kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bisse Falk

Anne Bisse Falk, ursprungligen Anne Browall, född 21 april 1950 i Kila församling i Södermanlands län, är en svensk journalist, fotograf, författare och filmare. 

Bisse Falk började arbeta som dekoratör men blev sedan journalist och fotograf. Hon genomgick Christer Strömholms Fotoskola och startade med Martin Nauclér bildbyrån Sigma. Hon har också arbetat på daghem som barnskötare. Sedan 1981 är hon författare på heltid. Hon har skrivit över 40 barn- och ungdomsböcker. Under 1980-talet satt hon i styrelsen i Sveriges Författarförbund. Hon har också under många år suttit i styrelsen för Barn- och Ungdomssektionen inom Sveriges Författarförbund. På 1990-talet regisserade hon sin första dokumentärfilm, Havets Ögon. Därefter har hon filmat ett antal dokumentärfilmer, men fortfarande är hennes huvudsysselsättning att skriva barnböcker.

Bisse Falk var 1973 till 1975 gift med författaren Hans Falk (född 1949), son till konstnären Lars Erik Falk och författaren Kerstin Thorvall. De fick en son tillsammans, den klassiske gitarristen Mårten Falk (född 1973).

Bibliografi 
 1977 – Mårtens morgon
 1978 – Mårten handlar
 1979 – Det tummar vi på

Priser och utmärkelser 
 1991, Östergötlands läns landsting kulturstipendium 
 1996, Dalarnas läns landstings kulturstipendium

Litteratur
 Författare & illustratörer för barn och ungdom, 2 (BTJ, )

Källor

Externa länkar
Författare – Bisse Falk – filmare Officiell webbplats
 
Bisse Falk på Svensk mediedatabas

Svenska författare
Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Kvinnor
Födda 1950
Levande personer
Personer från Kila socken, Södermanland
Ledamöter av Svenska barnboksakademin
Robert Fisker

Robert Fisker, född 1913 i Köpenhamn, död 1991, var en dansk författare. 

Fisker växte upp på Jylland som enda barn till en snickare. Han arbetade först som fabriksarbetare och kontorist, efter lärarexamen 1943 som lärare för barn med lässvårigheter och från 1971 som författare på heltid. Fisker är hedersmedlem i Landsforeningen for Læsepædagoger sedan 1973.

Fisker har skrivit många historiska barnböcker, till exempel Jakten och Pojken och båten om stenåldern, serien om Mickel Korp om medeltiden och Under kejsarens ok om 30-åriga kriget. Han har även skrivit om motståndsrörelsen under Tysklands ockupation av Danmark under andra världskriget, Stjärnorna ska lysa och För frihedens skyld (1957, ej översatt till svenska). Böckerna är lättlästa och spännande. Man får inte veta vad huvudpersonerna tänker, däremot beskrivs situationer och hur folk levde. Inför Arvingen fra Pompeji (1954, ej översatt till svenska) förberedde Fisker sig i två år.

Bibliografi (på svenska)
 Pelle Tufs: historien om en sparvunge (Peter Pjusk) (ill. Oscar Knudsen, översättning Gertrud Zetterholm, Diakonistyrelsen, 1955)
 Flykten (ÖM, 1960)
 Pelle Tufs på nya äventyr (Peter Pjusk på eventyr) (ill. av Torsten Århem, översättning Majken Johansson, Diakonistyrelsen, 1966)
 Huset med de svarta maskerna (Huset med de sorte masker) (teckningar av Svend Otto S., översättning Anna Jensen, Opal, 1976)
 Jakten (Den store jagt) (ill. av Svend Otto S., översättning Helen L. Lilja, Opal, 1977)
 Mickel Korp i Skanör (Mikkel Ravn i Skanör) (ill. av Svend Otto S., översättning Sven Lundström, Opal, 1977)
 Sjörövarna kommer (Sjørøverne kommer) (ill. av Per Sloth Carlsen, översättning Anna Jensen, Opal, 1978)
 Sparvungen som föll ur boet (Peter Pjusk falder ud af reden) (ill. av Svend Otto S., översättning Sven Lundström, Opal, 1978)
 Mickel Korp rider hem (Mikkel Ravn i den døde by) (ill. av Svend Otto S., översättning Gunvor V. Blomqvist, Opal, 1978)
 Sparvungens första år (Peter Pjusk flyver bort) (ill. av Svend Otto S., översättning Helen L. Lilja, Opal, 1979)
 Mickel Korp vid Skanderborg (Mikkel Ravn ved Skanderborg) (ill. av Svend Otto S., översättning Gunvor V. Blomqvist, Opal, 1979)
 Mickel, Korpens pojke (Ravnens knaegt) (ill. av Svend Otto S., översättning Gunvor V. Blomqvist, Opal, 1980)
 Stjärnorna ska lysa (Stjernerne vil lyse) (översättning Gunvor V. Blomqvist, Opal, 1980)
 Under kejsarens ok (Under kejserens åg) (ill. av Oskar Jørgensen, översättning Gunvor V. Blomqvist, Opal, 1981)
 Pojken och båten (Drengen og båden) (teckningar av Erik Hjorth Nielsen, översättning Gunvor V. Blomqvist, Opal, 1982)

Externa länkar
Bogrummet: https://web.archive.org/web/20070927084641/http://www.bogrummet.dk/forfatter.asp?forid=736

Läs mera om Robert Fisker i "Författare & illustratörer för barn och ungdom", 2 (BTJ, )

Födda 1913
Avlidna 1991
Danska författare av barn- och ungdomslitteratur
Danskspråkiga författare
Män
J.League Cup

J. League Cup, av sponsorskäl även kallad Yamazaki Nabisco Cup, eller Nabisco Cup, är en japansk fotbollsturnering där lag från proffsligan J.League deltar, dock endast från den högsta divisionen J1.

Turneringen kan jämföras med till exempel den Engelska Ligacupen. 16 av de 18 lagen i J1 delas upp i fyra grupper med fyra lag i varje grupp. Vinnaren av J. League och vinnaren av Emperors Cup deltar i AFC Champions League och kan därför inte delta i gruppspelet av Nabisco Cup. Vinnaren av varje grupp, samt de två bästa tvåorna går vidare till slutspelet där även lagen som deltagit i Champions League får vara med. Turneringens namn kommer från företaget Yamazaki Nabisco som sponsrar turneringen.

Vinnare

 1992 – Verdy Kawasaki
 1993 – Verdy Kawasaki
 1994 – Verdy Kawasaki
 1995 - Turneringen spelades ej.
 1996 – Shimizu S-Pulse
 1997 – Kashima Antlers
 1998 – Júbilo Iwata
 1999 – Kashiwa Reysol
 2000 – Kashima Antlers
 2001 – Yokohama F. Marinos

 2002 – Kashima Antlers
 2003 – Urawa Red Diamonds
 2004 – FC Tokyo
 2005 – JEF United Chiba
 2006 – JEF United Chiba
 2007 – Gamba Osaka
 2008 – Oita Trinita
 2009 – FC Tokyo
 2010 – Júbilo Iwata
 2011 – Kashima Antlers

 2012 – Kashima Antlers
 2013 – Kashiwa Reysol
 2014 – Gamba Osaka
 2015 – Kashima Antlers
 2016 – Urawa Red Diamonds
 2017 – Cerezo Osaka
 2018 – Shonan Bellmare
 2019 – Kawasaki Frontale
 2020 – FC Tokyo

J. League Cup
Missionsbiskop

Missionsbiskop är en biskop utsänd att bygga upp och konsolidera en kyrka i ett nytt land eller område, det villa säga innan ett stift eller en kyrkoprovins är formellt etablerad på platsen.

Det är också titeln på Missionsprovinsens huvudbiskop.

Se även
Mission

Kyrkliga titlar
Biskopar
Missionsprovinsen
J.League Cup 2007

J. League Cup 2007, av sponsorskäl även kallad Yamazaki Nabisco Cup 2007, är en japansk fotbollsturnering där lag från proffsligan J-League deltar, dock endast från den högsta divisionen J1. År 2007 spelades turneringen mellan 21 mars och 3 november.

Alla lag från J1 deltog i gruppspelet, utom Urawa Red Diamonds (vinnare av J-League 2006 och Emperors Cup 2005) samt Kawasaki Frontale (andra plats i J-League 2006) på grund av att de deltog i AFC Champions League. Lagen delas upp i fyra grupper med fyra lag i varje grupp. Lagen mötte sina gruppmotståndare två gånger, en på hemmaplan och en på bortaplan. Vinnarna av varje grupp, samt de två bästa tvåorna gick vidare till slutspelet där även Urawa och Kawasaki deltog.

Grupperna

Grupp A

Grupp B

Yokohama F. Marinos och Shimizu S-Pulse slutade på samma poäng och samma målskillnad, men Yokohama F. Marinos gick vidare till nästa omgång på grund av bättre resultat i inbördes möten (2-2, 2-0).

Grupp C

Grupp D

Tvåorna
Två tvåor med bäst resultat fick även de fortsätta till slutspelet.

Gamba Osaka och Ventforet Kofu gick alltså vidare.

Slutspel
Kvartsfinalerna samt semifinalerna spelades med en hemmamatch och en bortamatch. Laget som gjort flest mål över de 2 matcherna gick vidare till nästa omgång. Regeln för bortamål gäller. Vid ett lika resultat så går matchen först in i 15x15min förlängning, vid ett fortsatt lika resultat avgörs matchen på straffar. Mål i förlängningen räknas inte som mål på bortaplan.Finalen var en avgörande match som spelades på Tokyos Olympiastadion. Gamba Osaka vann finalen genom att besegra Kawasaki Frontale med 1-0.

2007 i Japan
Fotbollsåret 2007
2007
WP:Projekt Japan
Jacques Callot

miniatyr|300px|Jacques Callot, efter ett porträtt av Van Dyck,1625

Jacques Callot, född 1592 i Nancy, Frankrike, död 14 mars 1635 i Nancy, var en lothringsk tecknare och grafiker.

Biografi
Jaques Callot föddes 1592 i Nancy i Lothringen (fr: Lorraine) som vid denna tid var ett självständigt furstendöme. Callot kom från en betydelsefull familj - fadern var ceremonimästare vid Karl III av Lothringens hov. Sägnen säger att han redan 1604, endast tolv år gammal, rymde hemifrån för att studera hos någon mästare i Rom. Han lär ha ”liftat” med en grupp zigenare ända till Florens.

Det man vet är att han omkring 1609 studerade gravyr för två av samtidens mest kända gravörer, Remigio Gallina i Florens och Philippe Thomassin i Rom. 1611 började han som gravör vid Cosimo II de' Medicis hov i Florens. När Callot tio år senare, efter Cosimo II:s död 1621, återvände till Nancy var han en erkänd och välkänd konstnär. Han förblev därefter bosatt i Nancy, sånär som de resor han företog i samband med uppdrag av bland andra Infanta Eugenia i Bryssel 1625, av Ludvig XIII 1629–1630 i Paris och var anställd hos Henrik II, hertig av Lothringen.

Callots konst

Fram till 1615 arbetade Callot mest med kopparstick efter andra mästares tavlor, men därefter övergick han helt till etsningen, och använde sig av en teknik med en ofta mycket hård grund, bilderna liknar ofta kopparstick.
Hos Cosimo II i Florens gjorde Callot en mängd etsningar och teckningar med religiösa och allegoriska motiv samt landskapsvyer, folkloristiska scener och skisser till teaterkulisser.  Med en manerists drivenhet, känsla för detaljer och observanta öga tecknade han marknader, folkfester, commedia dell'arte-figurer, tiggare, krymplingar och hovsprättar som presenterades i sviter av grafiska blad, som till exempel “Les Balli”,“Varie Figure Gobbi” och “Cappricci”.

Han är mest känd för den burleska och monstruösa serien  “Tiggare” från 1622 samt Krigets elände (Les Grandes Misères de la Guerre), 1633, som gestaltar grymheter från fransmännens invasion av Lothringen under Trettioåriga kriget. Serien influerade bland andra  Goya när han gjorde “ Los Desastres de la Guerra” (Krigets fasor). Callot är representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum, Nationalmuseum, Kalmar Konstmuseum och Uppsala konstmuseum.

Bilder på Wikimedia

Källor
Catholic Encyclopedia 
Getty Museum
Artnet
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter

Födda 1592
Avlidna 1635
Franska konstnärer
Franska grafiker
Män
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Nationalmuseum
Harry Seeley

Harry Govier Seeley, född 18 februari 1839, död 8 januari 1909, var en brittisk paleontolog. År 1887 delade han in dinosaurierna efter strukturen på höftbenen i de två ordningarna Saurischia och Ornithischia. Han tilldelades Lyellmedaljen 1885.

Släkten som Seeley har namngivit 

Agrosaurus (1891)
Anoplosaurus (1878)
Aristosuchus (1887)
Craterosaurus (1874)
Macrurosaurus (1869)
Orthomerus (1883)
Priodontognathus (1875) (var tänkt att vara en ankylosaurie, men den blandades ihop av fossil efter en stegosaurie och en iguanodont)
Rhadionsaurus (1881)
Thecospondylus (1882)

Referenser

Noter

Externa länkar 
Michon Scott, "Harry Govier Seeley"
Harry G. Seeley

Brittiska paleontologer
Mottagare av Lyellmedaljen
Brittiska forskare under 1800-talet
Ledamöter av Royal Society
Födda 1839
Avlidna 1909
Män
Mercedes-Benz W194

Mercedes-Benz W194 är en sportvagn, tillverkad av den tyska biltillverkaren Mercedes-Benz 1952.

Utveckling
Mercedes-Benz hade dominerat Grand Prix racingen under trettiotalet, men efter andra världskriget var företaget bokstavligen slaget i spillror. Efter en anmärkningsvärt snabb återuppbyggnad i slutet av fyrtiotalet beslutade företagsledningen att återigen satsa på bilsport för att visa att man var på väg tillbaka. En ny tävlingsbil togs fram och eftersom resurserna var knappa baserades den på delar från Mercedes-Benz största modell, 300. Hjulupphängning och drivlina hämtades från den stora limousinen och motorn, som monterades lutad 50° i motorrummet för att få ner höjden och minska frontarean, kom från tvådörrarsmodellen 300 S.

Dessa standardkomponenter var tunga och motorn gav låg effekt i förhållande till konkurrenterna. För att ändå hålla nere vikten tog konstruktörerna fram en lätt rörram och en täckt kaross med lågt luftmotstånd ökade på toppfarten. Rörramen tog stor plats och därför kunde man inte använda konventionella dörrar. Istället användes måsvingedörrar.

Mercedes-stallet hade genomfört ett ”genrep” under 1951 i några mindre tävlingar i Sydamerika med förkrigsmodellen W154, men säsongen 1952 tävlade man fullt ut med W194. Efter debuten i Mille Miglia fick karossen större dörrar till Le Mans-tävlingen. I Eifelrennen tävlade man med öppna karosser och i Carrera Panamericana användes större 3,1-liters motorer.

Inför den första säsongen i sportvagns-VM 1953 hade konstruktörerna tagit fram en vidareutvecklad bil med modifierad kaross, starkare motor och transaxel, men företagsledningen beslutade att avveckla programmet och koncentrera resurserna på att ta fram formel 1-vagnen W196 till säsongen . W194:n utvecklades istället till sportbilen 300 SL.

Tekniska data

Tävlingsresultat
Mercedes-Benz sportvagnssatsning leddes av den legendariske stallchefen Alfred Neubauer, vars minutiösa förberedelser utgjorde en stor del av stallets framgångar. W194:ns debut i Mille Miglia i maj 1952 resulterade i en andraplats för paret Karl Kling/Hans Klenk och en fjärdeplats för Rudolf Caracciola/Paul Kurrle. Påföljande tävling, Berns Grand Prix i Bremgarten, slutade med en dubbelseger för stallet, med Kling på första plats, före Hermann Lang. Dessvärre kraschade Caracciola sin bil, en olycka som satte punkt för hans framgångsrika karriär.

Mercedes-stallet tog en dubbelseger även i Le Mans-loppet, med paret Hermann Lang/Fritz Riess på första plats, före Theo Helfrich/Norbert Niedermayer. I W194:ns enda lopp på hemmaplan, Eifelrennen på Nürburgring, lade modellen beslag på de fyra första platserna.

Bilens korta men framgångsrika karriär avslutades med ytterligare en dubbelseger i november, när paret Kling och Klenk vann Carrera Panamericana före Lang och Riess.

Källor
Mercedes-Benz: Legenden på landsvägen, red. Claus Worup, 1994. ISSN 0909-9271
The Mercedes-Benz since 1945, volume 1, av James Taylor, 1985.

Externa länkar

Mercedes-Benz 300 SL Club. 
emercedesbenz.com om Mercedes-Benz W194. 
ultimatecarpage.com om Mercedes-Benz W194. 

W194
Historiska tävlingsbilar
Racersportvagnar
Bakhjulsdrivna fordon
Wiskiauten

Wiskiauten är ett gravfält från vikingatiden, från omkring åren 800–1050, nära byn med samma namn (efter  1945 Mochowoje ; ryska Моховое) i nuvarande ryska Kaliningrad oblast. Gravfältet som har typiska östskandinaviska drag utforskades 1932 genom en gemensam tysk-svensk utgrävning i området som då tillhörde Ostpreussen.

Av allt att döma hade det ursprungligen funnits minst 500 gravhögar jämte flatmarksgravar, men hösten 1932 då utgrävningen hölls rymde gravfältet cirka 215 högar, med en bottendiameter mellan några få meter till tolv meter och med en höjdnivå mellan en obetydlig höjd till cirka 1,5 meter. Bristfälliga och amatörmässiga utgrävningar hade skett på platsen alltsedan 1870-talet, men i början av 1930-talet ville man göra en längre och seriös utgrävning, vilket innefattade undersökningar av bland annat ett trettiotal högar. Utgrävningen sträckte sig från början av september in i oktober. Det var de tyska professorerna Carl Engel och Peter Paulsen, samt chefen för Prussia-museet i Königsberg vid namn Wilhelm Gaerte som hade inbjudit svenska arkeologkollegor att delta, i vars skara inräknades bland andra Birger Nerman, Ingemar Atterman och Jan Erik Anderbjörk. Inbjudan till svenskarna hade gått till dem på grund av man sedan tidigare visste att gravinnehållet var östskandinaviskt till sin karaktär. Pruserna som bodde i Samland, vilket denna del av Ostpreussen kallades under vikingatiden, hade inte denna gravkultur och här vid inloppet till en av de vattenledda huvudvägarna in i Ryssland hade vikingarna grundat en befäst punkt som man höll i cirka 200 år. Utgrävningsresultatet 1932 visade att det var ett garnisonsliknande samhälle som uppförts vid Wiskiauten, då de flesta gravarna var mansgravar och innehöll ofta vapen, endast ett par gravar kunde bestämmas som kvinnogravar och en enda som en barngrav. Alla var från tidsperioden cirka 800 till cirka 1000 e.Kr.

Källor
Nerman, Birger, Sveriges första storhetstid. Stockholm 1942, sidorna 92-114.

Externa länkar
Rysk-tyska utgrävningar av Wiskiauten på 2000-talet (på engelska, rysk och tyska).

Ostpreussen
Fornminnen i Ryssland
Fornminnen från vikingatiden
Gravfält
Sudans riksvapen

Sudans riksvapen avbildar en sekreterarfågel, en fågel som är typisk för Sudan. Inskriptionen upptar statens namn och valspråk "Segern är vår".

Emblemet visar en fågel utan sköld. Det följer därmed inte traditionellt heraldiskt formspråk.

Riksvapen i Afrika
Sudans nationalsymboler
Heraldiska vapen med fåglar
Wayne County, Illinois

Wayne County är ett administrativt område i delstaten Illinois, USA, med 16 760 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Fairfield.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 853 km². 1 849 km² av den arean är land och 4 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Clay County - nord
 Richland County - nordost
 Edwards County - öst
 White County - sydost
 Hamilton County - syd
 Jefferson County - sydväst
 Marion County - nordväst

Referenser
Eritreas riksvapen

Eritreas riksvapen domineras av en dromedar som symboliserar folkets motstånd och uthållighet och är inramat av en olivkrans.  Inskriptionen längst ner anger statens namn på tigrina, engelska och arabiska. Statsvapnet antogs 24 maj 1993.

Källor 

Riksvapen i Afrika
Eritreas nationalsymboler
Heraldiska vapen med kameldjur
Wayne County, Tennessee

Wayne County är ett administrativt område i delstaten Tennessee, USA, med 17 021 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Waynesboro.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 905 km². 1 901 km² av den arean är land och 4 km² är vatten.

Angränsande countyn 
  Perry County - norr 
  Lewis County - nordost 
  Lawrence County - öst 
 Lauderdale County, Alabama - söder 
  Hardin County - väst 
  Decatur County - nordväst

Källor
Magnus Olsson

Magnus Olsson eller Magnus Olson kan avse:

Magnus Olson (1929–2018), militär
Magnus Olsson (bandyspelare) (född 1972), "Kuben"
Magnus Olsson (havskappseglare) (1949–2013)
Magnus Olsson (konstnär) (född 1972), illustratör, "Mojo"
Magnus Olsson (musiker), musiker 
Magnus Olsson (programmerare)
Magnus Olsson (spelman) (1883–1968), spelman

Magnus William-Olsson (född 1960), författare
Peter Magnus Olsson (1857–1949), riksdagspolitiker

Se även
Magnus Olai

Fotnoter
Shelby County, Tennessee

Shelby County är ett administrativt område i delstaten Tennessee, USA, med 927 644 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Memphis.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 2 030 km². 1 955 km² av den arean är land och 75 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Tipton County - norr
 Fayette County - öst
 Marshall County, Mississippi - sydost
 DeSoto County, Mississippi - söder
 Crittenden County, Arkansas - väst

Källor
Martin Rosengardten

Hans Martin Zackarias Lundgren Rosengarten, född 28 februari 1976 i Kalmar, är en svensk skådespelare och regissör. Han är utbildad vid Teaterhögskolan i Malmö och Dramatiska Institutet i Stockholm och har varit anställd på bland annat Dramaten, Radioteatern och Stockholms stadsteater, där han gjort många roller.

Musikkarriär
Martin Rosengardten har verkat som batterist och spelade trummor i The Ark under 1992–2000. Han medverkade på skivan Racing with the Rabbits, men slutade i bandet när det fick skivkontrakt och började då ägna sig helt åt teater. Han ersattes av Sylvester Schlegel, som var med i bandet ända till dess upplösning 2011.

Teater

Roller

Regi

Scenografi

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
  
  

Svenska musiker
Män
Svenska teaterregissörer
Personer från Kalmar
Medlemmar i The Ark
Hickman County, Tennessee

Hickman County är ett administrativt område i delstaten Tennessee, USA, med 24 690 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Centerville.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 587 km². 1 587 km² av den arean är land och 0 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Dickson County - nord 
  Williamson County - öst 
 Maury County - sydost 
  Lewis County - syd 
  Perry County - väst 
  Humphreys County - nordväst

Källor
Regiassistent

Regiassistent, ett kreativt yrke som fungerar som film- eller teaterregissörens högra hand antingen före och under en filminspelning eller under repetitionerna av en teaterpjäs, opera eller musikal. Regiassistentens uppgifter inkluderar uppdatering av inspelnings- eller repetitionsschemat, inkallning av rätt skådespelare och artister till alla tagningar och scener samt logistikplanering. En regiassistent måste se till att processen följer tidsplanen och fungerar även som direkt bollplank till regissören och det kreativa teamet.

Yrken inom scenkonst
Yrken inom filmproduktion
St Patrick's Isle

St Patrick's Isle (Manx: Ellan Noo Perick)) är en liten ö utanför staden Peel på Isle of Man. St Patrick's Isle har fått sitt namn efter helgonet St. Patrick, för det sägs att han steg i land på Isle of Man just på den här ön. Ön är nu en turistattraktion med Peel Castle och ett antal historiska lämningar. Till exempel ruinerna efter Saint Patricks kyrka, ett runt irländskt torn och Saint German-katedralen. Katedralen övergavs på 1700-talet. Ön är också ett naturreservat.

St Patrick's Isle har förbindelse men staden Peel med en fördämning ("causeway").

Se även 
 Chicken Rock
 St. Michael's Isle
 Calf of Man

Källor

Referenser

Ursprung 
 Fritt översatt ifrån engelska Wikipedia.

Isle of Mans öar
Franklin County, Tennessee

Franklin County är ett administrativt område i delstaten Tennessee, USA, med 41 052 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Winchester.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 491 km². 1 436 km² av den arean är land och 55 km² är vatten.

Angränsande countyn  
  Coffee County - nord 
  Grundy County - nordost 
  Marion County - öst 
 Jackson County, Alabama - syd 
 Madison County, Alabama - sydväst 
  Lincoln County - väst 
  Moore County - nordväst

Källor
Davidson County

Davidson County kan syfta på ett antal olika counties i USA

 Davidson County, North Carolina 
 Davidson County, Tennessee
Davidson County, Tennessee

Davidson County är ett administrativt område i delstaten Tennessee, USA, med 626 681 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Nashville.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 363 km². 1 301 km² av den arean är land och 62 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Robertson County - nord
 Sumner County  - nordost 
 Wilson County - öst 
 Rutherford County - sydost 
 Williamson County - syd 
 Cheatham County - väst

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1783
Giles County

Giles County kan syfta på ett antal olika counties i USA

 Giles County, Tennessee
 Giles County, Virginia