kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stjärnökenros

Stjärnökenros (Adenium multiflorum) är en art i familjen oleanderväxter  och förekommer i sydöstra Afrika. Den odlas sällsynt som krukväxt i Sverige. Växten blommar på bar kvist under vintern.

Arten är en lövfällande suckulent buske eller ett litet träd, 0,5-3 meter högt. Stammarna kommer från en uppsvälld underjordisk jordstam. Barken är skinande grön till brun. Bladen är äggrunda och blir upp till 10 cm långa, de är glansigt gröna men bleka undertill och sitter strödda i samlingar nära skottspetsarna. Blommorna är väldoftande, de kommer i toppställda ställningar och blir 5-7 cm i diameter, med spetsiga kronflikar. Färger varierar men flikarna är vanligen vita med röda kanter och röda nektarlinjer i svalget. Plantor med rent vita blommor förekommer. Fruktkapslarna sitter vanligen i par, de är cylindriska och blir upp till 24 cm långa. Fröna är bruna med en tofs silkeshår.

Synonymer
Adenium arabicum Balf.f.
Adenium honghel de Candolle
Adenium honghel Lindl.
Adenium micranthum Stapf
Adenium multiflorum Klotzsch
Adenium obesum subsp. somalense (Balf.f.) G.D.Rowley
Adenium obesum var. multiflorum (Klotzsch) Codd
Adenium oleifolium var. angustifolium Phil.
Adenium somalense Balf.f.
Adenium somalense var. caudatipetalum Chiv.
Adenium somalense var. angustifolium (Phil.) Rowley
Adenium somalense var. crispum Chiov.
Adenium tricholepis Chiov.

Oleanderväxter
St Växtindex
Krukväxter
Nils Arne Eggen

Nils Arne Eggen, född 17 september 1941 i Orkdal i Trøndelag fylke, död 19 januari 2022 på samma ort, var en norsk fotbollstränare och fotbollsspelare. 

Som tränare var han känd för sitt temperament och sin förmåga att utveckla lagspel, i synnerhet anfallsspelet. Enligt hans spelidé skulle bollen gå snabbt och rakt längs med marken, ofta ut på kanten och så skulle man fylla på så snabbt och mycket som möjligt med spelare bakifrån. Detta var inte olikt den klassiska holländska stilen. Han använde sig  i stort sett alltid av 4-3-3-systemet, men enligt honom själv handlade det om att "använda så många spelare som möjligt där de är som bäst". Detta har i Norge kallats för "Godfot-teorien", och Eggen skrev en bok om detta med titeln "Godfoten".

År 2003 utnämndes han till riddare 1. klass av kungliga Sankt Olavs Orden för sina insatser inom norsk fotboll.

Karriär som spelare 
Nils Arne Eggen började sin karriär som 15-åring i Orkdal, men flyttade senare till Trondheim och spelade i Rosenborg BK där han var med och vann cupen 1960. År 1963 flyttade han till Oslo och spelade i Vålerenga IF 1965 vann han Tippeligaen med klubben och året efter flyttade han tillbaka till Rosenborg BK där han lyckades vinna ligan två gånger till (1967 och 1969). Han blev även utnämnd till årets spelare 1967. Eggen har spelat 29 landskamper för Norge.

Karriär som tränare 
Efter karriären blev Eggen tränare för bland annat norska U21-landslaget och Moss FK, där blev han den första norska tränaren som lyckades ta upp en klubb i tippeligan och vinna direkt efter. Mest framgångsrik blev han emellertid som tränare i Rosenborg BK (1972-1972, 1976, 1978-1982, 1988–1997 och 1999–2002, 2010-2011) där han vann Tippeligaen 11 år i rad. Han förvandlade Rosenborg BK från ett mittenlag i Norge till en respekterad klubb i Europa under 1990-talet. Våren 1997 spelade Rosenborg exempelvis kvartsfinal i Champions League.

Nils Arne Eggen var även landslagstränare för Norges herrlandslag i fotboll mellan 1974 och 1978

Övrigt 
Han var far till fotbollsspelaren Knut Torbjørn Eggen (1960–2012) som var sportdirektör i Rosenborg 2007–2008.

