kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arabsångare

Arabsångare (Curruca leucomelaena) är en fågel i familjen sylvior inom ordningen tättingar. Den förekommer på Arabiska halvön och i nordöstra Afrika. Fågeln minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende 
Arabsångaren är en stor sylvia med en kroppslängd på 14,5–16 cm. Fågeln påminner mycket om mästersångare, men har längre stjärt med rundad spets och de yttre stjärtfjädrarna har vita spetsar. Den skiljer sig vidare genom att ha ljusare bröst, mörkare hjässa, mörkt öga i alla dräkter och antydan till ljus orbitalring. Arabsångaren är skygg och rörlig och vippar alltid nedåt med stjärten.Den går att förväxla med en bulbyl som ofta häckar i samma biotop.

Läte 
Sången består av korta strofer i lugn takt med en vacker och klar röst, påminnande om svarthätta, mästersångare, videsparv eller till och med koltrast på håll. Locklätet är ett smackande "t(r)ack".

Utbredning och systematik
Arabsångaren är en stannfågel som förekommer på södra och västra Arabiska halvön och i nordöstra Afrika. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning: 
 blanfordi Seebohm, 1879 – förekommer vid Rödahavskusten i Egypten, nordöstra Sudan och Eritrea
 somaliensis W. L. Sclater & Mackworth-Praed, 1918 – förekommer i Djibouti och norra Somalia
 leucomelaena – förekommer från västra Saudiarabien till västra Jemen och Oman
 negevensis Shirihai, 1988 – förekommer i Wadi Arabah på gränsen mellan Israel och Jordanien

Arten är huvussakligen stannfågel, med endast begränsade kortare förflyttningar.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Sylvia. Genetiska studier visar dock att Sylvia består av två klader som skildes åt för hela 15 miljoner år sedan. Sedan 2020 delar BirdLife Sverige och tongivande internationella auktoriteten International Ornithological Congress (IOC) därför upp Sylvia i två skilda släkten, varvid arabsångaren förs till Curruca. Även eBird/Clements följde efter 2021. Arabsångaren är närmast släkt med artparet mästersångare och herdesångare, som i sin tur är systergrupp till artparet jemensångare och sorgsångare.

Häckning
Arabsångaren häckar i akaciadungar i halvöken på upp till 3000 meters höjd över havet. Den lägger i genomsnitt två till tre ägg i ett skålformigt bo. Äggen ruvas av båda föräldrarna i 15–16 dagar. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal på grund av degradering av akaciadungar. Den minskar dock inte tillräckligt kraftigt att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Beståndet har inte uppskattats, men den beskrivs som frekvent förekommande i Afrika.

Taxonomi och namn 
Arabsångaren beskrevs taxonomiskt första gången 1833 av den tyske naturforskaren Christian Gottfried Ehrenberg. Dess vetenskapliga artnamn leucomelaena betyder "svartvit". Arten har tidigare kallats arabisk sångare.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Sylvior
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Cypernsångare

Cypernsångare (Curruca melanothorax) är en tätting i familjen sylvior som enbart häckar på Cypern. Trots sitt begränsade utbredningsområde kategoriserar IUCN arten som livskraftig.

Utseende och läte 
Cypernsångaren liknar den i Medelhavsområdet vida utbredda sammetshättan (Curruca melanocephala) men är möjligen något mindre (12,5-13,5 centimeter jämfört med sammetshättans 13–14 centimeter).

Likt denna har hanen den grå ovansida och svart hätta, men undersidan är mörkfläckig och runt ögat syns en smal vit ögonring snarare än en röd. Den har också till skillnad från sammetshätta (men likt svarthakad sångare) vitkantade tertialer, armpennor och större täckare.

Som lockläte smackar den ett zreck. Sången är en lugn, torr och hackig ramsa utan sammetshättans blixtsnabba visseltoner.

