kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Människor (Tolkien)

Människor är i J.R.R. Tolkiens värld bara en av de intelligenta varelserna. Därmed uppstår intressant perspektiv vad gäller människornas begränsningar. Redan tidigt allierar sig de med alverna i sin kamp mot Morgoth. Trots att de besegras upphör inte lojaliteten med alverna. Tydligt är att alvernas erfarenhet och vishet samt deras odödlighet är lockande för den mänskliga rasen. Skillnaden mellan odödlighet och dödlighet innebär ett naturligt hinder för blandäktenskap. Dessutom finns det ett påbud från valar om att alla alver som gifter sig med en människa blir dödlig. Endast tre alvflickor gifter sig med en människa: Lúthien och Idril under första åldern, och Arwen under tredje åldern.
Människorna kom att sträva efter alvernas odödlighet genom hela historien. Deras berättelser om alverna kom att handla om detta. Edain belönades med längre liv, tre gånger längre än vanliga dödliga. Men de fick inte bli odödliga. Människornas gåva fick inte valar ta ifrån dem. Även Númenorernas trots mot valars bann att aldrig besöka Aman kom att bero till stor del på människornas längtan efter evigt liv även om det var Sauron som förledde dem. Även efter Númenors fall kom människans att sökande efter liv att hemfalla åt svartkonst och ondska. Under början på tredje åldern försökte rikshovmästarna att beblanda Gondors människor med härdiga bergs- och kustbor som inte någonsin hade besmittats med kontrasten med alvernas odödlighet. Just för att mildra kontrasten mellan odödliga alver och dödliga människor är så stor. Men det hjälper inte. Under tredje åldern misstror människorna alverna. 

Människor i Tolkiens värld
Cirkulation

Cirkulation innebär att något rör sig i omlopp, att något förflyttar sig i ett kretslopp och till slut når tillbaka till startpunkten, där processen påbörjas igen.

Se även 
 Rotation
 Cirkulationsplats

Abstraktion
Geometri
Skridskonyckel

Skridskonyckel är en sorts hylsnyckel utformad som en vev, där hylsan passar på den kvadratiska tapp som finns i åtdragmekanismen på skridskor enligt Wollerts patent.

Notera att i litteraturen stavas uppfinnarens namn ibland Woolert.

Se även
Rörskridskor

Nyckelverktyg
Sportutrustning
Nannyjouren

Nannyjouren är ett svenskt TV-program där barnflickor åker hem till familjer och under en vecka hjälper dem med att hantera bråkiga barn. Programmet har sänts på TV 3.

Det finns även en bok baserad på TV-programmet Nannyboken - Våga vara förälder! utgiven av Bonnier Fakta.

Medverkande
 Cathrine Nordwall
 Anne-Lie Arrefelt
 Eva Lija

Se även
 Nannyakuten
 Supernanny

TV-program i TV3
Föräldraskap och fostran
Antioch

Antioch kan syfta på:

Antioch, Tennessee – en stad i USA
Antioch, Illinois – en ort i USA
Antioch, Kalifornien - en stad i USA

Se även
Antiochia – flera
Säve församling

Säve församling var en församling i Göteborgs stift  i Göteborgs kommun. Församlingen uppgick 2010 i Tuve-Säve församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 1664 annexförsamling i pastoratet Björlanda, Säve, Torslanda, Backa och Öckerö för att därefter till 1 maj 1928 vara moderförsamling i pastoratet Säve, Backa och Björlanda. Från 1 maj 1928 till 1979 moderförsamling i pastoratet Säve, Björlanda och Torslanda som från 1974 även omfattade Rödbo församling. Från 1979 till 2010 moderförsamling i pastoratet Säve och Rödbo. Församlingen uppgick 2010 i Tuve-Säve församling och en mindre del till Backa församling.

Verksamhet 
I församlingens arbete ingick även verksamhet i Skogomefängelset, Lillhagens sjukhuskyrka, äldreboende, sjukhem, aktivitetshus Centrum med mera.  Denna verksamhet har överförts till Backa församling. Säve församlingshem började projekteras redan 1965 och stod sedan klart 1975.

Kyrkor 
Säve kyrka
Kärra kyrka

Areal
Säve församling omfattade den 1 januari 1976 en areal av 53,8 kvadratkilometer, varav 51,2 kvadratkilometer land.

Se även
Säve socken

Källor

Fotnoter

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Historiska församlingar i Göteborg
Lindsay Wagner

Lindsay Wagner, född 22 juni 1949 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk skådespelerska, mest känd från TV-serien The Bionic Woman (1976–1977), för vilken hon belönades med en Emmy Award 1976. Hon har även medverkat i ett stort antal andra TV-produktioner och även i ett antal biofilmer.

Hon är vegetarian och har bland annat skrivit den vegetariska kokboken The High Road to Health (1990).

Referenser

Filmografi
 (TV-film)

Externa länkar

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personligheter inom vegetarianism i USA
Kvinnor
Födda 1949
Levande personer
Nannyakuten

Nannyakuten (Nanny 911) är ett amerikanskt TV-program där tre olika brittiska nannyer, Nanny Deb, Nanny Stella och Nanny Yvonne, hjälper olika amerikanska familjer där barnen har blivit ett problem, men det är själva verket föräldrarna som är problemet. 

Programmet har i Sverige sänts på Kanal 5.

Se även
 Nannyjouren
 Supernanny

Externa länkar
 Kanal 5 - Nannyakuten
 

Amerikanska TV-program
Föräldraskap och fostran
Reality-program
Flugbaggar

Flugbaggar (Cantharidae) är en familj i ordningen skalbaggar med cirka 5000 arter varav 49 är påträffade i Sverige. De kallas ofta också mjukbaggar.

Kännetecken
Flugbaggar har en långsträckt och något tillplattad kropp med mjuka och böjliga täckvingar. Längden är mellan 1,5 och 30 millimeter exklusive de ganska långa antennerna. De lever av andra insekter och ibland ser man att honan äter upp hannen efter parningen.

De svarta, sammetshåriga larverna övervintrar under stenar eller i jorden, men kommer fram vid töväder, och ibland kan man se dem i stort antal på snön, vilket har givit upphov till berättelser om maskregn. Larverna kallas av denna anledning också för snömaskar.

Flugbaggar förekommer allmänt på gräs och blommor i skogar och på ängar. Till Skandinaviens fauna hör omkring 50 arter, som har svarta eller grå-gula täckvingar samt vanligen röd-gul halssköld, med eller utan svart fläck.

Källor

Referenser

Externa länkar

 
Ugglan
Mjukbaggar

Mjukbaggar eller hårbaggar (Scirtidae) är en familj i ordningen skalbaggar med cirka 600 arter varav 17 är påträffade i Sverige. Flugbaggar, familjen Cantharidae, kallas ofta också för mjukbaggar.

Kännetecken 
Skalbaggen har en längd på mellan 1,5 och 12 millimeter. De i Sverige förekommande arterna har en längd på mellan 2 och 6 millimeter. Kroppen har en oval form och kroppen är mjuk och hårig, därav det svenska namnet.

Levnadssätt
Larverna lever i vatten på alger, svampar och annat organiskt material som de silar ut från vattnet. De fullbildade skalbaggarna brukar hittas i vegetationen i närheten av vatten.

Källor

Externa länkar

Skalbaggar
Nicoleta Alexandru

Nicoleta Alexandru, med artistnamnet Nicola, är en rumänsk sångerska född 5 november 1968 i Bukarest. Utanför Rumänien är hon mest känd för att ha deltagit i Eurovision Song Contest 2003 för hemlandet, med låten Dont break my heart som slutade på tionde plats. Bidraget fick tolv poäng från en nation; Ryssland.

Nicola inledde sin solokarriär 1992 och har turnerat flitigt vid sidan av medverkan i flera TV, radio och scenframträdanden. 2003 belönades hon med utmärkelsen "Årets kvinna" av tidningen Avantaje, och hennes sång "Lângă Mine" fick utmärkelsen "Årets sång" av radiostationerna Bucureşti och Actualitati. Hon tilldelades också pokaler från sångfestivalerna Mamaia och Kärleksballadfestivalen. 

I januari 2005 släppte hon sitt femte album "De Mă Vei Chema" som innehöll två stycken singlar som blev hits i Rumänien. Hon vann "Bästa kvinnliga artist" vid MTV Romania Music Awards 2005. År 2008 deltog hon i den nationella uttagningen till Eurovision Song Contest men slutade på sjunde plats av tolv stycken finalister. I augusti 2009 släppte hon sitt sjätte album "Thank You".

Diskografi

Album 

 1999 - Cu Tălpile Goale
 2000 - Turquoise
 2002 - Lângă Mine
 2003 - Best Of Nicola
 2005 - De Mă Vei Chema
 2009 - Thank You

Rumänska popsångare
Artister som representerat Rumänien i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 2003
Personer från Bukarest
Födda 1968
Kvinnor
Levande personer
Little Angel

Little Angel är ett musikalbum av Ana Johnsson från 2006, utgivet på Bonnier Music. Albumet föregicks av singeln "Days of Summer" som släpptes 12 juli.

Låtlista

"Little Angel" - 2:50
"Break Through Time"
"Exception"
"Catch Me If You Can"
"What If"
"Playing God"
"Burn"
"Days of Summer"
"The Harder We Fall"
"Still"
"Spit It Out"
"Coming Out Strong"

Little Angel
Album av Ana Johnsson
Dorothy Devore

Dorothy Devore, född som Alma Inez Williams 22 juni 1899 i Fort Worth, Texas, död 10 september 1976 i Woodland Hills, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare inom stumfilmen.

Karriär
Från 14 års ålder hade hon framgångar på musikscener och varietéer, och som 17-åring gjorde hon filmdebut. Inom några år var hon en av filmens populäraste komedienner, ofta i roller som okynnig hjältinna. När hon stod på toppen av sin karriär var hon en av Hollywoods högst betalda stjärnor. Hon drog sig tillbaka vid ljudfilmens intåg.

Externa länkar
 Dorothy Devore

Kvinnor
Personer från Fort Worth
Födda 1899
Avlidna 1976
Amerikanska skådespelare
Tito Colliander

Tito Fritiof Colliander född 10 februari 1904 i S:t Petersburg, Ryssland, död 21 maj 1989 i Helsingfors, var en finlandssvensk författare, gift med konstnären Ina Colliander.

Biografi
Collianders far var överste och han föddes och växte upp i Ryssland. I en ålder av 14 år flyttade han till Finland. Han utbildade sig på Ateneum i Helsingfors 1922–1924. Han studerade teologi och åren 1924–1928 var han teckningslärare i Borgå, innan han 1950 blev lärare i grekisk-ortodox kristendom vid de svenska läroverken i Helsingfors.

Colliander skildrar med inlevelse viljelösa människor, besatta av lidelser och brister och söker lösningen i grekisk-ortodox mysticism. Han räknas till de främsta finlandssvenska författarna under 1930- och 1940-talen.

Hans genombrott kom 1937 i samband med hans övergång till den grekisk-ortodoxa kyrkan. Den roman han då gav ut, Korståget, är en omvändelsehistoria i Dostojevskis anda. Ett huvudtema hos Colliander är konfrontationen mellan religiösa renhetsideal och driftslivets krav.

Collianders noveller är ofta finstämda barn- och naturstudier. Ett urval av noveller kom ut 1956 under titeln Fönster. Hans romaner ger skildringar av en idyllisk barndom, av revolutionens Petrograd, vagabondliv i Frankrike och Algeriet m.m. Han har också givit ut teologiska skrifter, konstnärsmonografier och dikter.

Han tog en prästexamen vid Ortodoxa prästseminariet i Finland 1964, blev teologie hedersdoktor 1968 och hedersledamot av Svenska litteratursällskapet i Finland 1970.

Colliander var morfar till journalisten och programledaren Baba Lybeck.

Bibliografi 
1930 – En vandrare (dikter)
1931 – Småstad
1932 – Huset, där det dracks
1933 – Bojorna
1934 – Glimtar från Tyskland
1935 – Taina
1936 – Ljuset
1937 – Korståget (roman)
1939 – Förbarma dig (roman)
1940 – Dagen är
1942 – Ilja Repin
1942 – Grottan (roman)
1943 – Duncker, en av de tappras skara
1943 – Den femte juli
1944 – Två timmar och andra noveller
1945 – Bliv till (roman)
1946 – Träsnittet
1948 – Sallinen
1949 – I åratal
1951 – Grekisk-ortodox tro och livssyn
1952 – Asketernas väg
1954 – Farled 1936–1953
1956 – Fönster, novellurval 1932–55
1956 – Samtal med smärtan
1957 – Glädjens möte
1958 – Nu och alltid
1959 – Vi som är kvar
1960 – Med öppna händer
1961 – På en trappa. Dikter 1941–61
1964 – Bevarat
1965 – Gripen
1966 – Kortfattad ortodox troslära
1967 – Vidare
1968 – Givet
1969 – Vaka
1971 – Nära
1973 – Måltid
1977 – Motiv
1979 – Början
1981 – Blick
1981 – Sju sagor

Priser och utmärkelser 
1968 – Pro Finlandia-medaljen
1969 – Svenska Akademiens Finlandspris
1973 – De Nios Stora Pris
1974 – Tollanderska priset

Källor

Uppslagsverk
 Bra Böckers lexikon, 1973.

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 
 Colliander lär oss om priset för utanförskap. Svenska dagbladet 14 juni 2004.
 kirjasto.sci.fi
 
 Tito och Ina Collianders arkiv vid Svenska litteratursällskapet i Finland

Finlandssvenska författare
Finländare från Sankt Petersburg
Födda 1904
Avlidna 1989
Män
Finländska författare under 1900-talet
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Författare från Sankt Petersburg
Mottagare av Tollanderska priset
François l'Ollonais

François l'Ollonais, egentligen Jean-David Nau, född cirka 1635 i Les Sables-d'Olonne, Frankrike, död 1667 i Darién, Panama, var en fransk buckanjär och pirat.

Biografi
Han föddes i Les Sables-d'Olonne i Frankrike, därav namnet l'Olonnais och kom till Amerika som livegen tjänare. Han började sin sjörövarkarriär runt år 1665. Han visade sig så duktig som besättningsman att guvernören på Tortuga i franska Haiti gav honom ett eget kaparfartyg. Med detta led l'Ollonais dock skeppsbrott utanför Campeche i nuvarande Mexiko. Medan hans män togs tillfånga lyckades l'Ollonais genom list fly tillbaka till Tortuga där han utrustade en ny expedition. 

Vid Kuba lyckades han komma över ett större fartyg och planerade sedan en avgörande expedition till Sydamerikas fastland. Med över 600 man och åtta fartyg begav han sig mot staden Maracaibo, i nuvarande Venezuela, som han intog och plundrade. L'Ollonais tillvägagångssätt för att finna stadens alla rikedomar väckte avsky till och med bland hans piratbröder eftersom han tog till oerhört hårda tortyrmetoder. Han plundrade även staden Gibraltar.

Sedermera led l'Ollonais återigen skeppsbrott utanför Mexikos kust. Han dödades under grym tortyr av indianer nära Darién i nuvarande Panama omkring år 1667.

Noter 

Födda 1635
Avlidna 1667
Pirater
Män
Vera Steadman

Vera Steadman, född 23 juni 1900 i Monterey i Kalifornien, död 14 december 1966 i Long Beach i Kalifornien, var en amerikansk stumfilmsskådespelerska.

Steadman gjorde filmdebut som sjuttonåring och medverkade i en lång rad Mack Sennett-komedier. Bland hennes mest kända filmer återfinns The Nervous Wreck (1924) och Stop Flirting (1925). Hon gjorde även i några ljudfilmer.

Hon var gift med skådespelaren Jack Taylor, som avled 1932. En av hennes tvillingsöner dog sex veckor gammal.

Externa länkar
 Vera Steadman

Kvinnor
Födda 1900
Avlidna 1966
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Personer från Monterey, Kalifornien
Riksglasskolan

Riksglasskolan är en svensk yrkesskola i Pukeberg i Glasriket, som ger glashantverkarutbildning med riksintag. Bland programmen ingår gymnasieskolans hantverksprogram, kvalificerad yrkesutbildning, utbildning för nordiska studenter samt uppdragsutbildning för studenter från hela världen.

Historik
Fram till 1950-talet utbildades Glasrikets nya glasarbetare på arbetsplatsen. Blivande glasarbetare ”sölade” under rasterna i hyttan, vilket innebar att de tränade, misslyckades och tränade igen för att till slut lyckas med de olika momenten. 

Omkring 1960 startades vid Orrefors glasbruk en mer systematisk glasutbildning i regi av glasbruket, vars personal var instruktörer. Utbildningen bedrevs i samarbete med Nybro yrkesskola, som svarade för den teoretiska delen. Eleverna hade praktik fyra dagar i veckan och teori en dag.

Nybro kommun tog 1969 över ansvaret för glasskolan. Fram till 1979 låg glasskolan vid Orrefors glasbruk, och från 1979 i nya kommunlokaler i närheten av glasbruket. I december 2010 flyttade Riksglasskolan till Orrefors glasbruk, och efter nedläggningen av Orrefors glasbruk flyttade den 2014 till Pukeberg.

Elever i urval
Åsa Jungnelius 
Sara Mannheimer
Fredrik Nielsen
Anders Wingård
Jan Winter Sokrates
Ebba von Wachenfeldt

Källor

Noter

Externa länkar
Riksglasskolans webbplats

Glasriket
Gymnasieskolor i Kalmar län
Kvalificerade yrkesutbildningar
Tortuga, Haiti

Tortuga (franska: Île de la Tortue) är en ö i Karibien, tillhörande Haiti och belägen strax utanför Hispaniolas nordvästra kust.

Historik
Ön koloniserades till en början av Spanien men erövrades av Frankrike 1665; fransmännen tillsatte därefter en guvernör på ön. Spanjorerna gjorde två misslyckade försök att återerövra Tortuga. Under franskt styre blev den ett ökänt tillhåll för engelska och franska pirater.

Det var omkring 1620 som Kustens brödraskap etappvis flyttade till den 213 kvadratkilometer stora klippiga ön Tortuga. Dess franska namn, Île de la Tortue, betyder "sköldpaddsön" och beskriver öns form sedd från Haiti. Ön Tortugas läge, vid samma breddgrad som Guantánamo på Kuba och mittemot Cap-Haïtien på Haiti, innebar att den var belägen mitt i sundet Paso de los Vientos, 10 kilometer från Hispañola. Tortuga skyddade de nyankomna buckanjärflyktingarna genom sin bergiga terräng. Efter 1640 fanns det på Tortuga också ett fort, kallat Duvslaget, som guvernören Levasseur anlade nära sitt residens. 

Avgörande för buckanjärerna bör ha varit öns skyddade läge. Dessutom var det enkelt att nå Kuba och Mexiko därifrån. Kustbrödernas delaktighet i piratverksamheten hade varit begränsad fram till 1620-talet menar Exquemelin. Men fångna på en klippö där nästan ingenting växte, bete till boskapen saknades och förföljda som de var av statsmakten, blev piratverksamheten nu huvudnäring för buckanjärerna.

Först ut, berättar Exquemelin, var en buckanjär vid namn Pierre la Grand från Dieppe i Normandie. 1602 lyckades han med en bark och besättning på 28 man ta viceamiralen i armadan till fånga vid Cabo Tiburon på västra Hispañola under en djärv manöver i ett desperat försök att komma undan spanjorerna. Resultatet av manövern var inte bara fångsten av viceamiralen, de kunde dessutom sänka sin egen bark och ta över amiralens skepp och med det segla till Frankrike. De av skeppets personal som inte ville ansluta sig till la Grand sattes iland. Väl hemma i Dieppe blev la Grand en rik och aktad man.

Exquemelin anser att la Grands aktion var ett av de avgörande skälen för buckanjärerna på Tortuga att helt övergå i sjöröveri. Men inte ens på Tortuga lämnades de i fred. Ön utsattes för räder av både holländare och spanjorer. Vid ett flertal tillfällen flydde buckanjärerna sina boplatser men återvände så snart angriparna försvunnit. Tortuga kom att bli sjörövarbas i Karibien fram till 1713.

Tortuga i kulturen
Tortuga spelar även viktig roll i Rafael Sabatinis roman Kapten Blod, som utspelar sig på 1680-talet. Där kallas guvernören d'Ogeron och Levasseur är namnet på en illa omtyckt pirat som Blod en kort tid samarbetar med.

Tortuga är också en viktig knutpunkt i filmserien Pirates of the Caribbean. I filmerna porträtteras befolkningen i Tortuga som ett försupet och slagsmålslystet gäng. Ön är en plats som kapten Jack Sparrow och hans kumpaner ofta besöker i filmerna.

Referenser

Externa länkar
Method of Securing the Ports and Populations of All the Coasts of the Indies   

Haitis öar
Brandingenjör

Brandingenjör är i Sverige en teknisk högskoleutbildning som omfattar 3,5 års studier (210 högskolepoäng). Utbildningen ges vid Lunds tekniska högskola (LTH) och vid Luleå tekniska universitet (LTU). Efter examen är det vanligast att antingen börja arbeta inom kommunal räddningstjänst med förebyggande byggnadstekniskt brandskydd och ledning av räddningsinsatser, eller som brandkonsult som projekterar och kontrollerar byggnadstekniskt brandskydd. Andra potentiella arbetsgivare är försäkringsbolag, länsstyrelserna, universitet, statliga myndigheter så som Boverket eller Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), tillverknings- eller kemikalieindustrin eller som säkerhetsansvarig på företag.

Möjlighet till arbete 
Det råder idag brist på brandingenjörer. Möjlighet att få jobb efter avslutad utbildning är mycket god i hela landet. Brandingenjörskompetensen är även eftertraktad utomlands.

Historik
Från att tidigare varit en eftergymnasial utbildning endast för brandförsvarens behov startades 1986 den första svenska akademiska högskoleutbildningen till Brandingenjör vid Lunds tekniska högskola. Utbildningen omfattade då 100 akademiska poäng. Samtidigt skapades en ettårig påbyggnadsutbildning i Räddningstjänst vid Räddningsverkets skola i Revinge utanför Lund.

1994 förlängdes utbildningen till 140 akademiska poäng.

2006 startade brandingenjörsutbildningen på Luleå tekniska Universitet.

2007 ändras akademiska poäng till högskolepoäng vilket innebar att de 140 akademiska poängen blev 210 högskolepoäng.

Påbyggnadsutbildningar 
Det finns möjlighet att bygga på brandingenjörsexamen med antingen en civilingenjörsexamen inom riskhantering (utbildningen finns på LTH) eller inom brandteknik (utbildningen finns på LTU). 

För att arbeta operativt som räddningsledare inom kommunal räddningstjänst krävs en ettårig påbyggnadsutbildning (RUB) vid MSB Revinge.

Examensbenämning
Svenska: Brandingenjörsexamen
Engelska: Bachelor of Science (BSc) in Fire Protection Engineering

Externa länkar och källor 

 Föreningen för brandteknisk ingenjörsvetenskap
Sveriges brandkonsultförening
Föreningen Sveriges brandbefäl
Avdelningen för brandteknik, LTH
Brandingenjörsutbildningen LTH
Brandingenjörsutbildningen LTU

Yrken
Brandförsvar
Ingenjörsutbildningar
Min store tjocke far

Min store tjocke far är en svensk långfilm från 1992 i regi av Kjell-Åke Andersson, med Nick Börjlind, Rolf Lassgård, Ann Petrén och Gunilla Röör i rollerna.

Rollista

Citat
- Vad kännetecknar en stor människa då? - Att den är rädd om sin familj.
- Ska jag ge dig ett tips? Om du träffar en pudding, sitt aldrig med en Dry Martini innan hon kommer. Om du behöver gå på muggen, skaka av han ordentligt. Säg alltid att hon har klippt sig, säg det även om hon inte har gjort det.
- Varje gång du grips av oro, ska du vila hos en häst. Hästen är som en kvinna, man ska alltid klappa en kvinna innan man går in till henne. Tyvärr vill dom också veta varför man kommit. Men det gäller inte hästar.
- Sjunger du? - Nää, jag bara visslar på korna.
- Jag ska bara blåsa av en grej. Sitt å väx.

Källor

Externa länkar

Svenska filmer 1992
Svenska dramafilmer
Svenskspråkiga filmer
1950-talet i svensk film
Filmer i regi av Kjell-Åke Andersson
Svenska 1990-talsfilmer
Guldbaggenominerade
Filmer vars manliga huvudrollsinnehavare belönades med Guldbaggen för bästa manliga huvudroll
Smooth jazz

Smooth jazz är en genre inom jazz. Många av de verk som räknas till genren har starka drag av andra stilar såsom funk och R&B (likt den närliggande stilen jazz fusion). I USA är genren mycket populär, och det går att ta emot radiostationer med "smooth jazz"-tema i princip var som helst i landet. Det finns dock endast ett fåtal svenska produktioner som räknas till genren.

En typisk smooth-jazz låt går i långsamt tempo (cirka 90-105 taktslag/minut), vanligtvis med    tenor/sopran-saxofon eller gitarr som instrument för huvudmelodin. Kompet tenderar ofta att vara framställt på artificiell väg, med en trummaskin eller sampler. Normalt sett innehåller kompositionerna inte sång.

Kritik 
Musikstilen saknar många av de drag som ursprungligen anses definiera jazz, såsom kraftiga utsvävningar från grundmelodi och rytmer i kompositionen. Därför är det vanligt att anhängare till traditionella och mer erkända jazzgenrer kommer med kritik, bland annat brukar det anses att stilen inte alls bör få kallas en subgenre av jazz - och att namnet används för att åka snålskjuts på den enorma prestige som "jazz"-ordet för med sig för att försöka sälja folk en form av finare hissmusik.

Exempel på artister 
 Bob James
 Bradley Joseph
 Dave Koz
 Euge Groove
 Grover Washington Jr.
 Kenny G
 Michael Franks
 Michael Lington
 Peter White
 Spyro Gyra

Svenska artister 
 Greger Hillman, saxofonist och producent. Svensk pionjär inom genren med albumet I Am Ready som släpptes 2006.
 Jonathan Fritzén, pianist.

Musikgenrer
Jazz