kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Adolf Johansson (politiker)

Anders Adolf Johansson, i Möllstorp, född 28 april 1848 i Torslunda socken, Kalmar län, död 27 november 1944 i Algutsrum, var en svensk lantbrukare och riksdagsman.

Johansson var lantbrukare i Möllstorp i Kalmar län. Som politiker var han ledamot av riksdagens andra kammare 1898–1911.

Källor

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Personer från Torslunda socken
Födda 1848
Avlidna 1944
Män
Luigi Taveri

Luigi Taveri, född 19 september 1929 i Horgen i kantonen Zürich, död 1 mars 2018, var en schweizisk roadracingförare som blev världsmästare i 125GP tre gånger (1962, 1964 och 1966). Han tävlade under karriären både för Schweiz och Italien.

Segrar 250GP

Segrar 125GP

Segrar 50GP

Källor
http://www.motogp.com/en/riders/profiles/Luigi+Taveri

Noter

Födda 1929
Schweiziska roadracingförare
Italienska roadracingförare
250GP-förare
125GP-förare
50GP-förare
Förare i Ducati Corse
Män
Avlidna 2018
Världsmästare i roadracing
Howard Simons

Howard Simons, född 3 juni 1929, död 13 juni 1989, var redaktionschef vid Washington Post vid tiden för Watergateaffären och den som gav Bob Woodwards hemliga källa pseudonymen Deep Throat.

Amerikanska journalister
Födda 1929
Avlidna 1989
Män
Alumner från Union College
Frosch

Frosch (tyska: groda) är en del av en stråke som sitter vid den del av stråken man håller i. Stråkens tagel sitter spänt mellan stråkens spets och froschen. För att justera spänningen i taglet kan froschens läge flyttas med hjälp av en skruv (ytterst på stråken). Froschen är gjord av ebenholtz eller något annat massivt träslag.

Stråkinstrument
Hycklingeorgeln

Hycklingeorgeln är en piporgel, byggd av Pehr Schiörlin 1810 som ursprungligen stått i Hycklinge kyrka i Östergötland. Numera finns den på Statens historiska museum i Stockholm.

Kronologi
1947 överlät Nordiska museet till Statens historiska museum den piporgel, byggd 1810 av Pehr Schiörlin, som man förvärvat från Hycklinge kyrka i Östergötland.
1954 sattes Hycklingeorgeln upp i museets barocksal av den danska firman Theodor Frobenius & Co. Samtidigt erhöll man de ursprungliga fasadpiporna från Hycklinge och orgeln försågs med en provisorisk fasad. Verket är mekaniskt och har svarta undertangenter. Nästan alla pipor är ljudande.
1963 renoverades orgeln av Magnus Fries, Sparreholm.
1974 - Originalfasaden sattes upp av Robert Gustavsson, Härnösand och till Hycklinge kyrka tillverkades en kopia av originalet.
1979 - Temperering i schiörlintemperatur utfördes av Mads Kjersgaard, varvid lufttrycket höjdes från 58 mm till den sannolikt ursprungliga om cirka 74 mm. En 1974 insatt stötfångarbälg avlägsnas.

Ursprunglig & nuvarande disposition

Diskografi
Voluntary d-moll / Arnér, Gotthard, orgel. Singel. Statens historiska museum. Utan nummer och årtal.

Litteratur och källor
Einar Erici: Orgelinventarium, Kyrkomusikernas riksförbund, Stockholm (1964) - Hycklingeorgeln, sid. 264
Dag Edholm: Orgelbyggare i Sverige 1600-1900 och deras verk, Proprius förlag, Stockholm (1985), sid. 17, 
Hans Hellsten: Instrumentens drottning - Orgelns historia och teknik, Natur & Kultur, Germans musikförlag, Stockholm (2002), 

Enskilda musikinstrument
Orgel
Orgeldispositioner
Kyrklig interiör
Norrlandaorgeln

Norrlandaorgeln, vars rester idag finns på Statens historiska museum, var tidigare placerad i Norrlanda kyrka på Gotland. Den är tillverkad någon gång mellan 1370 och 1430 och bevarade delar tillhör därmed de äldsta i världen. Orgeln är nästan komplett – endast bälgverk och pipor saknas. Orgelhus, spelmekanik med vällbräda och väderlådor är bevarade.