Utbredning och systematik 
Cypernsångare häckar i torra buskmarker enbart på Cypern och övervintrar i Främre Orienten och nordöstra Egypten. Den är en mycket sällsynt gäst på europeiska kontinenten, med endast ett fynd från Italien 12 maj 2004. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Sylvia. Genetiska studier visar dock att Sylvia består av två klader som skildes åt för hela 15 miljoner år sedan. Sedan 2020 delar BirdLife Sverige och tongivande internationella auktoriteten International Ornithological Congress (IOC) därför upp Sylvia i två skilda släkten, varvid cypernsångare förs till Curruca. Även eBird/Clements följde efter 2021. Cypernsångaren är närmast släkt med svarthakad sångare, på lite längre håll sammetshätta och arterna i komplexet kring rödstrupig sångare.

Ekologi 
Fågeln häckar i macchia, ofta på sluttningar och företrädesvis medelhöga buskar som pistasch, en och cypress. Fyra till fem ägg läggs i boet som placerats i en buske. Den livnär sig på insekter, men också bär.

Status och hot 
Arten har ett litet utbredningsområde och tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till mellan 70 000 och 140 000 par. Den beskrivs som tämligen allmän.

Arten hotas av igenväxning av betesmarker, jordbrukets intensifiering, kustnära exploatering och urbanisering. Överanvändning av bekämpningsmedel kan också utgöra ett hot. Den hotas också av fångst och jakt.

Taxonomi och namn 
Cypernsångaren beskrevs som art för första gången 1872 av brittiske ornitologen Henry Baker Tristram som Sylvia melanothorax. Det vetenskapliga artnamnet melanothorax betyder "svartbröstad".

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Sylvior
Fåglar i palearktiska regionen
Svarthakad sångare

Svarthakad sångare (Curruca ruppeli) är en tätting i familjen sylvior som förekommer i sydöstra Europa. Tillfälligt har den påträffats så långt norrut som till Finland och Danmark. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Utseende och läte 
Svarthakad sångare liknar den mer utbredda sammetshättan (Curruca melanocephala) i storlek och med sin grå rygg, blekgrå undersida, bruna ben och röda ögon. Den är dock slankare och har typiska vitkantade armpennor och tertialer. Hanen är omisskännlig med svart huvud och haka åtskilda av ett vitt mustaschstreck. Honans strupe är blek, huvudet är grått och den grå ryggen har en brun anstrykning. Jämfört med cypernsångaren saknar honan teckningar på undergumpen.

Locklätet liknar sammetshättan, men den varnar med en smattrande gråsparvslik ramsa. Sången är även den lik sammetshättan men är lägre i tonhöjd och studsande.

Ekologi 
Svarthakad sångare häckar i områden med täta törnbuskar med inslag av lägre träd på torra bergssluttningar. Liksom andra sångare lever den av insekter och andra ryggradslösa djur. Den lägger fyra till sex ägg i sitt bo. På häckplatsen är den skygg, förutom när hanen gör sångflykt på våren.

Utbredning och systematik 
Fågeln häckar i steniga sluttningar i östra Medelhavsområdet. Den övervintrar söder om Sahara i nordöstra Afrika. Arten är en mycket sällsynt gäst norr om häckningsområdet, med enstaka fynd i Finland, Danmark, Storbritannien, Färöarna och Spanien, men ej ännu i Sverige.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Sylvia. Genetiska studier visar dock att Sylvia består av två klader som skildes åt för hela 15 miljoner år sedan. Sedan 2020 delar BirdLife Sverige och tongivande internationella auktoriteten International Ornithological Congress (IOC) därför upp Sylvia i två skilda släkten, varvid svarthakad sångare förs till Curruca. Även eBird/Clements följde efter 2021. Svarthakad sångare är närmast släkt med cypernsångare, på lite längre håll sammetshätta och arterna i komplexet kring rödstrupig sångare.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och en relativt stor population, men tros minska i antal, dock långsamt. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). I Europa tros det häcka mellan 103 000 och 510 000 par. Eftersom Europa utgör cirka 65% av artens utbredningsområde tros världspopulationen mycket preliminärt därmed bestå av 315 000 till 1 570 000 par.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den tyske zoologen och upptäcktsresanden Eduard Rüppell (1794–1884). Det vetenskapliga namnet har tidigare stavats rueppelli, men det korrekta är ruppeli.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Sylvior
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i etiopiska regionen
Jättemyrtörnskata

