kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Österunda kyrka

Österunda kyrka är en kyrkobyggnad i Uppsala stift som tillhör Fjärdhundra församling. Före församlingssammanslagningen 2006 ingick kyrkan i Österunda församling.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan består av ett rektangulärt långhus med rakt avslutat korparti, en sakristia i norr och ett vapenhus i söder. Den vitputsade kyrkan är huvudsakligen byggd av natursten. Yttertaken utgörs av sadeltak, förutom sakristian som täcks av ett pulpettak. Ingång till kyrkorummet sker via vapenhuset samt direkt från västgaveln.

Historik
Kyrkan uppfördes troligen under senare delen av 1200-talet eller under 1300-talets början. Den bestod då av långhus, kor och sakristia. Eventuellt har sakristian tillkommit något senare. Långhus och kor hade ursprungligen höga tunnvalv av trä, som vid 1400-talets slut ersattes av tre stjärnvalv i tegel. Vapenhuset tillkom antagligen några decennier tidigare. De största förändringarna av exteriören sedan senmedeltiden skedde under 1700-talet. På 1750-talet förstorades fönstren. Det nuvarande taket härrör från reparationsarbeten 1781, gavlarna var ursprungligen högre och spetsigare. Vid samma tillfälle togs en ny portal upp i västgaveln. Vapenhusets blinderingar frilades vid en omfattande restaurering 1961 - 1962 under ledning av arkitekten C. O. Deurell. Restaureringen omfattade bland annat omgestaltning av västpartiet under läktaren, nytt golv och nya bänkar. Vidare togs kalkmålningarna från 1400-talet fram så långt det var möjligt. Målningarna består av två lager, ett äldre och ett yngre. Hela kyrkan var en gång dekorerad, men nu återstår bara fragment. Bland dessa finns en unik svit med bilder ur S:t Henriks legend.

Inventarier
 Dopfunten av kalksten är från mitten av 1200-talet. Cuppan är ursprunglig medan foten tillverkades 1964.
 Predikstolen från 1755 är en privat gåva till kyrkan. En gåva av Johan Daniel Kusell och hans maka Anna Christina Hermodia på Mjölkebo gård. Dess korg har en skuren och förgylld relief som skildrar Kristi förklaring.
 Ett medeltida sakramentsskåp står i sakristian.

Orgel
1815 byggde Anders Svanström, Strängnäs en orgel.
1844 byggde Pehr Gullbergson, Lillkyrka en mekanisk orgel med slejflådor. Tonomfånget är 54/27 (ursprungligen 51/18). Orgeln renoverades 1962 av Gustaf Hagström Orgelverkstad AB, Härnösand. Fasaden är från 1844.

Omgivning
 Nordväst om kyrkan, utanför kyrkogårdsmuren, står en klockstapel, uppförd 1765 av verkmästaren Strandberg från Sala.
 Invid kyrkan ligger en före detta klockargård från 1800-talets första hälft.

Källor och information

Litteratur
 Våra kyrkor, sidan 44, Klarkullens förlag, Västervik, 1990, 
 Vägvisare till kyrkorna i Uppsala län, sidorna 189 - 190, Karin Blent (redaktör), Länsstyrelsen i Uppsala län, 1997,

Internet

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats för Fjärdhundra församling 

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Enköpings kommun
Division 1 i fotboll 1989

Division I i fotboll 1989 var 1989 års säsong av Division I som bestod av två serier, med 14 lag i varje serie. Det var då Sveriges näst högsta division. Varje serievinnare gick upp till Allsvenskan och de två sämsta degraderades till Division II. Det gavs 2 poäng för vinst, 1 poäng för oavgjort och 0 poäng för förlust.
Östers IF är det senaste laget som gått obesegrat genom någon av Sveriges två högsta serier.

