kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Europluspakten

Europluspakten, ursprungligen känd som konkurrenskraftspakten, är en politisk överenskommelse som ingicks av euroområdets stats- eller regeringschefer den 11 mars 2011 och av merparten av stats- eller regeringscheferna inom Europeiska rådet vid dess sammanträde den 24–25 mars 2011 i Bryssel, Belgien. Pakten är en påbyggnad av stabilitets- och tillväxtpakten och syftar till att stärka den ekonomiska samordningen mellan medlemsstaterna för att uppnå bättre konkurrens och ekonomisk konvergens inom framför allt euroområdet. Den utarbetades och antogs mot bakgrund av den statsfinansiella kris som hade uppstått inom Europeiska unionen efter finanskrisen 2007–2008.

Pakten bygger på den öppna samordningsmetoden, som innebär att medlemsstaterna kommer överens om gemensamma politiska mål och utvärderar varandras reformer. Metoden baserar sig helt på frivillighet och innefattar inga verktyg för att säkerställa att medlemsstaterna faktiskt fullföljer sina åtaganden, så som är fallet med rättsligt bindande rättsakter.

Utöver euroområdet omfattade pakten ursprungligen Bulgarien, Danmark, Lettland, Litauen, Polen och Rumänien – det vill säga samtliga medlemsstater inom Europeiska unionen utom Tjeckien, Storbritannien, Sverige och Ungern, som valde att stå utanför och därför inte fick delta vid diskussioner om pakten. Sedan dess har Kroatien tillkommit som medlem i unionen, utan att ansluta sig till pakten, samtidigt som Lettland och Litauen har blivit en del av euroområdet och Storbritannien har lämnat unionen. Sedan 2014 har dock europluspakten spelat ut sin roll och den har inte åberopats av medlemsstaterna. Genom fördraget om stabilitet, samordning och styrning har vissa delar av den omvandlats till rättsligt bindande åtaganden genom internationell rätt.
Även Storbritannien valde att stå utanför under sin tid som medlem i EU. Det är dock möjligt för dessa medlemsstater att ansluta sig till pakten i ett senare skede. I april 2011 antydde Sveriges finansminister Anders Borg att Sverige skulle ansluta sig till pakten i efterhand. Kroatiens regering har ännu inte gett besked om Kroatien kommer att delta i pakten.

Se även 
 Ekonomiska och monetära unionen
 Fördraget om stabilitet, samordning och styrning
 Stabilitets- och tillväxtpakten
 Öppna samordningsmetoden

Referenser 

Beslut och pakter som ingåtts inom Europeiska rådet eller Europeiska unionens råd
Ekonomisk samordning och styrning inom Europeiska unionen
Eurokrisen och dess följder
Reichardt (olika betydelser)

Reichardt är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra: 

 Gustav Reichardt
 Jasia Reichardt
 Johann  Friedrich Reichardt
David Kellner

David Kellner, född 1670 i Liebertwolkwitz, död den 6 april 1748, var en tysk-svensk tonsättare, organist, lutenist och klockspelare.

Biografi
David Kellner var en skicklig lutspelare. Han var under stora nordiska kriget kapten i svensk tjänst och blev under kriget tillfångatagen av ryssarna. Kellner anställdes 1711 som klockspelare i Tyska kyrkan, Stockholm och senare även organist i Jakobs kyrka. Han utgav 1732 en lärobok,  Treulicher unterricht im generalbass, som kom i åtta upplagor och i svensk översättning 1739 av Jonas Londéen. Där är musikteorin för första gången helt byggd på dur- och molltonartern.

Verk
Kellner komponerade kantaten Der frohlockende Parnassus (1720), fantasier, rondon med mera för luta. Han utarbetade också en svensk koralbok för organister.

Källor

Noter 

Födda 1670
Avlidna 1748
Tyska klassiska kompositörer
Tyska organister
Svenska organister under 1600-talet
Svenska organister under 1700-talet
Svenska lutspelare
Klassiska organister
Tyska musikteoretiker
Svenska klockspelare
Män
Ugglan
Flatout

FlatOut är ett racingspel utvecklat av finska Bugbear Entertainment och utgivet av Empire Interactive, ursprungligen släppt 2004. Spelet använder spelmotorn Diesel engine, och nyttjar också ragdollfysik vid krascher då föraren slungas ut genom vindrutan.

