kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Purple Rain (musikalbum)

Purple Rain är ett studioalbum av Prince och hans band The Revolution från 1984 och utgör soundtracket till filmen Purple Rain. Purple Rain är Princes sjätte studioalbum.

Albumet blev Princes stora genombrott och låg etta på Billboards albumlista 24 veckor i rad. Purple Rain vann en Oscar för bästa soundtrack och två Grammys för bästa soundtrack och bästa rockframträdande av duo eller grupp (Prince and the Revolution). Albumet genererade flera hitlåtar, däribland "When Doves Cry" och "Let's Go Crazy" som båda toppade Billboards singellista. Rockballaden "Purple Rain" låg tvåa på listan och är en av Princes mest kända låtar. Albumet har sålt i 25 miljoner exemplar världen över och är Princes bäst säljande album.

Purple Rain finns ibland med på listor över musikhistoriens bästa album. Musikkanalen VH1 sammanställde 2001 en lista över de 100 bästa albumen genom tiderna; där placerades Purple Rain på plats 18. År 2007 utsåg tidskriften Vanity Fair Purple Rain till tidernas bästa soundtrack. Tidskriften beskrev soundtracket som en felfri kombination av "funk, R&B, pop, metal, and even psychedelia into a sound that defined the '80s." 

År 2007 uppträdde Prince i Super Bowls halvtidsshow i Miami. Där framförde han bland annat tre av låtarna från Purple Rain: "Let's Go Crazy", "Baby I'm a Star" och "Purple Rain". Att det regnade över utomhusarenan passade bra ihop med avslutningslåten "Purple Rain".

När Al Gores hustru Tipper Gore köpte Purple Rain till sin 11-åriga dotter blev hon upprörd över de sexuella anspelningarna i texten till låten "Darling Nikki". Detta bidrog till att hon var med och grundade Parents Music Resource Center 1985. Centret påverkade så att det infördes varningsetiketter på album med kontroversiella sångtexter, "Parental Advisory". Centret gjorde en lista över de 15 låtar man ogillade mest – The Filthy Fifteen. "Darling Nikki" var med på den listan, så även Sheena Eastons låt "Sugar Walls" (komponerad av Prince).

Låtlista

Medverkande
 Prince – sång, bakgrundssång, sologitarr, piano med mera
 Wendy Melvoin – gitarr, sång (1–2, 4, 7–9)
 Lisa Coleman – keyboards, sång (1–2, 4, 7–9)
 Matt Fink – keyboards, sång (1–2, 4, 7–9)
 Brown Mark – basgitarr, sång (1–2, 4, 7–9)
 Bobby Z. – trummor, slagverk (1–2, 4, 7–9)
 Novi Novog – violin, viola (2, 8–9)
 David Coleman – cello (2, 8–9)
 Suzie Katayama – cello (2, 8–9)
 Apollonia – sång (2)
 Jill Jones – bakgrundssång (8)

Singlar
"When Doves Cry" (#1 The Billboard Hot 100)
"Let's Go Crazy" (#1 The Billboard Hot 100)
"Purple Rain" (#2 The Billboard Hot 100)
"I Would Die 4 U" (#8 The Billboard Hot 100)
"Take Me With U" (#25 The Billboard Hot 100)

Källor

Musikalbum 1984
Album av Prince
Engelskspråkiga musikalbum
Soundtrackalbum 1984
Album utgivna på Warner Bros. Records
Västansjö

Västansjö kan syfta på:

 Västansjö, Bollnäs kommun – en by i Hanebo socken Bollnäs kommun
Västansjö ullspinneri – var ett spinneribolag i Hanebo socken som ligger i södra Hälsingland
 Västansjö, Hudiksvalls kommun – en by i Bjuråkers socken, Hudiksvalls kommun
 Västansjö, Ludvika kommun – en by i Grangärde socken, Ludvika kommun
 Västansjö och Långsjö – två byar som statistiskt sätt utgör en småort i Borlänge kommun, Dalarnas län
Vitskøl kloster

Vitskøl kloster var ett kloster vid Limfjorden på Jylland i Danmark, aktivt mellan 1157 och 1536. 

Klostret grundlades år 1158 efter att kung Valdemar den store skänkt byn Vitskøl med omgivande mark till cistercienserna. Kungen ville tacka Gud för segern över kung Sven Grate vid slaget på Grate hed den 23 oktober 1157. Klostret uppfördes av munkarna och ursprungliga avsikten var att bygga Nordens största kyrka, men man misslyckades. Vitskøl kloster är ändå en av Europas äldsta, delvis bevarade klosteranläggningar.

Externa länkar
 Wadbring.com
 Artikel på PDFnet - Fritt material

Tidigare kloster i Danmark
Vesthimmerlands kommun
Cistercienskloster
Gustav von Hugo

Gustav von Hugo, född den 3 november 1764 i Lörrach, Baden, död den 15 september 1844, var en tysk rättslärd. Hugo grundade den historiska skolan.

Biografi 
Gustav Hugo tog examen från gymnasiet i Karlsruhe 1782, och fortsatte sina studier vid universitetet i Göttingen, där han studerade juridik i tre år. Efter att ha utsetts till informator åt Leopold I av Anhalt-Dessau, tog han doktorsgraden vid universitetet i Halle 1788. Samma år återkallades han till Göttingen som extra ordinarie professor i juridik, och blev ordinarie professor 1792. I sitt förord till Beitrage zur civilistischen Bucherkenntniss der letzten vierzig Jahre (1828–1829) redogör han för hur civilrätt lärdes ut i Göttingen denna tid. 

De romerska och germanska elementen av gällande rätt var, okritiskt eller utan åtskillnad, sammanblandade av praktiska skäl, varför det var problematiskt att uttala sig om huruvida den historiska sanningen eller praktiken var den mest prejudicerande. Emedan rätten överfördes från person till person smög sig nya felslut in, och den underutvecklade metodiken var praxis även hos de bästa. Detta var de problem som Hugo föresatte sig att lösa, och han blev genom sin föresats grundare av den historiska skolan i rättsvetenskapen, som upptogs och vidareutvecklades av Savigny. Hans huvudverk är Lehrbuch eines civilistischen Cursus (7 band, 1792–1821), i vilken hans metod utarbetas, och Zivilistiscizes Magazin (6 band, 1790–1837).

Hugo blev kritiserad och förlöjligad av Karl Marx i Rheinische Zeitung för att ha rättfärdigat "lagen om den godtyckliga makten", det vill säga för att ha förordat social orättvisa och exploatering på grundval av premissen att de institutioner som frambringat dessa helt enkelt existerade. Standardbiografin om Hugo är skriven av Heinrich Eysenhardt, Zur Erinnerung an Gustav Hugo. Beitrag zur Geschichte der Rechts-Wissenschaft (Berlin, 1845).

Källor

Externa länkar 
 

 

Tyska professorer i juridik
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Jurister under 1700-talet
Jurister under 1800-talet
Tyska forskare under 1700-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1764
Avlidna 1844
Män
Alumner från Göttingens universitet
Gryteryd

Gryteryd är en kyrkby i Gryteryds socken i sydvästra delen av Gislaveds kommun i Småland.

Gryteryds kyrka ligger i byn liksom en gammal lanthandel. Den startades 1896 och var i bruk fram till 1970. Den visas nu som lanthandelsmuseum.

Orter i Gislaveds kommun
Avideologisering

Avideologisering är detsamma som ideologiernas död. Ordet ideologi tillhör snarare en begreppsfamilj än det är ett enskilt begrepp i sig själv. Den nya innebörden av begreppet, att vara en "världslig religion", kom under slutet av 1950-talet. Flera sociologer, bland annat Raymond Aron, Edward A. Shils, Daniel Bell och Seymour Martin Lipset (men också Herbert Tingsten), drog slutsatsen att den politiska appell allomfattande ideologiska system tidigare hade haft, med nazismen, fascismen och kommunismen som de mest påtagliga exempler, nu var på tillbakagång. Detta var en konsekvens av utvidgade demokratiska rättigheter och ökande välstånd i västliga kapitalistiska länder efter andra världskriget. Uttryckt på ett annat sätt: att föra en pragmatisk politik som ledde till smör på brödet och salt i gröten var viktigare än att förfäkta och odla de djupgående sociala motsättningar som varit typiska under det tidiga 1900-talet.

