kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Östafrikanska gemenskapen

Östafrikanska gemenskapen (engelska: East African Community, EAC; swahili: Jumuiya ya Afrika ya Mashariki) är ett mellanstatligt samarbetsorgan mellan sex östafrikanska stater: Burundi, Kenya, Rwanda, Sydsudan, Tanzania och Uganda. Organisationen bildades ursprungligen 1967, men kollapsade 1977. År 2000 återuppväcktes samarbetet, på Kenyas initiativ. Organisationens mål är att bilda en politisk federation, Östafrikanska federationen, som ska föregås av en tullunion och en valutaunion. Sydsudan var den senaste medlemsstaten att ansluta sig till gemenskapen. Organisationens högkvarter ligger i Arusha, Tanzania. I januari 2023 planerar East African Community (EAC) att ge ut en gemensam valuta inom de kommande fyra åren. Organisationens ministerråd måste besluta om placeringen av East African Monetary Institute och upprättandet av en färdplan för utfärdandet av den gemensamma valutan..

Medlemsstater 
  (2000)
  (2000)
  (2000)
  (2007)
  (2007)
  (2016)

Organ 
Bland EAC organ finns bland annat en domstol och en lagstiftande församling. Ledamöterna i den sistnämnda väljs av medlemsländernas parlament.
 Östafrikanska parlamentet (The East African Legislative Assembly)
 East African Court of Justice
 Summit of Heads of State and or Government
 Ministerrådet (Council of Ministers)
 Co-ordination Committee
 Sectoral Committees
 Sekretariatet (The Secretariat)

Se även 
 Afrikanska unionen

Källor 

Östafrika
Mellanstatliga organisationer
Organisationer bildade 1967
Organisationer upplösta 1977
Organisationer bildade 2000
Organisationer i Afrika
Arusha
Överstatliga organisationer
Politik i Shanxi

Den politiska makten i Shanxi utövas officiellt av provinsen Shanxis folkregering, som leds av den regionala folkkongressen och guvernören i provinsen. Dessutom finns det en regional politiskt rådgivande konferens, som motsvarar Kinesiska folkets politiskt rådgivande konferens och främst har ceremoniella funktioner. Provinsens guvernör sedan 2008 är Wang Jun (politiker).

I praktiken utövar dock den regionala avdelningen av Kinas kommunistiska parti den avgörande makten i Shanxi och partisekreteraren i regionen har högre rang i partihierarkin än guvernören. Sedan 2012 är Li Xiaopeng tillförordnad partisekreterare.

Lista över Shanxis guvernörer
Cheng Zihua (程子华): 1949 – 1950
Pei Lisheng (裴丽生): 1950 – 1951
Lai Ruoyu (赖若愚): 1951 – 1952
Pei Lisheng (裴丽生): 1952 – 1956
Wang Shiying (王世英): 1956 – 1958
Wei Heng (卫恒): 1958 – 1965
Wang Qian (王谦): 1965 – 1967
Liu Geping (刘格平): 1967 – 1971
Xie Zhenhua (谢振华): 1971 – 1975
Wang Qian (王谦): 1975 – 1979
Luo Guibo (罗贵波): 1979 – 1983
Wang Senhao (王森浩): 1983 – 1992
Hu Fuguo (胡富国): 1992 – 1993
Sun Wensheng (孙文盛): 1993 – 1999
Liu Zhenhua (刘振华): 1999 – 2004
Zhang Baoshun (张宝顺): 2004 – 2005
Yu Youjun (于幼军): 2005 – 2007
Meng Xuenong (孟学农): september 2007 – september 2008
Wang Jun (politiker) (王君): september 2008 –

Lista över Shanxis partisekreterare
Cheng Zihua (程子华): 1949–1950
Lai Ruoyu (赖若愚): 1950–1952
Xie Xuegong (解学恭): 1952 (tf)
Gao Kelin (高克林): 1952
Tao Lujia (陶鲁笳): 1952–1965
Wei Heng (卫恒): 1965–1967
Liu Geping (刘格平): 1967–1971
Xie Zhenhua (谢振华): 1971–1975
Wang Qian (王谦): 1975–1980
Huo Shilian (霍士廉): 1980–1983
Li Ligong (李立功): 1983–1991
Wang Maolin (王茂林): 1991–1993
Hu Fuguo (胡富国): 1993–1999
Tian Chengping (田成平): 1999–2005
Zhang Baoshun (张宝顺): 2005–2012
Yuan Chunqing

Källor

Shanxi
WP:Projekt Kina
Politik i Sichuan

Den politiska makten i Sichuan utövas officiellt av provinsen Sichuans folkregering, som leds av den regionala folkkongressen och guvernören i provinsen. Dessutom finns det en regional politiskt rådgivande konferens, som motsvarar Kinesiska folkets politiskt rådgivande konferens och främst har ceremoniella funktioner. Provinsens guvernör sedan 2007 är Jiang Jufeng.

