Bergakkerinskriften

Bergakkerinskriften är en runinskrift från 400-talet e.Kr. upptäckt 1996 i Bergakker, nära Tiel, Nederländerna, på en svärdsskida från folkvandringstiden.

Runskrift från 400-talet användes längs nordsjökusten, men det har upptäckts få inskrifter från Frankrike. Runologer och arkeologer är överens om att fyndet härrör från perioden 425-475 och att inskriften troligen är skriven på fornfrankiska.

Inskriften kan läsas som
ha?VþV??s : ann : kVsjam :
: logVns :
där V får symbolisera en icke-standardiserad runa, uppenbarligen en vokal (läst som e, u eller "alla vokaler").

Ett antal tolkningar av inskriften har presenterats. Det råder konsensus kring att ann skall tolkas "ge/skänka/bevilja". Flertalet forskare läser den första ordet som en personnamn i genitiv, och det sista ordet som "flamma/låga", en kenning för svärd. Det tredje ordet läses som antingen kusjam, som då betyder "den som väljer" alternativt "valts", eller som keisjam som betyder "skära" eller "skärare/den som skär", vilket också refererar till svärd eller svärdskämpar.

Quak (2000) läser Ha(þu)þ[e]was ann k(u)sjam log(u)ns, och översätter det till "Haþuþewaz [ägodel]. Jag skänker till de som väljer svärd".
Vennemann (1999) läser Haþ(ur)s ann k(u)sjam lōg(u)ns "Haþurs [ägodel]. Jag ger logi till svärdsklingor".
Seebold (1999): h(ǫ)þ(u)was ann k(u)sjam log(u)ns. "Jag beviljar kamp till dem som väljer svärdet".
Odenstedt (1999): hā(le) þ(e)was ann k(eis)am lo(ka)ns: "friska/krya tjänare [krigare] jag [svärdet] gillar. Jag placerar skärsår".
Looijenga (1999): Hā(le)þ(e)was ann k(e)sjam log(e)ns. "Hāleþewaz [ägodel]: Han skänker svärden till svärdskämparna" (eventuellt svärdsmedens inskrift).
Bammesberger (1999):  Haþ(u)þ(u)ras ann k(u)s(j)am lōg(u)n[r]... "Jag skänker Haþuþuraʀ och hans valda [brud] giftermålsrunan".
Mees (2002): Ha(þu)þ[ȳ]was ann k(u)sjam lōguns. "Haþuþȳwaʀs [ägodel]. Han skänker en flamma [=svärd] till de utvalda".
Grünzweig (2004): Ha(þu)þ(ewa)s ann k(u)sjam log(ō)ns "Haþuþyewaʀs [ägodel] - han skänker de som väljer [fienderna?] flamman [svärdet?]".

Källor
Bammesberger, Alfred "Die Runeninschrift von Bergakker: Versuch einer Deutung", Pforzen und Bergakker. Neue Untersuchungen zu Runeninschriften, red. Bammesberger  (Göttingen 1999) (Historische Sprachforschung, Ergänzungsheft, 41), s. 180-185. 
Grünzweig, Friedrich E, Runeninschriften auf Waffen. Inschriften vom 2. Jahrhundert n. Chr. bis ins Hochmittelalter. (Wien 2004) (Wiener Studien zur Skandinavistik, 11).   
Looijenga, Tineke, "The Bergakker Find and its Context", Pforzen und Bergakker. Neue Untersuchungen zu Runeninschriften, red. Bammesberger  (Göttingen 1999) (Historische Sprachforschung, Ergänzungsheft, 41) s. 141-151. 
 
Odenstedt, Bengt, "The Bergakker Inscription. Transliteration, Interpretation, Message: Some Suggestions", Pforzen und Bergakker. Neue Untersuchungen zu Runeninschriften, red. Bammesberger (Göttingen 1999) (Historische Sprachforschung, Ergänzungsheft, 41) s. 163-173. 
Quak, Arend, "Wieder nach Bergakker", Amsterdamer Beiträge zur älteren Germanistik, 53, (2000), s. 33-39. 
 Seebold, Elmar, "Die Runeninschrift von Bergakker", Pforzen und Bergakker. Neue Untersuchungen zu Runeninschriften, red. Bammesberger (Göttingen 1999) (Historische Sprachforschung, Ergänzungsheft, 41), s. 157-162. 
Vennemann, Theo, "Note on the Runic Inscription of the Bergakker Scabbard Mount", Pforzen und Bergakker. Neue Untersuchungen zu Runeninschriften, red. Bammesberger (Göttingen 1999) s. 152-156.

Externa länkar
The New Find from Bergakker - an Update
Teckning

Runinskrifter i Nederländerna
Franker