kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bolmsö landskommun

Bolmsö landskommun var en tidigare kommun i Jönköpings län. Kommunen omfattade samma geografiska område som Bolmsö socken, det vill säga ön Bolmsö i sjön Bolmen samt fastlandsområden på norra och västra sidorna av sjön.

Administrativ historik
Bolmsö landskommun inrättades den 1 januari 1863 i Bolmsö socken i Västbo härad i Småland  när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft.

Kommunen upphörde vid kommunreformen 1952, då den uppgick i Unnaryds landskommun. Sedan 1971 tillhör Bolmsö- ödelen Ljungby kommun och Kronobergs län medan västra fastlandsdelen tillhör Gislaveds kommun. En mindre del på Toftnäshalvön norr om sjön överfördes 1971 till Värnamo kommun.

Kommunvapnet
Blasonering: I blått fält ett fornnordiskt svärd med fäste av guld och klinga av silver, från vilken utstråla lågor av guld.

Detta vapen fastställdes av Kungl. Maj:t den 15 september 1950. Svärdet med utstrålande lågor skall föreställa svärdet Tyrfing, mans bane var gång det draget varder, tillhörigt Arngrim, som förekommer i Hervararsagan och enligt den lokala traditionen bodde på Bolmsö tillsammans med sina tolv söner.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1946

Se även
 Bolmsö församling

Referenser

Fotnoter 

Indelningar i Värnamo kommun
Indelningar i Ljungby kommun
Indelningar i Gislaveds kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Jönköpings län
Ilwa

Ilwa, îlois eller chagossier (av franskans îlois, 'öbo' respektive Chagosöarna) är den först bosatta folkgruppen på den ursprungligen obebodda ön Diego Garcia i Indiska oceanen. Mellan 1967 och 1973 tvångsförflyttades de till Mauritius och Seychellerna eftersom en amerikansk militärbas efter avtal med brittiska myndigheter upprättades på ön. Från Mauritius och Storbritannien har medlemmar av ilwa organiserat en rad aktioner och demonstrationer för att få kompensation, och de har ställt krav om rätten att flytta tillbaka till Diego Garcia. Efter att frågan under 2000-talet hade gått genom det brittiska rättssystemet, och ilwa hade fått rätt i lägre domstolar 2006 och 2007, dömde House of Lords 2008 att ilwa inte kunde kräva att få flytta tillbaka.

Den 22 juni 2017 bad FN:s generalförsamling (94 röster för, 15 emot och 65 nedlagda röster) Internationella domstolen att avge ett rådgivande yttrande om Förenade kungarikets efterlevnad av relevanta regler. av folkrätten i avkoloniseringsprocessen. Resolutionen frågar också domstolen om de rättsliga konsekvenserna av separationen av Mauritius skärgård 1965 och underhållet av skärgården under brittisk administration. Analysen av omröstningen avslöjar ett stöd från de stora länderna i Syd (Sydafrika, Algeriet, Kuba, Egypten, Indien, Nigeria, Filippinerna, Vietnam, etc.) i Mauritius, medan oppositionen kommer från USA:s nära allierade och Storbritannien (Australien, Israel, Japan, Frankrike etc.). I september 2018 väckte Mauritius ärendet vid Internationella domstolen för att få ett rådgivande yttrande mot de brittiska invändningarna. 2016 förnyade de brittiska myndigheterna i 20 år lånet till ön Diego Garcia i USA.

Den 25 februari 2019 fann Internationella domstolen i ett rådgivande yttrande att Storbritannien "olagligt" skilde Chagos skärgård från Mauritius efter dess oberoende 1968. 

FN:s generalförsamling antog en resolution den 22 maj 2019, som beordrade Storbritannien att återlämna Chagos skärgård till Republiken Mauritius inom sex månader, vilket skulle göra det möjligt för chagossier att återfå sina mark.

Se även 
Brittiska territoriet i Indiska oceanen

Källor 

Etniska grupper i Asien
Indiska oceanen
Sigbritt Karlsson

Sigbritt Karlsson, född 31 januari 1958 i Stockholm, död 28 oktober 2023 i Stockholm, var en svensk ingenjör, professor och akademisk ledare. Hon var rektor för Högskolan i Skövde (2010–2016) och Kungliga Tekniska Högskolan (2016–2022).

