kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Roadracing-VM 1971

Världsmästerskapen i Roadracing 1971 arrangerades av Internationella motorcykelförbundet och innehöll klasserna 500GP, 350GP, 250GP, 125GP, 50GP och Sidvagn i Grand Prix-serien och kördes över 11 omgångar.

500 cc

Förarmästerskapet 

Poäng inom parentes är total poäng, utan de sämsta resultaten strukna.

350 cc

Förarmästerskapet

250 cc

Förarmästerskapet

125 cc

Förarmästerskapet

50 cc

Förarmästerskapet

Källor 

 http://www.motogp.com/en/Results+Statistics/1971
 http://racingmemo.free.fr/MOTO-GP-1971.htm (franska)

Roadracingsäsonger
Motorsportevenemang 1971
Maggie May

Maggie May är en låt skriven av Rod Stewart och Martin Quittenton. Låten lanserades på Rod Stewarts album Every Picture Tells a Story 1971. Låten släpptes på singel samma år, först som b-sida till "Reason to Believe". Snart visade sig dock b-sidan bli populärare och en mycket större hit än a-sidan. Den blev sedermera singeletta både i USA och Storbritannien i oktober 1971. Det var Rod Stewarts stora genombrott som soloartist. Låten handlar om en ung mans blandade känslor inför ett förhållande med en äldre kvinna.

Låten blev listad som #131 i magasinet Rolling Stones lista The 500 Greatest Songs of All Time 2004.

Listplaceringar

Källor

Musiksinglar 1971
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i Storbritannien
Singelettor i USA
Utsira fyr

Utsira fyr är en norsk fyr belägen invid bebyggelse och kulturmarker på ön Utsira i Rogaland fylke. Det är Norges högst belägna fyr 68 m över havet med lins 78 m ö.h.. Själva fyren är totalt 13,3 m, dvs. mått motsvarande Kullens fyr. 

Fyrplatsen anlades 1843-44 som dubbelfyr med samma lyshöjd och med cirka 200 m avstånd mellan tornen. Detta för att man inte skulle missta Utsira för fyrstationen på Kvitsøy. Tornen byggdes i huggen gråsten med invändig tegelstensfodring. År 1890 släcktes det sydöstra tornet och dess överdel ersattes av ett skyddstak. Fyrplatsen flygbombades 1944-45 av engelsmännen och omgivande bebyggelse eldhärjades. Vid återuppbyggnaden samlades husen inom en fyrkantig tomt med maskinhus, oljetank, bostadshus, uthus och den meteorologisk stationen, som varit bortflyttad cirka 1 km under åren 1943-45. Rester av tysk befästning finns kvar. Inom fyrtomten finns fyrmästarens och personalens trädgårdar kvar, som dock inte var i aktiv hävd sommaren 2014.

Fyren automatiserades, avbemannades och linsen släcktes 2004. I stället installerades ett modernt LED-ljus, men lampan och fyrlinsen finns kvar och fungerar så den tänds vid särskilda tillfällen. Fyren ägs av statliga Kystverket och kommunen hyr området med undantag av själva fyrtornet. Fyren med tomt och byggnader är fredat som kulturminne, ID: 87078. Sommartid arrangeras visningar av området och konstutställningar hålls i byggnaderna.

Det finns en väderstation på platsen sedan 1867.

Galleri

Källor
Rowlett Russ Lighthouse Directory, engelska
Information på Utsira kommuns webbplats, bokmål

Fyrar i Norge
Utsira kommun
Sveriges landslag i bridge

Sveriges landslag i bridge representerar Sverige i kortspelet bridge. Det består av fyra olika lag/klasser: Junior, Dam, Öppen klass och Veteran, med diverse olika subkategorier. År 2012 vann landslaget öppen klass OS/WMSG Guld.

