kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Krigsåret 1874



Pågående krig

Tredje carlistkriget (1872-1876)
Spanien på ena sidan
Karlister på andra sidan

Händelser
27 juni – Andra slaget vid Adobe Walls.
14 september – Slaget vid Liberty Place.
28 september – Slaget vid Palo Duro Canyon.
1 november – Slaget vid Sunset Pass.

Födda
22 april – Wu Peifu, kinesisk general.
okänt datum – Cyril John Deverell, brittisk fältmarskalk.

Avlidna
18 januari – Carl Magnus Ehnemark, svensk amiral och sjöförsvarsminister.
13 februari – Aleksander Lüders, rysk överbefälhavare.
11 maj – Franklin Buchanan, amerikansk amiral.

Källor

Fotnoter

1874
Dvärghundfisk

{{Taxobox
| name = Dvärghundfisk
| status = 
| image = Umbra pygmaea.jpg
| image_caption = 
| range_map = 
| range_map_caption = 
| image2 = 
| image2_caption = 
| domain_sv = Eukaryoter
| domain = Eukaryota
| regnum_sv = Djur
| regnum = Animalia
| phylum_sv = Ryggsträngsdjur
| phylum = Chordata
| subphylum_sv = Ryggradsdjur
| subphylum = Vertebrata
| superclassis_sv = Benfiskar
| superclassis = Osteichthyes
| classis_sv = Strålfeniga fiskar
| classis = Actinopterygii
| ordo_sv = Gäddartade fiskar
| ordo = Esociformes
| familia_sv = Hundfiskar
| familia = Umbridae
| genus_sv = 
| genus = Umbra
| species_sv = Dvärghundfisk
| species = U. pygmaea
| taxon = Umbra pygmaea
| taxon_authority = DeKay, 1842
| synonyms = Fundulus fuscus<small> Ayres, 1843</small>   Leuciscus pygmaeus DeKay, 1842Melanura annulata Agassiz, 1853Umbra limi pygmaea DeKay, 1842
}}
Dvärghundfisk (Umbra pygmaea'')  är en sötvattensfisk i familjen hundfiskar som ursprungligen kommer från Nordamerika, men som har införts till Mellaneuropa.

Utseende  
Dvärghundfisken är en liten, avlång fisk med trubbig, rundad nos och en kropp med mörka och ljusa längsränder. Kroppen är gulgrön med tio till tolv smala, mörka längsränder, ett mörkt streck genom ögat och en svart längsstrimma längs underkroppen. Huvudets undersida är ljus, och fenorna saknar markeringar. Honan kan bli  15 cm lång, hanen 11,5 cm.

Vanor 
Arten lever i långsamma bäckar, träsk, lugnvatten i större vattendrag och våtmarker med sand- eller dybotten och gärna med tät vegetation. Ungfiskarna lever gärna i mindre stim om tio till tolv individer, dolda bland vattenväxter. Födan består av insektslarver, maskar, blötdjur och kräftdjurslarver. Fisken är mycket okänslig för sura vatten, och tål ner till 4 pH.

Fortplantning 
Dvärghundfisken blir könsmogen vid två års ålder. Den leker i april till maj, då honan lägger ägg i ett bo byggt av alger. Äggen kläcks efter 5 till 10 dagar, och de nykläckta larverna stannar i boet i ungefär sex dagar.

Utbredning 
Arten kommer ursprungligen från USA, där den finns från delstaten New York längs staterna vid Atlantkusten till Florida och Georgia. Den har införts till Europa som sällskapsdjur, förvildats, och finns i spridda förekomster i Frankrike, Nederländerna, Belgien, Tyskland, Danmark och Polen.

Referenser 

Gäddartade fiskar
Krigsåret 1875



Pågående krig
Tredje carlistkriget (1872-1876)
Spanien på ena sidan
Karlister på andra sidan

Händelser
7 maj – Fördraget i Sankt Petersburg mellan Kejsardömet Japan och Tsarryssland undertecknas, det ratificeras den 22 augusti.
7 september – Slaget vid Agurdat.

Födda
13 juni – Ivan Lindhé, svensk officer.
5 augusti – Malin Craig, amerikansk general och USA:s arméstabschef 1935-1939.
12 december – Gerd von Rundstedt, tysk general.
okänt datum – Kristian Laake, norsk överbefälhavare.

