kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bufotoxin

Bufotoxin är ett gift som många paddor, särskilt arter i släktet Bufo, utsöndrar som sekret genom huden från parotidkörtlarna, som finns bakom ögonen. Giftet innehåller flera olika verksamma komponenter, bland annat bufagin, bufotenin och serotonin, och sammansättningen av de komponenter som kan ingå varierar mellan olika paddarter.

Den medicinska verkan är oregelbunden puls. Något specifikt motmedel är inte känt.

Den kemiska formeln är C40H60N4O10.

Namnet kan härledas från bufo, som är det latinska namnet på padda.

Giftet hos paddor fungerar som försvar och påverkar och avskräcker många predatorer som försöker äta paddan, med undantag för vissa ormar som inte påverkas. Det giftiga sekretet påverkar normalt inte mänsklig hud men sekretet irriterar ögonen och slemhinnorna om det skulle komma i kontakt med dem.

Källor 

Toxiner
Ariol

Ariol är en fransk tecknad fabeldjursserie av serieskaparna Marc Boutavant (bild) och Emmanuel Guibert (manus) från 2000. Den har även gjorts till en tecknad tv-serie, som visas på SVT Barnkanalen. 

Serien handlar om Ariol, en glad, lekfull liten åsnepojke som bor i sin familj och träffar sin kompis Ramono. Han drömmer också om att vara som en superhjälte som heter "Superhästen". Han gillar att gå till skolan för där träffar han alla sina vänner, särskilt Pétula, den vackraste flickan i världen.
Ordet "ariol" betyder "åsna" på berbiska.

Karaktärerna 

 Ariol, titelhjälten, en glad, blå åsnepojke med överdimensionerade glasögon.
 Ariols pappa, en åsna
 Ariols mamma, en åsna
 Ramono, en liten gris, Ariols bästa kompis
 läraren, en hund
 Pétula, en kalvflicka i klassen som Ariol är kär i
 Superhästen, orig. Le chevalier cheval, Ariols favorit-superhjälte från TV och serier

Externa länkar 
 Ariols webbsida 
 Ariol på SVT

Franska animerade TV-serier från 2000-talet
Barnprogram på TV
Barn- och ungdomsprogram i Sveriges Television
Fiktiva åsnor
TV-seriestarter 2000
Franska serier
TV-program i TF1
Greta Langenskjöld

Margareta (Greta) Langenskjöld, född den 6 februari 1889 i Sankt Petersburg, död den 11 september 1975 i Helsingfors, var en finländsk författarinna. Hon var dotter till officeren Nikolaj Langenskjöld och Vera Malova.

Greta Langenskjöld blev student i Helsingfors 1906 och filosofie kandidat 1911. Hon ägnade sig åt pedagogisk verksamhet samt deltog aktivt i den kristliga studentrörelsen. Hon utgav flera diktsamlingar (Dikter 1912, Dikter II 1915, Dagrar 1917, Samklang 1922, Undret 1923), alla med en stark religiös grundton, en biografi över baron Paul Nicolay (1921) och en samling religiösa uppsatser, Levande tro (1918).

Från och med 1915 verkade hon som lärare i Borgå och Helsingfors. Langenskjöld undervisade i religion, svenska och historia. Hon verkade som föreståndare och senare rektor för Svenska privata läroverket för flickor 1925–1959 (tidigare känd som Laurellska skolan). Hennes arkiv finns hos Svenska litteratursällskapet i Finland, som nu verkar i den tidigare skolans utrymmen.

Social och kristen verksamhet 
Langenskjöld var kväkare och trogen sitt pacifistiska ideal även aktiv inom den kristna fredsrörelsen. Hon engagerade sig dessutom i de ryska flyktingarnas välfärd i Finland och satt med i styrelsen för Kanerva, ett åldringshem hon varit med om att skapa för dessa flyktingar. Åldringshemmet Kanervakoti-Kanervahemmet Ry är verksamt än i dag.