Karlsson var civilingenjör i kemiteknik med inriktning bioteknik. Hon utbildade sig vid KTH och disputerade 1988 på en avhandling om biologisk nedbrytning av naturliga och syntetiska polymerer och blev professor i polymerteknik d.v.s. i polymerteknologi vid lärosätet 1999. Hennes forskningsområde var polymera material och deras tekniska miljöinteraktion. Forskningsområdet var cirkulära och hållbara material, biokompositer, långtidsegenskaper och nedbrytning av polymera material såväl biologisk som abiotisk inklusive effekter av bakterier och svamp på polymera ytor, emissioner av nedbrytningsprodukter från plast och biokompositer, polymeranalys, återvinning av polymera material samt miljörelaterade frågor rörande polymerer och polymera kompositer.

1 juli 2010 tillträdde Sigbritt Karlsson som rektor för Högskolan i Skövde på ett förordnande om sex år. Därefter återvände hon till KTH den 12 november 2016 då hon utsågs till rektor för lärosätet.

Vid KTH drev hon bland annat fram en genomgripande omorganisation av KTH med en verksamhet som byggde på fyra pelare; jämställdhet, hållbar utveckling, digitalisering och internationalisering. Fokus under rektorsperioden var på utmärkt utbildning med de tre ledorden kvalitet, kultur och infrastruktur samt synlighet för utbildning, forskning och samverkan.

Karlsson har också i flera sammanhang debatterat frågor som rör akademin, till exempel forskningens frihet och ansvar, framtidens kompetensförsörjning med mera.

Referenser 

Svenska professorer i polymerteknik
Rektorer för Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Högskolan i Skövde
Ingenjörer från Stockholm
Födda 1958
Avlidna 2023
Kvinnor
Bolmsö socken

Bolmsö socken i Småland ingick i Västbo härad i Finnveden i Jönköpings län och sedan 1971 är delområdet norr om sjön en del av Värnamo kommun, från 2016 inom Torskinge distrikt, medan resten 1974 delades och är sedan dess en del av Gislaveds kommun, från 2016 inom Ås distrikt, och resten, själva ön, en del av Ljungby kommun i Kronobergs län som från 2016 utgör Bolmsö distrikt.

Socknens areal är 145,72 kvadratkilometer, varav land 79,40. (området före uppdelningarna 1971 och 1974) År 1946 fanns här 774 invånare. Kyrkbyn Bolmsö med sockenkyrkan Bolmsö kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Bolmsö socken har medeltida ursprung. 

När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft överfördes ansvaret för de borgerliga frågorna till Bolmsö landskommun i Jönköpings län och ansvaret för de kyrkliga frågorna till Bolmsö församling, båda med samma geografiska omfattning som socknen. Kommunen upphörde vid kommunreformen 1952, då den uppgick i Unnaryds landskommun. Området på Toftnäshalvön norr om sjön överfördes 1971 till Värnamo kommun och samtidigt överfördes ödelen till Ljungby kommun och bytte länstillhörighet. Unnaryds landskommun upplöstes 1974 och då kom den del av socken som ligger väster om ön, Bolmsölandet, överfördes till Gislaveds kommun. För församlingen skedde motsvarande uppdelning, där 1971 området på Toftnäshalvön utbröts till Torskinge församling och Bolmsölandet 1974 utbröts till Ås församling medan öområdet kvarstod som Bolmsö församling.

1 januari 2016 inrättades distrikten Torskinge, Ås och Bolmsö, med samma omfattning som motsvarande församling hade 1999/2000 och fick 1974, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som Västbo härad fram till 1974 och som Sunnerbo härad för öområdet efter 1974.

Geografi
Bolmsö socken ligger på ön Bolmsö i Bolmen och omfattar också en mindre del väster därom, Bolmsölandet, och norr därom på Toftnäshalvön. Området är ganska uppodlat.

En sätesgård var Toftanäs säteri som 1971 överfördes till Torskinge socken.

Fornminnen
Främst gravhögar från järnåldern med domarringar och skeppssättningar är kända. Även hällkistor från stenåldern och några gravrösen från bronsåldern finns här.

Befolkningsutveckling
Befolkningen ökade från 711 1810 till 1 107 1890 varefter den minskade stadigt till 348 1970. Därefter har folkmängden vänt uppåt något till 378 invånare 1990.

Namnet
Namnet (1200-talet Bolmsö), har som förled ett äldre namn på sjön och efterledet ö.

