kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Edesön

Edesön är en 2 km lång ö 1,5 sjömil nordost om Dalarö.

Historia
Den förste kände nybyggaren på Edesön var Dalarös förste kronolots, Peder Nilsson, som fick ön i gåva av kung Karl IX den 20 maj 1610. Ön som i gåvobrevet kallades Gässön hette då Skråfön. Gåvan konfirmerades av drottning Kristina 26 mars 1652 till Nilssons svärson Peder Olofsson som tog sig tillnamnet ”Skråf” efter ön.

Den 23 juni 1625 bytte riksdrotsen Gabriel Oxenstierna till sig stora delar av Österhaninge socken av kronan, bland dem Winåkers by till vilken Edesön och Dalarö tillhörde.

Ön brändes under Rysshärjningarna sommaren 1719 och var 1729 fortfarande obebyggd.

1944 styckades ön upp av Blankaholms Sågverksaktiebolag som sålde av 56 tomter till hugade spekulanter.

Natur
Edesön består huvudsakligen av hällmarkstallskog, men ängsmark finns vid Österglo och Södra viken.

Norr om Edesön råder dyk- och ankringsförbud i ett 400×400 meter stort område runt Dalarövraket.

Källor

Öar i Haninge kommuns skärgård
Murad V

Murad V, född 21 september 1840 i Topkapipalatset, Istanbul, död 29 augusti 1904 i Çırağanpalatset, Istanbul, var sultan över det Osmanska riket från maj till augusti 1876. 

Under sultan Abdülaziz styre hade hans brorson Murad kontakt med ungturkarna. När de störtade Abdülaziz blev Murad sultan. Innan han hunnit genomföra några liberala reformer avsattes han på grund av påstådd psykisk ohälsa och efterträddes av sin bror Abd ül-Hamid.

Källor

Noter 

 

Personer i Osmanska riket under 1800-talet
Personer i Osmanska riket under 1900-talet
Födda 1840
Avlidna 1904
Osmanska rikets sultaner
Män
Per Gummeson

Per Gummeson, född 25 mars 1858 i Borrby socken, Krisianstads län, död 5 maj 1928 i Röstånga församling, Malmöhus län
,v ar en svensk konstnär. 

Gummeson studerade vid Konstakademierna i Stockholm och Köpenhamn. 

Per Gummeson var son till lantbrukaren Gumme Svensson. Han genomgick folkskolan, under det att han på egen hand lärde sig rita. Efter uppmuntran av Axel Hjalmar Lindqvist kom han 1882 till Köpenhamn, där han genomgick Det tekniske Selskabs Skole ett par år. 1883–1886 studerade han vid Konstakademien i Stockholm, varpå han slog sig ned i Röstånga i Skåne, varifrån han hämtade de flesta av sina motiv. Sommartid reste han vanligen ut till kusten, till Arild, Falsterbo och Viken. Hans tidiga målningar är ofta omsorgsfullt arbetade. Senare kom han under inflytande av Justus Lundegård att gå över till bredare penseldrag och en mustigare färgställning. Gummessons idylliska, intima landskapsmålningar fick med åren en allt tydligare personlig karaktär. Det ofta breda summariska målningssättet passade anmärkningsvärt väl samma med de små format, i vilka han i regel arbete. Han utförde även porträtt. Gummessons målningar finns på flertalet svenska konstmuseer bland annat Göteborgs konstmuseum och Nationalmuseum i Stockholm.. Gummesson utgav även 1915 en diktsamling, Dikter.

Källor

Noter

Svenska landskapsmålare
Svenska porträttmålare
Svenska poeter
Personer från Borrby socken
Födda 1858
Avlidna 1928
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Jean Haagen

Jean Gustaf Haagen, (urspr. Nilsson), född 9 februari 1868 i Lund, död 12 oktober 1938 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk porträttmålare. Han målade även landskapsmotiv.

Jean Haagen studerade vid Konstakademien i Stockholm 1893–1899 och började sedan med  porträttmåleri. Han var en skicklig kopist och fick beställningar bland annat från Vetenskapsakademien, Åbo slott och Franska Akademien.

Källor 

Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1868
Avlidna 1938
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Ferdinand Pauwels

Wilhelm Ferdinand Pauwels, född 13 april 1830 i Ekeren nära Antwerpen, död 26 mars 1904 i Dresden, var en belgisk målare.

