kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Turok

Turok är en spelserie som är utvecklat av Acclaim Entertainment. Turok var först en serietidning men det har blivit också till spel. Det finns 7 Turok spel, det första spelet heter Turok: Dinosaur Hunter som finns på Nintendo 64 och Windows. Det första Turok spelet handlar om tidsresenären Joseph Turok som kommer till dinosauriernas tid som försöker stoppa en galning som vill styra hela universumet. I spelet möter man soldater och dinosaurier. Det har kommit en ny Turok till Playstation 3, Xbox 360 och Windows som är en remake från den gamla Turok.

Skillnaden mellan den gamla och nya Turok
Den gamla Turok handlar om karaktären Joseph Turok som reser genom tiderna för att stoppa en galning från att skapa ett fruktansvärt vapen som kan styra hela universum. Men i den nya handlar det om att Turok och några andra soldater ska fånga Roland Kane (som har landat på en planet bebodd av dinosaurier). Innan de landar skjuter Kane, en kriminell galning som var Turoks gamla mentor, ut en missil som förstör Turoks skepp. De kraschlandar på planeten och Turok måste nu fånga Kane till varje pris.

Spelserien
 Turok: Dinosaur Hunter (1997) släpptes till Nintendo 64 och Windows.
 Turok: Battle of the Bionosaurs (1997) släpptes till Game Boy.
 Turok 2: Seeds of Evil (1998) släpptes till Nintendo 64, Game Boy Color och Windows.
 Turok: Rage Wars (1999) släpptes till Nintendo 64 och Game Boy Color.
 Turok 3: Shadow of Oblivion (2000) släpptes till Nintendo 64 och Game Boy Color.
 Turok: Evolution (2002) släpptes till Nintendo GameCube, Game Boy Advance, Windows, PlayStation 2 och Xbox.
 Turok (2008) släpptes till Playstation 3, Xbox 360 och Windows.

Externa länkar
Officiell webbplats
Lista med recensioner av Turok

Datorspelsserier

de:Turok
Fastighetsägarna

Fastighetsägarna, tidigare Sveriges Fastighetsägareförbund, är en intresse- och branschorganisation i Sverige som representerar drygt 15 000 medlemmar som äger lokal- och bostadshyreshus, industrifastigheter samt bostadsrättsföreningar. De privata fastighetsägarna äger omkring 80 000 fastigheter med 700 000 lägenheter. De äger även cirka 80 procent av alla kommersiella lokaler.

Fastighetsägarna Sveriges VD heter Anders Holmestig. 

Branschorganisationen Fastighetsägarna är ombud för fastighetsägaren i hyresförhandlingar i enlighet med bruksvärdessystemet. Organisationen ger sedan 1910 ut Fastighetstidningen.

Organisation 
Fastighetsägarna är en federation som består av fyra fastighetsägareföreningar med lokal och regional verksamhet. På nationell och internationell nivå företräds Fastighetsägarna av organisationens gemensamma instans Fastighetsägarna Sverige.

Tidigare verkställande direktörer 
 Björn Ström (1987-1988)
 Reinhold Lennebo (2009-2020)

Externa länkar 
 Officiell webbplats för Fastighetsägarna

Intresseorganisationer i Sverige
Bostadspolitik i Sverige
Berget (franska revolutionen)

Berget (franska la montagne) var under franska revolutionen namnet på den mest radikala gruppen i nationalkonventet. Namnet fick gruppen av det faktum att de i konventsalen (som var en ridskola) satt högst upp under taket. Salen var konstruerad som en amfiteater och bergets medlemmar, montagnarderna, kunde längst uppifrån blicka ner mot de mer moderata grupperna i församlingen. Till montagnarderna hörde bland andra Danton, Robespierre och Marat. Gruppen utgjorde bara omkring 100 av de sammanlagt 750 medlemmarna men kom ändå att dominera konventet efter utrensningen av gironden i juni 1793, med hjälp av centergrupper. Gruppen stödde välfärdsutskottet fram till Robespierres fall 1794.

