kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Elektrisk Bureau

Elektrisk Bureau (kort EB) var ett norskt företag inom elektronik och telefoni. 

Företaget grundades 1882 av Carl Söderberg och Bertrand Kolbenstvedt och blev aktiebolag 1895. Efter 1928 samarbetade EB med svenska LM Ericsson (LME) som hade köpt in sig i bolaget. Dotterbolag var bland annat Norsk Elektronisk Radio Apparatur (Nera), Norsk Kabelfabrikk, Industrikontroll A/S, Norsk Signalindustri A/S och AS Telesystemer. 

Bland produkterna märks bakelittelefonen från 1931, som var ett samarbetsprojekt mellan EB,  LME och Televerket i Sverige. Apparaten konstruerades av Christian Bjerknes och hade formgivits av konstnären Jean Heiberg. Det var världens första bakelittelefon med klyka och fingerskiva helt integrerade med apparatkåpan och var mycket modern för sin tid.

År 1989 blev EB en del av ABB-koncernen, samtidigt övertog Ericsson telekomverksamheten från Elektrisk Bureau och bildade ett eget norskt bolag. EB övertog Ericssons järnvägssignalverksamhet i framförallt Sverige och Danmark. Varumärket EB fanns kvar fram till 1993.

Källor
 The history of Ericsson: Norge, läst 2012-01-16.

Norska telekommunikationsföretag
Företag bildade 1882
Företag upplösta 1993
Ej längre existerande norska företag
Gary Heidnik

Gary Heidnik, född 22 november 1943, död 6 juli 1999, var en amerikansk mördare som kidnappade sex kvinnor och mördade två av dem mellan 1986 och 1987. Heidnik dömdes till döden 1988 och avrättades genom giftinjektion 1999.

Offer
 Josefina Rivera, 25, kidnappad 25 november 1986
 Sandra Lindsay, 24, kidnappad 3 december 1986, mördad i februari 1987
 Lisa Thomas, 19, kidnappad 23 december 1986
 Deborah Dudley, 23, kidnappad 2 januari 1987, mördad 19 mars 1987
 Jacqueline Askins, 18, kidnappad 18 januari 1987
 Agnes Adams, 24, kidnappad 23 mars 1987 (räddad samma dag)

Källor
Inside the House of Heidnik Victor Fiorillo. Philadelphia Magazine 23 juli 2007. Läst 25 juni 2016.

Födda 1943
Avlidna 1999
Amerikanska mördare
Män
Avrättade seriemördare
Personer som blivit avrättade genom giftinjektion
Personer från Lake County, Ohio
Personer som blivit avrättade av USA under 1900-talet
Blomsterfesten i täppan

Blomsterfesten i täppan är en barnbok, skriven och illustrerad av Elsa Beskow. Boken kom ut första gången 1914 och finns i en utgåva från Bonnier Carlsen Bokförlag 2003. Boken handlar om hur blommorna kommer till liv på midsommar och ordnar en fest med sångtävling.

Innehåll 
Boken inleds med att flickan Lisa är ensam hemma på midsommarafton men möter en fe som droppar vallmosaft på hennes ögon så att hon ska kunna se hur blommorna rör sig. Elsa Beskow har mycket noggrant anpassat de levande blommornas kläder och attribut efter riktiga växters egenskaper. Ogräsen är barfota men krukväxterna kommer gående i högklackade skor.

"Blomsterfesten" har en skildring av 1800-talets klassamhälle då det uppstår bråk när ogräsen försöker bryta sig in genom grinden för att vara med på festen, men sedan går med på att sitta utanför täppan, på dikeskanten, och lyssna snällt. Som i flera av Beskows böcker finns också ett inslag av aga, då fru nässla ska ta hand om en kardborrpojke "och ge honom en duktig bastonad".

