kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Handelspolitik

Handelspolitik är den gren av politiken som sysslar med handelsfrågor, särskilt mellan länder.

Inom handelspolitiken så använder länder verktyg för att av olika anledningar skydda den inhemska marknaden från påtryckningar från utlandet. Det är alltså i protektionistiskt syfte man använder sig av dessa handelspolitiska verktyg när man aktivt reglerar handeln i olika marknader. Då man reglerar marknader med dessa verktyg så jämför man hela tiden vad resultatet hade varit utan reglering, alltså vid frihandel. Med anledning av detta kan man även kalla dessa handelspolitiska verktyg för handelshinder, då de alla begränsar handeln på ett eller annat sätt.

De olika handelspolitiska verktygen

Tullar
Huvudartikel Tullavgift
Detta är den enklaste och troligen även den äldsta av handelspolitiska verktyg där man ålägger en skatt på importerade varor eller tjänster.

Exportsubventioner
Huvudartikel Exportsubvention
Vid exportsubventioner så betalar staten pengar till inhemska producenter för att de ska exportera en vara.

Importkvoter
Huvudartikel Importkvot
En importkvot är en direkt begränsning av mängden som kan importeras av en viss vara. Vanligtvis sker detta genom att staten ger ett begränsat antal aktörer på en marknad rättigheter att importera den kvoterade varan.

Frivilliga exportrestriktioner
Huvudartikel Frivilliga exportrestriktioner
Frivilliga exportrestriktioner är en variant av importkvoter, där det exporterande landet inför begränsningar.

Andra handelspolitiska åtgärder
Nationell upphandling är ett sätt att politiskt styra en del av den inhemska handel genom offentliga organ, exempelvis genom att styra den offentliga sektorn till att endast köpa inhemskt producerade varor och tjänster.

Byråkratiska barriärer som gör det svårt att importera en viss vara eller tjänst genom att ställa krav som gör det omständligt och svårt att genomföra handeln
Subventionerade lån och på så sätt hjälpa företag med att exportera en viss vara eller tjänst. 

Internationell lobbying när ett antal företag och dess länder slår sig samman för att genomdriva internationella överenskommelse som gynnar deras sak. Exempelvis regler för fiskekvoter.

Frihandel contra aktiv handelspolitik
Ända sedan slutet på 1700-talet när Adam Smith publicerad sitt verk Wealth of Nations har ekonomer huvudsakligen propagerat för frihandel. 

Det finns dock fortfarande argument för att vissa handelshinder kan ge en positiv nettoeffekt för en nation i vissa speciella områden. Till exempel kan stora handelsnationer, som USA, genom handelspolitiska åtgärder påverka världsmarknadspriset på en produkt till sin egen fördel.

Sveriges handelspolitik
Sveriges handelspolitiska mål som deklarerades i riksdagen den 4 mars 2008 inleder med ”Världen behöver mer frihandel, inte mindre” vilket klart och tydligt talar för vilken ställning Sverige tar i handelspolitiken. Sveriges handelspolitik drivs genom Utrikesdepartementet och av handelsministern

Externa länkar
 Common Agricultural Policy
 EU’s handelspolitik

Internationell handel
Internationell politik
Leonarde Brändström

Leonarde Carl Johannes Brändström, född den 22 mars 1981 i Stockholm, är en åländsk sångare, dansare och skådespelare som har varit mest aktiv i Finland. Brändström är en av ett fåtal professionella musikalartister som är från Åland.

Han var den första mottagaren av lilla Solveig-priset 2003.

Medverkade i musikalen EVITA i Åbo Svenska Teater 2008-2009. 
I början av 2012 spelade Leonarde rollen som Agustín Magaldi i musikalen EVITA på turné i Danmark på danska.

Leonarde har medverkat i ett flertal konserter på Åland. Bland annat Röster För Östersjön 2009, 2010, 2011 och Rhapsody in Rock 2004.

Åländska musiker
Män
Födda 1981
Levande personer
Sångare från Stockholm
Dansare från Stockholm
Finländska sångare under 2000-talet
Gränstrupper

Gränstrupper är militära enheter som bevakar en gräns mellan två stater. Får inte förväxlas med polisiär eller annan civil gränsbevakning.

Se även
Bundesgrenzschutz
Gränsbevakningsväsendet
Östtysklands gränstrupper (1949–1990)
Indiens gränstrupper
Indo-tibetanska gränspolisen

Militärväsen
Polis
Jaktvilla

Jaktvilla är ett boningshus byggt eller ombyggt för att vara bostad under jakt.

