kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nationer som inte deltog i olympiska vinterspelen 2006

Några länder planerade att delta i olympiska vinterspelen 2006 men gjorde det inte.

Irak

Faisal Faisal misslyckades med att kvalificera sig till tävlingarna i skeleton.

Irak har aldrig deltagit i olympiska vinterspelen

Jamaica

Jamaica skickade inga idrottare till olympiska vinterspelen 2006. Jamaicas boblag misslyckades med att kvalificera sig till spelen. Den tidigare jamaicanska bobåkaren Lascelles Brown, som föddes i Jamaica, skaffade sig ett kanadensiskt medborgarskap i januari 2006 och tog silver i två-manna samt kom fyra i fyra-manna.

Jamaica hade deltagit i alla vinter-OS från 1988 till 2002.

Mexiko

Mexiko skickade inga idrottare till olympiska vinterspelen 2006. Lagen för bob och skeleton misslyckades med att kvalificera sig till spelen. Den alpina skidåkaren Hubertus von Hohenlohe hade tillräckligt många världscupspoäng för att ställa upp i spelen, men Mexikos olympiska kommitté beslutade att inte skicka enbart en idrottare till spelen. von Hehenlohe kämpade lönlöst för att få vara med i sitt femte spel, med stöd från Italiens olympiska kommitté, IOK och FIS.

Marocko

Marocko kvalificerade sig för att delta i olympiska vinterspelen 2006 representerade av Samir Azzimani (som bor i Frankrike) och Sarah Ben Mansour (som bor i Belgien), men deras namn fanns inte med på startlistorna.

Artonåriga Ben Mansour föddes utanför Antwerpen. Hans mamma är marockansk, han har uppfostrats muslimskt och han har tränat skidåkning på afrikanskt vis. Han skulle ställa upp i spelen men han skadade sitt knä strax före spelen.

Pakistan

Pakistan planerade att skicka två alpina skidåkare till spelen. Både Muhammed Abbas och Waseem Abbas misslyckades med att kvalificera sig.

Peru

Peru hade planer på att skicka en trupp till olympiska vinterspelen för första gången. Men de lyckades inte att komma till invigningsceremonin, och de fyra snowboardåkarna misslyckades att anmäla sig till tävlingarna.

Amerikanska Jungfruöarna

Amerikanska Jungfruöarna skickade en deltagare, Anne Abernathy, till olympiska vinterspelen 2006. Hon skulle delta i rodel, men hon skadade sin vrist under träning inför spelen och kunde inte delta.
Günter Kunert

Günter Kunert, född 6 mars 1929 i Berlin, död 21 september 2019 i Kaisborstel i Steinburg i Schleswig-Holstein, var en tysk författare. 

Kunert studerade konst i Östberlin 1946–1949. Han gick med i kommunistpartiet, Tysklands socialistiska enhetsparti (SED) 1949 men kritiserade partiets teknokratiska framstegsideologi i dikter och essäer. Han uteslöts ur partiet 1977. 1979 flyttade han och hans fru, Marianne, till Västtyskland där de bosatte sig nära Itzehoe i norra Tyskland. 

Förutom lyrik har Kunert skrivit noveller, essäer, självbiografiska verk, aforismer, satirer, sagor, science fiction, radioteater, filmmanus, en roman och dramatik. Kunert var också målare och grafisk konstnär.

Bibliografi

Svenska 
 Förrädarnas hattar 1973
 Begravningen äger rum i stillhet och andra noveller 1978

Tyska 
 Verlangen nach Bomarzo. Reisegedichte. Mit Zeichnungen des Autors. (Leipzig: Verlag Philipp Reclam Jun. und München: Carl Hanser Verlag. Identische Ausgaben. 1978)

Källor

Externa länkar 

 10 dikter av Günter Kunert, att läsa och höra honom läsa. lyrikline.org 
 Böcker av och om Günter Kunert på svenska bibliotek. Libris.

