kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ägiljett

Ägiljett, (en., fr., no. Aiguillette; ty. Achselschnur, Fangschnur) är en uniformsdekoration av flätat gulddragararbete eller garn med en metallspets i ändarna, som bärs över ena axeln och under motsvarande arm för att med ändarna fästas på bröstet. Från ägiljetter brukar man skilja snoddar av olika slag vilka liknar ägiljetter men är utförda i enklare material och ofta i klara färger. Gränser är svåra att dra och dras olika i olika länder.

Funktion
Ägiljetter används oftast som tjänstetecken för adjutanter till högre civila och militära befattningshavare (till exempel statschef, regeringschef, försvarsminister eller försvarschef), men ibland även för att beteckna elittrupper eller enbart som en rent dekorativ uniformsdetalj. En ägiljett som bärs av en adjutant till ett lands statschef bärs vanligen på höger axel.

Sverige
Ägiljetten infördes i Sverige i början av 1800-talet. Den bars då som tecken för adjutanter i högre tjänst. Överadjutanternas och stabsadjutanternas ägiljett tillkom 1816.

I den svenska försvarsmakten bärs följande ägiljetter.

 Stor ägiljett m/1816 bärs på höger axel av officer tillhörande H.M. Konungens stab eller framliden kunglig persons f.d. stab, av adjutant till kunglig person samt av utnämnd överste och kommendör i Försvarsmakten. Ägiljetten får även bäras av officer utom generalspersoner som tillhört Försvarsmaktens chefsgrupp, Försvarsmaktens chefsutvecklingsprogram samt av f.d. generalstabsofficerare.

Liten ägiljett m/1889 bärs på höger axel av vakthavande adjutant hos H.M. Konungen och hos kunglig person till daglig dräkt, samt till samtliga stålgrå och mörkblå uniformsdräkter av adjutant till statsråd, överbefälhavaren och övriga generalspersoner och flaggmän.

Ägiljett m/55 bärs på vänster axel av försvarsattaché och biträdande försvarsattaché till daglig dräkt, parad- och sällskapsuniformer i det land (de länder) där vederbörande är ackrediterad samt under tjänsteutövning i Sverige i samband med utländskt besök.

Som ägiljetter räknas i svenska Försvarsmakten inte Marinens adjutantsnoddar eller Flygvapnets dagbefälssnoddar.

Tyskland
I Bundeswehr bärs ägiljetter och snoddar av:
 Ackrediterade militärattachéer
 Officerare vid ceremoniell tjänstgöring
 Marinens förbindelseofficerare vid utländska fartygsbesök
 Fanvakt
 Officerare som hedervakt, kistbärare och ordensbärare vid militärbegravningar
 Chef, musikanförare och regementstrumslagare vid stortapto
 Adjutanter (snodd)
 Dagofficerare (snodd)
 Vakthavande befäl (snodd)

Källor

Militära uniformer
Raoul Wallenberg Institute

Raoul Wallenberg Institute (Raoul Wallenberg Institute of Human Rights and Humanitarian Law) är ett institut för folkrätt, mänskliga rättigheter och humanitärt bistånd vid Lunds universitet. Institutet är uppkallat efter den svenske diplomaten Raoul Wallenberg som under andra världskriget räddade tusentals judar undan nazismen. Raoul Wallenberg Institute kombinerar forskning inom mänskliga rättigheter i kombination med direkt engagemang i samarbete med lokala partners i över 40 länder. Varje år anordnar även institutet The Swedish Human Rights Film Festival.

Se även 
Sida (myndighet)

Externa länkar 
Raoul Wallenberg Institute

Referenser 

Lunds universitet
Mänskliga rättigheter
Politik i Sverige
Raoul Wallenberg
Dödspendeln

Dödspendeln (engelska: The Pit and the Pendulum) är en amerikansk skräckfilm från 1961 i regi av Roger Corman. Huvudrollen spelas av Vincent Price. Manuset skrevs av Richard Matheson efter Edgar Allan Poes novell Brunnen och pendeln från 1843.

