kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Uno Lindgren

Carl Uno Eugen Lindgren, född 5 december 1915 i Lidköping, död 8 mars 1992 i Brännkyrka församling, Stockholm, var en svensk museiintendent och heraldisk författare.

Efter socionomexamen 1938 var Lindgren amanuens vid Överståthållarämbetet 1938–45, vid Statens vägverk 1946, förste amanuens där 1947, revisor 1947 och förste byråsekreterare 1956. Han var grundare av och intendent för Väghistoriska museet 1970–81, byrådirektör 1972 och avdelningsdirektör 1979–81. Han var sakkunnig bland annat i riksdagen 1948 och för Ålands landsting 1949–53 samt sekreterare vid Riksheraldikerämbetet 1949–50.

Lindgren var sedan skoltiden livligt intresserad av heraldik och grundade – efter att ha råkat i konflikt med Riksheraldikerämbetet – år 1951 den privata stiftelsen Svenska Kommunalheraldiska Institutet vars uppgift var att bistå kommuner att ta fram egna vapen. Lindgrens eget vapen var: I ett fält av guld tre gröna lindblad, vilkas stjälkar är gaffelkorsformigt förenade, inom en grön bård. Han var även verksam inom Svenska exlibrisföreningen 1947–48, Bernadotte-musei vänner från 1963 (hedersledamot 1982), delegat vid internationella kongressen för genealogi och heraldik från 1950, styrelseledamot i Föreningen Sverige-Schweiz 1973–76 och Tessinsällskapet 1978–79.

Lindgrens korrespondens med grundaren av Institut Tessin i Paris, Gunnar W. Lundberg och dennes hustru förvaras i Riksarkivet med sekretess till 2025. Detsamma gäller handlingar efter Kommunalheraldiska Institutet, vilka är belagda med sekretess till 2032. 

1975 belönades Lindgren med H.M. Konungens medalj av 8:e storleken i serafimerordens band.

Han var ingift i ätten Kuylenstierna.

Bibliografi

Böcker

Artiklar

Referenser

Födda 1915
Svenska heraldiker
Svenskt museifolk
Män
Avlidna 1992
Personer från Lidköping
Pallers

Pallers är en svensk musikgrupp, bildad 2008.

Biografi 
Pallers bildades 2008 av Henrik Mårtensson och Johan Angergård (även i Acid House Kings, Club 8 och The Legends). De båda har känt varandra sedan barndomen och växt upp tillsammans i Åhus. Bandnamnet kommer från en stadsdel i Åhus med samma namn.

2008 släppte bandet sin debut-EP, Humdrum, på Labrador. EP:n spelades in i Spanien. Två år senare släpptes singeln The Kiss, följd av ännu en singel, Arctic Hymn. 2011 utkom bandets debutalbum The Sea of Memories, även detta på Labrador. Från detta släpptes singeln Come Rain, Come Sunshine 2011.

Diskografi

Album 
 2011 – The Sea of Memories

EP 
 2008 – Humdrum

Singlar 
 2010 – The Kiss
 2010 – Arctic Hymn
 2011 – Come Rain, Come Sunshine

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska elektroniska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2008
Tinius Olsen

Tinius Olsen, född 7 december 1845 i Kongsberg, död 20 oktober 1932 i Philadelphia, var en norsk ingenjör och industriman.

Olsen arbetade först på Kongsberg vapenfabrik och utexaminerades 1866 från Hortens tekniska skola. Han utvandrade 1869 till USA och startade 1880 i Philadelphia en egen rörelse med verkstad för konstruktion av precisions- och materialprovningsmaskiner, väsentligen grundade på egna uppfinningar och patent. Hans firma vann efterhand talrika priser och internationellt rykte. 1874 gifte han sig med svenska Charlotte Yhlen.

I Kongsberg finns numera en skola uppkallad efter honom.

