kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
William Alexander Richardson

William Alexander Richardson, född 16 januari 1811 nära Lexington, Kentucky, död 27 december 1875 i Quincy, Illinois, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten Illinois i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1847–1856 samt 1861–1863 och sedan i senaten 1863–1865. Han var guvernör i Nebraskaterritoriet från januari till december 1858.

Richardson studerade vid Centre College och Transylvania University. Han arbetade sedan som lärare och studerade juridik. Därefter praktiserade han som advokat i Illinois.

Richardson var elektor för James K. Polk i presidentvalet i USA 1844, deltog sedan i mexikansk-amerikanska kriget och befordrades till major. Han efterträdde 1847 Stephen A. Douglas i representanthuset och efterträddes 1856 av Jacob C. Davis. President James Buchanan utnämnde honom till guvernör i Nebraskaterritoriet, men han avgick efter en kort tid i ämbetet.

Richardson tillträdde 1861 på nytt som kongressledamot. Han efterträdde 1863 Orville Hickman Browning som senator för Illinois och efterträddes 1865 av Richard Yates.

Richardson avled 1875 och gravsattes på Woodland Cemetery i Quincy. Richardson County i delstaten Nebraska har fått sitt namn efter William Alexander Richardson.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Nebraska Historical Society
Political Graveyard

Födda 1811
Avlidna 1875
Ledamöter av USA:s representanthus från Illinois
Ledamöter av USA:s senat från Illinois
Guvernörer i Nebraskaterritoriet
Amerikanska demokrater
Män
Personer från Lexington, Kentucky
Jack Frost (manhwa)

Jack Frost är en pågående manhwaserie skriven av Jinho Ko.

Handling 
Jack Frost följer historien om Noh-A Joo, den nya studenten på Amityville Highschool. Saker och ting börjar dåligt för Noh-A och hon inser att skolan inte alls är som den verkar vara.

Fast i ett krig mellan vampyrer, monster och andra varelser måste Noh-A lära sig hantera sin nya roll som ”The Mirror Image” samt den mystiske och brutale Jack Frost.

Karaktärer 

Noh-A Joo är den nya studenten på Amityville Highschool och är känd som en ”mirror-image”. Detta är en person som har avlidit, men istället för att verkligen ”dö” blivit odödlig. Hennes blod har förmågan att läka sår. Hon visar inga tecken på besvikelse över sitt nya ”liv” - delvis eftersom hon till en början lider av minnesförlust - och får vid flera tillfällen sitt huvud avhugget, oftast av Jack Frost.
Jack Frost är en lömsk och mystisk student på Amityville Highschool. Han kan tillfoga skada och motstå skador och är en mycket skicklig stridskämpe. Han påstår sig vara den starkaste i Amityville och att ingen eller ingenting kan döda honom.
Helmina är en lång kvinna som ansvarar och bestämmer över det norra distriktet. Hon verkar känna till de flesta av Jack Frosts hemligheter och beter sig ofta sadistiskt mot honom och andra. Det visar sig att hon har en stor trädgård som växer över döda studenters gravar.
Hansen är en student som bytte från det västra distriktet till det norra efter att han försökt döda Jack Frost, men misslyckats. Han påstår sig kunna mycket om vampyrer, eftersom han en gång räddats ifrån en. Helmina utsåg honom till ansvarig för städningen och underhållstjänsten av skolan, en uppgift som han inte var särskilt nöjd med.
Jin är norra distriktets skolsköterska och den första vännen Noh-A får efter att hon blivit halshuggen första gången. Jin är den enda läraren som blivit ersatt efter branden några år tillbaka. Hon visar en förmåga att hacka sig in och kontrollera skolan. Hon har ett tyst och lugnt uppförande, är effektiv i sitt arbete och kan läka de flesta skador.
Arvid, också känd som ”Blood Pirate Arvid”, är en skattjägar-vampyr från det norra distriktet. Han dricker Noh-As blod och ger sig sedan på Jack Frost. Arvid biter Jack och för en kort stund kontrollerar han honom genom rädsla. Jack bryter sig så småningom fri och halshugger honom. Efteråt visar det sig att Arvid överlevt och flytt.
Lucy var en zombie, kontrollerad av Avid men räddad av Hansen. Hon är varken ett levande objekt eller människa, men hon lyder alla Hansen order och klänger sig konstant fast vid honom.

Källor 

Manhwaserier
Per Lundell

Per Lundell, född 29 juni 1968 i Mariestad, är en svensk före detta ishockeyspelare. Lundell representerade Färjestad BK under sammanlagt sju säsonger, varvid han med laget vann SM-guld säsongen 2001/02. 

Lundell var utlandsproffs i Österrike och Tyskland under ett flertal år och flyttade sedan tillbaka till Karlstad.

Lundell var säsongen 2012/13 tränare för Skåre BK J-18 lag. Säsongen 2014/2015 var han huvudtränare för Visby/Roma HK. Året därpå tränade han norska ishockeyklubben Kongsvinger i den norska högstaligan i ishockey. 

Han är för närvarande huvudtränare för Forshaga IF i Hockeyettan.

Klubbar 
  Mariestad BoIS HC
  Grums IK
  Leksands IF
  Rosenheim
  VEU Feldkirch
  Nürnberg Ice Tigers
  Färjestad BK
  Stjernen Hockey
  Skåre BK

Referenser

Födda 1968
Män
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Leksands IF
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Levande personer
Spelare i Grums IK
Personer från Mariestad
Spelare i Nürnberg Ice Tigers
Ishockeytränare i Forshaga IF
Al-Nahr

Al-Nahr var en palestinsk by 14 km nordöst om Akko, Israel. I samband 1948 års arabisk-israeliska krig anföll israeliska styrkor byn 1948, brände ned den och avrättade alla män med nackskott.

Historiska lämningar visar på att människor har levt i byn sedan 1400 f.Kr. 

Invånarna levde av jordbruk och boskapshållning och var i huvudsak muslimer. 20 maj 1948 intog israeliska Carmeli-brigaden byn. Styrkornas uppdrag var att "attackera med målet att erövra, döda männen, förstör och bränn ned byarna Al-Kabri, Umm al Faraj och Al-Nahr", detta för att ursprungsbefolkningen inte skulle kunna återvända till byn. Al Kabri intogs nästan helt utan motstånd och avfolkades nästan omedelbart. Behandlingen var synnerligen oöm på grund av att vissa bybor deltagit i överfallet på en israelisk konvoj 28 mars. Ett "okänt antal bybor togs till fånga varav vissa dödades". Andra blev dödade när de förskingrats över Galiléen och det upptäcktes att de var från Al-Kabri.

De israeliska bosättningarna Ben Ami och Kabri uppfördes på byns ruiner året efter att den etniska rensningen ägt rum. Bosättningarna besköts av Hizbollah under Libanonkriget 2006.

Referenser 

Palestinska byar avfolkade av israelisk militär
Magnus Boman

Magnus Boman, född 24 december 1758, död 26 november 1808, var en svensk präst och översättare.

Boman föddes i Lilla Mellösa socken som son till en rättare där. Med stor kostnad för den fattiga familjen genomgick han Strängnäs skola och gymnasium, och blev student i Uppsala 1784. Här ägnade han sig huvudsakligen åt språkstudier, i syfte att ta en magisterexamen, men av fattigdom tvingades han avbryta sina studier för att ta en prästtjänst 1786. Efter flera extra ordinarie befattningar i länet blev han slutligen befordrad till skolmästare i Södertälje 1804.

Boman var en grundlig och säker översättare, något som framkommer i hans översättningar av 
Faedrus, Ovidius, Catos Disticher och Hesiodos. Han var före någon annan att tänka på de grekiska och romerska versmåtten då han gjorde sina översättningar. Han var också en av de första att använda accenter för att visa på ordens prosodi, något som Gudmund Jöran Adlerbeth senare utvecklade.

Översättningar
 Faedrus: Phædri Æsopiska fabler (Johan Christoph. Holmberg, 1788)
 Ovidius: Fabler om förvandlingar (Anders Jac. Nordström, 1788-1798)
 Catos Disticher: Dionysii Catonis Sedolärande disticha til sin son: öfversättning på svensk hexameter (tryckt hos P. Winge, 1802)
 Hesiodos: Arbeten och dagar (Erga kai hēmerai) (Henr. A. Nordström, 1813)

Källor 
 
 

Svenska präster under 1700-talet
Svenska översättare
Översättare från latin
Översättare från klassisk grekiska
Svenskspråkiga översättare
Födda 1758 
Avlidna 1808
Män
Rätt till vård-initiativet

Rätt till vård-initiativet är ett upprop från 2008 av 27 svenska organisationer som kräver att papperslösa och asylsökande ska ha rätt till subventionerad sjukvård på samma villkor som andra som bor i Sverige. Bland initiativtagarna finns bl.a. Röda Korset, Läkare utan gränser, Rädda Barnen och samtliga vårdförbund såsom Läkarförbundet och Vårdförbundet. Utöver dessa stödde dessutom 13 andra organisationer initiativet.

Organisationerna skapade 2008 ett gemensamt ställningstagande för papperslösas rätt till vård och träffades flera gånger om året för att diskutera frågan. Syftet är att utgöra en plattform för diskussion samt skapa möjligheter för samarbeten för påverkansarbete. 

År 2014 och 2017 gjordes nya uttalanden. 

I samband med Tidöavtalet 2022 och dess planer på en lag om anmälningsplikt för offentligt anställd sjukvårdspersonal och införandet av tolkavgift har initiativet återigen gjort ett uttalande, undertecknat av ett fyrtiotal organisationer .

Externa länkar 
 Uppropets webbplats

Referenser 

Intresseorganisationer i Sverige
Al-Ruways

Al Ruways var en palestinsk by på en bergig kulle 17 km sydost om Acre i Palestina. Byn var en kvadratkilometer stor och hade en befolkning på 330 personer vilka fördrevs av judiskt bombardemang 18 juli 1948. 

Al Ruways var bland korsfararna känt vid namnet Careblier. 1266 skedde ett Mamluk-bakhåll mot korsfararna på platsen. Enligt traditionen ska byborna ha blodsband till Hussam ad-Din Abu al-Hija, en högt rankad officer i Saladins styrkor.

Sent 1800-tal bestod byn av ett öppet landskap med olivträd växande i dess norr del. Befolkningen på 400 människor var muslimer. Under brittiska Palestinamandatet var byn en av de minsta i distriktet Akka, två kvarter stort med 217 invånare. Byn hade en moské och bybarnen gick i en närbelägen skola. Invånarna fick sitt vatten från grävda brunnar och levde i huvudsak på jordbruk. De odlade bland annat vete, korn, majs, sesam, vattenmeloner och oliver. 1945 hade byn en befolkning på 330 människor.

Den 18 juli 1948, två dagar efter att kristna Nasaret ockuperats av Israels 7:e brigad i Operation Dekel, avancerade några av styrkorna in i västra Galiléen och intog ett antal palestinska byar, varav Al Ruways var en. Byborna flydde efter bombardemang riktat mot byn och närliggande byar. Enligt den palestinska historikern Walid Khalidi som besökte lämningarna av byn 1992 är "platsen övergiven. Resterna av gamla brunnar och betongtak är spridda över platsen, vilken i övrigt i huvudsak täcks av eukalyptusskog och kaktusar."

Palestinska byar avfolkade av israelisk militär
William Dyce

William Dyce, född den 19 september 1806 i Aberdeen, död den 14 februari 1864 i Streatham, var en engelsk målare, kusin till Alexander Dyce.

William Dyce bedrev sina studier i London och Rom, där han 1826 sammanträffade med Friedrich Overbeck och rönte stark påverkan av dennes fromma konst. Han överförde den till England och blev ett föreningsband mellan de tyska nazarenerna och den engelska prerafaelitiska riktningen. 

Bland hans enkla och djupt kända, i älskvärt idyllisk anda hållna samt i en klar och stark kolorit utförda bilder märks Jungfrumodern (1845), Jakob och Rakel (konsthallen i Hamburg), Johannes för Maria från graven till hennes hem och andra bibliska scener. I parlamentshuset utförde han fresker med motiv ur Artursagan, och i Allhelgonakyrkan (London) målade han likaledes fresker. 

Dyce stod utanför det prerafaelitiska brödraskapet, som stiftades 1848, men han uppmuntrade dess unga medlemmar och lär ha varit den, som först gjorde Ruskin uppmärksam på dem. Han var även musikkännare och skriftställare.

Källor

Externa länkar

Födda 1806
Avlidna 1864

Brittiska målare under 1800-talet
Engelska konstnärer
Män
Personer från Aberdeen
Lawrence Y. Sherman

Lawrence Yates Sherman, född 8 november 1858 i Miami County, Ohio, död 15 september 1939 i Daytona Beach, Florida, var en amerikansk republikansk politiker och jurist. Han representerade delstaten Illinois i USA:s senat 1913–1921.

Sherman studerade vid McKendree College i Illinois och fortsatte sedan med juridikstudier. Han praktiserade som advokat i Macomb, var stadsåklagare 1885–1887 och tjänstgjorde sedan som domare i McDonough County fram till 1890. Han var viceguvernör i Illinois 1905–1909 och fortsatte sedan som advokat i delstatens huvudstad Springfield.

Senator William Lorimer avsattes 1912 på grund av en korruptionsskandal och Sherman tillträdde som senator den 26 mars 1913. Republikanerna i Illinois nominerade Sherman till omval i senatsvalet 1914 och han besegrade demokraten Roger C. Sullivan, två socialister, en progressiv och en prohibitionist. Sherman efterträddes 1921 som senator av William B. McKinley.

Efter tiden som senator återgick Sherman till arbetet som advokat och flyttade år 1924 till Daytona Beach. Han gravsattes på Montrose Cemetery i Effingham County, Illinois.

Externa länkar

Political Graveyard

Viceguvernörer i Illinois
Ledamöter av USA:s senat från Illinois
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Miami County, Ohio
Födda 1858
Avlidna 1939
Män
Frittata

Frittata (italienska; av fritta, 'stekt') är en italiensk äggbaserad rätt av omelettyp. Den påminner om spansk tortilla (bondomelett). Den kan göras enkel eller fylld med kött, ost, grönsaker eller pasta och kryddas ofta med örter. Frittata di cipolle görs med lök. Frittata di maccheroni är en välkänd pastagratäng där man återvinner spaghetti och kan också innehålla tomat.

Tilläggsingredienserna steks i stekpannan innan äggstanningen (omelettsmeten) fylls på. Rätten kan stekas färdigt på spisplatta eller i ugn, med eller utan vändning. 

En frittata serveras ofta i sektorer likt en pizza.

Frittata motsvarar den iranska rätten kookoo. Denna förekommer i varianter såsom kookoo sabzi (örtfrittata) och kookoo sibzamini (potatisfrittata).

Referenser 

Äggrätter
Ytterboda

Ytterboda är en by i Leksands socken, Leksands kommun, nära 5 kilometer norr om Leksandsnoret. SCB klassar orten som småort med namnet Ytterboda + Överboda.

Historia
Ytterboda hängde ursprungligen ihop med byn Överboda och omtalas första gången i ett dombrev 1468, då en 'per i bodom' nämns. Ett äldre belägg i ett dombrev från 1413 avser troligen inte de här byarna. Namnet antyder att de troligen varit fäbodar från början. I äldsta skattelängden från 1539 finns två skattebönder upptagna under 'Bodom'.  1541 dyker en Lasse i 'Ijtterdoda' upp. Då man vet att delar av årliga räntan för 1539, och just den del där Ytterboda borde finnas, är det roligt att 'Bodom' 1539 endast avser Överboda. Ännu 1571 fanns bara en gård i Ytterboda, medan Överboda då hade 5 hemman. Skattelängden 1606 upptar 3 hemman i Ytterboda och 8 för boda=överboda. Holstenssons kart från 1668 upptar 2 gårdstecken i Ytterboda och 7 för Överboda. I bäcken vid Ytterboda finns två tecken för skvaltkvarnar, en på vardera sidan om landsvägsbron. 

Mantalslängden 1750 anger 7 gårdar i Ytterboda och 16 i Överboda, och 1830 är antalet 15 gårdar i Ytterboda och 22 i Överboda. Därefter växer inte Ytterboda mer som by. Överboda fortsätter växa något under slutet av 1800-talet och får som mest 30 gårdar.

En handelsbod fanns fram till 1980-talet i Ytterboda. 1914 byggdes järnvägen mellan Leksand och Rättvik, och då fick Bodabyarna en egen järnvägsstation med namnet Leksboda. Stationen är lades ned på 1970-talet, och fungerade länge som skinnvaruaffär. Vid stationen har också funnits en timmerterminal. 1917 byggdes även Leksboda sågverk, idag ett av Dalarnas få kvarvarande vattendrivna sågverk i fullt funktionsdugligt skick.

Tidigare har också varit plats för järnframställning. Intill Budåna, där sågen nu ligger finns Hyttänget. Någon hyttrest kan idag inte spåras, men rikligt med slagg förekommer på en sträcka cirka 100 meter nedströms sågen. Abraham Hülphers noterade i samband med sin resa 1757: vid Ytterboda finnes slagghögar hwaraf slutes att här i förra tider warit järntillvärkning. Tydligen var verksamheten redan då sedan länge nedlagd.

Befolkningsutveckling

På grund av förändrat dataunderlag hos Statistiska centralbyrån så är småortsavgränsningarna 1990 och 1995 inte jämförbara. Befolkningen den 31 december 1990 var 107 invånare inom det område som småorten omfattade 1995.

Samhället
I Ytterboda finns Fräsgården, som var i samma familjs ägo från tidigt 1600-tal fram till 1947, inköptes 1957 av Leksands hembygdsgemenskap, och är sedan 1970 förklarad som byggnadsminne.

Källor
 Andersson, Roland; Byar och Fäbodar i Leksands kommun - Kulturhistorisk analys, Falun, 1983

Noter

Orter i Leksands kommun
Småorter i Sverige
Stewart Udall

Stewart Lee Udall, född 31 januari 1920 i St. Johns, Arizona, död 20 mars 2010 i Santa Fe, New Mexico, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten Arizonas andra distrikt i USA:s representanthus 1955–1961 och tjänstgjorde som USA:s inrikesminister 1961–1969 under presidenterna John F. Kennedy och Lyndon B. Johnson. Han var bror till Mo Udall och far till Tom Udall.

Udall deltog i andra världskriget i US Army Air Forces efter att ha varit missionär för Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga i Pennsylvania och i New York. Han avlade 1948 juristexamen vid University of Arizona och praktiserade som advokat tillsammans med brodern Mo Udall i Tucson.

Udall blev invald i representanthuset i kongressvalet 1954 och lobbade starkt att få även övriga demokrater i Arizona bakom John F. Kennedys kampanj i presidentvalet i USA 1960. Kennedy utnämnde honom sedan 1961 till inrikesminister. Udall profilerade sig som miljöpolitiker och åstadkom nya nationalparker och flera andra naturskyddsområden under sin åtta år långa ämbetsperiod som minister. Efter sin politiska karriär var han verksam som gästande professor i miljöhumanism vid Yale University.

Amerikanska Jungfruöarnas östligaste punkt, Point Udall, har fått sitt namn efter Stewart Udall. Där finns Millennium Monument som hedrar USA:s första soluppgång i det nya millenniet.

Noter

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1920
Avlidna 2010
Ledamöter av USA:s representanthus från Arizona
USA:s inrikesministrar
Personer från St. Johns, Arizona
Män
Personer som tjänstgjort i USA:s arméflygvapen
Alumner från University of Arizona
Norra Lundby kyrka

Norra Lundby kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2018 tillhör Valle församling (2006-2018 Varnhems församling och tidigare Norra Lundby församling). Den ligger drygt två kilometer sydväst om Varnhems klosterkyrka i Skara kommun.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan består av långhus med ett smalare kor och en rund absid i öster. Norr om koret ligger en sakristia. Vid långhusets västra sida finns ett kyrktorn, med samma bredd som långhuset. Tornet kröns med en lanternin av trä.

Kyrkan uppfördes i romansk stil på 1100-talet och bestod då av långhus, kor och absid. Under senmedeltiden förlängdes kyrkan åt väster. Sannolikt var det då som kyrkans innertak försågs med kryssvalv. Möjligen tillkom då sakristian, ett kyrktorn och ett vapenhus i söder. 1676–1687 byggdes kyrkan om och fick sin nuvarande längd. Gamla tornet revs delvis och återstående murar blev en förlängning av långhuset åt väster. Ett nytt torn uppfördes väster om det gamla. Koret dekorerades med kalkmålningar. 1816 revs södra vapenhuset och ett nytt vapenhus inrymdes i tornets västra fasad. Samtidigt byggdes tornet om till sitt nuvarande utseende och fick tak med lanternin. 1941–1942 byttes långhusets takbeläggning ut från ekspån till enkupigt lertegel. Absid- och torntak belades med järnplåt. En omfattande renovering genomfördes 1952–1953 under ledning av arkitekt Adolf Niklasson i Skara. Fasadens kalkputs ersattes då av tunn genomskinlig puts. Några medeltida fönster togs fram. Ny bänkinredning tillkom och sakristian fick ny inredning.

Inventarier
 Dopfunten av sandsten med relieffigurer är troligen tillverkad av Skaramästaren vid mitten av 1100-talet.
En tronande madonnaskulptur från 1230-1265 utförd i lind. Höjd 93 cm.    
 Altaruppsatsen är från 1600-talet.
 Predikstolen är i senbarock och bär årtalet 1690.

Klockor
 I tornet hänger två klockor. 
Storklockan är senmedeltida av en ovanlig typ och saknar inskrift.
Lillklockan är gjuten 1766.

Orgel
Nuvarande orgel inköptes 1981 från Smedmans Orgelbyggeri. Den ersatte ett harmonium som använts tidigare. Instrumentet, som står på golvet i det nordvästra hörnet, har sex stämmor fördelade på manual och pedal.