Avlidna
17  maj - John Cabell Breckinridge, född 1821, amerikansk advokat, politiker och general för Amerikas konfedererade stater under Amerikanska inbördeskriget 
30 juli - George Edward Pickett, född 1825, general i Amerikas konfedererade staters här under Amerikanska inbördeskriget.
14 juli Guillaume-Henri Dufour, född 1787, schweizisk general, kartograf, politiker och humanist.
Joaquín Eufrasio Guzmán, född 1880, salvadoransk politiker och officer
Hans Haslum, , född 1789, norsk sergeant och medlem av Riksförsamlingen på Eidsvoll 17 maj 1814.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

1875
Jelizaveta Vorontsova

Jelizaveta Romanovna Vorontsova (), född 13 augusti 1739, död 2 februari 1792, var en rysk hovdam, mätress till tsar Peter III av Ryssland. 

Hon var dotter till greve Roman Vorontsov och brorsdotter till diplomaten greve Mikael Ilianovovitj Vorontsov. Hon blev hovfröken hos den senare Katarina den stora efter sin mors död år 1750. Hon beskrivs som vulgär, men blev mätress till den senare Peter III.  

När Peter III besteg tronen 1762 gav han Vorontsova rum nära hans och dekorerade henne med Katarinaorden, och visade sig ständigt i hennes sällskap offentligt. Peter hade under förhållandet planer på att skilja sig från sin maka Katarina för att gifta sig med Vorontsova. Hon var i Peters sällskap under kuppen då Katarina avsatte honom och tog makten. När Peter tillfångatogs av Katarina bad han henne om att få sällskap av Voronstova i fängelset, men Katarina vägrade ge sitt tillstånd. 

Efter Peters död gifte Katarina år 1765 bort Vorontsova med en arméöverste av enkelt ursprung och bad paret lämna staden. Vorontsova levde därefter ett enkelt privatliv på landet.

Källor

Noter

Kvinnor
Födda 1739
Avlidna 1792
Personer i Ryssland under 1700-talet
Ryska hovdamer
Mätresser
Anna Vorontsova

Anna Karlovna Vorontsova, född Skavronskaja 1722, död 1775, var en rysk salongsvärd, adelsdam, hovdam och gunstling till sin kusin tsarinnan Elisabet av Ryssland. Hon utövade ett brett inflytande under sin kusin Elisabets regeringstid. Hon var gift med den ryske diplomaten greve Mikael Ilianovovitj Vorontsov.

Biografi
Hon var dotter till Katarina I av Rysslands bror Karl Samoilovich Skavronskij och Marya Ivanovna och därmed kusin till Elisabet av Ryssland. Hon ingick tidigt i Elisabets hov och blev dennas nära vän. Året efter Elisabets trontillträde 1741 blev hon av denna gift med greve Vorontsov och utnämndes till hovdam.

Anna Vorontsova var liksom Elisabet intresserad av konst och kultur, och i hennes salong möttes konstnärer, diplomater och politiker. Kejsarinnan Elisabet besökte själv ofta hennes salong och presenterades där informellt för olika personer. Tack vare Anna Vorontsovas vänskap med Elisabet kunde hennes make utöva ett inflytande över politiken under Elisabets regeringstid. Anna Vorontsova blev överhovmästarinna 1760 och mottog Katarinaorden. 

Under Peter III:s regeringstid 1762 tillhörde hon hans anhängare och följde honom på flykten från Oranienbaum. Efter Katarina den storas trontillträde spelade hon inte längre någon roll vid det ryska hovet.

Referenser

Noter

Kvinnor
Födda 1722
Avlidna 1775
Personer i Ryssland under 1700-talet
Ryska salongsvärdar
Ryska grevinnor
Ryska hovdamer
Hovmästarinnor
Maria Sjuvalova

Maria Jegorovna Sjuvalova (), född Sjepeleva (Шепелева) 1708, död 1759, var en rysk adelsdam, hovdam och gunstling till tsarinnan Elisabet av Ryssland.  Hon utövade ett brett inflytande under Elisabets regeringstid. Gift 1742 med grundaren av Izjevsk, fältmarskalken, greven Peter Ivanovitj Sjuvalov. De fick två barn varav det ena; Nikolai föddes 1742 och dog 1754 och det andra; Andrei, föddes den 23 juni 1743 och dog den 24 april 1789.

