kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
San Pedro de la Paz (kommun)

San Pedro de la Paz är en kommun och ort i provinsen Concepción i regionen Biobío i Chile. Kommunen, som ligger vid kusten i mellersta delen av landet, grundades 29 december 1995. Kommunen är 112,5 kvadratkilometer stor och har 90 827 invånare (per 2006 års räkning) och en densitet på 715 invånare per kvadratkilometer. Kommunen har 14 kilometer kust mot Stilla Havet och följer även floden Río Bio-Bío i ungefär 22 kilometer.

Demografi 
Efter räkningen utförd 2002 inhyste kommunen 80 447 invånare fördelat på 112,5 kvadratkilometer och 715 invånare per kvadratkilometer. Enligt den räkningen så bodde ungefär 4 % av hela regionens befolkning i kommunen. Av alla invånare var 52,05 % kvinnor, 41 876 stycken, och 47,95 % var män, 38 571 stycken. Orten består främst av stadsbebyggelse och enbart 0,36 % (288 invånare) bodde inte i en urban miljö. Sedan 1992 hade områdets befolkning ökat med ungefär 18,4 %, då området året 1992 hade 67 817 invånare.

Efter räkningen 2006 bodde 90 287 invånare i kommunen vilket i så fall skulle göra San Pedro till den sjätte största orten i hela regionen, efter Concepción, Los Ángeles, Chillán, Talcahuano och Coronel.

Infrastruktur 
Biotrén har fyra stationer i San Pedro de la Paz som kopplar ihop San Pedro med övriga Concepción. Dessa fyra stationer utgör i stort sett hela Linje 2, då den femte stationen är Estación Concepción som ligger i centrala Concepción. Efter Estación Concepción ligger, i ordning: Estación Juan Pablo II, Estación Diagonal Biobío, Estación Costa Mar, Estación Lomas Coloradas. Den sista är även slutstation på linje 2. Staden är även ihopkopplad med lokaltrafiken i form av ett bussnät och per 2011 går det ungefär 10 busslinjer som kopplar ihop San Pedro de la Paz med övriga Concepción.

Sport 
Fernández Vial är en fotbollsklubb från kommunen som bland annat spelat i den högsta divisionen. Kommunens egna arena, Estadio Municipal San Pedra de la Paz, har även just Fernández Vial som hyresgäster efter att de bytt från Estadio Municipal de Concepción.

Se även 
 Concepción
 Región del Biobío

Externa länkar 
 San Pedro de la Paz - officiell webbplats

Indelningar i Región del Biobío
Ferlin steppar

Ferlin steppar är en skulptur i cortenstål vid Stora torget i Karlstad  skapad av Thomas Qvarsebo. 

I samband med 100-årsdagen av Nils Ferlins födelse i Karlstad beslutade Karlstads kommun 1998 att resa en skulptur. Fyra konstnärerna fick lämna förslag till en jury bestående av tre ledamöter ur kulturnämnden och två konstnärer. Juryn valde ett förslag från Ditte Reijers, varvid en av politikerna reserverade sig till förmån för förslaget från Vivianne Geijer. Kulturnämnden valde i slutändan Thomas Qvarsebos förslag.

Thomas Qvarsebo hade från början tänkt sig att Ferlin skulle steppa framför en uppslagen bok, men anpassade, efter det att han blivit ombedd, den färdiga skulpturen till att istället låta Ferlin steppa på ett bord. Skulpturen invigdes den 13 juni 2002 

På bordet finns inskriptionen

Källor

Noter 

Nils Ferlin
Skulpturer i Karlstads kommun
Skulpturer av Thomas Qvarsebo
Författarskulpturer i Sverige
Stålskulpturer
Skulpturer 2002
Mykenska kungar

Mykenska kungar. Perseus, kung av Tiryns grundade staden Mykene och anses vara den första kungen av Mykene, men det är inte känt om han också flyttade regeringens säte där.

Efter  Temenos erövringen av Argos styrdes landet därifrån.

Lista över mykenska kungar

Se även 
 Tiryns
 Argos

Personer i grekisk mytologi
Hjalmar Haralds

Hjalmar Haralds, född 14 september 1876 i Göteborg, död 14 oktober 1931, var en svensk journalist och författare.

Han var son till handlande Harald Larsson och Lydia Lindborg. År 1895 tog han studentexamen vid Realläroverket i Göteborg. År 1901 blev han filosofie kandidat vid Göteborgs högskola, 1909 filosofie licentiat vid Uppsala universitet, 1912 fil.dr. Han skrev avhandlingar och tidningsartiklar och var lärjunge till Vitalis Norström och en centralgestalt inom unghögern. Haralds förekom även inom aktivismen där han förespråkade ett svenskt ingripande i Finland 1915 och 1918.

Han är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.

Litteratur
 Göteborgare 1923. Biografisk uppslagsbok. Hugo Brusewitz aktiebolags förlag: Göteborg 1923

Källor

Externa länkar
 Libris

Födda 1876
Avlidna 1931
Svenska journalister under 1900-talet
Män
Journalister från Göteborg
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Författare från Göteborg
Olof Krumlinde

Carl Olof Theodor Krumlinde, född 31 mars 1856 i Ängelholm, död 1945 i Helsingborg, var en svensk bildkonstnär känd för sina landskapsmålningar och mariner.

Biografi 
Han studerade vid Konstakademien för Per Daniel Holm 1876–1880, sedan i Düsseldorf och Paris 1881. Åren 1882–1883 var han verksam i Danmark. År 1885 deltog han i Opponenternas aktion mot Konstakademien och åren 1887–1905 var han åter verksam i Danmark. År 1906 gjorde han en resa till Schweiz och bosatte sig därefter i Helsingborg. Från 1870-talet och fram till 1890-talet tillbringade han sina somrar i Halmstad, och har framställt ett flertal målningar från staden och dess omgivningar. Krumlinde finns representerad vid Nationalmuseum i Stockholm.

Galleri

Källor 

Personer från Ängelholm
Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Gravsatta på Pålsjö kyrkogård
Män
Födda 1856
Avlidna 1945
Hertig Karl (staty)

Hertig Karl är en staty i centrala Karlstad föreställande Karl IX. Den invigdes den 19 juni 1926. Redan 1908 beslutade Karlstads stadsfullmäktige att en staty föreställande Karl IX skulle resas som påminnelse att han 1584 gav Karlstad stadsprivilegier. Christian Eriksson fick uppdraget att färdigställa en staty efter inrådan av Anders Zorn. Staden saknade dock pengar, och först 1924 kunde statyn beställas. Placeringen av statyn var dock inte fastlagd. Man tillverkade därför en pappersmodell som kunde flyttas runt mellan de olika föreslagna platserna. Arkitekten Ragnar Östberg var en av flera som förordade en placering framför residenset, där den färdiga bronsstatyn sedan också placerades.

Källor

Externa länkar 

Skulpturer i Karlstads kommun
Regentskulpturer i Sverige
Skulpturer av Christian Eriksson
Kulturella återgivningar av Karl IX
Skulpturer 1926
Vindarnas boning

Vindarnas boning (finska: Tuulenpesä) är en fontänskulptur av den finländske konstnären Aimo Tukiainen som invigdes den 16 juni 1967 i Karlstad. 

Skulpturen är placerad mellan Wermland Opera och Klarälven i Klara. Konstverket överlämnades av Urho Kekkonen till den dåvarande svenske statsministern Tage Erlander som ett äreminne över de finnar som från 1500-talet kom till Sverige. Placeringen i Karlstad berodde på att många av finnarna som kom under 1500-talet slog sig ner i landskapet efter löften av Karl IX om fri jord och skattefrihet.

Skulpturen väger 2 ton och är gjord i brons, är inte så stabil, varför den togs ner 1999 för att restaureras i Finland av Pauli Venäläinen, som varit medhjälpare till Tukiainen. Den 6 juni 2002 återinvigdes skulpturen.

Källor

Noter 

Skulpturer i Karlstads kommun
Skulpturer av finländska skulptörer
Skulpturer 1967
Fontäner i Sverige
Aimo Tukiainen

Aimo Johan Kustaa Tukiainen, född 6 oktober 1917 i Orivesi, död 3 juni 1996 i Helsingfors, var en finländsk skulptör som debuterade 1940.

Biografi
Aimo Tukiainen var ordförande för Finska bildhuggarförbundet och Konstnärsgillet i Finland.

Han har bland annat gjort Marskalk Mannerheims ryttarstaty i Helsingfors och Vindarnas boning som gavs till Sverige av Finland och som står i Klara i Karlstad.

År 1956 fick Aimo Tukiainen Pro Finlandia.

Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Källor

Externa länkar
 
 

Finländska skulptörer
Män
Födda 1917
Avlidna 1996
Personer från Orivesi
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Finländska innehavare av professors namn
The Kids Will Take Their Monsters On

The Kids Will Take Their Monsters On är Automatic Loveletters andra fullängdsalbum.

Låtlista 
Alla spår skrivna och komponerade av Juliet Simms, om inte annat anges.

"Never Take It Off" - 1:15 (Juliet Simms/Michael Woods)
"Save Me" - 3:46
"Black Ink Revenge" - 4:31 (Juliet Simms/Tommy Simms)
"Click Your Heels" (3 Times and Repeat, There's No Place Like Home) - 5:05
"Carry the Fire" - 4:95
"Trade Places" - 5:16 (Juliet Simms/Michael Woods)
"Cruel Cruel" - 4:32
"Pillows" - 3:00 (Juliet Simms/Michael Woods)
"The Curtain Close" - 4:32

Referenser 

Amerikanska rockalbum
Musikalbum 2011
Ditte Reijers

Ditte Reijers, född 17 december 1961, är en svensk skulptör.

Ditte Reijers är dotter till Herman Reijers. Hon har bland annat gjort utsmyckning vid sjukhuset i Säffle.

Reijers finns representerad vid bland annat
Örebro läns landsting.

Källor

Noter

Kvinnor
Födda 1961
Svenska skulptörer under 1900-talet
Levande personer
Svenska skulptörer under 2000-talet
Thurdinska gården

Thurdinska gården är en bevarad norrländsk gård uppförd 1823 (med tillbyggnad 1846-48) i Bobacken, Bygdeå socken, Robertsfors kommun, Västerbotten.

Historia
Skutskeppare och kronolänsman Johan Fredric "J.F." Thurdin (1789–1840) köpte fastigheten "Bobacken nr. 5" (5/32 mantal) av Erik Eriksson 1823 och uppförde en gård i tidstypisk stil med mangårdsbyggnad, ekonomibyggnader (bagarstuga, magasin med mera) i vinkel, samt rundloge.

J.F. och hans maka Anna Margareta Carlsdotter från Holmön (1789–1866) hade 12 barn och ett stort antal barnbarn och fosterbarn vilka i perioder bodde på gården. Fyra av J.F.'s och Annas barn dog till sjöss; däribland Carl Johan "C.J." Thurdin (1812-56), kapten på ångskonerten Umeå , som förliste utanför Gnarp i november 1856 och skördade 19 dödsoffer. Många av Thurdinarna verkade i det Häggströmska Handelshusets tjänst, baserat på Dalkarlså Herrgård, strax öster om Bobacken. 

1839 övertogs Thurdinska gården av äldste sonen Coopvardie Capitain Carl Johan Thurdin som även förvärvade intilliggande Bobacken nr. 4. C.J. Thurdin byggde till en våning på mangårdsbyggnaden, installerade kakelugnar från Stockholmsfirman Hoffman & Björkman (1846-48), franska tapeter m.m.

Byggnaden
Thurdinska gårdens arkitektur är tidstypisk samtidigt som gården har ett antal särpräglande egenheter och detaljer. Sedan 2006 ägs Thurdinska gården (nuvarande fastighetsbeteckning Bobacken 7:3) av Historiska Hus AB som bedriver ett långsiktigt renoverings-, konserverings- och utvecklingsarbete av den kulturhistoriska miljön. Utbildningar hålls regelbundet på gården som även är öppen för besökare.

Källor

Thurdinska gården Historiska Hus AB

Byggnader och anläggningar i Robertsfors kommun
Herman Reijers

Hermannus (Herman) Johannes Reijers, född 25 mars 1935 i Amsterdam, död i augusti 2001, var en nederländsk-svensk skulptör, tecknare och grafiker.

Herman Reijers utbildade sig vid Rijksakademie voor beeldende kunsten i Amsterdam 1952–1954, varefter han flyttade till Värmland och där han bland annat arbetade som teckningslärare i Grums och Forshaga samt vid Kyrkeruds Estetiska Folkhögskola i Årjäng 1976–1997. Hans första separatutställning hölls på Värmlands museum 1957. Han var son till köpmannen och botanisten Nicolas Hendrik Reijers och Catarina Maria Govers och från 1954 gift med Greta Nilson född Jonsson och sedan Ann-marie Reijers.
Herman har sex barn Giselle Reijers, Ditte Reijers, Rinate Reijers, Andreas Reijers, Rebecca Reijers och Petra Reijers.

