kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gustaf Fredrik Lewenhaupt

Gustaf Fredrik Lewenhaupt, död 10 februari 1723, var en svensk greve och general.

Biografi
Lewenhaupt föddes som son till generalen och riksrådet greve Ludvig Wierich Lewenhaupt och hans hustru grevinnan Charlotta Susanna Maria zu Hohenlohe-Neuenstein und Gleichen. Han blev student vid Lunds universitet 1671 därefter 1675 i Uppsala universitet, och 1680 i Rostocks universitet, och disputerade 1682 i Rostock. 1684 utnämndes han till ambassadkavaljer vid Conrad Gyllenstiernas ambassad till Moskva. Efter återkomsten efter sina utländska resor gifte han sig 1686 utan kungens tillstånd med sin kusin, Anna Catharina Lewenhaupt, och de måste för att undgå åtal lämna landet.

1687 blev han ryttmästare i fransk tjänst. 1691 utnämndes Lewenhaupt till överste för det av honom själv värvade och uppsatta regementet "Hohenlohe und Gleichen" i venetiansk tjänst där han stannade till 1697. Han erhöll vid avskedet från sin venetianska tjänst för sina tappra insatser en guldkedja och 600 dukaters årlig pension, under villkor att var tionde år visa sig i Venedig. 1698 fick han åter tillstånd att återvända till Sverige.

1701 utsågs Lewenhaupt till överste för Västgöta tre- och femmänningsregemente till häst, och 1710 befordrades han till generalmajor. Han deltog i slaget vid Helsingborg och slaget vid Gadebusch. 1719 befordrades han till generallöjtnant.

Familj
Lewenhaupt gifte sig 10 juli 1686 på Nynäs i Bälinge församling med Anna Catharina Lewenhaupt (1661–1740). Hon var dotter till riksrådet Carl Mauritz Lewenhaupt och Anna Maria Cruus af Edeby. De fick tillsammans barnen Christina Ludvig Marius Lewenhaupt (1688–1692), greven Carl Fredrik Francois Lewenhaupt (1689–1753), Charlotta Maria Susanna Lewenhaupt (1690–1690) och Eva Maria Lewenhaupt (1697–1754) som var gift med landshövdingen Gabriel Gyllengrip.

Källor
 Gustaf Elgenstierna, Svenska Adelns ättartavlor, Stockholm 1928

Fotnoter 

Svenska generaler
Män
Födda okänt år
Avlidna 1723
Gustaf Fredrik
Deltagare i slaget vid Lund
Deltagare i slaget vid Helsingborg
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Karoliner
Deltagare i slaget vid Gadebusch
Greklands premiärminister

Greklands premiärminister är Greklands regeringschef och leder det grekiska ministerrådet (regeringen). Premiärministern utses av Greklands president som, enligt konstitutionen, ska utnämna den politiker med störst stöd i parlamentet.

Den första grekiska premiärministern utnämndes i samband med det grekiska frihetskriget som avslutades 1829 med frigörelse ifrån Osmanska imperiet. Grekland var en monarki 1833-1924 och 1935-1973 och premiärministerämbetet har tidvis varit svagt och präglats av täta regeringsskiften. Den senaste konstitutionen utarbetades 1975 efter militärjuntans fall, genom vilken Grekland förklarades som parlamentarisk republik, och ger premiärministern en betydande roll medan presidenten framför allt har ceremoniella uppgifter.

Lista över Greklands premiärministrar

Se även
Lista över Greklands statsöverhuvuden
Lista över Greklands utrikesministrar
Lista över Greklands försvarsministrar
Lista över Greklands kulturministrar

Källor
Engelska wikipedia

Fotnoter

 
Listor med anknytning till Grekland
Listor över regeringschefer
Regeringschefsämbeten efter land
Bildanden 1833
United Öresundskyrkan

United Öresundskyrkan är en EFS-förening i Malmö. Församlingen bedriver sin huvudsakliga verksamhet i Tyska kyrkans lokaler vid Fridhem. Finansieringen sker huvudsakligen genom gåvor från församlingsmedlemmarna.

Gudstjänsterna på söndagar samlar omkring 50-60 besökare och församlingen driver ungdomsverksamhet öppen för alla.

Referenser

Externa länkar 
United Öresundskyrkan

Evangeliska fosterlandsstiftelsen
Ashermans syndrom

Ashermas syndrom uppträder vid skada på livmoderslemhinna (endometriet). Detta startar en läkningsprocess som kan leda till att skadade områden läker samman med varandra.

