kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Guds 99 namn

Inom den islamiska religionen har Gud, enligt profeten Muhammed, nittionio namn. Muhammed säger även att den som lär sig alla namnen kommer att få en plats i paradiset.

De 99 namnen
Observera att översättningen oavsiktligt kan vara felaktig eller förvrängd på vissa ställen. Observera också att listan finns i flera versioner, till exempel med Allah som första namn och utan Al-'Aḥad (nummer 67 här).

Ytterligare namn 
Ytterligare ett epitet som förekommer i Koranen är Dhul Fadl al Azim (ذو الفضل العظيم) "Den vars nåd är en outsinlig källa" (2:105, 3:74, 8:29, 57:21, 57:29, 62:4), men detta ingår inte i den traditionella listan över Guds 99 namn.

Följande lista innehåller namn som inte ingår i den ovanstående listan med 99 namn.

Enligt Bahá'í-tron uppenbarades Guds 100:e och största namn – bahá, som både är ett substantiv (strålglans, överjordisk klarhet) och ett adjektiv (allstrålande, himmelskt klar) – för grundarna av och för flera av de första anhängarna till denna nya religion. Ordet Abhá är superlativformen av bahá'í, och de bahá'í-troende brukar upprepa orden Alláhu Abhá (Gud, den mest lysande) i samband med bön eller meditation.

Ordspråk 
Det finns ett uråldrigt arabiskt ordspråk som lyder "Gud har 99 namn och endast kamelen vet det hundrade". Talet 100 representerar allt rent symboliskt och genom användandet av talet 99 symboliskt för Guds antal namn menas alla namn som finns, har funnits och kommer att finnas - minus 1, vilket är just det namn som används nu. Den symboliska kamelen i ordspråket representerar det mänskliga behovet av ord som representerar Gud, vilket kamelen eller djur i allmänhet saknar. Det är just i avsaknaden som de två delarna av ordspråket möts. Insikten hör ihop med att vi är underställda vårt medvetandes behov, vilket logiskt också blev grundpelaren i islam: Underkastelse under Guds vilja.

Se även 
 Basmala
 Dua Jawshan Kabir

Vidare läsning 
 M. R. Bawa Muhaiyaddeen, Asma'ul-Husna: The 99 Beautiful Names of Allah, 5:e uppl. 1976, 
 Ghazali, Al-Ghazali on the Ninety-Nine Beautiful Names of God, 1992, översatt av David Burrell, 
 Shaykh Tosun Bayrak al-Jerrahi al-Halveti, The Name and the Named, 2000, med introduktion av William C. Chittick,  
 The 99, en serietidning (2007−2013) i 35 nummer först utgiven som seriestrip 2006

Islamisk troslära
Listor med anknytning till religion
Gråben och Hjulben

Gråben (Wile E. Coyote) och Hjulben (Road Runner) är två fiktiva djur som lever i Nordamerikas öken i en serie animerade kortfilmer, merparten av dem regisserade av Chuck Jones. Hjulben är en tuppgök med mycket långa ben, som springer snabbare än tåget. Gråben är en brun prärievarg vars enda mål i livet är att fånga och äta Hjulben men det är alltid han som drar kortaste strået.

Filmerna om Hjulben och Gråben bygger på samma tema som Tom och Jerry-filmerna. Ett av de viktigaste temana i filmerna är de konstiga saker Gråben använder i sin jakt. Företaget som Gråben beställer saker från heter ACME och har allt från jetskor till fladdermusdräkter. 

Den allra första filmen med Hjulben och Gråben kom 1949 och hette Fast and Furry-ous. I den var bakgrunderna mycket enkla, men i de senare filmerna blev de alltmer detaljerade. Förutom fågeljakt har Gråben spelat andra roller bland annat hemlig agent och fåraherde. Filmen Beep Prepared från 1961 blev nominerad till en Oscar för bästa animerade kortfilm. Efter Chuck Jones död 2002 gjordes det några moderna filmer men man behöll jakttemat. 