Gameplay 
Spelaren deltar i en typ av folkrace i flera olika miljöer. I karriärläget finns det 36 banor uppdelade på tre cuper, Bronze, Silver och Gold, samt ett antal bonusspel som exempelvis längdhopp och höjdhopp. 16 bilar i olika utföranden med tillhörande uppgraderingar finns att köpa. Pengar tjänas antingen genom bra placeringar och resultat i de ordinarie loppen och bonusspelen, eller genom den förödelse man åstadkommer i de olika racen. Så fort man kör in i en skylt, ett staket eller annat objekt, fylls en mätare med Nitro upp. Detta gör att bilen får extra fart under en viss tid, när det sedan utnyttjas.

Externa länkar

Datorspel 2004
Racingspel
Playstation 2-spel
Windows-spel
Xbox-spel
Jean-Jacques Annaud

Jean-Jacques Annaud, född 1 oktober 1943 i Juvisy-sur-Orge, Essonne, är en fransk filmregissör, manusförfattare och filmproducent.

Annaud utbildade sig vid La Fémis i Paris. Han inledde sin karriär med att regissera reklamfilmer för tv under 1960-talet. Annaud slog igenom med den Oscarsbelönade filmen Seger under sång (La Victoire en chantant eller Noirs et blancs en couleurs, 1976). Han har sedan dess spelat in ett flertal storfilmer, och arbetat med Hollywood-stjärnor som Sean Connery, Brad Pitt, Rachel Weisz och Ed Harris.

Filmografi 
 (manus och regi)
 (manus)
 (regi)
 (regi)
 (regi)
 (regi)
 (manus och regi)
 (kortfilm; manus, regi och produktion)
 (regi och produktion)
 (manus)
 (manus, regi och produktion)
 (manus, regi och produktion)
 (manus, regi och produktion)
 (manus och regi)
 (manus, regi och produktion)

Källor

Externa länkar 

  
 
 

Franska filmregissörer
Födda 1943
Levande personer
Män
Personer från Draveil
Criminal Minds: Suspect Behavior

Criminal Minds: Suspect Behavior är en amerikansk TV-serie från 2011. Den är en spinoffserie från Criminal Minds och handlar också om en grupp profilerare på FBI:s Behavioral Analysis Unit (BAU) i Quantico, Virginia. I ett avsnitt av Criminal Minds ("The Fight"), träffade det ursprungliga teamet det nya och arbetade tillsammans med varandra för att hitta en seriemördare i San Francisco.

Kirsten Vangsness, spelar Penelope Garcia både i Criminal Minds och Criminal Minds: Suspect Behavior. Sam Cooper, teamets chef, spelas av Forest Whitaker. 

CBS har meddelat att serien inte kommer att förnyas. Den läggs ner efter 13 avsnitt och slutar med en cliffhanger.

Rollista
 Forest Whitaker, Samuel "Sam" Cooper, kallas även för Coop
 Janeane Garofalo, Beth Griffith
 Michael Kelly, Jonathan "Prophet" Simms
 Beau Garrett, Gina LaSalle
 Matt Ryan, Mick Rawson
 Kirsten Vangsness, Penelope Garcia
 Richard Schiff, Jack Fickler

Källor

Externa länkar

Amerikanska kriminalserier
TV-seriestarter 2011
TV-serieavslutningar 2011
Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska thriller-TV-serier
Amerikanska TV-serier från 2010-talet
Lars Holger Holm

Lars Holger Holm, född 23 augusti 1957 i Stockholm, är en svensk författare, översättare och violinist. Han skriver regelbundet för olika tidningar och kulturtidskrifter och har publicerat sig i bland annat Svenska Dagbladet, Moderna tider och Horisont.

Biografi 
Holm föddes i Stockholm 1957 och började spela fiol vid sju års ålder. Han bildade Swedenborg String Quartet (Lars Holm, Matts Ericsson, violiner; Anders Lindgren, viola; Håkan Molander, violoncell) och spelade in en skiva med Max Roach. I januari 1996 tilldelades han ett musikstipendium ur Svenska Frimurare Ordens S:t Johannislogens Jubel-Fond. År 2011 spelade han med en symfoniorkester i Miami.

Holm har studerat litteratur och filosofi och skrivit många essäer i dagstidningar och tidskrifter. Han har varit musikkritiker i Svenska Dagbladet och Expressen. I många år var han presentatör i radiokanalen Classic FM. Som översättare har han framförallt uppmärksammats för sina översättningar till svenska av Charles Baudelaires Le Spleen de Paris och La peintre de la vie moderne, samt Friedrich Nietzsches Jenseits von Gut und Böse.

Privatliv
Holm är bosatt i Frankrike och var gift med Maggie Curran 1996-1998. Tillsammans har de en son, Max Holm.

Bibliografi 
Egna verk

Översättningar

Referenser 

Svenska violinister
Svenska författare under 2000-talet
Svenska översättare under 2000-talet
Översättare från tyska
Översättare från franska
Födda 1957
Män
Levande personer
Författare från Stockholm
Soko G-2 Galeb

Soko G-2 Galeb är ett enmotorigt militärflygplan utvecklat i Jugoslavien och tillverkat av flygplanstillverkaren SOKO.

Användare 
Flygplanet används eller har använts av följande länder:
 
Libyens flygvapen innehar 116 stycken Soko G-2 Galeb G2A-E
 
 Tidigare användare

 Kroatiens flygvapen använde Soko G-2 Galeb under en kort period under Operation Storm

 1 levererad till Mobutu Sese Sekos regering som en del av det fransk-jugoslaviska kontraktet under 1997.

Referenser 

Attackflygplan
Skolflygplan
G-2
Joanna Macy

Joanna Rogers Macy, född den 2 maj 1929, är en miljöaktivist, författare, buddhist, systemteoretiker och djupekolog. Hon har en doktorsexamen i religionsvetenskap (1978) från Syracuse University.

Bibliografi
 Coming Back to Life : Practices to Reconnect Our Lives, Our World; Joanna R. Macy, Molly Young Brown; New Society Publishers (1998); 
 Despair and Personal Power in the Nuclear Age; New Society Pub, (1983); 
 Dharma and Development: Religion as resource in the Sarvodaya self help movement; Kumarian Press revised ed (1985); 
 Mutual Causality in Buddhism and General Systems Theory: The Dharma of Natural System (Buddhist Studies Series); State University of New York Press (1991); 
 Rilke's Book of Hours: Love Poems to God; poems by Rainer Maria Rilke, translated by Anita Barrows and Joanna Macy; Riverhead Books (1996); 
 Thinking Like a Mountain: Toward a Council of All Beings; Joanna Macy, John Seed, Pat Fleming, Arne Naess, Dailan Pugh; New Society Publishers (1988); 
 Widening Circles (memoir); New Society, 2000
 World as Lover, World as Self; Parallax Press (2005); 
 Active Hope: How to Face the Mess We're in Without Going Crazy Joanna Macy and Chris Johnstone New World Library (2012)  
 Aktivt hopp: att möta vår tids utmaningar utan att bli galen Joanna Macy och Chris Johnstone Vide förlag (2019) översättning av Maria Estling Vannestål, Sanna Hellberg 
 En del av allt levande (2019), Joanna Macy, översättning Sanna Östergren, , originaltitel: Greening of the self

Externa länkar
 Joanna Macys webbsida (bland annat om djupekologi) 
 En videoserie med Joanna Macy.

Födda 1929
Amerikanska författare
Levande personer
Kvinnor
Ekologism
Amerikanska miljöaktivister
Alumner från Syracuse University
Alumner från Wellesley College
Hans Bille

Hans Bille, född 31 maj 1880 i Moss, död 30 maj 1952, var en norsk skådespelare.

Från teaterdebuten 1898 var han knuten till ett flertal norska teatrar, efter 1919 också som regissör. Sin sista tid arbetade han vid Det Nye Teater. Han filmdebuterade som Mack i Pan (1922); av andra filmer kan nämnas Tante Pose (1940) och Den nye lægen (1943).

Filmroller 
Enligt Internet Movie Database.

Källor 

Noter

Externa länkar 

Norska skådespelare under 1800-talet
Norska skådespelare under 1900-talet
Norska teaterregissörer
Födda 1880
Avlidna 1952
Män
Personer från Moss
Henny Skjønberg

Henny Skjønberg, född 6 augusti 1886 i Stavanger, död 5 januari 1973 i Oslo, var en norsk skådespelare och dramatiker.

Skjønberg var i huvudsak anställd vid Det Norske Teatret, där hon med humor och ironi särskilt utmärkte sig i karaktärskomiska roller som Nille i Ludvig Holbergs Jeppe på berget och Hønse-Lovisa i Oskar Braatens Ungen. Hon var aktiv inom filmen mellan 1920 (Tattar-Anna) och 1967 (Liv), men är bäst ihågkommen för sin roll som Tante Pose i filmen med samma namn (1940).

Som dramatiker skrev Skjønberg flera barnkomedier som uppfördes på Det Norske Teatret: Bli med til Kina (1932), Utstøytt (1941) och Hallo Afrika (1950). Hon var också aktiv som regissör, särskilt av teaterns barnföreställningar.

Skjønberg var gift med Eugen Skjønberg och mor till skådespelarna Pål och Espen Skjønberg.

Filmografi 

 (kortfilm)

Källor

Externa länkar 

Norska scenskådespelare
Norska dramatiker
Norska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stavanger
Födda 1886
Avlidna 1973
Kvinnor
Arne Eggen

Arne Eggen, född 28 augusti 1881, död 26 oktober 1955, var en norsk tonsättare och organist.

Eggen var organist i Drammen och bedrev studier i Kristiania och Leipzig. Bland hans insatser inom vokal- och orgelmusikens område kan framhållas kantaten Mjøsen, musiken till Hulda Garborgs sagospel Liti Kirsti samt en brett anlagd Ciaconne för orgel. Eggen framstår i sina verk som en allvarligt syftande, nationellt sinnad tonsättare. Han har även samlat folkvisor från Telemarken.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Norska kompositörer
Norska organister
Födda 1881
Avlidna 1955
Män
Svensk uppslagsbok
Eva Lunde

Eva Lunde, född den 23 april 1922 i Kristiania, död den 1 januari 1996, var en norsk skådespelerska.

Hon uppträdde några säsonger på Centralteatret och Chat Noir i Oslo, var anställd på Trøndelag Teater 1948–1952 och från 1954 samt på Folketeatret 1952–1954. Hon hade en bred repertoar och spelade bland annat Pernille i Mascarade och flera andra Holberg-roller, Celia i Som ni behagar, Maja Paalsbo i Nils Kjærs Det lykkelige valg, Stella i Tennessee Williams Linje Lusta och titelrollerna i Aristofanes Lysistrate och Irving Berlins Annie Get Your Gun.

På 1940-talet var hon en av de mest populära norska filmskådespelarna, och spelade som regel i romantiska komedier som Tante Pose (1940), Den forsvundne pølsemaker (1941) och Herre med mustasch (1942).

Filmografi

Källor

Externa länkar 

Norska scenskådespelare
Norska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Oslo
Födda 1922
Avlidna 1996
Kvinnor
Uralfranc

Uralfranc (Уральский франк) var en alternativ valuta som trycktes i Sverdlovsk (Jekaterinburg), Ryssland, under den ryska finanskrisen 1996. Sedlarna, som hade måtten 145 × 80 mm, hade valörerna 1, 5, 10, 20, 50, 100, 500 och 1000 francs (франков). På framsidan av sedeln hade kända statsmän, författare och konstnärer avbildats och på baksidan fanns olika kända byggnadsverk.

Personer som avbildades 
1 franc - Ibak, lokal mytologisk person 
 5 francs - Nikita Demidov 
10 francs - A.B. Anossov 
 20 francs - Dmitry N. Mamin-Sibiryak, rysk författare
 50 francs - Michail Nesterov, rysk målare 
 100 francs - Dmitrij Mendelejev, kemist
 500 francs - Serguei P. Dyaguilev, teaterdirektör
 1000 francs - Pjotr Tjajkovskij, rysk kompositör

Källa: Collectornetwork.com

Referenser

Fotnoter 

Lokala och alternativa valutor
Sverdlovsk oblast
1996 i Ryssland
Rysslands ekonomi
Kathy Griffin

Kathy Griffin, egentligen Kathleen Mary Griffin, född 4 november 1960 i Oak Park, Illinois, är en amerikansk skådespelerska, tevepersonlighet och ståuppkomiker.

Kathy Griffin började med improvisationsteater i kalifornien baserade teatersällskapet The Groundlings efter gymnasiet 1978. Under 1980-talet uppträdde hon med The Groundlings och som ståuppkomiker i Los Angeles. Hon gjorde mindre roller i teveserier som Fresh Prince i Bel Air, Cityakuten, Ellen och en talroll i Quentin Tarantinos film Pulp Fiction. I teveserien Seinfeld gjorde hon två avsnitt, det ena 1996 och det andra två år senare där hon fick större utrymme efter sitt genombrott.

Genombrottet kom 1996 när Kathy Griffin fick ett halvtimmes ståupprogram på HBO och sedan en roll som en av huvudpersonerna i Kära Susan med Brooke Shields i huvudrollen. Kathy Griffin spelade den koleriske matskribenten Vicki Groener.

Åren 2007 och 2008 vann hon två Emmy för Kathy Griffin: My Life on the D-List och tre år i rad, 2009–2011, har hon nominerats till Grammy för bästa ståuppkomikinspelning.

I mars 2011 hade hon premiär på Broadway med föreställningen Kathy Griffins Wants a Tony, ungefär Kathy Griffins vill ha en Tony. En Tony är ett pris som delas ut till föreställningar och skådespelare på privatteatrarna vid Broadway.

I juni 2017 fick Griffin kritik efter att ha medverkat i en bild där hon håller USA:s president Donald Trumps avhuggna huvud. Hon åkte senare samma år på en världsturne med sin stand-up show.

Källor

Externa länkar

www.kathygriffin.net

Födda 1960
Levande personer
Amerikanska ståuppkomiker
Kvinnor
Jurij B. Kolesnik

Jurij B. Kolesnik (ryska: Юрий Б Колесник) är en sovjetisk/rysk astronom, uppmärksammad för sina arbeten med planetrörelser och celest mekanik. Han var tidigare verksam vid  Rysslands Vetenskapsakademi, RAN:s  Institut för Astronomi (ИНАСАН) i Moskva.

Akademisk verksamhet  
Kolesnik har en PhD i fysik och matematik från Lomonosov Moskvauniversitetet, MGU. Under sin tid vid RAN:s astronomiinstitut publicerade han ett 30-tal vetenskapliga artiklar i konferensrapporter och referentgranskade facktidskrifter.  Han var en av elva medverkande som tog fram en ny astrometrisk katalog 1995. 

Kolesniks huvudsakliga intresse kom att kretsa kring efemerider och långperiodiska, så kallade sekulära variationers i solsystemet inverkan på bandata. Äldre observationer visade sig snart stämma illa med dagens mätningar. Hans forskargrupp samlade under några år in och systematiserade tusentals okulära observationer av planeternas positioner som jämförelse. Allt detta material sammanställdes i en rapport om planetbanornas sekulära variationer (2004), där även den forskare fick medverka, som föreföll ha presterat en rimlig teoretisk förklaring till de observerade avvikelserna.

Folkbildning 
På 1990-talet  började  Kolesnik dryga ut sin försörjning med tillfälliga översättningsarbeten och skaffade sig en akademisk översättarlicens. Från 2005 övergick han till att kombinera översättning med frilansande vetenskapsjournalistik på heltid.

Noter och referenser 

 Yuri B. Kolesnik & C. Johan Masreliez; Secular Trends in the Mean Longitudes of Planets Derived From Optical Observations, The Astronomical Journal, 128:878-888, (2004).

Ryska astronomer
Ryska fysiker
Män
Levande personer
Hans Ulrich von Eggenberg

Hans Ulrich von Eggenberg, född 1568, död 1634, var en österrikisk politiker. Han var friherre, från 1623 tysk riksfurste och från 1625 hertig av Krumau.

Eggenberg kom av en protestantisk släkt, men övergick snart till katolicismen och användes i diplomatiska uppdrag av kejsarna Rudolf II och Mattias. Han verkade ivrigt för Ferdinand II:s val till kejsare och utövade under hans regering som överse hovmästare och ledare av geheimerådet, att han kan betecknas som dennes första minister. 

Som sådan försökte han göra kejsaren oberoende av både Spanien och ligan och stödde därför Albrecht von Wallenstein under hans både första och andra generalat samt försökte in i det längsta förekomma hans störtande. 

Efter mordet på Wallenstein drog sig Eggenberg tillbaka från hovet, delvis på grund av sjukdom, dels som han kände sitt inflytande över kejsaren försvagad, även om det inte var tal om någon egentlig onåd.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 
 

Österrikisk adel
Österrikiska politiker
Födda 1568
Avlidna 1634
Män
Svensk uppslagsbok
Albertas välståndscertifikat

Albertas välståndscertifikat (engelska "Prosperity certificate") var den alternativa valuta som infördes i provinsen Alberta, Kanada, 1936, av den Social credit-ledda regeringen, i ett försök att mildra effekterna av den ekonomiska depressionen. Idén var att certifikaten skulle cirkulera extra snabbt genom ett demurrage-system. I slutet av varje vecka var sedlarnas ägare tvungna att klistra på ett 1-centsfrimärke, för att sedlarna fortsatt skulle vara giltiga. Sedlarna, som blev kända som "funny money", blev dock impopulära bland allmänheten på grund av kostnaden och trasslet med frimärkena. Ett problem var också att de små frimärkena (mindre än 1 cm²) föll av. Tanken var också att sedlarna skulle lämnas in efter två år, då 104 frimärken fästs på dem, men försöket avbröts efter bara ett år.

Referenser 

Denna artikel är helt eller delvis baserad på engelska wikipedia 

Lokala och alternativa valutor
Kanadas ekonomiska historia
Damernas 30 kilometer i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2010

Damernas 30 km klassisk stil vid de olympiska vinterspelen 2010 gick av stapeln den 27 februari och kördes uppe i Whistler Mountain. Loppet gick i klassisk stil och kördes med masstart. 47 stycken åkare kom i mål, 2 stycken åkare startade inte, 5 stycken åkare slutförde inte loppet och 1 blev diskvalificerade. Loppet vanns av polskan Justyna Kowalczyk efter en spurtduell med norska skidåkaren Marit Bjørgen. Detta lopp var det sista individuella loppet för damerna under detta Vinter-OS.

Medaljörer

Resultat

Diskvalificerade

Deltagare som ej slutförde loppet

Deltagare som ej startade

Källor 
 Internationella skidförbundets webbplats - resultat

Längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2010
Micromoog

Micromoog är en monofonisk analog synthesizer som tillverkades av Moog Music åren 1975–1979.

En enkel synt
Micromoogen konstruerades av Robert Moog och Jim Scott som ett ned-skalat, billigare  alternativ till Minimoog. Den konstruerades för att passa in på en marknad av musiker som önskade en introduktion till syntmusiken, men inte hade råd med Minimoogen, som kostade 1500 dollar. Den är därför extremt enkel i designen. Det är en monofonisk synt och har en varierad vågform VCO. Den har ett –24dB per oktav lågpassfilter med våggenerator, en VCA, brusgenerator, samplings- och minneskrets, LFO, och modulation routing. Den har en 32-tangenters keyboard och var en av de första syntarna som hade en inbyggd touch-kontroll (ribbon controller), för variation av tonen (Pitchbend). Micromoog har in ljudingång som tillåter anslutning av externa ljudkällor att köras genom filtret och VCA. Den är också utrustad med ingångskontroller, ett kontrollsystem pre-MIDI som möjliggör enheten att bli kontrollerad av andra Moogsyntar.

Som hände för många av Moog Musics produkter, lanserade ARP sin produkt Axxe för att konkurrera med Micromoog. Den hade också en VCO, men erbjöd en mer robust konstruktion och större möjligheter att variera parametrarna.

Micromoog utgjorde basen för den senare utvecklade Multimoog, som hade ett liknande utseende men var mer generöst utrustad med syntesizer bestående av två VCO, ett större 44 tangenters keyboard, större möjligheter till modulation och en tidig utveckling av keyboard med aftertouch-funktioner.

Filtermodifiering
Det har visat sig att Micromoogen har ett "fel" som begränsar basen. En modifieringsåtgärd sägs dock göra så att Micromoogen kan mäta sig med Minimoogen (på en-oscillatornivå).

Se även
 Robert Moog
 Moog Music

Referenser

Källor och fotnoter

Externa länkar 
 Micromoog at Synthmuseum.com
 Micromoog at Vintage Synth Explorer

Syntar