kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Raoul Wallenbergs torg

Raoul Wallenbergs torg är ett torg beläget vid Nybroplan i centrala Stockholm, uppkallat efter den svenske diplomaten Raoul Wallenberg. Torget invigdes 11 december 1987.

Under 1950- och 1960-talen gick SAS silvergrå flygbussar från den här platsen till Bromma flygplats. För detta ändamål hade det uppförts speciella väntehallar, så kallade flygpaviljonger. Under byggnationen hade man emellertid inte fått lov att hugga ner ett pilträd som växte på platsen, vilket föranledde arkitekten att rita paviljongerna med pilträdet kvar som växande ur taket. Idag finns varken flygpaviljongerna eller pilträdet kvar.

Efter namnbytet fortsatte torget länge vara en anonym del av Nybroplan och Nybrokajen, som kritiserades för att den var eftersatt då den upptogs av bajamajor och en återvinningstation för glasflaskor.

I början av 1990-talet tillsattes en jury, med Per Wästberg som ordförande, för att utse ett minnesmärke över Raoul Wallenberg på platsen. I oktober 1998 beslutade juryn att utse den danska konstnären Kirsten Ortweds förslag Till Raoul Wallenberg, som vinnande. Minnesmärket, som består av tolv sfinxliknande stenskulpturer som är gjutna i brons, samt Raoul Wallenbergs namnteckning (också denna i brons), invigdes den 24 augusti 2001 av Kung Carl XVI Gustaf.

I juni 2006 uppfördes ytterligare ett minnesmärke på platsen, Vägen, utfört av arkitekterna Aleksander Wolodarski och Gabriel Herdevall på beställning av Judiska församlingen och Stockholms stad. Detta består av ett stenklot med inskriptionen "Vägen var ofta rak där judar fördes bort för att dödas", från vilket en stenlagd väg med järnvägsspår till Stora synagogan i Stockholm. Vägen knyter ihop staden, via Raoul Wallenbergs torg, med det äldre förintelsemonumentet Förintelsens offer vid synagogan.

På evenemangsytan tillåts endast kulturella evenemang. Inga evenemang vars syfte är att marknadsföra en produkt eller ett företag tillåts. Det hålls en ceremoni på torget på Förintelsens minnesdag den 27 januari varje år.

Fotogalleri

Referenser

Externa länkar

Gator och torg på Norrmalm
Sienapriset
Raoul Wallenberg
Stora synagogan i Stockholm

Stora synagogan i Stockholm (, Bet ha-Knesset ha-Gadol shel Stokholm) ligger på Wahrendorffsgatan, invid Berzelii park, i centrala Stockholm i Sverige. Det är den största av de tre befintliga synagogorna inom den judiska församlingen i Stockholm. De två andra, som är ortodoxa, är Adat Jeschurun och Adat Jisrael. 

Stora synagogan har en egalitär, konservativ inriktning; ett par gånger i månaden äger dessutom progressiva gudstjänster rum i en angränsande lokal.

Rabbin sedan 2015 är Ute Steyer, den första kvinnliga rabbinen i Sverige.

Historik och arkitektur

Stora synagogan började byggas 1867 efter ritningar av arkitekten Fredrik Wilhelm Scholander och invigdes den 16 september 1870, samma år som judar i Sverige fick fullständiga medborgerliga rättigheter. Tidigare hade församlingen hyrt in sig i lokaler i kvarteret Aceton i Gamla stan vid Köpmantorget (1787–90) och därefter i kvarteret Cupido vid Tyska Brunnsplan (1790–1870). 

Scholander gestaltade synagogan efter en vision om ett antikt assyriskt tempel, vilket bland annat märks på den rika blomornamentiken på väggar och kring pelare. Interiörmässigt är synagogan starkt influerad av de ideal som karaktäriserar tysk reformjudendom, som var den förhärskande influensen inom svensk judendom vid den här tiden. Hantverket är av hög klass, inte minst gäller detta interiören med dess detaljrikedom och rika färgspel. Helgedomen är uppförd i enlighet med den reformanda som förespråkade en ny gudstjänstordning och ett nytt synsätt på synagogornas inredning.

I anslutning till synagogan återfinns Willy Gordons bronsstaty Flykten med Toran som föreställer en jude som flyr med rullarna med den mosaiska lagen. Originalet, som endast mäter 53 cm, skapades 1945.

Synagogan skyddas av lagen om Byggnadsminnen.

Församlingshuset
På tomten i kvarteret Katthavet, i anslutning till synagogan, uppfördes församlingshuset 1926–1927. Byggnaden i Nordisk klassicism ritades av arkitekten och församlingsmedlemmen Erik Josephson.

Bildgalleri

Källor

Vidare läsning

Externa länkar

Svensk-judisk historia
Synagogor i Sverige
Byggnader ritade av Fredrik Wilhelm Scholander
Religiösa byggnader i Stockholm
Byggnadsminnen i Stockholms kommun
Judendom i Stockholm
Byggnader och anläggningar på Norrmalm
Synagogor invigda 1870
Ni bad om det

Ni bad om det, svensk humor-TV-serie som sändes i SVT med 14 avsnitt under januari till april 1994. Huvudförfattare av manus var Staffan Fredén och John Eje Thelin där inslag även skrevs av bland andra Fredrik Lindström, Hasse Pihl, Klas Danielsson, Johan Wester och Anders Jansson .

Programmet handlade om den kaotiska inspelningen av ett tv-program med titeln Ni bad om det, som skulle ha sänts 1965.. 

Programmet i programmet gick ut på att tittarna skickat mer eller mindre underliga frågor som besvarades med klipp ur det amerikanska underhållningsprogrammet You Asked For It (där man genom att byta ut ljud och speakerröst gett inslaget en annan mening än vad det ursprungligen hade).

Signaturmelodin Ni bad om det med Bo Kaspers Orkester gavs ut som CD-singel.

Medverkande
 Programledaren Lukas Berndtz, en egotrippad ung stjärna spelad av Robert Gustafsson
 Den kvinnliga programledarassistenten Susanne Kühl spelades av Lena T. Hansson
 Den stressade och disträe producenten Jan Ossian Rodelius, spelad av Jonas Hallberg
 Det coola jazziga husbandet Bo Kaspers Orkester (spelade av sig själva) 

Mycket av programmet kretsade kring programledarens försök att stöta på Lill-Babs, assistentens tafatta försök att intressera programledaren samt producentens mer eller mindre lyckade försök att få ordning på inspelningen.

Referenser

1994 i Sverige
Humorprogram på TV
Svenska TV-program
Kemisk skyddsgrupp

En kemisk skyddsgrupp är en kemisk grupp som skyddar en funktionell grupp vid en kemisk reaktion. När en kemisk reaktion ska utföras selektivt på en funktionell grupp i en multifunktionell (som innehåller flera funktionella grupper) molekyl, ett substrat, så måste ibland de övriga grupperna tillfälligt skyddas, så att de inte kan reagera i reaktionen i fråga. Att jobba med skyddsgrupper medför många gånger olägenheter; det krävs ett extra reaktionssteg att ”sätta dit” skyddsgruppen – skydda – och ett efter reaktionen för att ”avlägsna” skyddsgruppen – avskydda. 

Många gånger är dock användandet av en skyddsgrupp en nödvändighet. Ett stort antal skyddsgrupper finns att tillgå för ett brett spektrum av funktionella grupper; alla med sina för- och nackdelar. En skyddsgrupp måste uppfylla flera kriterier. Den måste selektivt och i bra utbyte reagera med substratet och ge en skyddad molekyl som är stabil för de betingelser man planerar att använda. Vidare måste den kunna avskyddas selektivt i bra utbyte utan att substratet skadas under processen. Skyddsgruppen bör inte ge upphov till diastereomerer, och ha ett minimum av funktionella grupper.

Avskyddning sker ofta kemiskt, men kan även ske elektrolytiskt eller fotokemiskt.

Några vanliga skyddsgrupper

Skydd av alkoholer:
Etrar ex. bensyleter (Bn-O), tetrahydropyranyleter (THP-O).
Silyletrar ex. trimetylsilyleter (TMS-O), tert-butyldimetylsilyleter (TBDMS-O).
Estrar ex. acetat (Ac-O), pivaloat (Pv-O).

Skydd av aldehyder och ketoner:
Cykliska acetaler ex. 1,3-dioxan.

Skydd av karboxylsyror:
Estrar ex. metylester (Me-OCO).

