kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tysklands Grand Prix 1951

Tysklands Grand Prix 1951 var det sjätte av åtta lopp ingående i formel 1-VM 1951. Detta var det första F1-loppet som kördes i Tyskland.

Resultat 
 Alberto Ascari, Ferrari, 8 poäng
 Juan Manuel Fangio, Alfa Romeo, 6+1 
 José Froilán González, Ferrari, 4 
 Luigi Villoresi, Ferrari, 3 
 Piero Taruffi, Ferrari, 2 
 Rudi Fischer, Ecurie Espadon (Ferrari) 
 Robert Manzon, Gordini (Simca-Gordini)
 Louis Rosier, Ecurie Rosier (Talbot-Lago-Talbot)
 Pierre Levegh, Pierre Levegh (Talbot-Lago-Talbot) 
 Jacques Swaters, Ecurie Belgique (Talbot-Lago-Talbot) 
 Johnny Claes, Ecurie Belge (Talbot-Lago-Talbot)

Förare som bröt loppet
 Yves Giraud-Cabantous, Yves Giraud-Cabantous (Talbot-Lago-Talbot) (17, olycka) 
 Maurice Trintignant, Gordini (Simca-Gordini) (13, motor) 
 Felice Bonetto, Alfa Romeo (12, tändfördelare) 
 Duncan Hamilton, Duncan Hamilton (Talbot-Lago-Talbot) (12, oljetryck) 
 Paul Pietsch, Enrico Platé (Maserati) (11, olycka) 
 André Simon, Gordini (Simca-Gordini) (11, motor) 
 Nino Farina, Alfa Romeo (8, överhettning) 
 Philippe Étancelin, Philippe Étancelin (Talbot-Lago-Talbot) (4, växellåda)
 Louis Chiron, Ecurie Rosier (Talbot-Lago-Talbot) (3, tändning) 
 Antonio Branca, Antonio Branca (Maserati) (3, motor) 
 Emmanuel de Graffenried, Enrico Platé (Maserati) (2, motor)

Förare som ej startade 
 David Murray, Scuderia Ambrosiana (Maserati) (olycka)

Noteringar 
 Jacques Swaters gjorde F1-debut. 
 Alberto Ascaris första pole position och första F1-vinst.

VM-ställning
Förarmästerskapet
  Juan Manuel Fangio, Alfa Romeo, 27
  Alberto Ascari, Ferrari, 17
  Nino Farina, Alfa Romeo, 15    José Froilán González, Ferrari, 15   Luigi Villoresi, Ferrari, 15

 

1951 i Västtyskland
Tysklands Grand Prix
Analog signal

Analoga signaler är alla variabla signaler med kontinuitet i tid och amplitud. När en kontinuerlig signalfunktion användes för att avbilda något, exempelvis ljud, är signalens kontinuitet en analogi till kontinuiteten hos det avbildade fenomenet. Till skillnad från en analog signal, avbildar en digital signal ett kontinuerligt fenomen genom en följd av diskreta punkter. En analog signal skiljer sig alltså från en digital signal genom att små fluktuationer i den analoga signalen är meningsfulla. Analoga signaler förekommer oftast i elektriska sammanhang (TV, radio, video) men även mekaniska, pneumatiska och hydrauliska system kan använda sig av analoga signaler.

Se även 
Analog elektronik

Elektronik
Joel Sallius

Joel Sallius, född 1901 i Eslöv, död 1988 i Eslöv, var en svensk lärare, politiker och lokalhistoriker.

Joel Sallius var son till expeditören på tidningen Arbetet Per Jönsson och Betty Jönsson. Han var ledamot i Eslövs stadsfullmäktige 1931-66 och dess ordförande 1942-66. Han var ledamot i Eslövs drätselkammare 1935-58, dess vice ordförande 1936-47 samt ordförande 1947-58. Han var ordförande i Eslövs arbetarekommun 1934-40 och aktiv i IOGT-logen Kronan i Eslöv.

I Eslöv finns Joel Sallius park, framför Medborgarhuset, samt Salliusgymnasiet vid Östergatan, både namngivna efter Joel Sallius. Han var gift med Judith Sallius. Han är begraven på Eslövs kyrkogård.