Verk i urval
Sola i Kallsta, brons, 1985, framför Stadshotellet i Karlstad
Vindöga, brons, Centralsjukhuset i Karlstad 
Väktaren, (Kunskapens väktarer), brons, 1968, Välkommaskolan i Malmberget och Karlstads universitetElis i Tasere, brons, gågatan i ArvikaJu mer vi är tillsammans, brons, 1988, vid ingången till Eskilstuna ZooGustaf Fröding, brons, 1996, Västra Torggatan i KarlstadBlå ängeln, Västerstrandskyrkan i KarlstadKampen mellan Jakob och Ängeln, brons, 1993, utanför Ruds kyrka i KarlstadFlyttlasset, brons, Långtäppan i KarlstadLektionen, svetsad koppar, Holmeskolan Torsby
 Källor 
Om Herman Reijers på Kulturarv Värmlands webbplats, läst 2011-07-07
Om Herman Reijers på Värmlands museums webbplats, läst 2011-07-07Svenskt konstnärslexikon del IV sid 476, Allhems Förlag, Malmö.Konstnärer i Värmland'', Gunnel och Kjell Swärd, sid 140-143, 1983,

Noter

Konstnärer från Amsterdam
Födda 1935
Avlidna 2001
Nederländska skulptörer
Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Vivianne Geijer

Ida Elisabet Vivianne Geijer, född 13 mars 1941 i Värmland, är en svensk skulptör och målare.

Vivianne Geijer har bland annat ställt ut i Marsvinsholms skulpturpark i Ystad 2007-2011 med bronsbyster och installationer. 

Vivianne Geijer är representerad med tio verk på Skissernas museum i Lund. Hon har skapat tre bronsreliefer på Holger Crafoord som hänger på ekonomi-centrum II på Lunds Universitet.

I Värmland står hennes bronsbyster av Erik Gustaf Geijer och av akademiledamoten Fredrik August Dahlgren. Offentliga verk i övrigt finns på Karlstads universitet och Fredriksdals friluftsmuseum i Helsingborg, Lunds Domkyrka samt Raoul Wallenberg-institutet i Lund.

Källor 
Om Vivianne Geijer på Svenska Konstnärers webbplats, läst 2012-06-16

Noter

Kvinnor
Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1941
Levande personer
Vivianne
Tinie Tempah

Patrick Chukwuemeka Okogwu, född 7 november 1988, mer känd under sitt artistnamn Tinie Tempah, är en brittisk rappare, sångare, kompositör och entreprenör från South London, England. Hans debutalbum, Disc-Overy, debuterade som nummer ett på hitlistorna den 10 oktober 2010 och innehöll singlarna "Pass Out", "Written in the Stars", "Frisky" och "Miami 2 Ibiza".

Diskografi

Album 
 Disc-Overy (2010)

Streetalbum 
 Hood Economics - Room 147: The 80 Minute Course (2007)

Mixtapes 
 Chapter 1, Verse 1-22 (2005)
 Sexy Beast Vol 1 (2009)
 Passed Out Mixtape (Special Edition) (2010)
 Micro Mixtape (Hosted by DJ Whoo Kid) (2010)
 Foreign Object Mixtape  (Hosted by DJ Whoo Kid & Russell Brand) (2011)

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiell webbplats

Brittiska hiphopmusiker
Födda 1988
Män
Levande personer
Engelska rappare
Musiker från London
Och solen har sin gång (skulptur)

Och solen har sin gång är en skulptur på Sandgrundsudden i Karlstad av Leo Pettersson. Skulpturen är gjord i röd bohusgranit och köptes in av Karlstads kommun efter skulpturutställningen i Museiparken 2003.

Källor 

Skulpturer i Karlstads kommun
Skulpturer av Leo Pettersson
Skulpturer i granit
Skulpturer 2003
Regeringen Kekkonen II

Regeringen Kekkonen II var Republiken Finlands 34:e regering bestående av Agrarförbundet, Socialdemokraterna, Framstegspartiet och Svenska folkpartiet. Framstegspartiet upphörde med sin verksamhet och justitieminister Teuvo Aura bytte parti till De Frisinnades Förbund. Utrikesministern var opolitisk. Ministären regerade från 17 januari 1951 till 20 september 1951.

Ministrar

Källor
34. Kekkonen II Statsrådet 

1951 i Finland
Kekkonen 2
Bildanden 1951
Upplösningar 1951
Urho Kekkonen
Fredsmonumentet i Karlstad

Fredsmonumentet i Karlstad står på Stora torget och är skapat av Ivar Johnsson. 