Pauwels blev en av de främsta representanterna för det historiska måleriet vid sidan av Gustave Wappers och Hendrik Leys. Han verkade som professor vid konstakademierna i Weimar och Leipzig samt slutligen i Bryssel. Pauwels har i flera stora dukar, samt de under första världskriget förstörda väggmålningarna i Tyghallen i Ypern, gjort illustrationer till Belgiens historia. Utöver dessa märks målningarna Coriolanus framför Rom och de bibliska bilderna Deborah och Sauls hustru Rispa vid sönernas lik samt Amerika avskaffar slaveriet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1937.

Externa länkar 
 
 

Belgiska historiemålare
Belgiska målare under 1800-talet
Födda 1830
Avlidna 1904
Män
Svensk uppslagsbok
Anne-Marie Lindström

Ann-Marie Gunhild Lindström, född Holmgren, tidigare gift Bjurgate, född 8 februari 1933 i Sankt Johannes församling i Malmö, död 28 november 2009 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk författare och samhällsdebattör.

Hon skapade den moderna dövtolkutbildningen i Sverige och ansvarade för boken "Teckenspråk för döva" (Skolöverstyrelsen 1968). Hon var aktiv som debattör i ett flertal tidningar, bl.a. Dagens Nyheter där hon verkade som krönikör under slutet av 1980-talet.

Bibliografi
1968 Teckenspråk för döva (Skolöverstyrelsen)
1987 - Mor och jag (Opal)
1990 - Tystnadens barn (Opal)

Referenser 

Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Författare från Malmö
Födda 1933
Avlidna 2009
Kvinnor
Karolina Karlovna Pavlova

Karolina Karlovna Pavlova, född Jänisch, född 10 juli 1810, död 14 december 1893, var en rysk-tysk författare.

Efter en förälskelse i den polske poeten Adam Mickiewicz gifte sig Pavlova med den ryske författaren Nikolai Pavlov. Pavlova, som skrev på tyska, franska och ryska, har haft betydelse som tolk av ryska diktverk på tyska och tyska på ryska. Bland hennes på ryska författade dikter märks främst balladen Festen i Trianon, ett samtal mellan Mirabeau och Cagliostro.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1937.

Ryska författare under 1800-talet
Tyska författare under 1800-talet
Personer från Jaroslavl
Födda 1810
Avlidna 1893
Kvinnor
Extrafilm

Extrafilm var ett svenskt fotoföretag, som tidigare hade ett stort fotolaboratorium i västsvenska Tanumshede, Tanum kommun och var under lång tid marknadsledande i Norden på filmframkallningar över postorder. Varumärket Extrafilm var etablerat i hela Norden och i flera europeiska länder av moderbolaget Smartphoto Group NV (fd. Spector Photo Group NV). Sedan den 13 juli 2011 marknadsförs Extrafilms tjänster under namnet smartphoto.

Verksamheten startades 1972 i Tanumshede av Hans Vilke men togs över av Lennart Sjögren 1977. Under 1980-talet inleddes ett samarbete med det belgiska fotoföretaget DBM Color N.V. om filmframkallningsverksamhet i Frankrike under varumärket Extrafilm. År 1990 köptes Extrafilm av DBM som därmed blev ett dotterbolag till det belgiska bolaget. Genom affären blev familjen Sjögren majoritetsägare i DBM som sedermera kom att ändra namn till Spector Photo Group. Under 2000-talet har familjen Sjögren successivt utträtt som ägare ur företaget.

Fotolaboratoriet i Tanumshede lades ner 2010, men verksamheten hade på grund av övergången till digital fotografering varit hotad under hela andra hälften av 2000-talet. När fotolaboratoriet lades ned förlorade 49 personer sina arbeten. Som mest hade Extrafilm 175 anställda (1998) i Tanumshede och därutöver uppåt hundra sommaranställda. Efter nedläggningen flyttade produktionen till Wetteren i Belgien. Extrafilms efterträdare Smartphoto bedriver fortfarande verksamhet i Sverige genom sin hemsida och sitt marknadskontor i Malmö.

Se även 
Framkallning
Lofoto

Referenser

Externa länkar 
Extrafilms hemsida

Fotografi
Ej längre existerande svenska företag
Fotolaboratorier
Tanums kommun
Eliot Wieslander

Eliot Wieslander, tidigare Emma, född 5 september 1972 i Eskilstuna, är en svensk samhällsdebattör som åren 2015–2022 var generalsekreterare i organisationen Läkare i Världen Sverige.

Biografi 
Eliot Wieslander är uppvuxen i Malmö, men bor sedan 1998 i Stockholm.