Serier

Norra 
Hammarby IF vann serien och gick upp till Allsvenskan. Matchen mellan Luleå FF/IFK Luleå och Vasalunds IF slutade 0-0. Hammarby var då tvungna att vinna med 6 mål borta mot Karlstad BK. När matchen i Luleå närmade sig full tid så stod det 0-3 i Karlstad. När speakern i Karlstad meddelar att det är slut i Luleå så står det 0-4. 4 minuters tilläggstid aviserades i Karlstad. Efter ett mål i den 92:a stod det 0-5. I ett sista anfall så kommer bollen i mål med 15 sekunder kvar så stod det 0-6 och Hammarby var i allsvenskan. Matchen är känd som undret i Karlstad och allt skedde söndagen 22 oktober 1989. Hammarby hade inte lett serien någon gång förut under säsongen. Det var avgörandet i serien.

Södra 
Östers IF vann serien och gick till Allsvenskan.

Källor

Referenser 

Fotboll i Sverige 1989
1989
Fotbollssäsongen 1989
Vatten till salu

Vatten till salu: Hur företag och marknad kan lösa världens vattenkris är en bok av Fredrik Segerfeldt som gavs ut 2003 på Timbro förlag. Boken översatts till engelska (utgiven av libertarianska tankesmedjan Cato Institute), italienska och spanska.

Boken argumenterar för att avreglera vattenmarknaderna och privatisera de offentliga vattenbolagen, särskilt i fattiga länder. Huvudproblemet för denna bok är att en miljard människor saknar tillgång till rent vatten. Författaren går igenom flera olika fattiga länder som har privatiserat sin vattendistribitution och menar att i de flesta sådana fall har fler fått tillgång till vatten och priserna har sjunkit i vissa fall. I de fall där vattenprivatiseringen misslyckats på olika sätt argumenterar Segerfeldt för att det berott på hur privatiseringen sköttes av myndigheterna.

Mottagande 
En recension i regleringsförespråkande Public Citizen var kritisk: "Mr. Segerfeldt says that corporations will invest in infrastructure. However, contrary to the rhetoric, this is not happening. Many of the failed privatizations are marked by the corporation’s failure to invest in infrastructure." 

Jay Lehr recenserade boken positivt i Environment & Climate News, utgiven av avregleringsförespråkande tankesmedjan The Heartland Institute. Han anser att fallstudierna i boken visar att Segerfeldt har rätt och instämmer i argumenationen kring att subventionerade vattenpriser leder till slöseri. Även libertarianska tidskriften Reason var positiv.

Referenser

Externa länkar 

Facklitteratur 2003
Böcker utgivna på Timbro
Leinwandhaus

Leinwandhaus (Linnehuset) är ett gotiskt stenhus i Frankfurts centrum. Det uppfördes 1396-1399, förmodligen av stadsbyggmästaren Madern Gerthener. Under Frankfurtmässorna skulle allt linne som skulle säljas samlas här för att förtullas, därav namnet på byggnaden. Byggnaden kom dock med tiden att ha många olika funktioner, bland annat som lagerlokal, fängelse och från 1688 till 1690 till och med som kyrka. Under Napoleonkrigen tjänade huset som kasern åt den ockuperande franska armén. Efter slaget vid Leipzig 1813 fick det vara lasarett. 1890-1892 byggdes Leinwandhaus om kraftigt och lokalerna användes av Frankfurts historiska museum efter 1893. 

1944 brann innandömet upp efter ett bombanfall och byggnaden rekonstruerades inte förrän 1980-1983. Den södra utvidgningen av Leinwandhaus som byggdes på 1540-talet rekonstruerades dock inte. Innan kriget stod dessutom Leinwandhaus vägg i vägg med en nygotisk magasinbyggnad som byggdes på 1870-talet och som tillhörde stadsarkivet. Denna magasinbyggnad hade i sin tur ersatt Stadtwaage (Stadsvågen). Stadtwaage byggdes 1503 och i denna vägdes varor som skulle säljas i staden.

Källor
Tyska Wikipedia: Artiklarna Leinwandhaus (Frankfurt) och Stadtwaage (Frankfurt).