Juniorlandslaget 
U-26 Truppen  Karl Asplund (Kapten) Johnny Östberg (U26 Ansvarig)
 Harry Hjort Warlenius
 Ivar Lichtenstein
 Erik Hansson
 Castor Mann
 Sanna Clementsson
 Alexander Sandin
 (Markus Beartheau)
 (Erik Wiberg)
 Tobias Bern

U-21 Truppen  Mikael Grönkvist (U21 Ansvarig
Andrea Nilsson
Maya Lo Björk Heed
Andreas Abragi
Klara Gustafsson
Filip Sivelind Asplund
Matteo Nordqvist
Ivar Lichtenstein
Harry Hjort Warlenius
Leah Eriksson

Landslag Öppen klass 
EM
PG Eliasson (kapten)
Jan Lagerman (coach)

Johan Sylvan
Frederic Wrang
Peter Fredin
Johan Upmark
Fredrik Nyström

WMSG
Mats Axdorph (kapten)
Jan Lagerman (coach)

Peter Berthau
Per-Ola Cullin
Fredrik Nyström
Johan Upmark
Krister Ahlesved
Jonas Petersson

Damlandslaget 
EM
Patrik Johansson (kapten)
Carina Westlin (coach)

Pia andersson
Marie Johansson
Jessica Larsson
Sandra Rimstedt
Emma Sjöberg

WMSG
Lena Kärrstrand Nilsland (kapten)
Fredrik Alfredsson (coach)

Catharina Forsberg
Maria Grönkvist
Sandra Rimstedt
Emma Sjöberg
Ida Grönkvist
Cecilia Rimstedt

Veteranlandslaget 
EM
Tommy Gullberg (kapten)
Madeleine Swanström (coach)

Anders Morath
Sven-Åke Bjerregård
Peter Billgren
Björn Sanzén
Lars Ingvar Hydén
Göran Levan

WMSG
Peter Backlund (kapten)
Carina Westlin (coach)

Olle Axne
Anders Morath
Sven-Åke Bjerregård
Mats Nilsland
Leif Trapp
Börje Dahlberg

Referenser 

Bridge
Bridge
Kihelkonna kommun

Kihelkonna kommun (äldre svenska och tyska Kielkond) var en tidigare landskommun i landskapet Saaremaa (Ösel) i västra Estland. Kommunen uppgick den 23 oktober 2017 i den då nybildade Ösels kommun. 

Kihelkonna kommun hade 647 invånare 2011. Centralorten var småköpingen () Kihelkonna. Kommunen låg vid ön Ösels västra kust mot Östersjön, 200 km sydväst om huvudstaden Tallinn. Kommunen omfattade halvön Hundsort (), den bebodda ön Vilsandi samt ett större antal obebodda skärgårdsöar. Större delen av Vilsandi nationalpark låg i kommunen. Estlandssvenskarnas historiska närvaro bekräftas av ortnamnet Rootsiküla, som är estniska för svenskbyn.

Orter

Småköpingar
Kihelkonna

Byar

Abaja
Abula
Kallaste
Kalmu
Karujärve
Kehila
Kiirassaare
Kõõru
Kõruse
Kotsma
Kuralase
Kuremetsa
Kurevere
Kuumi
Kuusiku
Läägi
Lätiniidi
Liiva
Loona 
Mäebe
Metsaküla
Neeme
Odalätsi
Oju
Pajumõisa
Pidula
Rannaküla
Rootsiküla (Svenskby)
Sepise
Tagamõisa
Tammese
Tohku
Undva
Üru
Vaigu
Varkja
Vedruka
Veere
Viki
Vilsandi
Virita

Turism och sevärdheter
Vilsandi nationalpark är känd för sitt rika fågelliv och har en turiststation. Fyrtornet på Vilsandi är en berömd symbol för trakten, som även förekommit som frimärksmotiv. I Mihkli finns ett friluftsmuseum som visar det traditionella livet på en Öselbondgård.

Klimat 
Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är februari, med  °C.

Källor

Externa länkar

Historiska kommuner i Saaremaa
Demobord

Demobord, demonstrationsbord, demodisk eller presentationsbord är ett mobilt bord som används i detaljhandeln och på mässor för demonstration av nya varor och koncept. Dessa bord görs i olika storlekar och material (trä, spån, kartong, aluminium och plast), permanenta eller delbara (vissa med tillhörande mjukt fodral eller i hård resväskmodell) och med eller utan: hyllor, skåpdörrar, lådor, sidklaffar och hjul. De kan påminna om ett minikök, då vissa modeller är försedda med spis, mikrovågsugn eller ugn. En del bord har även en slask med rinnande vatten som leds genom en vattenpump som står placerad på en underhylla. När vatten inte används, övertäcks slasken med en tillhörande platta.

