kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lucrezia Barberini

Lucrezia Barberini, född 1628, död 1699, var en hertiginna av Modena; gift med hertig Frans I av Modena.

Biografi

Tidigt liv
Hon var dotter till den romerska adelsmannen Taddeo Barberini, prins av Palestrina, och Anna Colonna. Hon var direkt eller indirekt släkt med en rad inflytelserika personer. Hon var syster till Maffeo Barberini och kardinal Carlo Barberini, syskonbarnbarn till påven Urban VIII, brorsdotter till kardinal Francesco Barberini och kardinal Antonio Barberini, och systerdotter till kardinal Girolamo Colonna. Hennes kusin Lorenzo Onofrio Colonna var gift med Marie Mancini, systerdotter till kardinal Mazarin. 

Hennes släkting Urban VIII var påven 1623-1644. Hon fick sin utbildning i ett karmelitkloster i Rom. När Urban VIII avled 1644 tvingades hennes familj lämna Rom och söka sin tillflykt hos sin släkting kardinal Mazarin i Paris. Familjen rehabiliterades 1646 och kunde återvända till Rom 1653.

Hertiginna av Modena
Hennes äktenskap arrangerades som ett fredsfördrag mellan familjerna Este och Barberini, vilka hade stått på motsatta sidor under Castrokriget 1649. Frans I hoppades också att hennes inflytelserika familj, med dess kontakter i Frankrike och Rom, kunde hjälpa honom att återfå Ferrara, som hade konfiskerats av påvestaten 1598. Äktenskapskontraktet undertecknades av parterna i Rom den 25 februari 1654, en vigsel ägde rum 15 april och Lucrezia Barberini anlände till Modena 24 april. 

Relationen mellan Frans I och Lucrezia Barberini beskrivs som lycklig. De var åtskilda under en stor del av tiden då Frans deltog i krigföring, och deras kärleksbrev har bevarats. Paret fick en son. År 1658 avled Frans och efterträddes av sin son, Lucrezias styvson. Lucrezia Barberini stannade kvar i Modena och ägnade sig åt att uppfostra sin son och skydda hans rättigheter.

Sent liv
Lucrezia bosatte sig 1683 i Ursulinerklostret i Rom. Hon blev inte nunnan utan bodde i klostret som gäst på ett underhåll från Modena. Här fick hon ofta besök av släktingar som vistades i Rom, som hon ofta följde med på pilgrimsfärder till huvudstadens kyrkor och kloster. Hennes styvsons änka, Laura Martinozzi, bosatte sig med Lucretia när hon avgick som regent. När hennes son år 1695 oväntat fick avsäga sig prästämbetet och efterträda sin barnlösa halvbror som hertig av Modena, lämnade hon Rom och bosatte sig i ett kloster i Modena. Hon led under sina sista år av depression.

Referenser
 

Födda 1628
Avlidna 1699
Italienska hertiginnor
Kvinnor
Barberini
Vittoria Farnese

Vittoria Farnese, född 1618, död 1649, var en hertiginna av Modena; gift med hertig Frans I av Modena.

Biografi

Hon var dotter till Rannuccio I av Parma och Margareta Aldobrandini. 

Vittoria gifte med Frans I den 12 februari 1648 i Parma. Han var hennes svåger och hade tidigare varit gift med hennes äldre syster. Äktenskapet hade arrangerats efter att hennes syster, och hans förra hustru, hade avlidit i barnsäng. 

Hon var hertiginna av Modena i arton månader. Under den tiden lyckades hon göra ett gott intryck i Modena och bli populär för sin fromhet och generositet. 

Vittoria dog i barnsängsfeber.

Referenser
 

Födda 1618
Avlidna 1649
Italienska hertiginnor
Kvinnor

ca:Victòria Farnese
Maria Caterina Farnese

Maria Caterina Farnese, född 1615, död 1646, hertiginna av Modena; gift med hertig Frans I av Modena. 

Hon var dotter till hertig Ranuccio I Farnese av Parma och Margareta Aldobrandini som deras sjätte barn och andra dotter.

Maria Catarina föreslogs för äktenskap till kung Karl II av England, men planerna realiserades aldrig, och Karl II gifte sig istället med Henrietta av Frankrike år 1625. 

Hon förlovades istället med Frans I av Modena. Bröllopet ägde rum 11 januari av 1631 i Parma. Paret fick nio barn tillsammans.