Se även
Bolmsö församling
Lista över fasta fornminnen i Ljungby kommun (Bolmsö)

Referenser

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd.Landsbygden. Jönköpings län Hermes 1955/1956

Externa länkar

Bolmsö sockenråd och hembygdsförening

Socknar i Västbo härad
Indelningar i Ljungby kommun
Indelningar i Värnamo kommun
Indelningar i Gislaveds kommun
Bani (flod)

Bani är en flod i Västafrika och den största bifloden till Niger i Mali. Floderna Baoulé och Bagoé som rinner upp i Elfenbenskusten bildar Bani då de flyter samman 160 km öster om Bamako i Mali. Själva floden Bani är omkring 370 km lång och faller ut i Nigerfloden vid dess inlandsdelta i Mali nära Mopti.  

Medelvattenföring på 670 m³/s och den högsta uppmätta är 3 800 m³/s. 

Bani är bara delvis seglingbar. Flodens bankar används för odling av hirs, ris, sorghum och majs.

Källor

Vattendrag i Mali
Nigers avrinningsområde
Apen

Apen är en kommuni det tyska distriktet Ammerland i delstaten Niedersachsen. Kommunen har cirka  invånare.

Geografi 

Apen ligger på det nordtyska låglandet nära Nordsjökusten. Kommunen ligger endast ca 3 meter över havet och påverkas av tidvatten. För att undvika översvämningar har skyddsvallar byggts. Kommunen ligger i det ammerländska parklandskapet, på gränsen till Ostfriesland.

Kommunen gränsar till Westerstede och Edewecht i Landkreis Ammerland, Barssel i Landkreis Cloppenburg samt kommunerna Detern och Uplengen i Landkreis Leer.

Historia 
Apen och övriga Ammerland är en del av det historiska landskapet Oldenburger Land. Orten omnämndes första gången 1230 då det berättas om att riddarna av Apen deltog i greven av Oldenburgs här. Vid denna tid byggdes även Apens äldsta kyrka, St. Nikolai-kyrkan. År 1340 byggdes Ammerlands första väderkvarn i Apen.

Under historiens lopp har Apen varit den viktigaste orten för försvaret mot grannlandskapet Ostfriesland. År 1457 brändes Apen ned i strider mellan Ostfriesland och Oldenburg. Vid ett flertal andra tillfällen under 1400- och 1500-talen drabbas Apen av bränder och år 1538 erövras fästningen i Apen av furstbiskopen av Münster.

År 1582 inrättade greve Johan VII av Oldenburg två marknader i Apen och 1778 revs fästningen. I dag finns enbart vallgraven kvar.

Orter i Apen kommun 
Apen (kommunens huvudort)
Augustfehn I 
Augustfehn II 
Augustfehn III 
Espern 
Hengstforde 
Godensholt 
Nordloh 
Tange 
Vreschen-Bokel 
Roggenmoor 
Klauhörn

Näringsliv 

Inom Apen är jordbruk en viktig näring. Apen är liksom andra delar av Ammerland känt bland annat för sin skinka (Ammerländer Schinken).

Kommunen ligger längs järnvägen mellan Oldenburg och Leer och i Augustfehn finns en järnvägsstation. Apen ligger vid motorvägen A28.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Ammerland
Sandbäckslända

Sandbäckslända (Isoptena serricornis) är en insektsart i ordningen bäcksländor. Bäcksländor har ofullständig metamorfos och lever som nymfer i vatten. De fullbildade insekterna har vingar, men är inte speciellt aktiva flygare utan håller sig ofta nära samma vatten som nymferna lever i.

Kännetecken 
Den fullbildade sländan, imagon, har ljusbruna vingar som i vila hålls platt mot den brunaktiga kroppen. Dess längd är 9–11 millimeter (måttet gäller honor, hanar blir lite mindre). Antennerna är långa och vid bakkroppsspetsen finns två långa spröt. Nymfen har avlång, smal kropp och reducerade antenner. Hos nymfen, precis som hos den fullbildade sländan, finns två långa spröt vid bakkroppsspetsen.

Utbredning 
Sandbäcksländan förekommer i Europa, huvudsakligen i Östeuropa, men har spridd förekomst även i nordvästra Europa, bland annat på Jylland, i Norrbotten i norra Sverige och i norra Finland. I Sverige är den rödlistad som nära hotad.