Källor

Externa länkar
Tinius Olsen

Norska ingenjörer
Norska uppfinnare
Personer inom USA:s näringsliv
Födda 1845
Avlidna 1932
Män
Personer från Kongsbergs kommun
Illustreret norsk konversationsleksikon
Humdrum

Humdrum är Pallers debut-EP, utgiven 2008 på skivbolaget Labrador. Skivan utgavs både på CD och vinyl.

Låtlista 
Alla låtar är skrivna av Pallers.
 "Humdrum"
 "Humdrum" (Pallers Delight Version)
 "Slow Down Quickly"
 "Humdrum" (Ultracity Epic Remix)

Personal 
 Henrik Mårtensson - medverkande musiker, formgivning, fotografi, producent
 Johan Angergård - medverkande musiker, producent
 Lukas Möllersten - formgivning

Referenser

Fotnoter 

Svenska debutalbum
EP-skivor 2008
Album av Pallers
Album utgivna på Labrador
The Sea of Memories

The Sea of Memories är Pallers debutalbum, utgivet 2011 på skivbolaget Labrador. Skivan utgavs både på CD och vinyl.

Låtlista 
Alla låtar är skrivna av Pallers.
 "Another Heaven" - 4:28 	
 "Humdrum" - 4:45 	
 "Come Rain, Come Sunshine" - 4:00
 "Tropical Fishbowl" - 0:53
 "Years Go, Days Pass" - 4:07
 "The Kiss" - 5:38
 "Sound of Silence" - 2:14
 "Wired" - 3:51
 "Wicked" - 3:41
 "Nights" - 6:55

Personal 
 Andreas Tilliander - mastering
 Elise Zalbo - sång (spår 10)
 Henrik Mårtensson - medverkande musiker, formgivning, fotografi, producent
 Johan Angergård - medverkande musiker, producent
 Karolina Komstedt - bakgrundssång (spår 3)
 Lukas Möllersten - formgivning

Mottagande 
Skivan snittar på 3,6/5 på Kritiker.se, baserat på fjorton recensioner.

Referenser

Fotnoter 

Svenska debutalbum
Musikalbum 2011
Album av Pallers
Album utgivna på Labrador
Lugnås kyrka

Lugnås kyrka är en kyrkobyggnad i Lugnås församling i Skara stift. Den ligger i tätorten Lugnås i Mariestads kommun.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan har ett otroligt vackert läge på Lugnåsberget. Från kyrktrappan har besökaren en vidunderlig utsikt över Vänern med Läckö slott i fjärran. 

Kyrkan har anor från 1100-talet. Spår av den medeltida kyrkan kan man finna i ett rundbågefönster och en romansk portal på södra sidan samt rester av muralmålningar från 1400-talet föreställande bland andra aposteln Andreas samt förmodligen Judas Taddaios. 

Eftersom munkar ur cisterciensorden vistades i Lugnås en tid kan man inte utesluta att deras kunskaper togs i anspråk vid uppförandet och förnyelsen av kyrkan. Den plats de höll till på innan de flyttade till Varnhem kallas för klosterängen. 

Nästan alla spår av den romanska kyrkan raderades ut när det stora ombygget av kyrkan skedde 1776. Långhuset förlängdes och breddades samt avslutades med ett tresidigt kor i öster. På norrsidan byggdes en sakristia. På yttertaket i väster uppfördes ett klocktorn av trä med en hjälmformad huv krönt av en lanternin med en kort spira. År 1839 anskaffades ett tornur som uppsattes i lanterninen med fyra urtavlor.

Inventarier
 Dopfunt huggen under 1200-talet.
 Altartavla med motiv: Jesu besök hos Marta och Maria i Betania målad av Sven Linderoth 1906.
 Predikstol i barock  från 1600-talet med  baldakin 
 Slagur med skiva som visar apostlarna i procession vid tolvslaget ,utfört under 1800-talet av soldaten Petter Boo och skänkt till kyrkan 1825
 Äldre altartavla föreställande: ”Den heliga staden”. Anses troligen utförd av målaren Markman från Skövde. Har numera sin plats på norra väggen.
 Orgel anskaffad 1870, vilken ombyggdes 1971.

Bilder

Referenser

Västsverige Lugnås

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Mariestads kommun
Kyrkobyggnader invigda 1776
1776 i Sverige
William Roberton Pihl

William Roberton Pihl, född 1859, död 1945, var en norsk ingenjör och industriman. Han var son till Oluf Pihl.

Efter att ha studerat vid Polytechnikum i Dresden 1877–79 och praktisk satt sig in i textilfabrikation i England 1881–83 var han verksam vid Kristiania seildugsfabrik, där han slutligen var teknisk ledare 1890–95. År 1886 hade han vid sidan härav grundlagt den Norske fiskegarnsfabrik, som under hans disponenttid vid "Seildugen" sammanslogs med denna, men 1895 åter utbröts med Pihl som direktör och driftsledare. Denna fabrik uppdrev han senare betydligt. Han var från 1904 ordförande i de Norske tekstilfabrikanters forening och ledamot av Norsk Arbeidsgiverforenings centralstyrelse. Dessutom hade han ledande roll i olika ekonomiska företag och institutioner.

Källor

Externa länkar

Norska ingenjörer
Personer inom Norges näringsliv under 1800-talet
Personer inom Norges näringsliv under 1900-talet
Födda 1859
Avlidna 1945
Män
Illustreret norsk konversationsleksikon
Zum Franziskaner, München

Se även den traditionsrika ölhallen Zum Franziskaner i Stockholm.

Zum Franziskaner eller kort Franziskaner är en anrik krog och värdshusrörelse vid Residenzstraße 9 i centrala München i Tyskland.

Krogen och värdshuset Zum  Franziskaner började sin verksamhet redan 1363 i München. Här serverades öl från bryggeriet Franziskaner som grundades samma år. Namnet härrör från Franciskanorden som hade sitt kloster i närheten och det var ordens munkar som bryggde ölet. 1964 introducerades här för första gången Weissbier som bryggdes av dåvarande Spaten-Franziskaner-Brauerei.

Sedan april 1966 drivs verksamheten av familjen Reinbold. Företaget har numera (2011) 145 medarbetare varav 25 jobbar i köket. Idag består Zum Franziskaner av en hotellrörelse och flera serveringsavdelningar, exempelvis Fuchsenstuben, König-Ludwig-Saal, Schwemme, Hofgarten och Klause''. Totalt finns 650 sittplatser för besökande gäster. Restaurangen är känt för hög kvalitet med köttprodukter från eget slakteri. Ölet kommer från bryggeriet Löwenbräu.

Se även
 Hofbräuhaus am Platzl, en annan traditionsrik ölhall i München.

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Öl i Tyskland
München
Restauranger i Tyskland
Bertrand Kolbenstvedt

Bertrand Kolbenstvedt, född 22 oktober 1855 i Suldal, Rogaland, död 31 maj 1908 i Kristiania, var en norsk ingenjör.
 
Kolbenstvedt startade 1882 Elektrisk Bureau, en telefon- och dynamofabrik, vilken med honom direktör uppnådde betydande storlek och anseende med betydande marknad för sitt telefonmateriel såväl inom Norge som utomlands.

Källor

Externa länkar
Norsk biografisk leksikon: Bertrand Kolbenstvedt

Norska ingenjörer
Personer inom Norges näringsliv under 1800-talet
Personer från Suldals kommun
Födda 1855
Avlidna 1908
Män
Illustreret norsk konversationsleksikon
Karl von Lilienthal

Karl Ludwig Julius von Lilienthal, född den 31 augusti 1853 i Elberfeld, död den 8 november 1927 i Heidelberg, var en tysk straffrättslärare.

von Lilienthal blev ordinarie professor 1882 i Zürich, 1889 i Marburg (som efterträdare till Franz von Liszt), 1896 i Heidelberg, där han från 1903 även var domare vid landsrätten. Han var "en fin, besinningsfull och själfständig tänkare. Han har icke utvecklat någon särdeles stor produktivitet, men åtnjuter med rätta stort anseende som en af den moderna straffrättsrörelsens främste män" (Deuntzer). Hans författarskap består till stor del av bidrag till samlingsverk, delvis utgivna av honom själv.