Orgeln har haft ett omfång om 26 toner. Varje tangent står i förbindelse med en spelventil, vilken gett luft till mellan tre och fem pipor. Även pedalklaviaturen är bevarad. Pedalpiporna stod på ömse sidor om manualpiporna, vilka var diatoniskt uppställda. Detta har alltså varit en mixturorgel utan möjlighet att välja olika registreringar.

Allmänna källor
Norrlandaorgeln.
Bertil Wester: Gotisk resning i svenska orglar, (1936) - Norrlandaorgeln, sid. 132-170
Hans Hellsten: Instrumentens drottning - Orgelns historia och teknik, Natur & Kultur, Germans musikförlag, Stockholm (2002), 
Tidskriften Orgelforum 2004, nr 1 sid. 18-22 Medeltida orglar i Sverige, Svenska orgelsällskapet, 

Enskilda musikinstrument
Blåsinstrument
Orgel
Kyrklig interiör
Gotlands historia
Föremål på Statens historiska museum
Närläsning

Närläsning, från nykritikens metod close reading, som har likheter med franskans explication de texte, är en organiserad metod att få grepp om en litterär text. 

I Frankrike har explication de texte varit ett skolämne sedan Napoleontiden.

Närläsning inom retorisk teori 

Närläsning är även ett begrepp inom retorisk teori och är det första steget i att göra en analys av en retorisk artefakt. Närläsningens mål är att besvara två frågor: Vad är författarens syfte, och vilka strategier använder hon i sin text för att nå detta syfte? Anledningen till att närläsningen används innan en specifik analysmetod appliceras är så att analysen inte ska bli färgad av tidigare fördomar eller missuppfattningar av texten.  

Närläsning kan också stå som en analysmetod i sig. Flera olika metoder finns till närläsningen som analysmetod, men främst går den ut på att ställa ett antal frågor till texten. Denna metod lärs ut på amerikanska universitet under namnet retorisk kritik. Browne identifierar fyra grundprinciper för de frågor som bör ställas i närläsningen: en text agerar, form och innehåll som oskiljbara, text skapar kontext och retoriska texter besitter artistiska kvalitéer.

En text agerar
Den första principen behandlar att alla texter har ett syfte, och påverkar oss på något sätt. Här skiljs på att fråga “vad texten betyder” och “vad texten gör” då textens betydelse kan lyftas direkt genom citering. Mer intressant är hur texten agerar: vad den lyfter och inte lyfter, vilka den riktar sig till och vilka den inte riktar sig till.

Form och innehåll som oskiljbara
Inom retoriken blir formen en del av budskapet. Det är omöjligt att skilja på form och innehåll då den ena behövs för att förmedla den andra. Form och innehåll är dock inte samma sak, utan måste värderas olika. Budskapet är innehållet och formen är hur det förmedlas, men påverkar även hur publiken uppfattar innehållet. Termerna form och innehåll är dock flytande och omdiskuterade inom retoriska kretsar.

Text skapar kontext
Närläsning bygger på att se en retorisk artefakt för vad den är och inte baserat på vad den antas vara. Kontexten är däremot ofrånkomlig, då den informerar den retoriska artefakten, men artefakten skapar och påverkar även sin egen kontext. För att bedöma en retorisk artefakt är det viktigt att förstå dess referenser och vad som har påverkat den. Se även: den retoriska situationen

Retoriska texter besitter artistiska kvalitéer
Den sista principen finns till för att påminna om att retoriska artefakter, främst tal, debattartiklar, krönikor m.m., även innehåller artistiska drag som inte nödvändigtvis finns till för att övertyga. De flesta lyckade retoriska framförande känns igen på grund av deras artistiska drag, och att hoppa över dessa skulle därför vara felaktigt. Principen återkopplar till den andra principen och varnar analytikern för att enbart leta efter det som övertygar i den retoriska artefakten.

Referenser

Skolämnen
Litterära termer
Retorik
Termer inom litteraturvetenskap
Tomme de Savoie

Tomme de Savoie från Savoie, Frankrike. Den är en smakrik hårdost, som av många hålls som en av de främsta franska hårdostarna..

Tomme céronnée 
Varianter som kallas tomme céronnée har fått mogna genom kvalsterbefall. Detta anses ofarligt, men vid hanteringen bör man se upp så att inte kvalstren övergår på andra livsmedel.

Källor

Se även 
Lista över franska ostar

Franska ostar
Hårdostar
Ostar på komjölk
Charles Fambrough

Charles Fambrough, född 25 augusti 1950 i Philadelphia, Pennsylvania, död 1 januari 2011, var en amerikansk kontrabasist och kompositör från Philadelphia, vars sånger har blivit spelade av Jazz Messengers, Roy Hargrove, Stanley Turrentine, Craig Handy och Joe Ford.

Under sin 40-åriga professionella karriär uppträdde och spelade Fambrough med ett flertal band, bland andra Art Blakey and the Jazz Messengers, The Wynton Marsalis Quintet, Grover Washington Jr, McCoy Tyner, Freddie Hubbard, Airto Moreira, Shirley Scott och Rahsaan Roland Kirk. Fambrough spelade även in och uppträdde med sitt eget band Charles Fambrough's All Star Group.

Källor

Födda 1950
Avlidna 2011
Amerikanska basister
Amerikanska jazzmusiker
Män
Eugenio Lazzarini

Eugenio Lazzarini, född den 26 mars 1945 är en italiensk före detta roadracingförare som vann tre VM-titlar under karriären, två i 50GP (1979 och 1980) och en i 125GP (1978).

Segrar 125GP

Segrar 50GP
 

Födda 1945
Italienska roadracingförare
250GP-förare
125GP-förare
50GP-förare
Män
Levande personer
Världsmästare i roadracing
Pete Sims

Peter "Pete" La Roca, född som Peter Sims den 7 april 1938 i New York City, New York, död 19 november 2012, var en amerikansk jazztrummis, som framträdde under större delen av sin karriär under namnet Pete La Roca. Han tog det namnet tidigt i sin karriär när han spelade timbales i olika latin jazz-band.

Mellan 1957 och 1968 spelade han med bland annat Sonny Rollins, Jackie McLean, Slide Hampton, John Coltrane Quartet, Marian McPartland, Art Farmer, Freddie Hubbard, Mose Allison, Charles Lloyd, Paul Bley och Steve Kühn. Han hade även sin egen grupp och var också hustrummis på Jazz Workshop i Boston. Under denna period spelade han in två skivor under eget namn, först Basra (Blue Note) år 1965 och Turkish Women at the Bath (Douglas, 1967).

1968 lämnade han musiken för att bli advokat men återvände till jazzen 1979 och spelade 1997 in ett album till under eget namn, Swingtime (Blue Note, 1997).

Externa länkar 
 Pete LaRoca Sims Diskografi på www.JazzDiscography.com

Födda 1938
Amerikanska jazztrummisar
Män
Avlidna 2012
Ett land, två system

"Ett land, två system" är en idé som ursprungligen föreslogs av Deng Xiaoping under början av 1980-talet. Han menade att det bara skulle finnas ett Kina, men områden som Hongkong, Macao och Taiwan skulle kunna ha sina egna kapitalistiska ekonomiska och politiska system, medan resten av Kina skulle använda sig av Socialism med kinesiska särdrag
Hongkong blev brittiskt 1842, men gavs sedan tillbaka till Kina år 1997 enligt ett avtal mellan Kina och Storbritannien 1984. Hongkong är ett av världens största finansiella centrum.

Källor 

Kinas ekonomi
Hongkongs ekonomi
WP:Projekt Kina
Carlos Lavado

Carlos Lavado, född den 25 maj 1956 i Caracas, Venezuela är en roadracingförare som var aktiv i världsmästerskapen i Grand Prix Roadracing från 1978 till 1992. Han blev världsmästare i 250GP-klassen säsongen 1983 och säsongen 1987. Båda gångerna för Yamaha. Lavado vann totalt 19 Grand Prix, två i 350GP och resten i 250GP. Han tog 6 pallplatser i 350GP och 36 pallplatser i 250GP.

Segrar 350GP

Segrar 250GP

Källor 

 http://www.motogp.com/en/riders/Carlos+Lavado

Födda 1956
Levande personer
Venezuelanska roadracingförare
350GP-förare
250GP-förare
Världsmästare i roadracing
Män
Personer från Caracas
John Eke

John Wicktor Eke var en svensk löpare som föddes född 22 mars 1886 och avled 11 juni 1964.

Terränglöpning
Han vann den första tävlingen han deltog i Sundbybergs terräng klass 1 i april 1908. Han slog därigenom dåvarande eliten av Stockholms terränglöpare. Han flyttade till USA 1909. 

När han stod i begrepp att flytta till USA 3 juni 1909 fick han Södermalm IK:s meritmedalj i guld och valdes till första och ständig hedersledamot i klubben. Man anordnade en avskedsfest för honom på Nacka Värdshus den 5 juni 1909.

När Olympiska spelen 1912 ägde rum i Stockholm återvände Eke till Sverige för att löpa terräng 8 kilometer och 10 000 meter. Som bronsmedaljör på tiden 46.37,6 i terränglöpningen var Eke med och erövrade guldmedaljen i lag till Sverige. 
Han avstod från start i finalen på 10 000 meter.

Referenser

Noter

Källor

Personsida på Sok.se

Födda 1886
Avlidna 1964
Svenska medeldistanslöpare
Män
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1912
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1912
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1912
Folkradion

Folkradion var ett aktualitetsprogram i Sveriges Radio P3 som gick mellan januari 1994 och januari 2004. Det startade när Efter tre flyttade till Sveriges Radio P4, och det ersattes 2004 av Christer.

Signaturmelodi var Knocking on Forbidden Doors med Enigma.

Programledare 
 Erik Blix januari 1994 - september 1994 (medverkade även som skvallerparodikern Ernst von Schinkel) 
 Jens Tolgraven Februari - Mars 1994, maj 1994 - juni 1994
 Janne Gustafsson augusti 1994 - januari 1995, juni - augusti 1995
 Johan Zachrisson november 1994 - januari 1996
 Ellinor Geete juni - juli 1995
 Kristofer Lundström januari 1996 - augusti 1997
 Amanda Rydman januari 1996 - december 1996, januari 1999 - december 2003
 Olle Palmlöf juni - augusti 1996, december 1996, maj - augusti 1997
 Lasse Johansson september 1997 - juni 1998
 Filip Struwe juni - juli 1998
 Ulrika Hjalmarsson juli - augusti 1998
 Karin Pettersson augusti 1998 - december 1998
 Patrik Ehrnst maj 1999 - januari 2000
 Thella Johnsson juni 2000 - augusti 2000
 Elin Lindström juni 2001 - september 2001
 Kajsa Norell november 2001 - april 2002
 Tove Leffler juni 2002 - juli 2002, juni 2003 - september 2003
 Anna Landelius oktober 2003 - november 2003

Källor

Fotnoter

Nyhets- och aktualitetsprogram i Sveriges Radio
Radioprogram nedlagda 2004
Radioprogram startade 1994
Scouting i Danmark

Scoutrörelsen i Danmark består av cirka tio olika föreningar. De flesta av dem är medlemmar av två större federationer, men det finns även några oberoende organisationer. Förutom scoutverksamheten i Danmark bedriver dansk scouting även arbete på Grönland, på Färöarna och i Sydslesvig.

Scouting i Danmark startade 1909. Danska scouter var även bland de första medlemmarna i World Organization of the Scout Movement (WOSM), danska scouter var även med och grundade World Association of Girl Guides and Girl Scouts (WAGGGS).

Pojk- och flickscoutorganisationer
 Fællesrådet for Danmarks Drengespejdere (Danska scoutrådet, 47 475 medlemmar), medlem i WOSM
 Danske Baptisters Spejderkorps (Danska baptisternas scoutförbund)
 Det Danske Spejderkorps (Danska scoutförbundet), med
 Dansk Spejderkorps Sydslesvig (Danska scoutförbundet av Sydslesvig)
 Kalaallit Nunaanni Spejderit Kattufiat - Grønlands Spejderkorps (Grönlands scoutförbund)
 Føroya Skótaráð (Färöiska scoutrådet), med
 Føroya Skotasamband (Färöiska scoutförbundet)
 KFUM-Skotarnir i Føroyum (Färöarnas KFUM-scouter), med
 Skótalið Frelsunarhersins (Frälsningsarmén)
 KFUM-Spejderne i Danmark (Danmarks KFUM-scouter), med
 Metodistkirkens Spejdere i Danmark (Danmarks metodistscouter)
 Pigespejdernes Fællesråd Danmark (Gemensamma federationen för dansk flickscouting, 22 090 medlemmar), medlem i WAGGGS
 Danske Baptisters Spejderkorps
 De grønne pigespejdere (De gröna flickscouterna - KFUK)
 Det Danske Spejderkorps, med
 Dansk Spejderkorps Sydslesvig
 Føroya Skótaráð, med
 Føroya KFUK Skótar (Färöiska KFUK-scouter)
 Føroya Skótasamband
 Kalaallit Nunaanni Spejderit Kattufiat - Grønlands Spejderkorps
 Adventistspejderne (Adventist-scout), sammankopplad med Pathfinders International
 De Gule Spejdere i Danmark (Danmarks gyllene scouter), medlem av World Federation of Independent Scouts

Scoutliknande organisationer
 Bnei Akiva, sionistisk ungdomsorganisation
 DUI-Leg og Virke, socialistisk ungdomsorganisation
 Frivilligt Drenge- og Pige-Forbund (Frivillig pojk- och flickorganisation)
 Royal Rangers Danmark

Källor

 
Organisationer i Danmark
Organisationer bildade 1909
Företagshotell

Företagshotell är lokaler som utnyttjas av flera olika företag tillsammans. Ofta rör det sig om småföretag eller enskild firma.  

Hyran är ofta låg då man delar på utrymmen som konferensrum och möteslokaler. Mängden företag skapar också ett nätverk som ofta leder till nya arbetsuppdrag för de inblandade.

Många större städer har egna företagshotell som bekostas av kommunen. Detta gör att hyran kan hållas nere och främjar en kreativ miljö för små företag i staden.

Företagstyper
Östersunds skidstadion

Östersunds skidstadion är en längdåknings-, skidorienterings- och skidskytteanläggning belägen två kilometer från centrala Östersund. Skidanläggningen är året runt-anpassad, och används både av elitidrottare och av motionärer, på längdskidor och rullskidor.

Historia 
År 1993 började en utbyggning Östersunds skidstadion, för att få större internationella tävlingar. Man lade ned ungefär tolv miljoner kronor på bland annat snökanoner, kyltorn, skidbroar, vallabodar, skidsekretariat, resultattavla och spårkartor. Under 1996 lades även dopingrum och pressrum till.

Under de senaste åren har anläggningen kompletterats med nya saker nästan varje säsong. Inför världsmästerskapen 2008 byggdes en ny läktare, som kunde ta 4 000 åskådare, samt belysning för att kunna anordna kvällstävlingar. Man skaffade även ny utrustning för data- och telekommunikation. Under åren 2008 till 2011 byggdes ytterligare läktare, med plats för 2 000 åskådare, och tjugo nya vallabodar.

Östersunds skidstadion utsågs i oktober 2013 till nationalarena för svenskt skidskytte. Inför säsongen 2014–2015 byggdes ett nytt mediahus med lokaler för dopingkontroller.

Evenemang 

Anläggningen är nästan årligen värd för världscuptävlingar i skidskytte, vanligtvis i samband med världscupens säsongspremiär i slutet av november-början av december. Världsmästerskapen i skidskytte arrangerades på Östersunds skidstadion 1970, 2008 och 2019. Även Världsmästerskapen i skidorientering 2004 arrangerades där.

I januari 1995 anordnades även världscupdeltävlingar i längdskidåkning på skidstadion. I februari 2015 arrangerade man återigen världscupdeltävlingar i längdskidåkning.

Om spåren 
Skidanläggningen har 89 kilometer preparerade skidspår, varav 29 kilometer med elljus. Normalt är spåren öppna mellan november och april. Sedan 2007 har man snögaranti från den 1 november. Detta möjliggörs genom att kommunen sparar massor av snö i högar med sågspån över, under sommaren..

Klubbar
Skidlöparklubben Östersunds SK, som tagit flera medaljer i svenska mästerskap, använder anläggningen till sin träning. Så även skidskytteklubben Tullus SG, som tagit många SM- och VM-medaljer. Även flera av Sveriges bästa längdåkare och skidskyttar tränar på skidstadion.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Östersunds skidstadion på Östersunds officiella webbplats.

Sport i Östersund
Vintersportanläggningar i Sverige
Skidskytteanläggningar
Byggnader och anläggningar i Östersund
Sportanläggningar i Östersunds kommun
Produktionsbyrå

Produktionsbyrå är en mindre slags reklambyrå som arbetar närmare kunden med projekt som inte kräver en fullständig byråtjänst. Produktionsbyråer arbetar med att ta fram grafiska profiler, original till trycksaker, foldrar, webbplatser eller andra enklare marknadsföringsmaterial. Produktionsbyråer är inte lika många som reklambyråerna i Sverige men är på frammarsch tack vare behovet av att kunna arbeta nära sin grafiska producent.

Reklambyråer
Henric Öhngren

Henric Gustaf Paulus Öhngren (i riksdagen kallad Öhngren i Örnsköldsvik), född 7 juni 1853 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm
, död 15 februari 1926 i Örnsköldsvik, Västernorrlands län, var en svensk grosshandlare och politiker (liberal).

Henric Öhngren, som föddes av, enl födelseboken, "okända föräldrar", var köpman i Örnsköldsvik 1875–1893 och var därefter rådman i staden 1893–1898. Han utsågs till Danmarks vicekonsul 1891 och Storbritanniens vicekonsul 1893. I Örnsköldsvik var han stadsfullmäktiges ordförande 1913–1926. Han var även ordförande i Västernorrlands läns landsting 1923–1926.

Öhngren var riksdagsledamot i andra kammaren 1899–1905 för Härnösands och Örnsköldsviks valkrets och i första kammaren 1919–1924, fram till 1921 för Västernorrlands läns valkrets och därefter för Västernorrlands läns och Jämtlands läns valkrets. I riksdagen tillhörde han Liberala samlingspartiet, efter den liberala partisplittringen 1923 ersatt av Frisinnade folkpartiet. I riksdagen var han bland annat ledamot i bankoutskottet 1920–1924. Som riksdagsman engagerade han sig i skilda frågor, bland annat gällande förvaltningsärenden.

Henric Öhngren var gift med Eva, född Augustin 1862 i Själevad, Västernorrlands län. Paret hade åtta barn varav den äldsta var lärarinnan Siri Öhngren.

Referenser

Tryckta källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 270

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Frisinnade folkpartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Politiker från Stockholm
Främmande länders konsuler i Sverige
Födda 1853
Avlidna 1926
Män
Banck (släkt)

Banck var en känd redarsläkt som ursprungligen härstammade från Viken, Höganäs kommun, men senare flyttade till Helsingborg och kom att spela en stor roll i stadens utveckling till en ledande och modern sjöfartsstad. Släkten Banck har dessutom lämnat omfattande donationer till kulturella ändamål och till sjukhus och andra vårdinrättningar i Helsingborg.

Det var bröderna Carl August, Otto och Bror Banck som i början av 1870-talet flyttade till Helsingborg där de tillsammans bildade rederiet C.A. Banck & Co. De startade senare också flera andra mindre rederier, själva eller tillsammans. Otto Banck var den mest framgångsrika av de tre och 1914 ägde han ensam hela 17 ångfartyg på sammanlagt 24 000 ton. Otto donerade även sin bostad Vikingsberg till staden 1912. Hans son, Erik Banck, tog vid faderns död 1924 över företaget och han bidrog även med en stor del av finansieringen av Helsingborgs konserthus, påbörjat 1931. Erik Banck avled 1935 i en bilolycka. Dennes hustru Ese Banck donerade pengar till Mariagården och Banckska barnsjukhuset.

Ett stort antal arkivhandlingar från de Banckska rederierna förvaras hos Skånes Näringslivsarkiv i Helsingborg, samt på Riksarkivet i Lund.

Bildgalleri

Se även
Vikingsberg

Externa länkar
Familjen Banck

Svenska släkter
Helsingborgs historia
Övertändning

Övertändning är en övergång från ett tidigt brandförlopp till en fullt utvecklad rumsbrand, från det att en brand är lokalt belägen i ett rum tills att hela rummet är involverat i branden. Det inträffar när en brands effektutveckling överstiger en kritisk nivå. Orsaker till brandens stora effektökning är flamspridning över brännbara ytor och återstrålning från det varma brandgaslagret.

Ordet används även inom idrotten och avser då en person som är alltför laddad inför en uppgift.

Se även
 Brandgasexplosion
 Eldstorm
 Rökgasexplosion
 Air Canada Flight 797
 Branden vid King's Cross
 Järnvägsolyckan i Ufa 1989

Källor
Övertändning på Nationalencyklopedin
Inomhusbrand (MSB)

Brandförsvar
Termodynamik
Förbränning