Sammanväxtningar i livmodern kan uppkomma efter kirurgi/operationer inuti livmodern. Till exempel att muskelknutor eller andra förändringar har tagits bort, eller skrapningar av annat skäl. Aborter såväl spontana som inducerade, kejsarsnitt operativt uttagande av moderkaka, Även kroniska infektioner som till exempel tuberkulos kan ge sammanväxtningar i livmodern.

Sjukdomen beskrevs av den tjeck-israeliske gynekologen Joseph G. Asherman.

Se även

Adherenser
Gynekologi
Hysteroskopi
Hyalobarrier

Referenser

Externa länkar

http://www.ashermans.org

Livmodersjukdomar
Sår och skador
Medicinska diagnoser uppkallade efter personer
Klockgjuteri

Klockgjuteri är ett  hantverk inriktat på gjutning och produktion av klockor, bland annat  kyrkklockor. För klockgjutning används en speciell bronslegering.  

1626 kan ses som ett märkesår i svensk klockgjutningshistoria. Då bildades nämligen Klock-, Kron- och Styckgjutarämbetet i Stockholm. Regeringen lät inkalla utländska mästare, som fick stor betydelse för yrkets utveckling i Sverige.

Den främste av dem kan anses vara Gerdt Meyer, som kom till Sverige på 1630-talet. Han startade Meyerska Styckgjuteriet vid Hötorget i Stockholm, som under sekler tillverkade många klockor i Sverige. Detta gjuteri flyttades 1799 till Marieberg i Stockholm och 1815 levererades exempelvis fyra stora klockor till Göteborgs domkyrka därifrån, varav de tre mindre är bevarade.

Klockgjutningens historia ledde senare till allt fler dekorationer och inskrifter på klockmantlarna, vilket nådde sin kulmen under 1700- och 1800-talet. Under 1900-talet har man gått tillbaka till enklare former för utformning av dekorationerna.

Idag finns i Sverige klockgjuterierna Skånska Klock- & Konstgjuteriet AB i Hammenhög, Bergholtz klockgjuteri i Sigtuna och M & O Ohlssons klockgjuteri i Ystad.

I Norge finns ett klockgjuteri, Olsen Nauen Klokkestøperi i Tønsberg.

Se även
Kyrkklockans historia

Hantverk
Klockor
Klockgjuterier
Todd Armstrong

Todd Armstrong, (John Harris Armstrong), född 25 juli 1937 i Missouri, USA, död 17 november 1992 i Butte i Kalifornien, var en amerikansk skådespelare, mest känd för sin roll som Jason i filmen Jason and the Argonauts 1963.

Filmografi i urval

 (Jason and the Argonauts)

TV-serier (i urval)
1968 Krutrök - John Eagle Wing/Johnny August (2 avsnitt)
1974 Nakia - (1 avsnitt)
1975 Hawaii Five-O - Curt Anderson (1 avsnitt)
1982 The Greatest American Hero - Ted McSherry (1 avsnitt)

TV-filmer (i urval)

Externa länkar
 

Skådespelare från Missouri
Födda 1937
Avlidna 1992
Män
Amerikanska TV-skådespelare
Barbra Streisands diskografi

Detta är en diskografi för den amerikanska sångerskan Barbra Streisand.

Album
Förteckningarna innefattar album och deras placeringar på listor i USA, Kanada, Storbritannien, Nederländerna, Nya Zeeland, Spanien, Norge, Australien, Österrike, Sverige, Tyskland, Schweiz och Frankrike.

Studioalbum

anmärkning: "One Night Only" gavs ut 2010 i ett kombopack med en DVD av konserten på Village Vanguard i New York

Samlingsalbum

Anm: En enkel-CD, "Highlights from Just for the Record ...", som presenterar ett urval av Streisands inspelningar under åren, utgavs också 1991.

Musikal- och filminspelningar, soundtracks

Singlar

Musikvideor

VHS, DVD och Blu-ray

Källor

Streisand, Barbra
Diskografier för amerikanska artister
Kaptol

Kaptol är en historisk bosättning och stadsdel i Zagreb i Kroatien. Tillsammans med Gradec utgör Kaptol idag den kroatiska huvudstadens historiska stadskärna som kallas för Övre staden (Gornji grad). Kaptol är säte för den romersk-katolska kyrkan i Kroatien och den romersk-katolska ärkebiskopen i Zagreb. 