Gemensamt för samtliga demobord är höjden, som ligger mellan 90 och 93 cm, inte att förväxla med barbord som är 105 cm höga. Höjden på borden är anpassad till personer med normallängd, för att undvika förslitningsskador på bland annat rygg och axlar. Ett vanligt mått på bordsskivan är 120x60 cm. Demobord med en bredd under 60 cm rekommenderas ej för bland annat demonstrationer där matlagning ingår, eftersom det kan bli svårt att få plats med de attiraljer som eventuellt ska ingå i aktiviteten. 

Vissa livsmedelsaffärer har egna permanenta demokök, där förutom spis, ugn och mikrovågsugn (i de flesta fall), även rinnande vatten, diskho och kylskåp kan ingå.

Finns inte demobord att tillgå i en livsmedelsaffär går det att bygga ett genom att stapla upp-och-nervända brödbackar (ej andra backar) tills en höjd på 90-93 cm uppnås. Två backhögar tillsammans är att föredra. Sen förses backstaplarna med en kartongbit på ovansidan, för stabilitet. Efter det kläs staplarna med en duk i tyg, plast eller papper. Till hjälpmedel används till exempel en sax, tejp och en häftapparat. Därefter kan även bordet omsvepas med en wellpappvepa.

Vissa butiker använder sig istället av staplade svarta eller grå plastpallar, men de är betydligt ostadigare, eftersom pallarna inte går att förankra i varandra. Ska pallstapeln flyttas, eller något/någon stöter mot den, så kan pallarna gå isär (kan även hända med brödbackar). Det finns även butiker som har skräddarsydda plastöverdrag till sina backar/pallar, som lätt kan tas på och av.

Dessvärre är inte brödbacks- och palldemoborden att föredra, eftersom det påverkar demonstratörens arbetsställning negativt. De står då med ryggen i lätt framåtlutat läge, som innebär en påfrestning för ryggraden, eftersom demonstratören inte kan placera sina fötter under backar och pallar då hjul saknas. Dessutom är det direkt olämpligt att placera spisar på staplarna på grund av olycksrisken, som heller inte täcks av någon försäkring.

Externa länkar 
Demonstratör

Bord
Kom alla mina kycklingar

Kom alla mina kycklingar är en lek som leks utomhus eller i gymnastiksalar, där en person agerar höna, en person spelar varg (eller räv) och de övriga kycklingar. Hönan står vid ena sidan av lekområdet, inom det område som är säkert och där vargen inte får fånga kycklingarna. Kycklingarna står på andra sidan och vargen står i mitten.

Leken börjar med att hönan ropar "Kom alla mina kycklingar!". De andra agerar då kycklingar, som svarar att de inte törs på grund av vargen, men hönan manar på dem att komma ändå och kycklingarna springer då över vargens område.

Vargens uppgift är att jaga och fånga kycklingarna. Den som blir tagen blir i nästa omgång antingen utslagen, eller får själv vara med och agera vargunge.

”-Kom alla mina små kycklingar.

-Vi törs inte.

-Varför då?

-För vargen.

-Vad äter han?

-Kött!

-Vad dricker han?

-Blod!

-Kom ändå!”

Se även
 Under hökens vingar

Källor
Lekarkivet - Kom alla mina kycklingar!, läst 26 augusti 2012

Lekar
Leksakskatalog

En leksakskatalog är en produktkatalog för leksaker, och brukar delas ut som direktreklam inför julhandeln. Vanligtvis innehåller den ett blandat urval av leksaker för barn i olika åldrar, men det finns också vissa tema- och varumärkesbaserade leksakskataloger, till exempel: Legokatalogen, Playmobilkatalogen och Briokatalogen.

Under 2000-talet har leksakskatalogerna ibland kritiserats för att upprätthålla stereotypa könsroller.

