kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Småtrollen och den stora översvämningen

Småtrollen och den stora översvämningen är den första boken av den finlandssvenska författaren Tove Jansson i serien om Mumintrollen. Den gavs första gången ut av Schildts förlag 1945, och nyutgåvor kom 1991 och 2005. Förstaupplagan är mycket eftertraktad bland samlare. Jansson själv har sagt att hon inte var särskilt nöjd med boken. I inledningen till nyutgåvan från 1991 skriver hon att hon ville att "Mumintrollen" skulle finnas med i titeln men att bokförlaget inte var ense om detta och menade att "Småtrollen" skulle vara mer lättförståeligt för barnen - "mumintroll" var ju, trots allt, något helt nytt.

I Småtrollen och den stora översvämningen består huvudpersonerna av Mumintrollet, Muminmamman, Muminpappan, Det lilla djuret (i de efterföljande böckerna känd som Sniff) och Tulippa men även andra mystiska varelser som Hattifnattarna, myrlejon, sjötroll och en storkliknande fågel kallad Marabuherrn presenteras.

Handling 
Det är i slutet av augusti och Muminpappan är försvunnen under sitt sökande efter ett hus där Muminfamiljen ska bo under vintern. Muminmamman och Mumintrollet beger sig ut för att leta efter pappan samtidigt som en stor och dramatisk översvämning sker. På vägen stöter mamman och sonen på Det lilla djuret och Tulippa som hjälper dem i sökandet, men också mindre vänliga figurer som en stor orm och ett myrlejon. I Hattifnattarnas båt tar de sig till ett ställe där en rödhårig pojke bor helt ensam och som Tulippa bestämmer sig för att flytta in hos. När allt ser som mörkast ut får de hjälp av den storkliknande fågeln Marabuherrn som låter dem sitta på hans rygg medan han flyger högt över träden där de slutligen hittar Muminpappan sittande på en gren. Medan hela Muminfamiljen och Det lilla djuret går vidare berättar pappan att han hittat det perfekta huset för dem, vilket de snart får se ha flutit i land i en dal de kommit fram till. Där bestämmer de sig för att bo i resten av sina liv.

Till skillnad från senare muminböcker utspelar sig inte boken i skärgårdsmiljö, utan i ett exotiskt landskap. Många har föreslagit att boken är en allegori över den finska vardagen under andra världskriget då papporna var ute i krig och familjerna fick klara den krävande och stundtals skrämmande vardagen själva.

Figurer som presenteras i boken 
 Mumintrollet
 Muminmamman
 Muminpappan
 Det lilla djuret (Sniff)
 Hattifnattar
 Hemuler
 Tulippa
 Myrlejon
 Sjötroll
 Marabuherre

Källor

Externa länkar 

 Svenska Yle Arkivet/ Tove Jansson läser Småtrollen och den stora översvämningen
 Småtrollen och den stora översvämningen på The Moomin Trove (lista över utgåvor)

Mumin-böcker
Skönlitteratur 1945
Översvämningar i skönlitteratur
Gustaf Trotzig

Carl Johan Gustaf Trotzig, född 1937 i Kristianstad, är en svensk professor i arkeologi, kulturminnesvårdare och museiman. Hans specialområden är vikingatiden, särskilt på Gotland, metallhantverk och arkeologisk kommunikation.

Karriär 
Trotzig blev fil.kand. i Lund 1961, fil.lic. 1967, fil.dr 1991 i Stockholm, docent i laborativ arkeologi 1993 och professor 1999.

Trotzigs första längre anställning var som amanuens och fältarkeolog vid Gotlands fornsal 1961–1968. Samma år fick han anställning vid Riksantikvarieämbetet som antikvarie och blev senare chef för Vårdsektionen 1969–1972 och Allmänna enheten 1972–78. Efter myndighetens omorganisation blev Trotzig chef för Dokumentationsbyrån 1978–87 och efter en ny omorganisation chef för Fornminnesavdelningen 1987–1995. I samband med chefsbytet vid myndigheten övergick han till Historiska museet, först som expert och sedan som forskningschef med ansvar för samlingarna 1996–1997. Följande år blev han akademiråd vid Kungl. Vitterhetsakademien och 1999–2003 var han professor och föreståndare för Arkeologiska forskningslaboratoriet vid Stockholms universitet.

1985 utnämndes Trotzig av regeringen till Commissioner General for Cultural Property according to the 1954 Hague Convention for the Protection of Cultural Property in the Case of Armed Conflict. Mellan 1986 och 1992 var han medlem av beredningsgruppen för forskningsansökningar till SAREC-SIDA, för Humanistiska forskningsrådet 1993–95 samt för Europakommissionen beträffande ansökningar till Raphaelprogrammet 1996.

Vid Riksantikvarieämbetet var Trotzig programansvarig för vetenskapligt samarbete beträffande arkeologi och kulturmiljövård inom det svenska biståndsprogrammet för Moçambique, Zimbabwe, Tanzania, Kenya, Somalia, Madagaskar och Komorerna 1980–93.

Trotzig var huvudredaktör för tidskriften Fornvännen 1997–2007 och ledamot av en arbetsgrupp vid Högskoleverket för utvärdering av arkeologiämnet vid svenska universitet och högskolor 2008. Han är ledamot av Jernkontorets bergshistoriska utskott och underkommittéer sedan 1982.

Åren 1989–1991 var Trotzig ordförande i kommittén vid Europarådet för utarbetande av Europakonventionen till skydd för det arkeologiska kulturarvet, ”Vallettakonventionen”, 1989–91 samt därefter ordförande i den arkeologiska expertkommittén 1991–98.

1993 ledde Trotzig Europarådets delegation för rådgivning beträffande världsarvet Stonehenge och var ansvarig för Europarådets Bronze Age Campaign 1994–97 samt var sakkunnig vid utformningen av ett världsarvsområde på Orkney 1999.

Trotzig var ordförande för Sveriges museimannaförbund 1972–77 samt för Svenska arkeologiska samfundet 1978–1981 och 1993–1997.

2010 invaldes Trotzig som korresponderande ledamot av Vitterhetsakademien.

Släkt 
Trotzig är far till författaren Astrid Trotzig, bror till konstnären Ulf Trotzig och svåger till författaren Birgitta Trotzig. Författaren Elisabeth Rynell är hans systerdotter.

Bibliografi i urval

Referenser

Svenska professorer i arkeologi
Svenska adjungerade professorer
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Personer från Kristianstad
Män
Födda 1937
Levande personer
Karbamazepin

Karbamazepin är en kemisk förening med formeln C15H12N2O. Ämnet mildrar elektriska signalers utbredning i hjärnan. Karbamazepin har framgångsrikt använt främst mot olika former av epilepsi, alkoholabstinens och trigeminusneuralgi. Ämnet kan också användas mot vissa former av ADHD och så kallad temporallobsdysfunktion.

Karbamazepin har kemiska likheter med tricykliska antidepressiva (TCA) och anses ha en svag antidepressiv effekt. Ämnet kan liksom andra epilepsimediciner användas vid bipolär (mano-depressiv) sjukdom – ibland i kombination med litium.

Karbamazepin tillgängligt bland annat under varumärkena Tegretol, Trimonil och Hermolepsin.

Biotillgängligheten är 80%.

Identifikatorer
InChI 1/C15H12N2O/c16-15(18)17-13-7-3-1-5-11(13)9-10-12-6-2-4-8-14(12)17/h1-10H,(H2,16,18)
InChIKey FFGPTBGBLSHEPO-UHFFFAOYAM
ChemSpiderID 2457
ATC-kod N03AF01
PubChem 2554
DrugBank APRD00337

Externa länkar 
 Se FASS för vidare information.

 Se även kanadensiska MentalHealth för ingående (engelsk) information.

Antiepileptika
Prodroger
Karbamider
Dibensazepiner
Göte Svenson

Sven Göte Svenson, född 2 november 1924 i Bodafors, död 6 oktober 2013, var en tidigare svensk ämbetsman. Svensson var statssekreterare, det vill säga den högste chefstjänstemannen, i Civildepartementet 1969–1973. Därefter innehade han samma position i  Bostadsdepartementet 1973–1975. Svensson tjänstgjorde som ambassadör i två omgångar, först 1975–1980 och därefter från 1986 fram till pensionering 1990. Däremellan var han landshövding i Östergötlands län 1980–1986.

Källor
Sveriges Statskalender 1972
Länsstyrelsen
Information om bortgång

Fotnoter

Landshövdingar i Östergötlands län
Män
Födda 1924
Avlidna 2013
Personer från Norra Sandsjö socken
Hedersledamöter vid Östgöta nation i Lund
Brunnsarkivet

Brunnsarkivet är ett register på Sveriges geologiska undersökning över företrädesvis borrade brunnar i Sverige enligt Lagen om uppgiftsskyldighet (SFS 1975:424, SFS 1985:245). Brunnsarkivet innehåller också uppgifter om grundvattennivån. Årligen inkommer ca 25 000 borrningar till Brunnsarkivet, av dessa är ca 80% energibrunnar (bergvärme) och ca 20% är vattenbrunnar av olika slag. Totalt finns (år 2012) drygt 500 000 brunnsuppgifter i databasen

Externa länkar
https://apps.sgu.se/kartvisare/kartvisare-brunnar.html
https://web.archive.org/web/20200513072946/https://www.sgu.se/

Hydrogeologi
Jan Rydh

Jan Roland Rydh, född 26 december 1938, död 5 maj 2019 i Stockholm, var en svensk bankman och landshövding i Västmanlands län.

Jan Rydh var civilekonom, utexaminerad från Handelshögskolan i Stockholm 1962. Efter att innehaft olika befattningar i Svenska sparbanksföreningen från 1962 var han VD för sparbanksföreningen 1979–1991 innan han blev utsedd till landshövding i Västmanlands län 1991–2000.

Jan Rydh var ordförande i ett flertal statliga utredningar  Reformerat Presstöd, SOU 1988:48; Filmutredningen, SOU 1991:105;  Statens upphandling av telefonitjänst, STATTEL-delegationen (C 1991:03; Bostadspolitik 2000, SOU 1996:156; Ett tryggare Sverige, SOU 1998:143; Sjukförsäkringsutredningar SOU 2000:72, SOU 2000:171 samt SOU 2002:5; Inte bara Samhall SOU 2003:56; Industrisamhällets kulturarv, SOU 2002:67; Ansvarig för omorganisationen av RFV och försäkringskassorna, Försäkringskassan SOU 2004:127 med flera.

Jan Rydh är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Referenser 

Landshövdingar i Västmanlands län
Hedersledamöter vid Västmanlands-Dala nation
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1938
Avlidna 2019
Män
Karl-Lennart Uggla

Karl-Lennart Uggla, född 17 april 1928 i Hardemo, Närke, död 11 november 2011 i Sankt Görans församling i Stockholm, var en svensk ämbetsman.

Biografi 
Uggla avlade filosofie kandidatexamen i Stockholm 1955. Han var därefter anställd vid riksdagens upplysningstjänst 1955–1956 och vid Riksrevisionsverket 1957–1959. Han anställdes som kanslisekreterare vid Civildepartementet 1960 och blev budgetsekreterare där 1962. Han var lönedirektör vid Statens avtalsverk 1965–1969 och statssekreterare vid Finansdepartementet 1969. Uggla var generaldirektör och chef för Statens avtalsverk 1971–1979 (tillförordnad 1970) och för denna myndighets efterföljare, Arbetsgivarverket, 1979–1983. Han var generaldirektör och chef för Statskontoret 1983–1985 samt landshövding i Västmanlands län 1985–1989.

En runa över honom, författad av bland andra landshövdingen Ingemar Skogö, publicerades i Dagens Nyheter den 10 januari 2012. Uggla är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor 
 
Dödsannons - Dagens Nyheter

Noter 

Landshövdingar i Västmanlands län
Svenska statssekreterare
Svenska generaldirektörer
Generaldirektörer för Statskontoret
Personer från Hardemo socken
Karl-Lennart
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1928
Avlidna 2011
Män
Benjamin Brooks

Benjamin "Ben" Brooks, född den 21 mars 1979 i New South Wales-området, är en australisk proffscyklist. Han bor numera i Singleton, New South Wales. 

Som 12–13åring bestämde sig Brooks för att satsa på cyklingen, och han blev professionell i Europa som 20-åring. År 2003 bestämde han sig för att fortsätta sin karriär i USA för Team Jelly Belly. Tre år senare gick ganska över till Navigators Insurance Cycling Team, med vilka han tävlade också under 2007. 

Under säsongen 2007 vann Brooks etapp 2 av San Dimas Stage Race. Han vann också etapp 3 av Tour de Toona.

När sponsorn till stallet hoppade av följde Brooks med Navigators Insurance Cycling Teams manager Ed Beamon till Team Type 1. Under sitt första år med stallet vann han inga tävlinger eller etapper, men han slutade trea på Bonsall-San Luis Rey Classic i maj efter David Clinger och Adam Livingston.

Stall
1999-2000 Linda McCartney Racing Team 
2003-2005 Jelly Belly Cycling Team
2006-2007 Navigators Insurance Cycling Team
2008- Team Type 1

Resultat

Externa länkar
Navigators Insurance Cycling Team

Australiska tävlingscyklister
Män
Födda 1979
Levande personer
Broken arrow (kodord)

Broken arrow är ett kodord som den amerikanska militären använt sig av. Kodordet åberopas när ett kärnvapen har tappats bort, avfyrat eller tänts. Det har varit ett trettiotal sådana amerikanska incidenter sedan kärnvapnen uppfanns.

USA:s militär
Kodord
Trigeminusneuralgi

Trigeminusneuralgi är smärta i trillingnervens utbredningsområde. Neuralgi är en allmän medicinsk beteckning för smärta i en nervs utbredningsområde. Nervus trigeminus, eller trillingnerven, är en av kranialnerverna och innerverar en stor del av ansiktet.

Sjukdomen delas upp i klassisk (tidigare kallad idiopatisk) och symtomatisk trigeminusneuralgi. Vid den förstnämnda föreligger antingen en mekanisk orsak i form av en kärlslynga som komprimerar trigeminusroten eller ingen påvisbar orsak alls. Vid symtomatisk trigeminusneuralgi föreligger delvis annorlunda symtomatologi och tumör eller neurologisk sjukdom kan påvisas. Smärtorna misstolkas ofta som kommandes från tänder eller bihålor.  

Initialt under sjukdomsförloppet får man kortvariga intensiva attacker av ansiktssmärta, men efter hand blir de ibland upp till minutlånga och återkommer åtskilliga gånger per dygn.  

Smärtan förläggs till ena ansiktshalvan och kan utlösas av vissa aktiviteter. I undantagsfall drabbas båda sidor. Smärtan framkallar ofta en reflexmässig muskelspasm inom samma ansiktshalva (tic douloureux). Smärtattackerna uppträder åtskilliga gånger dagligen, typiskt i samband med: 
 Födointag
 Tal
 Tvätt av ansiktet
 Tandborstning
 Exponering för kyla eller värme

Lätt beröring, lätt tryck eller vibration mot ett hud- eller slemhinneområde inom den afficierade trigeminusgrenen, den s.k. triggerzonen, kan räcka för att utlösa smärtattacken. Förekomst av en sådan triggerzon krävs för att ställa diagnosen. Detta leder till ett försvårat födointag med viktnedgång som följd. 

Efter en attack uppstår en refraktärperiod  då en ny attack inte kan utlösas inom de närmaste sekunderna/minuterna. 

I över hälften av fallen går besvären i remission efter veckor-månader. De kan återkomma efter cirka ett halvt till några år. Vid bakomliggande tumör är mellanliggande lokal dov värk vanlig. I enstaka fall föreligger en kontinuerlig dov värk, vanligtvis i över- eller underkäken i ena sidan, under lång tid innan regelrätta smärtparoxysmer börjar uppträda. 

Höger sida drabbas ungefär dubbelt så ofta som vänster. Hos cirka 5 % blir sjukdomen dubbelsidig. Sjukdomen börjar vanligen inom andra trigeminusgrenens utbredningsområde.

Trigeminusneuralgi är ofarlig som sjukdom, men tenderar att begränsa den drabbades liv, då mycket av personens energi går åt till att undvika attackerna. Sjukdomen är ovanlig, med uppskattningsvis 150 drabbade av en miljon.

Trigeminusneuralgi kan inte behandlas med smärtstillande medel, men däremot med läkemedel mot epilepsi, bland annat karbamazepin. Sjukdomen kan även behandlas med kirurgi.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Praktisk medicin
 Facial Neuralgia

Nervsjukdomar
Smärta
Chrysler Europe

Chrysler Europe var Chryslers europeiska del som ägde franska Simca, brittiska Rootes och spanska Barreiros. Chrysler Europe var verksamt åren 1958-1978. Chrysler Europe blev aldrig en framgång för Chrysler och 1978 valde man att sälja till PSA Peugeot Citroën.

Historia
På 1960-talet satsade Chrysler på att bli en av världens stora biltillverkare. Företaget hade aldrig nått större framgångar utanför Nordamerika, i motsats till Fords närvaro över hela världen och General Motors framgångar med Opel och Vauxhall. 1958 köptes franska Simca och 1967 köpte Chrysler brittiska Rooteskoncernen. Dessa företag blev delar av Chrysler Europe tillsammans med spanska Barreiros.

Chrysler brittiska verksamhet hade brottats med förluster under flera år där förlusterna kraftigt ökat 1974–1975. Förlusten var 1974 på 35 miljoner dollar 1974 och ökade till 71 miljoner dollar 1975. 1975 krävde Chrysler att den brittiska regeringen agerade och gick in med ekonomiskt stöd för de förlustbringande fabrikerna i Storbritannien vilket också skedde. Den förlustbringande verksamheten i Europa drog ner resultatet för Chrysler som fick allt större ekonomiska problem även i Nordamerika.

Bilmodeller
Bilmärken som ingick i Chrysler Europe

 Frankrike (Chrysler France)
 Simca
 Storbritannien (Chrysler United Kingdom)
 Sunbeam
 Hillman
 Spanien
 Barrieros

Referenser

Europeiska företag
Panthea

Panthea är ett persiskt kvinnonamn som betyder att allting är gudomligt.

I Sverige fanns det den 31 december 2005 9 kvinnor med namnet, 4 av dessa hade det som tilltalsnamn/förstanamn.

Kvinnonamn
Stefano Ussi

Stefano Ussi, född 3 september 1822 i Florens, död 1901, var en italiensk konstnär.

Ussi studerade vid akademin i Florens och fick pris redan för sina första tavlor, Den barmhärtige samariten, Bayards död och Lasarus uppvaknande från de döda. Han fortsatte därefter sina studier i Rom.

Ett av hans mest kända arbeten är Hertigen av Atens fördrivning från Florens från 1867. Bland hans övriga verk finns Den stora karavanens avtåg från Kairo till Mekka (1873), Bianca Capello försöker förgifta kardinal de'Medici (1878).

Ussi var professor i Florens och efter 1875 ledamot i Svenska konstakademin.

Italienska konstnärer under 1800-talet
Födda 1822
Avlidna 1901
Män
Personer från Florens
Ledamöter av Konstakademien
Bränningssnäppa

Bränningssnäppa (Calidris virgata) är en nordamerikansk vadare i familjen snäppor. Den häckar i Alaska och nordvästra Kanada. Vintertid flyttar den till Nord- och Sydamerikas västkust. Tidigare fördes den som ensam art till Aphriza, men inkluderas numera i Calidris. Arten minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende och läte

Bränningssnäppan är en rund och kraftig snäppa som i snitt väger 190 gram. Den har korta klargula ben och kort grov näbb som är grå, men näbbroten på den undre näbbhalvan är orange. Fjäderdräkten är mest grå med vit buk och undergump. Vingundersidorna är vita och ramas in av grått, på ovansidan delas vingpennorna av från de övre täckarna av ett vitt vingband och den har en vit stjärt med ett kraftigt svart ändband. I häckningsdräkt har den orangerosa vattrade skulderfjädrar, svarta pilspetsformade fläckar på bröstet och buken, och vitstreckat huvud och bröst. Den flyger med djupt kupade vingar.

Oftast tystlåten, flyktlätet är ett mjukt iif iif iff och sången är ett nasalt kwii kwii kwirr kwirr skrii skrii kikrri (etc).

Utbredning och biotop 
Fågeln häckar på stenig tundra i Alaska och Yukon. Den är en flyttfågel och övervintrar kring västkusten av hela Amerika, från södra Alaska ända ned till Chiles södra spets. På vintern återfinns de ofta ute vid kustlinjen där de söker föda i små flockar tillsammans med roskarlar.

Ekologi 
Honan lägger i snitt fyra ägg i en fördjupning i marken som fodrats med vegetation. Båda föräldrarna tar hand om ungarna som snabbt finner sin egen föda. Vid häckningsplatserna äter de främst insekter och frön. Vintertid äter de istället små kräftdjur och andra ryggradslösa smådjur.

Systematik 
Tidigare fördes bränningssnäppan som ensam art till släktet Aphriza och troddes stå roskarlarna i Arenaria nära. DNA-studier visar dock att den är närbesläktad med kustsnäppa (Calidris canutus) och kolymasnäppa (Calidris tenuirostris), varför den numera placeras i släktet Calidris.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Bränningssnäppan beskrevs taxonomiskt 1789 av Johann Friedrich Gmelin. Det vetenskapliga artnamnet virgata betyder "streckad". På svenska har fågeln även kallats bränningsnäppa, med endast ett "s".

Referenser 
Delar av denna artikel är översatt från engelskspråkiga wikipedias artikel Surfbird läst i oktober 2006.

Noter

Källor 
 David Allan Sibley (2000) National Audubon Society, The Sibley guide to Birds, 
 Lars Larsson (2001) Birds of the World, CD-rom

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Snäppor
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Tyfonen Xangsane

Tyfonen Xangsane (laotiska: elefant) kallas den tyfon som år 2006 vållade stor förödelse i Filippinerna och Vietnam. Stormen krävde minst 161 dödsoffer i Filippinerna, och cirka 146 000 byggnader kollapsade. I Vietnam dödades 11 personer, där också flera hundratusen bostäder förstördes.

Referenser 

2006 i Filippinerna
2006 i Vietnam
Xangsane
Sylvain Monsoreau

Sylvain Monsoreau, född 20 mars 1981 i Saint-Cyr-l'École, är en fransk före detta fotbollsspelare (försvarare).

Källor 

Franska fotbollsspelare
Födda 1981
Män
Levande personer
Spelare i FC Sochaux-Montbéliard
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i AS Monaco FC
Spelare i AS Saint-Étienne
Fordism

Begreppet fordism är en vidareutveckling av Taylorism som används i dag om arbetsorganisationer med hög grad av specialisering och centralisering, idéer som anses ha kommit från Frederick Winslow Taylors teorier. Henry Ford vidareutvecklade det med löpandebandprincipen för att tillgodose en massmarknad med generella produkter, för företaget Ford i första hand bilmodellen T-Ford.

Ford utvecklade en helt ny industriell produktionsteknik - fordismen. Grundidén var massproduktion enligt löpandebandprincipen av en bil i standardmodell och standardfärg (svart). Den svarta färgen var japansk och den enda som torkade tillräckligt snabbt för det löpande bandet. Bilen kunde genom ett lågt pris säljas till den breda allmänheten. Fordmodellerna uppkallades i bokstavsordning (A-Ford, B-Ford, osv). Den största succén inleddes i oktober 1908 i och med introduktionen av T-Forden. Masstillverkning på löpande band började 1913. Det finns ingen annan bilmodell som haft så stor betydelse för bilismens spridning. Fordismen - det nya industriella arbetssättet - var nyckeln till bilens stora framgång. T-Forden skulle mellan åren 1908 till 1927 tillverkas i totalt 15 miljoner exemplar, utan några väsentliga ändringar i den tekniska nivån och alla i standardfärgen svart. Detta skulle bli en tillverkningsserie av samma bilmodell som än idag bara slagits av Volkswagen Typ 1. På företagets enorma fabriksområde, Ford Rouge Plant i Dearborn, Michigan, där samtliga komponenter till bilarna tillverkades och monterades från råvara till färdig bil, arbetade 1930 totalt 81 000 personer på ett fabriksområde som hade en effektiv golvyta på nära 65 ha (650 000 m²).
 
Att arbeta enligt fordismen innebär att stå vid löpande band i fabriken, där standardiserade delar monterades ihop under hög arbetstakt. Specialiseringen kring olika arbetsmoment bland personalen var långt driven, och detta ökade produktiviteten radikalt. En T-Ford lämnade sammansättningsbandet var 24:e sekund, vilket medförde att priset sjönk. År 1908 kostade bilen 950 dollar, men 1927 hade priset sjunkit till 290 dollar. Henry Fords framgångsrika koncept har sedan dess spridit idén om massproduktion vid löpande band till många andra industriella områden i världen. Att arbeta vid löpande band var givetvis monotont, men vinsterna lät å andra sidan inte heller vänta på sig för de anställda. Genom den effektiva produktionsmetoden kunde industriarbetarlönen höjas till det dubbla, arbetstiden förkortas samt treskift införas.

Se även 

 Postfordism

 Rehn-Meidner-modellen

Sociologi
Johann Martin Usteri

Johann Martin Usteri, född 14 februari 1763 i Zürich, död 29 juli 1827 i samma stad, var en schweizisk tecknare och skald.

Usteri tvingades mot sin vilja att arbeta i sin fars porslinsfabrik, men efter en resa till Tyskland, Nederländerna och Frankrike övergick han till teckning och dikter och blev hjärnan i det allmänna schweiziska konstnärssamfundet, som bildades av hans farbror 1787.

Usteris teckningar var små, ritade med penna i fina, men fria och säkra konturer, målade med tusch eller kolorerade som miniatyrer. Han utförde, liksom William Hogarth, hela serier av teckningar med moralisk tendens, men med fin smak även i karikatyrerna.

Hans dikter på schweizisk dialekt är idylliska (De Vikari och De Herr Heiri), ballader och visor. En av hans mest kända sällskapsvisor är Freut euch des Lebens. Hans Dichtungen in Versen und Prosa gavs ut i tre band 1831.

Usteri blev 1803 medlem i stora rådet, 1810 i stadsrådet, i Zürich och 1815 i regeringsrådet.

Referenser

Schweiziska poeter
Födda 1763
Avlidna 1827
Män
Personer från Zürich
Schweiziska författare under 1700-talet
Schweiziska författare under 1800-talet