kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
John Edwards (politiker)

Johnny Reid "John" Edwards, född 10 juni 1953 i Seneca i South Carolina, är en amerikansk advokat och politiker (Demokratiska partiet). Han representerade delstaten North Carolina i USA:s senat från 1999 till 2005.

Biografi 
John Edwards föddes i Seneca i South Carolina, men växte huvudsakligen upp i Robbins, North Carolina. Till yrket advokat specialiserad på skadeståndsprocesser, valdes han in i senaten som representant för delstaten North Carolina 1998. Han ställde 2004 upp som presidentkandidat i demokraternas primärval, men fick se sig besegrad av John Kerry. I juli 2004 offentliggjorde Kerry att han valt John Edwards till sin vicepresidentkandidat, ett val som bekräftades några veckor senare av Demokraternas partikonvent i Boston.

Taktiken gick ut på att Kerry, med sin bakgrund i New England, skulle kompletteras av sydstatspolitikern Edwards och på så sätt kunna vinna även några av Sydstaterna, men den misslyckades. Demokraterna lyckades i de flesta av dessa stater inte på allvar utmana den sittande presidenten George W. Bush.

Edwards ställde även upp som presidentkandidat i valet 2008. Han drog sig ur i januari 2008 och kom senare att stödja Barack Obamas kandidatur.

Privatliv 
Edwards var gift med advokaten, författaren och sjukvårdsaktivisten Elizabeth Edwards från 1977 till hennes död i bröstcancer 2010. Paret hade flyttat isär året innan, men skilsmässan hade inte gått igenom officiellt då hon avled. De hade fyra barn ihop. Edwards har också ett barn utanför äktenskapet född 2008.

Källor

Noter

Externa länkar 

Ledamöter av USA:s senat från North Carolina
Amerikanska presidentkandidater
Amerikanska advokater
Födda 1953
Män
Levande personer
Alumner från North Carolina State University
Alumner från University of North Carolina at Chapel Hill
Mark Eaton

Mark E. Eaton, född 24 januari 1957 i Inglewood i Kalifornien, död 28 maj 2021 i Park City, Utah, var en amerikansk professionell basketspelare. Han avslutade sin karriär 1993. Under sin tid som basketspelare var han 224 cm lång och vägde 132 kg. Eaton var känd för sitt starka försvarsspel.

Karriär 
Få lag var intresserade av Mark Eaton vid NBA:s draft 1982. Slutligen var det Utah Jazz som draftade Eaton som 72:e spelare totalt. Under sin första säsong gjorde han succé tidigt då han fick ta över positionen som center i startfemman från Danny Schayes. Sin första säsong slog han klubbrekord med 275 blockar på 81 matcher. Snittet på 3,40 blockar per match gjorde honom till den tredje bästa blockaren då.

Eaton fortsatte att spela bra under sin andra säsong då han slog sitt eget klubbrekord med 351 blockar och 595 returer på 82 matcher. Då låg bara en person före i listan över flest blockar i snitt per match. Mycket tack vare Mark Eatons försvar tog sig Jazz vidare till slutspelet för första gången.

Den tredje säsongen 1984–1985 blev en fantastisk säsong med 456 blockar, 5.56 per match, vilket gjorde honom till rekordhållare för antalet blockar på en säsong.

Lag 
 Utah Jazz (1982–1993)

Källor

Externa länkar 

Amerikanska basketspelare
Spelare i Utah Jazz
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Kalifornien
Personer från Inglewood, Kalifornien
Födda 1957
Avlidna 2021 
Män
Alumner från University of California, Los Angeles
Gerhard av Oldenburg

Greve Gerhard "den stridbare" av Oldenburg, även Gerhard "den modige" av Oldenburg, Gerhard "der Streitbare", Gerd "der Mutige", född 1430, död 22 februari 1500 i Frankrike, greve av Oldenburg 1440/1450-1486 (abdikerade). Son till greve Didrik den lycklige av Oldenburg (död 1440) och Hedvig av Holstein (död 1436).