Handling 
Filmen utspelar sig i 1500-talets Spanien, och kretsar kring den unge engelsmannen Francis Barnard (John Kerr) som besöker ett kusligt slott för att undersöka sin syster Elizabeths (Barbara Steele) mystiska död. Efter en rad olika avslöjanden, spöklika händelser och våldsamma dödsfall blir han fastspänd vid titelns tortyrredskap av sin galna svåger Nicholas (Vincent Price) i filmens upplösning.

Om filmen 
Dödspendeln var den andra av Cormans många Poe-filmatiseringar med Vincent Price i huvudrollen efter storsuccén med Gäst i skräckens hus året dessförinnan. Den följdes av Jagad av skräck (1962), En studie i skräck (1962), Korpen (1963), Skri av fasa (1963), De blodtörstiga (1964) och Mannen i vaxkabinettet (1965).

Rollista 
Vincent Price – Nicholas Medina
John Kerr – Francis Barnard
Barbara Steele – Elizabeth Barnard Medina
Luana Anders – Catherine Medina
Antony Carbone – Doktor Charles Leon
Patrick Westwood – Maximillian
Lynette Bernay – Maria (som Lynne Bernay)
Larry Turner – Nicholas som barn
Mary Menzies – Isabella
Charles Victor – Bartolome

Källor 

Noter

Externa länkar 
 
 
 
 

Amerikanska skräckfilmer
Edgar Allan Poe-filmatiseringar
Filmer 1961
Filmer från American International Pictures
Filmer i regi av Roger Corman
Engelskspråkiga filmer
Ömsesidigt försäkringsbolag

Ett ömsesidigt försäkringsbolag är i Sverige en form av försäkringsbolag. Ett försäkringsbolag som inte är ömsesidigt är istället ett vinstutdelande försäkringsbolag. 

Det ömsesidiga bolaget liknar i mycket ett kooperativ eller en ideell förening och en stor del av regleringen av ömsesidiga bolag sker i Sverige genom hänvisning till lagen om ekonomiska föreningar, men ägarna består av bolagets kunder. För att hantera beslutande i ett ömsesidigt bolag utses oftast representanter för de största ägargrupperna att representera ägarna på stämman, då det skulle bli mycket svårt att få en beslutsför stämma annars.

Ömsesidigheten får till konsekvens att risken för underskott i verksamheten bärs av kunderna. Det innebär att om försäkringsbolaget råkar ut för ett underskott, kan bolaget genom återtag från kunderna balansera ut underskottet. Återtag kan ske genom engångstransaktion (engångsåtertag) eller genom successiv nedskrivning av återbäringsräntan (successivt återtag). I konsekvens därav ska också bolagets eventuella överskott delas ut till kunderna som återbäring. I en skadeförsäkringsrörelse sker det främst genom premiesänkning eller återbetalning och i en livförsäkringsrörelse genom att den icke-garanterade återbäringen blir större.

Ömsesidiga försäkringsbolag i Sverige
I Sverige är följande livförsäkringsbolag ömsesidiga bolag:
 Folksam
 Alecta
 Skandia
Bliwa
 Allmänna Änke- och Pupillkassan i Sverige

Följande skadeförsäkringsbolag är ömsesidiga bolag:
 Dina Försäkringar (federation med ett flertal lokala bolag)
 Folksam
 Länsbolagen inom Länsförsäkringar
 PRI Pensionsgaranti

Följande patientförsäkringsbolag är ömsesidiga bolag:
 Patientförsäkringen LÖF

Följande djurförsäkringsbolag är ömsesidiga bolag:
 Sveland Djurförsäkringar

Dessutom kan ett aktiebolag bedrivas enligt ömsesidiga principer. Det innebär att överskott hanteras enligt samma modell som för ett ömsesidigt bolag, men att kunderna inte samtidigt är ägare i bolaget. 

