kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
David R. Francis

David Rowland Francis, född 1 oktober 1850 i Richmond, Kentucky, död 15 januari 1927 i Saint Louis, Missouri, var en amerikansk demokratisk politiker och politiker. Han var den 27:e guvernören i delstaten Missouri 1889–1893. Han tjänstgjorde som USA:s inrikesminister under Grover Cleveland 1896–1897. Han var USA:s ambassadör i Tsarryssland 1916–1917.

Francis utexaminerades 1870 från Washington University. Han var sedan en framgångsrik affärsman i Missouri. Han var borgmästare i Saint Louis 1885–1889.

Francis efterträdde 1889 Albert P. Morehouse som guvernör i Missouri. Han efterträddes fyra år senare av William J. Stone. Inrikesministern M. Hoke Smith avgick 1896 och efterträddes av Francis. Han tjänstgjorde de sista månaderna i Clevelands andra mandatperiod som president och efterträddes sedan som minister av Cornelius Newton Bliss.

President Woodrow Wilson utnämnde Francis 1916 till USA:s ambassadör i Petrograd. USA drog sedan tillbaka sin ambassadör på grund av ryska revolutionen och ambassaden i Petrograd stängdes 1919.

Francis gravsattes på Bellefontaine Cemetery i Saint Louis. Francis Field, som togs i bruk för Olympiska sommarspelen 1904 i Saint Louis, har fått sitt namn efter David R. Francis.

Referenser

Externa länkar

Borgmästare i Saint Louis
Guvernörer i Missouri
USA:s inrikesministrar
USA:s ambassadörer i Ryssland
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Richmond, Kentucky
Födda 1850
Avlidna 1927
Män
Alumner från Washington University in St. Louis
Nils Silfverskiöld (1635–1702)

Nils Silfwerskiöld, före adlandet Hyltenius, född 18 januari 1635 i Ölmstads prästgård i Småland, död 11 januari 1702, var en svensk universitetslärare och rättslärd. 

Efter att ha blivit student i Uppsala 1653 blev Silfverskiöld filosofie magister där i slutet av 1650-talet. Under någon tid (1664–1665) var han handsekreterare hos hertig av Stegeborg, Adolf Johan och gjorde därefter vidlyftiga studieresor i Tyskland, Holland och England. Från dessa hemkallades han vid Lunds universitets stiftelse (1667) för att ta emot den ena av de båda lärostolarna i juridiska fakulteten. Utom sitt lärarkall måste han för en tid (1668) åta sig akademisekreterarebefattningen jämte flera andra uppdrag för universitetets ekonomiska förvaltning.

Silfverskiöld förordnades vid professor Nils Beckmans avsättning 1673 att, vid sidan av sin egen professur, förestå lärostolen i romersk rätt. Han innehade sedan denna dubbla lärarbefattning, som vid den tiden innefattade hela den juridiska fakulteten, till 1687, då han från den begärde entledigande. 

När hans måg och efterträdare Gjedde-Ehrenborg 1700 avgått med döden, sökte Silfverskiöld och erhöll för andra gången den professur. Han fick likväl inte stanna länge på denna återförvärvade plats på grund av sitt snart stundade frånfälle. 

Enligt alla samtidas intyg ägde Silfverskiöld en sällsynt duglighet både som lärare och ämbetsman. Tidigt bemärkt såväl av förmyndarstyrelsen som av Karl XI användes han i flera administrativa värv och spelade en betydande roll vid förhandlingarna efter freden i Lund 1679. 

Hans medborgerliga förtjänster belönades 1686 med adelsbrev, då han kallade sig Silfwerskiöld.

Hans föräldrar var kyrkoherden Andreas Hyltenius och Anna Gahm. Han gifte sig första gången 1671 med Abela von Kempften och andra gången 1680 med Juliana Sigrid Gripenflycht. Han var far till landshövdingen Nils Silfverskiöld (1674–1753).

