kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hermann Jakob Knapp

Hermann Jakob Knapp, född 17 mars 1832 i Dauborn, död i maj 1911 i New York, var en tysk-amerikansk oftalmolog.

Knapp blev 1854 medicine doktor i Giessen, var därefter assistent hos Albrecht von Graefe, blev 1860 privatdocent i Heidelberg och 1865 professor i oftalmologi där. År 1882 utnämndes han till professor vid New York University, Medical College, men överflyttades 1888-1902 till Columbia College. 

Knapp grundlade New Yorks Ophthalmic and Aural Institute och gav goda bidrag til den fysiologiska optiken, till studiet av intraokulära svulster och till den vid skelnings- och starroperationer använda teknik. Han var även en ivrig förkämpe för mekanisk behandling av trakom. 

Tillsammans med Salomon Moos utgav Knapp från 1869 "Archiv für Augen- und Ohrenheilkunde", som 1879 uppdelades i "Archiv für Augenheilkunde" (Knapp och Schweigger) och "Zeitschrift für Ohrenheilkunde" (Knapp och Moos).

Bibliografi i urval
Die Krümmung der Hornhaut des menschlichen Auges (1860)
Die geschichtliche Entwickelung der Lehre vom Sehen (1862)
Die intraocularen Geschwülste (1868)
Cataract Extraction Without Iridectomy (1887)

Källor

Tyska oftalmologer
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Personer verksamma vid New York University
Amerikanska professorer
Födda 1832
Avlidna 1911
Män
Salmonsens
Alumner från Giessens universitet
Alumner från Utrechts universitet
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Västgöthyttan

Västgöthyttan är en by och före detta hyttplats i Nora socken, Nora kommun.

Västgöthyttan omtalas första gången 1385, då Julita kloster inköpte en tredjedel i Västgöthyttan av väpnaren Erik Nilsson. Det har antagits, att en av Böghil van dem Hoo till Julita kloster 1378 donerad "hytta vid järnberget i Nora socken" var Västgöthyttan och att klostret nu köpte den återstående delen. Jöns Ulfsson (Roos till Ervalla), som 1498 lät upprätta en jordebok över sina gods, förtecknade bland dessa en äng Medelängen, som var utarrenderad till en bonde i Västgöthyttan mot en uppsättning hästskor om året. Töries Olsson i Västgöthyttan bevittnade 1529 det äldsta bevarade lagmanstingsprotokollet i Bergslagen.

Hyttan blåstes ned 1919.

Källor 
 Lindesberg och Nora genom tiderna del 1-2, Wilhelm Tham

Svenska järnbruk
Orter i Nora kommun
Riksintressen för kulturmiljövården i Örebro län
The Glass Factory

The Glass Factory är ett svenskt kommunalt glasmuseum med tillhörande glashytta i orten Boda glasbruk i Emmaboda kommun.

Emmaboda kommun förvärvade 2009 glassamlingar och bruksarkiv från Boda glasbruk, Åfors glasbruk och Kosta glasbruk av Orrefors Kosta Boda AB för att tillgängliggöra dem i ett museum. Lokalerna i Boda glasbruk förvärvades, varefter The Glass Factory invigdes i juni 2011. 

The Glass Factory har en konstglassamling på cirka 40 000 föremål från olika glasbruk av ett femtiotal konstnärer, från 1700-talet fram till idag. Museets verksamhet omfattar permanenta och  tillfälliga utställningar samt pedagogisk verksamhet för barn och ungdomar. Bland representerade konstnärer och formgivare i museets samling är Edvin Ollers, Sven "X:et" Erixson, Vicke Lindstrand, Göran Wärff, Ann Wolff, Erik Höglund, Monica Backström, Signe Persson-Melin, Bertil Vallien, Ulrica Hydman-Vallien, Kjell Engman, Ludvig Löfgren och Åsa Jungnelius.

I anslutning till utställningarna finns en glashytta, där glastillverkning sker. Samtida formgivare arbetar och experimenterar där med materialet.