Maria Catarina dog i barnsäng 25 juli av 1646 på slottet i Sassuolo, strax utanför Modena, hertigarna av Modenas sommarslott.

Referenser
 

Födda 1615
Avlidna 1646
Italienska hertiginnor
Kvinnor
Personer som dött i barnsäng
Maria d'Este

Maria d'Este, född 1644, död 1684, hertiginna av Parma; gift med hertig Ranuccio II av Parma. 

Hon var dotter till hertig Francesco I av Modena och Maria Caterina Farnese. 

Marias syster hade 1664 blivit bortgift med deras morbror Ranuccio II för att bevara den politiska alliansen mellan Parma och Modena. När Isabella två år senare avled i barnsäng, inleddes förhandlingar om att ersätta henne med Maria för att bevara alliansen. Förhandlingarna om bröllopet pågick från den 16 till den 23 oktober 1667. 

Bröllopsceremonin ägde rum den 16 januari 1668. Maria fick nio barn med sin morbror under äktenskapet.

Referenser

 

Italienska hertiginnor
Födda 1644
Avlidna 1684
Kvinnor
Jussistatyetten

Jussistatyetten (egentligt namn för utmärkelsen: Jussi) är ett officiellt finländskt filmpris som delas ut årligen till personer för framstående filmrelaterade insatser för den finländska filmen.

Historik 

Priset instiftades 1944 av Elokuvajournalistit ry. men prisutdelningen övergick till Filmiaura ry 1962. De första Jussistatyetterna gick bland annat till följande två av sju personer: Joel Rinne för bästa manliga huvudroll i En kvinnas hjärta och till Ansa Ikonen för bästa kvinnliga huvudroll i Fattiggubbens Brud.

Jussistatyetten är utformad av finländske skulptören Ben Renvall. Själva priset är gjort av gips och föreställer en man som står bredbent med korslagda armar och bredbrättad hatt.

Från början fanns sju Jussikategorier men med tiden har antalet kategorier utökats, och i dag är de fjorton stycken.

Kategorier 
Priset utdelas i följande kategorier
 Bästa film
 Bästa kvinnliga huvudroll
 Bästa manliga huvudroll
 Bästa manliga biroll
 Bästa kvinnliga biroll
 Bästa manuskript
 Bästa foto
 Bästa musik
 Bästa regi
 Bästa dekor
 Bästa filmklippare
 Bästa kostym
 Bästa ljudmixare
Dessutom utdelas ett särskilt pris i följande kategori
 Bästa dokumentärfilm

Källor 
 Jussiprisets officiella webbplats

Externa länkar 

Priser och utmärkelser instiftade 1944
Finländska filmpriser
Isabella d'Este av Modena

Isabella d'Este av Modena, född 1634, död 1666, hertiginna av Parma; gift med hertig Ranuccio II av Parma. 

Isabella var dotter till hertig Francesco I av Modena och Maria Caterina Farnese. 

Hon trolovades med sin morbror Ranuccio II sedan dennas första hustru Margareta Violante av Savojen hade dött i barnsäng tidigare samma år. Bröllopet ägde rum den 18 februari 1664, då Isabella anlände till Parma och paret träffades för första gången. 
Vid detta tillfälle anordnades storslagna firanden och musikuppträdanden. Paret fick tre barn.

Isabella beskrivs som en subtil kännare av musik, och agerade mecenat till den italienske virtuosen violinisten och kompositören Marco Ucellini. 

Isabella dog av komplikationer efter sin sista förlossning den 21 augusti 1666. Begravd i katedralen Santa Maria della Stekatta. 

Efter hennes död gifte sig Ranuccio med hennes syster Maria d'Este.

Referenser
 
 

Födda 1634
Avlidna 1666
Italienska hertiginnor
Kvinnor
Margareta Violante av Savojen

Margareta Violante av Savojen, född 1635, död 1663, var en hertiginna av Parma; gift med hertig Ranuccio II av Parma.

Biografi

Hon var dotter till Victor Amadeus I av Savojen och Christine Marie av Frankrike. 

