kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Amnehärads socken

Amnehärads socken i Västergötland ingick i Vadsbo härad, ingår sedan 1971 i Gullspångs kommun och motsvarar från 2016 Amnehärads distrikt.

Socknens areal är 115,40 kvadratkilometer varav 106,46 land. År 2000 fanns här 2 949 invånare. Godset Ribbingsfors, tätorterna Skagersvik och Otterbäcken, en del av Gullspång samt sockenkyrkan Amnehärads kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Amnehärads församling och för de borgerliga frågorna bildades Amnehärads landskommun. Landskommunen uppgick 1971 i Gullspångs kommun. Församlingen utökades 2006.

1 januari 2016 inrättades distriktet Annehärad, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Vadsbo härad. De indelta soldaterna tillhörde Skaraborgs regemente, Norra Vadsbo kompani.

Geografi
Amnehärads socken ligger med Vänern i väster och Skagern i öster och med Gullspångsälven i norr. Till socknen hör också några öar i Vänern. Socknen är en bergig skogsbygd.

I Amnehärads socken på en holme i Gullspångsälven låg fästet Agneholm, äldst kallat Amnaholm, namngivet efter älven vars äldre namn var Amn. Till detta fäste hörde ett slottslän omnämnt bland annat år 1446.

Fornlämningar
Boplatser från stenåldern finns vid Skagern. Från järnåldern finns gravar, stensättningar och domarringar.

Namnet
Namnet skrevs 1248 Amneherad och är ett bygdenamn. Efterleden är härad, 'bygd'. Förleden är Am(p)n ett äldre namn på Gullspångsälven.

Se även
 Amnehärads församling

Referenser

Externa länkar

Amnehärads hembygdsförening

Indelningar i Gullspångs kommun
Socknar i Vadsbo härad
Amnehärads landskommun

Amnehärads landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades i Amnehärads socken i Vadsbo härad i Västergötland denna kommun.

I denna kommun inrättades 19 november 1937 Gullspångs municipalsamhälle vilket upplöstes 31 december 1958. 

Vid kommunreformen 1952 kvarstod kommunen oförändrad.

1 januari 1971 uppgick den i Gullspångs kommun.

Kommunkoden 1952-1970 var 1643.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Amnehärads församling.

Geografi
Amnehärads landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 115,40 km², varav 106,46 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 58,3 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938–1966

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Gullspångs kommun
Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Rämmens kyrka

Rämmens kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Filipstads församling i Karlstads stift. Kyrkan ligger på en udde i sjön Näsrämmen. Tidigare tillhörde kyrkan Rämmens församling som 1 januari 2010 uppgick i Filipstads församling.

Kyrkobyggnaden
Träkyrkan byggdes 1781 - 1787 när Rämmen bröts ur Gåsborns församling.
Åren 1840 - 1849 tillkom sakristia och vapenhus samtidigt som korsarmar byggdes till åt norr och söder. Kyrktornet i väster uppfördes 1851 efter ritningar av Carl Georg Brunius och ersatte ett äldre torn.
Kyrkan har väggar klädda med rödmålade spån och ett tak som är belagt med skiffer. Tornet kröns av en förgylld tupp som står på en kula.

Inventarier
 Fem ljuskronor är från 1700-talet.
 Orgeln med tretton stämmor och två manualer byggdes 1879 av Setterquist & Son Orgelbyggeri. 1946 tillkom nytt spelbord och elektrisk fläkt.
 Altartavlan är en triptyk målad 1946 av Simon Sörman. Tavlans olika motiv är "Kallad av Gud". I mittfältet skildras Jesu dop. I vänstra fältet skildras Abrahams uttåg från Haran och i högra fältet skildras Paulus omvändelse på vägen till Damaskus.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Kyrkor i Karlstads stift Del I, Utgiven av Värmlands Museum och Karlstads stift, 2008,

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Karlstads stift
Kyrkobyggnader i Filipstads kommun
Kyrkobyggnader invigda 1787
1787 i Sverige
Styltskinnbaggar

Styltskinnbaggar (Berytidae) är en familj i insektsordningen halvvingar med ungefär 172 arter världen över som tillhör gruppen skinnbaggar.

