kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Katumbas vänner

Katumbas vänner var en svensk ideell förening med syfte att ge stöd till unga med funktionsnedsättning i Tanzania. 

Föreningen stödde internatskolan Katumba II, en grundskola med cirka 130 elever i årskurs 1-7. Eleverna på skolan har olika typer av olika funktionsvariationer och många är föräldralösa. 

Föreningen ger stipendier och möjlighet till yrkesutbildning på Iyunga Vocational Training School i Mbeya. På Iyunga Vocational Training School får de unga med funktionsnedsättningar gå kurser i sömnad, snickeri, uppfödning av kor, grisar och höns. Det finns även kurser i grönsaksodling och datorutbildning.

På årsmötet den 24 mars 2019 i Lextorpskyrkan beslutades om nedläggning av föreningen Katumbas vänner. 
Styrelsen och särskilt kassören och ordföranden åtog sig att slutföra nedläggningen. 
Detta resulterade i att 269 502 kronor skickades till gagn för barnen på Katumbaskolan och Iyunga yrkesskola. 
Från starten 2004 och fram till nedläggningen 2019 hade 3 470 434 kr samlats in.
Arkivering av föreningens protokoll mm finns hos Trollhättans kommunarkiv.

Externa länkar
Om föreningen i kyrkans tidning
Biståndsorganisationer
Föreningar i Sverige
Nils Bäckström

Nils Bäckstrom, född 29 juni 1986, är en svensk ishockeyspelare som spelar för AIK Ishockey i Hockeyallsvenskan.

Spelarkarriär
Bäckström började sin juniorishockey i Stocksund för att senare gå till Djurgårdens IF Hockey. Han draftades av Detroit Red Wings i den nionde rundan 2004. 2006 flyttade han till Nordamerika för att studera och spela ishockey för University of Alaska Anchorages idrottsförening Alaska Anchorage Seawolves ishockeylag. Under sommaren 2009 var han närvarande vid Washington Capitals utvecklings- och träningsläger. Mellan 2010 och 2012 spelade han för Ilves i FM-ligan, Finland. Nils startade säsongen 2012-2013 i Timrå, i januari 2013 skrev han på för AIK. Han blev säsongen 2013–14 utsedd till bäste back i VHL. På nyårsdagen 2014 skrev han åter på för AIK.

Statistik

Källor

Externa länkar

Födda 1986
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Män
Idrottare från Stockholm
Spelare i AIK Ishockey
Spelare i Alaska Aces
Ishockeyspelare i Alaska Anchorage Seawolves
Spelare i Ilves
Ishockeyspelare i Timrå IK
Alumner från University of Alaska Anchorage
Spelare valda i NHL Entry Draft 2004
Spelare valda av Detroit Red Wings i NHL Entry Draft
Sven Boberg

Sven Rudolf Boberg, född 13 december 1870 i Redeby, Hylletofta församling, Jönköpings län,  död 5 augusti 1935 i Adolf Fredriks församling, Stockholm
, var en svensk skulptör, tecknare och keramiker.

Sven Boberg var son till sergeanten Axel Boberg och Alfrida Mörk. Han utbildade sig på Tekniska skolan i Stockholm 1889-91, där han också var lärare i modellering 1897-1901. Åren 1902-05 studerade han på Académie Colarossi i Paris, där han 1903 skapade träskulpturen Den första automobilen i Småland. Åren 1908-13 var han lärare i modellering i Uppsala och gjorde också arbeten för S:t Eriks Lervarufabriker.

Han gjorde porträttskulpturer, byster, plaketter och tecknade karikatyrer. Till tävlingen om ett nationalmonument för Riksdagshuset 1910 gjorde han det ironiska förslaget Sov i ro. Boberg finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm och Arkivet för dekorativ konst i Lund.

Källor 
  läst 2013-02-10
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1870
Avlidna 1935
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska keramiker
Personer från Hylletofta socken
Marie Bobillier

Marie Bobillier, född 1858 och död 1918 var en fransk musikhistorisk författare under pseudonymen Michel Brenet.