Bibliografi
1958 - När järnvägen kom till byn, Eslövs museums skriftserie 1
1961 - Bygden, staden, banken, tillsammans med Erik Forslid
1961 - Fälad blev stad, tillsammans med Gösta Johannesson och Allan Arvastson
1965 - En bok om Eslöv
1970 - Gatunamn i Eslöv Del I, Eslövs museums skriftserie 6
1971 - Gatunamn i Eslöv Del II, Eslövs museums skriftserie 7
1972 - Metallarbetarna i Eslöv, Eslövs museums skriftserie 9
1973 - Gamla eslövsbor berättar, Eslövs museums skriftserie 10
1980 - Det handlar om gamla Eslöv, Eslövs museums skriftserie 12
1981 - Från flydda tider, Eslövs museums skriftserie 13
1985 - ABF i Eslöv och dess föregångare, Eslövs museums skriftserie 14

Svenska skolledare under 1900-talet
Svenska socialdemokrater
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Personer från Eslöv
Födda 1901
Avlidna 1988
Svenska folklivsforskare
Män
Stackebo gruva

Stackelbro gruva är en nedlagd fältspatsgruva i närheten av Östra Frölunda i Västra Götalands län

Idén att bryta fältspat vid Stackebo Gruva kom våren 1901. En torpare vid namn Johan Larsson, från Björkelund i Holsjunga socken, frågade då August Johansson om han fick köpa mark i skogen.

Våren 1902 var arbetet att bryta fältspat i full gång och fortsatte till 1907, då de blev tvungna att avbryta för att man inte kunde pumpa bort vattenmassorna i tillräcklig takt. År 1943 började man dock åter att bryta; tekniken hade gått framåt och det fanns bättre pumpar att tillgå. Arbetet med att bryta fältspat fortgick till år 1947.

Numera är gruvan tömd på fältspat; kvar finns ett vattenfyllt hål som påminnelse av verksamheten uppe i Stackebo.

Källor

 Östra Frölunda-boken

Gruvor i Västergötland
Nedlagda gruvor i Sverige
Svenljunga kommun
Alan Johnston

Alan Johnston, född 17 maj 1962, är en brittisk journalist, anställd av BBC.

Alan Johnston kidnappades i Gazaremsan den 12 mars 2007, av den radikala islamistiska gruppen Islams armé, som ville att britterna skulle släppa terrormisstänkta fångar i Storbritannien i utbyte mot Alan Johnston.

I slutet av juni visades videobilder på Johnston, iförd ett självmordsbombbälte.

Klockan 02.40 (svensk tid) onsdag den 3 juli kom beskedet att Johnston släppts och överlämnats till Hamasrepresentanter. Han framträdde tidigt på onsdagsmorgonen tillsammans med Hamasledaren Ismail Haniya.

Födda 1962
Brittiska journalister
Män
Levande personer
Kidnappade personer
Bombattentatet i Brighton

Bombattentatet i Brighton utfördes tidigt på morgonen den 12 oktober 1984 av Provisoriska IRA mot det konservativa partiets årliga kongress på hotellet Grand Hotel i den engelska orten Brighton. Attentatet var riktat mot den brittiska premiärministern Margaret Thatcher. Fem människor dog genom bombningen och 34 skadades.

Bombningen 
Bomben detonerade kl 02.54 på natten. Thatcher var fortfarande vaken, enligt en uppgift satt hon uppe och arbetade med ett tal. Badrummet, som hon hade lämnat bara två minuter tidigare, sprängdes av bomben. Hon och maken Denis undkom därigenom dådet oskadda. Thatcher bytte kläder och eskorterades därefter av säkerhetsvakter till Brightons polisstation. Makarna Thatcher blev senare förda till Lewes Police College där de tillbringade återstoden av natten.

Även om attentatsmännen misslyckades med att döda Thatcher eller någon av hennes ministrar, dödade de fem personer, däribland Anthony Berry och John Wakehams första fru Roberta. Flera andra blev svårt handikappade för resten av sina liv.

IRA ansvariga för dådet 
Dagen efter tog Provisoriska IRA på sig ansvaret för dådet, och sade att de skulle göra nya försök. Ett berömt uttalande myntades: "Idag hade vi otur, men kom ihåg, vi behöver bara ha tur en gång. Du måste ha tur varje gång." (Today we were unlucky, but remember we only have to be lucky once. You will have to be lucky always.).