Referenser

 
 
 Bengans historiasidor

Vidare läsning

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Skara kommun
Kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Slavko Štimac

Slavko Štimac, skådespelare född 15 oktober 1960 i Konjsko Brdo, Perušić, Lika, Kroatien, av kroatiska föräldrar. Han tog examen på fakulteten för scenkonst i Belgrad, Serbien.

Štimac filmdebuterade 1972 i filmen Vuk samotnjak. Det som följde var en karriär under vilken Štimac dök upp i många populära och viktiga jugoslaviska filmer från 1970- och 1980-talet (inklusive den roll som ung rysk soldat i Sam Peckinpahs Järnkorset). Hans ungdomliga utseende har tidigare plågat hans karriär och därmed tvingat honom att delta i unga roller långt in 30-årsåldern. Under 2004 hade han huvudrollen i Emir Kusturicas Livet är ett mirakel, några år efter att ha spelat en stammande roll i den internationellt hyllade filmen Underground.

Källor

Kroatiska skådespelare
Födda 1960
Levande personer
Män
W.R. – Kroppens mysterier

W.R. – Kroppens mysterier (W.R. – Misterije organizma) är en jugoslavisk film av Dušan Makavejev från 1971. Dess tema är förhållandet mellan kommunismen och sexualiteten samt om Wilhelm Reichs liv och verk.

Rollista (i urval)
Milena Dravić – Milena
Ivica Vidović – Vladimir Iljitj
Jagoda Kaloper – Jagoda
Tuli Kupferberg – amerikansk soldat
Zoran Radmilović – Radmilović

Referenser

Externa länkar

Jugoslaviska dramafilmer
Filmer 1971
Filmer i regi av Dušan Makavejev
Serbiskspråkiga filmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer om sexualitet
R. M. Shankra

Ramnagar Manikyam Shankra, mest känd som R. M. Shankra, från Karnataka, Indien, är världsmästare i Carrom. Han är även flerfaldig mästare i Indiens nationella stora tävlingar.

Titlar
 Vinnare av Karnatka State Carrom Championship 2000 
 Vinnare av Senior National 2000 (Jalandhar) 
 Vinnare av Senior National 2003 (Bangalore)
 Vinnare av Världsmästerskapen 2000
 Malaysian Open International 2000
 2:a US open 2003
 ICF-cupen 2003
 SAARC championship 2003
 Indo - srilanka test 2002 & 04
 2:a : world cup 2001
 Saarc championship 2003

Källor

Levande personer
Personer från Karnataka
Män
Indiska carromspelare
Födelseår saknas
Lista över städer i Georgien

Det här är en lista över städer och orter i Georgien, indelad i tre separata delar efter antal invånare i själva 
Georgien och de två utbrytarrepublikerna Abchazien och Sydossetien. Även om de två utbrytarrepublikerna inte är erkända av flertalet länder är de de-facto självständiga från Georgien sedan början av 1990-talet.

Städer och orter i Georgien 
 Det här är en lista över de största städerna och orterna i Georgien enligt folkräkningarna från 1982, 2002 och senast 2009 utfärdat av det statistiska departementet i Georgien.

Städer och orter i Abchazien 
 Det här är en lista över de största städerna och orterna i den autonoma republiken Abchazien. Uppgifterna för 1989 är officiella uppgifter från det statistiska departementet i Georgien, medan uppgifter för 2010 är inofficiella uppskattningar av The World Gazetteer.

*  Inofficiell beräknad uppgift

Städer och orter i Sydossetien 
 Det här är en lista över städer och orter i utbrytarrepubliken Sydossetien. Uppgifter för 1989 är officiella uppgifter från det statistiska departementet i Georgien, uppgift för 2010 är inofficiell uppskattning från The World Gazetteer.

*  Inofficiell beräknad uppgift 

 
Georgien
X-37B OTV-1

X-37B OTV-1 eller USA-212 är den första rymdflygningen av USA:s flygvapen med en X-37B. Man ville inte avslöja vad farkosten ska användas till, utan meddelade bara att man testar ny teknologi. Uppskjutningen skedde den 22 april 2010 med en Atlas V-raket från Cape Canaveral Air Force Station i Florida. 

Den 3 december 2010 återinträdde farkosten i jordens atmosfär och landade på Vandenberg Air Force Base i Kalifornien.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Rymdfarkoster
Rymdfartsåret 2010
2010 i USA