Byggnader och anläggningar i Frankfurt am Main
François-Alphonse Forel

François-Alphonse Forel, född 2 februari 1841 i Morges, kantonen Vaud, död 8 augusti 1912 i Morges, var en schweizisk zoolog och hydrograf; kusin till Auguste Forel.

Forel var extra ordinarie professor i anatomi vid universitetet i Lausanne. Han studerade de schweiziska sjöarnas, särskilt Genèvesjöns, fysiska och faunistiska förhållanden, varigenom han blev grundläggare av limnologin.

Bibliografi i urval
Introduction à l’étude de la faune profonde du lac Léman (1869)
Faune profonde des lacs suisses (1885)
Handbuch der Seenkunde (1901)

Referenser

Noter

Tryckta källor

Schweiziska zoologer
Schweiziska hydrografer
Schweiziska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Lausanne
Födda 1841
Avlidna 1912
Män
Fanfarlo

Fanfarlo (La Fanfarlo) är en kortroman av den franske poeten Charles Baudelaire (1821-1867). Den publicerades första gången 1847 och är ett av Baudelaires tidigaste verk och hans enda längre prosaberättelse (den franska utgåvan 1847 var på 52 sidor).

Handling
Handlingen kretsar kring poeten och dandyn Samuel Cramer som lovar en förnäm dam och barndomsvän att som en tjänst förföra hennes mans älskarinna, vampen och dansösen Fanfarlo. Cramer lyckas men äkta känslor uppstår mellan de två och det udda paret blir ett äkta par vilket förändrar deras liv påtagligt. Men det är inget lyckligt slut utan snarare ett tragikomiskt då Baudelaire skissar upp dandyn Cramer som stadgad familjefar och Fanfarlo som mor till tvillingar, upptagen med intriger för att främja sin författande mans karriär. I slutet av romanen och i början av deras liv tillsammans avslöjar Cramer också bakgrunden till deras relation för Fanfarlo vars sista replik i romanen blir ett "det ska du få betala".

Om romanen 

Huvudpersonen, den förvirrade och litet uppblåste poeten Cramer, har ansetts vara ett satiriskt självporträtt av Baudelaire och det har spekulerats i om hans eget förhållande med skådespelerskan Jeanne Duval kan ha stått modell för Cramers och Fanfarlos relation.  

Fanfarlo skall inte förväxlas med den brittiska popgruppen med samma namn.

Svenska översättningar

 Fanfarlo. Översättning Klas Östergren 1987. Stockholm: Schultz Förlag. 
 Fanfarlo. Översättning Ingar Gadd 2003. Efterord av Peter Glas. Lund: Bakhåll. .

Källor 

Förlagsinformation om romanen Fanfarlo
www.poetry.com

Franska romaner
Skönlitteratur 1847
Verk av Charles Baudelaire
Franskspråkig skönlitteratur
Lie to Me

Lie to Me är en amerikansk TV-serie från 2009.

Huvudpersonen, Dr. Cal Lightman (Tim Roth) och kollegan Dr. Gillian Foster (Kelli Williams), upptäcker lögner genom att observera kroppsspråk små ansiktsrörelser med hjälp av Facial Action Coding System. De använder detta för att hjälpa klienter till exempel inom polisen. Rollfiguren Dr. Cal Lightman är baserad på Paul Ekman, som är psykolog och expert på kroppsspråk och ansiktsrörelser.

Den 10 maj 2011, lade Fox ned serien efter sin tredje säsong på 13 avsnitt.