Jämtland 
Under en period av cirka trettio år kring skiftet mellan 1800- och 1900-talet byggdes 25 jaktvillor i västra Jämtland. Flera av jaktvillorna ligger utefter då befintliga vägar medan andra är belägna i väglöst land miltals från vägar eller järnväg. 

Orsaker till att denna typ av bebyggelse uppstod i västra Jämtland är dels ett under 1800-talet ökande jakt- och friluftsintresse hos delar av överklassen, dels att kommunikationerna med fjällområdet i västra Jämtland, på gränsen till Norge, förbättrades avsevärt genom öppnandet av järnvägsförbindelsen mellan Östersund och Trondheim 1882.

Jaktvillornas byggherrar var svenskar, de flesta grosshandlare eller affärsmän i trävarubranschen, samt rika engelsmän.

Flera av jaktvillorna utgör centrum i en liten by bestående av ekonomibyggnader, personalbostäder, stall och båthus. Oftast användes jaktvillorna endast några veckor varje år.

Exempel på jaktvillor i Jämtland är:
Medstugan, nybygge, vid Skalstuguvägen, Carl Fredrik Liljevalch, d.y.
Rensjösätern, nybygge, i obanad terräng, Oscar Dickson
Skalstugan, ombyggd fjällgård, vid Skalstuguvägen, byggherre (ombyggnad) Tom Nickalls
 Engelska Villan, Bodsjöedet

Se även 
Jaktslott
Jaktstuga

Källor 
Järnfeldt-Carlsson, Marta;  Landskap, jaktvillor & kurhotell 1994

Byggnadstyper
Sven Brisman

Sven Bernhard Brisman, född 9 juni 1881, död 14 januari 1953, var en svensk nationalekonom och bankhistoriker. Han var sonsons son till Sven Brisman den äldre. 

Sven Brisman disputerade vid Göteborgs högskola och blev docent i historia där 1909, för att därefter bli docent i nationalekonomi vid Handelshögskolan i Stockholm 1910. Från 1917 till sin pensionering 1946 innehade han A O Wallenbergs professur i nationalekonomi och bankvetenskap vid samma högskola. A O Wallenbergs professur i nationalekonomi och bankvetenskap är Handelshögskolans äldsta donationsprofessur och inrättades 1917 genom en donation från Knut och Alice Wallenbergs stiftelse, på initiativ av Knut Agathon Wallenberg, Handelshögskolan i Stockholms grundare.

Inom det historiska området skrev han Realisationsfrågan 1808-34 (1908), Sveriges riksbank 1668-1918 och Bankens tillkomst och verksamhet (1918). Hans viktigaste vetenskapliga bidrag rörde bankhistoria, där han bland annat gjorde grundläggande arbeten rörande affärsbankernas roll. Han utgav 1915 De moderna affärsbankerna och 1916 Nationalekonomi, en sammanfattning av det som ansågs vara den teoretiska och praktiska ekonomins huvudproblem och mycket använd i undervisningen (”Stora Brisman”). 

Han skrev också en översiktlig lärobok, Nationalekonomins grunder (1926, sjunde omarbetade upplagan 1950) som under ett trettiotal år användes i undervisningen för nationalekonomistudenter (”Lilla Brisman”). Ett annat viktigt arbete var Sveriges affärsbanker, Grundläggningstiden (1924).

Brisman deltog i ett flertal offentliga utredningar, bland annat Tull- och traktatskommittén 1919. Han var aktiv i såväl fack- som dagspressen och särskilt i valuta- och befolkningsfrågan och gjorde flera uppmärksammade inlägg.

Se även 
 A O Wallenbergs professur i nationalekonomi och bankvetenskap
 Lista över professorer vid Handelshögskolan i Stockholm

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter
Svenskt biografiskt lexikon 1926

Svenska professorer i nationalekonomi
Svenska ekonomhistoriker
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Födda 1881
Avlidna 1953
Män
Björke kyrka

