kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ragn-Sells

Ragn-Sells är en privatägd företagskoncern i miljö- och återvinningsbranschen. Erik Sellberg är styrelseordförande och Lars Lindén är koncernchef. Ragn-Sells är verksamma i fyra länder.

Historik
Ragn-Sells historia kan följas tillbaka till år 1881 då Amandus Zakarias Leonard Sellberg startade "Sellbergs häståkeri" på Odengatan 45 i Stockholm. Förleden "Ragn" i firmanamnet härrör från Ragnar Sellberg (1902-1995), son till Zakarias Leonard Sellberg, som 1928 startade sophämtning hos villaägare i Sollentuna. Verksamheten pågick parallellt med åkeriet i Stockholm. Han bodde då på Väderholmens gård som fortfarande är Ragn-Sells huvudkontor. År 1933 blev Ragnar Sellberg VD i företaget "Sellbergs" som främst var verksam i åkeribranschen medan avfallshanteringen var då en mindre del trots att man var störst i Sverige på renhållning. 

År 1966 bildades företaget "AB Norrtrim" som enbart sysslade med renhållning. 1968 bytte "AZ Sellbergs Åkeri AB" och "AB Norrtrim" namn till "Ragn-Sells AB" med Ragnar Sellberg som VD. En befattning som han innehade till 1973 då han blev styrelseordförande.

Källor 

Svenska återvinningsföretag
Företag bildade 1966
FUNK

FUNK eller FUNC är en akronym för Front Uni National pour Cambodge som var en gerillarörelse i Kambodja ledd av prins Norodom Sihanouk. Deras mål var att förinta den korrupte generalen Lon Nols amerikanskstödda trupper. På Sihanouks anmodan uppgick Kambodjas kommunistiska parti i rörelsen. Genom att bli förknippade med nationalhjälten Sihanouk fick de legitimitet bland stora grupper av landsbygdsbefolkningen, vilket bäddade för deras revolution.

Referenser

Gerillagrupper
Kambodjas politiska historia
Organisationer bildade 1970
Italiens MotoGP 2005

Italiens MotoGP 2005 kördes den 5 juni på Autodromo Internazionale del Mugello.

MotoGP

Slutresultat

2005 i Italien
MotoGP-tävlingar 2005
Dekokt

En dekokt är ett ämne extraherat genom upplösning medelst kokning av växt- eller annat material. Först mosas materialet för att sedan kokas för att extrahera oljor, flyktiga ämnen eller andra substanser. Metoden har använts mycket länge och dekokter av olika slag är en mycket gammal form av läkemedel. .

Metoden är lämplig dels för de ämnen som inte löses ut av blötläggning i lösningsmedel, alltså inte kommes åt genom  extraktion. Hit hör till exempel stärkelse och garvämnen. Dels för hårda växtdelar såsom rötter, bark, hårda frukter och frön.

Se även 
 Extrakt

Referenser

Farmakologi
Kosmetika
…för dom som kommer sen

Hoola Bandoola Live: …för dom som kommer sen är ett livealbum av det svenska proggbandet Hoola Bandoola Band, utgivet  1999. Skivan är inspelad i Landskrona, Malmö och Göteborg sommaren/hösten 1996, under bandets återföreningsturné detta år. Den producerades av Hoola Bandoola Band och Bosse Kristiansson.

Låtlista 
 "Herkules" - 4:41
 "Vem kan man lita på?" - 4:10
 "Keops pyramid" - 7:50
 "Garanterad individuell" - 2:40
 "Bläckfisken" - 4:51
 "Victor Jara" - 4:59
 "Juanita" - 5:16
 "Ingenting förändras av sig själv" - 3:52
 "Huddinge, Huddinge" - 4:59
 "Andersson & Co" - 4:40
 "Rocksamba" - 4:33
 "En kungens man" - 4:43
 "Burrhuv'et" - 4:52
 "När man jämför" - 6:32
 "Jakten på Dalai Lama" - 6:03

Källor 
 Original-Cd:n

Livealbum 1999
Album av Hoola Bandoola Band
Svenska livealbum
Svenskspråkiga livealbum
Ieng Sary

Ieng Sary, född 24 oktober 1925 i Tra Vinh-provinsen i Vietnam, död 14 mars 2013 i Phnom Penh i Kambodja, var en kambodjansk kommunistisk politiker. 

