kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Georg Ludwig von Maurer

Georg Ludwig von Maurer, född 2 november 1790 i Erpolzheim vid Dürkheim, död 9 maj 1872 i München, var en tysk jurist och statsman. Han var far till Konrad von Maurer.

Maurer innehade först åtskilliga juridiska ämbeten i Bayern, men efter att ha publicerat prisskriften Geschichte des altgermanischen und namentlich altbayrischen öffentlich-mündlichen Gerichtsverfahrens (1824), kallades han 1826 kallades till professor i tysk och fransk rätt vid Münchens universitet. År 1831 blev han adlad och livstidsledamot av riksrådet. År 1832 utnämndes han av Ludvig I av Bayern till ledamot av regentskapet i Grekland under dennes sons, Otto I av Greklands, minderårighet och åstadkom på kort tid viktiga reformer, bland annat strafflagen av 1 maj 1834, kriminalprocess- och civilprocessordningar, samt genomförde även den  helleniska kyrkans frigörelse från patriarkatet i Konstantinopel. Särskilt genom denna sista åtgärd och genom sitt kraftiga uppträdande mot mainoterna blev han hårt kritiserad. Då han även kommit i missämja med regentskapets främste man, Joseph Ludwig von Armansperg, hemkallades han 1834 till Bayern. 

För att rättfärdiga sig skrev han ett större, värdefullt verk, Das griechische Volk in öffentlicher, kirchlicher und privatrechtlicher Beziehung vorund nach dem Freiheitskampfe (tre band, 1836), som dock delvis har karaktären av en mot Armansperg riktad stridsskrift. Tiden februari till november 1847 var Maurer under striderna om Lola Montez justitie- och utrikesminister i en av honom bildad ministär. Maurers förnämsta rättshistoriska skrifter, som tillhör tiden efter hans utträde ur ministären, utgörs av en serie i flera avseenden förtjänstfulla arbeten rörande de tyska samfälligheternas historia (tillsammans 12 band), utkomna under olika titlar: Einleitung zur Geschichte der Mark-, Hof-, Dorf- und Stadtverfassung (1854; andra upplagan 1896), Geschichte der Markenverfassung in Deutschland (1856), Geschichte der Fronhöfe (1862-63), Geschichte der Dorfverfassung (1865-66) och Geschichte der Städteverfassung (1869-71).

Källor

Tyska rättshistoriker
Tyska professorer i juridik
Personer verksamma vid Münchens universitet
Bayerska politiker
Grekiska politiker under 1800-talet
Personer i Tyskland under 1800-talet
Födda 1790
Avlidna 1872
Män
Ugglan
Sudans delstater

Sudan är indelat i 15 delstater (wilayat) sedan Sydsudan blev självständigt 2011. Numren i tabellen här nedan motsvaras av de på kartan (som även omfattar de delstater som sedan 9 juli 2011 ingår i Sydsudan).

Nr 12. Gharb Kourdoufan avskaffades 2006. Området delades mellan staterna Södra Kordofan (nr 15) och Norra Kordofan (nr 5).

Historisk indelning 
Före delningen av Sudan ingick även följande stater som nu ingår i Sydsudan.

Se även 
 ISO 3166-2:SD, ISO 3166-2-koden för Sudan. 
 Sydsudans delstater

Externa länkar 
 Statoids
 Geohive

 

Administrativa indelningar av länder i Afrika
August av Leuchtenberg

August av Leuchtenberg (), född 9 december 1810 i Milano i Italien, död 28 mars 1835 i Lissabon i Portugal, var ett portugisiskt prinsgemål som drottning Maria II:s första make. Han var äldsta sonen till hertig Eugène av Beauharnais och vicedrottning Augusta av Bayern.

Biografi 

Han blev hertig av Leuchtenberg 1824. Han var 1831 en av kandidaterna som monark för den nygrundade monarkin Belgien. År 1834 valdes han ut av Maria II av Portugal till hennes gemål: de gifte sig i Lissabon 1835 och han fick titeln hertig av Santa Cruz. Han dog av difteri två månader senare.

Anfäder 

Portugisiska prinsar
Födda 1810
Män
Avlidna 1835
Prinsgemåler
Mottagare av Serafimerorden
Muziic

Muziik är en mediespelare framtagen av 15-åriga David Nelson och hans pappa Mark från USA. Det som skiljer Muziik från andra tjänster som erbjuder strömmande musik är att alla låtar hämtas från Youtube. När man laddar ner Muziic följer det ett program för att skapa egna Mp3 filer. Programmet är också Apples Iphone och Ipod Touch versioner.

Mediespelare
Så gick det till

Så gick det till: bevisen för evolutionen (engelsk originaltitel: The Greatest Show on Earth: The evidence for evolution) är en bok från 2009 av den brittiske vetenskapsmannen Richard Dawkins. Den utgör en argumentation för Charles Darwin, evolutionsläran och emot kreationismen och den kritik som riktats mot evolutionsläran.

Referenser

Noter 

Litteratur 2009
Populärvetenskap
Linda George

Linda George, född 1960 i Irak, är en assyrisk sångerska som började sjunga i en lokal kyrkokör. Hennes musik spänner sig från en blandning av traditionella assyriska beats, till modern new age musik. Hon är känd som den "gyllene rösten". Linda bor för närvarande i Kalifornien, USA. Några av Lindas mest populära sånger är Khoma O Khwara, Chapeh Chapeh (officiellt kallad Matlab D Libbee), Yalekhta Khwarta och Ya Bahra D'Zawnan, som är en sång om Mar Dinkha IV (låten är även känd som Mar Dinkha).

Linda George album
 1983 - Hal Eman
 1984 - Kursia't Malkoota
 1986 - Neqmeh Min Garbiat Atree
 1988 - Warda b'il Drananeh d'Khooba
 1989 - Alaha't Khooba, Shoopra O Khaila
 1991 - Kooma O'Khwara
 1993 - Khamra Teeka
 1994 - Peace On Earth (Christmas Album)
 1995 - Khoot Goolpane't Malakha
 1999 - Colors of my Country 2001 - No Quarter (English Single) 2003 - Silence Of A Valley 2005 - I am Free (Arabic Single)
 2007 - Doushi

Källor

Externa länkar 
Official Linda George site
Linda George @ Youtube

Kvinnor
Födda 1960
Levande personer
Irakiska sångare
Assyrier/syrianer
Stephanie av Hohenzollern-Sigmaringen

Stephanie av Hohenzollern-Sigmaringen, född 1837, död 1859, var drottning av Portugal, gift 1858 med Peter V av Portugal. 

Hon var dotter till Karl Anton av Hohenzollern-Sigmaringen och syster till kung Carol I av Rumänien. Stephanie mottogs med stor pompa i Portugal och skrev hem att portugiserna förstod lyx bättre än värdighet. Hon fick ett gott rykte i Portugal efter att ha grundat ett sjukhus. Hon avled barnlös i difteri knappt ett år efter giftermålet.

Referenser  

 
 

Portugals drottningar
Födda 1837
Avlidna 1859
Kvinnor
Gösta Hamilton

Gustaf (Gösta) Patrik Hamilton, född 5 januari 1883 i Svea Livgardes församling i Stockholm, död 22 juni 1932 i Oscars församling i Stockholm, allmänt känd som "Kattgreven", var en svensk adelsman (ätten Hamilton). Hamilton relegerades 1906 från Uppsala universitet för ett uppmärksammat fall av djurplågeri.

Gösta Hamilton var känd som frispråkig och slagfärdig, och bekant för sina lustiga men ibland oförsynta upptåg.
Tillsammans med studenterna greve Claës Adam Lewenhaupt, Georg Alexander Sjöcrona, Hemming Gadd och Sven Pousette hetsade Hamilton i sin bostad på Järnbrogatan 10 i Uppsala två taxar på en hankatt, som efter en utdragen kamp slets i stycken av hundarna. En kokerska som försökte ingripa hindrades av de berusade adelsyngligarna, men polisanmälde senare händelsen. Uppsala rådhusrätt fann att Hamilton "i behandlingen av merberörda kattdjur visat en uppenbar grymhet".

Händelsen ledde till ett stort antal artiklar i pressen, flera nidvisor, och bildandet av en djurskyddsförening. Allmänheten upprördes bland annat över att Hamilton var hunddomare.

Händelsen användes 1915 som en del av underlaget för stumfilmen Patriks äventyr. På Nils von Dardels målning John Blund (1927) ses Kattgreven gå i armkrok med mästerkatten i stövlar. Gösta Hamilton förevisar också vissa likheter med Greve Patt i Alf Crohns humoristiska roman Greve Patts äventyr, då båda får öknamnet Kattgreven efter att ha misshandlat en katt. 

Gösta Hamilton var enda barnet till överste William Hamilton och Therèse Reuterswärd och dotterson till hovmarskalken Patric Reuterswärd. Han tog mogenhetsexamen 1903, och var året efter volontär vid andra skvadronen hos Livgardet till häst i Stockholm.

Källor

"Kattgreven blev aldrig kvitt sitt fula öknamn" Dagens Nyheter 16 maj 2004

Noter

Externa länkar
"Alma mater förvisar fem studenter", teckning av "OA" 1906
Mikael K Nilsson: "Kattgreven: Snapshot utanför Star" 

Män
Födda 1883
Avlidna 1932
Gösta
Personer från Stockholm
Personer i Sverige under 1900-talet
När du gör som jag vill: En bok om påverkan

När du gör som jag vill är en bok skriven av tankeläsaren och manipulatören Henrik Fexeus. I boken visar man hur vi människor påverkar och påverkas av vår miljö och vardag. Boken förklarar teknikerna bakom och hur man kan använda dem praktiskt i sitt eget liv.

Svenskspråkig litteratur
Litteratur 2008
Maria Sofia av Neuburg

Maria Sofia av Neuburg, född 1666, död 1699, var en tysk kunglighet som var gift med kung Peter II av Portugal och som genom giftemålet var portugisisk drottning 1687-1699.

Biografi
Hon var dotter till kurfursten Filip Vilhelm av Pfalz och Elisabet Amalia av Hessen-Darmstadt. Hon var syster till Spaniens drottning (Maria Anna av Neuburg), hertiginnan av Parma (Dorothea Sofia av Neuburg) och den tysk-romerska kejsarinnan (Eleonora av Pfalz-Neuburg).

Äktenskapet arrangerades för att förse Peter II med fler arvingar, eftersom hans enda barn, Isabella, var sjuklig. Maria Sofias familj var vida omtalad för att vara fertil, vilket var anledning till varför hennes systrar valdes ut till statusfyllda äktenskap, och Maria Sofia föreslogs av sin syster kejsarinnan för Portugals ambassadör.

Äktenskapskontraktet undertecknades den 22 maj 1687, vigsel genom ombud ägde rum den 2 juli 1687 i Heidelbergs kapell, varefter hon färdades till Portugal via Rhen, Nederländerna och en engelsk flotta sänd av hennes makes svåger kung Jakob II av England. Hon anlände till Lissabon den 12 augusti 1687, varefter en andra vigsel följdes av flera dagars festligheter.

Maria Sofia beskrivs som mild och from, och Peter II ska ha behandlat henne med tillgivenhet och respekt. Hon kom väl överens med sin styvdotter, som var jämnårig med henne. Däremot kom hon inte överens med sin svägerska Katarina av Braganca, Englands änkedrottning, som återvände till Portugal 1692, och med vilken hon hade en konflikt om rangfrågor. 
Maria Sofia fick ett gott rykte på grund av sin fromhet och gjorde sig populär på grund av sin välgörenhet. Hon stödde änkor och föräldralösa barn ur egen ficka, gav fattiga patienter vård i kungaslottet. Hon blev vän med helgonet Bartolomeu do Quental, och finansierade ett seminarium i Beja för franciskanerorden. 

Hon avled i feber.

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar

Portugals drottningar
Födda 1666
Avlidna 1699
Kvinnor
Personer i Portugal under 1600-talet
Vučedolduvan

Vučedolduvan (kroatiska: Vučedolska golubica) är ett arkeologiskt keramiskt föremål som 1938 hittades under arkeologiska utgrävningar vid orten Vučedol, fem kilometer från Vukovar i östra Kroatien. Vučedolduvan är daterad till 2800-2400-talet f.Kr. och är en av de viktigaste fynden efter Vučedolkulturen. Lergodset är 19,5 cm högt och utmärkande är de välarbetade ornamenten som täcker dess bröst och vingar. Vučedolduvan är det äldsta föremålet föreställande en duva som hittats i Europa och tros ha haft en religiös betydelse. 

Vučedolduvan är idag en symbol för staden Vukovar och originalet går att se på det Arkeologiska museet i Zagreb.

Källor 

Fornfynd i Kroatien
Vetenskapsåret 1938
1938 i Jugoslavien
Europa under 2000-talet f.Kr. (millennium)
Cecilia Johansdotter

Cecilia Johansdotter är ett namn som ofta har använts om en svensk drottning, gift med Knut Eriksson och senare katolsk nunna. I själva verket är dock hennes namn obekräftat och betraktas som okänt. Hon anges i vissa historiska och genealogiska framställningar som dotter till den svenske kungasonen Johan Sverkersson.

Genom ett påvebrev från 1193, som bevarats i avskrift, vet man att hon under en livshotande sjukdom avlade avhållsamhetslöfte och gick i kloster efter att ha tillfrisknat. Kung Knut ansökte senare hos påven om att hon skulle befrias från löftet.

Barn:
 Tre söner, stupade 14 november 1205 i slaget vid Älgarås
 Erik, kung av Sverige 1208–1216
 Sigrid, gift med Magnus Broka

Källor

Litteratur 
 Lars O. Lagerqvist (1982) "Sverige och dess regenter under 1.000 år" Albert Bonniers Förlag AB. . 

Kvinnor
Födda 1100-talet
Sveriges drottningar
Avlidna okänt år
Svenska nunnor
Andreas Solenblomma

Andreas Solenblomma, ursprungligen Anthelius, född 1612 i Gävle, död 1666 i Stockholm, var en svensk jurist.

Biografi
Andreas Anthelius föddes i Gävle där fadern Johannes Olai Anthelius var kyrkoherde. Modern Margareta Grubb tillhörde Bureätten. Han studerade först vid Uppsala universitet där han disputerade två gånger, varav ena gången i juridik för Laurentius Stigzelius, och sedan reste han utomlands och skall då bland annat ha besökt Turkiet. Under resorna skall han ha promoverats till doktor i juridik. 

1645 utnämndes han till eloquentiæ professor (professor i vältalighet eller retorik) i Uppsala, blev fyra år därefter assessor i Svea hovrätt, och adlades 1650 med namnet Solenblomma och tog samma år introduktion på Riddarhuset på nummer 507. Namnet Solenblomma är ett försök till svensk översättning av Anthelius. 1660 utsågs han till häradshövding i Ulleråkers härad och Åsunda härad i Uppland. Han avled i Stockholm.

Solenblomma var gift med Brita Wallenstedt, och fick med henne sonen Lars (1653-1667). Andreas och sonen Lars Solenblomma ligger begravda i högkoret norr om altaret i Helga Trefaldighets kyrka, Uppsala, och på gravhällen står att han skriver sig till Alberhult och Östanbeck.

Om Solenblomma fällde Georg Gezelius omdömet att han gjorde sin tid heder med grundlig lärdom, en outtröttlig arbetsamhet och med vad som därmed inte alltid annars är förenat en riktig Gudsfruktan. Det står ibland att han var hovrättsråd i Svea hovrätt, men Gezelius anser det inte för möjligt eftersom ämbetet inte ännu inrättats.

Källor 

 Georg Gezelius, Försök til et biographiskt Lexicon öfver Namnkunnige och lärde ..., Volym 3, Stockholm 1780
 Sigfrid Wieselgren, Om svenska riddarhuset och dess ätter. 1, De åren 1625-80 introducerade, Stockholm 1869
 Anton Anjou, Kongl. Svea hofrätts presidenter samt embets- och tjenstemän : 1614-1898 : biografiska anteckningar, Stockholm 1899 
 Anders Anton von Stiernman, Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel, 1751 års Riksdag, Kungliga tryckeriet 1754

Svenskt adlade
Bureätten
Födda 1612
Avlidna 1666
Män
Jurister från Gävle
Adela av Meissen

Adela av Meissen, död 1181, var en dansk drottning, gift 1152 med Sven Grate. Hon var dotter till markgreve Konrad I av Meissen och Luitgard av Ravenstein.

Adela kritiserades för att påverka maken till att överge danska seder till förmån för tyska. Hon blev änka 1157 och gifte sig sedan med greve Adalbert III av Ballenstedt.

Källor 
  

Danmarks drottningar
Födda 1100-talet
Avlidna 1181
Kvinnor
Huset Wettin
Personer i Danmark under 1100-talet
Urgell

Urgell, eller Baix Urgell, är ett grevskap, comarca, i centrala Katalonien, i Spanien. 

Huvudstaden i comarcan heter Tàrrega, med 16 670 innevånare 2013.

Kommuner
Urgell är uppdelat i 20 kommuner, municipis.

 Agramunt
 Anglesola
 Belianes
 Bellpuig
 Castellserà
 Ciutadilla
 La Fuliola
 Guimerà
 Maldà
 Nalec
 Els Omells de na Gaia
 Ossó de Sió
 Preixana
 Puigverd d'Agramunt
 Sant Martí de Riucorb
 Tornabous
 Tàrrega
 Vallbona de les Monges
 Verdú
 Vilagrassa

Referenser 
 

Comarques i Katalonien
Blekingebrigaden

Blekingebrigaden (IB 41) var en infanteribrigad inom svenska armén som verkade i olika former åren 1949–1991. Förbandsledningen var förlagd i Växjö garnison i Växjö.

Historik
Genom försvarsbeslutet 1948 beslutades att arméns fältregementen skulle omorganiseras, och från 1949 års krigsorganisation anta en brigadorganisation. Blekingebrigaden sattes upp åren 1949–1951 vid Kronobergs regemente (I 11) genom att fältregementet Blekinge regemente (IR 41) omorganiserades till brigad.

År 1988 hade överbefälhavaren Bengt Gustafsson, på uppdrag av Regeringen Carlsson I, tillsatt en utredning om arméns utveckling, vilket mynnade ut i Försvarsutredning 88. I utredningen och regeringens proposition ställdes grundutbildningen vid Kronobergs regemente (I 11/Fo 16), det vill säga bemanningen av Blekingebrigaden och dess systerbrigad Kronobergsbrigaden (IB 11), mot utbildningen av brigaderna vid Norra Smålands regemente (I 12/Fo 17). Då regeringen ansåg att Norra Smålands regemente hade goda samövnings- och samträningsmöjligheterna inom Eksjö garnison, föreslogs en avveckling av Kronobergs regemente (I 11/Fo 16/18) som utgjorde en solitär i Växjö. Kvar i Växjö skulle en försvarsområdesmyndighet organiseras.

Riksdagen antog i december 1989 regeringens proposition om att arméns nya grund- och krigsorganisation från den 1 juli 1992, vilken bland annat skulle bestå av 18 brigader (en minskning med 11 brigader). Blekingebrigaden utgick ur krigsorganisationen och upplöstes 30 juni 1991.

Verksamhet
Huvuddelen av brigaden grundutbildades vid Kronobergs regemente (I 11). Brigaden genomgick förbandstyperna IB 49, IB 59, IB 66, IB 66R och IB 66M. Genom försvarsbeslutet 1972 kom brigaden att bli Kronobergs regementes sekundära brigad, detta då den inte upptogs till brigadorganisationen IB 77.

Organisation
Brigaden var organiserad enligt Infanteribrigad 66, där infanteriskyttebataljonerna utbildades vid Kronobergs regemente.

1x brigadledning
1x infanterispaningskompani
3x infanteriskyttebataljoner
4x skyttekompanier
1x tungt granatkastarkompani
1x trosskompani
1x infanteripansarvärnskompani
1x stormkanonkompani
1x infanteriluftvärnskompani
1x infanterihaubitsbataljon
1x infanteriingenjörsbataljon
1x infanteriunderhållsbataljon

Heraldik och traditioner
Under 1980-talet under dåvarande brigadchefen Björn Swärdenheims ledning gjordes ett inofficiellt tillägg i brigadnamnet som blev Blekingebrigaden – Smålands grenadjärer. Bataljonerna samt de självständig kompanierna i brigaden fick egennamn ur det traditionsarv som Kronobergs regemente hade från Karlskrona grenadjärregemente.

Förbandschefer
Brigadchefer åren 1949–1991.

1949–1983: ?
1983–1988: Björn Swärdenheim
1988–1991: ?

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även 

 Kronobergs regemente
 Kronobergsbrigaden
 Smålands grenadjärkår
 Lista över svenska infanteribrigader

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor
}

Vidare läsning

Svenska brigader
Växjö garnison
Svenska militära enheter bildade 1949
Svenska militära enheter upplösta 1991
Kronobergsbrigaden

Kronobergsbrigaden (IB 11) var en infanteribrigad inom svenska armén som verkade i olika former åren 1949–1993. Förbandsledningen var förlagd i Växjö garnison i Växjö.

Historik
Genom försvarsbeslutet 1948 beslutades att arméns fältregementen skulle omorganiseras, och från 1949 års krigsorganisation anta en brigadorganisation. Kronobergsbrigaden sattes upp åren 1949–1951 vid Kronobergs regemente (I 11) genom att fältregementet Kronobergs regemente (IR 11) omorganiserades till brigad.

År 1988 hade överbefälhavaren Bengt Gustafsson, på uppdrag av Regeringen Carlsson I, tillsatt en utredning om arméns utveckling, vilket mynnade ut i Försvarsutredning 88. I utredningen och regeringens proposition ställdes grundutbildningen vid Kronobergs regemente (I 11/Fo 16), det vill säga bemanningen av Kronobergsbrigaden och dess systerbrigad Blekingebrigaden (IB 11), mot utbildningen av brigaderna vid Norra Smålands regemente (I 12/Fo 17). Då regeringen ansåg att Norra Smålands regemente hade goda samövnings- och samträningsmöjligheterna inom Eksjö garnison, föreslogs en avveckling av Kronobergs regemente (I 11/Fo 16/18) som utgjorde en solitär i Växjö. Kvar i Växjö skulle en försvarsområdesmyndighet organiseras.

Riksdagen antog i december 1989 regeringens proposition om att arméns nya grund- och krigsorganisation från den 1 juli 1992, vilken bland annat skulle bestå av 18 brigader (en minskning med 11 brigader).

Kronobergsbrigaden avvecklades och upplöstes dock den 30 juni 1993. I samband med att brigaden upplöstes och avvecklades, kom en brigadskyttebataljon vid Kronobergsbrigaden att överföras till Kalmarbrigaden (IB 42), för att där utgöra den fjärde brigadskyttebataljonen.

Verksamhet
I samband med försvarsbeslutet 1968 kom brigaden på sikt att bli Kronobergs regementes så kallade anfallsbrigad, då ekonomin inom Försvarsmakten ej tillät modernisering av samtliga brigader. Under brigadens aktiva tid kom den att organiseras efter förbandstyperna IB 49, IB 59 IB 66 och IB 77. Brigadspaningskompaniet samt de tre brigadskyttebataljonerna utbildades vid Kronobergs regemente, medan övriga enheter utbildades vid respektive truppslag.

Bataljoner

Brigadledning
1x brigadspaningskompani 
1x brigadpansarvärnskompani
1x bandpansarvärnskompani
1x brigadluftvärnskompani
3x brigadskyttebataljon
1x brigadhaubitsbataljon
1x brigadunderhållsbataljon
1x brigadingenjörsbataljon

Förbandschefer
1949–1964: ???
1964–1967: Lennart Löfgrén
1967–1993: ???

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Kronobergsgruppen
Kronobergs regemente
Blekingebrigaden
Lista över svenska infanteribrigader

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Växjö garnison
Svenska brigader
Svenska militära enheter bildade 1949
Svenska militära enheter upplösta 1993
Bohusbrigaden

Bohusbrigaden (IB 17), var en infanteribrigad inom svenska armén som verkade i olika former åren 1949–1992. Förbandsledningen var förlagd i Uddevalla garnison i Uddevalla.

Historik
Genom försvarsbeslutet 1948 beslutades att arméns fältregementen skulle omorganiseras och anta en brigadorganisation. Bohusbrigaden sattes upp åren 1949–1951 vid Bohusläns regemente (I 17) genom att fältregementet Bohusläns regemente (IR 17) omorganiserades till brigad. Genom försvarsutredning 1988 kom Bohusbrigaden att upplösas och avvecklas den 30 juni 1992 tillsammans med Bohusläns regemente samt sin systerbrigad, Göteborgsbrigaden.

Verksamhet
Huvuddelen av brigaden grundutbildades vid Bohusläns regemente (I 17). Brigaden genomgick förbandstyperna IB 49, IB 59, IB 66, IB 66R och IB 66M. Genom försvarsbeslutet 1972 kom brigaden att bli Bohusläns regementes sekundära brigad, detta då den inte upptogs till brigadorganisationen IB 77.

Organisation
Brigadens hade nedan organisation, Infanteribrigad 66, där infanteribataljonerna utbildades vid Bohusläns regemente.

1x brigadledning
1x infanterispaningskompani
3x infanteriskyttebataljoner
4x skyttekompanier
1x tungt granatkastarkompani
1x trosskompani
1x infanteripansarvärnskompani
1x stormkanonkompani
1x infanteriluftvärnskompani
1x infanterihaubitsbataljon
1x infanteriingenjörsbataljon
1x infanteriunderhållsbataljon

Förbandschefer
1949–1992: ???

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Bohusdalgruppen
Bohusläns regemente
Göteborgsbrigaden
Lista över svenska infanteribrigader

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Uddevalla garnison
Svenska brigader
Svenska militära enheter bildade 1949
Svenska militära enheter upplösta 1992