Administrativt hör Kaptol till stadsdelen Gornji grad-Medveščak.

Historia 
Kaptols existens bekräftas i ett dokument från 1094 när den ungersk-kroatiska kungen Ladislaus I grundar Zagrebs ärkestift i Kaptol. 

Katedralen som uppfördes 1217 kom att bli den dåtida bosättningens mest framträdande byggnad. 1263 kom den att skadas svårt i de tatariska räderna men återbyggdes. 

Som bosättning hade det medeltida Kaptol en osymmetrisk rektangulär form. Det saknade ett adekvat försvarsverk och skyddades av palissader som förstördes och återuppfördes upprepade gånger. 1469-1473 uppfördes försvarsmurar av sten och murbruk. Prišlintornet är det bäst bevarade objektet från det forna försvarsverket. 

Kaptols historia präglas även av de konflikter som fortgick under medeltiden med den närliggande bosättningen Gradec. De båda bosättningarna låg bredvid varandra på två olika höjder separerade av ån Medveščak. Konflikterna handlade om kontrollen över de vattenkvarnar som de båda bosättningar var beroende av.

Sedan osmanerna 1493 försökt att inta Sisak söder om Zagreb men misslyckats lät Zagrebs biskop uppföra ett försvarsverk runt katedralen och sin bostad. Detta försvarsverk uppfördes 1512-1520 och bestod av defensiva murar och torn. Bortsett från delen framför katedralen står detta försvarsverk kvar.

Arkitektur och stadsbild 
Flera byggnader i Kaptol har anknytning till den romersk-katolska kyrkan. Den centrala byggnaden är Zagrebs katedral som uppfördes 1217. Framför katedralen står Heliga Marias kolumn med änglar och fontän. Skulpturen skapades 1865 av Anton Dominik Fernkorn. Fontänen är ett verk av Hermann Bollé och tillkom 1880-1882.

Byggnader 
Zagrebs katedral
Sankt Franciskus kloster och kyrka
Sankta Marias kyrka
Kaptols kurier
Ärkebiskopens palats
Kaptols murar

Platser 
Dolacmarknaden

Offentlig konst 
Heliga Marias kolumn med änglar och fontän

Panoramavy

Se även 
Zagrebs ärkestift
Krvavi most
Nedre staden 
Ban Jelačićs torg

Referenser

Fotnoter 

Gornji grad-Medveščak
Zagrebs historia
Ludvig Amadeus, hertig av Abruzzerna

Ludvig Amadeus av Savoyen-Aosta, hertig av Abruzzerna (fullständigt namn: Luigi Amedeo Giuseppe Maria Ferdinando Francesco), född 29 januari 1873 i Madrid som son till Amadeus I av Spanien, död 18 mars 1933 i Jowhar i Somalia, var en italiensk prins, bergsbestigare och utforskare.

Han är bland annat känd för sina arktiska expeditionsresor, liksom för expeditioner till bergen Mount Saint Elias i Alaska och K2 i Pakistan. Under första världskriget deltog han som amiral i den italienska flottan.

År 1897 var han den förste att bestiga Mount Saint Elias.

Arktisk expedition 
År 1899 organiserade Ludvig Amadeus en polarexpedition till Nordpolen. Under våren anlände han med tio kollegor till dåvarande Kristiania. Väl på plats inhandlades ångbåten Jason som hade en vikt om 570 ton. De bytte namn på ångaren till Stella Polare. Den 12 juni begav sig ångaren med hela expeditionen genom det frusna havet i norr till Archangelsk. Den 30 juni släppte Stella Polare ankare i Archangelsks hamn och prinsen med sällskap mottogs högtidligt av guvernören Engelhardt. Samma dag blev Ludvig Amadeus inbjuden att få träffa lokala myndighetsrepresentanter och utrikes diplomater.

Man seglade därefter till Frans Josefs land varifrån man försökte nå Nordpolen. Frostskadad tvingades hertigen själv återvända, men hans närmaste man Umberto Cagni trängde under stora svårigheter fram till 86°34 nordlig breddgrad, den dittills nordligaste breddgrad människor uppnått. Under expeditionen omkom löjtnanten greve Querini och två meniga.

Bergsbestigningar
År 1906 besteg Ludvig Amadeus som den första personen Margherita peak i Östafrika och gjorde 1909 den första kartläggningen av centrala Karakorum och gjorde rekord i höjd vid sin bestigning av K2.