Källor

Noter 

Straffrättsexperter
Tyska professorer i juridik
Personer verksamma vid universitetet i Zürich
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Personer i Tyskland under 1800-talet
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Personer från Elberfeld
Män
Födda 1853
Avlidna 1927
Ronderlin

Ronderlin är en svensk musikgrupp, bildad 1998 i Göteborg.

Biografi 
I mitten av 1990-talet flyttade Johan Lindwall, Kalle Graham och Styrbjörn Ekman från Eksjö till Göteborg i syfte att starta ett nytt band. Efter ett tag anslöt sig Tommy Dannefjord, Per Larsson och Mats Lundqvist 1998 bildades Ronderlin.

Debutalbumet Wave Another Day Goodbye utkom 2003 på Labrador. Därefter bytte bandet skivbolag till Tomt Recordings, på vilket man utgav singeln Aside/Closed Eyes (2006), följt av ytterligare ett studioalbum, The Great Investigation (2007).

Diskografi

Album 
 2003 - Wave Another Day Goodbye
 2007 - The Great Investigation

Singlar 
 2006 - Aside/Closed Eyes

Medlemmar 
 Johan Lindwall 
 Kalle Graham
 Mats Lundqvist
 Per Larsson
 Styrbjörn Ekman 
 Tommy Dannefjord

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
Myspace

Musikgrupper bildade 1998
Svenska indiepopgrupper
Musikgrupper från Göteborg
Eric Boye

Eric Boye, född 1952 i Lund, är en svensk världsomseglare, äventyrare och författare. Boye är också läkare med specialistutbildning i allmänmedicin och har sprungit maratonlopp som Stockholm Marathon, Berlin Marathon och flertalet Göteborgsvarv. Han är gift med Birgitta Boye-Freudenthal och paret har tre söner.

Biografi

Eric Boye seglar och äger båten Ariel IV som seglade genom  Nordvästpassagen 2010 som den första svenska segelbåten i historien. Båten var nummer 41 i raden av segelbåtar som lyckats ta sig igenom isen i Nordvästpassagen alltsedan Roald Amundsen gick igenom första gången 1906.

Från 1987 till 1988 seglade småbarnfamiljen med en nyfödd son i Medelhavet i ett år, vilket de beskrivit i loggboksform på sin webbplats. År 1998 gav sig familjen, med tre pojkar i åldrarna 9, 11 och 16 år, ut på ett familjeäventyr, en segling runt jorden som varade i tre år och som resulterade i parets första bok På världsomsegling med Ariel IV: Ett familjeäventyr.

Åren 2004–2005 tillbringade familjen i Nordnorge innan man seglade norrut förbi Nordkap mot Björnön. Därefter seglade de vidare till Svalbard och Longyearbyen. Försök gjordes att segla runt Svalbard på nordsidan men isen satte stopp för expeditionen vid ön Muffen på 80 grader nord. Hemseglingen gick via den ensliga ön Jan Mayen, där man var den enda segelbåten den sommaren. Island, Färöarna och Shetland besöktes också. Hela resan finns dokumenterad i parets andra bok Mot Nordpolen, med Ariel IV längs Norges kust till Svalbard.

År 2010 seglade Ariel IV med en besättning om sex personer från hemmahamnen i Råå via Norge, Shetland, Färöarna, Island och Grönland in i isen och Nordvästpassagen i Lancastersundet den 10 augusti 2010.  En månad och drygt 2 000 sjömil senare den 13 september 2010 passerade Ariel IV Point Barrow. Ariel IV seglade vidare via Dutch Harbor till Kodiak på Kodiak Island för övervintring. Berättelsen om resan är paret Boye-Freudenthals tredje bok; Den omöjliga isresan, med Ariel IV genom Nordvästpassagen.