Referenser
Uppslagsordet berget från Nationalencyklopedins internettjänst. Hämtat 2008-03-03.

Franska revolutionen
Historiska politiska partier i Frankrike
Gus Hall

Gus Hall, född Arvo Kustaa Halberg den 8 oktober 1910 i Cherry Township i Minnesota av finska föräldrar, död 13 oktober 2000 i New York i New York, var en amerikansk politiker som under många år var ledare för det kommunistiska partiet (CPUSA) i USA. Han var partiets presidentkandidat fyra gånger: 1972, 1976, 1980 och 1984; de två sista gångerna tillsammans med Angela Davis.

Externa länkar
Gus Halls biografi
Gus Hall, American Communist Party boss, dies at 90 CNN
Spartacus

Födda 1910
Amerikanska kommunister
Amerikafinländare
Avlidna 2000
Män
Personer från Saint Louis County, Minnesota
Brunrötesvamp

Brunrötesvampar, eller brunrötare, är vednedbrytande basidiesvampar. De växer i lumen (hålrummet innanför cellväggen där själva vedcellen en  gång fanns) och bryter ner cellulosa och hemicellulosa genom en omfattande depolymerisering. Ligninet modifieras kraftigt och blir brunfärgat. Humus består till stor del av brunrötelignin. Brunröteangrepp försvagar ved kraftigt. Vid god syrgastillgång är brunrötan jämte vitrötan den vanligaste formen av vedröta.

Det är generellt svårt att studera brunrötans mekanismer i laboratorium, men man tror att den till större delen har icke-enzymatiska mekanismer för nedbrytningen – troligen till viss del baserade på hydroxylradikaler. Hussvamp (Serpula lacrymans), svavelticka (Laetiporus sulphureus), klibbticka (Fomitopsis pinicola) och grovticka (Phaeolus schweinitzii) är några brunrötesvampar som finns i Sverige.

Svampar
Ekologi
Blånadssvampar

Blånadssvampar (Ophiostomatales) är en ordning av svampar inom stammen sporsäcksvampar. De växer i död ved eller virke, där de kan penetrera några millimeter. De angriper inte den lignifierade cellväggen och orsakar därför ingen egentlig mekanisk skada på träet. Blånadssvampar ger olika grad missfärgning genom melanintillverkning. Förutom blått förekommer också svart och andra färger. Födan får svampen genom harts och icke-lignifierade cellulosastrukturer.

Blånadssvamp kan angripa trä snabbare än andra former av röta, och det förekommer att avverkade träd som blivit kvar i skogen lite för länge kan angripas av blånadssvamp så kallad stockblånad. Detta sänker normalt sett värdet på veden, även om det förekommer att möbelsnickare har använt sig av angripen ved (blåved) för att åstadkomma särskilda effekter. För kemisk pappersmassatillverkning spelar det inte så stor roll om råvaran angripits av blånad, men för mekanisk pappermassatillverkning kan det innebära att massan blir mörkare. Ett annat namn för blånadssvamp är blårötesvamp.

Blånadssvamp inomhus i ett hus, till exempel i grundläggning eller i vindsutrymmet visar att luftfuktigheten är för hög och att åtgärder för att sänka den bör vidtas. Blånadssvampen är troligen i sig själv ofarlig; i vart fall har vetenskapen inte kunnat belägga hälsorisker. Men är det fuktigt nog för blånadssvamp kan också andra mikrober växa som är bevisat hälsoskadliga.

Lämpliga åtgärder kan vara att avlägsna en fuktkälla eller att installera en avfuktare. 