Skydd av aminer:
Karbamater ex. 9-fluorenylmetylkarbamat (Fmoc-N), tert-butylkarbamat (BOC-N), bensylkarbamat (Cbz-N eller Z-N).
Cykliska imider ex. N-ftalimid.

Källor

Organisk kemi
Rochus Misch

Rochus Misch, född 29 juli 1917 i Alt Schalkowitz, död 5 september 2013 i Berlin, var en tysk före detta SS-Oberscharführer i Leibstandarte Adolf Hitler.

Biografi 
Misch var mellan 1940 och 1945 Adolf Hitlers livvakt och telefonist. Den 16 januari 1945 flyttade han in i Führerbunkern i Berlin tillsammans med andra ur Hitlers personal. Misch var det sista kvarlevande ögonvittnet till Hitlers och Eva Brauns gemensamma självmord den 30 april 1945. På morgonen den 2 maj 1945 lämnade han bunkern och blev tillsammans med Heinz Linge tillfångatagen av sovjetiska soldater vid Stettiner Bahnhof. Efter andra världskriget satt Misch i sovjetisk fångenskap till 1953 då han återvände till Berlin och öppnade en färghandel.

I mars 2006 utgavs biografin J'étais garde du corps d'Hitler 1940–1945.

I filmen Undergången från 2004 gestaltas Rochus Misch av den tyske skådespelaren Heinrich Schmieder (1970–2010).

Bibliografi i svensk översättning 
 2006 – 
2010 –

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar 
 Rochus Mischs officiella webbplats
 Dagens Nyheter 2004-09-18: Han såg Hitler död i bunkern
 Dödsnotis – Die Welt (Tyska)

SS-Oberscharführer
Deltagare i slaget om Berlin
Personer från Schlesien
Födda 1917
Avlidna 2013
Män
Cornelius Jansen

Cornelius Jansen, född 28 oktober 1585 i Acquoy i West Betuwe i Gelderland, Nederländerna, död 6 maj 1638 i Ypern, Belgien, var en nederländsk teolog.

Jansen blev professor i Louvain 1630 och biskop av Ypern 1636. Jansen gjorde till sin uppgift att med återgång till Augustinus lära om synden och nådevalet bekämpa de pelagianska tendenserna, som särskilt genom jesuiterna framträdde i den katolska teologin. Han lade med sin bok Augustinus seu doctrina S. Augustini de humanæ naturæ sanitate ægritudine, medicina (3 band, 1640) grunden för jansenismen.

Källor

Noter

Födda 1585
Avlidna 1638
Nederländska teologer
Män
Juthbackamarknaden

Juthbackamarknaden är ett årligt evenemang i Nykarleby, i landskapet Österbotten i Finland.

Marknaden hålls i augusti varje år vid Juthbacka herrgård och pågår 24 timmar. Det började 1979 som en samling för veteranbilsentusiaster med mera och har utvecklats till landets största loppmarknad med 30 000 besökare. Arrangör är Jakobstadsnejdens Veteranbilssällskap.

Det var över 800 försäljare på marknaden 2010 och man brukar ha ca 30 000 besökare.

År 2020 och 2021 inställdes marknaden p.g.a. coronapandemin.

Källor 
-

Marknader i Finland
Kultur i Nykarleby
Återkommande evenemang i augusti
Återkommande evenemang med premiär 1979
Frösthults socken

Frösthults socken i Uppland ingick i Simtuna härad, ingår sedan 1971 i Enköpings kommun i Uppsala län och motsvarar från 2016 Frösthults distrikt.

Socknens areal är 23,28 kvadratkilometer, varav 23,15 land. År 2000 fanns här 253 invånare. Kyrkbyn Frösthult med sockenkyrkan Frösthults kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Frösthults socken omtalas i skriftliga handlingar första gången 1302 ('Deinde Frøstolft'). 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Frösthults församling och för de borgerliga frågorna till Frösthults landskommun. Landskommunens inkorporerades 1952 i Fjärdhundra landskommun som 1971 uppgick i Enköpings kommun då området också överfördes från Västmanlands län till Uppsala län.  Församlingen uppgick 2006 i Fjärdhundra församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Frösthult, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Simtuna härad.  De indelta soldaterna tillhörde Västmanlands regemente, Väsby och Salbergs kompanier och Livregementets grenadjärkår, Östra Västmanlands kompani.

