kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alan Gelfand

Alan Gelfand, född 1963 i New York, är en skateboardåkare. Han är mest känd som den förste genom tiderna att göra en ollie i ramp. Hans smeknamn var "Ollie" vilket gjorde att tricket döptes därefter. Rodney Mullen lyckades ett antal år efter att göra världens första "Flatground Ollie". Världsrekordet på en "Flatground Ollie" är 114,3 centimeter som sattes av Aldrin Garcia 2011 . Tricket uppfanns år 1976.

Amerikanska skateboardåkare
Födda 1963
Män
Levande personer
Personer från New York
Syriens herrlandslag i fotboll

Syriens herrlandslag representerar Syrien i fotboll. De lyder under Asiens fotbollsförbund.

Historik 
Syriens fotbollsförbund bildades 1936 och blev medlem av Fifa 1937 samt AFC 1969. I Asiatiska cupen har man spelat fyra gånger i slutspel (1980, 1984, 1988 och 1996) men aldrig klarat sig från första omgången. Första landskampen var en VM-kvalmatch borta mot Turkiet den 20 november 1949, där man förlorade med 0-7. 1949 kom det sämsta resultatet mot Grekland med 0-8. Bästa resultat, 12-0, nåddes 1997 mot Maldiverna.

VM kval 
Första kvalet på egen hand spelades 1958 där laget slogs ut efter första matchen. 

Nästa kval spelade man 1974. Laget kom i kvalgruppen på en andraplats och fick ingen plats i slutomgången.

I 1982 års kval förlorade Syriens lag samtliga fyra matcher.

Vid 1986 års kval vann laget kvalgruppen obesegrade. I andra omgången slogs laget  ut.

Vid 1990 års kval kom laget på en andraplats och ingen plats till slutomgången.

Vid 1994 års kval kom laget på en andraplats och ingen plats till slutomgången.

Vid 1998 års kval tog Syrien sin största seger genom 12-0 mot Maldiverna.

Vid 2002 års kval kom laget på en andraplats och ingen plats till slutomgången.

Även vid 2006 års kval slutade Syrien tvåa i sin grupp och misslyckades med att avancera vidare.

Vid 2010 års kval slutade laget som trea i sin grupp.

2014 års kval slogs därmed redan ut ur kvalet.

Asiatiska mästerskapen 
1980 spelade Syrien sin första turnering men laget gick inte vidare från kvalet. Samma blev det 1988 och 1996.

Övriga turneringar 
1966 deltog Syrien i Arabiska Cupen. Syrien spelade laget final där det blev förlust. Samma resultat blev det 1988.

1992 anordnade Syrien arabiska cupen då laget kom fyra efter att förlorat i semifinal och i matchen om brons. 

1998 var Syrien igen i arabiska cupen, men kom inte vidare från kvalgruppen. Samma resultat blev det 2002.

Externa länkar

  Rec. Sport. Soccer Statistics Foundation - Syriens herrlandskamper i fotboll

Fotboll i Syrien
Fotbollslandslag
Landslag startade 1949
Syriska landslag
Thuy Thu Le

Thuy Thu Le, född 23 augusti 1973 i Saigon, Sydvietnam (nuvarande Ho Chi Minh-staden, Vietnam), är en amerikansk skådespelerska av vietnamesisk börd.

1989 spelade Thuy Thu Le den vietnamesiska flickan Tran Thi Oanh i Brian De Palmas film om vietnamkriget, Uppgörelsen. Tran Thi Oanh blir i filmen kidnappad, upprepade gånger våldtagen och slutligen mördad av en grupp amerikanska soldater.

Le har dragit sig tillbaka från skådespelandet och är nu lärare i Kalifornien.

Externa länkar
 
 Cinemorgue — Thuy Thu Le

Födda 1973
Amerikanska skådespelare
Vietnamesiska skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Ve (versmått)

Huvudartikel: Vietnamesisk poesi.

Vè är ett vietnamesiskt versmått som främst använts i satiriska dikter.