I Sverige är följande livförsäkringsbolag bedrivna enligt ömsesidiga principer:
 Länsförsäkringar Liv Försäkrings AB
 AMF

Referenser

Försäkringsväsen
Försäkringsrätt
Försäkringsbolag
Herrsingel vid Wimbledonmästerskapen 2011

Rafael Nadal var regerande mästare men förlorade i finalen mot Novak Djokovic i fyra set med 6–4, 6–1, 1–6, 6–3.

Djokovic vann sin första Wimbledontitel. Efter att ha vunnit semifinalen mot Jo-Wilfried Tsonga, blev han rankad som världsetta för första gången. Detta var första gången som varken Roger Federer eller Rafael Nadal var världsettor sedan den 2 februari 2004, liksom den första gången sedan 2002 som varken Federer eller Nadal vann herrsingeln i Wimbledon.

Seedning

Lottning

Finaler

Övre halvan

Sektion 1

Sektion 2

Sektion 3

Sektion 4

Undre halvan

Sektion 5

Sektion 6

Sektion 7

Sektion 8

Källor
Huvudlottning

Fotnoter

Wimbledonmästerskapen 2011
Dan Andersson (staty)

Dan Andersson står som byst på Järntorget i Göteborg.

Konstverket utfördes av Britt-Marie Jern och invigdes av Göran Johansson den 18 november 1990. Tillkomsten bekostades genom en insamling i Arbetarnas bildningsförbunds regi och med bidrag ur Charles Felix Lindbergs donationsfond.

Dan Andersson har en anknytning till Järntorget: Under två år arbetade han på Ny Tid, med signaturen "Black Jim". Ofta påträffades han också i ölstugan Tullen. På granitsockeln står: "Bed för dem som staden kväver att de länge må bli unga och om troll och högland drömma uppå Tullens svarta krog".

Källor 

Andersson
Haga
Dan Andersson
Författarskulpturer i Sverige
Skulpturer 1990
Skulpturer av svenska skulptörer
Byster i Sverige
Bredsand, Enköpings kommun

Bredsand är en tätort i Enköpings kommun i Uppsala län, belägen på östsidan av Enköpingsåns mynning i Svinnegarnsviken. Närmaste tätort är Haga, som ligger på andra sidan Enköpingsån. Orten är ett villa- och fritidshusområde, som växt i stor omfattning under början av 2000-talet

2005 avgränsades två småorter med beteckningarna Ryssbo och Prinsbo och Mariedal  i området (vilka nu utgör tre bostadsområden i tätorten). Dessa upplöstes vid tätortsavgränsningen 2010 och uppgick till sin helhet i den nya tätorten Bredsand. Den sydligaste delen av orten Bredsand ingick inte i tätorten, utan i småorten Bredsand södra och Skogsbo.

Befolkningsutveckling

Näringsliv
Nordic Camping Bredsand har organiserad camping från 1930-talet och en restaurang med anor från 1920-talet. Lifvs är en obemannad mataffär som öppnade 2019.

Nybyggnation
Bredsandsbyn kallas ett område under uppbyggnad (från cirka 2010).

Se även
Svinnegarns socken
Boglösa socken
Vårfrukyrka socken

Källor

Externa länkar 
Flygbilder på DigitaltMuseum.se

Orter i Enköpings kommun
Tätorter i Sverige
Västsvenska flaggan

Västsvenska flaggan är en inofficiell flagga för Västsverige som 1992 togs fram av heraldikern Per Andersson. Flaggan presenterades 2008 som en gemensam flagga för den västsvenska regionen, inklusive Halland, av Västsvenska handelskammaren.

Flaggan bygger på en flagga för Götaland, gul med blått kors, från 1970. Den har sedan mest kommit till användning i Östergötland. Med det tillagda vita innerkorset innehåller flaggan samma färger som Folkungalejonet i stora riksvapnet (som traditionellt ansetts representera "Göta rike") och Göteborgs stadsvapen. Det vita korset påminner också om att Halland en gång tillhört Danmark, och det blå att Bohuslän och delar av Dalsland tillhört Norge.