Kännetecken 
Styltskinnbaggar är små till medelstora skinnbaggar som ofta är mörkt färgade. De har en smal och långsträckt kropp och långa tunna ben och antenner. De kan till utseendet påminna något om myggor.

Levnadssätt 
Styltskinnbaggar finns i många olika habitat. De flesta lever på växer men några lever på marken. Många styltskinnbaggar lever på växter försedda med körtelhår och de långa benen och sugsnabeln kan vara en anpassning till detta. De flesta arter i familjen tycks livnära sig på växtsaft, men några verkar åtminstone delvis vara predatorer som bland annat angriper bladlöss. Som andra halvvingar har styltskinnbaggar ofullständig förvandling, det vill säga utvecklingen från nykläckt till imago sker gradvis genom flera nymfstadier.

Referenser

Externa länkar 

Berytidae
Stockholmsliv (bok)

Stockholmsliv, med underrubriken hur vi bott, arbetat och roat oss under 100 år, är en krönika över staden Stockholms utveckling, arbets- och nöjesliv under perioden 1850 - 1950. 

Verket sammanställdes av journalisten, författaren och Stockholmsskildraren Staffan Tjerneld (1910-1989) i samarbete med flera andra Stockholmsforskare. Stockholmsliv, som omfattar mer än 1 300 sidor text och bilder, gavs ursprungligen ut i tolv häften mellan 1949 och 1951. Varje del beskriver ett samlat geografiskt område. Därefter har verket återutgivits i samlad form och i flera upplagor.

Referenser

Stockholms historia
Facklitteratur 1949
Facklitteratur 1950
Facklitteratur 1951
Stockholmiana
Khitan

Khitan kan syfta på:

Khitan (omskärelse) – en arabiska termen för både den manliga omskärelsen och den kvinnliga omskärelsen
Khitaner – en etnisk grupp som dominerade delar av det som idag är Manchuriet och Inre Mongoliet, grundade Liaodynastin 907–1127
Khitanspråket – khitanernas språk.
Abandon

Abandon kan avse:
 Abandon (musikalbum) – ett musikalbum från 1998 av Deep Purple
 Abandon (film) – en amerikansk film från 2002 i regi av Stephen Gaghan
Anna av Österrike (1528–1590)

Anna av Österrike (), född 7 juli 1528 i Prag i Böhmen, död 16 oktober 1590 i München i Bayern, var en bayersk hertiginna genom sitt giftermål med hertig Albrekt V.

Biografi

Tidigt liv 

Anna var dotter till kejsar Ferdinand I och drottning Anna av Böhmen och Ungern. Hon gifte sig 1546 med hertig Albrekt V och blev mor till Vilhelm V.

Hertiginna 

Genom äktenskapet skapades en allians mellan Österrike och Bayern vid belägringen av Ingolstadt under kriget mot Schmalkalden. Makarna betraktades som stora konstmecenater och deras betydelse för det konstnärliga livet anses stort; de gav München rykte som ett kulturcentrum. Anna och Albert finansierade museer, var en beskyddare av målaren Hans Mielichfick Orlando di Lasso och deras boksamling lade grunden till Bayerns bibliotek. Häxteoretikern Johannes Trithemius tillägnade 1555 sin bok om häxjakt, Antipalus Maleficiorum, till Anna. 

Anna stödde de katolska klostren i Sverige, bland andra Vadstena kloster, finansiellt efter reformationen och ska ha varit en anhängare till franciskanerna. Hon var ansvarig för att sonsonen, den framtida kurfursten Maximilian I, fick en mycket strikt religiös fostran.

Senare liv 

Efter makens död 1579 höll hon sitt eget hov på slottet Witwenbau i München till sin död. Genom äktenskapskontraktet hade Bayerns dynasti fått arvsrätt efter Anna till dynastin Habsburgs arv, om denna skulle utdö.

