kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tegs församling

Tegs församling är en församling inom Svenska kyrkan i Södra Västerbottens kontrakt av Luleå stift. 
Församlingen ingår i Umeå pastorat och ligger i Umeå kommun, Västerbottens län.

Administrativ historik 
Tegs församling bildades 1963 genom en utbrytning ur Umeå landsförsamling och har därefter till 2014 utgjort ett eget pastorat. Från 2014 ingår församlingen i Umeå pastorat.

Areal
Tegs församling omfattade den 1 januari 1976 en areal av 292,9 kvadratkilometer, varav 282,6 kvadratkilometer land.

Kyrkor
 Tegs kyrka
 Röbäcks kyrka
 Röbäcks kapell

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Umeå kommun
Indelningar i Umeå kommun
Världsmästerskapet i bandy för herrar 1971

Världsmästerskapet i bandy för herrar 1971 var det sjunde världsmästerskapet i bandy för herrar och spelades i Sverige 3-14 mars 1971. Sovjetunionen vann turneringen före Sverige och Finland.

Resultat

Tabell

Matcher

Externa länkar

Bandysidan - Världsmästerskapet 1971
Bandytipset kalenderbiteri - Världsmästerskapet 1971

Sport i Sverige 1971
Internationella bandytävlingar i Sverige
Bandysäsongen 1970/1971
Internationella sportevenemang i Göteborg
1971
Sportevenemang i Skövde
Sportevenemang i Motala
Sportevenemang i Lidköping
Sportevenemang i Vänersborg
Sportevenemang i Örebro
Sportevenemang i Uppsala
Sportevenemang i Katrineholm
Sport i Oxelösund
Internationella sportevenemang i Stockholm
Sportevenemang i Eskilstuna
Stockholm under 1970-talet
Göteborg under 1970-talet
E651

E651 eller Europaväg 651 är en europaväg som går mellan Altenmarkt im Pongau och Liezen i Österrike, en längd på 80 km.

Sträckning
Altenmarkt im Pongau - Liezen

Standard
Vägen är landsväg hela sträckan. Den följer väg B320 (skyltas 320).

Anslutningar till andra europavägar
E55
E57

Externa länkar

Europavägar
Lias

Lias kan syfta på:

 Lias – den första geologiska epoken inom perioden jura, se Äldre jura
 Lias (namn) – ett mansnamn och en kortform av Elias
Lucifers kyrka

Lucifers kyrka är en kulturhistorisk plats nära samhället Storå i Lindesbergs kommun.

Lucifers kyrka är bildad av en gran och har uppkommit genom vegetativ föryngring, även kallat rotslagning. Platsen blev naturminnesförklarad 1980 eftersom den har ett kulturhistoriskt intresse och många sägner är kopplade till den. Den vårdas av Skogsvårdsstyrelsen, Naturvårdsverket och Länsstyrelsen.

Referenser
 Riksantikvarieämbetet 

Byggnader och anläggningar i Lindesbergs kommun
Naturskydd
Fiskarhalvön

Fiskarhalvön (ryska: Полуостров Рыбачий; finska: Kalastajasaarento; nordsamiska: Giehkirnjárga) är en mindre, rysk halvö på den nordvästra delen av Kolahalvön, som administrativt hör till Petjenga distrikt inom Murmansk oblast. Landområdet mellan Fiskarhalvön och fastlandet kallas på svenska för Mellanhalvön.

Huvudnäringen på halvön utgörs av renskötsel och – sedan 2003 – av oljeutvinning.

Historia 
Gränserna i området är inte gamla. Den norsk-ryska gränsen drogs upp på 1820-talet. Vid denna tidpunkt bodde flera norska kolonisatörer på halvön och dessa kom främst från Finnmark fylke och kallades för kolanorrmän. Efter den ryska revolutionen 1917 delades halvön upp mellan Finland och Sovjetunionen och fredsfördraget i Tartu 1920 befäste detta.

Området evakuerades vid vinterkrigets utbrott 1939. Även kolanorrmännen från den numera avfolkade orten Tsypnavolok evakuerades. Området erövrades av Sovjetunionen, och Finland tvingades att överlåta den västra delen vid freden i Moskva den 13 mars 1940. Avtalet ratificerades i den finska riksdagen två dagar senare.

Under den tyska invasionen av Sovjetunionen 1941 och under de påföljande tre åren var området skådeplats för ett positionskrig. Från halvön kunde man övervaka den allierade lend-lease-trafiken och båda sidor hade kraftigt befäst sina positioner på halvön.

Under efterkrigstiden befästes området kraftigt, mot bakgrund av dess närhet till NATO-landet Norge. Området är ännu idag stängt för utlänningar.

Byar på halvön 
 Kervanto
 Maattivuono
 Pummanki
 Vaitolahti

Se även 
 Finlands gränsförändringar

Källor

Noter

Externa länkar 
 Karta från 1927 som visar delningen av Fiskarhalvön mellan Finland och Sovjetunionen som gällde fram till 1940

Halvöar i Ryssland
Geografiska områden i Finlands historia
Petsamo
Murmansk oblast
Världsmästerskapet i bandy för herrar 1973

Världsmästerskapet i bandy för herrar 1973 var det åttonde världsmästerskapet i bandy för herrar och spelades i det dåvarande Sovjetunionen 17-24 februari 1973. Sovjetunionen vann turneringen före Sverige och Finland.

Resultat

Tabell

Matcher

Externa länkar

Bandysidan - Världsmästerskapet 1973
Bandytipset kalenderbiteri - Världsmästerskapet 1973

1973 i Sovjetunionen
Internationella bandytävlingar i Sovjetunionen
Bandysäsongen 1972/1973
Sportevenemang i Moskva
Sport i Krasnogorsk
1971
Moskva under 1900-talet
E653

E653 eller Europaväg 653 är en europaväg som går från Letenye i Ungern till Maribor i Slovenien. Längd omkring 110 km.

Sträckning
Letenye - Tornyiszentmiklós - (gräns Ungern-Slovenien) - Pince - Murska Sobota - Lenart  - Maribor 

Den las till 2003, och är den enda europavägen över gränsen Ungern-Slovenien.

Standard
Vägen är blandat landsväg och motorväg. Den ska byggas om till motorväg hela vägen senast 2013, se A5 (motorväg, Slovenien).

Anslutningar till andra europavägar

Europavägar
Motorvägar i Slovenien
Älvdalens elektriska

Älvdalens elektriska är ett musikalbum av Lena Willemark, utgivet 2006. Willemark (sång, fiol och altfiol) ackompanjeras av Mikael Augustsson (bandoneón och dragspel), Leo Svensson (cello), Haci Ahmed Tekbilek (ney och mey, turkisk flöjt resp. turkiskt oboeliknande blåsinstrument), Verf Lena Egardt (fiol) och Mikael Marin (altfiol).

Låtlista
Alla låtar är traditionella om inget annat anges.
"Åsenpsalm" (Text: Ninne Olsson) – 4:24
"Ditt blå" (Musik: Trad. efter Liam O'Flynn, text: Lena Willemark) – 3:00
"Mikkelkwenn" (Ekor Anders Andersson) – 3:07
"En ödestrand" (Musik: Trad. efter Vickes Johan Persson, text: Ingegerd Monthan) – 9:27
"Sväs Märtas kulning" / "Fårlock" – 2:36
"Dikka" / "Dieg Anders" – 3:31
"Ande" – 3:11
"Mjölnarpolskan" – 2:25
"Immiln Blaunkk" / "Tommos Anders" (Musik: Lena Willemark, text: Yaşar Kemal, övers.: Katja Waldén, övers. till älvdalsmål: Gunnar Nyström/Trad.) – 3:14
"Hoppets dörr" (Text: Lena Willemark) – 3:15
"Tommos Kerstins vallåt" / "Silder" / "Vallåtspolska" (Trad./Lena Willemark/Ekor Anders Andersson) – 4:51
"Hemvändaren" – 2:45
"Fidergerd" – 1:17
"Dejlig rosa" – 3:26

Arrangemang
Willemark (spår 1, 4, 5, 7, 9b, 10, 12, 13)
Willemark, Augustsson, Svensson (spår 2)
Willemark, Egardt, Svensson (spår 6)
Willemark, Marin, Svensson, Tekbilek (spår 14)
Willemark, Svensson (spår 8)

Medverkande
Lena Willemark – sång, fiol, altfiol
Mikael Augustsson – bandoneón, dragspel
Leo Svensson – cello
Haci Ahmed Tekbilek – ney, mey 
Verf Lena Egardt – fiol 
Mikael Marin – altfiol

Listplaceringar

Noter

Musikalbum 2006
Album av Lena Willemark
Folkmusikalbum från Dalarna
Camtho

Camtho eller isiCamtho är ett sydafrikanskt zulubaserat blandspråk. Gränsen mellan camtho och språkvarianten tsotsitaal är mycket flytande men ofta avses med tsotsitaal varianter som står närmare afrikaans medan camtho står närmare zulu. Bägge har många lånord från sesotho, engelska och setswana. Camtho talas mest av ungdomar i urbana delar av Gautengprovinsen. Camtho uppfattas som en nyare och mindre etablerad variant av tsotsitaal, snarare ett pidginspråk än ett kreolspråk.