Skulpturen föreställer en kvinna som håller ett brutet svärd, med ena foten på huvudet av en soldat. Minnesmärket restes år 1955 till minne av den fredliga unionsupplösningen mellan Sverige och Norge år 1905. Skulpturen har fått många smeknamn genom åren, bland annat ”Kärringa med klappträt”, ”skräcktanten”, ”kärringen” och ”skräckens monument” och dessutom utsetts till Sveriges fulaste staty i ett TV-program.

År 1945 fick stadsfullmäktige en skrivelse från Föreningen Nordens värmlandskrets angående ett monument över unionsupplösningen, som skedde i Frimurarlogens hus i Karlstad. År 1952 fick Ivar Johnsson uppdraget att förverkliga idén. I mars 1954 presenterade han ett förslag och den 23 september 1955 kunde monumentet invigas av Gustaf VI Adolf och Norges kronprins Olav.

Till skulpturen hörde ursprungligen två figurer i granit som håller i Sveriges och Norges riksvapen. Dessa står sedan 1995 utanför Frimurarelogen vid Stora torget i Karlstad.

Källor 
Upptäck Karlstads skulpturer - Guide till konsten på gator och torg sid. 22 ()

Vidare läsning

Externa länkar

Skulpturer i Karlstads kommun
Fredsmonument i Sverige
Skulpturer av Ivar Johnsson
Svensk-norska unionen
Skulpturer 1955
Per Jensen

Per Jensen, född 26 juni 1956 i Köpenhamn, är professor i etologi vid Linköpings universitet. 

Jensen blev filosofie doktor i etologi 1983, docent 1984, forskarassistent 1983–1988 och professor i etologi 1988 vid Sveriges lantbruksuniversitet, SLU. Han var gästprofessor 2002–2004 vid Linköpings universitet och utsågs där till professor i etologi, särskilt funktionell genomik, 2005. 

De första fem åren efter disputationen handlade Jensens forskning främst om svinens naturliga beteende i bland annat stora inhägnader. Sedan han blev professor ändrade hans forskning delvis inriktning och har framförallt handlat om höns och domesticeringens effekter på beteendet. Han har även bedrivit forskning i gränslandet mellan etologi och molekylär genetik om blandat genetiska orsaker till olika beteenden hos höns.

Jensen var medlem i EU-kommissionens vetenskapliga råd för djurskydd 1994–2004 och ordförande 2001–2004. Sedan 2010 är han ledamot i Forskningsrådet Formas.

Se även 
 Publikationslista Per Jensen, Linköping University Electronic Press

Referenser 

Svenska professorer i etologi
Personer verksamma vid Linköpings universitet
Alumner från Sveriges lantbruksuniversitet
Män
Födda 1956
Levande personer
Dom ljuger igen

Dom ljuger igen är Mob 47:s andra 7" EP inspelad i Bowlingstudion i Stockholm sommaren 2007.

Låtlista
Sida A
Deathrow
Politiskt korrekt
Apocalyptic report
Knulla i TV

Sida B
Nitlott
Brutal nedladdning
Child molester
Dom ljuger igen

Medlemmar
Åke Henriksson, gitarr
Jörgen Östgård, sång
Johan Torsén, bas
Christer Lindholm, trummor

Svenska EP-skivor
EP-skivor 2008
Hans Ringström

Hans Ringström, född 1972 i Stockholm, är en svensk matematiker och professor vid Kungliga Tekniska högskolan. Han har blivit internationellt uppmärksammad för sina grundläggande bidrag till studiet av kosmologiska modellers dynamik, särskilt den ”kosmiska censurförmodan”.

Utbildning och akademisk karriär 
Ringström gick ut Danderyds gymnasium 1991 och började samma år studera elektroteknik vid KTH. Han blev civilingenjör 1996 efter ett examensarbete i fusionsplasmafysik. Han fortsatte med forskarutbildning i matematik med Lars Andersson som handledare och blev teknologie doktor 2000. Sin post-doc gjorde han 2000-2004 vid Max Planck-institutet för gravitationsfysik i Tyskland, ett av forskningsinstituten inom Max Planck-sällskapet. Därefter återvände han till en forskartjänst som Vetenskapsrådet finansierar vid KTH:s matematikinstitution.

Forskningsinriktning 
Ringström forskar om matematiska problem som kan uppstå kring Einsteins fältekvationer i allmän relativitetsteori, speciellt vid problemställningar i kosmologiska modeller av universum som helhet. Standardmodellen av universum utgår från den kosmologiska principen om homogenitet och isotropi. Dessa antaganden strider visserligen mot vår erfarenhet, men är rimliga i en skala, där galaxer ses som små. Antagandena reducerar Einsteins ekvationer till ett matematiskt relativt enkelt problem. De resulterande modellerna stämmer väl med observationer. Men studier av den kosmiska bakgrundsstrålningen visar att det också bör finnas små avvikelser, som krävs för att strukturer ska bildas. Och har samma naturlagar gällt överallt sedan världsalltet eventuellt skapades?

De starka antagandena är därför otillfredsställande och frågan är om man får samma slutsatser som ovan, när man släpper på homogenitet och isotropi och stör en standardmodell lite grand. Hur påverkar det gravitationsfält, modellernas stabilitet och den resulterande rumtidens utveckling?

Publikationer
H. Ringström, On the Topology and Future Stability of the Universe, Oxford University Press (2013)

Utmärkelser 
Ringström har två gånger, 2007 och 2011 premierats av Göran Gustafssons stiftelse. Han invaldes 2015 till ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Noter och referenser

Externa länkar 
 Hans Ringström, officiell webbsida KTH.

Kosmologer
Svenska professorer i matematik
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan 
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1972
Levande personer
Storstad (olika betydelser)

Storstad kan syfta på:

 Storstad –  en ort med ett stort antal innevånare, oftast fler än 100 000
 Storstadsområde – en storstad med dess omgivande förorter
 Storstad (målning) – en målning från 1928 av Otto Dix
 Storstad (TV-serie) – en svensk dramaserie i såpoperaform 1990-1991
 Storstad (film)  – en film av Jules Dassin från 1948
 Fjärde storstadsregionen – en namn lanserat av Norrköping och Linköpings kommuner 2006-2012, numera kallat East Sweden

Se även
 Megalopolis som betyder stor stad på grekiska
 Lista över världens största storstadsområden 
 Lista över Europas största städer
Parissalongen

Parissalongen, Parisersalongen eller bara Salongen, på franska Salon de Paris, var en årlig utställning i Paris som skulle visa det nyaste inom samtidskonsten. Under perioden 1784 till 1890 var det den viktigaste konsthändelsen i världen. Mot slutet av 1800-talet uppstod det konkurrerande utbrytarutställningar vilket fick salongen att minska i betydelse och sedan byta både namn och inriktning.

Historia 
Parissalongen anordnades första gången 1667 efter ett initiativ från Ludvig XIV, för att visa det franska hovets konstnärliga smak. Från 1725 arrangerades Parissalongen i Louvren, och utställningen fick då sitt officiella namn – Salon de Paris. På 1700- och 1800-talet ansågs det som en stor ära och ett viktigt karriärsteg att få ställa ut där.

Under slutet av 1800-talet blev Parissalongen alltmer förknippad med en konservativ och akademisk smak, och kritiserades av alltfler konstnärer. Både de franska realisterna och impressionisterna blev refuserade av salongens jury, vilket medförde att en grupp konstnärer bröt sig ur och arrangerade sin egen utställning, De refuserades salong (Salon des Refusés) år 1863.

Referenser

Externa länkar 

Konstutställningar
Kultur i Paris
Paris under 1700-talet
Paris under 1800-talet
1784 i Frankrike
Philip K. Dicks bibliografi

Philip K. Dick skrev 46 romaner och 121 noveller, några har publicerats postumt efter 1982. Under sin livstid publicerade Dick 34 romaner och majoriteten av hans noveller publicerades i science fiction-tidskrifter under 1952-53.
Förutom sina skönlitterära texter så har Dick också skrivit filosofiska texter och texter om sitt författarskap, en del av dessa finns utgivna i The Shifting Realities of Philip K. Dick: Selected Literary and Philosophical Writings (1995). I februari och mars 1974 fick Dick en mängd religiösa syner och upplevelser, som han sedan tillbringade mycket tid med att dokumentera och analysera. Totalt ryktas att samlingen med texter, som Dick kallade Exegesis, uppgå till över 8000 sidor. Ett urval av dessa kommer att publiceras under hösten 2011.

Romaner efter utgivningsår

Filmatiseringar 

 Dicks personliga essä Strange Memories of Death adapterades till en kortfilm med samma namn av Yates House Studios, men filmen har ännu inte distribuerats.

Noveller efter färdigställandedatum

Källor 

Bibliografier