kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rödstrupig karakara

Rödstrupig karakara (Ibycter americanus) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utbredning och systematik 
Rödstrupig caracara placeras som enda art i släktet Ibycter. Fågeln förekommer från allra sydligaste Mexiko till norra Bolivia och södra Brasilien.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv miljon till fem miljoner vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Loretoskogsfalk

Loretoskogsfalk (Micrastur buckleyi) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utbredning 
Fågeln förekommer i det fuktiga Amazonområdet i östra Ecuador och östra Peru.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Clarence Buckley, amerikansk entomolog och samlare verksam i Bolivia 1874 och Ecuador 1878. Fram tills nyligen kallades den även buckleyskogsfalk på svenska, men justerades 2022 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Skogsfalkar
Fåglar i neotropiska regionen
Vitögd skogsfalk

Vitögd skogsfalk (Micrastur gilvicollis) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Sydamerika från Guyanaregionen och södra Venezuela till Bolivia och Amazonområdet i Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Skogsfalkar
Fåglar i neotropiska regionen
Kryptisk skogsfalk

Kryptisk skogsfalk (Micrastur mintoni) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i regnskog i Brasilien och nordöstra Bolivia. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Skogsfalkar
Fåglar i neotropiska regionen
Walther Graef

Walther Graef, född 8 februari 1873, död 17 augusti 1937, var en tysk politiker.

Graef var 1907-1912 medlem av riksdagen, där han tillhörde konservativa partiet. 1920 blev han åter invald i riksdagen, och tillhörde då tysknationella folkpartiets mer framstående män.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Tyska politiker
Födda 1873
Avlidna 1937
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Eisenach
Skifferskogsfalk

Skifferskogsfalk (Micrastur mirandollei) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Costa Rica till Bolivia och Amazonas i Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Skogsfalkar
Fåglar i neotropiska regionen
Blygrå skogsfalk

Blygrå skogsfalk (Micrastur plumbeus) är en tillbakadragen och skygg sydamerikansk fågel.

Utseende och läten 
Blygrå skogsfalk är en 30–36 cm lång skogslevande falk med ett vitt band på stjärten. Adulta fåglar är skiffergrå ovan och vita under, på bröstet fint svartbandad. Stjärten är svaraktig med ett brett, vitt stjärtband och smal vit stjärtspets. Ben och vaxhud är bjärt orangeröda. Liknande strimmig skogsfalk har två till tre stjärtband, är gulaktig på vaxhud och ben och är proportiellt med kortvingad och långstjärtad. Lätet är ett klagande skall som ofta upprepas, vanligen i gryningen.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i fuktiga skogar i sydvästra Colombia och nordvästra Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Blygrå skogsfalk har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 6 000–15 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Skogsfalkar
Fåglar i neotropiska regionen
Strimmig skogsfalk

Strimmig skogsfalk (Micrastur ruficollis) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utbredning och systematik 
Strimmig skogsfalk delas in i sex underarter:
 Micrastur ruficollis guerilla – förekommer i fuktiga skogar från södra Mexiko till Nicaragua
 Micrastur ruficollis interstes – förekommer från Costa Rica och Panama till västra Colombia och västra Ecuador
 Micrastur ruficollis zonothorax – förekommer längs östra Andernas fot från Colombia och Venezuela till Bolivia
 Micrastur ruficollis concentricus – förekommer i södra Venezuela, angränsande Guyanaregionen och Amazonas i Brasilien
 Micrastur ruficollis ruficollis – förekommer från södra Brasilien till Paraguay och norra Argentina
 Micrastur ruficollis olrogi – förekommer i subtropiska skogar i nordvästra Argentina

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv miljon till fem miljoner vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Skogsfalkar
Fåglar i neotropiska regionen
Izmajil

Izmajil ( ; , Izmaïl; ) är en stad i Odessa oblast i sydvästra Ukraina. Staden ligger vid floden Donau, på gränsen till Rumänien. Izmajil beräknades ha 69 932 invånare i januari 2022.

Referenser

Externa länkar 

Städer i Ukraina
Orter i Odessa oblast
Halsbandsskogsfalk

Halsbandsskogsfalk (Micrastur semitorquatus) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utseende och läte 
Halsbandsskogsfalken är en stor och gänglig falk, med långa gula ben och en lång, avrundad stjärt med smala vita band. Adulta fåglar är vanligen vita under med svarta ”polisonger” som gett den sitt namn. Det finns också former som är mer beigefärgade och sällsynt även svarta. Ungfåglarna har varierande mörk tvärbandning undertill.

Utbredning och systematik 
Halsbandsskogsfalk delas in i två underarter med följande utbredning:
 Micrastur semitorquatus naso – norra centrala Mexiko till Ecuador
 Micrastur semitorquatus semitorquatus – regnskog i norra Sydamerika söderut till Brasilien och norra Argentina

Levnadssätt 
Halsbandsskogsfalken är vida spridd i tropiska skogar, i västa Mexiko även i skogar med tall och ek högt uppe i bergen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 500 000 till fem miljoner vuxna individer.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Skogsfalkar
Fåglar i neotropiska regionen
Halsbandspygméfalk

Halsbandspygméfalk (Microhierax caerulescens) är en asiatisk fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Kännetecken

Utseende 
Halsbandspygméfalken är en mycket liten falk med en kroppslängd på endast 18 centimeter. Sittande påminner den om en törnskata och i flykten flyger den med snabba vingslag avlösta med glid. I dräkten har vuxen fågel vitt halsband, svart hjässa och ögonstreck samt rostfärgad undersidan. Ovansidan i övrigt är helsvart. Ungfågeln är rostorange på panna och ögonbrynsstreck med vit strupe.

Läte 
Lätet är ett högfrekvent kli-kli-kli... eller killi-killi-killi....

Utbredning och systematik 
Halsbandspygméfalk delas in i två underarter med följande utbredning:
 Microhierax caerulescens caerulescens – förekommer i Himalaya i Indien och Nepal till Assam
 Microhierax caerulescens burmanicus – förekommer från Myanmar till södra Indokina

Levnadssätt 
Arten förekommer i öppen lövskog, plantage och skogskanter mellan 200 och 800 meters höjd. Den lever mest av stor insekter, särskilt fjärilar. Den häckar från februari till maj, åtminstone i Uttar Pradesh i Indien. I norra Thailand har bon rapporterats i april.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till tiotusentalet individer.

Namn 
Fågeln har på svenska även kallats rödbent pygméfalk.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Klas Dykhoff

Klas Dykhoff, född 13 april 1958, är en svensk filmljudtekniker och professor vid Stockholms dramatiska högskola. 

Dykhoff har arbetat med filmljud sen mitten av 1980-talet och forskningen rör framförallt ljudets dramaturgiska roll i film.

Han är styrelsemedlem i intresseföreningen Film Sound Sweden.

Bibliografi 
 Ljudbild eller synvilla, en bok om filmljud och ljuddesign Liber 2002
 På tal om Musikproduktion - en artikel i antologin Bo Ejeby förlag 2012
 Ljudberättande i europeisk film*  Premiss förlag 2012

Externa länkar 
 

Svenska ljudtekniker
Män
Födda 1958
Levande personer
Filippinpygméfalk

Filippinpygméfalk (Microhierax erythrogenys) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utseende och läten 
Filippinpygméfalken är som namnet avslöjar en mycket liten falk. Ovansidan är blåglänsade svart. Undertill är den också svart under stjärtroten samt vidare upp till lår och kroppsidor, men är i övrigt vit, ända upp till kinderna. Lätet är ett fallande, musliknande pip.

Utbredning och systematik 
Filippinpygméfalkem förekommer i Filippinerna. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Microhierax erythrogenys erythrogenys – förekommer i norra Filippinerna (Luzon, Mindoro, Negros och Bohol)
 Microhierax erythrogenys meridionalis – förekommer i södra Filippinerna (Samar, Leyte och Cebu till Mindanao)

Levnadssätt 
Filippinpygméfalken hittas i skogar intill bergstrakter. Där föredrar den att sitta på exponerade grenar i framträdande träd.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde, men ett litet bestånd på uppskattningsvis endast 1 000–10 000 individer. Den tros dessutom minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att anses vara hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Svartbent pygméfalk

Svartbent pygméfalk (Microhierax fringillarius) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utseende och läte 
Svartbent pygméfalk är en mycket liten falk som nästan ser ut som en parakit. Fjäderdräkten är distinkt, med svart ovansida med vitt bröst och orangefärgad buk. Unikt är en svart teckning på kinden.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i skogar från Myanmar och vidare till Malackahalvön och Stora Sundaöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Arten hittas i skogsområden i lågland och lägre bergstrakter där den är rätt vanlig. Den är relativt social för att vara en falk och ses ofta putsa och mata varanda i småflockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Vitpannad pygméfalk

Vitpannad pygméfalk (Microhierax latifrons) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utseende och läte 
Vitpannad pygméfalk är en liten och kompakt svartvit falk. Ovansidan svart, bröstet vit och buken ljusorange. Hanen har vitt på hjässa och ansikte, honan rostorange. Där den överlappar med svartbent pygméfalk, notera vitpannade pygméfalkens vita eller orangefärgade hjässa och ljusare undersida.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i skogarna på norra Borneo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Vitpannad pygméfalk ses sitta på bara grenar i öppen skog, skogsbryn eller gläntor. Liksom andra pygméfalkar ses den ofta i par eller i smågrupper.

Status 
Vitpannad pygméfalk har ett litet bestånd uppskattat till endast mellan 10 000 och 20 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust och degradering, möjligen även fångst. Arten verkar dock tolerera miljöer som till viss del är påverkade av människan. IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Borneo
Endemiska fågelarter i Malaysia
Svartvit pygméfalk

Svartvit pygméfalk (Microhierax melanoleucos) är en asiatisk fågel i familjen falkar.

Utseende 
Svartvit pygméfalk är en mycket liten (15–19 cm i längd, 33–37 cm i vingspann) falk, men ändå störst i släktet Microhierax, med spetsiga vingar och rätt lång, tvärt avskuren stjärt. Ansiktet är vitt med en tydlig svart ögonmask som sträcker sig till örontäckarna. Näbben är gul. Ovansidan, inklusive hjässan, är helsvart, med vita vingband på handpennorna. Stjärten har svart ovansida, undertill svart med vita band. Könen är lika.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i skogar från nordöstra Indien till södra Kina och norra Indokina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Svartvit pygméfalk har ett stort utbredningsområde, men världspopulationen är relativt liten, bestående av uppskattningsvis mellan 670 och 6700 vuxna individer. Internationella naturvårdsunionen IUCN bedömer dock att populationen är stabil och behandlar den inte som hotad. Den placeras i hotkategorin livskraftig.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Gulhuvad karakara

Gulhuvad karakara (Daptrius chimachima) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utseende och läte 
Gulhuvad karakara är en ljusbeige rovfågel med mörkbruna vingar. I flykten syns beigefärgade vingfläckar. Ungfågeln är också beigefärgad men täckt av mörka streck. Arten är mest lik skrattfalken, men har till skillnad från denna bara ett mörkt streck genom ögat, inte en tjock svart ansiktsmask. Den är vidare mycket mindre än tofskarakaran och saknar dennas mörka hjässa. Lätet består av hårda skrin.

Utbredning och systematik 
Gulhuvad karakara delas in i två underarter:
 Daptrius chimachima cordata – förekommer på savann från Costa Rica till Brasilien norr om Amazonfloden samt på Trinidad
 Daptrius chimachima chimachima – förekommer från Brasilien söder om Amazonområdet till östra Bolivia, Paraguay och norra Argentina

Släktestillhörighet 
Gulhuvad karakara placeras traditionellt i släktet Milvago tillsammans med chimangokarakaran. Genetiska studier har dock visat att de inte är varandras närmaste släktingar. Istället står chimangokarakaran nära arterna i släktet Phalcoboenus. Eftersom de utgör en klad falkar som alla är relativt släkt samt att inget vetenskapligt släktesnamn finns beskrivet för chimangokarakaran (gulhuvad karakara är typart för Milvago) har tongivande taxonomiska auktoriteten Clements et al istället valt att inkludera Milvago och Phalcoboenus i Daptrius som har prioritet. Denna linje följs här. Andra, som BirdLife International och IUCN, behåller Phalcoboenus och Milvago men för över chimangokarakaran till Phalcoboenus, vilket lämnar gulhuvad karakara som ensam art i Milvago.

Levnadssätt 
Gulhuvad karakara hittas i öppna miljöer som fält och flodkanter. Där ses den ofta sitta synligt. Den kan påträffas enstaka, i par eller i små familjegrupper.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen fem till 50 miljoner vuxna individer.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Chimangokarakara

Chimangokarakara (Daptrius chimango) är en sydamerikansk fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar. Den är en vanlig fågel i såväl öppen skog som i odlingsbygd, byar och städer som ofta samlas i stora flockar likt kråkor.

Utseende 
Karakaror är stora falkar med breda och rundade vingar. Denna art är övervägande brunaktig, ofta med rödbruna toner, med varierande ljusare fläckning ovan och tvärbandning under. I flykten syns tydligt gräddvit i vingarna och på stjärtroten.

