kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
100 meter ryggsim för herrar i simning vid olympiska sommarspelen 2008

Herrarnas 100 meter ryggsim vid olympiska sommarspelen 2008 hölls mellan 10 och 12 augusti 2008 i Pekings Nationella simstadion. Sex inledande heat hölls där de flesta heaten hade åtta simmare. Därefter hölls två semifinaler och en final. Totalt slogs det olympiska rekordet fyra gånger under inledande heat, semifinaler och final. I finalen slogs både olympiskt rekord och världsrekord av Aaron Peirsol, USA.

Medaljörer

Rekord 

Innan tävlingen var världsrekord och olympiska rekord följande: 

Följande olympiska rekord och världsrekord sattes under tävlingen:

Resultat

Från de olika heaten

Semifinaler

Finalen

Källor

Simning vid olympiska sommarspelen 2008
Olympiska sommarspelen
Batterikikare

Batterikikare är en typ av binokulär kikare där vardera strålgången passerar igenom varsitt periskop, detta för att objektiven skall vara ovanför användarens huvud vilket ger möjlighet observera omgivningen utan att användaren behöver exponera sig. Genom att de två periskopen är monterade i en vinkel från lodlinjen får man ett större avstånd mellan objektiven än mellan okularen, detta ger ett ökat djupseende vilket underlättar avståndsbedömningar. Då batterikikare vanligtvis har en hög förstoring monteras de på ett stativ. Det primära användningsområdet för batterikikare har varit eldledning för artilleriet där möjligheten att observera i skydd och möjlighet att gör korrekta avståndsbedömningar har varit viktigt, numera har små laseravståndsmätare gjort instrumentet överflödigt. För eldledning för fartygsartilleri så användes vanligtvis stereoskopisk avståndsmätare istället för batterikikare då dessa faktisk kunde mäta avstånd med god precision istället för att bara underlätta avståndsbedömningen för observatören, men dessa instrument är betydligt mer skrymmande och känsliga vilket gör att de är olämpliga att använda för eldledning av fältartilleri.

Optiska instrument
Militär utrustning
Kisaeng

Kisaeng, gisaeng (Hangul: 기생; Hanja: 妓生) eller ginyeo (Hangul: 기녀; Hanja: 妓女) är ett historiskt koreanskt yrke, känt från 1000-talet. 

De var kvinnor från de lägre sociala klasserna i samhället, ofta slavar, vars uppgift var att underhålla män. De som ansågs attraktiva fick lära sig läsa, skriva, och spela instrument. De ansågs mer rättfärdiga än vanliga prostituerade eftersom de tack vare sin utbildning kunde föra samtal med männen, och på så vis passade bättre som sällskap till överklassens män. Vissa kisaeng var anställda av staten och tränades på statliga institutioner, men de flesta var privat anställda vid något av de flertaliga kiseanghusen runt om i landet. 

Det fanns även kisaeng som var utbildade i medicin (uinyeo) för att kunna hjälpa och behandla överklassens kvinnor, då dessa inte fick gå till manliga läkare de inte var släkt med.

De intar en viktig plats i den koreanska historien och har ofta porträtterats inom litteraturen. Berömda exempel är Hwang Jini, Nongae och Yu Gam-dong.

Se även 
 Geisha
 Qiyan
 Yiji
 Tawaif

Referenser

Noter 

Koreas historia
Historiska yrken
WP:Projekt Korea
Koreanska ord och uttryck
Kvinnohistoria
Kisaeng
Knut Yngve Dahlbäck

Knut Yngve Dahlbäck, född 18 februari 1925 i Gävle, död 12 maj 1992 i Göteborg, var en svensk målare och dekoratör. Han omnämns även som Knut-Yngve Dahlbäck och signerade vanligen sina tavlor Yngve Dahlbäck men även K Dahlbäck förekommer.

Knut Yngve Dahlbäck var son till typografen Knut Axel Dahlbäck och Hanna Östén. Han studerade i Paris för André Lhote och vid Académie de la Grande Chaumière 1950, för Endre Nemes vid Valands konstskola i Göteborg 1952–1957 och Akademie der bildende Künste, Wien 1957. Separat ställde han ut i bland annat i Gävle 1950, Stockholm 1957, Göteborg 1959 och Sandviken 1962. Han medverkade i samlingsutställningar med Gävleborgs läns konstförening. Han var verksam i Arildsgruppen och vid Konstnärshuset i Arild.