Källor

Fotnoter

Katalog
Reklam
Karl Lindman (fysiker)

Karl Ferdinand Lindman, ofta skrivet Karl F. Lindman, född 17 juni 1874 i Ekenäs, död 14 februari 1952 i Åbo, var en finländsk fysiker.

Lindman blev student 1892 och filosofie licentiat 1902. Han var 1899–1902 assistent till Otto Wiener i Leipzig. Lindman var 1903–1907 äldre lektor i matematik och fysik vid de finska lyceerna i Kuopio och Tavastehus och var 1907–1918 äldre lektor i matematik, fysik och kemi vid Svenska normallyceet i Helsingfors. Han blev 1909 docent och var 1918–1942 professor i fysik vid Åbo Akademi, vars prorektor han var 1921–1929. 

Hans licentiatavhandling handlade om de elektriska vågorna, och han skrev flera andra arbeten om dem samt om elektromagnetiska vågor. Han anges ha varit den förste som påvisade så kallad kiralitet hos vissa medier för elektromagnetiska vågor, vilket långt senare kommit att få många tillämpningar inom mikrovågsteknik.

Lindman var även verksam inom akustiken (fonetiska frågor) och skrev läroböcker i astronomi, fysik och kemi.

År 1991 tillägnades den årliga konferensen "National Convention on Radio Science" i Finland Karl F. Lindman, och en föreläsningssal i Åbo Akademi namngav efter honom.

Källor

Externa länkar 
 Om resultaten av några försök rörande Hertzska vågor, ur Svenska fysikersamfundets årsskrift Kosmos. Föredrag av Lindman, hållet i Uppsala 1922

Finländska professorer i fysik
Personer verksamma vid Åbo Akademi
Finländska läroboksförfattare
Svenskspråkiga läroboksförfattare
Finländska forskare under 1900-talet
Personer från Ekenäs
Födda 1874
Avlidna 1952
Män
Ugglan
Mottagare av Statsrådet Mauritz Hallbergs pris
August Sundell

August Fredrik Sundell, född 11 september 1843 i Helsingfors, död där 26 september 1924, var en finländsk fysiker.

Sundell blev student 1862 och filosofie kandidat 1866, utnämndes 1870 till docent i fysik vid Helsingfors universitet, blev filosofie licentiat 1874 och befordrades 1878 till e.o. professor i nyssnämnda ämne. Han förestod under längre tider än professuren i matematik, än den i fysik samt 1876–82 professuren i astronomi. År 1904 tog han avsked. Åren 1888–1916 var han Finlands justeringsinspektör och verkade med kraft för metersystemets konsolidering i hemlandet. 

Sundells vetenskapliga verksamhet rörde sig företrädesvis på elektricitetslärans område, där särskilt termoelektriciteten intresserade honom. Han sysselsatte sig även med meteorologiska undersökningar. Han konstruerade en luftpump och olika slags barometrar. Under åren 1876–1921 tillhörde han direktionen för försäkringsbolaget Kaleva, där han var vice ordförande 1911–14 och ordförande 1914–21.  

A F Sundell var gift med Aina Wilhelmina Alenius. Hans son Isak Gustaf Sundell var direktör för Myntverket i Finland.

Källor

Heikel, Ivar A: Helsingfors universitet 1640-1940. Tammerfors 1940.

Finländska professorer i fysik
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Födda 1843
Avlidna 1924
Män
Ugglan
Crayola

Crayola är ett varumärke hos Crayola LLC (tidigare Binney & Smith Company) för färgkritor som tillverkas i USA. Crayola tillverkar även filtpennor och färgpennor för barn. 

Alla Crayola-märkta produkter marknadsförs som giftfria och säkra för barn.  Crayola säljs i mer än 80 länder.

Färger 
Crayola har 13 officiella färger: "Blue Gray", "Lemon Yellow", "Orange Red", "Orange Yellow", "Violet Blue", "Maize", "Green Blue", "Raw Umber", "Thistle", "Blizzard Blue", "Mulberry", "Teal Blue", and "Magic Mint.

Film 
Crayola har gjort ett fåtal filmer också som visar deras kritor och hur de kan användas av proffs. Ett bra exempel på detta är deras film från 1997 "Den Fula Ankungen".

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Skrivdon
Penntillverkare
Företag bildade 1885
Källsmora

Källsmora är en småort i Riala socken i Norrtälje kommun, Stockholms län.

Referenser 

Orter i Norrtälje kommun
Småorter i Sverige
Ham (schimpans)

Ham (juli 1956 – 19 januari 1983) var en schimpanshane som den 31 januari 1961 blev den första av sin art i rymden, som en del av "Project Mercury".

Namnet är en akronym av Holloman Aerospace Medical Center, vilket är det laboratorium som förberedde honom för resan, en resa som han överlevde.

Ham blev 25 år. Efter hans död genomfördes en obduktion och hans skelett finns förvarat på National Museum of Health and Medicine i Maryland, övriga kvarlevor begravdes i New Mexico.

Berömda primater
Rymdfart
Anette Poelman

Anette Wiea Luka Poelman, född 8 juni 1853 i Holwierde, död 10 februari 1914 i Amsterdam, var en nederländsk feminist. Hon grundade 1894 den första organisationen för kvinnlig rösträtt i Nederländerna, FRP. Hon grundade också kvinnoföreningen OV och var en av grundarna till det liberala partiet.  

Anette Poelman var dotter till predikanten, journalisten och parlamentsledamoten Adrian Louis Poelman och Catherine Reijnder och från 1876 gift med förläggaren William Versluys (1851-1937). Poelman växte upp i ett intellektuellt hem, där fadern hade radikala idéer i både politiskt och religiöst avseende. Hon utbildade sig till lärare men var aldrig verksam utan försörjdes av maken efter giftermålet 1876. Makens bokförlag var känt för att ge ut verk av radikala författare, men det är okänt hur mycket det påverkade Poelman. 

År 1893 efterlyste Wilhelmina Druckers kvinnoorganisation grundandet av en förening för kvinnlig rösträtt, och året därpå ingick Poelman i den styrelse som grundade rösträttsföreningen FRP. Hon var dess ordförande från grundandet fram till 1903, med undantag av året 1895, då hon var kassör. Hon turnerade Nederländerna och grundade lokala avdelningar av föreningen och höll tal, förhandlade med ministrar och framträdde i pressen. Hon talade om lika utbildning och yrkesliv, om den sexuella dubbelmoralen och militärtjänst för kvinnor. 1901 var hon med om grundandet av ett liberalt parti och ingick i dess styrelse, och hon blev som sådan den andra kvinnan efter Cornélie Huygens med formell politisk ställning.

Poelman grundade 1897 föreningen OV, vars syfte var att skydda ogifta mödrars rättigheter och arbeta för en förändring av äktenskapslagstiftningen, och hon var dess ordförande 1901-1904. 1905 grundande hon ett hem för ogifta mödrar, som hon skötte till sin död. Hon var år 1912 en av få kvinnor som öppet stödde avkriminaliseringen av homosexualitet.

Källor
 http://www.historici.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/Poelman

Noter

Födda 1853
Avlidna 1914
Kvinnor
Nederländska rösträttskvinnor
Personer från Holwierde
Kinesisk stridskonst

Kinesisk stridskonst, med den mandarinkinesiska termen vanligen kallad wushu (kinesiska: 武术, wǔshù), i Taiwan vanligen kuoshu (kinesiska: 國術, gǔoshù) och populärt även kung fu eller Gung Fu (功夫, gōngfu), är ett antal kampstilar som har utvecklats under århundraden i Kina. Dessa kampstilar är ofta klassificerade enligt gemensamma drag, som identifierats som "familjer" (家, jiā), "sekter" (派, pài) eller "skolor" (门, mén) av kampsport. Exempel på sådana drag inkluderar fysiska övningar som härmar djur eller utbildningsmetoder inspirerade av kinesisk filosofi, religioner och legender. Stilar som Baguazhang och Qigong, vilka  fokuserar på qi-metoder har fått etiketten Neija (内家拳, nèijiāquán). Andra koncentrerar sig på att förbättra muskel- och motionsträning och är märkta som externa (外家拳, wàijiāquán). Geografisk anknytning, som nordlig (北拳, běiquán) och sydlig (南拳, nánquán), är en annan populär metod att kategorisera.