Många föredrar att tala om "camtho" istället för "tsotsitaal" eftersom det senare namnet kan uppfattas som nedvärderande då ordet tsotsi betyder förbrytare.

Namnet camtho är zulu och betyder ungefär "snack-språket". Begynnelsekonsonanten c uttalas som en smackning.

Externa länkar 
 Wikibooks: Afrikaans
 Wikibooks: Zulu

Språk i Sydafrika
Språk i Afrika
Zundaspråk
Astrobiology Field Laboratory

Astrobiology Field Laboratory (också känd som AFL) var en föreslagen NASA-sond i form av en Rover för att studera och undersöka ytan på planeten Mars. Den planerades att skjutas upp någon gång runt 2016, troligtvis med en Atlas V, men projektet avvecklades på grund av brist på finansiering. Den skulle ha byggts av Jet Propulsion Laboratory.

Uppdrag 
Astrobiology Field Laboratorys huvudsakliga uppgift skulle ha varit att studera och undersöka ytan på Mars. Det föreslogs att den skulle använda en radioisotopgenerator som sin energikälla i likhet med den på Curiosity. AFL var tänkt att sköta sina uppgifter på Mars under minst två Marsår, vilket motsvarar lite knappt fyra jordår (ett Marsår är cirka 1,88 jordår), eventuellt med en förlängning på ytterligare ett Marsår eller mer.

Varken planering eller finansiering för AFL var dock klar, och projektet drabbades av nedskalning, bland annat på grund av kritik mot konstruktionen som sådan.

Se även 
 Utforskningen av Mars

Referenser

Externa länkar 
Astrobiology Field Laboratory Summary

Nasa
Utforskningen av Mars
Lars-Olov Höglund

Lars-Olov Höglund, civilingenjör och kärnkraftssäkerhetskritiker. Arbetade 1976 till 1986 för Statens Vattenfallsverk med uppföljning och handläggning av ventilations- och avfallssystem, som chef för enheten projektfrågor inom kärnkraftsavdelningen (Forsmark), samt som chef för enheten Forsmark tillhörande kärnkraftsavdelningen. Höglund gör även anspråk på att ha varit ordinarie ledamot av Vattenfalls centrala säkerhetskommitté CSÄK, vilken han i en skrivelse från 2005 ansåg ha haft avsevärt större tekniska resurser för att utvärdera säkerhets- och miljöfrågor än den dåvarande kontrollerande myndigheten SKI och kärnkraftverk. Under 1990-talet anlitades Höglund för säkerhetsrelaterade uppdrag av Forsmark.

Höglund äger tillsammans med Lars Lindberg konsultföretaget Kärnkraftteknik AB som när de, enligt sig själva, på oriktigt sätt inte givits uppdrag, kontinuerligt och resultatlöst sedan mitten av 1990-talet försökt stämma Forsmark och Ringhals. De har utan framgång även försökt driva sitt fall i länsrätt och kammarrätt. Dock har EU-kommissionen, 2005 i en skrivelse till Sveriges regering, påtalat att konsultbolaget "inte fått tillgång till alla de regler och kriterier" för de upphandlingar de deltagit i.

Referenser

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Män
Levande personer
Svenska ingenjörer under 2000-talet
Födelseår saknas
Claes Caldenby

Claes Caldenby, född 1946 i Uppsala, är professor emeritus, tidigare professor i arkitekturens teori och historia på arkitekturinstitutionen vid Chalmers tekniska högskola i Göteborg. 1971 avlade Caldenby arkitektexamen vid KTH i Stockholm. Detta följdes av vidare studier och forskning med tonvikt på arkitekturhistoria. Han avlade en teknologie doktorsexamen 1992 vid Chalmers och innehade mellan år 2000 och 2013 en professur där.