I de flesta filmerna talar inte Gråben utan hans repliker står på skyltar han håller upp, men i ett fåtal filmer, bland annat Operation: Rabbit från 1952 gjordes hans röst av Mel Blanc. Detta är även en av de tre filmer där Gråben försöker fånga Snurre Sprätt - men det går lika dåligt som när han försöker fånga Hjulben. Gråben har också samarbetat med katten Sylvester. I vissa filmer använder Gråben öronen för att kommunicera: Ligger de rakt ner är han rädd, står de rakt upp är han arg.

Gråben & Hjulben fanns även som tidningsserie, skapad av bl.a. Pete Alvarado och Phil de Lara. I en svensk översättning kallas serien för "Beppy Skrangelben", vilket är ett annat namn på Hjulben, vars karaktäristiska läte stavas "bepp bepp" i pratbubblorna. Han har dessutom sällskap i denna version av tre tuppgöksungar (Skrangelbenen). Gråben kallas Ville Varg i vissa svenska översättningar.  Serien skilde sig lite från de animerade filmerna, till exempel kunde Hjulben prata - alltid i form av rimmade verser - och hade tre söner. I Sverige förekom dessa serier under 1960-, 70- och 80-talen i serietidningarna "Daffy" och "Snurre Skutt". 

Gråben och Hjulben dyker även upp i filmerna Looney Tunes: Back in Action, Space Jam och Vem satte dit Roger Rabbit även om den sistnämnda filmen utspelar sig 1947, trots att Gråben och Hjulben skapades 1948.

Referenser

Noter 

Looney Tunes-figurer
Fiktiva fåglar
Fiktiva figurer introducerade 1949
Fiktiva hunddjur
Jefferson County, Colorado

Jefferson County är ett county beläget i centrala delen av delstaten Colorado, USA. Den administrativa huvudorten (county seat) är Golden. Countyt grundades 1818 och fick sitt namn efter Thomas Jefferson.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 2 015 km². 2000 km² av den arean är land och 15 km² är vatten.

Angränsande countyn   
 Boulder County - nord
 City and County of Broomfield - nordöst
 Adams County - öst
 City and County of Denver - öst
 Arapahoe County - öst
 Douglas County - öst
 Teller County - syd
 Park County - sydväst
 Clear Creek County - väst
 Gilpin County - nordväst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1861
Penn Badgley

Penn Dayton Badgley, född 1 november 1986 i Baltimore, Maryland, är en amerikansk skådespelare. 

Han är mest känd för rollen som Joe Goldberg i tv-serien You, som Dan Humphrey i Gossip Girl. Badgley har även medverkat i filmer som John Tucker Must Die (2006), The Stepfather (2009) och Easy A (2010)

Filmografi

Externa länkar

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1986
Män
Levande personer
Amerikanska barnskådespelare
Skådespelare från Baltimore
Gul daglilja

Gul daglilja (Hemerocallis lilioasphodelus) är en växtart i familjen dagliljeväxter. Den förekommer i Europa, till Ryssland, Mongoliet, Kina, Korea och Japan. Arten är en vanlig trädgårdsväxt i Sverige.

Växten är en flerårig ört som blir 70-80 cm och vissnar ner vintertid. Rötterna är något förtjockade och rep-lika, ibland med knöllika bildningar. Bladen är remlika, kölade, 20-70 × 0,3-1,2 cm, uddspetsiga. Blomstjälken är vanligen något kortare än bladen, solid, med tydlig centralstjälk och fjällika högblad. Blomställningen är ett förgrenat med 2-5 skruvade knippen. Blommorna sitter 2-5 per knippe, de är klargula eller citrongula med kort blompip och utbredda, överlappande flikar, doftande och förblir öppna under 1-3 dagar. Frukten är en elliptisk kapsel.
I Sverige blommar arten i juni.

Hybrider och sorter
Gul daglilja har använts mycket inom förädlingsarbetet med trädgårdsdagliljor. En så kallad primär hybrid har fått namnet Hemerocallis × flavocitrina = gul daglilja (H. lilioasphodelus) × tuvdaglilja (H. dumortieri ).

Sorten 'Major' (Farr 1908) bli 90 cm hög och har större blommor än vanligt för arten. Blomningstiden är lång och plantan är ofta mer eller mindre vintergrön.

Det svenska namnet var tidigare klargul daglilja. Både detta och det nuvarande skall ses i historiskt perspektiv då endast denna och brunröd daglilja (H. fulva) var kända i Europa. Idag kan namnet kännas underligt då majoriteten av arterna har gula eller gulorange blommor.

Odling
Gul daglilja är mycket lättodlad och härdig i hela Sverige. Den föredrar en solig, inte alltför torr plats. Arten förökas genom delning under våren, även om frösådd är möjlig. Avkomman kan variera något i sina egenskaper.

Synonymer
Hemerocallis flava (L.) L.
Hemerocallis lilioasphodelus f. aurantiaca (Baranov & Skvortzov) M.Kitagawa
Hemerocallis lilioasphodelus var. flava L.
Hemerocallis lilioasphodelus var. yezoensis (Hara) M.Hotta
Hemerocallis lutea Gaertn.
Hemerocallis yezoensis H.Hara

Externa länkar
Den virtuella floran 
 

Gu Växtindex

Dagliljeväxter
Stjärnrams

Stjärnrams (Maianthemum stellatum) är en art i familjen sparrisväxter. Arten förekommer naturligt i Nordamerika, med odlas ibland som trädgårdsväxt i Sverige.

Synonymer
Convallaria stellata L.
Smilacina liliacea (Greene) Wynd
Smilacina sessilifolia Nutall ex Baker
Smilacina stellata (L.) Desfontaines
Smilacina stellata f. paniculata H.St.John 
Smilacina stellata var. crassa Vict. 
Smilacina stellata var. sessilifolia (Nuttall ex Baker) L.F.Henderson
Smilacina stellata var. sylvatica Vict. & J.Rousseau 
Smilacina stellata var. uniflora Pursh 
Unifolium liliaceum Greene
Unifolium sessilifolium (Nuttall ex Baker) Greene
Unifolium stellatum (L.) Greene
Vagnera liliacea (Greene) Rydberg
Vagnera sessilifolia (Nuttall ex Baker) Greene
Vagnera stellata (L.) Morong
Vagnera stellata var. mollis Farw.

Externa länkar
Flora of North America - Maianthemum stellatum
Den virtuella floran 
 

Stickmyrtenväxter
St Växtindex
Terra rossa

"Terra Rossa" är en sorts jordmån som är rik på järn, därav den röda färgen och därav namnet. Förekommer främst där det råder Medelhavsklimat.

Jordmåner
Gustav Graves

Sir Gustav Graves är en fiktiv figur i den tjugonde James Bondfilmen Die Another Day. Han spelas i början av Will Yun Lee och senare i filmen av Toby Stephens.

Bakgrund
Graves föddes som Tan-Sun Moon, son till en nordkoreansk general. När han först ses i filmen, är han överste i nordkoreanska armén. Han studerade vid Oxford och Harvard och förväntades bli en bro mellan öst och väst. Istället började han smuggla vapen och byta vapen mot konfliktdiamanter från Sierra Leone medan han förberedde sig på att invadera Sydkorea. MI6 blev förvissade om hans planer och sände tre agenter, bland dem James Bond, för att döda honom. Uppdraget troddes ha lyckats, Moon troddes ha dött när hans svävare föll från en klippa.

Men Moon överlevde och flydde till Kuba, där han genomgick DNA-byte för att helt byta utseende. Efter det "återfödde" han sig själv som Gustav Graves, en äventyrlig miljardär som ägde diamantgruvor i Argentina och som senare upptäckte en stor diamantgruva på Island - i verkligheten de konfliktdiamanter han hade handlat med tidigare. Han skapade en ny personlighet inspirerad av sin dödsfiende James Bond: sofistikerad, sarkastisk, och, enligt Graves själv, arrogant. Med sin enorma rikedom lät han bygga Icarus, en stor satellit kapabel till att skapa solenergi och sända det till vilken plats han vill i världen.

