kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jane Smiley

Jane Smiley, född 26 september 1949, är en amerikansk författare.

Karriär
Smiley föddes i Los Angeles, Kalifornien och växte upp i Webster Groves, Missouri, en förort till Saint Louis, Missouri, samt studerade vid John Burroughs School. Hon studerade vid Vassar College, och doktorerade senare vid University of Iowa. Under sin tid som doktorand tillbringade hon också ett års studier på Island.

Smiley gav ut sin första roman, Barn Blind 1980, och vann 1985 års O. Henry Award för sin novell "Lily", vilken publicerades i The Atlantic Monthly. Hennes bästsäljare A Thousand Acres, en berättelse baserad på William Shakespeares Kung Lear, belönades med Pulitzerpriset för skönlitteratur 1992. Den filmatiserades under samma namn 1997. 1995 skrev hon sitt enda manus för TV till ett avsnitt av Uppdrag: mord. Hennes roman The Age of Grief filmatiserades 2002 som The Secret Lives of Dentists. Hennes essä Feminism Meets the Free Market ingick i antologin Mommy Wars, 2006.

Thirteen Ways of Looking at the Novel 2005 är en fackbok som behandlar romanens historia och natur, i samma anda som E.M. Forsters tongivande Aspects of the Novel; den behandlar romanen från 1000-talets japanska roman, Murasaki Shikibus Genji monogatari till 2000-talets amerikanska chick lit.

Mellan åren 1981 och 1996 undervisade hon i kreativt skrivande vid Iowa State University.

2001 valdes Smiley in som medlem i American Academy and Institute of Arts and Letters.

Bibliografi
Romaner
Barn Blind (1980) 
At Paradise Gate (1981)
Duplicate Keys (1984)
The Greenlanders (1988)
Ordinary Love & Good Will (1989)
A Thousand Acres (1991)
Moo (1995)
The All-True Travels and Adventures of Lidie Newton (1998)
Horse Heaven (2000)
Good Faith (2003)
Ten Days in the Hills (2007)

Fackböcker
Charles Dickens (2003)
A Year at the Races: Reflections on Horses, Humans, Love, Money, and Luck (2004)
Thirteen Ways of Looking at the Novel (2005)

Utgivet på svenska 
 Dubblettnycklar 1985, översättning: Inger Johansson
 Grönländarna 1989, översättning: Hans Granqvist
 Tusen tunnland 1992, översättning: Ylva Stålmarck
 Vanlig kärlek och god vilja 1992, översättning: Eva Larsson
 Den sanna berättelsen om Lidie Newtons öden och äventyr 1999, översättning: Ylva Stålmarck

Priser och utmärkelser 
 Pulitzerpriset för skönlitteratur 1992 för A Thousand Acres

Källor 

Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Personer från Los Angeles
Vinnare av Pulitzerpriset för skönlitteratur
Amerikanska fackboksförfattare
Amerikanska manusförfattare
Födda 1949
Levande personer
Kvinnor
Alumner från University of Iowa
Alumner från Vassar College
Lötsjökapellet

Lötsjökapellet är en kyrkobyggnad i Sundbybergs församling i Stockholms stift. Kapellet ligger nära Lötsjön i östra utkanten av Sundbybergs församlings begravningsplats.

Begravningsplatsen
Begravningsplatsen, som invigdes 1913, ligger strax väster om Lötsjön och sträcker sig mot väster och norr. I söder gränsar det till äldre villakvarter i stadsdelen Duvbo. Mellan kapellet och Lötsjön sträcker sig den breda genomfartsleden Ursviksvägen mot norr och till modern höghusbebyggelse i Hallonbergen, en annan stadsdel i Sundbyberg. Intill denna begravningsplats började Duvbo begravningsplats anläggas i början av 1920-talet. Troligen i samband med detta byggdes Duvbo kapell här. De två begravningsplatserna sammanslogs 1965.

Kapellet
Lötsjökapellet uppfördes 1925 i tidstypisk 1920-talsklassicism. Grundplanen är rektangulär med koret vänt mot sydost, där marken sluttar starkt. Murarna av tegel slammat i gulbeige står under sadeltak med ett sirligt smitt järnkors. Västfasaden är utformad med huvudingång från en fritrappa och med antikiserande kolonner av granit under ett rundfönster. Långmurarnas fönster är höga och rundbågiga. Åren 1976–1977 utfördes en renovering. I samband härmed inreddes ett kylrum under koret. Hiss för kistor installerades. I anslutning till den och vid korets nordmur uppfördes en låg tillbyggnad, främst avsedd för dekoration av kistor.

Omgivning
På begravningsplatsen, cirka trehundra meter nordväst om kapellet, står klockstapeln som är en öppen klockbock. Stapeln byggdes först 1982 efter ritningar av arkitektfirman Megaron AB.

Intill kapellet uppfördes 1971 en låg, glasad byggnad med väntrum och blomsteraffär.

Källor 
 Uppgifter från Riksantikvarieämbetets byggnadsregister 
 Svenska kyrkan i Sundbyberg

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Stockholms stift
Kyrkobyggnader i Sundbybergs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1925
Kapell i Sverige
1925 i Sverige
Franz Geerz

Franz Julius Heinrich Geerz, född 1816 i staden Slesvig, död 1888 i Berlin, var en tysk kartograf.

Geerz studerade geografi och geognosi i Kiel och Berlin, liksom han en kort tid arbetade på observatoriet i Altona under Heinrich Christian Schumacher. Han blev snabbt engagerad i den slesvig-holsteinska frågan och utgav 1838 en karta över språkförhållandena i Slesvig; samtidigt planerade han att bli redaktör för den danskfientliga tidningen "Lyna" i Haderslev; men 1842 anställdes han som vägkonduktör för Slesvig-Holstein och inledde därigenom en storstilad kartografisk verksamhet.

År 1845 utgav han en stor karta över Holstein och Lauenburg, vilken var så kostsam att han var nära att bli ruinerad; men inte desto mindre inträde han i april 1848 i upprorsarmén och tjänstgjorde där som kvarter- och överkvartermästare till dess upplösning 1852. Samma år upptogs han i den preussiska armén som kapten och knöts till den stora generalstabens kartografiska avdelning, och efter att han 1864 åter hade deltagit i krigen mot Danmark, ledde han från 1865 de topografiska uppmätningarna i Slesvig-Holstein, liksom han redan 1859 hade utgivit sin Geschichte der geografische Vermessungen und der Lardkarten Nordalbingiens.

År 1873 befordrades han till överste och chef för den topografiska avdelningen vid den stora generalstaben och två år senare tillika till chef för den kartografiska avdelningen vid Landes-Aufnahme. År 1876 blev Geerz hedersdoktor i Kiel, men 1882 tvang en ögonsjukdom honom att lämna sina ämbeten med titel av generalmajor. Senare utarbetade han ytterligare två historiska kartor över Slesvig-Holsteins västkust.

Källor

Externa länkar
Om Franz Geerz (på danska)

Tyska kartografer
Tyska generaler
Födda 1816
Avlidna 1888
Män
Ugglan
Personer från Schleswig
Personer i Tyskland under 1800-talet
Heinrich Christian Schumacher

Heinrich Christian Schumacher, född 3 september 1780 i Bramstedt, Holstein, död 28 december 1850 i Altona, var en dansk-tysk astronom.

Schumacher var först jurist, men övergick senare till astronomin, blev 1810 e.o. professor i Köpenhamn, 1813 direktör för observatoriet i Mannheim och 1815 ordinarie professor i Köpenhamn, en befattning som han behöll till sin död, trots att han aldrig skötte densamma, utan levde i Altona, där han av danske kungen utrustats med ett litet observatorium. 

Han erhöll en mängd utmärkelser från såväl Danmark som utlandet, däribland Royal Astronomical Societys guldmedalj 1829. Från 1827 var han ledamot av svenska Vetenskapsakademien. Schumacher utförde omfattande gradmätningsarbeten i Danmark samt utgav ett flertal astronomiska arbeten.

Av hans verk var särskilt Astronomische Hülfstafeln für Zeit- und Breitenbestimmungen (1820–1829) av stor praktisk användbarhet. Han uppsatte 1821 och utgav till sin död den stora och ansedda tidskriften "Astronomische Nachrichten". Under några år utgav han även "Astronomische Jahrbücher" (1836–1844).

Asteroiden 5704 Schumacher är uppkallad efter honom.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Tyska astronomer
Tyska geodeter
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1780
Avlidna 1850
Män
Ugglan
VM i snooker 1948

VM i snooker 1948 var de sjuttonde världsmästerskapen i snooker. Tävlingen hölls i Leicester Square Hall i London, England. Engelsmannen Fred Davis, yngre bror till Joe Davis, som vunnit de första femton VM-turneringarna, tog detta år sin första VM-titel. Han slog försvarande mästaren, skotten Walter Donaldson i finalen.

Resultat

Huvudturnering

Kval

Källor 

 Everton, Clive: Guinness Book of Snooker, Guinness Superlatives Ltd, 1981.

Externa länkar 
 Global Snooker Coverage
 Armchair Gm Coverage

1948 i Storbritannien
Sportåret 1948
1948
Sportevenemang i London
Gullrisbock

Gullrisbock (Phytoecia nigricornis) är en art i insektsordningen skalbaggar som tillhör familjen långhorningar.

Kännetecken
Gullrisbocken blir 7 till 12 millimeter lång och har kraftiga ben och långa antenner. Kroppen är svart med en fin och tät gråaktig behåring.

Utbredning
Gullrisbockens utbredningsområde omfattar mellersta och södra Europa, Baltikum och Finland samt Skåne och Blekinge i Sverige.

Status
I Sverige är gullrisbocken klassad som sårbar av ArtDataBanken. De största hoten mot arten är igenväxning och exploatering av dess livsmiljöer.

Levnadssätt 
Gullrisbockens habitat är varma, öppna och torra ängsmarker med växter som gullris, renfana, prästkrage och gråbo. I Sverige är gullris den enda kända värdväxten för arten. 

Fortplantningen sker på sommaren och utvecklingen från ägg till imago tar ett år. Larven övervintrar i värdväxtens rothals och förpuppar sig i maj. De fullbildade skalbaggarna uppträder sedan i juni till juli.

Referenser

Långhorningar
Parker County

Parker County är ett administrativt område i delstaten Texas, USA, med 116 927 invånare (2010). Den administrativa huvudorten (county seat) är Weatherford.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 2 357 km². 2 341 km² av den arean är land och 18 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Wise County - norr
 Tarrant County - öster
 Johnson County - sydost
 Hood County - söder
 Palo Pinto County - väster
 Jack County - nordväst

Källor
VM i snooker 1949

VM i snooker 1949 spelades i Leicester Square Hall i London, England. För tredje året i rad möttes engelsmannen Fred Davis och skotten Walter Donaldson i finalen. Davis lyckades detta år försvara sin titel från förra året.

Resultat

Källor 
 Global Snooker 

1949 i Storbritannien
Sportåret 1949
1949
Sportevenemang i London
Aransas County

Aransas County är ett administrativt område i delstaten Texas, USA, med 23 158 invånare (2010). Den administrativa huvudorten (county seat) är Rockport.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 367 km². 652 km² av den arean är land och 715 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Calhoun County - nordost
 Mexikanska golfen - sydost
 Nueces County - syd
 San Patricio County - väst
 Refugio County - nordväst

Källor
Jakob Melchior Ziegler

Jakob Melchior Ziegler, född 27 november 1801 i Winterthur, död 1 april 1883 i Basel, var en schweizisk kartograf.

Ziegler studerade i Genève och Paris, övertog 1824 sin fars bomullsaffär i Winterthur och var samtidigt 1828-34 lärare i matematik och naturlära vid stadens realskola. Som inspektör över förvaltningen av stadens skogar kom Ziegler att syssla med lantmäteri, och tillsammans med kartritaren J.U. Wurster uppsatte han 1842 en huvudsakligen för kartografiska arbeten avsedd litografisk anstalt i Winterthur. För denna, vars ledning Ziegler tillhörde till 1873, utarbetade han en mängd förträffliga kartor, bland annat topografiska kartor över kantonerna Sankt Gallen och Appenzell (16 blad, 1849-52), över Glarus (två blad, andra upplagan 1869) samt över Engadin (sex blad, 1867-73) och flera översiktskartor över Schweiz med mera. Zieglers namn är knutet till flera betydelsefulla framsteg i kartritningens teknik.

Källor

Schweiziska kartografer
Personer i Schweiz under 1800-talet
Personer från Winterthur
Födda 1801
Avlidna 1883
Män
Ugglan
Människosmuggling

Människosmuggling enligt svenska utlänningslagen är när någon uppsåtligen hjälper en utlänning att olovligen komma in i eller passera genom, medlemsstat i Europeiska unionen eller Island, Norge, Schweiz eller Liechtenstein. Det räknas till den transnationella brottsligheten. Påföljden är fängelse dock i högst två år.

Grovt brott är om brottet
  utförts mot ersättning eller
  utgjort ett led i en verksamhet som avsett ett stort antal personer, eller 
  utförts under former som innebär livsfara för utlänningen eller
  utförts under hänsynslösa former.

Påföljden är fängelse lägst sex månader och högst 2 år. Är brottet att anse som ringa döms till böter eller fängelse i högst sex månader.

Vid organiserad människosmuggling är påföljden fängelse i högst två år.

Om smugglingen innebär ett systematiskt utnyttjande av utlänningars utsatta situation eller innefattar livsfara eller annan hänsynslöshet gentemot utlänningarna bedöms detta som grovt organiserande av människosmuggling och påföljden är fängelse i lägst sex månader och högst sex år. Även medhjälpare kan dömas om han insåg eller hade skälig anledning att anta att resan anordnats i vinstsyfte.

Den ersättning människomugglaren erhållit ska  förverkas liksom bil eller annat transportmedel som använts. 
Om ägaren till ett fartyg som kan förverkas inte är känd eller saknar känt hemvist i Sverige, får talan om förverkande föras mot befälhavaren på fartyget.

I förarbetena till utlänningslagstiftningen har det uttalats att ideell och oorganiserad verksamhet som endast syftar till att hjälpa någon till Sverige för att söka asyl eller annat uppehållstillstånd kan vara fritt från straff. Det gäller främst när någon hjälper en utlänning att resa till en av Sveriges yttre gränser, där denne kan söka asyl innan inresa. Detta undantag är inte tillämpligt när utlänningen får hjälp fram till Sverige från ett annat Schengenland. Då en sådan gräns är en inre gräns finns där ingen gränskontroll att söka asyl vid. Istället skall utlänningen, i enlighet med Dublinförordningen, söka asyl i det första EU-land som denne ankommer till.

Det har hävdats att regeln om det humanitära undantaget skulle kunna vara tillämpligt även när hjälp ges till utlänning att resa till Sverige genom andra Schengenländer, detta är dock ännu inte fullt ut prövat, och inte heller fastslaget i praxis. Den lagliga grunden för det  så kallade "humanitära undantaget" skulle finns i artikel 1.2 i EU-direktiv 2002/90/EG, vilken ger medlemsstaterna möjlighet att lagstifta om straffrihet för människosmuggling som utförts av humanitärt skäl, något Sverige ännu inte gjort.

Det är polismyndigheten som ansvarar för att kontrollera utlänningar.

Amir Heidari
En av Europas mest omfattande smugglingsverksamheter drevs av iraniern  Amir Heidari, under tre decennier bosatt i Sverige. Enligt egen uppgift har Heidari hjälpt upp till 200 000 människor att emigrera, av vilka omkring 37 000 kommit till Sverige. Andra stora mål har varit Storbritannien och Kanada.

Se även
 Palermoprotokollet

Referenser

Smuggling
Flyktingar
Emilie da Fonseca

Emilie da Fonseca Muller, senare Bratz, född 31 december 1803 (några källor uppger 1806) i Köpenhamn, död 8 maj 1884 i Kristiania, var en norsk (ursprungligen dansk) skådespelare och operasångare. Hon tillhörde de första av sin yrkesgrupp i Norge, och nämns också bland de främsta artisterna på Norges nationalscen under din samtid.

Biografi
Dotter till Abraham da Fonseca (ca. 1776–1849) och Marie Sofie Kiærskou (1784–1863). Hon och den yngre systern, Ida Henriette, utbildades av Giuseppe Siboni, sångmästare vid Köpenhamns Opera och elev till Rossini. Hon debuterade som Susanna i Figaros bröllop vid Operan i Köpenhamn i oktober 1827 och anställdes där samma år med sin syster Ida. 

Hon lämnade Köpenhamn 1831 för att inte stå i skuggan av sin syster Ida och anställdes vid den nygrundade Christiania Offentlige Theater i Oslo i Norge. Hon uppträdde även vid konserter arrangerade av det musikaliska sällskap som just då arrangerade uppförandet av enskilda scener ur berömda operor i Oslo. 
Hon sjöng arior ur Semiramide, La donna del lago, Tancredi, L’Italiana in Algeri, La gazza ladra, Aureliano in Palmira och Barberaren i Sevilla. Tancredi sattes upp för henne på Christiania Teater 1838.

Gift med den danska konstnären Ludvig Wilhelm Theodor Bratz.

Källor 
Norsk musikkhistorisk arkiv: HALFDAN KJERULF OG OPERAEN av Børre Qvamme

 Det Kongelige Bibliotek - "En 150 år gammel sangsamling fra en sangerinde. Ida Henriette da Fonseca"
 Dansk Kvindebiografisk Leksikon - "Ida da Fonseca (1806 - 1858). Fonseca, Ida Henriette da"
 Børre Qvamme: Norsk musikkhistorisk arkiv. Børre Qvammes samlinger. HALFDAN KJERULF OG OPERAEN
 Christiania Theaters historie 1827 - 1877
 
 Blanc, Tharald Høyerup: Christiania theaters historie 1827-1877, J.W. Cappelen Christiania

Norska operasångare under 1800-talet
Norska skådespelare under 1800-talet
Kvinnor
Födda 1803
Avlidna 1884
Club Dogo

Club dogo är en Milano-baserad hiphopgrupp som består av Il Guercio aka Gue Pequeno (Mc), Jake la furia Aka fame (Mc) och Donjoe (beatmaster). Gruppen hette från början Sacre scuole och gav ut sin första skiva 2000, men 2001 splittrades gruppen och Dargen d'Amico slutade och började göra soloalbum.

Italienska hiphopgrupper
Carl Bonde (1581–1652)

Carl Philipsson Bonde, född 19 oktober (?) 1581 i Trästena socken, död 29 februari 1652 på Ekebergs herrgård i Lillkyrka socken, var en svensk friherre, kammarherre, riksråd och ståthållare på Västerås slott samt över Västmanland, Dalarna och Bergslagen 1620. Vidare var han ståthållare över Jönköpings län 1624–1625, och över Närke och Värmland samt västra Västmanlands bergslag 1628–1634.

Biografi 
Carl Bonde var son till Filip Jönsson Bonde och hovfunktionären Carin Snakenborg. Han tillhörde den svenska Bondeätten.

När Järle län, även kallat Nora och Linde län, konstiturerades år 1641 blev Carl Bonde landshövding över Järle stads hövdingedöme. Han var involverad i byggandet av den ofullbordade Järle kanal.

I sitt äktenskap med Beata Oxenstierna, Axel Oxenstiernas syster, blev han far till riksskattmästaren Gustaf Bonde och landshövding Krister Bonde.

Bonde blev kammardräng hos hertig Karl 1595, och användes därefter tidigt som biträde i frågor rörande bergsbruk, och där kom senare hans främsta verksamhet att ligga, efter några års utländska resor och en tids krigstjänst. Som ståthållare på olika håll i bergslagen arbetade han aktivt som främjare av såväl järnhanteringen som verksamheten vid Falu koppargruva. 1637 blev han chef för det nyinrättade Bergskollegium. Bonde blev 1633 riksråd och upphöjdes 1651 till friherrligt stånd. Han förlänades då Laihela friherrskap i Österbotten, som 1652 utökades med också Malax socken.

Han lät uppföra Cruuska palatset på Riddarholmen i Stockholm, på en tomt som han 1635 fått av drottning Kristinas förmyndarregering. Han var den förste ägaren till Hässelby slott.

Carl Bonde ligger begravd i Rinkaby kyrka.

Familj
Bonde gifte sig första gången 30 maj 1613 med friherrinnan Beata Oxenstierna (1591–1621). Hon var dotter till riksrådet Gustaf Gabrielsson (Oxenstierna) och Barbro Axelsdotter Bielke. De fick tillsammans barnen Catharina Bonde (1614–1652) som var gift med riksrådet Conrad Falkenberg af Trystorp, Margareta Bonde (1615–1658) som var gift med guvernören Nils Kagg, Filip Bonde (född 1616), Gustaf Bonde (1620–1667), Birta Bonde (född 1621) och riksrådet Christer Bonde (1621–1659).

Bonde gifte sig andra gången 1624 med Beata Sparre. Hon var dotter till rikskanslern Erik Sparre och grevinnan Ebba Brahe. Beata Sparre var änka efter riksrådet Abraham Leijonhufvud.

Se även
Karelens lagsaga

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.
http://kanaler.arnholm.nu/ofullbordade/jarles.html
https://web.archive.org/web/20090306173531/http://www.uppstallning.se/dokument/historia.htm
https://web.archive.org/web/20190724045018/http://www.hesselby.com/

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Externa länkar 

Svenska häradshövdingar
Svenska kammarråd
Svenska kammarherrar
Svenska friherrar under 1600-talet
Svenska riksråd under 1600-talet
Personer under stormaktstiden
Carl 01
Personer från Trästena socken
Födda 1581
Avlidna 1652
Män
SBH
Svensk uppslagsbok
Centrumhuset, Göteborg

Centrumhuset är ett kontors- och affärshus vid Östra Hamngatan 52 i kvarteret Vattenkällan i centrala Göteborg. Byggnaden uppfördes 1936–1940 för Brand- och Lifförsäkrings AB Svea och Försäkrings AB Nornan. Arkitekt var Nils Einar Eriksson. Trappstegsformad byggnad med tre våningar mot Kungsgatan och sex mot Östra Hamngatan-Larmgatan.

Historia 
År 1935 sålde Fastighets AB Centralen sin fastighet till Försäkrings AB Svea Nornan, omfattande Östra Hamngatan 52, Kungsgatan 61, 63, 65 och Östra Larmgatan 17, 19, 21. Bakom försäljningen låg Cosmoramabolaget, vilka som villkor för försäljningen angav att ingen biograflokal fick förekomma i byggnaden. I hörnbutiken åt Kungsportsplatsen startade Ralph Rilton 1938 en modefirma, vilken 1940 följdes av Göthbergs textilfirma. Den av Göthberg & Co ägda Restaurang Bäckakällan kom 1963 därefter, vilken från 1966 drevs i AB ICA-restaurangers regi. Götabanken tog över lokalen 1975. Butiken i hörnet åt Kungsgatan innehades först av Hasselblads Livsmedelshandel, därefter av en av modekedjan Hennes (senare del av Hennes & Mauritz) göteborgsfilialer. Åt Kungsportsplatsen låg Bäcksins kemikalieaffär, liksom firman Carl Johnsson ("Kalle Knäck"). Presentaffären Lido fanns här med innehavaren Helge Heyman, senare en resebyrå. Ewertz Konsthandel startade på Östra Larmgatan och flyttade därefter till Kungsgatan 60, därefter Centrumhuset Östra Larmgatan 19. 