Termiminologi 
Kung-fu och wushu är termer som har lånats in via engelska språket för att ange kinesisk stridskonst. Men de kinesiska termerna kung fu och wushu har olika betydelser . Wǔshù betyder bokstavligen "kampkonst". Det bildas från de två orden 武术: ". Metoden" 武 (wǔ), vilket betyder "martial" eller "militär" och 术 (shù), vilket innebär konst, disciplin, färdighet eller metod.

Termen wushu har också blivit namnet på den moderna sporten wushu, en uppvisnings- och fullkontaktssport av barhänta och vapen-former (套路, tàolù), anpassade och bedömda efter en rad estetiska kriterier för poäng utvecklades efter 1949 i Folkrepubliken Kina.

Se även 
Wushu
Kung fu
Shaolin kung fu

Noter och referenser 

Kampsporter
 
 k
WP:Projekt Kina

ar:كونغ فو
ml:കുങ് ഫു
vi:Kung Fu
Kavango

Kavango är en av tretton administrativa regioner i Namibia. I norr gränsar regionen till Cuando Cubango-provinsen i Angola och i sydöst till det nordvästra distriktet i Botswana.

Klimat 
Regionen har mer nederbörd än de flesta andra delar av landet

Befolkning

Befolkningstätheten varierar oerhört inom regionen. De inre delarna av regionen är extremt glesbefolkade medan den del av regionen som ligger längst norrut, särskilt längs Okavangofloden, är tämligen tätbebyggd.

Externa länkar
 Kavango Regional Council

Namibias geografi
Namibias samhälle
Thomas Ahrén du Quercy

Thomas Ahrén du Quercy, folkbokförd Carl Thomas du Quercy Ahrén, ursprungligen Ahrén, född 10 februari 1955 i Lund, är en svensk kyrkomusiker, dirigent, tonsättare och författare.

Efter svensk kyrkomusikerexamen och privata studier för Torsten Nilsson och Hans Pålsson har han bland annat studerat vid Schola Cantorum de Paris och Ecole Normale de Musique de Paris. Han har varit organist i Svenska Sofiaförsamlingen i Paris och är nu kyrkomusiker inom Svenska kyrkan. År 2002 disputerade han med doktorsavhandlingen Orkesterdirigering – en studie av orkesterdirigentens gestik, repetitionsteknik och ledarskap ur ett didaktiskt perspektiv vid Stockholms universitet. Bland hans kompositioner kan nämnas en konsert för orgel och orkester, Jeux de Lumière (2008), ett Te Deum för kör och orkester (2010) och en konsert för piano och orkester- Images (2021). Denna konsert är tillägnad och uruppförd av den japanfranska virtuosen Tomomi Le Guinio.

Han har bedrivit en omfattande verksamhet som konsertorganist med konserter i bland annat Notre-Dame de Paris, Saint Paul’s Cathedral i London, St Pauls Cathedral i Melbourne och Saint Patrick's Cathedral i New York. Under tio år var han ledare för den franska kammarorkestern Ensemble Orchestral du Nouveau Monde. 1994-1995 arbetade han som assistent vid operan i Avignon bl a med en uppsättning av Massenets Werther. Thomas Ahrén du Quercy arbetar regelbundet med en orkester sammansatt av frilansmusiker från Stockholmsregionen, kammarorkestern ARTE. 1995-1997 var han musikrecensent i Östgötacorrespondenten.

Han är son till biskop Per-Olov Ahrén och socioterapeut Gunnel Atell samt bror till medicinprofessor Bo Ahrén.

Bibliografi i urval
1996 – Kördirigenten – utbildningsaspekter på en yrkesroll, av Thomas du Quercy Ahrén
1998 – Historiskt autentiska tolkningsideal för barockens orkestermusik – en studie med utgångspunkt från orkesterdirigentens arbetsprocess, av Thomas du Quercy Ahrén
2000 – Gustaf med tillnamnet Paulson – en bok om en tonkonstnär och hans verk, av Thomas Ahrén du Quercy
2002 – Orkesterdirigering – en studie av orkesterdirigentens gestik, repetitionsteknik och ledarskap ur ett didaktiskt perspektiv, av Thomas du Quercy Ahrén

Referenser

Externa länkar
Thomas du Quercy Ahrén på Libris. Åtkomst 27 augusti 2012.
Thomas Ahrén du Quercy på Linkedin. Åtkomst 27 augusti 2012.

Svenska dirigenter
Födda 1955
Levande personer
Män
Musiker från Lund
Svenska kyrkomusiker
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 2000-talet
Svenska organister under 1900-talet
Svenska organister under 2000-talet
Författare från Lund
Han Bangqing

Han Bangqing var en kinesisk journalist och författare under den sena Qingdynastin som skrev på talspråk.

Han var från Shanghai, men bodde länge med sin far i Peking. Efter det att han misslyckats i de kejserliga ämbetsmannaexamina tog han anställning vid tidningen Shen Bao i hemstaden Shanghai. 1892 skapade han Kinas första skönlitterära tidskrift, Haishang Qishu (海上奇書), där han gav ut boken Haishanghua liezhuan (海上花列傳) som handlar om prostituerade i Shanghai och deras liv. Boken skrevs på wu-dialekt. Han avled kort efter det att hans bok blivit färdig.

1975 översatte författarinnan Eileen Chang boken till engelska under titeln The Sing-song Girls of Shanghai. Hou Hsiao-Hsiens film Flowers of Shanghai (1998) är också baserad på boken.

Verk

Födda 1856
Avlidna 1894
Kinesiska författare under 1800-talet
Personer från Shanghai
Män
WP:Projekt Kina
Bo Ahrén

Bo Arthur Ahrén, född 19 april 1952 i Lund, är en svensk läkare och professor. 

Han studerade medicin och fick sin läkarlegitimation 1978. Han är sedan 1999 professor vid medicinska fakulteten på Lunds universitet. Han är även chefsläkare vid Region Skåne och klinikchef för forskningskliniken vid Universitetssjukhuset i Lund. 2006 blev han dekanus för ovannämnda fakultet. Han har bedrivit forskning kring diabetes och har varit med om att utveckla nya mediciner i behandlingen av Typ 2-diabetes.

Bo Ahrén är son till biskop Per-Olov Ahrén och socioterapeuten Gunnel Atell samt bror till kyrkomusikern Thomas du Quercy Ahrén.

Referenser

Externa länkar
Bo Ahrén på Libris.

Svenska läkare under 1900-talet
Födda 1952
Svenska professorer i medicin
Män
Levande personer
Personer verksamma vid Lunds universitet
Diabetologer
Läkare från Lund
Mossoró (häst)

Mossoró, född 1929 på Haras Maranguape i Pernambuco, Brasilien, död okänt år, var ett brasilianskfött engelskt fullblod, mest känd för att ha blivit den första hingst som segrat i Grande Prêmio Brasil 1933.

Bakgrund 
Mossoró var en skimmelhingst efter Kitchner och under Galathea (efter Rack Sand). Han föddes upp av Frederico Lundgren på Haras Maranguape i Pernambuco, Brasilien.

Karriär 
Mossoró tog karriärens största seger 1933, då han segrade i Grande Prêmio Brasil. Han blev med segern den första hingsten som lyckats segra i löpet.

Stamtavla

Källor 

Hästar födda 1929
Hästar avlidna okänt år
Brasilianska galopphästar
Alport

Alport kan avse:

 Alports syndrom –  en ärftlig njursjukdom uppkallad efter Arthur Cecil Alport

Efternamn 
 Arthur Cecil Alport (18801959), sydafrikanska läkare
 Cuthbert Alport, Baron Alport (19121998), brittisk politiker 
 Valerie Alport, född Mankiewicz (1874, Poznań  1960, Marseille), tysk konstsamlare och beskyddare av polska judiska härkomst

Se även 
 Allport