Graves officiella anledning till att bygga Icarus var att få ett slut på väderproblem samt att hjälpa jordbruket. Hans riktiga anledning med Icarus var dock att invadera Sydkorea genom att låta dess strålar plöja igenom den minerade demilitariserade zonen mellan Nord- och Sydkorea och på så sätt skapa en anfallsväg för den nordkoreanska armén. Icarus skulle även förstöra alla missilställningar och kärnvapenspetsar riktade mot Nordkorea, så den anfallande armén skulle kunna anfalla oskadd. Graves hade själv kontrollen över Icarus, som han styrde genom en metalldräkt med ett automatiskt elektroshockvapen för självförsvar.

När Graves ska sätta sin plan i verket är han ombord på ett Antonov An-124 med sin far general Moon och, ovetandes, James Bond, för att se skådespelet. När Moon försöker stoppa Graves dödar Graves honom. Strax därpå försöker Bond skjuta Graves, men kulan går istället rakt igenom ett fönster, vilket leder till att alla i rummet flyger ut utom Graves och han själv. Ett jämnt slagsmål börjar och slutar när Bond vecklar ut fallskärmen Graves har satt fast sig i för att fly från det havererade flygplanet, och Graves sugs in i flygmotorn varpå kontrollen till Icarus förstörs och Icarus slutar fungera.

Externa länkar
Gustav Graves på James Bond 007 Wiki

Bondskurkar
Fiktivt affärsfolk
Fiktiva mördare
Fiktiva militärer
Fiktiva figurer från Korea
Fiktiva figurer introducerade 2002
WP:Projekt Korea
Superskurkar
Tomas Köhler

Tomas Krister Köhler, född Thomas Krister Köhler 1967 i Umeå, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Köhler växte upp i Umeå. På gymnasiet läste han samhällsvetenskaplig linje med teatertillval. Därefter gick han två-årig estetisk-praktisk linje på ett gymnasium i Örebro. Köhler sökte också till scenskolan men blev inte antagen och arbetade därför som biljettförsäljare på SJ i Örebro i fem år. Efter att ha deltagit i en amatöruppsättning av Shakespeares Macbeth sökte han till Teaterhögskolan i Malmö och blev antagen. Köhler gick ut Teaterhögskolan 1997, och medverkade direkt efteråt i Leif Magnussons Kvinnan i det låsta rummet

Köhlers första stora filmroll blev huvudrollen i Tjocktjuven, en roll om vilken en recensent skrev: "Köhler, med sitt leende, för att citera Vanna Rosenbergs polis och Harrys nya kärlek, hör definitivt till de svenska skådespelare man vill se mer av."

Köhler jobbar som teaterlärare vid Musikalakademien i Umeå.

Teater

Roller (ej komplett)

Filmografi 

2004 – Graven
2006 – Beck – Flickan i jordkällaren
2006 – Tjocktjuven

Referenser

Externa länkar

Tomas Köhler på Malmö Stadsteater

Födda 1967
Svenska skådespelare
Män
Levande personer
Skådespelare från Umeå
Rishon LeZion

Rishon LeZion (hebreiska: ראשון לציון), ibland bara Rishon är en stad i Israel vid dess centrala västkust, i Centrala distriktet, precis syd om Tel Aviv. Det är en del av Tel Avivs storstadsområde, vid namn Gush Dan. Staden är Israels fjärde största och har en befolkning på 221 500 invånare (2006). Dess nuvarande borgmästare är Raz Kinstlich.

Externa länkar

Orter i Centrala distriktet
Epifenomen

Epifenomen är ett sekundärt fenomen, bifenomen, som uppträder vid sidan av ett primärt fenomen.

Ofta finns ett orsakssamband mellan fenomenen: epifenomenet är en konsekvens av det primära fenomenet. Inom medicinen innebär epifenomen att det inte finns ett samband mellan två fenomen: ett epifenomen kan inträffa oberoende, och kallas enbart epifenomen därför att det inte är det primära fenomenet som studeras.

Referenser 

Patologiska tillstånd, tecken och symtom
Termer inom metafysik
Mentalt innehåll
Medicinska termer
Miranda Frost

Miranda Frost är en fiktiv figur i den tjugonde James Bond-filmen Die Another Day. Hon spelas av Rosamund Pike. Frost är en dubbelagent; å ena sidan arbetar hon för MI6, å andra sidan är hon i slutänden kumpan till Gustav Graves, huvudskurken i filmen.

Biografi 

Miranda Frost har gått på Harvard och hon tog guld i fäktning under OS i Sydney 2000. Det skedde dock efter att en av Graves hantlangare fick i en dödlig mängd dos dopningsmedel i den riktiga vinnaren. Det var så hon började arbeta med Graves. Hennes tränare, Verity, spelas av Madonna.

M skickar iväg Frost för att arbeta tillsammans med Bond, trots Frosts tveksamhet till hans arbetsmetoder. När Bond är nära att fångas för att ha spionerat omkring ispalatset på Island, räddar hon honom genom att hålla om honom och kyssa honom, vilket får vakterna att tro att de bara jagat två förälskade. Det avslöjas dock strax att hon har jobbat för överste Moon i väst och att det var hon som avslöjade Bonds identitet när han var i Nordkorea för att döda diktatorn, vilket ledde till att han tillfångatogs. Enligt M upptäckte hon att Frost och Moon var lagkamrater på Harvards fäktningsteam. Ombord på Grave's flygplan dödar Giacinta "Jinx" Johnson henne genom att hugga henne i bröstkorgen med en kniv spetsad genom Krigskonsten.
Hennes sista ord var "I can read your every move."

Externa länkar
Miranda Frost på James Bond Wiki

Bondskurkar
Fiktiva idrottare
Fiktiva figurer introducerade 2002

en:List of henchmen in Die Another Day#Miranda Frost
Sommarjobb

Sommarjobb är ett tillfälligt arbete under sommaren. Det innehas vanligen av en studerande person under sommarledigheten, men ibland används även termen om säsongsarbete. Studerande kan ta sommarjobb för att exempelvis tjäna pengar, få arbetslivserfarenhet eller ha något vettigt att göra under studieuppehållet.

Sommarjobb behöver inte innebära att man utför ett ordinarie yrke eller har en ordinarie yrkesroll. Det kan vara att assistera någon annan eller utföra alternativa arbetsuppgifter som kan vara sommarrelaterade. Ett exempel på det sistnämnda är gräsklippning. Sommarjobb kräver ofta ingen utbildning, men i länder som Sverige finns lagreglerade krav kring exempelvis ålder och arbetstid. Sommarjobbare får vanligtvis timlön. Om man inte söker sommarjobb via egna kontakter behöver man ofta ansöka i mycket god tid.

I Sverige förekommer även sommarpraktik, som är en blandning av sommarjobb och arbetspraktik med lön. Ibland finns också möjlighet till sommarföretag, där unga under sommaren får prova på att driva ett företag under handledning.

Åldersgränser i Sverige
De svenska arbetslagarna reglerar vilka arbetsformer som är tillåtna för omyndiga barn och ungdomar.

Under 13 år
Grundregeln lyder att den som är under 13 inte får sommarjobba alls. Om arbetsmiljöverket ger särskilt tillstånd så får barn under 13 år jobba som artist, statist eller skådespelare, om arbetet är ofarligt. För att få tillståndet måste man söka om att få det av Arbetsmiljöverket.

13-15 år
Är man mellan 13 och 15 år så måste man ha minst 4 veckors ledighet i sträck under sommarlovet. Man får arbeta högst 7 timmar om dagen, dvs. 35 timmar i veckan. 15-åringen får arbeta 8 timmar om dagen, vilket blir 40 timmar i veckan, som en vanlig arbetsvecka. De mellan 13 och 15 år får inte jobba före klockan 6 på morgonen och inte senare än 20 på kvällen, och är arbetsdagen längre än fyra och en halv timme har den rätt till minst 30 minuters rast. De måste också ha 14 timmars vila för natten, vilket betyder att man inte får sluta arbeta klockan 20 och börja klockan 06 igen. 36 timmars sammanhängande vila per vecka ska sommarjobbaren också ha.

16-18 år
De som är mellan 16 och 18 år, det vill säga ännu inte fyllt 18 år, har liknande regler som en 15-åring. Arbetsdagen får högst vara 8 timmar lång och 40 timmar per vecka. Arbete är ej tillåtet mellan klockan 22 och 06 eller 23 och 07. Rasten ska minst vara 30 minuter lång om arbetsdagen är längre än fyra och en halv timme och nattvilan skall vara minst 12 timmar. Vidare krävs minst 36 timmars sammanhängande vila per vecka.

Se även
Heltid

Källor

Noter 

Anställning
Sommarlov
Hans Hammarskiöld

Hans Arvid Hammarskiöld, född 17 maj 1925 i Stockholm, död 12 november 2012 på Lidingö, var en svensk fotograf.

Biografi 
Hammarskiöld arbetade 1954-1956 som modefotograf på engelska Vogue. Han var sedan 1958 en av medlemmarna i det då bildade fotografkollektivet Tio fotografer, och gjorde sig känd som både porträttkonstnär och som konstfotograf. Tre exempel på Hammarskiölds porträttkonst är hans humoristiska fotografier av popkonstnären Claes Oldenburg 1966 bärandes en enorm tandkrämstub, Pontus Hultén rytandes och utklädd i överdekorerad frack 1984 samt hans berömda profilporträtt av professor Ragnar Josephson 1965. Hammarskiöld är gravsatt i minneslunden på Lidingö kyrkogård.

Bibliografi 
 Värmland det sköna 1951
 Stockholmskärlek 1953
 Objektivt sett 1955
 Billa och jag 1959 (återutgiven 2009)
 Lillasyster och jag 1960
 Promenad på Djursholm 1964
 Hans Hammarskiöld 1979
 Storsudret 1987
 Subjektivt sett 1993
 Nära Linné 1993
 Stockholms fasader 1993 (tillsammans med Anita Theorell)
 Fasader i Göteborg 1996
 Stockholm 1997
 Minnets stigar 2001 (tillsammans med Anita Theorell och Per Wästberg)
 En gång i Sverige 2003
 Resa i tysta rum 2004 (tillsammans med Anita Theorell och Per Wästberg)
 Pål Svensson, skulptör 2005 (tillsammans med Eva Ström)
 Villovägar 2007 (tillsammans med Erling Matz)
 Foto Hammarskiöld : tiden och ljuset 2008
 Profiler 2009

Hammarskiöld är representerad vid bland annat Nationalmuseum.

Priser och utmärkelser 

 Augustpriset 2001

Källor

Noter

Externa länkar
 

Svenska fotografer
Vinnare av Augustpriset
Mottagare av Prins Eugen-medaljen
Representerade vid Nationalmuseum
Fotografer från Stockholm
Hans
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Födda 1925
Avlidna 2012
Män

Modefotografer
Bat Yam

Bat Yam (hebreiska בת ים) är en stad i Israel, i mitten av dess kustlinje mot Medelhavet, precis söder om Tel Aviv. Det är en del av storstadsområdet Gush Dan, och ligger i distriktet Tel Aviv. Staden har enligt 2004 års folkräkning 130 400 invånare.

I Bat Yam finns en lång sandstrand, som lockar turister varje sommar.

Historia
Bat Yam grundades 1926 som Bayit VaGan, och riktade sig särskilt till ortodoxa judar. Under Palestinaupproren 1929 attackerades staden av arabiska gäng från grannstaden Jaffa och evakuerades av de brittiska myndigheterna. Staden återbefolkades 1930.

Namnet ändrades 1938 till Bat Yam, vilket betyder Havets dotter. 1948 års arab-israeliska krig nådde stadens gränser, och staden drabbades av eldgivning från Jaffa, fram till Jaffa gav upp den 13 maj 1948.

Under Israels första självständiga år växte Bat Yam tack vare massinvandring, och staden fick status som sådan 1958. Under tidiga 1990-talet upplevde staden återigen en stor tillväxt, då många invandrare från före detta Sovjetunionen valde Bat Yam då den ligger nära landets industrier, detta gemensamt med att boendepriserna i staden var relativt låga.

Vänorter
Kragujevac, Serbien
Neukölln, Berlin, Tyskland
Livorno, Italien
Antalya, Turkiet

Externa länkar
Officiell webbplats 

Orter i Tel Aviv-distriktet
Bananer – bland annat...

Bananer – bland annat... är ett album av vissångaren Cornelis Vreeswijk inspelat vintern 1979/1980 och utgivet 1980 på skivbolaget a disc. Andra medverkande på albumet var gitarristen Conny Söderlund och basisten Owe Gustavsson.

Låtlista
Sångerna är skrivna av Cornelis Vreeswijk om inte annat anges.

Sida A
"The Bananrepubliken sång" (Elis Ellis/Cornelis Vreeswijk) – 2:28
"Samba för Pomperipossa" – 2:51
"Systemblues" – 3:44
"När det brinner i Lögnfabriken" – 2:49
"Syndomblues" – 3:06
"Blues för IRA" – 2:35
"Sist jag åkte jumbojet blues" – 3:23

Sida B 
"Blues för Victor Jara" – 2:45
"Blues för Almqvist" (Cornelis Vreeswijk/Carl Jonas Love Almqvist) – 1:26
"Blues för en arbetarekvinna som hängt sig" – 2:47
"Blues för Fatumeh" – 2:39
"Bruna bönor complet" (Chico Buarque de Hollanda/Cornelis Vreeswijk) – 3:10
"Blues för Macbeth" – 2:23
"En resa" – 2:20

Bonusspår på CD-utgåvan
"Pamflett 68 (Vals för ingens hundar)" – 3:08
"Sambaliten" (Atahualpa Yupanki/Cornelis Vreeswijk) – 3:07

Medverkande musiker
Cornelis Vreeswijk – sång, gitarr
Conny Söderlund – gitarr
Owe Gustavsson – bas

Album av Cornelis Vreeswijk
Musikalbum 1980
Villa Arneborg

Villa Arneborg är en privatvilla på Villagatan 13 i Trosa uppförd 1907 efter ritningar av arkitekten Ferdinand Boberg.

Beskrivning
Villan är byggd i trä och gestaltad i jugendstil. Entrépartiet är klädd med spån och har en altan som bärs upp av fyra kolonner. Portiken kröns av en rundad frontespis med ett cirkelformat kransornament som återkommer på fasaden mot trädgården. Enligt Bobergkännaren och arkitekturskribenten, Ann Thorson Walton, är den mest negativa aspekten med huset dess stympade tak, som inte passar ihop med den övriga stilen och inte heller återkommer i Bobergs andra verk.
Den omgivande parken var vid villans upprättande på 6000 kvadratmeter.

Bilder

Se även
 Rönnebo pensionat, Villagatan 12.

Källor

Externa länkar

Villor ritade av Ferdinand Boberg
Byggnader och anläggningar i Trosa kommun
Faenolfestivalen

Faenolfestivalen, pop. Brynfest, är en musikfestival som anordnas av den walesiske sångaren Bryn Terfel. Den hålls årligen på egendomen Vaynol inte långt från Caernarfon. Festivalens namn är hämtat från det walesiska namnet för Vaynol, Y Faenol.

Festivalen hölls första gången 2000 och äger vanligen rum under en långhelg i augusti varje år. Under festivalen spelas såväl klassisk musik som populärmusik. 2006 besöktes Faenolfestivalen av fler än 35 000 personer, vilket var den dittills högsta besöksiffran.

Externa länkar
Officiell webbplats

Musikfestivaler i Storbritannien
Generalvikarie

Generalvikarie betecknar inom Katolska kyrkan en präst som är en biskops närmaste assistent och ständige vikarie.

Se även 
 Kardinalvikarie

Kanonisk rätt
Romersk-katolska kyrkans titlar