Vè består av par av versrader. Raderna inom varje par har lika många stavelser, men stavelseantalet kan variera mellan paren. Oftast är antalet stavelser fyra i alla rader, men det kan variera mellan fyra och åtta. Varje rad uppfattas som sammansatt av versfötter på två eller tre stavelser, och bägge raderna måste ha samma versfotsindelning. Detta har betydelse för tonschemat.

De två raderna i ett verspar behöver inte vara parallella, men det anses vara bra om några av paren uppvisar parallellism i varje fall delvis.

Rimmet utgörs av att den sista stavelsen i den andra raden i ett par rimmar med den sista stavelsen i nästa verspars första rad. Vartannat rim har jämn ton, vartannat rim sned. Rimschemat är alltså
(1) xxxa
(2) xxxb
(3) xxxb
(4) xxxc
(5) xxxc
(6) xxxd
...
där b och d har jämn ton, a och c sned.

Tonschemat i vè reglerar tonen i den sista stavelsen i varje versfot. Versfötterna i en rad ska sluta på omväxlande jämn och sned ton, vilket innebär att de två raderna i ett verspar kommer att ha rakt motsatt tonväxling, eftersom deras slutstavelse har olika ton. Se exemplet.

Exempel på vè
Exemplet är ett utdrag ur Vè con ve. Rimorden med fetstil.
(1) Lại truyền ra khắp hết bốn phương,
(2) Đem bảng dán chư châu thiên hạ.
(3) Gái nào đành dạ,
(4) Mà giết đặng chồng.
(5) Chém lấy đầu đem nạp bệ rồng,
(6) Vua phong chức Hoàng Tôn quận chúa.

Må detta dekret spridas i de fyra väderstrecken!
Må denna skylt klistras upp över hela världen!
Om en lättfärdig kvinna
skulle lyckas ha ihjäl sin man,
skära av hans huvud och visa upp det inför tronen,
då skall kungen göra henne till prinsessa.

Tonschemat i utdraget är (de viktiga positionerna med fetstil; j betecknar jämn ton, s betecknar sned ton):
(1) s j j s s s j
(2) j s s j j j s
(3) s j j s 
(4) j s s j
(5) s s j j s s j
(6) j j s j j s s

Källor
Dương Quảng Hàm: Văn-học Việt-Nam. Glendale, Ca.: Dainam, [1980?]

Vietnamesisk litteratur
Versmått
Caravanbladet

Caravanbladet är Caravan Club of Sweden's medlemstidning. Den har givits ut sedan 1958.

Referenser

Fotnoter 

Svenska tidningar
Chef (tidskrift)

Chef är en månatligt utkommande tidskrift om ledarskap. Chef utges av Chefakademin AB, som är ett dotterbolag till chefsorganisationen Ledarna. En del av Chefs upplaga distribueras som medlemsförmån till Ledarnas medlemmar. Chef är dock en tidning fristående från Ledarna.  

Tidningen startades 1995 genom en sammanslagning av tidskrifterna ”Personal” och ”Arbetsledaren”. Chef har två gånger erhållit utmärkelsen Årets tidskrift (1997 och 2007) av branschorganisationen Sveriges Tidskrifter. Tidningens webbplats Chef.se har erhållit utmärkelserna Årets digitala tidskrift (2018), Årets utvecklare (2017) samt Årets tidskrift digitala medier (2013) av branschorganisationen Sveriges Tidskrifter och Årets bästa tidskriftssajt (2014) av tidningen Internetworld. Sommaren 2021 fusionerades bolaget som ger ut Chef (Chef i Stockholm AB) med utbildningsbolaget Mgruppen. Bolagets nya namn är Chefakademin.

Chefredaktörer har varit Jonas Florén, Henrik Frenkel, Ann Fredlund, Martin Kreuger, Camilla Jonsson, Catharina Nordlund, Cissi Elwin, Nisha Besara och Calle Fleur. 

År 2011 infördes beteckningen publisher, vd och chefredaktör i kombination, då Cissi Elwin Frenkel tog över som ansvarig för tidskriften. Efter fusionen 2021 blev Cissi Elwin vd för Chefakademin och Chef fick en ny chefredaktör, Nisha Besara. År 2022 utsågs Calle Fleur till chefredaktör för Chef. 