Första världskriget och därefter
Under Tripoliskriget 1911 ledde Ludvig Amadeus som eskaderchef fientligheterna vid Joniska öarna och var under första världskriget fram till 1917 högste befälhavare för italienska flottan och de allierades aktioner i Adriatiska havet. Efter kriget utarbetade Ludvig Amadeus en omfattande plan för kolonisation av Italienska Somaliland. Han har bland annat skrivit La Stella polare nel mare artico (1902) och Il Ruwenzori (1908).

Utmärkelser
  Riddare av Serafimerorden, 11 september 1900.

Noter 

Italienska amiraler
Italienska prinsar
Huset Savojen
Savojen-Aosta
Födda 1873
Avlidna 1933
Män
Mottagare av Annunziataorden
Mottagare av Sankt Mauritius- och Lazarusorden
Riddare av storkorset av Sankt Mauritius- och Lazarusorden
Mottagare av Italienska kronorden
Riddare av storkorset av Italienska kronorden
Malteserriddare
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Hydrohalogenering

Hydrohalogenering är en elektrofil additionsreaktion där en vätehalid reagerar med en alken för att bilda motsvarande halogenalkan.

Enligt markovnikovs regel kommer halogenen att binda till den kolatom som har minsta antal väteatomer.

Reaktioner
Acetylen hydrohalogeneras till vinylklorid
 +   HCl    

Vinylklorid kan sedan hydrohalogeneras vidare till 1,1-dikloretan.
 +   HCl

Se även
Dehydrohalogenering

Organisk-kemiska reaktioner
Albufeira

Albufeira () är en stad och kommun i västra delen av Algarve i södra Portugal. 

Staden har cirka 13 600 invånare och är huvudorten i Albufeiras kommun.
Den ligger  km väster om Faro och  km söder om Lissabon. 
                                                                                        

Kommunen har  invånare (2020) och en yta på  km².
Den består av  kommundelar (freguesias). 
Den hör administrativt till distriktet Faro och statistiskt till regionen Algarve samt till dess motsvarande kommunalförbund ("Comunidade Intermunicipal do Algarve"; ”AMAL”).

Ortnamnet
Ortnamnet Albufeira härstammar från arabiskan al buhaira (”lagun”). Tidigare, under romartiden, hette orten Baltum.

Ekonomi 

Traditionellt har ortens ekonomi byggt på fiske och odling av frukter, olivträd och vindruvor.                                                                              Nuförtiden är turism och handel de viktigaste verksamheterna i Albufeira. De flesta turister anländer via Faros flygplats. Efter solnedgången kommer Albufeira till liv med barer, restauranger och butiker för de flesta smaker som engelska och holländska restauranger samt pubar. Albufeira är en viktig turistort vid Portugals sydkust (Algarvekusten).

Förvaltning

Albufeira är indelat i fyra stadsdelar med viss egen förvaltning, Albufeira-Olhos de Água, Ferreiras, Guia och Paderne. Förvaltningarna kallas på portugisiska freguesia, vilket på svenska är att liknas med kommundel eller stadsdel. Stadens styre sker i huvudsak från stadhuset, Câmara Municipal, i centrala Albufeira, men stadsdelarna har bestämmande över vissa lokala föreskrifter och regler.

Kommunikationer 

Motorvägen A2 förbinder huvudstaden Lissabon med staden Albufeira.                                           Motorvägen A22 genomkorsar kommunen och går igenom Algarve från Lagos till Vila Real de Santo António. 
Från järnvägsstationen Albufeira-Ferreiras (ca 7 km norr om Albufeira) utgår tågtrafik västerut mot Lagos och österut mot Tunes och Vila Real de Santo António. Från Tunes går tåg direkt till huvudstaden Lissabon.  
Ca 30 km öster om Albufeira ligger Faros internationella flygplats, landets näst största flygplats.

Turism
Praia dos Pescadores 
Praia de São Rafael 
Praia de Santa Eulália
Praia Evaristo

Se även
Algarve

Referenser

Noter

Externa länkar

 Albufeira kommun
 karta över Albufeira stad
 karta över centrala Albufeira 
 karta över Albufeira kommun

Orter i Portugal
Algarve
Portimão

Portimão () är en stad och kommun vid Atlantkusten i västra delen av Algarve i södra Portugal.

Staden har cirka  invånare, och är huvudorten i kommunen med samma namn. Portimão är en känd turistort vid Portugals sydkust (Algarvekusten) och ett viktigt centrum för Portugals fiskeindustri. Racerbanan Autódromo Internacional do Algarve ligger strax utanför Portimão.

Kommunen har  invånare (2020) och en yta på  km². 
Den består av  kommundelar (freguesias).
Den hör administrativt till distriktet Faro och statistiskt till regionen Algarve samt till dess motsvarande kommunalförbund ("Comunidade Intermunicipal do Algarve"; ”AMAL”).

Ortnamnet
Ortnamnet Portimão härstammar från latinets Portus Magnus (”stor hamn”).                                                                                    Under medeltiden stavades namnet Portumanho.

Ekonomi 

Nuförtiden är internationell turism den viktigaste verksamheten i området.

Traditionellt har traktens ekonomi byggt på jordbruk och fiske.                                                                                                                            Ungefär hälften av kommunen är odlad jord där bönderna odlar frukter, i synnerhet citrus, och foderväxter.                                                                                                                                      På gårdarna uppföds hönor, får och grisar.                                                                                    Portimão har en av landets största hamnar och staden är ett viktigt centrum för fiske och produktion av fiskkonserver. 
Ytterligare en viktig exportprodukt är salt som utvinns från havsvattnet.

Referenser

Noter

Externa länkar
Portimãos kommun
O Portal de Portimão

Orter i Portugal
Algarve
Vila Real de Santo António

Vila Real de Santo António () är en stad och kommun i östra delen av Algarve i södra Portugal. Den ligger vid floden Guadianas mynning på den västra stranden mitt emot den spanska staden Ayamonte.                                                                                            

Staden har cirka 10 500 invånare, och är huvudorten i Vila Real de Santo Antónios kommun.
Dess gator är raka, relativt breda och regelbundet utlagda, med ett kvadratiskt torg (Praça Marquês de Pombal) i mitten.
Den är en känd turistort vid Portugals sydkust (Algarvekusten), och ett viktigt centrum för handel och fiskeindustri.

Kommunen har  invånare (2020) och en yta på  km².
Den består av 3 kommundelar (freguesias).
Den hör administrativt till distriktet Faro och statistiskt till regionen Algarve samt till dess motsvarande kommunalförbund ("Comunidade Intermunicipal do Algarve"; ”AMAL”).

Ortnamnet
Ortnamnet Vila Real de Santo António är sammansatt av Vila Real (”ort som grundades av en kung”) och Santo António (”namnet på helgonet Antonius av Lissabon”).

Historia 
Dagens Vila Real de Santo António byggdes 1774 på den plats där den tidigare fiskarbyn Santo António de Avenilha låg, innan den totalförstördes av den stora  jordbävningen och tsunamin 1755.                                                                                                                                               Den nya staden planerades och byggdes 1774 av dåvarande statsministern markis av Pombal.

Kommundelar 
Kommunen Vila Real de Santo António är indelat i 3 kommundelar (freguesias):
                                                                            

Monte Gordo 
Vila Nova de Cacela
Vila Real de Santo António

Referenser

Noter

Se även
Monte Gordo (badort vid atlantkusten)

Externa länkar 

 Vila Real de Santo António Online

Orter i Portugal
Algarve
Gränsorter i Europa
Torild Skogsholm

Torild Skogsholm, född 18 oktober 1959 i Bodø, Nordland, Norge, är en norsk politiker (V). Skogholm är utbildad socialekonom med 90 högskolepoäng i spanska från Universitetet i Oslo och 60 poäng i kristendom från Menighetsfakultetet.

Torild Skogsholm var direktör för kundavdelningen i telekomföretaget NetCom från 1999 till 2001. Från 19 oktober 2001 till 17 oktober 2005 var hon statsråd och transportminister i Regeringen Bondevik II.

Skogsholm har varit vice ordförande för Venstres avdelning i Oslo, organisationssekreterare i Norges Unge Venstre, förbundsstyrelsemedlem i Norges Unge Venstre och ordförande för Venstrekvinnelaget.

Den 1 februari 2006 blev Skogsholm VD för Oslotrikken AS som hanterar trikkverksamheten för Kollektivtransportproduksjon AS.

2005 blev Skogsholm utnämnd till graden "Kommendör" av Sankt Olavs Orden.