Levnadssätt 
Sandbäcksländan är knuten till större vattendrag med sandbotten. Äggen utvecklas beroende av vattentemperaturen, om vattentemperaturen inte når över 7 grader så fördröjs äggens utveckling och kläckning sker först när vattentemperaturen når 12 grader. Den unga nymfen äter detritus, men de i senare utvecklingsstadierna är nymfen främst rovlevande. Bland annat fjädermygglarver och små, vattenlevande fåborstmaskar hör då till dess byten. Nymferna intar även sandkorn, ett föreslaget syfte med detta är att sandkornen verkar som en sorts barlast som förbättrar nymfernas möjligheter att förankra sig i strömmande vatten. 

De fullbildade sländorna ses från maj till juni. Livslängden som imago är för de flesta bäcksländor ganska kort och vanligen intar de ingen eller bara lite föda. Studier har visat att fullbildade sandbäcksländor har intagit små mängder pollen.

Referenser 
Artdatabankens faktablad om sandbäckslända

Externa länkar 
Biopix: bild på nymf av sandbäckslända

Bäcksländor
Lista över countyn i Iowa

Detta är en lista över de 99 countyn som finns i delstaten Iowa i USA.

Referenser 

 
Iowas countyn
Iowas countyn
Lennart Nilsson (friidrottare)

Sven Lennart Nilsson, född 6 september 1914 i Lundby församling, Göteborgs och Bohus län, död 18 juli 1991 i Backa församling, Göteborg, var en svensk medeldistanslöpare. Han tävlade för Örgryte IS. 

Nilsson vann SM på 800 meter 1938 och 1940 samt på 1 500 meter åren 1935 och 1937. Han är gravsatt i minneslunden på Fridhems kyrkogård.

Källor

 Nilsson, Sven Lennart på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska medeldistanslöpare
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Göteborg
Födda 1914 
Avlidna 1991
Män
Friidrottare i Örgryte IS
Kölhalning (bestraffning)

Kölhalning som bestraffning innebär att en besättningsman på ett fartyg binds med rep. Han kastas överbord från båtens ena sida, dras under kölen och sedan upp på båtens andra sida.

Det är ett straff som tidigare förekommit ombord på fartyg för relativt grova brott såsom stöld. Vid grövre brott kunde kölhalningen upprepas, vilket ofta slutade med att den straffade dog. Kölhalning avskaffades i Sverige 1755. I Nederländerna avskaffades den formellt 1855, men hade då länge varit ur bruk. Den brittiska flottan hade aldrig kölhalning som officiell påföljd, men det skall ändå ha förekommit i enstaka fall.

Eftersom skeppets skrov ofta var täckt av rankfotingar med vassa skal hände det att offer som drogs snabbt längs kölen förblödde. Drogs man långsamt kunde kroppsvikten göra att man undvek rankfotingarna, men då hände det ofta att offret drunknade istället. En annan vanlig orsak till en kölhalning med dödlig utgång, i synnerhet om skeppet varit i rörelse, var huvudskador efter att detta träffat skrovet eller kölen.

Se även 
 Gå på plankan

Källor 

Bestraffningsformer
Sjöfart
Tortyr
Sven Malmberg

Sven Anders Malmberg, född 9 februari 1920 i Stockholm, död 17 april 1991 i Hidinge församling, Örebro län, var en svensk medeldistanslöpare. Han tävlade först för Westermalms IF, sedan (1943 och 1944) för Nynäshamns IF samt till slut för IF Start. Han diskvalificerade 1946 på ett år för brott mot amatörbestämmelserna. 

Malmberg vann SM på 800 m 1941.

Referenser

Tryckta källor 

Svenska medeldistanslöpare
Män
Födda 1920 
Avlidna 1991
Idrottare från Stockholm
Erik Björkman (språkforskare)

Erik Björkman, född 13 juni 1872 i Eskilstuna, död 10 maj 1919 i Uppsala, var en svensk språkforskare.

Björkman blev filosofie doktor i Uppsala 1896 och docent i engelska språket där 1900. År 1904 blev han extra ordinarie professor i germanska språk vid Lunds universitet och till professor i engelska språket och litteraturen i Göteborg samma år. År 1911 utnämndes han till professor i engelska språket vid Uppsala universitet. 

Björkman tillhörde i Göteborg det så kallade Lördagslaget, som samlades om lördagarna bland annat för att dryfta politiska frågor. Sällskapet räknade även bland andra Henrik Almstrand, Leonard Jägerskiöld, Ernst Hagelin, Otto Sylwan, Ludvig Stavenow, Axel Romdahl, Evald Lidén, Otto Lagercrantz, Axel Nilsson, Erland Nordenskiöld, Gösta Göthlin, Albert Lilienberg och Peter Lamberg.

Bland Björkmans många arbeten märks hans grundläggande undersökning Scandinavian loan-words in Middle English (1900–1902), hans viktiga bidrag till engelsk namnforskning, Nordische Personennamen in England in alt- und frühmittelenglischer Zeit (1910) och Zur englischen Namenkunde (1912), samt under senare år en rad uppsatser över Beowulfsproblem. Hans intresser för engelsk litteratur tog sig uttryck i en mönstergill upplaga av den medelengelska texten Morte Arthure (1915), samt de populärvetenskapliga monografierna Geoffrey Chaucer (1906) och Lord Byron (1916). Ämnet för Björkmans gradualavhandling var Smålandslagens ljudlära (1896), och även i fortsättningen publicerade han bidrag till nordisk liksom även till tysk filologi.

Erik Björkman är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939
 Björkman, Erik på SvenskaGravar.se

Externa länkar 
 

Svenska professorer i engelska
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Hedersledamöter vid Södermanlands-Nerikes nation
Svenska filologer under 1900-talet
Forskare från Eskilstuna
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1872
Avlidna 1919
Män
Svensk uppslagsbok
The Red Flag

The Red Flag, eller i den svenska översättningen Den röda fanan, är en kampsång som är stor i den engelska arbetarrörelsen. Melodin är O Tannenbaum. Den författades av Jim Connell.
The Red Flag har översatts till svenska minst två gånger: redan 1920 kunde man i Stormklockan finna en översättning av Ture Nerman. Den idag vanligast förekommande översättningen är gjord av Ture Agrup senast 1934, då den publicerades i Tidens sångbok.

Källhänvisningar 

Socialistiska sånger
Edwin Björkman

Edwin August Björkman, född 19 oktober 1866 i Stockholm, död 1951 i Asheville, North Carolina, USA, var en svensk-amerikansk tidningsman.

Björkman var son till inkasseraren i Stockholms enskilda bank Andreas August Björkman. Han genomgick sex klasser vid södra latinläroverket i Stockholm 1875–1881 varefter han 1881–1888 var anställd vid grosshandelskontor, under vilken tid han grundade Sveriges kontoristförening. Han studerade därefter deklamation för Louise Fahlman och anställdes därefter vid August Lindbergs teatersällskap 1888–1890 och var 1890–1891 anställd vid Dramatiska teatern.

Samtidigt lämnade han bidrag till Dagens Nyheter och anställdes 1891 som journalist vid Aftonbladet. Hösten samma år utvandrade han dock till USA och arbetade en tid vid Svenska amerikanen i Chicago varpå han 1892–1894 redigerade Minesota-posten i Saint Paul, Minnesota. Därefter arbetade han som journalist vid Minneapolis Daily Times 1894–1897, vid New York Sun 1898–1904, New York Times 1904–1906, vid New York Evening Post 1906–1907 och The World's Work 1909. 1926–1929 var han litterär redaktör i Ashville Times och 1935 blev han direktör för North Carolina Federal Writers Project.

Björkman verkade framför allt som översättare av nordisk litteratur till engelska, främst författare som August Strindberg (hans skådespel), Gustaf af Geijerstam, Bjørnstjerne Bjørnson och Gunnar Heiberg.

Teater

Roller

Referenser

Noter

Källor 

 Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947
 
 Dödsruna i Svenska Dagbladet, 19 november 1951, sid. 5 och 29 november 1951, sid. 13 

Svenska översättare
Svenskspråkiga översättare
Engelskspråkiga översättare
Översättare från svenska
Amerikanska översättare
Svenska journalister under 1800-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Amerikanska journalister
Svenskar utflyttade till USA
Översättare från Stockholm
Journalister från Stockholm
Författare från Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Födda 1866
Avlidna 1951
Män
Lista över countyn i North Carolina

Detta är en lista över de 100 countyn som finns i delstaten North Carolina i USA.

Referenser 

 
North Carolinas countyn
North Carolinas countyn
Theodor Björksten

Joseph Theodor Richard Björksten, född den 23 juli 1858 i Stockholm, var en svensk sångare, tenor.

Björksten var elev till bland annat Delle Sedie i Paris. Han var huvudsakligen verksam i utlandet och åtföljde bland annat Kristina Nilsson på hennes Amerikaturné 1882–1883. Som framstående sångpedagog var han senare verksam i New York, Paris och Italien.

