kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dee Snider

Dee Snider, född David Daniel Snider den 15 mars 1955 i Astoria, New York, är en amerikansk musiker känd som sångare och frontman i rockbandet Twisted Sister samt Widowmaker och Desperado. Han har även släppt flera soloalbum. Snider försvarade rocken i en av den amerikanska kongressen kontrollerad utredning om "rockens moraliska förfall och negativa inflytande över ungdomen" den 19 september 1985.

Han har även skrivit, producerat och spelat huvudrollen i filmen Strangeland där han antar namnet Captain Howdy, som är titeln på en av Twisted Sisters låtar. Captain Howdy är även det namn demonen Pazuzu till en början antar i sin kommunikation med Regan MacNeil i filmen Exorcisten.

Han skrev även signaturmelodierna för de tecknade TV-serierna Eek! The cat och The Terrible Thunderlizards.

Dee Snider gifte sig med Suzette Gargiulo 1981.

Diskografi (urval)
Soloalbum
Never Let the Bastards Wear You Down (2000)
Dee Does Broadway (2012)
We Are the Ones (2016)
For the Love of Metal (2018)
Leave a Scar (2021)

Studioalbum med Twisted Sister
Under the Blade (1982)
You Can't Stop Rock 'n' Roll (1983)
Stay Hungry (1984)
Come Out and Play (1985)
Love Is for Suckers (1987)
Still Hungry (2004)
A Twisted Christmas (2006)

Studioalbum med Widowmaker
Blood and Bullets (1992)
Stand by for Pain (1994)

Studioalbum med Desperado
Bloodied, but Unbowed (1996)

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats
Officiell webbplats (Twisted Sister)

Födda 1955
Amerikanska sångare
Män
Levande personer
Musiker från New York
Daniel Guérin

Daniel Guérin, född 19 maj 1904 i Paris, död 14 april 1988 i Suresnes, var en fransk anarkist och författare. Han har skrivit ett flertal politiska böcker, varav den mest kända är Anarkismen: från lära till handling (1965). 

Guérin deltog i spanska inbördeskriget på republikens sida. Han försvarade även den fria kärleken och homosexualitet.

På svenska
Anarkism: från lära till handling (L'anarchisme) (översättning Britta Gröndahl, PAN/Norstedt, 1970). Ny, utökad utg. Federativ, 1978

Källor
 Denna artikel är, helt eller delvis, översatt från engelskspråkiga Wikipedia

Noter

Externa länkar
Anarkism och marxism (1973)
DanielGuerin.info, fransk- och engelskspråkig webbplats

Franska anarkister
Födda 1904
Avlidna 1988
Män
Personer från Paris
Galeas

En galeas är en skuta av viss typ, vanligen med ketchrigg, mycket vanlig i Norden fram till andra världskriget. Galeaser användes främst på Östersjön, längs Sveriges kuster och på svenska insjöar samt längs den tysk-holländska Nordsjökusten.

Historia
Ursprungligen avsåg ordet en större galär, men sedan mitten av 1800-talet har man i Norden med galeas avsett den vanligaste typen av skutor, snedsegelriggad med två master, den förliga stormast och den akterliga mesanmast. Åländska galeaser har trots sitt namn lika lång eller något längre aktre mast, något som annars gäller skonerter. På bägge master brukar föras gaffelsegel, toppsegel och förr eventuellt ett par råsegel i toppen av stormasten, numera bara en salning. I fören har den för det mesta ett rätt långt bogspröt, där det är fästat ett eller två förstag, där man för klyvare. Innerst, från däck går ytterligare ett stag upp till salningen, där focken förs. I aktern finns vanligen en rätt rymlig kajuta, och på 1900-talet en styrhytt för rorsman vid ratten, och skepparens sjökort. Under de närmaste förra århundradena seglade hundratals, kanske tusentals, små fartyg av den typen runt Östersjön och Nordsjön kors och tvärs, och på de större insjöarna, med förnödenheter, den så kallade bondeseglationen. Ännu långt in på senare halvan av 1900-talet fraktade många familje- och partrederier sand, ved och grus från landsortshamnar till de större städerna med galeaser. Skepparna var för övrigt vanligtvis så erfarna att några sjökort egentligen sällan behövdes. 