Blånadssvampar
Baggsöta

Baggsöta eller purpurgentiana (Gentiana purpurea) är en flerårig ört. Den har en jordstam som kryper nära markytan, från denna sitter de djupt purpurbruna blommorna på 20–25 cm upprätta stjälkar. Den är vanlig i Centraleuropas bergsområden och förekommer i Norge i de sydligare fjällen. I Sverige är den endast känd från en lokal i Tännäs socken, Härjedalen. Baggsötan är fridlyst och är klassad som akut hotad i Sverige.

Tidigare har jordstammen använts inom folkmedicinen, och fungerade då som ersättning för den i övriga Europa använda Gentiana lutea (Gullgentiana), och som i flera vetenskapliga skrifter förväxlats med Baggsötan. Dessa importerades då till Sverige från Norge. Denna handel bidrog också till växtens svenska namn, då förledet bagge syftar på Norge. Andra ledet i växtnamnet skulle kunna komma från norskans sote eller søte, vilket inte reflekterar växten då dess rot är besk.

Synonymer 

Coilantha purpurea (L.) Borkh.
Gentiana purpurea var. asinii Briq.
Gentiana purpurea var. nana Griseb.
Pneumonanthe purpurea (L.) F.W.Schmidt

Referenser

Noter

Webbkällor 
Svensk Kulturväxtdatabas

Gentianaväxter
Ba Växtindex
Fridlysta växter i Sverige
Primärvägg

Primärväggen kallas den yttersta delen av en växtcellvägg. Till skillnad från sekundärväggen som anläggs senare, måste primärväggen kunna expandera och den har därför en ganska annorlunda uppbyggnad än sekundärväggen. I vedceller skiljer den sig från primärväggen bl.a. genom att ha mer pektin, annan form av hemicellulosa och innehålla betydligt högre halt protein. Cellulosan är dessutom mer slumpvis orienterad i primärväggen.

Växtanatomi
Heinrich Wagner

Heinrich Ludwig Ehrenfried Wagner, född 5 oktober 1834 i Stuttgart, död 19 mars 1897 i Darmstadt, var en tysk arkitekt.

Wagner studerade 1849-55 vid Polyteknikum i Stuttgart som lärjunge till Joseph von Egle, Christian Friedrich von Leins och Gustav Adolf Breymann. Han fortsatte studierna hos Charles-Auguste Questel i Paris och flyttade därefter till England, där han arbetade till 1861. Från 1869 och fram till sin död var han professor i byggnadskonst vid Polytechnikum i Darmstadt.

I Stuttgart byggde han bland annat engelska kyrkan St. Katharina (1864-68) i gotik, hertiginnans av Urach palats och Museisällskapets byggnad. Han ritade även Tekniska högskolans huvudbyggnad i Darmstadt (1893-95).  Tillsammans med Josef Durm, Hermann Ende och Eduard Schmitt grundade han och utgav Handbuchs der Architektur.

Tyska arkitekter under 1800-talet
Tyska professorer
Födda 1834
Avlidna 1897
Män
AVS

AVS kan syfta på

 AVS-länderna – ett begrepp * Antivirusprogram
Shahjahanpur (distrikt)

Shahjahanpur är ett distrikt i den indiska delstaten Uttar Pradesh, och hade 2 547 855 invånare år 2001 på en yta av 4 575 km². Det gör en befolkningsdensitet på 556,9 inv/km². Den administrativa huvudorten är staden Shahjahanpur. De största religionerna är Hinduism (79,63 %) och Islam (17,86 %).

Administrativ indelning 
Distriktet är indelat i fyra kommunliknande enheter, tehsils:
 Jalalabad, Powayan, Shahjahanpur, Tilhar

Städer 
Distriktets städer är huvudorten Shahjahanpur samt Allahganj, Jalalabad, Kanth, Katra, Khudaganj, Khutar, Powayan, Railway Settlement Roza, Shahjahanpur (Cantonment Board) och Tilhar.

Urbaniseringsgraden låg på 20,63 procent år 2001.