Referenser 

Österrikes ärkehertiginnor
Tyska hertiginnor
Födda 1528
Avlidna 1590
Kvinnor
Maria av Baden-Sponheim

Maria av Baden-Sponheim, född 1507, död 1580, var hertiginna av Bayern 1522-1550 som gift med hertig Vilhelm IV av Bayern.. 

Hon var dotter till Filip av Baden-Sponheim och Elisabet av Pfalz. 

Hon gifte sig 1522 med hertig Vilhelm IV av Bayern. Paret fick fyra barn. Äktenskapet beskrivs som lyckligt. Vilhelm och María Jacoba bodde i sommarhuset Lusthaus, där de hade en omfattande konstsamling. 

Maria blev änka 1550. Hon tycks inte ha spelat någon framträdande roll som änka, men fortsatte att leva vid hovet till sin död trettio år senare.

Källor 

Födda 1507
Avlidna 1580
Tyska hertiginnor
Kvinnor
Kunigunda av Österrike

Kunigunda av Österrike, född 1465, död 1520, var hertiginna av Bayern. Hon var dotter till kejsar Fredrik III och Eleonora av Portugal och gifte sig 1487 med hertig Albrekt IV av Bayern. Hon var hertiginna av Bayern-München från 1487 och från 1503 över det enade Bayern. Hon var politiskt aktiv för sina omyndiga söners räkning efter makens död 1508.

Biografi
Kunigunda föreslogs redan 1470 som brud åt Mattias Corvinus av Ungern, men fadern avböjde förslaget. Hon presenterades officiellt vid hovet i Wien år 1480. Hertig Albrekt föreslog äktenskapet främst för att han ville ha förläningen Abensberg som hennes hemgift. Kunigunda befann sig i staden Innsbruck då den ockuperades av Bayern. Albrekt presenterade då ett dokument för henne som han falskeligen hävdade var hennes fars godkännande av äktenskapet. 

Vigseln skedde därför utan godkännande av hennes far. På grund av detta bröt fadern med paret fram till år 1492, då de slutligen försonades. Kunigunda var politiskt aktiv och agerade som stöd och talesperson för sina yngre söners rättigheter mot sin äldste son. Som politisk aktör upprätthöll hon ett tätt nätverk av kontakt med sin bror kejsar Maximilian I och andra släktingar. Hon tillbringade sina sista år i ett kloster.

Källor 

Födda 1465
Avlidna 1520
Tyska hertiginnor
Kvinnor
Österrikes ärkehertiginnor
Gatans kung

Gatans kung (originaltitel: Somebody Up There Likes Me) är en amerikansk film från 1956 i regi av Robert Wise. Filmen handlar om boxningslegenden Rocky Grazianos liv och är baserad på hans självbiografi.

Handling 
Rocky Graziano har en svår barndom och misshandlas av sin far. Han går med i ett gatugäng och är länge kriminell. I fängelset är han upprorisk mot alla auktoriteter. När han släpps ut värvas han av armén, men rymmer. Han blir boxare för att han behöver pengar och finner snabbt att han har en naturlig talang för sporten. Innan armén hittar honom vinner han sex matcher på raken. Han avtjänar ett straff om ett år i ett militärfängelse och tar därefter upp sin boxningskarriär igen. Under tiden han jobbar sig till toppen förälskar han sig i sin systers väninna Norma. Paret gifter sig. Han når boxningstoppen i sitt nya hederliga liv men förlorar titlematchen till Tony Zale. En person som känner Rocky sedan fängelsetiden tvingar med utpressning honom att ställa upp i en match. Han låtsas bli skadad och kommer på så vis undan. När han förhörs av distriktsåklagaren vägrar han att ange utpressaren. Han blir avstängd från boxningen i New York. Rockys manager lyckas istället ordna en fight mot Tony Zale i Chicago. Rocky vinner.