Källor

Noter

Vidare läsning
 Torsten Burgman: Nils Hyltenius-Silfverskiöld – Professor och akademirektor i Lund. Hans dagbok från Malmö belägring 1776. (Stockholm & Lund 1989)

Svenska professorer i juridik
Akademisekreterare
Rektorer vid Lunds universitet
Svenskt adlade
Svenska jurister under 1600-talet
Personer från Ölmstads socken
Nils
Födda 1635
Avlidna 1702
Män
SBH
Per Jonsson (skådespelare)

Per Ingvar Jonsson, född 10 september 1934 i Mörsil, död 23 oktober 2022 i Helsingborg, var en svensk skådespelare.

Biografi
Jonsson var utbildad vid Gösta Terserus teaterskola i hans då helt nya lokaler på Hovslagargatan 4 i Stockholm och därefter på Göteborgs stadsteaters elevskola, tillsammans med Nadja Witzansky, Lena Söderblom, Kerstin Tidelius, Lars Engström, Arne Eriksson och Bo Swedberg, 1954–1957. 

Han debuterade på Göteborgs stadsteater i januari 1955 som Chikara i John Masefields De trogna som Bengt Lagerkvist satte upp på Stora scenen med en stor ensemble, däribland Erland Josephson, Per Oscarsson, Jan Malmsjö, Bertil Anderberg, Arne Nyberg och Ebba Ringdahl. Därpå följde rollen som David i Strindbergs Gustav Vasa med Kolbjörn Knudsen som den svenske kungen.

Efter elevskolan var han två år på Atelierteatern i Göteborg där hans första uppgift var Joe i D.H. Lawrence Min son är min med bland andra Maud Hyttenberg. Våren 1959 gjorde han Jim O'Connor i Tennesse Williams Glasmenageriet i regi av Hans Råstam.

Jonsson engagerades av Riksteatern hösten 1959 för rollen som Jean i Jacques Vilfrids pjäs Sommarlov (L'amour, toujours l'amour) med Olof Lundström, Lilian Elgö, Lennart Kollberg, Walter Norman och Rune Eklund i de andra rollerna. Eftersom det var Jonssons tidigare lärare Gösta Terserus som regisserade så repeterade man pjäsen i hans studio vid Blasieholmen i Stockholm, med turnépremiär i den lilla orten Alfta i Hälsingland. Orten hade inte något hotell så ensemblen bodde i Bollnäs som också var den kommun som startade den allra första Riksteaterföreningen.   

Han kom 1965 till Helsingborgs stadsteater för rollen som Fortunio i Alfred de Mussets komedi Ljusstaken. Därpå följde ytterligare ett par roller och när teaterchefen Per Sjöstrand efter det erbjöd honom att stanna vid teatern bestämde han sig för att slå sig ner i Helsingborg. 

Han växlade mellan dramatiska och humoristiska roller. På Helsingborgs gamla och nya stadsteater medverkade Per Jonsson i 123 olika uppsättningar.

Per Jonsson var från 1963 till sin död gift med Anna-Greta Bergman.

Filmografi

Teater

Roller

 En uppstoppad hund

Bilder

Referenser 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Alumner från Göteborgs stadsteaters elevskola
Personer från Mörsils socken
Födda 1934
Avlidna 2022
Män
Sörängens folkhögskola

Sörängens Folkhögskola ligger i utkanten av Nässjö. Sörängens Folkhögskola har en kulturprofil. De särskilda linjerna är animationslinjen, bilderbok, fotolinjen, fotolinjen distans, författarlinjen, keramiklinjen och skrivarlinjen på distans. De allmänna kurserna har inriktningarna allmän humanistisk linje och naturvetenskapligt basår. Skolan har även sommarkurser av olika slag.

Sörängen byggdes 1912–1915 där röda trähus placerades runt en 300 år gammal ek. Matsalen är K-märkt eftersom innertaket pryds av en takmålning av Simon Gate, sedermera berömd glaskonstnär. Dessutom finns det gamla torpet Svältan från 1700-talet.