Den polyfona vokalmusiken behandlade Bobillier i flera värdefulla studier, av vilka främst märks en biografi över Palestrina (1906). Bobillier behandlade även framgångsrikt medeltidens tonkonst och den klassiska instrumentalmusiken samt efterlämnade en värdefull och självständigt upplagd Dictionnaire pratique et historique de la musique, som fullbordades och utgavs av Amédée Gastoué 1926.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Franska musikologer
Franska musikhistoriker
Födda 1858
Avlidna 1918
Kvinnor
Nikica Jelavić

Nikica Jelavić, född 27 augusti 1985 i Čapljina, Jugoslavien (nuvarande Bosnien och Hercegovina), är en kroatisk fotbollsspelare som spelar som anfallare för Lokomotiva Zagreb. Han har tidigare representerat det kroatiska landslaget i totalt 36 landskamper.

Karriär
Jelavić gjorde sitt första mål i den blåa Everton tröjan hemma på Goodison Park när han gjorde sin första match från start mot topplaget Tottenham Hotspurs som besegrades med 1-0 den 10 mars 2012.

Den 31 augusti 2020 värvades Jelavić av Lokomotiva Zagreb.

Källor

Nikica Jelavić på Transfermarkt.de
Nikica Jelavić på Kroatiens fotbollsförbunds webbplats

Noter

Kroatiska fotbollsspelare
Kroatiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Hajduk Split
Spelare i SV Zulte Waregem
Spelare i Rapid Wien
Spelare i Rangers FC
Spelare i Everton FC
Spelare i Hull City AFC
Spelare i West Ham United FC
Spelare i Beijing Renhe FC
Spelare i Guizhou Hengfeng FC
Spelare i NK Lokomotiva
Spelare i Prva HNL
Spelare i Jupiler League
Spelare i Österreichische Fußball-Bundesliga
Spelare i Scottish Premier League
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Chinese Super League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Spelare i VM i fotboll 2014
Födda 1985
Levande personer
Män
Francisco de Bobadilla

Francisco de Bobadilla (eller Bovadilla) död 1502, var en spansk riddare.

Bobadilla sändes 1500 till Hispaniola (Haiti) för att anställa undersökning om Columbus förhållande till spanska regeringen samt, i händelse den misstänkte befunnes skyldig, avsätta honom och själv överta ståthållarskapet. 

Bobadilla lät genast, utan att anställa förhör, slå Columbus i kedjor och föra honom till Spanien. Men där försvarade sig denne så kraftigt, att Bobadilla blev återkallad för att stå till ansvar. Under hemfärden led han skeppsbrott och omkom.

Källor

 

Födda 1400-talet
Avlidna 1502
Spansk adel
Män
Skrattspegel

En skrattspegel är en spegel där den annars vanligtvis plana ytan har förvrängningar som gör att betraktarens spegelbild blir förvrängd på olika sätt, vanligtvis med mer eller mindre humoristiskt resultat.

Nöjesparker
Pjotr Boborykin

Pjotr Dmitrijevitj Boborykin, född 27 augusti 1836 och död 12 augusti 1921, var en rysk författare.

Boborykin har skrivit en lång rad romaner, noveller och dramer, som skildrade ryskt liv under 1800-talets senare hälft och 1900-talets första decennier. 

Boborykins berättelser har senare blivit intressenta för sina kulturmiljöskildringar, såsom Doktor Čibulka, om en tjeckisk gymnasielärare i Ryssland, och Kitaj-staden, om livet i den så kallade "Kinastaden" i Moskvas affärscentrum.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Ryska författare
Ryskspråkiga författare
Alumner från Tartu universitet
Födda 1836
Avlidna 1921
Män
Bill Ratliff

William Roark "Bill" Ratliff, född 16 augusti 1936, är en amerikansk republikansk politiker. Han var den 40:e viceguvernören i Texas 2000–2003.