Meriter

Som spelare 
 Serieguld 1965, 1967 och 1969
 Cupmästare 1960

Som tränare 
 Serieguld 1971, 1987, 1988, 1990, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1999, 2000, 2001, 2002 och 2010
 Cupmästare 1971, 1988, 1990, 1992, 1995 och 1999

Utmärkelser 
 Årets spelare i Tippeligaen 1967
 Norska sportjournalisternas statyett 1997
 Sankt Olavs Orden 2003

Bibliografi 
 2001 – Dikt i garderoben (diktantologi)
 1999 – Godfoten: samhandling - veien til suksess
 1985 – Kroppsøving i videregående skole

Referenser

Externa länkar 
 Om Eggen på rbkweb.no
 Citat på Wikiquote (norska)

Norska fotbollstränare
Norska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Rosenborg BK
Spelare i Vålerenga IF Fotball
Tränare i Rosenborg BK
Tränare i Moss FK
Mottagare av Sankt Olavs orden
Norska idrottare under 1900-talet
Personer från Orkdals kommun
Födda 1941
Avlidna 2022 
Män
Förbundskaptener för Norges herrlandslag i fotboll
Min är hämnden

Min är hämnden (engelska: Leave Her to Heaven) är en amerikansk film noir från 1945 i regi av John M. Stahl. I huvudrollerna ses Gene Tierney och Cornel Wilde. Filmen är filmad i Technicolor och vann en Oscar för bästa färgfoto (av Leon Shamroy).

Handling 
Författaren Richard möter den vackra Ellen på ett tåg. Ovetandes om att Ellen redan är förlovad gifter han sig med henne. Snart visar det sig dock att hon har en mörk och manipulativ sida som Richard inte kände till.

Rollista 
 Gene Tierney - Ellen Berent 
 Cornel Wilde - Richard Harland 
 Jeanne Crain - Ruth Berent 
 Vincent Price - Russell Quinton 
 Mary Philips - Mrs. Berent 
 Ray Collins - Glen Robie
 Gene Lockhart - Dr. Saunders 
 Reed Hadley - Dr. Mason 
 Darryl Hickman - Danny Harland 
 Chill Wills - Leick Thorne

Externa länkar 
 

Amerikanska filmer 1945
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Psykopati på film
Filmer om självmord
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer vars fotograf belönades med Oscar för bästa foto
Film noir
Filmer i regi av John M. Stahl
Belgiens Grand Prix 2007

Belgiens Grand Prix 2007 var det fjortonde av 17 lopp ingående i formel 1-VM 2007.

Rapport
Loppet blev en i raden av dueller mellan Ferrari och McLaren. I första startledet stod Kimi Räikkönen och Felipe Massa i Ferrari och i det andra stod Fernando Alonso och Lewis Hamilton i McLaren. Därefter följde Nico Rosberg i Williams och Nick Heidfeld i BMW. Robert Kubica i BMW kvalade in som femma men flyttades ner tio placeringar på startgriden på grund av ett motorbyte tidigare under lördagen. Giancarlo Fisichella i Renault fick en ny motor efter kvalificeringen och fick starta sist, vilket efter andra problem blev från depån. 

Räikkönen tog starten före Massa och Alonso. Hamilton kom upp jämsides med Alonso i första kurvan, men knuffades undan av Alonso som därmed behöll sin tredjeplats. Räikkönen drog sedan ifrån, och vann loppet, vilket var hans tredje raka seger på Spa-Francorchamps. Massa slutade tvåa före Alonso, som knappade in en poäng på Hamilton i förar-VM.

Resultat
 Kimi Räikkönen, Ferrari, 10 poäng
 Felipe Massa, Ferrari, 8
 Fernando Alonso, McLaren-Mercedes, 6
 Lewis Hamilton, McLaren-Mercedes, 5
 Nick Heidfeld, BMW, 4
 Nico Rosberg, Williams-Toyota, 3
 Mark Webber, Red Bull-Renault, 2
 Heikki Kovalainen, Renault, 1
 Robert Kubica, BMW
 Ralf Schumacher, Toyota 
 Jarno Trulli, Toyota 
 Vitantonio Liuzzi, Toro Rosso-Ferrari
 Rubens Barrichello, Honda 
 Adrian Sutil, Spyker-Ferrari 
 Takuma Sato, Super Aguri-Honda
 Anthony Davidson, Super Aguri-Honda 
 Sakon Yamamoto, Spyker-Ferrari

Förare som bröt loppet 
 Jenson Button, Honda (varv 36, hydraulik)
 Alexander Wurz, Williams-Toyota (34, bränsletryck)
 David Coulthard, Red Bull-Renault (29, hydraulik)
 Sebastian Vettel, Toro Rosso-Ferrari (8, styrning)
 Giancarlo Fisichella, Renault (1, upphängning)

Noteringar
 Detta var Mark Webbers 100:e grand prix.

VM-ställning

Källor 

2007 i Belgien
Belgiens Grand Prix
Markus Trautmann

Markus Trautmann, född 12 december 1971, grundare och programledare på Manspodden] tillsammans med Leif Jitelius. Markus har tidigare arbetat som programledare, trailerredaktör och musikproducent på Sveriges Radio P3, P4 och P5 Radio Stockholm 103,3. Under åren 2003 till 2008 var han programledare på stockholmskanalen Svenska favoriter. Markus har skrivit och producerat radiosketcher till bland annat till P3-programmet Så funkar det.

Från hösten 2019 är Trautmann programledare på Bauer-ägda Rockklassiker.

Referenser

Svenska radioprogramledare
Födda 1971
Män
Levande personer
Laura (film, 1944)

Laura är en amerikansk film noir från 1944 i regi och produktion av Otto Preminger. I huvudrollerna ses Gene Tierney, Dana Andrews, Clifton Webb, Vincent Price och Judith Anderson.

Handling 
Kriminalpolisen Mark McPherson utreder mordet på den vackra och framgångsrika Laura Hunt. Han intervjuar den karismatiska krönikören Waldo Lydecker, en åldrande dandy, som berättar hur han mött Laura och blivit hennes mentor. Hon blev även hans vän och kvinnliga sällskap och han använde sin berömmelse, inflytande och kontakter för att främja hennes karriär. 

McPherson frågar även ut Lauras parasiterande playboy till fästman, Shelby Carpenter, som också är manligt sällskap till hennes rika moster, Ann Treadwell.  McPherson förhör slutligen Lauras lojala hushållerska, Bessie Clary, som var den som fann Lauras döda kropp.

Genom Lauras vänners vittnesmål, läsningen av hennes brev och dagbok, lär McPherson känna Laura och blir långsamt närmast besatt av henne. Lydecker anklagar honom till och med för att ha förälskat sig i den döda kvinnan. Mark McPherson förstår att Lydecker var avundsjuk på Lauras kavaljerer, som han med hjälp av sin tidningsspalt försökte hålla i schack.

Om filmen  
Manuset, skrivet av Jay Dratler, Samuel Hoffenstein, Betty Reinhardt och Ring Lardner, Jr., är baserat på en roman av Vera Caspary, publicerad som följetong 1942 och som bok 1943, med samma titel.

Rollista i urval 
Gene Tierney - Laura Hunt
Dana Andrews - Mark McPherson
Clifton Webb - Waldo Lydecker
Vincent Price - Shelby Carpenter
Judith Anderson - Ann Treadwell
Dorothy Adams - Bessie Clary

Priser och nomineringar 
Vid Oscarsgalan 1945 vann filmen en Oscar och nominerades i fyra övriga kategorier. Joseph LaShelle vann i kategorin Bästa foto, svartvitt.

Externa länkar 

 
 
 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska filmer 1944
Film noir
Filmer i regi av Otto Preminger
Amerikanska kriminaldramafilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer vars fotograf belönades med Oscar för bästa foto
Gian-Franco Kasper

Gian-Franco Kasper, född 24 januari 1944 i Sankt Moritz i Schweiz, död 9 juli 2021, var från 1998 till 2021 president för internationella skidförbundet Internationella skidförbundet (FIS). Sedan september år 2000 var han också medlem av Internationella olympiska kommittén och sedan den 1 januari 2003 även av den internationella antidopingsbyrån World Anti-Doping Agency.

Han avslutade studier i journalistik, filosofi och psykologi vid Zürichs universitet 1966. Efter sina universitetsstudier arbetade han på tidningen Courier de St-Moritz.

1974 blev han verksam inom turismen, och etablerade en schweizisk turistbyrå i Montréal i Kanada. Det följande året utnämndes han till generalsekreterare för FIS av organisationens dåvarande president Marc Hodler, en position han innehöll fram till det att Marc Hodler avgick 1998. Gian-Franco Kasper efterträdde Marc Hodler som president för FIS, en position han innehade fram till juni 2021, då han efterträddes av Johan Eliasch.

Gian-Franco Kasper avled i juli 2021.

Källor

Externa länkar
International Herald Tribune, 3 februari 2001, intervju med Kaspar (engelska).
IOK-profil (engelska)
Gian-Franco Kasper omvald till president för FIS 2006 (engelska)

Födda 1944
Schweiziska idrottsledare
Män
Avlidna 2021
Personer i Schweiz under 1900-talet
Personer i Schweiz under 2000-talet
Personer från Sankt Moritz
Alumner från Zürichs universitet
Coilover

Coilover är en kombinerad stötdämpare och fjäder. Coilovern tillverkas som en enda enhet och byts också som en enhet. Stötdämparen och fjädern är ihopbyggda som en enhet innan de installeras och byts ut som en enhet då stötdämparen har läckt. Detta ger en optimal stötdämpning. Vissa coilovrar kan ställas in utifrån frigångshöjd och hårdhet.

Den vanligaste användningen av coilovers är i framvagnar av MacPherson-typ, som är den vanligaste konstruktionen i moderna bilar. 

Bildelar
Tropiska stormen Alberto

Den tropiska stormen Alberto var den första namngivna stormen i den atlantiska orkansäsongen 2006. Alberto bildades ur ett lågtryck den 10 juni i den nordvästra delen av Karibiska havet. Alberto gick in över land vid Florida den 13 juni och orsakade ett dösoffer.

Stormhistoria 

Den tropiska stormen Alberto utvecklades ur ett område med oroligt väder som hängde ihop med ett stort lågtrycksområde utanför Belizes kust. Vädersystemet rörde sig över Mexikanska golfen den 11 juni, och nådde sin högsta vindhastighet på 32 m/s strax innan den nådde land. Alberto passerade över norra Florida under den 13 juni och fortsatte försvagat över Georgia och vidare ut över Atlanten. Stormen hade då försvagats så att det inte längre var en tropisk cyklon utan ett lågtryck. Resterna av ovädret nådde den 20 juni Brittiska öarna. Det fortfarande djupa lågtrycket på cirka 985 hPa hade då sitt centrum norr om Skottland. Det tillhörande regnområdet drog den 21 juni in över Sverige och den 22 juni över Finland.

Se även
Atlantiska orkansäsongen 2006

Källor 

Tropiska stormar
2006 i USA
Atlantiska orkansäsongen 2006
Georges Laraque

Georges Laraque, född 7 december 1976 i Montréal, är en kanadensisk ishockeyspelare. Laraque har spelat i NHL sedan säsongen 1997/1998 och spelade under NHL-lockouten säsongen 2004/2005 med AIK Ishockey. De klubbar han har representerat i NHL är Edmonton Oilers (1997-2006), Phoenix Coyotes (2006/2007), Pittsburgh Penguins (2006/2007) och Montreal Canadiens (2008-2010)

Eftersom han föddes i Montréal blev det naturligt att spela i Ligue de hockey junior majeur du Québec, där han spelade som forward för flera lag. Han spelade 173 juniormatcher och fick 107 poäng samt 661 utvisningsminuter. Han var med i Granby Prédateurs lag som vann Memorial Cup.

Efter juniortiden spelade han delar av tre säsonger i Edmonton Oilers farmarlag Hamilton Bulldogs i AHL. Trots att man var orolig för hans skridskoåkning visade Laraque tillräckligt på AHL-nivå för att Edmonton skulle ta upp honom till NHL. Trots hans framgångar som forward som junior, så är hans främst en slagskämpe i NHL. Hans längd och vana att slåss gjorde han till en av ligans mest fruktade forwards när det gäller att tacklas och slåss. Han fick enväldigt priset som bästa slagskämpe från The Hockey News 2003.

Den 21 januari 2010 blev Laraque sparkad från Montreal Canadiens.

Övrigt
Anledningen att Laraque valde att spela i AIK var att han ville spela i Europa under lockouten. Spelaragenten representerade också Henrik Melinder i AIK som föreslog Laraque att spela i Sverige.
Laraques föräldrar var båda födda på Haiti.
Laraque är vegan.

Källor

Externa länkar
Georges Laraques officiella hemsida  
Hockeyfights.com - Georges Laraque 
The International Hockey Database - Georges Laraque 

Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i AIK Ishockey
Spelare i Edmonton Oilers
Spelare i Phoenix Coyotes
Spelare i Pittsburgh Penguins
Födda 1976
Män
Levande personer
Spelare i Titan de Laval
Idrottare från Montréal
Spelare i Hamilton Bulldogs (1996–2015)
Spelare valda i NHL Entry Draft 1995
Spelare i Lynx de Saint-Jean
Spelare valda av Edmonton Oilers i NHL Entry Draft
Veganer
Spelare i Laser de Saint-Hyacinthe
Spelare i Canadien de Montréal-Bourassa
Spelare i Titan du Collège Français de Laval
Spelare i Prédateurs de Granby
Spelare i Montreal Canadiens
Östra Jerusalem

Östra Jerusalem är en del av Västbanken, som ockuperades av Israel under Sexdagarskriget 1967. Palestinierna ser östra Jerusalem som huvudstaden för en framtida självständig palestinsk stat.

Östra Jerusalem är den del av staden som tilldelades Jordanien vid delningen i samband med Israels grundande 1948. I denna del finns bland annat Gamla Jerusalem och några av kristendomens, islams och judendomens heligaste platser såsom Tempelberget, Västra muren  ("Klagomuren”), Al-Aqsamoskén och  Den heliga gravens kyrka.

Referenser 
Store norske leksikon

Jerusalem
Västbanken
Sotolon

Sotolon är en lakton och ett extremt kraftfullt aromämne, vars typiska doft i höga koncentrationer påminner om bockhornsklöver eller curry, och i låga koncentrationer påminner om lönnsirap, karamell eller bränt socker. Sotolon är den huvudsakliga arom- och smakkomponenten i bockhornsklöverfrö och libbsticka, och är en av flera aromatiska och smakkomponenter i konstgjord lönnsirap. Det finns också i melass, lagrad rom, lagrad sake och vitt vin, florsherry, rostad tobak, och torkade fruktkroppar av svampen Lactarius helvus. Sotolon kan passera genom kroppen relativt oförändrat, och konsumtion av mat som innehåller mycket sotolon, såsom bockhornsklöver, kan ge en lönnsirapsarom till ens svett och urin. Hos vissa individer med den genetiska sjukdomen lönnsirapsurinsjukdom produceras den spontant i deras kropp och utsöndras i urinen, vilket leder till sjukdomens karakteristiska lukt.

Denna molekyl tros vara orsaken till den mystiska lönnsirapslukten som då och då har florerat över Manhattan, New York, sedan 2005. Sotolon isolerades första gången 1975 från örten Bockhornsklöver. Föreningen namngavs 1980 när den visade sig vara orsaken till smaken av rårörsocker: Soto- betyder "råsocker" på japanska och -olon betyder att molekylen är enollakton.

Flera lagringshärledda föreningar har pekats ut som betydelsefulla för aromen av starkviner. Sotolon (3-hydroxi-4,5-dimetyl-2(5H)-furanon) anses dock vara det viktigaste luktämnet och har även klassificerats som en potentiell åldringsmarkör för denna typ av viner. Denna kirallakton är ett kraftfullt luktämne som kan ge en nötaktig, karamell-, curry- eller härsken lukt, beroende på dess koncentration och enantiomerfördelning. Trots att det har pekats ut som ett nyckeldoftämne för andra förstärkta viner, har forskarnas uppmärksamhet också riktats mot dess bismakkaraktär, förknippad med det förtida oxidativa åldrandet av unga torra vita viner, vilket överlappar den förväntade fruktiga, blommiga och fräscha karaktären. Föreningen kan fastställas genom miniatyriserad emulgeringsextraktion följt av GC–MS/SIM eller enstegs miniatyriserad vätska-vätskeextraktion följt av LC-MS/MS-analys.

Fransk vin jaune
Vin jaune kännetecknas av bildandet av sotolon från α-ketosmörsyra.

Se även 
Kamferriska (Lactarius-svamparter vars lönnsirapsarom härrör från quabalakton III, som hydrolyserar till sotolon)

Referenser

Noter

Externa länkar

Aromer
Laktoner
Dihydrofuraner
Stena RoRo

Stena RoRo är ett rederi som är en del av Stena-sfären. Stena RoRo bygger, köper, säljer, hyr ut och driver RoRo- och RoPax-fartyg. Utöver internchartern till Stena Line återfinns bland andra Transfennica och kanadensiska statliga Marine Atlantic Inc som större klienter.