Biografi
Gerhard fick 1454 av brodern Kristian dennes del av grevskapet Oldenburg och 1460 löfte om en stor penningsumma som ersättning för arvsrätten till Holstein. Då Gerhard aldrig erhöll penningsumman försökte han 1465–1466 vinna eget välde i Schleswig och Holstein och blev i några år broderns ståthållare. Gerhard råkade sedan i strid, först med holsteinska adeln och sedan med Kristian, vilken 1470 fråntog honom hans värdighet. 1472 försökte Gerhard att vända tillbaka till Holstein, men utan framgång.

Såsom varande greve av Oldenburg låg Gerhard i långvarig strid med ärkebiskopen av Bremen, överlämnade 1486 regeringen till sina söner och dog i Frankrike 1500.

Om Gerhard sägs att han skall ha stått på god fot med bönderna, både i Holstein och Oldenburg.

Anton Günther (1583-1667) var den siste greven av denna släktlinje.

Referenser 

Huset Oldenburg
Personer i Tyskland under 1400-talet
Födda 1430
Avlidna 1500
Män
Science fictions guldålder

Science fictions guldålder var den tid då genren science fiction började uppmärksammas och många klassiska verk författades. Namnet har införts i efterhand beteckna den science fiction som skrevs under fyrtiotalet, då magasinsgenren mognade avsevärt och författare som Isaac Asimov, Robert Heinlein, Theodore Sturgeon och A.E. van Vogt gjorde genren allmänt accepterad och känd.

Clifford D. Simak hade debuterat i början av trettiotalet men blev inte riktigt produktiv förrän nu. Han kom i kontakt med John W. Campbell som blivit redaktör för Astounding Science Fiction efter att tidigare ha skrivit ett par klassiska berättelser som Who Goes There? och en del rymdoperor. Astounding dominerade fältet under fyrtiotalet även om de nämnda författarna inte enbart kom att publicera sig där.

Den andra guldåldern 
Bertil Mårtensson och andra har föreslagit att femtiotalet bör kallas ”Science fictions andra guldålder”, då dominerat av de två tidskrifterna Galaxy Science Fiction, i synnerhet under H. L. Gold, och The Magazine of Fantasy & Science Fiction under Anthony Boucher med flera. Under denna tid dominerades genren fortfarande av de tidigare nämnda berömdheterna men fick svår konkurrens av bland andra Robert Sheckley, William Tenn, Frederik Pohl och Philip K. Dick som, med sin mer samhällssatiriska vinkel, väl speglade McCarthy-tidens USA.

Referenser 

Guldåldern
Who Goes There?

Who Goes There? är en science fiction-kortroman skriven av John W. Campbell, hans mest kända, originalpublicerad i Astounding Science Fiction 1938. Den handlar om hur en forskningsstation i Antarktis hemsöks av en utomjordisk varelse med förmåga att ändra sin yttre skepnad, det vill säga det senare så populära mimicry-temat. Kortromanen publicerades ursprungligen under pseudonymen Don A. Stuart.

Who Goes There har filmatiserats tre gånger: Fantomen från Mars (1951), The Thing (1982) och The Thing (2011).

Science fiction-böcker
Skönlitteratur 1938
Antarktis i skönlitteratur
Engelskspråkig skönlitteratur
Analog Science Fiction and Fact

Analog Science Fiction and Fact, egentligen Analog Science Fact & Science Fiction, är en amerikansk science fiction-tidskrift, grundad 1930. Ursprungligen under namnet Astounding Stories byte det 1938 namn till Astounding Science Fiction, för att 1960 byta namn till Analog Science Fact & Fiction , och 1992 till nuvarande namn. Kallas även kort och gott för Astounding.

Magasinet hade sin storhetstid under John W. Campbells redaktörskap. Han arbetade för att fokus skulle vara både på Science och på Fiction. Målet var alltså att berättelserna inte enbart skulle vara fantastiska äventyr utan även ta hänsyn till hur den tekniska utvecklingen skulle kunna ske.

Många ledande science fiction-författare har börjat sin karriär med att bli publicerade i magasinet. Isaac Asimovs Stiftelseserie, en av de mest inflytelserika science fiction-berättelserna, publicerades från början i form av noveller i magasinet 1942-1950. Det var också i Astounding Science Fiction som L. Ron Hubbard i maj 1950 publicerade artikeln Dianetics som sedan kom att utvecklas till boken Dianetik: Den moderna vetenskapen om mental hälsa, vilken i sin tur utvecklades till Scientologi.

Redaktörer 
 Harry Bates, 1930-1933
 F. Orlin Tramine, 1933-1937
 John W. Campbell, 1937-1971
 Ben Bova, 1971-1978
 Stanley Schmidt, 1978-2012
 Trevor Quachri, 2012-

Amerikanska tidskrifter
Science fiction-tidskrifter
Tidskrifter startade 1930
Ysunda

Ysunda herrgård i Finspångs kommun ligger vid strömmen där sjön Åmlången övergår i Glan. Här vid strömmen anlades redan 1640 ett järnbruk som kom att drivas fram till 1872. Det fick privilegier 1666 av drottning Kristina. Ysunda ägs under 1600-talet av Sten Ivarsson. 

1799 är Ysunda manufakturverk privilegierat till inrättande av en knipphammare och en spikhammare. 1844 köper Magnus Lorentz Ekelund även Börgöls bruk.

Här finns idag en väl sammanhållen bruks - och herrgårdsrniljö i 1800-talsstil.  Av smedjan finns dock enbart en husgrund kvar, strax intill kvarnen.

Historik
Ysunda, egendom i Risinge socken, Finspånga läns härad. Från 1687 inträder Hans Schmidt och hans hustru Brita Dissman som ägare. Sedermera övergår ägandet till deras dotter Anna Kruse och länsman Gudmund Larsson. 1700 ägs Ysunda av majoren Gabriel Gyllenståhl. 1725 ägs Ysunda av arvingarna till Gudmund Larson. 1760 ägs Ysunda till ¾ av justitieborgmästaren i Norrköping Claes Per. Jancke och assessorn Karl Nik. Wadström till ¼, med privilegier för en hammare och två härdar. Vidare omnämns översten Erik Göran Adelswärd som ägare. 1788 köps Ysunda av Johan Jakob De Geer för att samma år övergå i ägo till sekreteraren Johan Pamp, 1817 ärvs bruket av häradshövding J. J. Pamp, vilken 1826 säljer Ysunda till sin svåger brukspatron Magnus Lorentz Ekelund. Tillhörde från 1850 dennes son, brukspatron Konrad A. Ekelund samt slutligen hans maka, änkefru Augusta Ekelund och barn.

Referenser

Noter 

Svenska järnbruk
Byggnader och anläggningar i Finspångs kommun
Herrgårdar i Östergötland
Gårdar i Risinge socken
Kvarstad

Kvarstad är en exekutiv åtgärd inom juridiken som innebär att en brottsmisstänkt person eller gäldenär genom domstolsbeslut i Sverige, eller i vissa fall inom den europeiska gemenskapen, helt eller delvis förlorar rätten att förfoga över en viss bestämd del av sin egendom. Den som har en fordran som han/hon vill säkra genom kvarstad måste normalt erbjuda säkerhet till samma värde som den egendomen som kvarstaden avser. Det är domstolen som avgör om den erbjudna säkerheten är tillräcklig eller ej.

I Sverige återfinns reglerna om kvarstad i tvistemål i 15 kap rättegångsbalken. Frågan om kvarstad får endast prövas av domstol efter yrkande av käranden.

Statens va-nämnd har inte ansetts behörig att besluta om kvarstad.