Rollista

Om filmen 
Filmen regisserades av Robert Wise, som också klippte Citizen Kane (1941) och senare regisserade West Side Story (1961), The Sound of Music (1965) och The Sand Pebbles (1966).

Filmen vann två Oscar 1956: Joseph Ruttenberg fick priset för bästa foto (svartvitt). Cedric Gibbons, Malcolm F. Brown, Edwin B. Willis samt F. Keogh Gleason vann Oscarn för bästa scenografi.

Rollfiguren Rocky Graziano skulle ursprungligen spelas av James Dean men han avled innan inspelningarna påbörjades. Paul Newman tillfrågades i stället. Det blev en av hans första huvudroller. Det är en av Steve McQueens första filmer. Skådespelarna Frank Campanella, Robert Loggia och Dean Jones debuterade i Gatans kung men krediterades inte. Pier Angeli som i filmen spelade mot Paul Newman i rollen som Rockys fästmö hade en kärleksaffär med James Dean, och dog ung liksom han.

Se även 
 Rocky (film)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Filmer 1956
Amerikanska dramafilmer
Oscar för bästa scenografi
Filmer vars fotograf belönades med Oscar för bästa foto
Chicago på film
Filmer i regi av Robert Wise
Engelskspråkiga filmer
Helvetets port

Helvetets port  är en japansk film från 1953 i regi av Teinosuke Kinugasa. Den vann två Oscars vid Oscarsgalan 1955.

Rollista 
 Kazuo Hasegawa - Moritoh Enda
 Machiko Kyō - Lady Kesa
 Isao Yamagata - Wataru Watanabe
 Yatarō Kurokawa - Shigemori
 Kōtarō Bandō - Rokuroh
 Jun Tazaki - Kogenta
 Koreya Senda - Gen Kiyomori
 Masao Shimizu - Nobuyori
 Tatsuya Ishiguro - Yachuta
 Kenjirō Uemura - Masanaka
 Gen Shimizu - Saburosuke
 Michiko Araki - Mano
 Yoshie Minami - Tone
 Kikue Mōri - Sawa
 Ryōsuke Kagawa - Yasutada

Utmärkelser

Externa länkar 
 Helvetets port på Allmovie

Källor 

Filmer 1953
Filmer tilldelade Guldpalmen
Japanska dramafilmer
Oscar för bästa icke-engelskspråkiga film
WP:Projekt Japan
Jugoslaviens fotbollsförbund

Jugoslaviens fotbollsförbund (FSJ) var fotbollsförbundet i dåvarande Jugoslavien, med huvudkontor i Belgrad, men också med stor administration i Zagreb.

De ordnade med Jugoslaviska förstaligan, Jugoslaviens herrlandslag i fotboll, och andraligorna för alla sex jugoslaviska delrepubliker.

Historia
Förbundet bildades 1919 i Zagreb med det kroatiskspråkiga namnet Jugoslavenski nogometni savez. Efter missnöje mellan Zagreb och Belgrads delförbund 1929, flyttades högkvarteren till Belgrad där namnet blev serbiskspråkiga Fudbalski Savez Jugoslavije. De gick med i FIFA 1923, i UEFA 1954.

Under denna tid fanns flera delförbund som organiserade fotboll på regional nivå. De var:
Belgrads delförbund
Cetinjes delförbund (1931)
Ljubljanas delförbund
Novi Sads delförbund
Osijeks delförbund
Sarajevos delförbund
Skopjes delförbund (1927)
Splits delförbund (1920)
Suboticas delförbund
Zagrebs delförbund (1919)
Zrenjanins delförbund

Den 1 oktober 1939 omorganiserades förbundet som Jugoslaviens högsta fotbollsförbund (Vrhovni nogometni savez Jugoslavije), som bildades av följande förbund: (Sloveniens) omfattande Drava Banovina, (Kroatiens) som omfattade Banovina Kroatien, och (Serbiens) som omfattade resten av staten.