Chef delar ut utmärkelsen Årets Chef sedan år 1997.

Externa länkar
 Chefs webbplats

Referenser

Noter

Svenska tidskrifter
Tidskrifter startade 1995
Jason Scott Lee

Jason Scott Lee, född 19 november 1966 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare. Han är mest känd för att ha spelat Bruce Lee i filmen Dragon - historien om Bruce Lee (1993) och Mowgli i Djungelboken (1994). Han spelar även en av huvudrollerna i den koreanska filmen Dance of the Dragon (2008), en film som utspelar sig i Singapore och bygger på dans och martial arts.

Lee föddes i Los Angeles i Kalifornien men växte upp i Hawaii.

Referenser

Noter

Externa länkar

Födda 1966
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Monsunbröllop

Monsunbröllop (engelska: Monsoon Wedding) är en indisk-amerikansk film från 2001, regisserad av Mira Nair.

Handling 
Det rustas till ett stort indiskt bröllop. Hela den omfattande och brokiga familjen samlas till den flera dagar långa festen. Brudens far som har ett betungande ansvar för planeringen av festen diskuterar nervöst detaljer med den gåpåiga bröllopsarrangören. Brudgummen är en indier bosatt i USA, och äktenskapet är arrangerat. Vad ingen vet är att den blivande bruden, Aditi, har en affär med en gift TV-producent, Vikram. 

Under bröllopsförberedelserna upptäcker bröllopsarrangören och familjens hushållerska varandra. 

Brudens föräldralösa och ogifta kusin som bor med brudens fars familj och betraktas som en dotter i familjen känner sig tvingad att avslöja att brudens fars svåger har utnyttjat henne sexuellt när hon var liten. Detta avslöjande leder till att brudens far måste fatta ett obehagligt beslut precis innan bröllopet.

Ett genomgående tema är konflikten mellan traditionellt och modernt.

Tagline 

The Rain is coming... and so is the Family

Rollista

Priser 
Filmfestivalen i Venedig - Guldlejonet och Laterna Magica-priset

Externa länkar

Filmer 2001
Amerikanska dramafilmer
Indiska dramafilmer
Amerikanska komedifilmer
Indiska komedifilmer
San Pietro in Vincoli

San Pietro in Vincoli är en kyrkobyggnad och mindre basilika i Rom, helgad åt den helige aposteln Petrus. Kyrkan är belägen vid Piazza di San Pietro in Vincoli i Rione Monti och tillhör församlingen Santi Silvestro e Martino ai Monti. Tillnamnet ”Vincoli” (plural av italienskans vincolo) kommer av latinets vinculum, "boja".  I kyrkan finns en relik, som anses utgöra de kedjor som Petrus var fjättrad med i Jerusalem och Rom; hans befrielse ur dem firades under äldre tid på dagen Petri fäng.

Kyrkan är känd för att den hyser Michelangelos skulptur Mose.

San Pietro in Vincoli är sedan år 499 titelkyrka.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Monti)
Platser med andra klassens reliker
Rione Monti
Titelkyrkor i Rom
Kyrkobyggnader helgade åt aposteln Petrus
Basilica minor
Lorenz av Österrike-Este

Prins Lorenz Otto Carl Amadeus Thadeus Maria Pius Andreas Marcus d'Aviano av Belgien, hertig av Modena, ärkehertig av Österrike-Este, kejserlig prins av Österrike, kunglig prins av Ungern och Böhmen, titulerad Hans kejserliga och kungliga höghet prins Lorenz av Belgien, född 16 december 1955 i Clinique du Belvédère, Boulogne-Billancourt, Hauts-de-Seine, Frankrike som andra barn till Robert av Österrike-Este och ärkehertiginnan Margaret, född prinsessan Margherita av Savojen-Aosta. Prins Lorenz är överhuvud för Modenas hertigliga familj; arvinge är hans äldste son, prins Amedeo av Österrike-Este

