kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nils Lüning

Nils Gustaf Adolf Lüning, född 3 juni 1905 i Vetlanda, död 17 juli 1975, var en svensk polismästare och kommunalpolitiker (höger).

Lüning blev juris kandidat 1932 och genomförde tingstjänstgöring 1932–34: Han blev amanuens vid Överståthållarämbetet 1935, e.o. assessor där 1943, biträdande stadsfiskal i Stockholm 1941, var polismästare i Malmö 1946–59 och därefter i Stockholm. Han var vice ordförande i Malmö stads hälsovårdsnämnd 1948–59.
 
Lüning blev ordförande i Svenska stöldskyddsföreningen 1959, vice styrelseordförande i Svenska Diakonanstalten 1963, ordförande i Religionssociologiska institutet 1962, Stockholms luftvärnsförening 1965 och styrelseledamot i Stockholms stads brandstodsbolag 1961.

Källor

Malmö stads historia, åttonde delen (register), Arlöv 1994, , sid. 59

Svenska polismästare
Svenska kommunalpolitiker
Svenska moderater
Personer i Malmös historia
Personer i Stockholms historia
Födda 1905
Avlidna 1975
Män
Personer från Vetlanda
Bertil Finnberg

Karl Viktor Bertil Finnberg, född 2 november 1910 i Halmstad, död 10 februari 1998 i Sankt Petri församling i Malmö, var en svensk polismästare.

Finnberg avlade reservofficersexamen 1931 och blev kapten i Hallands regementes reserv 1944. Han utexaminerades från Statens polisskola 1938 och blev juris kandidat i Lund samma år. Han var poliskonstapel vid Malmö polisverk från 1933 (extra 1932), där han sedermera blev kriminalkonstapel 1938, kriminalöverkonstapel 1940, 1:e poliskommissarie 1944, polisintendent 1948 och var polismästare 1959–1976. Finnberg är begravd på Sankt Pauli norra kyrkogård i Malmö.

Utmärkelser 

  Kommendör av Nordstjärneorden, 5 juni 1971.

Källor

 Finnberg, Karl Viktor Bertil på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska polismästare
Kommendörer av Nordstjärneorden
Personer i Malmös historia
Personer från Halmstad
Gravsatta på Sankt Pauli norra kyrkogård
Födda 1910
Avlidna 1998
Män
Lars Adler

Lars Adler, född 21 juli 1854 i Simlinge socken, Malmöhus län, död 1913, var en svensk polismästare, rådman och kommunalpolitiker.

Adler, som var lantbrukarson, blev student i Lund 1876, filosofie kandidat 1880, avlade juridisk examen 1883 och utnämndes 1886 till länsbokhållare i Malmö och 1887 till rådman och polismästare där. Han avgick 1904 som polismästare och var 1905–07 ordförande i drätselkammaren.

Källor
Carl Sjöström: Skånska nationen 1833–1889, Lund 1904, sid. 357. 
Svensk rikskalender 1908

Malmö stads drätselkammare 1863-1915. Den 28 december 1915, Malmö 1915
Malmö stads historia, åttonde delen (register), Arlöv 1994, , sid. 51.

Svenska polismästare
Kommunalpolitiker i Malmö
Födda 1854
Avlidna 1913
Män
Personer från Skåne
Mireille

Mireille  är ett Franskt kvinnonamn som kommer från det Provensalska Occitanska "Mirèio" (Mirèlha traditionell Occitansk form) . 
Mirèio tros vara deriverat av det Occitanska verbet mirar som betyder "beundra / att beundra / beundransvärd".

Historia
Namnet Mirèio användes för första gången av poeten Frédéric Mistral (1830-1914) som namn på hjältinnan i och på sitt versepos, skrivet på Occitanska. Han hade i sin tur funnit namnet i en lokal legend.

Han ville också ge sin guddotter namnet. Prästen som skulle döpa barnet vägrade dock först att godkänna namnet, med hänvisning till att det inte var ett "kristet" namn - men då påstod Mistral att Mireio var en occitansk variant av det bibliska namnet Mirjam, och eftersom han var den store auktoriteten när det gällde det occitanska språket tordes prästen inte säga emot honom.
Hon var den första som döptes till Mirèio/Mireille, året var 1861.