Han var delaktig i bildandet av Kambodjas kommunistiska parti, mer känt som Röda khmererna. Han var under lång tid en av rörelsens mest framstående ledare, underställd den högste ledaren Pol Pot, som han hade känt sedan unga år. Pol Pot och Ieng Sary studerade bland annat tillsammans i Paris och var gifta med två systrar, Khieu Ponnary respektive Ieng Thirith. Medan Pol Pot kallades "broder nummer ett" fick Ieng Sary titeln "broder nummer tre" ("broder nummer två" var Nuon Chea).

Minister i Demokratiska Kampuchea 
 Röda khmererna grep makten i Kambodja år 1975, i en kaotisk situation som bland annat utlösts av Vietnamkriget. Den nya kommunistiska staten fick i januari 1976 namnet Demokratiska Kampuchea. Mycket allvarliga övergrepp förövades under dess ledning, i vad som har beskrivits som ett folkmord. 

Ieng Sary tillhörde statens ledning hela tiden från 1975 fram till kommunistregeringens störtande genom en vietnamesisk invasion i januari 1979. Landet var under denna tid mycket slutet mot omvärlden, men som utrikesminister och vice premiärminister kom Ieng Sary att fungera som Pol Pot-styrets "ansikte utåt". 

Hans hustru Ieng Thirith var socialminister och svägerska till Pol Pot. Hon ansågs vara regeringens mäktigaste kvinnliga medlem.

Efter Demokratiska Kampuchea 
Efter att Röda khmerernas regering störtats återgick rörelsen till att uppträda som en gerillastyrka. Den frånsvor sig så småningom sin marxistisk-leninistiska ideologi och slöt olika allianser med andra grupper, men fortsatte strida mot den nya Vietnamstödda regeringen. 

Ieng Sary spelade även fortsatt en roll i gruppens ledning. Han levde under vissa perioder i Thailand där han fick sjukhusvård. 

År 1996 bröt Ieng Sary med Röda khmererna, och anklagade Pol Pot och dennes efterträdare Kieu Samphan för att ha varit ansvariga för alla förbrytelser under Demokratiska Kampuchea-perioden. Hans anhängare tog då namnet Demokratiska nationella unionspartiet, och stred med Röda khmererna. Ieng Sary överlämnade sig därefter till den kambodjanska staten och benådades av regeringen.

Både Ieng Sary och Ieng Thirith arresterades emellertid  2007. Ieng Thirith ansågs vara för sjuklig för att ställas inför rätta (hon avled 2012), men Ieng Sary, Nuon Chea och Khieu Samphan ställdes inför rätta i Kambodjatribunalen år 2011. De åtalades för krigsbrott och brott mot mänskligheten under Demokratiska Kampucheas styre. Ieng Sary avled i mars 2013, innan dom hunnit avkunnas.

Referenser

Externa länkar 

 Dödsnotis - NY Times (engelska)

Födda 1925
Avlidna 2013
Män
Kambodjanska kommunister
Kambodjas utrikesministrar
Personer i Kambodja under 1900-talet
Personer i Kambodja under 2000-talet
Alphonse Aulard

Alphonse François Victor Aulard, född 19 juli 1849 i Montbron, död 23 oktober 1928 i Paris, var en fransk historiker.

Aulard blev efter fullbordade studier lärare vid olika lyceer och fakulteter samt utnämndes 1885 till förste innehavare av den professur vid Sorbonne i franska revolutionens historia, som Paris kommun beviljat medel till och var fram till 1924 innehavare av denna, då han efterträddes av Sagnac. Största delen av sin historiska forskning ägnade Aulard franska revolutionen; här samlade han kring sig en skola av yngre vetenskapsidkare; deras organ var den sedan 1890 utkommande tidskriften La Révolution française. 

Aulard polemiserade mot äldre forskares, särskilt Taines ofta schematiska framställning av revolutionen, och istället för abstrakta teoretiskt grundade uppfattningar krävde han studier av källmaterialet från tiden. Konflikten med Taine gällde också ett politiskt ståndpunktstagande där Aulard polemiserade mot Taines konservativa revolutionskritik. Aulard var i tredje republikens anda en beundrare av Danton framför andra revolutionsledare. Aulard mottog från en motsatt ståndpunkt kritik av sin främsta elev Albert Mathiez vilken var en hängiven försvarare av Robespierre, och deras offentliga meningsbrytning pågick under flera decennier.

Sina uppsatser om revolutionen sammanförde han i Ètudes et leçons sur la révolution française (7 band 1893-1913). Aulards egna antiklerikala och radikala övertygelse gjorde honom till en revolutionens försvarare mot forskare av annan uppfattning (redogjort för i hans Polémique et historie (1903)). Hans forskning uppdagade dittills obelysta faktorer i franska revolutionens historia och förde forskningen framåt.

Bland hans andra arbeten märks: Les orateurs de l'Assemblée constituante (1882), Les orateurs de la Législative et de la Convention (2 band, 1885), Le culte de la Raison et le culte de l'Être suprême (1892), La révolution française et le régime féodal (1919), Le partriotisme français de la renaissance à la rèvolution (1922).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930
 Alice Gerard: Franska revolutionen, myter och tolkningar 1789-1970. Almqvist & Wicksell Förlag AB 1973.

Franska revolutionen
Franska professorer i historia
Alumner från École normale supérieure
Kommendörer av Hederslegionen
Personer verksamma vid Paris universitet
Personer i Frankrike under 1800-talet
Födda 1849
Avlidna 1928
Män
Svensk uppslagsbok
Khmerfolkets revolutionära parti

'Khmerfolkets revolutionära parti var en kambodjansk enhetsfront mot det franska kolonialväldet. Den bildades ursprungligen genom en avknoppning av Indokinas kommunistiska parti som blev nationella revolutionära rörelser i Vietnam, Laos och Kambodja.

Se även
Röda khmererna

Politiska partier i Kambodja
Indokinas kommunistiska parti

Indokinas kommunistiska parti () var ett kortlivat kommunistiskt politiskt parti i nordöstra Franska Indokina åren 1929–1930. Det var endast verksamt i Tonkinregionen och uppgick i och med partisammanslagningen 1930 i Vietnamesiska kommunistpartiet, senare omdöpt till Indokinesiska kommunistpartiet.

Historia
Partiet hade sitt ursprung i det år 1925 grundade Vietnams revolutionära ungdomsförbund (Thanh Niên) som motsatte sig den franska kolonialmakten och ville omfördela mark till landets fattigbönder. Organisationen var baserad i exil i Republiken Kina men utsattes från 1928 av intensiva förföljelser av det styrande nationalistpartiet Kuomintang. Revolutionära ungdomsförbundet splittrades och löstes upp till följd av detta och i maj 1929 sammanträdde i exil representanter för de främsta av de vietnamesiska revolutionära grupperna på en konferens i Hongkong. Där kom man fram till att kapitalismens utveckling i hemlandet oundvikligen skulle leda till ökade klasskonflikter, men att det inhemska proletariatet ännu ej var redo för ett regelrätt kommunistiskt parti utan istället borde man satsa på att stärka existerande föreningar. Denna åsikt delades inte av delegaterna från norra Vietnam, som månaden därpå grundade Indokinas kommunistiska parti. I augusti bildades det rivaliserande Annams kommunistiska parti i Cochinkina i söder och i januari 1930 ombildades Nya Vietnams revolutionära parti till Indokinas kommunistiska förbund. Därmed fanns tre separata kommunistpartier i kolonin och den revolutionära rörelsens splittring kritiserades hårt av Komintern.

De tre partiernas enande
En representant för Komintern lyckades få till stånd en ny konferens i februari 1930 med målet att ena de tre stora kommunistpartierna i ett enda parti. Resultatet blev att Indokinas kommunistiska parti, Annams kommunistiska parti och Indokinas kommunistiska förbund slogs samman till Vietnamesiska kommunistpartiet och delegaterna kom överens om en politisk strategi för det nya partiet. Generalsekreterare blev i juni samma år Trần Phú. En nyvald centralkommitté sammanträdde i exil i Hongkong i oktober 1930 där man bland annat beslutade att döpa om partiet till Indokinesiska kommunistpartiet () för att inte låta exkluderande mot icke-vietnameser. Namnbytet hade krävts av Komintern och även från de egna partileden och utgjorde en paradox då man åberopade nationalism som enande faktor för kolonins inhemska befolkning.

Källor

Historiska kommunistiska partier
Politiska partier bildade 1929
Vietnams politiska historia
Kambodjas dokumentationscenter

Documentation Center of Cambodia (DC-Cam) är en icke-statlig organisation verksam i Kambodja och på Yale University vars uppdrag är att forska i och insamla information om Demokratiska Kampuchea (17 april 1975-7 januari 1979). Centret bildades på uppdrag av den amerikanska kongressen 1994 då den röstade för Cambodian Genocide Justice Act som avsatte pengar till Yale University för detta ändamål. 1 januari 1997 blev dokumentationscentret självständigt. 

Kambodjas historia
Chamfolket

Chamfolket är en austronesisk folkgrupp i Sydostasien som bor i området mellan Kampong Cham i Kambodja och An Giang i Vietnam, men även i Laos, Thailand och Malaysia. Chamfolket är ättlingar till befolkningen i kungariket Champa, och talar det malajo-polynesiska språket cham. 

De flesta cham är muslimer och de utgör kärnan i de thailändska och kambodjanska muslimska befolkningsgrupperna, men det finns även hinduiska cham, och tidigare, före mötet med islam (den första härskaren över Champa som konverterade till islam gjorde det på 1600-talet), var en form av shaivism den dominerande religionen. En del cham är också buddhister. 

Cham var av traditionen en matrilinjär kultur, där arv passerade från mor till dotter. På grund av detta antogs år 1499 en lag i Vietnam som förbjöd äktenskap mellan chamkvinnor och vietnamesiska män, oavsett klasstillhörighet. I Vietnam utfärdades också en order om att döda alla cham i närheten av huvudstaden. 

Både hinduiska och muslimska cham har upplevt religiös och etnisk förföljelse och begränsningar för sin tro under den vietnamesiska regeringen. Den vietnamesiska staten konfiskerar chamfolkets egendom och förbjuder chamer att utöva deras religiösa övertygelse. Hinduiska tempel har förvandlats till turistmål, tvärtemot önskemål som chamfolket framfört. Under 2010 och 2013 inträffade flera incidenter i byarna Thành Tenn och Phuoc Nhon där chambefolkning mördades av vietnameser. Under 2012, stormade den vietnamesiska polisen en moské i byn Chau Giang och uppges där ha stulit en generator, samt våldtagit flickor tillhörande befolkningsgruppen cham.

Källor

Externa länkar 

Ursprungsfolk i Asien
Ludwig Aulich

Ludwig Aulich, född 1793 och död 6 oktober 1849 var en ungersk revolutionsgeneral.

Aulich blev general 1849 i den ungerska revolutionsarmén och fick befälet över 2:a armékåren, inryckte 24 april i Pest och deltog i Ofens belägring. Slutigen blev han krigsminister, men efter kapitulationen blev Aulich jänte tolv andra honvédgeneraler hängd i Arad 6 oktober 1849.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Ungerska generaler
Födda 1793
Avlidna 1849
Män
Personer från Bratislava
Svensk uppslagsbok
Ungerska revolutionärer
Pracheachon

Pracheachon var ett kambodjanskt progressivt parti med socialistisk plattform. Partiet grundades som ett resultat av 1954 års Genève-konvention som garanterade Kambodjas rätt till oberoende och neutralitet med rätt att anordna demokratiska val utan den franska kolonialmaktens inblandning. Partiet leddes av Non Suon, Keo Meas och Penn Yuth. Många av partiets medlemmar var samtidigt aktiva i Kampucheas kommunistiska parti. Organisationen led hårt under general Lon Nols regim och flera anhängare förföljdes. Representanter som valdes till det kambodjanska parlamentet trakasserades ofta av polis. Inte många med offentliga poster från Pracheachon vågade sitta kvar efter val på grund av förföljelserna. 

Politiska partier i Kambodja
Politiska partier bildade 1954
Historiska politiska partier i Kambodja
Hishults kyrka

Hishults kyrka är en  kyrkobyggnad som sedan 2020 tillhör Knäred-Hishults församling (tidigare Hishults församling) i Göteborgs stift. Den ligger i Hishult i Laholms kommun.

Historia
På platsen fanns tidigare en medeltidskyrka byggd av sten i romansk stil. Kyrkan var helgad åt Sankt Torkil. Den bestod av ett rektangulärt långhus 19x7 meter och ett smalare rakt avslutat kor i öster. I söder fanns ett vapenhus som sannolikt tillkommit sent 1400-tal. En grov dörr mellan vapenhus och långhus har inskuret årtalet 1450 och är deponerad på Hallands museum. Eventuellt har kyrkan förlängts åt väster vid okänd tidpunkt. År 1800 byggdes ett trätorn vid västgaveln. Den medeltida kyrkan revs 1901. En stor del av inventarierna överfördes till den nya kyrkan. Grundmurar av den medeltida kyrkan finns kvar i marknivå ett 25-tal meter sydväst om den nya kyrkan.

Kyrkobyggnaden
Dagens kyrka uppfördes 1901-1902 efter ritningar av Adrian C. Peterson och Carl Crispin i nyromansk stil. Byggmästare var Torell från Halmstad på entreprenad för 40 000 kr. Bygget skulle påbörjas våren 1901. Kyrkan invigdes den 17 oktober 1902 av biskop E. D. Rohde. Kyrkan är orienterad i nord-sydlig riktning och består av rektangulärt långhus med ett lägre, tresidigt avslutat kor i norr. Tornet i söder har kupolformat tak och däröver en spetsig spira. Långhuset har korta, höga korsarmar åt öster och väster, vars nedervåningar fungerar som vapenhus. Murarna stöds av strävpelare. Fönstren är rundbågade och i långhuset kopplade tre och tre.

Viktiga inventarier flyttades över från den gamla kyrkan. Interiören förändrades vid restaureringen 1949-1950 under ledning av Axel Forssén och fick därvid en varmare färgton. Altartavlan och predikstolen restaurerades och återfick ursprungligt skick. Triumfkrucifixet från 1400-talet återställdes till kyrkan och läktarbröstningens dekorationsmålade pannåer, som tidigare skingrats, återuppsattes på en helt ny läktarbröstning.

Inventarier
 Predikstolen är utförd av bildhuggaren Johan Ullberg och skänktes till kyrkan år 1768.
 Altaruppsatsen är utförd 1708 av bildhuggaren Gustav Kilman. År 1769 blev den förhöjd och förnyad av Johan Ullberg.
 Ett triumfkrucifix är från senmedeltiden.
 Den åttakantiga dopfunten är ett renässansarbete av kärnek, som tillkom 1621-1626. Foten är daterad 1626 och där avbildas evangelisterna. 
 Baldakinen ovanför funten hänger i smidda kedjor från taket och bär årtalet 1621.

Orgel
1901 byggde Johannes Magnusson, Göteborg en orgel med nio stämmor.
Dagens mekaniska orgelverk är tillverkat 1972 av Tostareds Kyrkorgelfabrik. Orgelhus och fasad från 1901 års orgel och gammalt pipmaterial har använts till flera stämmor. Instrumentet har sexton stämmor.

Referenser

Externa länkar
 
 

Kyrkobyggnader i Laholms kommun
Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader invigda 1902
Byggnader ritade av Adrian C. Peterson
1902 i Sverige
Pailin

Pailin är en provins i västra Kambodja nära thailändska gränsen. Provinsen omges av Battambang och var en del av denna provins innan den avskiljdes. Ieng Sarys röda khmerer har sen dess haft kontroll över provinsen som Demokratiska Kampucheas sista utpost. Trakten försörjer sig främst på ädelstensfyndigheter och spelhallar drivna av röda khemrer. En annan viktig näring för provinsen har varit skogsavverkning för export till Thailand. 

Provinser i Kambodja
Sompoan Yuvakok

Sompoan Yuvakok (khmer för Kommunistiska ungdomsalliansen) var en ungdomsorganisation inom Kambodjas kommunistiska parti. Organisationen hette från början Demokratiska ungdomsalliansen. De gav ut organet Tung Krahom.

Referenser

Politiska partier i Kambodja
Sydvästen

Sydvästen var ett privat tågbolag som trafikerade sträckan Göteborg–Halmstad–Malmö med start år 2000. Bolaget fick stora problem och efter bara några månader flyttades trafiken tillbaka till Statens Järnvägar (SJ).

Externa länkar
Om bansträckan och Sydvästen

Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
George S. Nixon

George Stuart Nixon, född 2 april 1860 i Placer County, Kalifornien, död 5 juni 1912 i Washington, D.C., var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Nevada i USA:s senat från 1905 fram till sin död.

Nixon arbetade på ett järnvägsbolag och studerade telegrafi. Han flyttade 1881 till Nevada. Han var verksam inom gruvdriften, banksektorn och jordbruket. Han lät dessutom bygga ett operahus i Reno.

Nixon efterträdde 1905 William M. Stewart som senator för Nevada. Han avled 1912 i ämbetet och gravsattes på Masonic Cemetery i Reno.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1860
Avlidna 1912
Ledamöter av USA:s senat från Nevada
Män
Democratic National United Movement

DNUM eller Democratic National United Movement är ett kambodjanskt politiskt parti och före detta gerilla ledd av Ieng Sary, ledare i Demokratiska Kampuchea. Tillsammans med prins Sihanouks FUNCINPEC administrerar partiet provinsen Pailin i Kambodja. Partiets gerillaförband tillhörde tidigare röda khmererna. De uppgick senare i Staten Kambodjas reguljära armé.

Källor 
 s. 235

Politiska partier i Kambodja
Hair (film)

Hair är en amerikansk film från 1979 i regi av Miloš Forman. Filmen är baserad på 1968 års Broadwaymusikal med samma namn, och handlar om en man från landet som träffar och blir vän med ett gäng långhåriga hippies.

Om filmen 
Regissören, Miloš Forman, blev nominerad till en César du cinéma för sitt arbete med filmen. Dansscenerna koreograferades av Twyla Tharp och utfördes av Twyla Tharp Dance Foundation. Filmen blev nominerad till bästa film i Golden Globe Award, och Treat Williams blev nominerad till en Golden Globe som "New Star of the Year" i en film.

Filmen hade premiär 14 mars 1979 i USA. I Sverige hade filmen premiär den 18 juli 1979 på biograf Park i Stockholm.

Rollista (i urval) 
John Savage – Claude Hooper Bukowski
Treat Williams – George Berger
Beverly D'Angelo – Sheila Franklin
Don Dacus – Woof Daschund
Dorsey Wright – LaFayette "Hud" Johnson
Annie Golden – Jeannie Ryan
Cheryl Barnes – Huds fästmö
Richard Bright – sergeant George Fenton
Nicholas Ray – generalen
Melba Moore – sång i numret 3-5-0-0
Ronnie Dyson – sång i numret 3-5-0-0

Låtlista

DVD 
Filmen gavs ut på DVD i Sverige 2001 och 2008.

Externa länkar 
 
 

Filmer 1979
Vietnamkriget på film
Amerikanska musikalfilmer
Amerikanska komedifilmer
Filmer i regi av Miloš Forman
Engelskspråkiga filmer
Filmer baserade på musikaler
Anti-krigsfilmer
Filmer från United Artists
William A. Massey

William Alexander Massey, född 7 oktober 1856 i Trumbull County, Ohio, död 5 mars 1914 nära Litchfield, Nevada, var en amerikansk republikansk politiker och jurist. Han representerade delstaten Nevada i USA:s senat 1912-1913.

Massey studerade vid Union Christian College och Indiana Asbury University (numera DePauw University). Han studerade sedan juridik och inledde 1877 sin karriär som advokat i Indiana. Han flyttade 1886 till Kalifornien och året efter vidare till Nevada. Han tjänstgjorde som domare i Nevadas högsta domstol 1896-1902.

Senator George S. Nixon avled 1912 i ämbetet och Massey blev utnämnd till senaten. Han efterträddes i januari 1913 av demokraten Key Pittman.

Massey avled 1914 och gravsattes på Mountain View Cemetery i Reno.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Amerikanska jurister
Ledamöter av USA:s senat från Nevada
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Trumbull County
Födda 1856
Avlidna 1914
Män
Alumner från DePauw University
Philip Short

Philip Short, född 17 april 1945, är en brittisk journalist och författare. Han har skrivit historiska böcker om bland annat Mao Zedong och Pol Pot.

Short studerade vid Queens' College i Cambridge, och jobbade som frilansjournalist från 1967 till 1973, först i Malawi och senare i Uganda. Därefter jobbade han som utrikeskorrespondent för BBC i 25 år.

Källor

Amerikanska författare
Födda 1945
Män
Levande personer
Zug um Zug

Zug um Zug är ett tyskt uttryck som används för att beskriva att säljarens och köparens prestationer, såvitt annat inte är avtalat, skall utväxlas samtidigt. Säljaren är således berättigad att innehålla en såld vara till dess köpeskillingen betalas och köparen har på motsvarande sätt rätt att innehålla köpeskillingen till dess varan hålls honom tillhanda. För att principen skall kunna tillämpas i praktiken måste parterna således sammanträffa för att köpet skall kunna genomföras. Principen följer av 10 och 49 §§ köplagen (1990:931).

Juridiska termer
Avtalsrätt
Arno Peters

Arno Peters, född 22 maj 1916 i Berlin, död 2 december 2002 i Bremen, var en tysk kartograf och historiker.

Peters utvecklade Peters världskarta, baserad på Gall–Peters kartprojektion.

I Peters världskarta får länder och kontinenter rätt ytproportioner. Detta till skillnad mot den vanliga Mercator-projektionen som får en vinkelkorrekt (men inte ytkorrekt) projektion vilket innebär användbarhet som sjökort och i kartor.

Externa länkar 
Översikt över kartprojektioner - Lantmäteriet

Peters projektion - Lantmäteriet

Tyska kartografer
Födda 1916
Avlidna 2002
Män
Personer från Berlin