Flaggan har proportionerna längd: 6+1+2+1+14=25, och höjd: 6+1+2+1+6=16.

Referenser

Flaggan
Regionflaggor i Europa
Genom arbete i arbete

Genom arbete i arbete är en skulpturgrupp, utförd av Sam Westerholm, på Olof Palmes plats vid Järntorget i Göteborg. Den invigdes i september 1986 av Stig Malm i samband med en nordisk arbetarkonferens.

Konstverket avbildar två kvinnor och en man med fana.  På en platta finns inskriptionen: Till minne av dem som kämpade för bröd, rättvisa och frihet. Vad de vann ärvde vi. Arvet förpliktar. 

På granitsockeln finns tre reliefer med motiven August Palm talar i Haga 1882, Hungerkravallerna 1917 och vräkningarna av hyresgäster i Olskroken 1936.

Referenser 

Skulpturer i Göteborgs kommun
Haga
Skulpturer 1986
Skulpturer av svenska skulptörer
Porträttskulpturer i Sverige
Människors barn

Människors barn (engelska: The Children of Men) är en framtidsroman från 1992, skriven av deckarförfattaren P.D. James. Boken kom i svensk översättning 1994 och filmatiserades år 2006 som Children of Men.

Handling 
Människors barn utspelar sig i England år 2021, vid en tidpunkt då inga barn fötts på ett kvartssekel eftersom alla män är ohjälpligt sterila. Åldringar uppmanas till självmord, invandrade arbetare används som slavar och den sist födda generationen, Omegorna, är vackra men också kända för sin grymhet. Huvudpersonen Theodore Faron är professor i historia och försöker så gott han kan att bekämpa meningslösheten i detta samhälle utan framtidstro. En dag möter han Julian, en ung kvinna, och tillsammans försöker de och några andra i en hemlig motståndsgrupp att kämpa för en bättre värld. Faron börjar också hoppas att det trots allt kan finnas en framtid, och att Julian är nyckeln till denna framtid.

Skönlitteratur 1992
Engelskspråkig skönlitteratur
Brittiska science fiction-romaner
England i skönlitteratur
2020-talet i fiktion
Romaner av P.D. James
Jagad av skräck

Jagad av skräck (alternativ titel: Levande begravd, engelska: The Premature Burial) är en amerikansk skräckfilm från 1962 i regi av Roger Corman. Manuset skrevs av Charles Beaumont och Ray Russell efter Edgar Allan Poes novell The Premature Burial från 1844.

Filmen var den tredje av Cormans Poe-filmatiseringar (efter Gäst i skräckens hus och Dödspendeln), och den enda utan Vincent Price i huvudrollen. Den följdes av En studie i skräck (1962), Korpen (1963), Skri av fasa (1963), De blodtörstiga (1964) och Mannen i vaxkabinettet (1965).

Den senare berömda regissören Francis Ford Coppola var regiassistent vid inspelningen av filmen.

Rollista 
Ray Milland – Guy Carrell
Hazel Court – Emily Gault
Richard Ney – Miles Archer
Heather Angel – Kate Carrell
Alan Napier – Dr. Gideon Gault
John Dierkes – Sweeney
Dick Miller – Mole
Clive Halliday – Judson
Brendan Dillon – Minister

Källor 

Noter

Externa länkar 
 
 

Amerikanska skräckfilmer
Edgar Allan Poe-filmatiseringar
Filmer 1962
Filmer från American International Pictures
Filmer i regi av Roger Corman
Engelskspråkiga filmer
Marielund, Strängnäs kommun

Marielund är en tätort i Strängnäs kommun i Södermanlands län. Den är belägen nordost om Läggesta, cirka två kilometer väster om Mariefred. Öster om Marielund sträcker sig Marielundsfjärden, som är en del av Mälaren. I norr och nordväst löper länsväg 223.

