kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ronald Weitzer

Ronald Weitzer, född 1952, är en amerikansk sociolog som är specialiserad mot kriminologi, och en professor vid George Washington University. Han är känd för sina arbeten om sexindustrin.

Åsikter
Han förespråkar en prostitutionspolicy med två spår. Det första spåret handlar om att arbeta mot gatuprostitutionen, eftersom gatuprostitution är skadligt för det lokala ryktet, men också att gatuprostitution är skadligt för de prostituerade själva. Det andra spåret handlar om en "de facto avkriminalisering" av olika former av inomhus-prostitution, såsom eskortsservice, erotisk massage och bordeller. Weitzer menar att sådan prostitution inte har negativ påverkan på lokalsamhället och att polisarbete mot sådan form av prostitution är ett slöseri med polisresurser. Han menar också att ett sådant tillvägagångssätt, som grundas i principen om skademinimering, stämmer överens med allmänhetens uppfattningar om vilken form av prostitution som polisen borde arbeta mot.

Bibliografi
 Transforming Settler States: Communal Conflict and Internal Security in Northern Ireland and Zimbabwe, University of California Press, 1990. .
 Policing Under Fire: Ethnic Conflict and Police-Community Relations in Northern Ireland, State University of New York Press, 1995. .
 (ed.), Deviance and Social Control: A Reader, New York: McGraw-Hill, 2002. .
 (ed.), Current Controversies in Criminology, New York: Prentice Hall, 2003. .
 (ed.), Sex for Sale: Prostitution, Pornography, and the Sex Industry, New York: Routledge, 2000.  (hc),  (pb). Published in Japan by Studio Pan, 2004.
 (med Steven Tuch), Race and Policing in America: Conflict and Reform, New York: Cambridge University Press, 2006.  (hc),  (pb).
 (ed.), Sex for Sale: Prostitution, Pornography, and the Sex Industry, 2nd Edition, New York and London: Routledge, 2009.

Referenser

Externa länkar
 Faculty homepage, George Washington University.
 "Human Trafficking Evokes Outrage, Little Evidence" by Jerry Markon, Washington Post, September 23, 2007.

Levande personer
Amerikanska kriminologer
Amerikanska sociologer
Födda 1952
Män
Prostitutionsforskare
Prostitution i Ungern

Prostitution i Ungern har varit legaliserad och reglerad av staten sedan 1999. Enligt lagen är de prostituerade arbetare som säljer sexuella tjänster för pengar. Regeringen accepterar verksamheten så länge som skatter betalas in.

Ungerns liberala lagar angående sexarbete har också inneburit att man har en stor produktion av pornografisk film.

Referenser

Externa länkar
Councils come to grips with oldest profession
Reassessments: Undercover accountants
Formula for success
Hungarian Prostitutes' Interest Protection Association (officiell webbplats)
US Dept of State

Ungern
Ungerns samhälle
De största grekerna

De största grekerna (, Megaloi Ellēnes) var ett grekiskt TV-program producerat och sänt av det grekiska TV-nätverket Skai TV. I programmet, som sändes i flera avsnitt, gjordes omröstningar om de största grekerna genom tiderna. Omröstningen "vanns" av Alexander den Store.

De tio främsta placeringarna

Externa länkar
 Skai.gr. "Μεγάλοι Έλληνες"
Skai TV official website
BBC Press release on the original British version of the format
 Kathimerini (English Edition). The 100 greatest Greeks of all time. May 16, 2008.

Grekiska TV-program
Abbassia

Abbassia () är en stadsdel i distriktet (kism) Al Waili i nord-östra delen av Kairo, Egypten, som gränsar till distrikten Ain Shams, Heliopolis, Nasser City och Hadaiq al-Qubbah. Distriktet präglas av en typisk stadsbebyggelse med lägre och medelhöga byggnader samt med inslag av några mindre parker.

Det fick sitt namn från ett palats byggt under mitten av 1800-talet av Pasha Abbas I av Egypten, sonson till vicekung  Muhammed Ali av Egypten.

Källor 

Kairos distrikt
Ain Shams

Ain Shams eller Ein Shams () är ett distrikt (kism) i nord-östra Kairo, Egypten och som gränsar till Abbassia, Heliopolis och El-Quba. Namnet betyder "solens öga" på arabiska, med referens till det faktum att Ain Shams är byggt på platsen för den antika staden Heliopolis, en gång i tiden det andliga centret för forntida Egyptens soldyrkan.

Området är idag mest känt för sitt universitet, Ain Shams universitet, grundat 1950 och med bland annat fakultet för medicin, utbildning och teknik.

Enligt 900-talets bibliska kommentator, Saadja ben Josef,  är Ain Shams identiskt med det bibliska Egyptens mytomspunna stad Avaris.

Referenser

Externa länkar
Ains Shams universitetets officiella hemsida

Kairos distrikt
Gustav Reichardt

Heinrich Wilhelm Ludwig Gustav Reichardt, född den 13 november 1797, död den 18 oktober 1884, var en tysk tonsättare.

Reichardt studerade först teologi, därpå musik för Bernhard Klein och levde sedan som eftersökt musiklärare i Berlin, där han även en tid var dirigent för den yngre "liedertafeln". 

Han blev ryktbar genom manskvartetterna Was ist des Deutschen Vaterland? (1825; tysk text av E.M. Arndt, i svensk omtydning av Johan Nybom "Hvad är de skandinavers land?"), som snabbt blev tysk nationalsång, eldande för enhetssträvandena, och Das bild der rose ("Rosens bild").

Källor

Noter

Födda 1797
Avlidna 1884
Tyska klassiska kompositörer
Män
Garden City (Kairo)

Garden City ( , ordagrant Trädgårdsstaden på svenska) är en välbärgad stadsdel och bostadsområde på den östra stranden av Nilen i Kairo, Egypten. Området ligger i kismen Gamla Kairo mellan Nilen och Centrala Kairo, strax söder om Tahrirtorget.

Garden City är känt för sina rundade gator och dess diplomatiska beskickningar. Det var ursprungligen planerat av britterna för att omgärda den Brittiska Ambassaden i Kairo.

Referenser

Kairos distrikt
Trädgårdsstäder
Wennerberg

Wennerberg är ett svenskt efternamn, som också kan skrivas Vennerberg.
Den 31 december 2014 var följande antal personer bosatta i Sverige med namnvarianterna
 Wennerberg 996
 Vennerberg 84
Tillsammans blir detta 1 080 personer.

Personer med efternamnet Weinnerberg eller Vennerberg

 Bengt Olof Wennerberg (1918–2000), tecknare och illustratör
 Björn Wennerberg (1910–1978), skulptör och konservator
 Brynolf Wennerberg den äldre (1823–1894), konstnär och godsägare
 Brynolf Wennerberg den yngre (1866–1950), svensk-tysk målare, tecknare och grafiker
 Folke Wennerberg (1892–1971), diplomat
 Gunnar Wennerberg (1817–1901) skald och kompositör, lärare och ämbetsman
 Gunnar Wennerberg den äldre (1782–1860), prost
 Gunnar G:son Wennerberg (1863–1914), konstnär, formgivare av glas och porslin
 Gustaf Wennerberg (1856–1928), kompositör och organist
 John Wennerberg (1886–1979), civilingenjör, teknologie doktor
 Mattias Wennerberg (född 1981), ishockeyspelare
 Sara Wennerberg-Reuter (1875–1959), organist och tonsättare
 Sune Wennerberg (1855–1908), överste

Släktrelationer
Namnet Wennerberg bärs av flera släkter utan känd släktskap med varandra. För en av dessa, med Gunnar Wennerberg den äldre som stamfar, kan följande släkträd ställas upp:

Släktträd i urval, Wennerberg från Västra Tunhem
 Gunnar Wennerberg den äldre (1782–1860),född i Västra Tunhems socken, prost i Lidköping
 Gunnar Wennerberg (1817–1901) skald och kompositör, lärare och ämbetsman
 Sune Wennerberg (1855–1908), överste
 Folke Wennerberg (1892–1971), diplomat
 Gunnar G:son Wennerberg (1863–1914), konstnär, formgivare av glas och porslin
 Brynolf Wennerberg den äldre (1823–1894), konstnär, stuteriägare
 Brynolf Wennerberg den yngre (1866–1950), svensk-tysk målare, tecknare och grafiker
 Sara Wennerberg-Reuter (1875–1959), organist och tonsättare

Källor

Svenska efternamn
Svenska släkter
Musculus iliacus

Musculus iliacus är tillsammans med m. psoas major och psoas minor del av iliopsoasmuskulaturen, musklerna som bildar höftböjaren. Muskeln är också en av många posturala muskler, som håller kroppen upprätt och har med vår hållning att göra. En oflexibel,stel eller tajt höftböjare kan orsaka en stor lordos, svank i ländryggen. Stillasittande ger en stel muskel och kan vara en orsak till smärta i ländryggen.

Ursprung och fäste 
M. iliacus har sitt ursprung på fossa iliaca. Den fäster på trochanter minor, medialt på femur.

Funktion 
Denna muskel har som funktion att utföra en flexion i höftleden samt göra en lateralrotation i höftleden. 

Skelettmuskler
nedre extremitetens anatomi
Theodoros Kolokotronis

Theodoros Kolokotronis (grekiska: Θεόδωρος Κολοκοτρώνης), född 1770 på Peloponnesos (Morea), död 1843 i Aten, var en grekisk frihetskämpe från frihetskrigen 1821-1829. Han var en av ledarna för upproret på Peleponnesos och drev gerillakrigföring mot turkarna.

Biografi
Theodoros Kolokotronis var son till en klefthövding och själv anförare för ett band armatoler på Peloponnesos, men nödgades 1806 fly till Joniska öarna, där han trädde i engelsk krigstjänst. I början av 1821 återvände Kolokotronis  till Peloponnesos. Han tog tillsammans med Petros Mauromichalis ledningen av upproret där efter att grekiska frihetskriget brutit ut och vann flera segrar. Med växande framgång växte också hans ambitioner. Han framtvang 1823 sin utnämning till högste befälhavare på Peloponnesos och blev andre man i verkställande rådet. Han gick snart över till öppna fientligheter mot styrelsen, besegrades och fördes i februari 1825 som statsfånge till Hydra. Efter några månader frigavs han dock för att i kriget användas mot Ibrahim pascha.

År 1828 slöt Kolokotronis sig till presidenten Ioannis Kapodistrias och utnämndes åter till överbefälhavare på Peloponnesos samt besegrade 1830 de upproriska mainoterna. Som medlem av den grekiska interimsstyrelsen 1831, grep han till vapen mot sjumannaregeringen 1832, blev i januari 1833, strax före kung Ottos ankomst, slagen av den franska ockupationshären och fängslades 1834, som anstiftare av en sammansvärjning mot det bayerska regentskapet. Kolokotronis dömdes till döden, men då Otto själv tillträdde regeringen, l juni 1835, benådades Kolokotronis  efter press från opinionen. Han återfick sin rang som general och inkallades i statsrådet. Kolokotronis minnen (1770-1836) ha utkommit på grekiska 1846 och (i 2 bd) 1889 samt i enggelsk översättning av Edmonds, "K. the klepht and the warrior" (1892).

Avkomma
Kolokotronis äldre son, Panos, biträdde 1824 sin fader i upproret mot regeringen, men stupade samma år utanför Tripolitsa. En yngre son, Gennaios Kolokotronis, fängslades 1834 som deltagare i faderns sammansvärjning. Han blev senare general och 8 juni 1862 ministerpresident, men störtades 23 oktober samma år. genom den revolution, som berövade konung Otto tronen. Han dog 4 juni 1868 som militärbefälhavare i Aten; hans minnen gavs ut 1856.

Referenser

Grekiska generaler
Grekiska politiker under 1800-talet
Personer i grekiska frihetskriget
Födda 1770
Avlidna 1843
Män
Johann André

Johann André, född 28 mars 1741 i Offenbach am Main, död 18 juni 1799 i Offenbach am Main, var en tysk pianist, tonsättare och musikförläggare, far till Johann Anton André.

André grundade 1774 en större musikhandel i sin födelsestad, som senare övertogs av sonen och ännu existerar. Han var en av centralgestalterna i Zweite Berliner Liederschule.

Källor

Externa länkar 

Födda 1741
Avlidna 1799
Tyska klassiska pianister
Tyska klassiska kompositörer
Tyska musikförläggare
Män
Personer från Offenbach am Main
Maskinfirma Glaj AB

Maskinfirma Glaj AB servar vitvaror och hushållsmaskiner samt säljer luftkonditionering/värmepumpar till hushåll och företag i Skaraborg, Sverige. Maskinfirma Glaj startades 1954 av Gillis Larsson. Företaget var från start inriktat på försäljning & service av tvättmaskiner för gemensamhetstvättstugor och service av vitvaror i Skaraborg. Detta växte sedan att även omfatta kommersiell kyla samt storköks- & restaurangutrustning. Maskinfirma Glaj drivs från den 1 januari 2004 i tredje generation av Niklas Larsson. Företaget har idag tio anställda och omsätter drygt 13 miljoner.

Företag i Skövde
Företag bildade 1954
Greta Molander

Greta Gunhild Lovisa Molander, född 23 augusti 1908 i Ystad, död 20 mars 2002, var en svensk-norsk rallyförare, äventyrare och författare, gift och bosatt i Norge från 1938.

Molander deltog från 1929 i många internationella bilrallyn med goda resultat, bland annat i Monte Carlo-rallyt (sista gången 1973), där hon vann kvinnoklassen 1937 och 1952. 1953 blev hon kvinnlig Europamästare. Hon gav även ut reseskildringar och barnböcker med egna illustrationer.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
Biografi i Norsk biografisk leksikon

Norska rallyförare
Svenska rallyförare
Norska författare
Svenska författare
Födda 1908
Avlidna 2002
Kvinnor
Personer från Ystad
Svenskar i Norge
Berliner Liederschulen

Beteckningen Berliner Liederschulen, de berlinska sångskolorna, syftar vanligtvis på två grupper av kompositörer under 1700-talet som eftersträvade att främja den strofiska sången.

Erste Berliner Liederschule från omkring 1750 
Man räknar Erste Berliner Liederschule, den första berlinska sångskolan, som grundlagd 1753 med Christian Gottfried Krauses och Karl Wilhelm Ramlers Oden mit Melodien. I företalet framhävs att melodierna skall vare så enkla och sångbara som möjligt, och där hänvisas till den franska chansonkonsten som ett mönster av naturlighet och lätthet. Strävandet efter att ge konstsången en folklig musikalisk grundval är emellertid inte romantisk: Krause var en rationalistiskt orienterad personlighet, för vilken det inte rörde sig om att söka sig tillbaka till ursprungligt folkmusikaliskt stoff, utan om att närma konstsången till ett enkelhetsideal, som utformades inom en i högsta grad aristokratisk kultur, och Frankrike blev en naturlig musikalisk förebild, inte minst opéra comique, det franska sångspelet med krav om naturlighet i texter och musik, vars karakteristiska resultat var den folkligt utformade, iöronenfallande melodiken, de många strofiska sångerna och först och främst den talade dialogen.

Zweite Berliner Liederschule från omkring 1780  
De överväganden som kom till uttryck i Oden mit Melodien utvecklades emellertid först helt med den andra generationen av kompositörer som har fått beteckningen Zweite Berliner Liederschule, den andra berlinska sångskolan, med J.A.P. Schulz som en av dess framträdande representanter. Andra som kan nämnas är Johann André (1741-99), Johann Friedrich Reichardt (1752-1814) och Carl Friedrich Zelter (1758-1832), körledare för Sing-Akademie zu Berlin. 

I nära samarbete med den litterära gruppen Göttinger Hainbund, som stiftades 1772, arbetade de med större framgång vidare på det som hade försökts under de föregående årtiondena: att återuppväcka sinnet för förbindelsen av ord och toner och bringa den lödiga konstsången ut till en större krets. Hos Johann Heinrich Voß, Gottfried August Bürger, Matthias Claudius och bröderna Stolberg fann de en sångbar lyrik som var mer i linje med deras egna ideal. Ett föredöme var också Herder, som hade hävdat värdet av den folkliga diktningen med sina Volkslieder, I-II (1778-79).

Källor 
 

Musikhistoria
Musik i Tyskland
Upplysningstiden
Deportivo Petare

Deportivo Petare Futbol Club, fram till 2010 kallad Deportivo Italia Futbol Club, är en fotbollsklubb från Venezuela som kommer från Caracas. 

Klubben bildades 1948 och slogs ihop med Deportivo Chacao FC femtio år senare, 1998. Klubben har vunnit ligan i Venezuela fem gånger och Copa de Venezuela 3 gånger. Klubben spelar på Estadio Olimpico som tar 30 000 åskådare.

Fotbollsklubbar i Venezuela
Sport i Caracas
Sportklubbar bildade 1948
Caracas FC

Caracas FC är en fotbollsklubb från staden Caracas i Venezuela som bildades den 5 juni 1967 och har vunnit högstaligan 11 gånger, vilket är flest av alla lag i Venezuela.

Fotbollsklubbar i Venezuela
Sport i Caracas
Sportklubbar bildade 1957
Christian Gottfried Krause

Christian Gottfried Krause, född den 17 april 1719 i Winzig, död den 4 maj 1770 i Berlin, var en tysk jurist, kompositör och musikskriftställare.

Krause föddes i en musikalisk familj. Hans far var stadsmusikant och sonen lärde sig att spela flöjt, violin, klaver och puka av honom. 

Krause studerade rättsvetenskap vid universitetet i Frankfurt an der Oder, där han bland annat var åhörare vid Alexander Gottlieb Baumgartens föreläsningar. 

Baumgartens konception av estetiken utövade stort inflytande över Krause. År 1746 kom han till Berlin.

Hans skrift Von der musikalischen Poesie (1753) markerade begynnelsen av Erste Berliner Liederschule.

Musikaliska verk 
 Gelobet sey der Herr (kantat) 1758
 Der Tod Jesu (kantat med text av Karl Wilhelm Ramler) 1758
 Oden mit Melodien 1761
 Der lustige Schulmeister (sångspel med text av Friedrich Nicolai) 1766 
 Lieder der deutschen mit Melodien i fyra band 1767-8

Litterära verk 
 Lettre à Mr. le Marquis de B. sur la difference de la Musique Italienne et la musique Francaise 1748
 Von der musikalischen Poesie 1753

Källor

Noter

Tyska klassiska kompositörer
Personer från Berlin
Tyska musiker under 1700-talet
Födda 1719
Avlidna 1770
Män
Deportivo Táchira FC

Deportivo Táchira är en fotbollsklubb från staden San Cristóbal i Venezuela. Klubben grundades 1974 och vann ligan för första gången år 1979. Den första titeln av totalt 7. Klubben vann även ligan säsongen 2014/2015.

Fotbollsklubbar i Venezuela
Sportklubbar bildade 1974
Fårhagsberget

Fårhagsberget är ett 54 hektar stort naturreservat i Oskarshamns kommun i Småland.

Naturreservatet Fårhagsberget ligger drygt 10 kilometer väster om Oskarshamns tätort. Mitt i reservatet reser sig en bergshöjd som når 30–40 meter över omgivningarna. Området präglas i övrigt av blandskog dominerad av barrträd men med vissa inslag av lövskog, främst kring Hammarsjön. Skogen är gammal och många av träden har en ålder av 120–160 år medan några av tallarna är uppemot 250 år gamla. I områdets södra och västra del finner man Hammarsboån och Hammarsjön. Detta låglänta område består av lövskog och betesmark.

En besöksparkering finns i områdets södra del. Förvaltare av naturreservatet är Länsstyrelsen i Kalmar län.

Källor
 Om Fårhagsberget, länsstyrelsen Kalmar län
 Karta över naturreservatet

Naturreservat i Oskarshamns kommun
Naturskyddsområden bildade 1998
Flygenhet 66

Flygenhet 66 var ett hemligt flygförband med uppgift att flyga Nato-agenter ut ur Sverige eller placera infiltratörer vid finska gränsen mot Sovjetunionen.

Den hemliga enheten byggdes upp under 1980-talet  i samarbete med Nato-medlemmarna Danmark och Norge. Tanken var att använda små civila flygplan för att vara diskreta, men verksamheten var indelad enligt militär struktur med chef, stabschef, flygchef, piloter och markpersonal och var organisatoriskt tillhörig Kontoret för särskild inhämtning (KSI). De flesta som tillhörde enheten var rutinerade fallskärmsjägare. 

Flygenhet 66 hade ett tiotal civila flygplan, framförallt Cessna 182 och Cessna 206 samt helikoptrar. Dessa använde små flygfält röjda i skogen för start och landning, ofta i mörker och dålig sikt. Verksamheten var militär, men med säkerhetskydd av Säpo. Alla deltagare hade kodnamn och betalades kontant för att inte skapa några spår.

Stabschef för förbandet var Sven Hugosson (med kodnamn Jan Danielsson), dåvarande generalsekreterare för Kungliga svenska aeroklubben.

Den sista övningen hölls 1997 och verksamheten upphörde 1998.

Referenser

Noter
Svenska Dagbladet - Hemligt förband flög Nato-agenter
Svenska Dagbladet - Svenskarna riskerade livet

Källor

Sverige under kalla kriget
Olof Ask (läkare)

Carl Axel Olof Ask, född 19 mars 1909 i Lund, död 26 februari 1988 i Södra Mellby församling, Kristianstads län, var en svensk läkare; son till Fritz Ask.

Efter studentexamen 1926 blev Ask i Lund medicine kandidat 1930 och medicine licentiat 1936 samt medicine doktor i Uppsala 1942 (på avhandlingen Studien über die embryologische Entwicklung des menschlichen Rückgrats und seines Inhaltes unter normalen Verhältnissen und bei gewissen Formen von Spina bifida). Han innehade olika läkarförordnanden 1933–1940, var amanuens och t.f. underläkare på medicinska kliniken vid Lunds lasarett 1940–1943, underläkare och 1:e underläkare på medicinska avdelningen vid Växjö lasarett 1943–1946, praktiserande läkare i Lund 1947–1953, verksläkare och internmedicinsk konsult vid Sankt Lars sjukhus i Lund 1950–1956 samt överläkare för internmedicin och personalsjukvård vid Sankt Lars sjukhus från 1956. Han var bataljonsläkare i Fältläkarkårens reserv från 1937. Han författade skrifter i morfologi och internmedicin. Olof Ask är begravd på Norra kyrkogården i Lund.

Källor 

 Ask, Carl Axel Olof på SvenskaGravar.se

Svenska internmedicinare
Läkare från Lund
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1909
Avlidna 1988
Män
Susanne Rubinstein

Susanne Rubinstein, född den 20 september 1847 i Czernowitz, död den 29 mars 1914 i Würzburg, var en österrikisk psykolog.
 
Susanne Rubinstein författade Die sensoriellen und sensitiven Sinne (1874), Psychologisch-ästhetische Essays (1878-84), Aus der Innenwelt (1888), Zur Natur der Bewegungen (1890), Aus dunklem Grunde (1892), Psychologisch-ästhetische Fragmente (1902) med flera arbeten.

Källor

Noter 

Österrikiska psykologer
Österrikiska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Alumner från Karlsuniversitetet
Alumner från Leipzigs universitet
Personer från Tjernivtsi
Födda 1847
Avlidna 1914
Kvinnor
Ugglan
Djiboutis administrativa indelning

Djibouti är indelat i fem regioner och en stad. Vidare delas regionerna in i 11 distrikt.

Regioner

Distrikt

Se även 
 ISO 3166-2:DJ, ISO 3166-2-koden för Djibouti.

Referenser

Externa länkar 
 Statoids

 
 
Administrativa indelningar av länder i Afrika
Bantlär

Bantlär, även bantler, bantlärrem eller bandolär, var förr ett axelgehäng i vilket patronväska (bantlärtaskan) hängde. Bantlär var ibland även gemensam beteckning för patronväska med tillhörande gehäng. Bantlär var tidigare även ett axelgehäng för karbin, sabel eller annat sidogevär.

Det fanns även trumbantläder för trumslagaren, bantläder till dragonfanor etc. 

Bantlär kunde även vara en livrem för att bära upp patronkök eller bajonett. Benämningen användes ibland för själva patronköket.

Bilder

Se även 
 Remtyg

Källor

Noter

Externa länkar 

Kläder
Militär utrustning
Neaira

Neaira kan syfta på:

 Neaira (hetär) – en grekisk hetär under antiken
 Neaira (släkte) – ett släkte bredkantskinnbaggar
Vaccaro

Vaccaro är ett italienskt efternamn, som burits av bland andra:

 Andrea Vaccaro
 Brenda Vaccaro
 Domenico Antonio Vaccaro
 Lorenzo Vaccaro

Italienska efternamn
Crockett Johnson

Crockett Johnson (pseudonym för David Johnson Leisk), född 20 oktober 1906, död 11 juli 1975, var en amerikansk serietecknare, författare och illustratör.

Som serietecknare är han mest känd för serien Barnaby, som han skapade 1942 och fortsatte att skriva och teckna egenhändigt fyra år framåt. 1946 tog andra händer över serien, fast Johnson fortsatte att komma med uppslag och idéer fram tills serien lades ner 1952 (den återupplivades 1960-1962). Barnaby är ansedd för att vara en av de första "sofistikerade" dagspresserierna. Johnson gjorde senare succé med böckerna om "Harold and the Purple Crayon", som påminner om Barnaby fast den i högre grad riktar sig åt en barnpublik.

På svenska
 Pelle och den röda kritan (Harold and the purple crayon) (översättning Eva Håkanson, Natur och kultur, 1958). Ny uppl. En bok för alla, 2006
 Pelles äventyr (Harold's fairy tale) (översättning Eva Håkanson, Natur och kultur, 1958)

Referenser

Amerikanska författare av barn- och ungdomslitteratur
Amerikanska illustratörer
Födda 1906
Avlidna 1975
Män
Grötkräkla

Grötkräkla är ett handredskap som förr användes till att röra om med i grytor och andra kärl. Det tillverkades av en grenig tall- eller grantopp som avskalades från bark och andra ojämnheter. Dess huvudsakliga uppgift var att röra om i grötgrytan för att undvika att massan kokade fast i kärlet. Vid ystning var den ett praktiskt redskap till att röra om ostmassan med. Små kräklor användes likt dagens vispar. Ibland roterades även skaftet mellan handflatorna.

Externa länkar 
 "Brännpunkt: Gröt", Epstein & Nordegren i P1, Sveriges radio, 16 september 2015. Åtkomst 16 september 2015.

Husgeråd