Ytterligare verksamheter åt Kungsgatan har varit; Perssons Garn, Kid Barnkläder och juvelerare Jarl Sandin. I hörnet vid Östra Larmgatan fanns firma Bröderna Lindstrand under många år. Här såldes möbler och leksaker i en avdelning och musikinstrument i en annan. År 1954 övertogs lokalerna av textilfirman Eklund & Co. Därefter följde Malmsjös Musikhandel samt Mellgrens Antikvariat (1965; grundat 1911) och vidare Erdmanns Musikaffär. 

Den tidigare passagen genom huset, mellan Kungsgatan och Larmgatan, har satts igen. Byggnaden är ett mycket tidstypiskt exempel på 1930-talets funktionalism i Göteborg. Exteriören har kvar sin ljusa, slätputsade fasad och tidstypiska detaljer som takterrass, balkong och lackade fönsterbågar.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Guide till Göteborgs arkitektur, professor Claes Caldenby, professor Gunilla Linde Bjur, arkitekt Sven-Olof Ohlsson, Arkitektur Förlag AB, Göteborgs stadsbyggnadskontor & Forskningsrådet Formas 2006 , s. 52.
  
 Hus för hus i Göteborgs stadskärna, red. Gudrun Lönnroth, utgiven av Göteborgs stadsbyggnadskontor  & Göteborgs stadsmuseum 2003 , s. 119.
 Från Börsen till Park Avenue: Intressanta göteborgsbyggnader uppförda mellan 1850 och 1950, uppställda i kronologisk ordning och avbildade på vykort, Ove Nylén, Haspen Förlag 1988 , s. 101.

Vidare läsning

Externa länkar 
 Karlsson, Lina (2004): Centrumhuset - samspel mellan funktion och estetik. Institutionen för miljövetenskap och kulturvård. Göteborgs Universitet

Byggnader och anläggningar i Göteborg
Funktionalistisk arkitektur
Inom Vallgraven
Byggnader ritade av Nils Einar Eriksson
Olovlig befattning med falska pengar

Olovlig befattning med falska pengar är ett brott som infördes genom tillägg i brottsbalken 2001. 

Avsikten var att förbättra den straffrättsliga regleringen av penningförfalskning och utprångling av falska pengar. Tillägget syftade också till att genomföra ett inom Europeiska unionen antaget rambeslut om förstärkning av skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron.

Efter tillägget är all befattning med falska sedlar eller mynt straffbar.
Påföljden är fängelse i högst två år. Vid ringa brott kan fängelse i högst sex månader följa. Vid grovt brott är påföljden fängelse lägst i sex månader och högst i fyra år.
Straffstadgandet om olovlig befattning med falska pengar trädde i kraft den 1 april 2001.

Enligt Hovrätten över Skåne och Blekinge ansågs brottet inte vara av den art, som grundar presumtion för fängelse.

Se även
 Penningförfalskning ("falskmynteri")

Fotnoter

Brott mot allmänheten och staten
Unix version 7

Unix version 7, även kallad version 7 eller bara V7, är en utgåva av operativsystemet Unix och släpptes 1979. V7 var den sista Unix-distributionen från Bell Laboratories som fick stor spridning. V7 hade egentligen utvecklats för minidatorn PDP-11 från Digital Equipment Corporation, men portades senare till flera andra plattformar.

Källor 

Unix