kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Richard Normann

Richard Normann, född 1943 i Finland, död 18 november 2003 i Paris, var en svensk managementforskare.

Normann blev 1975 doktor i företagsekonomi vid Lunds universitet. Han var tidigt verksam vid managementkonsultbolaget SIAR och var dess verkställande direktör 1976-1980. Han grundade senare Service Management Group, SMG. Han var även gästprofessor vid Köpenhamns Handelshögskola och gästforskare vid Harvard Business School.

Normann var den som på 1970-talet introducerade begreppet affärsidé.  Han var bland annat strategikonsult åt SAS när flygbolaget på 1980-talet, under Jan Carlzons VD-tid, orienterade sig mot affärsresenärer som kunder.

Källor

Noter

Svenska företagsekonomer
Alumner från Lunds universitet
Personer inom Sveriges näringsliv
Födda 1943
Avlidna 2003
Män
St Alkmunds kyrka i Derby

St Alkmunds kyrka i Derby var en anglikansk kyrka i Derby, Storbritannien. Kyrkan revs 1967 för att ge plats för den inre ringvägen. På samma plats hade det stått flera kyrkor. Den första var den första kyrkan i Derby som byggdes år 820. 

I närheten finns också en helig källa. Enligt den medeltida traditionen runt kyrkan var källan dekorerad på skyddhelgonens årsdag (well dressing).  Dekoreringen fortsatte igen från 1870-talet fram till rivningen av kyrkan på 1960-talet.

Gamla kyrkan 
Den första kyrkan byggdes på 800-talet och blev tillägnad Derbys skyddshelgon Alkmund. Alkmund begravdes först i Lillehall i Shropshire, men när man var rädda för att danskarna kunde erövra Shropshire, hämtades resterna av Alkmund till Derby, och begravdes vid kyrkan som bar hans namn. 1140 rapporterades underverk nära i graven. När nyheterna om dessa mirakel inträffade vid Alkmund grav spred,  kyrkan blev en plat för pilgrimsfärder, där pilgrimer strömmade över hela landet alltid upp till reformationen. Kyrkan ligger i närheten av bron som kommer från söder, och vägen norrut går nära kyrkan. Det  gjorde det lätt för pilgrimer att nå den.

På Alkmunds gravplats stod för länge en kyrka i 1300-talets stil. Den hade ett fyrkantigt torn, utöver centrala korridoren i norr samt söderkorridorer. Över dessa fanns läktare, och över den västra väggen fanns orgelläktaren. Kyrkan var dekorerad med skulpturer och ornament. Det hörde till klostret i Derby, men under reformationen förde Henrik VIII över den till staten. Hans dotter, Mary, Queen of Derby skänkte i sin tur kyrkan till St Alkmunds församling i Derby.

Viktorianiska kyrkan 1845-1957 
Den viktorianiska kyrkan byggdes 1845 enligt ritningarna av arkitekt Henry Isaac Stevens.

År 1963 meddelade Derby kommunfullmäktige en plan för att förbättra trafiken i centrum. Det innehöll en inre ringväg, vilket skulle ha gått nära kyrkans vägg.
Trots motstånd från de boende beslöts att genomföra planen, kyrkan revs och marken exproprierades. I samband med rivningsarbeten 1968 hittades en sarkofag, som anses vara skyddshelgonet Alkmunds grav. Flera andra föremål hittades, och de finns nu i Derby Museum and Art Gallery.

Där kyrkan stod tidigare finns nu St Alkmund’s Way, och i en tunnel under vägen finns en minnesmärke.
På tecknet står det: On this site stood Saint Alkmund's Church. Foundations of successive buildings dating from the eight century A.D: were discovered when the church was demolished in 1968.

Den moderna kyrkan 
Församlingen St Alkmund fick en ny kyrka på 1970-talet på Kedleston Road. 
Dess väggar har stora glasmålningar.