Hans konst består av porträtt, figursaker som rör sig i gränslandet mellan figurativt och abstrakt. I hans konst finner man ofta en ljus, lyrisk ton, ett finstämt valörmåleri och en känsla för formens uppbyggnad.

Dahlbäck var med och startade Konstnärernas Kollektivverkstad i Klippan i Göteborg 1974 och var föreningens ordförande fram till sin död. Han gjorde offentliga utsmyckningar som monumentalverk i området Traktören i Göteborg, i Backa, Björkekärr, Högsbohöjd, Kållered och Journalisternas Hus i Göteborg och Statens veterinärmedicinska anstalt i Ultuna. Dahlbäck tilldelades stipendium från Valands konstskola 1954, Konstakademien 1957, Kiruna stad 1965 och blev Göteborgs kulturstipendiat 1966. Han är representerad i HM Konungens samlingar (Gustav VI Adolfs konstsamling) vid Moderna Museet och på Nationalmuseum, Göteborgs konstmuseum,,  Borås konstmuseum, Länsmuseet Gävleborg samt Institut Tessin i Paris.

Referenser

Tryckta källor 
 Svenskt konstnärslexikon, del II, sid. 22. Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Gävle
Representerade vid Nationalmuseum
Män
Födda 1925
Avlidna 1992
Denis Krivosjlykov

Denis Ivanovitj Krivosjlykov (), född 10 maj 1971 i Moskva i dåvarande Sovjetunionen, är en rysk före detta handbollsspelare (högersexa). Han har med det ryska landslaget vunnit OS, EM och VM. Han spelade 13 säsonger för det spanska klubblaget CB Ademar León i Liga Asobal.

Klubbar 
  SK Kuntsevo (1982–1994)
  CSKA Moskva (1994–1999)
  CB Ademar León (1999–2012)

Externa länkar 
 

Födda 1971
Ryska handbollsspelare
Män
Levande personer
Olympiska guldmedaljörer 2000
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Ryska olympiska guldmedaljörer
Ryska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Ryssland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Ryssland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Ryssland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ryssland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2008
Idrottare från Moskva
Spelare i CB Ademar León
Europamästare i handboll
Världsmästare i handboll
Eric Julius Svensson

Eric Julius Svensson, född 21 januari 1920 Vitaby församling, Kristianstads län, död 7 oktober 1995 i Slottsstadens församling, Malmö, var en  svensk konstnär. 

Svensson studerade vid Essem-skolan och för professor Helge Nielsen 1950-53. Han arbetade i nära anknytning till skånsk och dansk målartradition med framför allt landskapsmåleri från Skåne, men även porträtt och stilleben. Utställningar bland annat vid Liljevalchs och i Sveriges Allmänna Konstförenings Vårsalong i Stockholm, Skånes konstförening, Malmö, Trelleborg, Hörby. 

Han var under 1950-1990-talen medlem i Arildsgruppen (sedermera Konstnärernas Samarbetsorganisation, KSO) och verksam vid Konstnärshuset i Arild, deltog med dessa i ett stort antal utställningar över hela landet. Var även medlem i Skånska konstnärsklubben och KRO. Representerad på Malmö konstmuseum, Ystads konstmuseum, Helsingborgs stadsmuseum och Smålands museum i Växjö.

Referenser
 Svenskt konstnärslexikon, Allhems Förlag (1952-1967)

(m.fl. konstnärslexikon)

Noter 

Svenska landskapsmålare
Svenska porträttmålare
Män
Födda 1920
Avlidna 1995
Personer från Vitaby socken
Svenska målare under 1900-talet
AB Gellivare Malmfält

AB Gellivare Malmfält (AGM) var ett svenskt aktiebolag bildat år 1891 av grosshandlare Gustaf Emil Broms och överste Carl Otto Bergman. De tog också över aktiemajoriteten i LKAB år 1893. Strax före sekelskiftet 1900 råkade AGM i ekonomiska svårigheter och 1901, samma år som C.O. Bergman avled, gick bolaget i konkurs. 

Trafikaktiebolaget Grängesberg-Oxelösund (TGO) köpte år 1903 upp AGM och därmed också dotterbolaget LKAB. Den kvarvarande ägaren G.E. Broms utverkade därvidlag en royalty, som under 50 års tid skulle ge honom tio öre per sålt malmton. Efter många turer blev staten år 1907 ägare till preferensaktierna i LKAB och förbehöll sig även rätten att senare lösa in även Grängesbolagets aktiepost (den möjligheten utnyttjades först 1957 när LKAB blev i princip helstatligt). I och med att staten köpte aktierna gick Aktiebolaget Gellivare Malmfält i graven och LKAB övertog verksamheten även i Gällivare.

