kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Edsån, Uppland

Edsån förbinder sjöarna Norrviken och Edssjön i kommunerna Upplands Väsby och Sollentuna. Edsån är känd för att vara platsen för slaget vid Rotebro och för att var en plats där fisken asp leker varje vår.

Historia 

Slaget vid Rotebro mellan Sten Sture den äldres dalkarlshär och den danske unionskungen Hans här stod 1497 i nuvarande Rotsunda vid sankmarken vid Edsån nedanför fornborgen Rotebro skans och platsen kallades efter det för Jutekärret. Sankmarken torrlades i samband med att Norrviken sänktes i mitten av 1857, för att skapa åkermark. Edsån blev då en rak, grävd kanal.

Mellan 2013 och 2014 har cirka 600 meter av Edsån återfått ett slingrande lopp norr om Gillbo och därmed dubblat sin längd till cirka 1200 meter för att gynna vattenrening och den biologiska mångfalden.

Djurliv 
Upplands landskskapsfisk asp, som är klassad som nära hotad, leker varje vår i Edsån som också hyser sex av Sveriges åtta stormusselarter. Fyra av stormusselarterna är sällsynta och en av dem, flat dammussla, är klassad som nära hotad.  Snåren i våtmarkerna vid inloppet till Edssjön rymmer ett rikt fågelliv. Mellan 1 april och 31 maj råder fiskeförbud på asp.

Bilder

Källor

Externa länkar

Vattendrag i Uppland
Norrströms avrinningsområde
Vattendrag i Upplands Väsby kommun
Vattendrag i Sollentuna kommun
Hård (adelsätt)

För personer med efternamnet Hård eller Hårdh, se Hård (efternamn). För de båda obetitlade adelsätterna, se Hård af Segerstad och Hård af Torestorp

Hård var grevlig ätt nummer 78 på Riddarhuset, tillhörande den ursprungliga riddarklassen. Ätten var en förgrening av Hård af Segerstad

Ätten grundades av friherren Carl Gustaf Hårdh, som upphöjdes till greve år 1731.

Ätten utslocknade år 1929.

Källor 

Svenska friherrliga ätter
Svenska grevliga ätter
Eagles Live

Eagles Live är ett livealbum av den amerikanska rockgruppen Eagles. Det släpptes i november 1980 som en dubbel-LP.

Merparten av låtarna kommer från slutskedet av 1980 års turné med bandet. De splittrades direkt efter turnén men var skyldiga skivbolaget ytterligare ett album. Livealbumet mixades av Glenn Frey och Don Henley, de båda träffades dock inte under arbetets gång utan höll sig på varsin kust. Det skulle dröja flera år innan bandmedlemmarna åter försonades och detta är det sista nyinspelade material som de släppte fram till Hell Freezes Over 1994.

Låtlista

Skiva 1 
Sida 1
 "Hotel California" (Don Felder, Glenn Frey, Don Henley) – 6:55 
 "Heartache Tonight" (Glenn Frey, Don Henley, Bob Seger, J.D. Souther) – 4:35 
 "I Can't Tell You Why" (Glenn Frey, Don Henley, Timothy B. Schmit) – 5:24 

Sida 2
 "The Long Run" (Glenn Frey, Don Henley) – 5:35 
 "New Kid in Town" (Glenn Frey, Don Henley, J.D. Souther) – 5:45 
 "Life's Been Good" (Joe Walsh) – 9:38

Skiva 2 
Sida 1
 "Seven Bridges Road" (Steve Young) – 3:25 
 "Wasted Time" (Glenn Frey, Don Henley) – 5:40 
 "Take It to the Limit" (Glenn Frey, Don Henley, Randy Meisner) – 5:20 
 "Doolin-Dalton (Reprise II)" (Jackson Browne, Glenn Frey, Don Henley, J.D. Souther) – 0:44 
 "Desperado" (Glenn Frey, Don Henley) – 4:04 