Ariel IV:s resor finns också publicerade i ett stort antal artiklar. 192 resebrev publicerades i Sydsvenska Dagbladet under parets långseglingar runt jorden och till Nordpolen. Artiklar skrevs också i båttidningarna Segling, På Kryss och Praktiskt Båtägande. Eric Boye skrev även en artikelserie i läkemedelsbolaget Astras tidning Medicinskt Forum om de medicinska aspekterna på långsegling och erfarenheterna under resan jorden runt.

År 2010 fick paret utmärkelsen "Årets Seglare" i Råå Helsingborgs Segel Sällskap. Ariel IV och paret Boye-Freudenthal är ute på sin andra jordenruntsegling, 2011 i Alaska, 2012 i British Columbia, Kanada och därefter vidare söderöver mot Mexiko och ut i Stilla Havet.

Referenser

Externa länkar
Ariel IV:s webbplats

Födda 1952
Världsomseglare
Svenska seglare
Män
Levande personer
Läkare från Lund
Författare från Lund
Kopparskiffer

Kopparskiffer är en bituminös märgelskiffer i vilken olika kopparhaltiga mineral är insprängda, såsom kopparglans, kopparkis, brokig kopparmalm, malakit och azurit. Dessutom förekommer sporadiskt en rad andra mineral, bland annat svavelkis och gediget silver.

Karaktäristiskt för fyndigheter av kopparskiffer i bland annat tyska Thüringen är den stora mängd fossila fiskrester som finns i mineralet.

Användning
Skiffern är svart och mineralkornen i sällsynta fall synliga för blotta ögat. Den tillhör den översta delen av permformationen och har i avsevärd omfattning använts som kopparmalm i Mansfeld-Eisleben.

Trots mineralets låga metallhalter (2 – 3 % koppar och 0,02 % silver) producerades vid Mansfeld 20 000 – 25 000 ton koppar och cirka 100 ton silver i mitten av 1900-talet.

Källor
Meyers varulexikon, Forum, 1952

Mineral
Skiffer
Stora Tuna och Torsångs pastorat

Stora Tuna och Torsångs pastorat är ett pastorat i Tuna kontrakt i Västerås stift. Pastoratet omfattar Borlänge kommun i Dalarnas län. 

Pastoratet består sedan 1962 av församlingarna::
Stora Tuna församling
Torsångs församling

Pastoratskod är 051101.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Pastorat i Västerås stift
Indelningar i Borlänge kommun
Häxprocessen på Rugård

Häxprocessen på Rugård utspelade sig på herrgården Rugård och i det närbelägna Ebeltoft på Jylland. Det var den största häxprocessen i Danmark sedan Häxprocessen på Rosborg 1639. Fallet ledde till en lag som förbjöd verkställandet av dödsstraff för trolldom utan bekräftelse av Högsta domstolen.

År 1683 inträffade den första häxprocessen i Danmark sedan 1652, något som utlöste en häxhysteri i landet. I september 1685 ställdes en kvinna vid namn Mette inför rätta i Ebeltoft. Hon anklagades för att ha förorsakat en rad hästars död bland sina grannar. Hästarna hade dött utan synbar orsak. Grannarna hävdade att Mette året innan hade utlovat hämnd för att de nekat henne hjälp. Mette placerades sedan i fängelsekällaren på slottet Rugård. Vid jul gästades slottsherren Jørgen Arenfeldt av tre lokala präster. Tillsammans utsatte de Mette för ett privat förhör. Med samtycke av landsdomare Lerche blev Mette dömd till döden och avrättad. I februari 1686, kort efter Mettes avrättning, fortsatte byfogden Hans Jacobsen processen med att arrestera två misstänkta i Ebeltoft. De misstänkta utsattes för vattenprovet, dömdes till döden och brändes på bål. På Rugård fortsatte även Jørgen Arenfeldt sin process. Han lät förhöra Gye Nielsdatter, som dömdes till bålet i mars. Gye Nielsdatter avlade en bekännelse om häxkompanier, djävulsmärke och pakt och angav flera medbrottslingar under inflytande av Arenfeldts och prästernas hjärtvätt och Lerches ledande frågor. Arenfeldt fick sedan Anne Sørensdatter, som sades vara synsk, och hennes mor dömd till bålet, trots att de befann sig utanför domstolens jurisdiktion. Samtidigt blev dock två misstänkta från Ebeltoft frikända när domaren i Viborg vägrade fastställa domen.

