kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kviinge socken

Kviinge socken i Skåne ingick i Östra Göinge härad, ingår sedan 1974 i Östra Göinge kommun och motsvarar från 2016 Kviinge distrikt.

Socknens areal är 32,19 kvadratkilometer varav 31,53 land.  År 2000 fanns här 1 490 invånare. Tätorten Hanaskog med Hanaskogs slott och med sockenkyrkan Kviinge kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Kviinge församling och för de borgerliga frågorna bildades Kviinge landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Knislinge landskommun som 1974 uppgick i Östra Göinge kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Kviinge, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Östra Göinge härad. De indelta soldaterna tillhörde Norra skånska infanteriregementet, Liv- och Västra Göinge kompanier och Skånska husarregementet Sandby skvadron, Sandby kompani,, Sandby skvadron, Sandby kompani.

Geografi
Kviinge socken ligger norr om Kristianstad med Helge å i öster och Almaån i norr. Socknen är en odlingsbygd med skog i väster.

Fornlämningar
Från bronsåldern finns gravrösen och skålgropsförekomster. Från järnåldern finns resta stenar. Fossil åkermark har påträffats

Namnet
Namnet skrevs 1372 Qujthinghe och kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller en inbyggarbeteckning, -inge  och kvith, 'mage, kved' syftande på någon terrängformation..

Se även
 Kviinge församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Östra Göinge kommun
Socknar i Östra Göinge härad
Billotte

Billotte är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Carl Billotte (1836–1917), tysk fotokonstnär
 Gaston-Henri Billotte (1875–1940), fransk officer
 Heinrich Franz Carl Billotte (1801–1892), tysk porträttmålare
 Pierre Billotte (1906–1992), fransk officer och politiker
 René Billotte (1846–1914), fransk målare

Franska efternamn
Silvåkra församling

Silvåkra församling var en församling i Lunds stift och i Lunds kommun. Församlingen uppgick 2002 i Veberöds församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1940 moderförsamling i pastoratet Silvåkra och Revinge. Från 1940 till 1962 annexförsamling i pastoratet Harlösa, Hammarlunda, Silvåkra och Revinge. Från 1962 till 2002 annexförsamling i pastoratet Veberöd, Vomb och Silvåkra. Församlingen uppgick 2002 i Veberöds församling.

Kyrkor 
Silvåkra kyrka

Se även
Silvåkra socken

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Upphörda indelningar i Lunds kommun
Silvåkra landskommun

Silvåkra landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Malmöhus län.

Administrativ historik
Kommunen bildades i Silvåkra socken i Torna härad i Skåne när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft.
 
Vid kommunreformen 1952 uppgick kommunen i Veberöds landskommun som 1974 uppgick i Lunds kommun.

Källor

Tidigare kommuner i Malmöhus län
Sveriges kommuner 1863-1951
Upphörda indelningar i Lunds kommun
Kviinge landskommun

Kviinge landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Kristianstads län.

Administrativ historik
Kommunen bildades i Kviinge socken i Östra Göinge härad i Skåne när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft.

Vid kommunreformen 1952 uppgick kommunen i Knislinge landskommun som 1974 uppgick i Östra Göinge kommun.

Politik

Mandatfördelning i Kviinge landskommun 1942-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Östra Göinge kommun
Tidigare kommuner i Kristianstads län
Vombs församling

Vombs församling var en församling i Lunds stift och i Lunds kommun. Församlingen uppgick 2002 i Veberöds församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 2002 i pastorat med Veberöds församling, före 1943 som moderförsamling, därefter som annexförsamling och från 1962 även med Silvåkra församling ingående i pastoratet. Församlingen uppgick 2002 i Veberöds församling.

Kyrkor 
Vombs kyrka

Se även
Vombs socken

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Upphörda indelningar i Lunds kommun
Vombs landskommun

Vombs landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Malmöhus län.

Administrativ historik
Kommunen bildades i Vombs socken i Färs härad i Skåne när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft.
 
Vid kommunreformen 1952 uppgick kommunen i Veberöds landskommun som 1974 uppgick i Lunds kommun.

Källor

Tidigare kommuner i Malmöhus län
Sveriges kommuner 1863-1951
Upphörda indelningar i Lunds kommun
Vombs socken

Vombs socken i Skåne ingick i Färs härad, ingår sedan 1974 i Lunds kommun och motsvarar från 2016 Vombs distrikt.

