kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henrik II av Nedre Schlesien

Henrik II av Nedre Schlesien, kallad Henrik den fromme, stupad 9 april 1241 i slaget vid Legnickie Pole, var hertig av Schlesien, och från 1238 även storhertig över södra Polen. Han tillhörde den schlesiska grenen av huset Piast.

Henrik II var son till hertig Henrik I av Schlesien och den sedermera helgonförklarade hertiginnan Hedvig av Andechs, och när hans äldre bror Boleslav dog 1206, blev han arvinge till hertigdömet. När yngre brodern Konrad dog 1213 stod han som ende arvtagare.

Han är mest känd som befälhavare för den polsk-tyska armén vid slaget vid Liegnitz, där han 9 april 1241 med sin här mötte den från öster angripande mongoliska hären vid nuvarande Legnickie Pole. Hans här besegrades och Henrik stupade, men den mongoliska hären kom snart därefter att röra sig via Mähren och Ungern för att återförenas med Batu khans styrka och vände österut vid nyheten om Ögedei khans död. Henrik begravdes efter slaget i S:t Vincentiuskyrkan i Wrocław, och hertigdömet Schlesien delades mellan sönerna. Släktingen Konrad av Masovien efterträdde honom som seniorhertig av Kraków. Efter Henriks död grundade hans mor Hedvig av Andechs ett kloster i Legnicke Pole (Wahlstatt) på platsen där han stupade.

Familj 
Henrik gifte sig 1216 med Anna av Böhmen, dotter till Ottokar I av Böhmen och Constance av Ungern. Paret fick fem döttrar och fem söner:
 Gertrud (död 1244/47), gift med hertig Boleslav I av Masovien
 Constance, (död 1257), gift 1239 med hertig Kasimir II av Kujavien.
 Boleslav II av Schlesien (död 1278), hertig av Legnica
 Mieszko av Lubusz (död 1242), hertig av Lubusz
 Henrik III av Schlesien "den vite" (död 1266), hertig av Schlesien
 Elisabet (död 1265), gift 1244 med Przemysł I av Storpolen.
 Konrad II av Schlesien (död 1273/74), hertig av Schlesien, från 1251 hertig av Głogów
 Vladislav av Schlesien (död 1270), hertig av Schlesien, kansler i Kungariket Böhmen, biskop av Bamberg och Passau, ärkebiskop av Salzburg och regent av hertigdömet Wrocław
 Agnes (död 1277), abbedissa i S:ta Klaraklostret i Trzebnica.
 Hedvig (död 1318), abbedissa i S:ta Klaraklostret i Wrocław.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar 

Polens regenter
Avlidna 1241
Män
Huset Piast
Kungligheter som stupat i strid
Födda okänt år
Angren

Angren är en stad i provinsen Tasjkent i östra Uzbekistan och grundades 1946. Staden ligger 110 km öster om Tasjkent.

Externa länkar 

Orter i Uzbekistan
Simon Amstell

Simon Marc Amstell, född 1979, är en brittisk komiker som ledde frågeprogrammet Never Mind The Buzzcocks åren 2007-2009. Hans första TV-uppdrag var 1998 på barnkanalen Nikelodeon, men han sparkades enligt egen uppgift då han "var sarkastisk och elak mot barn". Amstell är vegan.

Referenser

Externa länkar
Simon Amstells webbplats

Män
Födda 1979
Levande personer
Brittiska TV-programledare
Bishopring

En Bishops Ring är ett optiskt fenomen som uppträder som en brunröd eller blåaktig ring runt solen. Fenomenet framträder efter större vulkanutbrott när stora mängder stoft återfinns i atmosfären. De första anteckningar av fenomenet är från 1883 i samband med att vulkanen Krakatau hade ett utbrott.

Se även
Halo

Meteorologi
Optiska fenomen
Närkes runinskrifter 14

Närkes runinskrifter 14, eller Rönnebergastenen, är en runsten som står rest i Bärsta i Stora Mellösa socken, Örebro kommun.

Historia 
Stenen ristades troligen i mitten av eller i slutet av 1000-talet. Den hittades i februari 1961 av en lantarbetare när han grävde i grusåsen där den låg med den ristade ytan nedåt. Redan i mars samma år flyttades den till sin nuvarande plats precis väster om den västligaste av gravhögarna i Rönneberga gravfält. Eftersom stenen var avslagen strax nedanför inskriften var man tvungen att rekonstruera rotändan med cement innan det gick att resa den.

Stenen och dess text 
Runstenen består av gråröd gnejsgranit med kvartsinslag och den ursprungliga delen av stenen är 127 cm hög. Ornamentiken i stenens mitt består bland annat av ett drakhuvud och ett kristet ringkors. Detta kors är för övrigt det enda som man funnit på en vikingatida runsten från Närke.

Inskriften lyder i translitteration
: uibug : risti : sitin : efitr : -(u)in : sun : sin : auk :: rikui :
i normalisering
Viborg ræisti stæin æftiR [S]væin, sun sinn ok Rikvi.
och i översättning
”Viborg reste stenen efter Sven, sin son och Rikvi.”

Klart är åtminstone att stenen restes av en kvinna med det ovanliga namnet Viborg till minne av hennes döde son Sven, men 'och Rikvi' kan tolkas på olika sätt. Antingen menas att Viborg och Rikvi tillsammans reste stenen efter Sven, eller så menas att stenen restes av Viborg efter Sven och Rikvi. Sven B.F. Jansson ansåg att det senare alternativet var mest troligt. Att ristaren inte klargjorde vilket alternativ som avsågs berodde antagligen på platsbrist. rikui fick inte ens plats i runbandet utan placerades utanför detta på stenens vänstra sida.

Möjligen var Rikvi dotter till Viborg eftersom deras namn båda innehåller elementet -vi- och man under tiden som stenen ristades ofta använde sig av variation av sitt eget namn när man döpte sina barn.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
Bilder på Nä 14 (Riksantikvarieämbetet)

Närkes runinskrifter
Fornminnen i Örebro kommun
Otto av Bamberg

Otto av Bamberg, död 30 juni 1139, var en tysk biskop och missionär.

Otto av Bamberg var bördig från Franken, hade 1090 utsetts till biktfader hos kejsar Henrik IV, och 1101 utsågs han till kansler över tysk-romerska riket. 1102 utsågs han av kejsaren till biskop i Bamberg, Bayern. 

Som missionär i Pommern 1124-25 och 1128 omvände han befolkningen där till kristendomen. Han företog flera missionsresor till Nordmark, det tidigare Ostpreussen (det ursprungliga Preussen, då befolkat av slaviska stammar, se Preussen).

Efter sin död kanoniserades han 1189 av påven Clemens III. Han martyrium hågkoms den 2 juli.

Noter 

Avlidna 1139
Män
Tyska biskopar
Födda okänt år
Personer från Franken
Morgan Foster Larson

Morgan Foster Larson, född 15 juni 1882, död 21 mars 1961, var en amerikansk politiker som var guvernör i New Jersey.

Tidigt liv
Larson föddes den 15 juni 1882 i Perth Amboy, New Jersey. Han studerade vid Cooper Union i New York, där han tog en kandidatexamen i naturvetenskap 1907 och en ingenjörsexamen 1910. Hans första arbete var som ingenjör.

Politisk karriär
Larson var medlem av Republikanerna. Han var ledamot av New Jerseys senat för Middlesex County, New Jersey från 1922 till och med 1928. På hösten 1928 valdes han till guvernör i New Jersey. Han tillträdde posten som guvernör den 15 januari 1929. Enligt den dåvarande delstatsgrundlagen var mandatperioden för guvernörer tre år och en sittande guvernör fick inte ställa upp till omval, så han slutade som guvernör den 19 januari 1932. En tidigare guvernör kunde dock väljas på nytt och Larson tog över efter A. Harry Moore, som sedan också efterträdde honom.

Larson avled den 21 mars 1961. Han begravdes på Alpine Cemetery i Perth Amboy, New Jersey.

Se även
Lista över guvernörer i New Jersey

Externa länkar
Biography of Morgan Foster Larson (PDF), New Jersey State Library
New Jersey Governor Morgan Foster Larson, National Governors Association
Morgan Foster Larson, The Political Graveyard
Dead Governors of New Jersey bio for Morgan F. Larson

Guvernörer i New Jersey
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Perth Amboy
Födda 1882
Avlidna 1961
Män
George Sebastian Silzer

George Sebastian Silzer, född 14 april 1870, död 16 oktober 1940, var en amerikansk demokratisk politiker som var guvernör i New Jersey.

Tidigt liv
Silzer föddes i New Brunswick, New Jersey.

Politisk karriär
Han var ledamot av New Brunswicks fullmäktige (aldermen) från 1892 till 1896. Han var ledamot av New Jerseys senat för Middlesex County från 1907 till 1912. Han valdes till guvernör i New Jersey 1922 och efterträdde Edward I. Edwards för en treårig mandatperiod den 15 januari 1923. Enligt dåvarande grundlag i New Jersey kunde han inte väljas om och han efterträddes av A. Harry Moore den 19 januari 1926. 

Han utnämndes till ordförande för Port Authority of New York and New Jersey 1926 och tjänstgjorde som sådan till 1928.

Han avled den 16 oktober 1940 av en hjärtattack när han var på väg till Pennsylvania Station i Newark från sin advokatbyrå i staden.

Referenser

Noter

Se även
Lista över guvernörer i New Jersey

Externa länkar
Biography of George Sebastian Silzer (PDF), New Jersey State Library
New Jersey Governor George Sebastian Silzer, National Governors Association

Guvernörer i New Jersey
Amerikanska presidentkandidater
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från New Brunswick, New Jersey
Födda 1870
Avlidna 1940
Män
Schweiz arbetarparti

Schweiz arbetarparti (tyska: Partei der Arbeit der Schweiz, franska: Parti suisse du Travail - Parti Ouvrier Populaire, italienska: Partito Comunista, rätoromanska: Partida svizra da la Lavur) är ett kommunistiskt parti i Schweiz. I kantonerna Jura, Neuchâtel och Vaud har det namnet Parti Ouvrier Populaire (POP).

Partiet är representerat i olika kantons-, stads- och kommunparlament. Tidigare hade partiet också företrädare i det federala parlamentet, men i 2011 års allmänna val lyckades de inte vinna något mandat på nationell nivå.

Ideologiskt intar de en ställning på vänsterkanten av det politiska spektrumet. Partiet är medlem i Europeiska vänsterpartiet.

Mål 
Arbetarpartiet betecknar sig som kommunistiskt. Ett av deras mål är att ”verka för demokratisk socialism genom att åstadkomma en bred majoritet för att besegra kapitalismen och utveckla det schweiziska samhället”. Partiet ser sig som solidariskt med socialt missgynnade och förespråkar en annan fördelningspolitik samt motsätter sig privatiseringar.

Historia 
1918 (6 oktober): Schweiz kommunistiska parti, även kallat Gammalkommunisterna (Altkommunisten), bildas under Jakob Herzogs ledning.
1921 (6 mars): Efter att Schweiz socialdemokratiska parti (SP) avvisat förslaget att inträda i Tredje internationalen, lämnar Socialistisk vänster (Sozialistische Linke) med Jules Humbert-Droz partiet och går samman med Gammalkommunisterna i det nybildade Schweiz kommunistiska parti (Kommunistischen Partei der Schweiz, KPS)
1930: Kommunistiska parti-oppositionen med Walther Bringolf bryter sig ur partiet, tränger ut KPS som största vänsterparti i kantonen Schaffhausen och övertar partiorganet Arbeiterzeitung.
1937: KPS förbjuds i kantonerna Neuchâtel och Genève.
1939 (3 december): Schweiziska socialistförbundet (Fédération socialiste suisse, FSS) bildas i kantoner med KPS-förbud.
1939 (28 december): KPS dagstidning Freiheit förbjuds.
1940 (26 november): KPS förbjuds, delvis med stöd av SP.
1941 (27 maj): FSS förbjuds och dess ledamöter utesluts ur Nationalrådet.
1944 (21 maj): Schweiz arbetarparti bildas i Basel.
1947: I nationalrådsvalet får partiet 5,1 % av rösterna och sju platser.
1969: Partiets ungdomsförbund upplöses efter ungdomsoroligheterna 1968 och Progressive Organisationen der Schweiz, Revolutionäre Marxistische Liga och Partito Socialista Autonomo bildas.
1971: Kvinnlig rösträtt införs och Nelly Wicki blir partiets första nationalrådskvinna.
2007: Partidistriktet i Ticino ändrar sitt namn från Partito svizzero del Lavoro (PSL) till Partito Comunista (PC).

Resultat i allmänna val till Nationalrådet

Externa länkar
 Partiets webbplats

Referenser

Fotnoter och källor 

Arbetarparti
Kommunistiska partier
Politiska partier bildade 1944
Johan den blinde

Johan den blinde, Johan I av Luxemburg, född 10 januari 1296, död 26 augusti 1346, var greve av Luxemburg 1309-1346, och kung av Böhmen 1311-1346.

Johan var son till kejsar Henrik VII. Johan följde sin faders politik, och stödde Ludvig Bayraren mot Fredrik den sköne som kandidat till kejsartronen. 

Efter att Ludvig besegrat och tillfångatagit Fredrik den sköne 1322 blev dock deras relations sämre. Flera militärexpeditioner till Italien för att konkurrera med kejsaren, men alla misslyckades. 

Han deltog i hundraårskriget på fransk sida, och stupade i slaget vid Crécy 1346. Då var han sedan flera år blind till följd av en ärftlig sjukdom.

Gift med Elisabet I av Böhmen. Sonen Karl IV blev sedermera kung av Böhmen och tysk-romersk kejsare. Sonen Wenceslaus I blev hertig av Luxemburg och Brabant.

Referenser
 
 Svensk Uppslagsbok, Malmö 1933

Externa länkar 

Böhmens regenter
Födda 1296
Avlidna 1346
Huset Luxemburg
Män
Personer i Böhmen under 1300-talet
Kungligheter som stupat i strid
J18 Elit

J18 Elit är en ishockeyserie för herrjuniorer i Sverige. Serien består av fyra serier med vardera tolv lag.

Se även 
J20 SuperElit
Lista över ishockeyligor

Externa länkar
swehockey.se

Ishockeyserier i Sverige
Ungdomsidrott
Henrik Raspe

Henrik Raspe av Thüringen, död 1247 var en tysk motkung och lantgreve av Thüringen.

Henrik Raspe var son till greve Herman I av Thüringen och Sofia av Bayern. Efter hans äldre bror, Ludvig IV av Thüringens död 1227 tog han över som greve av Thüringen. Traditionen menar att han skall ha kastat ut sin bror änka, Elisabet av Thüringen, men detta stämmer förmodligen inte. 1242 blev Henrik Raspe vald till tysk riksföreståndare, och 1246 valdes han till motkung i Tyskland, men avled redan 1247.

Källor 
Svensk Uppslagsbok, Malmö 1933

Födda okänt år
Avlidna 1247
Män
Tysklands kungligheter
Svensk uppslagsbok
Kungligheter som stupat i strid
Svensk järnmalm under andra världskriget

Under mellankrigstiden var Sveriges handel med Tyskland 1/5 av Sveriges totala utrikeshandel. Under krigsåren blev Tyskland den dominerande handelspartnern. Handeln reglerades av årliga handelsavtal mellan länderna. De mest värdefulla exportprodukterna var skogsprodukter och cirka 10 miljoner ton järnmalm per år för vilket Sverige bland annat kunde köpa 3 miljoner ton koks och en 1 miljon ton kol per år, produkter som var oumbärliga för det svenska samhället. 

I början av kriget 1940 täcktes 40 % av Tysklands järnmalmsbehov av svensk malm för att nästa år ha minskat till 25 %. Den årliga mängden malm var ungefär den samma fram till augusti 1944 då exporten upphörde helt. Det mesta av den svenska malmen hade hög fosforhalt och var därför oanvändbar i den tyska vapenproduktionen, men användes till bland annat fartygsplåt och järnvägsräls. Tyska beräkningar av landets järnmalmsbehov visar att Tyskland kunde klara sig utan den högfosforhaltiga malmen, men inte utan malmen med låg fosforhalt. Under kriget ökade andelen lågfosformalm från 10 % till 25 %. Malmen skeppades huvudsakligen från Luleå och Oxelösund men också andra svenska hamnar användes.

Se även 
 Sverige under andra världskriget
 Dödsfarten

Källor

Sverige under andra världskriget
Obligationsfond

En obligationsfond är en räntefond som investerar i obligationer och andra räntebärande värdepapper. Utgivarna är ofta stater, banker, hypoteksinstitut och större bolag. Avkastningen kommer från de underliggande värdepapprens värdeförändring och ränteutbetalningar. I en marknad med stigande räntor sjunker ofta värdet på fonden, medan värdet stiger i en marknad med fallande ränta.

Referenser

Investeringsfonder
Obligationer
Aktieförvaltningsbolag

Ett Aktieförvaltningsbolag ibland även kallad investeringsföretag är ett bolag, särskilt en affärsbank, organiserad för att utföra förtroendeuppdrag åt truster och byråer. Det är normalt att de ägs av en av tre typer av strukturer: en självständig partnerskap, en bank eller en advokatbyrå, som var och en har specialiserat sig på att vara en förvaltare av olika typer av truster och förvalta dödsbon.

Truster
Benämningen "trust" refererar till möjligheten av institutets notariatavdelning att fungera som en förvaltare - någon som förvaltar tillgångar för en annan. Tillgångarna förvaltas vanligtvis via någon form av Trustlagstifning, ett rättsligt instrument som klargör mottagarna och vad pengarna kan användas till. I Sverige saknas lagstiftning om truster, men stiftelser kan sägas fylla en delvis liknande funktion.

Förvaltarens roll
En förvaltare ska förvalta investeringar, bevara, förvalta tillgångar och förbereda domstol inventeringar, betala räkningar och (beroende på vilken typ av förtroende) sjukvårdskostnader, välgörande gåvor, arv eller annan fördelning av inkomster och huvudman.

Bankväsen

en: Trust company
fr:Société fiduciaire
gd:Urras
it:Società fiduciaria
nl:Trust (rechtsvorm)
ja:信託銀行
tr:Tröst
Chalmers (olika betydelser)

Chalmers kan syfta på:

 Chalmers tekniska högskola, Göteborg
 Chalmers (efternamn) – ett skotskt-svenskt efternamn 
 Allis-Chalmers – amerikanskt industriföretag
 Chalmers-Detroit – amerikanskt bilmärke
 Gary Chalmers – en figur i tv-serien The Simpsons

Företeelser namngivna efter Chalmers tekniska högskola
 Chalmers Ballong Corps – ballongflygklubb i Göteborg
 Chalmers Barockensemble – orkester i Göteborg
 Chalmers Cortègecommitté – Göteborg
 Chalmers GK – golfklubb i Göteborg
 Chalmerska huset – hus vid Södra Hamngatan i Göteborg
 Chalmers kammarkör – Göteborg
 Chalmers kårhus – Göteborg
 Chalmers magasin – tidskrift
 Chalmers manskör – Göteborg
 Chalmersmedaljen – hedersbetygelse inom Chalmers tekniska högskola
 Chalmers Segelflygklubb – Göteborg
 Chalmersska Ingenjörsföreningen – förening för utexaminerade från Chalmers
 Chalmersspexet – studentspex
 Chalmersspexet Vera – studentspex
 Chalmers studentkår – Göteborg
 Chalmers sångkör – Göteborg
 Chalmers teknikpark – företagspark i Göteborg
 Chalmerstunneln – spårvägstunnel i Göteborg
 KTH Chalmers Capital – riskkapitalbolag

Se även
 Lista över spårvagnar i Göteborg
 Mount Chalmers
Chalmers (efternamn)

Chalmers är ett skotskt-svenskt efternamn som 2015 bars av 16 personer i Sverige och kan syfta på:

Personer
Alexander Chalmers (1759–1834), skotsk författare
Andrew Chalmers (född 1992), kanadensisk skådespelare
Angela Chalmers (född 1963), kanadensisk medeldistanslöpare
Brett Chalmers (född 1973), australisk fotbollsspelare
Christopher Chalmers (född 1967), kanadensisk freestyle-simmare
Craig Chalmers (född 1968), skotsk rugbyspelare
David Chalmers (född 1966), australisk filosof
Floyd Chalmers (1898–1993), kanadensisk publicist och filantrop
George Chalmers (1742–1825), skotsk antikvarie
George Chalmers (baseball) (1888–1960), amerikansk baseballspelare
George Paul Chalmers (1833–1878), skotsk målare
Greg Chalmers (född  1973), australisk golfspelare
Iain Chalmers, brittisk omvårdnadsforskare
Jackie Chalmers (född 1885), skotsk fotbollsspelare
 James Chalmers, flera personer
 James Chalmers (militär), skotskfödd officer under amerikanska inbördeskriget
 James Chalmers (missionär) (1841–1901), skotsk missionär
 James Chalmers (skådespelare) (född 1974), brittisk skådespelare
 James Chalmers (uppfinnare) (1782–1853), skotsk uppfinnare
 James Ronald Chalmers (1831–1898), amerikansk politiker
Joan Chalmers (född 1928), kanadensisk filantrop
John Chalmers, amerikansk fotbollstränare
Joseph W. Chalmers (1806–1853), USA-senator från Mississippi
Judith Chalmers (född 1936), engelsk programledare i tv
Kyle Chalmers (född 1998), australisk simmare
Kylie Chalmers, australisk advokat
Lewis Chalmers (född 1986), fotbollsspelare
Lionel Chalmers (född 1980), amerikansk baseballspelare
Mario Chalmers (född 1986), amerikansk baseballspelare
Patrick R. Chalmers (1872–1942), irländsk författare
Stevie Chalmers (1936–2019), skotsk fotbollsspelare
Thomas Chalmers (1780–1847), skotsk teolog
Thomas Chalmers (rugbyspelare) (1850–1926), skotsk rugbyspelare
Thomas C. Chalmers (1917–1995), amerikansk medicinsk forskare
Thomas Hardie Chalmers (1884–1966), amerikansk skådespelare och operasångare
Walter Chalmers, brittisk lokingenjör
William Chalmers (1748–1811), svensk köpman och donator till Chalmers tekniska högskola

Skotska efternamn
Svenska efternamn
Munkorg

En munkorg är en anordning som används för att hindra djur från att bita. Den kan användas som säkerhetsutrustning t. ex. vid veterinärbesök och pälsvård eller hindra skadade individer från att gnaga vid drabbat område.

Det finns olika typer av munkorgar för olika ändamål. En hund måste dock kunna öppna munnen för att reglera sin kroppstemperatur med tungan, annars kan den avlida av överhettning.

Munkorg kräver tillvänjning eftersom det är obehagligt. I början kanske man sätter på munkorgen några minuter. Hunden får inte själv ta av munkorgen. Sedan utökas tiden efter hand. 

För att vara så behaglig som möjligt skall man antingen låta göra munkorgen direkt för sin hund eller i varje fall köpa en munkorg för sin ras och för tik eller hanhund.

En annan typ av munkorg är för att träna och testa skyddshundar och tjänstehundar. Munkorg sätts på hunden som sedan angriper (en vadderad) figurant. Detta är för att se att hunden verkligen biter om det är "skarpt" läge och föraren måste försvaras eller förbrytaren fångas in.

Dessa skyddshundsmunkorgar är en helt annan typ av munkorg, hunden biter inne i korgen när den försöker bita figuranten. De två mest kända typerna är väktarhundmunkorgen och polishundmunkorgen. På väktarhundmunkorgen kan man placera inlägg av skumgummi som mildrar stöten när hunden hugger mot figuranten och stöter i nosen.

Det finns munkorgar med stålgaller som kan användas för att hundar inte skall bitas. Dessa används också vid träning av tjänstehundar, till exempel polishundar vid personsök. Innan hunden är färdigutbildad kan den ha svårt att skilja på om den hittat en misstänkt brottsling eller någon som gått vilse. För att inte riskera att få figuranten biten så har man då en munkorg med stålgaller. Stålkorgen skall vara så stor att hunden kan springa, dricka och skälla (ljudmarkering) i den.

Hundhållning
Djurskötsel
Dietylamin

Dietylamin är en sekundär amin med formeln (C2H5)2NH.

Egenskaper
Dietylamin är en basisk (pKa för korresponderande syra är 11,09). Ren är den en färglös vätska, men ofta har den orenheter som gör den mörkt brun. Blandningen dietylaminånga och luft är explosiv i koncentrationer 1,7 – 10,1 %vol. Självantändningspunkten är 305 °C.

Framställning
Dietylamin framställs vanligen genom alkylering av förgasad ammoniak (NH3) med etanol (C2H5OH).

I processen bildas även de primära och tertiära aminerna etylamin (C2H5NH2) och trietylamin ((C2H5)3N).

Användning
Dietylamin används vid tillverkning av gummi och konstharts.

Se även
Etylamin
Trietylamin
Dimetylamin

Aminer
Ourense (provins)

Ourense (galiciska; spanska: Orense) är en provins i nordvästra Spanien. Den ligger i den sydöstra delen av den autonoma regionen Galicien. 

Provinsen gränsar till provinserna Pontevedra i väster och Lugo i norr, León och Zamora i öst samt i söder till Portugal. Provinsens huvudstad är Ourense.

Ourense har en yta av 7 280 km², och den totala folkmängden uppgick år 2013 till 326 700. Provinsen är indelad i 92 kommuner, municipios.

Källhänvisningar

Externa länkar 

 Officiell webbplats

 

Spaniens provinser
Fullmäktig

Fullmäktig kan avse

Fullmäktig – en person med fullmakt 
Fullmäktig – en medlem i fullmäktige
Pontevedra (provins)

Pontevedra är en provins i nordvästra Spanien, i den västra delen av den autonoma regionen Galicien. 

Provinsen gränsar till provinserna La Coruña, Orense och Lugo samt i väst till Atlanten. Provinsens huvudstad är Pontevedra, men industrin är koncentrerad till Vigo (en av Spaniens viktigaste hamnstäder). Provinsen har en yta av 4 480 km², och den totala folkmängden uppgick 2016 till 944 300 personer. Provinsen är indelad i 62 kommuner, municipios.

Nationalparken Illas Atlánticas de Galicia nationalpark ligger i provinsen.

Se även 
Kommuner i provinsen Pontevedra

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

 

 
Spaniens provinser