Rollista 
 Tim Roth som Dr. Cal Lightman (48 avsnitt, 2009-2011)
 Kelli Williams som Dr. Gillian Foster (48 avsnitt, 2009-2011)
 Brendan Hines som Eli Loker (48 avsnitt, 2009-2011)
 Monica Raymund som Ria Torres (48 avsnitt, 2009-2011)
 Hayley McFarland som Emily Lightman (Cal Lightmans dotter) (40 avsnitt, 2009-2011)

Avsnitt

Säsong 1 
 Pilot
 Moral Waiver
 A Perfect Score
 Love Always
 Unchained
 Do No Harm
 The Best Policy
 Depraved Heart
 Life Is Priceless
 Better Half
 Undercover
 Blinded
 Sacrifice

Säsong 2 

 The Core of It
 Truth or Consequences
 Control Factor
 Honey
 Grievous Bodily Harm
 Lack of Candor
 Black Friday
 Secret Santa
 Fold Equity
 Tractor Man
 Beat the Devil
 Sweet Sixteen
 The Whole Truth
 React to Contact
 Teacher and Pupils
 Delinquent
 Bullet Bump
 Headlock
 Pied Piper
 Exposed
 Darkness and Light
 Black and White

Säsong 3 

 In the Red
 The Royal We
 Dirty Loyal
 Double Blind
 The Canary's Song
 Beyond Belief
 Veronica
 Smoked
 Funhouse
 Rebound
 Saved by valter the sandwhich
 Gone savage
 Killer App

Externa länkar 
 Lie to Me — omTVserier
 Lie to Me — IMDb
 FOX Lie to Me — official site

Amerikanska TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2009
TV-serieavslutningar 2011
Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska TV-serier från 2010-talet
Ümit Davala

Ümit Davala, född 30 juli 1973 i Mannheim, är en turkisk före detta professionell fotbollsspelare som spelade högerback och mittfältare som numera är verksam som tränare. 

Davala är född och uppvuxen i Tyskland och spelade i VfR Mannheim och ASV Feudenheim. 1992 spelade han i 1.FC Türkspor Mannheim innan han valde att flytta till Turkiet för spel i den turkiska andraligan med Afyonspor. 1996 hade han via spel i Istanbulspor och Diyarbakirspor avancerat till Galatasaray.

Han var med och vann UEFA-cupen med Galatasaray år 2000. Efter cupvinsten spelade han två säsonger i Italien, först i AC Milan och sedan i Inter. Han spelade sedan i Werder Bremen fram till 2006 men tvingades lägga av på grund av skada. Han deltog i EM 2000 och VM 2002. I VM 2002 gjorde Davala två mål, det andra avgjorde åttondelsfinalen mot värdnationen Japan.

Han inledde sin tränarkarriär 2007 med att träna det turkiska U21-landslaget innan han 2008 blev hjälptränare till Michael Skibbe i Galatasaray. Han har också givit ut ett rap-album.

Externa länkar
 Bild från UEFA

Turkiska fotbollstränare
Turkiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Spelare i VM i fotboll 2002
Födda 1973
Män
Levande personer
Spelare i İstanbulspor
Spelare i Diyarbakırspor
Fotbollsspelare i Galatasaray SK
Spelare i AC Milan
Spelare i FC Internazionale Milano
Fotbollsspelare i SV Werder Bremen
Burim Hashani

Burim Hashani, född 1981 i Kosovo, Jugoslavien är en albansk fotbollsspelare. Han spelar i dagsläget för Kosovos landslag. Han spelar som anfallare(topp). Hans anfallskamrater är Shpetim Hasani, Uliks Emra och Enis Fetahu som alla tre också spelar i Kosovos landslag.

Referenser

Noter

Källor 

 

Män
Födda 1981
Albanska fotbollsspelare
Levande personer
Albaniens herrlandslag i basket

Albaniens herrlandslag i basket är det basketlag som representerar Albanien i internationella tävlingar.

Nuvarande albanska truppen

Historia
Basket började sprida sig i Albanien välidgt tidigt, redan vid år 1920. Efter första världskriget med skapandet av den första multi-sport samhällen. En av de äldsta klubbara som har spelat basket är SK Tirane. Inga professionella mästerskap skulle börja förrän i slutet av andra världskriget. Den första Nationella basketbollkommittén skapades i september 1945. Den skulle ansvara för basket i Albanien. Detta öppnar vägen för det Albanska Basket Förbundet (ursprungligen Federata Shqiptare e Basketbollit) som bildades ett år senare, 1946. 1947 blev de Albanska Basket Förbundet blev medblem i FIBA. De första mästerskapet i basket inleddes under 1946, medan bara ett år senare började kvinnorna delta i basket med åtta klubbar från hela Albanien. 1951 startade de Albanska Basket Förbundet en ny turnering som skulle vara öppen för alla professionella och amatörbasketklubbar i hela landet. Under 1952 inleddes också en turnering för kvinnliga basketspelare. Basket har i hög grad utvecklas i Albanien och är nu den andra favoritsporten varje albansk invånare har, efter fotboll. År 1999 beslutade de Albanska Basket Förbundet att starta en ny turnering i basket, den så kallade Super-cupen.

Europamästerskapet 1947  
Albaniens deltog i sitt första EM-slutspel 1947. Deras debut prestanda avslutades utan att vinna, eftersom de förlorat alla tre inledande matcher.

Preliminära Omgången  

 Albanien 15-60  Italien 

 Albanien 11 - 114  Belgien 

 Albanien 19 - 104  Egypten

Semi-Final Omgången  

 Albanien 19-73  Rumänien

 Albanien 27-44  Österrike

Final Omgången 

 Albanien 13-90  Jugoslavien

Europamästerskapet 1957  

Tio år senare, i EM 1957 i Sofia, klarade Albanerna sig bättre. De förlorade tre matcher av tio spelade.

Preliminärt Round  

 Albanien 57-89  Jugoslavien 

 Albanien 37-71  Tjeckoslovakien 

 Albanien 24-62  Skottland

Klassificering Round  

 Albanien 42-91  Finland 

 Albanien 42-82  Italien 

 Albanien 64-97  Turkiet

 Albanien 45-58  Österrike

 Albanien 48-90  Belgien 

 Albanien 43-72  Tyskland

Europamästerskapet 2005  
EM 2005 hölls i Belgrad, Serbien och Montenegro mellan 16 september och 25 september 2005. Under den turneringen gick det mycket bättre för Albanien.

 '11 september 2004 
 19:00 Tirana, Albanien:  Albanien 72 - 84  Vitryssland ' 
 '15 september 2004 
 18:00 Gmunden, Österrike:   'Österrike 83 - 66  Albanien 
18 september 2004 ' 
 19:00 Tirana, Albanien:  Albanien 67 - 76  Cypern ' 
 'Den 3 september 2005 
 17:00 Gomel, Vitryssland:  '' 'Vitryssland 110 - 58  Albanien  '7 september 2005 
 19:00 Tirana, Albanien:  Albanien 82 -90  Österrike '  '10 september 2005 
 18:15 Nicosia, Cypern: '  Cypern 96''' - 75  Albanien

Basketlandslag
Basket
Basket i Albanien
Landslag startade 1946
Malungs tingslag

Malungs tingslag var ett tingslag i Dalarna i Kopparbergs län. Tingslaget motsvarar dagens Malung-Sälens kommun samt en del av Vansbro kommun, och omfattade knappt 4 713 km².

Tingslaget benämndes mellan 1732 och 1894 Malungs, Lima och Äppelbo tingslag. Tingslaget upphörde 1948 då verksamheten överfördes till Nås och Malungs domsagas tingslag.

Tingslaget hörde före 1902 till Västerdalarnas domsaga och från 1902 till Nås och Malungs domsaga.

Socknar 
Tingslaget omfattade följande socknar: 
Malungs socken
Lima socken (ingick till 1731 i Lima tingslag)
Transtrands socken (ingick till 1731 i Lima tingslag)
Äppelbo socken (ingick till 1731 i Äppelbo tingslag)

Se även
Dalarna för full historik om tingslagen i Dalarna

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Ludvika tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Mora tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Kopparbergs län
Elektrėnai

Elektrėnai är en stad i centrala Litauen belägen mellan huvudstaden Vilnius och Kaunas. Staden hade 12 012 invånare 2011 och grundades 1961.
Främst känd är staden för att vara Litauens ishockeyhögborg, och de båda NHL-spelarna Dainius Zubrus och Darius Kasparaitis kommer Elektrėnai.

Se även 
 Elektrėnai kraftverk

Referenser

Externa länkar 

Orter i Vilnius län
UDG-teatern

UDG-teatern var en teatergrupp i Karlskrona som bildades 1983 och lades ned 1990.

Ulf Fembro och Joachim Mostberg grundade föreningen som en fri teatergrupp. Joakims barndomsvän Krister Emtweden var tidigt med och gjorde scenografi och skötte tekniken i några år. UDG stod då för Unga Dramatiska Gruppen, senare Underhållningsteatern. Tillsammans satte de i januari 1984 upp Equus av Peter Shaffer. Från och med 1985 arbetade gruppen professionellt, med en egen teaterlokal som skådespelarna själva rustade. Produktionstakten var hög och gruppen turnerade med olika barn- och ungdomsproduktioner under 1985 och 1987 över stora delar av södra Sverige. Regissören Anders Bäckström började arbeta med gruppen 1985 och hans uppsättningar av Läkare mot sin vilja, Wilhelm Tell, Värmlänningarna och Per Stigmans äventyr gjorde gruppen känd i teater-Sverige samtidigt som gruppen blev mycket förankrad i Blekinge. 

Ulf Fembro skrev flera av gruppens barn- och ungdomsproduktioner samt regisserade sommaren 1987 Spelet om Ronneby blodbad av Claes von Rettig, en föreställning där alla biljetter såldes slut dagen efter premiären och gruppen började efter det få större stöd av landsting, stat och kommun.

Producenten Håkan Robertsson började arbeta med gruppen liksom regissören Margareta Skantze och scenografen Loa Miller. 1989 gjorde UDG-teatern sin största föreställning: Från Här till Hit -  en musikal om Sverige under hundra år. Manus av Ulf Fembro och musik av Anders Ortman. Detta gigantiska projekt med över hundra skådespelare turnerade i fyra av länets fem kommuner under våren 1989. Senare på sommaren regisserade den engelske regissören Derek Martinus Den lönsamme trashanken, en föreställning som fick positivt mottagande.

Trots den intressanta konstnärliga och kulturpolitiska utvecklingen blev den ekonomiska situationen för gruppen svår. Det gjorde att de konstnärliga ledarna Fembro och Bäckström sökte sig till Folkteatern i Gävleborg, där de blev teaterchefer 1990. Med två stora sommarteaterföreställningar tog gruppen farväl av sin publik, i känslosamma, överfulla föreställningar: Kung Kristina av Margareta Skantze och UDG:s Karoliner av Ulf Fembro och Joakim Stenshäll.

Efter att gruppen slutat fanns skulder kvar, vilka unikt nog samlades in till av en stödförening som bildades i anslutning till att stora delar av gruppen flyttade till Gävle och gruppen lades ned. För att tacka föreningen för hjälpen återuppstod UDG en sista gång sommaren 1992 i med föreställningen Greven av Monte Cristo som spelade på Grevagården i Karlskrona.

Källor

Teatergrupper i Sverige
Kultur i Blekinge
Karlskronas historia
Organisationer bildade 1983
Organisationer upplösta 1990
Tyngsjö kyrka

Tyngsjö Kyrka är en kyrkobyggnad i Tyngsjö på Malungs finnmark i Dalarna. Den tillhör Malungs församling i Västerås stift.

Tyngsjö utgjorde från omkring 1815 till 1922 ett eget kapellag, Tyngsjö kapellag, inom Malungs församling. Den nuvarande kyrkan invigdes 1875 enligt Johan Erik Söderlunds ritningar, och bredvid kyrkan låg även en prästgård, som numera används som församlingens lägergård. 1970 höll kyrkan på att brinna ner, när blixten slog ner i tornspiran, men tyngsjöborna kom snabbt till undsättning och kunde rädda kyrkan.