Langenskjöld satt därtill med i den första styrelsen för Victoriastiftelsen då den grundades 1953. Att stödja och befrämja svenskspråkiga flickors bildning var ytterligare ett område som låg Langenskjöld varmt om hjärtat.

Böcker 
1912 - Dikter

1915 - Dikter II

1917 - Dagrar

1918 - Levande tro

1920 - Dikter i urval

1921 - Paul Nicolay

1922 - Samklang

1923 - Undret

1926 - Det omöjliga

1928 - Sträckta händer

1932 - Ensamma steg

1937 - Tysta röster

1942 - Genom  mörkret

1946 - Festkantat vid Svenska privata läroverkets för flickor 75-årsfest : 

sångpartierna tidigare utförda vid skolhusets invigning den 19 mars 1928 ; 

musik av Ole Edgren. Svenska privata läroverket för flickor, Helsingfors 1946

1960 - Min bön i idag ( bearbetning av John Baillie dikter)

1963 - Men Gud

1968 -  Ansikte mot ansikte

Källor

Noter

Externa länkar  
Svenska litteratursällskapet i Finland: författarporträtt om Greta Langenskjöld
Greta Langenskjölds arkiv vid Svenska litteratursällskapet i Finland
Laurellska skolans arkiv vid Svenska litteratursällskapet i Finland 

Födda 1889
Avlidna 1975
Finlandssvenska poeter
Svenskspråkiga poeter
Finländska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Finlandssvenska författare
Finlandssvenska pedagoger
Finländska författare under 1900-talet
Finländare från Sankt Petersburg
Kvinnor
Författare från Sankt Petersburg
Karl Jarres

Karl Jarres, född 21 september 1874 i Remscheid, död 20 oktober 1951 i Duisburg, var en tysk jurist och politiker.

Jarres var överborgmästare i Duisburg 1914-23 och åter 1925-33. 1923-25 var han riksinrikesminister och vicekansler i Wilhelm Marx regering. Våren 1925 var han högerpartiernas, "riksborgarblockets" kandidat i första valomgången till rikspresidentposten, varvid han erhöll flest röster, över 10 miljoner. I andra omgången trädde han tillbaka till förmån för Paul von Hindenburg.

Källor

Noter

Födda 1874
Borgmästare i Duisburg
Borgmästare i Remscheid
Tyska politiker
Tysklands inrikesministrar
Män
Avlidna 1951
Svensk uppslagsbok
Personer från Remscheid
Alumner från Bonns universitet
Jarrow

Jarrow är en stad i grevskapet Tyne and Wear i England. Staden ligger i distriktet South Tyneside på Tynes södra flodbank, mellan städerna Gateshead och South Shields, cirka 8 kilometer öster om centrala Newcastle upon Tyne. Tätortsdelen (built-up area sub division) Jarrow hade 43 431 invånare vid folkräkningen år 2011.

Staden var tidigare känd för sina stora skeppsvarv, kemiska fabriker, segelduks- och pappersfabriker. Bland stadens byggnader märks den gamla stadskyrkan och ruiner av ett kloster från äldre medeltiden, till vilket minnet av Beda venerabilis och hans skola är knutet.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Tyne and Wear
Unparished areas i Tyne and Wear
Tidigare civil parishes i Tyne and Wear
Nicolaysen

Nicolaysen kan avse:

 Johan Nicolaysen
 Julius Nicolaysen
 Lyder Nicolaysen
 Marit Nicolaysen
 Nicolay Nicolaysen
 Ragnar Nicolaysen
 Wilhelm Nicolaysen

Norska efternamn
Nicolay Nicolaysen

Nicolay Nicolaysen, född den 12 april 1817 i Bergen, död den 22 januari 1911 i Kristiania, var en norsk arkeolog och historiker, halvbor till Julius Nicolaysen, far till Lyder Nicolaysen.

Nicolaysen tog juridisk examen 1841, men slog sig sedan på historia och arkeologi. Hans livsgärning förknippades med Foreningen til de norske fortidsmindesmerkers bevaring, i vars stiftande 1844 han deltog, vars "Aarsberetninger" 
han redigerade och vars ordförande han var 1851-1904, sedan 1860 med en liten statslön och titeln antikvarie. Hans verksamhet som ledare av landets arkeologiska undersökning blev epokgörande i Norge i fråga om såväl den förhistoriska som medeltida arkeologin. Ett systematiskt studium av norska medeltidens konst blev möjligt först på grundval av de rika skatter han uppdagade, bland annat genom utgrävningen av Munkelivs kloster i Bergen (1860), Maria- och Hallvardskyrkorna i Oslo (1865) och Gokstadsskeppet (1880). Härtill sluter sig hans grundläggande forskningar angående medeltida byggnader och byggnadssättens historia särskilt i dess märkliga träarkitektur (stavkyrkorna) och hans förtjänstfulla medverkan till restaureringen av exempelvis Trondhjems domkyrka och Haakonshallen i Bergen. 

Nicolaysen författade Norske fornlevninger (1862-66) och utgav planschverken Mindesmerker af middelalderens kunst i Norge (1853-55), Norske bygninger fra fortiden (I-III, 1860-80), Kunst og haandverk fra Norges fortid (serie l 1881-91, serie 2 1893-98, ej avslutat) och Langskibet fra Gokstad ved Sandefjord (på norska och engelska 1882). Av Nicolaysens arbeten på det rent historiska området kan nämnas, att han utgav "Norske magazin. Skrifter og optegnelser, angaaende Norge og forfattede efter reformationen" (I-III, 1858-70), vari ingår "Absalon Pedersøns dagbog" (1860), och "Bergens borgerbog 1550-1751" (1878). Han redigerade "Norske stiftelser. Samling af fundatser, testamenter og gavebreve samt historiskstatistiske efterretninger vedkommende milde stiftelser" (I-V, 1858-94). Han var 1863-67 styrelsemedlem av Den kongelige kunst- og tegneskole och utarbetade planen till denna skolas reformering, varjämte han var med om att grundlägga Den norske haandverks- og industriforening 1871 och Kristiania kunstindustrimuseum 1876. Nicolaysen var ledamot av Videnskabsselskabet i Kristiania (1858) och korresponderande ledamot av Vitterhets-, historie- och antikvitetsakademien (1866).

Källor 

 

Födda 1817
Avlidna 1911

Norska arkeologer
Norska historiker under 1800-talet
Medeltidshistoriker
Norska konsthistoriker
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Forskare från Bergen
Män
Julius Nicolaysen

Julius Nicolaysen, född den 31 juli 1831 i Bergen, död den 25 december 1909 i Kristiania, var en norsk läkare, halvbror till Nicolay Nicolaysen, far till Johan Nicolaysen.

Nicolaysen var militärläkare vid norska gardet i Stockholm 1857-60, sedan 1867 universitetsstipendiat i kirurgi och 1870-1908 professor i medicin i Kristiania samt sedan 1872 därjämte överkirurg vid Rikshospitalet. Han kreerades till hedersdoktor vid Köpenhamns universitets jubelfest 1879 och var ledamot av Svenska läkarsällskapet (1882).

Nicolaysen, som kirurg en föregångsman i Norge, var den förste, som där med lyckligt resultat utförde ovariotomi (1866) och tarmresektion (1885). Många av hans uppsatser är offentliggjorda i "Norsk magazin for lægevidenskaben" (sedan 1857), "Klinisk aarbog" - bägge dessa publikationer var han med om att utge - och i "Nordiskt medicinskt arkiv", varav han var medredaktör för Norge.

Källor 
 

Födda 1831
Avlidna 1909
Norska kirurger
Alumner från universitetet i Oslo
Norska professorer i medicin
Norska läkare under 1800-talet
Läkare från Bergen
Män
Johan Nicolaysen

Johan Nicolaysen, född den 15 april 1860 i Stockholm, död den 20 juli 1944, var en norsk läkare, son till Julius  Nicolaysen.