Den 22 september 1984 gifte han sig med prinsessan Astrid av Belgien, den enda dottern till den dåvarande prinsen av Liège, senare kung Albert II av Belgien. De har fem barn:
 Prins Amedeo av Belgien, ärkehertig av Österrike-Este (f. 1986)
 Prinsessan Maria Laura av Belgien, ärkehertiginna av Österrike-Este (f. 1988)
 Prins Joachim av Belgien, ärkehertig av Österrike-Este (b. 1991)
 Prinsessan Luisa Maria av Belgien, ärkehertiginna av Habsburg-Este (f. 11 oktober 1995)
 Prinsessan Laetitia Maria av Belgien, ärkehertiginna av Österrike-Este (f. 2003)

Han blev prins av Belgien genom ett kungligt påbud 10 november 1995. Hans barn har titeln "prins/essa av Belgien, ärkehertig/inna av Österrike-Este, kejserlig prins/essa av Österrike, prins/essa av Ungern och Böhmen".

Även om han använder sig av efternamnet "Habsburg", bär hans barn, som prinsar av Belgien, efternamnet "de Belgique"/"von Belgien"/"van België".

Ärkehertig Lorenz är överhuvud för den hertigliga familjen av Modena; rangen gavs till hans far av kejsar Karl I av Österrike, hans farfar.

Källor 

Belgiska prinsar
Alumner från Sankt Gallens universitet
Huset Habsburg-Este
Födda 1955
Levande personer
Män
Storkorset av andra klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Mottagare av Rumänska kronorden
Storkorset av Rumänska kronorden
Prinsessan Astrid av Belgien

Prinsessan Astrid av Belgien (Astrid Joséphine-Charlotte Fabrizia Elisabeth Paola Maria), kallar sig även ärkehertiginna av Österrike-Este, född 5 juni 1962 i Laeken (Bryssel i Belgien), är den enda dottern och andra barnet till kung Albert II av Belgien och hans hustru drottning Paola av Belgien. Hon bär även titlarna hertiginna av Modena, kejserlig prinsessa av Österrike samt kunglig prinsessa av Ungern och Böhmen. Hon tituleras Hennes kejserliga och kungliga höghet prinsessan Astrid.

Hennes gudföräldrar var morbrodern, prins Fabrizio Ruffo di Calabria och hennes faster storhertiginnan Joséphine-Charlotte av Luxemburg. Prinsessan Astrid var ordförande (president) för det belgiska Röda korset. Hon bor med sin familj i Bryssel. Hon är nummer fem i den belgiska tronföljden.

Äktenskap
Astrid gifte sig med ärkehertig Lorenz av Österrike-Este, överhuvud för det hertigliga huset Este den 22 september 1984 i Bryssel. Han är äldste son till ärkehertig Robert av Österrike-Este (1915-1996), och hans hustru Margherita av Savojen-Aosta, född 1930. Hennes make blev prins av Belgien genom kungligt påbud den 10 november 1995. Hennes barn har titeln "prins/essa av Belgien, ärkehertig/inna av Österrike-Este, kejserlig prins/essa av Österrike, prins/essa av Ungern och Böhmen". Prinsessan Astrid och prins Lorenz har fem barn som alla bär namnet "av Belgien" (i vart och ett av de tre officiella språken) som medlemmar av den belgiska kungafamiljen.

Barn
 Prins Amedeo av Belgien, ärkehertig av Österrike-Este (f. 1986)
 Prinsessan Maria Laura av Belgien, ärkehertiginna av Österrike-Este (f. 1988)
 Prins Joachim av Belgien, ärkehertig av Österrike-Este (b. 1991)
 Prinsessan Luisa Maria av Belgien, ärkehertiginna av Habsburg-Este (f. 1995)
 Prinsessan Laetitia Maria av Belgien, ärkehertiginna av Österrike-Este (f. 2003)

Anfäder

Källor

Kvinnor
Födda 1962
Huset Sachsen-Coburg-Gotha
Belgiska prinsessor
Levande personer
Storkorset av första klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Aeterni Patris

Aeterni Patris är en encyklika promulgerad av påve Leo XIII den 4 augusti 1879.

I encyklikan anbefaller påven Thomas av Aquinos filosofi som grund för studiet i filosofi och teologi inom Katolska kyrkan. Undervisning i filosofi och teologi vid katolska läroanstalter skall bedrivas i enlighet med Thomas tankar och principer.

Se även
 Thomism
 Nythomism

Externa länkar
 Aeterni Patris 

Encyklikor
Thomas av Aquino
Leo XIII
Robert av Österrike-Este

Ärkehertig Robert Karl Ludwig Maximilian Michael Maria Anton Franz Ferdinand Joseph Otto Hubert Georg Pius Johannes Marcus d'Aviano av Österrike-Este, född 8 februari 1915 på Schönbrunn och död 7 februari 1996 i Basel, var kejserlig prins av Österrike, kunglig prins av Ungern och Böhmen, föddes som andra son till Karl I av Österrike och kejsarinnan Zita. 

Den 16 april 1917 blev han utnämnd till ärkehertig av Österrike-Este av sin far, kejsar Karl I av Österrike - till skillnad från titelns förre innehavare, kronprins Franz Ferdinand, härstammade Robert faktiskt från dynastin Este genom sin mor, Zita.

Han gifte sig med prinsessan Margherita av Savojen-Aosta (född 7 april 1930, äldsta dotter till Amadeo, 3:e hertig av Aosta) den 28 december 1953 i Bourg-en-Bresse, Frankrike (borgerligt) och 29 december 1953 (kyrkligt), i Brou, Frankrike. 
Paret fick fem barn, alla med efternamnet Österrike-Este:
 Maria Beatrice, född 11 december 1954, gift med greve Riprand av Arco-Zinneberg, ett barnbarns barn till den siste bayerske kungen, Ludvig III, de har fem döttrar.
 Lorenz, född 16 december 1955, blev prins av Belgien den 10 november 1995. Han gifte sig 22 september 1984 i Bryssel med prinsessan Astrid av Belgien (född 1962), enda dotter till kung Albert II av Belgien. De har tre döttrar och två söner.
 Gerhard, född 30 oktober 1957.
 Martin, född 21 december 1959, gift med prinsessan Katharina av Ysenburg. De har en son och en dotter.
 Isabella, född 2 mars 1963, gift med greve Andrea Czarnocki-Lucheschi. De har tre söner och en dotter.

Referenser

Noter

Externa länkar
An Online Gotha: Austria Genealogi över det kejserliga huset Österrike-Ungern

Födda 1915
Avlidna 1996
Män
Huset Habsburg-Este
Österrikes kungligheter
Ungerns kungligheter
Personer från Wien
Niskanpää

Niskanpää är en by i Övertorneå kommun i Norrbottens län. Byn angränsar till Vanhaniemi i söder, Vyöni i väst, Finland i öst och i norr till Juoksengi och bäcken Juovoja som rinner från sjön Juojärvi. Niskanpää ligger vid forsen Kattilakoski i Torne älv. Rastplatsen vid riksväg 99 i Niskanpää är av Motormännens Riksförbund utsedd till Norrbottens läns bästa rastplats år 2010, 2011, 2013 och 2014..

Restaurang och rastplats
Intill Kattilaforsen i Niskanpää finns en restaurang och en rastplats. Restaurangbyggnaden är ritad av Mats Winsa. Anläggningen innefattar även en bastu med saavi (badtunna) och en mindre konferensanläggning.

Rastplatsen har år 2010, 2011, 2013 och 2014 utsetts till den bästa rastplatsen i Norrbottens län av Motormännens Riksförbund. På rastplatsen och i restaurangbyggnaden finns flera hänsyftningar till historia och naturvetenskap. Bland annat är timmerstockarna som utgör lyktstolpar vid rastplatsen placerade så att de visar polcirkelns årsvisa förflyttning med utgångspunkt från restaurangbyggnaden där polcirkeln passerade vid sommarsolståndet 1787.

Innan den nuvarande restaurangen och rastplatsen byggdes fanns en kiosk med souvenirbutik här.

Fiske 
Den största lax som fångats i Torne älv vägde enligt uppgift 43 kg och fångades vid så kallat patafiske vid Niskanpää 1940.

Renskötsel 
Det har alltid funnits invånare i byn som innehaft renmärke inom Korju sameby, men renskötsel har tidigare inte bedrivits i någon större omfattning. På senare tid har dock byns renskötsel ökat från något enstaka märkesinnehav till att 25 procent av hushållen nu bedriver renskötsel vintertid.

Referenser

Externa länkar 
Heart of Lapland - Kattilakoski

Orter i Övertorneå kommun
Gränsorter i Europa
Rastplatser
Hans-Ola Ericsson

Hans-Ola Ericsson, folkbokförd som Erik Hans-Ola Eriksson, född 19 juli 1958 i Stockholm, är en svensk organist, tonsättare och professor.

Hans-Ola Ericsson har tagit organistexamen vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm samt solistdiplom vid musikhögskolan i Freiburg im Breisgau. I Freiburg studerade han även komposition. Därtill har han studerat privat för Luigi Nono och Olivier Messiaen. Han var mellan 1989 och 2011 professor i musikalisk gestaltning på Musikhögskolan i Piteå vid Luleå tekniska universitet. Sedan 1996 är han även ständig gästprofessor vid den konstnärliga högskolan i Bremen. Han utsågs 2011 till professor vid McGill University i Montréal i Kanada. Han är ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien sedan 2000.

Som tonsättare är Hans-Ola Ericsson bland annat skrivit Melody to the Memory of a Lost Friend som komponerades på 1980-talet och består av tretton stycken för olika instrument och tonband. På 2000-talet har han bland annat komponerat kyrkooperan Höga visan (2002–04) och Sub specie aeternitatis (2007) för piano, stråkorkester och trumset.

År 1992–1997 var han projektledare för Övertorneåprojektet, ett forskningsprojekt innefattande dokumentation och rekonstruktion av orglarna i Övertorneå och Hietaniemi kyrka samt restaurering av orgeln i Övertorneå.

Hans-Ola Ericsson har varit projektledare för bygget av Orgel Acusticum vid Luleå tekniska universitet.  Bygget av orgeln påbörjades i augusti 2006 av Orgelbauwerkstatt Woehl och under ledning av Gerald Woehl.

Referenser

Noter

Tryckta källor
Nationalencyklopedin: Supplementband I (2000), s. 494, Malmö: Bokförlaget Bra Böcker.

Webbkällor
Hans-Ola Ericsson www.ltu.se Luleå tekniska universitet. Läst 2010-03-07.
Jacobsson, Stig: Hans-Ola Ericsson www.mic.se Svensk Musik.
Meet Our Faculty: Profiles: Department of Performance: E – Schulich School of Music, McGill University
Hans-Ola Ericsson – Schulich School of Music, McGill University
 Orgel Acusticum vid Luleå tekniska universitet

Externa länkar 
 

Professorer vid svenska musikhögskolor
Svenska organister under 1900-talet
Svenska organister under 2000-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 2000-talet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Personer verksamma vid Luleå tekniska universitet
Födda 1958
Män
Levande personer
Musiker från Stockholm
Torbjörn Elensky

Torbjörn Elensky, född 11 juli 1967, är en svensk författare som debuterade 1998 med kortromanen På stället.

Skönlitteratur 
Novellsamlingen Myrstack kom 2000 och romanen Döda vinklar 2002. 2006 publicerade han Svensk drömtid – tre berättelser. I sina böcker undersöker han berättelsens och språkets förhållande till verkligheten. Våren 2008 publicerade han en bok om Kuba, Luisas tupp – 100 kubanska bilder där Kuba skildras prismatiskt genom hundra avsnitt med rubriker efter la charada cubana, ett traditionellt system där varje siffra motsvaras av ett föremål eller fenomen och som huvudsakligen används för lottoliknande spel. Boken bygger på personliga erfarenheter och blandar det nära och privata med det historiska och politiska, men hela tiden med den vanliga människan och hennes umbäranden och överlevnadsstrategier i fokus.

Annan konstnärlig verksamhet 
Förutom skönlitteratur har han arbetat med konstnärer och tonsättare som Tobias Bernstrup, Stefan Pöntinen, Katarina Norling och Jonas Bohlin. Med Jonas Bohlin har han gjort ett verk baserat på en intervju med en tjetjensk pojksoldat, I saw it all, som uruppfördes av Kammarensemblen 1999. Med samme tonsättare och ensemble gjorde han 2002 Den sjunde juli, medieoratoriet med text helt baserad på Dagens Nyheter från den 7 juli 2001.
Hörspelet Molnskeppet uppfördes av Radioteatern, i regi av Tobias Theorell, 2002. År 2005 sändes en radioteaterbearbetning av Clas Livijns roman Spader Dame, också i regi av Tobias Theorell.
Torbjörn Elensky medverkar regelbundet som kulturskribent i Dagens Nyheter och Svenska Dagbladet, bland annat med essäer och understreckare. Han har även regelbundet medverkat med historiska essäer i tidskriften Företagsminnen.

Bibliografi
1998 – På stället (Albert Bonniers förlag)
2000 – Myrstack – berättelser (Albert Bonniers förlag)
2002 – Döda vinklar (Albert Bonniers förlag)
2006 – Svensk drömtid – tre berättelser (Albert Bonniers förlag)
2008 – Equator : från art deco till öst (Equator)
2008 – Luisas tupp – 100 kubanska bilder (Albert Bonniers förlag)
2013 – Egendom (Albert Bonniers förlag)
2014 – Italo Calvino – skönlitteraturen som livsform (H:ström - Text & Kultur)
2017 – Gränser (Fri Tanke)
2019 – Eldungen (Norstedts)
2021 – Absolut text (Fri Tanke)
2022 – Dr Mabuses ansikte (Faethon)

Priser och utmärkelser
2001 – Albert Bonniers stipendiefond för yngre och nyare författare
2013 – Gun och Olof Engqvists stipendium

Referenser

Noter

Externa länkar
 
 Författarpresentation på Albert Bonniers förlag
 Recension i Svenska Dagbladet 2008-01-08

Svenska författare under 2000-talet
Svenskspråkiga författare
Födda 1967
Män
Levande personer
Gary Verkade

Gary Glenn Verkade, född 20 september 1954 i Chicago, är en amerikansk organist, tonsättare och pedagog.

Gary Verkade är verksam vid Luleå tekniska universitet, där han undervisar i orgelspel, kontrapunkt, musikteori och fri improvisation. Förutom i sitt fosterland och Sverige har Verkade varit verksam i Tyskland, där han bland annat studerat orgel för Gerd Zacher. 

Verkades studier har länt honom såväl Master of Fine Arts som Doctor of Musical Arts, det senare för hans avhandling om ett koralförspel av Georg Böhm.

Han ger konserter och undervisar vid mästarkurser regelbundet på skilda håll i Europa och Nordamerika.

Verkade är medlem i Föreningen svenska tonsättare.

Publikationer
 Verkade, Gary G., Georg Böhm: Vater unser in Himmelreich á claviers et pedal: the Concept of Order, diss., U. of Iowa, 1987. (Another title: The Concept of Order in the Keyboard Works of Georg Böhm.)

Diskografi
 Winded – Burt, Gaburo, Blackburn / Gary Verkade, Innova (American Composer's Forum) CD 524 (december 2000)
 Berio: The Complete Sequenzas and Works for Solo Instrument, mode 161-163, Mode Records (maj 2006)
 Improvisations For Organ And Saxophone, Penumbra CD 012 (juni 2002)
 Jörg Herchet: Namen Gottes. Orgelwerke, VKJK 0811 (2008)

Externa länkar 
CV på institutionens webbplats
Biografisk artikel på American Composers Forums webbplats

Professorer vid svenska musikhögskolor
Svenska organister under 1900-talet
Svenska organister under 2000-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 2000-talet
Amerikanska organister
Amerikanska klassiska kompositörer
Personer verksamma vid Luleå tekniska universitet
Födda 1954
Levande personer
Män
Personer från Chicago