Ratliff gick i skola i Sonora och genomgick sin utbildning till civilingenjör vid University of Texas at Austin. År 1988 blev han för första gången invald i Texas senat.

Guvernör George W. Bush vann presidentvalet i USA 2000 och Rick Perry tillträdde guvernörsämbetet i december 2000. I tidigare fall i Texas historia hade viceguvernörsämbetet förblivit vakant då viceguvernören blev guvernör mitt i en mandatperiod. Texas konstitution ändrades år 1984 så att ledamöterna av Texas senat väljer en ny viceguvernör bland delstatssenatorerna. I viceguvernörsvalet år 2000 i Texas senat vann Ratliff mot partikamraten David Sibley med rösterna 16 mot 15. De flesta av Ratliffs röster kom från demokratiska ledamöter. Ratliff efterträddes den 21 januari 2003 som viceguvernör av David Dewhurst. Efter Dewhursts ämbetstillträde var Ratliff ännu ledamot av Texas senat men bestämde sig i november 2003 för att inte ställa upp till omval i valet 2004.

Externa länkar
30. Bill Ratliff - Lt. Governors of Texas på University of Texas webbplats
Bill Ratliff på John F. Kennedy Library Foundations webbplats
Bill Ratliff Calls It Quits av Michael King. Austin Chronicle 28 november 2003.

Viceguvernörer i Texas
Födda 1936
Levande personer
Män
Alumner från University of Texas at Austin
Ferrari 250 GT Berlinetta Tour de France

Ferrari 250 GT Berlinetta "Tour de France" är en sportvagn, tillverkad av den italienska biltillverkaren Ferrari mellan 1956 och 1959.

250 GTB "Tour de France"
Ferrari hade byggt sportvagnar till privatförare redan från den första 125 S-modellen. När FIA införde ett världsmästerskap säsongen 1953 kom Scuderia Ferrari att dominera mästerskapet under den första tioårsperioden med sina sportvagnsprototyper. Till säsongen 1956 införde FIA en GT-klass för privatförare med bilar som Aston Martin DB2/4, Mercedes-Benz 300 SL och Ferrari 250 GT. Ferrari tog fram en variant av 250-modellen, kallad 250 GT Berlinetta avsedd för tävlingar.

Pininfarina tog fram en ny kaross som sedan byggdes av Scaglietti, Ferraris leverantör av tävlingskarosser. Chassit hade en hjulbas på 260 cm, samma som övriga 250-modeller, men det byggdes med tunnare rör för att hålla nere vikten. Bilen fanns i två utföranden: en landsvägsversion med stora delar av karossen i stål, förutom dörrar och luckor, och lite lyxigare inredning, samt en ren tävlingsbil, Competizione, med hela karossen i aluminium och rutor i plexiglas för att få ner vikten, vassare motor med andra kamaxlar, större ventiler och förgasare och all tung komfortutrustning och ljudisolering bortrensad från sittbrunnen. Dessa bilar byggdes dock enligt kundens eget önskemål och specifikationen skiljer mellan varje exemplar. Landsvägsvagnar fick tävlingsmotor, Competizione-modeller fick mer ombonad inredning och så vidare.

Ferraris Colombo-motor var vid det här laget en väl utprovad kraftkälla och Berlinettan blev mycket framgångsrik. Den vann bland annat Tour de France fyra år i rad mellan 1956 och 1959 och modellen har därför blivit känd under tillnamnet ”Tour de France”.

250 GT "Interim Berlinetta"
De sju sista bilarna som byggdes med hjulbasen 260 cm fick en ny kaross från Pininfarina, som senare återkom på efterträdaren 250 SWB. Dessa bilar kallas inofficiellt ”Interim Berlinetta” och skiljs lättast från SWB-modellen genom sin lilla sidoruta bakom dörrarna. Interimsmodellen har även kvar Ferraris akilleshäl: de ineffektiva trumbromsarna.

