kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Taitafalk

Taitafalk (Falco fasciinucha) är en hotad afrikansk fågel i familjen falkar.

Utseende och läten 
Taitafalken är en liten (28–30 cm), satt och kortstjärtad falk med kraftiga proportioner och kraftig flykt. Den är mörk på ovansidan, vitaktig på strupe och kinder, och på nacken syns rostfärgade fläckar. På kinden syns ett kontrasterande svart mustaschstreck. Undersidan är ljust roströd med smala mörka streck. Benen är gula, liksom vaxhuden och i en ring rund ögat.

I både teckning och storlek liknar den afrikansk lärkfalk, men har helt annan kroppsbyggnad och skiljer sig även på vit strupe och de rostfärgade teckningarna i nacken. Lätet är ett typiskt falklikt ljust skri, "kree-kree-kreet" och "kek-kek-kek".

Utbredning och systematik 
Fågeln finns lokalt i höglänta områden från sydvästra Etiopien till sydvästra Moçambique i Östafrika. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Taitafalken har en mycket liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 500–1000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Fågeln är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Aplomadofalk

Aplomadofalk (Falco femoralis) är en amerikansk fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar. Den är vida spridd från Mexiko till Eldslandet. Arten utrotades från USA på 1930-talet, men frisläppta fåglar uppfödda i fångenskap häckar nu återigen i det vilda i Mexiko.

Kännetecken

Utseende 
Aplomadofalken är en medelstor (38–43 cm) slank falk med fyrkantigt huvud, lång och rundad stjärt samt långa spetsiga vingar. Fjäderdräkten är färgglad med mörkbrun till skifferblå ovansida och trefärgad undersida i vitt, svart och rostbrunt. Ett mörkt band skiljer det vita till beigefärgade bröstet från den rostfärgade buken. Stjärten är bandad i svart och vitt, liksom undersidan av vingarna.

Fåglar skiljer sig något åt geografiskt, där de i norr har fullständigt bröstband och blågrå ovansida, medan sydlgiare fåglar har brutet bröstband och är ljusare på ryggen (det senare dock ej i Anderna).

Läten 
Lätet är en serie med hårda "kek kek kek...".

Utbredning och systematik 
Aplomadofalk delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Falco femoralis septentrionalis – förekommer i savann- och skogsmarker i norra Mexiko och Guatemala
 Falco femoralis femoralis – förekommer i Nicaragua och Belize genom Sydamerika till Tierra del Fuego
 Falco femoralis pichinchae – förekommer i tempererade områden från Colombia till norra Chile och nordvästra Argentina

Levnadssätt 
Aplomadofalken hittas i gräsmarker och savann, skogsbryn, jordbruksmarker kaktusöken och buskstäpp. I USA förekommer den i ökenlandskap och i kustnära gräsmarker med spridda yuccapalmer och Prosopis. Den jagar fåglar i flykten i hög hastighet men kan också gå på marken, på jakt efter allt från insekter till ödlor och små däggdjur. Par kan ses jaga kooperativt.

Häckning 
Aplomadofalken häckar i träd och yuccapalmer, men även på kraftledningsstolpar eller direkt på marken. Den bygger inte sitt eget bo utan återanvänder gamla bon från rovfåglar och kråkfåglar. Ibland kan den till och med ta över aktiva bon och jaga bort de befintliga hyresgästerna. Arten lägger en kull med två till fyra ägg som ruvas i 31–32 dagar. Efter ytterligare 28–35 dagar är fåglarna flygga.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till 200.000 häckande individer.

Aplomadofalken i USA 
Aplomadofalken var tidigare vanlig i sydligaste USA i Arizona, New Mexico och Texas, men utrotades på 1930-talet. Sista paret häckade i New Mexico 1952. 1500 fåglar som fötts i fångenskap har dock släppts fria och häckar nu i Texas.

Namn 
Aplomado är ett spanskt ord för "blyfärgad".

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen
Gråfalk

Gråfalk (Falco hypoleucos) är en hotad fågel i familjen falkar som förekommer i Australien.

Utseende och läten 
Gråfalken är en medelstor (33–43 cm) satt falk med långa vingar och kort stjärt. Fjäderdräkten är övervägande grå med svarta handpennor. Armpennprna är grå med tio mörkbruna vågiga band. Undersidan kan vara mer gråvit. På huvudet syns vitaktig strupe, ett smalt svart mustaschstreck och ofta svart streckning kring det bruna ögat. Näbben är blåaktig, gul vid roten, vaxhuden orange och benen gula eller gulorange. Lätet är ett högljutt, upprepat "kek".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer sparsamt i torra och halvtorra områden med spridda träd i Australien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status
IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Referenser

Externa länkar 

Falkfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Juggerfalk

Juggerfalk (Falco jugger) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar som huvudsakligen förekommer i Indien.

Utseende 
Juggerfalken är en stor falk (43-46 centimeter), dock mindre och mer smalvingad än tatarfalken (F. cherrug) som den annars liknar. Den adulta fågeln har rostfärgad hjässa, ett fint men ändå tydligt mustaschstreck, mörkbrun ovansida och rätt enfärgad stjärtovansida. Undersidan varierar från huvudsakligen vit till kraftigt streckad, men nedre flankerna och "byxorna" är vanligtvis helt bruna. Ungfågeln liknar de adulta men hjässan är mattare och undersidan ordentligt streckad med grått på fötter och näbb istället för gult. Jämfört med ung pilgrimsfalk har den blekare hjässa, finare mustaschstreck och obandad stjärtovansida.

Läte 
Lätet, som hörs när den är upprörd eller som varningsläte nära boet, återges i engelsk litteratur som ett utdraget och gällt "whii-ee-ee" eller "whi-eee-eee".

Utbredning 
Fågeln förekommer från Pakistan österut genom större delen av Indien och Nepal till norra Bangladesh och västra Myanmar. Den förekommer också lokalt i nordöstra Afghanistan samt möjligen i sydöstra Iran även om endast ett fynd finns noterat, 9 april 1972. Fågeln har tillfälligt observerats i Vietnam och Kazakstan. I Bangladesh har arten påträffats vid bara tre lokaler i nordost och nordväst, och ingen häckning har konstaterats, varför det inte kan uteslutas att den bara är en sällsynt gäst.

Systematik 
Juggerfalken är systerart till en grupp falkar bestående av jaktfalk, tatarfalk och den australiska arten svartfalk. Arten behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Juggerfalken förekommer från havsnivån till 1000 meter över havet i torrt och öppet skogslandskap eller öppet landskap med spridda träd. Den förekommer även i odlad bygd, kring byar och ibland till och med inne i städer. Fågeln lever huvudsakligen av fåglar, mest tättingar men även duvor och hönsfåglar. Den intar också olika sorters små däggdjur. Den lägger ägg mellan januari och april, mellan februari och maj i norra delen av utbredningsområdet.

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga namn jugger kommer av Jāggār, juggerfalkens namn på hindi.

Status och hot 
Juggerfalken har ett stort utbredningsområde och beskrevs på 1960-talet som områdets vanligaste falk. Den har dock minskat kraftigt i antal sedan dess. Även om trenden är dåligt dokumenterad tros den minska än idag till följd av miljögifter och fångst. Detta i kombination med den begränsade populationsstorleken gör att internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som nära hotad (NT). På 1970-talet uppskattades beståndet till mellan 10 000 och 25 000 par, medan IUCN uppskattar det idag till mellan 10 000 och 20 000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Australisk lärkfalk

Australisk lärkfalk (Falco longipennis) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utseende 
Australisk lärkfalk är en liten och mörk falk med roströd undersida och mörkgrå till svartaktig ovansida. Vingarna är långa, smala och spetsiga. En svart teckning täcker kind, öga och hjässa (dock i mindre utsträckning än hos pilgrimsfalken).

Utbredning och systematik 
Australisk lärkfalk delas in i tre underarter:
 Falco longipennis hanieli – förekommer i Små Sundaöarna (Lombok till Timor)
 Falco longipennis murchisonianus – förekommer i norra, centrala och östra Australien
 Falco longipennis longipennis – förekommer i sydvästra och sydöstra Australien samt Tasmanien; delvis flyttfågel som flyttar norrut vintertid till Moluckerna, Nya Guinea och Niu Briten

Levnadssätt 
Australisk lärkfalk hittas i en rad olika typer av öppna miljöer, inklusive urbana områden. Den fångar sina byten i flykten, huvudsakligen fåglar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Präriefalk

Präriefalk (Falco mexicanus) är en huvudsakligen nordamerikansk fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utseende och läten 
Präriefalken är en stor (37–47 cm) falk, i formen lik pilgrimsfalken men har något rundare vingar och längre stjärt. Typiskt är sandbrun ovansida med kontrasterande mörka flanker och undre vingtäckare. Ving- och stjärtpennor är ljusa. Karakteristiskt är också en vit fläck bakom ögat, vilket pilgrimsfalken saknar. Flykten är ofta snabb och låg. Lätet är ett gläfsande "kik-kik-kik", likt pilgrimsfalken men ljusare.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i torra områden från centrala British Columbia till södra Saskatchewan i Kanada söderut genom västra USA (i öster till Arizona och västra Texas) till norra Mexiko. Vintertid ses den något längre österut och söderut. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Präriefalken hittas i öppna gräsmarker, öknar och torra jordbruksområden. Den jagar från sittplats, från låg spanflykt eller från högt uppe i luften. Födan består huvudsakligen av däggdjur, framför allt sislar (Citellus, Spermophilus), men även fåglar. Den häckar på klipphyllor från mars till juli, varierande efter höjd över havet och breddgrad.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Präriefalken och människan 
Fågeln är vanligen använd i falkenering.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i nearktiska regionen
Moluckfalk

Moluckfalk (Falco moluccensis) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utseende och läte 
Moluckfalken är en kraftigt tecknad rödbrun falk. Mörka fläckar på rygg och vingar konstrasterar tydligt med grå stjärten. Könen är förhållandevis lika, honan igenomsnitt med tätare mönster och fin tvärbandning på stjärten. Den är lik både tornfalken och nankinfalken, men är tätare tecknad undertill, med generellt djupare och mörkare färger samt mörkbrun hjässa. Bland lätena hörs gälla skällande och gnisslande ljud.

Utbredning och systematik 
Moluckfalk delas in i två underarter:
 Falco moluccensis moluccensis – förekommer på norra och södra Moluckerna
 Falco moluccensis microbalius – förekommer på Java, Små Sundaöarna, Sulawesi och Tanimbaröarna

Levnadssätt 
Moluckfalken hittas i olika öppna miljöer. Den jagar från en sittplats eller genom att ryttla.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Madagaskarfalk

Madagaskarfalk (Falco newtoni) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utseende och läte 
Madagaskarfalken är en tornfalksliknande fågel med roströd rygg, tvärbandad stjärt och ett mörkt mustaschstreck i ansiktet. Undersidan kan vara roströd eller vit. Jämfört med bandad falk är den mindre, roströd istället för grå samt saknar breda tvärband på buken. Lätet är ett ljust och upprepat "keek".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Madagaskar och Aldabra. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Falco newtoni aldabranus – Aldabra
 Falco newtoni newtoni – Madagaskar

Levnadssätt 
Madagaskarfalken hittas i stort sett i alla miljöer utom tät skog. I städer och byar är den en väl synlig fågel och den häckar ofta på byggnader. Fågeln tillbringar större av sin tid i flykten och kan ses ryttla.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Nyazeelandfalk

Nyazeelandfalk även kallad kārearea på maori, (Falco novaeseelandiae) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln är endemisk för Nya Zeeland och förekommer lokalt på Nordön, Sydön, Stewart Island och Aucklandöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Fågeln kan flyga i över 100 km/timmen och kan fånga byten större än sig själv. Byten är ofta insekter, ödlor och andra fåglar.

Häckning 
Nyazeelandfalkar bygger generellt bon på högt belägna platser där de är ostörda, skyddade från väder och vind samt har god uppsikt över området nedanför. Vanliga platser inkluderar klipphyllor, branta sluttningar och i epifyter i träd. Bona är väldigt enkla och byggs av löv, jord, mossa och gräs. Honorna lägger mellan två och fyra ägg mellan september och november. Äggen ruvas sedan i 29–35 dagar, efter cirka 32–45 dagar får ungarna fjädrar och de lämnar boet efter ungefär 90 dagar.

Status 
Uppskattningsvis finns det mellan 5 000 och 15 000 vuxna individer på Nya Zeeland. Tidigare ansågs den minska i antal och kategoriserades som nära hotad av internationella naturvårdsunionen IUCN. Idag tros beståndet vara stabilt eller att den till och med ökar igen. Sedan 2022 kategoriserar IUCN den som livskraftig.

På Nya Zeeland är falkarna fridlysta sedan 1970. IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Nya Zeeland
Mauritiusfalk

Mauritiusfalk (Falco punctatus) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utseende och läte 
Mauritiusfalken är en liten (20-26 cm) medlem av familjen i kastanjebrunt och vitt. Hanen är tydligt mindre än honan. Ovansidan är varmbrun till kastanjebrun med svarta halvmåneteckningar på vingar och mantel. Undersidan är lysande vit med kraftiga, svarta hjärtformade teckningar. I flykten syns relativt rundade vingar och en lång, smal stjärt. Lätet är beskrivs som upprepade "toee tooee# eller kortare "tooit tooit".

Utbredning och status 
Fågeln är endemisk för ön Mauritius i västra Indiska oceanen.
Arten var mycket sällsynt och nära utrotning på 1970-talet men räddades tack vare att bevaringsprogram startades. Senaste uppskattade populationsstorleken är 400 individer. IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Mauritius
Fladdermusfalk

Fladdermusfalk (Falco rufigularis) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar. Den förekommer i Central- och Sydamerika. Arten minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende 
Fladdermusfalken är en liten (23–30 cm falk med mörkt skiffergrå ovansida, tydligt vit strupe, svartvitbandat bröst och orange på nedre delen av buken och "låren". Jämfört med sympatriska men mycket mer sällsynta arten orangebröstad falk är den mindre och mer kompakt samt har tunnare vit bandning på nedre delen av bröstet och mer begränsat med orange på övre delen av bröstet.

Utbredning och systematik 
Fladdermusfalken förekommer i Central- och Sydamerika. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Falco rufigularis petoensis – förekommer i fuktiga lågländer från norra Mexiko till södra Ecuador (väster om Anderna)
 Falco rufigularis rufigularis – förekommer i lågländer från norra Sydamerika till södra Brasilien och norra Argentina, Trinidad
 Falco rufigularis ophryophanes – förekommer på högplatån i Brasilien, angränsande Bolivia, Paraguay och Argentina

Levnadssätt 
Fladdermusfalken jagar vanligen i skymning och gryning vid skogsbryn eller över trädtaket, ofta utmed floder eller vid kanten av mindre odlade fält. Som namnet avslöjar livnär den sig på fladdermöss, men även fåglar och insekter. Den häckar i trädhål, på klippor eller på strukturer skapade av människan och försvarar reviret aggressivt.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 500 000 till fem miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Vitögd falk

Vitögd falk (Falco rupicoloides) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utseende och läte 
Vitögd falk är stor och ljust brun tornfalksliknande fågel. Ryggen är kraftigt tecknad med svart och den grå stjärten har breda svarta band. Ögat är karakteristiskt ljust. Bland lätena hörs ljusa skrin och mycket mörkare skall.

Utbredning och systematik 
Vitögd falk delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Falco rupicoloides fieldi – förekommer i Etiopien och Somalia
 Falco rupicoloides arthuri – förekommer i Kenya och nordöstra Tanzania
 Falco rupicoloides rupicoloides – förekommer på akaciastäpper i södra Afrika

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Levnadssätt 
Vitögd falk hittas i halvöken, gräsmarker och torr savann. Den ses ofta sitta synligt i ett isolerat träd.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Orientlärkfalk

Orientlärkfalk (Falco severus) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utseende 
Orientlärkfalken är en liten (24–30 cm) och kortstjärtad falk. Jämfört med lärkfalken har den liknande proportioner men är något sattare med kortare stjärt. Adult fågel har svart huva, blåsvart ovansida och är helt ostreckat roströd på undersidan och undre vingtäckarna. Ungfågeln är brunare ovan och kraftigt längsstreckad rostbeige under.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i södra Asien, malajiska övärlden och Nya Guinea-regionen. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Falco severus severus – nordvästra Indien och Nepal österut till södra Kina (Yunnan till sydvästra Guangdong och Hainan), och söderut genom Myanmar, Thailand och Indokina till Java och Filippinerna; populationen i Himalaya övervintrar i förberg, i Bangladesh samt i södra Indien och Sri Lanka
 Falco severus papuanus – Sulawesi österut genom Moluckerna till Nya Guinea, Bismarckarkipelagen och Salomonöarna

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men en liten världspopulation på endast mellan 1000 och 10000 individer. Den minskar dessutom i antal till följd av avskogning, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Svartfalk

Svartfalk< (Falco subniger) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i skogar och gräsmarker i Australien, sällan nära kuster. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Falkfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Bandad falk

Bandad falk (Falco zoniventris) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utseende och läte 
Bandad falk är en udda falk som ser mer ut som en liten hök, med grå rygg och tvärbandad buk. Jämfört med madagaskarfalken är den större och kraftigare, grå snarare än roströd i fjäderdräkten och med tvära band på buken. Den skiljs från hökarna genom stort huvud och upprätt hållning. Lätet är ett snabbt och rullande "tr-r-r-r".

Utbredning och systematik 
Bandad falk förekommer enbart på Madagaskar, där den är frånvarande från det mesta av östra delen av ön samt de centrala områdena. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Bandad falk är en ovanlig till sällsynt och lokalt förekommande fågel i eller intill skogsområden. Den ses ofta sitta helt stilla på utkiksplatser under långa perioder. Fågeln tar sällan till vingarna och flyger då kort och lågt.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till mellan 1 000 och 10 000 vuxna individer.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Skrattfalk

Skrattfalk (Herpetotheres cachinnans) är en fågel i familjen falkar inom ordningen falkfåglar.

Utseende och läte 
Skrattfalken är en rätt stor (cirka 50 cm) falk med lång avrundad stjärt och korta rundade vingar. Huvudet verkar också relativt stort. Utseendet är mycket karakteristiskt, med gräddvitt på huvud och undersida, en bred svart eller svartbrun ansiktsmask som sträcker sig bak i nacken och mörkbrun ovansida. I flykten syns en ljus vingfläck format av beigefärgade baser på handpennorna. Arten flyger med snabba och stela vingslag. Den kretsflyger ej. Lätet är ett vittljudande skrattande levererat i serier som kan pågå i upp till fem minuter.

Utbredning och systematik 
Skrattfalk placeras som enda art i släktet Herpetotheres. Den förekommer i Central- och Sydamerika från norra Mexiko till Peru. Fågeln delas in i två underarter med följande utbredning:
 Herpetotheres cachinnans cachinnans – förekommer från norra Mexiko (söderut från södra Sonora och San Luis Potosí) genom Centralamerika till nordöstra Panama och norra Colombia samt öster om Anderna till Paraguay, nordöstra Argentina och södra och östra Brasilien
 Herpetotheres cachinnans fulvescens – förekommer från allra östligaste Panama (Darién) söderut till nordvästra Peru (i syd till Lambayeque)

Levnadssätt 
Skrattfalken hittas i tropiska låglänta områden, i cerrado, galleriskog och regnskog, men är vanligast i skogsbryn. Den ses ofta sitta på exponerade grenar varifrån den jagar ormar, dess huvudsakliga föda.

Häckning 
Skrattfalken häckar vanligen i ett trädhål, men bon har även noterats i en trädklyka, en klängväxt eller i ett gammalt kvistbo som byggts av en annan rovfågel. Den lägger vanligen ett ägg, vitt med bruna fläckar. Endast honan ruvar, i drygt 40 dagar. Båda föräldrarna matar ungarna som lämnar boet efter 55–59 dagar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).   Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv till fem miljoner vuxna individer.

Galleri

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Falkfåglar
Fåglar i neotropiska regionen