Referenser 

LKAB:s historia

Se även 
 Gällivareverken

Vidare läsning

Företag bildade 1891
Ej längre existerande svenska gruvföretag
Företag i Gällivare
LKAB
Bertil Berntsson

Sven Bertil Berntsson, född den 1 januari 1921 i Värö församling, död den 28 april 2002 på Råå, var en svensk konstnär.

Biografi
Bertil Berndtsson utbildade sig vid Valand i Göteborg 1939–1940, Skånska målarskolan i Malmö 1945–1946 och genom studier för André Lhote i Paris 1949. Han debuterade i Varberg 1939 och har deltagit i ett antal separat- och samlingsutställningar i Stockholm, Malmö, Helsingborg och Eskilstuna, ett flertal med Konstnärernas Samarbetsorganisation (KSO), där han i många år var engagerad.

Verk
Berntsson började sin bana mer som en lyrisk, impressionistisk landskaps- och porträttmålare, men efterhand övergick han till en alltmer avskalad, abstrakt, puritansk form med ofta gråaktiga målningar och teckningar på duk och papper, eller med sammanfogade brädbitar i kompositionen. 

Han har gjort offentliga utsmyckningar i Malmö (Rosengård, Mölledalsskolan, Malmö Östra sjukhus, Skånes universitetssjukhus), Helsingborgs lasarett, samt Torpedverkstaden i Karlskrona. Han är representerad på Moderna Museet Malmö konstmuseum, Ystads konstmuseum, Helsingborgs stadsmuseum, Hallands konstmuseum i Halmstad, Regionmuseet Kristianstad, Lunds universitets samling och Skissernas museum i Lund.

Källor

Externa länkar
Helsingborgs Dagblad, utställning Vikingsberg 2005
Helsingborgs Konstförening, utställning Dunkers Kulturhus 2002

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1921
Avlidna 2002
Personer från Värö socken
Representerade vid Moderna museet
Abdul Mohsen Al-Sadoun

Abdul Mohsen Al-Sadoun (arabiska: عبدالمحسن السعدون) född 1879 i provinsen Basra, död 13 november 1929 i Bagdad, var en irakisk militär och politiker. Al-Sadoun var Iraks premiärminister vid fyra tillfällen mellan 1922 och 1929. Han begick självmord 1929.

Sadoungatan i Bagdad är uppkallad efter honom.

Källor 
 

Iraks premiärministrar
Irakiska politiker
Irakiska militärer
Födda 1879
Avlidna 1929
Politiker som begått självmord
Män
Playstation Vita

Playstation Vita (förkortat PS Vita, skrivet PlayStation Vita i marknadsföringssammanhang) är en bärbar spelkonsol utvecklad av Sony. Den är den sjätte i Sonys Playstation-konsolserie och deras tredje bärbara spelkonsol. Den gavs ut i Japan och delar av Asien i december 2011, och i resten av världen i februari–mars 2012.

Teknisk specifikation 

Enheten har två analoga styrspakar, ett styrkors och en beröringskänslig skärm samt en styrplatta på enhetens baksida. Därutöver tillkommer en inbyggd kompass och rörelsekänslighet. Enheten har en 5-tums OLED skärm (något större än föregångaren) med en upplösning på 960 × 544 pixlar, en ARM-processor med fyra kärnor och ett nytt lagringsmedium. Enheten kan kommunicera trådlöst via WiFi (b/g/n), Bluetooth och 3G (beroende på modell). Fysiska Playstation Vita-spel är helt regionfria, detta på grund av att den mobila spelkonsolen ofta används på resande fot, medan nedladdade spel från Playstation Network endast går att använda med Playstation Network-konton som tillhör motsvarande region.

Medium 

Enheten använder sig av ett nytt lagringsmedium kallat NVG Card, som bl.a. har stora likheter med existerande SD-kort. Dessa finns i storlekar som rymmer 4, 8, 16, 32 och 64 GB styck varav 10–15 procent av utrymmet reserveras för sparfiler.

Källor 

Playstation
Produkter lanserade 2011
Wood Harris

Wood Harris, född Sherwin David Harris 17 oktober 1969 i Chicago, Illinois, är en amerikansk skådespelare. Han är känd från bland annat tv-serien The Wire där han spelar rollfiguren Avon Barksdale.