Caldenby har dessutom varit verksam som redaktör för tidningen Arkitektur, samt arbetat på arkitektbyrån White åren 1989-2000. Caldenby har skrivit ett 60-tal böcker och omkring 600 artiklar främst rörande arkitekturteori och arkitekturhistoria; bland annat var han initiativtagare och huvudförfattare till boken Guide till Göteborgs arkitektur (Arkitektur Förlag AB, 2006).

Bibliografi i urval
2010

2009

2006

2004

1985

Externa länkar
 

Svenska professorer i arkitekturhistoria
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Män
Födda 1946
Levande personer
Sveriges Arkitekters kritikerpris
Arkitekter från Uppsala
Gliom

Gliom är en tumör som liknar gliaceller i centrala nervsystemet, och kan vara godartad (benign) eller elakartad (malign). Det är den vanligaste hjärntumören hos vuxna. De kan vidare definieras som astrocytom, oligodendrogliom och glioastrocytom, samt efter deras malignitet som exempelvis glioblastom. När hjärntumörer har dödlig utgång, är det vanligen gliom, som utgör 80% av de elakartade hjärntumörerna.

Benämningar som oligodendrogliom, oligoastrocytom, eller astrocytom anger vilken celltyp gliomet liknar. Dock finns också sentida teorier att gliomen uppkommer genom förändringar i stamceller och liknande celler, i nervsystemet. Den senare teorin är kontroversiell men vinner allt större acceptans. Tidigare förelåg konsensus om att astrocyter är cellursprung till gliomen.

Glioblastom är en mycket aggressiv tumörtyp som bland annat leder till nekros. Den indelas i primär typ och sekundär typ. Den primära typen, som vanligen drabbar äldre, bryter ut snabbt och utan föregående konstaterade lågmaligna tumörer. Sekundär typ bryter oftast ut före 45 års ålder från mera godartade tumörer och har ett långsammare förlopp. Båda typerna har vanligen mutationer i generna för tumörprotein 53, PTEN, och epidermala tillväxtfaktorns receptor. De maligna gliomen påverkar immunsystemet.

Referenser

Gliaceller
Hjärncancer
Tumörer
Benigna tumörer
Törnevalla socken

Törnevalla socken i Östergötland ingick i  Åkerbo härad (före 1891 även del i Bankekinds härad), ingår sedan 1971 i Linköpings kommun och motsvarar från 2016 Törnevalla distrikt.

Socknens areal är 31,00 kvadratkilometer allt land. År 2000 fanns här 1 572 invånare. En del av tätorten Linghem samt sockenkyrkan Törnevalla kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Törnevalla socken har medeltida ursprung. 

Före 1891 hörde en del av socknen till Bankekinds härad: Bölingstomta, Stratomta, kronotomten, Törnevalla nr 1 samt 1 mantal Gärstads Nedergård. Gärstads Nedergård överfördes 1891 till Gistads socken, Skärkinds härad.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Törnevalla församling och för de borgerliga frågorna till Törnevalla landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Åkerbo landskommun och uppgick 1971 i Linköpings kommun. Församlingen uppgick 1 januari 2009 i Åkerbo församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Törnevalla, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som Åkerbo härad.  De indelta soldaterna tillhörde  Första livgrenadjärregementet, Livkompanit och Andra livgrenadjärregementet, Linköpings kompani

Geografi
Törnevalla socken ligger öster om Linköping. Socknen består av en relativt skogrik del av slätten söder om Roxen.

Socknen genomkorsas av Södra stambanan och länsväg 796 (tidigare E4).

Fornlämningar

Kända från socknen är talrika gravrösen och stensättningar från bronsåldern samt 55 gravfält och stensträngar från järnåldern. Fem runristningar är kända.

Namnet
Namnet (1312 Thyrnewalla) kan komma från prästgården. Förleden innehåller törne, efterleden fall,' plats där man fällt skogen, hygge'. Tolkningen blir då hagtornsvegetation vid den ursprungliga röjningen.

Se även
Törnevalla församling 
Lista över fasta fornminnen i Linköpings kommun (Törnevalla)

Referenser

Fotnoter

Vidare läsning 
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Östergötlands län, del 3 Hermes 1950 libris

Externa länkar

Törnevalla hembygdsförening

Indelningar i Linköpings kommun
Socknar i Åkerbo härad, Östergötland
Socknar i Bankekinds härad
Kadrilj

Kadrilj är en dans, som uppkom på 1700-talet i Frankrike. Ytterst kommer ordet "kadrilj" från latinets ord för "fyrkantig". Dansen är besläktad med engelsk dans och dansas av par. Vanligen dansas kadrilj av fyra par som ställer upp sig i en fyrkant eller cirkel, som sedan går rytmiskt med olika turer, i takt till musiken. Dansen var populär i Sverige under hela 1800-talet, men kadriljens svenska storhetstid inföll mellan 1760 och 1820. Den förekommer i ett otal lokala och internationella varianter.
I Sverige har kadriljtraditionen haft särskilt starkt fäste i bygder nära kusten, varför dess spridning antas ha koppling till sjöfarten. 

Kadrilj är en så kallad kontradans, alltså en gruppdans med enkla steg där de dansande ofta rör sig från en uppställning, till exempel just en fyrkant.

Kadriljridning är en form av organiserad ridning, där grupper av hästar rör sig tillsammans till musik. En klassisk kadriljridning utgörs av fyra, åtta eller tolv (o.s.v.) ryttare som följaktligen rör sig i en fyrkant. Historiskt har den haft en militär funktion, som numera har upphört.

Referenser

Externa länkar 
Kadrilj

Kontradans
Folkdanser
Ridkonst
Danser
S:t Michels domkyrka

S:t Michels domkyrka är huvudkyrka i staden S:t Michel och domkyrka för Sankt Michels stift inom den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland. 

Kyrkoarkitekten Josef Stenbäck planerade kyrkan, som byggdes av rött tegel i nygotisk stil 1896–1897. Kyrkan har ett treskeppigt långhus med ett fyrsidigt torn i västra änden och ett kor som är lägre och smalare än resten av kyrkan. Kyrkan blev domkyrka 1945 när Viborgs stift flyttades till S:t Michel efter fortsättningskriget.

Orgeln byggdes 1955 av Kangasala orgelfabrik. Altartavlan som skildrar korsfästelsen är målad 1899 av Pekka Halonen.

Sakristian

En sakristia i sten tillkom någon gång i mitten av 1500-talet och byggdes till en gammal träkyrka. Den övergavs och var i slutet av 1800-talet att betrakta som en ruin. Den restaurerades emellertid 1900-1901  och fick sin nuvarande nygotiska form och fick tjänstgöra som ett slags självständig kapellbyggnad.

Referenser

Externa länkar

Domkyrkor i Finland
S:t Michel
Kyrkobyggnader i Sankt Michels stift
Byggnader ritade av Josef Stenbäck
E661

E661 eller Europaväg 661 är en europaväg som går från Balatonkeresztúr i Ungern via Kroatien till Zenica i Bosnien och Hercegovina. Längd 430 km.

Sträckning
Balatonkeresztúr - Böhönye - Barcs - (gräns Ungern-Kroatien) - Virovitica - (gräns Kroatien-Bosnien och Hercegovina) - Banja Luka - Jajce - Donji Vakuf - Zenica

Standard
Vägen är landsväg hela sträckan.

Anslutningar till andra europavägar
E71
E70
E761
E73

Europavägar
E662

E662 eller Europaväg 662 är en europaväg som går från Subotica i Serbien till Osijek i Kroatien. Längd 140 km.

Sträckning
Subotica - Sombor - (gräns Kroatien-Serbien) - Osijek

Standard
Vägen är landsväg hela sträckan.

Anslutningar till andra europavägar
E73
E75

Europavägar
Världsmästerskapet i bandy för herrar 1975

Världsmästerskapet i bandy för herrar 1975 var det nionde världsmästerskapet i bandy för herrar och spelades i Finland 25 januari-2 februari 1975. Sovjetunionen vann turneringen före Sverige och Finland. Sovjetunionen förlorade dock för första gången en världsmästerskapsmatch i bandy, då Sverige vann med 3-1 i inledningsomgången.

Resultat

Tabell

Matcher

Externa länkar

Bandysidan - Världsmästerskapet 1975
Bandytipset kalenderbiteri - Världsmästerskapet 1975

1975 i Finland
Bandysäsongen 1974/1975
Internationella bandytävlingar i Finland
1975
S:t Michel
Sport i Torneå
Sport i Villmanstrand
Varkaus
Imatra
Sport i Uleåborg
Sport i Esbo
Jag söker Jesu blod och kraft

Jag söker Jesu blod och kraft är en psalmtext av den pietistiske psalmförfattaren Gerhard Tersteegen.

Melodin uppges vara "nr 113 Till herrlighetens land igen", som är en melodin (C-dur, 4/4, 3/2) av Bartholomäus Gesius 1605, bearbetad av  Johann Hermann Schein 1628.

Publicerad i
 Syréens sångbok 1843, som nr 212.
 Lilla Kempis 1876 som den trettonde sången. Titel "Själens trängtan efter förlozsning"

Tyska psalmer
E671

E671 eller Europaväg 671 är en europaväg som går mellan Satu Mare och Timișoara i Rumänien. Längd 300 km.

Sträckning
Satu Mare - Oradea - Arad - Timișoara

Standard
Vägen är landsväg hela sträckan.

Anslutningar till andra europavägar

Europavägar
E673

E673 eller Europaväg 673 är en 95 km lång europaväg som går mellan Lugoj och Deva i Rumänien. Den är landsväg hela sträckan och ansluter till E70, E68 och E79.

Europavägar
E675

E675 eller Europaväg 675 är en 55 km lång europaväg som går från Agigea i Rumänien till gränsen Rumänien-Bulgarien vid Negru Vodă, men inte in i Bulgarien.

Sträckning
Agigea (utanför Constanța) - Negru Vodă/Kardam (vid gränsen Rumänien-Bulgarien)

Den gick tidigare från Constanța men sträckan Constanța-Agigea (5 km lång) beslutades strykas 2004.

Anslutningar till andra europavägar
E87

Europavägar
Kalkyl

Kalkyl kan syfta på:
Av latinska calculus, liten (kalk-)sten. Romarna använde sig nämligen av små stenar vid uträkningar, omröstningar med mera. 

 Kalkyl – en eller flera matematiska operationer för att lösa ett problem, se beräkning 
 Differentialkalkyl – område inom den matematiska analysen som behandlar derivator och differentialer
 Variationskalkyl – att bestämma det minsta värdet av en funktional, E(f), som beror av en funktion, f
 Infinitesimalkalkyl – den del av matematiken som behandlar gränsvärden, derivator och integraler, jämför engelska calculus
 Kalkyl – inom ekonomi, en uppskattning av intäkter och kostnader, se kalkylering
 Kalkylprogram – ett tillämpningsprogram som är konstruerat för att utföra matematiska beräkningar i tabeller
 Professor Kalkyl – en figur i Tintin

Se även 
 Kalkylator
 Matematisk analys
Esa Tikkanen

Esa Tikkanen, född 25 januari 1965 i Helsingfors, Finland, är en finländsk före detta professionell ishockeyspelare. Han spelade för NHL-lagen Edmonton Oilers, New York Rangers, St. Louis Blues, New Jersey Devils, Vancouver Canucks, Florida Panthers och Washington Capitals under 15 säsonger och vann Stanley Cup fem gånger, med Edmonton Oilers 1985, 1987, 1988 och 1990 och med New York Rangers 1994.

Esa Tikkanen är känd som en spelare som störde sina motspelare och fick dem ur balans, ofta riktade han in sig på motståndarlagets stjärnspelare. Han var även en box play-specialist med säsongen 1988–89 som höjdpunkt med åtta mål i numerärt underläge. Han har rekordet för de snabbaste två målen i box play i NHL med 12 sekunder. Hans storhetsperiod var främst 1986–1991 då han fem säsonger i rad gjorde över tjugo mål och vann fyra av sina Stanley Cup med Edmonton Oilers.

Statistik

Klubbkarriär

Källor

Externa länkar
Esa Tikkanen NHL Statistics - Hockey-Reference.com
 Esa Tikkanen - nhl.com

Finländska ishockeyspelare
Födda 1965
Spelare i Edmonton Oilers
Spelare i Florida Panthers
Spelare i New Jersey Devils
Spelare i New York Rangers
Spelare i St. Louis Blues
Spelare i Vancouver Canucks
Spelare i Washington Capitals
Män
Levande personer
Idrottare från Helsingfors
Finländska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1998
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Finland
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1998
Spelare i Regina Pats
Stanley Cup-mästare 1994
Stanley Cup-mästare 1990
Stanley Cup-mästare 1988
Stanley Cup-mästare 1987
Stanley Cup-mästare 1985
Spelare valda i NHL Entry Draft 1983
Spelare valda av Edmonton Oilers i NHL Entry Draft