Befolkningsutveckling

Samhället och kommunikationer
Orten har i form av radhus- och villabebyggelse tillkommit under början av 2000-talet. Den blev en småort 2005 och är sedan 2010 en tätort.

I Marielund finns en förskola. Närbutik finns vid Läggesta station. Bussar mot Läggesta, Mariefred och Strängnäs stannar vid Trekanten på länsväg 223. En skolbusslinje stannar även inne i Marielund. Östra Södermanlands Järnvägs smalspåriga järnväg har en station i Marielund och passagerartrafik under säsong. Under andra världskriget fanns ett interneringsläger för tre polska ubåtar i Marielund. En minnessten finns rest vid Marielunds station.

Se även
Kärnbo socken

Referenser 

Orter i Strängnäs kommun
Tätorter i Sverige
Mariefred
Tidigare småorter i Sverige
Vansö kyrkby

Vansö kyrkby är en kyrkby i Vansö socken i Strängnäs kommun i Södermanlands län. Vansö kyrka ligger i orten.

Orten var till 2010 klassad som en småort namnsatt till Vansö men när orten klassades som tätort 2010 namnsattes denna till Vansö kyrkby. Orten upphörde som tätort 2018 på grund av minskad befolkning och blev då åter klassad som en småort.

Befolkningsutveckling

Bilder

Referenser 

Orter i Strängnäs kommun
Tidigare tätorter i Södermanlands län
Småorter i Sverige
Blåkoraller

Blåkoraller (Helioporacea) är en ordning i klassen koralldjur som förekommer med endast fyra nu levande arter i världens hav. Ordningen fick sitt namn av arter blå korall (Heliopora coerulea) som lever i varma regioner av Stilla havet och Indiska oceanen.

Kännetecken 

Blåkoraller bildar liksom stenkoraller ett yttre skelett som huvudsakligen består av aragonit men dessa två ordningar är inte närmare släkt med varandra än med andra ordningar i underklassen åttastråliga koralldjur (Octocorallia). Blåkoraller består liksom andra koralldjur i samma underklass av polyper med åttastråliga tentakler.

Systematik 

Ordningen utgörs av två familjer med var sitt släkte och fyra arter:

 Helioporidae (Moseley, 1876)
 Heliopora (de Blainville, 1830)
 Blå korall (Heliopora coerulea, Pallas, 1776)
 Lithotelestidae Bayer & Muzik, 1977
 Epiphaxum (Lonsdale, 1850) syn. Lithotelesto Bayer & Muzik, 1977
 Epiphaxum breve (Bayer, 1992)  - Mexikanska golfen, Barbados
 Epiphaxum micropora (Bayer & Muzik, 1977) – Barbados
 Epiphaxum septiferum (Bayer, 1992) - Madagaskar

Utdöda arter hittades bland annat i olika delar av Europa samt Armenien.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Marymegan D. et al.: The phylum Cnidaria: A review of phylogenetic patterns and diversity 300 years after Linnaeus. Zootaka, 1668: 127–182, Wellington 2007  Abstract - PDF
 S. A. Fosså, & A. J. Nilsen: Korallenriff-Aquarium, Band 4, Birgit Schmettkamp Verlag, Bornheim,

Externa länkar
Ingela Ericsson

Nation:  

Ingela Ericsson, född 27 september 1968 i Nyköping, är en svensk kanotist. Hon blev olympisk bronsmedaljör i Atlanta 1996.

Ericsson är Stor tjej nummer 111 på Svenska Kanotförbundets lista över mottagare för utmärkelsen Stor kanotist.

Källor
Svenska medaljörer - Sveriges Olympiska Kommitté

Födda 1968
Svenska kanotister
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Sverige
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 2000
Kvinnor
Levande personer
Idrottare från Nyköping
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Bakerloo Line

|}
|}

Bakerloo Line (engelska: the Bakerloo line, 'Bakerloo-linjen') är en linje i Londons tunnelbana. Den går mellan Elephant & Castle i Southwark och Harrow & Wealdstone i Wealdstone. Linjen har en bakgrund i Baker Street & Waterloo Railway, invigd 1906.