 

Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Födda 1929
Män
Avlidna 2019
Författare från Berlin
Frances Hardinge

Frances Hardinge född 1973, är en brittisk författare mest känd för sin roman Fly by Night som 2006 vann Branford Boase Award. Hon har också varit nominerad och fått ta emot ett antal andra priser för både sina romaner men även för en del noveller.

Hardinge föddes och växte upp i Kent. Hon studerade engelska vid Oxfords universitet (Somerville College).

Bibliografi 
 Fly By Night (2005)
 Verdigris Deep (2007)
 Gullstruck Island (2009)
 Twilight Robbery (2011)
 A Face Like Glass (2012)
 Cuckoo Song (2014)
 The Lie Tree (2015)
 A Skinful of Shadows (2017)
 Deeplight (2019)

Utgivet på svenska 
 Mosca Mye och de bannlysta böckerna 2007. Bonnier Carlsen. Översättning av Ylva Spångberg. (Originaltitel Fly By Night)
 Lögnernas träd 2017. B Wahlströms förlag. Översättning av Ylva Kempe. (Originaltitel The Lie Tree)
 Gökungen 2018. B Wahlströms förlag. Översättning av Ylva Kempe. (Originaltitel Cuckoo Song)
 Önskebrunnen 2019. B Wahlströms förlag. Översättning av Ylva Kempe. (Originaltitel Verdigris Deep)
 De dödas skuggor 2020. B Wahlströms förlag. Översättning av Ylva Kempe. (Originaltitel A Skinful of Shadows)

 Priser och utmärkelser 
 Branford Boase Award 2006 för Fly By Night''

Brittiska författare av barn- och ungdomslitteratur
Engelskspråkiga författare
Födda 1973
Levande personer
Kvinnor
Alumner från Oxfords universitet
Bosnien och Hercegovina i olympiska vinterspelen 2006

Bosnien och Hercegovina deltog i olympiska vinterspelen 2006. Bosnien och Hercegovinas trupp bestod av sex idrottare varav 3 var män och 3 var kvinnor. Bosnien och Hercegovinas yngsta deltagare var Aleksandra Vasiljević (19 år och 188 dagar) och den äldsta var Mojca Rataj (26 år och 76 dagar). Bosnien och Hercegovina deltog i alpin skidåkning, skidskytte och längdskidåkning

Resultat

Alpin skidåkning
Storslalom herrar
Marko Schafferer - 37  
Slalom herrar
Marko Schafferer - 30  
Slalom damer 
Mojca Rataj - 31

Skidskytte
10 km sprint herrar
Miro Ćosić - 84  
20 km herrar
Miro Ćosić - 83  
7,5 km sprint damer
Aleksandra Vasiljević - 78  
15 km damer
Aleksandra Vasiljević - 74

Längdskidåkning
15 km herrar
Bojan Samardžija - 89  
10 km damer
Vedrana Vučićević - 70

Källor
SR/Olympic Sports

2006 i Bosnien och Hercegovina
Bosnien och Hercegovina i olympiska vinterspelen
Nationer i olympiska vinterspelen 2006
Woudas ångpumpstation

Woudas ångpumpstation (nederländska: Ir. D.F. Woudagemaal) i Nederländerna, är den största ångdrivna pumpstationen i världen som ännu är i bruk. Den 7 oktober 1920 invigde drottning Vilhelmina pumpstationen som används för att pumpa ut överflödigt vatten från Friesland.

1967, efter att ha gått på kol i 47 år, gjordes pannorna om för att gå på olja. Sedan 1998 är Woudas ångpumpstation ett världsarv.

Externa länkar
ir. D.F. Woudagemaal (officiell webbplats)

Världsarv i Nederländerna
Industriminnen i Nederländerna
Världsarv inskrivna 1998
Allsång i Gränna hamn

Allsång i Gränna hamn är ett allsångsevenemang i Gränna, som hade premiär 2007 och sedan samma år sänds i Sveriges Radio P4. Programledare är Peje Johansson.

Producent för arrangemanget var Calle Wisborg som avled 2016.