För att få kvarstad fordras att käranden
yrkar kvarstad
visar sannolika skäl för att han har en fordran mot svaranden
kan göra troligt att svaranden avser att skaffa undan egendom och på så sätt undandra sig att betala
ställer säkerhet för den skada som kan uppstå om kvarstad meddelas.

En ansökan om kvarstad ska normalt delges svaranden för yttrande innan tingsrätten kan meddela beslut om kvarstad. "Om fara är i dröjsmål" det vill säga att det är risk att svaranden saboterar genom att undandra egendom innan tingsrätten hinner meddela beslut, kan tingsrätten meddela interimistiskt beslut om kvarstad. Omprövning av beslutet ska sedan ske så snart svaranden fått yttra sig.

Högsta domstolen har i beslut 1986-09-05 i ärende Ö 1233-86 icke bifallit kvarstad som begärts för att avbryta preskription eftersom käranden inte "gjort troligt att svaranden avsåg att skaffa undan egendom".

Reglerna om kvarstad i brottmål återfinns i 26 kap rättegångsbalken. Om det kan antas att någon som är misstänkt för brott genom att avvika eller genom att undanskaffa egendom undandrar sig att betala böter eller företagsbot eller skadestånd till målsägande, som kan antas komma att på grund av brottet ådömas honom, får domstolen förordna om kvarstad på så mycket av hans egendom att fordringen kan antas bli täckt vid utmätning.

Kvarstad får beslutas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller något annat motstående intresse. Frågan om kvarstad får tas upp endast efter yrkande av åklagare eller målsägande om anspråket anmälts till åklagaren.

Det finns inte någon bestämmelse i 26 kap rättegångsbalken som anger vad som gäller i fråga om målsägandes anspråk som övertagits av annan. Genom dom 1999-04-29 har Svea hovrätt i mål Ö 2962-99 slagit fast att kvarstad som övertagits av annan – i detta fall flera försäkringsbolag – mycket väl kan prövas av samma tingsrätt som ska döma i brottmålet.

Se även
Kvarstadsbåtarna
Embargo

Fotnoter

Förmögenhetsrätt
Straffrätt
Semafor

Semafor kan syfta på:

 Semafor (kommunikation) – ett optiskt signalmedel, avsett att synas på långt håll i dagsljus
 Semafor – en signal vid järnvägshållplats eller en båtbrygga, se plåtstins
Optisk telegraf – ett optiskt signalmedel som var en föregångare till dagens telekommunikationssystem
 Semafor (programmering) – en teknik inom datorprogrammering som används för att begränsa åtkomsten till en delad resurs eller process
Semafor (programmering)

Användning av en semafor är inom programmering en teknik som används för att begränsa åtkomsten till en delad resurs eller process för flera samtidigt pågående processer under multikörning. Semaforer används i flera operativsystem som en primitiv synkroniseringsmetod.

En binär semafor fungerar ungefär som en mutex (mutual exclusion), dvs den håller koll på en resurs (eller en bit kod) som endast får användas av en tråd åt gången.

En räknande semafor behandlar resurser som kan användas av flera trådar samtidigt. Semaforens värde representerar antalet lediga resurser.
Räknarsemaforer har två operationer: wait och signal, dessa kallas även up och down.

Wait-operationen körs när en process begär åtkomst till resursen. Semaforens värde minskas med 1 för att indikera att en resurs används. Värdet 0 indikerar att resurserna är slut (värdet kan alltså aldrig bli negativt).
Om en tråd försöker komma åt resurser då semaforen har värdet 0 kommer tråden att försättas i sovläge och läggas i semaforens vänte-kö, i väntan på att en resurs frigörs.

Signal-operationen frigör en använd resurs, ökar semaforens värde, samt tar bort en av trådarna från vänte-kön och startar den igen.

Programmering
Laminatgolv

Laminatgolv är ett golv, vanligen med ett mönster som imiterar trä, sten eller klinker men andra mönster förekommer också.

