kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Helsingfors stift

Helsingfors stift är ett av nio stift inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland. Stiftet grundades år 1959 genom utbrytning ur Tammerfors stift. Som domkyrka för stiftet används Helsingfors domkyrka (förr Storkyrkan och Nikolajkyrkan). Sedan år 2017 fungerar Teemu Laajasalo som biskop för stiftet.

På grund av den stora inflyttningen till huvudstadsregionen beslöt man år 2004 att ytterligare dela Helsingfors stift i två delar genom att avskilja Esbo stift från stiftet.

Helsingfors stift är indelat i sex prosterier och 30 församlingar.

Prosterier i Helsingfors stift 
Domprosteriet
Hoplax prosteri
Malms prosteri
Botby prosteri
Vanda prosteri
Borgå prosteri

Biskopar i Helsingfors stift 

Martti Simojoki 1959–1964
Aarre Lauha 1964–1972
Aimo T. Nikolainen 1972–1982
Samuel Lehtonen 1982–1991
Eero Huovinen 1991–2010
Irja Askola  2010–2017
Teemu Laajasalo 2017–

Externa länkar 

Organisationer i Helsingfors
Religiösa organisationer bildade 1959
Stift i Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland
Esbo stift

Esbo stift är det yngsta av de nio stiften i Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland. Stiftet började sin verksamhet den 1 januari 2004 då man avskilde 25 församlingar i den västra delen av Helsingfors stift för att grunda stiftet. Efter förändringar i församlingsfördelningen, består stiftet 2018 av 19 församlingar, fördelade på tre prosterier.

Som domkyrka används i stiftet Esbo domkyrka. 

Hösten 2018 valdes Kaisamari Hintikka till stiftets biskop efter Tapio Luoma, som hade blivit ärkebiskop. Hon vigdes till biskop den 10 februari 2019.

Prosterier i Esbo stift 
Esbo domprosteri
Lojo prosteri
Tusby prosteri

Biskopar i Esbo stift 

 Mikko Heikka (2004-12)
 Tapio Luoma (2012-18)
 Kaisamari Hintikka (2019-)

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Religiösa organisationer bildade 2004
Stift i Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland
Lappo stift

Lappo stift är ett av de nio stiften i Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland. Domkyrka för stiftet är Lappo domkyrka. Stiftet är utbrett över delar av Österbotten, Tavastland samt Mellersta Finland och består av sex prosterier och 44 församlingar. 

Lappo stift grundades år 1956 och leds sedan år 2022 av biskop Matti Salomäki.

Prosterier i Lappo stift 
Lappo domprosteri
Södra Österbottens prosteri
Österbottens prosteri
Södra Mellersta Finlands prosteri
Norra Mellersta Finlands prosteri

Biskopar i Lappo stift 
Eero Lehtinen 1956–1974
Yrjö Sariola 1974–1995
Jorma Laulaja 1995–2004
Simo Peura 2004–2022
Matti Salomäki 2022–

Externa länkar 
Officiell webbplats

Lappo stift
Stift i Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland
Rush County, Kansas

Rush County är ett administrativt område i delstaten Kansas, USA, med 3 307 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är La Crosse.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 861 km². 1 860 km² av den arean är land och 1 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Ellis County - norr
 Russell County - nordost
 Barton County - öst
 Pawnee County - söder
 Ness County - väst

Orter 
 Alexander
 Bison
 La Crosse (huvudort)
 Liebenthal
 McCracken
 Otis
 Rush Center
 Timken

Källor
Kuopio stift

Kuopio stift är ett av de nio stift som Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland består av. Stiftet grundades år 1939 och består av fem  prosterier och 49 församlingar (2021). Stiftet sträcker sig över delar av Savolax, Norra Karelen och Kajanaland. Som domkyrka i stiftet används Kuopio domkyrka. Sedan år 2012 fungerar Jari Jolkkonen som biskop i stiftet.

Prosterier i Kuopio stift 
Domprosteriet
Idensalmi prosteri
Kajana prosteri
Joensuu prosteri
Rautalampi prosteri

Biskopar i Kuopio stift
Se även Biskopar i Uleåborgs stift.
Eino Sormunen 1939–1962
Olavi Kares 1962–1974
Paavo Kortekangas 1974–1981
Jukka Malmivaara 1981–1984
Matti Sihvonen 1984–1996
Wille Riekkinen 1996–2012
Jari Jolkkonen 2012–

Externa länkar

Kuopio
Religiösa organisationer bildade 1939
Stift i Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland
Sankt Michels stift

Sankt Michels stift är ett av de nio stiften i Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland. Som domkyrka för stiftet används Sankt Michels domkyrka. Stiftet grundades år 1897 som Nyslotts stift. Kyrkan i Nyslott har dock bevarat sitt namn som Nyslotts domkyrka. Biskopssätet flyttades år 1924 till Viborg, men eftersom Finland förlorade staden till Sovjetunionen under andra världskriget (först under vinterkriget 1939-1940 och en andra gång i fortsättningskriget 1941-1944) flyttades biskopssätet vidare till Sankt Michel år 1945. Stiftet bestod då till största delen av de församlingar som blev kvar på den finska sidan av Viborgs stift vid fredsslutet. Idag består stiftet av fyra prosterier och 38 församlingar (2021).

Prosterier i Sankt Michels stift
Södra Savolax prosteri (Domprosteriet)
Södra Karelens prosteri
Kymmenedalens prosteri
Päijänne-Tavastlands prosteri

Biskopar i Sankt Michels stift
Biskopar av Nyslott 1897-1924
Gustaf Johansson 1897–1899
Otto Immanuel Colliander 1899–1924
Biskopar av Viborg 1924–1945
Erkki Kaila 1925–1935
Yrjö Loimaranta 1935–1942
Ilmari Salomies 1943–1945
Bikopar av Sankt Michel 1945–
Ilmari Salomies 1945–1951
Martti Simojoki 1951–1959
Osmo Alaja 1959–1978
Kalevi Toiviainen 1978–1993
Voitto Huotari 1993–2009
Seppo Häkkinen 2009–2023
Mari Parkkinen 2023–

Externa länkar
Officiell webbplats

S:t Michel
Stift i Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland
Religiösa organisationer bildade 1897
Kompakt objekt

Kompakt objekt avser inom astronomin detsamma som kompakt stjärna och syftar på kollektivet vita dvärgar, neutronstjärnor, vissa andra exotiska stjärnor och svarta hål. Dessa objekt är alla anmärkningsvärt små för sin massa. Uttrycket kompakt objekt/stjärna används ofta när objektets sanna natur inte är känd, men belägg pekar mot att det har mycket stor massa och liten radie.
Ett kompakt objekt som inte är ett svart hål brukar även kallas degenererat eller degenererad stjärna.

Kompakta objekt är resultatet av gravitationskollaps och utgör stjärnutvecklingens slutstadium. Även dessa stjärnor strålar, men allt mindre i takt med att de svalnar och förlorar energi. Eftersom de inte kräver hög temperatur för att upprätthålla sitt inre tryck, kan man säga att de varar i evighet.

Hit hör också objekt och fenomen som exempelvis
 Kvarkstjärna
 Preonstjärna
 Supermassivt svart hål
 Aktiv galaxkärna
 Röntgenbinär

Referenser 
 D. Blaschke, S. Fredriksson, H. Grigorian, A. M.Oztas, and F. Sandin; The phase diagram of three-flavor quark matter under compact star constraints (2005).
 Johan Hansson och Fredrik Sandin; Preon stars: a new class of cosmic compact objects. Phys. Lett. B 616, 1, (2005). (arXiv:astro-ph/0410417)
 Fredrik Sandin; Compact stars in the standard model - and beyond, Eur. Phys. J. C. (feb 2005)
 Fredrik Sandin; Exotic Phases of Matter in Compact Stars. (Doktorsavhandling Luleå University of Technology 2007)

Stjärnlämningar
Astrofysik
Transformers Animated

Transformers Animated är en amerikansk animerad TV-serie baserad på Transformers. Serien debuterade i Cartoon Network den 26 december 2007 och har visats i NickToons i Storbritannien sedan mars 2008. Den producerades av Cartoon Network Studios och animerad av japanska animeringsstudior  Jetix (Rumänien och Ryssland) började sända serien den 11 oktober 2008.

Det första avsnittet planerades att sändas 3-4 november 2007 på ett Transformerskonvent, NTFA Mini-Con i Arlöv i Sverige, men den amerikanske leksakstillverkaren Hasbro stoppade sändningen av hela avsnitt, och avsnittet kortades ner till att bara omfatta 11 minuter. Avsnitt av serien kan hämtas gratis på Kabillions webbsida.

Handling 
Fem Autoboter (Optimus Prime, Bumblebee,  Ratchet, Prowl, och  Bulkhead) finner Allspark och snart utbryter långvariga strider mellan Autoboterna och deras fiender Bedragarna. Efter strider i rymden strandar Autoboterna i det 21:a århundrades Detroit där de verkar som superhjältar, som kämpar mot både Bedragarna och mänskliga superskurkar.

Berättelserna utspelar sig främst i Detroit, där striderna nu pågår på Jorden. Istället för att som tidigare kallas Motor City, har orten blivit Robot City efter Dr. Isaac Sumdacs robotiska skapelser. Sari Sumdac, hans 8-åriga dotter, är den mänsklige huvudkaraktären som räddar Autoboterna då de landar på Jorden.

Produktion 
Serien animerades av japanska animeringsstudion MOOK DLE, The Answer Studio (den japanska studio som animerade Super Robot Monkey Team Hyperforce Go!), och Studio 4 °C. 

Arbetsnamnet var Transformers: Heroes, men titeln ändrades för att inte förväxlas med den film som hade biopremiär i juli 2007. The series is distributed internationally by Entertainment Rights.

Rollfigurer

Avsnitt

Datorspel 

Det första datorspelet baserad på serien släpptes för Nintendo DS i oktober 2008.

Externa länkar 
 Cartoon Networks' Officiell webbplats
 Transformers Animated - Transformers Animated.com]
 [http://www.transformertoys.co.uk/content.php?/transformers-news/tag/Transformers+Animated/Transformers+Animated.html Transformers Animated News Senaste nytt om Transformers Animated]
 [http://tv.ign.com/articles/842/842947p1.html IGN's review
 YTV - Transformers Animated YTV Canadas webbplats om Transformers Animated
 Transformers Wiki - Transformers Animated Transformers Animated på Transformers Wiki
 http://xat.com/TransformersDSCommunity
 Transformers Animated on Kabillion - Fulla avsnitt, spel, aktiviteter

Källor 

Amerikanska animerade TV-serier från 2000-talet
Engelskspråkiga TV-serier
Animerad
TV-seriestarter 2007
TV-serieavslutningar 2009
Magnetomrörare

En magnetomrörare är en anordning som framför allt används inom kemiska laboratorier för att röra om i glaskärl. Den består av en platta med en roterande magnet som drivs av en elektrisk motor, eller en fast magnet som skapar ett roterande magnetfält. I vätskan som skall omröras placeras sedan en magnetloppa som består av en permanent magnet som vanligtvis är överdragen med plast för att den skall vara lätt att diska. Det roterande magnetfältet orsakar då att magnetloppan roterar och rör om i vätskan. 

Det är vanligt att plattan även kan användas för uppvärmning. 

Magnetomrörare fungerar bäst för småskaliga reaktionskärl och vätskor med låg viskositet.

Se även
 Omrörare

Laboratorieutrustning
Alfaios

Alfaios eller Alfeus omnämns i Nya Testamentet som far till tre av Jesu lärjungar: Matteus, Jakob och Judas Taddaios. Som far till en lärjunge vid namn Jakob har han förväxlats med Klopas (Klofas), som genom sin fru Maria var styvfar till Jakob, Alfeus son (Johannesevangeliet 19:25). Både Alfeus och Klopas var sadukkeiska präster och enligt kyrkofäderna släkt med Johannes Döparen genom dennes far Sakarias.

Det kan ha funnits två män som bar namnet Alfeus. Även om både Matteus och Jakob kallas "Alfeus son" beskrivs de inte på något ställe i Bibeln vara bröder, inte ens i sammanhang där Johannes och Jakob eller Petrus och Andreas uppges vara bröder.

Källor 

Män
Personer i Nya testamentet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Into the Jaws of Death

Taxis to Hell–and Back–Into the Jaws of Death är ett historiskt fotografi taget den 6 juni 1944 av Robert F. Sargent. Det beskriver USA:s armés 1:a infanteridivisions soldater göra avsittning från en landsstigningsbåt från kustbevakningens bemannade USS Samuel Chase på Omaha Beach under D-dagen i andra världskriget.

Frasen "into the jaws of Death" i fotografiets titel kommer från refrängen i Alfred Tennysons dikt "Lätta brigadens anfall".

Den symboliska bilden framkallades i Hollywood-filmen Rädda menige Ryan (1998) och finns också på framsidan av Stanley Lombardos engelska översättning av Iliaden från 1997 som en symbol för krigets allmängiltighet.

Se även
Raising the Flag on Iwo Jima

Dagen D
Fotografier
Freden i Kardis

Freden i Kardis var ett fredsavtal som slöts den 21 juni 1661 mellan ryska tsardömet och Sverige. Fredsförhandlingarna ägde rum i Kardis (numera Kärde i Estland) herrgård. Freden avslutade Karl X Gustavs ryska krig. Fredens villkor stipulerade att Sverige skulle återfå samtliga områden som Ryssland erövrat under kriget. Utöver detta skulle samtliga fartyg i varvet i Tsarevitj-Dmitriev (dagens Koknese) förstöras. På det hela taget upprätthöll freden i Kardis de gränsdragningar som gjordes vid freden i Stolbova 1617.

Bakgrund
Gränskonflikterna mellan Sverige och Ryssland hade pågått under lång tid. Trots att gränsen var utmärkt i terrängen och stadfäst sedan freden i Stolbova var det ett gränsområde där olika kulturer möttes, men också konflikter uppstod. I juni 1656 anföll ryssarna genom att tränga in på finskt område med omkring 3 500 man, och försvaret av området var mycket svagt. Kriget fortsatte de kommande åren och även de baltiska provinserna härjades, men i december 1658 slöts stilleståndet i Valiesar.

Förhandlingar
Efter tidigare avbrutna förhandlingar återupptogs de i mars 1661. Inledningsvis ville ryssarna inte lämna tillbaka några erövrade områden och inte heller betala ersättning till Sverige. Efter svenskt militärt hot och mobilisering av 25 000 man blev ryssarna medgörliga och svenskarna villiga att kompromissa och släppte kravet på ersättning för krigskostnaderna.

Villkor
 Freden i Stolbova 1617 bekräftades
 Ryssarna lämnade det territorium de ockuperat
 En gränsreglering skulle genomföras 1662
 Frigivande av samtliga fångar utan lösen
 Ostörd handel skulle råda mellan länderna

Källor
 Sundberg, Ulf: Svenska freder och stillestånd 1249–1814, Hjalmarson & Högberg Bokförlag, Stockholm 2002, 

1661 i Sverige
Ryska freder
Svenska freder
Cobán

Cobán är en kommun och stad i Guatemala och huvudstad i departementet Alta Verapaz i den centrala delen av landet. Cobán ligger på 1 320 meters höjd över havet och kommunen hade 241 569 invånare 2013. 

Staden grundades 1543 av dominikanermunkar. Kaffeodling och ekoturism är viktiga näringar.

Noter

Externa länkar
Kommunens officiella webbplats

Indelningar i Departamento de Alta Verapaz
Flamranka

Flamranka (Pyrostegia venusta) är en art i familjen katalpaväxter från Brasilien. Arten är en vanlig prydnadsväxt i varma länder och odlas ibland som krukväxt i Sverige.

Flamranka är en kal, städsegröna buske som klättrar med hjälp av klängen. Bladen är trebladiga och uddbladet är omvandlat till ett tredelat klänge, delbladen är helbräddade, äggrunda till avlånga, 4-6,5 cm långa och 3,3-4,5 cm breda, utdraget spetsiga med hjärtlik bas. Blomställningen är toppställd eller kommer i bladvecken och är uppbyggd som en klase eller ett knippe. fodret är klocklikt med fem små tänder. Kronan är orange, smalt rör- eller trattlik, cirka 5 cm lång med utskjutande ståndare. Frukten är en långsmal, tilltryckt kapsel med vingade frön.

Blommorna pollineras av kolibrier.

Synonymer

Bignonia ignea Vell.
Bignonia tecomiflora Rusby
Bignonia venusta Ker Gawler
Jacaranda echinata Spreng.
Pyrostegia acuminata Miers
Pyrostegia dichotoma Miers ex K.Schumann
Pyrostegia ignea (Vellozo) C.Presl
Pyrostegia intaminata Miers
Pyrostegia pallida Miers
Pyrostegia parvifolia Miers
Pyrostegia reticulata Miers
Pyrostegia tecomiflora (Rusby) K.Schum. ex Urb.
Pyrostegia venusta var. typica Sprague
Pyrostegia venusta var. villosa Hassler
Tecoma venusta (Ker Gawler) Lem.
Tynanthus igneus (Vell.) Barb.Rodr.

Referenser

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas
Flora of Pakistan - Pyrostegia venusta

Katalpaväxter
Fl Växtindex
Freden i Hamburg

Freden i Hamburg var ett fredsavtal mellan Sverige och Preussen som undertecknades 22 maj 1762. Freden avslutade pommerska kriget och Sveriges deltagande i sjuåriga kriget.

Bakgrund
Efter freden i S:t Petersburg den 5 maj 1762 mellan Preussen och Ryssland påskyndades fredsförhandlingarna mellan Preussen och Sverige. Den svenska staten var nära bankrutt och det ryska hotet att inträda i kriget på Preussens sida ledde till en hastig avslutning. Sveriges drottning Lovisa Ulrika som var den preussiske kungen Fredriks den store älskade syster, agerade fredsmäklare. Den 22 maj 1762 slöts freden, och de undertecknade makterna förband sig att återgå till gränsdragningarna före krigets utbrott.

Freden undertecknades för Sverige av Adolf Fredrik von Olthof och för Preussen av Jean Jules de Hecht.

Freden ratificerades av Preussen den 29 maj 1762 och av Sverige den 3 juni 1762.

Externa länkar 

 The Encyclopedia of World History (2001)

1762
Hamburg
Hamburg
Gobliins 2: The Prince Buffoon

Gobliins 2: The Prince Buffoon är ett datorspel som 1992 släpptes till DOS och Amiga. Gobliins 2: The Prince Buffoon utvecklades av det franska spelföretaget Coktel Vision som året innan hade utvecklat föregångaren Gobliiins och året efter släpptes uppföljaren Goblins 3.

Spelet är ett äventyr/pussel-spel där man kontrollerar två figurer.

Externa länkar

Amigaspel
Atari ST-spel
MS-DOS-spel
Datorspel 1992
Datorspel utvecklade i Frankrike
Fantasydatorspel
Peka-och-klicka-äventyrsspel
Martin Holmgren

Martin Hjalmar Holmgren, född den 6 juni 1921 i Hällnäs, Västerbotten, död 25 augusti 1969 i Vaxholm, Uppland, var en svensk skulptör och tecknare.

Biografi
Martin Holmgren tog teckningslärarexamen 1944 i Stockholm och studerade för Eric Grate på Konstakademien 1945-50. Han fick tillsammans med  Palle Pernevi och andra unga konstnärer sitt genombrott omkring 1950. 

Han arbetade med abstrakta såväl som föreställande motiv. Framför allt ägnade han sig åt rörelseproblem samt människans relation till rum och miljö (Akrobatcyklist). Liksom Alberto Giacometti uttrycker han ångest och själens ensamhet genom att utnyttja tomrummet mellan figurerna i gruppen.

Martin Holmgren är representerad på Moderna museet, Sven-Harrys konstmuseum, Göteborgs konstmuseum, Kalmar konstmuseum och Norrköpings konstmuseum.

Offentliga verk i urval
Sex balkongräcken i järnsmide, 1956, Österängsskolan i Östersund
 Relief i Posthuset i Landskrona, betong, 1955
relief i Oxelösunds kyrka, brons, 1960
Monument över gatuakrobat med hund, brons, omkring 1960, Knut den stores torg i Lund
Isobartema, brons, 1970, Humlegården i Stockholm
Skapland, brons, studentbostadsområdet Ulrikedal i Lund
relief i brons för Nya kyrkan i Östertälje

Referenser

Noter

Övriga källor 
Bra Böckers lexikon, 1976
Vem är vem?, Stor-Stockholm 1964

Externa länkar

Martin Holmgren från Amanda

Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1921
Avlidna 1969
Ledamöter av Konstakademien
Avinguda Diagonal

Avinguda Diagonal, i folkmun ofta benämnd la Diagonal, är en huvudgata som går tvärs igenom Barcelona. Den är cirka 11 kilometer lång och 50 meter bred.

Avenyn är en central transportled i det centrala 1800-talsdistriktet Eixample, och i väst genomlöper det distriktet Les Corts.

Referenser

Barcelona
Priscah Jepleting Cherono

Priscah Jepleting Cherono, född den 27 juni 1980 är en kenyansk friidrottare som tävlar i medeldistanslöpning och terränglöpning.

Cheronos första mästerskapsfinal som senior var VM 2005 i Helsingfors då hon slutade på en sjunde plats på 5 000 meter. Under 2007 deltog hon vid VM i Osaka där hon blev bronsmedaljör på 5 000 meter på tiden 14.59,21. Samma år blev hon trea både på 3 000 meter och 5 000 meter vid IAAF World Athletics Final 2007 i Stuttgart. 

Under 2008 deltog hon vid Olympiska sommarspelen 2008 i Peking där hon tog sig vidare till finalen på 5 000 meter men slutade där först på en elfte plats.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1980
Kenyanska medeldistanslöpare
Kvinnor
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Kenya
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Karl Bergsten

Karl Gustaf Bergsten, född 9 februari 1869, död 21 januari 1953 i Stockholm, var en svensk affärsman, konstsamlare och generalkonsul.

Bergsten var ursprungligen järnvägstjänsteman. Vid sekelskiftet ingick han äktenskap med den förmögna Dagmar Weinberg (1876–1960) och parets dotter Elisabeth var gift med Sune Malmström. Tillsammans med finansmannen Klas Fåhraeus gjorde han därefter stora och vinstgivande aktieaffärer och lyckades, genom att i god tid före deflationskrisen 1920–1922 sälja av innehavet, bevara en stor förmögenhet.

På 1920-talet förvärvade paret Villa Geber i Diplomatstaden, Stockholm, vilken därefter kom att kallas Villa Dagmar.

Under åren 1900–1950 byggde Bergsten upp en omfattande samling av dyrbara konstverk, däribland verk av gamla flamländska och italienska mästare, europeiska, företrädesvis franska, möbelverk från 1700- och 1800-talen, bronser och klassiska skulpturer. Konstverken inkluderade verk av Tizian, Rubens, Velázquez och Sergel. En katalog över samlingen på franska trycktes 1925, för konsten författad av Karl Madsen och för skulpturerna av Karl Asplund.

Karl Bergsten donerade även en del av de samlade konstverken, bland andra Den heliga familjen av den spanske konstnären B.E. Murillo, till Nationalmuseum i Stockholm. 

Bergsten var även en tidig golfspelare. Makarna Bergsten är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 Karl Asplund, Konst, Kännare, Köpmän, Bonniers 1962.
 Torsten Gårdlund, Misslyckandets Genier, Norstedts 1993.
 Minnesord i Dagens Nyheter, 22 januari 1953, sid. 15

Referenser

Svenska konstmecenater
Svenska konstsamlare
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1869
Avlidna 1953
Män
Carl Bergsten (olika betydelser)

Carl Bergsten är ett svenskt namn, som burits av:

Carl Bergsten (1879-1935), arkitekt
Karl/Carl Bergsten (1869-1953), generalkonsul, konstsamlare
Henry F. Ashurst

Henry Fountain Ashurst, född 13 september 1874 i Humboldt County, Nevada, död 31 maj 1962 i Washington, D.C., var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten Arizona i USA:s senat 1912-1941. Han var speciellt känd som talare och han kallades bland annat "Silver-Tongued Sunbeam of the Painted Desert" ("Det målade öknets silvertungade solstråle").

Ashurst gick i skola i Flagstaff. Han arbetade som cowboy och som fångvaktare. Han studerade juridik vid University of Michigan och inledde 1897 sin karriär som advokat i Arizonaterritoriet. Han var distriktsåklagare för Coconino County 1905-1908.

När Arizona 1912 blev delstat, valdes Ashurst och Marcus A. Smith till de två första senatorerna. Ashurst omvaldes 1916, 1922, 1928 och 1934. Han var känd för att ofta ändra sina åsikter. Han var själv stolt över sin självständighet och förmåga att ändra sin åsikt. Han var först för och sedan emot alkoholförbud. I fråga om kvinnlig rösträtt höll han 21 januari 1914 ett tre timmar långt tal för kvinnlig rösträtt som på grund av talets längd inte lämnade kvar tid att rösta om saken vid samma session. Ashurst älskade att tala och han bland annat studerade 1800-talspolitikern Roscoe Conklings tal när han utvecklade sin egen talkonst. Barry Goldwater publicerade antologin Speeches of Henry Fountain Ashurst of Arizona som består av fjorton av Ashursts tal.

Ashursts grav finns på Mountain View Cemetery i Prescott i Arizona.

Externa länkar

Intervjuer med Ashurst 1959 och 1961 vid Northern Arizona University
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Arizona
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Humboldt County, Nevada
Födda 1874
Avlidna 1962
Män