I praktiken utövar dock den regionala avdelningen av Kinas kommunistiska parti den avgörande makten i Sichuan och partisekreteraren i regionen har högre rang i partihierarkin än guvernören. Sedan november 2007 heter partisekreteraren Liu Qibao.

Lista över Sichuans guvernörer
Li Jingquan (李井泉): 1952 – 1955
Li Dazhang (李大章): 1955 – 1966
Zhang Guohua (张国华): 1968 – 1972
Liu Xingyuan (刘兴元): 1972 – 1975
Zhao Ziyang: 1975 – 1979
Lu Dadong (鲁大东): 1979 – 1982
Yang Xizong (杨析综): 1982 – 1985
Jiang Minkuan (蒋民宽): 1985 – 1988
Zhang Gaoruo (张皓若): 1988 – 1993
Xiao Yang (肖秧): 1993 – 1996
Song Baorui (宋宝瑞): 1996 – 1999
Zhang Zhongwei (张中伟): 1999 – 2007
Jiang Jufeng (蒋巨峰): 2007 –

Lista över Sichuans partisekreterare
Li Jingquan (李井泉): juli 1952 – februari 1965
Liao Zhigao (廖志高): februari 1965 – 1966
Zhang Guohua (张国华): augusti 1971 – februari 1972
Liu Xingyuan (刘兴元): mars 1972 – oktober 1975
Zhao Ziyang (赵紫阳): oktober 1975 – mars 1980
Tan Qilong (谭启龙): mars 1980 – februari 1983
Yang Rudai (杨汝岱): februari 1983 – april 1993
Xie Shijie (谢世杰): april 1993 – januari 2000
Zhou Yongkang (周永康): januari 2000 – december 2002
Zhang Xuezhong (张学忠): december 2002 – 2006
Du Qinglin (杜青林): december 2006 – november 2007
Liu Qibao (刘奇葆): november 2007 –

Källor

Sichuan
WP:Projekt Kina
Politik i Zhejiang

Den politiska makten i Zhejiang utövas officiellt av provinsen Zhejiangs folkregering, som leds av den regionala folkkongressen och guvernören i provinsen. Dessutom finns det en regional politiskt rådgivande konferens, som motsvarar Kinesiska folkets politiskt rådgivande konferens och främst har ceremoniella funktioner. Provinsens guvernör sedan 2003 är Lü Zushan.

I praktiken utövar dock den regionala avdelningen av Kinas kommunistiska parti den avgörande makten i Anhui och partisekreteraren i regionen har högre rang i partihierarkin än guvernören. Sedan början av 2007 heter partisekreteraren Zhao Hongzhu.

Lista över Zhejiangs guvernörer
Tan Zhenlin (谭震林): 1949 – 1955
Sha Wenhan (沙文汉): 1955 – 1957
Huo Shilian (霍士廉): 1957 – 1958
Zhou Jianren (周建人): 1958 – 1966
Nan Ping (南萍): 1968 – 1973
Tan Qilong (谭启龙): 1973 – 1977
Qian Ying (铁瑛): 1977 – 1979
Li Fengping (李丰平): 1979 – 1983
Xue Ju (薛驹): 1983 – 1988
Shen Zulun (沈祖伦): 1988 – 1990
Ge Hongsheng (葛洪升): 1990 – 1991
Wan Xueyuan (万学远): 1991 – 1997
Chai Songyue (柴松岳): 1997 – 2002
Xi Jinping (习近平): 2002 – 2003
Lü Zushan (吕祖善): 2003 –

