kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Länna–Norrtälje Järnväg

Länna–Norrtälje Järnväg (LNJ) var en järnvägslinje mellan Länna och Norrtälje i östra Uppland. Banan köptes av Stockholm–Rimbo Järnväg (SRJ) 1905. Det bedrivs för närvarande museitrafik av Upsala–Lenna Jernväg på delen Länna–Faringe.

Historia
Länna-Norrtälje Järnväg aktiebolag bildades i Norrtälje 1881 och 1882 erhölls koncessionen. Järnvägen byggdes som en förlängning på Uppsala-Länna Järnväg (ULJ). Byggkostnaden var 1,6 miljoner kronor med ett statslån på 750000 kr.

Rimbo blev en järnvägsknut när ytterligare linjer anslöts: först Stockholm-Rimbo järnväg, invigd 1885, sen Rimbo-Sunds Järnväg, invigd 1897.

LNJ hade dålig ekonomi och 1901 gick bolaget i likvidation och kunde inte betala de statliga lånen. SRJ köpte banan 1905 för 580000 kr och i köpvillkoren ingick hastighetshöjning till 40 km/tim.

Delen Länna-Faringe och stationsmiljön i Faringe finns kvar som en del av Museiföreningen Stockholm-Roslagens Järnvägars (SRJmf) verksamhet.

Banvallen Norrtälje-Rimbo-Rånäs ägs till stor del av Norrtälje kommun och är iordninggjord till cykel- och ridled.

Källor

Vidare läsning

Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
Historiska järnvägslinjer i Sverige
Järnvägslinjer med spårvidden 891 mm i Sverige
Varieté Vauduvill

Varieté Vauduvill var en ambulerande tältvarieté som från 1982 till 1995 årligen turnerade i Sverige sommartid, och som med ojämna mellanrum fortfarande uppträder.

Truppen bildades i Ängelholm och inkluderade magdansörer, akrobater och övriga artister. Målsättningen var att återuppliva den gamla varietétraditionen för en modern publik. Omkring 1979 började man uppträda under namnet Mr Hängbugs magiska Totalshow, vilket tre år senare ändrades till Kusin Hängbugs Vauduvill och slutligen 1984 till Varieté Vauduvill.

Flera tidiga uppträdanden skedde i samband med Kiviks marknad. När gruppen i början av 1990-talet för första gången framträdde i Stockholmsområdet leddes den fortfarande av cirkusdirektör Stig Hängbug. Till skillnad från vanliga cirkusar framträdde man inte i manege utan på scen. Programmet införlivade även flera inslag som har en koppling till traditionell varieté som trolleri, eldslukning och ormtjusning. Catharina Backman var varieténs kapellmästare mellan 1984 och 1993. År 1993 fick de Malmöpriset som bästa teatergrupp.

Under 1995 gästspelade gruppen med ett antal föreställningar i Vietnam. Somrarna 2011 och 2012 spelade gruppen i Skåne.

I boken Kusiner finns gruppens första tio år som turnerande sällskap dokumenterade.

Se även 
 Vaudeville

Källor

Noter

Externa länkar
Varieté Vauduvill på Facebook
Officiell webbplats

Varieté i Sverige
Teatergrupper i Sverige
Malmö teatermuseum för scen- och manegekonst

Malmö teatermuseum för scen- och manegekonst är ett fristående teater- och cirkushistoriskt museum på Kalendegatan i centrala Malmö.

Museet är beläget i Ärkebiskopsgården i Malmö, ett historiskt hus med anor från 1400-talet, då det tillhörde ärkebiskopen Birger Gunnersen. Det drivs av Föreningen scen och manege med visst kommunalt stöd och har förutom växlande utställningar och föredragsverksamheter med mera. Man har även permanenta utställningar samt ett arkiv om bland annat Nils Poppe, Edvard Persson, modeller av scenografier och stadens gamla teatrar. 

Man förvaltar ett omfattande arkiv från Skånes teatrar och cirkusverksamheter, såsom den gamla Hippodromen, Malmö Teater, Malmö stadsteater, Malmö Opera, Skånes Dansteater, Helsingborgs stadsteater, Helsingborgsrevyn, Fredriksdalsteatern, Studioteatern, Nöjesteatern, Arlövsrevyn med mera. Museet ger också ut böcker och skrifter.

Externa länkar
 Teatermuseets webbplats

Museer i Malmö
Nöjeshistoriska museer och samlingar
Svenska teatermuseer
Arbetslivsmuseer i Sverige
Wilfried Bony

Wilfried Guemiand Bony, född 10 december 1988 i Bingerville, är en ivoriansk fotbollsspelare som spelar som anfallare för Always Ready.

Klubbkarriär 
Den 30 januari 2011 värvades Bony av Vitesse efter tre säsonger i Sparta Prag och skrev på ett tre och ett halvt års kontrakt med den holländska klubben. Övergångssumman skrevs till €4,1 miljoner, 37,5 miljoner svenska kronor. Han gjorde mål i sin debut för klubben mot De Graafschap. 

Den 14 januari 2015, skrev han på för Manchester City. Övergångssumman blev £25 miljoner, drygt 300 miljoner SEK, och kontraktet löper över fyra och ett halvt år. Säsongen 2016/17 var Bony utlånad till Stoke City. 

Den 31 augusti 2017 återvände Bony till Swansea City, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Den 31 januari 2019 lånades Bony ut till Al-Arabi på ett låneavtal över resten av säsongen 2018/2019.

Efter att varit klubblös i över ett år skrev Bony den 26 januari 2022 på ett halvårskontrakt med nederländska NEC Nijmegen. I februari 2023 skrev han på för bolivianska Always Ready.

Landslagskarriär 
Bony gjorde sin debut för det ivorianska landslaget den 9 oktober 2010 mot Burundi. Hans första mål för Elfenbenskusten kom den 5 juni 2011 mot Benin.

Källor

Noter

Ivorianska fotbollsspelare
Ivorianska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Issia Wazi FC
Spelare i AC Sparta Prag
Spelare i Vitesse Arnhem
Spelare i Swansea City AFC
Spelare i Manchester City FC
Spelare i Stoke City FC
Spelare i Al-Arabi
Spelare i Al-Ittihad (Saudiarabien)
Spelare i NEC Nijmegen
Spelare i Club Always Ready
Spelare i 1. česká fotbalová liga
Spelare i Eredivisie
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Qatar Stars League
Spelare i Saudi Professional League
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2012
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2013
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2015
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2017
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2019
Födda 1988
Levande personer
Män
Personer från Bingerville
Ivorianska idrottare under 2000-talet
Vevi

Vevi, ibland Veve (, makedonsk slaviska och , Banica eller Banitsa) är en by med 684 invånare (2001) belägen i kommunen Meliti i prefekturen Florina, Makedonien, Grekland. Byn passeras av två nationella vägar som leder till Thessaloniki, Florina, Amýntaio och Kozani. Dessutom har man en järnvägsstation på linjen mellan Florina och Thessaloniki.

Se även
Slaget vid Vevi

Referenser

Orter i Västra Makedonien
Falsterbo museum

Falsterbo museum är det lokala museet för Falsterbonäset med Falsterbo och Skanör och vars  huvudbyggnader är belägna på Sjögatan i Falsterbo.

Falsterbo museum drivs av Falsterbonäsets museiförening som bildades 1930 av Göran von Essen, Eric Hester och Gustav Christersson som Falsterbo Naturskydds- och Fornminnesförening och fick sitt nuvarande namn 1968. Från början var museet inrymt i Gulegård vid Gamla torg i Falsterbo och det nuvarande museet, som byggdes 1940, ligger granne med Falsterbo kyrka. Det har en bred och intressant samling som speglar traktens historia från stenåldern, vikingatiden, medeltiden med modeller av slott från 1200-1300-talet och en hel del annat från denna Falsterbos storhetstid för sillfiske och handelsutbyte, bland annat keramik. Även interiörer och utställningar från det senare samhällslivet, järnvägen samt naturlivet, fåglar, djur och bärnsten finns där. Knutet till verksamheten finns också den fristående gamla korsvirkesgården Andreas Lundbergagården på Östergatan 10 med tillhörande konstutställningsavdelning och andra historiska sevärdheter på Falsterbonäset.

Externa länkar
Falsterbo museums och museiförenings webbplats

Se även
 Bärnstensmuseet, Höllviken
 Bolmers högar (bronsåldern)
 Fotevikens Museum (vikingatidsreservat)
 Höllvikens skulpturpark
 Skanörs borg (1200-tal)
 Kolabacken, (fyrplats i Falsterbo, 1200-tal)
 Falsterbohus (slottsruin samt anrikt fd badhotell, 1300-tal)
 Månstorps gavlar (1540-tal)
 Skanörs rådhus (1777)
 Falsterbo fyr (1796) 
 Skanörs kyrka
 Falsterbo kyrka
 Stora Hammars gamla kyrka (tidig medeltidskyrka med väggmålningar)

Vellinge kommun
Museer i Skåne län
Arbetslivsmuseer i Sverige
Perdika

Perdika (; ) är en by med 2 272 invånare (2001) i Thesprotia, Epirus, Grekland. Sedan den lokala regeringsreformen 2011 är Perdika en del av kommunen Igoumenitsa som det är en kommunal enhet.

Referenser

Orter i Epirus
Blomsterur

Blomsterur, Linnés blomsterur är en samling växter vars blommor kan indikera dygnets timmar.

Carl von Linné hade lagt märke till att olika växtarters blommor öppnar och sluter sig vid artberoende klockslag på dygnet. Han lär ha studerat 43 olika arter för att komma fram till den bästa samlingen som skulle kunna fungera som ett ur. Han planterade en sådan samling i Uppsala, där han verkade som professor vid universitetet.

Repliker av blomsteruret finns på minst två platser:
Parken vid Tom Tits experiment i Södertälje
Vetenskapsparken Galilei, Vetenskapscentrumet Heureka i Vanda Finland.

Hur mycket drar sig blomsteruren i förhållande till ortens normaltid?
Tiden då klockblomstren öppnar resp stänger sig styrs av den årstidberoende lokala solhöjden, som beror på ortens latitud, och sann soltid, som kan avvika från normaltiden. Blommorna bryr sig dessutom inte om den av människor påhittade förskjutning av lokal tid med 1 timme, som omställning till sommartid innebär. Linnés urval av klockarter gäller Uppsalas horisont (latitud 59°51′ N, longitud 17° 39′), där han hade sitt blomsterur.

Sveriges normaltid är relaterad till longitud 15° E (ungefär vid Örebro), vilket innebär att sann soltid i Uppsala ligger cirka 11  minuter före svensk normaltid. 

Södertälje, där Tom Tits blomsterur finns, har latitud 59° 11′ N, longitud 17° 38′ E, d.v.s. mycket nära Uppsalas longitud, vilket innebär att sann soltid i Södertälje också är cirka 11  minuter före svensk normaltid.

Vanda, där det finska blomsteruret finns, har latitud 60° 18′  N, longitud 24° 57′ E. Finlands normaltid är relaterad till longitud 30° E, som man ska utgå från vid beräkningen av Vandas sanna soltid i förhållande till Finlands normaltid. Detta innebär att Vandas sanna soltid ligger ca 20 minuter efter Finlands normaltid.

Lista över "klockarter"
Karin Martinsson  och andra källor anger följande arter som tänkbara indikatorer för "blomstertid."

Solros (Helianthus anuus) har öppen blomma så länge det är ljust, men vänder sig hela tiden mot solen (kallas på franska också Tournesol, solvända) och kan därför användas som ett slags timvisare i ett blomsterur.

Noter

Tideräkning
Nyttoväxter
Heinrich Hofmann

Heinrich Hofmann kan syfta på bland andra:

 Heinrich Hofmann (1842–1902), tysk kompositör
 Heinrich Hofmann (1824–1911), tysk målare

Se även 
 Heinrich Hoffmann
Copa Sudamericana 2002

Copa Sudamericana 2002 var den första upplagan av turneringen. Turneringen räknas som en sammanslagning av de två turneringarna Copa Merconorte och Copa Mercosur. Alla länder i CONMEBOL utom Brasilien skickade representationslag. Brasilien gjorde det inte för att det inte var inlagt i det brasilianska spelschemat så inga lag hade tid att delta i turneringen. Alla länder fick ha 2 lag vardera, utom Argentina som hade fem platser. Vinnaren av turneringen, San Lorenzo, fick spela Recopa Sudamericana 2003.

Preliminära omgångar

Första omgången

Andra omgången

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Källor

Fotnoter

2002 i Sydamerika
Fotbollssäsongen 2002
Copa Sudamericana
Carl Friedrich Glasenapp

Carl Friedrich Glasenapp, född den 3 oktober 1847 i Riga, Livland, Ryssland, död den 14 april 1915, var en balttysk filolog och musikskriftställare.

Glasenapp var författare till den största och i många avseenden grundläggande biografin över Richard Wagner, ett verk, som ursprungligen utgavs i 2 band (1876—77), men senare med stor flit och omsorg omarbetades och utvidgades och utkom i 3:e upplagan under titeln Das Leben Richard Wagners in sechs Büchern dargestellt (1894—1911).

Glasenapp, som var docent i tyska språket och litteraturen vid Polyteknikum i Riga, med titeln kejserligt ryskt statsråd och professor, författade också mindre arbeten rörande Wagners liv och verk samt en liten skrift om Siegfried Wagner. I Wagner-lexikon (med Heinrich von Stein, 1883) och Wagner-encyklopädie (2 band, 1891) sökte han belysa
Baireuthmästarens konst- och världsåskådning.

Källor 

 
 

Ryska lingvister
Personer från Livland
Personer från Riga
Ryska musikologer
Musikhistoriker
Balttyskar
Richard Wagner
Födda 1847
Avlidna 1915
Män
Glasenapp

Glasenapp är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Carl Friedrich Glasenapp
 Helmuth von Glasenapp
 Sergej Glazenap
Siegfried Wagner (olika betydelser)

Siegfried Wagner kan syfta på flera personer:

 Siegfried Wagner (1869-1930), tysk kompositör
 Siegfried Wagner (1874-1952), dansk skulptör
Balqa (guvernement)

Balqa guvernement () är ett av Jordaniens tolv guvernement (muhafazah).  Den administrativa huvudorten är As Salţ. Guvernementet gränsar mot guvernementen Irbid, Ajlun, Jerash, Zarqa, Amman och Madaba samt Saudiarabien. 

Guvernementet har 346 354 invånare och en yta på 1076 km².

Administrativ indelning 
Guvernementet är indelat i fem administrativa enheter (Nahia):  
 Al-Balqa
 Ardhah
 Qasabat As Salt
 Deir Alla
 Shuna al-Janibiyya

Källor

Externa länkar 
 Statoids - Jordanien 

 

Jordaniens geografi
Helmuth von Glasenapp

Otto Max Helmuth von Glasenapp, född 8 september 1891 i Berlin, död 25 juni 1963 i Tübingen, var en tysk indolog.

Glasenapp var professor i Königsberg 1928–44 och i Tübingen 1946–59. 

Han utgav bland annat framställningar över hinduismen (1922) och jainismen (1925) samt Madhva's Philosohie des Vishnu-Glaubens (1923). I Handbuch der Literaturwissenschaft författade Glasenapp kapitlet om Indische Literaturen (1926). 

Han skrev dessutom boken Die Religionen Indiens (1943, svensk översättning "Indiens religioner", 1967).

1963 utkom översiktsverket "Die Fünf Weltreligionen". Boken utgavs 1965 på svenska i översättning av Margareta Edgardh med titeln "De fem världsreligionerna" (Aldus/Bonniers).

Noter 

Tyska indologer
Tyska religionshistoriker
Tyska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Königsberg
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Berlin
Födda 1891
Avlidna 1963
Män
Svensk uppslagsbok
Amalie Joachim

Amalie Joachim, född Schneeweiß den 10 maj 1839 i Marburg, Steiermark, död den 3 februari 1899 i Berlin, var en österrikisk altsångerska.

Amalie Joachim var anställd vid hovoperan i Hannover. Efter sitt giftermål med Joseph Joachim 1863 lämnade hon scenen och ägnade sig uteslutande åt konsertsalen och sin verksamhet som lärarinna; både i oratoriet och som romanssångerska, särskilt i framförandet av Schumann, firade hon stora triumfer, och både som utövande konstnär och i sin lärarverksamhet stod hon värdigt vid sin mans sida. År 1882 upplöstes äktenskapet mellan dem.

Källor 
 

Altar
Österrikiska operasångare under 1800-talet
Födda 1839
Avlidna 1899
Kvinnor
Salmonsens
Irbid (guvernement)

Irbid guvernement () är ett av Jordaniens tolv guvernement (muhafazah).  Den administrativa huvudorten är Irbid. Guvernementet gränsar mot guvernementen Mafraq, Ajlun, Jerash och Balqa samt Saudiarabien.

Guvernementet har 928 292 invånare och en yta på 1 621 km².

Administrativ indelning 
Guvernementet är indelat i nio administrativa enheter (Nahia):  
 Al-Qasabeh 
 Bani Obaid 
 Al-Mazar Al-Shamali
 Ramtha 
 Bani Kinaneh
 Koura 
 Al-Aghwar Shamaliyyeh 
 Taybeh 
 Wasatieh

Källor

Externa länkar 
 Statoids - Jordanien 

 

Jordaniens geografi
Robert Montagu

Robert Montagu kan syfta på bland andra:

 Robert Montagu, 3:e earl av Manchester (1634–1683), engelsk politiker och hovman
 Robert Montagu, 3:e hertig av Manchester (omkring 1710–1762), brittisk parlametsledamot och pär
 Lord Robert Montagu (1825–1902), brittisk konservativ politiker
Copa Sudamericana 2003

Copa Sudamericana 2003 var den andra upplagan av turneringen. Alla länder i CONMEBOL skickade ett representationslag, där alla länder fick två platser var förutom Argentina och Brasilien. Argentina fick sex platser, dessutom var det regerande mästarlaget från Argentina, vilket gav landet ytterligare en plats. Brasilien fick 12 platser tilldelade sig.

Preliminära omgångar
Det spelades två preliminära omgångar, där vinnaren av den andra omgången kvalificerade sig för slutspelet. Det spelades ett brasilianskt kval med 12 deltagande lag som delades upp i fyra grupper med tre lag i varje grupp. Varje gruppvinnare gick in i den andra omgången. Utöver detta spelades även ett venezolanskt kval, där vinnarlaget i kvalet gick vidare till den första omgången.

Venezolanskt kval
Det segrande laget i dubbelmötet gick vidare till omgång 1. Deportivo Italchacao gick vidare efter 3-1 totalt.

Brasilianskt kval
Varje gruppvinnare gick vidare till omgång 2.

Omgång 1

Omgång 2

Slutspel

Källor

2003 i Sydamerika
Fotbollssäsongen 2003
Copa Sudamericana
William Montagu

William Montagu kan syfta på bland andra:

William Montagu, 2:e baron Montagu (omkring 1285–1319)
William Montagu, 1:e earl av Salisbury (1301–44)
William Montagu, 2:e earl av Salisbury (1328–97)
William Montagu, 2:e hertig av Manchester (1700–39)
William Montagu, 5:e hertig av Manchester (1771–1843)
William Montagu, 7:e hertig av Manchester (1823–90)
William Montagu, 9:e hertig av Manchester (1877–1947)
Jerash (guvernement)

Jerash guvernement () är ett av Jordaniens tolv guvernement (muhafazah).  Den administrativa huvudorten är Jerash. Guvernementet gränsar mot guvernementen Irbid, Ajlun, Mafraq , Zarqa och Balqa. 

Guvernementet har 153 602 invånare och en yta på 402 km².

Administrativ indelning 
Guvernementet är endast en administrativ enhet (Nahia), Jerash.

Källor

Externa länkar 
 Statoids - Jordanien 

 

Jordaniens geografi
Landsbókasafn Íslands – Háskólabókasafn

Landsbókasafn Íslands – Háskólabókasafn ("Islands landsbibliotek – Universitetsbiblioteket") är Islands national- och universitetsbibliotek.

Biblioteket är det nationella biblioteket som samlar alla tryckta verk som publiceras i Island, av islänningar och om Island. Som universitetsbibliotek har det landets största samling av vetenskapliga arbeten på flera språk. Många kan lånas av låntagare med lånekort. Samlingen av manuskript omfattar fler än 15 000 volymer. De flesta är från tidigmodern tid och den moderna tiden och det finns en del ovanliga tryckningar. Dessa verk samt de som publicerats före 1900 kan man läsa på biblioteket.

Det nuvarande biblioteket bildades 1994 då det tidigare nationalbiblioteket Landsbókasafns Íslands, grundat 1818, slogs ihop med universitetsbiblioteket, Háskólabókasafns.

Se även 
 Árni Magnússon-institutet för isländska studier
 Islands universitet
 Safnahúsið

Källor

Externa länkar
 Webbplats

Nationalbibliotek
Universitetsbibliotek
Islands universitet
Kultur i Island
Byggnader och anläggningar i Reykjavik
Mikrofiber

Mikrofiber (eller microfiber) är ett material som består av polyester eller polyamider (t.ex. nylon eller kevlar), eller blandning av dessa, vilket gör att textilen är hållbar och har en lång livslängd. 

Den speciella delningen av fibrerna gör att materialet har en mycket bra förmåga att lösgöra smuts och att absorbera vätska.

Mikrofiber är ett vanligt material i till exempel städprodukter som torkdukar, moppar och dammsugarpåsar.

KBM-systemet var det första ultrafina microfiberbaserade städsystemet i världen som utvecklades och introducerades i Sverige under början 1990-talet.

Se även
 Fleece
 Nonwoven

Tyger av konstfibrer
Regeringen Miettunen II

Regeringen Miettunen II var Republiken Finlands 58:e regering där fem partier ingick: Centerpartiet, SDP, Svenska folkpartiet, Liberala folkpartiet och DFFF. Ministären regerade från 30 november 1975 till 29 september 1976. Regeringsbildningen gick till under exceptionella omständigheter. President Urho Kekkonen ansåg det viktigt att det gick att bilda en politisk regering i landet och såg till att representanter för fem partier bildade en så kallad "nödlägesregering". Regeringen Liinamaa, en opolitisk ämbetsmannaregering, hade regerat efter att partierna inte kunnat enas om en regeringsbas efter riksdagsvalet 1975. Partierna förblev sinsemellan oeniga och Miettunens nödlägesregering hade det svårt. Regeringsprogrammet kunde partierna enas om först i mars 1976 och redan i maj 1976 lämnade Miettunen in regeringens avskedsansökan. Kekkonen vägrade att acceptera Miettunens avgång men regeringsbasen sprack slutgiltigt i september 1976 då socialdemokraterna lämnade regeringen med en motivering som gällde jordbrukspolitiken och Miettunen fick i uppdrag att bilda en ny regering utan vänsterpartierna.

Ministrar

Källor
58. Miettunen II Statsrådet 
Regeringshistoria Statsrådet

1975 i Finland
1976 i Finland
Miettunen 2
Bildanden 1975
Upplösningar 1976
Lyckan, kärleken och meningen med livet

Lyckan, kärleken och meningen med livet (originaltitel: Eat Pray Love) är en amerikansk dramakomedi från 2010 i regi av Ryan Murphy. Filmen är baserad på Elizabeth Gilberts bästsäljande biografi med samma namn. Julia Roberts spelar rollen som den nyskilda Liz Gilbert, som ger sig ut på en resa runt jorden och hamnar i Italien, Indien och Bali. Filmen hade premiär 13 augusti 2010 i USA och 1 oktober 2010 i Sverige. Tuva Novotny återfinns i en av rollerna som huvudkaraktärens bästa vän i Italien.

Rollista 
 Julia Roberts - Elizabeth Gilbert
 Javier Bardem - Felipe
 Billy Crudup - Steven
 Richard Jenkins - Richard
 Viola Davis - Delia Shiraz
 James Franco - David
 Sophie Thompson - Corella
 Mike O'Malley - Andy Shiraz
 Christine Hakim - Wayan
 Hadi Subiyanto - Ketut Liyer
 Tuva Novotny - Sofi
 Luca Argentero - Giovanni

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2010
Amerikanska dramakomedifilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Filmer i regi av Ryan Murphy
Engelskspråkiga filmer
Italienskspråkiga filmer
Portugisiskspråkiga filmer
Karak (guvernement)

Karak guvernement () är ett av Jordaniens tolv guvernement (muhafazah). Den administrativa huvudorten är Karak. Guvernementet gränsar mot guvernementen Tafilah och Ma'an samt Saudiarabien.

Guvernementet har 204 185 invånare och en yta på 3 217 km².

Administrativ indelning  
Guvernementet är indelat i sju administrativa enheter (Nahia):  
 Ayy 
 Faqqu 
 Al-Karak 
 Al-Mazar al-Janubiyya 
 Al-Mazra'a 
 Al-Qasr 
 Al-Safi

Källor

Externa länkar 
 Statoids - Jordanien 

 
Jordaniens geografi
SACLOS

SACLOS (Semi-Automatic Command to Line of Sight) är ett styrsystem för robotvapen och är en vidareutveckling av det äldre systemet MCLOS.

Princip
Efter att skytten har avfyrat roboten och robotens spårljus syns i siktet aktiveras en optronisk krets som detekterar robotens spårljus. Kretsen skickar automatiskt styrsignaler till roboten, antingen via radiolänk eller styrkabel, för att hålla roboten centrerad i siktet. Fördelen jämfört med MCLOS är att skytten bara behöver koncentrera sig på att hålla målet kvar i siktet, vilket ger högre träffsannolikhet.

Många äldre robotsystem som tidigare använt MCLOS har modifierats för att använda SACLOS. Vanligtvis behövs ingen förändring av robotarna, utan bara ett nytt sikte.

Exempel på SACLOS-vapen

Se även
Ledstrålestyrning
Laserstyrning

Referenser

Robotvapen
Regeringen Koivisto II

Regeringen Koivisto II var Republiken Finlands 61:a regering. Fyra partier ingick: SDP, Centerpartiet, Svenska folkpartiet och DFFF. Ministären regerade från 26 maj 1979 till 19 februari 1982 - i exakt tusen dygn.

President Urho Kekkonen var sjukledig från och med 11 september 1981. Då statsminister Koivisto blev tillförordnad president, hade statsministerns ställföreträdare Eino Uusitalo hand om statsministerns angelägenheter för resten av regeringsperioden. Koivisto avgick i januari 1982 för att officiellt tillträda presidentämbetet men Uusitalo tillträdde aldrig formellt statsministerämbetet.

Ministrar

Källor
61. Koivisto II Statsrådet 

1979 i Finland
1980 i Finland
1981 i Finland
1982 i Finland
Koivisto 2
Bildanden 1979
Upplösningar 1982