Samhällsdebattör 
Wieslander har varit en flitig samhällsdebattör under hela sitt vuxna liv med särskilt intresse för sexuella rättigheter, migration och hållbarhet. Mellan 2009 och 2013 var Eliot Wieslander medlem i RFSU:s förbundsstyrelse där Eliot uttalat sig om HIV, stjärnfamiljen, flersamhet och transfrågor. År 2010 deltog Wieslander i ett uppmärksammat samtal med domprost Åke Bonnier om polyamori på Stockholm Pride som filmades av UR Samtiden.

Wieslander har under 2015 och 2016 synts i SVT:s program Studio Plus som expert på konsumentfrågor.

2015 blev Eliot Wieslander generalsekreterare i den ideella organisationen Läkare i Världen Sverige och utvecklade den under de kommande sju åren.

Rollspelare 
Wieslander har länge vart föreningsaktiv i rollspelsrörelsen. Under åren 1997–1999 var Wieslander ordförande i riksförbundet Sverok (Sveriges roll- och konfliktspelsförbund) efter att ha varit vice ordförande och ställföreträdare under delar av 1996. Dessförinnan var Eliot ordförande i Sveroks södra distrikt och en av personerna som startade spelföreningen Tomtar och troll. 

År 2003 arrangerade Wieslander tillsammans med Katarina Björk lajvuppsättningen "Mellan himmel och hav" på Riksteatern i Hallunda. Efter denna produktion blev genusfrågor ett område som mainstreamas i många svenska lajv. Tillsammans med Christoffer Krämer arrangerade Wieslander spelkonventen SydCon IV (1995) och SydCon V (1996).

I april 2017 tilldelades Wieslander Rollspelsdraken av Föreningen WRNU.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1972
Rollspelspersonligheter
Levande personer
Otto Arnold Paijkull

Otto Arnold Paijkull, född omkring 1662, död 1707, var en livländsk militär i sachsisk tjänst.

Biografi
Paijkull föddes i Livland som svensk undersåte. Han blev 1677 page vid sachsiska hovet och övergick sedan i krigstjänst, där han 1699 blev generalmajor och överbefälhavare för de trupper, som sammanfördes i Kurland i avsikt att överrumpla Riga. Genom Erik Dahlberghs vaksamhet misslyckades attacken. År 1700 befordrades han till generallöjtnant, och var en av de sachsiska befälhavarna i slaget vid Düna 9 juli 1701. 

Karl XII hade 1700 påbjudit, att alla svenska undersåtar, som gått i tjänst hos Sveriges fiender, omedelbart skulle inställa sig under de svenska fanorna. År 1702 dömdes bland annat Paijkull till döden, då han inte hörsammat påbudet. Paijkull drog sig nu undan på sina gods i Brandenburg, där han började ägna sig åt naturvetenskapliga experiment och alkemistisk mystik för att därigenom leta sig fram till nyttiga uppfinningar. År 1705 gick han på nytt i fält, beordrades att jämte Michał Serwacy Wiśniowiecki försöka överrumpla Warszawa och hindra Stanisław I Leszczyńskis kröning men led ett grundligt nederlag och blev själv tillfångatagen av svenskarna. 

Trots att Paijkull redan i sin frånvaro dömts till döden, upptogs en rättegång mot honom i Svea hovrätt, där Paijkull hävdade att han inte var svensk undersåte och därför inte haft skyldighet att hörsamma påbudet. Hovrätten hänsköt frågan till kungen som i enlighet med ett av Olof Hermelin uppsatt betänkande dömde honom att mista liv, ära och gods. Paijkull försökte vinna nåd genom löfte om att utlämna receptet på det guld, han påstod sig med sina experiment åstadkommit, och vann mångas, bland annat Urban Hjärnes förböner, men kungens beslut stod fast och 4 februari 1707 halshöggs Paijkul på den sedan länge kallade "Paijkulls backe" utanför Norrtull i Stockholm.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1937.

Tyska generaler
Födda 1660-talet
Avlidna 1707
Män
Deltagare i slaget vid Düna
FESPACO

FESPACO (Panafrican Film and Television Festival of Ouagadougou eller Festival panafricain du cinéma et de la télévision de Ouagadougou) är den största och äldsta panfrikanska filmfestivalen i Afrika. 