Källor 
 

Kyrkobyggnader i England
Byggnader och anläggningar i Derbyshire
Engelska kyrkans kyrkobyggnader
Orgelfärger

Orgelfärger är Sagor & Swings debutalbum, utgivet på skivbolaget Häpna i april 2001.

Låtlista 
Alla låtar är skrivna av Eric Malmberg.
 "Vals på vingar" - 4:53
 "Melodi" - 2:51
 "Andra melodin" - 3:58
 "Sagoslottet" - 3:31
 "En vandring i berget" - 3:54
 "Ljud långt bortifrån" - 2:31
 "Ett, två, tre, fyr" - 2:26
 "Mjuk skog" - 2:29
 "Allt kommer att ordna sig" - 3:13
 "Bordunens vandring" - 6:06
 "Ljud långt långt bortifrån" 2:03

Personal 
 Eric Malmberg - orgel, synthesizer
 Ulf Möller - trummor, inspelning
 Johan Berthling, Klas Augustsson - design (cd)
 Klas Augustsson - mastering
 Maria Larsson - fotografering (skivans bak- och insida)

Mottagande 
Allmusic gav skivan betyget 4/5 och skrev vidare "this music holds something of the essence of Scandinavia's landscape." Blow Up gav betyget 9/10. Andres Lokko skrev för Expressen "Årets bästa svenska skiva. Instrumentalt med endast en uråldrig orgel i förgrunden låter Sagor & Swing exakt som tredje kapitlet i Stig Claessons Svart asfalt grönt gräs." Tidningen Nöjesguiden framröstade Orgelfärger som 2001 års åttonde bästa skiva.

Referenser 

Musikalbum 2001
Svenska debutalbum
Album av Sagor & Swing
Grupp 2 i kvalspelet till Europamästerskapet i fotboll för damer 2013

Grupp 2 i kvalspelet till Europamästerskapet i fotboll för damer 2013 var en av sju kvalificeringsgrupper till Fotbolls-EM och som spelades mellan 17 september 2011 och 19 september 2012. I gruppen spelade Kazakstan, Rumänien, Schweiz, Spanien, Turkiet och Tyskland.

Vinnaren av gruppen gick direkt vidare till EM-turneringen 2013 medan grupptvåan gick vidare till playoffspel.

Tabell

Matcher

Referenser

Externa länkar
 EM-kvalgrupp 2 på Uefa:s hemsida

Grupp 2
Melodier och fåglar

Melodier och fåglar är Sagor & Swings andra studioalbum, utgivet på skivbolaget Häpna 2002.

Låten "Apollons aftonsång" användes i filmen Ett öga rött (2007) och låten "In i skogen" i TV-serien Allt faller (2013).

Låtlista 
Alla låtar är skrivna av Eric Malmberg.
 "Apollons aftonsång" - 4:36
 "In i skogen" - 4:52
 "Klonkmelodin" - 2:04
 "Flickan och jätten" - 3:13
 "Valsen fortsätter vidare" - 3:03
 "En dag i Ruperts rike" - 4:26
 "Aningar" - 1:17
 "Fantasilandet raseras" - 5:33
 "Vagga min själ" - 3:40
 "Efterklanger" - 4:42

Personal 
 Eric Malmberg - orgel, synthesizer, design, mixning
 Ulf Möller - trummor, inspelning
 Johan Berthling, Klas Augustsson - design (cd)
 Klas Augustsson - mastering
 Maria Larsson - fotografering (skivans bak- och insida)
 Leopold Trattinick - formgivning

Mottagande 
Allmusic gav skivan betyget 4/5 och skrev vidare "he plays the cutest tunes as if the world was a perfect place to live in." Rough Trade kallade skivan "absolute classic". Bomben gav betyget 9/10 och utnämnde albumet till årets bästa svenska skiva. Tidningen Sonic gav skivan 8/10 och skrev vidare "Den som gillade fullängdsdebuten Orgelfärger kommer att älska Melodier och fåglar. Sagor & Swing är fortfarande samma söta band, ljudbilden är fortfarande lika försiktig och låtarna... herregud, låtarna! Från Eric Malmbergs fingerspetsar strömmar melodier så episka att man måste blicka mot verk av folk som Jean-Michel Jarre för att kunna hitta dess gelikar." Svenska Dagbladet gav betyget 4/6.

Referenser 

Musikalbum 2002
Album av Sagor & Swing
Becca Fitzpatrick

Becca Fitzpatrick, född 3 februari 1979, är en amerikansk författare mest känd för att ha skrivit New York Times-bästsäljaren Fallen ängel.

Bibliografi i urval

Fallen Ängel-serien (Hush, hush series) 
Fallen ängel (2009) (originaltitel Hush, hush)
Förlorad ängel (2010) (originaltitel Crescendo)
Noras val (maj 2011) (originaltitel Silence)
Änglarnas kamp (2013) (originaltitel Finale)

Källor 

Amerikanska författare
Kvinnor
Födda 1979
Levande personer
Alumner från Brigham Young University
Hugo Jahnke

Mauritz Bernhard Hugo Jahnke, född den 6 mars 1886 i Stockholm, död där den 12 januari 1939, var en svensk arkitekt och gymnast.

Biografi

Efter examen från Södra Latin 1905 studerade Jahnke till arkitekt vid Kungliga tekniska högskolan till 1911. Han var anställd hos Erik Lallerstedt i Stockholm 1912-1915 och även på kontor i London. Från 1920 drev han egen verksamhet i Göteborg. Mellan 1928 och 1935 var han stadsplanearkitekt i staden, men lämnade tjänsten på grund av vacklande hälsa och flyttade tillbaka till Stockholm.

Tillsammans med arkitektkollegorna Arvid Fuhre, Conny Nyquist och Karl Samuelsson vann Jahnke 1921 förstapriset i en tävling om utformningen av nya lokaler för Chalmers tekniska högskola, av vilka dock bara en första etapp kom att genomföras. Samuelsson och Jahnke vann även pristävlingen kring Teknologföreningens hus i Stockholm.

Jahnke var även arkitekten bakom kioskerna på Järntorget 1924 samt den åttasidiga "Rotundan" på Karl Johans torg, båda i Göteborg. I Lärkstaden i Stockholm ritade han 1912 stadsvillan Tofslärkan 4 vid Odengatan 9.

Som gymnast blev Jahnke i ungdomen olympisk guldmedaljör i trupptävlingarna i gymnastik vid London-OS 1908.

Referenser

Källor
Svenska Dagbladet: Dödsnotis (1939-01-14)

Externa länkar

 SOK Hugo Jahnke
 Regionarkivet, Register, Ritningsregistret, 58 st. förslag av Hugo Jahnke.

Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1908
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1908
Födda 1886
Avlidna 1939
Män
Idrottare från Stockholm
Arkitekter från Stockholm
Svenska idrottare under 1900-talet
Svarta hingsten (bokserie)

Svarta hingsten (The Black Stallion) är en amerikansk ungdomsboksserie om 20 böcker, skriven av Walter Farley. Böckerna handlar om pojken Alec Ramsay och hans vänskap med en svart arabisk häst. Serien har fortsatts av dennes son Steven Farley, som även skrivit en serie om Svarta hingstens unga år. Böckerna har blivit filmatiserade och även gjorts till en tecknad serie.

Böckerna i serien
Enbart Walter Farleys böcker har blivit översatta till svenska, i olika omgångar, och av olika förlag. Någon komplett utgivning har inte genomförts.

Av Walter Farley
 Den svarta hingsten (The Black Stallion, 1941)
 Svarta hingsten kommer tillbaka (The Black Stallion Returns, 1945)
 Svarta hingstens son (Son of the Black Stallion, 1947)
 Eldfuxen (The Island Stallion, 1948)
 Svarta hingsten triumferar (The Black Stallion and Satan, 1949)
 Svarta hingstens travföl (The Blood Bay Colt, 1951) 
 Eldfuxens vrede (The Island Stallion's Fury, 1951) 
 Svarta hingsten och argbiggan (The Black Stallion's Filly, 1952)   
 Svarta hingsten gör uppror (The Black Stallion Revolts, 1953) 
 Signal, svarta hingstens son (The Black Stallion's Sulky Colt, 1954) 
 Outgiven på svenska (The Island Stallion Races, 1955) 
 Svarta hingsten tävlar igen (The Black Stallion's Courage, 1956)
 Svarta hingsten-mysteriet (The Black Stallion Mystery, 1957) 
 Hästtämjaren (The Horse Tamer, 1958) 
 Svarta hingsten och vildhästarna (The Black Stallion and Flame, 1960) 
 Svarta Hingsten möter Eldfuxen (The Black Stallion Challenged, 1964)
 Outgiven på svenska (The Black Stallion's Ghost, 1969) 
 Svarta hingsten och flickan (The Black Stallion and the Girl, 1971) 
 Outgiven på svenska (The Black Stallion Legend, 1983) 
 Outgiven på svenska (The Young Black Stallion, 1989, tillsammans med Steven Farley)

Av Steven Farley
 The Black Stallion's Steeplechaser (1997)
 The Black Stallion's Shadow (2000)
 The Black Stallion and the Shapeshifter (2010)
 The Black Stallion and the Lost City (2011)

The Young Black Stallion
 The Promise
 A Horse Called Raven
 The Homecoming
 Wild Spirit
 The Yearling
 Hard Lessons

Filmatiseringar 
Den första, andra och sista av Walter Farleys 20 originalböcker har filmatiserats.
Svarta hingsten (The Black Stallion, 1979)
Svarta hingsten kommer tillbaka (The Black Stallion Returns, 1983)
Svarta hingstens första äventyr (The Young Black Stallion, 2003)

1990-93 visades också den kanadensiska tv-serien The Adventures of the Black Stallion, baserad på bokserien.

Den tecknade serien
De franska serieskaparna Robert Génin och Michel Faure skapapade på 1980-talet en tecknad serie, L'Étalon noir, baserad på Farleys böcker. De fem första gavs ut på svenska av Bonniers Juniorförlag 1983-85, översatta av Jerk Sander.
 Svarta Hingsten – Vildhästen (L'étalon Noir, 1982)
 Svarta Hingstens återkomst (Black contre Satan, 1982)
 Svarta Hingsten – Segraren (Le désert de la mort, 1983)
 Svarta Hingstens vrede (Black le rebelle, 1984)
 Svarta Hingsten blir kidnappad (Black et le fantôme, 1984)
 Outgiven på svenska (Black le Champion, 1985)

Bokserier
Franska serier
Erik Norberg (gymnast)

Erik Norberg, född 30 september 1883 i Smedjebacken, död 19 februari 1954 i London, var en svensk gymnast.

Han blev olympisk guldmedaljör 1908.

Externa länkar
 SOK Erik Norberg

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1908
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1908
Födda 1883
Avlidna 1954
Män
Personer från Smedjebacken
Svenska idrottare under 1900-talet
Osvald Moberg

Osvald Moberg, född 14 september 1888 i Stockholm, död 22 december 1933 i Stockholm, var en svensk gymnast.

Han blev olympisk guldmedaljör 1908.

Externa länkar
 SOK Osvald Moberg

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1908
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1908
Födda 1888
Avlidna 1933
Män
Idrottare från Stockholm
Svenska idrottare under 1900-talet
Sven Forsman

Sven Forsman, född 12 september 1882 i Göteborg, död 1 mars 1919 i Göteborg, var en svensk gymnast.

Han blev olympisk guldmedaljör 1908.

Referenser

Noter

Externa länkar
 SOK Sven Forssman

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1908
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1908
Födda 1882
Avlidna 1919
Män
Idrottare från Göteborg
Svenska idrottare under 1900-talet
Saiph

Saiph eller  Kappa Orionis (κ Orionis, förkortat Kappa Ori, κ Ori) är en ensam stjärna belägen i den sydöstra delen av stjärnbilden Orion. Den har en skenbar magnitud på 2,09 , är synlig för blotta ögat och den sjätte ljusaste stjärnan i stjärnbilden. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 5,0 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 650 ljusår (ca 198 parsek) från solen. Magnituden hos stjärnan varierar något med 0,04 enheter.

Nomenklatur
Kappa Orionis har det traditionella namnat Saiph, som kommer från det arabiska saif al jabbar, 'سیف الجبار', som betyder "jättens svärd". Namnet användes ursprungligen för Eta Orionis. I stjärnkatalogen i Al Achsasi al Mouakket-kalendern betecknades den med Rekbah al Jauza al Jemeniat, som översatts till latin som Genu Dextrum Gigantis, "jättens högra knä". 

År 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp för stjärnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn för stjärnor. WGSN fastställde namnet Saiph för Kappa Orionis i september 2016 och detta är nu inskrivet i IAU:s Catalog of Star Names.

Egenskaper
Saiph är en blå till vit superjättestjärna av spektralklass B0.5 Ia, vilket anger att den har förbrukat förrådet av väte i dess kärna och utvecklats bort från huvudserien. Den har en massa som är ca 15 gånger större än solens massa, en radie som är ca 22 gånger större än solens och utsänder från dess fotosfär ca 57 gånger mera energi än solen vid en effektiv temperatur av ca 26 500 K.

Saiph har en stark stjärnvind och förlorar massa i en takt motsvarande 9,0 × 10-7 gånger solens massa per år, eller motsvarande en solmassa per 1,1 miljoner år. Stora stjärnor som Saiph (och många andra stjärnor i Orion) kommer att kollapsa och explodera som supernova.

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/saiph
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/saiph.html

Blå-vita jättar
Stjärnbilden Orion
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HD-objekt
HR-objekt
Aksakov

Aksakov () och Aksakova (; feminim form) är ett vanligt efternamn i Ryssland som kan hänsyfta på: 

Alexander Aksakov, född 1832, död 1903, var en rysk författare, översättare och journalist.
Ivan Aksakov, född 1823, död 1886, var en rysk journalist och slavofil.
Konstantin Aksakov, född 1817, död 1860, var en rysk författare och slavofil. 
Sergej Aksakov, född 1791, död 1859, var en rysk författare och far till Konstantin och Ivan Aksakov.

Ryska efternamn
NSW Tennis Centre

NSW Tennis Centre (tidigare Sydney Olympic Park Tennis Centre), är en tennissarena i Sydney, Australien. Den var huvudarena för tennisturneringarna under olympiska sommarspelen 2000.

Centercourten heter Ken Rosewall Arena efter den australiensiske tennisspelaren Ken Rosewall och tar 10 000 åskådare. Därutöver finns det två mindre arenor som tar 4 000 respektive 2 000 åskådare och det finns ytterligare sju matchplaner utan läktare och sex träningsplaner.

Externa länkar 
 www.austadiums.com - NSW Tennis Centre

Olympiastadion
Sportanläggningar i Australien
Sport i Sydney
Olympiska sommarspelen 2000
Sportanläggningar invigda 1999
Sportklubbar i New South Wales
Pascal Jardin

Pascal Jardin (även känd som le Zubial), född 14 maj 1934 i Paris, död 30 juli 1980 i Paris, är en fransk manusförfattare och författare och far till författaren Alexandre Jardin. Pascal Jardin är son till den grå eminensen och officeraren John Jardin, även känd som le Nain jaune.

Blibliografi 
 Les Petits Malins, 1957
 La Guerre à neuf ans, 1971
 Toupie la rage, 1972
 Guerre après guerre, 1973
 Je te reparlerai d’amour, 1975
 Le Nain jaune, 1978 och 1997 (Grand Prix du roman de l'Académie française)
 La Bête à bon dieu, 1980
 Madame est sortie, 1980
 Comme avant, 1976

Källor 
 Fanny Chèze, Pascal Jardin, Éditions Grasset & Fasquelle, Paris

Noter

Franska författare under 1900-talet
Män
Födda 1934
Avlidna 1980
Författare från Paris
Aluminiumnitrat

Aluminiumnitrat, Al(NO3)3•9 H2O, är ett vattenlösligt salt som förekommer i form av färglösa kristaller, som är starkt hygroskopiska och med en smältpunkt vid 73°C. I vattenlösning har det sur reaktion.

Framställning
Aluminiumnitrat kan framställas genom reaktion av salpetersyra med aluminium(III)klorid. Nitrosylklorid produceras som en biprodukt vilken bubblar ut ur lösningen som en gas.

Aluminiumnitrat kan också framställas i en metatesreaktion mellan aluminiumsulfat och en nitratsalt med en lämplig katjon såsom barium, strontium, kalcium, silver eller bly, till exempel: 
Al2(SO4)3 + 3Ba(NO3)2 → 2Al(NO3)3 + 3BaSO4. 
Bariumsulfat, BaSO4, är mycket svårlösligt och fälls ut och kan filtreras bort så att aluminium- och nitratjoner blir kvar i vattenlösningen. När vattnet dunstar bort från lösningen kristalliserar ett kristallvattenhaltigt aluminiumnitrat, vanligtvis nonahydratet. Antalet kristallvatten kan variera.

Användning
Aluminiumnitrat kan användas som betmedel vid färgtryckning med alizarinrött.

Aluminiumnitrat används vid garvning av läder, i antiperspiranter, i korrosionsinhibitorer, vid utvinning av uran, petroleumraffinering och som ett nitrerande medel. Aluminiumnitrat är också ett starkt oxidationsmedel.

Källor

Noter

Aluminiumföreningar
Makedonien i olympiska sommarspelen 2000

Makedonien deltog i de olympiska sommarspelen 2000 med en trupp bestående av åtta deltagare, fem män och tre kvinnor, och de tog totalt en medalj.

Medaljer

Brons
 Mogamed Ibragimov - Brottning, fristil 85 kg

Brottning

Weltervikt, fristil
Nasir Gadžihanov
Pool 6
Vann över Radion Kertanti (SVK) (3-2)
Vann över Yosmany Romero (CUB) (3-0)
Förlorade mot Alexander Leipold (GER) (2-5)
2:a i poolen, gick inte vidare (8 TP, 7 CP, 7:e plats)
Mellanvikt, fristil
Mogamed Ibragimov →  Brons
Pool 1
Vann över Davyd Bichinashvili (UKR) (3-1)
Vann över Tatsuo Kawai (JPN) på fall
1:a i poolen, kvalificerad (7 TP, 7 CP)
Kvartsfinal
Vann över Charles Burton (USA) (4-2)
Semifinal
Förlorade mot Adam Saitiev (RUS) (0-3)
Bronsmatch
Vann över Amir Reza Khadem (IRN) (4-1)

Friidrott

Herrarnas 800 meter
Vančo Stojanov
 Heat: 01:47.71 (gick inte vidare)

Damernas 1 500 meter
Daniela Kuleska
 Heat: 04:33.50 (gick inte vidare)

Kanotsport

Slalom

Herrarnas K-1 slalom
 Lazar Popovski
 Kval: 266,60 (Åk 1: 132,23, 0 poäng, Åk 2: 130,37, 4 poäng, 17:e plats, gick inte vidare)

Referenser 

2000 i Makedonien
Nationer i olympiska sommarspelen 2000
2000
Fläckebo och Hassmyra

I bebyggelserna Fläckebo och Hassmyra i Fläckebo socken i Sala kommun finns en av SCB avgränsad småort. Småorten har koden S6271 och betecknades till 2010 Hassmyra. Den omfattar bebyggelse i kyrkbyn Fläckebo och i området Hassmyra som ligger öster om kyrkan.

Fotnoter 

Orter i Sala kommun
Småorter i Sverige
Orions bälte

Orions bälte eller "Tre vise männen" är ett "bälte" av tre stjärnor i stjärnbilden Orion. Stjärnorna är Alnitak (Zeta Orionis), Alnilam (Epsilon Orionis) och Mintaka (Delta Orionis).

Alnitak ligger uppskattningsvis 800 ljusår från jorden och är 100 000 gånger ljusstarkare än solen. Alnilam ligger ungefär 1 340 ljusår från jorden och är 375 000 gånger ljusstarkare än solen. Mintaka befinner sig uppskattningsvis 915 ljusår från jorden och är nära 90 000 gånger ljusstarkare än solen.

På norra halvklotet syns Orions bälte bäst på natthimlen under januari månad, omkring klockan nio på kvällen.

Referenser

Noter

Se även
Tre vise männen

Externa länkar 

 Amatörfoton:   

Stjärnbilden Orion
Asterismer
Fidelity Unit Trusts International 1988

Fidelity Unit Trusts International 1988 var en rankingturnering i snooker som spelades mellan 25 augusti och 11 september 1988 i Trentham Gardens i Stoke-on-Trent, England. Steve Davis vann turneringen efter att ha slagit Jimmy White i finalen med 12-6. Det var den femte av sammanlagt sex inteckningar i denna trofé för Davis.

Finalen
Davis ledde med 6-1 inför andra sessionen, där han lyckades göra något som ingen gjort tidigare: Tre raka centuries i en professionell tävlingsmatch! Ett break på 108 i nionde framet följdes av 101 i tionde och 104 i elfte framet. Efter finalen sade Steve Davis: "Jag har aldrig spelat bättre".

Resultat

Huvudturnering
I huvudturneringen deltog 64 spelare. Nedan visas resultaten från och med andra omgången. I första omgången slogs bland andra Kirk Stevens, Terry Griffiths, Alex Higgins och John Parrott ut.

Källor

Referenser

Externa länkar
Snooker Scene

1988 i Storbritannien
International
1988
Nicolaas Simon van Winter

Nicolaas Simon van Winter, född 25 december 1718 i Amsterdam, död 19 april 1795 på godset Eijdorp vid Voorschoten, var en nederländsk skald. Han var far till Pieter van Winter .

Winter, som var verksam som köpman i Amsterdam, ägnade sig tidigt åt författarskap. Förutom den episka dikten Kaïn en Habel (1743) författade han naturbeskrivande dikter i tidens anda, De Amstelstroom i sex sånger (1755) och den utförliga lärodikten De jaargetyden (1769) efter en prosaöversättning av James Thomsons "The Seasons", men i det hela ursprunglig och grundad på egen naturiakttagelse; därjämte två sorgespel, Monzongo of de koningklyke slaaf (1765), riktat mot slaveriet och ofta uppfört med bifall, och, under inflytande av Voltaires "Les Scythes", Menzikoff (1786), om tsar Peter den stores förskjutne gunstling Aleksandr Mensjikov, vilka han utgav tillsammans med tragedier av sin hustru, samt Gedichten en fabelen (1792). År 1768 hade som änkling ingått äktenskap med Lucretia Wilhelmina van Merken och drog sig 1780 tillbaka till godset Eijdorp.

Källor

Nederländska författare
Nederländskspråkiga författare
Födda 1718
Avlidna 1795
Män
Ugglan
Författare från Amsterdam