kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Per Persson

Per Persson, Pehr Pehrsson och liknande namnformer kan syfta på:

Per Persson i Valnäs, riksdagsman i bondeståndet mellan åren 1865 och 1866
Pehr Pehrsson i Barkö (1818-1898), lantbrukare och riksdagsman
Pehr Persson i Ringstorp (1819-1900), biskop och riksdagsman, se Pehr Sjöbring (biskop)
Pehr Pehrsson i Höle (1825-1912) riksdagsman
Pehr Pehrsson i Norrsund (1832-1905), riksdagsman
Pehr Pehrson i Törneryd (1845-1915), riksdagsman för Blekinge län, Lantmannapartiet
Per Persson (uppfinnare) (1849-1909), mekaniker och företagare
Pehr Pehrsson i Åkarp, riksdagsman för Malmöhus län, född 1853 
Per Persson (lingvist), (1857-1929), språkforskare
Per Johan Persson (1867-1941) riksdagsman Persson i Tofta för Hallands län
Per Pehrsson (1867-1953) präst och riksdagsman för Göteborg
Per Persson i Trången (1869-1955) riksdagsman för Jämtlands län, Bondeförbundet
Per Persson i Norrby (1884-1969), riksdagsman för Gävleborgs län, Centerpartiet
Per Persson i Undersvik (1889-1966), riksdagsman för Gävleborgs län, se Per Orgård
Per Persson (artist) (född 1963), sångare i gruppen Perssons Pack
Per Persson (arkitekt) (1913-1977)
Per W. Persson (1928–2020), arkitekt
Per B. Persson (1929–2007), arkitekt
Per Persson (journalist) (1926–1993), chef för Sveriges Radios Ekoredaktion

Se även
 Petrus Petri
Rover 400

Rover 400 var en modellserie i mindre mellanklassen som utvecklades i samarbete med Honda. Modellen tillverkades i England med start 1990 och var helt enkelt en sedanversion av Rover 200, som i sin tur byggde på Honda Concerto. De tre modellerna var tekniskt identiska och det var egentligen bara kosmetiska detaljer och vissa utrustningsalternativ som skilde dem åt. Något år senare tillkom också en kombimodell, kallad Estate.

Nästa generation kom 1995 delade inte längre komponenter med 200-serien, som också kom i ny tappning detta år, utan baserades istället på femdörrarsversionen av Honda Civic. Stoleksmässigt placerade sig modellen mellan Rover 200 och den större 600-serien. Två karossversioner fanns att välja på; femdörrars halvkombi och fyradörrars sedan. 

Motorerna som erbjöds var på mellan 1,4 och 2,0 liters slagvolym. 1999 genomgick denna modell en större ansiktslyftning och bytte i samband med detta namn till Rover 45, för att knya an till övriga modeller inom märket. Ansiktslyftningen innebar nya strålkastare, en ny front, ett nytt bakljusarrangemang samt överlag mer kromdetaljer på karossen. År 2001 kom en motorstark variant av modellen med delvis annorlunda utseende och utrustning, kallad MG ZS. År 2004 genomfördes ännu en ansiktslyftning där bland annat märkesemblemet fick ett nytt utseende, men få bilar hann lämna fabriken innan produktionen hastigt lades ned i början av 2005 på grund av att Rover gick i konkurs. Innan dess hade utvecklingen av en ersättare planerats. Dock finns planer på att återuppta tillverkningen av 45 i Kina under 2008, sedan ett kinesiskt bolag köpt rättigheterna till modellnamn och tillverkning.

400
Framhjulsdrivna fordon
Gennadius

Det finns flera personer med namnet Gennadius/Gennadios:
Gennadius I av Konstantinopel: patriark av Konstantinopel 458-471  
Gennadius II av Konstantinopel (Gennadios eller Gregorius Scholarios): patriark av Konstantinopel 1454-1464  
Gennadius av Marseille (Gennadius av Massilia, Gennadius Scholasticus): kristen historiker under 400-talet, känd för sin De Viris Illustribus
Gregorius

Gregorius eller Gregorios kan syfta på:

 Gregorius (namn) – ett mansnamn med namnsdag i Sverige den 12/13 mars innan 1901

Påvar 
Gregorius I (Gregorius den store), påve 590 - 604; helgon
Gregorius II, påve 715 - 731
Gregorius III, påve 731 - 741
Gregorius IV, påve 827 - 844
Gregorius V, påve 996 - 999
Gregorius VI, påve 1046 - 1046
Gregorius VI (motpåve) 1012 
Gregorius VII (Hildebrand), påve 1073 - 1085; gregorianska reformen
Gregorius VIII, påve 1187
Gregorius VIII (motpåve) 1118–1121 
Gregorius IX, påve 1227 - 1241
Gregorius X, påve 1271 - 1276
Gregorius XI, påve 1370 - 1378
Gregorius XII, påve 1406 - 1415
Gregorius XIII, påve 1572 - 1585; gregorianska kalendern
Gregorius XIV, påve 1590 - 1591
Gregorius XV, påve 1621 - 1623
Gregorius XVI, påve 1831 - 1846
Gregorius XVII (motpåve) 1978–2005

Övriga 
Gregorios Thaumatourgos (Gregorius undergöraren) (213-ca 275) biskop av Caesarea
Gregorius Upplysaren (257-332) patriark, grundaren av den kristna kyrkan i Armenien
Gregorius av Nazians (329-390) grekisk kyrkofader
Gregorius av Nyssa (330-395) grekisk kyrkofader
Gregorius av Elvira (300-talet) biskop av Iliberris
Gregorius av Tours (538-593) historiker, biskop och katolskt helgon
Gregorius av Nin (900-talet) kroatisk biskop
Gregorios av Narek (951-1003) armenisk mystiker och kyrkolärare
Gregorius Dagsson (1100-talet) norsk herreman
Gregorius Bar-Hebraeus (1226-1286) lärd syrisk-ortodox patriark
Gregorios Palamas (1296–1359) ortodox kyrkofader
Gregorius Borastus (1580-talet-1654) svensk historiker

Se även 
 Gregoriusdagen
1881 (cigarrmärke)

1881 är ett filippinskt cigarrmärke, som har sitt namn från året då några stora spanska cigarrbolag gick ihop och skapade det bolag som idag heter La Flor de la Isabela. Cigarrerna från detta märke är från mild till medium i fyllighet. En handrullad cigarr från detta märke är Torpedo (Pi.).

Filippinska cigarrmärken
Ann-Christin Biel

Ann-Christin Biel, född den 12 juni 1958 i dalsländska Ärtemark, är en svensk operasångerska (sopran).

Biel utbildade sig vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm och debuterade som Cherubino på Drottningholms Slottsteater 1981, där hon även gestaltat Pamina, Susanna, Fiordiligi, Ilia och Serpetta i den numera klassiska Mozartcykeln i Göran Järvefelts regi och Arnold Östmans musikaliska ledning.

Hon gjorde sitt internationella genombrott som Micaëla i Peter Brooks La Tragédie de Carmen, först i Paris, sedan ett år på Broadway i New York och därefter på världsturné. Biel har medverkat i flera tv-produktioner, regelbundet samarbetat med tonsättare, och uruppfört flera specialskrivna verk, däribland Julie i Fröken Julie av Margareta Hallin som uppfördes på Confidencen och rösten i Tusen år hos Gud av Thomas Jennefelt som gavs på Dramatens Elverket.

Svenska operasångare under 2000-talet
Svenska sopraner
Personer från Ärtemarks socken
Födda 1958
Levande personer
Kvinnor
Barbro Wickman-Parak

Barbro Ingegerd Wickman-Parak, född Pesula 15 februari 1947, är en svensk ekonom och tidigare vice riksbankschef vid Sveriges riksbank för perioden 21 maj 2007 - 20 maj 2013. Hon var gift med förre riksbankschefen Krister Wickman från 1982 fram till hans död 1993.

Wickman-Parak tog studentexamen i Haparanda 1966 och flyttade sedan till Stockholm för studier i statskunskap och nationalekonomi. Hon avlade en filosofie kandidatexamen vid Stockholms universitet 1970 och blev därefter handläggare i Riksbanken. Under drygt 15 år var hon anställd vid flera olika avdelningar inom banken, bland annat som kreditmarknadsanalytiker. Åren 1978-1985 övergick hon till att främst ansvara för informationsfrågor.

Mellan 1985 och 1991 gjorde Wickman-Parak ett avbrott från sin verksamhet som ekonom. Hon var tjänstledig för studier i tre år för att läsa in en ämneslärarexamen i historia och samhällsvetenskap, och hösten 1988 till våren 1991 arbetade hon sedan som lärare vid Runö folkhögskola, knuten till LO.

I juli 1991 blev hon anställd på Konjunkturinstitutet. Hon deltog där i Riksbanksutredningen och gruppen för internationell konjunktur. I september 1995 kom hon till dåvarande Posten/Postgirots ekonomiska sekretariat, där hon ansvarade för konjunktur- och ränteprognoser. Sedan januari 2001 har hon varit anställd som ekonom på SBAB, där hon byggt upp bolåneinstitutets ekonomiska sekretariat. I januari 2003 befordrades hon till chefsekonom.

Såväl inom Posten som på SBAB har hon publicerat löpande informationsbrev, nu senast genom Räntebloggen. Hon har även ingått i Dagens Industris så kallade "skuggdirektion", som diskuterar räntepolitik för tidningens räkning.

Efter en hearing utsåg riksbanksfullmäktige enhälligt Barbro Wickman-Parak till ny vice riksbankschef den 25 april 2007. Tillsammans med Lars E.O. Svensson blev Wickman-Parak därmed den första vice riksbankschefen i bankens historia att ställas inför en utfrågning innan beslut om tillsättningen fattades. De båda tillträdde sina nya uppdrag i riksbanksdirektionen den 21 maj 2007.

Den 4 mars 2012 meddelande Wickman-Parak sin kommande avgång från direktionen den 20 maj 2013.

Källor 

Svenska nationalekonomer
Svenska ämbetsmän under 2000-talet
Födda 1947
Kvinnor
Levande personer
Vice riksbankschefer
Svenska lärare under 1900-talet
Per Nilsson i Bonarp

Per Nilsson (i riksdagen kallad Nilsson i Bonarp), född 29 juni 1865 i Riseberga, Kristianstads län, död där 11 november 1933, var en svensk hemmansägare och politiker. 

Per Nilsson genomgick Fridhems folkhögskola 1884–1885 och var verksam som räkenskapsförare i Riseberga kommunalnämnd 1885–1892. Han valdes 1903 till ledamot av andra kammaren för Norra Åsbo domsagas valkrets och var riksdagsman fram till 1933. Han tillhörde Lantmannapartiet och blev vid högerpartiernas sammanslagning 1912 medlem av Lantmanna- och borgarpartiets förtroenderåd samt dess sekreterare. Han var ledamot av ålderdoms- och invaliditetsförsäkringskommittén 1907 och av bevillningsutskottet 1910-1913 samt förordnades 1913 att jämte andra biträda den nyinrättade Pensionsstyrelsen. Han var andra kammarens 2:e vice talman 1921–1931 samt dess 1:e vice talman 1931–1932.

Källor

Fotnoter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmanna- och borgarpartiet
Andra kammarens vice talmän
Personer från Riseberga socken
Födda 1865
Avlidna 1933
Män
Amaretto

Amaretto (efter italienskans amaro, 'bitter') är en livsmedelsterm för mat eller dryck som har mandel som huvudingrediens eller smaksättare. Exempel är likörer, skorpor, tebröd och mandelmassa.

Likör 

Amaretto di Saronno och Amaretto Disaronno är tidigare benämningar på den mandelsmakande italienska likör som numera går under namnet Disaronno Originale. Trots den tydliga mandelsmaken innehåller den ingen mandel; smaken och bitterheten kommer istället från innehållet av aprikoskärnor och kryddor.

Denna likör skapades enligt legenden 1525 som en kärleksgåva till Bernardino Luini av en ung kvinna i Saronno i norra Italien. Den kallas därför ofta för Kärlekens likör.   

Denna originallikör produceras av företaget Illva Saronno, men de flesta stora destillerier tillverkar egen "amaretto".

Användning 
Amaretto används ofta till desserter, till exempel glass, vilket anses förstärka smaken av desserten med mandlar och kompletterar choklad. Tiramisu, en populär italiensk efterrätt, smaksätts ofta antingen med äkta Amaretto eller alkoholfri amaretto-arom. Amaretto kan även användas i annan matlagning, exempelvis i pannkakssmet.

Amaretto kan serveras ren (utan något annat) eller med is. Den används ofta med andra drycker som en del av flera olika populära drinkar. Amaretto är också en vanlig likör att servera till kaffe.

Andra betydelser 
En typ av mandelskorpor kallas i Italien för amaretto.

I Sverige benämns numera ofta tebröd baserade på mandelmassa som amaretto. Detta gör även särskilt fin mandelmassa, med en halt av mandel på över 70 procent.

Referenser 

Italienska likörer
Riskfri ränta

Riskfri ränta är den avkastning man kan erhålla utan att ta någon risk under en given tidsperiod. Den riskfria räntan är en av grundstenarna för de modeller som värderar olika finansiella instrument, men förblir ett teoretiskt koncept, eftersom det i praktiken inte existerar några riskfria investeringar.

Innan finanskrisen 2007-2008 ansågs lån till suveräna stater vara i praktiken riskfria, så en approximation för den riskfria räntan kunde baseras på en statsskuldväxel eller på en statsobligation med samma löptid som tidsperioden i fråga. En annan vanlig källa för att få en komplett bild av läget på den riskfria räntan för olika löptider var LIBOR, London Inter-Bank Offered Rate, vilkat är ett medelvärde av den ränta som olika London-baserade banker påstår att de kräver av varandra. Efter finanskrisen räknas få stater som riskfria, och efter avslöjanden om att LIBOR-räntorna blivit manipulerade av vissa banker har OIS-räntor, Overnight Indexed Swap, istället tagit över som den minst dåliga av de approximationer av riskfri ränta som man kan finna på finansmarknaden.

Källor

Ekonomi
Havsnarv

Havsnarv (Spergularia media) är en växtart i familjen nejlikväxter.

Externa länkar
Den virtuella floran 

 

Nejlikväxter 
Ha Växtindex
Gospićmassakern

Gospićmassakern var en händelse som inträffade från 16 oktober till 18 oktober 1991, under kroatiska självständighetskriget i staden Gospić i Kroatien. Omkring 120 serbiska civila massakrerades av kroatiska soldater.

Vid tidpunkten för massakern låg Gospić precis vid frontlinjen, och kraftiga strider mellan kroatiska och serbiska styrkor rasade utanför staden. Gospić utsattes för hårda bombangrepp då de serbiska styrkorna som tillhörde den självutropade staten Republika Srpska Krajina ville ta staden för att senare kunna avancera mot kusten som låg endast 30 km bort.

Den 6 oktober 1991 fick Mirko Norac som var befälhavare över de kroatiska styrkorna i Gospić en order från de lokala ledarna att sänka procentantalet serber som levde i Gospić. Den 16 oktober samlades alla serber som bodde i området upp och kördes ut till olika ödsliga platser där de sköts.

Mirko Norac som ledde massakern och personligen deltog i den, arresterades 2001 av kroatiska polis och åtalades för krigsförbrytelser. 2002 dömdes han till 12 års fängelse.

Externa länkar  
BBC.co.uk 

Massakrer under kroatiska självständighetskriget
Brott mot mänskligheten
Krigsförbrytelser
1991 i Kroatien
Ingemar Nygren

Carl Ingemar Nygren, född 9 januari 1899 i Stigtomta i Södermanland, död 3 december 1986 i Ängelholm, var en svensk militär (överste). 

Nygren utnämndes till fänrik i armén vid Västmanlands regemente (I 18) 1922 och löjtnant där 1926, vid Göta livgarde (I 2) 1928. Han överfördes 1930 till flygvapnet, där han befordrades till kapten 1936, till major 1940 och till överstelöjtnant 1942. Nygren var överste och chef för Krigsflygskolan (F 5) 1943–1952, chef för Södra flygbasområdet 1952–1957 och ställföreträdande chef för Andra flygeskadern 1957–1959. Han invaldes som ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1945.

Utmärkelser 
   Riddare av Svärdsorden, 1942.
   Riddare av Vasaorden, 1943.
   Kommendör av andra klass av Svärdsorden, 15 november 1947.
   Kommendör av första klass av Svärdsorden, 6 december 1950.

Källor

Noter  

Överstar i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Riddare av Vasaorden
Personer från Stigtomta socken
Svenska militärer under 1900-talet
Födda 1899
Avlidna 1986
Män
Kramfors-Alliansen

Kramfors-Alliansen är en idrottsförening från Kramfors i Västernorrland som bildades 1904. I denna ideella förening fanns cirka 1 100 aktiva idrottare 2018. Kramfors-Alliansen är den största idrottsföreningen i kommunen.

Fram till 1971 hette föreningen "Kramfors IF". Det året slogs man samman med Östby IF och antog namnet Kramfors-Alliansen.

Några kända idrottare som har föreningen som moderklubb är ishockeyspelarna Magnus Wernblom, Tobias Viklund, Mario Kempe och Adrian Kempe, målvakten och tränaren Sune Bergman samt fotbollsspelaren och tränaren Anders Grönhagen. Den olympiska guldmedaljören i sprintstafett från 2006 i Turin, Anna Olsson har också Kramfors-Alliansen som moderklubb.

Fotboll och friidrott utövas främst på Kramfors IP med tennishallen inom samma område, ridningen i Björknäs (fem kilometer sydost om centrum), styrketräning, inomhusbollsport och gymnastik i Ådalshallen och vintersport vid Latberget.

Fotboll 
Kramfors ligafotboll introducerades 1966–67 av tidigare Helsingborgs IF-spelaren Gert Nilsson, och Kramfors-Alliansen Fotboll startades 1971 där herrarnas A-lag debuterade i Division III (dåtidens tredjedivision). Seriesegern 1977 innebar spel i Division II 1978, vilken är föreningens högsta placering. Under 2001–2007 befann sig laget i Division 5 (där placeringen som tredje sist 2005 var botten), innan man både sportsligt och ekonomiskt kunde vända den nedåtgående trenden och nå Division 2 2018 (i vilken det blev en tvåårig sejour). Därefter följde två raka degraderingar, samtidigt som Covid-19 bröt ut, men efter att på målskillnadsmarginal ha slutat tvåa i Division 4 2021 erbjöds och accepterade laget en vakant plats i Division 3 2022 – där laget nådde kvalspel uppåt. Kramfors-Alliansens damer gick 2020 samman med Frånö, med start i Division 3 och avancerade till Division 2 2022.

Ishockey 
Föreningens A-herrlag i ishockey har spelat tretton säsonger i Division 1. Nedan finns en översikt över dem.

Säsonger

Källor

Externa länkar 
Kramfors-Alliansens officiella webbplats
Kramfors Alpina
Kramfors-Alliansen Fotboll
Kramfors-Alliansen Ishockey
Generalfälttygmästare

Generalfälttygmästare (Gftm) var titeln på en högre militär ämbetsman som var artillerigeneral och tidvis chef för arméförvaltningens artilleridepartement och artilleriinspektör.

Historia
Titeln inrättades under sitt nuvarande namn under Karl XI:s regering, år 1675. Tidigare kallades den som handhade artilleriet och dess materiel "tygmästare" (1400-talet), "överstetygmästare" (1500-talet), "rikstygmästare" (under Gustav II Adolf) och riksfälttygsmästare (1634-1675). Riksfälttygsmästaren var från 1634 bisittare i Krigskollegium, liksom senare generalfälttygsmästaren i Arméförvaltningen. 1807-1898 var generalfälttygmästaren samtidigt chef för artilleriet och var från 1898 inspektör för artilleriet. 1936 upphörde generalfälttygsmästarens roll som artilleriinspektör och 1968 försvann ämbetet. 1937 blev generalfälttygmästaren chef för Fälttygkåren.

Motsvarande titel förekommer bland annat i Norge och Danmark, Tyskland och Österrike (Generaltøjmester, Generalfeldzeugmeister).

Svenska generalfälttygmästare
1634–???? – Lennart Torstenson (från 1634 Sveriges förste riksfälttygmästare)
1682–1692 – Per Larsson Sparre
1692–1693 – Erik Dahlbergh
1693–1710 – Johan Siöblad
1710–1712 – Vakant
1712–1715 – Reinhold Johan von Fersen
1715–1719 – Henning Rudolf Horn af Rantzien
1719–1724 – Hugo Hamilton
1724–1728 – Vakant
1728–1740 – Fredrik Magnus Cronberg
1741–1754 – Per Siöblad
1754–1757 – Vakant
1757–1759 – Thomas Cunninghame (tf)
1759–1761 – Carl Ehrensvärd (tf)
1761–1765 – Carl Funck (tf)
1766–1772 – Anders Reinhold Wrangel
1772–1781 – Reinhold Anrep
1781–1784 – Gabriel von Spången (tf)
1784–1791 – Carl Gideon Sinclair
1791–1800 – Carl Ulric Silfversköld
1800–1803 – Nils Fredrik Ehrenström
1803–1803 – Adolf af Klercker (tf)
1803–1807 – Vakant
1807–1815 – Carl Gottfried Helvig
1816–1821 – Carl von Cardell
1821–1844 – Kronprins Oscar
1828–1834 – Claes Josef Breitholtz
1844–1849 – Axel Gustaf von Arbin
1849–1857 – Kronprins Karl
1857–1867 – Fabian Jakob Wrede
1867–1872 – Carl Henric Hägerflycht (tf)
1872–1874 – Carl Henric Hägerflycht
1874–1890 – Carl Leijonhufvud
1890–1898 – Edvard Julius Breitholtz
1898–1902 – John Raoul Hamilton
1902–1903 – Gottschalk Geijer
1903–1915 – Fredrik Johan Leth
1915–1919 – David Hedengren
1919–1929 – Lars Sparre
1929–1934 – Ludvig Hammarskiöld
1934–1939 – Oscar Osterman
1939–1949 – Halvar Gustafsson
1949–1959 – Birger Hedqvist
1959–1964 – Edward Malm
1964–1966 – Sten Wåhlin
1966–1968 – Ove Ljung

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932
Anteckningar rörande Svenska regementenas historia.

Militära befattningar
Lars Gösta Hägglöf

Lars Gösta Hägglöf, född 10 augusti 1897 på Lidingö, död 10 november 1954 i Stockholm, var en svensk militär (överste).

Biografi 
Hägglöf utnämndes till fänrik vid Svea artilleriregemente 1918. Han genomgick utbildning till fältflygare 1928 och utnämndes till kapten i Flygvapnet 1933. Han var flygattaché i London 1937–1940 och flottiljchef vid Svea flygflottilj 1941–1952. Under en period var han även adjutant åt kung Gustaf VI Adolf. 

Hägglöf är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm. Han var gift med Mary Henning (1909–2004). De fick fyra döttrar Catharina, Milis, Lena och Agneta. Mary var nära vän till den senare danska drottning Ingrid.

Utmärkelser 

   Kommendör av första klass av Svärdsorden, 6 december 1950.

Referenser 

Svenska attachéer
Svenska militärer under 1900-talet
Överstar i svenska flygvapnet
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Personer från Lidingö socken
Födda 1897
Avlidna 1954
Män
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Svea flygflottilj
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Panzer IX

Panzer IX var ett tyskt koncept på en ny stridsvagn som enligt planerna skulle tas i bruk 1946-1947. Idén realiserades aldrig och det finns inga ritningar bevarade som visar hur det var tänkt att stridsvagnen skulle se ut. Forskning på senare tid indikerar att konceptet skapades för att via propagandatidningen Signal vilseleda de allierade under slutet av andra världskriget.
 

Tyska pansarfordon under andra världskriget
Spinrock

''Denna artikel handlar om åkattraktionen Spinrock. För textilredskapet, se Spinnrock.

Spinrock (även utskrivet SpinRock) var en åkattraktion i nöjesparken Liseberg i Göteborg. Attraktionen byggdes 2002 på den östra sidan om Mölndalsån, i samma område som Kållerado, Balder och Kanonen. 

I september 2016 meddelade Liseberg att sista chansen att åka Spinrock var 18 september 2016. Därefter monterades den ner för att ge plats åt åkattraktionen Loke. Den är numera skrotad.

Beskrivning 
Attraktionen består av en lång, pendlande arm med 24 säten i ena änden. Sätena är fördelade på sex "soffor" placerade i en cirkel med sätena vända inåt cirkelns mitt. Samtidigt som armen pendlar roterar cirkeln med sofforna med cirka 12 varv per minut. Under åkturen åker pendeln högre och högre upp och lutar som mest 115 grader åt varje håll.

Bilder

Källor

Noter 

Åkattraktioner på Liseberg
Crespo

Crespo är en mindre stad i regionen Entre Ríos i Argentina. Crespo ligger nära staden Rosario. 

Här föddes fotbollsspelaren Gabriel Heinze 19 mars 1978.

Externa länkar

Orter i Entre Ríos
Zlatas dagbok

Zlatas dagbok () är en bok skriven i dagboksform från 1994 skriven av Zlata Filipović om kriget i Sarajevo 1992-1993. Den översattes till svenska av Louise Moëll.

Källor

Litteratur 1994
Misconduct

Misconduct är ett hardcoreband från värmländska Kristinehamn i Sverige. Misconduct grundades hösten 1995 av sångaren och låtskrivaren Fredrik Olsson. 

1996 släppte Misconduct demon Like the Old Days som gav bandet ett skivkontrakt med skivbolaget Bad Taste Records. 2002 lämnade Misconduct bolaget och gick till Side By Side Records som ägs av Fredrik Olsson.

Misconduct har sedan första skivsläppet A Change (1997) haft otaliga turnéer i Skandinavien, Europa och Nordamerika vilket har medfört fans över hela världen. I januari 2007 släppte Misconduct sin första online-EP Raise Your Voices innehållande fem nya låtar som bandet tillsammans med Side By Side Records gav bort gratis till alla fans på bandets hemsida.

Medlemmar 
Fredrik Olsson - Sång/Gitarr
Erik Ydlinger - Gitarr
Andreas Dahl - Trummor
Simon Guidoum  - Bas

Tidigare medlemmar 
Martin Roed - Gitarr (1995-1998)
Fredrik Andersson - Gitarr (1998-1999)
Martin Jansson - Gitarr (1999-2000)
Daniel Ekström - trummor (2003-2004)
Mathias Pettersson - trummor (1999-2003)
Jonas Carlsson - Trummor (1995-1999)
Daniel Andersson - Bas (1995-1998)
Mattias Nielsen - Bas (1998-1999)
Andreas Wall - Bas (2000-2008)
Daniel Petri - Trummor (2005-2019)

Diskografi

Album 
 (CD, Bad Taste Records)
 (CD, Bad Taste Records)
 (Split-CD, Bad Taste Records)
 (CD, Bad Taste Records)
 (CD, Side By Side Records)
 (Ltd. Ed. CD, Side By Side Records)
 (Split-CD, Side By Side Records/Engineer Records)
 (CD, Side By Side Records)
 (CD, Strength Records / Side By Side Records)

EP 
 (CD, Bad Taste Records)
 (Vinyl 7", Bad Taste Records)
 (CD-singel, Side By Side Records)
 (Online-EP, Side By Side Records)

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska hardcoregrupper
Musikgrupper bildade 1995