Exakt hur processen i Ebeltoft och på Rugård hängde ihop är svårt att klarlägga. Båda processerna bröt dock mot lagen genom sina privata förhör,  olovlig tortyr, vattenprov och nålprov och de ovanligt aktiva prästerna, som övertygade de anklagade om deras skuld med teologiska argument. Dessutom användes handboken Malleus Malleficarum, något som annars var ovanligt i danska häxprocesser. Arenfeldts förföljelser orsakade en våg av häxprocesser på östra Jylland under 1686.

Jørgen Arenfeldt hade med hjälp av Anne Sørensdatter fått en rad namn på medbrottslingar. Bland dessa namn fanns också flera makthavare, som tvingade Arenfeldt till ett möte i Åhus 14 juli. Den 21 juli 1686 utfärdades en lag om att alla dödsdomar för trolldom måste bekräftas av högsta domstolen innan de kunde verkställas. Detta beslut stoppade häxjakten. I september dömdes Arenfeldt för att ha fått namnen av Anne Sørensdatter med hjälp av olaglig tortyr, bötfälldes och fråntogs sin privata domsrätt i november. I början av 1687 hade alla häxprocesser i Jylland avstannat på grund av de nya bestämmelserna.

Referenser
 http://www.skovsted.dk/skrevet/speciale.htm

Häxprocesser i Danmark
Danmark under 1680-talet
Ariel IV

S/y Ariel IV byggdes i Vejle i Danmark åren 1982–1985 under namnet ”Danish Dynamite” och seglades jorden runt med sina första ägare. Båten köptes 1994 av paret Eric Boye och Birgitta Boye-Freudenthal och fick då namnet Ariel IV.

Båten är 50 fot, av stål, ritad av dansken Arne Borghegn och rundspantad för både estetik samt styrka. Den är kutterriggad samt flushdäckad med två separata sittbrunnar. Båtens bredd är 4,42 m, segelarea i krysställ är 150 m², djupgående är 2,5 m och det finns 4 hytter med totalt 10 fasta kojplatser.

Båten seglades jorden runt för andra gången mellan 1998 och 2001 och paret Boye-Freudenthal skrev boken ”På världsomsegling med Ariel IV: Ett familjeäventyr”.

Ariel IV seglade åren 2004–2005 till Svalbard och upp till 80 grader nord. Boken ”Mot Nordpolen: med Ariel IV längs Norges kust till Svalbard” skildrar denna resa.

År 2010 blev Ariel IV och dess besättning historisk genom att som första svenska segelbåt segla igenom den beryktade Nordvästpassagen norr om den amerikanska kontinenten från öst till väst under en säsong. Resan resulterade i paret Boye-Freudenthals tredje bok ”Den omöjliga Isresan: med Ariel IV genom Nordvästpassagen”.

Referenser

Externa länkar
Ariel IV:s webbplats

Svenska segelfartyg
Norra ishavet
Benjamin Wegner Nørregaard

Benjamin Wegner Nørregaard, född 1861 i Kristiansand, död 1935, var en norsk militär och publicist. 

Efter officersexamen 1881 genomgick Nørregaard militärhögskolan 1883–86, blev artilleriofficer 1888 och kapten 1892. Han reste 1895 till Kina, där han blev järnvägsingenjör. Han tvingades lämna denna verksamhet vid boxarupproret 1900 och var en tid i den provisoriska europeiska militärregeringens tjänst. Han återvände 1903 från Kina, men reste 1904 på nytt til Östasien som krigskorrespondent för Daily Mail och följde bland annat Port Arthurs belägring. Sina upplevelser härunder skildrade han i Port Arthurs beleiring (Kristiania 1905; engelsk utförligare utgåva, London 1906, dessutom tysk och rysk översättning). Han var korrespondent för sin tidning i Norge 1905 och 1906–08 i Sankt Petersburg, varifrån han även sände brev till Morgenbladet i Kristiania och Vort land i Köpenhamn. Han var 1909–11 bosatt i Berlin och Paris och inträdde sommaren 1911 på nytt i Morgenbladets redaktion. Under titeln Krig utgav han 1908 en rad iakttagelser och interiörer från boxarkrigen i Kina.