1991 upplöstes socialistiska federationen Jugoslavien, men republikerna Serbien och Montenegro bestod i en union kallad förbundsrepubliken Jugoslavien, vars fotbollsförbund var medlemmar av FIFA och UEFA. Jugoslaviens fotbollsförbund ersattes av Serbien och Montenegro 2003, när staten ändrade namn till Serbien och Montenegro.

Senare förbund
 Kroatiens fotbollsförbund - 1912
 Sloveniens fotbollsförbund - 1920
 Montenegros fotbollsförbund - 1931
 Kosovos fotbollsförbund - 1946
 Makedoniens fotbollsförbund - 1949
 Bosnien och Hercegovinas fotbollsförbund - 1992
 Jugoslaviens fotbollsförbund - 1992 → Serbien och Montenegros fotbollsförbund - 2003
 Serbiens fotbollsförbund - 2006

Kommentarer

Källor

Fotnoter

Fotboll i Jugoslavien
Upplösta fotbollsförbund
Idrottsförbund bildade 1919
Sport i Belgrad
Medlemmar av UEFA
Caroline Helmersson Olsson

Caroline Elisabeth Helmersson Olsson, född 8 april 1963 i Katrineholm, är en svensk politiker (socialdemokrat). Hon är ordinarie riksdagsledamot sedan 2007 (dessförinnan statsrådsersättare i oktober 2006), invald för Södermanlands läns valkrets.

Biografi 
Helmersson Olsson kommer ifrån Vingåker där hon också bor. Hon är gift med Peter Helmersson. Hon är undersköterska och har också varit fackligt engagerad inom Kommunal.

Riksdagsledamot 
Helmersson Olsson inledde sitt riksdagsuppdrag genom att vara statsrådsersättare under några dagar i oktober 2006. Från och med maj 2007 blev Helmersson Olsson ordinarie riksdagsledamot.

I riksdagen är hon ledamot i utbildningsutskottet sedan 2010 (dessförinnan suppleant i utskottet från 2007). Hon är kvittningsman för Socialdemokraterna sedan 2010, var ledamot i Valprövningsnämnden 2015–2019 (dessförinnan suppleant från 2011) och är ledamot i Riksbanksfullmäktige sedan 2014. Hon är eller har varit suppleant i bland annat konstitutionsutskottet, kulturutskottet och socialförsäkringsutskottet.

Referenser

Externa länkar 

Caroline Helmersson-Olsson
Socialdemokraterna: Caroline Helmersson-Olsson

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Svenska politiker under 2000-talet
Undersköterskor
Personer från Katrineholm
Födda 1963
Levande personer
Kvinnor
Eleonore Erdmuthe av Sachsen-Eisenach

Eleonore Erdmuthe av Sachsen-Eisenach  , född 1662, död 1696, markgrevinna av Brandenburg-Ansbach och kurfurstinna av Sachsen. Dotter till Johan Georg I av Sachsen-Eisenach och Johannetta av Sayn-Wittgenstein. Gift 1681 med markgreve Johan Fredrik av Brandenburg-Ansbach, gift 1692 med kurfurst Johan Georg IV av Sachsen. I sitt första äktenskap blev hon mor till den brittiska drottningen Caroline. 

Hennes andra äktenskap arrangerades av hennes blivande svärmor för att förhindra hans relation med Magdalene Sibylle von Neidschutz och blev olyckligt; Johan Georg gjorde Sibylla till Sachsens första officiella mätress och levde med henne separerad från Eleonora, som fick bo ensam i det officiella residenset Hofe. Maken försökte vid ett tillfälle mörda henne med svärd, men förhindrades av sin bror, August den starke, som därvid fick en livslång skada i handen. 

Eleonora fick två missfall och en skengraviditet under äktenskapet. Hon anförtrodde sig till den brittiske diplomaten George Stepney, som skildrar henne i sina skrifter.

