kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gettysburg (film)

Gettysburg är en amerikansk krigsdramafilm som hade biopremiär i USA den 8 oktober 1993, baserad på romanen The Killer Angels av Michael Shaara. Filmen utspelar sig under Slaget vid Gettysburg under Amerikanska inbördeskriget.

Rollista (i urval)
 Tom Berenger - Generallöjtnant James Longstreet (CSA)
 Jeff Daniels - Överste Joshua Chamberlain (USA)
 Martin Sheen - General Robert E. Lee (CSA)
 Kevin Conway - Sergeant Buster Kilrain (USA)
 C. Thomas Howell - Löjtnant Thomas Chamberlain (USA)
 Brian Mallon - Generalmajor Winfield Scott Hancock (USA)
 Sam Elliott - Brigadgeneral John Buford (USA)
 Donal Logue - Kapten Ellis Spear (USA)
 Stephen Lang - Generalmajor George Pickett (CSA)
 George Lazenby - Brigadgeneral Johnston Pettigrew (CSA)
 Royce D. Applegate - Brigadgeneral James L. Kemper (CSA)

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Amerikanska filmer 1993
Amerikanska krigsfilmer
Amerikanska inbördeskriget på film
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska episka filmer
Filmer från New Line Cinema
Slaget vid Gettysburg
1863 på film
Storlogen i London och Westminster

Storlogen i London och Westminster grundades den 24 juni 1717 av fyra lokala loger i London och betraktas av många som den första storlogen. 1813 förenades Londonstorlogen med Grand Lodge of Free and Accepted Masons of England, according to the Old Constitutions (the Ancient Grand Lodge of England) till Förenade Storlogen i England (United Grand Lodge of England, UGLE). För att markera att Londonstorlogen i konkurrens med the Antients från 1751 fram till 1813 betraktades som en storloge för hela England använder man ibland beteckningen Premier Grand Lodge of England eller the Moderns .

Fyra befintliga loger från London och Westminster samlades 1716 på puben Apple-Tree Tavern  och beslöt att bilda en storloge, den äldsta mästarmuraren utsågs till interimsordförande och man beslutade sig för att hålla en gemensam årlig fest. Året efter, 1717, samlades man på puben Goose and Gridiron i London och bildade storlogen och valde den förste stormästaren.

De fyra logerna var uppkallade efter de ölstugor där de brukade hålla möte, Goose and Gridiron (numera logen  Lodge of Antiquity No. 2), Crown Ale, Apple-Tree Tavern (numera logen Lodge of Fortitude and Old Cumberland No. 12) och Rummer and Grapes Tavern (numera logen Royal Somerset House and Inverness Lodge No. IV). De tre Londonlogerna var i huvudsak operativa loger medan Rummer and Grapes Tavern i Westminster förefaller ha varit en i huvudsak spekulativ loge med antagna gentlemän som medlemmar.

De första decennierna var storlogen inte en storloge för England vare sig till namn eller funktion. Man begränsade sin verksamhet och jurisdiktion till London och Westminster, i likhet med det gamla London Mason’s Company också gjort .

Källor 

Frimureri
Organisationer bildade 1717
Seventies

Seventies (engelska: "70-tal", här syftande på 1970-talet) är en svensk TV-serie från 2010, och en spinoff-variant på Sixties. Serien sändes i SVT och behandlar 1970-talets populärmusik.

Avsnitt
1970 (sändes 17 juli 2010): Tema: Hårdrock
1971 (sändes 24 juli 2010): Tema: Singer-songwriter
1972 (sändes 31 juli 2010): Tema: Politiska texter
1973 (sändes 7 augusti 2010): Tema: Symfonirock
1974 (sändes 14 augusti 2010): Tema: Glamrock
1975 (sändes 21 augusti 2010): Tema: Reggae
1976 (sändes 28 augusti 2010): Tema: Internationellt kända svenska artister
1977 (sändes 4 september 2010): Tema: Disco
1978 (sändes 11 september 2010): Tema: Punk
1979 (sändes 25 september 2010): Tema: Arenarock

Källor

Fotnoter

Musik under 1970-talet
Musikåret 2010
Populärmusikprogram på TV
TV-program i SVT
TV-året 2010
Svenska dokumentär-TV-serier
Döden i Venedig (film)

Döden i Venedig är en film från 1971 i regi av Luchino Visconti, med filmmusik från Gustav Mahlers tredje symfoni och femte symfoni och med Dirk Bogarde i huvudrollen. Filmen är gjord efter kortromanen Döden i Venedig (originaltitel: Der Tod in Venedig), utgiven av Thomas Mann 1912.