Övrigt
I Sverige finns 197 bärare av namnet varav 142 har det som tilltalsnamn (2011-10-22).

Namnsdag: Officiell namnsdag: saknas. Inofficiell: 16 september.

Referenser

Noter

Källor
 https://web.archive.org/web/20111028001625/http://babynamesworld.parentsconnect.com/meaning_of_Mireille.html

Externa länkar
 http://svenskanamn.alltforforaldrar.se/statistik/lan/Mireille
 http://www.scb.se/namnstatistik

Kvinnonamn
Hannes Finnsson

Hannes Finnsson (alternativt under danmarksåren Hannes Finsen), född 8 maj 1739 i Reykholt i Borgarfjord i Island , död 4 augusti 1796 i Skálholt i Island, var en isländsk historiker och biskop i Skálholts stift. 

Hannes Finnsson var son till biskopen i Skálholt Finnur Jónsson och Guðríður Gísladóttir. Han tog studentexamen på Skálholtsskóli och reste därefter till Köpenhamn, där han tog en teologisk ämbetsexamen 1763. Utöver teologin studerade han med intresse antikvarisk historia. Han återvände efter några år till Island, där han bodde under tre år. År 1770 återvände han till Köpenhamn, där han tillbringade de kommande sju åren med isländska studier, inklusive publicering av Historia ecclesiastica Islandiæ i fyra band 1772–1778, sammanställd av fadern. Under dessa år gjorde han 1772 en resa till Stockholm för att undersöka de isländska handskrifter som fanns i Sverige och där han bland annat upptäckte det enda exemplat av Heidarvigasagan, eller Sagan om slaget på Tvedögra hed. 

År 1776 vigdes han som sin fars medhjälpare i biskopsämbetet och efterträdde fadern som biskop 1785. Han engagerade sig också i ekonomiska frågor och skrev om isländskt åkerbruk, om skogsskötsel och handel samt om  barnadödligheten på Island och nedgången i invånarantal på grund av oår. 

Hannes Finnsson var gift två gånger: 1780 med Pórunn Olafsdatter Stephensen och 1789 med Valgerdur Jonsdottir. Han var farfar till Vilhjálmur Finnsson.

Bibliografi i urval
 Vikverjernes Kristenret,1729
Landnámabók (redigering), 1774
Kvöldvökur I och II ("Aftonläsning"), 1796—1797 respektive 1848
Avhandling om det 1768 tryckta Kongespejlet
Um mannfækkun af hallærum á Íslandi ("Om minskning av svält i Island")
Kvöldvökur ("Aftonvakan")
 Stockholmsrella av Hannes Finnsson, översättning av Arvid Hjalmar Uggla, Samfundet Sverige-Island/Lars Hökerbergs Förlag, 1935

Källor 
Eyvind Finsen (redaktör): Bidrag till slægten Finsens historie, Köpenhamn 1944, sidorna 115–126
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Hannes Finnsson på danskspråkiga Wikipedia.
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter

Isländska biskopar
Personer från Reykholt
Födda 1739
Avlidna 1796
Män
Isländska präster under 1700-talet
Reseskildrare
Isländska författare under 1700-talet
Adolf av Sverige

Flera svenska kungligheter är kända under namnet Adolf av Sverige eller Alf av Sverige. 
 Alf Johansson, 1100-talet, son till Johan Sverkersson den äldre
 Adolf Johan av Pfalz-Zweibrücken, prins 1654 som bror till kung Karl X Gustav, hertig av Stegeborg
 Adolf Fredrik, kung 1751, född tysk furste (Holstein-Gottorp) i ätten Oldenburg

 Alf, sagokung
Anna av Sverige

Anna av Sverige kan syfta på:
Anna av Österrike (1573–1598) (1573–1598), drottninggemål 1592 till kung Sigismund, även polsk drottning, född kejserlig prinsessa av Österrike i ätten Habsburg
Anna Maria Vasa (1545–1610), prinsessa dotter till kung Gustav I, gift furstinna av Pfalz
Anna Vasa (1568–1625), prinsessa dotter till kung Johan III
Anna Maria (prinsessa 1593) (1593–1600), prinsessa dotter till kung Sigismund, även polsk prinsessa
Julia Baranova

Julia Baranova, född 1789, död 1864, var en rysk hovdam och pedagog. Hon var guvernant åt Alexander II av Ryssland. 