Vissa turer trafikerar linjen Queen's Park i Kilburn eller Stonebridge Park i Brent istället för Harrow & Wealdstone. Linjen är 23,2 km lång och är en av de få, utöver District Line,  Northern Line och Victoria Line som går söder om Themsen.. Linjen slutar väldigt nära Londons centrala delar i söder och planer finns att förlänga linjen bort till Lewisham i sydöstra London

Ett finurligt kuriosium är att många av de underjordiska stationerna har unika mönster på kakeln. Orsaken var att hjälpa ej läskunniga att känna igen stationerna lätt. Missa inte heller den roliga konstnärliga utsmyckningen på Baker Street där Sherlock Holmes lär ha figurerat.

Tågen (Metro Cammell Mark I, Mark II) är idag bland de äldsta som trafikerar Londons tunnelbana och tillverkades runt 1972 av engelska Metropolitan Cammell Carriage and Wagon Company (MCCW). De körs helt manuellt med hjälp av signaler och är i starkt behov av utbyte till nyare tåg. Planer finns för detta under 2020-talet då man även har tänkt sig att byta ut tågen på Central Line. Dock så har planerna reviderats 2017, då de ytterst hållbara tågen istället kommer att få en genomgripande renovering inom kort.

Referenser 

Londons tunnelbanelinjer
Susanne Rosenqvist

Nation:  

Susanne Rosenqvist, född 26 november 1967 i Landskrona och tävlande för Lödde KK, är en svensk kanotist. Hon blev olympisk bronsmedaljör i Barcelona 1992 och Atlanta 1996.

Rosenqvist är utbildad Idrottspedagog från Högskolan i Halmstad.

Biografi och karriär 
Rosenqvists olympiska facit är två medaljer på två starter i K-4 500 meter. 1992 var lagkamraterna Anna Olsson, Maria Haglund och Agneta Andersson, 1996 hade Ingela Ericsson bytt av Haglund. Båda gångerna var Rosenqvist placerad i tredje sittbrunnen och ansvarig för tempoväxlingarna under loppet.

Bronset 1992 togs säkert, tuffare var det fyra år senare i Atlanta då den svenska spurten förde laget förbi både Kina (0,17 sekunder) och Canada (0,18). 

Med Maria Haglund vann Rosenqvist maraton-VM, K-2, 1996, brons 1999.

I sprint-VM togs silver 1991 i K-2 5000 meter, i K-4 500 meter 1993 och i K-2 200 meter 1995. Brons i K-4 500 1994, i K-2 500 och K-4 200 1995 samt i K-4 200 1997.

Rosenqvist är Stor tjej nummer 99 på Svenska Kanotförbundets lista över mottagare för utmärkelsen Stor kanotist.

Källor
Svenska medaljörer - Sveriges Olympiska Kommitté

Födda 1967
Svenska kanotister
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1992
Olympiska bronsmedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Sverige
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande i kanotsport vid olympiska sommarspelen 1996
Kvinnor
Levande personer
Idrottare från Landskrona
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Lyrknot

Lyrknot (Trigla lyra) är en bottenfisk i familjen knotfiskar (Triglidae) som lever i östra Atlanten. Tillfälligt påträffad i Danmark, Sverige och Norge.

Utseende 
En avlång fisk med stort, benklätt huvud och starkt sluttande panna. Bakom gällocket har den två kraftiga, bakåtriktade taggar. Kroppen är rosafärgad med blåprickiga bröst- och ryggfenor. Buken är blek. Den främre ryggfenan består av 9 till 10 taggstrålar, medan den bakre har 15 till 16 mjukstrålar. Lyrknoten kan bli upp till 60 cm lång, men är oftast mindre.