Tillverkningsmetoden är en laminering (sammanfogning) av flera skikt som limmas och pressas ihop under högt tryck. Det är tre skikt, där ytskiktet består av ett specialbehandlat papper med en skyddande plastfilmsyta. 

Man skiljer på bland annat direktlaminat och högtryckslaminat. Direktlaminat består oftast av ett slitskikt högst upp, därefter mönsterskikt, kärna och balansskikt.
Slitskiktet skyddar mönsterskiktet och består ofta av melaminhartser och korund. Mängden korund i slitskiktet avgör slitstyrkan.
Mönsterskiktet är ett fotografiskt papper som behandlats med melaminhartser.
Kärnan, som är bäraren av golvet, är oftast tillverkad av högdensitetsfiberboard (HDF). I vissa golv av högre kvalitet kan kärnan vara fuktresistent.
Balansskiktet är impregnerat och ger golvet stabilitet, ser till att golvet behåller sin form och att det inte bågnar. Dessutom ger det ett visst fuktskydd.

Högtryckslaminat består av högtryckslaminatet högst upp, därefter en kärna och ett balansskikt. Högtryckslaminatet är en produkt i sig som limmas/pressas fast ovanpå kärnan och har mycket hög slitstyrka.

Det finns varierande kvaliteter av laminatgolv. Golv av lägre kvaliteter tål vanligen inte vatten och har inte så stor slitstyrka. Golv av högre kvalitet kan ha mycket hög slitstyrka och kan vara fuktresistenta genom en hård kärna, samt bestrykning av vax. De är därmed lämpligare än andra att lägga i utrymmen med högre slitage och där det finns större risk för spill, såsom till exempel kök och hall.

Det finns även en klassificering, där golven testas för olika bruk: privat och offentligt bruk. Klasserna är 2x för privat, och 3x för offentligt. Första siffran anger vilken klass, och den andra  siffran anger vilken slitstyrka golvet har. T.ex. klass 23: privat bruk, hårt slitage. Klass 32 är lämpligt för kök, hall, med högre fukttålighet samt tuffare slitage.

Se även
 Parkettgolv
 Laminatanger
 Klickgolv

Golv
Strategic Arms Limitation Talks

Strategic Arms Limitation Talks, SALT, var två omgångar av förhandlingar och avtal mellan USA och Sovjetunionen om vapenbegränsning. SALT 1 pågick mellan 1969 och 1972 och SALT 2 mellan 1972 och 1979.

ABM-avtalet
Förhandlingarna inleddes den 17 november 1969 i Helsingfors och följande förhandlingar ägde rum antingen i Helsingfors eller Wien. Inledningsvis var positionerna låsta men i maj 1971 kunde man komma överens om en begränsning av luftvärnsvapen. Den 26 maj 1972 kunde USA:s president Richard Nixon och generalsekreteraren för Sovjetunionens kommunistparti Leonid Brezjnev underteckna ett nedrustningsfördrag som fick namnet ABM-avtalet. Man kom också överens om att fortsätta förhandlingarna om nedrustning.

SALT II-avtalet
De fortsatta förhandlingarna rörde nedrustning av strategiska kärnvapen. Den 18 juni 1979 undertecknade USA:s president Jimmy Carter och Leonid Brezjnev ett fördrag om nedrustning. Sex månader senare invaderade Sovjetunionen Afghanistan och den amerikanska senaten ratificerade därför aldrig fördraget. Även om fördraget därför formellt aldrig blev bindande höll båda parter sig ändå till överenskommelsen. USA:s president Ronald Reagan sade upp SALT II-avtalet den 26 maj 1986 och överskred senare samma år gränserna för antalet missiler som angavs i avtalet.