Sida 2
 "Saturday Night" (Glenn Frey, Don Henley, Bernie Leadon, Randy Meisner) – 3:55 
 "All Night Long" (Joe Walsh) – 5:40 
 "Life in the Fast Lane" (Glenn Frey, Don Henley, Joe Walsh) – 5:10 
 "Take It Easy" (Jackson Browne, Glenn Frey) – 5:20

Medverkande
Eagles
Don Felder – gitarr, sång
Glenn Frey – gitarr, keyboard, sång
Don Henley – trummor, percussion, sång
Randy Meisner – basgitarr, sång (1976-show)
Timothy B. Schmit – basgitarr, sång (1980-show)
Joe Walsh – gitarr, keyboard, sång

Bidragande musiker
Jage Jackson – rytmgitarr, percussion
Phil Kenzie – saxofon
Vince Melamed – piano
The Monstertones – bakgrundssång
J. D. Souther – sång, akustisk gitarr
Joe Vitale – piano, orgel, trummor, percussion

Referenser

Externa länkar
Eagles Live på allmusic.com

Album av Eagles
Dubbla livealbum
Livealbum 1980
Engelskspråkiga livealbum
Musikalbum 1980
Amerikanska livealbum
Barck (grevlig ätt)

Barck, tidigare Bark, var en svensk grevlig ätt från Västmanland som introducerades vid Riddarhuset år 1743. Den utgick på svärdssidan år 1930.

Stamfader för ätten Barck är klockaren Per Larsson i Västra Fernebo. Hans son Laurentius Petri Ferneboensis (1601–1673) var kyrkoherde och prost i Söderbärke och Stora Tuna socken. Dennes hustru Anna Blackstadia var dotter till kyrkoherden Laurentius Blackstadius. Deras barn upptog namnet Barchius efter Söderbärke; bland deras ättlingar finns biskop Nils Barchius.

Ett av dessa barn, Samuel Barck, blev efter en tid vid Riksarkivet värvad av utrikesexpeditionen och sedermera hovråd och sist riksråd. Han adlades 1705, upphöjdes till friherre 1719, och sedan greve år 1731. Han introducerades både som friherre och greve, men när han introducerades som greve år 1743 på nummer 81, utgick den friherreliga ätten nr 162.

Samuel Barck var gift med Samuel Göthes dotter Anna Elisabeth. De fick många barn. Döttrarna gifte sig Grubbe och Modée. En son, Carl Gustaf, var överstelöjtnant men barnlös, och Ulrik var riksråd och gifte sig med Fredrik I:s officiella älskarinna, den romersk kejserliga riksgrevinnan, friherrinnan Catharina Ebba Horn af Åminne, men äktenskapet var barnlöst.

Ätten fortlevde på svärdssidan med Nils Barck som var envoyé och hovkansler. Under tiden som diplomat i Wien gifte han sig med Maria von Diedrichstein. Deras äldsta dotter gifte sig med en romersk kejserlig diplomat, Franz von Svietetsky, och hennes enda yngre syster gifte sig med överstelöjtnanten och riddaren Carl Wilhelm Baumann. Ätten fortlevde med den enda sonen Nils Anton Augustin Barck, som blev diplomat som fadern.

Personer tillhöriga ätten Barchius/Barck 
Laurentius Barchius (1644–84), kyrkoherde i Söderbärke, son till Laurentius Petri Ferneboensis 
Nicolaus Barchius (1676–1733), biskop, son till Laurentius Barchius 
Samuel Bark (1662–1743), ämbetsman och politiker, bror till Laurentius Barchius
Nils Bark d.ä. (1713–82), diplomat och politiker, son till Samuel Bark
Ulrik Barck (1718–72), riksråd och greve, bror till Nils Bark d.ä.
Nils Bark d.y. (1760–1822), greve och ämbetsman, son till Nils Bark d.ä.
Nils Barck (1820-1887) (1820–87) underlöjtnant, sonson till Nils Bark d.y.
Nils Barck (1863–1930), brorson till Nils Ludvig Ferdinand Barck

Källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 1 (Barck) och 4 (von Troil)
 Personhistorisk tidskrift, Sjätte årgången 1904

Noter

 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 1 (Barck) och 4 (von Troil)
 Personhistorisk tidskrift, Sjätte årgången 1904
Svenska friherrliga ätter
Svenska grevliga ätter
Bandy i Tyskland

Bandy i Tyskland är en ytterst liten sport. Under början av 1900-talet spelades bandy på vissa håll i Tyskland. Men under mellankrigstiden dog sporten ut. Under 1980-talet började man spela rinkbandy på vissa ställen.

Historia

Tidig bandy 
Bandy introducerades i Tyskland 1891 av britten Charles Goodman Tebbutt och de första bandymatcherna i Tyskland spelades 1901. Första tyska sportklubben som utövade bandy var Charlottenburger Eislaufverein som spelade sina matcher på Spreedamm i Berlin. Bland andra klubbar som utövade bandy fanns Leipziger HK, BFC Preussen, Academic SC och Viktoria. Leipziger HK skulle 1913 deltagit i bandyturneringen vid Nordiska spelen i Stockholm i Sverige men det "kolliderade" med Europamästerskapet i Schweiz då många av Leipziger HK:s spelare skulle spelat för Tysklands landslag. Med första världskriget minskade intresset, och under 1930-talet dog den organiserade bandyn i Tyskland mer eller mindre ut. Leipzig var det lag som längst höll fast vid bandy.

Efter andra världskriget 
Sedan 1980-talet har bandy börjat komma tillbaka till Tyskland, och en av pionjärerna med återintroduceringen blev Neusser Schlittschuh-Klub. Fortfarande är dock sporten ännu ovanlig i Tyskland och för det mesta handlar det om rinkbandy. Västtyskland var 1990-1991 medlem av "Federation of International Bandy". 2013 blev Tyskland medlem.. Några tyska representanter var med på FIB:s utvecklingsläger 2013. Landslaget har spelat en rinkbandyturnering i Nijmegen mot Nederländerna och ett lag från Pervouralsk., var med i ett inofficiellt EM 2014 och i VM 2014.

Källor

Externa länkar 
 Bandytipset - Germany
Von Hessenstein

von Hessenstein var en grevlig ätt med nummer 82 på Riddarhuset. 

Den härstammade från svenske kung Fredrik I:s barn med Hedvig Taube, som upphöjdes till grevligt stånd. Namnet kommer av att Fredrik I var lantgreve av Hessen. Den svenska ätten von Hessenstein utslocknade år 1808. 

Fredrik I:s brorsonson, Wilhelm I av Hessen-Kassel, gav även han sina utomäktenskapliga barn detta ättenamn och det levde vidare i Tyskland efter 1808.

Kända medlemmar 
Fredrik Vilhelm von Hessenstein

Se även 
Hessensteinska palatset på Riddarholmen

Källor 

Svenska grevliga ätter
C.L.R. James

Cyril Lionel Robert (C.L.R.) James född 1901, död 1989, var en trinidansk historiker, journalist och socialist. 

Han skrev bland annat om den haitiska revolutionen, om den kommunistiska internationalens historia och om cricket, och hans texter är fortfarande inflytelserika.

Biografi 
James föddes i Trinidad och Tobago som då var en del av det Brittiska imperiet. Han var en outtröttlig politisk aktivist.  

1933 flyttade han till London och blev aktiv inom den trotskistiska världsrörelsen. 

1938 flyttade han till USA där han bodde i 20 år. 1953 flyttade han tillbaka till London och fem år senare återvände han till Trinidad. Efter 1960 reste James i Afrika och Karibien och studerade kulturens roll över gränser. Från 1968 var han lärare på University of the District of Columbia. 

James dog i London den 19 maj 1989, 88 år gammal. Han begravdes den 12 juni i Tunapuna på Trinidad.

Texter 
James bok World Revolution från 1937 handlar om den kommunistiska internationalens historia, och The Black Jacobins från 1938 handlar om revolutionen på Haiti. Hans bok Minty Alley från 1936 var den första romanen av en svart västindier som publicerades i Storbritannien. 

Han har beskrivits som en "anti-stalinistisk dialektiker", och han var en banbrytande och inflytelserik röst inom postkolonial litteratur - som läses fortfarande idag. 

James var en entusiastisk idrottsman och skrev också om cricket. Hans bok Beyond a Boundary från 1963 har kallats den bästa bok som skrivits om cricket, och till och med den bästa boken om sport som någonsin skrivits.

Han skrev ibland under pseudonymen J. R. Johnson.

Källor

Externa länkar 

Födda 1901
Avlidna 1989
Män
Brittiska kommunister
Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Panafrikanister
Nu bort med allt som ängslar

Nu bort med allt som ängslar är en psalmtext med tre verser. Den sjungs till samma melodi som psalmen Förlossningen är vunnen.

Publicerad i
Andeliga Sånger ur "Ahnfelts Sånger" 1855  i 7:e häftet nr 91. Återutgivna av EFS 1893.
Guds lov 1935, nr 196 under ribriken "Trons visshet".
Sions Sånger 1951 nr 137
Sions Sånger 1981 nr 191 under rubriken "Tack och Lov".
Lova Herren 1988 nr 197 under rubriken "Trons grund".
Sions Sånger och Psalmer nr 14

Svenska psalmer
Bandy i Danmark

Bandy i Danmark har tidvis spelats, men aldrig fått någon bestående popularitet.

Historia
Bandy introducerades i Danmark 1893 av Charles Goodman Tebbutt och spelades mest i Köpenhamn. Dominerande klubb var "Kjøbenhavns Skøjteløberforening". 1909 bildades det nationella förbundet "Dansk Bandy Union" och danska lag spelade bland annat matcher mot svenska lag från Malmö. I bandyturneringen i Nordiska spelen deltog Kjøbenhavns Skøjteløberforening 1909 och förlorade mot svenska AIK med 0-3. Dansk Bandy Union deltog i Nordiska spelens bandyturnering 1917 och kom fyra bland sex deltagande lag. Danmark avstod från att delta i Nordiska spelens bandyturnering 1922, trots en bandyvänlig vinter i Danmark det året. Bandyintresset minskade starkt efter 1924.

Danmark deltog i Rinkbandy-EM för damer runt 1990 men än har ingen permanent lyckats återintroducera organiserad bandy i Danmark. Dansk Bandy Forbund bildades och blev i september 2014 med i världsbandyförbundet "Federation of International Bandy". Det har emellertid strukits från medlemslistan på FIB:s hemsida i januari 2017.

Externa länkar
 Bandytipset - Denmark
Fritz Lipmann

Fritz Albert Lipmann, född 
12 juni 1899 i Königsberg (numera Kaliningrad), död 24 juli 1986 i Poughkeepsie i delstaten New York, var en tysk-amerikansk biokemist. Han forskade om metabolismen och upptäckte koenzym A. Han mottog Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1953.

Biografi
Lipmann föddes den 12 juni 1899 i Königsberg i dåvarande Tyskland. Han studerade medicin vid universiteten i Königsberg, Berlin och München, med examen från Berlins universitet 1924. Han fortsatte att studera kemi och sedermera biokemi. Han disputerade 1927 i Berlin. Han gifte sig 1931 med Freda Hall.

Lipmann, som kom från en judisk familj, emigrerade 1939 till USA. Där fortsatte han sin forskning vid Cornell Medical School (1939–1941), Harvard (1941–1949), Massachusetts General Hospital (1949–1957), och Rockefeller Institute for Medical Research (1957–1970).

För sin upptäckt av koenzym A och forskning kring dess roll i metabolismen mottog han Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1953, delat med Hans Adolf Krebs som upptäckte citronsyracykeln. Han mottog hedersbetygelsen National Medal of Science 1966.

