kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Erik Justander

Erik Justander, född omkring 1623 i Åbo, Sverige (nu Finland), död 10 november 1678 i Virmo, Sverige (i dagens Finland), var en skald och översättare. Han var farfar till lantmätaren Johan Justander.

Justander blev 1653 filosofie magister i Åbo och utnämndes 1655 till poeseos professor vid Kungliga Akademien i Åbo. Han författade två gratulationskväden på finska språket med de latinska titlarna Gratulatio tavast-runico-rythmica, med anledning av Viborgs kyrkas invigning 1664, och Gratulatio tavast-runico-finnonica, tillägnad Anders Michaelsson Pacchalenius. Justander översatte från 1655 till finska språket ett större antal kungliga förordningar liksom kungörelser, utfärdade av guvernörsämbetet i Åbo och generalguvernörsämbetet i Finland. Han utnämndes 1667 till kyrkoherde i Virmo.

Källor

Externa länkar 
 

Finländska präster
Svenska präster under 1600-talet
Finländska professorer
Svenska professorer
Personer verksamma vid Kungliga akademien i Åbo
Finländska översättare
Svenska översättare
Finskspråkiga översättare
Finländska poeter
Svenska poeter
Finskspråkiga poeter
Personer i Finland under 1600-talet
Personer från Åbo
Avlidna 1678
Män
Wapakoneta

Wapakoneta kan syfta på:

Wapakoneta, Ohio – en stad i Auglaize County
Wapakonetafördraget
USS Wapakoneta
Ormögonödlor

Ormögonödlor (Ophisops) är ett släkte ödlor som hör till familjen egentliga ödlor. Karakteristisk för släktet är avsaknaden av synligt ögonlock. Utbredningen för de ingående arterna innefattar sydöstra Europa, västra Asien och nordöstra Afrika.

Arter 
Ophisops beddomei
Ophisops elbaensis
Ophisops elegans - ormögonödla
Ophisops jerdonii
Ophisops leschenaultii
Ophisops microlepis
Ophisops minor
Ophisops occidentalis

Externa länkar 

Ödlor
Yohannes IV

Yohannes IV, född 11 juli 1837, död 10 mars 1889, var en abessinsk kejsare.

Yohannes hette egentligen Kasa och var hövding (ras) i Tigré, då vid kejsar Theodoros död 1868 frågan om självständigheten i Abessinien blev aktuell. Men okuvlig energi och klok beräkning lyckades han småningom samla så stor makt i sin hand, att han 1872 kunde i Aksum låta kröna sig till kejsare av Abessininen under namn av Johannes IV. Han invecklades snart i krig med Egypten, som försökte utsträcka sin makt utöver Nubien, och lyckades genom två segar 1875 och 1876 stoppa den egyptiska expansionen. Han vände sig därefter mot fursten Menilek av Schoa, som han tvingade till underkastelse 1878. Därigenom var riksenheten fullbordad. Åt söder erövrade Johannes 1887 betydande landområden. Ett betydande avbräck led Johannes genom den italienska expansionen vid rödahavskusten från 1882, som ledde till att Massaua, landets viktigaste hamnplats 1885 blev italiensk besittning. På grund av mahdisternas framträngande tvingades Johannes att ge upp motståndet mot italienarna. Han stupade 1889 i strid mot mahdisterna. och Yohannes besegrade Mahdi.

Noter 

Etiopiens regenter
Kungligheter som stupat i strid
Födda 1837
Avlidna 1889
Män
Personer i Etiopien under 1800-talet
Hornsgatan 20

Hornsgatan 20 är adressen för Sveriges Kommuner och Regioners byggnad vid Hornsgatan 18-20 på Södermalm i Stockholm. Huset uppfördes åren 1984 till 1989 i Överkikaren 30 efter ritningar av K-konsult arkitekter. Huset utgör en del av överbyggnaden av dåvarande Södergatan (nuvarande Söderledstunneln).

