kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Villmanstrands flygplats

Villmanstrands flygplats  (, engelska: Lappeenranta Airport) ligger i utkanten av staden Villmanstrand i östra delen av Finland.

Det går sedan 2010 inte längre något flyg till Helsingfors, eftersom tåg via Lahtis direktbana (som öppnades 2006) bara tar två timmar. Antalet passagerare har från 2006 varierat mycket på grund av konkurrens från Helsingfors och Sankt Petersburgs flygplatser. Antalet minskade från 49 000 (varav 93 % inrikes) år 2005 till 14 000 år 2009. Men antalet har ökat igen kraftigt till 116.267 (318 per genomsnittlig dag, varav 99 % utrikes) år 2011, och sedan minskat igen. Många ryssar kommer för att flyga med Ryanair, som började flyga hit i början av 2010. Ryanair beslutade 2015 lägga ned flygningarna från Villmanstrand under vintern, vilket gjorde att flygplatsen blev utan flygningar. Charterflygningar till Sydeuropa återstartades 2017, och Ryanair återupptog flygningar 2018, dock med vinteruppehåll.

Destinationer 
Charterbolag: bl.a. Chania
Ryanair: Aten, Bergamo (endast säsong, inte vinter)

Externa länkar 

 http://lppairport.fi/

Referenser

Flygplatser i Finland
Villmanstrand
Transport i Södra Karelen
Slaget vid Nekmíř

Slaget vid Nekmíř ägde rum 1419 mellan husiter och trupper av det Tysk-romerska riket.

Vintern 1419 använde husiternas härförare Jan Žižka staden Plzeň som bas vid sina militära operationer i området. Den 2 december drog 300 husiter under befäl av Žižka ut för att angripa fästet i Nekmíř, 15 km nordväst om Plzeň. Nära Nekmíř överfölls husiterna av två tusen kungatrogna under befäl av Bohuslav av Schwanberg (tjeckiska: Bohuslav ze Švamberka). Žižka utnyttjade dock sin fördelaktiga position och grupperade snabbt sina vagnar i linje, en manöver som förebådade den så kallade vagnborgstaktiken. Husiternas bruk av artilleri på vagnarna gjorde att de kunde slå tillbaka de kungatrogna med avsevärda förluster. Efter segern drog sig Žižka tillbaka till Plzeň.

Källor 
 Fiala, Z., Hosák L. m.fl. (red): Hrady, zámky a tvrze v Čechách, na Moravě a ve Slezsku, vol. IV, Prag 1985.
 Heath, I.: Armies of the Middle Ages - The Ottoman Empire, Eastern Europe and the Near East, 1300-1500, vol. 2, Wargames Research Group, 1984.

Nekmir
1419
Europa under 1400-talet
Magnus von Celse

Magnus von Celse, född 6 januari 1709 i Uppsala, död där 1784, var en svensk historiker och bibliotekarie, son till Olof Celsius den äldre.

Biografi
Magnus Celsius blev amanuens vid Kungliga biblioteket 1740, kunglig bibliotekarie 1750, rikshistoriograf 1760 och kansliråd 1762. Han adlades 1756 med namnet von Celse. von Celse har förvärvat sig ett namn i främsta rummet som samlare och utgivare av litterära historiska källor. Främst kan nämnas Bibliothecæ regiæ stockholmsensis historia (1751). Sin verksamhet som källutgivare inledde han 1732 med en upplaga av Smålandslagens kristnabalk. Som rikshistoriograf ägnade han sig främst åt arbete med ett källhistoriskt samlingsverk, Apparatus ad historiam suio-gothicam, av vilket ett band utkom 1782, Bullarii romano-suio-gothici recensionem sistens.

Efter von Celses död fortsattes arbete av andra, och del 2 utgavs 1842 av Henrik Reuterdahl. Von Celses betydande manuskriptsamlingar förvaras huvudsakligen i Kungliga biblioteket.

Bibliografi

 - Översättning av John Rohnström.

Källor
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Sveriges rikshistoriografer
Svenska riksbibliotekarier
Kansliråd
Svenska historiker under 1700-talet
Forskare från Uppsala
Födda 1709
Avlidna 1784
Män
Svensk uppslagsbok
Gustaf Celsing den yngre

Gustaf Celsing den yngre, född den 9 januari 1723, död den 30 januari 1789, var en svensk friherre, diplomat och ämbetsman. Han var son till Gustaf Celsing den äldre och bror till Ulric Celsing.

Celsing sändes redan i unga år till Turkiet för att tillvarata Sveriges intressen där under en period, då den svenske ministern av hänsyn till Ryssland måste hemkallas. Genom klokhet, fasthet och takt lyckade han under 1740-talet svåra krig skaffa Sverige ett värdefullt stöd från Turkiets sida. Han blev envoyé 1750, och företrädde därefter i över 20 år Sverige i Konstantinopel och lyckades under alla utrikespolitiska skiften bevara de goda förbindelserna med Turkiet, som för den svenska politiken framstod som en nödvändig bundsförvant mot Ryssland. År 1770 utnämndes han till president i kommerskollegium och 1773 återvände han hem.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.

Noter 

Presidenter i Kommerskollegium
Svenska diplomater under 1700-talet
Personer under frihetstiden
Födda 1723
Avlidna 1789
Män
Gustaf 02
Heliga Trefaldighets Gosskör

Heliga Trefaldighets Gosskör tjänstgjorde i Heliga Trefaldighets Kyrka i Kristianstad mellan 2008 och 2012.

Organisation
Kören bestod av två körer: gosskören och herrkören, som repeterade både separat och tillsammans. I herrkören sjöng pojkar under och efter målbrottet. Körens medlemmar var som mest 30 till antalet och bestod av pojkar i åldrarna 8 till 18 år. Dessa fördelades på fyra stämmor (sopran, alt, tenor, bas) varav altstämman sjöngs av både gossaltar och countertenorer. 

Kören var helt liturgisk, det vill säga den sjöng nästan uteslutande vid högmässor och aftonsångsgudstjänster i Heliga Trefaldighets Kyrka. Kören fokuserade på klassisk repertoar, av den typ som sällan sjungs av unga körer i Sverige: gregorianik, anglikansk körrepertoar samt specialkomponerad musik.

Verksamhet
Uppstarten av Heliga Trefaldighets Gosskör var ett led i arbetet att inspirera pojkar att sjunga och att öka deras intresse för klassisk musik och för kyrkomusik. Kombinationen av dessa områden gjorde att kören regelbundet uppmärksammades i media. Främsta förebild och inspiration både för körens grundande och dess organisation var anglikanska kyrkans mångåriga gosskörstraditioner. 

Kören leddes av Joakim Olsson Kruse, som också grundade kören. I samband med pensionsavgångar, tjänstebyten och omorganisation av körverksamheten lades kören ned i juni 2012. 

Svenska gosskörer
Musik i Kristianstad
Musikgrupper bildade 2008
August Wilhelm Eichler

August Wilhelm Eichler, född 22 april 1839 i Neukirchen, Kurhessen, död 2 mars 1887 i Berlin, var en tysk botaniker.

Eichler blev filosofie doktor 1861 och anställdes 1865 som docent i München. Han blev professor 1871 i Graz, 1873 i Kiel och 1878 i Berlin, där han samtidigt blev ledare av den botaniska trädgården. Han var en av 1800-talets främsta forskare inom växtsystematikens område. Som hans huvudarbete kan betraktas Bluthendiagramme (två band, 1874-78). Tillsammans med Carl Friedrich Philipp von Martius deltog han även i arbetet med monumentalverket Flora brasiliensis, och fullföljde efter Martius död verket.

Källor

Noter

Tyska professorer i botanik
Personer verksamma vid Münchens universitet
Personer verksamma vid universitetet i Graz
Personer verksamma vid Kiels universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Botaniker under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Hessen
Födda 1839
Avlidna 1887
Män
Ugglan
Ulric Celsing

Ulric Celsing, född den 7 december 1731, död den 25 november 1805, var en svensk diplomat. Han var son till Gustaf Celsing den äldre och bror till Gustaf Celsing den yngre.

Han fullföljde sin brors betydelsefulla verksamhet vid det turkiska hovet i samma anda och med samma framgång. Celsing var envoyé i Konstantinopel 1770-80, i Dresden 1782-87 och i Wien 1787-89.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska diplomater under 1700-talet
Personer under gustavianska tiden
Födda 1731
Avlidna 1805
Män
Svensk uppslagsbok
Ulric
Johan Celsius

Johan Celsius, född 1660, död 1710, var en svensk dramatisk diktare, jurist och ämbetsman. Han var son till Magnus Nicolai Celsius och bror till Nils Celsius och Olof Celsius den äldre.

Celsius tillhörde under studietiden i Uppsala en grupp studenter, som gav dramatiska föreställningar där och tidtals även uppträdde i Stockholm 1686–1691 vid den så kallade Lejonkulan, vid den tiden huvudstadens enda verkliga teater, under namnet Dän Swänska Theatren. Studenttruppen författade själv sin repertoar, och Celsius bidrog med Tragedien om Orpheus och Eurydice (1687, återutgiven 1901). Han skrev även pjäsen Comœdia de Disa, uppförd av studenter i Uppsala vid Distingsmarknaden 1687 (utgiven 1892 av Henrik Schück). Detta verk ska finnas bevarat i hans egen handskrift. Hans yngre bror Olof ska ha spelat huvudrollen.

Studenttruppens repertoar fick litet inflytande på senare svensk dramatik.

Senare liv och karriär 
Efter studierna trädde han i tjänst (1702) hos änkedrottning Hedvig Eleonora att sköta förvaltningen på ett gods i Livland, Pebalg. Därefter fortsatte han en framgångsrik karriär inom statsförvaltningen och blev 1707, på Svea hovrätts förord, utsedd till häradshövding i Södertörns domsaga.

Han gifte sig 1705 med Elisabet von Brehmer (f. 1683, d.1748), dotter till hauptmannen över Hedvig Eleonoras livgeding Johan von Brehmer.

Han avled 27 december 1710 Lindhovs gård i Salems socken.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.
Svenskt biografiskt lexikon: Johan Celsius, art av O. Wieselgren.

Noter 

Svenska skådespelare
Svenska dramatiker
Födda 1660
Avlidna 1710
Män
Svenska författare under 1600-talet
Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Hedvig Eleonoras hovstat
Armstrong, Beere and Hime-panoramat

Armstrong, Beere and Hime-panoramat är ett nästan helt komplett panorama över staden Toronto. Fotot togs 1856–1857 av företaget Armstrong, Beere and Hime. Fotografiet är det första kända fotot av staden och ger en unik bild över hur staden såg ut vid den tiden i historien. Totalt togs 25 foton. 13 utgjorde nästan hela panoramat. Andra togs på olika betydande byggnader.

Panoramat

De enskilda fotografierna

Se även 
Edwin Whitefield's 1854 lithograph of Toronto

Referenser
Toronto Archives - The Earliest Known Photographs of Toronto

Toronto
Fotografier
Peter Haglund

Sven Josef Peter Haglund, född 13 maj 1947 i Stockholm, död 6 oktober 2020 i Leksand, var en svensk advokat som ägde företaget Advokatfirman S J P Haglund AB. Som advokat var han huvudsakligen verksam i Falköping. 

Peter Haglund var under några år ordförande för Sveriges Mansjourers Riksförbund.

Haglund var engagerad i sexualbrottsmål och var ofta offentlig försvarare för sexualbrottsmisstänkta. Han drev bland annat ett fall 2010 som rörde våldtäkt mot barn till Högsta domstolen efter att hans klient blev dömd i Göta hovrätt efter tingsrättens friande dom och fått prövningstillstånd beviljad. Högsta domstolen meddelade dom i målet den 28 december 2010 och ogillade åtalet.

Han hade den 8 maj 2006 en debattartikel publicerad i Aftonbladet om sexualbrottsmål tillsammans med en rad andra advokater där de påpekade brister i domstolarnas bedömningar i dessa fall. Vidare var han advokat i ett uppmärksammat mordfall. Den 24 augusti 2006 pläderade Haglund med flera andra advokater på DN Debatt för att Billy Butt skulle få resning beviljad av Högsta domstolen.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska advokater
Födda 1947
Män
Jurister från Stockholm
Avlidna 2020
Porky's hämnd

Porky's hämnd, (engelska Porky's revenge), är en amerikansk-kanadensisk komedi från 1985 i regi av James Komack. Filmen, som hade Sverigepremiär den 3 juli 1985, är den tredje och sista delen i trilogin om Porky's.

Handling
De sextokiga eleverna på Angel Beach High Scool håller på och trakasserar gymnastikläraren Beulah Balbricker, men när hon avslöjar dem när de tittar på porr i skolans bibliotek hotar hon med att de ska bli avstängda från skolan om det fortsätter. Under tiden spelar skolans basketlag slutspelssemifinal och är väldigt motiverade att vinna matchen, då lagets cheerleaders har lovat dem en orgie om de vinner. De motiverade killarna vinner matchen och efteråt följer de med hem till en av tjejernas hem där tjejerna hoppar ner i poolen och kastar upp sina underkläder från bassängen till killarnas stora glädje.

Samtidigt har Porky återvänt, som tidigare varit i kontakt med ungdomarna på Angel Beach High School och är ute efter hämnd. Han äger en flodbåt som är en täckmantel för det kasino som det egentligen är. Enligt Brian kräver Porky pengar av deras coach Goodenough, eftersom han är skyldig Porky pengar för en spelskuld. Gänget beslutar sig för att besöka båten för att skaffa fram bevis på att den är ett flytande illegalt kasino. Gängets plan misslyckas dock när Porky fångar dem på bar gärning och en gång för alla tänker göra sig av med dem, men när de nämner "The State Championship Game" börjar Porky att inse att gänget kanske kan hjälpa honom istället...

Om filmen
Filmen är inspelad i Fort Lauderdale, Hollywood och Miami, Florida i USA.

Rollista (urval)
 Dan Monahan - Edward "Pee Wee" Morris
 Mark Herrier - Billy McCarthy
 Wyatt Knight - Tommy Turner
 Kaki Hunter - Wendy Williams
 Tony Ganios - Anthony "Meat" Tuperello
 Scott Colomby - Brian Schwartz
 Nancy Parsons - Beulah Balbricker
 Eric Christmas - Mr. Carter
 Chuck Mitchell - Porky

Källor

Externa länkar
 
 
 Porky's hämnd på Allmovie 

Filmer 1985
1950-talet på film
Florida på film
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska sexkomedifilmer
Kanadensiska komedifilmer
Allianskapellet

Allianskapellet eller allianskapell kan syfta 

 Allianskapellet, Ryssa – ett allianskapell i Ryssa i Solleröns distrikt i Mora kommun
 Allianskapellet – en mindre kyrkobyggnad  på Stora Essingen i Stockholms kommun, se S:t Mikaels och Alla Änglars kyrka
 Allianskapellet – ett allianskapell i Gribbylund i Täby kommun som främst drevs av Frälsningsarmén, se Gribbylunds kapell

Se även 
 Allianskyrkan – ett svenskt trossamfund
 Samarbetskyrka – en lokal kyrka där verksamhet bedrivs genom avtal mellan missionsrörelsen EFS och en församling i Svenska kyrkan
Fimleikafélag Hafnarfjarðar

Fimleikafélag Hafnarfjarðar, oftast förkortat till FH, är en isländsk idrottsklubb från Hafnarfjörður som utanför Island mest är känd för sitt fotbollslag. I synnerhet är laget känt utanför hemlandet för att ha slagit det skotska laget Dunfermline i Uefacupen 2004/2005 med 4-3. Klubben startades 1929. Under sommaren 2012 gick laget in i kval till Europa League, men svenska laget AIK satte stopp för islänningarna efter 1-1 på Råsunda och 1-0 i returen på Island.

Meriter
Isländska mästare: 8
 2004, 2005, 2006, 2008, 2009, 2012, 2015, 2016
Isländska cupen: 2
 2007, 2010
Isländska ligacupen: 6
 2002, 2004, 2006, 2007, 2009, 2014
Isländska supercupen: 6
 2004, 2006, 2008, 2009, 2010, 2013

Kända spelare (som spelar eller spelat för laget)
 Arnar Viðarsson
 Bjarni Viðarsson
 Emil Hallfreðsson
 Ármann Smári Björnsson
 Jon Erling Ragnarsson
 Hannes Sigurðsson
 Gylfi Sigurðsson
 Audun Helgason
 Arnar Gunnlaugsson
 Bjarki Gunnlaugsson
 Janus Guðlaugsson
 Jacob Neestrup
 Kristjan Gauti Emilsson
 Hilmar Björnsson

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Supporterklubbens webbplats
 En annan supporterklubbs webbplats

Fotbollsklubbar på Island
Sportklubbar bildade 1929
Hafnarfjörður
Linda Ann Ward

Linda Ann Ward, född den 24 maj 1947 i Puslinch, Ontario, är en före detta kanadensisk professionell konståkare som tävlade i paråkning. Med sin partner Neil Carpenter vann hon en bronsmedalj vid Canadian Figure Skating Championships 1963. Paret tog också ett silver i samma tävling året därpå. och deltog vid Vinter OS 1964.

Resultat
I par med Neil Carpenter

Referenser

Födda 1947
Kanadensiska konståkare
Kvinnor
Levande personer
Scanner Access Now Easy

Scanner Access Now Easy (SANE) är ett mjukvarugränssnitt för programvara (API) som tillhandahåller standardiserad åtkomst för pixelbaserade bildinläsningsapparater (flatbäddsscanner, handhållen scanner, video- och stillbildskameror, videoupptagningskort).

Rättigheterna till SANE API kan användas enligt public domain modellen och dess diskussion och utveckling är öppen för alla. Programvaran används vanligen på Unixliknande operativsystem.

Externa länkar 
 Officiell webbsida
 Lista på enheter som stödjs av SANE 

Drivrutiner
Fri programvara och öppen källkod
Videoupptagningskort

Ett videoupptagningskort är en elektronisk enhet som läser in antingen enstaka digitala stillbilder från en analog videosignal eller digital videoström. Sådan används vanligtvis som en komponent i ett datorsystem för visuell bearbetning. Där videobilder läses in i digital form för att visas senare, lagras eller överföras i rå eller komprimerad digital form. Historiskt var videoupptagningskort det dominerade sättet att koppla in kameror till persondatorer (PC). Vanligtvis kopplas kortet in via datorsystemets interna databuss som till exempel PCI eller PCI Express buss. Detta har ändrat sig väsentligt när fler anslutningsmöjligheter som Ethernet, IEEE 1394 ("Firewire"), och USB-gränssnitt har blivit praktiska och allmänt förekommande som anslutning för videoenheter. USB får dock lätt problem med tidskritiska tillämpningar som video.

Se även
 TV-kort

Datorhårdvara
Datasystem
Ållebergs fjärding

Ållebergs fjärding var under medeltiden den västligaste fjärdingen i Vartofta härad i Västergötland. Fjärdingen låg mitt på Falbygden runt berget Ålleberg. Under tiden för Kalmarunionen bestod fjärdingen av socknarna Agnestad, Lovene, Karleby, Leaby, Saleby Övra, Slöta, Smedby, Synnerål och Luttra, vilka alla hade egna kyrkor. I nyare tid är dessa socknar sammanslagna och består av Falköpings östra socken, Karleby socken, Luttra socken och Slöta socken. Idag finns endast tre kyrkor i den gamla fjärdingen nämligen Karleby kyrka, Luttra kyrka och Slöta kyrka. Falekvarna, som numer ingår i Slöta socken, tillhörde under medeltiden Norra fjärdingen. Ållebergs fjärding skrevs Aldouæ år 1278 och Alefuæghsfierdung eller Aldowægh år 1397.

Bilder från Ållebergs fjärding

Källor 

Härader i Västergötland
Härader i Skaraborgs län
Indelningar i Falköpings kommun
Västergötlands historia
Carl Hall

Carl Christian Hall (den yngre), född den 13 augusti 1848 i Frederiksberg, Köpenhamn, död 6 maj 1908, var en dansk redaktör, son till Carl Christian Hall den äldre.

Hall blev 1872 statsvetenskaplig kandidat och sedermera anställd i kolonialdepartementet. 

Han var 1880 med om att stifta Forening til forsvarets fremme och redigerade sedan 1881 veckotidningen "Vort forsvar". 

Hall företog 1880-1900 en hel rad djärva bergsbestigningar i Norge och gjorde totalt 46 första bestigningar av norska berg, inklusive 24 toppar i högfjällsområdet Jotunheimen.

Referenser

 

Födda 1848
Avlidna 1908
Personer från Frederiksberg
Danska journalister
Danska bergsbestigare
Män
Nässjö socken

Nässjö socken i Småland ingick i Tveta härad, uppgick 1948 till Nässjö stad och området ingår sedan 1971 i Nässjö kommun i Jönköpings län och motsvarar från 2016 Nässjö distrikt.

Socknens areal var vid socknens upplösning den 1 januari 1948 89,45 kvadratkilometer, varav 82,85 kvadratkilometer land. Socknen hade 1 808 invånare den 31 december 1947. Tätorten Nässjö med sockenkyrkan Nässjö gamla kyrka ligger inom denna sockens område.

Administrativ historik
Nässjö socken har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Nässjö församling och för de borgerliga frågorna till Nässjö landskommun. Ur landskommunen bröts Nässjö köping ut 1890. 1948 inkorporerades sedan Nässjö landskommun i Nässjö stad som 1971 uppgick  i Nässjö kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Nässjö, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som Tveta härad. De indelta soldaterna tillhörde Jönköpings regemente, Västra härads kompani och Smålands husarregemente, Livskvadronen, Livkompaniet.

Geografi
Nässjö socken utgörs efter 1889 av området runt Nässjö köping/stad. Socknen  utgör vattendelare mellan fyra vattendrag, norra delen avrinner mot Huskvarnaån, Spexhultasjön avrinner mot Emån och andra delar avrinner mot Lagan och Svartån. Socken är en höglänt skogstrakt med höjder som till stor del ligger över 300 meter över havet.

Fornlämningar

Här finns gravrösen från bronsåldern med stensättningar samt något järnåldersgravar med domarringar och en treudd. Bland annat vid Fagertofta gravfält. En offerkälla finns också vid Fagertofta.

Namnet
Namnet (1270 Näsiom) kommer från kyrkbyn, Nässjöbyn. Namnet är en pluralform av näs från kyrkans plats på ett tidigare näs i Ryssbysjön. Skrivning med två s (och efterleden sjö) tillkom redan på 1300-talet.

Se även
Lista över fasta fornminnen i Nässjö kommun#Nässjö

Referenser

Fotnoter

Vidare läsning 
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd.Landsbygden. Jönköpings län, del 3 Hermes 1956 libris
Äldre tiders Nässjö : Nässjö socken intill tiden för järnvägens tillkomst, Erik Castegren 1964. libris

Externa länkar

Nässjö hembygdsförening

Indelningar i Nässjö kommun
Socknar i Tveta härad
Nässjö landskommun

Nässjö landskommun var en tidigare kommun i Jönköpings län.

Administrativ historik
Landskommunen inrättades ursprungligen år 1863 då 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft genom att gamla Nässjö socken i Tveta härad i Småland delades upp i en borgerlig och en kyrklig kommun. 12 augusti 1881 inrättades ett municipalsamhälle inom kommunen, Nässjö municipalsamhälle.

Tätortsdelen bröts ut år 1890 för att bilda Nässjö köping, varvid municipalsamhället upplöstes. Köpingen omvandlades år 1914  till Nässjö stad. Landskommunen kvarstod fram till 1948 då den uppgick i Nässjö stad, som senare 1971 ombildades till Nässjö kommun.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1946

Referenser

Sveriges kommuner 1863-1951

Tidigare kommuner i Jönköpings län
Indelningar i Nässjö kommun
Nässjö köping

Nässjö köping var en kommun i Jönköpings län.

Administrativ historik
Nässjö köping bildades 1890 genom en utbrytning ur Nässjö landskommun av det 12 augusti 1881 inrättade Nässjö municipalsamhälle. Köpingen ombildades 1914 till Nässjö stad.

Nässjö församling var både stadens och köpingens församling.

Källor

Indelningar i Nässjö kommun
Sveriges köpingar
 
Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Jönköpings län
Nässjö församling

Nässjö församling är en församling inom Södra Vätterbygdens kontrakt i Växjö stift inom Svenska kyrkan som omfattar den centrala delen av  Nässjö kommun. Församlingen ingår i Nässjö pastorat.

Församlingskyrkor är Nässjö stadskyrka och Nässjö gamla kyrka.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 1 maj 1919 annexförsamling i pastoratet Barkeryd och Nässjö för att därefter till 2014 utgöra ett eget pastorat. Från 2014 ingår församlingen i ett utökat Nässjö pastorat.

Kyrkoherdar

Komministrar

Organister

Se även
Nässjö socken

Referenser

Externa länkar
Nässjö församling

Församlingar i Växjö stift
Indelningar i Nässjö kommun
Gränna församling

Gränna församling är en församling i Södra Vätterbygdens kontrakt av Växjö stift i Jönköpings kommun i Småland. Församlingen ingår i Gränna-Visingsö pastorat.

Församlingskyrkan heter Gränna kyrka. Det finns även en kyrka i Örserum, vilken förvaltas av en lokal kapellstiftelse.

Administrativ historik
Gränna församling har medeltida ursprung.

År 1652 delades församlingen upp i Gränna stadsförsamling och Gränna landsförsamling och detta namn upphörde. Församlingen återbildades 1963 då Gränna stadsförsamling införlivade Gränna landsförsamling och samtidigt bytte till detta namn efter att Visingsö församling 1962 tillförts pastoratet.

Areal
Gränna församling omfattade den 1 januari 1976 en areal av 142,9 kvadratkilometer, varav 127,6 kvadratkilometer land.

Series pastorum 
Lista över kyrkoherdar i Gränna församling.

Komministrar

Organister

Se även
Gränna stad
Gränna socken

Referenser

Externa länkar 
 Gränna-Visingsö kyrkliga samfällighet

Församlingar i Växjö stift
Indelningar i Jönköpings kommun
Gränna