Referenser 

 

Födda 1662
Avlidna 1696
Tyska kurfurstinnor
Kvinnor
Tyska markgrevinnor
Anette Novak

Anette Gabriella Novak, född 9 maj 1967 i Enskede, är en svensk journalist och tidigare myndighetschef.

Biografi 
År 1987 tog Anette Novak en examen i journalistik vid dåvarande Journalisthögskolan, numera JMK, i Stockholm. Därefter tog hon 1991 en examen i franska, kultur och politik vid Sorbonne i Paris. Hon har studerat media, religion och kultur vid Uppsala universitet. Hon har även genomgått Nordiska medieprogrammet (NMP).

Anette Novak har tidigare varit nyhetschef på den kristna oberoende tidningen Dagen. Hon har även varit redaktionschef och stf ansvarig utgivare på den numera nedlagda gratistidningen Stockholm City. Mellan 2009 och 2012 var hon chefredaktör och ansvarig utgivare på Norran i Skellefteå. Därefter startade hon 2012 sin egen konsultverksamhet, Anette Novak AB, inriktad på förändringsprocesser främst inom medieområdet. Hon är även en ofta anlitad talare. Novak lämnade efter närmare fem år, i augusti 2018, tjänsten som vd för det statliga forskningsinstitutet Interactive Institute Swedish ICT (numera RISE Interactive), ett experimentellt it- och designforskningsinstitut som skapar resultat genom att kombinera konst, design och teknologi. 

Novak var ledamot av Tidningsutgivarnas styrelse mellan 2009 och 2012 samt valdes 2011 in i World Editors Forums styrelse, ett nätverk som arbetar för att skydda pressfriheten och främja redaktionell suveränitet. Från och med 2012 till 2018 var hon även vice ordförande i styrelsen för Institutet för fortbildning av journalister (Fojo). Hon var mellan 2014 och 2015 ledamot av Sveriges Radios styrelse. 1 juni 2016 valdes hon in som ledamot av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien, IVA, i dess avdelning för Informationsteknik. 
I december 2022 valdes hon till avdelningens ordförande. 2017 valdes hon in som suppleant i Stiftelsen Tinius och Blommenholm Industrier som innehar den största aktieposten i Schibsted Media Group.

I mars 2015 utsågs Anette Novak till regeringens särskilda mediepolitiska utredare. Den 7 november 2016 överlämnade Anette Novak medieutredningens slutbetänkande till kulturminister Alice Bah Kuhnke.

Den 28 juni 2018 utsåg regeringen Novak till direktör och myndighetschef för Statens medieråd. I samband med utnämningen avgick hon ur Stiftelsen Tinius och Blommenholm Industriers styrelse.

År 2022 utsågs Novak till ledamot av interimsstyrelsen för European Institute of Innovation and Technology’s (EIT) Knowledge and Innovation Community (KIC) ”Culture and Creativity”.

I april 2022 tillträdde Novak tjänsten som vd för för Svenska Filminstitutet. Styrelsen avslutade hennes uppdrag den 18 september 2023.

Referenser

Noter

 

Chefer inom film, TV och radio
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska chefredaktörer
Journalister från Stockholm
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Kvinnor
Födda 1967
Levande personer
Anna Sofia av Danmark

Anna Sofia av Danmark (), född 1 september 1647 i Flensburg i Schleswig, död 1 juli 1717 i Prettin i Sachsen, var en kurfurstinna av Sachsen från 1680 till 1691 som gift med kurfurst Johan Georg III. Hon var den äldsta dottern till kung Fredrik III och Sofia Amalia.

Biografi 

Anna Sofia fick en fin utbildning. 

Hon förlovades 1663 med den senare Johan Georg III av Sachsen. Bröllopet ägde rum 1666. Äktenskapet var inte lyckligt. 

Hon brevväxlade med sin bror, kung Kristian V, med vilken hon även diskuterade politik. Hon besökte Danmark år 1670, och visade då sympati för den fängslade Leonora Kristina. 

Hennes make besteg tronen i Sachsen år 1680, vilket gjorde henne till kurfurstinna. Hon blev änka 1691. 