Källor 

Distrikt i Uttar Pradesh
Olof Andersson

Olof Andersson eller Olof Anderson kan syfta på bland andra:

Olof Andersson i Sjököp (1763–1842), svensk lantbrukare och riksdagsman
Olof Andersson i Lyckorna (1839–1912), svensk lantbrukare och riksdagsman
Olof Anderson i Hasselbol (1842–1932), svensk lantbrukare och riksdagsman 
Olof Andersson i Höör (1875–1938), svensk socialdemokratisk riksdagsman
Olof Andersson i Malmö (1887–1961), svensk socialdemokratisk riksdagsman 
Olof Andersson (död 1622), Stockholms borgmästare
Olof Andersson (1824–1872), svensk hemmansägare och spelman (klarinettist), far till violinisten Olof Bull
Olof Andersson (1850–1930), svensk köpman och kommunalpolitiker
Olof Andersson (1884–1952), svensk konstnär
Olof Andersson (1884–1958), svensk direktör inom filmindustrin
Olof Andersson (spelman) (1884–1964), svensk spelman
Olof Herman Andersson (1859–1907), svensk romanist
Olof Andersson Silfverlood (omkring 1584–1676), svensk militär och adelsman
Olof Andersson (1905–1997), lingvist, tog sig senare namnet Olof Arngart

Se även
Olle Andersson, flera personer
Olov Andersson (född 1942), svensk militär
Olaus Andreæ, flera personer
22 mars-rörelsen

22 mars-rörelsen bildades av bland annat Daniel Cohn-Bendit den 22 mars under studentrevolten 1968 i Paris och den spelade en aktiv roll i revoltens utveckling.

Rörelsen ligger i fokus i Robert Merle's roman Derrière la vitre från 1970, publicerad med titeln Behind the Glass i USA 1972.

Referenser 

Organisationer i Frankrike
Organisationer bildade 1968
Interfaith Climate Summit

Interfaith Climate Summit var ett internationellt möte om klimatfrågan över religionsgränserna, på initiativ av Svenska kyrkans ärkebiskop Anders Wejryd.

Interfaith Climate Summit ägde rum i Uppsala 28–29 november 2008. På mötet var ett antal namnkunniga opinionsbildare och företrädare för olika andliga riktningar inbjudna. I en ceremoni i Uppsala domkyrka den 28 november undertecknades ett manifest, ett upprop till FN och världens ledare att vidta nödvändiga politiska åtgärder för att värna vår jord.

Bakgrund och syfte 
Anders Wejryd menar att klimatfrågan är en utmaning för alla människor, till kyrkor och andliga ledare, politiker, ekonomer och folkrörelser. Syftet med Interfaith Climate Summit var att till världssamfundet presentera ett uppfordrande och hoppfullt etiskt-religiöst budskap om vad som krävs för att hejda växthuseffekten och förebygga effekterna av torka, översvämningar, stormar och andra svåra klimatföljder.

Interfaith Climate Summit lyfte fram trostraditionernas ansvar, bland annat för att hejda den globala uppvärmningen. Utgångspunkten är att religionerna har en gemensam värdegrund när det gäller att bevara skapelsen.

Seminarier 
Under Interfaith Climate Summit hölls en rad kringarrangemang. Ca 50 seminarier och föreläsningar, främst i Uppsala universitet, bidrog till fördjupning i frågor som interreligiös dialog, livsstil, etik och hållbar utveckling, ekonomi, klimatanpassat bistånd, ny teknik, fred och rättvisa. Mötet var öppet för allmänheten och besöktes av ca 1100 personer.

Projektledare för Interfaith Climate Summit var ärkebiskopens kaplan, Ann-Cathrin Jarl.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Interfaith Climate Summit

Global uppvärmning
Religion i Sverige
2008 i Sverige
Konferenser i Sverige
Johan Andersson i Altofta

Johan Andersson (i riksdagen kallad Andersson i Altofta), född 1 juli 1850 i Kärda, död där 11 december 1919, var en svensk lantbrukare och politiker (liberal).