Vanor 
Arten lever nära sand- och dybottnar på ett djup mellan 100 och 700 m, oftast dock inte djupare än 400 m. Den lever av kräftdjur som krabbor och räkor. Högsta kända ålder är 7 år. I övrigt är inte mycket känt om artens levnadssätt.

Utbredning 
Lyrknoten finns i östra Atlanten från norra Brittiska öarna och Nordsjön via Madeira och Medelhavet (men inte Svarta havet) till Walvis Bay i Namibia. Den har påträffats vid Danmark, Sverige och Norge.

Fiske och bevarandestatus 
Fiske på arten sker främst i Medelhavet. Lyrknot är vanlig förekommande. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 

Knotfiskar
En studie i skräck

En studie i skräck (engelska: Tales of Terror) är en amerikansk skräckfilm från 1962 i regi av Roger Corman. Det är en episodfilm med tre separata segment, manuset skrevs av Richard Matheson efter Edgar Allan Poes noveller "Morella", "The Black Cat", "The Facts in the Case of M. Valdemar" och "A Cask of Amontillado" (den sistnämnda vävs ihop med "The Black Cat"). Vincent Price är med i samtliga segment, bland övriga roller märks Peter Lorre och Basil Rathbone.

Om filmen 
En studie i skräck är den fjärde av Cormans Poe-filmatiseringar, och den tredje med Vincent Price i huvudrollen. Corman har sagt att han vid det här laget var tämligen trött på Poe-filmatiseringarna, men filmbolaget ville på grund av de tidigare framgångarna med Gäst i skräckens hus och Dödspendeln att han skulle fortsätta.

Corman ville därför försöka något nytt, och introducerade ett visst mått av humor i segmentet "The Black Cat" med en scen där Price och Lorre provsmakar vin och berusar sig. Då experimentet blev lyckat och filmen blev en stor framgång bestämde sig Corman och Matheson för att fortsätta med humorfylld skräck i nästa Poe-film, Korpen, där Price och Lorre återigen spelar mot varandra. Den följdes sedan av Skri av fasa (1963), De blodtörstiga (1964) och Mannen i vaxkabinettet (1965).

Rollista 

Vincent Price – Locke / Fortunato Luchresi / Ernest Valdemar
Maggie Pierce – Lenora (segmentet "Morella")
Leona Gage – Morella (segmentet "Morella")
Edmund Cobb – chaufför (segmentet "Morella", som Ed Cobb)

Peter Lorre – Montresor (segmentet "The Black Cat")
Joyce Jameson – Annabel (segmentet "The Black Cat")
Lennie Weinrib – polis (segmentet "The Black Cat")
Wally Campo – Barman Wilkins (segmentet "The Black Cat")
Alan DeWitt – Chairman of Wine Society (segmentet "The Black Cat", som Alan DeWit)
John Hackett – polis (segmentet "The Black Cat")

Basil Rathbone – Carmichael (segmentet "The Case of M. Valdemar")
Debra Paget – Helene (segmentet "The Case of M. Valdemar")
David Frankham – Dr. James (segmentet "The Case of M. Valdemar")

Källor 
Noter

Externa länkar 
 
 
 
 

Amerikanska skräckfilmer
Edgar Allan Poe-filmatiseringar
Engelskspråkiga filmer
Filmer 1962
Filmer från American International Pictures
Filmer i regi av Roger Corman
Anders Ekström (seglare)

Denna artikel handlar om seglaren Anders Ekström. För idé- och lärdomshistorikern, se Anders Ekström (idéhistoriker)

Hans Anders Ekström, född 16 januari 1981 i Släps församling i Hallands län, är en svensk seglare som tävlar i starbåt.

Han seglar för KSSS. Tillsammans med Fredrik Lööf blev han olympisk bronsmedaljör i Peking 2008, världsmästare 2004 och europamästare 2004 och 2001.

Referenser

Externa länkar
 SOK Anders Ekström

Svenska seglare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Sverige
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Sverige
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 2008
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2008
Personer från Kungsbacka kommun
Födda 1981
Levande personer
Män