Sångartävlingen utgörs av inslagen:
 Lilla käringtands bekymmer
 Fru Pensé och flickorna styvmorsblom
 Fru Kastanjeblom och hennes söner
 Lilla fru Bondböna
 Pyrola
 Ogräsets sång
 Grodans sång

Källor

Skönlitteratur 1914
Böcker illustrerade av Elsa Beskow
Verk av Elsa Beskow
Eva Fröjelin

Eva Håkansson Fröjelin, född 24 december 1951, är en svensk ämbetsman.

Eva Håkansson Fröjelin utbildade sig till socionom. Hon var kommundelschef och chef för näringslivssekretariatet i Örebro kommun, kommundirektör i Ale kommun 1996–2002, chef för den dåvarande regionala Kronofogdemyndigheten i Västra Götalands län 2004–2007 och regionskattechef i Västra Götaland och Halland 2007–2010. 

Eva Håkansson Fröjelin var generaldirektör för Ekobrottsmyndigheten från juni 2010 till oktober 2017. Hon var t.f. generaldirektör för Datainspektionen 2017–2018 och t.f. kommundirektör i Örebro kommun 2020–2021.

Källor

Externa länkar
Jonas Melzer: Raka rör med EBM:s nya generaldirektör i Affärsvärlden 7 maj 2010
Intervju i Dagens Industri 19 september 2010

   

Generaldirektörer för Ekobrottsmyndigheten
Generaldirektörer för Integritetsskyddsmyndigheten
Födda 1951
Levande personer
Kvinnor
Nicolas Alexandre Barbier

Nicolas Alexandre Barbier, född 1789 i Paris, död 1864 i Sceaux, var en fransk landskapsmålare.

Först utförde han målningar med byggnadsmotiv men övergick därefter till den realistiska traditionen inom landskapsmåleri. Han utställde en stor mängd verk på Parissalongen 1824-1861.

Franska landskapsmålare
Födda 1789
Avlidna 1864
Män
Konstnärer från Paris
Dingtuna pastorat

Dingtuna pastorat var ett pastorat i Svenska kyrkan inom Domprosteriet i Västerås stift. Pastoratskod: 050105. Pastoratet låg i Västerås kommun och omfattade från 2006 tre församlingar (för pastoratets omfattning före 2006, se artikeln Dingtuna församling):

 Dingtuna-Lillhärads församling 
 Västerås-Barkarö församling
Rytterne församling 

pastoratet uppgick 2014 i Västerås pastorat.

Referenser

Historiska pastorat i Västerås stift
Adolf Fischhof

Adolf Ephraim Fischhof, född den 8 december 1816 i Buda, död den 23 mars 1893, var en österrikisk politiker.

Fischhof, som var av judisk släkt, studerade i Wien 1836–44 och blev sjukhusläkare där. Han tog verksam del i den politiska röran marsdagarna 1848 som en av studenternas anförare och var maj–juli ordförare för säkerhetsutskottet, som stod som medlare mellan folkmassan och myndigheterna. 

Han var senare medlem av riksdagen, där han hörde till det utpräglade framstegsparti, samt ministerialråd i inrikesministeriet, men blev i mars 1849 fängslad och satt fången i 9 månader som misstänkt för deltagande i krigsminister Latours mord. 

Han var därefter läkare i Wien, men blev först 1861 återinsatt i sina medborgerliga rättigheter. Tillsammans med den senare ministern Unger skrev Fischhof 1861 en flygskrift Zur Lösung der ungarischen Frage, i vilken han uttalade sig för den senare genomförda tudelningen av monarkin.  

År 1869 tog han till orda för en federalistisk ordning i Österrike och försoning mellan tyskar och slaver. Också 1882 sökte Fischhof, men utan framgång, bilda ett stort frisinnat parti, omfattande alla Österrikes folkslag, och att få språkstriden mellan dem upphävd.

Källor 
 

Österrikiska läkare under 1800-talet
Österrikiska politiker under 1800-talet
Personer från Budapest
Födda 1816
Avlidna 1893
Män
Salmonsens
Kamjanske

Kamjanske ( ), tidigare Dniprodzerzjynsk, är en stad i Dnipropetrovsk oblast i mellersta Ukraina. Den är belägen strax väster om den större staden Dnipro (tidigare Dnipropetrovsk). Folkmängden uppgick till 242 646 invånare i början av 2012. Staden är belägen vid floden Dnepr, och Kamjanskereservoaren sträcker ut sig i nordväst.

Historia 
Staden grundades cirka 1750 som kosackbosättningen Kamenskoje (ryskt namn; ukrainska: Kamjanske). Först efter 1889 växte staden i storlek, efter en framväxt av den metallurgiska industrin.

Under den sovjetiska tiden bytte staden 1936 namn till Dniprodzerzjynsk (ryska: Dneprodzerzjinsk). Namnet kom från grundaren av sovjetiska säkerhetspolisen, Felix Dzerzjinskij. 19 maj 2016 fick staden åter dess ursprungliga namn Kamjanske.

I början av 1960-talet dämdes floden Dnepr upp strax ovanför staden. Det relaterade vattenkraftverket stod färdigt 1964.

Staden är belägen i ett råvarurikt område, och i staden har producerat varor som järn och stål, fordon, cement, koks, kemikalier och konstgödsel. Många av de största fabrikerna är belägna centralt i staden, men det finns också industri- och bostadskvarter i söder och i sydväst. I Kamjanske finns ett metallurgiskt institut och flera tekniska högskolor. 

Orten är känd som Leonid Brezjnevs födelseort.

Befolkning 

 2001: 255 841
 2005: 249 530
 2012: 242 646
 2015: 240 700

Kultur och idrott 
I staden verkade tidigare fotbollsklubben FK Stal Kamjanske, grundat 1926. Klubben flyttades efter Premjer-liha-säsongen 2018 ner till den ukrainska andradivisionen, och bytte samtidigt namn till PFK Feniks Butja samt flyttade verksamheten till Kiev-förorten Butja. Klubben spelade dock aldrig någon match under det nya namnet och lades ner en månad senare – den 9 juli 2018.

Klubben sponsrades av Dneprs Metallurgiska Kombinat, en medlem av Industriförbundet i Donbass.

Referenser 

Städer i Ukraina
Orter i Dnipropetrovsk oblast
Latour (olika betydelser)

Latour är ett franskt efternamn, som burits av bland andra: 

 Bruno Latour (1947–2022), fransk sociolog och filosof
 Charles César de Fay de La Tour-Maubourg (1756–1831), fransk general
 François de Chabaud-Latour (1804–1885), fransk general
 Hanspeter Latour (född 1947), schweizisk fotbollstränare
 Henri de Baillet-Latour (1876–1942), president för IOC
 Henri Fantin-Latour (1836–1904), fransk målare
 Henri de La Tour d'Auvergne, vicomte de Turenne (1611–1675), fransk härförare
 Josef Latour (1820–1903), general i Österrike-Ungern
 Maurice Quentin de La Tour (1704–1788), fransk porträttmålare
 Nick LaTour (1926–2011), amerikansk skådespelare
 Peter Scholl-Latour (1924–2014), tysk journalist
 Theodor Baillet von Latour (1780–1848), österrikisk krigsminister

Se även  
 Investment AB Latour
 La Tour

Franska efternamn
Theodor Baillet von Latour

Theodor Baillet von Latour, född den 15 juni 1780, död den 6 oktober 1848, var en österrikisk greve och militär, son till Maximilian Baillet von Latour, farfar till Vincent Karl Max Baillet von Latour.

von Latour blev 1846 "feldzeugmeister" och 29 april 1848 chef för krigsministeriet. I dess byggnad i Wien blev han vid upprorets utbrott samma år på det grymmaste sätt mördad av den inträngande pöbeln.

Källor 

 

Födda 1780
Avlidna 1848
Österrikiska grevar
Österrikiska militärer
Krigsministrar
Män
Appleby

Appleby kan syfta på:

Geografi

Antarktis 

 Point Appleby,

Storbritannien 

 Appleby, Lincolnshire, ort i North Lincolnshire, England, 
 Appleby Magna, Leicestershire
 Appleby-in-Westmorland, Cumbria

USA 

 Appleby, Texas – en ort i Texas, Nacogdoches County,
Haverhill, Suffolk

Haverhill är en ort och civil parish i St Edmundsbury i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Suffolk och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Haverhill ligger  meter över havet. Civil parish har 27 041 invånare (2011).

Terrängen runt Haverhill är huvudsakligen platt. Haverhill ligger nere i en dal. Den högsta punkten i närheten är  meter över havet,  km väster om Haverhill. Runt Haverhill är det ganska tätbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer. Haverhill är det största samhället i trakten. Trakten runt Haverhill består till största delen av jordbruksmark.

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C.

Kommentarer

Källor 

Orter i Suffolk
St Edmundsbury District
Civil parishes i Suffolk
Martin Sjöblom

Martin Sjöblom, född 17 september 1920 i Tällberg i Leksands socken, död 10 juni 2004 i Ravlunda i Skåne, var en svensk målare. 

Han var son till muraren Olof Sjöblom och Anna Elvira Eriksson och från 1946 gift med Barbro Margareta Malmer. Sjöblom studerade vid Edward Berggrens målarskola i Stockholm 1937 och vid Konsthögskolan 1942–1947 och under studieresor till Frankrike. Separat ställde han ut på Galleri Brinken i Stockholm 1954 som fick mycket blandade kritik med mycket beröm från Bo Lindwall i Aftontidningen och mycket negativ kritik från Eugen Wretholm i Svenska Morgonbladet. Även vid sin andra separatutställning på Färg och Form 1962 möttes han av blandad kritik. Han ställde senare ut separat på Färg och Form 1966 och Galerie Bogestad i Göteborg samt i Hammenhög, Ystad och Malmö. Han medverkade i samlingsutställningar på Konstakademien och samlingsutställningar arrangerade av Dalarnas konstförening, Kulla-konst i Höganäs och Konstnärer på Österlen i Simrishamn. Hans konst består av naturskildringar med träddungar, ljungmattor och stenrösen och landskapsbilder från Österlen.

Sjöblom utförde glasmålningar till kyrkfönster i Höörs kyrka, Tomelilla kyrka och Fågeltofta kyrka i Skåne. Utställningar med hans konst visades på Färg och Forms galleri i Stockholm. Makarna Sjöblom är begravda på Ravlunda kyrkogård.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 167, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Personer från Leksands socken
Födda 1920
Avlidna 2004
Män
Lakenheath

Lakenheath är en by och en civil parish i Forest Heath i Suffolk i England. Orten har  invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/lakenheath

Orter i Suffolk
Forest Heath
Civil parishes i Suffolk
Theydon Bois

Theydon Bois är en by och en civil parish i Epping Forest i Essex i England. Orten har 3 993 invånare. Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/essex/theydon+bois

Orter i Essex
Civil parishes i Essex
Phyllida Lloyd

Phyllida Lloyd, född 17 juni 1957 i Nempnett Thrubwell i Somerset, är en brittisk regissör inom teater och film. 

Lloyd har under större delen av sin karriär arbetat inom teatervärlden. 1999 fick hon erbjudande om att regissera musikalen Mamma Mia!. 2008 regisserade hon även filmadaptionen av musikalen vilket därmed blev hennes långfilmsdebut. Filmen blev den mest inkomstbringande filmen i Storbritanniens historia. År 2011 hade Järnladyn premiär och hade, liksom Mamma Mia!, Meryl Streep i huvudrollen.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

Levande personer
Kvinnor
Födda 1957
Brittiska filmregissörer
Personer från Bristol
Brittiska teaterregissörer
Alumner från University of Birmingham
Theydon

Theydon kan syfta på: 

 Theydon Bois
 Theydon Garnon
 Theydon Mount
Jämställdhetsplan

En jämställdhetsplan är en handlingsplan för att främja lika villkor för kvinnor och män på arbetsplatsen. Målet är att öka jämställdheten i arbetslivet. 

Att ta fram en jämställdhetsplan är ett sätt att motverka skillnader i kvinnors och mäns villkor på arbetsmarknaden. Männens löner är i genomsnitt högre än kvinnornas, deltidsarbete och tidsbegränsade anställningar är vanligare bland kvinnor och det är fler män än kvinnor på chefspositioner.

Sverige
I Sverige kräver diskriminineringslagen att alla arbetsgivare med minst 25 anställda det senaste kalenderårsskiftet ska upprätta en jämställdhetsplan. Jämställdhetsplanen ska upprättas var tredje år. Diskrimineringsombudsmannen, DO, är tillsynsmyndighet, vilket innebär att DO kan kontrollera att arbetsgivare följer diskriminineringslagen. Om en arbetsgivare saknar jämställdhetsplan kan arbetsgivaren bli dömd att betala vite.

I Diskrimineringslagens 3:e kapitel om aktiva åtgärder finner man arbetsgivarens skyldighet att upprätta en jämställdhetsplan. I samma kapitel finns även kravet att arbetsgivare dessutom ska göra en lönekartläggning och upprätta en handlingsplan för jämställda löner. Jämställdhetsplanen ska innehålla en översiktlig redovisning av handlingsplanen för jämställda löner.

Innan diskrimineringslagen trädde i kraft 2008, var det §11 i jämställdhetslagen som (åtminstone sedan år 2000) krävde upprättande av jämställdhetsplaner för företag med 10 eller fler anställda.

Norge
I Norge kräver likestillingsloven sedan 2003 att verksamheter som enligt lag är skyldiga att lämna årsredovisning i densamma också ska redovisa för jämställdheten i verksamheten. Däremot finns inget krav på att utarbeta strategiska planer.

Källor

Externa länkar 
 Jämställdhetsplan
 Diskrimineringslag (2008:567)
 Diskrimineringsombudsmannen

Arbetsrätt i Sverige
Jämställdhet
Anglo-karachai

Anglo-karachai är en hästras som utvecklats i Kaukasusområdet sedan slutet av 1800-talet. Rasen har avlats fram genom att korsa Kabardinhästar med lättare ridhästar så som engelska fullblod. Dock ska den inte förväxlas med Anglo-kabardinen. Dessa är två skilda raser, även om de har samma grund. Anglo-karachai är en väldigt ovanlig hästras som främst förekommer i centrala Asien, i bergsområden där de används som ridhästar både för arbete och för nöjesridning.

Historia 
Anglo-karachai-hästen utvecklades från en specifik linje av Kabardinhästen, som avlades uteslutet i området Karachai i norra Kaukasus. Denna linje bestod av kraftigare hästar i jämförelse med den ursprungliga Kabardinhästen. Sedan 1960-talet har denna linje räknats som en egen ras, helt separerad från Kabardinen. Det var dessa Karachai-hästar som man använde för att utveckla Anglo-Karachai, i jämförelse med dess släkting Anglokabarda,som utvecklades från Kabardinen.

Anglo-karachaihästen avlade man fram genom att korsa de tyngre Karachai-hästarna med lättare fullblodshästar, så som arabiska och engelska fullblod för att få fram en lättare typ av häst som var mer lämpade för ridning, snarare än som arbetshästar. Aveln av anglo-karachi har pågått inofficiellt sedan tidigt 1870-tal, men det dröjde till mitten på 1900-talet innan hästarna blev officiellt erkända och klassade som egen ras.

Egenskaper 
Anglo-Karachai är en ganska stabil och lugn hästras som används till ridning, både som arbetshäst och till ren nöjesridning. Huvudet är grovt med en rak eller lätt utåtbuktande nosprofil. Ryggen är lång och rak och hela hästen ger ett massivt intryck. Halsen och nacken är lång och placeringen mot skuldrorna kan variera något, beroende på mängden fullblod som finns hos hästen.

Anglo-karachai är en medelstor ridhäst med en mankhöjd på ca 155-160 cm. Då hästarna utvecklats för långa ridpass så är gångarterna väl balanserade.

Se även
Anglokabarda
Kabardin
Karabaghhäst
Karabair
Angloarab

Referenser 

Varmblodshästar
Hästraser från Asien
Reichsheer

Reichsheer (Rikshären) var namnet på Tysklands armé 1919 till 1935 då den bytte namn till Heer under nazisttiden. Det var en del av riksvärnet, den tyska Weimarrepublikens krigsmakt. Oftast hänsyftar man dock på rikshären, när man använder termen riksvärnet.

Styrka

På grund av Versaillesfredens villkor efter första världskriget förbjöds värnplikt och lantstridskrafternas storlek begränsades till 100 000 yrkesmilitärer. För att inte reservstyrkor skulle kunna skapas genom att soldater anställdes, utbildades och avskedades, föreskrevs att officerare måste förplikta sig till 25 års anställning från datum för officersutnämningen och underofficerare och manskap till 12 års anställning från datum för rekrytskolans påbörjande.

Tabellens källa:

Organisation

Rikspresidenten var riksvärnets högste befälhavare. Han utövade sin befälsmakt genom riksvärnsministeriet. Rikshären leddes av en arméchef (Chef der Heeresleitung), med underställda centrala stabsorgan och förvaltningsmyndigheter. Det fanns två armékårstaber, en i Berlin och en i Kassel, vilka ledde rikshärens sju infanteri- och tre kavalleridivisioner. Varje infanteridivision bestod av tre infanteriregementen och ett artilleriregemente. Varje kavalleridivision bestod av sex kavalleriregementen. Vid varje infanteridivision fanns även en pionjärbataljon, en signalbataljon, en trängbataljon och en sjukvårdsbataljon. Militärterritoriellt var riksvärnet indelat i sju militärområden (Wehrkreise I-VII). Infanteridivisionscheferna var tillika militärområdesbefälhavare.

Infanteriregementen
 1. (Preuß.) Infanterie-Regiment 
 2. (Preuß.) Infanterie-Regiment 
 3. (Preuß.) Infanterie-Regiment 
 4. (Preuß.) Infanterie-Regiment 
 5. (Preuß.) Infanterie-Regiment
 6. Infanterie-Regiment 
 7. (Preuß.) Infanterie-Regiment 
 8. (Preuß.) Infanterie-Regiment 
 9. (Preuß.) Infanterie-Regiment 
 10. (Sächs.) Infanterie-Regiment 
11. (Sächs.) Infanterie-Regiment 
 12. Infanterie-Regiment 
 13. (Württ.) Infanterie-Regiment 
 14. (Bad.) Infanterie-Regiment 
 15. Infanterie-Regiment 
 16. Infanterie-Regiment 
 17. Infanterie-Regiment 
 18. Infanterie-Regiment 
 19. (Bayer.) Infanterie-Regiment 
 20. (Bayer.) Infanterie-Regiment 
 21. (Bayer.) Infanterie-Regiment 

Preuß. = Preussen; Sächs. = Sachsen; Württ. = Württemberg; Bad. = Baden; Bayer. = Bayern

Källa:

Grader och löner
 

Tabellens källa:

Referenser

Tysklands armé
Tysklands militärhistoria
Big Apple (dans)

Big Apple är en dans eller dansrutin inom lindy/jazz-familjen, som både förekommer som pardans och som cirkeldans. Den har sitt ursprung i den afroamerikanska danscommunityn under de första decennierna av 1900-talet.

Historik
Det exakta ursprunget till Big Apple är oklart, men en teori är att dansen skapades i början av 1930-talet av unga dansare vid "The Big Apple Club", vars lokal låg på Park Street i Columbia, South Carolina.

Sommaren 1937 började studenter vid University of South Carolina att dansa Big Apple vid Myrtle Beach. Betty Wood, som under 1990-talet var en av dem som återintroducerade dansen på bred front i jazz- och lindykretsar, såg dansen för första gången där. Sex månader senare vann hon en danstävling och blev känd som "Big Apple Betty".

Hösten 1937 koreograferade Frankie Manning en Big Apple-rutin för sin dansgrupp Whitey's Lindy Hoppers. Dansscenen var tänkt att ingå i Judy Garland-filmen Everybody Sings, men på grund av en dispyt mellan dansgruppen och filmdirektören ströks just den delen av dansprogrammet i filmen. Big Apple blev ändå en stor fluga i den amerikanska lindy-dansscenen under 1937 och magasinet Life uppmärksammade dansen rejält i sitt nummer den 20 december.

I populärkulturen  
Dansen nämns i Frank Capras film You Can't Take It with You (1938).

Stegen

Dansen börjar ibland med att dansarna smått galet hoppar runt under tre åttor. Därefter börjar själva rutinen, som startar med Suzie Q, Apple Jacks och Break a Leg. 

Suzie Q Right: 
Susie Q left: 
Apple Jacks: 
Break a Leg:
Break Step:
London Bridge:
Shout:
Swivels: 
Spank the Baby: 
Tick Tock: 
Truckin: 
Pose and Peck: 
Scarecrow: 
Shorty George: Namngivet efter George Snowden. 
Little Peach: 
Hitch Hike:
Boogie Back: 
Boogie Forward: 
Praise Allah: Det traditionella slutet på dansen. 
Rusty Dusty: 
Charleston: 
Fall Off the Log:

Referenser

Externa länkar
Big Apple förklarat steg för steg, av Shesha Marvin
WMV Ett videoklipp från "Keep Punching" (1939)
1998 Intervju med Betty Wood, en av "upphovspersonerna" för dansen

Lindy hop
Henri Alphonse Barnoin

Henri Alphonse Barnoin, född 1882 i Paris, död 1940 i Paris, var en fransk konstnär.

Fastän han initialt studerade hos Luc-Olivier Merson var hans andre lärare Emile Dameron den som gjorde största påverkan i hans konstnärliga utveckling och ledde honom till impressionismen.

Barnoins favoriter i avbildningar var marinor, hamner och kuster, vanligtvis i området Bretagne. Ett exempel på detta är hans målning Fiskehamn i Concarneau i Bretagne.

Barnoin började utställa sin konst 1909 i Parissalongen och fick ett hedersomnämnande samma år. Han vann en silvermedalj 1921 och en guldmedalj 1935.

De mest kända verken av honom är La promenade en barque, Pardon de St. Fiacre, Bretagne och Débarquement de la pêche au Passage-Lanriec.

Hans målningar av franska anses vara bland de bästa experimenten i impressionistiskt måleri i solljus.

Källor 

Franska målare
Födda 1882
Avlidna 1940
Män
Konstnärer från Paris
Anne-Marie Duff

Anne-Marie Duff, född 8 oktober 1970 i Southall, London, är en brittisk skådespelare. 

Hon är utbildad vid The Drama Centre i London och har skådespelat i såväl film som tv och teater. Duff har blivit flerfaldigt BAFTA-nominerad, bland annat för din roll som John Lennons mor i Nowhere Boy (2009) och som Fiona Gallagher i tv-serien Shameless (2004-2005).

Duff var mellan 2006 och 2016 gift med skådespelaren James McAvoy. Tillsammans har de en son född 2010.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

Levande personer
Kvinnor
Födda 1970
Brittiska skådespelare
Skådespelare från London
Kaiserliche Armee

Kaiserliche Armee var en gemensam benämning på kejsardömet Tysklands väpnade styrkor.

Källor 

Tysklands militärhistoria
Needham Market

Needham Market är en stad och en civil parish i Mid Suffolk, Suffolk, England. Orten har  invånare (2001).

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/needham+market

Orter i Suffolk
Mid Suffolk
Civil parishes i Suffolk