År 1692 försökte hon utan framgång avsluta sonens förhållande med Magdalene Sibylle von Neidschutz genom att gifta bort honom. Hon kom väl överens med sin svärdotter, men dennas äktenskap med hennes son blev en katastrof. 

Hennes äldste son avled 1694 och efterträddes av hennes yngre son. När hennes son år 1697 valdes till Polens kung konverterade han till katolicismen. Han separerade från sin hustru, och Anna Sofia fick bli fostermor till sin sonson, August III. Hon och hennes svärdotter, som stannade i Sachsen och förblev protestanter, var populära hos sachsarna, då de sågs som garantier mot att kungen, som blivit katolik, skulle försöka genomföra en motreformation i Sachsen.

Barn 

 Johan Georg IV (18 oktober 1668 – 28 maj 1694), efterträdde hans far som kurfurst
 Fredrik August I (22 maj 1670 – 1 februari 1733), efterträdde hans bror och blev senare polsk kung

Anfäder

Referenser

Vidareläsning 

 

Födda 1647
Avlidna 1717
Tyska kurfurstinnor
Danska prinsessor
Kvinnor
Magdalena Sibylla av Brandenburg-Bayreuth

Magdalena Sibylla av Brandenburg-Bayreuth, född 1612, död 1687, kurfurstinna av Sachsen. Dotter till Kristian av Brandenburg-Bayreuth och Marie av Preussen. Gift 1638 med kurfurst Johan Georg II av Sachsen.
 
Magdalena Sibylla hade goda relationer med den svenska drottningen Maria Eleonora och lyckades tack vare dem rädda staden Pirna från att ödeläggas av svenskarna genom ett brev till den svenska befälhavaren under trettioåriga kriget 1639.

Referenser 

Födda 1612
Avlidna 1687
Tyska kurfurstinnor
Kvinnor
Magdalena Sibylla av Preussen

Magdalena Sibylla av Preussen, född 1586, död 1659, kurfurstinna av Sachsen. Dotter till Albrekt Fredrik av Preussen och Maria Eleonora av Kleve. Gift 1607 med kurfurst Johan Georg I av Sachsen.

Hon intresserades sig för målning, poesi och trädgårdskonst och använde krigsfångar som tvångsarbetare för fästningen Dresdner Festungsbau.

Barn:
 Sofia Eleonora av Sachsen (1609-1671), 1627 gift med Georg II av Hessen-Darmstadt.
 Marie Elisabeth av Sachsen (1610-1684), 1630 gift med Fredrik III av Holstein-Gottorp.
 Johan Georg II av Sachsen (1613-1680), 1638 gift med Magdalena Sibylla av Brandenburg-Bayreuth.

Referenser

Noter

Externa länkar

Födda 1586
Avlidna 1659
Tyska kurfurstinnor
Kvinnor
Hedvig av Danmark

Hedvig av Danmark, född den 5 augusti 1581, död den 26 november 1641, var dansk prinsessa och kurfurstinna av Sachsen. Hon var dotter till Fredrik II av Danmark och Sofia av Mecklenburg samt gifte sig 1602 med kurfurst Kristian II av Sachsen.

Hedvig uppfostrades delvis hos sin mors släkt i Mecklenburg. Äktenskapet var barnlöst och maken efterträddes av sin bror Johan Georg. Efter makens död 1611 bosatte hon sig på sitt änkesäte Lichtenburg. Hon kontroll över polisen och domstolarna, bedrev egen handelspolitik och utfärdade pass, normalt endast tillåtet för en regent. Hon grundade även flera vårdinrättningar för fattiga, sjuka och handikappade. Hon upprätthöll en tät kontakt med sin bror kungen, och besökte Danmark vid sin mors begravning 1631 och sin brorsons bröllop 1634.

Referenser 

 http://runeberg.org/dbl/7/0197.html

Födda 1581
Avlidna 1641
Tyska kurfurstinnor
Danska prinsessor
Kvinnor