Jättemyrtörnskata (Batara cinerea) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Jättemyrtörnskatan gör skäl för sitt namn, en mycket stor tätting med rätt lång stjärt och en kraftig näbb med krökt spets. Hanen är tvärbandad i svart och vitt på ovansidan medan undersidan är grå. På huvudet syns svarta hjässfjädrar som kan resas i en tofs. Honan liknar hanen, men tvärbanden ovan går i svart och kanelbrunt, undersidan är beige och hjässan är kanelbrun.

Utbredning och systematik 
Jättemyrtörnskata placeras som enda art i släktet Batara. Den delas in i tre underarter:
 Batara cinerea excubitor – förekommer i Andernas östsluttning i centrala Bolivia (västra Santa Cruz)
 Batara cinerea argentina – förekommer från östra Bolivia till västra Paraguay och nordvästra Argentina
 Batara cinerea cinerea – förekommer från sydöstra Brasilien (södra Espírito Santo) till nordligaste Argentina (Misiones)

Levnadssätt 
Jättemyrtörnskatan hittas i fuktiga skogar. Där ses den i par i tät undervegetation och trädens mellersta skikt, mestadels i och kring bestånd av bambu.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Vitskäggig myrtörnskata

Vitskäggig myrtörnskata (Biatas nigropectus) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Vitskäggig myrtörnskata är en 18 cm lång myrfågel i brunt och svart. Fjäderdräkten är övervägande varmbrun med roströda vingar och stjärt och olivbeige undersida. Hanen har svart hjässfjädrar som den ofta reser samt ett vitaktigt ögonbrynsstreck som dock ofta är dolt. Vidare är den svart på nedre delen av strupen och bröstet. Utbredningen av den svarta haklappen varierar mellan individer, liksom ben- och näbbfärg. Honan har istället rostfärgad hjässa och olivbrunt bröst. Lätet beskrivs som en serie med sex till tolv mjuka och flöjtande "tíu".

Utbredning och systematik 
Fågelns utbredningsområde är i sydöstra Brasilien (sydöstra Minas Gerais) till nordostligaste Argentina (Misiones). Den placeras som enda art i släktet Biatas och behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Vitskäggig myrtörnskata har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Fågeln är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Riodejaneiromyrfågel

Riodejaneiromyrfågel (Cercomacra brasiliana) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i sydöstra Brasilien (södra Bahia och östra Minas Gerais till Rio de Janeiro). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Riobrancomyrfågel

Riobrancomyrfågel (Cercomacra carbonaria) är en sydamerikansk akut utrotningshotad fågel i familjen myrfåglar.

Utseende och läten 
Riobrancomyrfågeln är en medelstor (15 cm) och långstjärtad myrfågel. Hanen är mestadels svart, med diffusa vita streck på strup och bröst samt vita kanter på vingtäckare och stjärtfjäderspetsar. Honan är mörkt skiffergrå med gråstreckad vit strupe och ockrafärgad undersida. Den är svart på vingar och stjärt, med samma teckningar som hanen. Lätet beskrivs som en serie med upp till 20 tydliga "pook" eller snabbare "kikuk".

Utbredning och status 
Fågeln förekommer i nordligaste Brasilien (längs Rio Branco) och i angränsande Guyana. IUCN kategoriserar arten som akut hotad.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Grå myrfågel

Grå myrfågel (Cercomacra cinerascens) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Grå myrfågel är en slank och långstjärtad medlem av familjen. Hanen är grå och honan gråbrun, båda med vita vingband och tydliga vita fläckar på undersidan av stjärten. Sången består av ett långsamt och studsande "erk, CHAT, erk, CHAT...".