Det fanns länge planer på ett äktenskap mellan Margareta Violante och hennes kusin, kung Ludvig XIV av Frankrike. Det savordianska och franska hoven möttes i Lyon år 1658, där hon och Ludvig möttes. Ludvig XIV fick ett gott intryck av henne och beskrev henne som lite för mörk, men vacker, och uttryckte att han gärna skulle gifta sig med henne. Kardinal Mazarin önskade dock att kungen istället skulle gifta sig med sin kusin Maria Teresia av Spanien av politiska skäl, och när år 1659 Spanien förklarade sig villig att gå med på det, skrinlades omedelbart planerna på ett giftermål mellan Margareta Violante och Ludvig XIV med argumentet att det var kungens plikt att avsluta kriget mellan Frankrike och Spanien genom ett symboliskt fredsäktenskap. 

Äktenskapskontraktet med hertig Ranuccio II av Parma undertecknades den november augusti av 1659, bröllopet hölls den 29 april 1660 Turin, varpå Margareta Violante gjorde sitt ingå i Parma, där hon välkomnades under traditionsenliga festligheter. På grund av hennes korta tid som hertiginna i Parma finns inte mycket information om henne. Hon beskrivs som en skönhet som älskade rävjakt och visade ett särskilt intresse för kulten av Madonna di Loreto. Hon födde ett barn 1661, och dog i barnsäng vid födseln av det andra 1663.

Referenser
  
 
 

Födda 1635
Avlidna 1663
Italienska hertiginnor
Kvinnor
Personer som dött i barnsäng
Instant Karma!

Instant Karma! är tredje solosingeln som John Lennon släppte på Apple Records. Låten skrevs och släpptes som skiva snabbt. Den spelades in samma dag som den skrevs och släpptes tio dagar senare på skiva, den 6 februari 1970, det vill säga innan Beatles officiellt splittras. Musikerna som hjälpte Lennon med inspelningen var Plastic Ono Band och George Harrison som spelar akustisk gitarr.

Det finns ett flertal coverversioner såsom: Toad the Wet Sprocket, Paul Weller, Duran Duran, Campaign for Real Time, Diana Ross, U2, Beat Crusaders, Tokio Hotel, John Hiatt, The Adolescents, Vida Blue, The Rascals, Midnight Oil, Voodoo Loons, The Adventures, Gomez, Of Montreal, Company of Thieves, Lucky Boys Confusion och Phish Jim James.

Musiker
John Lennon - sång, akustisk gitarr, elpiano
George Harrison - gitarr, körsång
Billy Preston - piano
Alan White - trummor
Klaus Voormann - elbas, körsång
Yoko Ono - körsång
Mal Evans - klockspel, körsång

Listplaceringar

Referenser

Sånger 1970
Låtar av John Lennon
Musiksinglar 1970
Isabella Clara av Österrike

Isabella Clara av Österrike, född 1629, död 1685, hertiginna av Mantua och Monferrato; gift med hertig Karl II av Mantua och Monferrato. Hon var regent som förmyndare för sin son Ferdinand Karl Gonzaga från 1665 till 1670.

Biografi

Tidigt liv

Hon var dotter till ärkehertig Leopold V av Främre Österrike och Claudia de Medici. 

Äktenskapet arrangerades som en allians mellan dynastierna Habsburg och Gonzaga, parallellt med att hennes släkting den tyskromerska kejsaren Ferdinand III gifte sig med makens släkting Eleonora Magdalena av Mantua (1651). Vigseln ägde rum 1649.

Hertiginna av Mantua
Tack vare alliansen kunde Mantua driva bort Frankrike från Casale och ta kontroll över denna besittning i utbyte mot löftet att Monferrato inte skulle tillåtas hamna under spansk kontroll. Relationen mellan Isabella Clara och Karl II var olycklig, och maken ignorerade henne och var otrogen mot henne.

Regent

Vid makens död 1665 var deras son endast tretton år, och Isabella Clara blev då regent fram till hans myndighetsdag. Hon skötte regeringen biträdd av Carlo Bulgarini, en greve av judiskt ursprung med vilken hon ska ha haft ett kärleksförhållande. 

Vid sonens myndighetsförklaring 1670 förlorade hon sitt mandat som regent. Året därpå arrangerade hon sonens äktenskap. Senare samma år blev hon på begäran av sin släkting, Leopold I, tysk-romersk kejsare, inspärrad i kloster för resten av sitt liv.

Källor   
	
 

Födda 1629
Avlidna 1685
Italienska hertiginnor
Kvinnliga regenter under 1600-talet
Österrikes ärkehertiginnor
Kvinnor
Mantuas regenter
Mind Games (sång)

Mind Games är en sång av John Lennon, utgiven 1973 på albumet Mind Games. Ursprungligen hette låten "Make Love Not War" och påbörjades 1969 under Get Back Sessions med Beatles. Den ursprungliga demoversionen av "Make Love Not War" finns på John Lennon Anthology.