Geografi
Frösthults socken ligger nordväst om Enköping med Örsundaån i öster. Socknen är en slättbygd med viss skogsbygd i väster.

Inom socknen ligger byn Gästre. Inom historisk vetenskap förekommer en strid huruvida det var här slaget vid Gestilren stod 1210. Enligt gamla Fjärdhundra kontrakts kyrkoarkiv har i socknen funnits en by "Gestillreen/Gästillreen".

Fornlämningar

Från bronsåldern finns många skärvstenshögar samt spridda stensättningar. Från äldre järnåldern finns cirka tio gravfält. Två runstenar finns.

Namnet
Namnet (1344 Frøstolpt) har förleden Frö och efterleden tolft, 'grupp om tolv' syftande på ett område som skall ställa upp tolv ledungsmän.

Se även
Frösthults församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Socknar i Simtuna härad
Indelningar i Enköpings kommun
Frösthults församling

Frösthults församling var en församling  i Uppsala stift och i Enköpings kommun. Församlingen uppgick 2006 i Fjärdhundra församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen utgjorde under medeltiden ett eget pastorat för att därefter till 1 maj 1923 vara moderförsamling i pastoratet Frösthult och Härnevi. Från 1 maj 1923 till 1 maj 1933 var församlingen eget pastorat för att därefter vara annexförsamling i pastoratet  Simtuna, Altuna och Frösthult som 1962 utökades med Österunda, Torstuna och Härnevi församlingar. Församlingen uppgick 2006 i Fjärdhundra församling.

Kyrkor 
 Frösthults kyrka

Se även 
 Frösthults socken

Källor 

Historiska församlingar i Uppsala stift
Indelningar i Enköpings kommun
Divina Galica

Divina Mary Galica, född 13 augusti 1944 i Bushey Heath nära Watford, är en brittisk alpin skidåkare och racerförare. Hon är riddare av Brittiska Imperieorden (MBE).

F1-karriär

|}

Noter

Källor

Födda 1944
Brittiska alpina skidåkare
Brittiska racerförare
Brittiska Formel 1-förare
Formel 1-förare som aldrig startat
Kvinnor
Levande personer
Personer från Watford
Karlstads centralstation

Karlstads centralstation är en järnvägsstation i Tingvalla i Karlstad som ritats av Stockholmsarkitekten Hjalmar Kumlien och invigdes 1869 när den Nordvästra stambanan drogs fram till Karlstad.

Stationshusets placering går helt i linje med arkitekten Adolf W. Edelsvärd idé om att järnvägsstationerna skulle stå som fondmotiv till några av städernas mest centrala gator. Edelsvärd var chefsarkitekt vid Statens Järnvägars arkitektkontor vid tiden för uppförandet och han har även signerat ritningarna till stationsbyggnaden, men troligen har arkitekt Hjalmar Kumlien upprättat ritningarna. Kumlien har enligt uppgift även ritat den intilliggande stinsbostaden. Stationshuset stod klart 1869 då linjen Kristinehamn-Karlstad invigdes som en del av Nordvästra stambanan. Sträckan anlades för att förbättra kommunikationerna mellan Sverige och Norge, som sedan år 1814 varit i union. Den nya direktförbindelsen med omvärlden kom att få stor betydelse för utvecklingen av handel och industri i såväl Karlstad som länet i övrigt. Stationshuset i 1 ½ plan uppfördes i tidsenlig nyrenässans med hög tornprydd mittrisalit, brutet tak och klassiserande portal. Ursprungligen var stationen sammanbyggd med en glasförsedd stor banhall mot söder som revs kring sekelskiftet 1900. Interiört har stationshuset genomgått ett flertal ombyggnader, senast 1990.

Stationen har bara ett genomgående spår, nr 1, som ett långt tåg kan använda; det finns dock växlar så att två kortare tåg kan använda spår 1 samtidigt. Då kallas delarna spår 1a och 1b. Dessutom finns två säckspår, nr 20 för trafik österut och nr 21 för trafik västerut. Med detta arrangemang behövs inga trappor till spåren. 

Regionala bussar går inte från järnvägsstationen. De går från busstationen som ligger 400 m mot nordväst. Lokalbussar går från Stora Torget 300 m mot norr.

Ombyggnation 
I april 2014 presenterade regeringen den nationella transportplanen för perioden 2014-2025 där man räknade med att under 2020-2025 bygga nya plattformsspår och ett nytt ställverk. Planerad byggstart är just nu vid januari/februrari år 2023.

Referenser

Noter

Källor 
 Karlstads centralstation, Länsstyrelsen Värmland

Externa länkar

Stationsinformation

Transport i Karlstad
Järnvägsstationer i Värmlands län
Järnvägsstationer invigda 1869
Byggnader ritade av Hjalmar Kumlien
1869 i Sverige
Byggnadsminnen i Karlstads kommun
Byggnader och anläggningar i Karlstad
Automatpistol

En automatpistol är en pistol försedd med ett magasin för flera skott. När ett skott avskjutits matas ett nytt automatiskt fram i patronläget. Manuell omladdning behövs alltså inte förrän magasinet är tomt. 

Normalt är automatpistoler av så kallad halvautomatisk typ, det vill säga man måste trycka in avtryckaren en gång för varje skott.

Helautomatiska pistoler (det vill säga pistoler som skjuter automateld) har förekommit, men har sällan visat sig användbara, dels för att magasinet rymmer för få skott, men framför allt för att ett enhandsvapen blir för svårt att hålla stilla vid automateld.  

De flesta automatpistoler använder rekylen som kraftkälla för omladdningen, men det finns även vissa som utnyttjar gastrycket i pipan. Den vanligaste rekylomladdningsmekanismen bygger på principer enligt John Moses Brownings patent från 1897, men det finns även andra mekanismer, till exempel knäledsmekanismen som bland annat användes av Luger.

Kulsprutepistolen (kpist) är i princip en helautomatisk pistol som försetts med axelstöd och är avsedd för tvåhandsfattning. Trots likheten med en automatkarbin eller ett gevär gör den korta pipan och mekanismens konstruktion att den har mer gemensamt med automatpistolen. Gränsen mellan kulsprutepistol och automatkarbin är numera flytande. Den tydligaste särskiljaren är vilken ammunition vapnet använder: Vanliga pistolkalibrar används i k-pistar medan gevärskalibrar används i karbiner.

M1911a1 som visas på bilden är en amerikansk pistol som rymmer 7 skott i magasinet och 1 skott i loppet. Kalibern är .45 ACP (11.43 x 23 mm) och har varit i bruk i USA:s armé från 1911 till 1985, då den ersattes av Beretta 92S-1. På den tiden var dock pistolen inte automatisk utan halvautomatisk. Denna pistol är världskänd och finns fortfarande idag men i många andra versioner. Versioner i kaliber 22lr och 9mm har tillverkats. Enbart i USA har 2,7 miljoner M1911a1:or tillverkats. Flera andra företag har tillverkat åtskilliga pistoler med samma design.      

 
Automatvapen
Sinusgång

Sinusgång är det fenomen som kan uppstå när ett hjulpar på ett järnvägsfordon rullar längs spåret. Förutsättningen för att det ska uppstå är att hjulen har en konisk profil och att hjulen är förbundna med en stel axel.

Beskrivning 
Eftersom hjulen är något koniska, kommer rullradien på höger och vänster sida att skilja sig åt då hjulparet inte rullar på centerlinjen. På grund av att hjulen måste ha samma rotationshastighet då de sitter ihop med axeln, kommer hjulparet sakta att gira. Girningen leder i sin tur att hjulparet inte rullar exakt rakt fram utan styr något i sidled. Detta får i sin tur i följd att hjulparet rör sig i sidled vartefter det rullar framåt längs spåret. Efter ett tag kommer hjulparet att vara förskjutet åt andra hållet, och processen upprepas. Hjulparet kommer under detta förlopp har beskrivit en rörelse som är sinusformad. Fenomenet kallas därför sinusgång. Se även rälsfordons gångegenskaper.

Analys 
I analysen nedan görs antagandet om rullning utan glidning, rakt spår och små avvikelser från normalläget.
Antag att hjulet är idealt koniskt (I verkligheten avviker vanliga hjulprofiler från en perfekt kon, men analysen blir liknande.). 
Låt konvinkeln vara  och rullradien i kontaktpunkten vara . Låt hjulparets förskjutning åt höger från mittlinjen vara . Rullradien på höger sida kommer då att vara , och på vänster . Låt rotationshastigheten på axeln vara  där  är hjulaxelns hastighet framåt. Hastigheten på höger sida är då  och vänster sida .

Hastighetsskillnaden mellan höger och vänster sida är alltså 
. Denna kommer att ge upphov till en girhastighet på
 där  är nominella löpcirkelavståndet (1.5 m för normalspårvidd).
Ytterligare samband är att girvinkeln är  och sambandet mellan derivator i tid och läge . Med  fås genom att kombinera sambanden

Detta är en differentialekvation, som har lösningen 

Sidorörelsen beskrivs alltså av en sinusfunktion, därav namnet på fenomenet. Sambandet mellan koniciteten  och frekvensen (våglängden) är

Detta samband kallas Klingels formel.

Normalt är inte hjulprofilerna koniska utan profilens vinkel varierar med var på löpbanan man befinner sig. För sådana hjul talar man inte om konicitet utan om ekvivalent konicitet. Koniciteten för ett hjulpar med koniska profiler är lika med profilernas konvinkel. 

Definition på ekvivalent konicitet: Antag ett hjulpar (i kombination med två rälprofiler) med godtyckliga hjulprofiler vars laterala rörelse har samma kinematiska våglängd som ett hjulpar med koniska profiler (på rakspår och i stora kurvradier). Den ekvivalenta koniciteten för hjulparet med godtyckliga profiler är samma som konvinkeln för hjulparet med koniska profiler.

Järnväg
Kilchoman Distillery

Kilchoman, (kil-ho-man) är ett whiskydestilleri på ön Islay i sydvästra Skottland. Destilleriet startade den 15 december 2005 och kommersiell produktion påbörjades i mars 2006.

Kilchoman är beläget på gården Rockside på nordvästra Islay och är ett gårdsdestilleri som svarar för hela produktionsprocessen. Destilleriet väntas producera 40 000 liter whisky 2006 och vara uppe i sin maximala produktion om 90 000 liter 2008. Till skillnad mot de flesta andra maltdestillerier kommer hela produktionen att buteljeras som single malt. De första flaskorna kommer att fyllas 2010 vid en ålder av tre år.

I väntan på den slutgiltiga produkten säljer destilleriet 5cl-flaskor med Newmake (råwhisky) lagrad i endast tre månader. 

Kilchoman använder i huvudsak bourbonfat för lagring av whiskyn, men en viss del sherryfat kommer också att användas. Whiskyn är av traditionell rökig Islaytyp.

Externa länkar
Officiell webbplats

Skotsk whisky
Islay
Lars Hall (formgivare)

Lars Hall, född 1 december 1938, död 5 april 2018, var en svensk  reklamman, formgivare och konstsamlare.

Hall var, tillsammans med copywritern Jan Cederquist, grundare till reklambyrån Hall & Cederquist, som senare såldes till amerikanska reklambyrån Young & Rubicam. Han grundade den egna designbyrån Lars Hall AB 1997 och formgav därefter en rad böcker, förpackningar samt grafiska identetsprogram för bland andra FöreningsSparbanken, Grönstedts cognac och SJ.

Hall är även känd för att han ägt en av världens största fotosamlingar, som han ställde ut bland annat på Liljevalchs i Stockholm. Den svenska delen av samlingen auktionerades ut i november 2012 via Bukowskis. I slutet av 1970- och början av 1980-talet drev han Camera obscura, ett fotogalleri i Gamla stan som hade stor betydelse för den dåtida utvecklingen inom svensk fotografi.

Källor
Officiell webbplats

Referenser

Födda 1938
Avlidna 2018
Svenska reklamare
Svenska formgivare
Svenska gallerister
Svenska konstsamlare
Alumner från Konstfack
Personer inom Sveriges näringsliv
Män
Lars Hall

Lars Hall kan syfta på

 Lars Hall (femkampare) (1927–1991), svensk idrottsman (modern femkamp)
 Lars Hall (formgivare) (1938–2018), en svensk formgivare och reklamman
Kustvägen Bohuslän

Kustvägen Bohuslän är en turistväg i Bohuslän som går från Tanumshede via Grebbestad, Fjällbacka, Hamburgsund, Bovallstrand, Hunnebostrand och Kungshamn till Hallinden. Den följer delvis länsväg 163, länsväg 174 och länsväg 171. Vägen är en alternativväg till E6:an. 

Turistvägar i Sverige
Kustvägar