Skolan är ansluten till Folkhögskolornas studeranderättsliga råd, dit kursdeltagare kan vända sig i tvister och dylikt. Sörängen har drygt 70 internatplatser där 16 rum har egen toalett och dusch på rummen. Sörängen är miljöcertifierad enligt ISO 14001. Bland annat använder skolan en hög andel KRAV- och rättvisemärkt mat. Skolans personal är hbtq-diplomerad. Tillsammans med Ädelfors folkhögskola har skolorna gemensamt en filial i Jönköping. Jönköpings folkhögskola har kurser som ger allmän behörighet till universitetsstudier.

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska folkhögskolor knutna till kommuner och landsting
Utbildning i Nässjö kommun
Utbildningsinstitutioner bildade 1915
Portomärke

Ett portomärke eller lösenmärke var ett frimärksliknande märke som postförvaltningen kunde sätta på ett brev som var ofullständigt frankerat (eller som saknat frankering) och som visar hur mycket mottagaren skulle betala för att få ut brevet.

Sverige 
Svenska postverket använde portomärken mellan 1874 och 1891. Portomärken utgavs i två tandningar, tandning 14 (1874-1877) och tandning 13 (1877-1891). Valörerna var 1 öre svart, 3 öre röd, 5 öre brun, 6 öre gul, 12 öre röd, 20 öre blå, 24 öre violett, 30 öre grön, 50 öre brun och 1 krona blå och brun. Lösenavgiften var på 6 öre, övriga valörer användes för att betala det felande portot. Lösenmärkena sattes på baksidan av ofrankerade eller ofullständigt frankerade postförsändelser. Märkena fick inte utlämnas till allmänheten eller användas som porto vid inlämning av postförsändelser. Före utlämnandet av försändelsen skulle märkena makuleras (stämplas) av en posttjänsteman. Det överskott av portomärken som fanns efter att de fallit ur bruk övertrycktes och användes vid utgivningen av Landstormsfrimärkena.

Europa 
Portmärken användes i Storhertigdömet Baden 1862–1871, Kungariket Bayern 1862–1875, Liechtenstein 1920–1940, Schweiz 1878–1938, Österrike 1894–2002. Tyskland (förenat 1871) använde aldrig portomärken.

Källor 

Postväsen
Filateli

de:Briefmarke#Portomarken
Robert Henry Thurston

Robert Henry Thurston, född 25 oktober 1839 i Providence, Rhode Island, död 25 oktober 1903 i Ithaca, New York, var en amerikansk ingenjör och uppfinnare.

Biografi
Thurston avlade ingenjörsexamen vid Brown University 1859, blev teknologie doktor 1885 och juris doktor 1889. Efter att ha praktiserat som ingenjör utnämndes han 1865 till biträdande professor i "natural philosophy", vid United States Naval Academy i Annapolis, tjänstgjorde 1871-85 som professor i maskinlära vid Stevens Institute of Technology och blev 1885 professor i samma ämne vid Cornell University i Ithaca. Han gjorde sig bemärkt som uppfinnare av materialprovningsmaskiner, regulatorer m.m. samt var flitigt verksam som författare. Han utgav ett stort antal böcker rörande materiallära, ångmaskinlära, maskinbyggnadskonst m.m. samt publicerade omkring 300 vetenskapliga artiklar.

Thurston var den förste presidenten för American Society of Mechanical Engineers  (1880-83) och ledamot av ett stort antal vetenskapliga samfund, bland annat svenska Vetenskapsakademien (från 1885).

Referenser

Noter

Externa länkar

Amerikanska ingenjörer
Amerikanska uppfinnare
Amerikanska professorer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1839
Avlidna 1903
Män
Personer från Providence
Alumner från Brown University
Cirkulerande fluidiserad bäddpanna

Cirkulerande fluidiserad bäddpanna är en variant på fluidiserad bädd som bygger på att det fasta bränslet inte ligger på en rost i botten på pannan utan att förbränningsluften tillförs i botten och genom sin hastighet håller bränslet i suspension. Bränslepartiklar som följer med upp till toppen av förbränningsrummet i pannan avskiljs i en cyklon-separator och återförs in i botten på pannan. Denna typ av panna är vanlig i moderna kraftvärmeverk som använder olika former av biobränslen.

Energiteknik
Praktekorrar

Praktekorrar (Callosciurus) är ett släkte i ekorrfamiljen som förekommer i Sydostasien. Till släktet räknas omkring 14 arter med tillsammans cirka 300 underarter som kännetecknas av relativt stora variationer i utseende. Vissa zoologer räknar även släktet Tamiops samt arterna Rubrisciurus rubriventer och Glyphotes simus till släktet praktekorrar.

Vissa arter är mycket färgglada. Till exempel är arten pallasekorre på ovansidan olivgrön och på buken ljusröd. Prevostekorre har en svart rygg, vita sidor och buken är rödbrun. Finlaysons ekorre finns i tre olika färgvarianter: den första är rödbrun, den andra helt svart och den tredje vit. Arternas kroppslängd ligger mellan 15 och 25 cm och därtill kommer en 8 till 25 cm lång svans. Vikten varierar mellan 150 och 500 gram.

De flesta praktekorrar lever i den tropiska regnskogen. En del arter förekommer numera som kulturföljare i parker och människans trädgårdar. Individerna bygger bon av blad i trädens krona eller de använder trädens håligheter som sovplats. Utanför parningstiden lever varje individ ensam. Honan föder en till fem ungar åt gången. Liksom andra ekorrar äter de främst nötter, frukter och frön, ibland även insekter eller fågelägg.

Enligt Nowak (1999) räknas 14 arter till släktet:
 Pallasekorre, Callosciurus erythraeus (Pallas 1779), södra Kina, Taiwan, Hainan, Sydostasien
 Callosciurus quinquestriatus (Anderson 1871), vid gränsen mellan Yunnan och Myanmar
 Finlaysons ekorre, Callosciurus finlaysonii (Horsfield 1824), Burma, Thailand, Kambodja
 Callosciurus caniceps (Gray 1842), Burma, Thailand, Malackahalvön
 Callosciurus inornatus (Gray 1867), Yunnan, Laos, Vietnam
 Callosciurus pygerythrus (Geoffroy Saint-Hilaire 1831), Nepal, nordöstra Indien, Bangladesh, Burma
 Callosciurus phayrei (Blyth 1856), södra Burma
 Prevostekorre, Callosciurus prevostii (Desmarest 1822), Malackahalvön, Sumatra, Borneo, flera mindre öar; införd på Sulawesi
 Callosciurus baluensis (Bonhote 1901), nordvästra Borneo
 Bananekorre, Callosciurus notatus (Boddaert 1785), Malackahalvön, Java, Sumatra, Borneo, Bali, Lombok, flera mindre öar
 Svartstrimmig spetsekorre, Callosciurus nigrovittatus (Horsfield 1824), Malackahalvön, Java, Sumatra, Borneo, flera mindre öar
 Callosciurus adamsi (Kloss 1921), nordvästra Borneo
 Callosciurus melanogaster (Thomas 1895), Mentawaiöarna
 Callosciurus orestes (Thomas 1895), nordvästra Borneo

Underarten Callosciurus notatus albescens som lever på Sumatra listas ibland som självständig art.

Referenser 

 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, Baltimore 1999, .

Noter 

Ekorrar
Diamantoid

Diamantoid beskriver inom nanoteknik strukturer som har egenskaper som liknar diamant; Starka, styva och täta 3-dimensionella nätverk av atomer som hålls samman av kovalenta bindningar. Atomerna är oftast kol, kväve, syre, kisel eller svavel.

Kemi 
Inom kemi används termen diamantoid om slutna, polycykliska kolväten som till exempel adamantan (C10H16) som är den minsta diamantoiden.

Cykloalkaner
Nanoteknik
Zachariah Chandler

Zachariah Chandler, född 10 december 1813 i Bedford, New Hampshire, död 1 november 1879 i Chicago, Illinois, var en amerikansk politiker. Han representerade delstaten Michigan i USA:s senat 1857-1875 och från 22 februari 1879 fram till sin död. Han var USA:s inrikesminister 1875-1877.

Chandler flyttade 1833 till Detroit och var verksam inom affärslivet. Han var borgmästare i Detroit 1851 och whigpartiets kandidat i guvernörsvalet i Michigan 1852. Whigpartiet hade kommit i en nedgångsperiod och slaverimotståndaren Chandler bestämde sig för att lämna partiet. Han deltog aktivt i grundandet av republikanerna år 1854.

Chandler efterträdde 1857 Lewis Cass som senator för Michigan. Han var en radikal republikan och kritiserade Abraham Lincoln för att inte ha reagerat tillräckligt snabbt på sydstaternas utträde ur USA. Han uppfattade inte Lincolns planer för Rekonstruktionen som tillräckliga och var sedan aktiv i kampanjen att ställa Lincolns efterträdare Andrew Johnson inför riksrätt.

President Ulysses S. Grant utnämnde 1875 Chandler till inrikesminister. Han efterträddes 1877 av Carl Schurz.

Senator Isaac P. Christiancy avgick 1879 och efterträddes av Chandler som avled senare samma år. Chandler gravsattes på Elmwood Cemetery i Detroit.

Noter

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress

Borgmästare i Detroit
Ledamöter av USA:s senat från Michigan
USA:s inrikesministrar
Amerikanska whigs
Amerikanska republikaner
Personer från Bedford, New Hampshire
Födda 1813
Avlidna 1879
Män
Kunskapens bok

Kunskapens bok var ett svenskt uppslagsverk i åtta eller nio band som utgavs av Natur & Kultur i sex upplagor mellan 1937 och 1965. Dess artiklar i de första sju banden utgjordes av längre uppsatser, ofta med poetiska överskrifter, som kompletterades med ett eller två registerband. Den femte upplagan kallades "helt omarbetad". Den sjätte upplagan fick 1965 ett tionde supplementband. Tredje till femte upplagan redigerades av Sven Lidman, som senare lämnade förlaget för att ge ut Focus.

Lista

Svenska uppslagsverk
Valvoline 200 1991

Valvoline 200 1991 var ett race som var den tredje deltävlingen i PPG IndyCar World Series 1991. Racet kördes den 21 april på Phoenix International Raceway. Arie Luyendyk tog sin första seger för säsongen, medan mästerskapsledande Bobby Rahal fortsatte att rada upp andraplatser. Emerson Fittipaldi slutade trea, med Michael Andretti på fjärde plats.

Slutresultat

1991 i USA
Phoenix
1991
Martin Biron

Martin Gaston Biron, född 15 augusti 1977 i Lac-Saint-Charles, Québec, är en kanadensisk före detta professionell ishockeymålvakt som spelade för New York Rangers i NHL.

Biron skrev på ett två-årskontrakt med Rangers under sommaren 2010.

Han har tidigare representerat Buffalo Sabres, Philadelphia Flyers och New York Islanders.

Referenser

Martin Biron - nhl.com
Biron slutar (Engelska)

Födda 1977
Män
Levande personer
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Buffalo Sabres
Spelare i Philadelphia Flyers
Spelare i New York Islanders
Spelare i New York Rangers
Idrottare från staden Québec
Spelare i Olympiques de Hull
Spelare valda i NHL Entry Draft 1995
Spelare i South Carolina Stingrays
Spelare valda av Buffalo Sabres i NHL Entry Draft
Bertil Molde

Frans Bertil Molde, född 16 september 1919 i Nacka, död 15 augusti 1995 i Råsunda, Solna kommun, var en svensk språkvetare.

Biografi 
Bertil Molde var 1945–1950 universitetslektor vid Aarhus universitet i Danmark. Vid Stockholms högskola blev han 1947 filosofie licentiat och 1950 filosofie doktor. Han var docent i nordiska språk 1950–1952 vid Stockholms högskola, 1952–1956 vid Lunds universitet och från 1956 vid Stockholms universitet.

Han ingick 1950–1956 i den i Lund belägna redaktionen för Svenska Akademiens ordbok, var 1956–1959 redaktionschef vid bokförlaget Natur och Kultur som vid den tiden utgav sjätte upplagan av Kunskapens bok, och 1959–1961 redaktionschef vid NKI-skolan. Han var från 1962 sekreterare i Nämnden för svensk språkvård och chef för dess institut från 1961.

Han var 1953–1956 medarbetare i Stockholms-Tidningen, 1957–1958 i Morgon-Bladet. Han höll flera föredrag i Sveriges Radio, var sekreterare i 1962 års släktnamnskommitté och var från 1963 språklig rådgivare i namnärenden åt Patent- och registreringsverket.

Molde gifte sig 1942 med Inger Hallström (1920–2016). Han är gravsatt i minneslunden på Solna kyrkogård.

Bibliografi 
 Källorna till Christian III:s bibel (1949), doktorsavhandling
 (red.) Illustrerad svensk ordbok (1955)
 (red.) Dansk-svensk ordbok (1958)

Källor

Noter 

Män
Födda 1919
Avlidna 1995
Svenska lingvister
Svenska lexikografer
Svenska innehavare av professors namn
Gravsatta på Solna kyrkogård
Bruno Gervais

Bruno Gervais, född 3 oktober 1984 i Longueuil, Québec, är en kanadensisk professionell ishockeyback som spelar för Eisbären Berlin i DEL.

Gervais spelade för New York Islanders från 2005 till och med 2011. 2011 skrev han på ett ettårskontrakt Tampa Bay Lightning.

Gervais valdes som 182:e spelare av New York Islanders i 2003 års NHL-draft.

Referenser

Bruno Gervais - nhl.com

Födda 1984
Män
Levande personer
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Eisbären Berlin
Spelare i Colorado Avalanche
Spelare i New York Islanders
Spelare i Philadelphia Flyers
Spelare i Tampa Bay Lightning
Idrottare från Québec
Spelare i Titan d’Acadie-Bathurst
Personer från Longueuil
Spelare valda i NHL Entry Draft 2003
Spelare valda av New York Islanders i NHL Entry Draft
Spelare i Gaulois du Collège Antoine-Girouard
Miller Genuine Draft 200 1991

Miller Genuine Draft 200 1991 var ett race som var den femte deltävlingen i PPG IndyCar World Series 1991. Racet kördes den 2 juni på Milwaukee Mile. Michael Andretti tog sin första seger för säsongen. Han följdes i mål av kusinen John Andretti och Michaels far Mario Andretti slutade trea. Det är den enda gången i professionell racinghistoria som tre släktingar kommit på pallen i en internationell serie. I skuggan av detta återtog Bobby Rahal mästerskapsledningen från Rick Mears. Rahal slutade på fjärde plats, medan Mears tvingades bryta till följd av ett elektriskt problem.

Slutresultat

1991 i USA
Milwaukee
1991
Radek Martínek

Radek Martínek, född 31 augusti 1976 i Havlíčkův Brod, Tjeckoslovakien, är en tjeckisk före detta professionell ishockeyback som spelar för New York Islanders i NHL. Han spelade tidigare i HC Ceske Budejovice i den tjeckiska högstadivisionen Extraliga och för Columbus Blue Jackets i NHL.

Referenser

Radek Martinek - nhl.com

Födda 1976
Män
Levande personer
Tjeckiska ishockeyspelare
Spelare i New York Islanders
Spelare i Columbus Blue Jackets
Världsmästare i ishockey
Spelare i HC České Budějovice
Spelare valda i NHL Entry Draft 1999
Spelare valda av New York Islanders i NHL Entry Draft
Metamorphosis (Hilary Duff album)

Metamorphosis är ett musikalbum med Hilary Duff från 2003. Det är Hilarys andra studioalbum.

Låtlista
 So Yesterday (Lauren Christy, Scott Spock, Graham Edwards och Charlie Midnight) - 3:35
 Come Clean (Kara DioGuardi och John Shanks) - 3:34
 Workin' It Out (Midnight, C. Pettus och M. Swersky) - 3:16
 Little Voice (DioGuardi och P. Berger) - 3:03
 Where Did I Go Right? (Christy, Spock, Edwards och Midnight) - 3:51
 Anywhere But Here (Jim Marr, Wendy Page och Bennett) - 3:32
 The Math (Christy, Spock, Edwards och Midnight) - 3:19
 Love Just Is (Marr, Page och Midnight) - 4:02
 Sweet Sixteen (Haylie Duff och Toran Caudell) - 3:09
 Party Up (Meredith Brooks, T. Rhodes och A. George) - 3:51
 Metamorphosis (Hilary Duff, Midnight, Bennett och Andre Recke) - 3:29
 Inner Strength (Haylie Duff) - 1:34
 Why Not? (Midnight och Matthew Gerrard) - 3:01
 Girl Can Rock (bonuslåt) (Midnight och Weston) - 3:05

Singlar
 Why Not?
 So Yesterday
 Come Clean
 Little Voice

Album av Hilary Duff
Musikalbum 2003
Andy Sutton

Andrew Cameron "Andy" Sutton, född 10 mars 1975 i London, Ontario, är en kanadensisk professionell ishockeyback som spelar för Edmonton Oilers i NHL.

Sutton har tidigare spelat för NHL-lagen Minnesota Wild, San Jose Sharks, Atlanta Thrashers, New York Islanders, Ottawa Senators och Anaheim Ducks.

Referenser

Andy Sutton - nhl.com

Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Minnesota Wild
Spelare i San Jose Sharks
Spelare i Atlanta Thrashers
Spelare i New York Islanders
Spelare i Ottawa Senators
Spelare i Anaheim Ducks
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från London, Ontario
Födda 1975
Levande personer
Män
Ishockeyspelare i Michigan Tech Huskies
Alumner från Michigan Technological University
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Brendan Witt

Brendan Witt, född 20 februari 1975 i Humboldt, Saskatchewan, Kanada, är en kanadensisk professionell ishockeyback som för närvarande spelar i New York Islanders i NHL.

Tidigare har han även spelat i Washington Capitals och Nashville Predators.

Referenser

Födda 1975
Män
Levande personer
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Washington Capitals
Spelare i Nashville Predators
Spelare i New York Islanders
Spelare i Seattle Thunderbirds
Spelare valda i NHL Entry Draft 1993
Lagkaptener i Washington Capitals
Personer från Humboldt, Saskatchewan
Spelare valda av Washington Capitals i NHL Entry Draft
Silver Lining

Silver Lining är ett album av Nils Lofgren, utgivet 1991. Det var hans första soloalbum sedan 1985 års Flip. Åren mellan albumen hade han ägnat åt spel i Bruce Springsteens kompband E Street Band, som dock upplösts 1989. Springsteen gör ett gästframträdande med sång på låten "Valentine". Bland andra gästmusiker finns Billy Preston, Ringo Starr och Clarence Clemons.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Nils Lofgren.

"Silver Lining" - 4:45
"Valentine" - 6:14
"Walkin' Nerve" - 3:53
"Live Each Day" - 4:18
"Sticks and Stones" - 6:10
"Trouble's Back" - 5:00
"Little Bit O' Time" - 2:48
"Bein' Angry" - 5:52
"Gun and Run" - 4:18
"Girl in Motion" - 5:51

Musikalbum 1991
Album av Nils Lofgren