Falaisefickan

Falaisefickan var under augusti 1944 området mellan de fyra städerna Trun, Argentan, Vimoutiers och Chambois söder om Falaise i Normandie i vilket de allierade trupperna försökte att omringa och krossa de tyska förbanden 7. Armee och 5. Panzerarmee.

Slaget
Medan brittiska och kanadensiska förband i den östra delen hade åstadkommit långsamt framträngande i juni och juli började den amerikanska 12:e armégruppen i väster under befäl av general Omar Bradley att göra snabb framryckning i början av augusti tack vare dels den brittiska insatsen i Caen-området, vilken band stora tyska styrkor i den östra delen av invasionsområdet, dels den egna framgången i Operation Cobra, som genom taktisk bombning och insatser av snabbrörliga mekaniserade förband kunde pressa tillbaka de tyska förbanden, som i huvudsak bestod av infanteriförband med begränsad rörlighet.

Vid Mortain gjordes ett tyskt försök till motattack genom Operation Lüttich som startade 7 augusti och var ett försök att hejda den amerikanska 3:e armén under befäl av general George S. Patton. Med hjälp av flygstöd och tidiga informationer från den allierade signalspaningen Ultra var de tyska trupperna återpressade vid kvällen samma dag.

Den tyska motattacken vid Mortain kan knappast sägas ha varit särskilt klyftig eftersom den innebar att man måste förflytta förband från den östra delen av invasionsområdet västerut vid en tidpunkt då de egentligen var i stort behov av att retirera österut. Adolf Hitlers order i vanlig ordning att inte retirera utan kämpa till sista man gjorde inte läget bättre för den tyske befälhavaren fältmarskalk Günther von Kluge och på grund av hans önskan om att få retirera samt misstankar om hans delaktighet i 20 juli-attentatet avsattes han och ersattes av fältmarskalken Walter Model.

De allierade befälhavarna Omar Bradley och Bernard Montgomery satte i verket en plan att inringa de kvarvarande tyska styrkorna, cirka 150 000 man, Den 1:a kanadensiska armén under befäl av general Harry Crerar tillsammans med den polska 1:a pansardivisionen sändes söderut från Caen mot Falaise samtidigt som Pattons 3:e armé anföll norrut mot Argentan för att så småningom kunna täppa till luckan.

De tyska trupperna hade tidigare, genom att förflytta sig nattetid, kunnat röra sig någorlunda utan att råka ut för stora förluster på grund av allierade insatser av bombplan och attackplan. Stor tidsbrist uppstod genom att luckan mellan Falaise och Argentan började krympa vilket de tyska befälhavarna blev väl medvetna om. Det innebar stora svårigheter att snabbt och säkert förflytta fordon – lastfordon och stridsvagnar – med åtföljande infanteritrupp mot öster och en eventuell räddning öster om Seine. De tvingades alltså att förflytta sig i dagsljus och blev därmed utomordentliga mål för artilleribeskjutning och anfall från luften. Av de cirka 150 000 tyska soldaterna kom troligen inte mer än 100 000 soldater - de flesta med mycket begränsad utrustning – (varav en tredjedel var mer eller mindre skadade), 70 stridsvagnar och 30 kanoner ut helskinnade. Kvar blev i allierad fångenskap drygt 50 000 soldater, över 10 000 dödade, cirka 10 000 fordon och kanoner som var övergivna eller förstörda.

Externa länkar

Frankrike under andra världskriget
Operation Overlord
Krigsåret 1944
1944 i Frankrike
1944 i Europa
Tyska slag
Amerikanska slag
Franska slag
Brittiska slag
Kanadensiska slag
Polska slag
Slag i Frankrike