Maria Sjuvalova tillhörde en bojarfamilj med hög status och blev år 1719 hovdam åt Anna Petrovna av Ryssland. Hon blev också en personlig vän till Annas syster, Elisabet av Ryssland. 1727 följde hon Anna till Holstein, men upprätthöll en brevväxling med Elisabet. När Elisabet år 1741 blev tsarinna blev Sjuvalova (läs: Sjepeleva) hennes hovdam och året därpå bortgift av denna med Sjuvalov, vilket var ett äktenskap med hög status. 

Sjuvalova beskrivs som kvick och gladlynt, och hennes charm och humor gjorde henne populär hos Elisabet och gav henne inflytande på regeringen. Relationen till maken var ingen kärleksrelation. Enligt diplomatiska rapporter hade hon många andra kärlekspartners, men makarna hade samma höga maktambitioner och hade ett effektivt samarbete i sin önskan att påverka politiken. Enligt samtida uppfattning var Sjuvalova mycket charmerande mot personer med makt, men mycket arrogant och nedlåtande mot de som saknade den. Hon använde sitt inflytande både till att främja karriären för utvalda skyddslingar och även till att hämnas på personer hon ogillade.

Referenser

Noter

Kvinnor
Födda 1708
Avlidna 1759
Personer i Ryssland under 1700-talet
Ryska grevinnor
Ryska hovdamer
Maria
Robert Wärff

Robert Wärff, född 26 februari 1970, är en svensk friidrottare (mångkamp), tävlande för Heleneholms IF.

Källor

Birthday.se

Födda 1970
Levande personer
Svenska mångkampare
Män
Svenska mästare i tiokamp
Friidrottare i Heleneholms IF
Natalja Lopuchina

Natalja Lopuchina, född 1699, död 1763, var en rysk adelsdam och hovdam hos tsarinnan Elisabet av Ryssland. Hon var 1742-43 centralgestalt i den så kallade Lopuchina-konspirationen. 

Natalja Lopuchina var dotter till Matryona Balk och systerdotter till Anna Mons och Willem Mons. Under Anna Ivanovnas regeringstid på 1730-talet beskrevs hon som "Den vackraste blomman vid hovet i St Petersburg". Hon hade en rad uppmärksammade kärleksaffärer med flera makthavare vid hovet och ska ha uppträtt med arrogans mot Elisabet av Ryssland. När Elisabet besteg tronen 1741 tilläts Lopuchina stanna kvar vid hovet endast tack vare sin vänskap med Anna Bestuzjeva-Rjumina. 

1742 arrangerade de franska agenterna de la Chétardie och Lestocq en komplott för att förtala Lopuchina och Bestuzjeva-Rjumina för att på så sätt kunna misskreditera Bestuzjeva-Rjuminas svåger, den pro-österrikiske kanslern Aleksey Bestuzhev. Lopuchinas kärleksbrev till den förvisade greve von Löwenwolde visades för Elisabet, och hennes son Ivan Lopuchin anklagades för att på en krog ha kritiserat Elisabets smak för engelskt öl och förespråkat en återinstallering av den avsatte Ivan VI. Undersökningen fastställde att Lopuchin ofta tog emot den österrikiska agenten markis Botta d'Adorno som gäst. Man påstod då att Botta hade lovat utländsk hjälp för att återinsätta Ivan VI. Konspirationen bedöms i själva verket endast ha handlat om politiskt okloka samtal än några egentliga handlingar. Natalja Lopuchina och Anna Bestuzjeva-Rjumina dömdes som skyldiga till landsförräderi. 

Den 11 september 1743 blev de avklädda nakna offentligt i Sankt Petersburg, piskade och fick sina tungor avskurna. De förvisades sedan till Sibirien. Natalja Lopuchina fick inte tillstånd att återvända från exilen förrän efter Elisabets död 1762. Lopuchina-konspirationen betraktas som en falsk konspiration, och Elisabet antas ha känt personlig avsky och hämndlystnad mot Natalja Lopuchina.

Källor 
 

Kvinnor
Födda 1699
Avlidna 1763
Personer i Ryssland under 1700-talet
Ryska hovdamer
Richard Wilson (konstnär)

Richard Wilson, född den 1 augusti 1714, död den 15 maj 1782, var en brittisk konstnär.

Biografi
Richard Wilson, en av de tidigaste kända brittiska landskapsmålarna, använde i sina verk en kombination av klassisk harmonisk stämning med rikt målerisk verkan. År 1768 var Richard Wilson medgrundare av konstakademin Royal Academy of Arts i London.

Richard Wilson inskrevs 1729 som studerande vid en konstskola i London. Vid omkring år 1735 verkade han som porträttmålare. Från 1746 hyste han ett växande intresse för landskapsmåleri; han kom i hög grad att ägna sig åt detta i Italien under 1750-talet. Han levde först i Venedig och sedan i Rom, där han bodde till 1757. Förutom stora landskap målade han också ett stort antal romerska platser och byggnader, målningar till vilka han använde för samlingsverket Italienska landskap efter återkomsten till England. Som hans förnämsta verk räknas en serie teckningar från 1754. Hemkommen försörjde han sig som lärare och blev 1776 bibliotekarie för den nyinrättade konstakademin, en anställning han antog för att undkomma svår fattigdom.

Han fortsatte att producera konstverk med italienska landskapsmotiv, men han skildrade också sitt engelska hemland. Hans landskapsskildringar utövade betydande inflytande på bland andra William Turner, John Constable och John Crome. I hans senare verk, bland andra Minchenden House, märks en viss frigörelse från det vanliga bruket i landskapsmåleri.

Brittiska konstnärer
Födda 1714
Avlidna 1782
Män
Sångsmygar

För fågelfamiljen Rhinocryptidae, se tapakuler.

Sångsmygar (Gerygone) är ett fågelsläkte i familjen taggnäbbar inom ordningen tättingar. Arterna i släktet förekommer huvudsakligen i Australien och på Nya Guinea, men även på Nya Zeeland och i Små Sundaöarna. En art, orientsångsmyg, är vida spridd ända till Filippinerna och Malackahalvön och är därmed familjens enda representant som korsar Wallacelinjen, och det med besked. Släktet omfattar 20 arter, varav en är utdöd i modern tid:
 Brun sångsmyg (G. mouki)
 Grå sångsmyg (G. igata)
 Norfolksångsmyg (G. modesta)
 Lordhowesångsmyg (G. insularis) – utdöd
 Chathamsångsmyg (G. albofrontata)
 Solfjäderssångsmyg (G. flavolateralis)
 Rennellsångsmyg (G. citrina) 
 Brunbröstad sångsmyg (G. ruficollis)
 Sundasångsmyg (G. sulphurea)
 Rostsidig sångsmyg (G. dorsalis)
 Mangrovesångsmyg (G. levigaster)
 Timorsångsmyg (G. inornata)
 Vitstjärtad sångsmyg (G. fusca)
 Vitögd sångsmyg (G. tenebrosa)
 Långnäbbad sångsmyg (G. magnirostris)
 Biaksångsmyg (G. hypoxantha)
 Gulbröstad sångsmyg (G. chrysogaster)
 Grönryggig sångsmyg (G. chloronota)
 Vitstrupig sångsmyg (G. olivacea)
 Fesångsmyg (G. palpebrosa)

Grå taggnäbb (Acanthiza cinerea) fördes tidigare till släktet, men genetiska studier visar att den hör till de egentliga taggnäbbarna i släktet Acanthiza'', därav det svenska trivialnamnet.

Referenser

Externa länkar

Taggnäbbar
Michael Hoffer

Michael Hoffer, född 6 juli 1972, är en svensk före detta friidrottare (mångkamp). Han vann SM-guld i tiokamp åren 1997 och 1999 samt i sjukamp inomhus år 2002.

Personliga rekord

Utomhus 

Utomhus 
100 meter – 11,21 (Uleåborg, Finland 28 juni 1997)
400 meter – 49,53 (Uleåborg, Finland 28 juni 1997)
400 meter – 50,07 (Alhama del Murcia, Spanien 22 maj 1999)
1 500 meter – 4:46,36 (Alhama del Murcia, Spanien 23 maj 1999)
1 500 meter – 4:50,82 (Uleåborg, Finland 29 juni 1997)
110 meter häck – 14,49 (Azusa, Kalifornien USA 17 april 1998)
110 meter häck – 14,59 (Alhama del Murcia, Spanien 23 maj 1999)
Höjd – 2,20 (Alhama del Murcia, Spanien 22 maj 1999)
Höjd – 2,02 (Alhama del Murcia, Spanien 22 maj 1999)
Stav – 4,87 (Uppsala 2 augusti 1998)
Stav – 4,80 (Alhama del Murcia, Spanien 23 maj 1999)
Längd – 7,49 (Olofström 24 juli 1999)
Längd – 7,23 (Azusa, Kalifornien USA 18 april 2002)
Längd – 7,53 (medvind) (Malmö 7 augusti 1999)
Kula – 14,27 (Azusa, Kalifornien USA 18 april 2002)
Kula – 13,92 (Azusa, Kalifornien USA 14 april 2004)
Diskus – 45,10 (Alhama del Murcia, Spanien 23 maj 1999)
Diskus – 41,38 (Uleåborg, Finland 29 juni 1997)
Spjut – 58,26 (Uleåborg, Finland 29 juni 1997)
Spjut – 54,50 (Azusa, Kalifornien USA 19 april 2002)
Tiokamp – 7 872 (Alhama del Murcia, Spanien 22 maj 1999)
Tiokamp – 7 872 (Alhama del Murcia, Spanien 23 maj 1999)

Inomhus 
60 meter – 7,14 (Karlstad 6 februari 1999)
60 meter – 7,15 (Gent, Belgien 25 februari 2000)
1 000 meter – 2:48,23 (Karlstad 7 februari 1999)
1 000 meter – 2:53,37 (Gent, Belgien 26 februari 2000)
60 meter häck – 8,10 (Karlstad 6 februari 1999)
60 meter häck – 8,10 (Karlstad 7 februari 1999)
Höjd – 2,03 (Karlstad 6 februari 1999)
Höjd – 2,03 (Karlstad 5 februari 1999)
Stav – 4,85 (Eskilstuna 13 februari 2000)
Stav – 4,80 (Gent, Belgien 26 februari 2000)
Längd – 7,41 (Sätra 14 februari 1999)
Längd – 7,19 (Sätra 2 mars 2002)
Kula – 14,48 (Gent, Belgien 25 februari 2000)
Kula – 14,27 (Eskilstuna 12 februari 2000)
Sjukamp – 5 811 (Karlstad 7 februari 1999)

Källor

Noter

Tryckta källor 

Födda 1972
Levande personer
Svenska mångkampare
Män
Svenska mästare i tiokamp
Svenska mästare i sjukamp
Friidrottare i IFK Lidingö
Friidrottare i Väsby IK
Christer Holger

Christer Jonas Holger, född 16 januari 1974 i Huddinge församling, är en svensk friidrottare (mångkamp), tävlande för Huddinge AIS.

Vid junior-VM i friidrott i Seoul år 1992 kom Holger på en sjätteplats i tiokamp. 

Året därefter, 1993, vann han guld i tiokamp vid Junior-EM U20 i spanska San Sebastian. Resultatet, 7 534 poäng, var nytt svenskt juniorrekord.

Personliga rekord 

Utomhus 
100 meter – 11,16 (Hässelby, 10 maj 1998)
100 meter – 11,22 (Seoul, Sydkorea 16 september 1992)
200 meter – 23,48 (Sollentuna 10 juni 2000)
400 meter – 49,80 (San Sebastián, Spanien 29 juli 1993)
400 meter – 49,81 (San Sebastián, Spanien 29 juli 1993)
1 500 meter – 4:20,36 (San Sebastián, Spanien 30 juli 1993)
110 meter häck – 14,96 (Huddinge 6 augusti 2000)
110 meter häck – 15,11 (San Sebastián, Spanien 30 juli 1993)
110 meter häck – 14,96 (medvind) (Enskede 30 juli 2000)
Höjd – 1,94 (San Sebastián, Spanien 29 juli 1993)
Stav – 4,85 (Stockholm 17 juni 2000)
Stav – 4,81 (Huddinge 6 augusti 2000)
Längd – 7,22 (San Sebastián, Spanien 29 juli 1993)
Kula – 13,79 (Huddinge 5 augusti 2000)
Kula – 12,12 (San Sebastián, Spanien 29 juli 1993)
Diskus – 40,85 (Huddinge 6 augusti 2000)
Diskus – 39,82 (San Sebastián, Spanien 30 juli 1993)
Spjut – 55,26 (Huddinge 6 augusti 2000)
Spjut – 53,98 (San Sebastián, Spanien 30 juli 1993)
Tiokamp – 7 836 (Huddinge 6 augusti 2000)

