kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Papyrussångare

Papyrussångare (Acrocephalus stentoreus) är en tätting i familjen rörsångare som förekommer i stora delar av södra Asien samt i Egypten.

Kännetecken

Utseende 
Papyrussångaren är en stor rörsångare med en kroppslängd på 16-18 centimeter. Den är i flera avseenden lik trastsångaren, men skiljer sig framför allt genom den långa och smala näbben, kortare vingar samt längre och mer rundade stjärt. Fjäderdräkten är mörkt olivbrun ovan, solkigt brunbeige under med lite ljusare strupe. Den har ett blekt och smalt ögonbrynsstreck som sträcker sig fram till ögat.

Läten 
Även lätena liknar trastsångarens, med ett grötigt track och ett hårt trrrrr. Sången är ett grovt och trevande schackrande med enstaka falsettoner, lite påminnande om björktrastars läten i gryningen.

Utbredning och systematik 
Papyrussångare delas in i tio underarter med följande utbredning:
 stentoreus-gruppen
 Acrocephalus stentoreus stentoreus – Egypten 
 Acrocephalus stentoreus levantinus (inkluderas ofta i stentoreus) – norra Israel 
 brunnescens-gruppen
 Acrocephalus stentoreus brunnescens – Arabiska halvön och Iran till Mongoliet och Indien; övervintrar i Indien
 Acrocephalus stentoreus amyae – slättmarkerna kring floden Brahmaputra (Assam) till Myanmar och sydvästra Kina
 Acrocephalus stentoreus meridionalis – Sri Lanka
 Acrocephalus stentoreus harterti – Filippinerna (Luzon, Mindoro, Leyte, Bohol och Mindanao)
 Acrocephalus stentoreus celebensis – södra Sulawesi
 Acrocephalus stentoreus siebersi – västra Java
 Acrocephalus stentoreus lentecaptus – sydöstra Borneo, Java och de västra Små Sundaöarna (Lombok och Sumbawa)

Hybridisering med trastsångare har noterats i södra Kazakstan.

Familjetillhörighet 
Rörsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Acrocephalidae.

Levnadssätt 
Papyrussångaren häckar som namnet avslöjar helst i papyrusbestånd, men även kaveldun, bladvass, majs och liknande hög vegetation nära vatten eller i fuktiga områden. Den ses ofta födosöka i gles vass nära vattenytan.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig eller mycket vanlig i stora delar av sitt utbredningsområde.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Karolinersångare

Karolinersångare (Acrocephalus syrinx) är en fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar. Den förekommer på några öar i ögruppen Karolinerna i Mikronesien i Stilla havet. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Karolinersångaren är en medelstor (15 cm) rörsångare med lång näbb. På huvudet syns ett gulaktigt ögonbrynsstreck och ett svartaktigt ögonstreck. Ovansidan är brun, på övergumpen gulare och ljusare, med smala gulaktiga kanter på hand- och armpennorna samt på stjärtpennespetsarna. Undersidan är gulvit med kanelbeige ansstrykning. Ögat är mörkt, benen gråaktiga, övre näbbhalvan svartaktig och undre ljust gråaktig. Sången består av en varierad serie med melodier och drillar, vanligen uppbruten i plötsliga utbrott med mellanliggande pauser.

Utbredning och systematik 
Fågeln är endemisk för ögruppen Karolinerna där den förekommer på öarna Woleai, Lamotrek, Truk, Pohnpei, Nukuoro och Kosrae. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. 

Tidigare behandlades den som underart till Acrocephalus luscinius, men har mycket kortare näbb, avvikande levnadssätt och annorlunda läten. Genetiskt är de inte heller nära släkt.

Familjetillhörighet 
Rörsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Acrocephalidae.

Levnadssätt 
Karolinersångaren hittas i täta stånd av högt gräs, men även i trädgårdar inne i städer, i ungskog och i bergsbelägen regnskog. Den födosöker både på marken och kan ses uppe i trädtaket. Bo med ägg har hittats mellan april och oktober, medan bobygge noterats i december. Det tätt vävda sfäriska boet består av gräs, växtstammar och löv, fodrat med tunt gräs. Det placeras huvudsakligen i ett träd, ibland i en buske eller högt gräss, på mellan 1,2 och tolv meters höjd. Däri lägger den två ägg.

Status och hot 
Arten har ett litet utbredningsområde, men populationen verkar ha en stabil utveckling och den tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig i åtminstone delar av utbredningsområdet.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i oceaniska regionen
Endemiska fågelarter i Karolinerna
Hendersonsångare

Hendersonsångare (Acrocephalus taiti) är en fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar som enbart förekommer på den lilla ön Henderson Island i östra Stilla havet.

Utseende och läte 
Hendersonsångaren är en stor rörsångare med en kroppslängd på 17 centimeter och en relativt kort näbb. Den adulta fågeln är olivbrun ovan och vit med något gulaktig anstrykning under. Hjässan är fläckad olivbrunt och vitt, resten av huvudet vitt med mörkt streck genom ögat. Fjäderdräkten har ofta inslag av asymmetriskt spridda vita fjädrar, vissa är nästan helt vita. Lätet är kort och hårt, sång saknas.

Utbredning och systematik 
Fågeln är endemisk för Henderson Island, en nordlig ö bland Pitcairnöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes rörsångarna liksom ett mycket stort antal andra arter till familjen Sylviidae, tidigare kallad rätt och slätt sångare. Forskning har dock visat att denna gruppering är missvisande, eftersom då även välkända och mycket distinkta familjer som svalor, lärkor och stjärtmesar i så fall bör inkluderas. Hendersonsångaren med släktingar har därför brutits ut till familjen rörsångare (Acrocephalidae).

Levnadssätt 
Hendersonsångaren är en skogsfågel som vanligen ses i familjegrupper födosökande på alla nivåer. Den lever av olika födoämnen som sniglar, myror, flugor, skalbaggar, stora getingar, kackerlackor, frön och fruktkött.

Häckning 
Fågeln häckar från slutet av augusti till början av januari, i par eller i en trio, vanligen bestående av obesläktade fåglar. Den lägger två till tre ägg. När äggen väl kläcks blir de flesta ungar flygga. Den vanligaste orsaken bakom misslyckade häckningar är predation från introducerade polynesisk råtta.

Status och hot 
Arten förekommer bara på en enda liten ö och är i och med det utsatt för risken att främmande djurarter oavsiktligt införs, framför allt däggdjurspredatorer som råttor och katter. Världspopulationen uppskattas till 7200 vuxna individer och opulationsutvecklingen är stabil.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i oceaniska regionen
Amursångare

Amursångare (Acrocephalus tangorum) är en sällsynt och hotad asiastisk fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar.

Kännetecken

Utseende 
Amursångaren är en liten (13 cm) och otecknad rörsångare. Ovansidan är rostbeige, undersidan i stort sett vit men beigebrun på flankerna. På huvudet syns ett smalt svart ögonstreck samt ett tydligt vitt ögonbrynsstreck som kantas ovantill av svart. Liknande fältsångaren är mindre rödbrun ovan och har mindre tydligt svart streck ovan ögat, medan svartbrynad rörsångare har mörkare hjässa och tydligare kontrast mellan det svarta strecket ovan ögat och blek hjässmitt. Den senare arten är även generellt mattare och mer olivbrun ovan.

Läte 
Amursångaren sjunger en typisk Acrocephalus-ramsa, medan lätena består av vassa "chik-chik", hårda "chr-chuck" och ett sluddrat "zack-zack".

Utbredning och systematik 
Amursångaren häckar i norra Manchuriet och övervintrar i södra Kina och Thailand. Tidigare behandlades amursångaren som underart till fältsångare alternativt svartbrynad rörsångare men både morfolgiska och genetiska studier visar att den bör behandlas som egen art. Den är närmast släkt med fältsångare men också kortvingad rörsångare. Amursångaren behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes rörsångarna liksom ett mycket stort antal andra arter till familjen Sylviidae, tidigare kallad rätt och slätt sångare. Forskning har dock visat att denna gruppering är missvisande, eftersom då även välkända och mycket distinkta familjer som svalor, lärkor och stjärtmesar i så fall bör inkluderas. De har därför brutits ut till familjen rörsångare (Acrocephalidae).

Levnadssätt 
I Kina förekommer arten i vassbälten och i Hongkong har den påträffats i vass kring igenväxta fält och fiskdammar. Sentida observationer från Kambodja har gjorts i varierande miljöer i högt gräs, säv och buskmarker. Inget är känt om vare sig dess föda eller häckningsbiologi.

Status och hot 
Amursångaren är en fåtalig art med en världspopulation på högst 10.000 vuxna individer. Den minskar dessutom i antal på grund av habitatförstörelse både i dess häckningsområde och övervintringsområde. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som sårbar.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i orientaliska regionen
Pitcairnsångare

Pitcairnsångare (Acrocephalus vaughani) är en utrotningshotad tätting i familjen rörsångare. Den förekommer enbart på en enda isolerad ö i östra Stilla havet.

Utseende 
Pitcairnsångaren är en stor och relativt kortnäbbad medlem av familjen rörsångare med en kroppslängd på 17 centimeter. Ovansidan är olibrun, undersidan gulvit och i ansiktet syns ett mörkt ögonstreck och ett blekt ögonbrynsstreck. Karakteristiskt är inslag av vita fjädrar som är varierat och ofta osymmetriskt spridda i fjäderdräkten. Ungfågeln är brun ovan, djupt brungul under och saknar den adulta fågelns vita fjädrar.

Utbredning och systematik 
Arten förekommer enbart på ön Pitcairn Island i södra Polynesien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes rörsångarna liksom ett mycket stort antal andra arter till familjen Sylviidae, tidigare kallad rätt och slätt sångare. Forskning har dock visat att denna gruppering är missvisande, eftersom då även välkända och mycket distinkta familjer som svalor, lärkor och stjärtmesar i så fall bör inkluderas. Pitcairnsångaren med släktingar har därför brutits ut till familjen rörsångare (Acrocephalidae).

Levnadssätt 
Pitcairnsångaren är vanligast i områden med högrest skog, mindre vanlig i buskmarker och kring bebyggelse och förekommer inte alls i områden med exponerad barmark och klippor. Den är insektslevande och ses sällan på marknivå, möjligen på grund av människors och katters närvaro. Den häckar i par eller i familjegrupperingar.

Status och hot 
Arten har en mycket liten världspopulation på endast 250–1000 vuxna individer dessutom minskar på den enda lilla ö där den förekommer, på grund av habitatförstörelse och predation från införda djurarter. IUCN kategoriserar därför arten som starkt hotad.

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn hedrar Robert E. Vaughan (1874–1937), kommendör i Royal Navy, verksam i Stilla havet 1893.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i oceaniska regionen
Pitcairn
Papyrusgulsångare

Papyrusgulsångare (Calamonastides gracilirostris) är en fåtalig, hotad och lokalt förekommande afrikansk fågel i familjen rörsångare.

Utseende och läten 
Papyrusgulsångaren är en medelstor (14 cm) rörsångare. Fjäderdräkten varmt olivbrun till rostbrun ovan, det senare framför allt på stjärten. Undersidan är gul med olivgrön anstrykning över bröst och flanker. Sången är melodisk och fyllig.

De båda underarterna (eller arterna, se nedan) skiljer sig något. Taxonet bensoni har ljusgult eller vitaktigt öga, ej orangerött, saknar nominatformens rostfärgade flanker, övre stjärttäckare och kanter på ving- och stjärtpennor samt är något mindre. Även lätena skiljer sig.

Utbredning och systematik 
Papyrusgulsångare delas in i två underarter med följande utbredning:
 Calamonastides gracilirostris gracilirostris – förekommer från östra Kongo-Kinshasa till Kenya, västra Uganda och Burundi
 Calamonastides gracilirostris bensoni – i nordöstra Zambia (mynningen av Luapulafloden)

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN bensoni som den egna arten "zambiagulsångare".

Släktestillhörighet 
Denna art placerades tidigare i släktet Chloropeta tillsammans med berggulsångare och afrikansk gulsångare. DNA-studier visar dock att de två senare är nära släkt med en grupp palearktiska sångare i släktet Hippolais, som stäppsångare och eksångare. Denna grupp har idag lyfts ut till ett eget släkte, Iduna, medan papyrusgulsångaren utgör en egen utvecklingslinje och placeras i Calamonastides.

Familjetillhörighet 
Rörsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Acrocephalidae.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN bedömer hotstatus för underarterna, eller arterna, var för sig, båda som sårbara.

Noter

Externa länkar 

Rörsångare
Fåglar i etiopiska regionen
Berggulsångare

Berggulsångare (Iduna similis) är en afrikansk fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Berggulsångaren är en medelstor (13 cm) sångare med lång stjärt och rätt lång och bred näbb. Ovansidan är olivgrön och undersidan gul. Den liknar afrikansk gulsångare, men skiljer sig genom olivgrönt på hjässan, ej svart. Sången är en sprudlande blandning av stigande och fallande visslingar samt mörkare skallrande ljud.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i södra Sydsudan, bergstrakter i östra Demokratiska republiken Kongo, nordöstra Uganda, Kenya, rwanda, Burundi, Tanzania och norra Malawi. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Denna art placerades tidigare i släktet Chloropeta tillsammans med afrikansk gulsångare och papyrusgulsångare. DNA-studier visar dock att den (liksom afrikansk gulsångare) är nära släkt med en grupp palearktiska sångare i släktet Hippolais, som stäppsångare och eksångare. Denna grupp har idag lyfts ut till ett eget släkte, Iduna, medan papyrusgulsångaren utgör en egen utvecklingslinje och placeras i Calamonastides.

Familjetillhörighet 
Rörsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Acrocephalidae.

Levnadssätt 
Berggulsångaren hittas i bergstrakter i bambu, fuktiga buskage och skogsbryn. Den rör sig aktivt och energiskt i undervegetationen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt vanlig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i etiopiska regionen
Olivsångare

Olivsångare (Hippolais olivetorum) är en tätting i familjen rörsångare som häckar i sydöstra Europa och västligaste Asien, den största i sitt släkte.

Utseende och läte 
Olivsångaren är med en längd på 16–18 centimeter en mycket stor sångare, avsevärt större än dess närmaste släktingar härmsångare (Hippolais icterina) och polyglottsångare (Hippolais polyglotta) och tydligt större än orientsångaren (Hippolais languida). Vidare är näbben och benen ovanligt kraftiga, pannan sluttande och vingarna långa. Den är grå ovan och smutsvit under, med svarta vingspetsar och stjärt och en ljus vingpanel.

Även i lätena märks storleksskillnaden i form av en mörkare och grötigare röst. Locklätet är ett smackande tjack och varningslätet ett nasalt tjatter, påminnande om en grovröstad blåmes. Sången är en skrovlig, cyklisk ramsa.

Utbredning  
Fågelns häckningsområde sträcker sig över Balkanhalvön, via Turkiet till Främre Orienten i nordvästra Syrien, Libanon och sällsynt även i norra Israel. Den flyttar söderut, initialt åt sydost, sedan genom Levanten, Israel, Jordanien och nordöstra Egypten till övervintringsområden i östra och sydöstra Afrika. Arten är mycket sällsynt väster och norr om utbredningsområdet, med exempelvis endast ett fynd i Storbritannien, men även i Italien, Ukraina och Algeriet.

Systematik 
Olivsångare behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Genetiska studier visar att den är närmast släkt med orientsångaren (H. languida).

Familjetillhörighet 
Rörsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Acrocephalidae.

Ekologi 
Olivsångaren trivs i lundar och odlingar med oliv-, mandel- och pistaschträd, öppen ekskog, macchia på bergslutningar och savannliknande öppna skogar, helst med tillgång på några högre träd. Den häckar från maj till juni och lägger tre till fyra ägg i ett skålformat bo placerad i en trädklyka. Den tros leva som de flesta andra sångare huvudsakligen av insekter och andra ryggradslösa djur, men intar också frukt och bär, bland annat fikon.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stabil populationsutveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). I Europa, som omfattar 90 % av utbredningsområdet, tros 10 800–25 000 par häcka.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Aldabrasångare

Aldabrasångare (Nesillas aldabrana) är en fågel som bedöms som utdöd och tillhör familjen rörsångare inom ordningen tättingar. Fågeln som beskrevs först 1968 av Constantine Walter Benson och Malcolm Penny förekom enbart på ön Aldabra i ögruppen Seychellerna. På grund av predation och habitatförändringar från invasiva arter minskade den kraftigt. Sista kända observationen skedde 1983 och efter att den återsöktes 1986 utan resultat bedömdes den av IUCN som utdöd.

Noter

Externa länkar 

Rörsångare
Endemiska fågelarter i Seychellerna
Karthalasångare

Karthalasångare (Nesillas brevicaudata) är en fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i undervegetationen i skogar på Grande Comore, ögruppen Komorernas största ö. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett begränsat utbredningsområde, men beståndet anses vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Karthala är namnet på den vulkan som bildar högsta punkten på ön Grande Comore.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Grande Comore
Halvökensångare

Halvökensångare (Nesillas lantzii) är en fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Halvökensångaren är en medelstor ljusbrun tätting med en lång spretig stjärt. Lätet som avges oupphörligen har liknats vid en tickande Geigermätare. Jämfört med tsikiritysångaren är den ljusare brun, med ljusare läte. Den liknar även madagaskarrörsångaren, men är ljusare med mindre tydlig streckning på bröstet och ett vitt ögonbrynsstreck.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i områden med halvöken på sydvästra Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Rörsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Acrocephalidae.

Levnadssätt 
Halvökensånfaren hittas i spikskog och torra buskmarker, där den håller sig gömd i undervegetationen.

Status 
Arten har ett begränsat utbredningsområde, men beståndet anses vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den franske vetenskapsmannen A. Lantz, verksam på Madagaskar 1867–1877.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Anjouansångare

Anjouansångare (Nesillas longicaudata) är en fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i undervegetationen i skogar på ön Anjouan i ögruppen Komorerna. Den behandlas ofta som som underart till tsikiritysångare (Nesillas typica).

Status 
IUCN erkänner inte anjouansångaren som egen art, varför dess hotstatus inte bedömts.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Anjouan
Mohélisångare

Mohélisångare (Nesillas mariae) är en fågel i familjen rörsångare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Mohélisångaren är en medelstor gulbrun tätting med lång stjärt. Jämfört med tsikiritysångaren som den delar utbredningsområde med håller den sig sällan i undervegetation. Den skiljer sig dessutom genom kortare stjärt och ljusare gulaktig färgsättning, utan kraftigt streckat bröst. Sången består av en serie gnissliga toner påminnande om en solfågel, dock mörkare. Bland lätena hörs "chek" och "veet", ofta i serier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i skogar på ön Mohéli i ögruppen Komorerna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Rörsångarna behandlades tidigare som en del av den stora familjen sångare (Sylviidae). Genetiska studier har dock visat att sångarna inte är varandras närmaste släktingar. Istället är de en del av en klad som även omfattar timalior, lärkor, bulbyler, stjärtmesar och svalor. Idag delas därför Sylviidae upp i ett flertal familjer, däribland Acrocephalidae.

Levnadssätt 
Arten hittas i kvarvarande dungar av bergsskog, men även lokalt i ungskog på lägre nivåer. Där ses den födosöka på medelhög nivå i trädtaket.

Status 
Mohélisångaren har ett mycket litet utbredningsområde. Den tros också minska i antal till följd av degradering av dess levnadsmiljö. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Rörsångare
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Mohéli