Medverkande artister

2007
8 juli 2007 – Amy Diamond, Vocalsis, Lennart Nilsson, Andreas Glans.
15 juli 2007 – Anna Book, Sofia Remnefors, Hawkey Franzén, Lasse & Peter Johansson.
22 juli 2007 – Ted Sandstedt, Wille Crafoord, Sister, Zillah & Totte, Mia Hansen.

2008
6 juli 2008 – Anne-Lie Rydé, Anders Berglund, Tomas Bergström, Vocalvoices, Anders Mårtensson.
13 juli 2008 – Lena Malmborg, Plura, Bröderna Olson & Lotusblommorna, Idol-Daniel, Ingela Svensson, Stefan Petersen.
20 juli 2008 – Hasse "Kvinnaböske" Andersson & Monica Forsberg, "Kingen" Karlsson, Emil Bergfeldt, Aguson & Östra Ågatan band, Magnus Norrby & Jörgen Karlsson.
27 juli 2008 – Rongedal, Caroline af Ugglas, Sebastian Roos, Nina Bjurenstedt, Niklas Fransson.
3 augusti 2008 – Sonja Aldén, Claes-Göran Hederström, Heatseakers, Jessica Taylor, Vivianne Nöjd, Markus Gyllenstrand

2009
12 juli 2009 - Charlotte Perrelli, Per Fritzell, Sten Nilsson, Camilla Wallin, Brandur Enni
19 juli 2009 - Scotts, Thomas Järvheden, Eva Eastwood, Jocke Sjökvist
26 juli 2009 - Nanne Grönvall, Özz Nûjen, CC & Lee, Johan Palm, Inger Nordström
2 augusti 2009 - Amy Diamond, Anders Mårtensson, Peter Johansson, Nina Söderqvist, Hubcaps
9 augusti 2009 - Lennie Norman, Vocal Voices, Jonathan Fagerlund, Robert Wells, Vocalettes, Team Wells kören, Sam Elliot.

Husband:
Patrik Svanängen: Kapellmästare, gitarr och kör
Håkan Persson: Piano
Bosse Hellgren: Bas
Jocke Sundler: Trummor
Huskör vocalvoices:
Mia Jönsson, Amanda Lägervik och Matteus Bjerkander.

Programledare:
Peje Johansson

Producent och artistansvarig:
Calle Wisborg

Arrangör
 Föreningen Fest i Grevskapet, www.grevskapet.se

2010

 11 juli 2011 - Linda Bengtzing, Uno Svenningsson, David Batra, Magnus Weideskog och Hördegårds Fyra.
 18 juni 2011 - Sanna Nielsen, Jesper Odelberg, Sara Löfgren, Men, Brothers in Arms
 30 juli 2011 - Calle Kristiansson, Göran Gabrielsson, The Playtones, Carola Becker, Steve Eriksson.
 6 augusti 2011 - Lasse Berghagen, Calaisa, Babben Larsson, Hans Ludvigsson, Louise Ottosson, Johannes Glans 
 13 augusti 2011- Kalle Moraeus, Timoteij, Anna-Lena Brundin, Casanovas, Justine Persson.

2011

 10 juli 2011 - Katrina Leskanich, Elisas, Fatboy, Adde Malmberg, Gunnar Källström
 17 juli 2011 - Eldkvarn, Patrik Isaksson, Gunhild Carling, Forecast, Roger "Mulle" Persson
 24 juli 2011 - Orup, Dan Hylander, Peter Wahlbeck, Lena Maria Klingvall, Jan Önnerud
 31 juli 2011 - The Moniker, Shirley Clamp, Anders "Ankan" Johansson, Ted Åström, Jerry Lee Lewis Carlsson, Axel Algmark
 7 augusti - Pernilla Andersson, Dregen, Karin Adelsköld, Olle Jönsson, Loney dear

Källor

Noter

Allsång
Återkommande evenemang med premiär 2007
Gränna
Musikprogram i Sveriges Radio
Radioprogram startade 2007
Rudolf Jalakas

Rudolf Jalakas, född 29 september 1914 i Haimre i Raplamaa, guvernementet Estland, död 27 mars 1997, var en svensk ekonom, expert på konjunkturbedömning. Han gifte sig 1941 med Eugenie Tsemarin.