Stadsplanen för västra delen av kvarteret Överkikaren fastställdes i juni 1984. Den nya bebyggelsen skulle läka såret som dåvarande Södergatan utgjorde sedan 1930-talet i området vid Hornsgatans östra del. En överbyggnad av Södergatan med pågående trafik samt en besvärlig grundläggning var särskilda utmaningar. Under byggnaden förbereddes tunneln för tredje spåret som dock aldrig fullbordades. Stockholms stadsbyggnadskontor krävde att den kommande bebyggelsen måste ges mycket höga estetiska, stadsbildsmässiga och tekniska kvaliteter.

Byggnaden för Sveriges Kommuner och Regioner ritades av arkitekt Mats Edholm hos K-konsult arkitekter. Mot Hornsgatan har huset sju våningar med indragen takvåning. Fasaderna är putsade  och avfärgade i beige kulör. Interiört märks den avlånga och överglasade ljusgården som enligt arkitekturskribenten Olof Hultin hör till de allra vackraste i Stockholm.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Byggnader och anläggningar på Södermalm
Robert Kiljander

Karl Johan Robert Kiljander, född 15 augusti 1848 i Lapinlax, Savolax, död 14 november 1924 i Jyväskylä, var en finländsk lustspelsförfattare. Han var son till Karl Kiljander. 

Kiljander ingick 1871 vid finländska postverket och var från 1888 expeditör vid Jyväskylä postkontor. Han författade från 1881 en hel rad lustspel, de flesta i en akt, utmärkta genom humor, under vilken en lindrig samhällssatir understundom skymtar fram. Hans första stycken skrevs på svenska, de övriga på finska. Hans komedier återkom ofta på särskilt landsortsteatrarnas program.

Källor

Finländska dramatiker
Finskspråkiga författare
Finlandssvenska författare
Finländska författare under 1800-talet
Personer från Lapinlax
Födda 1848
Avlidna 1924
Män
Ugglan
Karl Kiljander

Karl Mårten Kiljander, född 22 september 1817 i Kaavi, Kuopio län, död 6 september 1879, var en finländsk präst och översättare. Han var far till Robert Kiljander.

Kiljander blev 1838 student i Helsingfors, 1842 prästvigd och 1866 kyrkoherde i Nilsiä samt var 1870–73 och från 1876 till sin död assessor vid domkapitlet i Kuopio. Han var en känslofull och poetisk natur, vilken redan som gymnasist i Borgå hänfördes av sin lärare Johan Ludvig Runebergs undervisning och dikter. Han översatte till finska Erik Johan Stagnelius Martyrerna (1848) och Karl August Nicanders Runesvärdet (1855). Hans mest betydelsefulla arbeten är dock översättningarna av Runebergs tre stora dikter: Nadeschda (1860), Kung Fjalar (1876) samt den efter hans död utgivna översättningen av Kungarne på Salamis (1880). Kiljander promoverades till filosofie hedersdoktor vid Uppsala universitets 400-års jubelfest 1877.

Källor

Finländska präster
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Finländska översättare
Översättare från svenska
Finskspråkiga översättare
Finländska författare under 1800-talet
Födda 1817
Avlidna 1879
Män
Ugglan
Vemmenhögs tingslag

Vemmenhögs tingslag var före 1878 ett tingslag i Malmöhus län i Vemmenhögs, Ljunits och Herrestads häraders domsaga. Tingsplatsen var Stora Herrestad.

Tingslaget omfattade Vemmenhögs härad. 

Tingslaget uppgick 1878 i Vemmenhögs, Ljunits och Herrestads häraders tingslag.

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om  domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik för Ystads tingsrätt

Tingslag i Malmöhus län
Fjällskärs gård

Fjällskärs gård (Fjellskär) är en herrgård i Stigtomta socken, Nyköpings kommun, Södermanlands län, belägen cirka 10 kilometer väster om Nyköping.

Historik
Gården är omnämnd redan på 1500-talet. Under 1600-talet ägdes gården av Johan Skytte. 1657 blev den säteri och innehades då av landshövdingen  Erik Karlsson Sparre. Genom kammarherre Fredrik Bengt Rosenhane, ägare av Tistad, kom gården senare i familjen Wachtmeisters ägo.