Källor

Externa länkar
 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1953
 Nobelprize.org, Fritz Lipmann - biografi

Födda 1899
Avlidna 1986
Nobelpristagare i medicin
Män
Personer från Königsberg
Alumner från universitetet i Königsberg
Alumner från Münchens universitet
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid Harvard University
Ledamöter av Royal Society
Mottagare av Pour le Mérite
Kilfenora

Kilfenora är en liten by i nordvästra delen av Clare i Irland. Man säger ofta att Kilfenora är hjärtat i Burren. Kilfenora har 169 invånare (2006).

Källor

Orter i Clare
Mallakastër

Mallakastër (bestämd form: Mallakastra) är en kommun i Fier prefektur i sydvästra Albanien. Den bildades 2015 genom sammanslagning av kommunerna Aranitas, Ballsh, Fratar, Greshicë, Hekal, Kutë, Ngraçan, Qendër Dukas och Selitë. Administrativt centrum är Ballsh. Invånarantal är 27.062 (2011 års folkräkning) och med en yta på 329,19 km2.

Albaniens kommuner
Det går som en dans 5

Det går som en dans 5 är ett studioalbum av det svenska dansbandet Vikingarna 1973, och bandets debutalbum. Albumet ingick i en serie med olika svenska musikartister och dansband som spelades in av skivbolaget EMI och trycktes på skivmärket Odeon. Albumet återutgavs under 2007.

Låtlista

Sida A
Flickan i hagen
På världens tak (Top of the World)
Då lever livet igen
Kärlekens ö (Sail Along Silvery Moon)
Tur i kärlek (Good Luck Charm)
En glad refräng (Sea Cruise)

Sida B
Pappas gamla grammofon (Music! Music! Music!)
Du är som en sommardag (Mary's Boy Child)
Boo, Boo, Don't' Cha Be Blue
Torka bort varje tår (Brush Those Tears From Your Eyes)
Vad har du gjort? (What Do You Want to Make Those Eyes At Me For)
Sov lilla vän

Externa länkar
 Information i Svensk mediedatabas.
 Information i Svensk mediedatabas.

Album av Vikingarna
Svenska debutalbum
Musikalbum 1973
Debutalbum 1973
Svenskspråkiga musikalbum
Tadeus Reichstein

Tadeus Reichstein, född 20 juli 1897 i Włocławek, död 1 augusti 1996 i Basel, var en polsk-schweizisk kemist och professor i Basel.

Biografi
Reichstein var av judisk härkomst och tillbringade sin tidiga barndom i Kiev innan han började sin utbildning på internat i Jena i Tyskland.

Under sitt arbete i Zürich 1933, lyckades han, oberoende av Sir Norman Haworth och dennes medarbetare i Storbritannien, syntetisera vitamin C (askorbinsyra) i vad som nu kallas Reichstein-processen.

År 1950 tilldelades han, tillsammans med Edward C. Kendall och Philip Showalter Hench, Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1950 för sitt arbete med hormoner i binjurebarken som kulminerade i isolering av kortison.

Källor 

Bra Böckers lexikon, 1979

Externa länkar 

 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1950
 Nobelprize.org, Tadeus Reichstein – biografi

Nobelpristagare i medicin
Personer från Włocławek
Födda 1897
Avlidna 1996
Män
Mottagare av Copleymedaljen
Alumner från ETH Zürich
Berlin Thunder

Berlin Thunder var en tysk amerikansk fotbollsklubb i Berlin som 1999–2007 var medlem av NFL Europe. Berlin Thunder tog över efter London Monarchs i den europeiska varianten av NFL.

Berlin Thunder spelade sina hemmamatcher på Berlins Olympiastadion efter 2003. Innan dess spelade man på Friedrich-Ludwig-Jahn-Sportpark.

Titlar
World Bowl-segrare 2001, 2002, 2004

Externa länkar 
 https://web.archive.org/web/20061028092535/http://www.nfleurope.com/teams/BER - NFL Europes hemsida om Berlin Thunder

Sportklubbar i Berlin
Upplösta klubbar för amerikansk fotboll i Tyskland
Sportklubbar bildade 1999
Sportklubbar upplösta 2007
NFL Europa

NFL Europa var NFL:s europeiska variant som grundades 1991 som World League of American Football (WLAF), med en blandning av nordamerikanska och europeiska lag. Ligan hade ett uppehåll 1993-1994, och man kortade ner namnet vid nystarten 1995 till World League, men nu hade ligan endast lag från Europa. Namnet ändrades igen 1997 till NFL Europe och 2006 till NFL Europa. Ligan hade de sista säsongerna en tysk prägel, då de flesta lag kom från Tyskland.