I dag finns det många traditionsföreningar som samlar entusiaster för bevarande av de gamla klenoder som ännu finns kvar, och de flesta är endera i privat ägo eller seglar turister på charter. Några repliker av legendariska fartyg har också byggts sedan 1990-talet. Bland annat byggdes i Mariehamn galeasen Albanus efter gammal förebild, och många unga båtbyggare har fått lära sig det gamla hantverket av några veteraner som ännu funnits kvar att ge vägledning.

Galeaser byggda efter gammal förebild 

Albanus av Mariehamn, replik av galeas från 1904
Jacobstads Wapen av Jakobstad, byggd enligt ritningar av af Chapman från 1755; replik av galeas från 1700-talet

Se även
Haxe

Källor

Externa länkar 
 

Segelfartygstyper
Rachel

Rachel är en ort i Lincoln County, Nevada, USA. Stadens främsta egenskap är dess närhet till den mytomspunna flygbasen Area 51. Staden ligger längs med Nevada Highway 375, som också officiellt (och främst) går under namnet Extraterrestrial Highway som har den inofficiella hastighetsbegränsningen warp 7. Rachel är också det samhälle som är beläget närmast Area 51.

Orten har omkring 100 invånare och var från början en gruvort där man bröt volfram. I dag lever den på sitt rykte som bas för UFO-spotting. En vanlig mötesplats är restaurangen Little A 'Le'Inn som säljer mat, dryck, souvenirer och kartor över Area 51.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
 

Orter i Nevada
Lincoln County, Nevada
Obsolete

Obsolete är det tredje albumet av bandet Fear Factory som släpptes den 28 juli, 1998. Obsolete är Fear Factorys bäst säljande album, som såldes guld i Australien av ARIA, samt i USA av RIAA. Det är det första albumet som gitarristen Dino Cazares använde 7-strängade gitarrer och nedstämd i A-standard (dvs. A-D-G-C-F-A-D). En cover på Cars av Gary Numan spelades in under inspelningen av albumet.

Låtlista

 "Shock" (Bell/Cazares/Herrera/Wolbers) - 4:58
 "Edgecrusher" (Bell/Cazares/Herrera/Madchild/Wolbers) - 3:39
 "Smasher/Devourer" (Bell/Cazares/Herrera/Wolbers) - 5:34
 "Securitron (Police State 2000)" (Bell/Cazares/Herrera/Wolbers) - 5:47
 "Descent" (Bell/Cazares/Herrera/Wolbers) - 4:36
 "Hi-Tech Hate" (Bell/Cazares/Herrera/Wolbers) - 4:33
 "Freedom or Fire" (Bell/Cazares/Herrera/Wolbers) - 5:11
 "Obsolete" (Bell/Cazares/Herrera/Wolbers) - 3:51 
 "Resurrection" (Bell/Cazares/Herrera/Wolbers) - 6:35
 "Timelessness" (Bell/Cazares/Fulber) - 4:08

Musikalbum 1998
Album av Fear Factory
Watto

Watto är en skurkaktig figur som förekommer i första och andra Star Wars-filmen, samt i vissa spel och tecknade serier. Han är en toydarian; en kort, blå varelse med vingar.

Watto bor på planeten Tatooine och äger en butik som säljer delar till rymdskepp. Han ägde Anakin Skywalker och hans mor Shmi Skywalker som slavar, men blev senare tvungen att släppa Anakin fri då han förlorat ett vad mot Qui-Gon Jinn.

Wattos röst görs i filmerna av Andrew Secombe, och figuren är helt datoranimerad.
I den svenska dubbningen av episod 1 görs rösten av Anders Öjebo.

Rollfigurer i Star Wars
Fiktiva figurer introducerade 1999

hu:A Csillagok háborúja mellékszereplőinek listája#Watto
Lindal

Lindal kan syfta på

 Lindal, Kyrkslätt – en by i Kyrkslätt, Finland
 Lindal in Furness – en ort i Cumbria, England
 Lindahl – ett svenskt efternamn och personer med namnet
Lindnäs

Lindnäs kan syfta på:

 Lindnäs Örarna – klippor i kommunen Kimitoön
 Lindnäs, Mäntsälä kommun – en egendom i Mäntsälä kommun i Södra Finlands län, fi.: Linnainen
Linnainen

Linnainen kan syfta på:

Linnainen – en stadsdel i Vanda stad, se Linnais
 Linnainen  – en egendom i Mäntsälä kommun i Södra Finlands län, se Lindnäs, Mäntsälä kommun
Linjerna

Linjerna (fi.: Linjat) är en stadsdel i Helsingfors stad och en del av Berghälls distrikt. 

Namnet kommer av att det finns fem "linjer" i stadsdelen, nämligen gatorna Första linjen, Andra linjen, Tredje linjen, Fjärde linjen och Femte linjen. Det finns också en nattklubb i närheten som heter Kuudes linja (Sjätte linjen). De flesta kallar stadsdelen för Berghäll, medan Linjerna är det officiella namnet. Linjerna är Berghäll som mest typiskt. 

Berghäll
Linnais

Linnais (fi.: Linnainen) är en stadsdel i Vanda stad i landskapet Nyland. 

Linnais består främst av egnahemshus och radhus. Stadsdelen gränsar till Esbo stad, samt stadsdelarna Tavastberga, Tavastby och Askis. Linnaisvägen går genom hela stadsdelen och slutar vid Ainovägen vid Linnais gård som ligger vid Långträsk. Ainovägens sträckning utgör den medeltida Kungsvägen.

Historia

Stadsdelen Linnais har fått sitt namn av Linnais gård. Det svenska namnet Linnais är troligen det ursprungliga namnet. Historiska byggnader är bland annat Linnais gård, Tuomela gård samt byggnadshelheten vid Kålabacka torp. På området fanns också Finlands största järngruva som var verksam från 1830- till 1870-talet. Av gruvverksamheten återstår vattenfyllda gruvschakt och stenhögar.

Naturen

Naturen i Linnais är varierande och terrängen går från eklundar till kala berg, torra moar och täta granskogar. Värdefulla naturområden är bland annat Långträsk sumpiga norra spets, Furumoseen och Gubbmossen. I Linnais skogar finns det förvildade planteringar som härstammar från Aurora Karamzins tid.

Bebbyggelsen

Linnais egnahemshusbebyggelse har byggts i två vågor. Den första skedde under 1950- och 1960-talen och den andra under 1990-talet. De senaste årtiondena har Linnais blivit tätare och invånarantalet har stigit från 403 år 1980 till över 800 år 2005. Bebyggelsen består av två småhusområden och det finns inga höghus. I norr finns det en del industrier där också den kulturhistoriskt viktiga Linnais gård med omgivande åkrar finns.

Kuriosa

Linnais gård fungerar som skådeplats för Zacharias Topelius berättelse Gröna kammarn på Linnais gård från år 1859.

Källor

Stadsdelar i Vanda
Tanklok

Ett tanklok är ett ånglok som har inbyggda behållare för bränsle och vatten, i stället för att dra en tender med kol och vatten. Ett tanklok är på så sätt litet, lätt och billigt jämfört med ett lok med tender. Nackdelarna är att tankloken inte kan åka så långt innan det behöver fyllas på med nytt kol och vatten. 

Inom Statens järnvägar fick tankloken bokstavskoderna N, W och S som prefix till sin typbeteckning för att berätta vilken typ av lok som avsågs.

Tankloken användes främst på bangårdar för rangering eller för att dra mindre tåg kortare sträckor.

Referenser

Övriga källor 
  Järnväg.net om lokens historia

Se även
Tenderlok

Ånglok efter typ
Littois

Littois (finska: Littoinen) är ett område kring Littois träsk på gränsen mellan kommunerna S:t Karins och Lundo. Vid sjön ligger en gammal skyddad fabriksfastighet med en byggnad i rödtegel, Littois klädesfabrik. Textilfabriksverksamheten i Littois började redan på 1700-talet, men är i dag nedlagd.

Noter
Narodniker

Narodnikerna (, narodnik; svenska: "folkvän") kallas de ryska författare, som på 1860- och 1870-talet studerade det ryska bondelivet och proletariatet och utarbetade sina intryck i novellform. Rörelsen hade föresatsen "att gå till folket" (, chozjdenije v narod). Till narodnikerna räknas bland andra Gleb Uspenskij, Nikolaj Zlatovratskij, Pavel Jakusjkin, Vasilij Sleptsov, Nikolaj Naumov, Nikolaj Pomjalovskij, Fjodor Resjetnikov och Aleksandr Levitov.

Sedermera fick ordet narodnitjestvo genom publicisten Pjotr Lavrov och Nikolaj Michajlovskij en socialagrarisk betydelse som politisk partibeteckning gentemot de rena marxisterna. Narodnikrörelsen tog avstånd från industrialiseringen och menade att jordbruket skulle vara bas för samhällsekonomin och bondesamhället förebild för samhällsbildningen. En extrem falang av rörelsen låg bakom attentatet mot tsar Alexander II år 1881.

Källor

Noter 

Personer i Ryssland under 1800-talet
Socialism
Rysk filosofi
Jordbävningen i San Francisco 1906

Jordbävningen i San Francisco 1906 var en stor jordbävningskatastrof som drabbade San Francisco och norra Kaliforniens kust klockan 05:12 lokal tid, onsdagen den 18 april 1906. Den mest accepterade teorin angående skalvets styrka föreslår en momentmagnitud på 7,8; allt från 7,7 till 8,3 har dock föreslagits. Epicentrum låg till havs, cirka tre kilometer från staden. Det var hus och byggnader som rasade i ungefär tre dagar, och sammanlagt 28 000 hus raserades. 

Men det var inte bara jordbävningen som förstörde staden, utan flera kraftiga bränder utbröt som följd av jordbävningen. Elden gav snart upphov till  explosioner i gasledningar. Sedan spreds elden okontrollerat bland de skadade byggnaderna i staden. Bränderna förvärrades ytterligare när många invånare satte eld på sina egna jordbävningsskadade hus. Detta gjordes som ett resultat av att hemförsäkringarna endast täckte skador orsakade av bränder, inte av jordbävningar.

Katastrofen krävde omkring 3 000 dödsoffer, och mer än en kvarts miljon människor blev hemlösa. Skadorna uppskattades till motsvarande 10,5 miljarder dollar.

Referenser

Externa länkar 

1906 i USA
Bränder i Kalifornien
San Francisco
San Franciscos historia
San Francisco 1906
Bränder 1906
Naturkatastrofer 1906
Lockvattnet

Lockvattnet (tidigare kallad Lekvattnet) är en sjö i Gnesta kommun i Södermanland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Väla å.

Sjön är belägen öster om Båven, mellan Björnlunda och Stjärnhov. I sjöns norra ände ligger slottet Elghammar (skrivs ibland Älghammar).

Delavrinningsområde 
Lockvattnet ingår i delavrinningsområde (654676-157416) som SMHI kallar för Utloppet av Lockvattnet. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Väla å som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (52 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Gnesta kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Trosaåns avrinningsområde
Insjöar i Södermanland
Insjöar i Gnesta kommun
Insjöar i Sverige om minst fem kvadratkilometer
Kungsängen, Uppsala

Kungsängen är en stadsdel omfattande södra delen av Uppsala centrum öster om Fyrisån samt ängarna söder om den gamla stadsgränsen.

Ängen som ingår i namnet tillhörde på medeltiden kungsgården Föresäng som låg vid det nuvarande kvarteret Gudrun. Själva kungsängarna är ett naturreservat (se Uppsala kungsäng), med sanka slåtterängar som förutom kungsängsliljan, som fått sitt svenska namn efter området, också är hemvist för många fågelarter. Området var fram tills 1800-talet även känt som Islandet. Namnet kom från att Fyrisån här utvidgades till en grund sjö som belades med is vintertid. På denna is hölls fram till 1895 den årliga marknaden Distinget.

Beskrivning   
Kungsängen består idag dels av sydliga i äldre tid bebyggda innerstadsområden med angränsande industrikvarter och dels ängsmarkerna där Sveriges lantbruksuniversitet bedriver verksamhet. 
Området mellan innerstadsdelen av Kungsängen (kvarteren där medeltidens Vårfrukyrka låg vid dagens Bredgränd) och ängarna utanför stan, inrymde tills nyligen ett av Uppsalas större industriområden. Här finns ännu Lindvalls kafferosteri men en tidigare mångsidig industri med bland annat en metallduksfabrik och stadens gasverk, är nu väsentligen reducerad. Efter avveckling av områdets industriella verksamhet har marken under åren efter millennieskiftet bebyggts (projektet "Industristaden") med främst kontor och bostäder i slutna kvarter av omkring sex våningars höjd. Kungsängsgatan genomkorsar stadsdelen parallellt med ån och passerar Kungsängs Torg. I dess närhet finns Samariterhemmets sjukhus och sedan 1970-talet lokaler för offentlig förvaltning såsom Länsstyrelsen, Skattemyndigheten och Statens Livsmedelsverk. Vid Kungsängens nordöstra gräns finns Resecentrum och den gamla järnvägsstationen. Större tvärgator är Bäverns gränd (med Islandsbron), Strandbodgatan och i längre ut i Industristaden, Kungsängsesplanaden. 

Invid Uppsala Hamn vid Fyrisån och Industristaden finns Kungsörnens kvarnanläggning, tidigare kallad Uppsala Ångkvarn. 
Hamnen hade fram till tidigt 2000-tal åtskilliga årliga anlöp av spannmålssjöfart men betjänar numera främst turisttrafik. Ekolns Segelklubb har längre söderut invid ån en uppläggningsplats för fritidsbåtar. En öppningsbar gång- och cykelbro av holländsk motviktstyp, Hamnspången, förbinder Kungsängen med västra åsidan. Kajanläggningen har sedan 2009 utvidgats med nya träbryggor och sittplatser vid en park mot ån i det exploaterade områdets yttre del. Ännu längre ut, nära Kungsängsleden, finns kommunens reningsverk.

Källor
"Kungsängens historia" från HSB

Noter

Se även
Kungsängsgatan
Boländerna

Externa länkar
Bilder på Upplandsmuseet

Stadsdelar i Uppsala
Lojo sjö

Lojo sjö (fi. Lohjanjärvi) är en sjö i Lojo kommun i landskapet Nyland (Södra Finlands län). Sjön ligger  meter över havet. Den är  meter djup. Vattenytans area är  kvadratkilometer och strandlinjen är  kilometer lång. Sjön  

Lojo sjö är, Nylands största insjö. Den är till större delen belägen inom kommunen Lojo i västra Nyland och räknas som en så kallad centralsjö, vilken uppsamlar vattnet genom bäckar, åar och älvar från nordvästra Nyland och närgränsande delar av Tavastland. Lohjansaari är dess största ö och sjöns utflöde är Svårtån eller Karisån, som genomflyter flera sjöar och bildar forsar, där den rinner över bergtrösklarna mellan sjöarna. Störst bland dem är Svartå fors med Svartå bruk. Andra kraftiga forsar har gett upphov till brukssamhällena Billnäs och Åminnefors.

Natur
Typiskt för Lojo sjö är frodiga och täta stränder täckta av lundskog. Området är rikt på lundskog p.g.a. den kalkrika marken och sydliga positionen. Flera sydliga djur- och växtarter som inte finns i övriga Finland förekommer på området.

Öar

I sjön finns öarna Varonkari, Vähäsaari, Vähä-Tiiroo, Iso-Tiiroo, Kotkaholma, Naski, Peräkorvensaaret, Hakosaari, Hirmuholma, Kalleinsaaret, Kiilokari, Salmenkari, Pellinsaari, Leppäluoto, Lintukari, Onkinen, Nuottasaari, Kaurassaari, Latosaari, Liikkiö, Vähäsaari, Koirankari, Niemensaari, Muutettavansaari, Hevossaari, Kotkansaari, Immoo, Ollisaari, Selkäsaaret, Sitoo, Pottenperi, Pispasaari, Verkkosaari, Tuossaari, Lokkikari, Liessaari, Juhannussaari, Mussaari, Niittukari, Multaanpää, Kaitsaari, Helperi, Kalkkisaaret, Seppälänsaari, Ämmäsaari, Haapasaari, Tamsaari, Rajasaari, Virmoo, Pikku-Antti, Iso-Antti, Jyrkönsaari, Korkiasaari, Pikkusaarikko, Marjasaari, Sohvasaari, Kahvisaari, Uukusaari, Kuulukainen, Louhikko, Pirttisaari, Huhtasaari, Rågholmen, Karhusaari, Kurikkasaari, Volssaari, Treissaari, Jalassaari, Kaitasaari, Hermalankari, Tammiholma, Keso, Ruokkari, Satulakari, Rajakari, Paskakari, Valkosaari, Pensaari, Lindö, Toki, Oxsar, Vassgrundet, Lillholmen, Kajsasklippan, Likholmen, Mangsön, Mickelholmen, Kullan, Brännholm, Ljusholmen och Ängholm.  Även Saarikko (en ö) och
Junko (en ö).

Källor

Externa länkar

Insjöar i Nyland
Insjöar i Finland större än 10 kvadratkilometer
Lojo
Svartåns avrinningsområde (Nyland)
Insjöar i Lojo
Lojoåsen

Lojoåsen, (fi. Lohjanharju) är fortsättningen av Stora Salpausselkä i södra Finland, i riktning mot Hangö udd. Den är närmare 200 km lång och har vid Lojo stad en höjd på drygt 100 meter över havet, 70 meter över Lojo sjö. Den har i långa tider varit viktig för resande och transport. Numera går järnvägen Karis-Hyvinge och riksväg 25, landsvägen Hangö-Hyvinge, längs åsen.

Lojoåsen är delvis skyddad inom ramen för Natura 2000.

Lojoåsen är en randbildning, men kallas för en ås eftersom den innehåller mera grus och sand än vad den innehåller morän.

Källor

Lojo
Åsar i Finland
Kungsängen-Västra Ryds församling

Kungsängen-Västra Ryds församling är en församling i Upplands södra kontrakt i Uppsala stift. Församlingen ligger i Upplands-Bro kommun i Stockholms län och utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1998 genom sammanslagning av Kungsängens församling och Västra Ryds församling.

Kyrkor 
Kungsängens kyrka
Västra Ryds kyrka.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Uppsala stift
Indelningar i Upplands-Bro kommun
Kungsäng

En kungsäng var en plats med kronogods – till exempel fanns på Kungsängen söder om Uppsala (växtplats för kungsängsliljan) en kungsladugård. En nyare benämning på kungsäng är kronoäng.

Se även
Kungsängen (olika betydelser) för platser med detta namn.

Agrarhistoria
Marjo Matikainen-Kallström

Marjo Tuulevi Matikainen-Kallström, född 3 februari 1965 i Lojo, är en  finländsk politiker (Samlingspartiet) och f.d. längdskidåkare.

Matikainen-Kallström var under flicknamnet Matikainen en av världens bästa kvinnliga längdskidåkare under den andra hälften av 1980-talet. Hon tog ett individuellt OS-guld, två individuella VM-guld, ett VM-guld i stafett samt ytterligare sju internationella mästerskapsmedaljer. Tre år i rad, 1986, 1987 och 1988 vann hon den totala världscupen i längdskidor.

Hon utbildade sig till ingenjör och arbetade under några år som sådan vid finländska företag, innan hennes politiska karriär började på allvar.

Mellan 1996 och 2004 var Marjo Matikainen-Kallström ledamot av Europaparlamentet för liberalkonservativa Samlingspartiet, och sedan 2004 sitter hon i Finlands riksdag för samma parti. Sedan 2004 är hon även vice ordförande i Samlingspartiet.

Källor
 

Finländska längdåkare
Ledamöter av Europaparlamentet från Finland
Ledamöter av Europaparlamentet 1999–2004
Ledamöter av Finlands riksdag för Samlingspartiet
Olympiska guldmedaljörer 1988
Olympiska bronsmedaljörer 1988
Olympiska bronsmedaljörer 1984
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Finland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Finland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1988
Världsmästare i längdåkning
Kvinnor
Födda 1965
Levande personer
Personer från Lojo
Alumner från Tekniska högskolan i Helsingfors
Lotsberget

Lotsberget är ett berg och en stadsdel i Mariehamns stad. Insprängt i berget finns Mariehamns reningsverk Lotsbroverket. På de brantare delarna av berget finns ett mindre antal klätterturer i olika svårighetsgrader. De första turerna här klättrades av Rikard Hedman och Per Calleberg 1991.

Mariehamn
Luhtabacka

Luhtabacka (fi. Luhtaanmäki) är en stadsdel i Vanda stad i landskapet Nyland. 

Luhtabacka ligger i nordvästra Vanda vid gränsen till Nurmijärvi kommun. Grannstadsdelar i Vanda är Ripuby, Sjöskog, Kivistö, Käinby och Västra. Stadsdelen är glest bebodd och består mestadels av jordbrukslandskap. Tavastehusleden går genom området.

Källor

Stadsdelar i Vanda
Hypotetisk slutledning

Hypotetisk slutledning är en slutledning, i logiken kallad syllogism i vilken översatsen är en konditionalsats, ett hypotetiskt villkor. 

En sådan slutledning kallas ren, om undersatsen är ett hypotetiskt villor. Den äger då formen:
Om A är, så är B.
Om C är, så är A,
alltså: Om C är, så är B.
I formell logiknotation kan detta skrivas:

Ett alternativt Hypotetiskt bevis - Hypsografi
Om A är, så är B.
Om B är, så är D,
alltså: Om A är, så är D.

Den kallas vanlig hypotetisk slutledning, om undersatsen är ett kategoriskt villkor. En sådan slutledning har antingen formen (i vilket fall man sägs sluta enligt "modus ponens"):
Om A är, så är B.
Nu är A,
alltså är B,
eller ock formen (i vilket fall man sägs sluta enligt "modus tollens"):
Om A är, så är B.
Nu är icke B, 
alltså är icke A

Mindre uppmärksammade och mer sällan förekommande är de hypotetiska slutledningar, i vilka undersatsen är ett disjunktivt villkor. De förekommer dock stundom, till exempel:
Om A är, så är B. 
Antingen är A eller ock C,
alltså: Antingen är B eller C eller båda (om nämligen B vore på annan grund än A)
eller
Om A är, så är B.
Antingen är icke B eller ock är C,
alltså: Antingen är icke A eller ock är C.

Hypotetisk-disjunktiv slutledning kallas en sådan, vars översats är ett hypotetisk-disjunktivt villkor. Sådana finns av flera slag, till exempel:
Om A är, så är antingen C eller D.
Nu är A, 
alltså är antingen C eller D,
eller 
Om A är, så är antingen C eller D.
Antingen är A eller B, 
alltså är antingen B, C eller D. 

Argument inom logik