Johan Andersson, som kom från en torparfamilj, var riksdagsledamot i andra kammaren för Jönköpings läns västra valkrets från 1912 till nyvalet 1914 samt från 25 januari 1915 till 1917. Som kandidat för Frisinnade landsföreningen tillhörde han dess riksdagsparti Liberala samlingspartiet. I riksdagen var han suppleant i 1913–1914 års första tillfälliga utskott samt i 1915–1917 års andra tillfälliga utskott.

Källor

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 140

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Personer från Kärda socken
Födda 1850
Avlidna 1919
Män
Uppsala Publishing House

Uppsala Publishing House (Konsultförlaget) är ett bokförlag i Uppsala som ger ut ca 20 böcker om året: "Ger ut böcker om ledarskap, projekt, marknadsföring samt personlig och organisatorisk utveckling, även populärvetenskapliga böcker och böcker med Uppsalarelaterat innehåll".

Externa länkar 
Förlagets webbplats

Svenska bokförlag
Företag i Uppsala
Jukka Nevakivi

Jukka Taneli Nevakivi, född den 8 oktober 1931 i Pudasjärvi, är en finländsk historiker.

Nevakivi blev 1963 filosofie doktor och var 1954-63 frilansjournalist för bl.a. Kaleva och Suomen Kuvalehti, tjänstgjorde 1963-79 inom utrikesförvaltningen bl.a. i Budapest, Kairo och Paris samt var 1980-95 professor i politisk historia vid Helsingfors universitet.

Han har forskat främst i olika dramatiska skeden i republiken Finlands historia. Inom hans rika produktion märks bland andra en politisk biografi över Eero A. Wuori (1992). Nevakivi skrev även första delen av den finländska utrikesförvaltningens historia (1988).

Bibliografi
 Muurmannin legioona (1970)
 Apu jota ei pyydetty (1972, eng. övers. The appeal that was never made, 1976) 
 Ystävistä vihollisiksi (1976) 
 Zdanov Suomessa (1995)
 Miten Kekkonen pääsi valtaan ja Suomi suomettui (1996) 
 Apu jota ei annettu (2000).

Källor

Externa länkar 
 

Finländska professorer i historia
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Män
Födda 1931
Levande personer
Personer från Pudasjärvi
Reino Kero

Reino Kero, född 2 mars 1939 i Kiikka, död 25 juni 2020 i Sastamala, var en finländsk historiker.

Reino Kero blev 1974 filosofie doktor och var 1971-1989 lektor i allmän historia vid Åbo universitet, 1989-1999 biträdande professor och 1999-2002 professor. Han riktade in sig på utforskningen av den finländska emigrationen till Nordamerika.

År 2001 utnämndes han till ledamot av Finska Vetenskapsakademien.

Bibliografi 
Migration from Finland to North America (1974), doktorsavhandling
Neuvosto-Karjalaa rakentamassa (1983)
Intiaanien Amerikka (1986)
Suomen siirtolaisuuden historia, I-III (1983-1986), tillsammans med Auvo Kostiainen, Arja Pilli och Keijo Virtanen
Uuden maailman jättiläinen (1991), tillsammans med Auvo Kostiainen och Keijo Virtanen
Suureen länteen (1996)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Finländska professorer i historia
Personer verksamma vid Åbo universitet
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Födda 1939
Avlidna 2020
Män
Personer från Sastamala
Historiker under 1900-talet
Finländska forskare under 1900-talet
Oslo, Florida

Oslo är ett kommunfritt område ingående i Sebastian–Vero Beach metropolitan statistical area i Florida, USA. Den är belägen nära Vero Beach i Indian River County. Platsen bosattes första gången kring 1883.

Källor

Fotnoter

Orter i Florida
Indian River County
Johan August Jonsson

Johan August Jonsson, Jonsson i Hökhult, född 12 januari 1851 i Bäckseda socken, Jönköpings län, död 26 februari 1935 i Lommaryd, var en svensk lantbrukare och riksdagsman. 

Jonsson var lantbrukare i Hökhult i Jönköpings län. Han var ledamot av riksdagens andra kammare från 1903.

Referenser

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmanna- och borgarpartiet
Svenska politiker under 1800-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Bäckseda socken
Födda 1851
Avlidna 1935
Män
Risto Alapuro

Risto Sakari Alapuro, född 28 april 1944 i Ruokolax, död 6 december 2022 i Helsingfors, var en finländsk sociolog och professor.

Karriär
Risto Alapuro blev 1975 pol.dr. och var en särskilt intressant gestalt bland finländska socialhistoriker. Han var en internationellt känd vetenskapsman som lyft fram den historiska sociologin i Finland. Han var professor i sociologi vid Jyväskylä universitet 1986–1991 och professor vid Helsingfors universitet 1991–2010. Hans specialområden var sociala rörelser, politiska konflikter och sociala nätverk. Han var ursprungligen inspirerad av Barrington Moore Jr och publicerade ett antal verk om sociala konflikter och klassideologier i 1900-talets Finland. De har ofta klassificerats som historisk sociologi, men denna etikett är klart för inskränkt med tanke på att hans bidrag med jämna mellanrum har stått i centrum för historikernas intresse och tydligt har ökat deras intresse för komparativa förklaringar.

Han disputerade på en avhandling om Akademiska Karelen-Sällskapet. Bland hans övriga arbeten märks State and revolution in Finland om det finska inbördeskriget. Att Alapuro har förblivit en viktig auktoritet bekräftas av rikliga hänvisningar till hans produktion i doktorsavhandlingar publicerade i Finland under 1990-talet. Det mest citerade är State and revolution in Finland.

Alapuro forskade, studerade och undervisade både i Frankrike, Ryssland och USA. År 1993 utnämndes han till ledamot av Finska Vetenskapsakademien.

Utmärkelser

Bibliografi 
 Akateeminen Karjala-Seura (1973), doktorsavhandling
 State and revolution in Finland (1988)
 Suomen synty paikallisena ilmiönä 1890–1933 (1994)

Referenser

Källor
 Meinander, Henrik: Den nödvändiga grannen: Studier & inlägg. Schildts: Helsingfors 2001.

Noter

Finländska professorer i sociologi
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Födda 1944
Personer från Södra Karelen
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Män
Avlidna 2022
Finländska forskare under 1900-talet
Kheri (distrikt)

Kheri (eller Lakhimpur-Kheri) är den till ytan största distriktet i den indiska delstaten Uttar Pradesh, och hade 3 207 232 invånare år 2001 på en yta av 7 680 km². Det gör en befolkningsdensitet på 417,6 inv/km². Den administrativa huvudorten är staden Lakhimpur. De största religionerna är hinduism (77,41 %) och islam (19,10 %).

Administrativ indelning
Distriktet är indelat i fem kommunliknande enheter, tehsils:
Dhaurahara, Gola Gokaran Nath, Lakhimpur, Mohammadi, Nighasan

Städer
Distriktets städer är huvudorten Lakhimpur samt Barwar, Dhaurahara, Gola Gokarannath, Kheri, Mailāni, Mohammadi, Oel Dhakwa, Palia Kalan och Singahi Bhiraura. 

Urbaniseringsgraden låg på 10,77 procent år 2001.

Källor

Distrikt i Uttar Pradesh
Välsignad den dagen

Välsignad den dagen är en psalm med sex 7-radiga verser. Först publicerad i Sions Nya Sånger 1778. 

En annan snarlik inledning har psalmen Wälsignad är den dag i Andeliga Sånger och Werser 1806, nr 755, vars författare också är okänd. Den psalmen sjungs till samma melodi som In dulci jubilo medan texten i Sions Nya Sånger sjungs till samma melodi som nr 38 i Ahnfelts sånger Uppstånden är Kristus.

Publicerad i
Sions Nya Sånger som nr 146 (5:e upplagan, 1863)
Sionstoner 1935 som nr 196 under rubriken "Passionstiden"
Guds lov 1935 som nr 270 under rubriken "En kristens saliga frid och trygghet"
Sionsharpan som nr 124. 
EFS-tillägget 1986 som nr 735 under rubriken "Fastan"
Lova Herren 1988 som nr 386 under rubriken "Frälsningens mottagande genom tron"

Svenska psalmer
Sven Hansson i Torp

Sven Hansson (i riksdagen kallad Hansson i Torp), född 17 februari 1827 i Ringarums församling, Östergötlands län, död där 24 maj 1878, var en svensk lantbrukare, mejerist och politiker.

Sven Hansson brukade en gård i Torp i Ringarums socken, där han också var kyrkligt och kommunalt aktiv, bland annat som kommunalstämmans ordförande 1863–1869.

Hansson företrädde bondeståndet i Hammarkinds och Skärkinds härader vid ståndsriksdagen 1865–1866, och var efter tvåkammarriksdagens införande ledamot i andra kammaren för Hammarkinds härads, Stegeborgs skärgårds och Skärkinds härads domsagas valkrets 1867–1869. År 1867 tillhörde han Ministeriella partiet, men övergick till Nyliberala partiet 1868 och kvarstod där mandatperioden ut. I riksdagen skrev han åtta egna motioner, bl a om kyrkoherdens ställning i skolrådet och om tryggandet av omyndigs egendom.

Referenser 
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 73

Noter 

Bondeståndets riksdagsledamöter
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Ministeriella partiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Nyliberala partiet
Födda 1827
Avlidna 1878
Män
Personer från Ringarums socken
Rysslands erövring av Sibirien

Rysslands erövring av Sibirien var en följd av ekonomiska, politiska och militärpolitiska strävanden. Erövringen påbörjades på 1500-talet och var inte avslutad förrän mot slutet av 1800-talet.

Introduktion 

Erövringen av Sibirien var Rysslands kanske största företag någonsin. Det kan ha varit för att tsarerna ville avvärja ett hot från någon konkurrerande grannstat, eller att för att öka det ekonomiska inflytandet. Drivkrafterna i företaget var kosackerna, bestående av förrymda livegna, under deras ledare Jermak Timofejevitj. Mot slutet av 1500-talet inleddes erövringen av Sibirien, och mot mitten av 1600-talet hade man nått fram till Stilla havet. Under 1800-talets senare hälft hade ryssarna erövrat hela den nuvarande Fjärranöstern-regionen, och på 1860-talet anlades Vladivostok. Det var också under 1800-talet Ryssland lade under sig Centralasien.

Historisk bakgrund 

De ekonomiska orsakerna till Sibiriens erövring var utvecklingen av pälshandeln, köpmän som ville bedriva handel. Handelsfamiljen Stroganov från Novgorod gjorde sig mäktiga genom pälshandel. Adliga storgodsägare ville skaffa nya områden och stoppa strömmen av livegna som flydde förtrycket på godsen. Som nämnts uppstod kosacksamhällena delvis genom att livegna flydde mot stäpperna i Sydryssland.

Under 1400-talet och 1500-talet var Ryssland hotat från olika makter som de resterande khanaten från Gyllene horden. Många krig mellan det ryska Moskvariket och de tatariska khanaten på Krim, Astrachan och Kazan ägde rum. Men med tiden stod Ryssland som segrare och lade under loppet av 1500-talet under sig Astrachan- och Kazankhanaten. När Ryssland erövrades av mongolerna på 1200-talet uppstod en fruktan att bli erövrad - därför ansåg de ryska härskarna att "de måste vara först" och erövra motståndaren innan denne erövrade det egna landet.

Rysslands historia
Sibirien