Källor

Externa länkar
Store norske leksikon: Benjamin Wegner Nørregaard 

Norska militärer 
Norska ingenjörer
Norska journalister
Födda 1861
Avlidna 1935
Män
Personer från Kristiansand
Illustreret norsk konversationsleksikon
Häxprocessen i Nibe

Häxprocessen i Nibe utspelade sig 1686–1688 i Nibe i Jylland. Fallet betraktas som ett exempel på myndigheternas ökade skepticism mot häxprocesser i Danmark, och utgör något av en vändpunkt i deras syn på häxerimål.

Processen inleddes 1686, då Christen Hørtikarl anklagades av en kvinna för att vara trollkarl. Han frikändes, men blev sedan anklagad av Anna Buus för att ha förhäxat henne så hon blev besatt av Satan. Prästen Lars Crase bekräftade anklagelsen. Buus gav ifrån sig skrik, föll omkull och led av smärtor i låret. Vid förhör med Buuse och Crase visade det sig emellertid att Buuse var frisk och att Crase vägrade delta i förhöret, och Crase blev därför avstängd av prosten Jens Ruud, som bedömde att han hade riktat anklagelserna mot Christen Hørtikarl på grund av personligt hat. Biskop Søren Glud återinsatte dock Crase kort därpå. I november 1688 ställdes Crase inför rätta för förtal och dömdes skyldig. Anne Buus bedömdes som epileptiker.

Referenser
 Skovsted, Morten, 1995: De danske troldomsprocessers ophør 

Häxprocesser i Danmark
Danmark under 1680-talet
Häxprocessen i Thisted

Häxprocessen i Thisted, också känd som Besættelsen i Thisted, utspelade sig i Thisted på Jylland 1696–1698. Det har kallats Danmarks sista häxprocess, och markerar slutet på tron på häxeri bland de danska myndigheterna.

I januari 1696 diagnostiserade kyrkoherde Ole Bjorn Maren Christensdatter Spillemands anfall som besättelse orsakad av magi. Snart började även andra kvinnor och flickor drabbas av samma anfall. Flera lokala kvinnor utpekades som ansvariga för att ha orsakat anfallen med hjälp av trolldom. De anklagade dömdes av en lokal domstol att brännas på bål som skyldiga till trolldom. De påstått besatta offren bekände då för biskop Jens Bircherod (1658-1708) att de hade ljugit. Detta ledde till att de dömda frikändes av högre instans. Ole Bjorn och de falska offren dömdes till döden av en lokal domstol. Monarken omvandlade domen till landsförvisning för kyrkoherden och fängelse för kvinnorna. Ytterligare personer inblandade i häxprocessen fick varningar.

Efter fallet i Thisted var danska myndigheter ovilliga att acceptera fler dödsdomar för häxeri. När den lokala domstolen i Schelenburg dömde två kvinnor till döden för häxeri 1708 upphävdes domen av högre instans; den sista personen avrättades för häxeri 1722, men det var en soldat i Bremerholm som dömdes och avrättades av en militärdomstol och inte en vanlig domstol. Fler personer dömdes för djävulspakt, så som en student 1733, en jordbrukare 1752 och två hantverkare 1803, men ingen av dem dömdes till döden. Det förekom dock länge lynchningar av personer misstänkta för häxeri, så som fallet med Dorte Jensdatter 1722 och Anna Klemens 1800.

Referenser
 http://www.skovsted.dk/skrevet/speciale.htm

Häxprocesser i Danmark
Danmark under 1690-talet