Se även 
 START I
 New START
 Icke-spridningsavtalet (NPT)
 FN:s konvention om kärnvapenförbud (TPNW)

Externa länkar 
 Texten till SALT II-avtalet
 Texten till SALT II (forts)
 Texten till avtalet från USA:s utrikesdepartement
 NuclearFiles.org Texten till SALT II 1979

Referenser 

Kärnvapen
Kalla kriget
1979 i Österrike
Wien under 1970-talet
Politikåret 1979
Kärnvapennedrustning
Åkerby, Nora kommun

Åkerby herrgård ligger vid Fåsjöns strand, åtta kilometer norr om Nora. Platsen var från början ett bergsmansboställe. Kristina Karolina Olsson, änka efter bergsmannen Anders Olsson, lät 1856-59 bygga ut huvudbyggnaden till ett corps-de-logi, och byggde dessutom två flyglar.

År 1912 köptes gården av Örebro läns landsting för att användas som ett hem för "vanartiga pojkar", ett s.k. skyddshem. År 1952 blev herrgården ett semesterhem för husmödrar, och år 1958 gjordes den om till kursgård, fortfarande i landstingets regi. Sedan 1999 bedrivs en hotell- och konferensanläggning. Gården totalrenoverades år 2001.

Åkerby skulpturpark
Åkerby skulpturpark låg vid Åkerby herrgård. I skulpturparken fanns från början cirka 130 skulpturer. Parken lade ned 2008. 25 skulpturer överlämnades till Nora kommun som gåva, men en del av skulpturerna står fortfarande kvar. Alla de 25 skulpturerna som donerats till Nora har ännu (2013) inte satts upp.

Referenser
Åkerby herrgård

Noter

Herrgårdar i Västmanland
Hotell i Sverige
Byggnader och anläggningar i Nora kommun
Ljusstråk

Ljusstråk är ett årligt återkommande kulturevenemang som arrangeras av Nora kommun, och som första gången genomfördes 2001.

Historia 
Ljusstråk initierades av kommunala tjänstemän, dåvarande kulturchefen Inger Linder och kultursekreterare Eva Bratt. De samlade ett antal kulturarbetare för att starta den första kulturslingan genom Nora bergslag. Därefter växte evenemanget och blev startskottet för ett bredare samarbete kring kultur i Nora. Målet var att Ljusstråk skulle vara mer än en traditionell konstrunda och beskrev initiativet som en kulturslinga. Det konstnärliga utbudet skulle breddas till att också omfatta teater, dans och musik men också sätta fokus på den unika miljön och dess kulturarv, exempelvis gruvdriftens historia i området. Ljusstråk beskrevs som en konstens folkrörelse.

Föreningen ljusstråk 
Föreningen Ljusstråk bildades 2007 och är idag ett nätverk med konstnärer, konsthantverkare, scenkonstnärer, dansare och artister som träffas flera gånger per år.  Ljusstråk är också ett kulturevenemang första helgen i september med öppna ateljéer, konst, musik, dans och teater. Det är en ideell och opolitisk förening med säte i Nora, Örebro län. Föreningen har 2018 drygt 90 medlemmar.

Källor

Externa länkar
Officiell hemsida 

Evenemang i Sverige
Nora kommun
Pelham, New York

Pelham är en ort i Westchester County i delstaten New York i USA. År 2010 hade orten 12 396 invånare. Den har enligt United States Census Bureau en area på 5,7 km² varav 0,1 km² är vatten.

Thomas Pell köpte området tillsammans med Bronx och stora delar av områdena norr om Long Island 1654 av Siwanoy-indianerna.

Källor 

Orter i delstaten New York
Westchester County
Konst på Hög

Konst på hög är en skulpturpark på Kvarntorpshögen i Kumla kommun med omkring 30 konstverk.

Konst på Hög invigdes 1998. På somrarna ordnas konserter och teaterföreställningar.

Kvarntorpshögen med Konst på Hög utpekades 2010 som den märkligaste sevärdheten i Sverige i Fredrik Kullbergs bok Sveriges 100 märkligaste sevärdheter.