Tekniska data

Tävlingsresultat
Ferrari 250 GT Berlinetta köptes främst av privatförare som deltog i klubbtävlingar och nationella mästerskap. Bilen kördes även i sportvagns-VM:s GT-klass av privatstall som Ecurie Francorchamps och NART. Till de största framgångarna hör de fyra raka segrar i Tour de France mellan 1956 och 1959, som gav modellen dess tillnamn.

Tillverkning

Källor
Ferrari, av Hans Tanner och Doug Nye, 1984.

Referenser

Externa länkar
 barchetta.cc 
 qv500.com 
 ultimatecarpage.com 

250 GTB TdF
Historiska tävlingsbilar
Racersportvagnar
Bakhjulsdrivna fordon
Engelsk svartfisk

Engelsk svartfisk (Schedophilus medusophagus) är en fisk i familjen svartfiskar.

Utseende 
Den engelska svartfisken har en avlång kropp som är sammantryckt från sidorna. Ryggfenan är lång och låg. Färgen är mörkt grön- till rödgrå med svaga färgvariationer och svart munhåla. Sidolinjen är tydligt markerad. Gällockets bakkant är taggförsedd. Den kan bli drygt 50 cm lång.

Vanor 
De vuxna fiskarna lever pelagiskt, framför allt utanför kontinentalhyllorna på ett djup mellan 200 och 350 m. Ungfiskarna (upp till 20 cm längd) håller till på grundare vatten under maneter.
 
Födan består framför allt av maneter och kammaneter, men även kräftdjur tas.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Atlanten från North Carolina i USA till södra Kanada och vidare till Island, västra Brittiska öarna till Azorerna, Madeira, Medelhavet och Marocko. 

Eventuellt kan den även finnas utanför Australien.

Referenser 

Abborrartade fiskar
Ferrari 250 GT California Spyder

Ferrari 250 GT California Spyder är en sportvagn, tillverkad av den italienska biltillverkaren Ferrari mellan 1958 och 1963.

250 GT California Spyder Series I
Ferraris agenter i USA, Luigi Chinetti i New York och John von Neumann i Hollywood lyckades övertyga Enzo Ferrari om att det fanns efterfrågan på en öppen tävlingsbil på den amerikanska marknaden. Scaglietti tog därför fram en spyder-version av Tour de France-modellen, med en hjulbas på 260 cm. Bilen döptes till California Spyder, med tanke på den förväntade huvudmarknaden. Liksom coupén fanns Spydern i två utföranden: en landsvägsversion med stora delar av karossen i stål, förutom dörrar och luckor, och lite lyxigare inredning, samt en ren tävlingsbil, Competizione, med hela karossen i aluminium och rutor i plexiglas för att få ner vikten, vassare motor med andra kamaxlar, större ventiler och förgasare och all tung komfortutrustning och ljudisolering bortrensad från sittbrunnen. De flesta Competizione-modeller uppdaterades även med moderna skivbromsar. Scaglietti byggde två varianter av karossen: en med öppna strålkastare och en med strålkastarna täckta av plexiglaskåpor. Dessa bilar byggdes enligt kundens egna önskemål och specifikationen skiljer mellan varje exemplar. Landsvägsvagnar fick tävlingsmotor, Competizione-modeller fick mer ombonad inredning och så vidare. Ferrari byggde 40 st landsvägsvagnar och 9 st tävlingsbilar av dessa Series I-bilar.

250 GT California Spyder Series II
När Berlinettan uppdaterades med kortare chassi och standardmonterade skivbromsar på SWB-modellen 1959, infördes dessa modifieringar även på California Spydern. Karossen förblev oförändrad, bortsett från att den kortades för den nya hjulbasen på 240 cm. Dessa Series II-bilar byggdes liksom tidigare i ett lyxigare landsvägsutförande och som Competizione, men endast tre tävlingsbilar med aluminiumkaross tillverkades.

Tekniska data

Tävlingsresultat
California Spydern deltog främst i klubbtävlingar i Nordamerika, men hade även en framgångsrik säsong i sportvagns-VM 1959. Richie Ginther och Howard Hively tog en klasseger och total niondeplacering i Sebring 12-timmars. På Le Mans slutade Bob Grossman och Fernand Tavano från NART på en meriterande femteplats.

Tillverkning

Källor
Ferrari, av Hans Tanner och Doug Nye, 1984.

Referenser

Externa länkar

 barchetta.cc 
 qv500.com 
 ultimatecarpage.com 

250 GT California
Historiska tävlingsbilar
Racersportvagnar
Bakhjulsdrivna fordon
Vladimir Bobrinskij

Vladimir Aleksejevitj Bobrinskij, född 28 december 1868, död 13 november 1927, var en rysk greve och politiker.

Efter studier i Moskva och en kortare officerstjänstgöring vid gardet blev Bobrinskij president i en distriktsdomstol i Tulaguvernementet. Han var där en stor jorddrott och sockerbruksägare och var sitt guvernements ombud i 2:a, 3:e och 4:e duman. Han anslöt sig där närmast till de konservativa men intog i nationalitetsfrågan en moderat ståndpunkt och uttalade sig bland annat för Polens självstyrelse. Ivrig panslavist ville han stärka det ryska inflytandet på Balkanhalvön och bidrog genom sin agitation för Galiziens och Posens "befrielse" vid första världskrigets utbrott. Efter krigsutbrottet 1914 blev han generalguvernör i det av ryssarna besatta Galizien men måste efter novemberrevolutionen 1917 dra sig tillbaka till Ukraina, där han understödde hetmanen Pavel Skoropadskij. 1919 lämnade han Ryssland och slog sig ned i Paris.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Ryska politiker under 1900-talet
Födda 1868
Avlidna 1927
Män
Svensk uppslagsbok
Ferrari 250 GT Berlinetta SWB

Ferrari 250 GT Berlinetta SWB är en sportvagn, tillverkad av den italienska biltillverkaren Ferrari mellan 1959 och 1963.

250 GT Berlinetta SWB
Under 1959 uppdaterades Ferraris framgångsrika tävlingsbil för GT-klassen, 250 GT Berlinetta. För att förbättra körbarheten kortades hjulbasen till 240 cm och modellen kallas därför Short Wheelbase Berlinetta, eller SWB. Ferraris egen benämning är Passo Corto, kort hjulbas. Bilen fick även moderna skivbromsar. Karossen var densamma som på de sista Tour de France-bilarna, men på grund av den kortare hjulbasen fanns inte plats för någon sidoruta bakom dörren.

Likt företrädaren fanns bilen i två utföranden: en landsvägsversion kallad Lusso, med stora delar av karossen i stål, förutom dörrar och luckor, och lite lyxigare inredning, samt en ren tävlingsbil, Competizione, med hela karossen i aluminium och rutor i plexiglas för att få ner vikten, vassare motor med andra kamaxlar, större ventiler och förgasare och all tung komfortutrustning och ljudisolering bortplockad från sittbrunnen. Dessa bilar byggdes enligt kundens egna önskemål och specifikationen skiljer mellan varje exemplar. Lusso-bilar fick tävlingsmotor, Competizione-modeller fick mer ombonad inredning och så vidare.

Berlinetta-modellen var främst avsedd för privatförare, men inför säsongen 1961 beslutade Scuderia Ferrari att göra en egen satsning på sportvagns-VM:s GT-klass. Dessa bilar lättades genom att bland annat använda tunnare rör till chassit. Motorn hämtades från sportvagnsprototypen 250 Testa Rossa.

Efter 1961 gick fabriksteamet över till GTO-modellen. Tillverkningen av SWB:n fortsatte dock fram till våren 1963.

Tekniska data

Tävlingsresultat
Även SWB-modellen var en framgångsrik Berlinetta-version, med bland annat klassegrar i Le Mans 24-timmars 1960 och 1961.

Tillverkning

Källor
Ferrari, av Hans Tanner och Doug Nye, 1984.

Referenser

Externa länkar

 barchetta.cc 
 qv500.com 
 ultimatecarpage.com 

250 GTB SWB
Historiska tävlingsbilar
Racersportvagnar
Bakhjulsdrivna fordon
Mikk Pahapill

Mikk Pahapill, född 18 juli 1983 Kuressaare, Estniska SSR, Sovjetunionen, är en estnisk friidrottare (tiokampare). Han tog guld i femkamp i Europeiska inomhusmästerskapen i friidrott 2009.

Födda 1983
Levande personer
Män
Estländska mångkampare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Estland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Ferrari 250 (olika betydelser)

Ferrari 250 är ett modellnamn som användes på flera bilar från Ferrari under femtio- och sextiotalet:

 Ferrari 250 S: sportvagn tillverkad mellan 1953 och 1954.
 Ferrari 250 Europa: GT-vagn tillverkad mellan 1953 och 1954.
 Ferrari 250 GT: GT-vagn tillverkad mellan 1954 och 1964.
 Ferrari 250 GT Berlinetta Tour de France: sportvagn tillverkad mellan 1956 och 1959.
 Ferrari 250 GT California Spyder: sportvagn tillverkad mellan 1958 och 1963.
 Ferrari 250 Testa Rossa: sportvagnsprototyp tillverkad mellan 1958 och 1961.
 Ferrari 250 GT Berlinetta SWB: sportvagn tillverkad mellan 1959 och 1963.
 Ferrari 250 GTO: sportvagn tillverkad mellan 1962 och 1964.
 Ferrari 250 LM: sportvagnsprototyp tillverkad mellan 1963 och 1964.
Bob Bullock

Robert D. "Bob" Bullock, född 10 juli 1929 i Hillsboro, Texas, död 18 juni 1999 i Austin, Texas, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var den 38:e viceguvernören i Texas 15 januari 1991–19 januari 1999.

Biografi
Bullock deltog i Koreakriget i USA:s flygvapen. Sin grundexamen avlade han vid Texas Tech University och juristexamen vid Baylor University. Han var medarbetare åt Preston Smith innan han tjänstgjorde som delstatens statssekreterare (Texas Secretary of State) 1971–1973.

Bullock var viceguvernör i åtta år under guvernörerna Ann Richards och George W. Bush. I Texas har viceguvernören relativt mycket makt och Bullock var en mycket skicklig maktpolitiker. Samarbetet med Bush fungerade bra trots att mellan 1995 och 1999 representerade guvernören och viceguvernören två olika partier. I januari 1999 efterträddes Bullock av republikanen Rick Perry.

Bob Bullock avled i cancer knappa fem månader efter att ha lämnat viceguvernörsämbetet. På gravmonumentet på Texas State Cemetery finns på framsidan den av Bullock ofta yttrade frasen "God bless Texas" och på baksidan ett annat citat: "Only death will end my love affair with Texas." Bullock hade förespråkat grundandet av Texas historiska museum i Austin och då museet år 2001 öppnades döptes det till The Bob Bullock Texas State History Museum.

Referenser
Dave McNeely & Jim Henderson: Bob Bullock: God bless Texas. University of Texas Press 2008.

Noter

Externa länkar
Bob Bullock: Experience Counts av Dave McNeely och Jim Henderson. State Legislatures Magazine mars 2008
The Bob Bullock Texas State History Museum
Texas State Cemetery
Political Graveyard

Födda 1929
Avlidna 1999
Viceguvernörer i Texas
Män
Personer som tjänstgjort i USA:s flygvapen
Alumner från Texas Tech University
Alumner från Baylor University
Tysslinge kyrka

Tysslinge kyrka är en kyrkobyggnad i Tysslinge i Strängnäs stift. Den är församlingskyrka i Tysslinge församling.

Kyrkobyggnaden
De äldsta delarna av kyrkan, tornet, vapenhuset och sakristian var från början medeltida, troligen från 1100-talet. På 1600- och 1700-talen utvidgades kyrkan, men den raserades år 1823, varvid kyrkan omdanades nästan fullständigt till en Karl Johanskyrka.

Greve Erik von Stockenström (1703-1790) är begravd i kyrkan, liksom direktören i Ostindiska kompaniet, Erik von Stockenström (d. 1788). De var bägge delägare i Garphytte bruk.

Inventarier
Altaruppsatsen är i senbarock, en efterbildning efter David Klöcker Ehrenstrahl. Predikstolen är från 1763 och försedd med ett timglas, skänkt till församlingen 1776 i samband med Gustav IV Adolfs födelse. Två dopfunter finns, en av trä från 1600-talet, och en av kalksten, skänkt till kyrkan 1953.

Orgel
1789 bygger Pehr Strand, Stockholm en orgel med 5 stämmor.
1881 bygger E. A. Setterquist & Son, Örebro, en orgel med 8 stämmor och en manual. Orgeln började användas juldagen 1881.
Den nuvarande orgeln är byggd 1940 av Olof Hammarberg, Göteborg. Orgeln är pneumatisk och har automatisk pedalväxling. Två fria och en fast kombination finns, samt registersvällare.
1982 renoverades och omdisponerades orgeln av Gunnar Carlsson, Borlänge.

Kororgel
1967 byggde Anders Perssons Orgelbyggeri en kororgel med fem stämmor. Den flyttades 1971 till Hällabrottets kyrka, Kumla. Orgeln finns numera i Hallsbergs Missionskyrka.

Referenser
Svenska Län. Örebro läns förvaltning och bebyggelse, del II, s. 344. Bokförlaget Svenska Län, Göteborg 1948
Allan Thybell: Kyrkorna i Örebro län, s. 169-170. Läns-Poste, Örebro 1980.
Landskap för alla

Noter

Vidare läsning

Kyrkobyggnader i Strängnäs stift
Kyrkobyggnader i Örebro kommun
Emilio Bobadilla

Emilio Bobadilla, född den 24 juli 1862 i Cárdenas, Kuba, död den 1 januari 1921 i Biarritz, Frankrike, var en spansk skald, romanförfattare och kritiker, som skrrev under pseudonymen Fray Candil.

Av Bobadilla finns två samlingar lyrik: Fiebres och Vortice (1902), den senare med ett företal av J.M. Heredia. Till både form och innehåll var han en modern skald, en sångare med klar röst om kärlek, livets sorger med mera. Av hans romaner förtjänar särskilt Novelas en germen (2:a upplagan 1900) och Á fuego lento (1903) att nämnas, utmärkta av skarp observation, bitande satir och intellektuell smidighet.

Det är dock som kritiker som Bobadilla blivit mest känd, och efter Leopoldo Alas död torde han ha varit Spaniens mest mångsidigt bildade, kunskapsrike och självständige granskare. Han var framför allt satiriker, strävade efter en vetenskaplig bas åt kritiken, var underhållande och lärorik; hans penna var en skarp klinga, skämtet var ofta bitande, och han var ej sällan grym, men aldrig orättvis. Hans oräddhet att uttala egna tankar injagade fruktan och ådrog honom de klerikalas och konservativas hat.

Bibliografi (i urval) 
 Reflejos de Fray Candil (1886)
 Escaramuzas (1888)
 Capirotazos (1890)
 Críticas instantáneas: I. El padre Coloma y la aristocracia (1891)
 Triquitraques (1892)
 Solfeo (1893)
 La vida intelectual (Folletos críticos). I. Baturrillos (1895)
 Grafómanos de América (Patología literaria) (I-III, 1902-03)
 A fuego lento (1903)
 Al través de mis nervios (1903)
 Sintiéndome vivir (1906)
 Muecas (1908)
 Bulevar arriba, bulevar abajo (psicología al vuelo) (1911)
 Viajando por España (Evocaciones y paisajes) (1912)
 En la noche dormida (1913)
 En pos de la paz (Pequeñeces de la vida diaria) (1917)

Källor

Noter

Födda 1862
Avlidna 1921
Kubanska författare
Spanska poeter
Spanskspråkiga författare
Män
Personer från Cárdenas, Kuba