Litteratur 
Statsvetenskapligt lexikon. Red: Kjell Goldmann. (1997)

Politiska termer
Fredrik Petersson (politiker)

Adolf Fredrik Petersson (i riksdagen kallad Petersson i Ugglekull), född 25 april 1837 i Urshults församling, Kronobergs län, död där 8 februari 1907, var en svensk hemmansägare och riksdagspolitiker. Han var son till riksdagspolitikern Peter Petersson.

Petersson var hemmansägare i Ugglekull i Urshults socken, nämndeman, häradsdomare, kommunalordförande och landstingsman. Som riksdagspolitiker var han ledamot av riksdagens andra kammare 1878–1887, invald i Norrvidinge och Kinnevalds häraders valkrets.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1837
Avlidna 1907
Män
Personer från Urshults socken
Ilkka Hulkko

Ilkka Hulkko är en finländsk rockbasist och datorexpert, bror till den mer kända gitarristen Antti Hulkko (Andy McCoy) från bl.a. Pelle Miljoona Oy och Hanoi Rocks.

Biografi

Ikka Hulkko är den äldste sonen till Risto Hulkko. Han var aktiv inom den allra tidigaste punkvågen i Helsingfors i mitten av 1970-talet. Hulkkos enda bestående avtryck i musikvärlden, är att han spelade bas i Finlands första punkband Briard. Han grundade gruppen tillsammans med sångaren Pete Malmi år 1976, och drog med sin bror och trumslagaren Seppo "Sidi" Vainio. Briard släppte bara en singel, innan gruppen splittrades året därpå, och Ilkka medverkade då den gjorde comeback på 1990-talet. 

Ilkka Hulkko gav sig efter gymnasiet in i IT-världen, och sedan 2006 arbetar han i en ledande position i Suomi-Finland Networks. Helt har han ändå inte lämnat musikvärlden, och han är bland annat en av grundarna till Anyhow Music Organisation, som förespråkar musik fri från kopieringsskydd.

Diskografi

Singlar

I Really Hate Ya/Fuck The Army (Briard, 1977)
Rockin' On The Beach/Miss World (Briard, 1979)

 Miss World (album) (Briard, 1983)

Finländska musiker
Män
Fredrik Petersson

Fredrik Petersson eller Fredrik Peterson kan syfta på 

Fredrik Petersson (fotbollsspelare), tidigare fotbollsspelare
Fredrik Petersson (politiker), riksdagsman
Fredrick Peterson, svensk-amerikansk läkare och professor
Fredrik Peterson (idrottare), svensk beachvolleybollspelare

Se även 
 Fredrik Pettersson
Dubbat

Dubbat var ett svenskt TV-program i SVT 1 från 2008 under ledning av Hans Rosenfeldt.

Programmet, som hade premiär 16 januari, går ut på att en panel på sex personer, uppdelade i två lag ("kanaler"), ska dubba gamla klipp ur SVT:s arkiv. Exempel på program som dubbas är Andra Avenyn, Bosse Bildoktorn, Skeppsholmen och Rederiet. I slutet av programmet väljer en utvald person ur publiken vilket lag som var bäst och laget får dubba ett extra klipp.

Medverkande
Marcus Palm och Alex Kantsjö medverkar som lagledare i varje program.
16 januari: Linus Wahlgren och Sofia Bach mot Mikael Tornving och Petra Mede
23 januari: Linus Wahlgren och Henrik Hjelt mot Mikael Tornving och Cecilia Wrangel
30 januari: Linus Wahlgren och Josephine Bornebusch mot Kristoffer Appelquist och Cecilia Wrangel
6 februari: Linus Wahlgren och Henrik Hjelt mot Johan Wahlström och Petra Mede
13 februari: Linus Wahlgren och Sofia Bach mot Mikael Tornving och Petra Mede
20 februari: Linus Wahlgren och Henrik Hjelt mot Mikael Tornving och Cecilia Wrangel
27 februari: Linus Wahlgren och Josephine Bornebusch mot Kristoffer Appelquist och Cecilia Wrangel
5 mars: Linus Wahlgren och Henrik Hjelt mot Johan Wahlström och Petra Mede

Humorprogram på TV
Robert Petersson

Birger Axel Robert Petersson, född 4 mars 1843 i Misterhults församling, Kalmar län, död där 19 juli 1914, var en svensk lantbrukare och riksdagspolitiker.

Petersson var lantbrukare i Skurö i Misterhults socken. Han var även politiker och var ledamot av riksdagens andra kammare 1891–1893 samt 1897–1902, invald i Sevede och Tunaläns domsagas valkrets.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1843
Avlidna 1914
Män
Personer från Misterhults socken
Julius Högstedt

Per August Julius Högstedt ( i riksdagen kallad Högstedt i Hanåsen), född 25 december 1851 i Högsby socken, Kalmar län, död 30 mars 1922 i Högsby socken, var en svensk godsägare och riksdagspolitiker. 

Högstedt var godsägare i Hanåsa i Kalmar län. Han var även politiker och var ledamot av riksdagens andra kammare för Aspelands och Handbörds domsagas valkrets i Kalmar län. I riksdagen skrev han åtta egna motioner ägnade skilda lagstiftningsfrågor: väghållningsbesväret byggande och underhåll av kyrka, prästgård m m..

Referenser

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Personer från Högsby socken
Födda 1851
Avlidna 1922
Män
Lanfranc

Lanfranc, Lanfranc av Bec, född 1005/1010 i Pavia, Italien, död 24 maj 1089 i Canterbury, England, var en romersk-katolsk biskop och teolog. Han var ärkebiskop av Canterbury från 1070 till 1089.

Omkring 1042 inträdde Lanfranc i benediktinerklostret i Bec i Normandie.

Lanfranc sökte bland annat formulera vad som sker när bröd och vin förvandlas till Jesu Kristi kropp och blod i samband med nattvardens instiftelseord. Han uttryckte det på följande vis: ”De jordiska substanserna förvandlas till Herrens lekamen, medan gestalterna (species, det vill säga de yttre formerna av bröd och vin) förblir desamma”.

Se även 
 Transsubstantiation

Källor

Fotnoter 

Avlidna 1089
Romersk-katolska ärkebiskopar
Romersk-katolska teologer
Italienska teologer
Män
Födda 1000-talet
British Airways Flight 38

British Airways Flight 38 hette den British Airways-flygning som den 17 januari 2008 havererade på London Heathrow Airport, London, Storbritannien. Flygplanet, av typen Boeing 777-236ER, på väg från Beijings flygplats till Heathrow, med 136 passagerare ombord, missade landningsbanan och havererade vid landningen. Piloten (John Coward, som egentligen var andrepilot) lyckades undvika att haverera på motorvägen A30.

13 personer, nio passagerare och fyra besättningsmän skadades, en allvarligt.

Detta var den första allvarligare olyckan med ett Boeing 777-plan.

Flygincidenter i Storbritannien
Flygincidenter 2008
2008 i Storbritannien
Jurij Burlakov

Jurij Iljitj Burlakov (), född 31 januari 1960, är en rysk före detta längdåkare, som tävlade mellan åren 1980 och 1997. Under inledningen av sin karriär tävlade han för Sovjetunionen.

Burlakov deltog i två olympiska spel och körde 30 kilometer både vid OS 1984 och OS 1988 och slutade båda gångerna på 12:e plats. 

Han deltog även i tre världsmästerskap och de bästa resultaten är från VM 1982 i Oslo där han slutade tvåa på 50 kilometer. Dessutom körde Burlakov tredje sträckan i det sovjetiska stafettlag som delade segern med Norge.

Källor
 

Födda 1960
Sovjetiska längdåkare
Ryska längdåkare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Sovjetunionen
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Sovjetunionen
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1988
Män
Levande personer
Personer från Chabarovsk
Koh Rayang

Koh Rayang är en ö i provinsen Trat i sydöstra Thailand och ingår i den marina nationalparken Ko Chang nationalpark som en av omkring 50 andra öar.

Externa länkar 
 Koh Rayang Island Resort
 Svensk guide om Koh Rayang

Thailands öar
Scott Macartney

Scott Macartney, född den 19 januari 1978 i Seattle, är en amerikansk alpin skidåkare. 

Macartney har tävlat i världscupen sedan 1999 och har framför allt tävlat i fartgrenarna Störtlopp och Super G. Totalt har Macartney två placeringar i världscupen men ingen seger.

Macartney har deltagit i två olympiska spel och det bästa resultatet kom vid OS 2006 då han slutade sjua i Super G. Vid VM-sammanhang är det bästa resultatet från VM 2005 i Bormio där han slutade på 28:e plats i Super G.

Vid störtloppstävlingen i Kitzbühel den 19 januari 2008 kraschade Macartney våldsamt och fick föras till sjukhus för vård.

Källor
 

Födda 1978
Amerikanska alpina skidåkare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från USA
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från USA
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2002
Män
Levande personer
Idrottare från Seattle
Naturalier

Naturalier är museiföremål som kommer från naturen: mineraler, skelettdelar, torkade växter, fjädrar, fossiler, uppstoppade djur, konserverade djur- eller människodelar etc. Se naturaliekabinett.

Källor

Museiväsen
Svensktoppen 1980

Svensktoppen 1980 är en sammanställning av de femton mest populära melodierna på Svensktoppen under 1980.

Populärast var Sången skall klinga av Kikki Danielsson. Melodin fick 522 poäng under 10 veckor.

Populärast från årets melodifestival var fjärdeplacerade Mycke' mycke' mer av Chips, som gick upp på listan under gruppnamnet "Sweets 'n' Chips" på grund av en rättslig dispyt. Låten fick 450 poäng under 10 veckor, och blev årets tredje mest populära melodi.

Populäraste artisten var Kikki Danielsson som fick med tre melodier på årssammanfattningen: Sången ska klinga, Mycke' mycke' mer (Sweets 'n' Chips) och Vill du dela med dej (#11).

Årets Svensktoppsmelodier 1980

Externa länkar
 Svensktoppen 1980

1980 i Sverige
Musikåret 1980
1980
Radioåret 1980
Lancia D23

Lancia D23 är en sportvagn, tillverkad av den italienska biltillverkaren Lancia 1953. Den vidareutvecklade Lancia D24 byggdes 1954

Bakgrund
Vincenzo Lancia hade i sin ungdom varit en skicklig tävlingsförare. När han började bygga egna bilar var han dock inte intresserad av att tävla med dem. Sonen Gianni däremot var av en annan åsikt. Gianni Lancia tog över ledningen för företaget efter faderns död 1937, men hans motorsport-planer fick vänta till efter andra världskriget.

Efter kriget började Lancia köra rally-tävlingar med Aprilia- och Aurelia-modellerna. Gianni hade hittat en allierad i Vittorio Jano, som kommit till Lancia från Alfa Romeo 1945 för att arbeta med Aurelian. När FIA införde ett världsmästerskap för sportvagnar till 1953 tog Jano fram en konkurrenskraftig bil.

D20/D23
Vittorio Janos sportbil uppvisade tydliga drag från Aurelian, med en 6-cylindrig 60° V-motor och transaxel. Men där upphörde likheterna. Motorn var på tre liter och hade dubbla överliggande kamaxlar per cylinderrad. Chassit var uppbyggt som en bur av ett stort antal svetsade stålrör. Bilen hade individuell hjulupphängning runt om, med tvärlänkar och tvärliggande bladfjädrar. Bromsarna var centralt placerade, för att hålla nere den ofjädrade vikten. Karosserna byggdes av Pininfarina. D20 hade en täckt coupé-kaross, medan D23 hade en öppen spider-kaross.

Till Le Mans-loppet 1953 experimenterade Lancia med kompressormatning av motorn, med uselt resultat. Experimentet ledde inte till någon fortsättning.

D24/D25
Redan under säsongen 1953 fortsatte Jano att arbeta med den vidareutvecklade D24. Motorn hade vuxit till 3,3 liter. Hjulbasen hade kortats och chassit hade fått en ny De Dion-axel bak.

Under 1954 utvecklades bilen vidare till D25. Motorn hade nu vuxit till 3,5 liter. Bilen blev dock aldrig riktigt färdigutvecklad, då formel 1-bilen D50 tog upp företagets resurser.

Tekniska data

Tävlingsresultat

Sportvagns-VM 1953

Lancias sportvagn debuterade vid Mille Miglia. Felice Bonetto och Umberto Peruzzi lyckades bäst med en tredje plats i en D20. D20:n vann även ett par mindre lopp, som inte ingick i VM-serien, bland annat vann Umberto Maglioli Targa Florio.

D23:an debuterade på Monza, där Felice Bonetto kom in på andra plats. Även D23:an vann ett par mindre lopp, utanför VM-serien.

Lancias stora triumf kom i Carrera Panamericana, där stallet tog en trippelseger genom Juan Manuel Fangio, Piero Taruffi och Eugenio Castellotti, alla med D24:an.

Lancia slutade på fjärde plats i världsmästerskapet.

Sportvagns-VM 1954

I VM-serien 1954 tog Lancia en seger, vid Mille Miglia genom Alberto Ascari i en D24. D24:an vann flera mindre lopp, som inte ingick i VM-serien, bland annat  Targa Florio genom Piero Taruffi.

Detta år slutade Lancia på andra plats i världsmästerskapet. Därefter drog sig Lancia ur sportvagnsmästerskapet och koncentrerade resurserna på formel 1.

Källor
Lancia, av Michael Frostick, 1976.

Externa länkar
ultimatecarpage.com om Lancia D23.

D23
Historiska tävlingsbilar
Racersportvagnar
Bakhjulsdrivna fordon
Ingrid Jacquemod

Ingrid Jacquemod, född den 23 september 1978 i Bourg Saint Maurice, är en fransk alpin skidåkare som tävlat i världscupen sedan 1996. 

Jacquemods bästa säsong i världscupen är 2009/2010 då hon slutade nia i den totala världscupen. Hon har sex gånger varit på prispallen i en världscuptävling. Den enda segern är störtloppet i Santa Caterina 2005.

Jacquemod har deltagit i tre olympiska spel och den bästa placeringen är från OS 2010 där hon slutade 10:a i super-G. Jacquemod har även varit med i sex världsmästerskap och den bästa placeringen är tredje platsen i lagtävlingen vid VM 2005.

Världscupssegrar

Källor
 

Födda 1978
Franska alpina skidåkare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Frankrike
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2002
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Frankrike
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Frankrike
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2010
Kvinnor
Levande personer
Personer från Savoie
Periodisering (ekonomi)

Periodisering är en grundläggande princip inom redovisning som innebär att utgifter ska kostnadsföras under den period då den underliggande resursen förbrukas, liksom att inkomster ska tas upp som intäkter under den period då de faktiskt intjänas, även om kassaflödet (betalningen) i praktiken genomförs under en annan period. Exempelvis kan en handlare sälja en dator på kredit i december 2007, men få betalt först under 2008. Intäkten redovisas 2007 men pengarna kommer företaget tillhanda först under 2008.

Se även 
 Matchningsprincipen
 Upplupen ränta

Externa länkar
 Accrual Accounting på Investopedia.com

Redovisning
Hear 'n Aid

Hear 'n Aid var en amerikansk supergrupp bestående av hårdrocks- och heavy metal-band bildad 1985 för att liksom USA for Africa och Band Aid hjälpa svältande i Afrika. Låten Stars blev en hit.

Medlemmar 
Sång
 Eric Bloom (Blue Öyster Cult)
 Ronnie James Dio (Dio)
 Don Dokken (Dokken)
 Kevin DuBrow (Quiet Riot)
 Rob Halford (Judas Priest)
 Dave Meniketti (Y&T)
 Paul Shortino (Rough Cutt)
 Geoff Tate (Queensrÿche)

Körsång
 Robbin Crosby (Ratt)
 Stephen Pearcy (Ratt)
 Tommy Aldridge (Ozzy Osbourne)
 Dave Alford (Rough Cutt)
 Carmine Appice (Vanilla Fudge)
 Vinny Appice (Dio)
 Jimmy Bain (Dio)
 Frankie Banali (Quiet Riot)
 Mick Brown (Dokken)
 Vivian Campbell (Dio)
 Carlos Cavazo (Quiet Riot)
 Amir Derakh (Rough Cutt)
 Buck Dharma (Blue Öyster Cult)
 Brad Gillis (Night Ranger)
 Craig Goldy (Giuffria)
 Chris Hager (Rough Cutt)
 Chris Holmes (W.A.S.P.)
 Blackie Lawless (W.A.S.P.)
 George Lynch (Dokken)
 Yngwie Malmsteen
 Mick Mars (Mötley Crüe)
 Dave Murray (Iron Maiden)
 Vince Neil (Mötley Crüe)
 Ted Nugent
 Eddie Ojeda (Twisted Sister)
 Jeff Pilson (Dokken)
 David St. Hubbins (Spinal Tap)
 Rudy Sarzo (Quiet Riot)
 Claude Schnell (Dio)
 Neal Schon (Journey)
 Derek Smalls (Spinal Tap)
 Mark Stein (Vanilla Fudge)
 Matt Thorr (Rough Cutt)

Gitarr
 Craig Goldy (Giuffria)
 Vivian Campbell (Dio)
 Carlos Cavazo (Quiet Riot)
 Buck Dharma (Blue Öyster Cult)
 Brad Gillis (Night Ranger)
 George Lynch (Dokken)
 Yngwie Malmsteen
 Eddie Ojeda (Twisted Sister)
 Neal Schon (Journey)
 Dave Murray (Iron Maiden)
 Adrian Smith (Iron Maiden)

Bas
 Jimmy Bain (Dio)

Trummor
 Vinny Appice (Dio)
 Frankie Banali (Quiet Riot)

Keyboard
 Claude Schnell (Dio)

Externa länkar 
 Video (YouTube.com).
 Live Version (YouTube.com).
 Sessionerna (YouTube.com).

Hårdrock
Arnljot Eggen

Arnljot Eggen född 13 augusti 1923, död 4 februari 2009, var en norsk lyriker.

Eggen debuterade 1951 med diktsamlingen Eld og is, och han utgav senare en rad diktsamlingar. Han skrev utöver lyrik också ungdomsböcker, visor och har översatt icke-norska författares verk till norska.

Arnljot Eggen skrev både på bokmål och nynorska och var bosatt i Oslo. Han skrev i norska Klassekampen och blev kopplad till det norska kommunistpariet AKP.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Gruvbarnen 1981

Priser och utmärkelser 
 Melsom-priset 1971
 Kritikerpriset 1981
 Doblougska priset 1985
 Melsom-priset 1989

Källor
 Nekrolog (Norska)

Norska författare
Norskspråkiga författare
Födda 1923
Avlidna 2009
Män
Anorectic

Anorectic är ett album av det finska hardrock-bandet Negative. Det släpptes 2006.

 Arrival
 Glory of the shame
 Reflections
 One last shot
 Fading yourself
 Planet of the sun
 A song for the broken hearted
 Sinners night/Misty morning
 Swans
 Stop f*cking around
 Embracing past
 We can't go on
 In memoriam (Immortal peace)

Musikalbum 2006