Utbredning och systematik 
Chimangokarakara delas in i två underarter med följande utbredning:
 Daptrius chimango chimango – skogar från södra Brasilien och Paraguay till centrala Argentina och mellersta Chile
 Daptrius chimango temucoensis – södra Chile och södra Argentina till Eldslandet och Kap Horn-arkipelagen

Släktestillhörighet 
Chimangokarakara placeras traditionellt i släktet Milvago tillsammans med gulhuvad karakara. Genetiska studier har dock visat att de inte är varandras närmaste släktingar. Istället står chimangokarakaran nära arterna i släktet Phalcoboenus. Eftersom de utgör en klad falkar som alla är relativt släkt samt att inget vetenskapligt släktesnamn finns beskrivet för chimangokarakaran (gulhuvad karakara är typart för Milvago) har tongivande taxonomiska auktoriteten Clements et al istället valt att inkludera Milvago och Phalcoboenus i Daptrius som har prioritet. Denna linje följs här. Andra, som BirdLife International och IUCN, behåller Phalcoboenus och Milvago men för över chimangokarakaran till Phalcoboenus.

Levnadssätt 
Chimangokarakaran är en ljudlig och väl synlig asätare i allt ifrån byar och städer till öppen skog och jordbruksbygd samt på stränder. I Sydamerika där kråkor saknas verkar denna art inta deras nisch. Den samlas ofta i grupper, lokalt i tiotal eller till och med hundratal. Den ses då födosöka på marken eller segla i luften i akrobatisk flykt, ofta jagande större rovfåglar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Vitstrupig karakara

Vitstrupig karakara (Daptrius albogularis) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar. Den förekommer i sydligaste Sydamerika. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende 
Karakaror är stora falkar med breda och rundade vingar. Denna art är vackert tecknad i svart och vitt, med gräddvit undersida och tydlig vit stjärtspets. Den är mest lik bergkarakaran, men överlappar inte med denna i utbredning. Ungfågeln liknar den mindre arten chimangokarakaran, men skiljs på svart, ej ljus, näbb.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna i södra Argentina och södra Chile till Eldslandet. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Phalcoboenus. Genetiska studier har dock visat att chimangokarakaran, traditionellt placerad i Milvago står nära arterna i Phalcoboenus. Eftersom de utgör en klad falkar som alla är relativt släkt samt att inget vetenskapligt släktesnamn finns beskrivet för chimangokarakaran har tongivande taxonomiska auktoriteten Clements et al istället valt att inkludera både Milvago och Phalcoboenus i Daptrius som har prioritet. Denna linje följs här. Andra, som BirdLife International och IUCN, behåller Phalcoboenus men inkluderar chimangokarakaran däri.

Levnadssätt 
Vitstrupig karakara är en ovanlig fågel i södra Anderna. Där föredrar den öppna miljöer ovan trädgränsen, men kan också röra sig till lägre liggande områden för att söka föda vid soptippar och i öppen jordbruksbygd med inslag av träd. Vid soptippen utanför Ushuaia i Argentina ses den tillsammans med chimangokarakara och tofskarakara. Liksom andra karakaror seglar den, kretsar och rollar lätt i uppvindar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till mellan 1 000 och 10 000 vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Strimkarakara

Strimkarakara (Daptrius australis) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågelns utbredningsområde är Eldslandet, Isla de los Estados, Navarino Island och Falklandsöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Phalcoboenus. Genetiska studier har dock visat att chimangokarakaran, traditionellt placerad i Milvago står nära arterna i Phalcoboenus. Eftersom de utgör en klad falkar som alla är relativt släkt samt att inget vetenskapligt släktesnamn finns beskrivet för chimangokarakaran har tongivande taxonomiska auktoriteten Clements et al istället valt att inkludera både Milvago och Phalcoboenus i Daptrius som har prioritet. Denna linje följs här. Andra, som BirdLife International och IUCN, behåller Phalcoboenus men inkluderar chimangokarakaran däri.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Falkfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Skrynkelstrupig karakara

Skrynkelstrupig karakara (Daptrius carunculatus) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i höglänta gräsmarker, så kallad páramo, i Colombia och Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Phalcoboenus. Genetiska studier har dock visat att chimangokarakaran, traditionellt placerad i Milvago står nära arterna i Phalcoboenus. Eftersom de utgör en klad falkar som alla är relativt släkt samt att inget vetenskapligt släktesnamn finns beskrivet för chimangokarakaran har tongivande taxonomiska auktoriteten Clements et al istället valt att inkludera både Milvago och Phalcoboenus i Daptrius som har prioritet. Denna linje följs här. Andra, som BirdLife International och IUCN, behåller Phalcoboenus men inkluderar chimangokarakaran däri.

Status 
Skrynkelstrupig karakara har ett begränsat utbredningsområde och en världspopulation som uppskattas till endast mellan 1 000 och 10 000 individer. Beståndet tros dock vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i neotropiska regionen