Socknens areal är 35,48 kvadratkilometer varav 29,21 land. År 2000 fanns här 152 invånare.  Kyrkbyn Vomb med sockenkyrkan Vombs kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Vombs församling och för de borgerliga frågorna bildades Vombs landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Veberöds landskommun som uppgick 1974 i Lunds kommun. Församlingen uppgick 2002 i Veberöds församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Vomb, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Färs härad. De indelta soldaterna tillhörde Södra skånska infanteriregementet.

Geografi
Vombs socken ligger öster om Lund med Vombsjön i nordost och Klingvallsån i sydväst. Socknen är huvudsakligen en barrskogsbeväxt sandslätt med inslag av sankmarker.
.

Fornlämningar
Från stenåldern är ett dussintal boplatser funna.

Namnet
Namnet skrevs 1330 Wam och kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller antingen wa, 'vrå, krok' syftande på en terrängformation eller ett ord sammansatt med detta och hem, 'boplats, gård'.

Före 22 oktober 1927 skrevs namnet även Våmbs socken.

Se även
 Vombs församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Lunds kommun
Socknar i Färs härad
René Billotte

René Billotte, född 1846 i Tarbes, departementet Hautes-Pyrénées, död 1914 i Paris, var en fransk målare.

Billotte var en framstående representant för sin tids stämningsmåleri. I sina stämningar från Paris gator och utkanter och från landsbygden skildrade han med förkärlek samt med mild lyrik och raffinerad naturkänsla skymningens och solnedgångens tonskalor. Han finns representerad i Luxembourgmuseet.

Källor 

 

Födda 1846
Avlidna 1914

Franska målare
Män
Personer från Tarbes
Carlo Maria Curci

Carlo Maria Curci, född 1810, död 8 juni 1891, var en italiensk jesuit.

Curci var en av grundarna av tidskriften Civiltà cattolica, från vars ledning han dock efter någon tid drog sig tillbaka. I flera skrifter, som väckte stor ovilja inom hans förra parti, uppmanade han till försoning mellan påvedömet och staten. 1877 utträde han ur jesuitorden, men 1884 återkallade han sina kätterier och blev en kort tid före sin död återupptagen i orden.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Födda 1810
Avlidna 1891
Män
Italienska jesuiter
Italienska journalister
Frontespis (typografi)

En frontespis är en dekorativ illustration som är placerad på titelsidans motstående sida.  Frontespisen är verso (vänstersida) mot titelsidans högersida recto. Utarbetade graverade frontespiser var i flitigt bruk, speciellt i Biblar och i skolböcker, och många är graverade mästerstycken. Ofta föreställde de en allegorisk avbildning av bokens titel eller innehåll, eller ett porträtt av författaren.

Källor 
Svenska Antikvariatföreningens ordlista

Se även 
Formgivning

Fotnoter och källor 

Typografi
Böcker
Ugglan
Carey Lowell

Carey Lowell, född 11 februari 1961 i Huntington, New York, är en amerikansk skådespelare och tidigare fotomodell. Lowell är mest känd som CIA-agenten Pam Bouvier i James Bond-filmen Tid för hämnd från 1989 och som assistentåklagare Jamie Ross i TV-serien I lagens namn under två säsonger på 1990-talet.

Hon var tidigare gift mellan 1989 och 1995 med skådespelaren och regissören Griffin Dunne med vilken hon har en dotter född år 1990. Mellan 2002 och 2016 var hon gift med skådespelaren Richard Gere med vilken hon har en son född år 2000.

Filmografi (urval)

 

 (1 crossoveravsnitt med I lagens namn)
 (2 avsnitt)
2012 – 007 Legends (röst i dataspel)
 (1 avsnitt)
 (1 avsnitt)

Referenser

Noter

Externa länkar

Födda 1961
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska fotomodeller
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Huntington, New York
Bondbrudar
Alumner från New York University
Alumner från University of Colorado Boulder
François de Curel

François Curel, vicomte de Curel, född 10 juni 1854, död 26 april 1928, var en fransk författare.

Curel utbildade sig till ingenjör, men förde därefter en oberoende lantjunkares liv. Under senare delen av sitt liv såg Curel som Frankrikes främste dramatiska författare. Han hade en benägenhet att koncentrera sina dramer kring problemfrågeställningar. På grund av sina lite allvarligare pjäser kom han ibland att betraktas som "Frankrikes Ibsen". Han debuterade 1889 med två romaner men skrev därefter uteslutande dramatik. På Théâtre libre uppfördes 1892 hans L'envers d'une sainte och Les fossiles. Den senare pjäsen är en skildring av en släktstolt adel i undergång, som in i det sista vill hävda sin ställning. Därpå följde L'invitée (1893), L'amour brode (1893), Le repas du lion (1897), samt La nouvelle idole (1899). Med den sistnämnda pjäsen framförde för första gången klasskampens problem på fransk scen. I La fille sauvage (1902) försökte Curel återge ett sammandrag av människans utveckling från förhistorien till den moderna civilisationen. Pjäsen blev ett misslyckande på scenen, men fick en stor läsekrets. Bland hans senare pjäser märks Le coup d'aile (1906), La danse devant le miroir (1914), L'âme en folie (1920), La comédie du génie (1921), L'ivresse du sage (1921), Terre inhumaine (1922), La viveuse et le moribond (1926), samt Orage mystique (1927). 

Särskilt med Terre inhumaine, som handlar om en fransk stridspilots kärleksnatt med en tysk prinsessa hade stor publik framgång. Curel invaldes 1919 i Franska akademin.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Födda 1854
Avlidna 1928
Män
Franska författare
Franska dramatiker
Ledamöter av Franska Akademien
Heinrich Franz Carl Billotte

Heinrich Franz Carl Billotte, född den 28 januari 1801 i Aachen, död där den 25 april 1892, var en tysk porträttmålare, far till fotografen Carl Andreas Hubert Billotte.

På fädernet var han av franskt ursprung, men en eventuell släktskap med målaren René Billotte är obevisad. Hans mor var däremot från Aachen, en stad som när han föddes tillhörde Frankrike.  I hemstaden studerade han för Davidlärjungen Johann Baptist Joseph Bastiné. Därefter fortsatte han sina studier vid konstakademien i Düsseldorf. Sensommaren 1837 deltog Billotte i den första konstutställningen av samtida verk i Aachens rådhus. Till hans umgängeskrets hörde Ludwig Schleiden.

Källor 
 

Tyska porträttmålare
Konstnärer under romantiken
Tyska målare under 1800-talet
Personer från Aachen
Födda 1801
Avlidna 1892
Män
Lysekils stad

Denna artikel handlar om den tidigare kommunen Lysekils stad. För orten se Lysekil, för dagens kommun, se Lysekils kommun.

Lysekils stad var en tidigare kommun i dåvarande Göteborgs och Bohus län.

Administrativ historik
Den 6 juli 1900 erhöll Lysekils köping stadsprivilegier, dock med särskilda krav som skulle uppfyllas innan köpingen blev stad. Den 13 mars 1903 utnämndes borgmästaren och enligt reglerna skulle staden bildas månaden efter. Så skedde, och den 1 april 1903 ombildades köpingen till Lysekils stad, och hade hädanefter eget magistrat, rådhusrätt och stapelstadsrätt. 1931 inkorporerades Slättens municipalsamhälle. 1952 inkorporerades Lyse landskommun. 1971 gick staden upp i den då nybildade Lysekils kommun.

Lysekil var den sista stad i Sverige som fick egen jurisdiktion i form av magistrat och rådhusrätt. Redan 1938 blev staden dock lagd under landsrätt, i Sunnervikens tingslag.

Stadsförsamlingen Lysekils församling hade bildats som kapellförsamling 1700 som en utbrytning ur Lyse församling.

Sockenkod
För registrerade fornfynd med mera så återfinns staden inom ett område definierat av sockenkod 1575 som motsvarar den omfattning  staden hade kring 1950.

Stadsvapnet
Blasonering: I fält av silver två stolpvis ställda blå fiskar med ryggarna mot varandra och däröver en blå ginstam, belagd med tre sexuddiga stjärnor av silver. Detta vapen fastställdes av Kungl Maj:t den 25 maj 1905. Stjärnorna anknyter till traditionen att Lysekil förr i tiden ska ha använt sig av ett sigill med en stjärna. Denna stjärna skall antingen ha syftat på själva ortnamnet eller dess grundläggares namn, amiral Strömstierna. Fiskarna och den blå färgen syftar åter igen på ortens läge vid havet och fisket.

Geografi
Lysekils stad omfattade den 1 januari 1952 en areal av 55,98 km², varav 55,50 km² land.

Tätorter i staden 1960
I Lysekils stad fanns tätorten Lysekil, som hade 5 971 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i staden var då 76,8 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1919–1966

Referenser

Vidare läsning

Indelningar i Lysekils kommun
Städer i Sverige
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Göteborgs och Bohus län
Lysekils historia
Bertil Almgren (arkeolog)

Bertil Oscar Almgren, född 27 september 1918, död 4 mars 2011, var en svensk arkeolog. Han var son till Oscar Almgren.

Almgren var professor i nordisk och jämförande fornkunskap vid Uppsala universitet 1965–1984 efter Mårten Stenberger och efterträddes själv av Bo Gräslund. Hans forskning berörde främst stilteori, kronologisk källkritik och hällristningar. Bland Almgrens verk märks främst Bronsnycklar och djurornamentik (1955) och Die Datierung bronzezeitlicher Felszeichnungen in Westschweden (1987). 

Han var ledamot av Kungl. Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien, Kungl. Gustaf Adolfs Akademien, Kungl. Vetenskapssocieteten i Uppsala, Kungl. Humanistiska Vetenskapssamfundet i Uppsala, Kungl. Vetenskapssamhället i Uppsala och Nathan Söderblom-Sällskapet. Han erhöll Gösta Berg-medaljen 1990.

Författarskap

Källor 
 Nationalencyklopedin, CD-utgåvan 2000

Födda 1918
Män
Svenska professorer i arkeologi
Avlidna 2011
Arnold Wesker

Sir Arnold Wesker, född 24 maj 1932 i Stepney i Tower Hamlets, London, död 12 april 2016 i Brighton, var en brittisk pjäsförfattare känd för sin diskbänksrealism. Han var författare till 42 pjäser, fyra volymer av noveller, två essäsamlingar, en bok om journalistik, en bok för barn, utförlig journalistik, dikter och andra skrifter. Hans pjäser har översatts till 17 språk och har spelats över hela världen. 

Wesker var far till Elsa Håstad och morfar till Yung Lean.

Skådespel med mera 
 The Kitchen, 1957
 Chicken Soup with Barley (Hönssoppa med korngryn), 1958
 Roots (Rötter), 1958
 I'm talking about Jerusalem, 1958
 Menace, 1961 (For Television)
 Chips with Everything, 1962
 The Nottingham Captain, 1962
 Four Seasons (De fyra årstiderna), 1965
 Their Very Own and Golden City, 1966
 The Friends (Vännerna), 1970
 The Old Ones, 1970
 The Journalist, 1972
 The Wedding Feast (Bröllopsfesten), 1974
 Shylock (Köpmannen), 1976
 Love Letters on Blue Paper (Kärleksbrev på blått papper), 1976
 Phoenix, 1980
 Caritas, 1980
 Words on the Wind, 1980
 One More Ride on the Merry-Go-Round, 1980
 Breakfast, 1981
 Sullied Hand, 1981
 Four Portraits - Of Mothers (Fyra kvinnor), 1982
 Annie Wobbler, 1982
 Yardsale, 1983
 Cinders, 1983
 The Merchant, 1983
 Whatever Happened to Betty Lemon?, 1986
 When God Wanted a Son, 1986
 Lady Othello, 1987
 Little Old Lady & Shoeshine, 1987
 Badenheim 1939, 1987
 The Mistress, 1988
 Beorhtel's Hill, 1988 (Community Play for Basildon)
 Men Die Women Survive, 1990
 Letter To A Daughter, 1990
 Blood Libel, 1991
 Wild Spring, 1992
 Bluey, 1993
 The Confession, 1993
 Circles of Perception, 1996
 Break, My Heart, 1997
 Denial, 1997
 Barabbas, 2000
 The Kitchen Musical, 2000
 Groupie, 2001
 Longitude, 2002
 Honey, 2005 (novel)
 The Rocking Horse, 2007 (Beställningsverk av BBC World Service)
 Uroboros Project, 2008 (finansierad av Tricell)

Källor

Engelska dramatiker
Engelskspråkiga dramatiker
Engelska novellförfattare
Engelskspråkiga novellförfattare
Brittiska författare under 1900-talet
Personer inom judendomen i Storbritannien
Födda 1932
Avlidna 2016
Män
Personer från Stepney
Bosnien och Hercegovinas ambassad i Stockholm

Bosnien och Hercegovinas ambassad i Stockholm  är förbundsrepubliken Bosnien och Hercegovina diplomatiska representation i Sverige. 

Ambassadör sedan 2015 är Vesna Čužić. Ambassaden upprättades 1993. Diplomatkoden på ambassadens bilar är EK.

Fastigheter
Ambassaden är inrymd i en kontorsfastighet på Birger Jarlsgatan 55 på Norrmalm i centrala Stockholm. Byggnaden restes ursprungligen 1927-28 som bostadshus och ritades av arkitekten Josef Östlihn.

Beskickningschefer

Se även
Personer i Sverige födda i Bosnien och Hercegovina
Sveriges ambassad i Sarajevo

Referenser

Externa länkar

Ambassader i Stockholm
Byggnader och anläggningar på Norrmalm
Relationer mellan Bosnien och Hercegovina och Sverige
Bildanden 1993
Byggnader ritade av Josef Östlihn
Pierre Billotte

Pierre Armand Gaston Billotte, född den 8 mars 1906, död den 29 juni 1992, var en fransk arméofficer och politiker. Han var son till generalen Gaston Billotte.

Efter faderns död och den tyska segern i slaget om Frankrike blev Billotte fängslad av den tyska militären. Han flydde följande år och utnämndes av den fria franska exilregeringen till chef för den militära beskickningen till Moskva. 1942–43 var han stabschef hos Charles de Gaulle. 

Efter den allierade invasionen av Frankrike knöts han först till andra pansardivisionen och därefter till tionde divisionen. Efter befrielsen  blev han biträdande arméchef och därefter sändebud till Förenta nationerna 1946–50.

Efter att ha lämnat aktiv tjänst blev han försvarsminister (1955–56) under Edgar Faure och minister för departement och territorier på andra sidan havet (1966–68) under Georges Pompidou.

Källor

Externa länkar
Generals.dk

Frankrikes försvarsministrar
Franska generaler
Födda 1906
Avlidna 1992
Män
Storofficerare av Hederslegionen
William Cureton

William Cureton, född 1808, död 17 juni 1864, var en brittisk orientalist och teolog.

Cureton blev 1832 präst och underbibliotekarie i Oxford. År 1837 kallades han till British Museum för katalogisering av orientaliska handskrifter. Han blev 1847 hovpredikant och 1850 kanik i Westminster. Efter manuskript från Nitriaklostret vid Kairo utgav Cureton bland annat Remains of a very ancient recension of the four gospels in Syriac hitherto unknown in Europe (1858), den syriska evangelieöversättningen, som är känd under namnet Curetoniana.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Brittiska orientalister
Syrologer
Brittiska teologer
Brittiska bibliotekarier
Brittiskt museifolk
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1808
Avlidna 1864
Män
Svensk uppslagsbok
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Christ Church, Oxford
Lysekils köping

Lysekils köping var en tidigare kommun i Göteborgs och Bohus län.

Administrativ historik
Lysekil blev en friköping i Lysekils socken den 27 februari 1836.

Lysekil blev en egen köpingskommun från och med den 1 januari 1863, då Sveriges kommunsystem infördes. Den 6 juli 1900 erhöll Lysekils köping stadsprivilegier, dock med särskilda krav som skulle uppfyllas innan köpingen blev stad. Den 13 mars 1903 utnämndes borgmästaren och enligt reglerna skulle staden bildas månaden efter. Så skedde, och den 1 april 1903 ombildades köpingen till Lysekils stad, och hade hädanefter eget magistrat, rådhusrätt och stapelstadsrätt.

Köpingens församling Lysekils församling hade bildats som kapellförsamling 1700 som en utbrytning ur Lyse församling.

Köpingvapen
Blasonering: En gyllene delfin i blått fält.

Köpingen antog den 6 december 1895 detta vapen (ej fastställt), där delfinen och den blå färgen syftar på ortens läge vid havet och fisket. Staden som köpingen ombildades till kom sedan att anta ett lite annorlunda vapen.

Källor

Indelningar i Lysekils kommun
Sveriges köpingar
Sveriges kommuner 1863-1951
Rolf Julius

Rolf Julius, född 25 januari 1939 i Wilhelmshaven, död 21 januari 2011 i Berlin, var en tysk konstnär främst känd för sina ljudinstallationer. Mellan åren 1995 till 1996 var han professor vid konsthögskolan i Bremen.

Julius studerade vid konsthögskolan i Bremen och i Berlin mellan åren 1961 till 1969. Från mitten av 1970-talet fokuserade han på kopplingen mellan samtida konstmusik och visualitet. Mot slutet av 1970 började han spela in och använda ljud och oljud i sina arbeten och skapa egna kompositioner. 1983-1984 var han verksam i New York på ett arbetsstipendium. 1991 blev han docent vid Japan Foundation i Kyoto.

Julius kompositioner kännetecknas av en akustisk minimalism. Ofta utgår han från vardagliga ljud, inspelade med enkel teknik som en vanlig bandspelare. Ljudet använder han sedan i olika former av installationer.

Utställningar (i urval) 
 Für Augen und Ohren - 1980, Akademie der Künste, Berlin
 Musik for a long time - 1983, P.S.1, New York
 Klanginstallationen - 1984, Gesellschaft für Aktuelle Kunst, Bremen
 documenta 8 - 1987, documenta 8, Kassel
 Wie laut ist die Stille - 1992, Museu de Arte Moderna, Rio de Janeiro
 sonambiente - 1996, Akademie der Künste, Berlin
 Musik für einen fast leeren Raum - 1998, Hamburger Bahnhof, Museum für Gegenwart, Berlin
 Minimal Affect - 2000, Museum of Contemporary Art, North Miami
 Musik weit entfernt - 2005, Berlinische Galerie
 Grau schweigt - 2006, Kunstmuseum Bochum
 Noiseless (tillsammans med Akio Suzuki) - 2007, MOMAK The National Museum of Modern Art, Tokyo.
 Weiter entfernt (Musik für den Blick nach unten) - 2008, Neues Museum Weserburg, Bremen

Bibliografi
 6 Räume (Zellen) (1994) 
 Light as Air med Felix Hess (2003) Kehrer Verlag, 
 Small Music (Grau) (2005) Kehrer Verlag, 
 Grau schweigt (2006) Kehrer Verlag,

Noter

Externa länkar
 Biografi - Cortex Athleitco
 Klangkunst - a german sound

Tyska kompositörer
Tyska installationskonstnärer
Tyska konstnärer under 1900-talet
Personer från Wilhelmshaven
Födda 1939
Avlidna 2011
Män
Brastads landskommun

Brastads landskommun var en tidigare kommun i dåvarande  Göteborgs och Bohus län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar började gälla inrättades över hela landet cirka 2 400 landskommuner, de flesta bestående av en socken. Därutöver fanns 89 städer och 8 köpingar, som då blev egna kommuner. Denna kommun bildades då i Brastads socken i Stångenäs härad i Bohuslän.

Vid kommunreformen 1952 uppgick kommunen i Stångenäs landskommun som 1971 uppgick i Lysekils kommun.

Politik

Mandatfördelning i Brastads landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Lysekils kommun
Tidigare kommuner i Göteborgs och Bohus län
Bro landskommun, Bohuslän

Bro landskommun var en tidigare kommun i dåvarande  Göteborgs och Bohus län.

Administrativ historik
Bro landskommun bildades i Bro socken i Stångenäs härad i Bohuslän när 1862 års kommunalförordningar började gälla. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick kommunen i Stångenäs landskommun som 1971 uppgick i Lysekils kommun.

Politik

Mandatfördelning i Bro landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Lysekils kommun
Tidigare kommuner i Göteborgs och Bohus län
Bro församling, Göteborgs stift

Bro församling var en församling i Lysekils pastorat i Norra Bohusläns kontrakt i Göteborgs stift. Församlingen låg i Lysekils kommun i Västra Götalands län. 1 januari 2023 uppgick församlingen i Lysekils norra församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1 maj 1922 moderförsamling i pastoratet Bro, Lyse och Brastad som även omfattade Lysekils församling från dess bildande omkring 1700 till l maj 1901. Från 1 maj 1922 till 2018 var församlingen moderförsamling i pastoratet Bro och Brastad. Från 2018 till 2023 ingick församlingen i Lysekils pastorat. 1 januari 2023 uppgick församlingen i Lysekils norra församling.

Kyrkor 
 Bro kyrka

Se även 
 Bro socken

Källor 

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Lysekils kommun