kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stjärnorps församling

Stjärnorps församling var en församling i Linköpings stift inom Svenska kyrkan i Linköpings kommun i Östergötlands län. Församlingen uppgick 2010 i Vreta klosters församling.

Församlingskyrka var Stjärnorps kyrka

Församlingens folkmängd var 2006 779.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 1810 genom en utbrytning ur Vreta klosters församling.

Församlingen var till 1962 annexförsamling i pastoratet Vreta kloster och Stjärnorp. Från 1962 till 2006 var församlingen annexförsamling i Vreta kloster, Stjärnorp, Ljung och Flistad. När Vreta kloster församling 2006 tillfördes Ljungs församling och Flistads församling ombildades pastoratet till Vreta kloster och Stjärnorp. 1 januari 2010 uppgick Stjärnorps församling i Vreta klosters församling.

Församlingskod var 058022.

Komministrar

Klockare och organister

Se även
Stjärnorps socken

Referenser

Historiska församlingar i Linköpings stift
Indelningar i Linköpings kommun
Einar Asp

Per Einar Asp, född 27 augusti 1906 i Segersta församling, Gävleborgs län, död 13 mars 1984 i Djursholm, Danderyds församling, Stockholms län, var en svensk åkeriägare och socialdemokratisk politiker.

Asp var innehavare av lastbilsåkeri från 1937. Han var ledamot av Sveriges riksdags andra kammare från 1953, invald i Gävleborgs läns valkrets. Han var ledamot av 1953 års trafikutredning, vice ordförande i styrelsen för Svenska lastbilsägareförbundet och i Kilafors Industri AB. Han var även ledamot av Gävleborgs läns landsting (från 1947) och dess förvaltningsutskott, ordförande i kommunalnämnden i Hanebo landskommun och ledamot av kommunalfullmäktige.

Referenser 

Tidens kalender 1961: almanack och uppslagsbok. Stockholm: Nordisk rotogravyr, 1960, sid. 235. 

Svenska företagsledare
Svenska kommunalpolitiker
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Personer från Segersta socken
Födda 1906
Avlidna 1984
Män
Anders Haglund

Folke Anders Haglund ( i riksdagen kallad Haglund i Gävle), född 23 augusti 1910 i Njurunda socken, död 8 juni 1990 i Gävle, var en svensk ombudsman och socialdemokratisk politiker.

Haglund var ledamot av Sveriges riksdags andra kammare från sommaren 1958, invald i Gävleborgs läns valkrets. Han var även landstingsman 1946–1948.

Anders Haglund är begravd på Skogskyrkogården i Gävle.

Referenser 
Tidens kalender 1961: almanack och uppslagsbok. Stockholm: Nordisk rotogravyr, 1960, sid. 235.

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Njurunda socken
Gravsatta på Skogskyrkogården i Gävle
Födda 1910
Avlidna 1990
Män
Törnevalla församling

Törnevalla församling var en församling i Linköpings stift inom Svenska kyrkan i Linköpings kommun i Östergötlands län. Församlingen uppgick 2009 i Åkerbo församling.

Församlingskyrka var Törnevalla kyrka.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var åtminstone till 1540 moderförsamling i pastoratet Törnevalla och Lillkyrka för att därefter till 1 maj 1924 utgöra ett eget pastorat. Från 1 maj 1924 till 1962 var församlingen moderförsamling i pastoratet Törnevalla, Östra Skrukeby och Lillkyrka som 1 maj 1932 utökades med Gistads församling. Från 1962 var den annexförsamling i pastoratet Rystad, Östra Harg, Törnevalla, Östra Skrukeby, Lillkyrka och Gistad som 1978 utökades med Vårdsbergs församling. Från 2006 var församlingen annexförsamling i Åkerbo pastorat. Församlingen uppgick 2009 i Åkerbo församling. 

Församlingskod var 058025.

Kyrkoherdar
Lista över kyrkoherdar. Prästbostaden Smedby låg vid Törnevalla kyrka.

Komministrar
Lista över komministrar. Tjänsten drogs in 1864.

Klockare och organister

Se även
Törnevalla socken

Referenser

Historiska församlingar i Linköpings stift
Indelningar i Linköpings kommun
Ulrika församling

Ulrika församling är en församling i Linköpings stift inom Svenska kyrkan. Församlingen ingår i Slaka-Nykils pastorat och ligger i Linköpings kommun i Östergötlands län.