Filmografi i urval

Referenser

Externa länkar

Män
Födda 1969
Levande personer
Amerikanska skådespelare
Tom Hooper

Thomas George "Tom" Hooper, född 5 oktober 1972 i London, är en brittisk regissör.

2011 belönades han med en Oscar i kategorin Bästa regi för filmen The King's Speech.

Filmografi i urval

 (6 avsnitt)
 (2 avsnitt)

Källor

Externa länkar

Män
Födda 1972
Levande personer
Brittiska filmregissörer
Personer från London
Oscar för bästa regi
Alumner från University College, Oxford
Arkitektur i Tyskland

Arkitektur i Tyskland omfattar byggnader och anläggningar i Förbundsrepubliken Tyskland och dess historiska föregångare. Tyskland är en av Europas folkrikaste stater, och har fått kulturella influenser från alla väderstreck.

Det organiserade byggandet i Tyskland började med romersk arkitektur.

Modernistisk arkitektur blev mycket framgångsrik med Bauhausskolan. Arkitektur i Nazityskland innebar ett fokus på monumental arkitektur och samtidigt ett avståndstagande från modernismen. Arkitekturen i Östtyskland präglades av socialistisk klassicism (1950-talet) och av modernism.

Världsarv

 Aachens katedral (sedan 1978)
 Bambergs historiska stadskärna (1993)
 Museumsinsel i Berlin (1999)
 Slotten Augustusburg och Falkenlust i Brühl (1984)
 Bauhaus byggnader i Dessau och Weimar (1996)
 Elbes dalgång i Dresden (2004)
 Wartburg nära Eisenach (1999)
 Martin-Luther-platser i Eisleben och Wittenberg (1996)
 Stenkolsgruvan Zollverein i Essen (2001)
 Rammelsbergsgruvan, gamla staden i Goslar och Oberharz vattenregale (1992)
 Hildesheims domkyrka och Mikaeliskyrkan i Hildesheim (1985)
 Kulturlandskapet Mittelrhein (2002)
 Kölnerdomen (1996)
 Klostret i Lorsch (1991)
 Lübeck (1987)
 Rådhuset och Rolandstatyn i Bremen (2004)
 Limes i övre Germanien och Raetien (2005)
 Klostret Maulbronn (sedan 1993)
 Messels gruva (1995)
 Palats och parker i Potsdam och Berlin (1990)
 Quedlinburgs historiska stadskärna, slott och kyrka (1994)
 Regensburgs historiska stadskärna (2006)
 Klosterön Reichenau (2000)
 Speyers domkyrka (1981)
 De historiska stadskärnorna i Stralsund och Wismar (2002)
 Romerska monument, domkyrkan och Vårfrukyrkan i Trier (1986)
 Völklingens järnverk (1994)
 Weimar (1998)
 Vallfartskyrkan i Wies (1983)
 Trädgårdsområdet Dessau-Wörlitz (2000)
 Residenset i Würzburg (1981)
 Muskauparken (2004)
 Berlins modernistiska bostadsområden (2008)

Referenser 

Arkitektur i Tyskland
Carl F. Liljewalch

Carl Fredrik Liljewalch, född den 7 september 1770 i Lund, död där den 12 mars 1844, var en svensk läkare och professor.

Biografi
Carl Fredrik Liljewalch var son till rådmannen och handlanden Olof Liljewalch i Lund och Elisabeth de la Rose. Stamfadern hade varit halvfrälse och adlats utan att ätten introducerats, men efter Karl XI:s reduktion gjorde ingen släktmedlem anspråk på adelskap. Morfadern Lorens de la Rose var en framträdande och förmögen köpman i Lund. Brodern Olof Theodor Liljewalch var justitieråd och en annan bror Sewerin Magnus Liljewalch var rådman.

Femton år gammal inskrevs han vid Lunds universitet och disputerade som artonåring pro exercito för Mattias Fremling med Dissertatio philosophica de sermone natvrali, varpå han tre år senare tog läkarexamen. Liljewalch var anställd vid Lunds lasarett 1791–1808 under det att han samtidigt undervisade vid medicinska fakulteten, men i själva verket tillbringade han en stor del av de åren i Köpenhamn på Frederiks Hospital och Fødselsstiftelsen då han undervisades av Matthias Saxtorph. Drygt ett år bodde han hos kirurgen Alexis Boyer i Paris, och kom då i kontakt med Edward Jenners vaccination som börjat praktiseras där. Han disputerade 1793 för Johan Henric Engelhart med Dissertatio medico practica de ictero, promoverades året därefter till medicine doktor, och blev 1796 ledamot av Collegium medicum.

Sedan Liljewalch doktorerat ägnade han sig huvudsakligen åt obsterik, samt utbildade barnmorskor. För ändamålet öppnade han ett eget barnbördshus. Liljewalch var professor i obstetrik (barnförlossningskonst) vid Lunds universitet från 1810 och samtidigt professor i kirurgi 1812–1843. Han invaldes 1835 som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien. Liljewalch deltog i obduktionen av Karl August av Augustenburg.

Han gifte sig 1805 med Margareta Ulrica Munck af Rosensköld som var dotter till Petrus Munck och Ulrica Eleonora Rosenblad. Deras son Peter Olof Liljewalch var livmedikus hos kungaparet och dottern Ulrika Elisabeth Liljewalch var gift med professor Nils Henrik Lovén.

Liljewalch är begravd på Klosterkyrkogården i Lund.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Svenska professorer i obstetrik
Svenska professorer i kirurgi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Svenska läkare under 1800-talet
Läkare från Lund
Gravsatta på Klosterkyrkogården i Lund
Födda 1770
Avlidna 1844
Män
Antonio Abetti

Antonio Abetti, född 19 juni 1846 i San Pietro di Gorizia, död 20 februari 1928 i Florens, var en italiensk astronom. Han var far till astronomen Giorgio Abetti.

Abetti var 1868-93 anställd vid observatoriet i Padua, först som assistent, därefter som adjunkt, och var från 1887 samtidigt docent vid universitetet där. Han blev 1893 professor och direktor för observatoriet i Arcetri vid Florens. Han var känd som en framstående observatör och utgav en mängd astronomiska och meteorologiska arbeten, de flesta innehållande observationer av och banbestämningar för planeter och kometer.

Kratern Abetti på månen och asteroiden 2646 Abetti är uppkallade efter honom och hans son.

Källor

Noter

Externa länkar 

Italienska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Padua
Personer verksamma vid universitetet i Florens
Italienska astronomer under 1800-talet
Italienska astronomer under 1900-talet
Födda 1846
Avlidna 1928
Män
Ugglan
Alumner från Paduas universitet
William Abraham

William "Mabon" Abraham, född 14 juni 1842 i Cwmafan, Glamorgan, död 14 maj 1922 i Pentre, Rhondda, var en walesisk arbetarledare.

Abraham var gruvarbetare till 1873, då han blev förtroendeman för sin hemtrakts kolgruvearbetare. Som sådan fick han stort inflytande och representerade valkretsen Rhondda Valley i underhuset från 1885 till 1920, då han drog sig tillbaka till privatlivet. Han blev 1911 ledamot av Privy Council. Hans skicklighet som sångare förvärvade honom det keltiska tillnamnet Mabon ("barden"), under vilket han sedan var mest känd i arbetarvärlden och parlamentet.

Källor

Brittiska gruvarbetare
Personer inom brittisk fackföreningsrörelse
Brittiska socialister
Walesiska politiker
Tidigare brittiska underhusledamöter
Brittiska politiker under 1800-talet
Brittiska politiker under 1900-talet
Personer från Neath Port Talbot
Födda 1842
Avlidna 1922
Män
Ugglan
Tulipanaros

Tulipanaros är ett svenskt idiomatiskt uttryck som beskriver en åtråvärd, men omöjlig kombination.

Ursprungligen var ordet synonymt med tulpan då ordet ”ros” i äldre språkbruk användes om blommor i allmänhet och blommor som liknade rosor i synnerhet.

Tulipanaros var också en benämning för vackra, målade tulpaner, särskilt sådana målade på allmogekistor. Att måla vackra blommor är svårt och kräver både talang och noggrant arbete, vilket antagligen är ursprunget till uttrycket ”Det är lättare att säga tulipanaros än att göra en.”

Med modernt språkbruk blir tulipanaros en teoretisk hybrid mellan en ros och en tulpan, något som är omöjligt att åstadkomma på grund av växternas olika genom.

Källor
Tulipan eller tulpan? Språkrådet

Svenska idiom
Prosper Jolyot de Crébillon

Prosper Jolyot de Crébillon, född 13 januari 1674, död 17 juni 1762, var en fransk tragedidiktare. Han var far till Claude Prosper Jolyot de Crébillon.