Nicolaysen blev överkirurg vid diakonissanstaltens sjukhus 1892 och medicine doktor 1895 på avhandlingen Studier over ætiologien og patologien av ileus. Han blev 1909 professor i kirurgi vid Kristiania universitet och överläkare vid Rikshospitalet. 

Från 1910 var han därjämte medicinskt sakkunnig medlem av "riksforsikringsappelkommissionen". Bland hans uppsatser, som ägnades företrädesvis åt magsårsbehandling, kan framhållas Den strikturerende tyndtarmtuberkulose og dens kirurgiske behandling (i "Norsk magazin for lægevidenskaben", 1908).

Källor

Noter 

Födda 1860
Avlidna 1944

Norska kirurger
Norska professorer i medicin
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Personer i Norge under 1900-talet
Läkare från Stockholm
Män
Lyder Nicolaysen

Lyder Wentzel Christie Nicolaysen, född den 25 juli 1866 i Vestre Aker vid Kristiania (nuvarande Oslo), död den 2 maj 1927, var en norsk läkare, son till Nicolay Nicolaysen.

Nicolaysen blev medicine doktor 1898 på avhandlingen Studier over gonokokken og gonorrhoisk vulvovaginit hos børn (1898), 1900 överläkare vid Diakonhjemmets sjukhus i Vestre Aker och anställdes 1917 som klinisk lärare i inre medicin vid kommunala sjukhus. Han redigerade 1897-1903 "Norsk magazin for lægevidenskaben" och författade företrädesvis pediatriska uppsatser.

Källor

Noter 

Norska barnläkare
Norska läkare under 1800-talet
Norska läkare under 1900-talet
Läkare från Oslo
Födda 1866
Avlidna 1927
Män
Ugglan
Jemal Le Grand

Jemal Le Grand, född 30 juni 1994 i Oranjestad, Aruba, är en arubansk simmare som tävlade i 100 meter fristil för män för Aruba i olympiska sommarspelen 2012,
 där han även var landets flaggbärare.

Referenser

Fotnoter 

Arubanska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Aruba
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Födda 1994
Levande personer
Män
Personer från Oranjestad, Aruba
Arubanska idrottare under 2000-talet
Linde, Gotlands kommun

Linde är en småort i Gotlands kommun i Gotlands län och kyrkby i Linde socken, belägen på södra Gotland cirka 5 km norr om Hemse.

I Linde ligger Linde kyrka.

Källor 

Orter i Gotlands kommun
Småorter i Sverige
Lackalänga socken

Lackalänga socken i Skåne ingick i Torna härad och området ingår sedan 1971 en del av Kävlinge kommun, från 2016 inom Lackalänga-Stävie distrikt.

Socknens areal är 10,97 kvadratkilometer varav 10,86 land. År 1993 fanns här 2 566 invånare.  Huvuddelen av tätorten Furulund med kyrkbyn Lackalänga och sockenkyrkan Lackalänga kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Lackalänga församling och för de borgerliga frågorna bildades Lackalänga landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Furulunds köping men med bibehållande av separat jordregister. Köpingen uppgick 1969 i Kävlinge köping som ombildades 1971 till Kävlinge kommun. Församlingen uppgick 1998 i Lackalänga-Stävie församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Lackalänga-Stävie, med samma omfattning som Lackalänga-Stävie församling hade 1999/2000 och fick 1998, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Torna härad. De indelta soldaterna tillhörde Södra skånska infanteriregementet, Torna kompani och Skånska husarregementet, Hoby skvadron, Landskrona kompani.

Geografi
Lackalänga socken ligger nordväst om Lund, närmast söder om Kävlinge och med Kävlingeån i norr. Socknen är en odlad slättbygd.

Fornlämningar
Några boplatser och en gånggrift från stenåldern är funna. Från bronsåldern finns gravhögar. En båtgrav från vendeltid är numera borttagen. Rent historiemässigt är platsen dock intressantast på grund av ett vackert depåfynd från vikingatiden, som räknas som en av Nordens finaste. Fyndet kallas helt enkelt för Lackalänga-fyndet. Ytterligare ett depåfynd fast från stenåldern har hittats vid grävning nära gränsen mot Vallkärra socken. Det rör sig om en sandstenshäll med rännformiga urgröpningar och breda slipytor, alltså en slipsten, samt en oslipad flintyxa med spetsoval genomskärning, vilken låg ovanpå flintyxan i jorden. Kanske hade tillverkaren av dessa båda placerat slipstenen tillsammans med yxan, för att senare gräva upp dem och med slipstenen slipa till yxan för att den skulle få ultimat effekt.

Namnet
Namnet skrevs 1326 Lakkalengä och kommer från kyrkbyn. Efterleden innehåller lännga, 'långsträckt areal'. Förleden innehåller troligen ett äldre ånamn (Vegarännan)bildat till lakka, 'gå långsamt' syftande på långsamt rinnande vatten..

Namnet skrevs före 22 juni 1917 även Lackalänge socken.

Se även
 Lackalänga församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Kävlinge kommun
Socknar i Torna härad
Danny Shittu

Daniel Olusola "Danny" Shittu, född 2 september 1980 i Lagos, Nigeria, är en nigeriansk före detta fotbollsspelare som senast spelade för den engelska klubben Millwall FC och Nigerias fotbollslandslag.

Historia 
Shittu började sin karriär i det engelska laget Charlton Athletic efter en misslyckad provspelning hos Norwich City som tonåring.

Shittu startade 28 matcher för Charlton när han var mellan 19 och 22 och gjorde hela 14 mål trots att han blev spelad som mittback.

Han tillbringade den största delen av sina två år med klubben på lån, först hos Blackpool i januari och februari 2001, och sedan hos Queens Park Rangers.

Queens Park Rangers 
Danny Shittu debuterade för QPR som en lånad spelare mot Peterborough United den 23 oktober 2001 i League One men Shittu blev utvisad i den 83:e minuten.

Hans första mål kom samma år den 15 december mot Chesterfield i en match där han återigen blev utvisad.

Externa länkar

Födda 1980
Nigerianska fotbollsspelare
Spelare i Charlton Athletic FC
Spelare i Blackpool FC
Spelare i Queens Park Rangers FC
Spelare i Watford FC
Spelare i Bolton Wanderers FC
Spelare i Millwall FC
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2008
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2010
Spelare i VM i fotboll 2010
Män
Levande personer
Personer från Lagos
Red (musikalbum)

Red är det fjärde studioalbumet av den amerikanska sångerskan och låtskrivaren Taylor Swift. Albumet släpptes den 22 oktober 2012 av Big Machine Records som uppföljare till Swift's succéalbum Speak Now. I Swift's webchatt den 13 augusti 2012 tillkännagav sångerskan albumets titel och visade albumomslaget. Under webchatten premiärspelade hon även albumets ledande singel, "We Are Never Ever Getting Back Together", som senare samma dag släpptes på Itunes och Google Play.

Titel 
Under webchatten avslöjade Swift bakgrunden till hennes albumtitel:
"Alla de olika känslorna som det har skrivits om på det här albumet är i stort sett om alla typer av stormande, galna, sinnessjuka, intensiva förhållanden jag har upplevt under de senaste två åren. Alla de känslorna — allt från intensiv kärlek, frustration, avundsjuka och förvirring — i mina tankar, är alla dessa känslor röda. Det är ingenting däremellan. Ingen av de här känslorna är beige."

Låtlista

Rekord och försäljning
I sin första vecka sålde albumet 1,2 miljoner kopior vilket ger Red den bäst säljande öppningsveckan sedan 2002. Detta gör även Taylor Swift till den enda kvinnliga artisten någonsin att ha två miljonsäljande öppningsveckor. 

Red har sålt 3 miljoner exemplar bara i USA.

Topplistor

Källor 

 

Album av Taylor Swift
Musikalbum 2012
Engelskspråkiga musikalbum
Album producerade av Max Martin
Gormathon

Gormathon är ett svenskt death metal-band bildat 2009 av Tony Sunnhag (sång & basgitarr), Stefan Jonsson (gitarr) och Tony Sandberg (trummor). De spelade tidigare tillsammans i heavy metal-bandet Overload, men beslutade sig för att bilda Gormathon när det nya låtmaterialet var för hårt för Overload. Senare anslöt sig Thomas Hedlund (basgitarr) och Peter Sonefors (gitarr) till bandet.
2010 fick bandet skivkontrakt med Supernova Records och debutskivan Lens of Guardian släpptes samma år. 

På hösten 2010 ersatte Kalle Svedåker Thomas Hedlund på basgitarr, som lämnade på grund av tidsbrist.

2012 ersatte Markus Albertson (ex-Tad Morose, ex-Bloodbound, ex-Taleswapper) Peter som gitarrist i bandet. Våren 2012 släppte Gormathon en ny singel, "Land of the Lost", och även en musikvideo till denna. I mitten av december 2012 släppte man en EP med tre låtar (Celestial Warrior) och även en video till låten "Absence of Trust". Våren/sommaren 2013 ägnades åt att skriva nya låtar till ett kommande album. Man blev kontaktade av österrikiska Napalm Records och skrev med dom ett skivkontrakt och ägnade vinter/våren 2013/2014 åt att spela in det kommande albumet som har world wide releasedatum september/oktober 2014. Efter nyår meddelar Kalle Svedåker (ex-Taleswapper) att han tänker hoppa av Gormathon. De frågar Thomas Hedlund om han är sugen att plocka upp basgitarren igen, och han tackar ja till erbjudandet.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
 Tony Sunnhag – basgitarr (2009), sång (2009– )
 Stefan Jonsson – gitarr (2009– )
 Tony Sandberg – trummor (2009– )
 Thomas Hedlund – basgitarr (2009–2012, 2015– )
 Markus Albertson – gitarr (2012– )

Tidigare medlemmar
 Peter Sonefors – gitarr (2009–2012)
 Karl Svedåker – basgitarr (2012–2015)

Diskografi 
Studioalbum
 Lens of Guardian (2010)
 Following the Beast (2014)

EP
 Celestial Warrior (2012)

Singlar
 "Skyrider" (2010)
 "Land of the Lost" (2012)

Externa länkar 
 
 Gormathon på Facebook

Svenska death metal-grupper
Musikgrupper bildade 2009
Chuck Kobasew

Nicholas James "Chuck" Kobasew, född 17 april 1982 i Vancouver i British Columbia, är en kanadensisk professionell ishockeyspelare som spelar för SC Bern i NLA.

Spelarkarriär

College
Kobasew tillbringade en säsong i Boston College. Under NCAA Frozen Four utsågs han till MVP ("Most Valuable Player" – mest värdefulla spelare) för turneringen. Efter seger över North Dakota Fighting Sioux gick han vidare till NHL.

NHL
Han draftades av Calgary Flames i den första rundan (14:e totalt) i NHL-draften 2001. Under 2004–05 års NHL-lockout spelade Kobasew med AHL-laget Lowell Lock Monsters, då laget slog flera rekord. Kobasew utsågs till lagkapten och gjorde 75 poäng på 79 matcher. Han valde också att spela för Kanada vid det årets All-Star Game.Under tiden i Flames gjorde Kobasew sitt första hattrick mot Colorado Avalanche den 24 januari 2006.

Den 10 februari 2007 blev Kobasew och Andrew Ference förflyttade till Boston Bruins i utbyte mot Brad Stuart och Wayne Primeau. Den 13 maj 2008 undertecknade Kobasew ett 3-årskontrakt med Bruins värt 7 000 000 US-dollar. Kobasew gjorde 21 mål samt 21 assist under 2008–09 års NHL-säsong då Bruins nådde semifinalen för Eastern Conference.

Kobasew förflyttades till Minnesota Wild i utbyte mot Craig Weller och en överenskommelse att få ta över Alexander Fällström den 18 okt 2009. 27 november 2009 gjorde Kobasew sitt andra hattrick.

1 juli 2011 skrev Kobasew ett tvåårskontrakt värt 1 250 000 dollar per år med Colorado Avalanche.

Den 2 oktober 2013 skrev han på ett ettårskontrakt värt 550 000 dollar med Penguins.

NLA
1 juli 2014 beslutade sig Kobasew för att lämna NHL och flytta till Europa. Han skrev då på ett tvåårskontrakt med den schweiziska klubben SC Bern i NLA.

Statistik

Klubbkarriär

Referenser

Externa länkar
 
 
 
 
 

Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Osoyoos Heat
Spelare i Penticton Panthers
Ishockeyspelare i Boston College Eagles (herrar)
Spelare i Kelowna Rockets
Spelare i Calgary Flames
Spelare i Boston Bruins
Spelare i Minnesota Wild
Spelare i Colorado Avalanche
Spelare i Pittsburgh Penguins
Spelare i SC Bern
Spelare valda i NHL Entry Draft 2001
Spelare valda av Calgary Flames i NHL Entry Draft
Alumner från Boston College
Idrottare från Vancouver
Födda 1982
Levande personer
Män
Alexander von Weissenberg

Alexander Bernhard von Weissenberg, född 1 december 1822 i Helsingfors, död 28 september 1901 i Viborg, var en finländsk ämbetsman.

von Weissenberg blev student 1839 och auskultant i Viborgs hovrätt 1845 samt tjänstgjorde sedermera dels där, dels vid kejserliga kansliet för storfurstendömet Finland i Sankt Petersburg samt var 1863–1885 landssekreterare i Viborgs län. Vid lantdagen 1863–64 var von Weissenberg ledamot av lag- och ekonomiutskotten samt expeditionsutskottet. Han var jämväl sistnämnda utskotts sekreterare. Han petitionerade om upphävande av representanternas självskrivenhet inom ridderskapet och adeln, om de adliga privilegiernas avskaffande, om särskild handelsflagg för Finland samt om särskilt finländskt telegrafnät. 

von Weissenberg, som 1885–1886 var ordförande i kommittén för uppgörande av en systematisk sammanfattning av Finlands grundlagar, kallades 1885 till ledamot av Justitiedepartementet av kejserliga senaten och utnämndes 1886 till prokurator i senaten. Han avgav avstyrkande yttrande i frågan om finländska postverkets underordnande under rysk myndighet. Då hans uppfattning i denna punkt inte blev gällande på högsta ort, begärde han avsked från sin befattning, vilket beviljades 1890.

Källor

Finländska ämbetsmän
Födda 1822
Avlidna 1901
Män
Ämbetsmän från Helsingfors
Landssekreterare
Ugglan
Ishavshästsvans

Ishavshästsvans (Hippuris tetraphylla) är en vattenväxt i familjen Grobladsväxter.

Externa länkar 
Den virtuella floran

Grobladsväxter
Is Växtindex
Fridlysta växter i Sverige
Ching Maou Wei

Ching Maou Wei, född 14 november 1985, är en simmare från Amerikanska Samoa.

Wei kvalificerade sig till olympiska sommarspelen 2012 för Amerikanska Samoa, trots att det inte finns någon professionell simbassäng i landet. Radio Australia kallade hans kvalificering som "en av de mest osannolika av framgångsberättelser" i 2012 års olympiska sommarspel. Han var landets flaggbärare vid invigningsceremonin till OS 2012.

Referenser 

Simmare från Amerikanska Samoa
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Amerikanska Samoa
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Födda 1985
Levande personer
Män
Burma i olympiska sommarspelen 1948

Burma, formellt Myanmar, deltog i de olympiska sommarspelen 1948 för första gången.

1948 i Burma
Nationer i olympiska sommarspelen 1948
1948