Handling 
Vid sekelskiftet reser kompositören Gustav von Aschenbach (Dirk Bogarde) till Venedig för att vila, på grund av allvarliga hälsoproblem. I Venedig blir han besatt av skönheten hos en ung polsk pojke vid namn Tadzio (Björn Andrésen) som bor med sin överklassfamilj på samma hotell som Aschenbach. Tecken på en koleraepidemi bagatelliseras av de lokala myndigheterna, men i ökande grad av panik avbryter gäster sin semester och åker hem. Aschenbach bestämmer sig också för att resa men ångrar sig vid järnvägsstationen. Han har svårt att lämna hotellet där han sett den vackre Tadzio. Han sätter sig i en solstol och ser hur Tadzio leker erotiskt på stranden med en äldre pojke. Aschenbach hittas senare död i stolen.

Rollista i urval 
Dirk Bogarde – Gustav von Aschenbach
Björn Andrésen – Tadzio
Silvana Mangano – Tadzios mor
Sergio Garfagnoli - Jasiu en polsk pojke
Romolo Valli – hotelldirektör
Mark Burns – Alfred 
Marisa Berenson – frau von Aschenbach
Carole André – Esmeralda
Franco Fabrizi – frisör

Externa länkar 
 

Italienska filmer 1971
Italienska filmer baserade på böcker
Venedig på film
Italienska dramafilmer
Filmer baserade på tyska romaner
Filmer i regi av Luchino Visconti
1911 på film
Filmer som utspelar sig på hotell
Jevgenij Kuznetsov

Jevgenij Jevgenjevitj Kuznetsov (ryska: Евгений Евгеньевич Кузнецов), född 19 maj 1992 i Tjeljabinsk, är en rysk ishockeyspelare som spelar högerforward och center för Washington Capitals i NHL. 

I NHL Entry Draft 2010 valdes han som spelare nummer 26 av Capitals.

7 juni 2018 vann Kuznetsov Stanley Cup med Washington Capitals sedan laget besegrat Vegas Golden Knights med 4-1 i matcher i finalserien. Kuznetsov gjorde sammanlagt 32 poäng under 24 matcher i slutspelet.

Spelstil
Jevgenij Kuznetsov är en skridskoskicklig och speldrivande forward, och mycket duktig på att föra upp pucken i offensiv spelzon. Han är även en duktig passningsspelare.

Han är även känd för sina målgester, bland annat en föreställande en dansande fågel. Den dansande fågeln förekom först under 2016 års World Cup-turnering, efter det att Kuznetsov gjort mål på Matt Murray i Lag Nordamerika, och den dök upp igen under 2018 års Stanley Cup-slutspel. Kuznetsov har själv sagt att han gör målgesten för att hans dotter tycker om den.

Internationell karriär
Kuznetsov har spelat flera internationella turneringar för det ryska juniorlandslaget, för vilka han vid juniorvärldsmästerskapet i ishockey 2011 var med och vann guld samt blev uttagen i turneringens All-Star Team. Vid junior-VM 2012 var han med och tog silver och blev åter uttagen i All-Star Team samt utsedd till turneringens mest värdefulla spelare.

Kuznetsov har vunnit två VM-guld med det ryska seniorlandslaget, 2012 i Helsingfors samt 2014 i Minsk.

Avstängning för kokain
Kuznetsov testades under en dopningskontroll i Slovakien under VM-turneringen 2019 positivt för kokain. Samtidigt som han stängdes av från landslagsspel i fyra år av internationella ishockeyförbundet friades han i en första instans av NHL, men kommer att få tre matchers avstängning under inledningen av grundserien i NHL säsongen 2019–20. Kokain är inte klassat som ett prestationshöjande medel, och är därför inte förbjudet, enligt NHL:s och NHLPA:s (spelarfacket) stadgar. På eget initiativ ska Kuznetsov genomgå ett rehabiliteringsprogram, samt lämna regelbundna tester.

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Externa länkar

Spelarprofil på Eurohockey

Referenser

Noter

Födda 1992
Spelare i Washington Capitals
Spelare i Traktor Tjeljabinsk
Män
Levande personer
Ryska ishockeyspelare
Världsmästare i ishockey
Spelare valda i NHL Entry Draft 2010
Stanley Cup-mästare 2018
Spelare valda av Washington Capitals i NHL Entry Draft
Montagnola

Montagnola  är en ort i kommunen Collina d'Oro i kantonen Ticino, Schweiz. 

Montagnola var tidigare en självständig kommun, men 4 april 2004 blev Montagnola en del av nybildade kommunen Collina d'Oro.

Författaren Hermann Hesse levde här i många år och är begravd i grannorten Gentilino.

Externa länkar 

Orter i Ticino
Tidigare kommuner i Ticino
Qiu Miaojin

Qiu Miaojin (pinyin: Qīu Mìaojīn, född 29 maj 1969 i Changhua, död 25 juni 1995 i Paris (självmord), var en taiwanesisk författare.

Hon flyttade till Paris 1994.

Bibliografi

Romaner

 Krokodilen anteckningar (鱷魚手記, 1994)
 Testamente från Montmartre (蒙馬特遺書, 1996)

Dagböcker

 Dagbok 1989-1995 (邱妙津日記, 2007)

Kinesiskspråkiga författare
Taiwanesiska författare
Alumner från Paris universitet
Alumner från National Taiwan University
Kvinnor
Födda 1969
Avlidna 1995
WP:Projekt Kina
Henri-Georges Adam

Henri-Georges Adam, född den 14 januari 1904, död den 27 augusti 1967, fransk gravör och skulptör.

Henri-Georges Adam utbildade sig i faderns smyckesverkstad. Efteråt studerade han teckning på kvällskurser i en konstskola i den parisiska stadsdelen Montparnasse. I början av 1928 började han teckna satiriska sketcher och politiska karikatyrer. Han blev mycket insatt i gravering och etsning och 1934 hade han sin första utställning. På 1940-talet började han skulptera och var en grundarna av konstgruppen Salon de Mai.

Henri-Georges Adam dog av en hjärtattack och är begravd i Mont-Saint-Michels kyrkogård.

Källor

Noter

Franska konstnärer
Födda 1904
Avlidna 1967
Män
Alfred Agache

Alfred Agache, född den 29 augusti 1843, död den 15 september 1915, var en fransk konstnär.

Alfred Agache var elev till Colas and Pluchard. Han utställde ofta sin konst i Paris och var medlem i Société des Artistes Français. Han var måhända en vän till James McNeill Whistler. Agache var mottagare av Hederslegionen. Han dog i sin födelsestad Lille i norra Frankrike.

Källor

Noter

Franska konstnärer
Officerare av Hederslegionen
Personer från Lille
Franska målare under 1800-talet
Franska målare under 1900-talet
Födda 1843
Avlidna 1915
Män
Neue Rundschau

Neue Rundschau är en tysk kulturtidskrift som ursprungligen utgavs av S. Fischer Verlag för första gången 1890, på initiativ av Otto Brahm och Samuel Fischer. Därmed är den en av Europas äldsta kulturtidskrifter.

Neue Rundschau utgick ur den 1889 grundade naturalistiska tidskriften Freie Bühne für modernes Leben och hette från början Neue deutsche Rundschau, men fick namnet Die Neue Rundschau 1903.

Många litterära verk har publicerats genom Neue Rundschau, bland annat verk av Thomas Mann.

Noter

Externa länkar 

Kulturtidskrifter
Tyska tidskrifter
Tegnérsamfundet

Tegnérsamfundet är ett samfund som grundades i Lund 1946 för att "främja studiet av och kännedom om Esaias Tegnér samt hans tidevarv".

Historia
Samfundet grundades den 2 november 1946, hundra år efter Esaias Tegnérs dödsdag. Initiativet kom från litteraturvetare i Lund, staden som Tegnér verkade i som professor i grekiska under den period då han skrev de flesta av sina kända dikter.

Verksamhet
Tegnérsamfundet har främst varit verksamt med att ge ut en vetenskaplig utgåva av Tegnérs samlade skrifter, det vill säga dikter, brev och akademiska tal och skrifter. Breven gavs ut av Nils Palmborg i elva volymer 1953–1976. Dikterna gavs ut av Fredrik Böök, Åke K.G. Lundquist och Christina Svensson i sju volymer 1964–1996. De akademisk talen och skoltalen gavs ut av Ulla Törnquist 1982. Arbetet med att ge ut de kyrkliga talen pågår, den första volymen, redigerad av Barbro Wallgren Hemlin, kom ut 2017.

Samfundet är delaktiga vid den årliga utdelningen av Tegnérpriset.

Referenser

Externa länkar
Tegnérsamfundets hemsida

Esaias Tegnér
Svenska litterära sällskap tillägnade enskilda författarskap
Sackville

Sackville är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Charles Sackville, 6:e earl av Dorset
 Edward Sackville, 4:e earl av Dorset
 George Sackville, 1:e viscount Sackville
 Lionel Sackville, 1:e hertig av Dorset
 Lionel Sackville-West, 2:e baron Sackville
 Richard Sackville
 Richard Sackville (ämbetsman)
 Thomas Sackville, 1:e earl av Dorset
 Vita Sackville-West

Se även 

 Baron Sackville

Engelska efternamn
Lionel Sackville-West, 2:e baron Sackville

Lionel Sackville-West, 2:e baron Sackville, född den 19 juli 1827, död den 3 september 1908, var en brittisk diplomat. Han var sonsons dotterson till Lionel Sackville, 1:e hertig av Dorset och morfar till Vita Sackville-West.

Sackville inträdde 1847 på diplomatbanan, blev 1868 ambassadsekreterare i Paris och vårdade modigt ambassaden under kommunen 1871, blev 1873 envoyé i Argentina, 1878 i Madrid samt 1881 i Washington. Genom en mystifikation lockades han under presidentvalskampanjen 1888 att i brev till en fingerad valman uttala sig gynnsamt om presidenten Clevelands politik gentemot England, varefter brevet publicerades för att beröva Cleveland irländska röster. Amerikanska regeringen lät, sedan Sackville intervjuats om saken, tillställa honom hans pass (30 oktober) i hopp om att genom denna kraftåtgärd stärka Clevelands utsikter till återval veckan därpå. 

Sackville ärvde samma år sin brors baronvärdighet och pensionerades 1889. Han hade i en förbindelse med en spansk dansös, Pepita de Oliva (död 1871), flera barn, av vilka en son 1909 gjorde anspråk på faderns gods och titel, förebärande ett hemligt äktenskap mellan föräldrarna. Efter en sensationell rättegång tillbakavisade 1910 de engelska domstolarna detta anspråk. En dotter i denna förbindelse, Victoria Sackville-West, var gift med sin kusin, den tredje baronen.

Källor 

 

Brittiska diplomater
Engelsk adel
Diplomater under 1800-talet
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1827
Avlidna 1908
Män
Ugglan
Carl Östberg junior

Carl Östberg (jr), född 8 juni 1806 i Stockholm, död 1 juni 1865 i Lübeck (folkbokförd i Älvkarleby församling, Uppsala län), var en svensk bruksägare, bruksdisponent, riksdagsman och riddare av Nordstjärneorden. Han var son till brukspatronen Carl Östberg (sr) och Elisabeth Carolina Tham.

Östberg inriktade tidigt på en karriär inom den svenska bergshanteringen. Han studerade till bergsingenjör på Falu bergsskola och avlade hovrättsexamen och examen till bergsstaten i Uppsala. Efter omfattande resor i utlandet blev han kanslist i bergskollegium, men lämnade denna befattning sedan han tillsammans med sin morbror Per Adolf Tamm 1845 blivit ägare till Älvkarleö bruk. När Tamm år 1856 kände sina krafter avtaga, överlät han skötseln av Österby bruk och Söderfors bruk till sin systerson Carl Östberg.

Östberg var ledamot av borgarståndet i riksdagen från 1847 samt fullmäktig i Jernkontoret från 1862. På grund av vacklande hälsa överlät Carl Östberg skötseln 1865 av Österby till sin släkting Claës Gustaf Adolf Tamm och avsade sig befattningen som disponent på Söderfors som då övertogs av brodern Gustaf Östberg. På väg att söka bot för sin ohälsa avled han i Lübeck samma år. Han förblev ogift.

Referenser 

Svenska brukspatroner under 1800-talet
Borgarståndets riksdagsledamöter
Födda 1806
Avlidna 1865
Män
Politiker från Stockholm
Michail Devjatiarov junior

Michail Michajlovitj Devjatiarov (ryska: Михаил Михайлович Девятья́ров), född 11 november 1985 i Tjusovoj, är en rysk längdskidåkare som har tävlat sedan 2003. 

Hans främsta meriter är en åttondeplats i herrarnas sprint vid OS i Vancouver 2010 och seger i sprinttävlingen runt Stockholms slott 2007.

Hans pappa med samma namn, tävlade för Sovjetunionen och Ryssland 1982 till 1992.

Källor

Externa länkar

Födda 1985
Ryska längdåkare
Män
Levande personer
Antonio García Gutiérrez

Antonio García Gutiérrez, född 4 oktober 1813, död 26 augusti 1884, var en spansk dramatiker.

García Gutiérrez skrev 56 dramer och 2 band lyrik. Bland hans produktion märks dock särskilt hans första och sista dramer, El trovador (1836) och La venganza catala (1864). El trovador var förlaga till Giuseppe Verdis opera Trubaduren.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar

Källor 

Födda 1813
Avlidna 1884
Män
Spanska dramatiker
Spanskspråkiga dramatiker
Personer i Spanien under 1800-talet
Svensk uppslagsbok
Romantiken
Guldbaggegalan 2012

Guldbaggegalan 2012 var den 47:e Guldbaggegalan och hölls på Cirkus i Stockholm den 23 januari 2012. Guldbaggarna som delades ut var för prestationer inom svensk film 2011. Petra Mede var konferencier för galan för andra året i rad. En nyhet för det här året var sju nya kategorier: klipp, kostym, ljud, mask/smink, musik, scenografi och visuella effekter.

Juryn 
Deltagare i juryn för 2011 års guldbaggar var bland andra Jannike Åhlund, Farnaz Arbabi, Klaus Härö och Mikael Marcimain. På Svenska Filminstitutets hemsida kan man läsa om reglerna för Guldbaggen, där finns också information om Guldbaggens olika jurygrupper för nominering och val av vinnare.

Vinnare och nominerade
34 långfilmer (22 spelfilmer och 12 dokumentärer) hade premiär i Sverige under 2011 och var nomineringsbara. Av dessa filmer fick 15 stycken minst en nominering.
13 nomineringar: Simon och ekarna
7 nomineringar: Play 
5 nomineringar: Kronjuvelerna
4 nomineringar: Apflickorna
3 nomineringar: The Black Power Mixtape 1967-1975, Happy End, Stockholm Östra
2 nomineringar: Gränsen
1 nominering: Between 2 Fires, Kyss mig, Försvunnen, En enkel till Antibes, Någon annanstans i Sverige, The Stig-Helmer Story, At Night I Fly, Stora scenen

Vinnare presenteras överst i fetstil.

Se även
 Oscarsgalan 2012
 Golden Globe-galan 2012
 BAFTA-galan 2012
 Razziegalan 2012

Referenser

Externa länkar 
 
 Guldbaggelistan på Svensk filmdatabas
 Guldbaggegalan 2012 på Internet Movie Database

2012
Filmåret 2012
2012 i Sverige
Stockholm under 2010-talet
La Pucelle

La Pucelle, även kallad Den lilla havsfröken, är en skulptur av konstnären Liss Eriksson på Lidingö.

La Pucelle (franska för “jungfru”) restes 1950 vid strandpromenaden längs södra Lidingö. Jungfrun sitter på en  klippsten och blickar ut över Lilla Värtan. Skulpturen påminner om Den lille havfrue i Köpenhamn, skapad av den danske skulptören Edvard Eriksen, varför La Pucelle även kallas “Den lilla havsfröken”. Den sittande jungfrun på Lidingö har även vissa likheter med Erikssons skulpturer Élaine på Blasieholmen och Oskuld i Västertorps skulpturpark.

Källor

Noter

Skulpturer av Liss Eriksson
Skulpturer i Lidingö kommun
Skulpturer 1950
Rough Draft Studios

Rough Draft Studios Inc. är en amerikansk animationsstudio med huvudkontor i Glendale, Kalifornien och en systerstudio vid namn Rough Draft Korea i den sydkoreanska huvudstaden Seoul. Studion animerar bland annat The Simpsons, Futurama, SvampBob Fyrkant och Family Guy.

Företaget
Företaget startade 1991 i ett garage i Van Nuys, Los Angeles, Kalifornien av paret Gregg Vanzo och Nikki Vanzo. Under arbetet med Ren & Stimpy kom idén att tillsammans med Ren & Stimpys skapare, John Kricfalusi, starta en studio i Korea. 1995 kom studions första egna serie The Maxx. Studion använder sig av en teknologi som blandar 2-D med data animation och NPR, Non-Photorealistic Rendering. Detta användes först i The Maxx, senare också i The Simpsons: Filmen och Futurama.

Produktioner, i urval
 Star Wars: Clone Wars
 Dilbert
 Looney Tunes
 Futurama
 Ren & Stimpy
 The Maxx
 The Simpsons: Filmen -film
 SvampBob Fyrkant - Filmen -film
 Bender's Big Score -film
 The Beast With A Billion Backs -film
 Bender's Game -film
 Into the Wild Green Yonder -film
 The Simpsons -färg och bläck
 American Dad! -färg och bläck 
 Beavis och Butt-Head -färg och bläck
 Ko och Kyckling -färg och bläck
 SvampBob Fyrkant -färg och bläck
 Dexters laboratorium -färg och bläck

Dotterbolag
 Green West Entertainment
 Main Street Pictures
 Ternion Pictures
 Microscope Films
 N Studios
 Melbourne Animation Studios
 Essex Productions
 Ash Ei Entertainment

Division
 Rough Draft Feature Animation
 RDS Animations

Källor

 Rough Draft Studios webbsida

Amerikanska animationsstudior
Språkteori

Språkteori är den del av språkvetenskapen som fokuserar på, och söker bestämma, språkets mest allmänna kännetecken. Språkteorins grundfrågor handlar om hur språk existerar och vilken uppgift språk har för människor i deras dagliga liv. Teorin (eller snarare teorierna) har influerats av besläktade vetenskaper, såsom filosofi, särskilt språkfilosofi, psykologi och antropologi. En klassisk ståndpunkt inom språkteorin är den strukturalistiska. Den teorin har dock utmanats, bland annat av Noam Chomsky.

Vidare läsning 
 Mats Furberg: Språk och påverkan (medförfattare: Jan Andersson), Doxa, 1972

Referenser
Manuel García Prieto

Manuel García Prieto, markis av Alhucemas, född 5 november 1859, död 15 september 1938, var en spansk politiker.

Som svärson till den liberale partigängaren Eugenio Montero Ríos kom García Prieto tidigt in i deputeradekammaren, där han småningom blev ledare för en grupp liberala dissidenter, den så kallade demokratiska gruppen. Han var inrikes- och justitieminister 1905-06, jordbruks-, handels- och industriminister samma år, samt utrikesminister 1910-13, då han bland annat reglerade Spaniens intressen i Marocko. García Prieto var därefter regeringschef 4 gånger, april-juni 1917, 1917-1918 (inrikesminister mars-november 1918), november-december 1918 och 1922-23, då han störtades genom Miguel Primo de Riveras statskupp.

Utmärkelser 

   Kommendör med stora korset med kedja av Nordstjärneorden, 1910.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter 

Spaniens regeringschefer
Spaniens justitieministrar
Spaniens inrikesministrar
Spaniens jordbruksministrar
Spaniens handelsministrar
Spaniens industriministrar
Spaniens utrikesministrar
Födda 1859
Avlidna 1938
Män
Svensk uppslagsbok
Hjalmar Westerlund (författare)

Denna artikel handlar om författaren. För arkitekten se Hjalmar Westerlund.

Hjalmar Westerlund, född 5 juni 1918 i Torrberg, Norsjö, död 14 juni 1997 i Bureå, var en svensk författare, som sedan 1949 var bosatt i Hjoggböle. Westerlund växte upp i ett bondehem, och förlorade som treåring sin far i TBC. Westerlund arbetade bland annat som bonde, skogsarbetare och virkesmätare. På 1950-talet började han skriva berättelser och andra arbeten för Norra Västerbotten.
Inspirationen till författarskapet kom från farfadern, den så kallade Mårk-Anton (född 1844). Westerlunds miljöer och språk har stark anknytning till Västerbottens inland.

Bibliografi

Böcker
 Starrmyrkojan (1968)
 Av händers verk (1970)
 Folket i Forsberget (1981)
 Parasiterna (1984)
 Fältpost 223 20 litt O (1987)
 Utmaningen (1991)

Förutom detta, medverkade Westerlund i ett antal antologier med noveller och dikter.

Dramatik
 Bondfångarna (1974), uppförd av riksteaterns västerbottensensemble
 Efraim Dahl fliosoferar (1974), radioteater i Västerbottensradion.
 Folket i Forsberget (1992), sommarteater uppförd av Västerbottensteatern.

Priser och utmärkelser 
1978 – Rörlingstipendiet

Referenser

Externa länkar
 

Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Män
Författare från Västerbotten
Personer från Norsjö socken
Födda 1918
Avlidna 1997
Venedigkommissionen

Venedigkommissionen, formellt Europeiska kommissionen för demokrati genom lag, är ett rådgivande organ inom Europarådet, bestående av oberoende experter inom statsrätt, med inriktning på konstitutionell och internationell rätt. Kommissionen inrättades år 1990 efter Berlinmurens fall, vid en tid då det var brådskande att bistå Central- och Östeuropa med konstitutionell expertis. Venedigkommissionen grundades och sammanträder fyra gånger per år i Venedig, Italien, därav sitt informella namn. Den har totalt 58 medlemsstater, inklusive de 47 medlemsstaterna i Europarådet. Från och med februari 2002 är det tillåtet för andra stater än enbart europeiska att vara medlemmar i kommissionen.

Venedigkommissionens viktigaste uppgift har varit att bistå före detta kommunistiska central- och östeuropeiska stater att utveckla demokratiska styrelseskick. Kommissionen har fungerat som ett rådgivande organ när nya konstitutioner har utarbetats.

Kompetensområden 
Områden där Venedigkommissionen bistår sina medlemsstater om hur de ska utforma sin nationella rätt:
 Konstitutionell reform
 Undantagstillstånd och liknande
 Federalism och regionalism
 Internationell rätt
 Interna säkerhetsmyndigheter och beväpnade styrkor
 Skydd av grundläggande rättigheter, inklusive religionsfrihet samt mötes- och föreningsfrihet
 Minoritetsskydd och förbud av diskriminering
 Parlamentariska och rättsliga funktioner

Se även 
 Europakommissionen
 Europarådet

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbsida

Europarådet
Statsrätt
Kris- och katastrofberedskap