Källor

Noter 

Glasriket
Museer i Kalmar län
Designmuseer
Kultur i Emmaboda kommun
Byggnader och anläggningar i Emmaboda kommun
Arbetslivsmuseer i Sverige
Visa Electron

Visa Electron är ett debetkort som ges ut av VISA sedan mitten av 80-talet. Kortet är ett så kallat online-kort, vilket innebär att kortet i princip är omöjligt att övertrassera. Kortet kan tecknas av ungdomar från 11 år till skillnad från kreditkort, som inte kan tecknas av underåriga. Visa Electron accepteras på ställen med Visa Electron-dekal. Även personer som tidigare har haft betalningssvårigheter (betalningsanmärkningar) kan teckna ett Visa Electron-kort.

Logotypen består av den sedvanliga VISA-texten. Under står det dock textat "ELECTRON" i vitt.

Visa Electron motsvarar MasterCards Maestro-kort.

Se även 
VISA

Källor
Nordeas webbplats om VISA Electron

Externa länkar
Visa Sverige

Kontokort
Sibbhults kyrka

Sibbhults kyrka är en kyrkobyggnad i Sibbhult i Lunds stift. Den är församlingskyrka i Glimåkra-Hjärsås församling.

Kyrkobyggnaden
Träkyrkan uppfördes sommaren 1942 efter ritningar av slottsarkitekt Knut Nordenskjöld. Den invigdes 24 januari 1943 av biskop Edvard Magnus Rodhe. Kyrkan har en enkel utformning med raka linjer. Ytterväggarna är klädda med träpanel.

Inventarier
Altartavla av Gunnar Torhamn. Tavlans motiv är Jesus som bryter brödet inför lärjungarna i Emmaus (Lukas 24:30-31).

Orgel
Den första orgeln  byggdes samtidigt med kyrkan av Bo Wedrup i Uppsala och hade 6 stämmor med följande disposition:

Kororgel
År 1973 byggdes en kororgel av den danske orgelbyggaren Nels Munck Mogensen i Hovmantorp.

År 1991 byggdes den nuvarande  orgeln av A. Mårtenssons orgelfabrik AB i Lund och invigdes söndagen den 1 september. Samma år såldes kororgeln.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Kyrktorget, Hjärsås församling
 Åsbo Släkt- och Folklivsforskare
 Östra Göinge kommun

Kyrkobyggnader i Östra Göinge kommun
Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader invigda 1943
1943 i Sverige
Delatour-Salaria Tornado

Daulatpur-Salturia Tornadon var en våldsam tromb som drabbade centrala Bangladesh 26 april 1989. Den anses vara den dödligaste tromben/tornadon som någonsin registrerats. Det exakta antalet förlolyckade är okänt men beräknas ha varit ca 1300. Ca 12000 personer skadades och ca 80 000 personer blev hemlösa.

Hårdast drabbade var städerna Daulatpur och Salturia där ovädret orsakade enorm förödelse. Tidningar i Bangladesh beskrev förödelsen som total och att all bebyggelse jämnats med marken där ovädret dragit fram. Det finns inga uppgifter om hur hög vindhastigheten var och därför har tornadon aldrig rankats på Fujitaskalan - numera kallad EF-skalan (Enhanced Fujita scale) som rankar tromber/tornador i sex kategorier från EF0 till EF5. I det fattiga Bangladesh håller också bebyggelsen ofta låg kvalitet vilket gör att det inte krävs så våldsamma vindar för att rasera bebyggelsen. Diametern på tornadon, ca 1,5 mile mile (2,7 km) och sträckan den färdades på marken (ca 80 km) indikerar dock att det handlade om en mycket kraftig tromb/tornado.

Tromber i Bangladesh 
Många kanske tror att riktigt våldsamma tromber/tornados enbart uppträder i Nordamerika men så är inte fallet och näst USA och Kanada är faktiskt Bangladesh det mest drabbade landet i världen. Även Indien drabbas ofta. När kalluft från Himalaya och den tibetanska högplatån strömmar söderut och möter den mycket varma och fuktiga luften från Bengaliska viken skapas mycket gynnsamma förutsättningar för att tromber ska uppstå.

Källor 
 

1989 i Bangladesh
Naturkatastrofer 1989
Naturkatastrofer i Bangladesh
Richard Speight Jr.

{{Infobox Skådespelare
| namn              = Richard Speight Jr.
| bild              = Richard Speight Jr. by Gage Skidmore 2016 (cropped).jpg
| bildstorlek       = 
| bildtext          = 
| födelsenamn       = Richard Speight Jr.
| födelsedatum      = 
| plats             =  Nashville, Tennessee, USA
| dödsdatum         = 
| dödsplats         = 
| andra namn        = 
| år aktiv          = 1984 -
| make              = 
| maka              = 
| hemsida           = 
| noterbara roller  = Sgt. Warren 'Skip' Muck i Band of Brothers
| guldbaggen        =
| kristallen        =
| oscars            = 
| emmyawards        = 
| tonyawards        = 
| goldenglobeawards = 
| baftaawards       = 
| imdb              = 0817620
}}
Richard Speight Jr., född 4 september 1970 i Nashville, Tennessee, är en amerikansk skådespelare. Han fick titeln cum laude vid The University of Southern California. Richard är bland annat känd för sin skildring av Sgt. Warren 'Skip' Muck i den prisbelönade serien Band of Brothers.

Filmografi
Filmer

 (kortfilm)

 (TV-film)

 (röst)
 (TV-film)
 (kortfilm)

 (kortfilm)

 (TV-film)
 (TV-film)

 (TV-film)
 (TV-film)

TV-serier

2011 - Justified (1 avsnitt)
2010 - Look: The Series (3 avsnitt)
2010 - Memphis Beat (1 avsnitt)
2007-2010 - Supernatural (4 avsnitt)
2009 - Life (1 avsnitt)
2006-2008 - Jericho (20 avsnitt)
2005 - Omaka systrar (2 avsnitt)
2005 - Into the West (1 avsnitt)
2005 - CSI: Miami (1 avsnitt)
2005 - Alias (1 avsnitt)
2001-2003 - The Agency (35 avsnitt)
2001 - Band of Brothers (7 avsnitt)
1997 och 1999 - På heder och samvete (2 avsnitt)
1998 - Kliniken (1 avsnitt)
1997 - Built to Last (1 avsnitt)
1996 - Hypernauts (1 avsnitt)
1996 - Ensamma hemma (1 avsnitt)
1995 - Cityakuten (1 avsnitt)
1993 - Running the Halls (13 avsnitt)
1990 - Matlock (1 avsnitt)
1989 - Freddy's Nightmares (2 avsnitt)
1989 - ABC Afterschool Specials (1 avsnitt)

Röst i TV-spel
2005 - Call of Duty 2: Big Red One2005 - Call of Duty 2''

Externa länkar

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Nashville
Födda 1970
Levande personer
Män
Alumner från USC School of Dramatic Arts
Rutherford, New Jersey

Rutherford är en tätort i Bergen County i New Jersey i USA. Enligt den nationella folkbokföringen år 2000 är invånarantalet 18 110. Rutherford ligger strax utanför New Yorks stadsgräns, 13 km från Midtown.

Kultur
Poeten William Carlos Williams (1883–1963) föddes och dog i Rutherford. I större delen av sitt vuxna liv hade han en läkarmottagning i sitt hem, på 9 Ridge Road, i hörnet av Park Avenue, samtidigt som han upptogs av sina litterära projekt.

Referenser

Externa länkar
 Officiell hemsida
 Williams Center for the arts

 
Orter i New Jersey
Karl Schweigger

Karl Ernst Theodor Schweigger, född 28 oktober 1830 i Halle an der Saale, död 24 augusti 1905 i Berlin, var en tysk oftalmolog. Han var son till Johann Salomo Christoph Schweigger. 

Schweigger studerade medicin i Erlangen och Halle an der Saale och blev 1852 medicine doktor. Han var därefter assistent hos Peter Krukenberg vid medicinska kliniken i Halle, inriktade sig på auskultation och perkussion samt blev där privatdocent. Han studerade därefter mikroskopisk anatomi hos Heinrich Müller i Würzburg och var därefter assistent hos Albrecht von Graefe i Berlin intill 1865. År 1868 blev han professor i oftalmologi vid Göttingens universitet, men återvände 1871 till Berlin, där han efterträdde Graefe som direktor för Charitésjukhusets ögonklinik och 1873 även blev ordinarie professor i oftalmologi vid Berlins universitet. 

Schweigger är mest känd för sina mikroskopisk-patologiska undersökningar av ögat. Han författade Vorlesungen über den Gebrauch des Augenspiegels (1864), Handbuch der speziellen Augenheilkunde (femte upplagan, 1885), Klinische Untersuchungen über das Schielen (1881) och redigerade Sehproben (1876, 48 tavlor). Han var från 1879 tillsammans med Hermann Jakob Knapp utgivare av "Archiv für Augenheilkunde".

Källor 

 
 Karl Schweigger in: Meyers Grosses Konversations-Lexikon 1888
 XIXth Convention of the Julius-Hirschberg-Gesellschaft

Tyska oftalmologer
Tyska professorer
Alumner från Erlangens universitet
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Födda 1830
Avlidna 1905
Män
Ugglan
Personer från Halle an der Saale
Alumner från Wittenbergs universitet
Alexandra Mavrokordatou

Alexandra Mavrokordatou, född 1605, död 1684, var en inflytelserik grekisk salongsvärd. 

Mavrokordatou tillhörde fanarioterna och fick en god utbildning under sin uppväxt i Konstantinopel. Efter två olyckliga äktenskap blev hon den första kvinna i Grekland som öppnade en litterär salong. Hon introducerade därmed detta kulturella fenomen i Grekland, och hennes exempel följdes av andra konstnärer och medlemmar av adeln. Hon blev som salongsvärd en inflytelserik person i Grekland som en samlingspunkt för den politiska oppositionen. År 1683 deltog hennes son i slaget vid Wien på Österrikes sida. Mavrokordatou anklagades för att ha uppmuntrat detta som ett led i en konspiration mot det turkiska väldet över Grekland. Hon arresterades och sattes i fängelse, där hon avled året därpå.

Källor 
 Jennifer S. Uglow : The Macmillan dictionary of women's biography (1982)

Födda 1605
Avlidna 1684
Kvinnor
Personer i Grekland under 1600-talet
Salongsvärdar
Personer i Osmanska riket under 1600-talet
Heinrich Müller (anatom)

Heinrich Müller, född 17 december 1820 i Castell, Bayern, död 10 maj 1864 i Würzburg, var en tysk anatom.

Müller blev 1858 ordinarie professor i topografisk och jämförande anatomi i Würzburg. Av hans arbeten är hans skrift om ögats näthinna den viktigaste (Untersuchungen über den Bau der Retina des Menschen, 1856). Därjämte offentliggjorde han en mängd andra avhandlingar över ögats byggnad och förrättningar, vilka efter hans död samlade utgavs av Albert von Kölliker (1872), samt jämförande anatomiska arbeten.

Källor

Tyska anatomer
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid Würzburgs universitet
Tyska läkare under 1800-talet
Bayrare
Födda 1820
Avlidna 1864
Män
Ugglan
Margareta Haverman

Margareta Haverman, född i Breda 1693, död efter 1739, var en fransk (ursprungligen nederländsk) målare. Hon var medlem av Académie Royale de Peinture et de Sculpture (1722). 

Margareta Haverman var dotter till den nederländske kaptenen Daniël Haverman, föreståndare för en pojkskola i Amsterdam, och Margaretha Schellinger. 

Hon studerade stillebensmåleri under Jan van Huysum i Amsterdam, sedan familjen hade flyttat dit 1703. Hon gifte sig 1721 med arkitekten Jacques de Mondoteguy och emigrerade med honom från Nederländerna till Frankrike.  

Margareta Haverman valdes 13 januari 1722 in i franska akademien. Hon blev därmed akademiens enda kvinnliga ledamot, eftersom hennes föregångare Rosalba Carriera, året innan lämnat både landet och akademien. Hon valdes in sedan hon presenterat ett stilleben av frukter och blommor för akademien. Så som invald förväntades hon färdigställa och lämna in en oljemålning till akademien. När hon misslyckades med uppgiften, utsattes hon för misstanken att hennes första tavla i själva verket hade målats av Jan van Huysum snarare än henne. Hon blev därför 1723 utesluten ur akademien anklagad för plagiat. Ingen ny kvinna skulle komma att väljas in i akademien förrän Marie-Thérèse Reboul nästan fyrtio år senare. Huruvida hon verkligen var skyldig till plagiat är oklart: hon uteslöts på grund av misstanken och inte för att hon hade överbevisats som skyldig, och att hennes tavla påminde om Jan van Huysums var inte konstigt eftersom han var hennes lärare och hon hade lärt sig måla just tavlor i hans stil. 

Efter uteslutningen från akademien flyttade Margareta Haverman med sin make och sina barn till makens hemstad Bayonne. Hon omtalas senast 1739, när hon flyttade från Bayonne med sina barn efter makens död. 

Endast två tavlor återstår som påstås vara av Margareta Haverman, men det är tänkbart att en del tavlor som bedömts vara Jan van Huysums i själva verket var målade av henne, då de arbetade i samma stil och med samma motiv.

Referenser 

 http://resources.huygens.knaw.nl/vrouwenlexicon/lemmata/data/Haverman

Nederländska målare under 1700-talet
Franska målare under 1700-talet
Födda 1693
Avlidna 1700-talet
Kvinnor
JR Higashi Nihon

JR Higashi Nihon, egentligen  och på engelska  East Japan Railway Company eller JR East, är ett järnvägsbolag i Japan med huvudkontor i Tokyo och är en del av samarbetet i Japan Railways. Bolaget har  anställda (30 juni 2021).

Järnvägsnät 

Vid uppdelningen av JNR fick de nybildade persontrafikbolagen (varav JR Higashi Nihon är ett) överta infrastrukturen i var sitt geografiskt avgränsat område. JR Higashi Nihons område täcker centrala och södra Tōhoku, Kantō och Koshinetsu. Fem Shinkansen ingår i nätet, Tohoku Shinkansen, Joetsu Shinkansen, Yamagata Shinkansen, Akita Shinkansen och en del av Hokuriku Shinkansen. Bolaget spelar också en stor roll i regionaltrafiken i Tokyoområdet, med bl a Yamanotelinjen, Negishilinjen och Keihin-Tōhokulinjen. Totalt har nätet 740 mil järnvägslinjer för passagerartrafik och  stationer (2021).

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Japanska järnvägsbolag
Järnvägsbolag bildade 1987
Tokyo
WP:Projekt Japan
Stenotomus chrysops

Stenotomus chrysops är en fisk från familjen havsrudefiskar (Sparidae) som finns utanför USA:s östkust.

Utseende 
Stenotomus chrysops är en avlång fisk med hög kroppsform, liten mun och tydligt ingröpt stjärtfena. Kroppen är kraftigt ihoptryckt från sidorna. Ryggfenan är lång, och består av en främre del med 12 taggstrålar och en bakre del med 12 mjukstrålar. Även analfenan består av både taggstrålar och mjukstrålar, 3 respektive 11 till 12. Både rygg- och analfenan kan fällas ner i en skåra. Kroppen är gråsilvrig, något ljusnande ner mot den vita buken, med och med 12 till 15 otydliga, blåglänsande längsstrimmor på sidor och rygg. Huvudet är silverfärgat med oregelbundna, mörka fläckar. Som mest kan den bli 45 cm lång och väga 2,06 kg.

Vanor 
Arten lever vanligtvis i stim nära botten. Den är inte bunden till någon bestämd bottentyp, utan kan förekomma såväl på sandbottnar, rev, musselbäddar samt klipp- och stenbottnar. Däremot förekommer en årstidsbunden migrering: Under våren drar sig fiskarna, först de äldre, större individerna, in närmare kusten, för att mot hösten vandra tillbaka till djupare vatten (omkring 35 – 150 m).

Ålder 
Arten blir könsmogen vid en ålder av 2 till 3 år och kan leva i åtminstone 20 år.

Diet 
Födan består av kräftdjur som märlkräftor, blötdjur, tagglösa sjöborrar (ordningen Clypeasteroida), havsborstmaskar, unga bläckfiskar samt små fiskar. De nykläckta larverna tar troligtvis djurplankton, för att senare gå över till en diet på mindre kräftdjur som märlkräftor och pungräkor, små mollusker samt fiskägg och -larver.

Fortplantning 
Stenotomus chrysops leker under vår till sommar (i den norra delen av utbredningsområdet maj till augusti, med tonvikt på juni), då honan lägger omkring 7 000 ägg (varierande mellan 2 000 och 12 000). Äggen, som innehåller en oljedroppe och är pelagiska, kläcks efter 2 till 3 dagar beroende på vattentemperaturen.

Utbredning 
Fisken finns i Västatlanten från Nova Scotia i Kanada till Florida i USA; den är dock sällsynt söder om North Carolina.

Kommersiell användning 
Arten är en populär matfisk och är föremål för ett omfattande, kommersiellt fiske, framför allt med bottentrål. En del av fångsten exporteras, bland annat till Japan. Det har framförts farhågor om att den riskerar att utfiskas i Mellanatlanten.

Referenser 

Abborrartade fiskar
Stenotomus
Johan Jansson (simhoppare)

Nation:  

Carl Johan Erik Jansson, född 18 juli 1892 i Stockholm, död 10 oktober 1943 i Bromma, var en svensk simhoppare, som deltog i tre olympiska sommarspel. Han blev olympisk silvermedaljör i raka hopp i Paris 1924, samt bronsmedaljör i Stockholm 1912 och Antwerpen 1920.

Källor
 . Läst 11 januari 2019.

Noter

Externa länkar 
 

Män
Födda 1892
Avlidna 1943
Svenska simhoppare
Svenska olympiska silvermedaljörer
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1912
Olympiska bronsmedaljörer 1920
Olympiska silvermedaljörer 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande i simhopp vid olympiska sommarspelen 1912
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande i simhopp vid olympiska sommarspelen 1920
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Sverige
Tävlande i simhopp vid olympiska sommarspelen 1924
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Stockholm
Maria Josefa av Spanien

Maria Josefa Carmela av Spanien, född 6 juli 1744, död 8 december 1801 i Madrid, var en spansk prinsessa. Hon var prinsessa av Neapel och Sicilien fram till att fadern ärvde den spanska tronen år 1759 och hon följde honom till Spanien och blev spansk infantinna. 

Hon var dotter till Karl III av Spanien och Maria Amalia av Sachsen. Maria Josefa beskrivs som fysiskt oattraktiv och var bland annat puckelryggig. Flera försök att gifta bort henne misslyckades. Hennes far hade en tid planen att utverka påvlig dispens för att gifta bort henne med sin bror Ludvig av Spanien, greve av Chinchón, men planen övergavs. Hon valdes år 1764 bort till förmån för sin syster för äktenskapet med Leopold II (tysk-romersk kejsare). År 1768 övervägdes hon för äktenskap med Ludvig XV av Frankrike, men han tackade nej, officiellt på grund av åldersskillnaden, vilket dock inte var ett trovärdig förklaring med tanke på att de flesta prinsessor vid denna tid gifte sig i femtonårsåldern. Hon förblev ogift. Hon ska inte ha kommit väl överens med sin svägerska, kronprinsessan Maria Luisa. Hennes far avled 1788 och efterträddes av hennes bror. 1792 blev hon den första att motta den nyinstiftade Maria-Lovisaorden.

Källor 
 http://dbe.rah.es/biografias/26655/maria-josefa-carmela-de-borbon-y-sajonia
 

Spanska prinsessor
Kvinnor
Födda 1744
Avlidna 1801
Mariana Victoria av Portugal

Mariana Victoria av Portugal (Mariana Vitória de Bragança), född 1768, död 1788, var en spansk prinsessa. Hon var portugisisk infantinna, dotter till Maria I av Portugal och Peter III av Portugal och blev spansk infantinna genom giftermålet 1785 med infanten Gabriel av Spanien. 

Hennes äktenskap bestämdes år 1777, då hennes spanska mormor Mariana Victoria av Spanien slöt ett avtal om en äktenskapsallians mellan Spanien och Portugal. Hon gifte sig med sin mors kusin. Paret bodde i don Gabriels annex till slottet El Escorial och fick tre barn. Strax efter födseln av parets sista barn, fick hon smittkoppor och dog. Gabriel smittades och avled själv kort därpå. 

Barn:
 Pedro Carlos Antonio Rafael, infant av Spanien och Portugal, (1786-1812), gift med infantinnan Maria Teresa av Portugal (1793-1874)
 Maria Carlota Josefa Joaquina, infantinna av Spanien och Portugal (f. och d. 1787) 
 Carlos José Antonio, infant av Spanien och Portugal (f. och d. 1788)

Källor 
 

Portugisiska prinsessor
Spanska prinsessor
Kvinnor
Födda 1768
Avlidna 1788
Creative MuVo

Creative MuVo är en linje av portabla musikspelare som tillverkas av Creative.

Historia
Den första MP3-spelaren kom år 2003 och hette bara Creative MuVo. I Sverige kom denna att kallas Creative NOMAD MuVo. Den kom i storlekarna 64MB samt 128MB och spelade MP3 och WMA.

De flesta MuVo musikspelare drivs på ett AAA-batteri, några senare modeller drivs emellertid på en – via USB – uppladdningsbar Litium-cell.

De flesta MuVo musikspelare levereras med enkla öronsnäckor, även dessa märkta Creative.

Modeller
MuVo
MuVo NX
MuVo USB 2.0
MuVo TX
MuVo TX FM
MuVo V200
MuVo Sport C100
MuVo Slim
MuVo² XT
MuVo²
MuVo² FM
MuVo Mix
MuVo Micro N200/ZEN Nano/Nano Plus
MuVo Chameleon
MuVo Vidz
MuVo V100
MuVo S200
MuVo T100
MuVo T200

Musikspelare
Maria Amalia av Spanien

Maria Amalia av Spanien, född 9 januari 1779 på Palacio Real de El Pardo, död 22 juli 1798 på Palacio Real de Madrid, var en spansk infantinna. Hon var dotter till Karl IV av Spanien och Maria Lovisa av Parma och gift 1795 med infanten Anton av Spanien. 

Maria Amalia var från början utsedd att gifta sig med Ludvig av Etrurien, som anlände till Spanien 1795 för att lära känna sin brud. Vid ankomsten fick dock Maria Amalias utseende honom att istället fria till hennes syster Maria Lovisa. För att bespara Maria Amalia förödmjukelsen av att bli offentligt bortvald på detta sätt, beslöt hennes föräldrar att snabbt arrangera ett eget äktenskap åt Maria Amalia, så att hon och hennes syster kunde gifta sig samtidigt. Den ende kungliga prins de kunde finna på så kort varsel var hennes farbror Anton, och de två paren kunde sedan gifta sig samtidigt.

Paret fick en pojke år 1798, som var dödfödd eller dog strax efter födelsen. Hon blev den tredje innehavaren av Maria-Lovisaorden, som instiftad 1792.

Källor 
 
 http://dbe.rah.es/biografias/26651/maria-amalia-de-borbon-y-borbon

Externa länkar 

Spanska prinsessor
Kvinnor
Födda 1779
Avlidna 1798