kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Birger Sörvik

Knut Birger Sörvik, född den 4 december 1879 i Göteborg, död den 23 maj 1978 i Hovås, var en svensk företagsledare, gymnast och OS-deltagare. Han var bror till Haakon Sörvik och Leif Sörvik, även de OS-deltagare.

Sörvik examinerades från Göteborgs handelsinstitut 1897 och anställdes året därpå vid företaget Ekman & Co. där han från 1923 var vice verkställande direktör och chef för pappersavdelningen. 

Sörvik hade ett stort idrottsintresse och deltog som ung i Olympiska sommarspelen 1908 där han blev delaktig i det svenska lagguldet i truppgymnastik. Senare var han ordförande för Lingförbundet i Göteborg samt styrelseledamot i Göteborgs gymnastikförbund och Göteborgs golfklubb.

Sörvik hade även offentliga förtroendeuppdrag som ordförande i brandstyrelsen samt ledamot av taxeringsnämnden i Askims socken.

Källor
 Birger Sörvik, presentation hos SOK
 Göteborgs och Bohus läns porträttgalleri – Första delen: Göteborgs stad (Halmstad 1935), sidan 253

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1908
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1908
Idrottare från Göteborg
Födda 1879
Avlidna 1978
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Sydlig blåvitling

Sydlig blåvitling (Micromesistius australis), en havslevande medlem av familjen torskfiskar som finns kring södra Sydamerika samt södra Nya Zeeland.

Utseende 
Sydlig blåvitling är en avlång fisk med tre ryggfenor och två bukfenor; munnen har underbett.  Kroppen är grå på sidorna, svagt blåaktig med svarta prickar på ryggen och silvervit på buken. Den kan som mest bli 60 cm lång och väga 850 g.

Vanor 
Arten är en stimfisk som lever pelagiskt på djup mellan 70 och 800 m. Den sydamerikanska populationen är vanligast vid omkring 200 m och går sällan mycket djupare än 600 m, medan den nyzeeländska vanligen håller sig på omkring 500 m. Fisken vandrar in till kontinentalsockeln på sommaren, för att dra sig ut mot dess sluttningar under vintern. Varma somrar kan den dra sig söderöver till norra Antarktis. Ungfiskarna lever främst av lysräkor och märlkräftor, men kan också ta hoppkräftor, bläckfiskar och småfisk.

Fortplantning 
Lektiden infaller under vintern (juni – juli) för den nyzeeländska populationen, och under vår till tidig sommar för den sydamerikanska populationen.

Utbredning, taxonomi 
Arten har två underarter med helt olika utbredning: M. australis australis finns från Falklandsöarna och Patagonien i Argentina till utanför Chiles kust och kring Sydgeorgien, Sydshetlandsöarna samt Sydorkneyöarna, medan M. australis pallidus finns kring Nya Zeelands Sydö.

Kommersiell användning 
Den sydliga blåvitlingen är föremål för ett omfattande kommersiellt trålfiske, främst i vattnen kring Argentina. Den används framför allt fryst till människoföda, och som industrifisk till fiskmjöl.

Referenser 

Torskfiskar
Constantijn Huygens

Constantijn Huygens, född 4 september 1596 i Haag, död 28 mars 1687 i Haag, var en nederländsk skald och far till vetenskapsmannen Christiaan Huygens.

Huygens tjänade huset Oranien ända till sin ålderdom såsom sekreterare, rådsherre och räknemästare; med nederländska ambassader fick han göra resor till såväl England som Italien. 

Huygens skrev lyriska dikter på flera språk, de latinska samlades i Momenta desultoria (1644; andra upplagan 1655), de nederländska i Korenbloemen (1658; ny utökad upplaga 1672). Förutom bibliskt moraliska dikter (Heilighe daghen, 1645) och naturbeskrivande poem författade han ett stort antal epigram ("Sneldichten"). Hans smak har setts som osäker, marinism och euphuism påverkade hans stil. 

Bland annat var Batava Tempe dat is 't Voorhout van 's-Gravenhage (1622, många upplagor), en humoristisk topografisk skildring av skogsparken vid Haag, den satiriska Costelick mal, målningen av hans sommarbostad Hofwyck (1653), lustspelet Trijntje Cornelis (1653), lantmålningen De Zeestraet van 's Gravenhage op Schevening (1667) mycket populära. 

Hans självbiografiska arbeten, De vita propria (1817) och Cluyswerck (1841 och 1884), hans Mémoires (1883) och Dagboek (1884–85) har utgivits postumt; hans samlade dikter utkom 1892–95 i kritisk upplaga av Worp, som även publicerade hans brev till Corneille (1891) och senare hela hans brevväxling (1911–1917).

Källor

Noter

Externa länkar 

Nederländska författare under 1600-talet
Nederländskspråkiga författare
Latinskspråkiga författare
Författare från Haag
Födda 1596
Avlidna 1687
Män
Ugglan
Anna Roemers Visscher

Anna Roemers Visscher, född 1583 i Amsterdam, död 6 december 1651 i Alkmaar, var en nederländsk författare; dotter till Roemer Visscher. 

Hon fick en utmärkt uppfostran och var jämte sin syster Maria Tesselschade Visscher medelpunkten såväl i faderns hus som i den krets av lärda och skalder, som samlades kring Pieter Corneliszoon Hooft på hans slott i Muiden. Hon blev liksom sina systrar undervisad i kalligrafi och glasetsning, och blev som konstnär inom dessa fält berömd. Hon räknades till litterära kretsar och hade kontakt med bland andra Jacob Cats. Trots att hon enligt Hooft var ivrigt eftersökt, förblev hon ogift till sitt 41:a år, då hon gifte sig med Dominicus Booth van Wesel, efter vilken hon blev änka 1640. 

Hennes dikter, som förblev otryckta, utgavs 1881 av skalden Nicolaas Beets. Förutom översättningar av emblemsamlingar skrev hon verser till bland andra Constantijn Huygens, Peter Paul Rubens och Hugo Grotius, vars fångenskap och befrielse hon besjungit. På höjden av sitt rykte, besökte hon 1622 den zeeländska diktarskolans huvudman, Jacob Cats, av vilken hon var varm beundrare. Hon gällde, om ock med orätt, som Nederländernas till tiden första kvinnliga diktare och firades av en mängd skalder. Huygens ärade henne som "de wijze Anna, de hollandsche Sappho".

Källor

 

Nederländska författare
Nederländskspråkiga poeter
Födda 1583
Avlidna 1651
Kvinnor
Ugglan
Författare från Amsterdam
Personer i Nederländerna under 1600-talet
Maria Tesselschade Visscher

Maria Tesselschade Visscher, född 21 mars 1594 i Amsterdam, död där 20 juni 1649, var en nederländsk författare; Roemer Visschers tredje dotter och Anna Roemers Visschers syster.

Själen i "de Muiderkring" överträffade vida sin äldre syster i skaldebegåvning. Namnet Tesselschade gavs henne av fadern till erinran om den "skada", som holländska handelsflottan hösten 1593 lidit vid Texel. Hon firades för sin skönhet och sina talanger, och skalden Gerbrand Adriaensz. Bredero, som tillägnade henne sitt drama "Lucelle" (1616), var en av hennes tidigaste tillbedjare.  

År 1623 trädde hon i äktenskap med en sjöofficer, Allard Krombalch, varöver Joost van den Vondel skrev sin berömda "Vechtzang". År 1634 förlorade hon sin nioåriga dotter och dagen därpå, 28 maj, sin man, 1647 även sin yngsta dotter. Constantijn Huygens antyder i sin "gravskrift", att modern dog av sorg. Huygens och hennes vän Casparus Barlaeus tävlade förgäves som änklingar om hennes hand. 

Hon företog bland annat en översättning på nederländsk vers av Torquato Tassos "Gerusalemme liberata", vilken dock blev ofullbordad och nu är så gott som förlorad. Av hennes efterlämnade 24 dikter - hon skrev även fransk och italiensk vers - är den mest bekanta Onderscheyt tusschen een wilde en een tamme zanghster, i vilken hon sjunger näktergalens lov, men ger priset åt den "tama" sångarinnan, d.v.s. diktens föremål, den berömda sångerskan Maria Pilt. Karakteristiken av näktergalen som "en sjungande fjäder och en vingad sång" är jämte annat ordagrant hämtad från Giambattista Marini. Hennes brev och dikter utgavs av Johannes van Vloten 1852 och av J.F.M. Sterck 1918 (en utgåva förberedd av J.A. Worp).

Källor

Nederländska författare under 1600-talet
Nederländskspråkiga författare
Franskspråkiga poeter
Italienskspråkiga författare
Födda 1594
Avlidna 1649
Kvinnor
Ugglan
Författare från Amsterdam
Leonard Peterson

Carl Johan Leonard Peterson, född 30 oktober 1885 i Stockholm, död 15 april 1956 i S:t Görans församling, Stockholm, var en svensk gymnast.

Peterson blev olympisk guldmedaljör 1908. Han är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor 
 SOK Leonard Peterson
 Petersson, Karl Johan Leonard på SvenskaGravar.se

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1908
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1908
Idrottare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1885
Avlidna 1956
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Lobsang Sangay

Lobsang Sangay, född 5 september 1968 i Darjeeling, är jurist i internationell rätt på Harvard Law School, Cambridge (Massachusetts) och tibetansk-amerikansk politiker, som bor i en förort till Boston i USA. I slutet av april 2011 valdes han som efterträdare av Lobsang Tenzin till ny premiärminister i den tibetanska exilregeringen.

Externa länkar 
Dr.Lobsang Sangay • Special Meeting in Dharamsala
Audio of the Lobsang Sangay HARDtalk BBC interview

Tibetanska politiker
Män
Födda 1968
Levande personer
Amerikanska politiker
WP:Projekt Kina
Kvalspelet till Europamästerskapet i fotboll för damer 2013

Kvalspelet till Europamästerskapet i fotboll för damer 2013 spelades under perioden 19 maj 2011 till 19 september 2012.

Förkval 
Först spelades det ett förkval mellan den 3 och 8 mars 2011 för de lägre rankade lagen Armenien, Färöarna, Georgien, Lettland, Litauen, Luxemburg, Makedonien och Malta där de två gruppvinnarna (Armenien och Makedonien) gick in i huvudkvalet.

Grupp A
Matcherna spelades i Strumica, Makedonien.

Grupp B
Matcherna spelades i Ta' Qali, Malta.

Lottningen
Gruppindelningen till kvalet lottades fram den 14 mars 2011 i Nyon, Schweiz. Tre grupper innehåller sex nationer, medan övriga fyra innehåller fem nationer. Samtliga nationer spelar en hemma- och en bortamatch mot de andra nationerna i sin kvalgrupp, vilket ger antingen åtta eller tio kvalmatcher.

De sju gruppettorna går direkt vidare till EM-slutspelet 2013 tillsammans med den bästa grupptvåan. Resterande sex grupptvåor kommer att under hösten 2012 få spela ett extrakval mot varandra i en hemma- och en bortamatch om de resterande tre platserna.

Sverige, som arrangör, är direktkvalificerade för EM-turneringen.

Huvudkval

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Grupp 5

Grupp 6

Grupp 7

Ranking av grupptvåor

Playoff

Referenser

Europamästerskapet i fotboll för damer
2011 i Europa
2012 i Europa
Fotbollsåret 2011
Fotbollsåret 2012
Olle Lanner

Olle Lanner, född 20 december 1884 i Stora Tuna socken, död 26 juli 1926 i Stockholm, var en svensk gymnast.

Han blev olympisk guldmedaljör 1908.

Externa länkar
 SOK Olle Lanner

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1908
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1908
Personer från Stora Tuna socken
Födda 1884
Avlidna 1926
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
En ö i havet (TV-serie)

En ö i havet är en svensk TV-serie i åtta delar i regi av Tobias Falk. Serien visades i SVT på lördagskvällarna under perioden 11 oktober–29 november 2003. Den var i huvudsak riktad till barn och tonåringar. Serien var oftast dramatisk, med sitt fokus på människor som flytt från krig och stater med totalitär regim, men innehöll även humor. Den är baserad på ungdomsromanerna En ö i havet, Näckrosdammen, Havets djup och Öppet hav av Annika Thor, som också skrev manus till TV-serien.

Handling 
Tolvåriga Steffi och hennes syster Nelli Steiner kommer till Göteborg i augusti 1939 på flykt undan nazisternas förföljelser. De hamnar hos varsin fiskarfamilj i skärgården. Kriget bryter ut och det blir allt svårare för dem att återförenas med sina föräldrar i Wien. Steffi börjar på läroverket i Göteborg.

I rollerna 

 Mylaine Hedreul – Steffi
 Simona Vecchio – Nelli (8 år)
 Amra Cenanovic – Nelli (12 år)
 Gunilla Abrahamsson – tant Märta
 Ingela Olsson – tant Alma
 Christoffer Svensson – Sven
 Jonas Falk – farbror Evert
 Jan Mybrand – livsmedelshandlaren
 Carolina Svensson – Maj
 Åsa-Lena Hjelm – doktorinnan
 Lars Väringer – doktorn
 Carina M. Johansson – Majs mamma
 Dag Malmberg – Majs pappa
 Sasha Becker – Judith
 Cesar Sarachu – Goldstein
 Etienne Glaser – pappa Anton Steiner
 Anja Schmidt – mamma
 Mikael Rundquist – farbror Sigurd
 Anna Pettersson – Hedvig Björk
 Ina Callermo – Elsa (stora)
 Kajsa Väringer – Elsa (lilla)
 Theodor Lyrheden – John
 Isabel Gylling – Sylvia
 Anna Fägerblad – Barbro
 Angela Sandberg – Britta
 Evamaria Björk – Elna
 Olivia Sandell Billström – Alice
 Karin Bertling – fröken Fredriksson
 Martin Wallström – Ragnar
 Jonas Mosesson – Gunnar
 Frederik Nilsson – ingenjör Lund
 Lena Dahlén – fru Lund
 Maria Nilsson Havrell – fröken Bergström
 Vera – hunden Putte

DVD 
Serien gavs ut på DVD 2008.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska TV-serier baserade på böcker
Barn- och ungdomsprogram i Sveriges Television
TV-seriestarter 2003
TV-serieavslutningar 2003
Svenskspråkiga TV-serier
Svenska TV-serier från 2000-talet
1939 i fiktion
TV-serier som utspelar sig under andra världskriget
TV-serier som utspelar sig i Göteborg
Syrien i olympiska sommarspelen 2000

Syrien deltog i de olympiska sommarspelen 2000 med en trupp bestående av åtta deltagare, sex män och två kvinnor, men ingen av landets deltagare erövrade några medaljer.

Resultat efter gren

Friidrott
Herrarnas 400 meter häck
Zid Abou Hamed
 Round 1 - 50.74 (gick inte vidare) 
Zahr-Edin Al Najem
 Round 1 - 52.7 (gick inte vidare)

Damernas sjukamp
Ghada Shouaa
 100m Hurdles - DNF
 High Jump - DNS

Boxning
Mellanvikt
Yousif Massas
Omgång 1 – förlust mot Jermachan Ibraimov från Kazkstan (gick inte vidare)

Lätt tungvikt
Ihab Alyousef
 Omgång 1 – förlust mot Danie Venter från Sydafrika (gick inte vidare)

Simning
200 meter fjäril, herrar
Fadi Kouzmah
 Preliminärt heat - 02:11.56 (gick inte vidare) 

200 meter frisim, damer
Marella Mamoun
 Preliminärt heat - 02:18.78 (gick inte vidare)

Källor

Referenser 

2000 i Syrien
Nationer i olympiska sommarspelen 2000
2000
Summer of Sam

Summer of Sam  är en amerikansk kriminaldramafilm. Den hade biopremiär i USA den 2 juli 1999.

Handling
Filmen är baserad på de så kallade Son of Sam-seriemorden i New York 1977.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 
 
 

1977 på film
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska filmer 1999
New York på film
Amerikanska dramafilmer
Engelskspråkiga filmer
Italienskspråkiga filmer
Filmer från Touchstone Pictures
A86 (motorväg, Tyskland)

A86 var en planerad motorväg i Tyskland. Den skulle förbinda Freiburg med Ulm. På grund av starkt motstånd mot dragningen tvärs genom Schwarzwald förkastades planerna på 1980-talet. Förbifarter byggs istället på Bundesstraße 31.

Motorvägar i Tyskland
Axel Sjöblom

Axel Adolf Sjöblom, född 17 december 1882 i Stockholm, död 10 oktober 1951 i Stockholm, var en svensk gymnast.

Sjöblom blev olympisk guldmedaljör 1908. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 SOK Axel Sjöblom
 Sjöblom, Axel Adolf på SvenskaGravar.se

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1908
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1908
Idrottare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1882
Avlidna 1951
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Brazil Masters 2011

Brazil Masters 2011 var en inbjudningsturnering i snooker som spelades mellan 15 och 18 september 2011 i Florianópolis, Brasilien. Det var den första upplagan av denna turnering, och den första professionella snookerturnering som någonsin avgjorts i Sydamerika. Shaun Murphy vann turneringen efter att ha slagit Graeme Dott i finalen med 5-0.

Resultat

Final

Huvudturnering

Källor

Referenser

Externa länkar
World Snooker

2011 i Brasilien
Snookersäsongen 2011/2012
2011
Jordbävningen i Vrancea 1977

Jordbävningen i Vrancea 1977 inträffade fredagen den 4 mars 1977, klockan 21:20 lokal tid och kändes över hela Balkan. Den hade en magnitud på 7.2 och dess epicentrum i Vrancea (i Östra Karpaterna) hade ett djup på 94 kilometer.

Jordbävningen dödade cirka 1 578 personer, 1 424 enbart i Bukarest, och sårade över 11 300. Bland offren fanns rumänske skådespelaren Toma Caragiu och författaren Alexandru Ivasiuc. Nicolae Ceaușescu tvingades avbryta sin resa till Nigeria.

Cirka 35 000 byggnader förstördes, och den totala skadan uppskattades till ett värde av över två miljarder amerikanska dollar. De flesta skadorna var koncentrerade till Bukarest, där runt 33 stora byggnader kollapsade. De flesta av dem hade byggts för andra världskriget, och var inte renoverade. Många av de historiska byggnaderna som kollapsade återuppbyggdes inte; och istället förklarades marken till bygget av Rumäniens parlamentsbyggnad. Efter jordbävningen införde rumänska staten hårdare byggregler.

I Bulgarien blev jordbävningen känd som jordbävningen i Vrancea eller jordbävningen i Svishtov. Tre flerbostadshus i staden Svishtov (nära Zimnicea) i Bulgarien kollapsade, och dödade över 100 personer. Många andra byggnader skadades, däribland  Heliga Treenighetskyrkan. I Moldaviska SSR förstörde och skadade jordbävningen många byggnader. I Chişinău utbröt panik.

Följder 
De flesta skadorna slog till mot Bukarest, där över 33 byggnader kollapsade. Zimnicea förstördes praktiskt taget, och myndigheterna fick bygga upp från grunden. Epicentrum var beläget i sydvästra Vrancea, det mest seismiskt aktiva området i Rumänien, med ett djup på cirka 94 kilometer. Chockvågen kändes i  länderna på Balkanhalvön, samt Ukrainska SSR och Moldaviska SSR, om än med lägre intensitet. Den seismiska aktiviteten följdes av efterskalv med låg magnitud. Det starkaste kom på morgonen den 5 mars 1977, klockan 02:00 på natten, med ett djup på 109 kilometer, och dess magnitud var 4 på Richterskalan. Andra skalv överskred inte 4.3 eller 4.5 Mw.

Kända offer 
Toma Caragiu, skådespelare
Anatol Baconski, poet
Alexandru Ivasiuc, författare
Mihai Gafiţa, författare
Corneliu M. Popescu, diktöversättare
Alexandru Bocăneţ, filmproducent
Doina Badea, musiker
Savin Bratu, litteraturkritiker
Daniela Caurea, poet
Mihail Petroveanu, litteraturkritiker
Veronica Porumbacu, poet
Eliza Petrăchescu, skådespelerska
Tudor Dumitrescu, pianist
Ioan Siadbei, litteraturkritiker
Mihaela Mărăcineanu, mezzo-sopran
Liviu Popa, filmregissör
Florin Ciorăscu, fysiker
Tudor Stavru, stuntman
Ana Conea, geolog
Nicolae Vatamanu
Viorica Vizante
Eduard Gaman, pianist

Se även 
 Bulgariska filmen Sweet and Bitter sändes av TVR 1 och har sedan kopplats till jordbävningen.
Den 10 november 1940, drabbade en annan jordbävning Bukarest, uppmätt till 7.4 eller 7.7 på Richterskalan.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Roxana Roseti, "7,2 grade Richter", ''Jurnalul Naţional, 4 mars 2007

1977 i Bulgarien
1977 i Rumänien
Vrancea
Vrancea
Vrancea
Naturkatastrofer 1977
Bukarest under 1900-talet
Brazil Masters

Brazil Masters är en inbjudningsturnering i snooker som spelas första gången hösten 2011. Det är första gången som en proffsturnering på snookertouren spelas i Sydamerika. 16 spelare deltar i turneringen.

Vinnare

Referenser

 
Snookerturneringar
Arditi (musikgrupp)

Arditi är ett svenskt band inom genrerna martial music/neoklassiskt som grundades 2001 av Henry Möller och Mårten Björkman.

Arditi spelade även in en låt tillsammans med Marduk på Marduks senaste skiva.

Diskografi

Externa länkar
 Officiell MySpace

Svenska musikgrupper
Musikgrupper inom industrial
Musikgrupper bildade 2001
Kastor och Pollux-gruppen

Kastor och Pollux-gruppen är en antik skulpturgrupp i marmor. Den romerska marmorstaty av Kastor och Pollux, som världen känner, betraktas som en romersk reproduktion från första århundradet efter Kristus av ett troligen senhellenistiskt original. 

Skulpturen Kastor och Pollus-gruppen visar de mytiska tvillingbröderna Castor och Pollux samt underjordens härskarinna Persefone. Den ena lagerkransade ynglingen har en  har lagt vänster arm över broderns axel. Den andra ynglingen har en fackla i vardera handen, varav den ena är riktad snett ner mot ett altare. På en plint på högra sidan står Persefone, som är avbildad i mindre skala, med ett granatäpple i handen.

Skulpturgruppen är först känd i prinsen Niccolò Ludovisis Villa Ludovisi i Rom. Drottning Kristina köpte Kastor och Pollux-gruppen efter Ludovisis död 1664 och hade den i sitt palats i Rom. Numera finns den i Pradomuseet i Madrid.

Nicodemus Tessin d.y. hade tidigare beställt en gipsavgjutning i Paris, sedan Ludvig XVI hade låtit göra en avgjutning, efter en marmorkopia i Versailles. Denna levererades 1698 till Sverige. Gustav III beställde vid sitt besök i Rom 1794 en marmorkopia till Drottningholms slott. Denna kopia kallas i Sverige från slutet av 1800-talet också Ildefonsogruppen efter slottet San Ildefonso i Spanien, där det romerska ursprungsexemplaret under en tid var uppställt. 

Den svenska marmorkopian ställdes upp högst upp på Munckens kulle, som fondutsmyckning längst bort i lustträdgården vid Drottningholms slott, bortom stjärnboskén och i centralaxeln. Där står den fortfarande. Ursprungligen fanns också i backsluttningen en bit till höger en marmorskulptur av en faun. Louis Jean Desprez hade av Gustav III fått i uppdrag att rita en mindre byggnad som inramning av konstverket, men kunde inte ordna finansiering för detta.

Fotogalleri

Källor
Nils G. Wollin: Antikerna i Drottningholms park och deras ursprung, Saxon & Lindströms Förlag, Stockholm 1964

Antika grekiska skulpturer
Marmorskulpturer
Skulpturer med motiv från grekisk-romersk mytologi
Skulpturer från 000-talet
Skulpturer på Pradomuseet
Skulpturer i Drottningholms park
Skulpturer på Versailles
Jordbävningen i Vrancea 1940

Jordbävningen i Vrancea 1940 eller Jordbävningen i Bukarest (rumänska: Cutremurul din 1940) inträffade söndagen den 10 november i Rumänien klockan 03:39 AM lokal tid.

Jordbävningens magnitud uppgick till 7.4 eller 7.7 på Richterskalan, med epicentrum i Vranceaområdet, med ett djup på 133 kilometer. Ilie Pintilie, en kommunistledare, dödades då Doftanafängelset, kollapsade under skalvet.

Skador 
Dess effekter var förödande i centrala och södra Moldavien och Valakiet. Antalet offer uppskattades till 1 000 döda och 4 000 skadade, främst i Moldavien. Eftersom det inträffade samtidigt som andra världskriget, blev det exakta antalet offer inte känt då information censurerades under kriget.

Skalvet kändes i Bukarest, där runt 300 personer dödades, de flesta i  Carltonbyggnaden. Carltonbyggnaden, med 14 våningar och betong, var den högsta byggnaden i hela staden vid den tiden. Många andra byggnader i Bukarest skadades betydligt. Efter jordbävningen utförde allmänna teknikerförbundet i Rumänien en studie om jordbävningars effekter på betongbyggnader. Den viktigaste slutsatsen var att reglerna för beräkning av armerad betongbyggnader, som tagit inspiration från Tyskland, inte tog hänsyn till seismisk aktivitet då Tyskland inte låg i seismiskt område. Nya regler utvecklades, vilka kom att tillämpas på alla byggnader som byggdes under efterkrigstiden.

I Focșani, 100 engelska mil nordöst om Bukarest och epicentrum för skalvet, rapporterades ha lagts i ruiner. Galați, där Tyskland hade en ubåtsbas, drabbades svårt och Giurgiu, viktig oljehamn längs med Donau, drabbades av total förstörelse av offentliga byggnader och fabriker. I Câmpina, en tätbefolkad oljestad, kollapsade husen, rörledningar brast, och brand hotade. Vid det välbevakade Ploieștifältet utbröt bränder, vilka snart dock rapporterades ha släckts.

Se även 
Jordbävningen i Vrancea 1802 - 7.9 Mw
Jordbävningen i Vrancea 1986
Jordbävningen i Vrancea 1977

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
Youtube Video presented by French television
Britishpathe.com
Remains of Block Carlton

1940 i Rumänien
Vrancea
Vrancea
Naturkatastrofer 1940
Bukarest under 1900-talet
Die-in

En die-in är en form av protest eller politisk manifestation där deltagarna spelar döda. Ibland används även låtsasblod för att få scenen att se mera verklig ut. Vanligtvis står även några med skyltar eller banderoller för med manifestationens budskap. Protestformen är vanlig inom fredsrörelsen.

Se även 
 Aktivism
Sittstrejk
Bed-In

Aktivism
Protesttaktiker