Hon var dotter till en svensk överste i rysk tjänst, Gustaf Fredrik Adlerberg, och Anna Charlotta Juliana Bagghufvud. Hennes mor var föreståndare för Smolnyjinstitutet och guvernant för de ryska tsarbarnen, och hon blev därför nära vän till tsarfamiljen. Hon gifte sig 1806 med den fattige greven Trofim Osipovich Baranov och bodde en tid i Riga, där maken hade en tjänst inom tullen. Åren 1818-1824 var hon tronföljaren Alexanders guvernant, och 1824-34 storfurstinnornas.   

Baranova var hedersledamot vid byrån för läroverk för kvinnor och från 1835 till 1850 assistent på Sankt Petersburgs kommunala skola, som grundades 1820 av Damernas Patriotiska Sällskap. Hon var hovdam åt storfurstinnan Maria Nikolajevna av Ryssland 1834-39 och hovdam åt kejsarinnan Alexandra Feodorovna (Charlotte av Preussen) 1855-1860. Hon mottog Katarinaorden 1856.

Källor 
 

Personer i Ryssland under 1800-talet
Födda 1789
Avlidna 1864
Kvinnor
Ryska hovdamer
Personer från Tallinn
Ryska grevinnor
Privatlärare
Ryska lärare
Astrid av Sverige (olika betydelser)

Astrid av Sverige kan syfta på:

Astrid av Sverige (1905–1930), prinsessa 1905 dotter till prins Carl, gift drottning av Belgien
Astrid Nialsdotter (1000-talet), drottninggemål ca 1051 till kung Emund den gamle, född norsk stormannadotter i ätten Skjalga
Astrid Olofsdotter av Sverige (1000-talet), furstinna ca 1015 som dotter till kung Olof Skötkonung, gift drottning av Norge
Estrid av obotriterna (1000-talet)
Hedvig Elisabet av Kurland

Hedvig Elisabeth von Biron av Kurland, född 23 juni 1727 i Mitau, död där 1797, var en rysk hovdam. Hon var hovmästarinna åt Elisabet av Ryssland och intog en framträdande plats vid det ryska hovet.

Hon var dotter till hertig Ernst Johann von Biron av Kurland och Benigna Gottlieb von Trotha gt Treyden. Hon beskrivs som ful, med en missformad kropp med puckelrygg, men fick en fin utbildning under överinseende av kejsarinnan Anna Ivanovna. 

När hennes far utnämndes till hertig av Kurland 1737 fick Hedvig Elisabet status som prinsessa och ett eget hov med egna hovdamer och personal, och 1739 debuterade hon i sällskapslivet. Hon blev föremål för mycket uppvaktning av dem som ville ställa sig in hos hennes far, och kejsarinnan ska ha planerat att arrangera en allians med en tysk stat och Ryssland genom ett äktenskap mellan Hedvig Elisabet och en tysk furste. 

År 1740 avled kejsarinnan Anna, och hennes far Biron blev regent. När Biron en kort tid därefter störtades och fängslades placerades även Hedvig Elisabet och hennes mor i arrest. Familjen förvisades i juni 1741 till Pelym i Sibirien. År 1742 beviljades familjen tillstånd av Elisabet av Ryssland att bo i Jaroslavl. Hedvig Elisabet plågades av att sitt passiva liv hos föräldrarna, och försökte upprepade gånger få tillstånd för sig personligen att återvända till hovet. 

1749, när kejsarinnan Elisabet gjorde en pilgrimsfärd till ett kloster nära Jaroslavl, lyckades Hedvig Elisabet ta kontakt med henne. Genom att framställa sig som ett offer för religionsförföljelse lyckades hon uppväcka medlidande, och kejsarinnan Elisabet lovade att själv få henne döpt. Hon konverterade offentligt till ortodoxin i Moskva, där hon döptes till Katarina Ivanovna, och fick sedan en tjänst som hovdam. Vid hovet blev hon en förtrogen till tronföljaren Peter, vars vurm för det tyska hon delade. Hon deltog enligt rapporter i som aktör i flera intriger, medlade vid arrangerande av äktenskap och för utländska medborgare. Hon föreslogs för äktenskap med furst Peter Saltykov och prins Grigory Khovanskii och blev år 1753 bortgift av kejsarinna med baron Alexander Ivanovitj Cherkasov (1728-1788). Då föräldrarna slutligen tilläts återvända till Kurland 1763 följde hon med dem.

Källor 
 

Personer i Ryssland under 1700-talet
Födda 1727
Avlidna 1797
Kvinnor
Ryska hovdamer
Balttyskar
Personer från Jelgava
Avdotia Tjernysjova

Avdotia Ivanovna Tjernysjova, född 1693, död 1747, var en rysk hovdam. Hon var mätress åt Peter den store 1708-25. 

Hon var dotter till furst Ivan Ivanovitj Rzjevskij och Daria Gavrilovna och gift 1710 med furst Grigorij Petrovitj Tjernysjov (1672-1745), senator och generalguvernör i Moskva. Hon inledde 1708 vid femton års ålder ett förhållande med Peter den store, som arrangerade hennes äktenskap och gav henne en hemgift på 4000 livegna. Förhållandet fortsatte av och till fram tills Peters död 1725, och det gick rykten om att Peter avled av syfilis, vilken han ska ha fått av Avdotia. Det är dock inte troligt, med tanke på att Avdotia levde i över tjugo år till i av allt att döma god hälsa. År 1717 var hon inblandad i den skandal som ledde till Mary Hamiltons fall. Hon spred de rykten som ledde till att Hamiltons rum genomsöktes, vilket avslöjade de brott som skulle leda till dennas avrättning. Hon var 1730-1745 hovdam åt kejsarinnan Anna Ivanovna.

Källor 
 

Personer i Ryssland under 1700-talet
Födda 1693
Avlidna 1747
Kvinnor
Ryska hovdamer
Mätresser
Ryska furstinnor
Anna Bestuzjeva-Rjumina

Anna Gavrilovna Bestuzjeva-Rjumina (), född Golovkina (Головкина), död 25 april (enligt n.s.) 1751 i Jakutsk, var en rysk hovdam. Hon dömdes för delaktighet i den så kallade Lopuchin-konspirationen mot Elisabet av Ryssland år 1743.

Anna var dotter till statskansler Gavriil Golovkin och Domna Andrejevna Divovna. Hon tillhörde en familj vars medlemmar ofta hade tjänster vid hovet, och hennes farfar var kusin till tsaritsan Natalja Narysjkina. Den tyske hovmannen von Bergholz beskriver henne som bildad och gladlynt och uppger att hon talade tyska och franska och dansade väl, men inte var attraktiv. Den 10 november 1723 gifte hon sig med greve Pavel Jaguzjinskij (1863–1736), generaldirektör och prokurator i senaten, son till pastorn i lutherska kyrkan i Moskva, och en av förhandlarna vid Ålandskongressen och freden i Nystad. Äktenskapet arrangerades av tsar Peter den store och Katarina I sedan brudgummen blivit skild från sin förra maka, som spärrats in i kloster. Äktenskapet beskrivs som lyckligt. Anna Gavrilovna blev officiellt hovdam 1725. Hon blev änka 1736, och gifte om sig i maj 1743 med greve Michail Bestuzjev-Rjumin (1688–1760). 

Anna Gavrilovnas bror Michail Gavrilovitj (1699–1755) dömdes 1742 till döden för landsförräderi av Elisabet av Ryssland, men domen omvandlades till förvisning till Sibirien. Sommaren 1743 utspelade sig den så kallade Lopuchina-konspirationen i Sankt Petersburg. Efter att ha yttrat kritik mot monarken blev kammarjunkaren, överstelöjtnant Ivan Lopuchin gripen och förhörd under tortyr av sekreta utskottet. Under tortyren utpekade han flera personer för att förbereda en statskupp för att avsätta Elisabet till förmån för den avsatta regenten Anna. Bland dessa var hans mor Natalja Lopuchina, som han uppgav hade fört underhandlingar med kungen av Preussen, och Anna Gavrilovna, som han uppgav hade deltagit i samtalen kring planerna. Gavrilovna förhördes 17 augusti under tortyr. Frankrikes ambassadör ville utnyttja affären för att störta hennes make, men han berördes aldrig av affären. Den 19 augusti 1743 dömdes Anna Gavrilovna tillsammans med tre medlemmar av familjen Lopuchin att få tungorna avskurna, steglas på hjul och avrättas. Gavrilovnas motiv för den förberedda statskuppen angavs vara hämnd på monarken för hennes brors förvisning året innan. Den 28 augusti återkallades dödsdomen, och den 31 blev Anna Gavrilovna piskad, fick sin tunga avskuren och skickades i exil till Jakutsk i Sibirien. Hennes make tog ut skilsmässa och gifte om sig 1749.

Källor

Referenser 

Personer i Ryssland under 1700-talet
Ryska hovdamer
Kvinnor
Avlidna 1751
Birger av Sverige

Birger av Sverige kan syfta på:

Birger Magnusson (1280–1321), Sveriges kung 1290–1318
Birger jarl (cirka 1210–1266), svensk jarl, förmyndare för sin son kung Valdemar
Birgitta av Sverige

Birgitta av Sverige kan syfta på:

Birgitta Karlsdotter (Bonde) (1446–1469), dotter till kung Karl Knutsson (Bonde), nunna
Prinsessan Birgitta (1937–), syster till kung Carl XVI Gustaf, gift prinsessa av Hohenzollern
Birgitta Haraldsdotter (efter 1130–1209), drottninggemål 1160 till kung Magnus Henriksson, född norsk prinsessa, även kallad Brigida
Heliga Birgitta (cirka 1303–1373), helgon och ordensgrundare
Anastasia Golitsyna

Anastasia Golitsyna, född som Anastasia Petrovna Prozorovskaja den 22 oktober 1665, död 10 mars 1729 i Moskva, var en rysk furstinna, hovdam och nära vän till Peter den store. Under en tid (1717-1718) var hon ordförande i hans privata festklubb.

Biografi
Hon var dotter till furst Prins Pjotr Prozorovskij (d. 1720) och Anna Feodorovna Rtishchevo och gifte sig 12 april 1684 med furst Ivan Golitsyn, (1665-1729), bror till furst Boris Golitsyn. 

Hennes far blev av tsar Aleksej Michajlovitj utsedd till vårdare av den mentalt sjuke Ivan V av Ryssland, Peter den stores bror och medregent, som blev tsar 1682. Anastasia växte upp vid hovet och var nära vän med Ivans systrar. I konflikten mellan Sofia Aleksejevna och Peter tog hon dock den senares parti. 

Hon korresponderade med Peter och tillhörde hans vänkrets och deltog i hans nöjesliv, så som de fester som anordnades av hans privata nöjesklubb, där hon 1717 utsågs till "Fursteabbedissa". Hon närvarade också på en framskjuten plats vid Peters bröllop med Katarina I av Ryssland, vars vän hon också blev. Peter beundrade hennes förmåga att tåla stora mängder alkohol och betraktade henne enligt samtida som en syster. 

År 1718 blev hon dock indragen i tronföljaren Aleksejs landsflykt och anklagades för delaktighet och spionage. Hon blev piskad offentligt i Moskva och förvisades sedan från hovet. Hon återvände till hovet 1722, och blev vid Katarina I:s kröning 1724 utsedd till hovdam. Vid Katarina I:s död drog hon sig tillbaka till Moskva.

Källor 
 

Personer i Ryssland under 1700-talet
Födda 1665
Avlidna 1729
Kvinnor
Ryska furstinnor
Ryska hovdamer
Maria Leontieva

Marija Pavlovna Leontieva, född 1792, död 1875, var en rysk pedagog. Hon var föreståndare för Smolnyjinstitutet från 1839 till 1874. 

Hon var dotter till hovrådet Pavel Antonovitj Sjipov och Jelizaveta Sergejevna Sjulepnikova. Hon blev elev vid Smolnyjinstitutet 1800 och tog examen med högsta betyg 1809. Hon var sedan hovdam åt Katarina Pavlovna av Ryssland fram till sitt giftermål med Nikolaj Leontiev 1810. Vid Leontievs död 1827 återvände hon till Sankt Petersburg och blev 1838 hovmästarinna åt Maria Nikolajevna av Ryssland. År 1839 blev hon av hovet utsedd vice föreståndare vid Smolnyjinstitutet och en månad senare föreståndare: samma år mottog hon Katarinaorden. Leontieva beskrivs som en mycket engagerad och samvetsgrann föreståndare som avstod ett privatliv och egna utgifter för institutet, höll en strikt disciplin och hög bildningsnivå men också en konservativ syn: bland annat motsatte hon sig 1862 reformen att införa undervisning i ryska och ledighet för eleverna. Hon drabbades 1870 av en förkylning som hon aldrig tillfrisknade från och kunde därefter inte sköta sin tjänst.

Referenser

 

Personer i Ryssland under 1800-talet
Födda 1792
Avlidna 1875
Kvinnor
Ryska skolledare
Ryska hovdamer
Personer från Kostroma oblast
Skolledare under 1800-talet
Cecilia av Sverige (olika betydelser)

Cecilia av Sverige kan syfta på följande tre svenska kungligheter:

Cecilia Johansdotter (1100-talet), historiskt ej belagd hustru till kung Knut Eriksson.
Cecilia Vasa (1540-1627), prinsessa, dotter till kung Gustav I, gift furstinna av Baden.
Cecilia av Sverige (1807-1844), prinsessa, dotter till kung Gustav IV Adolf, gift storhertiginna av Oldenburg.
Désirée av Sverige

Désirée av Sverige kan syfta på:
 Drottning Desideria (1777–1860), furstinna av Pontecorvo från år 1806 och drottning av Sverige och Norge 1818–1844 gift med Karl XIV Johan
 Prinsessan Désirée (1938–), en svensk prinsessa och friherrinna
Eighth Air Force

Eighth Air Force är en Numbered Air Force tillhörande United States Air Force och är en del av Air Force Global Strike Command. Eighth Air Force bildades från VIII Bomber Command den 22 februari 1944 och ansvarade för alla amerikanska bombplan som opererade från baser i Storbritannien under andra världskriget.

Organisation under andra världskriget 
 1st Bombardment Division med högkvarter på Brampton Grange, Brampton, Cambridgeshire
 1st Bombardment Wing, RAF Bassingbourn (anropssignal: Goonchild/Swordfish)
 40th Combat Bombardment Wing, RAF Thurleigh (anropssignal: Bullpen/Foxhole) 
 41st Combat Bombardment Wing, RAF Molesworth (anropssignal: Fatgal/Cowboy) 
 94th Combat Bombardment Wing, RAF Polebrook (anropssignal: Ragweed/Woodcraft) 
 67th Fighter Wing, Walcot Hall (anropssignal: Mohair) 
 2d Bombardment Division med högkvarter på Ketteringham Hall, Norwich, Norfolk
 2d Combat Bombardment Wing, RAF Hethel (anropssignal: Winston/Bourbon) 
 14th Combat Bombardment Wing, RAF Shipdham (anropssignal: Hambone/Hardtack) 
 20th Combat Bombardment Wing, RAF Hardwick (anropssignal: Pinestreet/Bigbear) 
 95th Combat Bombardment Wing, RAF Halesworth (anropssignal: Shamrock) 
 96th Combat Bombardment Wing, RAF Horsham St Faith (anropssignal: Redstar/Lincoln) 
 65th Fighter Wing, Saffron Walden (anropssignal: Colgate) 
 3d Bombardment Division med högkvarter på RAF Honington, Thetford, Norfolk
 4th Combat Bombardment Wing, RAF Bury St Edmunds (anropssignal: Franklin/Hotshot) 
 13th Combat Bombardment Wing, RAF Horham (anropssignal: Zootsuit/Fireball) 
 45th Combat Bombardment Wing, RAF Snetterton Heath (anropssignal: Zootsuit/Fireball) 
 93d Combat Bombardment Wing, RAF Mendlesham (anropssignal: Zootsuit/Fireball) 
 66th Fighter Wing, Sawston Hall (anropssignal: Oilskin) 

Militära förband i USA
Amerikanska militära enheter under andra världskriget
Dorotea av Sverige

Dorotea av Sverige kan avse:
Dorotea av Brandenburg – drottninggemål 1445 och 1457 till kungarna Kristoffer och Kristian I, även dansk och norsk drottning
Dorotea av Oldenburg – prinsessa 1520 dotter till kung Kristian II, även dansk och norsk prinsessa, gift furstinna av Pfalz
Juliana de Almeida e Oyenhausen

Juliana de Almeida e Oyenhausen, senare Julia Stroganova, född i Wien 20 augusti 1782, död 1864, var en rysk hovdam. Hon var mätress till Jean-Andoche Junot, Frankrikes regent i Portugal 1807–1808, och hade som sådan en del inflytande. 

Hon var dotter till den tyske greven Karl August d'Oyenhausen-Gravenburg, Portugals ambassadör i Wien, och den berömda konstnären och salongsvärdinnan Leonora d'Almeida d'Alorna. Hon föddes i Wien, men familjen återvände till Portugal 1785, där hennes mor blev hovdam och berömd för sin salong och sin verksamhet som poet och målare. 

Julia gifte sig år 1800 med kammarherren José Maria de Aires, greve d'Ega, Portugals ambassadör i Spanien. Vid spanska hovet hade hon ett förhållande med Rysslands ambassadör i Spanien, baron Grigory Stroganov. Hon återvände till Portugal med sin make år 1807. När Portugal ockuperades av Frankrike anslöt sig d'Ega till ockupationsmakten och fick en post i den franska regeringen i Portugal, som leddes av Jean-Andoche Junot. Hon inledde ett förhållande med Junot, som gjorde henne till sin officiella älskarinna. När den franska ockupationen upphörde flydde paret till Frankrike, och bosatte sig sedan i Italien med pension från Napoleon. 

I Italien återsåg hon 1811 Stroganov, och återupptog sitt förhållande med honom: när Stroganov utsågs till Rysslands ambassadör i Sverige följde hon med honom. Hon följde honom 1821 till Ryssland. Där väckte deras samboförhållande skandal. När Stroganovs maka avled 1824, gifte sig slutligen paret: vigseln ägde rum efter en pik från tsaren, som underförstått gjorde Stroganov till greve i stället för baron i utbyte. Som officiell medlem av societeten i St Petersburg umgicks hon vid hovet, blev en modeikon och så småningom finansiär av poeter och en filantrop som 1840 grundlade en serie barnhem.

Källor 
 

Ryska hovdamer
Ryska grevinnor
Mätresser
Portugisisk adel
Personer i Portugal under 1800-talet
Personer i Ryssland under 1800-talet
Personer från Wien
Födda 1782
Avlidna 1864
Kvinnor
Emund av Sverige

Ett flertal svenska kungligheter är kända under namnet Emund av Sverige:
 Emund (I), fornsvensk kung (900-talet) farbror till Emund (II)
 Emund (II), fornsvensk kung (900-talet) 
 Emund (III), svensk kung (1050-talet), kallad bland annat Emund den gamle
 Emund, svensk prins (den unge), son till kung Erik Segersäll
Elisabet av Sverige

Ett flertal svenska kungligheter är kända under namnet Elisabet av Sverige:
Elisabet av Österrike, drottninggemål 1520 till kung Kristian II, även dansk & norsk, född kejserlig prinsessa av Österrike i ätten Habsburg, även Isabella
Elisabet av Oldenburg, prinsessa 1497 dotter till kung Hans, även dansk och norsk prinsessa, gift furstinna av Brandenburg
Elisabet Vasa, prinsessa 1549 dotter till kung Gustav I, gift furstinna av Mecklenburg
Isabella Johansdotter, prinsessa 1564-1566, dotter till kung Johan III, även kallad Elisabet
Elisabet Sabina, prinsessa 1582-1585 dotter till kung Karl IX
Elsa Beata Persdotter Brahe, prinsessa  1654 som gemål till hertig Adolf Johan av Pfalz-Zweibrücken, född i adelsätten Brahe