Han var gift från 1 juli 1886 till 1903 med Hervor Anna Sofia Torpadie, född 28 juni 1860, dotter till majoren Karl Henrik Johan Torpadie och från 18 juni 1903 med Marta Strickland, dotter till tullförvaltaren M. J. W. A. Strickland i New-York.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939
 Josef Teodor Richard Björkstén på Geni (genealogi)

Noter

Externa länkar

Svenska tenorer
Svenska sångpedagoger
Svenska operasångare under 1800-talet
Sångare från Stockholm
Födda 1858
Dödsår saknas
Män
Axel Adler

Axel Ivar Bonde Adler, senare Adlerbert, född den 23 oktober 1878 i Upphärads församling, Älvsborgs län, död den 8 april 1966 i Göteborgs Annedals församling, Göteborg, var en svensk företagsledare inom mejeri och mjölkförsäljning. 

Han var son till godsägaren J. Adler-Andersson och Johanna Bondesson. Gift 1908 med Rut Adler och skild 1935.

Biografi
Axel Adler var äldst av fem syskon i en familj som drev mejeri och mjölkhandel; han syster Eva gifte sig med Ivar Arosenius. Han studerade vid Göteborgs privata gymnasium och anställdes 1893 som kontorist i familjens företag. Det växte snabbt och när det ombildades till aktiebolag tio år senare, omfattade det 22 mejerier och ett femtiotal mjölkbutiker. Adler blev direktör för firman vid 24 års ålder, men lämnade direktörsposten efter några år och reste runt i Europa. Efter återkomsten till Sverige avlade han agronomexamen vid Alnarps lantbruksinstitut 1908. Där träffade han sin blivande hustru Rut Hallenborg.  De bosatte sig 1909 på gården Ekered i Dvärred, Lindome. Gården kom att utveckla sig till ett idécentrum och informell folkhögskola.

År 1910 blev Axel Adler åter direktör för familjeföretaget. Han köpte ut sina syskon och utvidgade verksamheten genom uppköp av andra mejerier och mjölkbutiker samt Rosenlunds Ångbageri. Hela verksamheten samlades under bolagsnamnet Arla, som kom att få monopol på mjölkdistributionen i Göteborgsområdet. 

År 1925 började Adler studera vid Göteborgs handelshögskola och diplomerades där 1929. Han blev nära knuten till högskolan, blev hedersmedlem i kåren, ledamot av styrelsen och till sist även hedersdoktor. 

År 1935 sålde Adler sitt bolag till bondekooperativa Lantbrukarnas Mjölkcentral (LMC). Försäljningsintäkterna investerades bland annat i Rederi AB Transatlantic och i Göteborgs Handelsbank.  

Adler beundrade den socialdemokratiske finansministern och ideologen Ernst Wigforss och hans idéer mycket. Det blev inspirationen till Axel Adlers donation 1945–1959 av pengar och aktier som ledde till bildandet av de sex Adlerbertska stiftelserna. Namnet Adlerbert hade tidigare förekommit i släkten och Axel Adler bytte sent i livet namn till Adlerbert. Stiftelsernas huvudändamål är att understödja utbildning och forskning i Göteborg.

Axel Adlerbert är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.

Eftermäle
I stadsdelen Högsbo, Göteborg, finns sedan 1995 en Axel Adlers Gata.

Referenser

Externa webbkällor
 Axel Adler Adlerbert: Släkt och levnadsminnen, upptecknade omkring 1955. 
 Adlerbertska stiftelserna, webbplats.

Noter

Svenska donatorer
Svenska agronomer
Civilekonomer
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Upphärads socken
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Födda 1878
Avlidna 1966
Män
Rune Gustafsson (friidrottare)

Oskar Rune Gustafsson, född 1 december 1919 i Tutaryds församling, Kronobergs län, död 25 juni 2011 i Värnamo, Jönköpings län var en svensk medeldistanslöpare. Han tävlade för Wärnamo SK. 

Gustafsson blev europamästare på 800 meter och vann även SM 1946. Samma år slog han världsrekord på 1 000 meter med tiden 2.21,4.

Referenser

Källor

Dödsannons

Noter

Svenska medeldistanslöpare
Svenska mästare i medeldistanslöpning
Europamästare i medeldistanslöpning
Personer från Tutaryds socken
Svenska idrottare under 1900-talet
Män
Födda 1919 
Avlidna 2011