Crébillon var biträde till allmänna åklagaren i Paris. Han levde ett glatt, sorglöst och lättsinnigt liv, med stor social kompetens och känsla för rättvisa, något som senare visade sig då han blev censor. Crébillon har skrivit nio tragedier, däribland Atrée et Thyeste (1707), Electre (1708) som ansetts som hans bästa, Rhadamiste et Zénobie (1711) som blev mest berömd, samt Catilina (1748). Crébillon blev 1731 medlem av Franska akademien. Han gynnades vid hovet, särskilt av Madame de Pompadour, som tidvis upphöjde honom på Voltaires bekostnad.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Födda 1674
Avlidna 1762
Män
Franska dramatiker
Ledamöter av Franska Akademien
Alumner från Paris universitet
Svalan (rapportsystem)

Svalan är ett svenskt elektroniskt, internetbaserat rapportsystem för fågelobservationer som utvecklats och förvaltas av ArtDatabanken vid Sveriges lantbruksuniversitet (SLU), och som finansieras av Naturvårdsverket, för Sveriges ornitologiska förening (SOF) i samarbete med Club 300. Svalan används av tusentals svenska fågelskådare för att rapportera fågelobservationer. Svalan har tagits fram på uppdrag av SOF med syfte att öka rapporteringen och förbättra observationernas kvalité.

Varje inrapporterad observation tillfaller SOF, som genom sina regionala rapportkommittér (rrk) och sin Raritetskommitté (Rk) även kvalitetssäkrar och administrerar observationerna. Fram till dess SOF har publicerat ett fynd och därmed gjort det till officiell statistik har rapportören rätt att stryka observationen.
Fynddata för känsliga arter beläggs av förvaltaren (Artdatabanken) med sekretess.

En diskussion om ett digitalt rapportsystem togs upp på SOF:s årsmöte på Öland i maj 1998. Ungefär samtidigt påbörjade Johan Nilsson på Naturvårdsverket att skapa grunden för ett databasbaserat rapportsystem som han presenterade första gången i slutet av 1999. Svalan lanserades sedan under år 2000.

En målsättning med Svalan är att kunna skapa en bättre överblick av hur den svenska fågelfauna varierar i antal och utbredning och att förbättra övervakning av sällsynt förekommande arter eller plötsliga förekomster av exempelvis invasionsarter.

Fram till mars 2012 har Svalan tagit emot sammanlagt 24 miljoner fågelobservationer. Från mitten av mars 2012 är Svalan en mer integrerad del av Artportalen än den hittills varit.

Noter

Externa länkar
Svalan - Officiell webbplats

Ornitologi
Svenska webbplatser
Portal: Internet i Sverige
Gilbertville

Gilbertville är Gilbert O'Sullivans sextonde studioalbum, utgivet i 31 januari 2011. Albumet är producerat av Gilbert O'Sullivan.

Tretton av låtarna är inspelade i Nashville och London. Bonusspåret "School Meals" spelades in samtidigt som förra albumet A Scruff at Heart. På omslaget ses O'Sullivan stående vid sidan av en väg bredvid en skylt till Gilbertville. När Gilbert O'Sullivan befann sig i Nashville för inspelningen av detta album råkade han på denna vägskylt och döpte albumet därefter.

Låtlista
"Can I Leave The Rest Up To You" (3:29)
"Missing You Already" (3:59)
"Heres Why" (3:38)
"All They Wanted To Say" (4:05)
"One Drink Too Many (Too Few)" (3:29)
"The Allergy Song" (3:25)
"Where Would We Be (Without Tea)" (3:11)
"Interlude" (dikt uppläst av Harry Hill) (1:00)
"I Wanna Know" (4:01)
"Down Down Here" (3:22)
"Private Eye" (3:05)
"I Wish Something Good" (3:21)
"Could Have Made It With You" (2:43)
"Talking Of Murder" (4:21)
"School Meals" (dolt bonusspår)

Samtliga låtar är skrivna av Gilbert O'Sullivan

Musikalbum 2011
Album av Gilbert O'Sullivan
Pia Johansson (illustratör)

Pia Johansson, född 1966, är en svensk illustratör.

Bibliografi
Gubben som grät, text: Pernilla Stalfelt, Rabén & Sjögren, 2003
Micklan letar, text: Lena Arro, OLIKA förlag, 2008
Micklan målar, text: Lena Arro, OLIKA förlag, 2009

Källor
http://libris.kb.se/bib/9062403
http://libris.kb.se/bib/10942482
http://libris.kb.se/bib/11694739
https://web.archive.org/web/20110131093241/http://www.arro.se/micklan.htm

Externa länkar 
Pia Johanssons hemsida
Illustratörcentrum

Svenska illustratörer
Födda 1966
Kvinnor
Levande personer