Inomhus 
60 meter – 7,07 ((Karlstad 6 februari 1999)
60 meter – 7,10 ((Sätra 9 januari 1999)
1 000 meter – 2:39,73 ((Karlstad 7 februari 1999)
60 meter häck – 8,24 (Karlstad 6 februari 1999)
60 meter häck – 8,24 (Karlstad 7 februari 1999)
Höjd – 1,97 (Karlstad 6 februari 1999)
Stav – 4,68 (Sätra 13 februari 1999)
Stav – 4,68 (Karlstad 7 februari 1999)
Längd – 6,98 (Malmö 31 januari 1998)
Längd – 6,73 (Sätra 31 december 1998)
Kula – 13,42 (Karlstad 6 februari 1999)
Kula – 12,81 (Sätra 31 december 1998)
Sjukamp – 5 728 (Karlstad 7 februari 1999)

Källor

Noter

Tryckta källor 

Födda 1974
Levande personer
Svenska mångkampare
Män
Svenska mästare i tiokamp
Personer från Huddinge kommun
Patrik Melin

Patrik Ingemar Melin, född 7 juni 1971 i Tolfta församling, Uppsala län, är en svensk friidrottare (mångkamp), tävlande för Gefle IF.

Personliga rekord 

Utomhus 
60 meter – 7,24 (1997)
100 meter – 11,26 (1998)
100 meter – 11,48 (Maribor, Slovakien 5 juli 2003)
200 meter – 22,87 (1998)
200 meter – 23,90 (Gävle 20 juli 2007)
300 meter – 37,75 (2002)
400 meter – 51,31 (2001)
400 meter – 52,84 (Maribor, Slovakien 5 juli 2003)
1 500 meter – 4:48,28 (1991)
1 500 meter – 5:02,48 (Nyköping 4 augusti 2007)
110 meter häck – 14,79 (1999)
110 meter häck – 15,06 (Gävle 27 juni 1999)
Höjd – 2,00 (1999)
Höjd – 1,89 (Maribor, Slovakien 5 juli 2003)
Stav – 4,73 (1999)
Stav – 4,53 (Gävle 5 juli 1998)
Längd – 7,02 (1994)
Längd – 6,71 (Nyköping 4 augusti 2007)
Tresteg – 13,38 (2004)
Kula – 15,20 (2001)
Kula – 14,03 (Maribor, Slovakien 5 juli 2003)
Diskus – 48,66 (1999)
Diskus – 47,99 (Maribor, Slovakien 6 juli 2003)
Slägga – 46,57 (2000)
Spjut – 69,10 (Lerum 23 maj 1999)
Femkamp – 3 350 (2004)
Tiokamp – 7 590 (Ried im Innkreis, Österrike 1 juli 2001)

Inomhus 
1 000 meter – 2:53,40 (207)
60 meter häck – 8,32 (1998)
60 meter häck – 8,43 (Eskilstuna 15 februari 1998)
Längd – 6,62 (Gävle 6 januari 1999)
Kula – 14,67 (Falun 20 januari 2007)
Sjukamp – 5 145 (Bollnäs 11 februari 2007)

Källor

Noter

Tryckta källor 

Svenska mångkampare
Svenska mästare i tiokamp
Personer från Tierps kommun
Födda 1971
Levande personer
Män
Sevko Kadric

Sevko Kadric, född 8 maj 1955, död 11 oktober  2014, var en författare som skrev på bosniska och svenska. 

Kadric har publicerat ett tiotal böcker. Han kom från Bosnien men bodde i Sverige sedan 1992. Tidigare undervisade han i tolv år vid universitet i Sarajevo. Han klättrade i många europeiska berg, bland annat (Mont Blanc, Olympos, Musala. Kadric var aktiv i miljörörelsen i Bosnien och Hercegovina.

Verk (på svenska)

Referenser

Externa länkar 
www.sevko.se

Bosniska författare
Svenska författare
Svenska översättare
Födda 1955
Avlidna 2014
Män
Andrus Klaar

Andrus Klaar, född 24 november 1975, är en svensk friidrottare (mångkamp), tävlande för Spårvägens FK. Han vann SM-guld i tiokamp år 2003.

Personliga rekord 

Utomhus 
400 meter – 48,55 (Uppsala 19 augusti 2000)
110 meter häck – 15,23 (Växjö 24 augusti 2001)
400 meter häck – 57,66 (Enskede 5 juni 1999)
Stav – 4,31 (Stockholm 16 juli 1998)
Längd – 6,96 (Sollentuna 30 maj 1998)
Spjut – 44,57 (Göteborg 20 juni 2012)
Tiokamp – 7 130 (Ried im Innkreis, Österrike 1 juli 2001)

Inomhus 
400 meter – 50,39 (Sätra 13 februari 1999)
60 meter häck – 8,46 (Göteborg 8 februari 2003)
Längd – 6,97 (Sätra 1 mars 2003)
Viktkastning – 12,49 (Sätra 1 februari 2014)
Sjukamp – 5 217 (Eskilstuna 13 februari 2000)

Källor

Noter

Tryckta källor 

Levande personer
Födda 1975
Svenska mångkampare
Män
Svenska mästare i tiokamp
Bigbig Studios

Bigbig Studios är en brittisk datorspelsutvecklare, grundat av före detta anställda från spelföretaget Codemasters år 2001. Företaget grundades tack vare moderbolaget Evolution Studios, och ligger i Warwickshire, England. Företaget fokuserar mest på Playstation Portable-utveckling.

Speltitlar

Externa länkar 
Bigbig Studios webbplats
Evolution Studios webbplats

Brittiska datorspelsföretag
Företag bildade 2001
Adolf Marschall von Bieberstein

Adolf Hermann Marschall von Bieberstein, född 12 oktober 1842 i Karlsruhe, död 24 september 1912 i Badenweiler, var en tysk friherre, politiker och diplomat.

Marschall von Bieberstein blev 1871 juridisk ämbetsman samt var 1875–1883 ledamot av Badens första kammare och 1878–1881 av riksdagen, där han anslöt sig till Tysk-konservativa partiet. År 1883 blev han Badens sändebud i Berlin och ombud i förbundsrådet samt deltog livligt i de förberedande arbetena för den socialpolitiska lagstiftningen, i synnerhet för ålderdoms- och invaliditetsförsäkringslagarna.

I mars 1890 utnämndes Marschall von Bieberstein till Herbert von Bismarcks efterträdare som statssekreterare i utrikesministeriet. Han ledde med framgång flera förhandlingar om handelstraktater, men utsattes för det bismarckska partiets anfall i både riksdagen och pressen, vilket föranledde honom att 1896 dra en del tidningsmän, som utspritt falska underrättelser, inför rätta. Denna process blottade en mängd intriger, i vilka den politiska polisens chef varit delaktig och som avsett att störta misshagliga ministrar, samt väckte den största sensation i hela riket. 

Marschall von Bieberstein utsattes för nya angrepp av den bismarckska pressen, begärde i september 1897 avsked (han efterträddes av Bernhard von Bülow) och utnämndes i november samma år till tysk ambassadör i Konstantinopel. Där verkade han med stor framgång för det tyska inflytandets vidmakthållande och stärkande och lyckades med stor smidighet bevara sitt inflytande även efter den ungturkiska statsvälvningen 1908. Särskilt tillkommer honom förtjänsten av de för tyska intressen förmånliga överenskommelser, som träffats (senast 1911) angående byggandet av Bagdadbanan, som skulle gå från Konya till Bagdad. I maj 1912 utnämndes han till ambassadör i London för att bereda väg för ett bättre förhållande mellan Tyskland och Storbritannien, men avled kort därefter.

Källor

Noter

Tysklands utrikesministrar
Tysklands ambassadörer i Storbritannien
Tyska friherrar
Diplomater under 1800-talet
Diplomater under 1900-talet
Tyska politiker under 1800-talet
Tyska politiker under 1900-talet
Personer från Karlsruhe
Födda 1842
Avlidna 1912
Män
Ugglan
Alumner från Freiburgs universitet
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg