kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Esther Jones

Esther Jones, född den 7 april 1969, är en amerikansk före detta friidrottare som tävlade i kortdistanslöpning.

Jones främsta merit är att hon tillsammans med Evelyn Ashford, Carlette Guidry och Gwen Torrence ingick i stafettlaget på 4 x 100 meter som vann guld vid Olympiska sommarspelen 1992.

Personliga rekord 
 100 meter - 11,53 från 1988
 200 meter - 23,03 från 1991

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1969
Amerikanska kortdistanslöpare
Kvinnor
Olympiska guldmedaljörer 1992
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Levande personer
Idrottare i LSU Lady Tigers
Alumner från Louisiana State University
Samuel J. Potter

Samuel John Potter, född 29 juni 1753 i South Kingstown, Rhode Island, död 14 oktober 1804 i Washington, D.C., var en amerikansk politiker (demokrat-republikan). Han representerade delstaten Rhode Island i USA:s senat från 1803 fram till sin död.

Potter var elektor i 1792 och 1796 års presidentval i USA. Han efterträdde 1803 Theodore Foster som senator för Rhode Island. Han avled följande år i ämbetet och efterträddes av Benjamin Howland. Potter gravsattes på familjekyrkogården i Little Rest (numera Kingston).

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1753
Avlidna 1804
Ledamöter av USA:s senat från Rhode Island
Män
Poul Løvenørn

Poul Løvenørn kan syfta på:

Poul Løvenørn (1686–1740) – en dansk militär och diplomat
Poul Løvenørn (1751–1826) – en dansk militär
Poul Ludvig Ernst Løvenørn (1839–1922) – en dansk diplomat
International Federation of Liberal Youth

International Federation of Liberal Youth (IFLRY) är en internationell liberal ungdomsorganisation som samlar nationella liberala ungdomsorganisationer världen över.  Organisationen är en del av Liberal International och har mer än 90 medlemsorganisationer.

Historia 
IFLRY grundades i dagens form  1979 i Silkeborg, Danmark, men har sina rötter i de två tidigare organisationerna World Federation of Liberal and Radical Youth (WFLRY) och European Federation of Liberal and Radical Youth (EFLRY). Då WFLRY grundades den 26 augusti Politikåret 1947 i Cambridge, England brukar dessa ibland räknas som organisationens födelseplats och födelseår
.Organisationen har sitt huvudsäte i Berlin.

Två av förbundets medlemsorganisationer är aktiva i Sverige, dessa är Liberala ungdomsförbundet och Centerns ungdomsförbund.

Bureau 2020–2022
 Amanda Kanange, President (LUF, Sverige)
 Michel Nentwig, Generalsekreterare (JuLis, Tyskland)
 Justin Meyers, Kassör (YDA, USA)
 Bram Roodhart, Vice President (JOVD, Nederländera)
 Yevheniia Fedotova, Vice President (LDLU, Ukriana)
 Pau Vico, Vice President (JNC, Katalonien)
 Sam Hudis, Vice President (YDA, USA)

Medlemsorganisationer

Se även
Europeiska liberala ungdomsförbundet (LYMEC), är relaterad till Europeiska liberala, demokratiska och reformistiska partiet
Liberalism
Liberala internationalen

Referenser

Externa länkar
Officiell hemsida 
LYMEC:s officiella hemsida

Organisationer bildade 1979
Politiska organisationer
Liberala ungdomsförbund
Marina Trandenkova

Marina Jevgenjevna Trandenkova (), född den 7 januari 1967 i Riga i Lettiska SSR, är en rysk före detta friidrottare som tävlade i kortdistanslöpning. Hon är gift med den förre ryske stavhopparen Igor Trandenkov.

Trandenkova har varit i två VM-finaler på 200 meter. Vid VM 1997 slutade hon på sjätte plats och vid VM 1995 blev hon sjua. Hon var även i final vid Olympiska sommarspelen 1996 där hon blev femma på 100 meter.

Hon har vidare haft framgångar som en del av ryska stafettlag på 4 x 100 meter. Vid Olympiska sommarspelen 1992 blev hon silvermedaljör vilket hon även blev vid EM 1994.

Personliga rekord 
 100 meter - 11,06 från 1996
 200 meter - 22,44 från 1997

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats
 Fakta på Sports-reference-webbplats

Födda 1967
Kvinnor
Ryska kortdistanslöpare
Förenade lagets olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Förenade laget
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Levande personer
Idrottare från Riga
Harry Gray

Harry Barkus Gray, född 14 november 1935 i Woodburn, Kentucky, är en amerikansk kemist.

Gray studerade kemi vid Western Kentucky University, där han tog bachelorexamen (B.S.) 1957. Han var doktorand inom oorganisk kemi vid Northwestern University där han blev Ph.D. 1960. Han tillbringade därefter ett år som postdoc vid Köpenhamns universitet, och var sedan verksam vid Columbia University 1961-1966, från 1965 som fullvärdig professor. 1966 flyttade han över till California Institute of Technology som professor.

Hans forskningsområde gäller flera olika frågeställningar inom oorganisk kemi, biokemi och biofysik med elektronöverföring som det samlande temat.

Gray tilldelades National Medal of Science 1986 och Wolfpriset i kemi 2004 för nyskapande arbete inom biooorganisk kemi, uppkomsten av nyskapande principer gällande strukturen och elektronöverföring på långt avstånd i proteiner.

Gray invaldes i American Academy of Arts and Sciences 1979, och i American Association for the Advancement of Science 1989. Han blev utländsk ledamot av Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab 1974, utländsk ledamot av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg 1995, av Kungliga Vetenskapsakademien 1997 och blev utländsk medlem av Royal Society 2000. Han promoverades till filosofie hedersdoktor vid Göteborgs universitet 1991.

Utmärkelser

Källor

Externa länkar
 Webbsida vid California Institute of Technology

Amerikanska kemister under 1900-talet
Wolfpristagare i kemi
Ledamöter av Royal Society
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Hedersdoktorer vid Göteborgs universitet
Födda 1935
Män
Levande personer
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Alumner från Northwestern University
Mottagare av Priestleymedaljen
Forskare från Kentucky
Personer från Woodburn, Kentucky
Denean Howard-Hill

Denean Howard-Hill, född den 5 oktober 1964, är en amerikansk före detta friidrottare som tävlade i kortdistanslöpning främst på 400 meter.

Howard-Hills främsta meriter är som en del av amerikanska stafettlag på 4 x 400 meter. Vid Olympiska sommarspelen 1984 sprang hon i försöken i det lag som senare vann guld. Både vid Olympiska sommarspelen 1988 och 1992 ingick hon i stafettlag som blev silvermedaljörer. Hon ingick även i USA:s bronslag från VM 1987.

Individuellt var hon i final på 400 meter vid OS 1988 där hon slutade sexa.

Personliga rekord 
 400 meter - 49,87 från 1988

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats
 Fakta på Sports-references-webbplats

Födda 1964
Amerikanska kortdistanslöpare
Kvinnor
Olympiska silvermedaljörer 1988
Olympiska silvermedaljörer 1992
Olympiska guldmedaljörer 1984
Levande personer
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Poul Løvenørn (1686–1740)

Poul Løvenørn, född den 5 april 1686, död den 27 februari 1740, var en dansk militär och diplomat, far till Frederik Løvenørn.

Løvenørn blev 1705 student och studerade teologi, men drog 1707 till Ryssland och var först informator hos furst Mensjikov, befordrades kort därefter till officer och redan 1708 till kapten. Han utmärkte sig i fälttåget mot Lewenhaupt, var Mensjikovs adjutant i slaget vid Poltava och förde därefter underhandlingarna med de svenska generalerna om kapitulationen vid Perevolotjna.

Till belöning blev han tsar Peters generaladjutant och sändes i diplomatiska värv 1710 till Fredrik IV av Danmark. Denne önskade tillförsäkra hemlandet hans tjänster, adlade honom 1711 under namn av Løvenørn (han hette förut Vendelbo) och gjorde honom till sin generaladjutant. Som sådan skickades han 1712 till tsar Peter i Mecklenburg, men fick där sådan ovilja mot denne, att han allt framgent var fientligt stämd mot Ryssland.

Løvenørn var 1714 dansk underhandlare vid Magnus Stenbocks kapitulation i Tönning och 1719-20 vid fredsslutet med Sverige samt 1722-26 sändebud i Berlin, överalit skall han ha blivit omtyckt för sin vänlighet och nobless. Efter att ha varit stiftsamtmand i Aalborg 1726–30 blev han generalsekreterare för hären (d, v. s. krigsminister; till 1735 därjämte för flottan) samt bibehöll denna post till sin död. 1731 blev han geheimeråd och 1738 general.

Källor

Noter

Danska generaler
Danska diplomater
Dansk adel
Födda 1686
Avlidna 1740
Män
Deltagare i slaget vid Poltava
Lena Kjellén

Lena Kjellén, född 1954, är en svensk medicinsk kemist.

Kjellén disputerade 1981 i medicinsk kemi vid Uppsala universitet. Sedan 2001 är hon professor i medicinsk glykobiologi i Uppsala.

Hennes forskningsområde är komplexa kolhydraters molekylärbiologi. Hon har framför allt forskat kring proteoglykaner och bland annat ägnat sig åt utvecklingsbiologiska frågeställningar.

Kjellén invaldes 2007 som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Källor

Externa länkar

Svenska professorer i medicinsk kemi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1954
Kvinnor
Levande personer
Anolisar

Anolisar (Anolis) är ett släkte i familjen Polychrotidae som tillhör ordningen fjällbärande kräldjur. Dessa ödlor förekommer från södra och sydöstra USA över Mexiko och Centralamerika till Sydamerika. Flera arter lever på öar i Västindien. Medlemmarna är vanligen smala med lång svans som motsvarar 60 procent av hela längden. Hannar har oftast en säck vid strupen som kan ställas upp med hjälp av tungbenet och som vanligen har en annan färg än övriga kroppen. Honor har bara en liten säck eller saknar den helt. Från denna regel finns undantag till exempel har honor av A. valencienni en stor säck och hos A. bartschi, samt A. bahorucoensis har vissa hannar ingen säck. Säcken används under parningstiden för att imponera eller för att hota motståndare av samma kön. Grön anolis (Anolis carolinensis) är vanlig som husdjur i terrarium. Vissa arter har liksom kameleonter förmåga att byta kroppsfärg.

Anolisar har liksom geckoödlor tår med häftförmåga och kan klättra på jämförelsevis plana ytor. Dessa ödlor suger sig inte fast utan använder sig av van der Waals-krafter.

Arternas längd varierar mellan något under tio centimeter till lite över trettio centimeter.

Anolisar klättrar främst i träd och buskar men ibland vistas de på marken. Inom släktet finns arter som är specialiserade på regntiden och andra arter som är aktiva under den torra perioden. Under tiden som de inte föredrar vilar de i ett gömställe. Honor av alla tillhörande arter lägger ägg. Vanligen lämnas två till fyra ägg på samma plats. Äggen göms bland annat i epifyter, under bark eller på en skyddad plats på marken.

Till släktet räknas över 200 arter.

Referenser 

 Axel Flaschendräger, Leo C. Wijffles: Anolis, Natur und Tier-Verlag,

Noter

Externa länkar 

 Caribbean Anole Database (engelska, inloggning krävs)
 "Breeding Green Anoles (Anolis Carolinensis) in Captivity" - Engelska

Ödlor
Idun Reiten

Idun Reiten, född 1 januari 1942 i Klæbu i Norge, är en norsk matematiker.

Båda Reitens föräldrar hade ett stort intresse för matematik och detta intresse fördes vidare till deras dotter. Vid 12 års ålder var Reiten en av endast fyra deltagare att lösa alla tio problem i en tio veckors lång matematiktävling som var en del av ett radioprogram från NRK (Norsk rikskringkasting). Reiten menar själv att hon alltid har älskat matematik, även innan hon var gammal nog att börja i skolan.

Reiten studerade matematik vid Universitetet i Oslo och doktorerade därefter vid University of Illinois. År 1971 blev hon den andra norska kvinna att få en Ph.D i matematik vid detta universitet. År 1974 fick Reiten en tjänst vid Universitetet i Trondheim (Norges Lærerhøgskole), för att sedan år 1982 bli professor i matematik vid det som senare blev Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet i Trondheim. Hennes forskningsområde utgörs av olika delar av algebran, som exempelvis kommutativ algebra och homologisk algebra.

Reiten är ledamot av Norska vetenskapsakademin och invaldes 2007 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien. Hon sitter i styrelsen för Abelpriset.

Priser och belöningar 
 Inbjuden talare vid ICM (International Congress of Mathematicians), Berlin, 1998
 Humboldts forskarpris, 2005
 Möbius pris för utomordentlig forskning, Norska vetenskapsakademien, 2007
 Fritjof Nansens pris för utomordentlig forskning, Norska vetenskapsakademien, 2009
 Vald medlem av den Kungliga Vetenskapsakademien, 2007
 Medlem i AMS (the American Mathematical Society), 2012

Nuvarande och tidigare positioner 
 1982: Professor, NTNU
 1980–1982: Docent, NTNU
 1974–1980: Universitetslektor, NTNU
 1973: Lektor, MIT
 1970–1973: Forskarassistent, Norwegian Research Council

Källor

Externa länkar 
Idun Reiten på Kungliga Vetenskapsakademiens webbplats

Norska professorer i matematik
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1942
Kvinnor
Levande personer
Personer verksamma vid Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
Diamond League 2010

Diamond League 2010 eller Samsung Diamond League 2010 var den första upplagan av Diamond League och hölls friidrottsåret 2010. Tävlingen ersatte den tidigare tävlingen Golden League. I Sverige delade SVT och TV4 på sändningarna av evenemanget.

Datum och orter

Resultat

Herrar

Damer

Diamond Race 
I Diamond League delas det ut poäng till de tre bästa i varje tävling enligt poängskalan: 4,2,1.
(I finalen: 8,4,2 poäng)
Den idrottare som har flest poäng efter finalen vinner Diamond League och en diamant.
Vid lika poäng vinner den som lyckas bäst i finalen.
Topp-4 Ställningen just nu:

Herrar:

Källor 
 Fakta på Dimond Leagues webbplats

2010
Friidrottsåret 2010
Axis of Justice: Concert Series Volume 1

Axis of Justice: Concert Series Volume 1 är ett livealbum släppt av Axis of Justice-organisationen, där frontmännen bakom organisationen är Serj Tankian (från System of a Down) och Tom Morello (från Rage Against the Machine och Audioslave). Konserterna spelades först för att hjälpa strejkande personal från livsmedelsbutiker i Los Angeles, men utvecklades sedan till att handla om olika sätt att kämpa mot auktoriteter.

Låtlista

Referenser

Noter 

Amerikanska debutalbum
Livealbum 2004
Samarbetsalbum
Poul Løvenørn (1751–1826)

Poul Løvenørn, född den 11 augusti 1751, död den 16 mars 1826, var en dansk sjöofficer, son till Frederik Løvenørn, sonson till Poul Løvenørn.

Løvenørn blev 1770 löjtnant i flottan och tjänstgjorde 1776-81 i franska marinen under d’Estaing, tog 1784 initiativet till upprättande av sjökortsarkivet, vars chef han var till sin död, samt ledde många sjömätningar och kartläggningar. 1796 erhöll han dessutom ledningen av lotsväsendet och organiserade 1809 även färjväsendet. 1812 blev han konteramiral.

Källor

 

Danska amiraler
Dansk adel
Födda 1751
Avlidna 1826
Män
Jean Terrell

Velma Jean Terrell, född 26 november 1944 i Belzoni, Mississippi, är en amerikansk R&B- och jazzsångerska, mest känd för att ha ersatt Diana Ross i The Supremes under 1970.

Hon föddes i Belzoni i Mississippi men växte upp i Chicago.
 
Hon är syster till tungviktsboxaren Ernie Terrell, känd för sin VM-match mot Muhammad Ali.

Diskografi
Studioalbum (solo)
 

Singlar (solo)
1978 – "Don't Stop Reaching For The Top" / "No Limit"
1978 – "I Had to Fall in Love" (promo)

Andra singlar
1969 – "Grandpa's House" / "A Prayer of Love" (Ernie Terrell & Jean Terrell med The Heavyweights)
1991 – "Back By Popular Demand" / "Your Love Keeps Lifting Me" (Jean Terrell, Scherrie Payne & Lynda Laurence med The Originals)
1993 – "Stoned Love" / "Crazy 'Bout The Guy" (Jean Terrell, Scherrie Lavette & Lynda Laurence)

Externa länkar
Jean Terrell på Allmusic
Diskografi på Discogs

Amerikanska sångare
Personer från Belzoni, Mississippi
Födda 1944
Levande personer
Kvinnor
Scherrie Payne

Scherrie Ann Payne, född 4 november 1944 i Detroit, är en amerikansk sångerska. Hon är yngre syster till Freda Payne, som är sångerska och skådespelerska. Scherrie Payne var vokalist i The Supremes från 1973 till 1977, efter att Jean Terrell lämnat gruppen under hösten 1973. På grund av hennes starka röst och att hon var så kort, knappt 1,60 m, kallades hon ibland "den lilla damen med den stora rösten".

Diskografi (urval)

Album
Med The Glass House
1971 – Inside the Glass House (Invictus)
1972 – Thanks, I Needed That (Invictus)

Med The Supremes
1975 – The Supremes (Motown)
1976 – High Energy (Motown)
1976 – Mary, Scherrie & Susaye (Motown)

Med Former Ladies of the Supremes (FLOS)
1994 – Supreme Voices (Altair)
1995 – Supremely Yours (Reflections)

Solo
1979 – Partners (med Susaye Greene) (Motown)
1987 – Incredible (Superstar International)
2016 – Vintage Scherrie Vol I: Remember Who You Are'' (Altair)

Externa länkar 

Officiell webbplats

Kvinnor
Amerikanska sångare
Födda 1944
Levande personer
Susaye Greene

Susaye Greene, född 13 september, 1949, är en amerikansk sångerska, uppmärksammad för att som sista officiella medlem ansluta sig till tjejgruppen The Supremes, och vara kvar i gruppen under dess sista år från 1976 till 1977.

Diskografi 
Soloalbum

Solosinglar
1967 – "Thats The Way My Love Is"
1990 – "Stop, I Need You Now"
1991 – "Free"

Andra album (urval)
 (med Blue Mitchell)
 (med The Supremes)
 (med The Supremes)
 (med Stevie Wonder)
 (Scherrie Payne & Susaye Greene)
 (med Stevie Wonder)
 (med Courtney Pine)

Externa länkar 
SupremeXtreme
Susaye on MySpace
Susaye on deviantART
Jazz News 

Kvinnor
Amerikanska sångare
Födda 1949
Levande personer
Baby Love

Baby Love är en hitlåt från 1964 inspelad av The Supremes för Motown. Skriven och producerad av Motown huvudsakliga produktionsteam Holland-Dozier-Holland. The Funk Brothers står för musiken. Baby Love var en av de mest populära låtarna under 1960-talet och var Supremes mest framgångsrika singel. Låten var medvetet arrangerad liknande Supremes genombrott och föregående singel "Where Did Our Love Go" och Berry Gordy hoppades få en till lika stor hit, något som lyckades.

Magasinet Rolling Stone listade år 2003 låten som #324 på sin lista The 500 Greatest Songs of All Time. I en uppdaterad version återfinns låten på plats 332.

Listplaceringar

Källor

Musiksinglar 1964
Singelettor i USA
Singelettor i Storbritannien
Indianapolis 500 1994

Indianapolis 500 1994 var den 78:e upplagan av Indianapolis 500 och kördes den 29 maj på superovalen Indianapolis Motor Speedway. Loppet sanktionarades av USAC och ingick i PPG Indy Car World Series 1994, och vanns av Al Unser Jr. för Marlboro Team Penske.

Tävlingen
USAC hade infört regler som tillät stötstångsmotorer. Ilmor, som tillverkade motorer åt Mercedes-Benz byggde dock en sådan, och Marlboro Team Penske, som använde sig av deras motorer hade ett notabelt fartövertag rakt fram, vilket Mercedes motorsportchef Norbert Haug senare sade till Autosport var 412 km/h, även om de var tvungna att bromsa i kurvorna, vilket de andra inte behövde, vilket gjorde att de andra förarna hade chansen att köra någorlunda nära Penskebilarna, även om de fortfarande hade ett klart övertag. Emerson Fittipaldi såg ut att försvara sin seger från 1993, när han kraschade i kurva fyra på varv 184 av 200. Al Unser Jr. vann tävlingen istället, vilket var hans andra vinst i tävlingen, den första hade kommit med Galles Racing 1992.

Resultat

Följande förare missade att kvalificera sig
  Jeff Andretti
  Ross Bentley
  Gary Bettenhausen
  Geoff Brabham
  Pancho Carter
  Jim Crawford
  Fredrik Ekblom
  Mike Greenfield
  Stéphane Grégoire
  Davy Jones
  Buddy Lazier
  Roberto Moreno
  Tero Palmroth
  Johnny Parsons
  Willy T. Ribbs
  Mike Smith

1994 i USA
Indianapolis 500-lopp
Champ Car-tävlingar 1994
Motorsportevenemang 1994
Indianapolis under 1900-talet
Tampere Cup

Tampere Cup är en årlig ishockeyturnering i Finland. USA:s herrlandslag i ishockey har deltagit i turneringen två gånger och Kanadas herrlandslag i ishockey har deltagit en gång. Djurgården Hockey, Dinamo Riga, HIFK och Esbo Blues är några av lagen som har vunnit turneringen två gånger, medan Metallurg Magnitogorsk har vunnit tre gånger och Tappara, som är grundare har vunnit 4 gånger.

Vinnare

Ishockey i Finland
Ishockeyturneringar
Intet er nytt under solen

Intet er nytt under solen är en norsk låt skriven av Arne Bendiksen.
I Eurovision Song Contest 1966 framfördes låten av Åse Kleveland för Norge och hamnade på tredje plats med 15 poäng.

Bidrag till Eurovision Song Contest 1966
Norges bidrag i Eurovision Song Contest
Norskspråkiga sånger
Johan Skarendahl

Johan Anders Åke Skarendahl, född 28 april 1980 i Danderyd, var ordförande i Liberala Studenter 2005 till 2006.

Referenser

Externa länkar 
 Johan Skarendahls blog 

      

Personer i Liberalerna och Folkpartiet
Personer från Danderyd
Födda 1980
Levande personer
Män
William Hunter (senator)

William Hunter, född 26 november 1774 i Newport, Rhode Island, död 3 december 1849 i Newport, Rhode Island, var en amerikansk diplomat och politiker (federalist). Han representerade delstaten Rhode Island i USA:s senat 1811-1821.

Hunter utexaminerades 1791 från Rhode Island College (numera Brown University). Han studerade sedan juridik i London. Han inledde 1795 sin karriär som advokat i Newport.

Senator Christopher G. Champlin avgick 1811 och efterträddes av Hunter. Han efterträddes 1821 av James De Wolf.

Hunter tillträdde 1835 som USA:s chargé d'affaires i Brasilien. Hans diplomatiska status som beskickningschef höjdes 1 januari 1842 till minister. Han återvände 1843 till USA.

Hunters grav finns på Trinity Church Cemetery i Newport.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Rhode Island
Amerikanska diplomater
Amerikanska federalister
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Newport, Rhode Island
Födda 1774
Avlidna 1849
Män
Alumner från Brown University