Björke kyrka är en kyrkobyggnad på Gotland som tillhör Björke församling i Visby stift. Kyrkan ligger i en liten lövskogsdunge omgiven av öppna slättmarker.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan består av ett närmast kubiskt långhus och öster därom ett mindre, avlångt och rakt avslutat kor av nästan samma längd som långhuset med en vidbyggd sakristia i norr. Kyrkan är av vitputsad kalksten och har låga tegeltäckta sadeltak. En liten brädklädd takryttare med raka sidor rider över långhusets västra del. Kyrkans huvudingång ligger i söder i långhusets sydfasad, men ingångar finns även på långhusets norra sida och i korets sydfasad. Kyrkan är invändigt välvd; koret med två valv, långhuset med fyra valv kring en mittkolonn. Äldst, från 1200-talets början, är korets västra del med romansk portal. Vid 1200-talets mitt uppfördes långhuset, som i sin västmur har en igenmurad tornbåge till ett planerat men aldrig uppfört kyrktorn. Vid 1300-talets mitt revs en tidigare absid i öster och koret byggdes ut till sin dubbla längd. Sakristian uppfördes 1860. Samma år sänktes långhustaket, fönstren förstorades och den lilla takryttaren tillkom, ritad av Fredrik Wilhelm Scholander i en för Gotland märklig utformning med medeltidsinspirerade klassicerande detaljer. 

Den stämningsfulla interiören präglas av en omfattande restaurering 1910–1912, då bland annat fönstren fick sin nuvarande medeltidsefterliknande form. Glasmålningarna i östfönstret av Carl Wilhelm Pettersson är från 1910. Under 1950- och 60-talet restaurerades kyrkan i etapper.

Inventarier
Altartavlan, ett medeltidsinspirerat retabel, utfördes enligt inskrift 1911 av Eugén Hammarberg efter ritningar av Carl Wilhelm Pettersson.
Predikstolen är en av Gotlands äldsta, tillkommen 1594. Ljudtaket och trappan tillkom 1745.
Dopfunten i kalksten är från 1200-talets förra hälft.
 Ett triumfkrucifix är från 1200-talets början; ytterligare ett finns som härrör från 1300-talets mitt.
 I korets norra mur sitter ett sakramentsskåp med snidade dörrar från 1300-talet.

Orgel
Den tidigare orgeln var byggd 1864 av Olof Niclas Lindqvist, Visby, och den hade 5 stämmor.
Orgeln byggdes 1909 av Eskil Lundén i Göteborg.  Den har elva stämmor två manualer och pedal. Den är pneumatisk och har en svällare för hela orgeln. Orgelfasaden i nygotik ritades av Ivar Tengbom och Elis Kjellin.

Bildgalleri

Diskografi

Referenser

Externa länkar

 guteinfo: Björke kyrka
 på Gotland
 Orgelanders
  (Fritt material varifrån denna artikel delvis är hämtad)
 Roma pastorat: Björke kyrka

Kyrkobyggnader i Visby stift
Kyrkobyggnader i Gotlands kommun
Kyrkobyggnader invigda under 1200-talet
Husarstallet, Örebro

Husarstallet var en byggnad i centrala Örebro, belägen där Henry Allards park (tidigare Centralparken) ligger idag.

Huset byggdes år 1777 som ett kronobränneri. Det nedlades redan tio år senare, 1787. Fram till 1835 användes huset som kronomagasin. Under riksdagarna 1810 och 1812 hade ridderskapet och adeln här sin samlingsplats.

År 1835 togs huset i besittning av Livregementets husarer (K 3), under Örebrotiden även kallat Närkes husarer. I bottenvåningen fanns stallet och i övervåningen logerades ett 100-tal husarer. Övervåningen användes även som matsal, lektionssal och gymnastiksal. En av officerarna vid regementet var prins Eugen, som omnämner tiden i Örebro i sina memoarer Ungdomsminnen från Närke.

Livregementets husarer flyttade 1905 till Skövde. År 1912 revs husarstallet för att ge plats åt en ny stadsbild, innefattande Centralparken och Centralpalatset.

Se även
Husarernas kanslihus och ridhus, Örebro
Örebro garnison

Referenser

Tryckta källor
Katja Waldén: Boken om Örebro. Natur och Kultur, Stockholm 1977
Örebro som det var förr. En krönika i 170 bilder. Sällskapet Gamla Örebro 1963.

Ej längre existerande byggnader i Örebro
Sveriges militärhistoria
Bridgestone Grand Prix of Monterey 2002

Bridgestone Grand Prix of Monterey 2002 var ett race som var den femte deltävlingen i CART World Series 2002. Racet kördes den 9 juni på Laguna Seca Raceway i Monterey, Kalifornien. Cristiano da Matta vann tävlingen, och tog över mästerskapsledningen, en ledning han inte skulle släppa på hela säsongen. Christian Fittipaldi slutade tvåa, precis före Kenny Bräck.

Slutresultat

Källor

2002 i USA
Laguna
2002
Sven Brisman den äldre

Sven Brisman den äldre, född 16 december 1752 i Ekby socken, Västergötland, död 16 juli 1816 i Skara, var en svensk språkman, poet och lanthushållare. Han var bror till Carl Brisman och farfars far till Sven Brisman.

Brisman var son till kyrkoherden i Ekby och Utby, Harald Brisman. Han blev elev vid gymnasiet i Skara 1768, student i Uppsala och studerade därefter även i Greifswald, där han blev filosofie magister 1778 och docent i filosofi 1781 och engelsk språkmästare. Som respondent och preses låg han bakom sju avhandlingar i Greifswald 1778–1783. Efter att redan 1778 ha vunnit ett pris av Svenska Akademien utgav han 1780 kvädet Thersites. Han författade även ett engelskt-svenskt lexikon 1781 och 1783 en samling av poem, anekdoter med mera, Sammelsurium af allahanda småsaker. Då Svenska Akademien utlyste en tävling på ämnet Allmänna skådespels verkan på sederna författade Brisman en hyllning till teaterkonsten som förlänade honom akademiens guldmedalj. Han författade även några små prologer, som uppfördes på Gustav III:s födelsedagar 1783 och 1784.

Sven Brisman var systerson till den svenske pastorn i London Karl Noring, vilken ärvt en betydande förmögenhet av sin morbror. Norings son hade avlidit barnlös och med dennes änka, Kristina Maria von Strokirch gifte sig Brisman 1785. Genom giftermålet blev han ägare till Grunnevads säteri i Valstads socken, och blev nu lantbrukare. 1789 förlänades han med ekonomidirektörs titel. Frånsett ett misslyckat försök att genom sina akademiska och litterära meriter vinna ett lektorat i Skara förblev han därefter lantlivet trogen. Han författade även fortsättningsvis enstaka dikter, men främst vetenskapliga arbeten inom lantbruksnäringarna.

Han var en av stiftarna av Skaraborgs läns hushållningssällskap 1807 och blev dess förste sekreterare och ledamot av dess förvaltningsutskott 1811–1813. 1813 sålde Brisman Grunnevad och bosatte sig i Stockholm. Från 1813 var han ledamot av Lantbruksakademin.

Han publicerade även flera böcker om lanthushållning, statshushållning, potatisodling, samt Läran om tiderna eller Konsten att lefva för ståndspersoner på landet. Han var ledamot av Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg från 1782. År 1818 öppnade han lånebibliotek i Skara.

Sven Brisman gav 1815–1817 ut veckotidskriften Landtbruks-Tidningen.

Referenser

Noter

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.
 Svenskt biografiskt lexikon, artikel av B Boëthius

Ledamöter av Lantbruksakademien
Svenska författare
Män
Födda 1752
Avlidna 1816
Personer från Ekby socken
Grand Prix at Road America 2002

Grand Prix at Road America 2002 var den tolfte deltävlingen i CART World Series 2002. Racet kördes den 18 augusti på Road America i Wisconsin. Cristiano da Matta tog sin sjätte seger för säsongen, och kunde åter etablera ett bastant grepp om mästerskapsledningen. Alex Tagliani slutade tvåa, följd av Bruno Junqueira.

Slutresultat

Källor

2002 i USA
Road America
2002
Etylformiat

Etylformiat eller etylmetanoat är en ester av etanol och myrsyra med formeln C2H5OCHO. Det förekommer i många livsmedel och är framträdande i doften av rom och smaken av hallon.

Framställning 
Etylformiat framställs genom reaktion mellan etanol (C2H5OH) och myrsyra (HCOOH).

Användning 
Etylformiat används inom industrin som lösningsmedel för cellulosanitrat och cellulosaacetat. Det kan också användas i stället för aceton.

Det används i livsmedel som konstgjord arrak- och rom-essens och som fungicid i tobak.

Se även 
 Metylformiat
 Etylacetat

Externa länkar 
 Galaxy's centre tastes of raspberries and smells of rum, say astronomers

Källor

Etylestrar
Metanoater
Makassarsundet

Makassarsundet (indonesiska: Selat Makasar) är ett sund mellan öarna Borneo och Sulawesi i Indonesien. I norr gränsar sundet till Celebessjön medan i söder gränsar sundet till Javasjön. Floden Mahakam på Borneo mynnar ut i sundet. Sundet är en del av Wallacelinjen. 

Sundet är 800 kilometer långt och mellan 130 och 370 kilometer brett. Djupet är som mest närmare 3000 meter. 

Hamnar som ligger längs sundet är Balikpapan på Borneo, och Makassar och Palu i Sulawesi.

Makassarsundet är en vanlig rutt för oceangående fartyg som är för stora för att passera genom Malackasundet.

Se även 
 Wallacelinjen
 Malackasundet
 Sundasundet

Referense 

Sund i Indonesien
Justin Cartwright

Justin Cartwright, född 20 maj  1943 i Cape Town i Sydafrika, död 3 december 2018, var en brittisk författare.

Cartwright föddes i Sydafrika där hans far var redaktör för The Rand Daily Mail. Han har studerat i Sydafrika, USA och vid Trinity College, Oxford. Cartwright har arbetat med reklam och har regisserat dokumentärer och TV-reklam. Han bodde i London med fru och två barn. 

Look At It This Way filmatiserades i tre delar av BBC 1992, med bland annat skådespelaren Kristin Scott Thomas; Cartwright skrev filmmanus.

Bibliografi 
Romaner:
 Deep Six (1972)
 Fighting Men (1977)
 Horse of Darius (1980) 
 Freedom for the Wolves (1983)
 Interior (1988)  
 Look at it This Way (1990) 
 Masai Dreaming (1993) 
 In Every Face I Meet (1995)  
 Leading the cheers (1998)  
 Half in Love (2001)  
 White Lightning (2002) 
 The Promise of Happiness (2005) 
 The Song Before it is Sung (2007)
 To Heaven by Water Bloomsbury (2009)

Facklitteratur:
 Not Yet Home (1997) 
 This Secret Garden (2008)

Utgivet på svenska 
 Kontrakt med döden 1979

Priser och utmärkelser 
 Hawthornden Prize 2005 för The Promise of Happiness

Källor

Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1943
Män
Avlidna 2018
Alumner från Trinity College, Oxford
The Unauthorized Biography of Reinhold Messner

The Unauthorized Biography of Reinhold Messner är den amerikanska pianorockgruppen Ben Folds Fives tredje studioalbum, släppt den 21 april 1999.

En amerikansk specialutgåva hade en bonusvideo, Spare Reels, med liveframträdanden. Den australiska utgåvan hade en bonus-cd med liveframträdanden och en intervju.

Albumets titel kommer sig av att gruppens trummis Darren Jessee under sin tonårstid hade ett förfalskat id-kort i namnet Reinhold Messner. När namnet på albumet valdes visste inte gruppen att det fanns en verklig Reinhold Messner, en berömd italiensk bergsbestigare. Messner gav sitt tillstånd till att hans namn användes, och kontaktade i efterhand gruppen och meddelade att han var mycket nöjd med albumet.

"Sången" på "Your Most Valuable Possession" består av ett meddelande som lämnades på Ben Folds telefonsvarare av Folds pappa, Dean Folds, medan denne halvsov.

Ben Folds Five splittrades 2000. Gruppen återförenades dock för en enda konsert i september 2008 i Chapel Hill i North Carolina i USA, där de spelade The Unauthorized Biography of Reinhold Messner i dess helhet. Konserten var den första i MySpaces konsertserie Front to Back.

Gruppen återförenades 2012 och släppte då ett nytt studioalbum, The Sound of the Life of the Mind.

Låtlista

Medverkande

Ben Folds Five 
 Ben Folds – Piano, sång
 Robert Sledge – Elbas, bakgrundssång
 Darren Jessee – Trummor, bakgrundssång

Övriga 
 Mark Feldman – Fiol
 Dean Folds – "Sång" (telefonsvararmeddelande)
 Frank London – Trumpet
 Tom Maxwell – Tenorsaxofon
 Ken Mosher – Barytonsaxofon, altsaxofon
 John Mark Painter – Flygelhorn, ventilbasun, stråkarrangemang
 Lorenza Ponce – Fiol
 Jane Scarpantoni – Cello
 Paul Shapiro – Tenorsaxofon
 Antoine Silverman – Fiol

Listplaceringar 
  – 5
  – 17
  – 22
  – 35

Referenser

Noter

Webbkällor 
 

Musikalbum 1999
Engelskspråkiga musikalbum
Truman Smith

Truman Smith, född 27 november 1791, död 3 maj 1884, var en politiker, advokat och domare från Connecticut i USA och ledamot av USA:s representanthus och USA:s senat.

Tidigt liv
Smith föddes i Roxbury, Connecticut. Han var brorson till kongressledamoten Nathaniel Smith och senatorn Nathan Smith. Han tog examen från Yale College 1815. Sedan studerade han juridik och antogs till advokatsamfundet 1818, varefter han började arbeta som advokat i Litchfield, Connecticut.