Fjällskärs skola

1865 startades folkskoleundervisning för barnen på godset och arrendegårdarna med snickaren Karl Peter Jonsson som förste småskollärare. Senare flyttade undervisningen till det nuvarande skolhuset i nära anslutning till gården.

Referenser

Herrgårdar i Södermanland
Byggnader och anläggningar i Nyköpings kommun
Johannes de Grocheo

Johannes de Grocheo, född omkring 1250, död omkring 1320, var en fransk musikteoretiker.

Johannes de Grocheo har i sitt traktat Teoria gett oss den enda kända, mera ingående redogörelsen för medeltida profanmusik, förva svars former och användning han redogör.

Källor 
 

Franska musikologer
Födda 1200-talet
Avlidna 1300-talet
Män
Johannes av Montecorvino

Johannes av Montecorvino, född omkring 1247, död 1328, var en italiensk franciskanmunk.

Johannes av Montecorvino skickades av påven Nicolaus IV med en skrivelse till Khubilai khan. Han framkom troligen 1293 och hade stor framgång som missionär där. 1307 upprättades för hans räkning ett ärkebiskopsdöme, och flera biskopar sändes ut att sortera under honom. Johannes avled i Peking och det berättas, att det fanns omkring 100.000 döpta kineser vid denna tidpunkt. Missionen gick sedan tillbaka, och någon efterträdare till Johannes utsågs aldrig.

Källor 
 

Italienska munkar
Italienska missionärer
Födda 1200-talet
Avlidna 1328
Män
Personer i Italien under 1300-talet
Apomys

Apomys är ett släkte gnagare i familjen råttdjur med cirka 15 arter som förekommer på Filippinerna.

Beskrivning 

Arterna påminner om vanliga möss. De når en kroppslängd (huvud och bål) mellan 8 och 14 cm, en svanslängd av 8 till 18 cm och en vikt mellan 20 och 50 gram. Den täta mjuka pälsen är på ovansidan brunaktig och på buken ljusgrå till vitaktig. Svansen är bara glest täckt med hår och nosen är spetsig.

Apomys lever i bergstrakter mellan 300 och 2 800 meter över havet. De är främst aktiva på natten och vistas vanligen på marken. Födan utgörs av växtdelar och av småkryp.

Taxonomi 
Tillsammans med randråttor och två andra släkten räknas Apomys till den så kallade Chrotomys-gruppen.

Arterna enligt Mammal Species of the World är:
 Apomys abrae hittas på norra Luzon.
 Apomys camiguinensis är endemisk för ön Camiguin och beskrevs först 2006.
 Apomys datae lever på norra Luzon.
 Apomys gracilirostris förekommer på Mindoro.
 Apomys hylocetes hittas på Mindanao.
 Apomys insignis lever likaså på Mindanao.
 Apomys littoralis finns också på Mindanao.
 Apomys microdon förekommer på Luzon.
 Apomys musculus lever på flera öar av norra Filippinerna.
 Apomys sacobianus hittas på Luzon.

IUCN listar A. camiguinensis som sårbar (VU), A. insignis som nära hotad (NT), A. abrae, A. gracilirostris, A. littoralis och A. sacobianus med kunskapsbrist (DD) och alla andra som livskraftiga (LC).

Under senare år beskrevs flera nya arter:
 Apomys aurorae, östra Luzon.
 Apomys banahao, i bergstrakter på södra Luzon.
 Apomys brownorum, i bergstrakter på västra Luzon.
 Apomys magnus, i bergstrakter på södra Luzon.
 Apomys minganensis, i bergstrakter på östra Luzon.
 Apomys sierrae, norra Luzon och tillhörande öar.
 Apomys zambalensis, i bergstrakter på västra Luzon.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 

Råttdjur
Muridae
Connie Britton

Constance Elaine "Connie" Britton, född 6 mars 1967 i Boston i Massachusetts, är en amerikansk skådespelerska. Bland hennes roller märks de som Nikki Faber i Spin City (1996–2000) och Tami Taylor i Friday Night Lights (2006–2011).