Sånger 1973
Låtar av John Lennon
Sant Jeroni de Cotalba kloster

Sant Jeroni de Cotalba kloster (spanska: San Jerónimo de Cotalba) är ett hieronymitkloster som grundades år 1388. Det ligger i Alfauir i provinsen Valencia i Spanien.

Bildgalleri

Se även 
 Hieronymus
 Borgia (släkt)
 Vincentius Ferrer
 Joanot Martorell

Bibliografi 
 Fernando Mut Oltra y Vicente Palmer Terrades. Real Monasterio de San Jerónimo de Cotalba. Fernando Mut, Editor, Gandía, 1999. 
 Jesús Eduard Alonso López. Sant Jeroni de Cotalba: desintegració feudal i vida monàstica (segles XVIII y XIX). Gandía, CEIC Alfonso el Vell, 1988. 
 Francisco Javier Delicado Martínez y Carolina Ballester Hermán. El Monasterio de Cotalba (Gandía). Una fundación Jerónima del Siglo XIV. Universidad de Valencia.
Arturo Zaragozá Catalán. Arquitectura gótica valenciana.Siglos XIII-XV. Valencia, Generalitat Valenciana, 2000, 
Arturo Zaragozá Catalán. Memorias Olvidadas. Imágenes de la escultura gótica valenciana. Valencia, Generalitat Valenciana, 2015, 
 Mateo Gómez, Isabel, López-Yarto, Amelia y Prados García, José María, El arte de la Orden Jerónima: historia y mecenazgo, Madrid, Encuentro, 2000,  pp. 281-284.

Externa länkar 
 Webbplats Sant Jeroni de Cotalba kloster  

Kloster i Spanien
Byggnader och anläggningar i regionen Valencia
Partikelverb

Partikelverb är verb i språket som utgörs av ett verb och en partikel, oftast i form av ett adverb eller en preposition. De är vanliga i germanska språk som engelska, tyska och svenska. Ett kännetecken är att betoningen ligger på partikeln. Exempel är ge upp och komma hit.

En del partikelverb kan skrivas ihop utan att betydelsen förändras (att lämna över är detsamma som att överlämna), medan andra ändrar betydelse (att uppge sitt namn är inte detsamma som att ge upp sitt namn). I particip skrivs de alltid ihop, vilket innebär att frasen "ett uppgivet namn" kan bli tvetydig (ett namn som någon har uppgett eller gett upp). När man bildar substantiv av dem, placeras partikeln före verbet ihopskrivet.

Referenser

Vidare läsning
 Elzbieta Strzelecka, Svenska partikelverb med in, ut, upp och ner. En semantisk studie ur kognitivt perspektiv (2003), doktorsavhandling
 Partikelverb, Grammatiska uppslag (1998), Göteborgs universitet

Externa länkar

Partiklar (grammatik)
Verb
Svensk grammatik
Engelsk grammatik
Tysk grammatik
Stefan Canderyd

Stefan Canderyd, född 13 mars 1952, är en svensk före detta ishockeyspelare. Canderyd spelade för Brynäs IF från 1973 till 1983 och vann elitserien tre gånger. Han avgjorde finalen i det allra första eliserieslutspelet (1975–1976) med mål i sudden death.

Källor

Noter 

Ishockeyspelare i Brynäs IF
Svenska ishockeyspelare
Män
Födda 1952
Levande personer
Oscar Wiberg

Oscar Anton Wiberg, född 4 juli 1886 i Ullångers socken, Västernorrlands län, död 16 februari 1965 i Hällestads församling, Linköpings stift, var en svensk direktör. Han var från 1916 överingenjör vid STAL i Finspång och blev 1926 direktör för Borggårds Bruk. Han invaldes 1931 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien.

Oscar Wiberg var son till snickarmästaren Olof Wiberg och Maria Kristina Sandström. Han utexaminerades från Tekniska elementarskolan i Härnösand 1907. Han blev konstruktör vid AB Ljungströms ångturbin i Stockholm 1908, deltog där med Birger och Fredrik Ljungström i utexperimenterandet av turbiner av Ljungströmtyp och ledde igångsättandet av bolagets turbintillverkning i Storbritannien och Frankrike 1913–1914. 1912 blev han ritkontroschef vid Svenska turbinfabriksaktiebolaget Ljungström (STAL) i Finspång, och från 1916 var han överingenjör där samt från 1926 även styrelseordförande och VD i Borggårds AB i Hällestads socken. Han företog 1922 en studieresa till USA. Wiberg kompletterade och förbättrade Ljungströmsturbinen genom en rad uppfinningar. Han tekniska skrifter behandlar huvudsakligen olika turbinfrågor. Han invaldes 1931 i Ingenjörsvetenskapsakademien, var guldmedalj han 1930 erhöll för sina ångtekniska konstruktioner. Som astronomiskt kunnig har Wiberg även bland annat studerat totala solförmörkelser under en egen expedition till Lappmarken 1927 och som deltagare i Stockholms observatoriums expedition till Västerboten 1945. På sin herrgård Borggård inrättade han 1949 ett välrustat privatobservatorium. Som intresserad av nationalekonomiska frågor utgav han Förutsättningar för en sund ekonomisk utveckling (1935). I Hällestads landskommun innehade han flera kommunala uppdrag, och var dessutom verksam inom idrotten, särskilt skididrotten.

Källor 

 

Svenska direktörer
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1886
Avlidna 1965
Truckläroplan 2

Truckläroplan 2, TLP 2, var en svensk läroplan för utbildning av förare av truckar som trädde i kraft 1 januari 2002. TLP 2 var framtagen i samverkan mellan ett antal branschorganisationer och Arbetsmiljöverket och ersatte den tidigare TLP 94.

I TLP 2 var utbildningens inriktning och längd beroende av trucktypen.

Sedan 1 januari 2011 finns nya riktlinjer för kunskaper och färdigheter för truckförare. De nya riktlinjerna, Truckläroplan 10 är en revidering av TLP 2. Utbildning som har genomförts enligt TLP 2 är fortfarande giltig, men ny utbildning som genomförs från och med 1 januari 2011 ska följa de nya riktlinjerna.

Truckklasser
Enkel översikt av truckklasser enligt TLP 2:

A1 - Plocktruck, låglyftande
A2 - Ledstaplare
A3 - Låglyftande åktruck, stående/sittande
A4 - Låglyftare
A5 - Drag-/flaktruck

B1 - Motviktstruck ≤ 10 ton
B2 - Höglyftande åkstaplare, stående/sittande
B3 - Skjutstativtruck
B4 - Plocktruck, höglyftande
B5 - Smalgångstruck
B6 - Fyrvägstruck

C1 - Motviktstruck > 10 ton 
C2 - Hjullastare (industriell hantering)
C3 - Container/Timmertruck
C4 - Sidlastare
C5 - Grensletruck
C6 - Terminaldragtruck

Källor

Utbildning i Sverige
Matthias De Zordo

Matthias de Zordo, född 21 februari 1988, är en tysk spjutkastare.
Hans personliga rekord är 88.36 och är satt 2011.

Resultat 2005-2012 
2005	74.82	(700g)
2006	71.67		
2007	78.67		
2008	82.51		
2009	80.15		
2010	87.81		
2011	88.36		
2012	81.62

Källor 

 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1988
Män
Levande personer
Tyska spjutkastare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Tyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Världsmästare i spjutkastning
Tyska idrottare under 2000-talet
Juhlin

Juhlin är ett svenskt efternamn, som burits av bland andra:

 Bo Juhlin, tubaist
 Christopher Juhlin (född 1956), geofysiker
 Gunnar Juhlin (1898–1972), ingenjör
 Julius Juhlin (1861–1934), ämbetsman och politiker
 Malcolm Juhlin (1859–1920), godsägare och liberal politiker
 Nils Juhlin (1907–1993), militär
 Patrik Juhlin (född 1970), ishockeyspelare
 Richard Juhlin (född 1962), champagnekännare, författare
 Sven-Eric Juhlin (född 1940), formgivare
 Thomas Edvardson Juhlin (född 1945), författare och poet
 Ullacarin Rydén-Juhlin (1926–1974), skådespelare

Se även
Juhlin-Dannfelt

Svenska efternamn
Jäderholm

Jäderholm är ett svenskt efternamn och kan avse bland andra:

Axel Jäderholm, läkare
Elof Jäderholm, zoolog
Herman Gustaf Jäderholm, företagare

Vidare läsning 

 