Utbredning och systematik 
Grå myrfågel delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Cercomacra cinerascens cinerascens – förekommer från sydöstra Colombia till nordöstra Peru, södra Venezuela och nordvästra Amazonområdet i Brasilien
 Cercomacra cinerascens immaculata – förekommer från östra Venezuelas anslutning till Guyana och nordöstra Amazonområdet i Brasilien
 Cercomacra cinerascens sclateri – förekommer i östra Peru, nordvästra Bolivia och sydvästra Amazonområdet i Brasilien
 Cercomacra cinerascens iterata – förekommer i sydöstra Amazonområdet i Brasilien och nordöstra Bolivia (norr om Santa Cruz)

Levnadssätt 
Grå myrfågel är en av de vanligaste myrfåglarna i Amazonområdets regnskogar. Den kan ses såväl i skogsbryn och tät ungskog som i högväxt gammal skog. Den föredrar snåriga klängväxter strax under trädtaket och kan där vara mycket svår att få syn på.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Bananalmyrfågel

Bananalmyrfågel (Cercomacra ferdinandi) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i centrala Brasilien (ön Bananal och högra stranden av floden Javaés i Tocantins). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Willismyrfågel

Willismyrfågel (Cercomacroides laeta) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Willismyrfågel delas in i tre underarter:
 Cercomacroides laeta waimiri – förekommer i norra och centrala brasilianska Amazonas samt längst ner i södra Guyana
 Cercomacroides laeta laeta – förekommer i sydöstra brasilianska Amazonas (östra Pará, västra Maranhão)
 Cercomacroides laeta sabinoi – förekommer kustnära i nordöstra Brasilien (Pernambuco och Alagoas)

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Manúmyrfågel

Manúmyrfågel (Cercomacra manu) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer lokalt i sydöstra Peru, nordvästra Bolivia och södra Amazonområdet i Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Manú är en flod, provins och nationalpark i sydöstra Peru.

Referenser

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Matogrossomyrfågel

Matogrossomyrfågel (Cercomacra melanaria) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från östra Bolivia till södra-centrala Brasilien (Mato Grosso) och norra Paraguay. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Gråsvart myrfågel

Gråsvart myrfågel (Cercomacroides nigrescens) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Gråsvart myrfågel delas in i sex underarter:
 C. n. nigrescens – förekommer i kustnära Surinam, Franska Guyana och näraliggande Brasilien (Amazonområdet, Pará)
 C. n. aequatorialis – förekommer i östra Anderna, södra Colombia och nordöstra Peru (Amazonas, San Martín)
 C. n. notata – förekommer i östra Andernas sluttning i centrala Peru (från västra Ucayali till Junín)
 C. n. approximans – förekommer i södra och centrala Amazonområdet i Brasilien och östra Bolivia (Beni, Santa Cruz)
 C. n. ochrogyna – förekommer i östra och centrala Amazonområdet i Brasilien

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Fåglar i neotropiska regionen
Myrfåglar
Kolmyrfågel

Kolmyrfågel (Cercomacra nigricans) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från östra Panama (inklusive Pärlöarna) till västra Ecuador och östra Venezuela. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Colombiamyrfågel

Colombiamyrfågel (Cercomacroides parkeri) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning 
Fågeln förekommer Anderna i västra delen av centrala Colombia.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Theodore "Ted" Albert Parker III (1953-1993), amerikansk fältornitolog känd för sin kunskap av neotropiska fåglar som omkom i en flygolycka. Tidigare kallades den parkermyrfågel även på svenska, men justerades 2023 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Referenser

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Svart myrfågel

Svart myrfågel (Cercomacroides serva) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från södra Colombia öster om Anderna till nordvästra Bolivia och sydvästra Amazonområdet i Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Tyrannmyrfågel

Tyrannmyrfågel (Cercomacroides tyrannina) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Hane tyrannmyrfågel är genomgående skiffergrå med smala vitaktiga vingband. Honan har ett rostfärgat rent ansikte och roströd undersida. Sången består av pipiga visslingar.