Filmografi
The Brothers McMullen (1995)
No Looking Back (1998)
Spin City (TV-serie, 93 avsnitt, 1996-2000)
One Eyed King (2001)
The Next Big Thing (2001)
Looking for Kitty (2004)
Friday Night Lights (2004)
Special Ed (2005)
The Life Coach (2005)
The Lather Effect (2006)
The Last Winter (2006)
Women in Trouble (2009)
A Nightmare on Elm Street (2010)
Conception (2011)
Friday Night Lights (TV-serie, 76 avsnitt, 2006-2011)
American Horror Story (TV-serie, 12  avsnitt, 2011)
Seeking a Friend for the End of the World (2012)
When Angels Sing (2012)
The Fitzgerald Family Christmas (2012)
Nashville (TV-serie, 2012–2018)
The To Do List (2013)
By Virtue Fall (2013)
9-1-1 (TV-serie, 2018)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Kvinnor
Födda 1967
Skådespelare från Minnesota
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Levande personer
Alumner från Dartmouth College
Brandstättergruppen

Brandstättergruppen bildades 1876, och är ett företag som håller till i Zirndorf i Bayern, som ligger i Tyskland. Det är de som tillverkar Playmobil.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Playmobil 

Tyska leksakstillverkare
Företag bildade 1876
Företag i Bayern
Zirndorf

Zirndorf är en stad i Landkreis Fürth i Regierungsbezirk Mittelfranken i förbundslandet Bayern i Tyskland.

Ekonomin
Brandstättergruppen, som tillverkar Playmobilleksaker, har sitt högkvarter i denna stad, och här finns också  Playmobil Funpark. Metz har också huvudkontor här.

Källor

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Fürth
Rudolf Eklöw

Rudolf Emanuel Eklöw, född 15 januari 1904 i Stockholm, död 29 september 1986 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk sportjournalist, fotbollsdomare och idrottsledare.

Rudolf Eklöw arbetade som sportjournalist under flera decennier och blev känd under signaturen R:et. Han var verksam på Idrottsbladet 1923 till 1939, på Nya Dagligt Allehanda 1940 till 1944, under 1940–1942 arbetade han som sportchef och 1942–1944 som redaktionssekreterare, på Expressen 1944–1946 arbetade han som sportchef och på Dagens Nyheter 1946–1969 som sportchef.

Rudolf Eklöw var allsvensk och internationell fotbollsdomare. Han dömde 16 landskamper, en match i OS 1936.

Rudolf Eklöw var styrelseledamot och sekreterare i IFK Stockholm 1920 till 1930. Vice ordförande i Svenska Ishockeyförbundet mellan 1948 och 1970. Han var vice ordförande i Stockholms fotbollsdomareklubb 1932–1936, sekreterare i Svenska Fotbollförbundets domarkommitté 1936 till 1949. Eklöw var styrelseledamot i Sportjournalisternas klubb 1936–1940 och 1945–1961, där han också var vice ordförande och ordförande 1949–1952 samt 1957–1961. Eklöw var styrelseledamot i IIHF 1948–1966 samt vicepresident 1957–1966. Han är gravsatt i minneslunden på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Utmärkelser
 Invald som ledare Internationella Ishockeyförbundets Hall of Fame 1999
 Hedersmedlem i IIHF 1976
 Invald i svensk ishockeys Hockey Hall of Fame 2012

Källor
 Svensk ishockeys Hall of Fame Svenska ishockeyförbundet
 
 Rudolf "R:et" Eklöw Nationalencyklopedin
 Eklöw, Rudolf Emanuel på SvenskaGravar.se

Noter

Män
Födda 1904
Avlidna 1986
Svenska idrottsledare
Svenska sportjournalister
Fotbollsdomare från Sverige
Svensk ishockeys Hockey Hall of Fame
Svenska journalister under 1900-talet
Journalister från Stockholm
Idrottare från Stockholm
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Karl Johan Spoof

Karl Johan Spoof, född 1773 i Paldamo socken i Österbotten, död 1808 i Torneå, var en svensk militär. 

Spoof deltog i Gustav III:s ryska krig 1788–90, tjänade sedermera någon tid i Pommern och erhöll fältväbels grad. År 1808, efter slaget vid Lappo, upprättade han tillsammans med Johan Jacob Roth en på militäriskt sätt inövad strövkår av bönder, vilken länge efter den svenska arméns återtåg mot Österbotten i trakterna av Näsijärvi och Ruovesi företrädesvis sjöledes uppsnappade ryssarnas ammunitions- och spannmålstransporter samt därigenom bringade hela ryska hären i stor fara. I de ryska generalernas rapporter gick Spoof under benämningen "general Spuff", liksom Roth kallades "amiral Rutt", men nådde i själva verket inte högre rang än underofficers. Han återgick sedermera till armén.

Källor

SKS Biografiakeskus: Spoof, Karl Johan

Svenska militärer
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Personer i finska kriget
Födda 1773
Avlidna 1808
Män
Ugglan
Personer från Paldamo
Johan Jacob Roth

Johan Jacob Roth, född 2 februari 1772 i Sarkkila by, Ikalis, död 1 september 1839 på Saarilax boställe i Teisko vid Tammerfors, var en svensk militär. 

Roth var vid utbrottet av finska kriget 1808 förare vid Björneborgs regemente och deltog med detta i flera av de märkligaste drabbningarna, bland annat vid Lappo den 14 juli 1808. Dagen efter denna strid sändes Roth med endast 40 av honom utvalda och liksom han själv med dessa nejder förtrogna björneborgare att genom smärre företag bereda fienden avbräck. Till skaran anslöt sig fältväbeln Karl Johan Spoof. Från en liten holme i Ruovesi företog han oavlåtliga strövtåg längs sjöar och landsvägar, understödd av bönder och hemförlovade soldater. Han vågade till och med angripa Tammerfors, som försvarades av två ryska kompanier, men blev tillbakadriven. Den ryske överbefälhavaren Nikolaj Rajevskij ansåg ställningen så farlig, att han var betänkt på återtåg till Tavastehus, men Nikolaj Kamenskij, som vid denna tid efterträdde honom, beslöt att hålla stånd i Jämsä. Roth angreps av så överlägsna krafter, att han måste dra sig tillbaka till huvudarmén. Den 10 augusti återförenade han sig med sitt regemente. Roth åtföljde armén till Sverige, men återvände efter konventionen i Kalix till hemlandet. Han erhöll avsked ur svensk tjänst 1812 med löjtnants titel och fick 1815 guldmedalj för tapperhet i fält.

Källor

SKS Biografiakeskus: Roth, Johan Jacob

Svenska militärer
Svenska militärer under 1800-talet
Personer i finska kriget
Personer från Ikalis
Födda 1772
Avlidna 1839
Män
Ugglan
Teodoro Picado Michalski

Teodoro Picado Michalski, född 10 januari 1900 i Cartago, död 1 juni 1960 i Managua i Nicaragua, var en costaricansk jurist, politiker och landets president 1944-1948.

Picado efterträdde president Rafael Ángel Calderón under mycket tveksamma omständigheter i presidentvalet 1944, ett val präglat av fusk och bedrägeri. Picado tillhörde Calderóns maktbärande parti Partido Republicano Nacional (PRN) och hade stöd från de avgående presidenten Calderón. Picado betraktades dock i allmänhetens ögon som en svag gallionsfigur som i praktiken kontrollerades av Calderón, vilket i verkligheten också var fallet.

Hans mandatperiod präglades av politisk oro och våldsamheter, vid ett flertal tillfällen kallade Picado in militären för att slå ner demonstrationer, strejker och andra protester mot regimen. 

Det folkliga missnöjet med PRN:s politik, som präglades av bedrägeri och korruption tog sig starka uttryck i presidentvalet 1948 då förre presidenten Calderón återigen ställde upp som presidentkandidat. Calderón tvingades dock låta en oberoende väljartribunal överse valet. Detta gjorde att väljartribunalen valde att utse Calderóns främste utmanare, Otilio Ulate, till segrare i presidentvalet. Calderón vägrade emellertid att erkänna sig besegrad och hävdade att valresultatet byggde på valfusk. Han lyckades få landets parlament, kongressen, att ogiltigförklara valresultatet och besluta att nyval skulle hållas. Detta ledde dock till att det s.k. Costaricanska inbördeskriget bröt ut den 12 mars 1948.

President Picado kom att spela en betydande roll i inbördeskriget. Det stod efter en månad klart att regimen förlorat inbördeskriget då landets näst största stad Cartago föll i rebellernas händer. Picado insåg att regimen förlorat och lyckades på eget initiativ få tillstånd ett fredsavtal, känt som Mexikanska ambassadens pakt, i vilket han i praktiken erkände sig och regimen besegrad och därmed gav upp och överlämnade makten till rebelledaren José Figueres. 

Efter att ha överlämnat makten tvingades Picado i exil Managua i Nicaragua där han levde fram till sin död 1960.

Referenser

Noter

Män
Födda 1900
Avlidna 1960
Costa Ricas presidenter
Edison's Phonograph Doll

Edison's Phonograph Doll är en leksaksdocka utvecklad av Edison Phonograph Toy Manufacturing Company (grundat av William W. Jacques och Lowell Briggs 1887) och introducerad 1890. Dockan utvecklades av Thomas Edison 1877. Den var 22 tum lång, och innehöll en borttagbar fonograf som spelade barnvisor. Utvecklingen tog flera år.

Källor
http://en.wikipedia.org/wiki/Edison%27s_Phonograph_Doll på engelskspråkiga Wikipedia, läst 27 augusti 2012

Fotnoter

1890-talets leksaker
Produkter lanserade 1890
Dockor
Bergbräken

Bergbräken (Oreopteris limbosperma) är en växtart i familjen Thelypteridaceae.

Externa länkar 
 
 Den virtuella floran

Be Växtindex
Thelypteridaceae
Lincoln Logs

Lincoln Logs är en leksak som består av träbitar, för att bygga fort och andra byggnader. Uppfinnare var John Lloyd Wright, son till arkitekten Frank Lloyd Wright. Lincoln Logs togs med i amerikanska National Toy Hall of Fame 1999. Leksaken uppfanns 1916.

John Lloyd Wright erhöll US Patent 1,351,086 den 31 augusti 1920 för en "leksaksstuga".

Källor
http://en.wikipedia.org/wiki/Lincoln_Logs på engelskspråkiga Wikipedia, läst 27 augusti 2012

Fotnoter

1910-talets leksaker
Träleksaker
Byggsatser
Produkter lanserade 1918
Erector Set

Erector Set är en metalleksaks-byggsats som ursprungligen patenterades av AC Gilbert Company i New Haven, som ligger i delstaten Connecticut i USA.

Leksaken patenterades 1913, The Erector Set uppfanns av AC Gilbert 1911, och tillverkades av A. C. Gilbert Company vid Erector Square i New Haven, fram till den dag 1967 då företaget gick i konkurs. Företaget Gabriel i Lancaster, Pennsylvania köpte sedan namnet, och fortsatte tillverka identiska set under 1970- och 80-talen.

Källor

Fotnoter

1910-talets leksaker
Metalleksaker
Produkter lanserade 1913
Byggsatser
Enwp
Ricky Seilheimer

Ricky Seilheimer, född den 30 augusti 1960 i Brenham i Texas i USA, är en amerikansk före detta professionell basebollspelare som spelade en säsong i Major League Baseball (MLB) 1980. Seilheimer var catcher.