Han tog ekonomie kandidatexamen 1939 vid Tartu universitet och arbetade där som assistent 1939-1943. Efter överflyttning till Sverige var han 1944–1946 assistent vid Handelshögskolan i Stockholm och Stockholms högskola. 1946 blev han anställd vid Svenska Handelsbanken i Stockholm som ekonomisekreterare, avancerade 1955 till kamrer, 1958 till direktörsassistent, 1960 till biträdande direktör, från 1963 på olika högre poster och från 1975 var han bankens chefsekonom. Efter pensioneringen var han 1984–1985 rådgivare åt Lesothos premiärminister Leabua Jonathan och från 1991 styrelseledamot av Eesti Pank, den estniska centralbanken.

Uppsala universitet utsåg honom 1983 till ekonomie hedersdoktor. Som hobbies har fjällvandringar, skidåkning och tennis nämnts.

Bibliografi
Dollarns kris och världens betalningssystem (1972)
Foreign exchange Zambia : an evaluation of the auction system in the Zambian economy (1987); svensk översättning Valutaauktioner i Zambia (1987)
Estniskt-svenskt samarbete : från ekonomi till miljö, botanik och trädgård (1997)

Referenser

Noter

Källor 

Anno 97 (1998)
Bra Böckers Årsbok 1997 (1998)
När Var Hur 1998 (1997)
Vem är det 1997

Externa länkar
 

Män
Födda 1914
Avlidna 1997
Personer från Raplamaa
Svenska nationalekonomer
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Bettna landskommun

Bettna landskommun var en tidigare kommun i Södermanlands län.

Administrativ historik
Den 1 januari 1863, när kommunalförordningarna började tillämpas, skapades över hela riket cirka  kommuner, varav 89 städer, 8 köpingar och resten landskommuner. Då inrättades i Bettna socken i Oppunda härad i Södermanland denna kommun.

1952 genomfördes den första av 1900-talets två genomgripande kommunreformer i Sverige. Bettna bildade den då "storkommun" genom sammanläggning med de tidigare kommunerna Blacksta, Forssa, Husby-Oppunda, Vadsbro och Vrena.

Kommunreformen 1971 innebar att Bettna kommun upphörde och delades. Församlingarna Husby-Oppunda och Vrena fördes då till Nyköpings kommun, medan Bettna, Blacksta, Forssa och Vadsbro infogades i Flens kommun.

Kommunkoden var 0424.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Bettna församling. Den 1 januari 1952 tillkom församlingarna Blacksta, Forssa, Husby-Oppunda, Vadsbro och Vrena.

Geografi
Bettna landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 294,33 km², varav 240,08 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1961 omfattade landskommunen samma datum en areal av 295,97 km², varav 242,93 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 26,0 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1950-1966

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Nyköpings kommun
Indelningar i Flens kommun
Tidigare kommuner i Södermanlands län
Désirée Artôt

Marguerite-Joséphine-Désirée Montagney, kallad Désirée Artôt, född 21 juli 1835, död 3 april 1907, var en belgisk sopran (mezzosopran). Hon gifte sig 1869 med den spanske barytonsångaren Mariano Padilla y Ramos, och var därefter känd som Désirée Artôt de Padilla eller Désirée Artôt-Padilla.

Fadern, som var hovkapellist i Frankrike, blev hennes första lärare. Hon fullföljde sedan sina musikaliska studier vid konservatorier i Bryssel och Paris. Hon uppträdde först 1857 och följande år på konserter i London, på Stora operan i Paris, i Bryssel och Milano, och vann mycket bifall, dock utan att väcka någon större uppmärksamhet. Det var i Berlin 1859, där hon var anställd vid Lorinis italienska operasällskap, som hon blev verkligt stor.

