kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dülmenponny

Dülmenponnyn är en liten hästras, härstammande från Tyskland där de har dokumenterats sedan 1300-talet. De är idag Tysklands enda inhemska ponnyras och har troligen sitt ursprung i den utdöda och primitiva tarpanen, då hästarna oftast har samma blacka färg. Men då dessa ponnyer även kan ha färgerna brun, fux, skimmel eller svart tror man att ponnyn någon gång under alla århundraden har korsats med annat blod, troligtvis den tyska utdöda hästrasen Sennerhäst.

Historia

Dülmenponnyn upptäcktes utanför staden Dülmen i det tyska området Westfalen där de strövade runt i vilda hjordar. Dokument och målningar av ponnyerna har daterats till tidigt 1200-tal men Dülmenborna har troligtvis haft kunskap om dessa hästar flera tusen år innan dess.

Dülmenponny utvecklades troligen från den primitiva och numera utdöda Tarpanen. Även blod från den utdöda Sennerhästen kan ha tillförts i rasen, likväl som vissa polska och engelska ponnyraser. Dülmenponnyns exteriör påminner mycket om den engelska New Forest ponnyn men gentester har uteslutit släktskap mellan dessa två raser. 

Under delningen av Tyskland på 1900-talet förlorade de vilda hästarna sina revir och det fanns bara en enda flock kvar, tillhörande hertigen av Croy som hade ett gott öga till ponnyerna och hade hjälpt dem sedan mitten av 1800-talet. På Dukes of Croys ca 860 tunnland stora ägor i Merfelder Bruch strövar den enda vilda flocken fortfarande fritt med beskydd av hertigens släktingar och den tyska regeringen. Hertigen hade under mitten av 1800-talet varit den första att propagera för att ge ponnyerna beskydd från utrotning.

Enligt tradition samlas hästarna in den sista lördagen i maj där fölen säljs på auktion medan stona får gå tillbaka till flocken med en eller två hingstar.

Egenskaper

Ett liv i det vilda där ponnyerna själva måste skaffa mat och skydd har gjort att Dülmenponnyn har utvecklats till en härdig ponny med naturligt immunförsvar mot sjukdomar. De ponnyer som lever i fångenskap har visat sig vara kloka, lugna och bra ridponnyer för barn, och passar även till körning och lättare jordbruk även om detta inte är en vanlig syn i Tyskland.

Ponnyn har ett primitivt utseende med korta ben och har en typisk ponnykaraktär. Nacken är smal och kort och pälsen kan ibland vara väldigt "raggig" och utan glans. Ponnyerna är lättfödda, billiga i drift och är väldigt tålmodiga.

Källor 
Kort om Dulmenponnyn

Mer om Dulmenponnyn

Ponnyer
Hästraser från Tyskland
Mercedes-Benz W22

Mercedes-Benz 380 är en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren Mercedes-Benz mellan 1933 och 1934.

Sportmodellerna i Mannheim-serien ersattes 1933 av 380. Den nya bilen fick, som de flesta nya Mercor vid den här tiden, individuell hjulupphängning runt om, men här var även framvagnen försedd med skruvfjädrar. Motorn var en rak åtta med stötstänger. Den fanns i flera utföranden: grundmotorn utan överladdning gav 90 hk. Denna motor kunde även förses med kompressor och gav då 120 hk. Dessutom fanns en version på 140 hk med kompressorn inkopplad.

Med en topphastighet på 140 km/h var 380:n gjord för det nya Autobahn-nätet, men konkurrensen med övriga tyska prestigemärken var hård och redan efter ett år ersattes modellen av den större och snabbare 500 K.

Motor

Tillverkning

Källor 
 Mercedes-Benz Personenwagen 1886-1986, av Werner Oswald, 1987.

Externa länkar 
 Tysk kompressor-Mercedes-klubb

W22
Bakhjulsdrivna fordon
Mercedes-Benz W150

Mercedes-Benz 770 är en lyxbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren Mercedes-Benz mellan 1938 och 1943.

1938 genomgick Mercedes-Benz största modell en genomgripande uppdatering. Bilen fick ett helt nytt chassi med en kryssram uppbyggd av ovalrör, utvecklad från företagets tävlingsbilar. Nya hjulupphängningar med skruvfjädrar infördes, med individuell framvagnsfjädring och De Dion-axel bak. Motorn trimmades med toppeffekter på 155 hk utan överladdning och 230 hk med kompressorn inkopplad. Kompressorn var nu standard. Även karosserna uppdaterades.

Försäljningen till privatpersoner hade närmast upphört och de flesta bilarna gick direkt till den naziststyrda tyska statsledningen. Bilar byggda efter krigsutbrottet var oftast bepansrade, med skottsäkra fönster och däck. Detta lade ytterligare drygt ett ton till den redan från början ansenliga vikten.

Motor

Tillverkning

Källor
Mercedes-Benz Personenwagen 1886-1986, av Werner Oswald, 1987.

Externa länkar
Tysk kompressor-Mercedes-klubb

W150
Bakhjulsdrivna fordon
Björn Nilsson

Björn Nilsson kan avse:

 Björn Nilsson (direktör) (1918–1983), svensk företagsledare och elektroingenjör, VD för Philips Teleindustri AB
 Björn Nilsson (journalist) (1935–1995), svensk kulturjournalist, mångårig teater- och litteraturkritiker på tidningen Expressen
 Björn Nilsson (artist) (1942–1990), svensk sångare från Borlänge, även känd som White Bear eller Vita Björn
 Björn Nilsson (författare) (född 1943), svensk författare och översättare av verk inom samhälls- och beteendevetenskap samt några skönlitterära verk; även lektor i socialpsykologi vid Högskolan i Skövde
 Björn O. Nilsson (född 1956), svensk medeldistanslöpare, biokemist, företagsledare och ämbetsman
 Björn Nilsson (fotbollsspelare) (född 1960), svensk före detta fotbollsspelare
 Björn Nilson (född 1983), svensk reggae/dancehall-artist från Göteborg, mer känd som Kapten Röd

Se även 
 Björn Nilsson-priset – pris instiftat 1994 av tidningen Expressen, "för god kulturjournalistik"
Axel Afzelius

Johan Fredrik Axel Afzelius, född 25 april 1885 i Uppsala, död 7 augusti 1955 i Stockholm, var en svensk jurist.

Biografi 
Afzelius avlade juris kandidatexamen 1908 och blev assessor i Svea hovrätt 1916. Han utnämndes sedan till hovrättsråd 1921 och till regeringsråd 1928. Afzelius var justitieråd 1932–1952 och tjänstgjorde under den tiden som ordförande i Högsta domstolen 1948–1952. Han svarade 1949–1955 för den årliga utgåvan av lagboken (Sveriges rikes lag). År 1933 blev Afzelius ledamot av direktionen för Sällskapet för folkundervisningens befrämjande och var även dess ordförande.

Axel Afzelius var son till juristen och riksdagsledamoten Ivar Afzelius och Anna Richert. Han gifte sig 1924 med Brita Leijonmarck (1894–1955), dotter till hovrättspresidenten Carl Leijonmarck och Anna Ribbing. Makarna Afzelius är begravna på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Utmärkelser 

  Konung Gustaf V:s jubileumsminnestecken med anledning av 90-årsdagen, 1948.
  Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 6 juni 1938.
  Kommendör av första klassen av Nordstjärneorden, 10 december 1928.
  Kommendör av andra klassen av Nordstjärneorden, 6 juni 1925.
  Riddare av Nordstjärneorden, 1922.

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000.
 .
 .

Noter 

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Justitieråd i Högsta förvaltningsdomstolen (Sverige)
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Mottagare av Konung Gustaf V:s jubileumsminnestecken med anledning av 90-årsdagen
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Jurister från Uppsala
Ämbetsmän från Uppsala
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1885
Avlidna 1955
Män
Svenska lagkaptener i NHL

Följande är en lista över svenska lagkaptener i NHL, sorterade efter klubb:

Utöver dessa har flera svenskar varit assisterande lagkaptener i sina respektive NHL-lag.

Källor
Johanna av Penthièvre

Johanna av Penthièvre eller Johanna den lama (franska Jeanne de Penthièvre, Jeanne la Boiteuse) född 1319, död 10 september 1384, var regerande hertiginna av Bretagne 1341-1364, och regerande grevinna av Penthièvre 1331-1384, tillsammans med sin make, greve Karl av Blois. 

Hon var en av huvudpersonerna under det bretonska tronföljdskriget (1341-1365), som stod mellan Johanna och hennes make Karl av Blois å ena sidan och huset Montfort å den andra.

Biografi

Tidigt liv
Johanna var dotter till Guy av Bretagne, greve av Penthièvre (1287–1331), och Jeanne d'Avaugour. Som dotter till den barnlöse hertig Johan III:s äldste bror, var hon Bretagnes tronarvinge. 

År 1331 blev hon vid tolv års ålder grevinna av Penthièvre efter sin far, och 1337 gifte hon sig i Paris med greve Karl av Blois, som blev hennes medregent.

Hertiginna av Bretagne

Vid sin farbror Johan III:s död 1341 ärvde hon tronen i Bretagne och tog kontrollen över regeringen som hertiginna av Bretagne med stöd av större delen av statens adel och administration. Hon lät också utnämna maken till medregent jure uxoris. 

Hennes rättigheter ifrågasattes dock av hennes farbror, Johan av Dreux, hertig av Montfort: han var en yngre halvbror till Johan III, medan hennes far hade varit en äldre helbror, och hans rättigheter var därför svagare. Trots detta lät Johan av Montfort utropa sig till hertig av Bretagne med namnet Johan IV, något som utlöste det bretonska tronföljdskriget. 

Vid Johan IV:s död 1345 fortsattes kriget under ledning av hans änka, Johanna av Flandern, som utropade sin son till Johan V. Johanna av Flandern lämnade så småningom Bretagne och flydde till England, där hon blev psykiskt sjuk och överlämnade sin son i det engelska hovets vård. 

År 1347 kontrollerade Johanna av Penthièvre och hennes man större delen av Bretagne. Samma år blev dock Karl av Blois tillfångatagen av engelsmännen och hölls fången i nio år, innan han 1356 frigavs i utbyte mot lösen.

Senare liv
Johannas make Karl dog i slaget vid Auray 1364 och detta fastställde Montforts seger i kriget. Den 12 april 1365 undertecknade Johanna det första traktatet i Guérande. Genom avtalet uppgav Johanna sin rätt till Bretagne till förmån för Johan V, men fick behålla titeln hertiginna av Bretagne på livstid. 

År 1379, då Johan V befann sig i exil i England, stödde hon hans återkomst när Karl V av Frankrike försökte erövra Bretagne. I det andra traktatet i Guérande 15 januari 1381 mottog hon ett underhåll och arvsrättigheter till Bretagnes tron om Johan V avled barnlös.

Källor

Noter 

Personer i Frankrike under 1300-talet
Kvinnor
Födda 1319
Kvinnliga regenter under 1300-talet
Avlidna 1384
Hertigar av Bretagne
Sennerhäst

Sennerhästen var en inhemsk hästras i Tyskland och troligtvis landets äldsta ras innan den försvann. Idag räknas Dülmenponnyn som Tysklands enda inhemska ponny. Sennerhästen levde vilt i Teutoburgerskogen i Tyskland och tvärtemot vanliga vilda hästar var Sennerhästarna ganska ädla i kroppsbyggnaden, mycket påminnande om Angloaraberna vilket vittnar om inblandning av annat blod.

Historia
Sennerponnyn har funnits i Tyskland sedan flera tusen år tillbaka. Rasen har dokumenterats sedan 1160 men var kända bland lokalbefolkningen långt innan dess. Det finns inte några dokument över hur Sennerhästarna hamnade i området. Det ädla och slanka utseendet var unikt hos denna häst, då de flesta europeiska vildhästar hade ett mycket mer robust och primitivt utseende, t.ex. som hos den numera utdöda Tarpanen. Detta vittnar om stark influens av arabiska och orientaliska hästar som bör ha tagits til Tyskland med hjälp av nomadiska folk som vandrat till Europa från Asien. Men det finns inga förklaringer till varför dessa orientaliska hästar inte influerade andra hästar. 

Man tror att många av de ursprungliga Sennerhästarna togs in på klostren i närheten och att man med hjälp av dem avlade fram bättre hästar med utavel av Sennerhästarna med olika sorters varmblodshästar men det finns inga stamböcker som stödjer teorierna. Däremot hittade man ett dokument skrivet av munken Bernhard VII von Lippe år 1493, där han skrev att man tog in 64 vilda Sennerhästar till klostren. 

Efter detta var Sennerhästen väl eftertraktade som rid- och körhästar under 1700-talet och ända fram till 1800-talet. Troligtvis utavlades Sennerhästarna en hel del med arabiska och europeiska fullblodshästar men utvecklingen av de olika tyska varmblodshästarna gjorde att rasen föll i glömska och nästan dog ut helt. 1999 startades en förening för att försöka bevara rasen, men dock finns inga stamböcker eller bevisat renrasiga Sennerhästar kvar vilket gör att rasen räknas som utrotad även om en del oäkta Sennerhästar kan hittas i nationalparken i området runt Teutoburgerskogen.

Egenskaper

Sennerponnyn var väl eftersökt på grund av sitt ädla utseende men primitiva härdighet och sundhet. De vilda ponnyerna hade ett naturligt skydd mot sjukdomar och klarade sig på lite foder. Benen var utmärkt och starka och ponnyerna var kloka och lugna i sättet. Det sades att hästarna liknade Angloaraben, eller Arabiskt fullblod vilket stödjer teorin om att hästarna med största sannolikhet någon gång har korsats med orientaliskt blod. 

Utdöda hästtyper
Hem till Norden (sång)

Hem till Norden, med annan text känd som Julklockor över vår jord, är en sång som legat på Svensktoppen i två omgångar, med två olika texter och teman.

Som "Hem till Norden", där Tommy Andersson skrivit texten tillsammans med Kaj Svenling, spelades den in av Kikki Danielsson & Roosarna och släpptes på singel 1995 , och blev titelspår på albumet "Hem till Norden" 1996 . Denna version låg på Svensktoppen i elva omgångar under perioden 3 februari-13 april 1996 , med tredjeplats som bästa placering där. Denna text handlar om naturen i Norden.

2009 spelades låten in av Hans Martin på albumet Höstglöd.

Som "Julklockor över vår jord", skriven av Tommy Andersson och Ann-Cathrine Wiklander, är melodin en julsång som Ann-Cathrine Wiklander spelade in på sin jul-EP "Min barndoms jular" 1995 . Denna version låg på Svensktoppen i tre veckor under perioden 16 december 1995 -6 januari 1996 , med andraplats som bästa placering där. Ann-Cathrine Wiklander gjorde 2013 en nyinspelning av sången tillsammans med Erik Lihm.

Kikki Danielsson framförde sången med texten "Julklockor över vår jord" live under sin julturné "Julstämning med Kikki" 2006 . Den spelades även in av Scan Express på julalbumet Julens nya godbitar .

Källor

Geografisånger
Låtar av Tommy Andersson
Musiksinglar 1995
Svensktoppsmelodier 1995
Svensktoppsmelodier 1996
Svenska dansbandslåtar
Svenskspråkiga sånger
Kenneth Starr

Kenneth Winston "Ken" Starr, född 21 juli 1946 nära Vernon, Texas, död 13 september 2022 i Houston, Texas, var en amerikansk jurist och under en period domare i federal appellationsdomstol. 

Starr är mest känd för att ha varit utsedd som den oberoende åklagare () som utredde Lewinskyaffären som involverade USA:s president Bill Clinton. Starr utsågs tillsammans med Clinton 1998 till Person of the Year av Time.

Från och med 2010 var han rektor vid Baylor University i Waco, Texas.

Referenser

Noter

Externa länkar

Amerikanska jurister under 1900-talet
Alumner från George Washington University
Alumner från Brown University
Alumner från Duke University
Personer från Wilbarger County
Födda 1946
Avlidna 2022
Män
Otto Järte

Otto Edvard Fridolf Järte, ursprungligen Hjertkvist, född 10 oktober 1881 i Stora Malms församling, Södermanlands län, död 3 maj 1961 i Stockholm (Jakob), var en svensk ämbetsman, tidningsman och politiker (Högerpartiet), bosatt i Stora Sjötullen på Sjötullsbacken 27 på Blockhusudden i Stockholm.

Biografi 
Järte var initialt socialdemokrat och medarbetare till Hjalmar Branting. Under första världskriget förespråkade Järte med bland andra ungdomsvännen och sedermera borgarrådet Yngve Larsson en tyskvänlig linje, och publicerade anonymt den så kallade "aktivistboken" Sveriges utrikespolitik i världskrigets belysning 1915. Järte skrev själv förordet, som krävde "en modig uppslutning vid Tysklands sida". Boken ledde till deras uteslutning ur partiet. 

Järte tog tillsamman med Gösta Törngren 1917 initiativet till den aktivistiska Klubben Brunkeberg. Han erhöll Frihetskorset av tredje klass 1918.

Järte blev senare högerman, rekryterades till Svenska Dagbladet och var 1925–1932 ledamot av Sveriges riksdag, och så småningom gruppledare i andra kammaren. Han stod Arvid Lindman nära och blev en av högerns ledande publicister. Som politisk redaktör i Svenska Dagbladet 1932–1952 bidrog han som försvarsvän och förespråkare för nordiskt samarbete starkt till tidningens profilering. Under andra världskriget var han en tongivande antinazistisk röst i samhällsdebatten. Han medverkade även i Svensk tidskrift samt blev byråchef i Socialstyrelsen.

Otto Järte porträtterades på omslaget till Hvar 8 dag nummer 41 år 1931.

Referenser

Litteratur

Externa länkar

Vidare läsning 
 

Svenska socialdemokrater
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för högern
Alumner från Uppsala universitet
Palmstiernas klubb
Personer från Stora Malms socken
Födda 1881
Avlidna 1961
Män
Axel Westling

Erik Axel Westling, född 10 oktober 1897 i Örebro församling i Örebro län, död 15 oktober 1957 i Karlstads församling i Värmlands län, var en svensk ämbetsman.

Biografi
Westling avlade studentexamen 1915 och filosofie kandidatexamen vid Göteborgs högskola 1919, varpå han studerade juridik vid Stockholms högskola. Han var amanuens i Socialdepartementet 1922–1929 och tillförordnad förste kanslisekreterare i Kommunikationsdepartementet 1929–1932. Åren 1932–1942 tjänstgjorde han i Finansdepartementet: som tillförordnad förste kanslisekreterare 1932–1933, som förste kanslisekreterare 1933–1934 och som expeditionschef 1934–1942, från 1936 som kansliråd. Därefter var han statssekreterare i Kommunikationsdepartementet 1942–1945. Under 1920-, 1930- och 1940-talen tjänstgjorde han därtill i flera statliga utredningar. Westling var landshövding i Värmlands län från 1945 till sin död 1957.

Axel Westling var son till Arvid Westling och Karolina Andersson. Han gifte sig 1922 med Aina Stuart (1898–1981) och de hade sonen Harald Westling. Makarna Westling är begravna på Västra kyrkogården i Karlstad.

Utmärkelser
  Riddare av Nordstjärneorden, 1932.
  Kommendör av andra klassen av Nordstjärneorden, 5 juni 1937.
  Kommendör av första klassen av Nordstjärneorden, 6 juni 1940.

Referenser

Män
Födda 1897
Avlidna 1957
Ämbetsmän från Örebro
Alumner från Göteborgs universitet
Alumner från Stockholms universitet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Kansliråd
Svenska statssekreterare
Landshövdingar i Värmlands län
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Gravsatta på Västra kyrkogården i Karlstad
Prinsessan Marie av Danmark

Prinsessan Marie av Danmark, grevinna av Monpezat, ursprungligen Marie Agathe Odile Cavallier, född 6 februari 1976 i Paris, är en dansk prinsessa. Sedan 24 maj 2008 är hon gift med prins Joachim av Danmark.

Bakgrund 
Prinsessan Marie föddes den 6 februari 1976 i Paris som dotter till reklamdirektör Alain Cavallier och hotellägare Françoise Grassiot, född Moreau.

Prinsessan Marie arbetade från 2005 tills hon ingick äktenskap med prins Joachim år 2008 som direktionssekreterare i sin styvfar Christian Grassiots finansbolag i Genève.

Äktenskap och barn 
Den 24 maj 2008 gifte hon sig med prins Joachim av Danmark i Møgeltønders kyrka.

Prinsessan Marie och prins Joachim har två gemensamma barn:
 Greve Henrik Carl Joachim Alain, född 4 maj 2009
 Grevinnan Athena Marguerite Françoise Marie, född 24 januari 2012

Ordnar och dekorationer
Prinsessan Maries ordnar och dekorationer
 Riddare av Elefantorden
 Storkors av Sankt Olavs orden
 Storkors av Finlands Vita Ros' orden
 Storkors av Oranienhusorden

Referenser

Externa länkar 

 Danska kungahusets officiella webbplats - Prinsessan Marie

Danska grevinnor 
Födda 1976
Huset Glücksburg
Mottagare av Elefantorden
Storkorset av Finlands Vita Ros’ orden
Storkorset av Sankt Olavs orden
Danska prinsessor
Prinsessor genom giftermål 
Kvinnor
Huset Laborde de Monpezat
Levande personer
Storkorset av Oranienhusorden
Personer från Paris
Mottagare av Finlands Vita Ros’ orden
Storkorset av Leopold II:s orden
Ernst Ahlberg

Carl Ernst Nathanael Ahlberg (i riksdagen kallad Ahlberg i Stockholm, senare Ahlberg i Lidingö), född 23 april 1891 i Östra Tunhems socken, död 16 februari 1959 i Lidingö, var en svensk ombudsman och politiker (Högerpartiet).

Ernst Alberg var efter studentexamen i Lund under några år verksam som journalist i Skövde och Stockholm. 1918 blev han ombudsman för Jordbrukarnas riksförbund och 1920 för Sveriges allmänna verkmästareförbund. Ahlberg var ombudsman i Sveriges arbetsledarförbund 1920–1956. Han var riksdagsman 1952–1958. Ahlberg är begravd på Lidingö kyrkogård.

Källor

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för högern
Personer från Östra Tunhems socken
Födda 1891
Avlidna 1959
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Män
Kalv (ungdjur)

Kalv kallas ett ungt djur av vissa djurarter. 

Vanligen avses nötkreatur under sitt första levnadsår. En kalv av honkön kallas kvigkalv och en av hankön kallas tjurkalv. När en ko föder en kalv kallas det kalvning.

En kalv kan även vara en unge av älg, hjort, ren, elefant och val.

Se även
 Kviga 
 Tjur

Referenser 

Däggdjur
Skolfilm

Skolfilm (utbildningsfilm, undervisningsfilm) är filmvisning i skolor. Ofta rör det sig om dokumentärer eller film som har direkt koppling till den aktuella undervisningen, till exempel kan en klass i Sverige under veckan de läser om Norge se en film om just Norge.

Länge var projektorn vanligt förekommande, men under 1980-talet och början av 1990-talet ersattes den allt mer av video. Skolfilm visas många gånger i klassrummet. Det händer ibland även att skolan reserverar en biosalong för att ge alla elever i en viss årskurs möjlighet att kostnadsfritt se en biofilm, oftast med lärande ändamål eller ibland budskap i handlingen, så kallad skolbio.

Sverige 
I Sverige finns belägg för skolfilm och skolbio från 1920-talet.

Rättigheter 
En skola får visa videofilmer med institutionella rättigheter och TV-program. Däremot får inte en skola införskaffa köpfilm (hemvideo/DVD) för skolans eller en lärares privata medel och sedan visa den för skolklassen, om inte särskilt avtal tecknats med rättighetsinnehavaren. Inte heller hyrfilm (hemvideo/DVD) får visas i skolan utan avtal med rättighetsinnehavaren. Filmer som lånas ut via bibliotek får inte visas i skolklassen om inte filmerna har institutionella rättigheter.

Källor 

Läromedel
Film
Rundgångsfestivalen

Rundgångsfestivalen var en musikfestival i Vämöparken i Karlskrona som gick av stapeln under åren 2002, 2003 och 2004.

Festivalen arrangerades av föreningen Rundgång. Föreningen startades 2002 med målet att få First Floor Power till Rundgång 2002, vilket man lyckades med, och även 2004. År 2002 & 2003 bestod Rundgångsfestivalen av två scener, stora scen & dansbanan, medan man 2004 reducerade antalet scener till att endast bestå av dansbanan.

Vid arbetet med Rundgångsfestivalen 2004 bodde endast en av föreningens medlemmar i Karlskrona och övriga runt om i Sverige/Europa vilket medförde att 2004 blev sista året för festivalen då arbetet med mycket svårt, efter avslutad festival lades föreningen ner.

Band som spelade var bl.a. Adam Green, Jens Lekman, The Danny Says, De Stilj, Frej, U.N.P.O.C., Paris, Björns Vänner, Franke, Nixon, Blood Music, CK, The Happy Couple, First Floor Power, Superheroes, Dub Sweden, Hell on Wheels, Bad Cash Quartet, Florence Valentin, Florian, The Corduroy Utd, Slagsmålsklubben m.fl.

Återkommande evenemang med premiär 2002
Musik i Karlskrona
Nedlagda musikfestivaler i Sverige
Upplösningar 2004
Recording Industry Association of America

Recording Industry Association of America, RIAA, är en branschorganisation som företräder skivindustrin i USA. Till medlemmarna hör bland annat skivbolag och distributörer.

Se även
RIAA-certifiering

Externa länkar 
 Recording Industry Association of America

Branschorganisationer i USA
Upphovsrättsorganisationer