29 juni 2007, meddelades att ligan läggs ner, och att NFL istället skall satsa på att spela några grundseriematcher utanför USA.

Segrarna i WLAF/WL/NFLE vann World Bowl. Under ligans femtonåriga historia var Frankfurt Galaxy bäst med fyra segrar, följd av Berlin Thunder med tre vinster. Rhein Fire vann ligan två gånger. En seger vardera fick London Monarchs, Sacramento Surge, Barcelona Dragons, Scottish Claymores, Amsterdam Admirals samt Hamburg Sea Devils som vann senaste World Bowl 2007.

Ett antal svenska spelare deltog i ligan under årens lopp.

NFLE lag (1991-2007)

Lagen sista säsongen

Före detta europeiska lag

Före detta nordamerikanska lag

Några svenska spelare i ligan

 Carl-Johan Björk (Amsterdam 2005-2007)
 Stefan Björkman (San Antonio 1991)
 Ola Kimrin (Franfurt 2001,2002, Cologne 2003, Rhein 2006)
 Cristian Malm (Hamburg 2005,2006, Cologne 2007)
 Björn Nittmo (Montréal 1991,1992)
 Jens Pettersson (Scottish 2003,2004)
 Michael Jonsson (Amsterdam 2002,2003, Scottish 2004, Rhein 2004)

Externa länkar 
 https://web.archive.org/web/20070701065130/http://www.nfleurope.com/
 http://www.footballdb.com/nfl-europe/players.html

Amerikansk fotbollsserier
Sportevenemang i Europa
Bandy i Lettland

Organiserad bandy i vad som i dag är Lettland startade i Riga 1911. 1920-1933 spelades lettiska mästerskap i det då självständiga Lettland. Varje år vann någon av fyra olika klubbar från Riga. De lettiska reglerna på den tiden var något annorlunda, med bara nio spelare per lag och lägre målburar. 

11-mannabandy spelades i Lettland då Lettland var en del av det dåvarande Sovjetunionen. Klubben ODO Riga kom tvåa i sovjetiska mästerskapet 1953.

Sedan har intresset minskat kraftigt. I början av 2000-talet började bandy på organiserad nivå växa igen i Lettland. Den 24 januari 2006 bildades det lettiska bandyförbundet. Lettland gick med i världsbandyförbundet "Federation of International Bandy" 2006. Lettlands herrlandslag i bandy spelade första VM 2007. En rysk affärsman ska hjälpa till med att skapa en bandyskola i Riga och att bygga en konstfrusen bana.

Externa länkar 

 Lettiska bandyförbundet 
 Bandytipset - Latvia 
FIB-profil
World Bowl

World Bowl var finalen i NFL Europe och den europeiska varianten till Super Bowl.

Namnet kommer från den första säsongen 1991 då dåvarande "World League of American Football" hade lag från flera kontinenter. Efter 1995 deltog bara europeiska lag.

World Bowl spelades på 11 olika arenor i 9 olika städer. Flest finaler hade Düsseldorf med fyra, Frankfurt hade tre finaler och Amsterdam var värd två gånger. Både Düsseldorf (Rheinstadion och LTU Arena) och Amsterdam (Amsterdams Olympiastadion och Amsterdam ArenA) arrangerade finaler på två olika arenor, medan arenan i Frankfurt har bytt namn, från Waldstadion till Commerzbank-Arena.

Frankfurt Galaxy var mest framgångsrik med sina fyra vinster. Berlin Thunder hade totalt tre segrar.

Flest finaler hade Frankfurt Galaxy med åtta matcher, Rhein Fire ställde upp i fem finaler medan både Barcelona Dragons och Berlin Thunder var med i fyra finaler.

Berlin Thunder var enda lag som vann två efterföljande säsonger, 2001 samt 2002.

Resultat

Källor
 Denna artikel är, helt eller delvis, en översättning från tyskspråkiga Wikipedia

Amerikansk fotboll
Bandy i Schweiz

Organiserad bandy i Schweiz började spelas på 1800-talet. Sankt Moritz var ett stort bandyfäste; Sankt Moritz BC bildades i december 1893. Från 1894 spelade Sankt Moritz BC årligen mot Davos och andra liknande årliga matcher spelades mellan Unterkulm och Rest. Schweiz arrangerade Europamästerskap i bandy 1913. I slutet av 1910-talet upphörde organiserad bandy att spelas i Schweiz.

Den 6 januari 2014 spelades en 4-nationsturnering i Davos för att fira 100-årsjubileet av Europamästerskapet. Schweiz deltog inte själva. Tjeckien gjorde debut genom att möta Ungern, Nederländerna och Tyskland. Matcherna spelades på Eisstadion Davos i Davos på fullstor plan i 2 × 30 min. 

2015 började vänner spela i kantonen Neuchâtel.

I juli 2017 spelade ett könsmixat representationslag två rinkbandymatcher mot Tyskland i Fleurier. I september debuterade man i Nymburks internationella rinkbandyturnering.

Damlandslaget debuterade i VM 2018, medan herrarna är på väg med rekryteringen men inte riktigt klara än.

Schweiz är med i Federation of International Bandy sedan 2006.

Referenser

Externa länkar
 Bandytipset - Switzerland 
 Bild från 1894
 Reportage från Schweiz, börjar vid 15:25
Lolita

Lolita är en roman av Vladimir Nabokov från 1955 (på svenska 1957). Romanen publicerades först på engelska 1955 i Paris. År 1967 utkom i USA Nabokovs egen översättning till ryska.

Handling 
Romanen, med undertiteln En änklings bekännelser, berättas av en medelålders man som använder pseudonymen Humbert Humbert. Han skriver sina bekännelser i häktet efter ett mord. Här beskriver han sin livslånga kärlek till vad han kallar nymfetter, en viss typ av unga flickor, och hur han gifte sig med en änka för att få komma hennes 12-åriga dotter närmare. Nabokov demonstrerar sin skicklighet i det att han får läsaren att stundtals glömma bort att det är en sexualbrottsling som är romanens berättare.

Inflytande 
I romanen skildras Lolita genom Humbert Humberts blick, som en sexuellt brådmogen flicka utan större moraliska reflektioner. Ordet Lolita har också inom exempelvis populärkultur och pornografi kommit att bli synonymt med en oskuldsfullt förförisk och samtidigt skenbart mycket ung flicka; se vidare Lolita.

Sara Stridsbergs roman Darling River är inspirerad av Lolita och har Dolores Haze från romanen som huvudperson.

Adaptioner 
Lolita har filmatiserats två gånger, satts upp som musikal, teaterpjäs, opera och balett. Den första och mest kända filmatiseringen är Stanley Kubricks Lolita från 1962 med skådespelare som James Mason, Shelley Winters, Peter Sellers och Sue Lyon. Nabokov blev nominerad till en Oscar för bästa manus.

År 1997 filmatiserades romanen återigen, denna gång av Adrian Lyne. I rollerna ses Jeremy Irons, Dominique Swain, och Melanie Griffith med flera.

Svenska översättningar 
Lolita, översättning av Nils Kjellström, Wahlström & Widstrand 1957
Lolita, översättning av Nils Holmberg, Bonniers 1960
Lolita, översättning av John-Henri Holmberg, Replik 1998
Lolita, översättning av Aris Fioretos, Bonniers 2007

Referenser

Vidare läsning
. Sid. 184-186.

Externa länkar 
Lolita i Libris
Skönlitteratur 1955
Engelskspråkig litteratur
Romaner av Vladimir Nabokov