Festivalen arrangerades första gången 1969 och på festivalen visas uteslutande afrikanska filmer. FESPACO arrangeras vartannat år i Ouagadougou i Burkina Faso och startar alltid sista lördagen i februari. Dess syfte är att utveckla den afrikanska filmens roll för utbildning och medvetandegörande. Ett annat syfte är att marknadsföra, uppmuntra distribution av och sprida afrikansk film. Den fungerar också som en plattform för afrikanska filmarbetare där de träffas och utbyter erfarenheter. FESPACO försöker även arkivera, restaurera och säkra den afrikanska kontinentens filmskatt.

Vid den första festivalen 1969 deltog 24 filmer från 7 länder. 2011 hade festivalen växt till att visa 170 filmer från 80 olika länder. När FESPACO fyllde 50 år, 2019, väntades 100 000 besökare till den veckolånga festivalen.

Priser 
Det mest prestigefyllda priset som delas ut vid FESPACO är Guldhingsten (Étalon de Yennenga eller Yennega Stallion). Detta pris anses vara det förnämsta afrikanska filmpriset. Priset bestod 2011 av 10 miljoner CFA-franc samt en stayett. Statyetten avbildar en kvinnlig krigare med ett spjut i handen sittande på en stegrande häst och namnet refererar till myten om kejsardömet Mossés, Burkina Fasos största etniska grupp. Priset symboliserar den afrikanska kulturella identitet som FESPACO uppmuntrar filmmakarna att upprätthålla genom sina filmer.

Andra priser som delas ut under festivalen är Oumarou Ganda Prize som ges till bästa debutfilm och Paul Robeson Prize som ges till bästa filmen från en regissör ur den afrikanska diasporan.

Vinnare av Guldhingsten

Referenser

Externa länkar 
 FESPACOs Officiella webbplats

Filmfestivaler i Burkina Faso
Återkommande evenemang med premiär 1969
Miguel Relvas

Miguel Relvas, född 1961 i Lissabon, är en portugisisk politiker och samordningsminister sedan juni 2011.

Miguel Relvas är utbildad statsvetare från Universidade Lusófona och har varit ledamot av Assembleia da República för Partido Social Democrata.

Externa länkar
Portugals regeringskansli - Miguel Relvas

Se även
Regeringen Passos Coelho
Parlamentsvalet i Portugal 2011

Portugisiska politiker
Födda 1961
Män
Levande personer
Personer från Lissabon
Claudius Aelianus

Claudius Aelianus (grekiska: Κλαύδιος Αἰλιανός), född cirka 175 i Praeneste (nu Palestrina) utanför Rom, död cirka 235, var en romersk författare som skrev på grekiska. Han verkade under Septimius Severus men tycks ha överlevt Heliogabalus. Trots att han bodde hela sitt liv i Italien föredrog han grekiska och skrev en något ålderdomlig sådan. Han talade språket så perfekt att han kallades "honungstungan" (meliglossos).  

Inte mycket är säkert om Aelianus liv. Enligt den bysantinska encyklopedin Suda var han förutom författare även sofist och präst. Filostratos nämner att han började skriva böcker när han insåg att han inte var bra på att hålla tal för allmänheten. Denne berättar även att han aldrig reste utanför Italien, att han aldrig gifte sig och att han dog vid 60 års ålder. 

Aelianus skrev ett fördömande av en härskare han kallade Gynnis (troligtvis kejsar Heliogabalus) kort efter dennes död. Det är dock två andra verk av honom som har bevarats till idag. Dessa arbeten är värdefulla för de många citaten ur verk av tidigare författare som annars skulle gått helt förlorade, och för oväntade glimtar från den grekisk-romerska världen:  

 De Natura animalium (Περί Ζώων Ιδιότητος) Berättelser om djur, 17 böcker, delvis bevarade i korta utdrag, med berättelser och sägner om djur, ibland valda för sitt sedelärande innehåll, andra gånger för att de är uppseendeväckande. 

 Varia Historia (Ποικίλη Ιστορία), Blandade historier, är en blandning av anekdoter och biografiska skisser i 14 böcker. Den består av anekdoter om märkvärdigheter i naturen, små historier om kända grekiska filosofer, poeter, historiker och dramatiker samt myter.

Källor

Externa länkar 

 De Natura Animalum, A. F. Scholfields engelska översättning
 Varia Historia, Thomas Stanleys engelska översättning

Romerska författare
Födda 175
Avlidna 235
Män
Personer från Palestrina
Integument (botanik)

Integument är höljen runt äggcellen och senare embryot hos fröväxter. Gymnospermer (nakenfröiga växter) har enkla integument, medan angiospermer (gömfröiga växter) har dubbla. Integumentens ursprung är oklart. 