Källor 

Norges statsråd
Mottagare av Sankt Olavs orden
Födda 1959
Kvinnor
Levande personer
Vätehalid

En vätehalid är en kemisk förening mellan en halogen (fluor, klor, brom eller jod) och väte. Vätehalider betecknas ibland HX där H är tecknet för väte och X står för halogen.

Alla vätehalider är syror eftersom de protolyseras i vatten och bildar H+-joner. Dessutom är alla vätehalider utom vätefluorid starka syror. Att vätefluorid inte är en stark syra beror på att den bildar vätebindningar vilket också ger den en ovanligt hög kokpunkt (19 °C).

Alla vätehalider är färglösa gaser vid standardtryck och -temperatur. I kontakt med vattenånga kondenseras en rök av vattenlöst vätehalid. Fenomenet är inte att förväxlas med den rök som bildas vid kontakt med ammoniak då ammoniumhalider bildas.

Syror
Världsutställningen i Paris

Världsutställningen i Paris kan syfta på:

Världsutställningen 1855
Världsutställningen 1867
Världsutställningen 1878
Världsutställningen 1889
Världsutställningen 1900
Världsutställningen 1925
Världsutställningen 1931
Världsutställningen 1937

Se även
Världsutställning
Peter Engberg

Peter Engberg, född 1962 i kustsamhället Fjällbacka i Bohuslän, är en målare, grafiker och illustratör. Han är uppvuxen i Göteborg och Lerum men har numera sin ateljé i Fjällbacka. 

Peter Engberg fick sitt genombrott med målandet i slutet av 1980-talet. Skärgården är den stora inspirationskällan till Engbergs motiv, som med en stor portion humor föreställer karikerande bilder av öar, holmar och skär. Huvudtekniken är akvarell men även olja och akrylfärg, samt litografi har använts. Förutom det rena måleriet har han bl.a. arbetat med bokillustrationer och skivomslag samt dekorerat restauranger och hotell med väggmålningar.

Referenser

Externa länkar
Litografier av Peter Engberg
På amanda

Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska grafiker under 2000-talet
Personer från Kville socken
Födda 1962
Levande personer
Män
Svenska illustratörer
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Christian Boeck

Christian Peder Bianco Boeck, född den 5 september 1798 i Kongsberg, död den 11 juli 1877 i Kristiania (nuvarande Oslo), var en norsk naturforskare, bror till Carl Wilhelm Boeck, far till Jonas Axel och Thorvald Boeck.

Boeck blev 1840 professor i fysiologi, komparativ anatomi och veterinärvetenskap vid Kristiania universitet. 1838 deltog han i den franska Rechercheexpeditionen till bland annat Spetsbergen. Han invaldes 1849 som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien, och 1855 fick han av Vetenskapsakademien Flormanska guldmedaljen och samma år vid världsutställningen i Paris första klassens medalj för av honom konstruerade fysiologiska apparater. 

Vid Lunds universitets jubelfest 1868 blev han medicine hedersdoktor.  Boecks ansenliga verksamhet som vetenskaplig författare kom huvudsakligen tidskrifter till godo. I Kristiania anlade han även ett museum för komparativ anatomi.

Källor

Noter

Norska fysiologer
Norska professorer i medicin
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Personer i Norge under 1800-talet
Personer från Kongsbergs kommun
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1798
Avlidna 1877
Män
Hedersdoktorer vid Lunds universitet
Jonas Axel Boeck

Jonas Axel Boeck, född den 16 maj 1833 i Kristiania (nuvarande Oslo), död där den 6 maj 1873, var en norsk zoolog, son till Christian Boeck, bror till Thorvald Boeck.

Boeck blev 1863 medicine kandidat samt var från 1865 till sin död universitetsstipendiat i zoologi och fick därunder av regeringen i uppdrag att anställa undersökningar rörande de norska fiskerierna.

Frukterna av dessa undersökningar nedlade han i en av norska indredepartementet utgiven berättelse om sillfiskena i Norge, vilken berättelse även utkom i svensk och engelsk-amerikansk översättning.

Boecks största arbete är De skandinaviske og arktiske amfipoder (tryckt 1876, alltså utgivet efter författarens död).

Referenser

Noter

Tryckta källor
 

 

Norska zoologer
Födda 1833
Avlidna 1873
Män
Forskare från Oslo
Alumner från universitetet i Oslo
Norska biologer under 1800-talet