Vidare läsning

Externa länkar
Stena RoRo

Stena
Svenska rederier
Anders Mossberg (friidrottare)

Anders Mossberg, född 22 november 1952, svensk friidrottare (huvudgren tresteg). Han tävlade för Drottningholms SK, Bromma IF och Hässelby SK. Han hade svenska rekordet i tresteg åren 1980 till 1981 och tog två SM-tecken i tresteg. Han utsågs 1982 till Stor grabb nummer 327 i friidrott.

Karriär (tresteg)

År 1976 vann Anders Mossberg SM-guld i tresteg på 15,95.

Även 1978 vann han SM i tresteg, denna gång på 15,79.

Den 31 augusti 1980 i Helsingfors slog Mossberg Per-Owe Smidings svenska rekord i tresteg från 1974, med ett hopp på 16,21. Han behöll rekordet till 1981 då Johan Brink hoppade 16,27.

Referenser

Källor

Swedish Athletic Page
Swedish men's all-time best triple jump indoor
Stora grabbar

Svenska mästare i tresteg
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Svenska idrottare under 1900-talet
Födda 1952
Levande personer
Män
Friidrottare i Bromma IF
Friidrottare i Hässelby SK
Karl Krumbacher

Karl Krumbacher, född 22 september 1856 i Kürnach im Allgäu, Bayern, död 12 december 1909 i München, var en tysk filolog, den bysantinska filologins nyskapare.

Krumbacher verkade först som gymnasielärare, gjorde i mitten av 1880-talet en lång studieresa i Grekland och Turkiet och ägnade sig därefter uteslutande åt forsknings- och lärarverksamhet inom den dittills starkt eftersatta bysantinska filologin. Han blev först docent, därefter e.o. och 1896 ordinarie professor vid Münchens universitet.

Med hans första stora verk, Geschichte der byzantinischen Litteratur (1890, andra upplagan 1897; utgör en del av Iwan von Müllers Handbuch der klassischen Altertumswissenschaft), grundlades den bysantinska filologin som självständig, modern vetenskap. Under Krumbachers allmänt erkända ledning nådde denna vetenskap snabbt storartad utveckling och fick i den av Krumbacher startade och redigerade Byzantinische Zeitschrift sitt främsta organ. Krumbacher engagerade sig starkt i den grekiska språkstriden, vilket under de sista åren av hans liv ledde till betydande opposition från vissa greker.

Han förberedde under många år en edition av den store bysantinske hymndiktaren Romanos, men hann ej färdigställa denna innan sin död. Hans flesta avhandlingar publicerades i Münchenakademiens Sitzungsberichte. Krumbacher verkade även starkt för den bysantinska forskningens utveckling i andra kulturländer och visade i detta avseende även stort intresse för Sverige, "väringarnas land".

Källor

Noter 

Tyska filologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Münchens universitet
Födda 1856
Avlidna 1909
Män
Ugglan
Bayrare
Aladdin och rövarnas konung

Aladdin och rövarnas konung () är en Disneyfilm från 1996 som är uppföljare till Jafars återkomst. Filmen släpptes direkt till video i USA den 13 augusti 1996.

Handling 

Det har gått en tid sedan den onde Jafar stoppades en gång för alla. Aladdin och Jasmine ska gifta sig och Aladdin bli Agrabahs prins. Under bröllopets gång blir Agrabah intaget av rövare. Aladdin och de andra lyckas hindra rövarnas anfall. Rövarna visar sig ha varit ute efter en ovanlig stav som Aladdin och Jasmine givits i bröllopsgåva.

Staven visar sig innehålla ett orakel som kan se in i framtiden och det förflutna, men bara får svara på en fråga från varje person. Aladdin frågar var hans pappa är och får svaret att han ska följa efter rövarna som flytt. Han tvekar, men Jasmine uppmuntrar honom till att resa eftersom hon tycker att Aladdins far borde få vara med på bröllopet.

Det visar sig att det är Cassim, rövarnas ledare, som är Aladdins far. Aladdin går med i rövarnas klan efter att ha klarat deras farliga inträdesprov, men blir snart tvungen att välja mellan att vara med sin framtida hustru Jasmine i palatset eller att följa med fadern på dennes resor för att hitta Kung Midas hand.

Rollista

Källor 
 
 Magic Movies

Fotnoter

Amerikanska animerade filmer
Disneys långfilmer
Direkt till video-uppföljarfilmer
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska filmer 1996
Animerade filmer 1996
Amerikanska uppföljarfilmer
Andar på film