kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
DRG V 120

V 120 001 var ett diesellok konstruerat 1924 för Deutschen Reichsbahn-Gesellschaft (DRG) med pneumatisk kraftöverföring. 

I den tidiga dieselloksutvecklingen var kraftöverföringen mellan maskin och hjul en komplicerad utmaning. I Tyskland hade man flera olika utvecklingsspår och idag är det dieselelektriska eller dieselhydrauliska lösningar som används. Detta lok hade en dieselmotor kopplad till en luftpump som i sin tur drev ett cylindersystem som liknande det på ett vanligt ånglok. Prototyputvecklingen tog lång tid och först 1929 togs loket i drift. Eftersom lösningen inte visade sig särskilt effektiv togs det ur drift redan 1933.

Externa länkar 
 Bilder och information om V 120 001 (engelska)

Diesellok
Lietukis-massakern

Lietukis-massakern syftar på en massaker på sextioåtta litauiska judar, vilken förövades den 27 juni 1941 vid Lietukis garageanläggning i östra Kaunas i Litauen.

Bakgrund 
Den 22 juni 1941 inledde Nazityskland Operation Barbarossa, anfallet på den tidigare bundsförvanten Sovjetunionen. I kölvattnet på de tyska arméerna följde särskilda mobila insatsstyrkor, Einsatzgruppen, vilka hade till uppgift att mörda judar, romer, partisaner och politruker, det vill säga alla personer som ansågs utgöra ett hot mot Tredje Riket och dess säkerhet. Einsatzgruppen var indelade i fyra enheter, A–D, och Einsatzgruppe A opererade i Baltikum. Befälhavare för Einsatzgruppe A var Brigadeführer Walter Stahlecker, och denne hade den 25 juni 1941 uppmanat ortsbefolkningen i Kaunas till mord på judar. Stahlecker uppdrog åt Algirdas Klimaitis, ledare för en paramilitär styrka, att inleda pogromen. Massakern skedde under översyn av Standartenführer Karl Jäger, ledare för Einsatzkommando 3.

Massakern 
Klimaitis styrka, som hade tränats av Sicherheitsdienst i Tilsit, och medlemmar ur den antisemitiska Litauiska Aktivistfronten (Lietuvos aktyvistų frontas) samlade den 27 juni ihop sextioåtta judar – män, kvinnor och barn – vid Lietukis garage i Kaunas. Mördandet ägde rum helt öppet mitt på ljusa dagen och inleddes med att offren blev slagna och sparkade. Därefter gick mördarna lös på offren med långa järnstänger. En av förövarna var Algirdas Antanas Pavalkis. Under massakerns gång skall åskådare ha applåderat och påhejat mördarna och när alla offren var döda skall de närvarande ha sjungit den litauiska nationalsången. Dessa uppgifter har dock aldrig kunnat bekräftas.

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor

Se även 
 Förintelsen i Lettland
 Massakern i Liepāja
 Rumbulamassakern
 Kaunas getto
 Rigas getto

Externa länkar 
 Fotografi visande Algirdas Antanas Pavalkis i samband med massakern

Förintelsen i Litauen
Kaunas
1941 i Sovjetunionen
Pogromer
Frederik Borgbjerg

Frederik Borgbjerg, född 10 april 1866 och död 15 januari 1936, var en dansk socialdemokratisk politiker.

Efter teologiska studier blev Borgbjerg 1890 medarbetare i Socialdemokraten, vars redaktör han från 1911 med avbrott för de perioder han var medlem av regeringen sedan var. Borgbjerg tillhörde partistyrelsen från 1892, och var ledamot av Folketinget från 1898. Han tillhörde Staunings ministär 1924-26 som socialminister och blev undervisningsminister i den 1929 bildade Stauningministären.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Danmarks socialministrar
Danmarks undervisningsministrar
Födda 1866
Avlidna 1936
Män
Folketingsledamöter från Socialdemokraterne
Danska ministrar från Socialdemokraterne
Campbell Scott

Campbell Scott, född 19 juli 1961 i New York, är en amerikansk skådespelare, regissör, filmproducent och röstskådespelare.

Scott är son till skådespelarna George C. Scott och Colleen Dewhurst.

Filmografi (i urval)

Referenser

Externa länkar

Män
Födda 1961
Levande personer
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska filmproducenter
Richard Grelling

Richard Grelling, född 11 juni 1853 i Berlin, död där 15 januari 1929, var en tysk politisk skriftställare.

Grelling, juris doktor, var på 1890-talet syndikus i Tyska skriftställarföreningen, sedermera bosatt i utlandet (i Bryssel, Paris och Florens) och anslöt sig till den pacifistiska rörelsen för allmän avrustning. Under första världskriget utgav han i Genève anonymt J'accuse (1915; svensk översättning samma år), en beryktad anklagelseskrift mot de tyska och österrikiska regeringarna, på vilka han lade hela ansvaret för krigets utbrott. Denna bok anlitades sedermera flitigt i de allierades propaganda och väckte i Tyskland oerhörd förbittring. Den följdes av Das Verbrechen (tre band, 1916), ett mindre uppmärksammat verk med samma syfte. 

Efter 1918 års revolution bortlade Grelling anonymiteten och framträdde februari 1919 jämte Kurt Eisner som tysk representant på en socialistkonferens i Bern. Bland de många motskrifterna mot "J'accuse" märks "Ein Verleumder" (1915) av Theodor Schiemann och "Anti-J'accuse" (1916; svensk översättning samma år) av Grellings son Kurt Grelling.

Källor

Tyska jurister
Tyska pacifister
Födda 1853
Avlidna 1929
Män
Ugglan
Personer från Berlin
Palazzo Borghese

Palazzo Borghese är ett av Roms mest typiska och monumentala barockpalats.

Palatset började byggas 1590 efter ritningar av Martino Longhi den äldre och fullbordades med ena flygeln 1610 genom Flaminio Ponzio på befallning av påven Paulus V, som tillhörde släkten Borghese. Gården har en portik med 96 kopplade granitkolonner.

De här inrymda konstsamlingarna flyttades 1891 från palatset till Villa Borghese.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Externa länkar

Palats i Rom
Svensk uppslagsbok
Rione Campo Marzio
Tulia

Tulia är en stad i den amerikanska delstaten Texas med en yta av 9,2 km² och en folkmängd som uppgår till 4 714 invånare (2005). Tulia är administrativ huvudort i Swisher County.

Externa länkar
Handbook of Texas Online

Orter i Texas
Swisher County
Adelaide Borghi-Mamo

Adelaide Borghi-Mamo, född 9 augusti 1826 och död 29 september 1901, var en italiensk operasångare.

Borghi-Mamo utbildades under ledning av Francesca Festa i Milan, och debuterade 1843 i Urbino, och uppträdde därefter med storframgång i Italien. Hon sjöng 1853 i Wien och var därefter anställd i Paris, dels vid italienska, dels vid stora operan, där hon vann stora segrar.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Italienska operasångare under 1800-talet
Personer från Bologna
Födda 1826
Avlidna 1901
Kvinnor
Närsholmen

Närsholmen (alternativt Närkholm eller Närsholm) är en halvö och ett naturreservat i Gotlands kommun i Gotlands län, belägen nära orten När på sydöstra Gotland.

Närsholmen är känd för Närs fyrplats, sitt fågelskyddsområde och den savannliknande naturen.

Bildgalleri

Referenser 
naturreservatet på länsstyrelsen Gotlands län

Externa länkar 

Halvöar i Sverige
Naturreservat i Gotlands län
Natura 2000-områden i Gotlands län
Gotlands geografi

Naturskyddsområden bildade 1986
Theodor Schiemann

Theodor Schiemann, född 17 juli (gamla stilen: 5 juli) 1847 i Grobin, Kurland, död 26 januari 1921 i Berlin, var en balttysk historiker.

Schiemann blev 1883 stadsarkivarie i Reval, 1887 docent samt 1892 e.o., 1902 ordinarie honorarie- och 1906 ordinarie professor i (östeuropeisk) historia vid Berlins universitet samt är direktor för seminariet för östeuropeisk historia där. Åren 1889-92 var han även arkivarie vid preussiska Geheimestatsarkivet. Från sin professur tog han avsked 1914 eller 1916 (uppgifterna växlar). 

Schiemann var några månader 1918 under den tyska ockupationen av Estland kurator för Dorpats universitet och ledde de av Tysklands nederlag i första världskriget avbrutna förberedelserna för universitetens omgestaltning. Under många år, till hösten 1914, skrev han de utrikespolitiska veckoöversikterna i "Kreuzzeitung" och gav där ofta uttryck åt den motvilja han som född balt och från östersjöprovinserna fördriven ämbetsman kände för den ryska politiken. På uppfattningen i ledande tyska kretsar inverkade han avsevärt genom detta skriftställen, och Vilhelm II av Tyskland inhämtade ofta hans mening om östeuropeiska frågor. 

Bland Schiemanns arbeten kan nämnas Revals Beziehungen zu Riga und Russland in den Jahren 1483-1505 (1885), Geschichte Russlands, Livlands und Polens bis in 17. Jahrhundert (två band, i Wilhelm Onckens "Allgemeine Geschichte", 1885-89), Deutschland und die große Politik (14 band, 1901-15), Geschichte Russlands unter Kaiser Nikolaus I (fyra band, 1904-19). Han utgav bland annat "Die älteste schwedische Kataster Liv- und Estlands" (1882), "Bibliothek russischer Denkwürdigkeiten" (sju band, 1893-95) och flera av Viktor Hehns efterlämnade skrifter samt var en av redaktörerna för den 1910 uppsatta "Zeitschrift für osteuropeische Geschichte".

Källor

Noter 

Ryska historiker
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Födda 1847
Avlidna 1921
Män
Ugglan
Personer från Kurland
Balttyska historiker
Stadsarkivarier
Runtuna kyrka

Runtuna kyrka är en kyrka som tillhör Rönö församling i Strängnäs stift. Kyrkan ligger omkring tre kilometer nordväst om samhället Runtuna i Nyköpings kommun.

Kyrkobyggnaden
Stenkyrkan uppfördes på 1100-talet. Kor och sakristia tillkom på 1200-talet. Vapenhuset i väster kan vara rester av ett kyrktorn, som enligt en uppgift från 1579 kan ha rasat. Vid början av 1400-talet försågs kyrkorummet med målningar av den så kallade Unionsmästaren. Åren 1759–1762 tillbyggdes korsarmar åt norr och söder. År 1954 avdelades halva norra korsarmen till gravkapell.

Inventarier
 Altarskåpet är från början av 1500-talet. Troligen är det tillverkat i Lübeck.
 Predikstolen är tillverkad 1682 av Anders Larsson i Björkvik. På korgens bildfält avbildas de fyra evangelisterna.
 En madonnaskulptur från 1250 är mycket skadad. Ännu en madonnaskulptur från 1300-talet är uppsatt på bågen i södra korsarmen.
 Dopfunten av kolmårdsmarmor är tillverkad 1956.

Orgel
1600-talets början finns en orgel i kyrkan.
1693 eller 1680 bygger Olof Lax, Nyköping en orgel med 5 stämmor. Den var placerad på en läktare över altaret.
1773 bygger Jacob Westervik, Stockholm en orgel med 8 stämmor placerad på västra läktaren. Orgeln utökades med 10 stämmor 1802 av Lorentz Peter Lorin, Linköping
1858 bygger Carl Johan Lund, Stockholm en orgel med 11 stämmor.
1871 bygger Erik Adolf Setterquist, Örebro en orgel med 10 stämmor.
Den nuvarande orgeln är byggd 1954 av Olof Hammarberg, Göteborg och är en pneumatisk orgel. Den har två fria kombinationer, registersvällare, automatisk pedalväxling och tremulant. Fasaden är från 1858 års orgel.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Rönö församling informerar om kyrkan

Noter

Externa länkar 
 Församlingens webbplats

Kyrkobyggnader i Nyköpings kommun
Kyrkobyggnader i Strängnäs stift
Kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Fredericksburg, Texas

Fredericksburg är en stad i den amerikanska delstaten Texas med en yta av 17,2 km² och en folkmängd som uppgår till 11 305 invånare (2009). Fredericksburg är administrativ huvudort i Gillespie County.

Historia
Fredericksburg grundades 1846 av John O. Meusebach, ursprungligen en preussisk byråkrat och baron Otfried Hans von Meusebach, som namngav orten efter en preussisk prins. Många av de ursprungliga invånarna var tyska invandrare och de kallade orten på tyska Friedrichsburg, varifrån också härstammar ortens gamla smeknamn Fritztown. Då amerikanska inbördeskriget bröt ut år 1861 var de flesta av ortens invånare emot Texas utträde ur USA. Många av dem hade flytt efterdyningarna av revolutionsåret 1848 och företrädde liberala politiska åsikter.

Kommunikationer
Flygplatsen Gillespie County Airport ungefär 5 km sydväst från Fredericksburg togs i bruk år 1947.

Kända personer från Fredericksburg
Chester W. Nimitz, amiral

Vänorter
Montabaur, Tyskland

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats
Handbook of Texas Online

Orter i Texas
Orter grundade 1846
Gillespie County
Gonzales

Gonzales eller Gonzalez eller González kan syfta på:

Speedy Gonzales – en animerad mus

Personer
 Gonzales (efternamn) – ett efternamn samt personer med efternamnet, även stavningen Gonzalez

Geografi

Antarktis 

 González Island, 
 Mount González,

Colombia 

 González (kommun i Colombia, Cesar, lat 8,37, long -73,40), 
 González (ort), Cesar,

Mexiko 

 Miguel Ahumada, ort, Chihuahua, 
 González (kommun i Mexiko, Tamaulipas), 
 San Felipe, Guanajuato, ort,

USA 

 Gonzales, Louisiana, Ascension Parish, 
 Gonzales, Texas, countyhuvudort, Gonzales County, 
 Gonzales, Kalifornien, ort, Monterey County, 
 Gonzalez, Florida, ort, Escambia County,

Se även
 Gonzales County
Hartman

Hartman är ett germanskt efternamn, som burits av bland andra:

 Albrecht Hartman (1697–1771), svensk gruvmästare och kartritare
 Ashley Hartman (född 1985), amerikansk skådespelare och fotomodell
 Axel Hartman (1851–1930), svensk konstnär och fotograf
 Bengt Hartman (1926–2009), svensk friidrottare
 Butch Hartman (född 1965), amerikansk animatör, illustratör och röstskådespelare
 Carl Hartman, flera personer
 Carl Hartman (botaniker) (1824–1884), svensk botaniker 
 Carl Hartman (jurist) (1866–1943), svensk jurist
 Carl Gustaf Hartman (1666–1738), svensk medaljgravör
 Carl Johan Hartman (1790–1849), svensk botaniker och läkare
 Carl Johan Hartman (köpman) (1838–1917), finsk köpman och kommerseråd, grundare av C.J. Hartman
 Carl Ludvig Hartman (1725–1769), svensk gravör och porslinsritare
 Carl Vilhelm Hartman (1862–1941), svensk botaniker, arkeolog och etnograf
 Charles S. Hartman (1861–1929), amerikansk politiker, kongressrepresenant för Montana
 Cordula Hartman (1814–1834), svensk konstnär
 Dan Hartman (1950–1994), amerikansk musiker
 Elizabeth Hartman (1943–1987), amerikansk skådespelare
 Ellen Hartman (1860–1945), svensk skådespelare
 Engel Hartman (omkring 1699–1769), svensk medaljgravör och stämpelmästare
 Gabriel Israel Hartman (1776–1809), finländsk filosof
 Hanna Hartman (född 1961), svensk tonsättare och ljudkonstnär
 Julius Hartman (1861–1936), finländsk historiker
 Karin Hartman (1913–2007), svensk överstelöjtnant i Frälsningsarmén 
 Kim Hartman (född 1952), brittisk skådespelare
 Kim Hartman (sportkommentator) (född 1946), svensk sportkommentator
 Lars Hartman (1930–2019), svensk teolog
 Laura Hartman (född 1973), finländsk nationalekonom
 Mauno Hartman (1930–2017), finländsk skulptör och målare
 Milka Hartman (1902–1997), slovensk poet
 Olga Hartman (1900–1974), amerikansk zoolog
 Olov Hartman (1906–1982), svensk präst och författare
 Phil Hartman (1948–1998), kanadensisk-amerikansk skådespelare och komiker
 Robert Vilhelm Hartman (1827–1891), svensk botaniker
 Ryan Hartman (född 1994), amerikansk ishockeyspelare
 Thomas Hartman (född 1968), svensk socialdemokratisk politiker 
 Thor Hartman (1936–2003), svensk skådespelare
 Torsten Hartman (1867–1927), finländsk arkivman och publicist
 Victor Hartman (1839–1898), svensk skådespelare
 Wiesław Hartman (född 1950), polsk ryttare

Se även 
 Hartmann
 Haartman

Efternamn
Solon Borglum

Solon Hannibal Borglum, född 22 december 1868, död 31 januari 1922, var en amerikansk bildhuggare av danskt påbrå. Han var bror till skulptören Gutzon de la Mothe Borglum.

Solon Borglum ägnade sig efter studier i Paris med framgång åt utförande av livliga skulpturer med scener från Vilda västern, särskilt med utmärkta hästbilder. Han har även utfört statyer, bland annat av general J. B. Gordon i Atlanta.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Amerikanska skulptörer
Födda 1868
Avlidna 1922
Män
Gonzales, Texas

Gonzales är administrativ huvudort i Gonzales County i den amerikanska delstaten Texas med en yta av 13,2 km² och en folkmängd som uppgår till 7 202 invånare (2000). Gonzales grundades 1826 som en av de första bosättningarna för engelskspråkiga invandrare i Texas, den första av sitt slag väster om Coloradofloden i Texas.

Kända personer från Gonzales
Jerry Hall, fotomodell

Externa länkar

Officiell webbplats
TexasEscapes.com
Handbook of Texas Online

Orter i Texas
Gonzales County
Gonzales, Kalifornien

Gonzales är en stad i Monterey County i den amerikanska delstaten Kalifornien 26 km sydost om Salinas med en yta av 3,7 km² och en folkmängd som uppgår till 7 525 invånare (2000). Det första postkontoret öppnades 1873 och Gonzales fick stadsrättigheter år 1947. Vid folkräkningen år 2000 var latinobefolkningens andel 86% av stadens invånare.

Källor

Orter i Kalifornien
Gonzales, Louisiana

Gonzales är en stad (city) i Ascension Parish i delstaten Louisiana i USA. Staden hade 12 231 invånare, på en yta av 23,96 km² (2020). Gonzales är känd som "Jambalaya Capital of the World" och har en årlig festival på temat sedan 1968.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Gonzales Jambalaya Festival

Orter i Louisiana
Orter grundade 1855
Ascension Parish
Ambrogio Bergognone

Ambrogio de Stefani Bergognone, född omkring 1445 i Fossano, död 1523 i Milano, var en italiensk konstnär.

Ambrogio var verksam i Milano, där han företrädde den av hans lärare Vincenzo Foppa grundade konstriktningen med stel komposition, hårda former och förkärlek för en rik förgyllning. Leonardo da Vincis vistelse i Milano medförde en uppmjukning av Bergognones konst i fråga om modellering, färg och uttryck. Berömd är hans altarbild "Utgjutandet av den Helige Ande" i Santo Spirito, Bergamo. I Certosaklostret i Pavia finns även en mängd fresker och altarbilder av Bergognone.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Externa länkar 
 

Italienska konstnärer under 1400-talet
Födda 1445
Avlidna 1523
Män
Personer från Fossano
Italienska konstnärer under 1500-talet
Donaldsonville

Donaldsonville är en stad (city) i Ascension Parish i delstaten Louisiana i USA. Staden hade 6 695 invånare, på en yta av 9,84 km² (2020). Donaldsonville är administrativ huvudort (parish seat) i Ascension Parish.

Stadens historiska franska namn är Lafourche-des-Chitimachas.

Kända personer från Donaldsonville 
 Francis T. Nicholls, militär och politiker, guvernör i Louisiana 1877–1880 och 1888–1892

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Louisiana
Orter grundade 1806
Ascension Parish
FAM AB

FAM AB, tidigare Foundation Asset Managment, är ett svenskt förvaltningsbolag som bildades 2007 och ägs av Wallenbergstiftelserna och förvaltar bland annat dessa stiftelsers pengar. Bolaget har som kapitalförvaltare en central roll i svenskt näringsliv. Det finns ett tjugotal stiftelser som använder sig av företaget, som ägs av de tre största Wallenbergsstiftelserna.

Styrelsen och VD
Enligt bolagsverket är Marcus Wallenberg styrelseordförande.

Håkan Buskhe tillträdde som VD för FAM AB den 12 februari 2020, då han efterträdde Lars Rune Wedenborn.

Källor

Externa länkar
 FAM webbplats

Svenska företag
Wallenbergstiftelserna
Waldemar Borgquist

Karl Peter Albin Waldemar Borgquist, född 28 januari 1882 i Malmö Karoli församling, död 4 januari 1970 i Danderyd, var en svensk elektroingenjör och generaldirektör. Han var bror till Nils Borgquist.

Biografi 
Borgquist anställdes vid Trollhätte kraftverk 1908. Han blev föreståndare för Vattenfallsstyrelsens elektroniska byrå 1911 och överingenjör där 1914. 1916 blev han chef för Statens kraftverksförvaltning, från 1920 med överdirektörs titel. 1938-1947 var han generaldirektör för Statens Vattenfallsverk.

Borgquist var ledamot och sakkunnig i en rad olika kommittéer, bland annat i elektrifieringskommittén 1917–1923, järnvägselektrifieringskommittén 1920–1923 och interskandinaviska kraftöverföringskommittén 1921. Han var involverad i olika elektrifieringsfrågor såväl i Sverige som i utlandet. 1924 var han sakkunnig åt irländska staten i elektrifieringsfrågor, och 1947 sakkunnig åt egyptiska staten i samband med Assuandammens byggnation, liksom sakkunnig åt Sveriges Radio 1953–1961. Han var 1933–1953 styrelseordförande i Telefonaktiebolaget L M Ericsson.

Borgquist författade en rad böcker inom elektricitets- och kraftverksfrågor, bland annat om nätutbyggnad, långväga distribution av elkraft samt samkörning av olika kraftverk.

Utmärkelser 
Han blev 1932 filosofie hedersdoktor vid Uppsala universitet och 1950 teknologie hedersdoktor i Grenoble. Han invaldes 1919 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA) och var 1941–1944 akademiens preses. Han tilldelades 1948 IVA:s stora guldmedalj med motiveringen för hans insatser för Sveriges rationella kraftförsörjning, för högspänningsteknikens utveckling och till den tekniska forskningens främjande. 1950 tilldelades han John Ericssonmedaljen för "de stora insatser Borgquist gjort för kraftverksproduktionen i Sverige både beträffande själva kraftanläggningarna och den långväga distributionen i högspänningsledningar".

Bibliografi (urval)

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter

Externa länkar

Generaldirektörer för Vattenfall
Svenska elektroingenjörer
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1882
Avlidna 1970
Personer med anknytning till Ericsson
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Mottagare av Faradaymedaljen
Ingenjörer från Malmö
Francis T. Nicholls

Francis Redding Tillou Nicholls, född 20 augusti 1834 i Donaldsonville, Louisiana, död 4 januari 1912 nära Thibodaux, Louisiana, var en amerikansk militär och politiker (demokrat). Han tjänstgjorde som brigadgeneral i Amerikas konfedererade staters armé i amerikanska inbördeskriget och var guvernör i Louisiana 1877–1880 och 1888–1892.

Nicholls studerade vid University of Louisiana (numera Tulane University) och arbetade som advokat i Napoleonville. I inbördeskriget förlorade han en arm i Stonewall Jacksons berömda kampanj i Shenandoah Valley våren 1862 och vänsterfoten i slaget vid Chancellorsville i maj 1863. Han hade befordrats till brigadgeneral den 14 oktober 1862.

Efter det omtvistade guvernörsvalet i Louisiana 1876 beslöt sig USA:s president Rutherford B. Hayes att godkänna demokraten Nicholls som valets segrare i enlighet med 1877 års kompromiss. Republikanerna hade styrt Louisiana under största delen av rekonstruktionstiden men slutet på nordstaternas ockupation möjliggjorde för demokraterna att upprätta praktiskt taget en enpartistat. Demokraternas dominerande ställning i sydstaterna mellan 1877 och 1964 har betecknats som Solid South. I Louisiana inleddes partiets dominans med Nicholls ämbetstillträde. Han efterträddes 1880 av Louis A. Wiltz. Åtta år senare gjorde Nicholls comeback och tjänstgjorde ytterligare fyra år som guvernör.

Nicholls avled 1912 och gravsattes på St. John's Episcopal Cemetery i Thibodaux. Nicholls State University har fått sitt namn efter Francis T. Nicholls.

Externa länkar
Biografi på delstatens webbplats
Nicholls State University
Political Graveyard

Amerikanska generaler
Guvernörer i Louisiana
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Alumner från Tulane University
Personer från Ascension Parish
Födda 1834
Avlidna 1912
Män