Svenska efternamn
Arne Fabrikker

A/S Arne Fabrikker i Ytre Arna vid Bergen, var en norsk textilfabrik grundad 1846 av Peter Jebsen som landets första mekaniska bomullsväveri. Inom kort ingick också spinneri, färgeri och blekeri. Peter Jebsens bror Jürg Jebsen anlade 1852 en ullvarufabrik på samma plats, och verksamheterna blev 1863 sammanslagna som P. Jebsen & Co, från 1878 Arne Fabriker A/S. Fabriken hade ett eget kraftverk i Blindheimselva, där Jebsen köpt fallrätten. Verksamheten växte snabbt, och runt fabriken växte fram en bruksort med bland annat skola och idrottslag. Under mellankrigstiden växte verksamheten ytterligare, och efter andra världskriget och fram till textilkrisen på 1960-talet hade verksamheten som mest runt 1200 anställda. De producerade sängkläder, garn, sovsäckar, vadderade täcken med mera.

1972 fick fabriken samma ägare - det delvis statsägda Norion A/S - som Høie Fabrikker i Kristiansand och produktionen minskades. De två bolagen blev 1986 förenade till Høie-Arne A/S, senare Høie AS. 1998 blev produktionen (dynor, kuddar) i Ytre Arna avvecklad och flyttad till Sverige.

Källor

Ej längre existerande norska företag
Företag bildade 1846
Bergens historia
Textilindustri
Bergen under 1800-talet
Allhelgona landskommun

Allhelgona landskommun var en tidigare kommun i Östergötlands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades i Sverige cirka 2 500 kommuner. Huvuddelen av dessa var landskommuner (baserade på den äldre sockenindelningen), vartill kom 89 städer och åtta köpingar. I Allhelgona socken i Göstrings härad i Östergötland inrättades då denna kommun.

Den 1 januari 1947 (enligt beslut den 8 mars 1946) överfördes fastigheterna Djurängen 1:1 och 1:2, med 7 invånare och omfattande en areal av 0,17 km², varav allt land, till Järstads landskommun. I motsatt riktning (från Järstad till Allhelgona) överfördes den obebodda fastigheten Orås 1:1, omfattande en areal av 0,18 km², varav allt land.

Vid kommunreformen 1 januari 1952 uppgick denna i Skänninge stad som 1971 uppgick i Mjölby kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende hörde landskommunen till Allhelgona församling.

Politik

Mandatfördelning i Allhelgona landskommun 1942-1946

Referenser

Indelningar i Mjölby kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Östergötlands län
Bjälbo landskommun

Bjälbo landskommun var en tidigare kommun i Östergötlands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades i Sverige cirka 2 500 kommuner. Huvuddelen av dessa var landskommuner (baserade på den äldre sockenindelningen), vartill kom 89 städer och åtta köpingar. I Bjälbo socken i Göstrings härad i Östergötland inrättades då denna kommun.

Vid kommunreformen 1952 uppgick denna  i Skänninge stad som 1971 uppgick i Mjölby kommun.

Referenser

Indelningar i Mjölby kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Östergötlands län
Järstads landskommun

Järstads landskommun var en tidigare kommun i Östergötlands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades i Sverige cirka 2 500 kommuner. Huvuddelen av dessa var landskommuner (baserade på den äldre sockenindelningen), vartill kom 89 städer och åtta köpingar. I Järstads socken i Göstrings härad i Östergötland inrättades då denna kommun.

Den 1 januari 1947 (enligt beslut den 8 mars 1946) överfördes till Järstads landskommun från Allhelgona landskommun fastigheterna Djurängen 1:1 och 1:2, med 7 invånare och omfattande en areal av 0,17 km², varav allt land. I motsatt riktning (från Järstad till Allhelgona) överfördes den obebodda fastigheten Orås 1:1, omfattande en areal av 0,18 km², varav allt land.

Den 1 januari 1949 (enligt beslut den 6 februari 1948) överfördes till Järstads landskommun från Vallerstads landskommun fastigheterna Stagelstorp 1:1, 2:1 och 3:1, med 13 invånare och omfattande en areal av 0,44 km², varav 0,42 km² land.

Vid kommunreformen 1 januari 1952 uppgick denna i Skänninge stad som 1971 uppgick i Mjölby kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende hörde landskommunen till Järstads församling.

Politik

Mandatfördelning i Järstads landskommun 1942-1946

Referenser

Indelningar i Mjölby kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Östergötlands län