I fröämnets spets lämnar integumenten en öppning, mikropyl, där en pollenslang kan nå fram till ägget. När embryot utvecklas kommer integumenten att bilda en del av fröskalet.

Se även
Pistill

Källor

Botanik
Zhou Yu

Zhou Yu (traditionell kinesiska: 周瑜; förenklad kinesiska: 周瑜; pinyin: Zhōu Yú; 175-210), eller Zhou den vackre (美周郎), var en berömd kinesisk general under De tre kungadömena, den oroliga perioden efter Handynastins fall. 

Han räknades som en av Sun Ce och hans efterföljare Sun Quans bästa generaler och han var befälhavare för styrkan som besegrade Cao Cao i slaget vid Chibi. Under slaget vid Chibi samarbetade Zhuo Yu med Zhuge Liang, en mästerstrateg som ledde trupperna från Jiang Ling - ett mindre rike i väster om Wu som i nuläget var allierat med Sun Quan. De utvecklade tillsammans en strategi som skulle krossa Cao Caos flotta, nämligen att sätta Cao Caos flotta i eld. 

Han härstammade från Lujiang i provinsen Anhui.

Födda 175
Avlidna 210
Kinesiska krigsherrar
Män
WP:Projekt Kina
Personer från Hefei
Antikens musiker
Personer i Kina under 100-talet
Personer i Kina under 200-talet
Transitionsrörelsen



Allmänt 
Transitionrörelsen eller omställningsrörelsen är ett globalt nätverk av människor med ambitionen att möta utmaningarna med krympande naturresurser, miljöförstöring och klimatförändringar genom att bygga lokala hållbara samhällen där medborgarna verkar genom småskaliga projekt såsom kooperativt markägande, samåkning till jobbet eller stadsodlingar. Man framhåller att en sådan omställning är möjlig med bibehållen eller till och med ökad livskvalitet och välbefinnande.

Omställningsrörelsen uppstod i Storbritannien 2005 i Totnes med Rob Hopkins som en förgrundsfigur, och har sedan spridit sig till många platser i världen, där olika orter fått "Transition Town Status". 2008 blev Fujino i Japan den 100 staden globalt, och den första i Japan, att få denna status.

Sverige 
Till Sverige kom rörelsen 2008 under namnet Omställning Sverige. Rörelsen arbetar för att stärka lokal resiliens genom att ställa om energianvändning och matproduktion för att åstadkomma en övergång till ett uthålligt och fossilfritt samhälle. Sedan 2015 finns föreningen Omställningsnätverket med syfte att "stödja omställningsarbetet i Sverige enligt gällande principer för Transition Network, allmännyttigt och partipolitiskt obundet". 

Björn Forsberg och hans bok Omställningens tid uttrycker många av rörelsens mål och arbetssätt.

Lokala valutor 
Omställningsrörelsen förespråkar lokala och komplementära valutor som ett sätt att stärka den lokala ekonomin och minska sårbarheten för nationella och globala finanskriser. Valutan syftar till att öka lokal handel och skapa lokala arbetstillfällen genom att uppmuntra till att använda lokala varor och tjänster.

Lokala valutor med koppling till rörelsen som existerar eller är under utveckling är bland annat:

Referenser 

Ekologism
Gröna rörelsen
Ekonomisk utveckling
Klimatförändring
Tappert (plagg)

Tappert, även tabert, är en kortärmad eller ärmlös rock med öppna sidor som var ett vanligt plagg för män under medeltiden. En tappert kan bäras med eller utan bälte. En form av tappert är häroldernas heraldiska dräkt. 

Klädedräkt under medeltiden
Selander

Selander är ett svenskt efternamn som kan avse bland andra:
Bengt Selander (1923–2017), militär
Blind-Pelle Selander (1871–1928), fiolspelman
Concordia Selander (1861–1935), skådespelare
Edvard Selander (1846–1931), bakteriolog
Einar Selander (1875–1930), sjöofficer
Ester Selander (1893–1977), skådespelare
Frida Selander (född 1981), musiker
 Gunnar Selander (1918–2007), arkitekt
Hans Selander (född 1945), fotbollsspelare
Hjalmar Selander (1859–1928), skådespelare, regissör och teaterdirektör
Ingemar Selander (född 1977), konstnär med artistnamn Blaziuz
Inger Selander (1936–2018), docent
Ingvar Selander (1920–2005), överste
Johannes Anton Selander (1887–1964), journalist och chefredaktör
Josephine Selander (född 1969), yogalärare.
Kalle Selander (född 1966), underhållare, regissör och radioprogramledare
Lars Selander (född 1958), åländsk politiker
 Lina Selander (född 1973), konstnär
Marie Selander (född 1947), sångare och kompositör.
Nils Selander (1845–1922), överste, kamrer och kompositör
Nils Selander (1877–1949), konstnär, journalist och antikhandlare
Nils Haqvin Selander (1804–1870), astronom och riksdagsman
Sten Selander (1891–1957), poet och botaniker
Sven-Åke Selander (född 1934), professor
Ulla Selander (1924–2011), målare.

Se även 
 Celander

Svenska efternamn
In vivo (psykologi)

In vivo betecknar inom psykologi något som sker i klientens naturliga miljö, exempelvis vid exponeringsterapi inom kognitiv beteendeterapi, där man kan att utsätta någon för dess fobi. Exempelvis får den som har höjdfobi gå över en hög bro.

Psykologi
Miguel Macedo

Miguel Macedo, född 1959, är en portugisisk politiker och inrikesminister sedan juni 2011. Han är utbildad jurist och har varit ledamot av Assembleia da República för Partido Social Democrata.

Externa länkar
Portugals regeringskansli - Miguel Macedo

Se även
Regeringen Passos Coelho
Parlamentsvalet i Portugal 2011

Portugisiska politiker
Levande personer
Män
Födda 1959
Álvaro Santos Pereira

Álvaro Santos Pereira, född 1972 i Viseu, är en portugisisk politiker och ekonomi- och arbetsmarknadsminister sedan juni 2011. Han tog sin grundexamen vid Coimbras universitet 1995 samt doktorsexamen 2003 vid Simon Fraser University, i Vancouver, Kanada.

Bibliografi

Skönlitteratur
Diário de um Deus Criacionista (2009)

Facklitteratur
O medo do insucesso nacional
Os mitos da economia portuguesa (2007)
Portugal na Hora da Verdade

Papers
The Opportunity of a Disaster: The Economic Impact of the 1755 Lisbon
Earthquake”, (2009)
Localized or Generalized Growth?: Revisiting the Industrial Revolution”, (2009)
(with Sue Bowden and Domna Michailidou) Chasing Mosquitos: An Exploration of
the Relationship between Poverty, Economic Growth and the Elimination of Malaria in Southern Europe in the Twentieth Century”, (2008)
Economic Reforms and Peacebuilding Success: Lessons from Post-Conflict
Mozambique”, (2008)
Dollarization or a North American Common Market? Reviewing the Options for
Canada”, (2006)
Dollarization or a North American Common Market,  in Britain and Canada
and their Large Neighboring Monetary Unions, (2006)
Two Views of Economic Development (2003)
On the feasibility of a Marshall Plan for the Arab Countries, (2001)

Referenser

Externa länkar
Portugals regeringskansli - Álvaro Santos Pereira

Se även
Regeringen Passos Coelho
Parlamentsvalet i Portugal 2011

Portugisiska politiker
Födda 1972
Män
Levande personer
Alumner från Simon Fraser University
Garibaldi Lindberg

Tengel Leonard Ervin Garibaldi Lindberg, född 19 mars 1863 i Kloster i Södermanland, död 28 mars 1957 i Norrköping, var en svensk bildkonstnär. Han har målat landskap med figurer och mytologiska ämnen.

Lindberg studerade vid Tekniska skolan (nuvarande Konstfack) i Stockholm och sedan vid Konstakademien 1886–1894. Därefter gjorde han studieresor till München 1895–1896, Italien 1896, återigen München 1896–1897 och Spanien 1897. Lindberg är representerad vid Kalmar konstmuseum, Norrköpings konstmuseum  och Nationalmuseum i Stockholm. Lindberg var bosatt i Stockholm och avled hos släktingar i Norrköping. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 

Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1800-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Konstnärer från Eskilstuna
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1863
Avlidna 1957
Män
Assunção Cristas

Assunção Cristas, född  1974 i Luanda i Angola, är en portugisisk politiker.

Sedan  13 mars 2016 är hon ledare för CDS-PP - ett socialkonservativt parti.

Hon var tidigare jordbruks- och fiskeriminister från 2011 fram till 2015.
Assunção Cristas är utbildad  jurist vid Lissabons universitet och har varit ledamot av Assembleia da República  för CDS-PP.

Referenser

Noter

Se även
CDS-PP

Portugisiska politiker