Lista över Zhejiangs partisekreterare
Tan Zhenlin (谭震林): maj 1949 – september 1952
Tan Qilong (谭启龙): september 1952 – augusti 1954
Jiang Hua (江华): augusti 1954 – januari 1967
Nan Ping (南萍): mars 1968 – maj 1973
Tan Qilong (谭启龙): maj 1973 – februari 1977
Qian Ying (铁瑛): februari 1977 – mars 1983
Wang Fang (王芳): mars 1983 – mars 1987
Xue Ju (薛驹): mars 1987 – december 1988
Li Zemin (李泽民): december 1988 – september 1998
Zhang Dejiang (张德江): september 1998 – november 2002
Xi Jinping (习近平): november 2002  – mars 2007
Zhao Hongzhu (赵洪祝): mars 2007 –

Källor

Zhejiang
WP:Projekt Kina
Zakarias Wattrang

Zakarias Wattrang (urspr. Zakarias Wattrangius), född den 5 december 1620 i Södertälje, död den 30 juli 1687 i Stockholm, var en svensk läkare vilken var delaktig i bildandet av Collegium medicum.

Biografi
Zakarias Wattrang var son till hovpredikanten Johannes Wattrangius (1578–1652) av släkten Wattrangius och dennes hustru Brita Roslagia. Vid 13 års ålder, i september 1633, blev Wattrang inskriven som student vid Uppsala universitet. Vid 30 års ålder, år 1650, promoverades han till med. doktor i Angers, Frankrike. Efter hemkomsten från Frankrike utnämndes han 1652 till stadsfysikus i Falun. Bistod som läkare vid svenska ambassadens resa till Ryssland 1654–1657.

Utnämnd till stadsmedikus i Stockholm 3 maj 1659. Rådman i Stockholm 12 maj 1667, en befattning vilken han avträdde 1678 men fick den 13 februari 1680 tillstånd av kungen att behålla rådmanslönen. Utnämnd till livmedikus 31 maj 1671. Blev adlad under namnet Wattrang den 19 juni 1673 tillsammans med sin yngre bror Jakob Wattrang. Samma år köpte han gården Gillberga i Fasterna socken, Uppland av Gustaf Gabrielsson Oxenstierna. Tog introduktion på Riddarhuset år 1675 under nr 848. Utöver dessa utnämningar var Zakarias häradshövding i Rasbo och Olands härader i Uppland (20 oktober 1677); arkiater 1680 och ordförande i Collegium medicum 1682. 

Zakarias var gift 1:a gången med Margareta Mikaelsdotter (döpt 2 januari 1627 i Sankt Nikolai församling, död 5 juli 1627), dotter till rådmannen i Stockholm, Mikael Abrahamsson och dennes hustru Margareta Persdotter Svan. Paret fick fyra barn:
 Johan Wattrang (1659-1724), vice president i Svea hovrätt
 Gustav Wattrang (1660-1717), amiral vid svenska amiralitetet
 Margareta Wattrang (1662-1720), gift den 2 november 1680 i Stockholm med överkamrerare Samuel Franc (1645-1713).
 Brita Wattrang (1666-1696), gift den 1 januari 1689 i Stockholm med revisionssekreteraren Johan Gyllenkrok (1650-1710).
Gift 2:a gången 1675 med Maria Katarina Karckman (död 1681), dotter till rådmannen i Stockholm, Henrick Karckman och dennes hustru Anna Andersdotter.
Gift 3:e gången 1681 med Katarina von Qwickelberg (född 1648), dotter till borgmästaren Johan von Qwickelberg och dennes hustru Elisabet de Courtas.

Zakarias Wattrang begravdes i Storkyrkan i Stockholm den 29 september 1687.

Kuriosa
År 1663 bildades den svenska läkarorganisationen Collegium medicum på initiativ av Grégoire François Du Rietz tillsammans med tre andra läkare, däribland Zakarias Wattrang som sedermera kom att bli ordförande i nämnda organisation 1682.

Se även
Wattrangius, svensk släkt

Källor
 
 Ätten Oxenstiernas Hemsida

Vidare läsning

Svenska kungliga livmedici och arkiatrer
Alumner från Uppsala universitet
Födda 1620
Avlidna 1687
Män
Personer från Södertälje
Svenskt adlade
Zakarias
E-kontakt

E-kontakt är en svensk dejtingsajt som lanserades den 5 mars 2005. Bakom E-kontakt står det svenska företaget Intodate International AB som har sitt säte i Norrköping. Koncernen har 32 anställda. E-kontakt är en av de största svenska dejtingsajterna med över 400 000 aktiva medlemmar. 

Idag har E-kontakt mellan 140 000 och 180 000 unika besökare i veckan, enligt KIA-index.

E-kontakt finns även i Norge, Danmark och Finland.

Referenser

Noter

Källor 
Pressmeddelande - E-Kontakt gör succé i Finland

Externa länkar
E-kontakts webbplats

Nätdejting
Svenska webbplatser
Portal: Internet i Sverige
Qiang

Qiang (kinesiska: 羌族; Qiāngzú) är namnet på ett av de 56 officiellt erkända minoritetsfolken i Folkrepubliken Kina. De utgjorde vid folkräkningen år 2000 cirka 306 100 personer. De bor först och främst i Sichuan: nästan 200 000 bor i häraderna Mao, Wenchuan, Li, och Heishui (i det autonoma prefekturen Ngawa) och häradet Beichuan (i grannprefekturen Mianyang).

Ättlingar från historiska Qiangfolket grundade de båda kinesiska dynastierna Senare Qin och Xixiadynastin.

Referenser

Noter

Minoritetsfolk i Kina
WP:Projekt Kina
Natalja Nazarova

Natalja Viktorovna Nazarova (), född den 26 maj 1979, är en rysk friidrottare som tävlar på 400 meter och som nått stora framgångar som en del av det ryska stafettlaget på 4 x 400 meter.

Individuella resultat 
Nazarovas genombrott kom när hon 1998 blev världsmästare för juniorer. Året efter deltog hon vid VM i Sevilla där hon gick vidare till final men slutade sexa med tiden 50,61. Hon deltog vid Olympiska sommarspelen 2000 i Sydney där hon blev utslagen i semifinalen. Under 2003 vann hon sin första individuella medalj när hon vann guld vid inomhus-M i Birmingham. Vid utomhus-VM i Paris slutade hon fyra på tiden 49,98. Under 2004 försvarade hon sitt guld inomhus på 400 meter. Hon deltog vid Olympiska sommarspelen 2004 i Aten och slutade på åttonde plats i finalen. Vid VM inomhus 2008 i Valencia blev hon silvermedaljör efter landsmannen Olesia Zikina.

Resultat i stafett 
Nazarovas meriter i stafett är imponerande. Hon har två olympiska medaljer, silver från Olympiska sommarspelen 2004 och brons från Olympiska sommarspelen 2000. Vid Världsmästerskap utomhus har hon guld från VM i Sevilla 1999 och silver från VM i Paris 2003. Dessutom har hon en silvermedalj från EM 2002. Inomhus har hon fem guldmedaljer i stafett. Flera gånger har hon även varit med i lag som inomhus slagit världsrekordet på 4 x 400 meter.

Källor 

Ryska kortdistanslöpare
Världsmästare på 400 meter löpning
Världsmästare på 4 x 400 meter löpning
Ryska olympiska silvermedaljörer
Ryska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2000
Olympiska silvermedaljörer 2004
Olympiska silvermedaljörer 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Födda 1979
Levande personer
Kvinnor
Idrottare från Moskva
Grand Prix 2008

Royal London Watches Grand Prix 2008 var en professionell rankingturnering i snooker som spelades mellan den 11 och 19 oktober 2008. Huvudsponsor var Royal London Watches. Man övergav gruppspelsformatet som användes i 2006 och 2007 års turnering, efter kritik från spelarna. En annan förändring från föregående säsonger var att Grand Prix fick ökad status i form av fler rankingpoäng. Segraren fick 6 250 poäng, jämfört med 5 000 föregående år. Därmed var turneringen ensam trea efter VM (som ger 10 000 poäng till segraren), och UK Championship (7 500 poäng). Övriga turneringar ger även fortsättningsvis 5 000 poäng till segraren.

Resultat

Slutspel 

2008 års Grand Prix tillämpade för första gången fri lottning. Detta innebär att efter varje omgång lottas de kvarvarande spelarna mot varandra, utan hänsyn till ranking. Detta kan leda till att de två högst rankade spelarna möts redan tidigt i turneringen.

Final

Semifinaler 
 Bäst av 11 frames  18.10.2008 

 John Higgins -  Judd Trump 6 - 4

 Ryan Day -  Allister Carter 6 - 5

Kvartsfinaler 
 Bäst av 9 frames  17.10.2008 

 Judd Trump -  Ronnie O'Sullivan 5 - 4

 Allister Carter -  Steve Davis 5 - 3

 John Higgins -  Ding Junhui 5 - 3

 Ryan Day -  Jamie Cope 5 - 1

Andra omgången 
 Bäst av 9 frames  15-16.10.2008 

 John Higgins -  Stephen Hendry 5 - 2

 Ding Junhui -  Michael Holt 5 - 2

 Steve Davis -  Adrian Gunnell 5 - 4

 Judd Trump -  Joe Perry 5 - 2

 Ronnie O'Sullivan -  Marco Fu 5 - 1

 Jamie Cope -  Peter Ebdon 5 - 4

 Ryan Day -  Mark Selby 5 - 4

 Allister Carter -  John Parrott 5 - 0

Första omgången 
 Bäst av 9 frames  11-14.10.2008 

 John Higgins -  Anthony Hamilton 5 - 0

 Joe Perry -  Barry Hawkins 5 - 3

 Judd Trump -  Graeme Dott walk over

 Stephen Hendry -  David Gilbert 5 - 4

 Steve Davis -  Neil Robertson 5 - 4

 Marco Fu -  Jimmy Michie 5 - 2

 Michael Holt -  Mark Allen 5 - 1

 Ryan Day -  Ricky Walden 5 - 4

 Jamie Cope -  Stephen Maguire 5 - 1

 Ding Junhui -  Jamie Burnett 5 - 0

 Mark Selby -  Andrew Higginson 5 - 0

 Peter Ebdon -  Simon Bedford 5 - 1

 Ronnie O'Sullivan -  Liang Wenbo 5 - 2

 Allister Carter -  Dave Harold 5 - 4

 Adrian Gunnell -  Shaun Murphy 5 - 3

 John Parrott -  Mark King 5 - 3

Kval 
Kvalet spelades mellan den 22 och 25 september. (s) = seedad.

Snookersäsongen 2008/2009
2008
Zhang Guohua

Zhang Guohua född i oktober 1914, död 21 februari 1972, var en kinesisk kommunistisk politiker och militär.

Zhang gick med i Kinas kommunistiska parti 1931 och var med under den Långa marschen. Han deltog i införlivandet av Tibet i Folkrepubliken Kina och var partisekreterare där två gånger, samt guvernör i Sichuan. Under kriget mellan Kina och Indien 1962 ledde han de kinesiska operationerna mot Indien.

Källor

Födda 1914
Avlidna 1972
Kinesiska militärer
Män
Personer från Ji'an
WP:Projekt Kina
Ola Skogäng

Ola Skogäng, född 10 mars 1974, från Enköping är en svensk illustratör och serieskapare som tecknar och skriver serien Theos ockulta kuriositeter, publicerad bland annat i tidningen Nemi nr 6/2007 samt från och med september 2008. Skogäng har jobbat med serien i nästan 6 år. Första albumet kom ut på Kartago i april 2008. Under våren 2010 släpptes den fristående fortsättningen "De förlorade sidornas bok" på Ekholm&Tegebjer. 

Skogäng har även tecknat reklamserien "PROX" för Resplus och den episka tidsreseserien "Resenärerna" som publicerades i tidningen Smart utgiven av Egmont. Han tecknar i ett ”klara linjen-manér” influerad av Hergé, Tardi samt Mignola. 

Förutom de egna serierna har Skogängs illustrationer synts på bio (Hälsoresan), TV (Sunes värld) och inom reklam. Han har även tecknat serien Myrrdin, skriven av Claes Reimerthi för Fantomen-tidningen, serien har dock aldrig publicerats.

Ola Skogäng undervisar sedan 2002 i serieberättande på gymnasienivå i Bålsta.

Priser och utmärkelser
Vinnare av Adamsonstatyetten 2009
Nominerad till Urhunden 2009 för 2008 års bästa originalsvenska seriealbum (Mumiens blod)

Album
"Theos ockulta kuriositeter" nr 1: "Mumiens Blod" (Kartago, 2008) 
"Theos ockulta kuriositeter" nr 2: "De förlorade sidornas bok" (Ekholm &  Tegebjer, 2010) 
"Theos ockulta kuriositeter" nr 3: "I dödsskuggans dal"
"Theos ockulta kuriositeter" nr 4: "Deus ex machina: Fadern"
"Theos ockulta kuriositeter" nr 5: "Deus ex machina: Sonen"
"Theos ockulta kuriositeter" nr 6: "Deus ex machina: Den Heliga Ande"
"Döda rummet" Strindbergs sista drömspel.

Korta episoder
"Spökskeppet", Uti vår hages sommarspecial 2005
"Barnet på vinden", Nemi nr 6/2007 
"Theo, jätten och hammaren", Enköpingsposten 7/7-27/7-2008 
"Flickan från den andra sidan", Nemi nr 7/2008
"Den brinnande kvinnan", Nemi nr 8/2008
"Djuphavsgraven", Nemi nr 9/2008
"De 12 dimensionernas bok", Nemi nr 10/2008
"Ondska under månens bleka sken" del 1/2, Nemi nr 1/2009
"Ondska under månens bleka sken" del 2/2, Nemi nr 2/2009
"Ingen rädder för vargen här" del 1/2, Nemi nr 3/2009
"Ingen rädder för vargen här" del 2/2, Nemi nr 4/2009
"En Shi-shnu i källaren", Nemi nr 5/2009
"Spökskeppet" del 1/2, Nemi nr 6/2009
"Spökskeppet" del 2/2, Nemi nr 7/2009
"Ljuset i slutet av tunneln" del 1/3, Nemi nr 8/2009
"Ljuset i slutet av tunneln" del 2/3, Nemi nr 9/2009
"Ljuset i slutet av tunneln" del 3/3, Nemi nr 10/2009
"Captian Drupal: Will Drupal beat the bugs?" Wunderkraut, 2012
"Captian Drupal: Santa got beef with Drupal?" Wunderkraut, 2016
"The Co-creature from the fog" Digitalist, 2018

Referenser

Externa länkar
Ola's Ockulta Dagbok
Ola Skogäng
Nemi

Födda 1974
Män
Svenska serieskapare
Svenska illustratörer
Levande personer
Personer från Enköping
Menigo Foodservice

Menigo är en grossist för restauranger, storkök och serivcehandel. Menigo är en av Sveriges större matleverantörer och förser sina kunder med såväl basvarorna i köket som utrustning och förbrukningsartiklar. 

Menigo finns representerat på åtta orter i Sverige: Stockholm, Göteborg, Karlstad, Malmö, Helsingborg, Sundsvall, Strängnäs och Västerås. På de regionala lagren finns färskvaruhallar som kompletteras med ett centrallager i Strängnäs.

Historia 
Grunden till det som idag är Menigo började byggas i och med att Ica förvärvade familjeföretaget Wickmans i Malmö 1969. Genom åren har företaget växt genom flera förvärv av lokala familjeföretag. 

År 2006 sålde Ica dåvarande Ica Meny till riskkapitalbolaget Nordic Capital. År 2007 ändrades namnet till Menigo Foodservice.

År 2010 såldes aktiemajoriteten till det europeiska foodserviceföretaget Brakes Group. Nordic Capital behöll inledningsvis en post på 33 procent. År 2016 köptes Brakes i sin tur av amerikanska Sysco, världens ledande foodserviceaktör. Nordic Capital sålde samtidigt återstoden av sitt innehav. I Syscos europeiska division ingår förutom Menigo och Brakes även franska Davigel.

Fakta om Menigo 
 Antal anställda: ca. 1 000
 Försäljning: 5,9 miljarder SEK
 Antal artiklar: 34 000 artiklar inom mat, dryck, non-food och restaurangutrustning
 Antal kunder: 15 000 kunder i hela Sverige

Källhänvisingar

Externa länkar 
 Menigo

Svenska partihandelsföretag
Zhang Jingwu

Zhang Jingwu, född 3 september 1906 i Yanling, Hunan, död 27 oktober 1971, var en kinesisk kommunistisk politiker och generallöjtnant.

Zhang gick med i Kinas kommunistiska parti 1930 och deltog i Långa marschen. Han deltog i införlivandet av Tibet i Folkrepubliken Kina och var partisekreterare där mellan mars 1952 och augusti 1965.

När kulturrevolutionen började var han ställföreträdande chef för Centralkommitténs avdelning för enhetsfronten. Efter 1966 kom han att utsättas för svår förföljelse och avled 1971 på grund av misshandel i Qinchengfängelset.

Källor

Födda 1906
Avlidna 1971
Kinesiska generaler
Män
Personer från Zhuzhou
WP:Projekt Kina
Gunnar Westrin

Erik Gunnar Westrin, född 16 maj 1946 på Frösön i Jämtland, är en svensk naturfotograf, författare och föreläsare.

Verksamhet 
Westrin skriver om naturen och fisket i främst Piteälven, samt Norrbottens inland och fjällvärld, bland annat det numera klassiska området norr om Kiruna som kallas "Sandåslandet". Förutom de böcker som Westrin skrivit, medverkar han även i de flesta svenska fisketidningar, skriver artiklar i dagstidningar och håller föreläsningar. 

Gunnar Westrin, som har släktband till byn Äspnäs, gick sina skolår i Östersund och Strömsund, samt utbildade sig sedan till lärare vid lärarhögskolan i Luleå. Han har sedan 1972 valt att bo i Råneå i Norrbotten för att ha nära till den miljö han beskriver i sina böcker och artiklar. Förutom detta arbetade han under ett tiotal år som lärare i biologi, ekologi och entomologi vid Tornedalens Folkhögskola i Övertorneå, för det mesta med natur- och fiskeguideutbildningarna.  

Westrin är gränsöverskridande, så till vida att han också har sina föreläsningar i Norge. Över 500 föreläsningar har gjort Westrin både berest och omtalad. Föreläsningarna har en röd tråd av ekologisk kunnighet och förståelsen för alla arters nödvändighet. 

Westrin har menat att hans flugspö har varit hans pekpinne i livet, en tingest som har tagit honom runt världen. Fantastiska äventyrs- och fiskefängen har upplevts i bland annat Alaska, Sydamerika, Ryssland, Mongoliet, Australien, Nya Zeeland och naturligtvis Island, Norge, Finland och Sverige.  

Krönikörverksamheten i allehanda dagstidningar, som Östersundsposten, Norrbottens-Kuriren och Norrländska Socialdemokraten. I den sistnämnda skrev han 534 krönikor under en period av 31 år.   

Under åren 1976–1986 var Westrin mycket aktiv i "Aktionsgruppen mot Råneälvens exploatering" (AMORE), och gruppen lyckades via opinionsbildning att rädda Råneälven.

Bibliografi

Älven Kallar – En flugfiskares memoarer (2017)
Westrins fjällfisketips – Tankar kring ett hållbart fiske (2010)
Flugfiske på vindarnas boning – Tankar vid ett vatten (2006)
Westrins fjällflugor (2005)
En fjällfiskares vandring (2001)
Fjällfiske (1998)
Öringarnas dal – En flugfiskares drömmar (1998)
Solfisken – Harren som flugfisk (1994)
Nordkalottens pärla – En sportfiskares krympande miljö (1992)
Främmande stränder – Med flugspö i nordliga vatten (1990)
Harrmorgon – En sportfiskares smultronställen (1987)
Vildmarksfiske (1984)
Öringnatt – Fiskeberättelser från när och fjärran (1983)
Fiske i norr (1982)
Hemma hos storharren (1981)

Källor
Westrin, Gunnar i Norrländsk uppslagsbok (1996)
Gunnar Westrin från norrbottensförfattare.se (2010)

Fotnoter

Externa länkar
Gunnar Westrins webbplats

Sportfiskare
Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1946
Naturfotografer
Män
Levande personer
Personer från Frösön
Tuorpon sameby

Tuorpon sameby är den näst största samebyn inom Jokkmokks kommun, med sina 47 husbönder och 5 500 renar. Det högst tillåtna renantalet är 9 000. I dagsläget har byn 6 vintergrupper och betesområden.

Namnet Tuorpon kommer däremot från en gammal fiskemetod, där man med hjälp av en stång med en klump i ena änden, tuorpon, plaskade i vattnet och skrämde fisk i näten. Men det var först när den svenska förvaltningen ställde krav på skatten och kyrkan som namnet fästes på papper.

I öster gränsar Tuorpon delvis mot Udtja skogssameby.

Pava Lars Nilsson Tuorda, som tillsammans med Anders Rassa deltog i Adolf Erik Nordenskiölds grönlandsexpedition 1883, kom från Tuorpon.

Se även
 Jokkmokks kommun
 Lista över samebyar i Sverige

Externa länkar

 Samer.se
 
Samebyar i Jokkmokks kommun