Seilheimer draftades av Chicago White Sox 1979 som 19:e spelare totalt och redan samma år gjorde han proffsdebut i White Sox farmarklubbssystem. Efter bara en och en halv säsong i farmarligorna debuterade Seilheimer i MLB den 5 juli 1980. Sin sista MLB-match gjorde han den 8 augusti samma år. Seilheimer var under den enda säsong han spelade i MLB den yngste spelaren i American League.

Seilheimer fortsatte att spela i White Sox farmarklubbar till och med 1986, men fick aldrig chansen att spela för moderklubben igen.

Referenser

Webbkällor 
 
 
 

Amerikanska basebollspelare
Idrottare från Texas
Spelare i Chicago White Sox
Personer från Brenham
Födda 1960
Levande personer
Män
Soll das wirklich alles sein?

Soll das wirklich alles sein? är det andra studioalbumet från den österrikiska sångerskan Christina Stürmer. Albumet gavs ut 8 juni 2004, nästan exakt ett år efter att hennes debutalbum Freier Fall släppts den 16 juni 2003. Albumet innehåller sexton låtar vilket är fyra fler än på debutalbumet. Den 9 december 2004, precis ett halvår efter att det släpptes, certifierades albumet två gånger platina för att ha sålt fler än 40 000 exemplar.

Albumet debuterade den 20 juni 2004 på den österrikiska albumlistan där det direkt placerade sig på första plats. Det låg kvar som etta i två veckor i rad och låg etta i sex av de första sju veckorna på listan. Det låg totalt sexton veckor i rad inom top-10. Det återvände till topp-10 både i december 2004 och april/maj 2005. Albumet låg kvar på topp-75-listan i totalt 64 veckor med den sista placeringen den 11 september 2005, femton månader efter att det släpptes.

Singlar 

Den 3 maj 2004 släpptes låten "Vorbei" som den första singeln från Stürmers andra studioalbum. Den kom att bli albumets mest framgångsrika singel då det var den enda som toppade den österrikiska singellistan och även den enda som tog sig in på en utländsk singellista. I Tyskland nådde den plats 83. Efter att albumet släppts gavs ytterligare tre låtar ut som singlar. Den 16 augusti 2004 kom "Bus durch London". Den nådde femte plats i Österrike. Den 8 november samma år kom "Weisst du wohin wir gehen?". Den nådde åttonde plats i Österrike. Den fjärde och sista singeln från albumet, och den enda som släpptes år 2005, var "Liebt sie dich so wie ich?" som gavs ut den 21 februari året efter att albumet släppts. Den nådde en sjunde plats på den österrikiska singellistan.

Låtlista

Medverkande 

Christina Stürmer — Sång
Gwenael Damman — Bas
Hartmut Kamm — Keyboard, Gitarr
Trummor — Klaus Pérez-Salado
Oliver Varga — Gitarr

Listplaceringar

Referenser 

Soll das wirklich alles sein? på Itunes
Soll das wirklich alles sein? på austriancharts.at

Musikalbum 2004
Österrikiska musikalbum
Raggedy Ann

Raggedy Ann är en fiktiv figur skapad av amerikanske författaren Johnny Gruelle (1880–1938) till en bokserie för barn, som han skrev och illustrerade. Raggedy Ann är en trasdocka. Figuren skapades 1915, och introducerades för allmänheten 1918 med boken Raggedy Ann Stories. En docka marknadsfördes också framgångsrikt i samband med boksläppet. En uppföljare, Raggedy Andy Stories (1920), ledde till introduktionen av hennes bror, Raggedy Andy, klädd i sjömanskostym och hatt.

Den 27 mars 2002 upptogs Raggedy Ann i National Toy Hall of Fame.

I oktober 1986 var det premiär för musikalen Raggedy Ann, The Musical Adventure, med Ivy Austin, på Broadway vid The Nederlander Theater.

Källor
http://en.wikipedia.org/wiki/Raggedy_Ann på engelskspråkiga Wikipedia, läst 27 augusti 2012

Fotnoter

1910-talets leksaker
Dockor
Produkter lanserade 1915