Den obekanta primadonnan blev i början mottagen med visst misstroende, men inom kort hade hon erövrat sin publik, och den entusiasm hon snart väckte kan endast jämföras med Henriette Sontags föregående triumfer. Den utsålda operan Barberaren i Sevilla fick genom Artêts utförande av Rosinas parti ny dragningskraft och blev en av Victoriateaterns bästa kassapjäser. Samma framgång vann hon som Askungen, Regementets dotter, Leonora i Il Trovatore, med flera roller. Hon lämnade sin fasta anställning i Berlin 1860, för att som gäst uppträda på teatrar i Tyskland, England, Belgien och Ryssland, där hon 1869 gifte sig med barytonsångaren Mariano Padilla y Ramos. De båda uppträdde omväxlande i Warszawa, Moskva och Sankt Petersburg med Merellis italienska operasällskap.

Désirée Artôt var mor till Lola Artôt de Padilla.

Källor

Noter 

Kvinnor
Födda 1835
Avlidna 1907
Belgiska sopraner
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Belgiska musiker under 1800-talet
Operasångare under 1800-talet
Belgiska operasångare
Kaptusenfotingssnok

Kaptusenfotingssnok (Aparallactus capensis), är en ormart inom familjen stilettormar som tillhör släktet tusenfotingssnokar.

Kännetecken 
Längden är 27-32,4 centimeter. Kroppen är smal och slank, röd-brun till grå-blekgul på ryggen med en svart krage precis bakom huvudet. På huvudet är färgen brun-vit till grå-vit (se bilder i externa länkar). Ormen har gift men är ofarlig för människor.

Utbredning 
Östra Sydafrikanska republiken till Zimbabwe, norra Botswana, Swaziland, centrala Moçambique och sydöstra Kongo-Kinshasa.

Levnadssätt 
Lever i varierande miljö, högslätter, grässlätter, savanner och nära kusten. Ormen är vanliga i gamla termitstackar, där den finner föda och skydd mot faror. Den syns sällan till uppe på markytan. Ormarnas små tänder är ofarliga för människor. Deras naturliga fiender är bland annat andra reptilätande ormar. Fortplantningen är ovipar och honan lägger 2-4 ägg. Födan består mestadels av tusenfotingar, som kan vara upp till 13 centimeter långa och dubbla ormens normala diameter. Dessa äts med huvudet först och tusenfotingarnas bett har liten eller ingen verkan alls på ormen.

Referenser 
ITIS
JCVI

Tryckt litteratur  
Field guide to snakes and other reptiles of southern Africa s.64, 
A Photographic Guide to Snakes and Other Reptiles of Southern Africa 

Stilettormar
Husby-Oppunda landskommun

Husby-Oppunda landskommun var en tidigare kommun i Södermanlands län.

Administrativ historik
Den 1 januari 1863, när kommunalförordningarna började tillämpas, skapades över hela riket cirka  kommuner, varav 89 städer, 8 köpingar och resten landskommuner. Då inrättades i Husby-Oppunda socken i Oppunda härad i Södermanland denna kommun. Namnet var då endast Husby. År 1885 infogades häradsnamnet i särskiljande syfte.

1952 genomfördes den första av 1900-talets två genomgripande kommunreformer i Sverige. Husby-Oppunda blev då en del av den nya  "storkommunen"  Bettna.

Denna i sin tur upplöstes år 1971 varvid Husby-Oppunda församling fördes till Nyköpings kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Nyköpings kommun
Tidigare kommuner i Södermanlands län
Quwo

Quwo, tidigare romaniserat Küwo, är ett härad som lyder under Linfens stad på prefekturnivå i Shanxi-provinsen i norra Kina.

Källor

WP:Projekt Kina
Guang'an

Guang'an, tidigare romaniserat Kwangan, är en stad på prefekturnivå i Sichuan-provinsen, Folkrepubliken Kina. Den ligger omkring 250 kilometer öster om provinshuvudstaden Chengdu.

Deng Xiaopings födelseplats, den lilla byn Paifang cun är belägen i prefekturen.

Administrativ indelning 
Guang'an består av två stadsdistrikt, en stad på häradsnivå och tre härad:
 Stadsdistriktet Guang'an - 广安区 Guǎng'ān qū ;
 Stadsdistriktet Qianfeng - 前锋区 Qiánfēng qū ;
 Staden Huaying - 华蓥市 Huāyíng shì ;
 Häradet Yuechi - 岳池县 Yuèchí xiàn ;
 Häradet Wusheng - 武胜县 Wǔshēng xiàn ;
 Häradet Linshui - 邻水县 Línshuǐ xiàn.

Klimat
Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är september, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är december, med  mm nederbörd.

Källor 

WP:Projekt Kina
Tystberga landskommun

Tystberga landskommun var en tidigare kommun i Södermanlands län.

Administrativ historik
Den 1 januari 1863, när kommunalförordningarna började tillämpas, skapades över hela riket cirka  kommuner, varav 89 städer, 8 köpingar och resten landskommuner. Då inrättades i Tystberga socken i Rönö härad i Södermanland denna kommun.

1952 genomfördes den första av 1900-talets två genomgripande kommunreformer i Sverige. Tystberga bildade då "storkommun" genom sammanläggning med de tidigare kommunerna Bogsta, Bälinge, Lästringe, Sättersta och Torsåker.

Kommunreformen 1971 innebar att Tystberga kommun upphörde och området fördes till Nyköpings kommun.

När Nyköpings kommun tredelades år 1992 fördes området för tidigare Torsåkers landskommun över till Gnesta kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Tystberga församling. Den 1 januari 1952 tillkom församlingarna Bogsta, Bälinge, Lästringe, Sättersta och Torsåker.

Kommunvapnet
Blasonering: I blått fält ett treberg av guld med tre uppväxande rågax av guld och däröver en flygande fågel av silver.

Geografi
Tystberga landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 325,63 km², varav 302,34 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1961 omfattade landskommunen samma datum en areal av 327,74 km², varav 306,36 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Tystberga landskommun fanns tätorten Tystberga, som hade 746 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 23,9 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Nyköpings kommun
Indelningar i Gnesta kommun
Tidigare kommuner i Södermanlands län
Stigtomta landskommun

Stigtomta landskommun var en tidigare kommun i Södermanlands län.

Administrativ historik
Den 1 januari 1863, när kommunalförordningarna började tillämpas, skapades över hela riket cirka  kommuner, varav 89 städer, 8 köpingar och resten landskommuner. Då inrättades i Stigtomta socken i Jönåkers härad i Södermanland denna kommun.

1952 genomfördes den första av 1900-talets två genomgripande kommunreformer i Sverige. Stigtomta bildade den då "storkommun" genom sammanläggning med de tidigare kommunerna Bärbo, Halla och Nykyrka.

Kommunreformen 1971 innebar att Stigtomta kommun upphörde och dess område tillfördes Nyköpings kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Stigtomta församling. Den 1 januari 1952 tillkom församlingarna Bärbo, Halla och Nykyrka.

Kommunvapnet
Blasonering: I sköld av guld två från hörn till hörn gående svarta topografiska tecken för stig.

Geografi
Stigtomta landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 178,87 km², varav 135,82 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1961 omfattade landskommunen samma datum en areal av 180,96 km², varav 137,32 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Stigtomta landskommun fanns tätorten Stigtomta, som hade 760 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 32,3 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1950-1966

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Nyköpings kommun
Tidigare kommuner i Södermanlands län
Chen Yun

Chen Yun född 13 juni 1905, död 10 april 1995 i Peking, var en kinesisk kommunistisk politiker. Han tillhörde den första generationen ledare i Folkrepubliken Kina. 
Han räknas också som en av "de åtta odödliga" i kommunistpartiet.

