kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Walking Man

Walking Man, amerikanske James Taylors femte soloalbum, utgivet i juni 1974 på skivbolaget Warner Brothers och det är producerat av David Spinoza. 

Albumet nådde Billboard-listans 13:e plats.

Låtlista
Walking Man – 3:30
Rock 'n' Roll Is Music Now – 3:25
Let It All Fall Down – 3:30
Me and My Guitar – 3:30
Daddy's Baby – 2:37
Ain't No Song (Joey Levine/David Spinozza) – 3:28
Hello Old Friend – 2:45
Migration – 3:14
The Promised Land (Chuck Berry) – 4:03
Fading Away – 3:32

Förutom där annat anges är samtliga låtar skrivna av James Taylor.

Medverkande musiker
James Taylor - gitarr, sång
Kenny Ascher - keyboard
Kenny Berger - baritonsaxofon
Michael Brecker - tenorsaxofon
Randy Brecker - trumpet
 Peter Gordon - horn
Don Grolnick - keyboard
Howard Johnson - tuba
Ralph MacDonald - slagverk
George Marge - oboe
Rick Marotta - trummor
Linda McCartney - sång
Paul McCartney - bas, backupsång
Hugh McCracken - guitar, munspel, backupsång 
Andy Muson - bas
Gene Orloff - stråkar
Barry Rogers - trombon
Alan Rubin - trumpet
Ralph Schuckett - keyboard
Carly Simon - sång
David Spinozza - gitarr
George Young - altsaxofon

Musikalbum 1974
Album av James Taylor
Live MCMXCIII

Live MCMXCIII ("1993" med romerska siffror) är ett livealbum av The Velvet Underground, utgivet 1993.

I slutet av 1992 återförenades originaluppsättningen av The Velvet Underground, bestående av Lou Reed, John Cale, Sterling Morrison och Maureen Tucker. Denna uppsättning av gruppen hade då inte spelat ihop sedan 1968, då Cale lämnade. Under 1993 genomförde de en turné i Europa och livealbumet spelades in under tre konserter, 15, 16 och 17 juni, i Paris. Två versioner utgavs, en fullständig på två skivor och en nerkortad version på en skiva.

Albumet innehåller två nya låtar, "Velvet Nursery Rhyme" och "Coyote".

Låtlista

Skiva ett 
"We're Gonna Have a Real Good Time Together" - 3:13
"Venus in Furs" - 5:19
"Guess I'm Falling in Love" - 3:08
"After Hours" - 2:41
"All Tomorrow's Parties" - 6:36
"Some Kinda Love" - 9:06
"I'll Be Your Mirror" - 3:06
"Beginning to See the Light" - 4:59
"The Gift" - 10:33
"I Heard Her Call My Name" - 4:37
"Femme Fatale" - 3:23

Skiva två 
"Hey Mr. Rain" - 15:41
"Sweet Jane" - 5:21
"Velvet Nursery Rhyme" - 1:31
"White Light/White Heat" - 4:21
"I'm Sticking With You" - 3:23
"Black Angel's Death Song" - 4:12
"Rock and Roll" - 6:13
"I Can't Stand It" - 4:21
"I'm Waiting for the Man" - 5:15
"Heroin" - 9:59
"Pale Blue Eyes" - 6:14
"Coyote" - 5:25

Medverkande 
John Cale - bas, keyboard, viola, sång på "All Tomorrow's Parties", "The Gift", "Femme Fatale" och "I'm Waiting for the Man" 
Sterling Morrison - bas, gitarr
Lou Reed - gitarr, sång
Maureen Tucker - trummor, sång på "After Hours" och "I'm Sticking With You"

Källhänvisningar

Livealbum 1993
Album av The Velvet Underground
Anabisetia saldiviai

Anabisetia ("till Ana Biset") är ett släkte av ornithopoder från yngre kritaperioden i det som idag är Patagonien, Sydamerika. Den var en liten tvåbent växtätare som blev nästan två meter långt.

De argentinska paleontologerna Rodolfo Coria och Jorge Calvo namngav Anabisetia år 2002. Släktnamnet hedrar den framlidna Ana Biset, en inflytelserik arkeolog från Neuquén i Argentina, där kvarlevorna efter djuret hittades. Den enda döpta arten heter A. saldiviai efter Roberto Saldivia, en lokal bonde som fann fossilen år 1993.

Det finns åtminstone fem kända exemplar, vilka alla tas upp i originalbeskrivningen från 2002. Holotypen är den mest kompletta av de fem. Den består av fragmentariska bitar av kraniet, det vill säga dela av hjärnskålen och båda benen i underkäken samt tänder. Dessutom består den av kompletta armar från skuldra till hand, kompletta bakben och fötter, samt ryggkotor från alla sektioner i ryggraden. De andra tre exemplaren är mer fragmentariska, men de består av element som inte existerar hos holotypen, till exempel fler ryggkotor, ett komplett bäckenben och en nästan fullständig, ledad svans. Då man räknar ihop alla fem exemplar kan man säga att skelettet är mer eller mindre fullständigt, med undantag för kraniet. Exemplaren finns nu på Museo Carmen Funes i Plaza Huincul, Argentina.

De fem exemplaren hittades på en ort som heter Cerro Bayo Mesa, söder om Plaza Huincul i Neuquén-provinsen i Argentina. Denna plats är en del av Cerro Lisandro-formationen, en geologisk formation inom Rio Limays undergrupp i Neuquén-gruppen. Sedimenten i formationen har bibevarat ett träsk som existerade från yngre Cenomanian- till äldre Turonianskedena under yngre delen av kritaperioden, eller mellan 95 och 92 miljoner år sedan (Leanza o. a., 2004).

Denna dinosaurie skulle kunna vara nära släkt med en annan patagonisk ornithopod, Gasparinisaura, även om bristen på skallmaterial gör det svårt att placera den mer exakt. Då Gasparinisaura och Anabisetia beskrevs första gången antogs de vara basala iguanodonter, mer derived än Tenontosaurus. Emellertid har nyare kladistiska analyser utförda av Coria och andra indikerat att Gasparinisaura faktiskt ligger utanför Iguanodontia, närmre till nordamerikanska ornithopoder som Thescelosaurus och Parksosaurus (Norman o. a., 2004). Anabisetia skulle kunna inneha en liknande placering.

Referenser 

 Coria, R.A. & Calvo, J.O. 2002. A new iguanodontian ornithopod from Neuquen Basin, Patagonia, Argentina. Journal of Vertebrate Paleontology. 22(3): 503–509.
 Leanza, H.A., Apesteguia, S., Novas, F.E., & de la Fuente, M.S. 2004. Cretaceous terrestrial beds from the Neuquén Basin (Argentina) and their tetrapod assemblages. Cretaceous Research 25(1): 61-87.
 Norman, D.B., Sues, H-D., Witmer, L.M., & Coria, R.A. 2004. Basal Ornithopoda. In: Weishampel, D.A., Dodson, P., & Osmolska, H. (Eds.). The Dinosauria (2nd Edition). Berkeley: University of California Press. Pp. 393-412.

Källor 
 Anabisetia saldiviai vid DinoData.net (inloggning krävs)
 Engelska Wikipedia

Externa länkar 
 Bild av Anabisetia vid The Dinosauricon

Iguanodonter
Vjekoslav Luburić

Vjekoslav "Maks" Luburić, född 6 mars 1914 i Humac vid Ljubuški i nuvarande Bosnien och Hercegovina som vid hans födelse var ett österrikiskt-ungerskt protektorat, död (mördad) 20 april 1969 i Carcagente i Spanien, var en kroatisk general och medlem av Ustaša i dåvarande Oberoende staten Kroatien, en under andra världskriget med Nazityskland allierad marionettstat. Han är halvbror till Nada Tanić Luburić.

Biografi 
Luburić var chef för Ustašas kontrolltjänst (Ustaška nadzorna služba, akronym UNS) som hade det övergripande ansvaret för koncentrationslägren i Oberoende staten Kroatien, däribland Jasenovac, beläget cirka 100 kilometer sydost om Zagreb.

I början av andra världskriget var Luburić befälhavande general i den Oberoende staten Kroatien som styrdes av Ustaša med Ante Pavelić som riksföreståndare (poglavnik). Geografiskt omfattade Oberoende staten Kroatien större delen av dagens Kroatien och Bosnien och Hercegovina samt mindre delar av Slovenien och Serbien. Luburić hade särskilt ansvar för området kring floden Drina.

I slutet av andra världskriget, då Oberoende staten Kroatien hade kapitulerat, ledde Luburić de så kallade Korsfararna (Križari), en paramilitär bataljon. I maj år 1945 kapitulerade Luburić och Pavelić till allierade styrkor.

Efter kriget var Luburić aktiv i flera kroatiska emigrantorganisationer, bland annat Kroatiskt nationellt motstånd (Hrvatski narodni otpor). Han mördades i Spanien år 1969 av agenten Ilija Stanić från den jugoslaviska säkerhetstjänsten UDBA.

Översättning 
Delar av artikeln är översatta från den engelskspråkiga versionen 25 januari 2007.

Externa länkar 

Avlidna 1969
Födda 1914
Män
Personer i Oberoende staten Kroatien
Personer som blivit mördade i Spanien
Steppin' Out

Steppin' Out, album av Neil Sedaka utgivet 1976 på skivbolaget Rocket. Albumet är producerat av Neil Sedaka och Richard Appère. Spår 15 är producerat av George Martin.

Albumet nådde Billboard-listans 26:e plats.

Låtlista
Singelplacering i Billboard inom parentes.

Sing Me (Neil Sedaka/Howard Greenfield)                              
You Gotta Make Your Own Sunshine (Neil Sedaka/Howard Greenfield) (#53)     
No. 1 With A Heartache (Neil Sedaka/Howard Greenfield)               
Steppin' Out (Neil Sedaka/Phil Cody) (med Elton John) (#36)                         
Love In The Shadows (Neil Sedaka/Phil Cody) (#16)                 
Cardboard California (Neil Sedaka/Howard Greenfield)                  
Here We Are Falling In Love Again (Neil Sedaka/Phil Cody)    
I Let You Walk Away (Neil Sedaka/Phil Cody)                  
Good Times, Good Music, Good Friends (Neil Sedaka/Phil Cody) 
Perfect Strangers (Neil Sedaka/Phil Cody)                  
Bad And Beautiful (Neil Sedaka/Phil Cody)                    
Summer Nights (Neil Sedaka/Phil Cody)
(Baby) Don't Let It Mess Your Mind (Neil Sedaka/Phil Cody)                        
Time Waits For No One (Neil Sedaka/Howard Greenfield) (tidigare outgiven)
(Is This The Way To) Amarillo (Neil Sedaka/Howard Greenfield) (#44)  
Should've Never Let You Go (Neil Sedaka/Phil Cody) (#19)

13-16 är bonusspår CD-utgåvan från 1998.

Album av Neil Sedaka
Musikalbum 1976
Tore Browaldh

Tore Browaldh, född 23 augusti 1917 i Västerås, död 14 februari 2007, var en svensk affärsman och näringslivsprofil.

Handelsbanken
Browaldh var VD för Handelsbanken från 1955 till 1966, bankens styrelseordförande fram till 1978, vice ordförande 1978–1988 och därefter bankens hedersordförande.

Övriga uppdrag
Tore Browaldh arbetade under perioder för Finansdepartementet, Industriens utredningsinstitut (IUI), Europarådet och Svenska Arbetsgivareföreningen (nuvarande Svenskt Näringsliv). Han var med och grundade organisationen Studieförbundet Näringsliv och Samhälle (SNS) 1948. Browaldh var 1978-1981 ordförande för AB Volvo.

Tore Browaldhs stiftelse
Tore Browaldhs stiftelse är en forskningsstiftelse som ger bidrag till samhällsekonomisk forskning. Den hade ett aktieinnehav på 576 miljoner kronor i januari 2011, främst i Industrivärden. Den inräknas i Handelsbanksstiftelserna. Stiftelsen finansierar bland annat Tore Browaldhs professur i internationell ekonomi vid Handelshögskolan i Stockholm.

Utmärkelser och uppdrag
 Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 6 juni 1974.
Ledamot av Kungl. Ingenjörsvetenskapsakademien, invald 1961
 Ledamot av Kungl. Vetenskapsakademien, invald 1980
 Teknologie hedersdoktor vid Kungliga Tekniska högskolan 1967
 Ekonomie hedersdoktor vid Göteborgs universitet 1980
 Ekonomiska forskningsinstitutet vid Handelshögskolan i Stockholms årliga pris, kallat SSE Research Award (tidigare EFI Research Award) till personer som "aktivt bidragit till att skapa goda förutsättningar för forskning inom de administrativa och ekonomiska vetenskaperna" 1997

Böcker av Tore Browaldh

Memoarer 
 1976 Gesällvandring
 1980 Vägen vidare
 1984 Motlut och medvind

Familj 
Browaldh var son till bankdirektör Ernfrid Browaldh.

Referenser

Noter 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Hedersdoktorer vid Kungliga Tekniska högskolan
Hedersdoktorer vid Göteborgs universitet
Handelsbankssfären
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Sommarvärdar 1999
Män
Födda 1917
Avlidna 2007
Svenska Handelsbanken
Mottagare av SSE Research Award
Mottagare av Illis Quorum
Näringslivspersoner från Västerås
Personer inom svenskt bankväsen
Svenska företagsledare
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Sanditon

Sanditon är en ofullbordad roman skriven av Jane Austen 1817. Austen hann endast skriva tolv kapitel av Sanditon innan hon avled. Senare fullbordades romanen av en av hennes beundrare och gavs ut 1975 (på svenska 1977) ”av Jane Austen och en annan dam” (det vill säga Anne Telscombe, eventuellt pseudonym). Färdigställandet av romanen är gjort som en hyllning till Austen och är ”medarbeterskans” tanke om hur den skulle ha kunnat fortsätta.

Handling 
Romanens hjältinna är den unga Charlotte Heywood som av en ren slump blir bekant med paret Parker, vilka inbjuder henne till ett besök hos dem i den lilla staden Sanditon, vilken mr Parker vill göra till en berömd badort av det lilla slaget. Sommaren i Sanditon bjuder för Charlottes del på en rad nya bekantskaper, såväl av det trevliga som det mindre trevliga slaget.

Huvudfigurer  
Charlotte Heywood, ung dam som gästar Sanditon.
Mr. och Mrs. Parker, makarna Parker som bjuder hem fröken Heywood till sitt hem i Sanditon.
Lady Denham, änka och Mr. Parkers kompanjon.
Clara Brereton, Lady Denhams fattiga släkting som bor hos henne.
Sir Edward Denham och hans syster Esther, Lady Denhams fattiga släktingar.  
Sidney Parker, den nästa äldsta brodern i familjen Parker.

Filmatiseringar 
Sanditon dramatiserades 2019 och visades på ITV. Seriens huvudroller spelas av Rose Williams och Theo James.

Referenser 

Brittisk litteratur
Skönlitteratur 1817
Verk av Jane Austen
Engelskspråkig litteratur
Frets on Fire

Frets on Fire, FoF, är ett musikspel utgivet under GNU GPL-licensen som fri och öppen mjukvara och vinnare av en spelutvecklingstävling vid Assembly demo party 2006. Spelet är skrivet i Python och använder ett bibliotek kallat Amanith. Spelets aktuella version är 1.3.110 och utgavs 5 november 2008.

Spel 

Frets on Fire är en fri klon av Guitar Hero-serien. Spelidén går ut på att spelaren genom att trycka på ton-knappar och en plektrum-knapp simulerar spelningen av gitarrdelen i en låt. Noter, både de eftersträvade och resultatet noteras grafiskt på skärmen. Spelprestationen bedöms utgående från hur exakt spelaren klarar av att spela de uppvisade noterna. Poängen kan laddas upp till den officiella webbplatsen och jämföras med andra spelares resultat.

Musik 

När man laddar ner spelet har det tre låtar, men man kan ladda ner fler eller redigera i låteditorn ifall man vill.

Låt 1: Tommi Inkila feat Mary Jo – Bang Bang Mystery Man

Låt 2: Tommi Inkila – Defy the Machine

Låt 3: Tommi inkila – This Week I've Been Mostly Playing Guitar

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiell webbplats  

Musikspel
Fria datorspel
Datorspel 2006
Linuxspel
Windows-spel
Macintosh-spel
Musikåret 2006
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Swen Sithelius

Swen Sithelius, sannolikt född i Säby socken, Småland, gift den 1 oktober 1669 med Rebecca Daalhemius (†1695),  död den 20 mars 1685; kyrkoherde i Vreta klosters pastorat, kontraktsprost.

Genealogi

Fader
Jöns, bonde i Säthälla, Säby, Småland.

Barn
Anna Sithelius (döpt 1671, †1745), gift 1691 med Constans Collin (1656-1711), kyrkoherde i Söderköpings pastorat, kontraktsprost.

Biografi
Inskrivs som student Upsala den 13 september 1651 och blir magister 1661.

Han prästvigs i Linköpings domkyrka den 8 december 1661, blir rektor i Linköping 1666, logices & physices lector 1669, kyrkoherde i Vreta klosters pastorat från 1669 med tillträdan 1670, kontraktsprost i Gullbergs kontrakt 1673. Avlider den 20 mars 1685, begravs i Vreta klosters kyrka av stiftets biskop.

Stoftet nedsänks i dåvarande sakristian, numera norra korarmen i klosterkyrkan, där Swen Sithelius och hans hustru 1695 får en gemensam gravsten på golvet tillsammans med efterträdaren Zacharias Reuserus.

Inskrift längs kanten samt i broskverkskartuscher: Ps. 4; Es: c. 26; Philip. IV. 21, "HÄR UNDER HWYLAS I HERRANOM MAGISTER SWEN SITHELIUS: UTHI LINKOPING SCHOLA RECTOR 3 ÅHR I GYMNASIO LECTOR 1 ÅHR SEDAN PASTOR I WRETA OCH I DESS KONTRACT PROBST I 15 ÅHR UNDER ECHTENSKAPET AFLAT 1 DOTTER. AFSOMNADE ÅHR 1685 DEN 20 MARTIJ"

Swen Sithelius änka Rebecca skänkte en ljuskrona av malm med 14 pipor till kyrkan.

Litteratur och källor
Johan Alfred Westerlund & Johan Axel Setterdahl: Linköpings stifts herdaminne, andra delen, första häftet, sid. 124, Östgöta Correspondenten, Linköping 1919
Sigurd Curman & Erik Lundberg: Sveriges kyrkor, band II, Vreta Klosters kyrka, Centraltryckeriet, Esselte, Stockholm 1935

Svenska teologer under 1600-talet
Avlidna 1685
Män
Personer från Säby socken, Småland
Oddfríður Marni Rasmussen

Oddfríður Marni Rasmussen, född 22 februari 1969 i Torshamn, är en färöisk författare.

Bibliografi 
 1994 - aldur hugans
 1995 - Innantannaskríggj
 1998 - Skil (yrkingar)
 2000 - Rás
 2002 - Kvørkringar (yrkingar)
 2003 - Gráir týdningar (viðbrøgd)
 2005 - Yrkingar

Priser och utmärkelser 
 Färöarnas litteraturpris 2000 i kategorin skönlitteratur.

Källor 

Färöiska författare
Färöiskspråkiga författare
Färöiska poeter
Födda 1969
Män
Levande personer
Personer från Torshamn
Kecker Spatz

Kecker Spatz, franska Moineau Hardi  ("Gråsparv"), var den första militära manövern som franska och tyska styrkor genomförde tillsammans. Manövern ägde rum 17-24 september 1987. Omkring 80 000 soldater deltog i övningen.

Se även
Fransk-tyska brigaden

Frankrikes militärhistoria
Tysklands militärhistoria
Powertrio

Powertrio är ett bandformat som blev populärt inom rockmusiken under 1960-talet. En powertrio är en trio som består av en gitarrist, en basist och en trumslagare, samtidigt som någon av bandmedlemmarna även fungerar som sångare. Inom rockmusik är det traditionellt annars vanligt med två gitarrister och även piano/keyboard förekommer ofta. 

I och med den tekniska utvecklingen fram till 60-talet, med bättre förstärkare och elförstärkta instrument, kunde en trio låta lika mycket som det tidigare krävts ett större band för. Eftersom trion inte var lika beroende av detaljerade arrangemang kunde improvisation och kreativitet då få större plats. Banden var ofta inspirerade av blues eller jazz, musikstilar som framhäver improvisation. En annan fördel för trion gentemot större band är att den tar mindre plats och därför kan spela i mindre lokaler.

The Jimi Hendrix Experience och Cream hör till de mest kända exemplen på powertrios. Dessa två hade en stor del i populariseringen av formatet. Bland andra kända powertrios kan nämnas Grand Funk Railroad, Blue Cheer, Rush, ZZ Top och The Police. Även inom progressiv rock har det förekommit trios, exempelvis Emerson, Lake & Palmer. Då dessa vanligtvis var keyboardbaserade räknas de dock ofta inte som "äkta" powertrios.

Under 2000-talet har powerduos, som även utelämnar basisten, nått framgångar. Exempel på sådana band är The White Stripes och The Black Keys.

Rockmusik
Triogrupper
StepMania

StepMania är ett fritt rytmbaserat datorspel till Windows, GNU/Linux och Mac OS. Spelet är baserat på arkadspelen Dance Dance Revolution och går ut på att med hjälp av piltangenterna (eller annan styrenhet) träffa av pilar i takt till musik. Till StepMania kan man använda antingen en dansmatta som man ansluter till datorns USB-port, eller tangentbordet. Att spela med en dansmatta är svårare, men å andra sidan har låtar anpassade för tangentbord en högre svårighetsgrad.

För att spela en låt i StepMania, så behöver programmet ha information om vilka pilar som ska finnas i låten. Denna information kan skapas eller redigeras i en inbyggd funktion i StepMania. Formatet som används är .sm, men även .dwi-filer stöds. (DWI - Dance With Intensity - är en annan DDR-simulator som idag tappar anhängare.) Dessa filer, ofta även tillsammans med tillhörande mp3-fil, laddas sedan ner över Internet.

Externa länkar 
Webbplats för StepMania
StepMania Online

Fria datorspel
Musikspel
Windows-spel
Macintosh-spel
Linuxspel
Slaget vid Hummelshof

Slaget vid Hummelshof var ett slag mellan Sverige och Ryssland under det stora nordiska kriget som stod den 19 juli 1702 i Hummelshof (estniska: Hummuli; lettiska: Omuļi) nära Võrtsjärv i nuvarande södra Estland. De ryska trupperna, som anfördes av Boris Sjeremetev, stod som segrare.

Det i början segerrika svenska kavalleriet drevs senare på flykten, då det under förföljandet skilt sig från fotfolket, som senare upprevs. Ryssarna utnyttjade sin seger främst till härjningar.

Noter 

Hummelshof
Krigsåret 1702
1702 i Europa
Hummelshof
Hummelshof
Hummelshof
Sussita

Hippos (även Antiochia Hippos, grekiska Ἵππος, arabiska قلعة الحصن Qal'at el-Husn, hebreiska סוסיתא Sussita) är en arkeologisk plats i norra Israel. Hippos var en av de tio städerna i stadsförbundet Decapolis under Antiken. Området är numera en nationalpark.

Staden
Ruinerna efter Hippos ligger i mehoz Norra distriktet vid kibbutzen Ein Gev nära Golanhöjderna cirka 60 km öster om kuststaden Haifa och cirka 2 km öster om Gennesaretsjön i det historiska landskapet Galileen. Staden ligger på ett berg cirka 350 m över sjön och det finns även ett tillhörande hamnområde.

Bland de kvarvarande ruinerna finns basilikor, kyrkor, tempel, badhus (hamam), en stor teater (odeion), försvarsanläggningar och en omgivande stadsmur, kolonnader och huvudgatan "Decumanus maximus" som leder till ett cirka 42 x 42 kvadratmeter stort torg (forum). I en byggnad med peristyl har man också hittat en mosaik föreställande gudinnan Tyche. Stadsporten låg vid stadens östra del och den västra porten ledde till hamnen vid Gennesaretsjön. Hela staden täcker cirka 650 m x 200 m, söder om staden har arkeologer även upptäckt en nekropol.

Historia
Hippos var ett av de tio hellenistiska-romerska städerna i stadsförbundet Decapolis i Mellanöstern. Fynd av antika mynt i staden daterar Hippos som självstyrande till cirka år 63 f.Kr.

Staden grundades troligen redan på 200-talet f.Kr. som Antiochia Hippos under det Ptolemaiska riket, kring år 150 f.Kr. övertogs området av Seleukider riket och år 63 f.Kr. erövrades området av romerske fältherren Pompejus.

Hippos omnämns redan i det Nya Testamentet i Bibeln under Romerska riket, fynd av mynt som dateras till cirka år 180 kring tiden för romerske kejsaren Marcus Aurelius visar på fortsatt självstyre. Staden tillhörde provinsen Arabia Petraea men erhöll sedan självstyre under Rom. Hippos omnämns även av romerske Plinius den äldre (i Naturalis Historia (Decapolitana, Liber V, kap IV, avsnitt 74, 77).

Under det Bysantinska riket införlivades staden kring år 300 i provinsen Palæstina Secunda. År 363 drabbades staden av en jordbävning men återuppbyggdes.

Kring år 640 övertogs Hippos av Persiska riket och tappade i betydelse, år 749 ödelades staden av ytterligare en jordbävning och övergavs. Samma jordbävning drabbade även Capernaum, Gerasa, Pella, Scythopolis och Tiberias.

1883 undersöktes området av den amerikanske arkeologen Gottlieb Schmacher,  och åren 1951 till 1955 genomfördes utgrävningar av israeliska arkeologer. 2000 inleddes omfattande utgrävningar av området inom Hippos-Sussita Excavation Project.

1964 utnämndes staden till skyddat området och 2000 till en nationalpark och förvaltas av Israels natur- och parkmyndighet.

Referenser

Externa länkar
 bilder Hippos/Sussita (Theatrum)
 områdeskarta över Decapolis med Hippos/Sussita

Platser i Bibeln
Fornminnen i Israel
Nationalparker i Israel
Romerska rikets geografi
Romerska rikets historia