Permanenta konstverk
Periphery III, 2012, av Sirous Namazi 
Var finns konstverket?, 2010, av Marc Broos 
Heptagon, 2011, av Corinne Ericson 
Waaaall, 1998, av Lars Vilks (nedbrunnen 2019)  
Bröstskål, 2000, av Ulf Rollof 
Makt, 1998, av Richard Brixel 
Koncentrator, 1998, av Torgny Larsson 
Ljusrum I och II, 1998,av Pål Svensson 
Arken, 1999, av Olle Medin 
Vindla, 1998, av Leif Bolter 
Energi-Magi, 1998, av Ulla Viotti 
Stabil, 2000, av Lars Englund 
Kvarntorpsmalanganer, 1999, av Lenny Clarhäll 
Port, 1998, av Claes Hake 
Sju, 1999, av Mats Caldeborg 
Tur med vädret, 2001, av Eva Löfdahl 
Rännil, 2001, av Ebba Matz 
Dansen, 2001, av Karin Ward 
Odens trädgård, av Ulla Viotti 
Bunker, 2002, av James Bates 
Absit Omen, 2003, av Kent Karlsson 
Rum för resande, 2005, av Nils Bertil Malmberg 
Hesperidernas trädgård, 2006, av Lars Vilks 
Utan titel, 2006, av Peter Johansson 
Motorheart, 2007, av Kajfes Arijana och Anders Boqvist 
Synergi, 2008, av Eva Marklund 
Yggdrasil, 2014, av Cecilia Jansson 
Stilla rörelse, 2015, av Maria Miesenberger

Bildgalleri

Litteratur
Stefan Nilson: Konst på Hög, Galleri Örsta konstförening, 2007, 
Stefan Nilson: "Konst på Hög II - återbesökt", Galleri Örsta Konstförening, 2015,()

Källor
Konst på Högs webbplats
Kumlan, informationsblad för Kumla kommun, 2007:4

Externa länkar

Konstverk i Kumla kommun
Skulpturparker i Sverige
Kultur i Örebro län
World Rugby

World Rugby är rugby unions världsorganisation. WR grundades 1884 som International Rugby Football Board (IRFB), men när IRFB 1997 flyttat från London till Dublin ändrade man 1998 namnet till International Rugby Board. I november 2014 ändrades namnet till "World Rugby".

Förbundet har för tillfället 95 medlemsländer (däribland Sverige) och 8 associerade medlemmar.

Sedan 1987 anordnar förbundet ett VM i rugby.

Medlemmar 
Förbundet delar in sina medlemmar i tre styrkeklasser. De deltagande nationerna i Six Nations (England, Frankrike, Irland, Italien, Skottland, Wales), Tri Nations (Australien, Nya Zeeland, Sydafrika) samt Argentina är i första styrkeklassen. Till andra styrkeklassen hör Kanada, USA, Fiji, Japan, Rumänien och Tonga. Alla andra medlemsländer tillhör den tredje styrkeklassen.

Afrika

Asien

Europa

Nordamerika

Oceanien

Sydamerika

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 WR:s officiella hemsida
 WR:s världsrankning

Rugbyförbund
Idrottsförbund bildade 1884
Internationella idrottsförbund
Indiana Jones and the Infernal Machine

Indiana Jones and the Infernal Machine är ett TV-spel till Nintendo 64, Microsoft Windows och Game Boy Color baserad på karaktären och filmserien Indiana Jones. Spelet utspelar sig 1947.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Datorspel 1999
Nintendo 64-spel
Game Boy Color-spel
Indiana Jones
1947 i fiktion
Filippinerna i fiktion
Afrika i fiktion
Kazakstan i fiktion
Mexiko i fiktion
Peru i fiktion
USA i fiktion
Eriksbergsparken

Eriksbergsparken kan syfta på:

Eriksbergsparken, Stockholm
Eriksbergsparken, Örebro