Utbredning och systematik 
Tyrannmyrfågel förekommer från Mexiko söderut genom Centralamerika till norra Brasilien. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 tyrannina-gruppen
 Cercomacroides tyrannina tyrannina – förekommer i centrala Panama, östra Colombia, södra Venezuela och nordvästra Brasilien
 Cercomacroides tyrannina crepera – förekommer från sydöstra Mexiko till västra Panama
 saturatior/vicina-gruppen
 Cercomacroides tyrannina vicina – förekommer i östra Andernas östsluttning i norra Colombia och nordvästra Venezuela
 Cercomacroides tyrannina saturatior – förekommer i Guyanaregionen och nordöstra Amazonområdet i Brasilien

Tidigare placerades den i släktet Cercomacra och vissa gör det fortfarande.

Levnadssätt 
Tyrannmyrfågel hittas i fuktiga tropiska låglänta områden. Den hittas i buskage och snår i skogsbryn och utmed rinnande vattendrag. Den håller sig ofta dold och kan vara mycket svår att få syn på.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv miljon till fem miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Båtnäbbad myrtörnskata

Båtnäbbad myrtörnskata (Clytoctantes alixii) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Båtnäbbad myrtörnskata är en 16,5 lång knubbig och kortstjärtad myrfågel med en stor och märklig uppåtböjd näbb. Den har vidare kraftiga ben med en lång och rak bakklo. Hanen är huvudsakligen skiffergrå, med svart på tygel, strupe och övre delen av bröstet. På vingtäckarna syns små vita fläckar. Honan är rostbrun, på panna, huvud- och kroppssidor mer kastanejbrun. Vingar och stjärt är sotfärgade. Lätet är ett högljutt visslande, på engelska återgivet: "peeeuw peeeuw peeuw-pweet-pweet-pweet".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i norra Colombia och nordvästra Venezuela (Serranía del Perijá). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Båtnäbbad myrtörnskata har nyligen återupptäckts i både Venezuela och Colombia efter 40 års frånvaro. Utbredningsområdet och beståndet tros båda vara begränsade. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar franske zoologen Édouard Alix (1823–1893).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Rondôniamyrtörnskata

Rondôniamyrtörnskata (Clytoctantes atrogularis) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rondôniamyrtörnskatan är en 17 cm lång enfärgad myrfågel med en mycket kraftig och uppåtböjd näbb. Hanen är svart, honan rost- eller kastjebrun med svart på bröstet. Nära släktingen helikoniamyrtörnskata (Neoctantes niger) är något mindre med mindre kraftig näbb. Lätet består av en högljudd drillande vissling, "tree-tree-tree".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer lokalt i sydvästra Amazonområdet i Brasilien, i östra Rondônia, södra Amazonas och Mato Grosso). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Rondôniamyrtörnskatan har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Zebramyrtörnskata

Zebramyrtörnskata (Cymbilaimus lineatus) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Zebramyrtörnskata delas in i tre underarter:
 C. l. fasciatus – förekommer från sydostligaste Honduras,och Nicaragua till nordvästra Ecuador
 C. l. intermedius – förekommer från tropiska södra Colombia till södra Venezuela, norra Bolivia och Amazonområdet i Brasilien
 C. l. lineatus – förekommer från östra Venezuela till Franska Guyana och nordöstra Amazonområdet i Brasilien

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Bambumyrtörnskata

Bambumyrtörnskata (Cymbilaimus sanctaemariae) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från sydöstra Peru till nordvästra Bolivia samt sydvästra Amazonområdet i Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN klassificerar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen