kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Einar Lindholm

Einar Lindholm, född 20 juli 1913 i Göteborg, död 11 augusti 1990 i Stockholm, var en svensk fysiker och professor vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH) som var verksam inom området atom- och molekylfysik.

År 1942 disputerade Lindholm vid Stockholms högskola på doktorsavhandlingen Über die Verbreiterung und Verschiebung von Spektrallinien: experimentelle und theoretische Beiträge ("Om spektrallinjers breddning och förskjutning: experimentella och teoretiska bidrag"). Förutom spektroskopi inkluderade hans forskningsområden bland annat kvantkemi och masspektrometri. I april 1993 ägnades ett nummer av tidskriften Organic Mass Spectrometry åt Einar Lindholms minne.

Lindholm var aktiv som debattör för kärnkraft, och kom i denna fråga ofta på kollisionskurs med Hannes Alfvén, som var KTH-professor i ett näraliggande ämne.

Einar Lindholm var gift med Kerstin Lindholm (1916–2008), filosofie licentiat och lektor vid Socialinstitutet.

Källor 

Svenska professorer i fysik
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Alumner från Stockholms universitet
Forskare från Göteborg
Födda 1913
Avlidna 1990
Män
Kortnätverk

Ett kortnätverk är den infrastruktur som krävs för betalning med kontokort. I ett kortnätverk finns tre eller fyra aktörer, vilka fyller fyra funktioner: kortinnehavare, kortutgivare, kortinlösare och säljföretag.

Fyrpartsnätverk

Den vanligaste modellen för ett kortsamarbete är ett fyrpartsnätverk. 

Kortutgivaren är ett  finansiellt institut, som är ansluten till ett kortvarumärke (som Visa eller MasterCard). Kortutgivaren har avtal med kortinnehavare, och förser denne med ett kontokort. I Sverige är framförallt banker kortutgivare.
 Kortinnehavaren är en juridisk person eller fysisk person, som efter avtal med kortutgivaren har erhållit ett kontokort.
Kortinlösaren är – i likhet med kortutgivaren – ett finansiellt institut, som är ansluten till samma kontokortvarumärke. Kortinlösaten har avtal med säljföretag om att ersätta dessa för köp som kortinnehavare gjort med sitt kontokort.
Säljföretaget är ett företag som tillhandahåller varor eller tjänster, som har ingått ett "inlösenavtal" med "kortinlösaren", och som accepterar att ta betalt av kunden med aktuellt kontokort.

Exempel på fyrpartsnätverk
Visa
MasterCard
RuPay (Indien)

Trepartsnätverk

Ett trepartsnätverk liknar fyrpartsnätverket'', men med den stora skillnaden att samma bolag agerar både inlösare och kortutgivare. Ett trepartsnätverk är ett slutet nätverk i så måtto att det inte tillåter någon annan aktör att ge ut och lösa in aktuellt kort.

Exempel på trepartsnätverk
Diners Club
American Express
Discover Card

Användning
Ett kort som är utgivet har förbestämda regler om när och hur kortet får användas. Exempelvis kan ett företagskort ha en större begränsning än vad ett privatkort har, beroende på att företaget enbart vill att kortet ska användas för företagsinköp. Ett exempel är Rikskort.

Källor

Kontokort
Boyce Avenue

Boyce Avenue är ett amerikanskt coverband som också gör egna låtar. Medlemmar är bröderna Alejandro Manzano, Fabian Manzano och Daniel Manzano. 

Bandet är ledande inom akustiska covers på den populära video-communityn "YouTube", med ungefär 10 miljoner prenumeranter och ca 3,4 miljarder visningar.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Alejandro Luis Manzano – sång, gitarr, piano
Fabian Rafael Manzano – gitarr, bakgrundssång, keyboard
Daniel Enrique Manzano – slagverk, basgitarr, bakgrundssång, violin
Turnerande musiker
Jason Burrows – trummor, slagverk (nuvarande)
Stephen Hatker - trummor, slagverk (tidigare)

Diskografi
Studioalbum
2009 – All You’re Meant to Be
2010 – All We Have Left

EP
2008 – Acoustic Sessions, Volume 1
2008 – Acoustic Sessions, Volume 2
2009 – Acoustic Sessions, Volume 3
2009 – Acoustic Sessions, Volume 4
2009 – Influential Sessions
2010 – New Acoustic Sessions, Volume 1
2010 – Cover Collaborations, Volume 1
2011 – New Acoustic Sessions, Volume 2
2011 – Cover Collaborations, Volume 2
2012 – New Acoustic Sessions, Volume 3
2012 – New Acoustic Sessions, Volume 4
2013 – New Acoustic Sessions, Volume 5
2014 – Cover Collaborations, Volume 32014 – Cover Sessions, Volume 12014 – No Limits''

Singlar
2010 – "Every Breath"
2012 – "Find Me"
2013 – "Your Biggest Fan"
2013 – "One Life"
2014 – "I'll Be The One" (med Milkman)
2014 – "I Had To Try"
2014 – "Speed Limit"
2014 – "Scars"

Externa länkar 

Officiell webbplats

Amerikanska rockgrupper
Johannes Gropper

Johannes (eller Johann) Gropper, född 24 februari 1503 i Soest i Westfalen i Tyskland död 13 mars 1559 i Rom, var en av romersk-katolska kyrkans kardinaler.

Biografi 

Gropper, som var tillknuten den romerska kurian, var en lärd teolog som deltog som rådgivare för ärkebiskopen av Köln under riksdagen i Augsburg 1530. Där blev han bekant med Philipp Melanchthon och befattade sig senare ingående med protestanternas teologi. 

Han utgav Enchiridion, en handbok över den kristna läran, och presenterade där rättfärdiggörelseläran på ett sätt som lutheranerna kunde känna igen sig i, men som var fullt ut i överensstämmelse med romersk-katolsk lära vad gällde kyrkoteologi, sakramentalteologi, prästämbetet, hierarkin och påvens primat.  

Han deltog i religionssamtal med protestantene 1540 och 1541 i Hagenau, Worms och Regensburg, och förde ingående och vänliga teologiska samtal med reformatorer som Martin Bucer. 

Han var teologisk rådgivare vid Tridentinska mötet och räknas till den katolska trons "räddningsmän". Han skrev talrika skrifter till försvar av den katolska läran. 

Han blev utnämnd till kardinal den 20 december 1555 av påve Paul IV, men vägrade att benyttja sig av kardinalsvärdigheten, då han menade att han kunde verka mer effektivt för kyrkan i Tyskland utan att bära titeln. 

Under ett besök i Rom 1558, i avsikt att försöka förhindra att påven bekräftade domkapitlets val av greve Gebhard von Mansfeld till ärkebiskop av Köln, blev han ställd inför inkvisitionen. Men han lyckades påvisa att anklagelserna mot hans rättrohet inte var berättigade.

Referenser 

Tyska kardinaler
Tyska romersk-katolska präster
Födda 1503
Avlidna 1559
Män
Tyska präster under 1500-talet
Hockeybilder (film)

Hockeybilder  är en svensk kortfilm från 1987 regisserad av Fredrik Becklén. Filmen utspelar sig i Stockholm och handlar om en pojke som samlar på hockeykort. Han har alla bilder i samlingen...utom en. Vi får följa hans jakt efter bilden som fattas.

Se även 
Hockeykort

Externa länkar
 

Svenska kortfilmer
Filmer 1987
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1980-talsfilmer
Amanda Feilding

Amanda Feilding, Lady Neidpath, född 1943, är en brittisk konstnär. Hon grundade och leder Beckley Foundation.

Amanda Feilding studerade komparativa religioner och mysticism vid universitetet i Oxford. Hon studerade senare psykologi och olika stadier av medvetande. Hon blev känd för den breda allmänheten då hon borrade hål på sitt eget kranium 1970 och gjorde filmen Heartbeat in the Brain om operationen.

Brittiska konstnärer under 1900-talet
Födda 1943
Kvinnor
Levande personer
Alumner från Oxfords universitet
Likertskala

Likertskalan är en skala där forskaren mäter olika attityder hos respondenten. Attitydmätningen utgår ifrån en observation av en eller flera reaktioner från individerna. Måttenheten bestäms genom olika sifferskalor eller genom negativa/positiva påståenden för att få fram index över flera enkelställda frågor. Respondenten får då markera i vilken grad den instämmer i frågorna. Likertskalan är den vanligaste attitydmätningen vid olika arbetsmiljöstudier, och mätningen anses fungera väl i de flesta fallen.

Att variera ordningen på svarsalternativen, ändra inställningen i frågorna och försöka skapa varierade frågor kan göra att man kan urskilja respondenter som svarat sanningsenligt och konsekvent från dem som svarat för att snabbt bli klara med frågorna. Detta gäller också då det finns en bakomliggande struktur i frågorna. Exempelvis borde en undersökning som rör en viss tvättsvamp för bilar kunna utformas så att respondenterna får svara om svampen repar eller skadar bilen på något sätt. I de fall där respondenterna svarat jakande på en sådan fråga kan man förvänta sig att det totala omdömet blir negativt. 

Det råder delade uppfattningar om huruvida Likertskalan är en ordinalskala eller en intervallskala - alltså om det är lika stor skillnad mellan varje steg på skalan eller ej. Å ena sidan väljs både frågan och svarsalternativen godtyckligt av forskaren, och bygger alltså inte på någon annan, objektiv numerisk skala. Å andra sidan görs Likertskalor oftast symmetriska och undersökningar har visat att vid jämförelse med andra intervallskalor genererar Likertskalor ofta liknande resultat.

Likertskalor har oftast fem skalsteg, men även sju förekommer.

Exempel på frågor enligt likertskala:

Ringa in den siffra som representerar hur du känner för schampot du har fått testa i en vecka.Jag är nöjd med det
 Starkt emot--1--2--3--4--5--6--7--starkt för
Det är enkelt att använda
 Starkt för--1--2--3--4--5--6--7--starkt emot
Det får mitt hår att glänsa
 Starkt emot--1--2--3--4--5--6--7--starkt för
Min hårbotten blir irriterad av det
 Starkt emot--1--2--3--4--5--6--7--starkt för
Likertskalan utvecklades av organisationspsykologen Rensis Likert.

Referenser 

Forskning
Urška Hrovat

Urška Hrovat, född 18 februari 1974 i Ljubljana, är en slovensk före detta alpin skidåkare.

Urška Hrovat tävlade i den alpina världscupen mellan 1992 och 2001. Hennes bästa disciplin var slalom där hon vann alla sina fem världscupssegrar samt ett VM-brons 1996 i Sierra Nevada. Hrovat vann även två junior-VM-guld 1991 och 1992.

Världscupssegrar

Externa länkar
 

Slovenska alpina skidåkare
Födda 1974
Kvinnor
Levande personer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Slovenien
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1992
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Slovenien
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1994
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Slovenien
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1998
Cédric Carrasso

Cédric Carrasso, född 30 december 1981 i Avignon, Vaucluse, är en fransk före detta fotbollsmålvakt som senast spelade för turkiska Galatasaray.

I september 2017 värvades Carrasso av turkiska Galatasaray från Bordeaux som han tidigare tillhört under åtta säsonger. Carrasso debuterade den 28 november 2017 i en 5–1-vinst över Sivas Belediyespor i Turkiska cupen. Han debuterade i Süper Lig den 12 februari 2018 i en 3–0-vinst över Antalyaspor.

Källor
Statistik i Ligue 1 på lfp.fr

Noter

Franska fotbollsmålvakter
Franska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Olympique de Marseille
Spelare i Crystal Palace FC
Spelare i En Avant Guingamp
Spelare i Toulouse FC
Spelare i FC Girondins de Bordeaux
Fotbollsspelare i Galatasaray SK
Spelare i Ligue 1
Spelare i English Football League
Spelare i Ligue 2
Spelare i Süper Lig
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Födda 1981
Levande personer
Män
Curling vid olympiska vinterspelen 1992

Resultat från tävlingarna i curling vid olympiska vinterspelen 1992. Curling var ingen medaljsport.

Resultat

|-
| Damer  
|  Christiane Scheibel Andrea Schöpp Stephanie Mayer Monika Wagner Sabine Hutt
|  Marianne Aspelin Dordi Nordby Hanne Pettersen Mette Halvorsen Anne Jøtun
|  Elaine Dagg-Jackson Julie Sutton Jodie Sutton Melissa Soligo Karri Wilms
|-
| Herrar  
|  Peter Däppen Urs Dick Jürgen Dick Robert Hürliman Thomas Kläy
|  Pål Trulsen Tormod Andreassen Stig-Arne Gunnestad Flemming Davanger Kjetil Berg
|  Bob Nichols Tim Sommerville Mike Strum Bud Sommerville Bill Strum
|}

Källor

Curling vid olympiska vinterspelen 1992
Elvis-film

Elvis-film kallas den kategori där samtliga spelfilmer av Elvis Presley ingår, samt två konsertfilmer.

Bakgrund
1956 skriver Elvis kontrakt med filmbolag och spelar in sin första film; Love Me Tender. Han fortsätter sedan och spelar totalt in 31 stycken spelfilmer samt två konsertfilmer. Dessa filmer kom i folkmun att kallas "Elvis-filmer", det vill säga filmer med Elvis i huvudrollen.

Elvis-filmer
1956:
Duell i Texas/Love Me Tender
1957:
Loving You
Jailhouse Rock
1958:
King Creole
1960:
G.I. Blues
Flaming Star
1961:
Wild In The Country
Blue Hawaii
1962:
Follow That Dream
Kid Galahad
Girls! Girls! Girls!
1963:
It Happened at the World's Fair
Fun in Acapulco
1964:
Kissin' Cousins
Viva Las Vegas
Roustabout
1965:
Girl Happy
Tickle Me
Harum Scarum
1966:
Frankie and Johnny
Paradise, Hawaiian Style
Spinout
1967:
Easy Come, Easy Go
Double Trouble
Clambake
1968:
Stay Away, Joe
Speedway
Live a Little, Love a Little
1969:
Charro!
The Trouble With Girls
Change of Habit
1970:
Elvis – That's the Way It Is (dokumentär)
1972:
Elvis on Tour (dokumentär)

Referenser

Noter

Elvis Presley
Frankrikes ambassad i Washington

Frankrikes ambassad i Washington är Frankrikes primära diplomatiska representation i USA. Ambassaden är belägen i Georgetown, Washington, D.C. Den nuvarande ambassadbyggnaden öppnades 1984 och är Frankrikes största ambassad. Ambassaden representerar Frankrike och franska medborgare i USA och ansvarar också för arbetet på de franska konsulaten som är spridda över USA.

Se även 
 Frankrikes diplomatiska beskickningar
USA:s ambassad i Paris

Referenser

Externa länkar 
 Ambassaden webbplats
 

Washington
Relationer mellan Frankrike och USA
Ambassader i Washington, D.C.
Janka Kupała

Janka Kupala (egentligen Ivan Daminikavitj Lutsevitj) född 7 juli 1882 i Vjazynka utanför Minsk, död 28 juni 1942 i Moskva, var en belarusisk författare. Tillsammans med Jakub Kolas räknas han som en av den moderna belarusiska litteraturens grundare.

Kupala var till stor del självlärd som författare. Han blev aktiv i den "belarusiska pånyttfödelsen" (1903–1921) och redaktör för den belarusiska tidskriften Nasja niva (1914–1915). 1928 blev han ledamot av den belarusiska och ukrainska vetenskapsakademin.

Hans tidiga diktning var patriotisk idealiserade den östslaviska statsbildningen i Polotsk under 900- till 1200-talet som ett slags vision för Belarus. Han var även en hård kritiker av både det tidiga polsk-litauiska och ryska väldet över Belarus, varför många av hans verk förbjöds av sovjetregimen. På grund av den politiska förföljelsen under Stalin försökte han 1930 begå självmord och därefter blev han mindre produktiv som författare. Under de sista årtiondena var hans diktning en lång hyllning till socialismen och sovjetmakten. 1941 fick han ta emot Leninorden för sin diktsamling Ад сэрца (1940).

Vid Nazitysklands ockupation av Vitryska SSR 1941 flyttade han till Moskva och senare till Tatarstan. 
 
Hans fru grundade ett museum över honom i Minsk där många av hans verk finns samlade. Staden Hrodna namngav ett universitet efter honom Janka Kupala Statsuniversitet 1978.

Bibliografi i urval 
 Sjalejka 1908 (diktsamling)
 Husljar 1910 (diktsamling)
 Advetsjnaja pesnja 1910 (poem)
 Paulinka 1912 (skådespel)
 Sjljacham sjytstsia 1913 (diktsamling)
 Son na kurgane 1913 (poem)
 Raskidanaje hnjazdo 1913 (skådespel)

Källor

Noter

Belarusiska författare
Belarusiskspråkiga författare
Sovjetiska författare
Personer från Minsk voblast
Män
Födda 1882
Avlidna 1942
Svensk Grammofonindustri

AB Svensk Grammofonindustri (SGI) var ett svenskt bolag inom grammofonskiveindustrin, också känt som "Skivfabriken i Bro".

SGI grundades 8/10 1938 av disponenten Tage Andersson i Malmö, där han då redan bedrev pressning av 78-varvs grammofonskivor (78-varvare). Till bolagsledningen knöts fabrikör Emil Pettersson och hans son Harry Svalfors, båda med bakgrund i Ramonafabriken i Stockholm. Pettersson blev snart VD för SGI. 

Samma år köpte SGI det "Gamla Mejeriet" vid Upplands-Bro järnvägsstationen. 1939 flyttades tillverkningen dit från Malmö. Flera av de anställda följde med, dock inte Andersson själv.

Andra världskriget visade sig få inlåsningseffekter på skivmarknaden. SGI expanderade snabbt och snart var man bland de största tillverkarna i Sverige, bland annat åt märken som Sonora, Husbondens röst och Columbia. Man tillverkade sin egen råvara, shellacksmassa, och gjorde sina egna matriser. Från början hade man också tryckeri och gjorde sina egna etiketter. 

1947 tillverkade 25 - 30 anställda omkring 10 000 78-varvare per dag, ibland till och med i treskift. Andersson flyttade nu upp till Stockholm och öppnade kontor på Vasagatan tillsammans med kamrer Svalfors.

Pettersson och Svalfors lämnade bolaget 1953. SGI gick mer och mer över på EP- och LP-skivor liksom kassettband, fortfarande med egentillverkad råvara, nu alltså vinylplast.

I mitten av 1970-talet inledde SGI ett samarbete med Nynäs Petroleum som såg en möjlighet att exploatera vissa av sina restprodukter, förutom vid framställningen av råvaran också till strängpressning av plastprodukter. Samarbetet gick emellertid inte så bra och 1979 sålde Tage Andersson sin andel av SGI till Nynäs Petroleum (som faktiskt behöll aktiebolaget ända till 1997).

Redan 1983 hade emellertid familjen Andersson fått möjlighet att köpa tillbaka själva fabriken. Under namnet Audiodisc och med sonen Torbjörn Andersson som VD återupptog man tillverkningen av singlar, LP-skivor och musikkassetter men även 78-varvare för den som ville ha sådana. 

Sedan Audiodisc flyttat till Bålsta 2007 köptes fastigheten av kommunen som sedan rev den 70 år gamla "skivfabriken i Bro".

Referenser

Ej längre existerande svenska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade 1938
Skivbolag och skivmärken upplösta okänt år
Jenny Downham

Jenny Downham född 1964, är en brittisk författare och en före detta skådespelare.

Downham har hittills givit ut två böcker, Innan jag dör (Before I Die) och Älskar - hatar, (You Against Me). Innan jag dör är en fiktiv redogörelse för en sextonårig flickas sista månader i livet då hon är döende i leukemi, Älskar - hatar handlar om en tjej som har blivit våldtagen, och det är broderns jobb att få honom fälld medan han håller ihop familjens liv, han måste hjälpa mamman från flaskan, han måste hjälpa sin syster att äta och få henne till skolan. Deras liv ändras så otroligt fort efter att detta har hänt.

Innan jag dör nominerades till Guardian Award 2007, Lancashire Children's Book of the Year 2008, Carnegie Medal 2008 och Booktrust Teenage Prize 2008, samt vann Branford Boase Award 2008.

Som skådespelare har Downham medverkat i filmerna Safer (1999) och Basil (1998), samt i Poirot-episoden Death in the Clouds (1992).

Bibliografi 
Innan jag dör (2008)
Älskar - hatar (2011)

Priser och utmärkelser 
 Branford Boase Award 2008 för Before I die

Källor

Brittiska författare av barn- och ungdomslitteratur
Engelskspråkiga författare
Födda 1964
Kvinnor
Levande personer
Speedskiing vid olympiska vinterspelen 1992

Resultat från tävlingarna i speedskiing vid olympiska vinterspelen 1992. Det var ingen medaljsport. Tävlingen gick ut på att nå den högsta hastigheten. Anläggningen var i Les Arcs, ungefär 60 km från Albertville. Michael Prufer, en 31-årig doktor från Savoie, förbättrade sitt eget världsrekord från 1988 med 5.558 km/h. Tävlingarna skakades dock av schweizaren Nicolas Bochatay dödsfall under träningen på finaldagen, detta var det tredje dödsfallet i olympiska vinterspelen.
Tarja Mulari från Finland slog damernas världsrekord. Den nya tiden var ca 5 km/h bättre än det tidigare rekordet.

Herrar

Damer

Källor

Speedskiing vid olympiska vinterspelen 1992
Demonstrationssporter vid olympiska vinterspelen
Veronika Dudarova

Veronika Borisovna Dudarova (ryska: Верони́ка Бори́совна Дуда́рова), född 5 december 1916 i Baku, död 15 januari 2009 i Moskva, var en sovjet/rysk orkesterdirigent.

Dudarova erhöll titeln Folkets artist i Sovjetunionen (ryska: Народная артистка СССР) och är den enda kvinnliga dirigent som nådde en position av betydelse i Sovjet.
Veronika Dudarova utbildade sig till pianist vid Leningrads Musikkonservatorium och därefter till dirigent vid Moskvas Musikkonservatorium. Efter examen 1947 började hon som assisterande dirigent vid Moskvas statliga symfoniorkester (МГАСО) och 1960 blev hon dess chefsdirigent. Dudarova var orkesterns konstnärliga ledare och chefsdirigent i närmare 30 år, till 1989.

År 1991, vid 75 års ålder, startade hon en ny orkester – Rysslands Symfoniorkester och 85 år gammal dirigerade hon Tjajkovskijs symfoni nr 6 i h moll Pathétique i den Förbjudna Staden i Peking.

År 1987 medverkade hon i den svenska dokumentärfilmen Dirigenterna där hon dirigerar Mozarts Requiem.

Externa länkar 
 Symphony Orchestra of Russia
 Nekrolog i engelska Telegraph

Se även 
 Dirigenterna

Ryska dirigenter
Födda 1916
Avlidna 2009
Kvinnor
Personer från Baku
Kristina Hjertén von Gedda

Kristina Hjertén von Gedda, född 1939, är en svensk författare. 
Hjertén von Gedda är fil.lic. i religionshistoria. Hon debuterade som författare 1978 med romanen Rättegången. Hon har också utgivit Den nionde timmen(1979), KOD4(1980),Vita activa (1983),Min hund är död(1998),Ombud för de tystade i samarbete med Jovan Rajs(2001) och Bortom allt rimligt tvivel(2005).

2005 publicerade hon boken "Bortom allt rimligt tvivel" som handlar om fyra svenska rättsfall. I "Bortom allt rimligt tvivel" skriver Hjertén bland annat om obducenten och allmänläkaren, Södertäljefallet och Thomas Quick. Tillsammans med Jovan Rajs har hon skrivit "Ombud för de tystade". Efter att "ombud för de tystade" utkom 2001 utbröt ett bråk mellan Hjertén och Rajs. Kristina Hjertén skriver i "Bortom allt rimligt tvivel" att Rajs är ansvarig för att ett justitiemord begåtts mot allmänläkaren och obducenten.

Flera år innan Thomas Quick tog tillbaka sina erkännanden intervjuade Hjertén Quick för sin bok som utkom 2005. Hjertén drog av intervjuerna slutsatsen att Quick troligen var oskyldigt dömd.

Hjertén von Gedda verkar också som dramatiker med TVteater under 1971-1982 Anna och sanning och konsekvens, radioteater Rent spel, en dramadokumentär om Sabina Spielrein 1978.
Manus till Mitt namn var Sabina Spielrein 2002 en dramadokumentär film.

Hjertén von Gedda är medlem i Sveriges Författarförbund och  Sveriges dramatikerförbund.

Källor
Biografin om Jovan Rajs ger fel bild
Sanningen om Thomas Quick

Svenska författare
Födda 1939
Kvinnor
Levande personer
Frankrikes ambassad i Köpenhamn

Frankrikes ambassad i Köpenhamn är Frankrikes diplomatiska representation i Danmark. Ambassaden är sedan 1930 inrymt i det Thottske Palatset, en 1600-talsbyggnad vid Kongens Nytorv i centrala Köpenhamn. Sedan 2007 är Bérengère Quincy fransk ambassadör.

Ambassadören 
Bérengère Quincy utsågs till Frankrikes ambassadör i Frankrike 2007 vilket var hennes första ambassadörspost i land. Hon har en lång erfarenhet av fransk utrikesverksamhet och har tjänstgjort i olika diplomatiska och politiska ämbeten sedan 1978. Quincy har tjänstgjort vid EU och FN såväl som under den franska premiärministern. Under 2001-2002 var hon miljöambassadör och ansvarade för Frankrikes förberedelser för FN:s miljömöte i Johannesburg.

Byggnaden 
Ambassaden är inrymt i det Thottske palatset, ett kulturhistoriskt värdefullt palats uppfört för Niels Juel 1683-1686.  Juel hade framgångsrikt lett den danska flottan vid slaget vid Ölands södra udde 1676 och slaget vid Köge bukt 1677 och besegrat den numerärt överlägsna svenska flottan. Segrarna gjorde även Juel mycket förmögen då han kunde sälja de erövrade krigsskeppen för stora summor. Efter Juels död 1690 ägdes huset av bland annat medlemmar av familjen  Gyldenløve innan det på 1760-talet kom i familjen Thotts ägo. Thott som gav huset sitt namn behöll fastigheten fram till 1930 då den franska staten tog över.

Se även 
 Frankrikes diplomatiska beskickningar

Referenser

Externa länkar 
 Ambassadens hemsida (danska/franska)
 Ambassadörens blogg i Politiken (danska)

Köpenhamn
Köpenhamn
Relationer mellan Danmark och Frankrike