 utnämndes han till professor vid fakulteten i Bordeaux och 1869 till professor i fysiologi vid Paris universitet.  Efter septemberrevolutionen 1870 blev han generalsekreterare vid prefekturen i Yonne och var en del av 1871 prefekt i departementet Nord, nämligen så länge Gambetta, vilkens politik han följde, innehade makten. År 1874 ledamot av nationalförsamlingen, slöt han sig till partigruppen Union républicaine och uppträdde i församlingen särskilt i undervisningsfrågor, yrkande på lekmannalärare, obligatorisk skolgång och kostnadsfri undervisning. I Gambettas "stora ministär" (14 november 1881–26 januari 1882) fick han helt naturligt plats som undervisningsminister. Därefter uppträdde han i deputeradekammaren som en ivrig förfäktare av demokratiska och antiklerikala åsikter. Hans förslag till en sådan organisation av de allmänna läroverken, att undervisningen överlämnades endast åt lekmän, antogs 1884 av kammaren. Däremot vann han inte framgång åt sin motion 1885 om försäljning av de staten tillhöriga biskopsgårdarna och andra statens byggnader, som inrymde prästseminarier och andliga ordnar. År 1886 utnämndes Bert till generalresident i Tonkin och Annam. Sedan 1879 var han ledamot av Franska institutet. Även om hans tid var i så väsentlig grad upptagen av allmänna värv, fann Bert dock tillfälle att utöva en omfångsrik och betydelsefull vetenskaplig verksamhet. Han var den förste, som formulerade satsen, att en gas inverkan på levande organismer beror endast på gasens partialtryck. Bland hans skrifter märks, utom ett stort antal smärre uppsatser, De la greffe animale (1863, dissertation), Leçons sur la physiologie comparée de la respiration (1870) och La pression barometrique (1878; prisbelönt av Institutet). Även som populärvetenskaplig författare var Bert verksam och skrev bland annat Leçons de zoologie (1880; översatt till svenska av Robert Tigerstedt under titeln "Lifvet. Lifsföreteelserna hos menniskan och de högre djuren", 1881–1882). En samling av Berts politiska tal, Discours parlementaires 1872–1881, utgavs 1882.

Källor
Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter 

Franska fysiologer
Franska professorer i medicin
Personer verksamma vid universitetet i Bordeaux
Personer verksamma vid Paris universitet
Ledamöter av Frankrikes nationalförsamling
Frankrikes utbildningsministrar
Franska guvernörer
Franska politiker under 1800-talet
Franska ämbetsmän under 1800-talet
Franska läkare under 1800-talet
Personer från Auxerre
Födda 1833
Avlidna 1886
Män
Svensk uppslagsbok
Ugglan
Maurice Berteaux

Henri Maurice Berteaux, född 3 juni 1852 och död 21 maj 1911, var en fransk politiker och författare.

Berteaux var växelmäklare i Paris från 1879 och invaldes 1893 av de radikala i deputeradekammaren, som han sedan tillhörde utan avbrott fram till sin död. Han var från 1898 medlem av finansutskottet och 1904–05 krigsminister, först i Émile Combes ministär, och därefter i Maurice Rouviers kabinett och genomförde då den tvååriga värnplikten. I mars 1911 blev han åter krigsminister i Ernest Monis regering, men dödades i maj samma år av ett störtande flygplan.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Franska politiker
Frankrikes krigsministrar
Födda 1852
Avlidna 1911
Män
Svensk uppslagsbok
The Yellow Album

The Yellow Album är det andra och senaste Simpsons-albumet med originalinspelningar, som en uppföljning till The Simpsons Sing the Blues. Albumet släpptes först 1998, trots att inspelningen ägt rum fler år tidigare.  Omslaget producerades som soffskämt i åttonde säsongen av Simpsons, "Bart After Dark" samt första visningen av "The Itchy & Scratchy & Poochie Show". Förutom några av skådespelarna från Simpsons som spelar sina karaktärer medverkar också Ann Wilson, Nancy Wilson, Linda Ronstadt, The Squishees och P-Funk All-Stars som sig själva. På förhandsutgåvan av CD-skivan fanns även låten "My Name Is Bart" med, som en pardodi på My Name Is Prince, den låten spelades in under 1993. På den låten medverkar Bart, Lisa och Marge.

Låtlista
 Love? - Bart Simpson (03:50)
 Sisters are doin't for themselves - Ann Wilson, Nancy Wilson, Lisa Simpson, Patty Bouvier & Selma Bouvier (04:00)
 Funny how time slips away - Linda Ronstadt & Homer Simpson (04:06)
 Twenty-Four hours a day - Apu Nahasapeemapetilon & The Squishees (04:24)
 The ten commandments of Bart - Bart Simpson (06:08)
 I just can't help myself - Bart Simpson, Lisa Simpson & Homer Simpson (04:58)
 She's comin' out swingin''' - Lisa Simpson & P-Funk All-Stars (06:37)
 Anyone Else - Bart Simpson & Lisa Simpson (03:56)
 Every summer with you - Marge Simpson & Homer Simpson (03:36)
 Hail to thee, Kamp Krusty - Barnkör, Otto Mann, Lisa Simpson, Martin Prince, Bart Simpson & Krusty the Clown (05:00)

RösterDan Castellaneta - Homer Simpson/Krusty the ClownJulie Kavner - Marge Simpson/Selma Bouvier/Patty BouvierNancy Cartwright - Bart SimpsonYeardley Smith - Lisa SimpsonHank Azaria - Apu NahasapeemapetilonHarry Shearer - Otto MannRussi Taylor'' - Martin Prince

Källor

Album av Simpsons
Musikalbum 1998
Ignacy Dec

Ignacy Dec, född 27 juli 1944 i Hucisko nära Leżajsk, är en polsk teolog, biskop i Świdnica stift.

Biografi
Dec kommer från en jordbrukarfamilj, är son till Wojciech och Aniela, och har sju syskon (två systrar var nunnor.) Han gick i gymnasiet i Leżajsk (1958-1962) och studerade filosofi och teologi i högre teologiska seminariet vid Påvliga teologiska fakulteten i Wrocław (1962-1969, med avbrott för två års militärtjänst i Lublin, 1963-1965). Han prästvigdes den 21 juni 1969 av Wrocławs ärkebiskop Bolesław Kominek. År 1971 försvarade han vid Påvliga teologiska fakulteten i Wrocław sitt examensarbete som handleddes av professorn och biskopen Wincenty Urban. Under de följande åren studerade han vidare - 1970-1976 vid Katolska universitetet i Lublin (1973 magister i kristen filosofi med ett arbete om Gabriel Marcel, under handledning från professor Mieczysław Krąpca, 1976 doktorerade han om Marcel återigen under prof. Krąpca, året före hade han avlagt ytterligare en magistergrad i fundamentalteologi, handledare var professor Czesław Bartnik), under åren 1976-1979 arbetade Dec som präst i Wrocław samtidigt som han föreläste om filosofins historia och antropologi vid universitetet. 1979-1980 studerade han vidare vid Katolska universitetet i Leuven i Belgien och i Paderborn i Tyskland. År 1991 blev han docent vid filosofiska fakulteten vid Katolska universitetet i Lublin. Bland hans lärare i Lublin var Karol Wojtyła och Stefan Swieżawski.

Vid Påvliga teologiska fakulteten i Wrocław blev han år 1991 docent och 1999 erhöll han professors titel. År 1982-1984 var han prefekt, 1984-1988 prorektor, 1988-1995 rektor för seminariet och 1992-2004 rektor för Påvliga teologiska fakulteten. Han grundade och redigerade tidskriften för teologisk forskning i Wrocław, var en av grundarna och ordförande i teologiska sällskapet i Wrocław och är medlem av teologiska avdelningen vid Polska vetenskapsakademien sedan 2003.

Dec akademiska forskning handlar om kristen filosofi (thomism, kristen existentialism), filosofisk antropologi och den moderna filosofins historia.
År 1988 fick han titeln påvlig prelat och 1992 kanik vid domkapitlet i Wrocław samt 1999 apostolisk protonotar. 24 februari 2004 utsåg påven Johannes Paulus II honom till den första biskopen i det nybildade Świdnica stift. Kardinal Henryk Gulbinowicz biskopsvigde Dec den 25 mars 2005 vid domkyrkan i Świdnica.

Personlig sekreterare till biskopen har varit Krzysztof Iwaniszyn (2004-2005), Witold Baczyński (2005-2009) och sedan 2009 Marcin Gęsikowski. Dec är hedersmedborgare i Świdnica sedan 26 februari 2009.

Källor

Externa länkar
Catholic-Hierarchy 
Diecezja Świdnicka 

Födda 1944
Polska biskopar
Alumner från Johannes Paulus II:s katolska universitet i Lublin
Män
Levande personer
Personer från Nedre Karpaternas vojvodskap
Exekutionsurkund

Exekutionsurkund är en handling som kan ligga till grund för verkställighet av Kronofogdemyndigheten.

En exekutionsurkund kan vara en domstols dom, utslag eller beslut, en förlikning som är stadfäst av domstol, godkänt strafföreläggande, godkänt föreläggande av ordningsbot eller godkänt avgiftsföreläggande,
skiljedom, förbindelse angående underhållsbidrag, förvaltningsmyndighets beslut som enligt särskild föreskrift får verkställas, handling som enligt särskild föreskrift får läggas till grund för verkställighet och Kronofogdemyndighetens utslag eller beslut i mål om betalningsföreläggande eller handräckning.

Vad som i utsökningsbalken sägs om dom gäller, om ej annat föreskrivs, i tillämpliga delar även domstols utslag eller beslut samt Kronofogdemyndighetens utslag eller beslut i mål om betalningsföreläggande eller handräckning.

I vissa fall kan utländsk exekutionsurkund ligga till grund för verkställighet.

En spansk konkursförvaltning ansökte hos Kronofogdemyndigheten om verkställighet av ett beslut om interimistisk kvarstad avseende två svenska aktiebolag meddelat av en spansk domstol. Svea hovrätt hade förklarat beslutet verkställbart i Sverige men gjort verkställigheten beroende av att konkursförvaltningen ställde säkerhet enligt artikel 46.3 i Bryssel I-förordningen enligt Svea hovrätts beslut i RH 2009:72.

Noter 

Förmögenhetsrätt
Pajala marknad

Pajala marknad är Norrbottens största sommarmarknad. 
Med anor från 1700-talet, infaller den andra helgen efter midsommar. Marknaden lockar 40.000 - 50.000 besökare varje år. 

Arrangör för Pajala marknad är Pajala turism och evenemang.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Pajala
Marknader i Sverige