kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Oskari Tokoi

Antti Oskari Tokoi, ursprungligen Hirvi, född 15 maj 1873 i Kannus, död 4 april 1963 i Leominster i Massachusetts, USA, var en finländsk politiker och publicist, "världens första socialistiska statsminister".

Biografi
Tokoi var gruvarbetare i Amerika från 1891 till 1900 och sedan jordbrukare i Finland. Därefter blev han socialdemokratisk agitator och från 1907 lantdagsman. Han blev 1912 Finska landsorganisationens ordförande. 

Tokoi var mellan mars och augusti 1917, efter ryska februarirevolutionen, vice ordförande i senaten, det vill säga regeringschef. 

I de upprörda tiderna vacklade Tokoi mellan de nationella självständighetssträvandena och de socialt revolutionära strävandena i samverkan med ryska revolutionärer. Med tiden anslöt sig Tokoi till de senare och blev medlem av den folkkommissariatet 1918. Tillsammans med övriga röda ledare flydde han till Ryssland. 

Tokoi gick sedan i brittisk tjänst i Murmansk och kom via Kanada till USA.

Referenser

Externa länkar 
 

Personer från Kannus
Födda 1873
Avlidna 1963
Personer inom finländsk fackföreningsrörelse
Finlands senatorer
Ledamöter av Finlands lantdag för Socialdemokraterna
Finländska journalister
Män
Europeiska adressen

Den europeiska adressen var en opinionsyttring av europeiska kulturpersonligheter sommaren 1899 mot russificeringen i Finland i allmänhet och februarimanifestet i synnerhet.

Initiativet till adressen togs i Finland av Konni Zilliacus. Framstående män i det finländska samhällslivet som Leo Mechelin, E.N. Setälä, Arvid Neovius verkade sedan som organisatörer. Sammanlagt 1050 underskrifter från ledande kulturpersonligheter samlades in i tolv länder, bland andra Emile Zola, Anatole France och Henrik Ibsen. Under tiden insamlades i Finland så många finländares namnteckning som möjligt, i något motsvarande, som kom att kallas Den stora adressen. Under några veckor fick samlade sammanlagt över en halv miljon namn in. Namnlistorna bands ihop till tjugosex bokband.

I slutet av juni 1899 reste en europeisk delegation till Sankt Petersburg med den europeiska adressen. I delegationen ingick senator Ludovic Trarieux från Frankrike, professor Emilio Brusa från Italien, professor Willem van der Vlugt från Nederländerna, professor Adolf Erik Nordenskiöld från Sverige, professor Waldemar Christopher Brøgger från Norge och professor Carl Martin Norman-Hansen från Danmark. Efter att förgäves ha försökt få audiens hos tsaren återvände delegationen genom Finland, där den fick ett översvallande mottagande. Adressen publicerades som Pro Finlandia. 1899. Les adresses internationales à S.M. L'Empereur-Grand Duc Nicolas II.

Den europeiska adressen, originalet, deponerades i Haag fram till 1921, då den donerades till Finland.

Referenser

Noter 

1899 i Finland
1899 i Ryssland
Finlands historia under ryska tiden
Ödlesvansväxter

Ödlesvansväxter (Saururaceae ) är en liten familj i ordningen Piperales med 5 släkten och 6 arter. De förekommer i sydöstra Asien och Nordamerika.

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas
Angiosperm Phylogeny Website

Angiospermae
Bang Na-motorvägen

Bang Na-motorvägen (thai ทางพิเศษบูรพาวิถี, engelska Bang Na Expressway, fullt namn Bang Na - Bang Pli - Bang Pakong Expressway, officiellt Burapha Withi Expressway) är en motorvägsbro (upphöjd motorväg) i Bangkok, Thailand. Den totala längden är 54 km och gör den därmed till världens längsta vägbro, vid öppnandet världens längsta bro. Bang Na-motorvägen har fått sitt namn efter distriktet Bang Na i södra Bangkok.

Den längsta bron i världen som till stor del går över en vattenyta är Lake Pontchartrain Causeway i USA. Bang Na-motorvägen korsar en flod men går över land största delen av sträckan.

Bang Na-motorvägen är belagd med vägtull och systemen för detta har levererats av det svenska företaget Kapsch TrafficCom AB.

Broar i Thailand
Bangkok
Broar invigda 2000
2000 i Thailand
Titanoptera

Titanoptera (synonym: Mesotitanida) är en utdöd ordning av stora insekter med cirka 30 kända arter. Arterna i ordningen titanoptera fanns under trias och fynd är endast kända från Australien och Centralasien. De största arterna kunde nå en viggbredd på upp till 40 cm. Ordningen namngavs först till Mesotitanoptera av Henry Crampton 1928 men erkändes inte förrän 1968 då A. G. Sjarov (А.Г. Шаров) publicerade sitt arbete Phylogeny of Orthopteroid Insects.

Titanopteranerna hade ben med fem segment och kunde inte hoppa. Vingarna hölls efter kroppen under vila. De främre vingarna har strukturer som tyder på att arterna kunde frambringa ljud. Man tror att ljuden var relativt mörka, och med resonans likt ljud från större grodor.

Referenser

Webbkällor
 speciesfile.org: order Titanoptera
 Evolution of the Insects av David Grimaldi och Michael S. Engel
 EDNA Fossil Insect Database

Bevingade insekter
Titanoptera
Patricia Kennedy Lawford

Patricia Helen Kennedy Lawford, född 1924 död 2006, var syster till fd. amerikanske presidenten John F Kennedy. Hon var gift 1954-  1966 med skådespelaren och artisten Peter  Lawford.

Källor 

Födda 1924
Avlidna 2006
Patricia
Amerikaner
Kvinnor
Väinö Auer

Väinö Auer, född 7 januari 1895 i Helsingfors, död 20 mars 1981 i Helsingfors, var en finländsk kvartärgeolog och geograf.

Auer var professor i geografi vid Helsingfors universitet från 1929 till 1950, e.o. professor från 1953 till 1957 samt professor i geologi och paleontologi från 1957 till 1963. Han var en internationellt känd auktoritet inom sitt specialgebit myrforskningen, som han bedrev i Lappland, Kanada och Sydamerika. Han företog 14 expeditioner till Eldslandet och Patagonien, den första 1928-29, men flertalet mellan 1946 och 1953, då han tjänstgjorde som specialrådgivare vid det argentinska jordbruksministeriet. Han ägnade sig under dem åt studiet av ökendemonsfenomenet. Från expeditionerna förde han hem ett rikt material bestående av sten-, växt- och jordprover. 

Väinö Auer är också känd för publikationen Finnlands Lebensraum, som han tillsammans med Eino Jutikkala utgav på ett tyskt förlag. Författarna diskuterar i verket Finlands östgräns utgående från geografiska och historiska kriterier.

Bibliografi 
 Tulimaata tutkimassa (1929)
 Finnlands Lebensraum: Das Geographische und Geschichtliche Finnland (tillsammans med Eino Jutikkala, 1941)

Noter

Externa länkar 
 
 
 Free Magazine om Väinö Auer

Födda 1895
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska professorer
Finländska professorer i geografi
Finländska geografer
Finländska professorer i geologi
Finländska paleontologer
Alumner från Helsingfors universitet
Avlidna 1981
Män
Personer från Helsingfors
Ödleblad

Ödleblad (Houttuynia cordata) är en art i familjen ödlesvansväxter och förekommer naturligt i Asien, från Himalaja till östra Asien och Java. Arten odlas ibland som trädgårdsväxt i Sverige. Ödleblad upptäcktes som vildväxande i Sverige i norra Skåne i augusti 2018. Arten är monotypisk, det vill säga, den enda arten i släktet. Ödleblad växer i våtmarker, främst i skugga.

Ödleblad är en flerårig ört med tunna, krypande jordstammar. Nedre delen av stjälkarna är krypande, medan den övre delen är upprätt. De är kala eller håriga vid noderna, ibland purpurröda. Bladen är brett äggrunda till hjärtlikt äggrunda, vanligen 4–10 cm långa och 2,5– 6 cm breda, ofta rödaktiga på undersidan. Bladen har hjärtlik bas och utdraget spetsig spets. Blomställningarna blir oftast 1,5-2,5 cm långa och sitter på 1,5–3 cm långa skaft. Högbladen är vita och kronbladslika, 1-1,5 cm långa. Varje enskild blomma stöds av ett smalt stödblad. Frukten är en kapsel.

Under 2001 beskrevs ytterligare en art i släktet, Houttuynia emeiensis Z.Y.Zhu & S.L.Zhang. Det är fortfarande oklart om denna representerar en självständig art eller inte.

Användning 
Houttuynia Cordata är ätbar och används i flera asiatiska kök samt även i traditionell medicin. Bladen har en unik smakkombination med aromer av rå fisk, mynta och citrus, medan rötterna har en frisk och lätt pepparartad arom. Två av växtens aromämnen är metylnonylketon och myrcen. Bladen äts vanligen färska medan de spröda vita delarna av rötterna i nordöstra Indien stöts till chutney tillsammans med fisk och koriander eller kokas med fisk i fiskcurryrätter. I sydvästra Kina gör man salladsrätter på rötterna tillsammans med chili, koriander och en dressing av vinäger och soja. I Thailand äts de färska bladen som tilltugg till den nordliga och nordöstra versionen av köttfärsrätten ลาบ (lâab, larb).  I nordöstra Indien används bladen som garnering och i sallader, samt kokas tillsammans med fisk i fiskcurryrätter. I Vietnam, där ödleblad kallas diếp cá, äts de som tilltugg till grillat kött samt i nudelsalladsrätter. I Korea och Japan soltorkas växtens blommor och används till örtte.

Sorter 

Två sorter odlas som prydnadsväxter:
 'Chameleon' - ('Variegata') har brokiga blad i grönt, gult och rött.
 'Plena' - har extra många högblad.

Synonymer 
Houttuynia cordata f. polypetaloidea T.Yamaz. = 'Plena'
Houttuynia cordata f. viridis J.Ohara 
Houttuynia foetida Loud. 
Polypara cochinchinensis Loureiro
Polypara cordata (Thunb.) Kuntze

Externa länkar 
 Svensk Kulturväxtdatabas
 Flora of China - Houttuynia 

Ödlesvansväxter
Öd Växtindex
Sankt Ibbs gamla kyrka

Sankt Ibbs gamla kyrka är en kyrkobyggnad i Kyrkbacken på Ven. Den tillhör Landskrona församling i Lunds stift. Kyrkan helgades åt S:t Jakob. Namnet Ib är en dansk form av mansnamnet Jakob.

Kyrkobyggnaden 
Kyrkan byggdes på 1200-talet. I början av 1400-talet förlängdes kyrkan och koret tillkom. Taket fick valv senare under 1400-talet. Under krigen mot Danmark förföll kyrkan och tornet revs 1726. I slutet av 1800-talet hade befolkningen vuxit så mycket att en ny kyrka byggdes mitt på Ven. Den gamla kyrkan fick förfalla, men blev alltmer populär och återinvigdes 1939.

Sankt Ibbs nya kyrka slutade användas 1995 och avsakraliserades 2003. Därefter är den gamla kyrkan återigen den enda kyrkan på Ven. Den genomgick en omfattande renovering, vilken var klar i juni 2004.

Klockstapeln från 1700-talet finns inte vid kyrkan, utan vid Tuna by, mitt på ön.

Det är en populär bröllopskyrka med plats för 125 personer.

Inventarier 
 Altartavlan målades 1578 av Tobias Gemperlin. Den skänktes till kyrkan av astronomen Tycho Brahe.
 Predikstolen och bänkinredningen är från 1700-talet.
 Dopfunten från 1200-talet är av norsk täljsten.
 Det finns kalkmålningar från 1400- och 1500-talen.
 Lillklockan var ursprungligen en skeppsklocka. Den hänger numera i vapenhuset.

Orgel
Den nuvarande orgeln byggdes 1861 av Johan Niklas Söderling, Göteborg och är en mekanisk orgel.

Bildgalleri

Källor 
 Demografisk Databas Södra Sverige
 Landskrona församling
 Sankt Ibbs gamla kyrka. Byggnadsarkeologiska undersökningar & Arkeologisk schaktövervakning 2003-2004

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Landskrona kommun
Kyrkobyggnader i Lunds stift
Andretti Bain

Andretti Bain, född den 1 december 1985 i Nassau, är en friidrottare från Bahamas som tävlar på 400 meter.

Bain deltog vid Olympiska sommarspelen 2008 där han slutade sjua i semifinalen på 400 meter och därmed inte tog sig vidare till finalen. Däremot blev det en silvermedalj i stafetten över 4 x 400 meter efter USA.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1985
Män
Bahamanska kortdistanslöpare
Bahamanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2008
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Bahamas
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Michael Mathieu

Michael Mathieu, född den 24 juni 1984 i Grand Bahama, är en friidrottare från Bahamas som tävlar på 400 meter.

Mathieu deltog vid Olympiska sommarspelen 2008 där han slutade sexa i semifinalen på 400 meter och därmed inte tog sig vidare till finalen. Däremot blev det en silvermedalj i stafetten över 4 x 400 meter efter USA.

Vid sommar-OS i London 2012 var Michael Mathieu med i laget som tog guldmedalj på stafetten 4 x 400 meter.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1984
Män
Bahamanska kortdistanslöpare
Bahamanska olympiska bronsmedaljörer
Bahamanska olympiska silvermedaljörer
Bahamanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2008
Olympiska guldmedaljörer 2012
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Bahamas
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Bahamas
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Bahamas
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Ödlesvanssläktet

Ödlesvanssläktet (Saururus) är ett släkte i familjen ödlesvansväxter med två arter som förekommer östra Asien och Nordamerika. En art, ödlesvans (S. cernuus), odlas som akvarieväxt i Sverige.

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas
Flora of China - Saururus

Ödlesvansväxter
Kinesisk ödlesvans

Kinesisk ödlesvans (Saururus chinensis) är en art i familjen ödlesvansväxter som förekommer tropiska Asien, från Indien till Korea, Kina, Japan, Filippinerna och Vietnam.

Synonymer
Spathium chinense Loureiro
Saururopsis chinensis (Loureiro) Turczaninow
Saururopsis cumingii C. de Candolle
Saururus cernuus Thunberg nom. illeg.
Saururus loureiri Decaisne.
Saururus sinensis Teijsm. & Binn.

Externa länkar
Flora of China - Saururus chinensis

Ödlesvansväxter
Ki Växtindex
Ödlesvans

Ödlesvans (Saururus cernuus) är en art i familjen ödlesvansväxter som förekommer naturligt i centrala och östra Nordamerika. Arten odlas som akvarieväxt i Sverige.

Utbredningsområdet sträcker sig över södra och sydöstra USA samt över Ontario och Québec i Kanada. Ödlesvans hittas i låglandet och i kulliga områden upp till 500 meter över havet. Habitatet utgörs av träskmarker och av flodernas strandlinjer.

Arten blommar mellan juni och september och den har vita blommor. Senare utvecklas små gröna frukter. Bladen liknar i formen ett hjärta. Blommorna, bladen och rötterna har en doft som liknar citrus.

För beståndet är inga hot kända. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Synonymer
Saururus cernuus f. submersus Glück 
Saururus lucidus Donn

Externa länkar
Flora of North America - Saururus cernuus

Referenser 

Ödlesvansväxter
Öd Växtindex
Sippsvans

Sippsvans (Anemopsis californica) är en art i familjen ödlesvansväxter och förekommer naturligt i Nordamerika, från västra och centrala USA till norra Mexiko. Arten är monotypisk, det vill säga, den enda arten i släktet. Sippsvans växter på våta kärrlika platser, ofta nära kusten.

Släktet skall inte förväxlas med porslinsanemonsläktet (Anemonopsis) som har ett snarlikt vetenskapligt namn.

Synonymer
Anemia californica Nutt. 
Anemopsis bolanderi DC. 
Anemopsis californica var. subglabra Kelso
Anemopsis californica var. typica Kelso 
Anemopsis ludovici-salvatoris Willk.
Houttuynia bolanderi (DC.) Benth. & Hook.f. ex B.D.Jacks. nom. inval.
Houttuynia californica (Nutt.) Brandegee

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas
Flora of China - Anemopsis 

Ödlesvansväxter
Si Växtindex
Emilio Brusa

Emilio Brusa, född 9 september 1843 i Ternate nära Como, död 14 december 1908 i Rom, var en italiensk jurist.

Brusa blev professor i internationell rätt och rättsfilosofi i Modena, men flyttade 1877 till Amsterdam och 1880 till Turin som professor i statsrätt och straffprocedur. Han deltog i delegationen som for till Sankt Petersburg med den europeiska adressen sommaren 1899 för Finlands sak.

Bibliografi 
 Saggio di una dottrina generale del reato (1884)
 Sul nuovo positivismo nella giustizia penale (1887)
 Prolegomini al diritto penale (1888)
 Staatsrecht des königreichs Italien (1892)

Källor 
 

Italienska rättsfilosofer
Italienska professorer i juridik
Personer i Italien under 1800-talet
Födda 1843
Avlidna 1908
Män
Ugglan
Personer från Lombardiet
Brickfilm

En brickfilm (av engelskans brick, "kloss") är en typ av animerad film gjord genom att man filmar figurer som är tillverkade av Lego eller andra byggklossar av samma typ.

De flesta brickfilmer produceras av amatörer men det finns undantag.

Teknik 
Majoriteten av brickfilmer brukar oftast göras med stop motion-animering, men man kan även filma rörelsen med hjälp av GCI (datoranimering). Ibland kombinerar man stop motion-animering med CGI för att filma saker som är svåra att animera, till exempel explosioner.

Stop motion 
Stop motion-animering går ut på att man flyttar en minifigur eller annat objekt och tar en bild (griper bildrutan), flyttar objektet och tar en bild till och upprepar det ett antal gången. Sedan spelar man upp bilderna snabbt och då har man en sekvens där objektet rör sig. Vanligtvis fotar man 15 bildrutor i en brickfilm för att få en sekund (15 fps).

Datoranimering 
CGI (Computer Generated Imagery) eller datoranimering går ut på att man tillverkar en 3D-modell i en dator och gör en rörelse som man sedan filmar. Det finns speciella datorprogram för att just göra Lego 3D-grafik som Lego Digital Designer och LDraw. I många av Lego-spelen, bland annat Lego Star Wars-spelen är det små datoranimerade klipp emellanåt som flyttar handlingen framåt.

Amatörfilm 
Den största andelen av brickfilmare är amatörer, men det finns dock mycket seriösa filmare som Nathan Wells så kallade "One Brick Studios" som har gjort cirka ett dussin filmer. En annan seriös filmare är Doug Vandegrift som gjort två stycken 30 minuters filmer, "America: Outlawed" och den "Pirates". 
Med hjälp av webben har brickfilm kunnat spridas lättare över Youtube och andra filmsidor som Brickfilms.com. Digitalkameror har också gjort att det blivit lättare och billigare att göra film.

Professionell film 
Utbudet på professionell brickfilm är väldigt litet och de som produceras är oftast kortfilmer. Reklamfilmer för Lego finns och som oftast består av att någon bygger upp en Legomodell och leker med den. I vissa sekvenser används datoranimering för att få minifigurerna (legogubbarna) rörliga. Lego City, Lego Star Wars och Lego Pirates med flera har det gjorts reklamfimer av. 
Musikvideon "Fell in Love With a Girl" (2002) av The White Stripe är animerad i Lego, dock inte med minifigurer utan med legoklossar för att få form av personer och instrument.

Se även 
 Datoranimering
 Stop motion
 Brickfilmsfestivalen

Referenser

Externa länkar 
 Brickfilms.com En samling brickfilmer och ett forum 
 Bricks In Motion Forum om brickfilm 
 Brickfilmfestivalen En svensk filmfestival 
 Brickfilms Wiki 

Lego
Animationsteknik
Bagarmossens kyrka

Bagarmossens kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Skarpnäcks församling i Stockholms stift. Kyrkan är inrymd i en lokal vid Lagaplan i Bagarmossens centrum i Söderort, Stockholms kommun.

Kyrkobyggnaden
Byggnaden som kyrkan ligger i uppfördes 1954. Redan från början inreddes en kyrkolokal i byggnadens andra våning.
Under början av 1960-talet bildades en stiftelse som verkade för en kyrka i Bagarmossen. Med hjälp av insamlade medel kunde planerna förverkligas 2001.
Nuvarande kyrkolokal i byggnadens bottenvåning inreddes efter ritningar av arkitekt Göran Jansson och invigdes 2001 av biskop Caroline Krook.

Inventarier
 Ett flerfärgat triumfkrucifix av trä är skapat av Georg Ganmar. Krucifixet har en kungakrönt Kristusfigur.
 Dopfunten är gjord av syrabehandlat järn och glas.
 Till höger om ingången finns en ljusbärare, av syrabehandlat järn, som har formen av grenar.
 Altartavla: Linn Reinius.

Referenser

Tryckta källor
 Christina Nilsson, Kyrkguiden : vägledning till kyrkorna i Stockholms stift, sidan 17, Svenska kyrkan, Stockholms stift,

Webbkällor
Skarpnäcks församling
Bagarmossens kyrka

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Stockholms stift
Kyrkobyggnader i Söderort
Bagarmossen
Kyrkobyggnader invigda 2001
2001 i Sverige
The Predator

The Predator är ett musikalbum (hiphop) av Ice Cube från 1992. Albumet är Ice Cubes tredje soloalbum och med den sålde han dubbelt platina och släppte samtidigt Guerillas in tha Mist med Da Lench Mob.

Låtlista
 "The First Day of School" — 1:20
 "When Will They Shoot?" — 4:36
 "I'm Scared" — 1:32
 "Wicked" — 3:55
 "Now I Gotta Wet 'Cha" — 4:02
 "The Predator" — 4:03
 "It Was a Good Day" — 4:20
 "We Had to Tear This Mothafucka Up" — 4:23
 "Fuck 'Em" — 2:02
 "Dirty Mack" — 4:33
 "Don't Trust 'Em" — 4:06
 "Gangsta's Fairytale, Pt. 2" — 3:19
 "Check Yo Self" (med Das EFX) — 3:42
 "Who Got the Camera?" — 4:37
 "Integration" — 2:32
 "Say Hi to the Bad Guy" — 3:19

Album av Ice Cube
Musikalbum 1992
Maksim Dyldin

Maksim Sergejevitj Dyldin (ryska: Максим Сергеевич Дылдин), född den 19 maj 1987 i Perm, är en rysk friidrottare som tävlar på 400 meter. 

Dyldin deltog vid inomhus-EM 2007 där han ingick i det ryska stafettlag som blev silvermedaljörer på 4 x 400 meter. Han deltog även vid inomhus-VM 2008 där han slutade femma i finalen på 400 meter på tiden 46,79. 

Dyldin deltog vidare vid olympiska sommarspelen 2008 där han emellertid blev utslagen redan i kvalet. Däremot blev han bronsmedaljör på 4 x 400 meter. Det ryska laget blev sedermera fråntagna bronsmedaljen efter att Denis Aleksejev testat positivt för doping.

Personligt rekord 
 400 meter - 45,42 sek

Källor 
 Maksim Dyldin på World Athletics webbplats

Externa länkar

Noter 

Ryska kortdistanslöpare
Europamästare i stafettlöpning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Födda 1987
Levande personer
Män
Personer från Perm
Francisco Javier de Burgos

Francisco Javier de Burgos y del Olmo, född 22 oktober 1778 i Motril i Granada, död 22 januari 1849 i Madrid, var en spansk politiker och författare.

Burgos landsförvisades 1812 men återvände till Spanien 1817. Han innehade olika administrativa poster och blev till sist kulturminister 1833. 1827 blev han ledamot av den spanska akademin. Han översatte Horatius till spanska. Mellan 1819 och 1821 utgav han tidskriften Miscelánea de comercio, artes y literatura.

Bibliografi 
 Biografía universal (3 bd, 1823)
 Los tres iguales (1827)
 El baile de máscaras (1832)
 Oda á la razón
 El porvenir
 La primavera
 Historia del reinado de Isabel II (6 bd, 1850-51)

Födda 1778
Spanska politiker under 1800-talet
Spanska författare under 1800-talet
Spanskspråkiga författare
Spanska historiker
Avlidna 1849
Män
Granada (provins)
Vladislav Frolov

Vladislav Jurjevitj Frolov (ryska: Владислав Юрьевич Фролов), född den 25 januari 1980, är en rysk friidrottare som tävlar på 400 meter.

Frolovs genombrott kom vid EM i Göteborg 2006 då han slutade tvåa på 400 meter, efter Marc Raquil. Hans tid från finalen, 45,09 är likalydande med hans personliga rekord.

Under 2007 blev han silvermedaljör i stafett över 4 x 400 meter vid EM inomhus. Utomhus deltog han vid VM i Osaka där han blev utslagen redan i försöket. 

Han deltog även vid Olympiska sommarspelen 2008 där han blev bronsmedaljör i stafetten på 4 x 400 meter.

Referenser 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1980
Män
Ryska kortdistanslöpare
Ryska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2008
Levande personer
Personer från Tambov
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Anton Kokorin

Anton Sergejevitj Kokorin (), född den 5 april 1987 i Tasjkent i Uzbekiska SSR, är en rysk friidrottare som tävlar på 400 meter. 

Kokorin deltog vid olympiska sommarspelen 2008 där han ingick i det ryska stafettlag på 4 x 400 meter som slutade på tredje plats.

Personliga rekord 
 400 meter - 45,77

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Noter

Födda 1987
Ryska kortdistanslöpare
Män
Ryska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2008
Levande personer
Personer från Tasjkent
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008