Patrick Magee 
I september 1986 befanns Patrick Magee, då 35 år, skyldig till att ha placerat ut och detonerat bomben som dödade fem personer. Han hade tre veckor innan konferensen tagit in på hotellet under namnet Roy Walsh, placerat bomben i rum 629 och satt en långtidstimer att lösa ut under konferensen 24 dagar senare. Donald Maclean bodde då i rummet med sin fru, frun dödades och Maclean skadades allvarligt när bomben briserade.

Patrick Magee dömdes till åtta livstidsstraff, varav sju för Brightonbombningen och det åttonde för förberedelse till ett annat dåd. Domaren rekommenderade att Magee skulle sitta åtminstone 35 år i fängelse. Inrikesminister Michael Howard ökade det senare till "livet ut". Magee frigavs emellertid 1999 efter bara 14 års fängelsetid, som ett led i Långfredagsavtalet. En talesman för regeringen gjorde uttalandet att det "var svårt att smälta" och dåvarande inrikesministern Jack Straw överklagade frigivningen, men Nordirlands högsta domstol godkände inte överklagandet.

Efter frigivningen har Magee gjort uttalandet "Det jag gjorde, gjorde jag av övertygelse och så väl jag kunde. Om det är några mord jag i dag ångrar? Nej, det kan jag inte påstå." vilket upprörde många anhöriga till offren. Fastän han erkänner sig delvis skyldig till planerandet vidhåller han, att fingeravtrycken som hittats på hotellet var fabricerade - "Om det var mina fingeravtryck, så var det inte jag som satte dit dem" sa han i en tidningsintervju kort efter frigivningen.

Referenser

Externa länkar 
 BBC News - Artikel om bombdådet
 BBC News - Bildspel från attacken
 BBC News - Magee dömdes för bombdådet
 An Phoblacht: Intervju med Pat Magee

1984 i Storbritannien
Terroristaktioner 1984
Brighton
Terroristaktioner i Storbritannien
Islams armé

Islams armé (جَيش الإسلام Jaysh al-Islām) är en militant grupp palestinska islamister, kända för att ha utfört kidnappningar och bombattentat.

Gruppmedlemmarna tillhör den mäktiga Dughmush-klanen, ökänd för utpressning, smuggling, vapenhandel och hänsynslösa avrättningar av konkurrenter. 

2007 kidnappade man BBC-korrespondenten Alan Johnston.

Islamistiska terrororganisationer
Palestinsk terrorism
Flavivirus

Flavivirus (Flaviviridae) är en virusfamilj bestående av RNA-virus. Exempel på sjukdomar orsakade av virus tillhörande familjen är gula febern, hepatit C, TBE, japansk encefalit, zikafeber och denguefeber.

Virus
Gerd Kanter

Nation:  

Gerd Kanter, född den 6 maj 1979 i Tallinn, Estniska SSR, Sovjetunionen, är en estnisk friidrottare (diskuskastare) som tillhört världseliten sedan 2003. Kanter är den kastare som nått tredje längst genom historien, efter Jürgen Schult och  Virgilijus Alekna. Just Alekna lyckades både vid VM i Helsingfors 2005 och EM i Göteborg 2006 besegra Kanter.

Gerd Kanter blev världsmästare i Osaka-VM 2007, då han vann diskusfinalen på resultatet 68,94 m. Året efter följde han upp segern genom att även vinna olympiskt guld vid Olympiska sommarspelen 2008 i Peking med ett kast på 68,82.

Kanter var storfavorit till guldet vid VM 2009 i Berlin, då han var den enda som kastat över 70 meter under året. Men väl i finalen slutade han först på tredje plats efter att bara ha kastat 66,88 meter.

Personligt rekord 

 Diskus – 73,38 meter

Källor 
 Fakta på IAAFs webbplats

Födda 1979
Estländska diskuskastare
Världsmästare i diskuskastning
Olympiska guldmedaljörer 2008
Estländska olympiska guldmedaljörer
Estländska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2012
Män
Personer från Tallinn
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Estland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Estland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Estland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Estland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Nunatak

För bandet, se Nunatak (musikgrupp).

En nunatak (från grönländska: nunataq) är en del av ett berg eller liknande, som sticker upp ur en omgivande glaciär. Nunataker beskrevs från Grönland, men de finns också i Antarktis och Kanada, speciellt på Ellesmere Island. Termen används också för områden, både högland eller lågland, som inte är nedisade men omgivna av glaciärer. Sådana finns bland annat på Grönland och Antarktis. På själva nunataken finns alltså ingen is, utan berget står i dager.

Nunataker har ofta en egen flora och fauna med arter som inte finns i omgivningen. På nunataker i Norges kustfjäll under istiden kan vissa härdiga fjällväxter ha överlevt den senaste nedisningen. Det finns ett fåtal nunataker i dagens Norge, varav Lodalskåpa är mest känd. Detta fjäll har stått kvar under cirka 40 istider under de senaste två årmiljonerna.

Referenser

Noter

Bokkälla 
 Bra Böckers lexikon, 1978.

Glaciologi
Typer av berg
Mieszkowice

Ej att förväxla med Barwice, vars namn är Bärwalde in Pommern på tyska.

Mieszkowice  (tyska: Bärwalde, tidigare även Bärwalde (Neumark)) är en småstad i västra Polen, belägen i distriktet Powiat gryfiński i Västpommerns vojvodskap, vid floden Kurzyca omkring 15 km öster om Oder och 80 km söder om Szczecin. Staden har 3 609 invånare, inom tätorten. Sammanlagt bor 7 426 invånare (2012) i hela kommunen, som är en stads- och landskommun med gemensam administration.

Historia 

Staden grundades av tysktalande bosättare 1298 under Ostsiedlung-perioden och hette officiellt under större delen av sin historia Bärwalde. Den tillhörde då landskapet Neumark i markgrevskapet Brandenburg.

I Bärwalde slöt Gustav II Adolf och kardinal Richelieu ett fördrag (det så kallade fördraget i Bärwalde, 23 januari 1631), i vilket Sverige förpliktade sig att hålla upp till 36 000 man i Tyskland i utbyte mot 400 000 franska riksdaler om året. Detta fördrag skulle äga giltighet i fem års tid.

Staden drabbades endast av mindre skador under andra världskriget. Efter krigsslutet 1945 tillföll staden i enlighet med Potsdamöverenskommelsen Polen och döptes då om till Mieszkowice efter Mieszko I, Polens grundare.

Kommunikationer 
Staden ligger vid järnvägen mellan Kostrzyn nad Odrą och Szczecin och har en järnvägsstation på linjen som trafikeras av regionaltåg. Genom staden passerar också den nationella vägen DK 31 (Słubice - Szczecin).

Vid byn Gozdowice väster om staden finns en bilfärja över floden Oder till byn Güstebieser Loose i den tyska kommunen Neulewin. Via denna färja nås västra sidan av Oder och närmaste vägen till staden Wriezen på tyska sidan.

Källor

Noter

Externa länkar 

Städer i Västpommerns vojvodskap
Kommuner i Västpommerns vojvodskap
Lekhyttan

Lekhyttan är en mindre ort i Lekebergs kommun i västra Närke. Lekhyttan ligger mellan Örebro och Karlskoga, nära Lanna och sjön Leken. Genom området går E18, som från och med 2008 har motorvägsstandard österut från platsen mot Örebro.

Lekhyttan har av Länsstyrelsen i Örebro län klassats som riksintressant kulturmiljö. I Lekhyttan finns bymiljö och bergsmansby med bebyggelse från 1700- och 1800-talen. Bebyggelsen är välbevarad och det finns ett småskaligt odlingslandskap. Det finns också lämningar av hyttan, som togs ur bruk år 1776.

Hallagården var en gång gästgiveri, och dess äldsta delar härstammar från 1600-talet. Det finns också en tullstuga från 1700-talet.

Referenser
 Länsstyrelsen i Örebro län - Lekhyttan
 Carl Anders Lindstén: Sevärt runt Örebro, s. 116. Turistnämnden i Örebro kommun 1982.

Orter i Lekebergs kommun
Riksintressen för kulturmiljövården i Örebro län
Svenska järnbruk
Ärlången

Ärlången (även Erlången) är en sjö i Linköpings kommun och Åtvidabergs kommun i Östergötland mellan Sturefors och Grebo. och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Stångån. Vid provfiske har en stor mängd fiskarter fångats, bland annat abborre, gärs, gös och karpfisk (obestämd).

Sjön genomrinns i sin västra del av Stångån, tillika Kinda kanal. Vid västra delen av Ärlången ligger Sturefors slott och ett naturreservat med vackert eklandskap. Här har sjön delvis en slättkaraktär. Österut, mot Grebo, följer sjön en sprickdal och har bitvis ganska branta sidor. Mest framträdande är Käringberget på norra sidan, nära Grebo, med en hög klippbrant mot sjön.

I Ärlångens fiskbestånd ingår den rödlistade aspen. Det finns även rikligt med gös.

Delavrinningsområde 
Ärlången ingår i delavrinningsområde (646788-149844) som SMHI kallar för Utloppet av Ärlången. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 106 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Stångån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (52 procent), öppen mark (12 procent) och jordbruk (23 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 1 procent av avrinningsområdet.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Gärs
 Gös
 Karpfisk obestämd
 Lake
 Löja
 Mört
 Nors
 Sarv
 Siklöja
 Sutare

Se även 
 Lista över insjöar i Linköpings kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 Ärlången på Linköpings kommuns objektlista

Insjöar i Motala ströms avrinningsområde
Insjöar i Östergötland
Insjöar i Linköpings kommun
Insjöar i Åtvidabergs kommun
Insjöar i Sverige om minst två kvadratkilometer
Franz Karl Achard

Franz Karl Achard, född 28 april 1753 i Berlin, död 20 april 1821 i Cunern, Schlesien, var en tysk kemist och fysiker. Hans mest kända upptäckt är framställningen av socker från sockerbetor.

Biografi
Achard blev 1782 direktör för Preussiska vetenskapsakademiens fysikaliska klass. Stödjande sig på Andreas Sigismund Marggrafs rön att vitbetan innehåller socker, började Achard omkring 1786 en serie mödosamma odlingsförsök på sitt gods och erhöll slutligen genom Fredrik Vilhelm III medel att inköpa godset Cunern i Schlesien, där han 1796 anlade den första fabriken för tillverkning av vitbetssocker. År 1812 inrättades där en läroanstalt i ämnet. Achard skrev bland annat Die europäische Zuckerfabrikation aus Runkelrüben (tre band, 1809; anddra upplagan 1812).

Achard invaldes 1782 som utländsk ledamot nummer 116 av Kungliga Vetenskapsakademien.

Källor

Tyska kemister under 1800-talet
Tyska fysiker under 1800-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1753
Avlidna 1821
Män
Forskare från Berlin
Pancetta

Pancetta () är italienskt rimmat och lufttorkat sidfläsk. Pancetta översätts ofta med bacon, men i svenskt språkbruk så skiljer sig vanligen pancettan från bacon i att den är lufttorkad snarare än rökt. Man kryddar pancettan med till exempel muskot, paprika, fänkål, chilipeppar eller vitlök, och torkar den cirka tre månader.

Pancetta finns i många varianter. Olika delar av Italien producerar egna typer. På Korsika anses den vara en officiell smak. Pancettan är vanligen rullad (se bilden) men kan även vara rak med det vita fettet längs ena sidan.

Användning 
När den serveras som den är, skivas den rullade pancettan i mycket tunna skivor. Oftare används den för att krydda andra rätter, särskilt pastasåser. Ett populärt recept som innehåller pancetta kallas all’amatriciana efter staden Amatrice som ligger i provinsen Rieti i Italien. Dock ska en äkta amatriciana innehålla guanciale, en saltad och lagrad griskind, vilket det även bör vara i en riktig carbonara, men i båda dessa rätter används istället pancetta ibland. Pancettan används också som ingrediens i vissa pizzor.

Referenser

Externa länkar 

Fläskkött
Italienska charkvaror
Felix Sánchez

Nation: 

 

Felix Sánchez, född 30 augusti 1977 i New York, är en dominikansk friidrottare(häcklöpare). 

Sánchez var den stora dominanten på 400 meter häck åren 2001-2004 och vann 43 lopp i rad. Förutom dubbla OS-guld (2004 och 2012) och VM-guld (2001 och 2003) vann Sánchez även jackpoten i Golden League under 2002. Sedan 2004 har Sánchez haft problem med skador. Han tävlade vid VM i friidrott 2007 i Osaka och kom på andra plats med tiden 48,01.

Personliga rekord 
 100 m - 10,45 s
 200 m - 20,87 s
 400 m - 44,90 s
 800 m - 1:48,99 min
 400 m häck - 47,25 s

Källor 
Friidrottsstatistik

Födda 1977
Dominikanska friidrottare
Olympiska guldmedaljörer 2004
Olympiska guldmedaljörer 2012
Dominikanska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Dominikanska republiken
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Dominikanska republiken
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Dominikanska republiken
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Dominikanska republiken
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
IAAF Golden League-vinnare
Världsmästare på 400 meter häck
Män
Levande personer
E5 (bränsle)

E5 är en form av motorbränsle som består av 5% etanol och 95% bensin.

I Sverige såldes all 95-oktanig och 98-oktanig bensin som E5-bränsle, med undantag på Gotland, innan 1 augusti 2021. Därefter höjdes etanolnivån i den 95-oktaniga till E10. 
Observera att oktantalen 95 och 98 inte avser procentandelen bensin utan är ett mått på bränslets förmåga att motstå knackningar.

Enligt en överenskommelse mellan Svenska Petroleuminstitutet (en organisation som sammansluter de största svenska motorbränsleleverantörerna) och Bil Sweden (som sammansluter biltillverkare och -importörer), så garanteras att bensindrivna bilar klarar den minst 5-procentiga etanolinblandningen.

Orsaken till etanolinblandningen är av miljöhänsyn - minskning av fossila koldioxidutsläpp samt miljöfarliga ämnen som finns i motorbensin. 10% är den högsta inblandning som EU tillåter enligt standarden för bensin EN 228.

Källor
Infobroschyr från Biofuel region

Bränslen

en:E5 fuel
Friedl Holzer-Kjellberg

Elfriede ”Friedl” Amalie Adolfine Holzer-Kjellberg, född i Leoben, Österrike, 24 oktober 1905, död 11 september 1993 i Borgå, var en banbrytande finländsk keramiker som medverkat till att göra finsk konstindustri känd utomlands.

Biografi 
Holzer-Kjellberg tog sin examen som keramiker i Graz och flyttade 1924 på uppmaning av sin syster till Finland. Hon började på Arabias fabrik, där hennes första arbete var en stor perforerad skål. Vid denna tid drejade man egentligen inte vid fabriken, Elsa Elenius och Thure Öberg arbetade huvudsakligen med porslinsmålning.

År 1939 och framåt började Friedl Holzer-Kjellberg på allvar att utveckla risporslinet sedan hon på konstindustrimuseet i Wien fått tid att teckna föremål. En vit kinesisk risskål från 1600-talet hade inspirerat henne. Hon var intresserad av glasyrer och glasyrtekniker. Hon experimenterade mycket med de gamla recept och beskrivningar som fanns och till slut fick hon fram det tunna och genomskinliga resultat hon sökte. Efter detta arbetade hon enbart med porslin. Allt ifrån massa till finslipning och hål i massan gjordes för hand och som mest var uppemot 20 personer anställda till att göra detta. Hela avdelningen var dessutom fredad eftersom det hela var en ytterst känslig process där mycket kunde gå fel. Tillverkningen av risporslin lades ned 1974.

Karaktäristiskt för Fridl Holzer-Kjellberg var de kopparglasyrer i starka färger som hon började tillverka från 1940-talet. Röda oxblodsfärger och turkosa påfågelglasyrer var färger som hon själv blandat fram, ofta i samarbete med laboratoriechefen på Arabia vid deras laboratorium. Där fanns också en liten gasugn som väl lämpade sig för reducerad bränning vilket torde ha hjälpt till att få fram dessa färger vid bränningen, den viktigaste fasen.

Holzer-Kjellbergs arbeten hade en stor efterfrågan som hela tiden ökade, hon gjorde stora fat och skålar glaserade i både oxblodsrött och koboltblått. De finaste kopparröda skålarna blev ofta stadsgåvor.

Under de 46 år som hon var på Arabia jobbade hon oförtröttligt med att framställa sina egna arbeten samt att guida på en mängd olika språk i det museum som fanns på fabriken och som hade grundats av Kurt Ekholm. Denne flyttade oväntat till Göteborg år 1948, vilket gjorde Friedl Holzer-Kjellbetg till museichef. Hennes skapande period hade varit de första 25–30 åren och de sista 10–15 blev mest producerande. 
 
Friedl Holzer-Kjellberg gick i pension 1971.

Hon var medlem i Ornamo från 1936 och representerade Finlands konstindustri med utställningar både i hemlandet och utomlands. Hon fick många priser under sin livstid, bland annat Pro Finlandia 1962.

Källor

Noter 

Finländska keramiker
Österrikiska keramiker
Födda 1905
Avlidna 1993
Kvinnor
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen