kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rostbröstad karstgärdsmyg

Rostbröstad karstgärdsmyg (Hylorchilus sumichrasti) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i låglänta områden i södra Mexiko (Veracruz, Puebla och intilliggande norra Oaxaca). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Adrien Louis Jean François Sumichrast (1828-1882), schweizisk naturforskare och samlare av specimen bosatt i Mexiko 1855-1882.

Noter

Externa länkar 

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Mexiko
Bamblagärdsmyg

Bamblagärdsmyg (Microcerculus bambla) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Bamblagärdsmygen är en liten brun gärdsmyg med ett mycket karakteristiskt vitt band på vingen. Strupen är grå, liksom bröstet. I östra delar av utbredningsområdet är undersidan fint fjällad. Sången består av en snabb serie med klara, ringande visslingar.

Utbredning och systematik 
Bamblagärdsmyg delas in i tre underarter:
 M. b. bambla – förekommer från tropiska sydöstra Venezuela (Auyan-Tepui) till Guyana och nordöstra Brasilien
 M. b. albigularis – förekommer i tropiska östra Ecuador, västra Amazonområdet (Brasilien) och sydöstra Peru
 M. b. caurensis – förekommer i tropiska östra Venezuela (Amazonområdet och västra Bolívar)

Levnadssätt 
Bamblagärdsmygen hittas i regnskog i låglänta områden och förberg. Den ses vanligen enstaka, kilande utmed marken men ibland något högre upp när den sjunger.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
Bambla är en förvrängning av det franska bande blanche, som betyder "vitt band" och syftar på artens vita vingband.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Sydlig näktergalsgärdsmyg

Sydlig näktergalsgärdsmyg (Microcerculus marginatus) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Sydlig näktergalsgärdsmyg är en mörk och kortstjärtad gärdsmyg. Fjäderdräkten är brun med ljusare gråaktig strupe och en lång och rak näbb. Vissa bestånd är mer fjällade på bröstet än andra. Sången som kan pågå i flera minuter består av en serie visslingar, ljust i början med några få i snabb följd, därefter varje ton i fallande tonhöjd och mer åtskilda.

Utbredning och systematik 
Sydlig näktergalsgärdsmyg hittas i fuktig subtropisk eller tropisk låglänt skog från Costa Rica till Amazonområdet. Den delas in i sex underarter:
 luscinia-gruppen (monotypisk)
 Microcerculus marginatus luscinia  – förekommer från centrala Costa Rica till östra Panama och nordvästligaste Colombia
 taeniatus/occidentalis-gruppen (polytypisk)
 Microcerculus marginatus taeniatus – förekommer i tropiska västra Ecuador
 Microcerculus marginatus occidentalis – förekommer i västra Colombia och nordvästra Ecuador
 marginatus-gruppen (polytypisk)
 Microcerculus marginatus corrasus – förekommer i Sierra Nevada de Santa Marta i norra Colombia
 Microcerculus marginatus squamulatus – förekommer i nordöstra Colombia och nordvästra Venezuela
 Microcerculus marginatus marginatus – förekommer från östra Colombia till norra Bolivia och västra Amazonområdet i Brasilien

Dess mycket kraftfulla sång varierar över utbredningsområdet varför vissa auktoriteter föreslår att den borde delas upp i flera arter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Bilder

Referenser 
Delar är översatt från engelskspråkiga wikipedias artikel Southern_Nightingale-Wren, läst 2013-05-03

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Nordlig näktergalsgärdsmyg

Nordlig näktergalsgärdsmyg (Microcerculus philomela) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Nordlig näktergalsgärdsmyg är en liten mörkbrun gärdsmyg. Kännetecknande är kombinationen av liten storlek, lång näbb, stubbad stjärt och övervägande enfärgad fjäderdräkt.

Utbredning och systematik 
Fågelns utbredningsområde är fuktiga platser ifrån södra Mexiko (norra Chiapas) till centrala Costa Rica. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Arten hittas i fuktig städsegrön skog i tropiska låglänta områden och lägre bergstrakter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Flöjtgärdsmyg

Flöjtgärdsmyg (Microcerculus ustulatus) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Flöjtgärdsmygen är en liten musliknande fågel. Den är helt rostbrun med mycket kort stjärt. Den kan förväxlas med tepuígärdsmygen, men är mörkare och saknar ljust ögonbrynsstreck. Sången är extraordinär och människolik, en varierande serie med korta och rena visslingar, stigande och fallande men vanligen avslutad med en rad toner på samma tonhöjd.

Utbredning och systematik 
Flöjtgärdsmyg delas in i fyra underarter:
 Microcerculus ustulatus duidae – förekommer i bergen i södra Venezuela (Duida, Yaví, Paraque och Sierra de Curupira)
 Microcerculus ustulatus lunatipectus – förekommer i tepuis i södra Venezuela (berget Guaiquinima)
 Microcerculus ustulatus obscurus – förekommer i tepuis i sydöstra Venezuela (Ptari-Tepui, Uei-Tepui, Sororopán-Tepui)
 Microcerculus ustulatus ustulatus – förekommer i tepuis i sydöstra Venezuela, norra Brasilien och västra Guyana (berget Twek kaj)

Levnadssätt 
Flöjtgärdsmygen hittas i fuktiga mossrika skogar på tepuisluttningar, mestadels över 1000 meters höjd. Den håller sig nära marken och kryper över rötter, stenar och större grenar. Fågeln påträffas vanligen enstaka och slår olikt många andra fåglar inte följe med kringvandrande artblandade flockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Bergtandgärdsmyg

Bergtandgärdsmyg (Odontorchilus branickii) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Bergtandgärdsmygen är en liten sångarlik gärdsmyg. Fjäderdräkten är grå och vit, med tvärgående band på stjärt och undergump, brunaktig hjässa och svag streckning på huvudet. Lätena är mycket ljusa, med grusiga drillar och sirenliknande visslingar.

Utbredning och systematik 
Bergtandgärdsmyg delas in i två underarter:
 O. b. branickii – förekommer i tropiska och subtropiska östra Colombia, Ecuador, Peru och nordöstra Bolivia
 O. b. minor – förekommer i västra Anderna i södra Colombia och nordligaste Ecuador

Levnadssätt 
Bergtandgärdsmygen hittas i bergsbelägna molnskogar. Olikt andra gärdsmygar håller den sig högt uppe i trädtaket. Den ses nästan alltid som en del av kringvandrande artblandade flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Konstanty Grzegorz Graf von Branicki (1824-1884), polsk zoolog och samlare av specimen som planerade att grunda ett museum.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Amazontandgärdsmyg

Amazontandgärdsmyg (Odontorchilus cinereus) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Amazontandgärdsmygen är en 12 cm lång medlem av familjen med lång stjärt som den ofta håller rest. På huvudet syns ljust gråbrun hjässa, ett svagt och tunt vitt ögonbrunsstreck och vitstreckade grå örontäckare. Ovansidan är mellangrå, stjärten ljusgrå med sex svarta tvärband. Undersidan är vit. Den liknar bergtandgärdsmygen som den tidigare behandlades som en del av, men denna är mörkare och kraftigare streckad på hjässan och i ansiktet och har vanligtvis fler tvärband på stjärten. Sången består av serier med högljudda toner på samma tonhöjd, långsammare och mer åtskilda än bergtandgärdsmygen. Lätet är ett ljust "swee".

Utbredning och status 
Fågeln förekommer i låglänta områden i Amazonområdet söder om Amazonasfloden i Brasilien och östra Bolivia. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som nära hotad (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Klippgärdsmyg

Klippgärdsmyg (Salpinctes obsoletus) är en amerikansk fågel i familjen gärdsmygar. Den förekommer i västra Nordamerika och Centralamerika söderut till Costa Rica. Den tros minska i antal, men anses ändå vara livskraftig.

Utseende och läten 
Klippgärdsmygen är en relativt stor (14–16 cm), gråaktig gärdsmyg med lång näbb. Ovansidan är ljust gråaktig, undersidan ljusare med beigefärgade flanker och på bröstet svag streckning. Den har vidare ett mörkt ögonstreck, svartvitbandad undergump och beigefärgade spetsar på stjärtpennorna. Sången består av serie ringande drillar som upprepas tre till sex gånger i ett rytmiskt mönster. Lätet är ett vittljudande "pzeeee".

Utbredning och systematik 
Klippgärdsmygen delas vanligen in i åtta underarter med följande utbredning:
 obsoletus-gruppen
 Salpinctes obsoletus obsoletus (inklusive pulverius och proximus) – förekommer från sydvästra Kanada och västra USA till norra och centrala Mexiko
 Salpinctes obsoletus guadeloupensis – förekommer på Guadalupeön (utanför västra Mexiko)
 Salpinctes obsoletus tenuirostris – förekommer på San Benitoöarna (utanför södra Baja California)
 Salpinctes obsoletus exsul – förekommer på San Benedicto (Revillagigedoöarna utanför södra Baja California)
 Salpinctes obsoletus neglectus – förekommer från sydöstra höglandet i sydöstra Mexiko (Chiapas) till Guatemala och centrala Honduras
 guttatus-gruppen
 Salpinctes obsoletus guttatus – förekommer i högländerna i El Salvador
 Salpinctes obsoletus fasciatus – förekommer i högländerna i nordvästra Nicaragua
 Salpinctes obsoletus costaricensis – förekommer i höglandet nordvästra Costa Rica

Släktskap 
Klippgärdsmygen placeras som enda art i släktet Salpinctes. Genetiska studier visar att den är systerart till en liten grupp gärdsmygar bestående av kanjongärdsmygen och två fåtaliga mexikanska arter i släktet Hylorchilus.

Levnadssätt 
Klippgärdsmygen hittas i talussluttningar och andra klippblockströdda områden. Den ses ofta högst upp på ett klippblock medan den nigande utstöter sitt läte.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Gärdsmygar
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Trädgränsgärdsmyg

Trädgränsgärdsmyg (Thryorchilus browni) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Trädgränsgärdsmygen är en mycket liten och kortstjärtad gärdsmyg. Den är rostfärgad ovan och smutsgrå undersida med tydligt vitt ögonbrynsstreck. Den är mest lik skogsgärdsmygar, men notera vita teckningar på vingarna. Sången är ljus och klingande medan lätena är hårdare och grälande.

Utbredning och systematik 
Fågeln placeras som enda art i släktet Thryorchilus. Den förekommer i bergstrakter i Centralamerika och behandlas antingen som monotypisk eller delas in i tre underarter med följande utbredning:
 T. b. ridgwayi – centrala Costa Rica (Volcán Turialba och Volcán Irazú)
 T. b. basultoi – sydvästra Costa Rica (Cerros de Dota)
 T. b. browni – västra Panama (Volcán Barú och Volcan de Chiriquí)

Levnadssätt 
Arten hittas i bergsbelägen ungskog och skogskanter från 2200 meters höjd upp till just trädgränsen, framför allt vid stånd av bambu. Den håller sig lågt i tät undervegetation.

Status 
Trädgränsgärdsmygen har ett begränsat utbredningsområde och världspopulationen är relativt litet, uppskattat till mellan 20 000 och 50 000 vuxna individer. Beståndet tros dock vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Karolinagärdsmyg

Karolinagärdsmyg (Thryothorus ludovicianus) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Karolinagärdsmygen är en rätt stor (12,5–14 cm) och satt gärdsmyg med ett långt och tydligt, vitt ögonbrynsstreck. Hos nominatgruppen i östra Nordamerika är ovansidan roströd och undersidan bjärt beigefärgad, medan populationen i södra Texas och östra Mexiko (berlandieri-gruppen, se nedan) är mörkare och mer pregnant tecknad, med något bandade flanker, svartaktig kant på ögonbrynsstrecket och svartvit fläckning på halssidan. Arten är lik snårgärdsmygen (Thryomanes bewickii), men denna är slankare och mer långstjärtad i formen. I fjäderdräkten är den vidare gråaktig under och har vita hörn på den mörkare stjärten.

Läten 
Karolinagärdsmygens sång är en fyllig, tre- eller fyrstavig ramsa: "pidaro pidaro pidaro". Lätena varierar, med bland annat tjocka, grälande toner och låga men tydliga "didip".

Utbredning och systematik 
Karolinagärdsmyg placeras numera som enda art i släktet Thryothorus. Den delas in i nio underarter:
 ludovicianus-gruppen
 Thryothorus ludovicianus ludovicianus – förekommer i sydöstra Kanada, Texas och sydöstra USA
 Thryothorus ludovicianus miamensis – förekommer på Floridahalvön
 Thryothorus ludovicianus nesophilus – förekommer på Dog Islands (utanför nordvästra Florida)
 Thryothorus ludovicianus burleighi – förekommer på Cat Island, Ship Island och Horn Island (utanför Mississippi)
 berlandieri-gruppen
 Thryothorus ludovicianus lomitensis – förekommer i Texas (nedre Rio Grande Valley) och nordöstra Mexiko (norra Tamaulipas)
 Thryothorus ludovicianus berlandieri – förekommer i östra Mexiko (östra Coahuila, Nuevo León och sydvästra Tamaulipas)
 Thryothorus ludovicianus tropicalis – förekommer i tropiska nordöstra Mexiko (södra Tamaulipas och östra San Luis Potosí)
 albinucha-gruppen
 Thryothorus ludovicianus albinucha – förekommer i sydöstra Mexiko (Yucatán halvön) till Petén i norra Guatemala
 Thryothorus ludovicianus subfulvus – förekommer i det torra inre Guatemala, nordvästra Nicaragua

Vissa urskiljer även underarten oberholseri med utbredning i sydvästra Texas och norra Mexiko.

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International albinucha-gruppen som den egna arten Thryothorus albinucha.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig på grund av sitt stora utbredningsområde samt stora och växande population. Underartsgruppen (eller arten) albinucha bedöms dock för sig, även den som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen
Santamartagärdsmyg

Santamartagärdsmyg (Troglodytes monticola) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Santamartagärdsmygen är en liten (11,5 cm) och mörk gärdsmyg med beigefärgat ögonbrynsstreck och tunna svarta band på vingar, stjärt, flanker och undergump. Ovansidan är rostbrun, undersidan ljusbeige på hakan övergående i beigebrunt på strupe och bröst. Runt det bruna ögat syns en vit ögonring. Näbben är mörkbrun, längst in ljusare, och benen brunaktiga. Sången har inte beskrivits. Lätet är ett konstant yttrat "di-di".

Levnadssätt 
Santamartagärdsmygen hittas i höglänt terräng från 3200 till 4800 meters höjd, i elfinskogsbryn, buskområden vid trädgränsen och páramo. Den ses födosöka lågt, ofta i artblandade grupper. Både födan och dess häckningsbiologi är okänd.

Utbredning och status 
Fågeln förekommer enbart i Sierra Nevada de Santa Marta i nordöstra Colombia. IUCN kategoriserar arten som akut hotad.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Colombia
Ockragärdsmyg

Ockragärdsmyg (Troglodytes ochraceus) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Ockragärdsmygen är en mycket liten gärdsmyg med kort stjärt. Fjäderdräkten är ostreckat varmbrun med mer bjärt beigefärgat ansikte och tydliga beigefärgade ögonbryn. Arten liknar husgärdsmygen, men är varmare i färgerna och har tydligare ögonbrynsstreck. Sången är en ljus ramsa med klingande toner och korta drillar.

Utbredning och systematik 
Ockragärdsmyg delas in i tre underarter:
 Troglodytes ochraceus ochraceus – förekommer på Costa Ricas högland 
 Troglodytes ochraceus ligea – förekommer på Chiriquís högland i västra Panama
 Troglodytes ochraceus festinus – förekommer i östra Panama (Serranía de Majé, östra Panamá och östra Darién) samt närliggande Colombia

Underarten ligea inkluderas ofta i nominatformen.

Levnadssätt 
Ockragärdsmygen hittas i bergsskogar. Där kan den ses smyga uppför trädstammar och genom klängväxter på jakt efter insekter. Den ansluter ofta till kringvandrande artblandade flockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Rostbrynad gärdsmyg

Rostbrynad gärdsmyg (Troglodytes rufociliatus) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Rostbrynad gärdsmyg är en mycket liten och rätt kortstjärtad gärdsmyg. Ansiktet och bröstet är bjärt rostorange. På huvudet syns också en ljus ögonring. Flanker, vingar och stjärt är tydligt bandade. Liknande husgärdsmygen är större och mer långstjärtad med mycket mer dämpade färger samt ljusare ansikte och undersida.

Utbredning och systematik 
Rostbrynad gärdsmyg förekommer i höglänta områden i Centralamerika och delas vanligen in i fyra underarter med följande utbredning:
 Troglodytes rufociliatus chiapensis – södra Mexiko (Chiapas)
 Troglodytes rufociliatus rufociliatus – östra Guatemala och norra El Salvador
 Troglodytes rufociliatus nannoides – västra El Salvador (Santa Ana)
 Troglodytes rufociliatus rehni – Honduras till nordvästra Nicaragua

Levnadssätt 
Rostbrynad gärdsmyg hittas i bergsskogar, skogsbryn och buskage. Den håller sig ofta utom synhåll i låg snårig vegetation, men kan ibland ses sjunga från en exponerad sittplats.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Tepuígärdsmyg

Tepuígärdsmyg (Troglodytes rufulus) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Tepuígärdsmyg förekommer i tepuis huvudsakligen i södra Venezuela och delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Troglodytes rufulus rufulus – bergen Roraima och Vei-Tepui (gränsen mellan Venezuela och Guyana)
 Troglodytes rufulus fulvigularis – sydöstra Venezuela (Ptari-Tepui, Sororopón och Auyan-Tepui)
 Troglodytes rufulus yavii – sydöstra Venezuela (Cerro Yaví och Cerro Sarisariñama)
 Troglodytes rufulus duidae – södra Venezuela (Duida, Paru och Paraque)
 Troglodytes rufulus wetmorei – sydöstra Venezuela (Cerro de la Neblina)

Ofta urskiljs även underarten marahuacae med utbredning i centrala Amazonas i södra Venezuela.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Socorrogärdsmyg

Socorrogärdsmyg (Troglodytes sissonii) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Socorrogärdsmygen är en cirka 13 cm lång, genomgående sandbrun till gråbrun fågel som ofta håller sin relativt långa stjärt rest. Undersidan är ljusare, liksom ögonbrynsstrecket. På vingar och stjärt syns mörk tvärbandning. Arten är ensam gärdsmyg i sitt utbredningsområde. Jämfört med husgärdsmygen som skulle kunna uppträda på ön är socorrogärdsmygen mer beigefärgad och något mer långnäbbad.

Utbredning och status 
Fågeln förekommer endast på Socorroön (Revillagigedoöarna utanför västra Mexiko). IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Levnadssätt 
Socorrogärdsmygen hittas i skogslandskap och buskmarker. Den ses ofta i par eller familjegrupper.

Släktestillhörighet 
Arten placerades länge i släktet Thryomanes, men genetiska studier visar att den är nära släkt med husgärdsmygen i Troglodytes.

Namn 
Socorrogärdsmygens vetenskapliga artnamn hedrar Isaac Sisson (1828–1906), amerikansk konsul vid Mazatlan i Mexiko.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Socorro
Greffeil

Greffeil är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Saint-Hilaire som ligger i arrondissementet Limoux. År  hade Greffeil  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Greffeil

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Berggärdsmyg

Berggärdsmyg (Troglodytes solstitialis) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Berggärdsmygen är en liten och kortstjärtad gärdsmyg. Den är genomgående brun i fjäderdräkten, undertill mer bjärt beigefärgad och med ett tydligt vit- eller beigeaktigt ögonbrynsstreck. Husgärdsmygen har mycket mindre tydligt ögonbrynsstreck och längre stjärt. Sången är ljus och klingande.

Utbredning och systematik 
Berggärdsmyg förekommer i Anderna och delas in i fem underarter med följande utbredning:
 T. s. solitarius – Colombia och i västra Venezuela
 T. s. solstitialis – södra Colombia till Ecuador och Cajamarca i norra Peru.
 T. s. macrourus – östcentrala Peru (från södra Amazonas till Cusco)
 T. s. frater – Puno i allra sydöstligaste Peru till Bolivia
 T. s. auricularis – nordvästra Argentina (söder till Tucumán och Catamarca)

Levnadssätt 
Berggärdsmygen hittas som namnet avslöjar i bergstrakter, på mellan 1500 och 3200 meters höjd, ibland ner till 1000 meter. Där ses den enstaka eller i par i skogars mellersta skikt, ofta som en del av kringvandrande artblandade flockar.
¨

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Clarióngärdsmyg

Clarióngärdsmyg (Troglodytes tanneri) är en fågel i familjen gärdsmygar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Claríongärdsmygen är en 13 cm lång enfärgat gråbrun gärdsmyg. Den är beigefärgad på ögonbrynsstreck och ögonring, mörkbandad på vingar och stjärt och ljusbeige på undersidan, mörkare bandad på undersidan av stjärten. Bland lätena hörs ett långt och torrt insektslikt skallrande, en tjattrande serie och ”tchek”-toner. Sången liknar husgärdsmygens.

Status 
Fågeln förekommer enbart på Isla Clarión i Revillagigedoöarna utanför västra Mexiko. IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Noter

Externa länkar 

Gärdsmygar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Mexiko