Församlingskyrka är Ulrika kyrka.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 1736 genom utbrytningar ur Kisa, Malexanders, Västra Hargs, Gammalkils och Nykils församlingar.

Församlingen utgjorde till 1962 ett eget pastorat för att därefter vara annexförsamling i pastoratet Nykil, Gammalkil och Ulrika, från 2010 Nykil-Gammalkil och Ulrika. Församlingen ingår sedan 2014 i Slaka-Nykils pastorat.

Kyrkoherdar

Klockare och organister

Se även
Ulrika socken

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Församlingar i Linköpings stift
Indelningar i Linköpings kommun
Pro-ana

Pro-ana är en subkultur som lyfter fram anorexia nervosa som en livsstil istället för ett sjukdomstillstånd. 

Pro-ana är inte någon enhetlig eller organiserad rörelse, och därför är inte begreppet pro-ana ett väldefinierat begrepp. De som identifierar sig med fenomenet spänner från personer som vill skapa ett forum för anorektiker, till personer som öppet förespråkar anorexi som ett positivt ideal.

"Pro ana-anhängare" är i regel antingen anorektiker själva eller lider av någon annan ätstörning besläktad med anorexia nervosa. De är måna om sitt synsätt på sjukdomen och ser helst bara att de som insett "livsstilens elegans" ter sig till fenomenet.

De flesta pro ana-anhängare hävdar att de existerar främst som ett icke-dömande forum för anorektiker, en plats att vända sig för att diskutera sin sjukdom och för att stödja dem som väljer att söka vård. Andra förnekar att anorexia nervosa är en psykisk sjukdom och hävdar i stället att det är en "livsstil" som bör respekteras av läkare och familj.
Vissa experter på ätstörningar anser att även om Pro ana-kulturen anser sig ha en stödjande funktion är dess effekt destruktiv. De hävdar att unga människor som är benägna att drabbas av ätstörningar ofta plågas av osäkerhet och en känsla av isolering och denna värld av pro-ana ger en känsla av gemenskap och bekräftar deras erfarenheter. Den gör det dock på ett sätt som främjar ett destruktivt och farligt beteende. Resultaten kan även bli att de som är i behov av hjälp inte söker den utan istället flyter runt på olika pro-ana sajter.

Webbplatser
Fenomenet pro-ana är främst internetbaserat. På vissa webbplatser, forum eller bloggar, uppmuntrar medlemmarna varandra med råd om viktnedgång, hur man ska dölja svälten för familj och vänner. 

Karaktäristiskt för pro-ana-sajter är att de anammar anorexia nervosa som en "livsstil" som medlemmarna själva valt, och inte som en sjukdom, medan vården och psykiatrin pekar på att det är ett obevekligt symptom på sjukdomen i sig. 

Ett liknande fenomen som romantiserar bulimia nervosa är pro-mia. Webbplatser som kombinerar "pro-ana" och "pro-mia" förekommer.

I april 2008 klargjorde franska politiker att ett förbud mot uppmaningar att svälta sig själv (omfattande "pro ana"- och "pro mia"-sajter, bloggar med mera) var på gång, och att upphovsmakare kunde komma att dömas till upp till 3 års fängelse.

Se även 
Anorexia nervosa
Bulimia nervosa
Pro-mia
Ätstörningar

Referenser

Noter

Ätstörningar
Subkulturer
Internetfenomen
Mörksugga

En mörksugga är en mytologisk varelse från Dalarna som bland annat använts för att skrämma barn. Mörksuggan förekommer ofta i rättvikskonstnären Verner Molins målningar och har på senare år blivit en lokal symbol för delar av södra Dalarna. Figuren kan även ha skyddande krafter.

Historia

Bakgrund 
Mörksuggan länge funnits i lokal folkmun. Uppteckningar under ordet Mörksugga i landsmålsarkivet i Uppsala är från 1920-talet. De kommer från flera socknar kring Siljans södra del: Rättvik, Leksand, Djura, Gagnef och Ål. Där beskrivs Mörksuggan som ett väsen att skrämma barn med, när de vill ränna ute för länge på kvällarna.

Därefter dök figuren återkommande upp i den lokala konstnären Verner Molins målningar.

1956 förevisade faluiten Birger Eriksson, länge annonschef på Dala-Demokraten, sin version av Mörksuggan. Hans utformning i trä har därefter präglat andra senare varianter.

Senare historik 
Mörksuggan har senare också kommit att användas som ett mer positivt inslag, för att skydda för mörkret och mörkrets makter. Personlighetsutvecklingen har kommit parallellt med en ökad användning av figuren som lokal eller regional symbol, och som souvenir. 1997 grundades Mörksuggejakten av IK Jarl Rättvik, som därmed startade en av de äldsta svenska långloppen på cykel. Sedan 1999 är den del av långloppscupen.

En lokalt producerad kortfilm om Mörksuggan presenterades 2012. Efter premiär på Wasa-bion i Rättvik lades den senare ut på Youtube.

2018 invigdes en rondellutsmyckning föreställande mörksugga i Avesta, i rondellen vid korsningen mellan Bergslagsgatan och Kyrkogatan. Mörksuggan står upphöjd på en kolonn och snurrar långsamt. Den är tillverkad på Janersgården i Gisselbo utanför Avesta, där Birger Erikssons yngre bror i övre femtio års tid ansvarat för produktionen av mörksuggor i olika format.

I den polske fantasyförfattaren Andrzej Sapkowskis böcker förekommer mörksuggan som en av de många monstertyper som Häxkarlen Geralt jagar.  I texterna framställs mörksuggan som människoätande monster som bor i träskmarker och vid sjöar.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.janersgarden.se

Nordisk folktro
Dalska sägner
Marcus Palmquist

Ulf Marcus Palmquist, född 9 januari 1987, är en svensk fotbollsspelare (anfallare) från Uppsala.

Karriär
Palmquist spelade för Hagby IK, men gick 2005 till IK Sirius. Säsongerna 2007–2009 spelade Palmquist för klubben i Superettan. Han ingick fyra matcher i startuppställningen och spelade i 17 matcher som inhoppare. I juli 2009 lånades Palmquist ut till Gamla Upsala SK. Inför säsongen 2010 flyttade han till GUSK, som då spelade i Division 2 Norra Svealand.

I oktober 2019 tog han över som huvudtränare i Upsala IF:s U17-lag.

Källor

Svenska fotbollsspelare
Spelare i IK Sirius FK
Spelare i Gamla Upsala SK
Spelare i Superettan
Födda 1987
Levande personer
Män
Svenska idrottare under 2000-talet
Älskaren

Älskaren (på franska L'Amant) är en roman av Marguerite Duras, utgiven 1984. Det är en delvis självbiografisk roman som främst utspelas på 1920- och 1930-talen i Indokina, då en fransk koloni. Den kvinnliga huvudpersonen, som är fransyska, är 15 år gammal då hon inleder en kärleksförbindelse med en kinesisk affärsman som då är 26 år gammal. Omgivningen ser inte deras affär med blida ögon.

Romanens berättare är flickans äldre jag. Berättelsen tar form genom flickans/kvinnans fragmentariska minnesbilder från olika tidsepoker. Berättaren målar upp en serie bilder av flickan/sig själv ombord på en färja över Mekongfloden. Det är där hon möter den kinesiske man, som ska komma att bli hennes älskare. Andra bilder följer, berättaren växlar mellan olika minnen från olika tider och världsdelar utan att skapa den kontinuitet i tid och rum som ofta anses typisk för en självbiografisk skildring.

Romanen följer den unga flickans resa från en fallfärdig fransk familj i en exotisk och kolonial miljö. Parets relation utvecklas snabbt till en passionerad och hemlig romans. Romanen utforskar inte bara de emotionella och sensuella aspekterna av denna relation utan också klass-, ras- och maktfrågor som är förknippade med deras situation.

Intrigen präglas av de utmaningar som de två älskande möter på grund av de kulturella, sociala och ekonomiska skillnaderna som skiljer dem åt. Det förbjudna i deras relation gör berättelsen ännu mer intensiv. De kämpar för att behålla sin kärlek trots hinder, främst de stränga sociala konventionerna vid den tiden, där en relation mellan en vit flicka och en kinesisk man var otänkbar.

De efterföljande händelserna fokuserar på parets ansträngningar att hålla ihop trots påtryckningar från omgivningen. Romanen behandlar också spänningen mellan individuella begär och samhällets förväntningar samtidigt som den utforskar de emotionella och psykologiska konsekvenserna av huvudpersonernas val.

Älskaren använder ett poetiskt och suggestivt språk, som fångar de komplexa känslorna och nyanserna i relationen mellan de två huvudkaraktärerna. Boken tar upp teman som passion, samhällets inverkan på relationer, ras, främlingskap och kvinnans makt.

Filmatisering 
Romanen filmatiserades 1992 av regissören Jean-Jacques Annaud, med Jane March och Tony Leung Ka Fai i huvudrollerna.

Referenser 

Franska romaner
Franskspråkig litteratur
Skönlitteratur 1984
Romaner som blivit film
Verk av Marguerite Duras
Vikingstads församling

Vikingstads församling är en församling i Linköpings stift inom Svenska kyrkan. Församlingen utgör ett eget pastorat, Vikingstads pastorat och ligger i Linköpings kommun i Östergötlands län. Församlingen utökades 2006.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 1786 moderförsamling i pastoratet Vikingstad och Rakered, för att 1786 införliva Rakered och sedan till 1900 benämnas Vikingstad med Rakereds församling. Församlingen utgjorde från 1786 till 1 maj 1931 ett eget pastorat. Från 1 maj 1931 till 2006 var församlingen moderförsamling i pastoratet Vikingstad, Rappestad och Sjögestad som 1962 utökades med Björkebergs församling och Västerlösa församling. 2006 införlivades i församlingen pastoratets församlingar och den sammanslagna församlingen bildade då ett eget pastorat.

Kyrkoherdar
Lista över kyrkoherdar i Vikingstads församling.

Komministrar

Klockare och organister

Kyrkor
Sjögestads kyrka
Västerlösa kyrka
Björkebergs kyrka
Rappestads kyrka
Vikingstads kyrka

Se även
Vikingstads socken

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Församlingar i Linköpings stift
Indelningar i Linköpings kommun
Zenit (tidskrift)

För kulturtidskriften som grundades 2004, se Zenit (kulturtidskrift)
Zenit var en självständig nordisk socialistisk tidskrift som gavs ut 1957–1997 som ett forum för vänsterintellektuell debatt. 

Zenit utgavs ursprungligen i Stockholm av Syndikalistiska ungdomsförbundet 1957 till 1961, var oberoende 1962 till 1965, var organ för ungdomsförbundet Syndikalistiska Grupprörelsen 1965 till 1966 och var åter oberoende från 1967. Redaktionen var från 1970 placerad i Malmö och från 1973 intill nedläggningen i Lund. En motsvarande tidskrift i Storbritannien är New Left Review.

Man startade också förlagsverksamhet och utgav under åren 1968-1982 böcker i serierna Zenitserien (Bo Cavefors förlag), TemaTeori (Rabén & Sjögren), Zenit Häften och Zenit förlag. Böckerna distribueras numera genom Arkiv förlag.

Källor 
Zenit i Libris
 Gunnar Olofsson (2016) Tidskriften Zenits bokutgivning 1968–1982, Arkiv. Tidskrift för samhällsanalys, nr 6, Festskriftsavdelning: Göran Therborn 75 år

Se även 
 Nya vänstern
 SAC

Nedlagda svenska tidskrifter
Svenska politiska tidskrifter
Syndikalism
Tidskrifter startade 1957
Tidskrifter nedlagda 1997
Borys Mychajlov

Borys Andrijovytj Mychajlov (), född 25 augusti 1938 i Charkov, Ukrainska SSR, Sovjetunionen (i nuvarande Ukraina), är en ukrainsk fotograf. År 2000 tilldelades han Hasselbladpriset.

