kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sierra de Guadarrama

Sierra de Guadarrama är en bergskedja i Spanien som spänner över halva Sistema Central (en bergskedja i mitten på Iberiska halvön), belägen mellan Sierra de Gredos i provinsen Ávila, och Sierra de Ayllón i provinsen Guadalajara. Bergskedjan sträcker sig riktning sydväst - nordöst, in i Madrid i söder, och mot provinsen Ávila och Segovia i norr. Hela bergskedjan mäter ungefär 80 km i längd, och den högsta toppen, Peñalara, når upp till 2,430 m ö.h.

Växtligheten domineras av ett överflöd av pinjeskogar (pino silvestre) och i de lägre delarna ekskogar, på bergstopparna dominerar buskvegetationen. 

Bergskedjans närhet till Madrid gör att området är väl besökt. Området korsas via många bergspass och av flera järnvägslinjer. Infrastrukturen för turismen är väl utbyggt, tillsammans med basförsörjning av olika bergssporter, en verksamhet som dock kan påverka naturområdet negativt. Här ligger bland annat skidorterna Navacerrada, Cotos och Valdeski.

Källor 

Landformer i regionen Madrid
Bergskedjor i Spanien
Fejan

Fejan är en liten ö öster om Tjockö i norra delen av Stockholms skärgård. Fejan är känd för att ha varit Ostkustens karantänstation från 1892. 1994 började Skärgårdsstiftelsen  arrendera området av Fortifikationsverket för att 2013 få ägenderätt till karantänsstationen genom markbyte. I den gamla karantänsstationen bedrivs vandrarhems- och konferensverksamhet.

Historik
Ön blev bebodd 1856 då två jordägare från Tjockön flyttade till Fejan.

Mot slutet av 1800-talet svepte en ny koleraepidemi fram över Europa och de svenska myndigheterna ville stoppa sjukdomen vid landets gränser. Ostkustens karantänstation för fartyg från Ryssland och Finland förlades till Fejan där ett sjukhus, Wasa, byggdes under sommaren 1892 tillsammans med en läkarvilla som ursprungligen varit avsedd att bli missionsstation i Kongo. 1894 internerades Orphei Drängar efter en konsertturné i österled på Fejan efter det att en medpassagerare på ångaren von Döbeln från St Petersburg hade insjuknat i kolera under resan och avlidit vid framkomsten till Fejan. Orphei Drängar bildade under de veckor de tillbringade på ön en särskild kör som de galghumoristiskt kallade "Koleratursångarna". Fyra personer dog på Fejan sommaren 1894, men sjukdomen nådde aldrig Stockholm. Karantänstationen var i drift fram till 1930-talet.

Hösten 1944 flydde cirka 30 000 balter över Östersjön små roddbåtar och slitna skutor där Fejan blev ett genomgångsläger för flyktingarna. Under 1960-talet höll Sjövärnskåren utbildning på Fejan varje sommar. Men på grund av att byggnaderna var i dåligt skick upphörde verksamheten 1976.

Fejan idag 

1994 arrenderade Skärgårdsstiftelsen en del av marken på Fejan och rustade upp byggnaderna. I dag är det vandrarhem i det första sjukhuset som byggdes, Wasa, och den gamla likboden blev till en skärgårdskrog. Den 24 juni 2015 brann krogbyggnaden ner medan vandrarhemmet och läkarvillan inte kom till skada.

Källor

Externa länkar

Fejan Skärgårdsstiftelsen

Öar i Norrtälje kommuns skärgård
Karantänsstationer
Foder (textil)

Foder är ett ofta tunnare tyg som sitter på ett textilföremåls insida eller undersida, t.ex. chalon.

Anledningen till att fodra ett textilföremål kan variera. I plagg handlar det ofta om att dölja och skydda avigsidans sömmar, ge bättre stadga, fall eller följsamhet och att göra plagget varmare. Handsydda hemtextilier fodras för det mesta för att dölja och skydda avigsidan.

Fodertyg för kläder tillverkas numera ofta av acetat eller någon annat glatt syntetisk fiber. Att för värmens skull fodra plagg med pälsverk var vanligare förr än vad det är idag. 

Exempel på plagg som brukar fodras är ytterplagg som kappor och rockar, men även kjolar.

Kläddetaljer
Hemtextilier
Sömnad
Ögonblicket före tystnaden

Ögonblicket före tystnaden (original True Crime) är en amerikansk film från 1999.

Handling
En flicka blir mördad. Medan mördaren flyr kommer en annan svart man, Frank Beechum (Isaiah Washington), in i butiken där flickan precis blivit mördad. Vittnen tror då att denne man är mördaren.

Steve Everetts (Clint Eastwood) uppgift är att försöka få honom frikänd, för han verkar vara den enda som tror på denne man. Han börjar gräva i det förflutna och hittar en del otäcka saker, som ingen annan hade hittat eller ens brytt sig om att hitta för att få en oskyldig man frikänd för ett mord han aldrig begått.

Om filmen
Ögonblicket före tystnaden regisserades av Clint Eastwood, som även spelar huvudrollen som journalisten Steve Everett. Eastwood har också producerat filmen tillsammans med Lili Fini Zanuck och Richard D. Zanuck. Den är baserad på Andrew Klavans roman True Crime.

Rollista (urval)

Externa länkar
 

Amerikanska dramafilmer
Filmer 1999
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Clint Eastwood
Filmer från Warner Bros.
SNL

SNL kan syfta på:

SNL – amerikanskt underhållningsprogram i TV, se Saturday Night Live
SNL – det största moderna, allmänna norskspråkiga (bokmål) uppslagsverket, se Store norske leksikon
SNL – ett laboratorium för att testa delar för atomvapen, se Sandia National Laboratories
SNL – en skotsk serie i ishockey, se Scottish National League
SNL – ett verk för att samla all svensk litteratur av värde åren 1500-1900, se Sveriges nationallitteratur
Bo Andersson (född 1968)

Bo Magnus Andersson, oftast Bosse Andersson och även kallad Super-Bo, född 26 augusti 1968 i Norrtälje, är en svensk före detta fotbollsspelare som spelade som central anfallare för bland annat AIK och Djurgårdens IF. Efter spelarkarriären var han klubbdirektör mellan 1999 och 2008 i Djurgårdens IF:s fotbollssektion. Sedan 2013 är han tillbaka i klubben, nu som sportchef.

Biografi
Bosse Andersson är uppvuxen i Rö utanför Rimbo, där familjen hade en ICA-affär. Han började spela för Rö IK, med fotbollsplanen på andra sidan landsvägen. Därefter spelade han för BK Vargarna i Norrtälje innan han kom till Djurgården via Väsby IK, AIK och Vasalund IF. Han gjorde allsvensk debut med AIK 19 april 1990 när han blev inbytt i 87:e minuten mot Halmstads BK. Den 13 maj samma år gjorde han sitt första allsvenska mål i en bortamatch mot Malmö FF, vilket också blev segermålet.

Efter att spelarkarriären tog slut 1997 vid 29 års ålder på grund av knäskada, ville Djurgården ha kvar Andersson i föreningen. Han inledde med att sitta i styrelsen år 1998 för att sedan bli klubbdirektör år 1999. Åren 1991-1999 arbetade han halvtid som polis vid sidan av fotbollen, och parallellt med arbetet som sportchef var han delägare i Lidö krog i Stockholms skärgård.

Vid en presskonferens 26 november 2008 meddelade Andersson att han skulle lämna Djurgården efter säsongen 2008. Sista åtagandena blev ett fåtal spelarförsäljningar. Mellan 2011 och 2013 var han knuten till företaget Club Consulting.

Den 13 november 2013 informerade Djurgården fotboll om att Andersson skulle komma tillbaka som sportchef. Ett kontrakt på tre år skrevs då. Säsongen 2023 är han kvar i denna funktion.

Meriter som fotbollsspelare 
 Finalist i Svenska Cupen 1991 med AIK
 Vann Djurgårdens interna skytteliga åren 1994 och 1995

Säsongsfacit (seriematcher / mål)
 1997 (2): 20 / 2 (källa)
 1996 (1): 19 / 4
1995/96 (1): 16 / 4
 1995 (1): 22 / 11
 1994 (2): 24 mål (källa)
 1993 (2):
 1992 (2):
 1991 (1): 16 / 3, därefter 7 / 0 i mästerskapsserien
 1990 (1): 17 / 5

Siffran inom parentes avser serienivå. 1 är Allsvenskan medan 2 är serien under.

Allsvenskt facit: 40 matcher och 8 mål med AIK samt 41 matcher med 15 mål med Djurgården.

Referenser

Noter

Källor 

 Artikel om framgångsåren ur Sport & Affärer
 Djurgårdens IF Fotbolls information

Svenska poliser
Svenska fotbollsspelare
Spelare i BKV Norrtälje
Spelare i FC Väsby United
Spelare i AIK Fotboll
Spelare i Vasalunds IF
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Spelare i SC Braga
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Klubbdirektörer inom fotbollen
Födda 1968
Levande personer
Män
Personer från Norrtälje
Svenska idrottare under 1900-talet
Sportchefer inom fotbollen
Niccolò Ammaniti

Niccolò Ammaniti född 25 september 1966 i Rom, är en italiensk författare.  Han bor i Rom med sin hustru Lorenza Indovina, som är skådespelerska.

Ammaniti debuterade 1994 och ingick en tid i gruppen "De unga kannibalerna", som ville göra upp med de äldre författarna. Hans debutverk räknas till genren pulp (kiosklitteratur), präglad av våld och makabra effekter. Han har sedan skrivit uppskattade verk om våndan i att bli vuxen, ibland kombinerat med inslag av fantasterier och framtidsvisioner.

Hans roman Io non ho paura från 2001 filmatiserades av regissören Gabriele Salvatores. Ytterligare ett antal av hans romaner har filmatiserats.

Bibliografi

Utgivet på svenska 
 Jag är inte rädd 2002 (Io non ho paura), svensk översättning: Olov Hyllienmark
 Långt, långt härifrån 2002 (Ti prendo e ti porto via), svensk översättning: Helena Monti
 Mellan himmel och jord 2008 (Come Dio comanda), svensk översättning: Helena Monti
 Festen kan börja 2011 (Che la festa cominci), svensk översättning: Helena Monti
 Du och jag 2014 (Io e te), svensk översättning: Helena Monti

Utgivet på italienska (i urval)

Romaner 
 Branchie, Roma, Ediesse, 1994. Turin, Einaudi, 1997.
 Ti prendo e ti porto via, Milano, Mondadori, 1999.
 Io non ho paura, Turin, Einaudi, 2001.
 Come Dio comanda, Milano, Mondadori, 2006.
 Che la festa cominci, Turin, Einaudi, 2009.
 Io e te, Turin, Einaudi, 2010.
 Anna, Turin, Einaudi, 2015.

Novellsamlingar 
 Fango, Milano, Mondadori, 1996.
 Il momento è delicato, Turin, Einaudi, 2012.

Film 
 The Good Life, på dvd av Giangiacomo Feltrinelli Editore, Milano, 2014.

Filmatiseringar 
 L'ultimo capodanno, i regi av Marco Risi (1998)
 Branchie,  i regi av Francesco Ranieri Martinotti (1999)
 Io non ho paura,  i regi av di Gabriele Salvatores (2003)
 Come Dio comanda,  i regi av Gabriele Salvatores (2008)
 Io e te,  i regi av Bernardo Bertolucci (2012)

Priser och utmärkelser 
 Premio Viareggio , 2001 för Io non ho paura
 Stregapriset, 2007 för Come Dio comanda
 Premio Dessì,  2011

Externa länkar 
 Författarens officiella webbplats (på italienska)

Källor 
 Ammaniti, Niccolò i Treccani.it/Enciclopedia
 

Italienskspråkiga författare
Italienska författare under 2000-talet
Författare från Rom
Födda 1966
Levande personer
Män
Steve Riley

Steve Riley, född 22 januari 1956 i Revere, Massachusetts, död 24 oktober 2023, var en amerikansk trummis.

Riley spelade i band som Roadmaster och The B'ZZ, innan han 1984 ersatte Tony Richards i W.A.S.P. Riley trummade för shockrock-gruppen i tre år och anslöt sig sedan till L.A. Guns.

Referenser 
  

Födda 1956
Amerikanska trummisar
Män
Avlidna 2023
Personer från Revere
Musiker från Massachusetts
Tony Richards

Tony Richards, född Anthony Richard Orlando, är en amerikansk trummis. Han är mest känd för att ha varit trummis och originalmedlem i W.A.S.P. från 1982 till 1984. Han lämnade gruppen kort efter att debutalbumet W.A.S.P. (1984) spelats in.

I en intervju 2006 sade Richards att W.A.S.P.:s frontman Blackie Lawless gav honom sparken strax innan W.A.S.P. skulle inleda sin turné i Storbritannien i september 1984.

Referenser

Externa länkar
 Tony Richards Interview Part I
 Tony Richards Interview Part II

Män
Amerikanska trummisar
Födda 1957
Levande personer
Mason County, Michigan

Mason County är ett administrativt område i delstaten Michigan, USA, med 28 705 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat'') är Ludington.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 3 216 km². 1 282 km² av den arean är land och 1 934 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Manistee County - norr
 Lake County - öst
 Oceana County - söder
 Sheboygan County, Wisconsin - sydväst
 Manitowoc County, Wisconsin - väst

Orter 
 Custer
 Fountain
 Free Soil
 Ludington (huvudort)
 Scottville

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1840
Gökhems socken

Gökhems socken i Västergötland ingick i Vilske härad, ingår sedan 1974 i Falköpings kommun och motsvarar från 2016 Gökhems distrikt.

Socknens areal är 31,0 kvadratkilometer varav 30,54 land. År 2015 fanns här 604 invånare. Tätorten Odensberg samt kyrkbyn Gökhem med sockenkyrkan Gökhems kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Gökhems församling och för de borgerliga frågorna bildades Gökhems landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Vilske landskommun som 1974 uppgick i Falköpings kommun. Församlingen uppgick 2010 i Floby församling.

Den 1 januari 2016 inrättades distriktet Gökhem, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Vilske härad. De indelta soldaterna tillhörde Skaraborgs regemente, Vilska kompani och Västgöta regemente, Laske kompani.

Geografi
Gökhems socken ligger väster om Falköping med Mösseberg i nordost. Socknen är en odlad slättbygd som i nordost har kuperad skogsbygd.

I norra delen av socknen ligger byn Skår, vars namn är känt sedan 1402 och som enligt traditionen ska ha haft en egen kyrka.

Vid Odensberg ligger Odens kulle vars namn är känt sedan 1561 då Erik XIV fick för sig att bygga en stad där – en idé som gavs upp 1567. Carl von Linné skriver i sin Västgötaresa att man uppe på kullen i forna pesttider givit de döda åt Oden. Strax väster om Odens kulle fanns före laga skifte byn Valeberg eller Valaberg, vars namn är känt sedan 1350.

Vid Holöja kulle ligger byn Holöja, vars namn är känt sedan 1400-talet.

Överkyrke 
Strax sydost om sockenkyrkan låg ytterligare en medeltida kyrka, en romansk kyrka med rakslutet kor. Detta var troligen en gårdskyrka och ruinen kallas Överkyrke.

Fornlämningar
Från stenåldern finns lösfynd ett tiotal boplatser, över 20 gånggrifter och några hällkistor. Gravar från järnåldern och bronsåldern finns med storhögen Holöja kulle, vilken är en av Västergötlands största storhögar.

DNA-studier har gjorts på en 4900 år gammal kollektivgrav (gånggrift) från en jordbrukskultur från mellanstenåldern, där 79 individer hade begravts på kort tid, och tidiga spår av pest påvisades år 2018. Se svenskarnas ursprung och genetik.

Namnet
Namnet skrevs 1257 Göchen och kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller gök och hem, 'boplats; gård'.

Befolkningsutveckling

Personer från bygden
Tore Räv från Gökhem (Þorer ræfwær af gökem), nämns i Västgötalagens lagmanslängd som Västergötlands tredje lagman. Fysikern Axel Gabriel Theorell (1834-1875), prästen och riksdagsmannen David Holmgren (1846-1916), och ingenjören Ernst Wallgren (1864-1950) var alla födda i Gökhem. 

Verksamma i orten var också kyrkmålaren Mäster Amund (1400-tal), som gjorde målningar i Gökhems och Vilske-Kleva kyrkor, och Axel Fredrik Runstedt (1861-1933) som var kyrkoherde i Gökhem och psalmförfattare.

Se även
 Gökhems församling

Referenser

Externa länkar

Socknar i Vilske härad
Indelningar i Falköpings kommun
Nordiska investeringsbanken

Nordiska investeringsbanken (NIB) är de nordiska och baltiska ländernas internationella finansinstitution med huvudkontor i Helsingfors. NIB finansierar projekt som ökar konkurrenskraften och gynnar miljön. 

NIB inledde sin verksamhet år 1976 och idag är banken en internationell finansinstitution som ägs av de åtta medlemsländerna Danmark, Estland, Finland, Island, Lettland, Litauen, Norge och Sverige.

Banken beviljar långfristiga lån och garantier på marknadsmässiga villkor till sina kunder inom den offentliga och privata sektorn. NIB:s finansieringsverksamhet fokuserar på följande affärsområden
 Energi och miljö;
 Infrastruktur, transport och telekommunikation;
 Industri och service;
 Finansinstitutioner och SMF.

Projekt som NIB avser att finansiera utvärderas ur ett hållbarhetsperspektiv där projektens inverkan på konkurrenskraft och miljö analyseras. NIB har utlåningsverksamhet såväl inom medlemsländerna som på tillväxtmarknaderna.

Verksamheten styrs av en internationell överenskommelse mellan medlemsländerna, samt därtill anslutna stadgar.

Banken anskaffar medlen för sin utlåning genom upplåning på de internationella kapitalmarknaderna.

Externa länkar
Officiell webbplats

Mellanstatliga organisationer i Europa
Nordiska samarbetet
Hanna Nooni

Hanna Nooni, född 9 mars 1984, svensk tennisspelare i landslaget.

Meriter
Segrare i tävlingen Swedish Ladies i Båstad 2005.

Externa länkar
 Swedish Womens Tennis Page: 

Kvinnor
Svenska tennisspelare
Födda 1984
Levande personer
August Gyldenstolpe

Wikipedia har fler artiklar om August Gyldenstolpe:

Carl August Gyldenstolpe, tidigare ägare till Steninge slott
Dennes son med samma namn, August Gyldenstolpe (1849–1928)
Gary Wallis

Gary Wallis, född 10 juni 1964 i Westminster, London, är en trummis/slagverkare som studerade på London Symphony School Of Music. Han är mest känd för sin insats som slagverkare i Pink Floyd efter Roger Waters avhopp från bandet. Han medverkar på videor som Delicate Sound Of Thunder, P*U*L*S*E och musikalbumet P*U*L*S*E.  Han har också spelat med Mike & the Mechanics, Nik Kershaw, Power Station, Spinal Tap, Jean Michel Jarre, Style Council och 10cc.

Under tidiga och sena 1990-talet var Wallis musical director för bland andra Tom Jones, Girls Aloud och Atomic Kitten. Under den tiden ägnade han också sin tid åt att producera band.

Mellan 2002 och 2004 turnerade han med det tyska bandet Schiller över hela Tyskland. Han spelade bland annat på Europahiten I Feel You med tyska sångaren Peter Heppner.

Under 2006 och 2007 var han musical director och slagverkare för bandet Il Divo som turnerade hela världen och under 2008 var han slagverkare och trummis med Westlife på deras Back Home Tour. Under 2009 är det oklart vad Wallis gör.

Gary Wallis använder DrumWorkshop Drums and hardware, Zildjian cymbals, Latin Percussion, Roland Electronics, Vater drumsticks och Remo Drumheads.

Källor

Brittiska trummisar
Födda 1964
Män
Levande personer
Slaget vid Denain

Slaget vid Denain var ett jättelikt slag under spanska tronföljdskriget. Detta var Claude de Villars största seger. Slaget var mycket stort med dåtida mått, med sina 225 000 stridande soldater. Det utspelade sig den 24 juli 1712 i staden Denain i norra Frankrike.

Slaget 
Villars anföll med bajonetter, något som chockade Eugens armé. Sedan lät han skjuta med sina 12-pundiga kanoner och slutligen anföll han med krypskyttar. I den österrikiska högerflygeln utbröt kaos då fransmännen attackerade och flanken utplånades. Värst gick det dock för holländarna som stängdes in och slaktades av fransmännen. 

Anfallet slogs dock tillbaka av österrikiska reserver, som genomförde tre mottattacker. Motattackerna misslyckades totalt. De franska trupperna tryckte tillbaka österrikarna i floden Schelde och många drunknade.

6 500 österrikare och holländare stupade, medan endast 2 100 fransmän dödades eller sårades.

Efterspel 
Slaget var naturligtvis en stor personlig förlust för Eugen, men betydde i övrigt inte särskilt mycket för spanska tronföljdskriget. Kriget fortsatte i två år till.

Referenser

Noter

Källor
 Engelska Wikipedias artikel, läst 30 oktober 2007

Slag under spanska tronföljdskriget
Franska slag
Nederländska slag
Österrikiska slag
Slag i Frankrike
Slaget vid Denain
Islandsmussla

Islandsmusslan (Arctica islandica), är en marin mussla som är inhemsk i Nordatlanten.  Både 2006 and 2007 hittades exemplar vid den isländska kusten som visade sig vara över 400 år gamla, vilket gör islandsmusslan till det mest långlivade kända djuret.

Långlevnad
I oktober 2007 fastställde forskare från Bangor University i North Wales att en islandsmussla som muddrats upp vid den isländska kusten var mellan 405 och 410 år gammal genom att räkna ringarna i dess skal (ett förfarande som kallas sklerokronologi). Detta gjorde musslan till det mest långlivade kända djuret. Senare undersökningar uppskattade åldern till 507 år.

Musslan fick smeknamnet "Ming" efter Mingdynastin som härskade Kina när musslan kläcktes. Forskarna är osäkra på hur länge musslan hade levat om den hade fått vara kvar på havsbotten.

Help the Aged, en filantropisk organisation i Storbritannien har bidragit med £40 000 avsett för forskning kring islandsmusslans långa liv.

Referenser

Externa länkar
Ocean quahog, Arctica islandica, Life history and habitat från NOAA. (engelska)

Musslor
Hunna

Hunna är en by som ligger vid sjön Åsnens västra strand i södra delen av Alvesta kommun i Kronobergs län i Småland. Området runt och sjön är rikt på fågel och det finns värdefulla våtområden längs den västra stranden. I Hunna har bland annat dvärgsumphöna observerats, och Hunna var den femte platsen i Sverige där dvärgsumphöna observerades.

Referenser

Orter i Alvesta kommun
Îles de la Madeleine

Îles de la Madeleine (franska, på engelska även Magdalen Islands, på svenska även Magdalenöarna) är en 205,5 km² stor ögrupp i Saint Lawrenceviken. Öarna tillhör provinsen Québec i Kanada. Vid folkräkningen 2006 hade öarna 13 091 invånare.

Historia 
Jacques Cartier blev 1534 den förste europén att landstiga på Îles de la Madeleine, men mi'kmaqfolket hade besökt öarna varje år i flera hundra år innan dess, troligtvis för att jaga valrossar. Ett antal arkeologiska utgrävningar har genomförts på öarna. 

Öarna koloniserades av fransktalande akadier 1755. När britterna fördrev akadierna från Nova Scotia lämnades Îles de la Madeleines invånare ifred, och än idag betraktar sig många öbor som både akadier och quebekier. Ögruppen styrdes som en del av Newfoundland från 1763 till 1774, då den tillföll Québec genom Quebec Act.

En annan del av befolkningen utgörs av överlevare från de över 400 skeppsbrotten runt öarna. På öarna finns några av Québecs äldsta engelskspråkiga samhällen, och även om de flesta engelsktalande idag har gått över till franska eller flyttat därifrån finns det fortfarande några kvar.

Geografi 
Huvudöarna i den centrala delen av ögruppen är:
 Île du Cap aux Meules, huvudön, Grindstone Island
 Île du Havre Aubert
 Île du Havre aux Maisons
 Île aux Loups
 Île de la Grande Entrée
Dessa öar är förbundna med broar eller vägar på sanddyner.

Till ögruppen hör också:
 Île d'Entrée, Entry Island
 Le Corps-Mort, en klippa 15 km väster om Île du Havre Aubert.
 Île Shag
 Île Brion
 Rochers aux Oiseaux, klippor

Näringsliv 
Näringslivet på Îles de la Madeleine baseras bland annat på hummerfiske och turism. Fisket har minskat under senare år, och valrossarna utrotades helt i slutet av 1700-talet. Turisterna anländer med färja från Souris på Prince Edward Island till Cap-aux-Meules, eller med flyg till Havre-aux-Maisons. På öarna finns många sandstränder och cykelleder.

Administration 
Kommunerna på öarna slogs samman till en, Les Îles-de-la-Madeleine, vid kommunreformen 2002. Den övertog också den tidigare sekundärkommunens (municipalité régionale de comté) uppgifter. Efter en folkomröstning bildade Grosse-Île åter en egen kommun 2006. Kommunerna tillhör regionen Gaspésie–Îles-de-la-Madeleine.

Artikelursprung

Externa länkar 

Öar i Québec