Chen Yun kom från Qingpu härad som nu är ett distrikt i Shanghais storstadsområde och är en av de få ledarna i Kinas kommunistiska parti som kom från en urban arbetarklassbakgrund. Han gick med i partiet 1925 och började sin politiska bana som organisatör bland arbetare i Shanghai. Efter Chiang Kai-sheks utrensning på kommunisterna flydde Chen till den kinesiska sovjetrepubliken i Jiangxi. Han deltog i Långa marschen och satt i centralkommittén i Kinas kommunistiska parti från 1931 till 1987.

Vid Folkrepubliken Kinas grundande 1949 tillhörde Chen till absoluta toppskiktet i partiet och staten. Han var ledamot av politbyråns ständiga utskott och tillsammans med Mao Zedong, Liu Shaoqi, Zhu De och Zhou Enlai tillhörde han de "fem stora". Under kulturrevolutionen utsattes han för kritik, men återvaldes till centralkommittén vid den nionde kongressen 1969. Under Deng Xiaopings reformpolitik fortfor han att vara en viktig politiker och stödde inledningsvis de marknadsekonomiska reformerna. Vid slutet av 80-talet vad han dock mer kritisk och ville dämpa reformtakten. Han är känd för att ha jämfört reformpolitiken med att "vada över en flod genom att känna efter stenarna" (摸着石头过河).

Källor 
 Biografisk notis från Stefan Landsberger's Chinese Propaganda Page (på engelska)
 
 
 

Födda 1905
Avlidna 1995
Kinesiska kommunister
Män
Personer från Shanghai
WP:Projekt Kina
Svart tusenfotingssnok

Svart tusenfotingssnok (Aparallactus guentheri) är en ormart inom familjen stilettormar som tillhör släktet tusenfotingssnokar.

Kännetecken 
Längden ligger mellan 30 och 45 centimeter. Djuret har en smal och slank kropp, med blå-grå eller svartaktig rygg och gula markeringar vid nacken. Underkäken och magen är vit. Ormen är giftig, men normalt inte farlig för människor.

Utbredning 
Arten lever i östra Zimbabwe, Zambia, Malawi, Kenya, Angola, norra  Moçambique och södra Tanzania, samt på Zanzibar.

Levnadssätt 
Lever i regniga skogar med riklig växtlighet, ofta i närheten av vatten. Typisk miljöer är landområdena kring Malawisjön och floden Shire och östra Ulugurubergen i Tanzania. Födan består av skorpioner och tusenfotingar, som den finner under nerfallna träd och i områden med mycket fuktighet. Fortplantningen är ovipar.

Referenser 
ITIS
JCVI

Tryckta källor 
A photographic guide to snakes, other reptiles and amphibians of East Africa s. 65

Stilettormar
Kongesangen

Kongesangen är en hyllningssång till Norges kung. Den är baserad på God Save the King, den brittiska kungs- och nationalsången från 1741 .

Den brukar sjungas i samband med den årliga öppningsceremonin i Stortinget liksom framför slottet i Oslo under nationaldagen 17 maj.

Bakgrund
Den första norska texten skrevs av N. Vogtmann runt 1800, med inledningen "Gud sign vår Konge god, gi ham i farer mod". Vogtmanns version var tryckt i norska sångböcker fram till runt 1920. En omarbetad version skrevs av Gustav Jensen för Landstads reviderte salmebok.

Henrik Wergeland skrev år 1841 sin egen text till sången, som en hyllning till unionskungen Karl III Johan. Hans version börjar med "Gud signe Kongen vor, Gud ham bevare for, sygdom og død".

Sångtext (Jensens version)
1
Gud sign vår konge god!
Sign ham med kraft og mot
sign hjem og slott!
Lys for ham ved din Ånd,
knytt med din sterke hånd
hellige troskapsbånd
om folk og drott!

2Høyt sverger Norges mannhver i sitt kall, sin stand,troskap sin drott.Trofast i liv og død,tapper i krig og nød,alltid vårt Norge lødGud og sin drott.Se även
 Ja, vi elsker dette landet'' (Norges nationalsång)

Referenser
 

Kungssånger
Norska sånger