kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nikolaj Dobroljubov

Nikolaj Aleksandrovitj Dobroljubov (ryska: Николай Александрович Добролюбов), född 5 februari (gamla stilen: 24 januari) 1836 i Nizjnij Novgorod, död 29 november (gamla stilen: 17 november) 1861 i Sankt Petersburg, var en rysk litteraturkritiker och författare.

Dobroljubov blev 1858 redaktör för den litteraturkritiska avdelningen i Nikolaj Tjernysjevskijs tidskrift "Sovremennik" (Samtiden). Han tillhörde Vissarion Belinskijs kritiska skola och närmade sig Tjernysjevskijs estetisk-sociologiska riktning på demokratisk grund. Bland hans essäer, som innehåller djupa och mångsidiga analyser av det ryska livet, märks särskilt hans studier över Aleksandr Ostrovskijs drama "Det mörka riket" ("Temnoje tsarstvo") och över grundtanken i Ivan Gontjarovs roman "Oblomov" (Что такое обломовщина: Vad är oblomovism). 

En samlad upplaga av Dobroljubovs skrifter, däribland även elegiska och satiriska dikter samt ett par berättelser, utkom 1862 (femte upplagan, i fyra delar, 1896, med biografisk inledning av Aleksandr Skabitjevskij).

Källor

Noter

Externa länkar

Ryska författare
Ryskspråkiga författare
Ryska journalister
Ryska litteraturkritiker
Födda 1836
Avlidna 1861
Män
Ugglan
Personer från Nizjnij Novgorod
The Greatest Game Ever Played

The Greatest Game Ever Played är en amerikansk dramafilm från 2005 i regi av Bill Paxton. Filmen hade svensk TV-premiär 18 april 2009.

Handling 
En verklighetsbaserad film som handlar om U.S. Open 1913 där 20-årige caddien Francis Ouimet besegrar sin idol, britten Harry Vardon.

Medverkande 
 Shia LaBeouf - Francis Ouimet
 Stephen Dillane - Harry Vardon
 Josh Flitter - Eddie Lowery
 Peter Firth - Lord Northcliffe
 Peyton List - Sarah Wallis
 Elias Koteas - Arthur Ouimet
 Len Cariou - Stedman Comstock
 Stephen Marcus - Ted Ray
 Max Kasch - Freddie Wallis

Externa länkar 

Filmer 2005
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på verklighet
Filmer i regi av Bill Paxton
Engelskspråkiga filmer
1913 på film
Filmer från Walt Disney Pictures
Sille Beyer

Sille Hendrikke Christine Beyer, född 1803 och död 1861, var en dansk författare.

Beyer blev i synnerhet känd genom sina förbindelser med det Heibergska huset. Hennes dikter, berättelser och teaterpjäser är idag mindre kända, men hennes bearbetningar av Shakespeares och Calderons arbeten i enlighet med Heibergs smak brukar omtalas i litteraturhistorien.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Danska författare under 1800-talet
Födda 1803
Avlidna 1861
Kvinnor
Aleksandr Skabitjevskij

Aleksandr Michajlovitj Skabitjevskij (ryska: Александр Михайлович Скабичевский), född 1838, död 1910, var en rysk litteraturkritiker.

Skabitjevskij väckte 1867 under pseudonymen "Alkandrov" uppmärksamhet genom en studie Vospitatelnoje znatjenie Gontjarova i Turgeneva (Ivan Gontjarovs och Ivan Turgenjevs uppfostrande betydelse). Hans förnämsta verk är Belletristy-narodniki (1888), Otjerki po istorje russkoj cenzury (1892) och Istorija novjejsjej literatury (1900). Hans kritiska uppsatser samlades i två band Sotjinenija (1890; andra upplagan 1892). Han var mest framgångsrik i skildringen av 1860-talets litteratur.

Källor

Noter

Ryska litteraturvetare
Ryska litteraturkritiker
Födda 1838
Avlidna 1910
Män
Ugglan
Personer från Sankt Petersburg
Orfa

Orfa (Orbadens rekreations- och fritidsanläggning) är ett stugområde utanför Orbaden i Bollnäs kommun i Hälsingland.