1815-1875 fanns kyrkan på en plats 1,6 kilometer norr om den nuvarande kyrkan. En ödekyrkogård omger den gamla kyrkans grund och en minnessten finns på platsen.

Källor 

Kyrkobyggnader i Västerås stift
Kyrkobyggnader i Malung-Sälens kommun
Kyrkobyggnader invigda 1876
Byggnader ritade av Johan Erik Söderlund
Träkyrkobyggnader i Sverige
1876 i Sverige
Nås tingslag

Nås tingslag var ett tingslag i Dalarna i Kopparbergs län. Tingslaget omfattade delar av dagens Vansbro, Ludvika och Gagnefs kommuner, och mätte 2 292 km², varav land 2 144.

Tingslaget benämndes mellan 1732 och 1894 Nås, Järna och Floda tingslag. Tingslaget upphörde 1948 då verksamheten överfördes till Nås och Malungs domsagas tingslag.

Tingslaget hörde före 1902 till Västerdalarnas domsaga och från 1902 till Nås och Malungs domsaga.

Socknar 
Tingslaget omfattade följande socknar: 
Nås socken
Järna socken (ingick till 1731 i Järna tingslag)
Säfsnäs socken från 1798 
Floda socken

Se även
Dalarna för full historik om tingslagen i Dalarna

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Ludvika tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Mora tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Kopparbergs län
Västerbergslags domsagas tingslag

Västerbergslags domsagas tingslag även Västerbergslags tingslag, var ett tingslag i Dalarna i Kopparbergs län. Tingslaget omfattade nuvarande Smedjebackens kommun samt delar av Ludvika kommun. Arealen mätte 2 076 km², varav land 1 883.

Tingslaget bildades 1907 genom sammanläggning av Söderbärke tingslag, Norrbärke tingslag och Grangärde tingslag. Tingslaget upplöstes 1971 och överfördes till Ludvika domsaga som 2001 uppgick i Falu domsaga. 

Tingslaget hörde till Västerbergslags domsaga som bildades 1902. Före 1904 benämndes domsagan dock Smedjebackens domsaga.

Socknar 

Tingslaget omfattade följande socknar:
Hörde före 1907 till Söderbärke tingslag
Söderbärke socken
Malingsbo socken
Hörde före 1907 till Norrbärke tingslag
Norrbärke socken
Hörde före till Grangärde tingslag
Grangärde socken
Ludvika socken
samt
Ludvika köping (1915-1918)
Ludvika stad (1919-1970)
Smedjebackens köping (1918-1970)

Ingående kommuner (från 1952)
Grangärde landskommun
Ludvika landskommun; till 1963
Ludvika stad
Norrbärke landskommun; till 1967
Smedjebackens köping
Söderbärke landskommun

Se även
Dalarna för full historik om tingslagen i Dalarna

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter

Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Ludvika tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Kopparbergs län
Andreas Ackevi

Andreas "Acke" Ackevi, född 4 mars 1985, är en svensk innebandyspelare, som till hösten 2009 spelade för Caperio/Täby FC, dit han kom från lokalkonkurrenten Järfälla. Ackevi blev till säsongsstarten 2008/09 utsedd till lagkapten i Järfälla, bara 23 år gammal. Hans moderklubb är Hässelby SK IBK.

Han värvades som forward till Järfälla 2005 men slog igenom på allvar när han togs ner som back till säsongen 2008/2009. Ackevis genombrottssäsong slutade med fem mål och 33 assist, vilket gav honom en 10:e plats i poängligan. Han kom till och med på delad tredjeplats i assistligan tillsammans med Mikael Karlsson.

Externa länkar

Svenska innebandyspelare
Födda 1985
Män
Levande personer