Referenser

Externa länkar
 At Dusk på Victoria and Albert Museum

Män
Vinnare av Hasselbladpriset
Ukrainska fotografer
Levande personer
Födda 1938
Personer från Charkiv
Ulf Mellström

Ulf Mellström, född 1959, tillträdde i februari 2006 tjänsten som Sveriges förste manlige professor i genus och teknik, vid Luleå tekniska universitet. Han är också varit verksam som gästprofessor vid Linköpings universitet och är sedan 2011 professor i genusvetenskap vid Karlstads universitet. Han har arbetat inom framförallt tre områden; teknologi och maskulinitet; genus, risk och säkerhet; globalisering och högre utbildning. Mellström är sedan 2006 redaktör för Norma: International Journal for Masculinity Studies (2006-2013, Nordic Journal for Masculinity Studies). Han grundade också tidskriften 2006.

Böcker
Engineering lives (1995)
Män och deras maskiner (1999)
Masculinity, Power and Technology (2003)
Routledge International Handbook of Masculinity Studies, London, Routledge, 2020, med Lucas Gottzén och Tamara Shefer

Referenser 

Svenska professorer i genusvetenskap
Personer verksamma vid Luleå tekniska universitet
Födda 1959
Män
Levande personer
Yrkeslegitimation

Ej att förväxla med tjänstekort, som tjänstemän på myndigheter (till exempel poliser) använder för att identifiera sig.

Yrkeslegitimation innebär att det finns ett lagrum som beskriver vilka krav som ska vara uppfyllda för att en sådan legitimation ska kunna utfärdas, av en behörig myndighet. Vanligtvis är det ett formellt intyg, ett dokument, som certifierar att man är behörig att utöva ett yrke. Myndigheter som utfärdar yrkeslegitimationer är Socialstyrelsen för hälso- och sjukvårdsyrken, Jordbruksverket för veterinärer och djursjukskötare och Skolverket för lärare. Beteckningen legitimerad får endast användas av den som genomfört den utbildning som krävs och i vissa fall fullgjort praktisk tjänstgöring enligt särskilda föreskrifter (se tabell), samt sökt och av berörd myndighet fått legitimation att utöva ett visst yrke, samt inte fått denna legitimation indragen.

Etymologi
Legitim från mitten 1400-talet, lagenligt född/avlad, från mellanfranska legitimer och direkt från medeltida latinska legitimatus av legitimare göra laglig, förklarar sig vara laglig, från latin legitimus laglig ursprungligen fastställt i lag, i linje med lagstiftningen, från lex (genitiv legis) law  (se laglig). Överfört med innebörden äkta, genuin, verklig, dokumenterat från 1550-talet. Relaterat ord laglig.

I Sverige
Legitimationen är ett uttryck för att en yrkesutövare står under samhällets tillsyn och har godkänts för yrkesverksamhet inom det område legitimationen avser. De som har en legitimation utfärdad av Socialstyrelsen står alltid under legitimationens krav, vilket innebär att personen inte kan ha ett vårdliknande yrke som inte baseras på vetenskap, t.ex. homeopatiska yrken, och måste föra journal om de utför vårdliknande uppgifter, t.ex. bedriver massageverksamhet. 

I mars 2011 godkände riksdagen en lag om lärarlegitimation. Lagen innebär krav på legitimation för tillsvidareanställning av lärare. Vissa lärargrupper är undantagna från legitimationskravet och andra omfattas inte. Lagen skulle träda i kraft den 1 juli 2012, med särskilda övergångsregler att gälla fram till 2015. Skolverket kunde inte utfärda legitimationer i den takt man räknat med, och i april 2012 godkände regeringen en hemställan om att senarelägga det fastställda datumet, och kommer därför att föreslå riksdagen att krav på lärarlegitimation senareläggs till den 1 december 2013.

Bestämmelser om legitimationen finns i:
Patientsäkerhetslag (SFS 2010:659), vilken även reglerar ensamrätt till yrke, skyddad yrkestitel och skyddad specialistbeteckning för ett antal vårdyrken;
Lag om behörighet att utöva veterinäryrket m.m. (SFS 1965:61).
Lag om verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård (SFS 2009:302).
Förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare och utnämning till lektor.

Utomlands
I internationella sammanhang används samlingsbeteckningen "licensed practitioner of medicine" för läkare. En legitimerad sjuksköterska kallas "registered nurse".

Se även 
Skyddad yrkestitel
Auktoriserad yrkesman
Ensamrätt till yrke
Legitimation
Reglerade yrken

Referenser

 
Arbetsrätt
Personcertifiering
Patientsäkerhet
Örtomta församling

Örtomta församling var en församling i Linköpings stift inom Svenska kyrkan i Linköpings kommun i Östergötlands län. Församlingen uppgick 2009 i Åkerbo församling.

Församlingskyrka var Örtomta kyrka.

Folkmängd 2006 var 618 invånare.

Administrativ historik 

Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen utgjorde till 1962 ett eget pastorat. Från 1962 till 2008 var församlingen annexförsamling i pastoratet Bankekind, Askeby, Örtomta och Vårdsberg som Vårdsberg lämnade 1978. Från 2006 var församlingen annexförsamling i Åkerbo pastorat. Församlingen uppgick 2009 i Åkerbo församling. 

Församlingskod var 058029.

Kyrkoherdar
Lista över kyrkoherdar i Örtomta församling. Prästbostaden Skrafvestad låg vid Örtomta kyrka.

Komministrar
Lista över komministrar i Örtomta församling. Tjänsten vakanssattes 13 juni 1903 och drogs in 9 maj 1916.

Huspredikanter
Lista över huspredikanter på Ekenäs slott. På slottets övre våning fanns ett stort kyrkorum där även församlingens präster höll i gudstjänster.

Klockare och organister

Se även
Örtomta socken

Referenser

Historiska församlingar i Linköpings stift
Indelningar i Linköpings kommun
Karl Malone

Karl Anthony Malone, född 24 juli 1963 i Summerfield, Louisiana, även kallad "The Mailman" för att "han alltid levererar", är en amerikansk före detta basketspelare, som spelade för Utah Jazz i NBA som power forward.

Karl Malone har gjort 36 928 poäng i NBA, vilket är tredje mest poäng genom tiderna. Han spelade tillsammans med point guarden John Stockton, som gjort mest assists, 15 806 stycken, genom tiderna. De två ses som en av de bästa duorna i NBA genom tiderna.

Landslagskarriär 

Karl Malone tog, tillsammans med "Dream team", OS-guld i basket 1992 i Barcelona. Fyra år senare, i Atlanta, tog han ännu ett OS-guld, som blev USA:s elfte basketguld på herrsidan vid olympiska sommarspelen.

Privatliv 
Karl Malone är far till Cheryl Ford, som mellan 2003 och 2009 spelade i Detroit Shock i WNBA.

Det har även genom åren visat sig att Karl Malone har haft flera affärer som resulterat i barn som han under senare tid har tvingats erkänna som sina egna. Bland annat så är han far till Demetrius Bell som nu spelar i NFL. Karl Malone har också erkänt att han under sitt liv lidit av många svåra fobier, bland annat höjdskräck, cellskräck och scatofobi.

Källor

Externa länkar 

 
 

Amerikanska basketspelare
Olympiska guldmedaljörer 1992
Olympiska guldmedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från USA
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från USA
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1996
Spelare i Utah Jazz
Spelare i Los Angeles Lakers
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Personer från Claiborne Parish
Födda 1963
Levande personer
Män
Östra Hargs församling

Östra Hargs församling var en församling i Linköpings stift inom Svenska kyrkan i Linköpings kommun i Östergötlands län. Församlingen uppgick 2009 i Åkerbo församling.

Församlingskyrka var Östra Hargs kyrka

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung under namnet Hargs församling. Det nuvarande namnet började användas i slutet av 1700-talet.

Församlingen utgjorde till 1 maj 1928 ett eget pastorat med undantag av perioden från 1535 till 1582 då den var moderförsamling i pastoratet Harg och Rystad. Från 1 maj 1928 var församlingen annexförsamling i pastoratet Rystad och Östra Harg som 1962 utökades med Törnevalla, Östra Skrukeby, Lillkyrka och Gistads församlingar och 1978  med Vårdsbergs församling. Från 2006 var församlingen annexförsamling i Åkerbo pastorat. Församlingen uppgick 2009 i Åkerbo församling. 

Församlingskod var 058023.

Kyrkoherdar
Lista över kyrkoherdar i församlingen. Prästbostaden låg 2 kilometer från Östra Hargs kyrka.

Klockare och organister

Se även
Östra Hargs socken

Referenser

Historiska församlingar i Linköpings stift
Indelningar i Linköpings kommun