Stugområdet och centralstugan byggdes under 1970-talet, då man öppnade en skidbacke på Åsberget. På 1980-talet, när bolaget som drev skidåkningen gick i konkurs, såldes stugorna och blev då privatägda. Idag finns runt 30 stugor på området.

Stugorna ligger på Åsbergets sluttning och från stugorna högst upp har man utsikt över Ljusnan och de kringliggande bergen, bland annat Höleklack, 351 meter över havet.

Fritidsanläggningar
Orter i Bollnäs kommun
Nesophontidae

Nesophontidae är en utdöd familj i ordningen äkta insektsätare som i sin tur tillhör däggdjuren. De flesta arterna dog ut under 1500-talet. Benrester av dessa djur hittades främst i spybollar av ugglor som förekommer på Kuba, Hispaniola, Caymanöarna och Puerto Rico. Vanligen skiljs mellan nio arter som alla räknas till släktet Nesophontes.

Kännetecken 

De minsta arterna motsvarade i storleken en husmus och de största arterna var ungefär lika långa som en större jordekorre. De hade en lång och rörlig nos, ett långsträckt huvud och en svans som var lika lång som övriga kroppen. I varje käkhalva fanns 3 framtänder, en hörntand, 3 premolarer och 3 molarer.

Utdöende 

Troligen dog arterna av Nesophontidae ut kort efter européernas ankomst i Västindien. Benrester hittades tillsammans med skelett av möss och råttor, de senare infördes först av nybyggarna. Det antas att Nesophontidae inte klarade av konkurrensen från dessa introducerade arter. Dessutom minskade populationen på grund av skogsskövlingar och omvandlingen av levnadsområdet till jordbruksmark. Färska fynd tyder på att vissa arter överlevde fram till 1800-talet eller till och med till början av 1900-talet.

Systematik 

Av biogeografiska skäl antas att deras närmaste släktingar utgörs av familjen snabelslidmöss som förekommer idag på Kuba och Hispaniola. Andra forskare ser inga tydliga samband mellan dessa två familjer.

Från Kuba är följande arter kända:
 Nesophontes longirostris
 Nesophontes major
 Nesophontes micrus
 Nesophontes submicrus
 Nesophontes superstes
På Hispaniola förekom:
 Nesophontes hypomicrus
 Nesophontes paramicrus
 Nesophontes zamicrus
Den största arten levde på Puerto Rico:
 Nesophontes edithae

Två fynd från Caymanöarna är fortfarande obeskrivna.

Referenser 
 med följande källor:
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 1999, .
 Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (red.): Mammal Species of the World. 3 upplaga. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 2005, .

Noter

Externa länkar 
 Avbildningar

Äkta insektsätare
Eulipotyphla
Peppes Trailruncup

Peppes Trailruncup är samlingsnamnet på en serie triallöptävlingar.

Peppes Trailruncup startade 2003 som Svenska Trailrun Master Cup av Per-Erik Malmquist. Sedan 2009 är Stockholms långdistansklubb arrangörer.

Tävlingar som ingår i 2010 års upplaga av cupen är:
Ursvik Ultra
Munkastigen Trailrun
Sörmland Ultra Marathon
Markusloppet

Externa länkar
Om tävlingen 2010
Stockholms långdistansklubbs webbplats

Svenska långlopp
Stockholms sjömanshem (byggnad)



Stockholms sjömanshem, även kallad Fengerska huset, är en byggnad på Peter Myndes backe 3 vid Ryssgården på Södermalm i Stockholm. Huset uppfördes 1647 av borgaren Lars Mårtensson Remmare. Mellan 1891 och 1964 var byggnaden hemvist för Stiftelsen Stockholms sjömanshem. Byggnaden är blåklassad av Stadsmuseet i Stockholm, vilket innebär att bebyggelsen har "synnerligen höga kulturhistoriska värden" motsvarande fordringarna för byggnadsminnen.

Historik
Omkring sekelskiftet 1700 ombyggdes husets yttre och 1785 husets inre delar. När Södra tunneln anlades under Södermalm på 1860-talets slut lyckades man att bevara Fengerska huset men källarvåningen revs. Byggnaden står rakt över Sammanbindningsbanans tunnelöppning.

Huset fick sitt nuvarande utseende vid en omfattande ombyggnad år 1891 då lokalerna för Stockholms sjömanshem iordningställdes. Arkitekten Edward Ohlsson ansvarade för fasadens omformning medan planritningarna signerades av F C Nyman. 

Vid byggandet av tunnelbanestationen Slussen i mitten på 1950-talet revs västra delens halva bottenvåning. I övrigt har byggnaden i stort sett den utformning den fick vid ombyggnaden 1891. Byggnaden med sin röda tegelfasad och fasadtext "1891 Stockholms Sjömanshem 1964" samt ett krenelerade hörntorn med en fartygsmast på toppen är ett välkänt inslag i Stockholms stadsbild.

Ett annat känt inslag i stadsbilden är Stomatolskylten som sattes upp 1933 bakom sjömanshemmets tak.

Källor
 Stiftelsen Stockholms sjömanshem - historik

Noter

Byggnader och anläggningar på Södermalm
Slussen
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Rödlöga skärgård

Rödlöga skärgård eller Åsmansboda skärgård är en ögrupp som ligger två sjömil öster om Rödlöga och en sjömil söder om Norrpada i Stockholms skärgård. Öarna har sedan gammalt hört till gårdarna på Rödlöga och i likhet med den ön är öarna i Rödlöga skärgård färgade röda av röd granit. Den största ön är Rödlöga-Storskär som med sina 26 m ö.h. utgör ett tydligt riktmärke i stora delar av Stockholms norra skärgård.

Rödlöga-Storskär har på grund av landhöjningen vuxit ihop med de mindre öarna Stora och Lilla Anskäret och bildat en liten men väl skyddad naturhamn. Stora och Lilla Anskäret är privatägda och vid viken ligger en sommarstuga som ursprungligen uppfördes av operasångaren Set Svanholm. I norr finns en större och mer tillgänglig naturhamn i sundet mellan Rödlöga-Storskär och Brännskär. Övriga öar i ögruppen saknar naturhamnar.

Källor 

 Rödlöga-Storskär Seilmagasinet

Öar i Norrtälje kommuns skärgård
Ögrupper i Sverige
New Wave 2010

New Wave 2010 var 2010 års upplaga av musiktävlingen New Wave som hålls årligen i den lettiska staden Jūrmala. Regerande mästare var Ukraina och Indonesien, som 2009 delade segern med Dzjamala för Ukraina och Sandhy Sandoro för Indonesien.

Resultat

Summering 
Tävlingen vanns detta år av den armeniska sångerskan Sona Sjachgeldjan, som även representerade sitt land. På andra plats slutade Tatjana Sjirko från Ukraina, och på en tredjeplats slutade Uku Suviste från Estland.

Första omgången
 I första omgången sjunger deltagarna internationellt kända låtar;

Andra omgången

Finalen

Slutställning
1. , Sona Sjachgeldjan - 288 
2. , Tatjana Sjirko - 287 
3. ,  Uku Suviste - 285 
4. , Kajrat Tuntekov - 281
5. , Hila Ben David - 280
6.  , Litesound - 278
7. , Ivan Berezovskij - 274
7. , Jegor Sesarev - 274 
9. , Nikki Manolov - 272
10.  , Lady's Sweet - 271
11. ,  "PeR" - 269
12. ,  Gabriella - 268
13. , Murakami - 263
14. ,  Musik Hayk - 255
15. , Milk & Kisses - 254
16.  , Payushie Trusi - 252 
17. , Stacy - 249

Se även
New Wave
New Wave 2009
Jūrmala

Källor
New Waves webbplats

Musik i Lettland
Musikåret 2010
2010 i Lettland
Hans Morfeldt

Hans Morfeldt (i riksdagen kallad Morfeldt i Eda glasbruk), född 18 maj 1879 i Eda församling, Värmlands län, död där 18 mars 1970, var en svensk socialdemokratisk politiker och glasblåsare.

Morfeldt var ledamot av riksdagens andra kammare samt av kommunfullmäktige och av ett flertal kommunala nämnder i Värmland.

Källor 
 Värmländskt porträttgalleri omfattande Värmlands län och Karlskoga bergslag, red. Major B. Billman, Waldemar Zachrissons boktryckeri, Göteborg 1926 s. 24

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Personer från Eda socken
Födda 1879
Avlidna 1970
Män
Roparen

Roparen är en kriminalroman av Stieg Trenter, utgiven på Albert Bonniers förlag 1954.

De två väninnorna Ann och Suzanne ska fara till Italien på påsksemester. Dagen före avresan försöker Ann få tag i Suzanne, som väntas åter från besök hos skärgårdssläktingar i Furusundstrakten, för att meddela att de på grund av dimma måste ta nattåget till Köpenhamn istället för flyget nästa morgon. Ann passar skärgårdsbåtar, flänger ut till Suzannes bostad på Kastellholmen, och försöker ringa - allt utan framgång. 

Dimman lättar, så tågresan behövs inte, men när Ann nästa morgon söker upp sin väninna i flaggstyrmansbostaden i Kastellet på Kastellholmen står lägenhetsdörren öppen. Polisen är där och Suzanne ligger mördad i sin säng med en gammal sjökniv i bröstet och grällt sminkad. Knivhugget visar sig snart vara ett villospår: i själva verket har Suzanne blivit dränkt. Vad hände egentligen ute i Furusund föregående dag? Hur kom Suzanne tillbaka därifrån - levande eller död?

Förutom sjökniven förekommer även ytterligare gammal marin kuriosa i bokens handling; en stulen galjonsfigur och titelns ropare, en gammal ångbåtsmegafon.

Historien berättas ur Ann Celins perspektiv, dock inte i jagform.

Persongalleri 
 Harry Friberg, fotograf och amatördeckare
 Victor Regn, kriminalkommissarie
 Ann Celin, butiksbiträde, väninna till den mördade och amatördeckare i fallet
 Suzanne Myhr, modistelev med klena lungor
 Oscar Myhr, flaggstyrman, änkling, Suzannes far
 Johnny Lagerberg, musiker, gammal charmör
 Carin Lagerberg, möbelhandlardotter, gift med Johnny
 Raymond Petersén, sommarstugeägare på Skatholmen
 Sonja Petersén, Raymonds fru
 Walter Klang, generalkonsul, seglare och racerbåtsägare
 Åke Fahltorp, visförlagschef
 François de Pommeret, fransk turist
 Ludvig Henge, antikhandlare

Miljöer 
Kastellholmen i Stockholm var vid denna tid flottans örlogsstation. I Kastellet fanns enligt boken två bostadslägenheter i var sitt våningsplan. För att komma ut till Kastellholmen landvägen måste man passera Kastellholmsbron och den bemannade brovaktstugan efter att först ha passerat Skeppsholmen och dessförinnan Blasieholmskajen där skärgårdsbåtarna lade till.

Stockholms skärgård i trakten av Furusund med många vikar, bryggor och holmar att ro kurragömma mellan och många små roddbåtar för mördare och andra misstänkta att låna. 

Gabicce i Italien, där Suzanne i många år vilat upp sina klena lungor i bergsluften en tid på våren. Ann skulle för första gången följa med. Det blir istället Harry Friberg och Ann, som besöker den plats där Suzanne bott då hon varit i Italien, och avslöjar då hennes hemlighet. 

Harry Friberg
Svenska kriminalromaner
Skönlitteratur 1954
Verk av Stieg Trenter
Gustaf Eriksson (politiker)

Erik Gustaf Eriksson (i riksdagen kallad Eriksson i Västbro), född 18 januari 1876 i Bollnäs socken i Gävleborgs län, död 6 februari 1961 i Bro församling i Värmlands län, var en svensk politiker (bondeförbundet) och godsägare. 

Eriksson var från 1903 ägare till Västbro gård i Bro, en egendom som omfattade 667 hektar 1940. Han var ledamot av riksdagens andra kammare 1925–1928, landstingsman för Värmlands läns landsting 1918–1946 samt ledamot av Värmlands hushållningssällskaps förvaltningsutskott.

Källor 
Norberg, Anders m.fl., Tvåkammarriksdagen 1867-1970, Norstedts, Stockholm 1986, band 4, sid 399.
Värmländskt porträttgalleri omfattande Värmlands län och Karlskoga bergslag, red. Major B. Billman, Waldemar Zachrissons boktryckeri, Göteborg 1926, s. 24

Noter 

 
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Centerpartiet
Svenska godsägare under 1900-talet
Personer från Bollnäs socken
Födda 1876
Avlidna 1961
Män
Imperial Chemical Industries

Imperial Chemical Industries (ICI) var ett ledande brittiskt kemiföretag som bildades 1926 och som sedan 2008 är ett dotterbolag till nederländska Akzo Nobel. ICI är också ursprunget till det tidigare läkemedelsföretaget Zeneca, som 1999 bildade Astra Zeneca genom en fusion med Astra.

Under sin tid som självständigt företag hade ICI sitt huvudkontor i Millbank, London, var börsnoterat och ingick i de brittiska börsindexen FT 30 och FTSE 100.

Historik 
ICI bildades i december 1926 genom sammanslagning av fyra företag: Brunner Mond, Nobel Explosives, United Alkali Company, och British Dyestuffs Corporation. En anledning till sammanslagningen var att bättre kunna konkurrera med amerikanska DuPont och tyska IG Farben.

Vid bildandet omfattade produktionen bland annat sprängämnen, konstgödsel, insekticider, färgämnen, icke-järnmetaller och målarfärger. Från slutet av 1920- till början av 1940-talen spelade ICI en viktig roll vid utvecklingen av nya kemiska produkter, inte minst nya plastmaterial och andra polymerbaserade produkter. Nämnas kan färgämnet ftalocyanin (1929), akrylplasten Perspex (1932), de alkydbaserade Dulux-färgerna (1932, samutvecklade med DuPont), polyeten (1937) och polyetentereftalatfibern Terylene (1941).

Under 1940- och 1950-talen gick ICI även in i läkemedelsindustrin och utvecklade därefter ett antal produkter inklusive malarialäkemedlet Paludrine (1940-talet), anestesiläkemedlet halotan (1951), pesticiden Gramoxone (1962), betablockeraren Inderal (1965), rodenticiden brodifacoum (1974) och cancerläkemedlet tamoxifen (1978). Läkemedelsdivisionen bildade ICI Pharmaceuticals 1957. Hela ICI:s verksamhet inom läkemedel och biovetenskap övergick 1993 i ett separat företag, Zeneca Group, som 1999 fusionerade med Astra AB till Astra Zeneca.

1991 sålde ICI sin jordbrukskemiska verksamhet till Norsk Hydro.

1997 köpte ICI National Starch & Chemical, som var Unilevers specialkemikalieverksamhet, och senare samma år köptes den schweiziska färgtillverkaren Rutz & Huber. Vid denna tid sålde ICI också av flera enheter som tillverkare kemikalier i bulk, inklusive polyesterverksamheten, som såldes till DuPont, medan ICI Australia såldes av och bildade Orica.

Källor 

Brittiska kemisk-tekniska företag
Brittiska läkemedelsföretag
Företag bildade 1926
Astra Zeneca
Franz Adam Beyerlein

Franz Adam Beyerlein, född 22 mars 1871 och död 27 februari 1949, var en tysk författare.

Beyerlein väckte stor uppmärksamhet genom sina antimilitära arbeten. Romanen Jena oder Sedan?, utgiven 1903, utkom 1914 i sin 253:e upplaga. Bland hans samma år till underofficerskretsar förlagda drama Zapfenstreich.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar 
 

Tyska författare
Födda 1871
Avlidna 1949
Män
Svensk uppslagsbok
Magistrarna på sommarlov

Magistrarna på sommarlov är en  svensk långfilm från 1941 i regi av Schamyl Bauman. I huvudrollerna ses Alice Babs och Karl-Arne Holmsten. Filmen är en uppföljare till Swing it, magistern! från 1940.

Handling 
Alice Babs spelar skolflickan Inga Danell vars sommarlov just står för dörren. Men dessvärre har både Inga och hennes bror Acke underbetyg och tvingas tillbringa sommaren med att läsa upp dem. 

Rektorskan på deras skola har därför utsett sin son Göran att vara informator åt syskonen ute på Laxarö i Stockholms skärgård. Men Ingas och Ackes "informator"  blir istället Gösta som har övertygats av kompisen Göran att överta hans jobb. 

Gösta är tyvärr lika dålig i matematik som sin söta elev Inga, så istället blir det rektorn som får undervisa Inga i utbyte mot att hon lär honom sjunga swing. Det blir både studier, musicerande och svärmeri på Laxarö denna sommar.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 22 november 1941 på biograferna Astoria och Plaza i Stockholm. Inspelningen av filmen skedde i Stockholm med ateljéfilmning vid Sandrew-Ateljéerna och med exteriörbilder från Dalarö, Tyresö, Gustavsvik, Blasieholmskajen, och ombord på Waxholm I av filmfotografen Hilmer Ekdahl. Filmen har visats i SVT, bland annat 2003, 2013 och i februari 2020.

Rollista i urval 

Alice Babs – Inga Danell 
Karl-Arne Holmsten – Gösta Holmgren 
Thor Modéen – Carl-Otto Löfbeck, adjunkt 
Carl Hagman – William Löfbeck, rektor 
Viran Rydkvist – Agda Löfbeck, rektorskan, Carl-Ottos syster
John Botvid – Nicodemus "Nicke" Gustavsson, skolvaktmästare
Dagmar Ebbesen – Hulda, Carl-Ottos hushållerska
Marianne Aminoff – Anna-Lisa
Åke Johansson – Axel "Acke" Danell, Ingas bror
Åke Engfeldt – Göran Löfbeck, rektorsparets son 
Linnéa Hillberg – fru Danell, Ingas och Ackes mor
Einar Axelsson – lektor Furubeck, lärare i franska 
Yngwe Nyquist – Albert Strömqvist, källarmästare på Laxarö Hotell 
Kaj Hjelm – en pojke på Laxarö 
Inger Sundberg – liten flicka vid bryggan 
Birthe Holmberg – Karin, en flicka på hotellrestaurangen
Gudrun Brost – Elsa, servitris
Margit Andelius – lärarinna
Gunnel Wadner – restauranggäst
Brita Borg – elev i skolkorridoren

Musik i filmen (i urval) 
En liten smula kärlek, kompositör: Kai Gullmar, text: Hasse Ekman, sång: Alice Babs 
Under Sveriges blågula fana, kompositör: Kai Gullmar, text: Hasse Ekman, sång: kör
Swing ändå, kompositör: Kai Gullmar, text: Hasse Ekman, sång: Alice Babs 
Pythagoras swing, kompositör: Kai Gullmar, text: Hasse Ekman, sång: Alice Babs 
Längtan, kompositör: Thore Ehrling, instrumental

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2008 och 2011.

Källor

Externa länkar 

    

Svenska komedifilmer
Svenska ungdomsfilmer
Svenska filmer 1941
Filmer i regi av Schamyl Bauman
Svenskspråkiga filmer
Skolrelaterade filmer
Svenska uppföljarfilmer
Stockholms skärgård på film
Svenska 1940-talsfilmer
Filmmanus av Hasse Ekman
Christian Frederik Beyers

Christian Frederik Beyers, född 1869 och död 1914, var en sydafrikansk statsman och militär.

Beyers föddes i Kapkolonin men flyttade tidigt till Transvaal. I boerkriget deltog han med stor utmärkelse och avancerade till general. Efter kriget drog han sig tillbaka med blev 1906 talman i den representation, som Transvaal då fick. Som sådan vann han sig stort anseende genom oväld och duglighet, vilket bidrog till att han blev befälhavare för Sydafrikanska unionens egna trupper 1910. Vid första världskrigets utbrott skilde han sig från Louis Botha och Jan Christian Smuts, som önskade lojalitet mot Storbritannien och motsatte sin infallet i Tyska Sydvästafrika. Beyers stora inflytande bland boerna gjorde, att han kunde organisera ett uppror (Maritzupproret) mot engelsmännen. Han led dock flera nederlag och under sitt försök att undkomma över Vaalfloden drunknade han i december 1914.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Sydafrikanska politiker under 1900-talet
Sydafrikanska generaler
Födda 1869
Avlidna 1914
Män
Personer som drunknat
Cory Sarich

Cory Sarich, född 16 augusti 1978 i Saskatoon, Saskatchewan, är en kanadensisk professionell ishockeyspelare som för närvarande är Free agent.

Spelarkarriär
Cory Sarich valdes i andra omgången, 27:e totalt i NHL-draften 1996 av Buffalo Sabres.

Sarich trejdades tillsammans med Wayne Primeau och Brian Holzinger från Buffalo till Tampa Bay mot Chris Gratton den 9 mars 2000 och vann Stanley Cup säsongen 2003-04.

Sarich tecknade ett femårskontrakt med Calgary Flames den 1 juli 2007.

Cory Sarich var en av NHL:s mesta spelare som spelat flest matcher i rad. Han spelade alla matcher under fyra säsonger. Den nuvarande ironman är Jay Bouwmeester som tillhör St Louis Blues

27 juni 2013 trejdades Sarich tillsammans med Alex Tanguay till Colorado Avalanche i utbyte för David Jones och Shane O'Brien.

Meriter
1998–99 - AHL - All-Rookie Team
1997–98 - WHL - West Second All-Star Team
2003-04 - NHL - Stanley Cup

Statistik

Klubbkarriär

Externa länkar

Yahoo Sports

Födda 1978
Män
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Buffalo Sabres
Spelare i Tampa Bay Lightning
Spelare i Calgary Flames
Spelare i Colorado Avalanche
Levande personer
Idrottare från Saskatoon
Spelare i Rochester Americans
Spelare i Springfield Falcons
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Spelare i Saskatoon Blades
Spelare i Seattle Thunderbirds
Stanley Cup-mästare 2004
Spelare valda i NHL Entry Draft 1996
Spelare valda av Buffalo Sabres i NHL Entry Draft
Lista över countyn i North Dakota

Detta är en lista över de 53 countyn som finns i delstaten North Dakota i USA.

Referenser 

 
North Dakotas countyn
North Dakotas countyn
Cerro Largo (departement)

Departementet Cerro Largo (Departamento de Cerro Largo) är ett av Uruguays 19 departement.

Geografi
Cerro Largo har en yta på cirka 13 648 km² med cirka 86 500 invånare. Befolkningstätheten är 6 invånare/km². Departementet ligger i Región Este (Östra regionen).

Huvudorten är Melo med cirka 47 200 invånare.

Förvaltning
Departementet förvaltas av en Intendencia Municipal (stadsförvaltning) som leds av en Intendente (intendent), ISO 3166-2-koden är "UY-CL".

Departementet är underdelad i municipios (kommuner).

Cerro Largo inrättades den 27 augusti 1828 som 1 av de ursprungliga 9 departementen.

Referenser

Externa länkar
 Information om departementet
  Karta över Uruguays departement
 Departementets webbplats

Uruguays departement