Politisk karriär
Smith var ledamot av Connecticuts representanthus från 1831 till 1832 och återigen 1834. Han valdes för Whigpartiet till USA:s representanthus 1838, och tjänstgjorde i två mandatperioder från 1839 till 1843, men avböjde kandidaturen till omval 1842. Han var elektor i amerikanska presidentvalet 1844 för Whig-partiet. Följande år valdes han åter till USA:s representanthus och tjänstgjorde i två ytterligare mandatperioder, från 1845 till 1849.

Smith tackade nej erbjudandet om att bli USA:s första inrikesminister från president Zachary Taylor 1849, då han hade blivit vald till USA:s senat. Han tjänstgjorde i senaten från 1849 till dess han avgick 1854.

Senare år
Efter de politiska uppdragen bodde Smith i Stamford, Connecticut med sin fru Mary Ann Dickinson Smith och arbetade som advokat i New York. År 1862 utnämnde president Abraham Lincoln Smith till domare i skiljedomstolen enligt avtalet av 1862 med Storbritannien för motarbetandet av slavhandeln, där han tjänstgjorde till 1870. Han gick i pension det året och avled i Stamford, Connecticut, den 3 maj 1884. Han begravdes i Stamford på Woodland Cemetery.

Referenser
Truman Smith i Biographical Directory of the United States Congress
Truman Smith på Find a Grave

Födda 1791
Avlidna 1884
Ledamöter av USA:s representanthus från Connecticut
Ledamöter av USA:s senat från Connecticut
Män
M.J. Hyland

Maria Joan Hyland, född 6 juni 1968 i London, är en brittisk författare.  

Hyland debuterade litterärt i Australien 2003 med How the Light Gets In. Hennes andra roman Carry Me Down var nominerad till Bookerpriset 2006 och vann både Encore Award och Hawthornden Prize 2007. Hyland bor nu i Manchester, England.

Biografi 
Hyland föddes i London av irländska föräldrar. Då hon var två år flyttade familjen till Australien, men de flyttade vidare till Dublin efter några få år. Då hon var elva år flyttade familjen åter till Australien och bosatte sig i Melbourne. Hon studerade vid University of Melbourne där hon tog examen 1996. Därefter arbetade hon som jurist i cirka sex år. 

Hyland flyttade till London 2005 men bor nu i Manchester där hon undervisar vid Manchester Centre for New Writing.

Hennes första roman How the Light Gets In (2003) gavs ut av Penguin i Australien och året efter av Canongate i Storbritannien. 

Hennes andra roman, Carry Me Down gavs ut 2006 av Canongate.

Bibliografi 
 How the Light Gets In 2004.
 Carry Me Down 2006
 This Is How 2009

Utgivet på svenska 
 Inga fler lögner 2007
 Utan ont uppsåt 2011

Priser och utmärkelser 
 Hawthornden Prize 2007 för Carry Me Down

Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1968
Kvinnor
Levande personer
Alumner från University of Melbourne
Kalydon

Kalydon (grekiska Καλυδών, latin Calydon) var en forngrekisk stad i landskapet Aitolien nära floden Euenos, i sagorna vida berömd huvudsakligen genom Meleagros och andra hjältars jakt på det s.k. kalydoniska vildsvinet. Staden ägde bestånd ännu på Caesars och Augustus tid, och lämningar av dess fästningsverk och teater är ännu i dag synliga.

Källor 

Grekiska städer under antiken
Greklands geografi
Onon

Onon (ryska: Онон, mongoliska: Онон гол – Onon gol) är en flod i Mongoliet och Zabajkalskij kraj i Ryssland. Den är 818 km lång, med ett upptagningsområde på 94 010 km². Den har sitt ursprung i bergen Khentii. De första 298 km av floden ligger i Mongoliet. Ca 20 km uppströms från staden Sjilka löper Onon samman med floden Ingoda, bildar floden Sjilka. 

Övre Onon är ett av de områden som påstås vara den plats där Djingis Khan föddes och växte upp. 

Onon är floden Amurs främsta tillflöde, och flodsystemet Amur-Sjilka-Onon är tillsammans en av världens tio längsta floder (2874 km + 560 km + 818 km). 

Onons floddal räknas tillsammans med floddalarna för Cherlen och Tuul ("de tre floderna") till det mongoliska folkets ursprungliga hemland.

Källor 

Vattendrag i Mongoliet
Vattendrag i Ryssland