kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anders Olsson i Tyllered

Anders Olsson (i riksdagen kallad Olsson i Tyllered), född 2 mars 1849 i Harplinge socken, Hallands län, död 29 maj 1928 i Tyllered, Tvååkers socken, var en svensk lantbrukare, kommunalman och riksdagsman (moderat). 

Anders Olsson var lantbrukare i Tyllered i Tvååkers socken. Han var ledamot av riksdagens andra kammare för Himle härads valkrets, Hallands län 1912-1914. Han skrev i riksdagen 10 egna motioner bl.a. om inlösen av skattefrälseräntor, om sättet för försäljning av kronojord och om borttagande af bär på annans mark.

På andra projekt

Källor 

Svensk rikskalender 1908, avd. 190
Andersson, Per & Johan Lindhardt. Långarydssläkten : länsman Anders Jönssons i Långaryd ättlingar under tre sekel.Band IV Släktgren E-H. . Sjunde utg. Stockholm : Draking ; 2006. sid. 2100.

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmanna- och borgarpartiet
Personer från Harplinge socken
Födda 1849
Avlidna 1928
Män
Medlemmar av Långarydssläkten
Burnin' (sång)

Burnin' är en låt från 1997 av Anders Melander framförd av Cue i TV-serien Glappet. Den fick en Grammis för "Årets låt 1997". Då den var på engelska var det första gången detta pris gick till en sång som inte var på svenska.

På singellistorna nådde den som bäst första plats i Sverige, fjärde plats i Norge och tredje plats i Finland.

Melodin låg på Trackslistan i 13 veckor under perioden 27 september 1997-3 januari 1998, och toppade även listan.

Listplaceringar

Listföljd

Referenser

Fotnoter 

Låtar av Anders Melander
Musiksinglar 1997
Tracks 1997
Tracks 1998
Engelskspråkiga sånger
Mats Ericson

Mats Ericson, född 1959, svensk medicine doktor, professor och tidigare rektor vid Försvarshögskolan i Stockholm.

Ericson avlade doktorsexamen 1986 och utnämndes till oavlönad docent i anatomi vid Karolinska institutet 1989. Från 1987 arbetade han som lektor i arbetsvetenskap vid KTH. Han erhöll utmärkelsen Årets lärare vid KTH 1997. Han utnämndes till professor i industriell arbetsvetenskap vid KTH 1999 och var prorektor vid Mitthögskolan 1999-2002, samt generaldirektör och chef för Myndigheten för Sveriges nätuniversitet 2002-2005. 2005-2008 var Ericson rektor vid Gymnastik- och idrottshögskolan, GIH, i Stockholm. 

Den 17 juli 2008 utnämndes Ericson av regeringen till ny rektor vid Försvarshögskolan i Stockholm. Han avgick den 29 april 2010 sedan Försvarshögskolans styrelse hos regeringen begärt att han skulle avsättas som rektor. Bakgrunden till avgången var en långdragen intern konflikt rörande hanteringen av en professor som avslöjats som forskningsfuskare.

Ericson är sedan 1 april 2011 förordnad som vice skolchef och grundutbildningsansvarig vid KTH Skolan för teknik och hälsa.

Den 30 november 2012 valdes Ericson till förbundsordförande för Sveriges universitetslärarförbund, SULF.

Källor

Födda 1959
Svenska generaldirektörer
Svenska professorer i arbetsvetenskap
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Mittuniversitetet
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Rektorer vid universitet och högskolor i Sverige
Alumner från Karolinska Institutet
Män
Levande personer
Svenska läkare under 2000-talet
Akercocke

Akercocke är ett progressivt black metal/death metal band från Storbritannien som grundades år 1997 i London av Jason Mendonça och David Gray efter upplösningen av deras tidigare band, "Salem Orchid". Akercocke upplöstes officiellt 2012, men återförenades 2016.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
 Jason Mendonça – gitarr, sång (1997–2012, 2016– )
 David Gray – trummor (1997–2012, 2016– )
 Paul Scanlan – gitarr (1997–2003, 2016– )
 Sam Loynes – keyboard, sampler (2017– )

Tidigare medlemmar
 Rob Archibald – keyboard
 Peter Theobalds – basgitarr (1997–2007)
 Martin Bonsoir – keyboard, elektronik (1997–2003)
 The Ritz (Daniel Reeves) – synthesizer (2003–2006)
 Matt Wilcock – gitarr (2004–2010)
 Pete Benjamin – basgitarr, synthesizer (2007–2012)
 Dan Knight – gitarr (2011–2012)
 Nathanael Underwood – basgitarr (2016–2018)

Livemedlemmar 
 Sam Loynes – keyboard, elektronik (2010–2012, 2016–2017)
 Michal Huk – basgitarr (2017–2019)
 Sammy Urwin – sång (2019)
 Federico Benini – basgitarr (2019– )

Bidragande musiker (studio)
 Tanya Kemp – sång (1999, 2001)
 Nicola Warwick – sång (1999, 2001)
 Vanessa Gray – violin (2001)
 Dean Seddon – sång (2001)
 Ilia Rodriguez – gitarr, elektronik (2003)

Diskografi

Demo
 1998 – 1998 Promo 

Studioalbum
 1999 – Rape of the Bastard Nazarene
 2001 – The Goat of Mendes
 2003 – Choronzon
 2005 – Words That Go Unspoken, Deeds That Go Undone
 2007 – Antichrist
 2017 – Renaissance in Extremis

Singel
2005 – "Eyes of The Dawn" / "The Fulcrum"
2017 – "Rebirth: Inner Sanctum"

Samlingsalbum
2011 – Choronzon & Words That Go Unspoken Deeds That Go Undone (2 x CD album)

Referenser

Externa länkar

 Officiell webbplats
 Akercocke på allmusic.com
 Diskografi på Discogs

Brittiska black metal-grupper
Engelska death metal-grupper
Musikgrupper bildade 1997
Brittiska progressive metal-grupper
Brittiska musikgrupper
Colubrinae

Colubrinae är en underfamilj i familjen snokar bland ormarna.

Underfamiljens medlemmar förekommer i alla världsdelar med undantag av Antarktis och de norra polartrakterna. Det finns en stor variation angående arternas utseende med korta, långa, smala och tjocka arter. Beroende på art lever individerna på marken, klättrar i träd eller simmar i vattnet. Honor av de flesta arter i underfamiljen lägger ägg.

Släkten  

Aeluroglena 
Ahaetulla
Aprosdoketophis
Archelaphe
Argyrogena
Arizona
Bamanophis
Bogertophis 
Boiga 
Cemophora
Chapinophis
Chilomeniscus 
Chionactis 
Chironius 
Chrysopelea 
Coelognathus
Coluber - innehåller Dolichophis
Colubroelaps
Conopsis 
Coronella 
Crotaphopeltis 
Cyclophiops 
Dasypeltis 
Dendrelaphis 
Dendrophidion 
Dinodon, ofta infogad i Lycodon
Dipsadoboa 
Dispholidus 
Dolichophis 
Drymarchon 
Drymobius 
Drymoluber 
Dryocalamus 
Dryophiops 
Eirenis 
Elachistodon 
Elaphe
Euprepiophis
Ficimia 
Geagras 
Gonyosoma 
Gyalopion 
Hapsidophrys 
Hemerophis 
Hemorrhois 
Pilsnokar (Hierophis)
Kungssnokar (Lampropeltis) 
Leptodrymus 
Leptophis 
Lepturophis 
Liopeltis 
Lycodon 
Lytorhynchus
Macroprotodon 
Masticophis 
Mastigodryas 
Meizodon 
Oligodon 
Oocatochus
Opheodrys 
Oreocryptophis
Orientocoluber
Orthriophis - infogas ibland i Elaphe
Oxybelis 
Pantherophis - en del av Elaphe 
Philothamnus
Phrynonax
Phyllorhynchus 
Pituophis 
Platyceps
Pliocercus
Pseudelaphe
Pseudoficimia 
Ptyas 
Rhamnophis 
Rhinobothryum 
Rhinocheilus 
Rhynchocalamus 
Salvadora
Scaphiophis 
Scolecophis 
Senticolis 
Simophis 
Sonora 
Spalerosophis 
Spilotes 
Stegonotus 
Stenorrhina 
Stichophanes
Symphimus 
Sympholis 
Tantilla 
Tantillita 
Telescopus 
Thelotornis 
Thrasops 
Toxicodryas
Trimorphodon 
Xenelaphis 
Xyelodontophis
Zamenis

Referenser 

Snokar
Loftbod

Loftbod är ett timrat förrådshus i två plan för förvaring av mat och kläder. Loftboden var det enda hus på den gamla svenska gården som byggdes i två våningar. Byggnadstypen är känd sedan medeltiden, med utbredning huvudsakligen i mellersta Sverige.

Loftbodens övre våning är något indragen och bildar en sval- eller loftgång. Svalgången ligger under tak, är delvis inbyggd och löper längs hela husets ena långsida; därifrån når man två eller tre små fönsterlösa förrådsrum. Här förvarades ofta kläder och där har man inte sällan inrättat några sängplatser som nyttjades under sommarhalvåret. Till svalgången kommer man via en utvändig trappa. Undervåningen består av två rum, även dessa är fönsterlösa. Några trappsteg leder upp till förrådsdörrarna. Här förvarade man mjöl, spannmål, lingon i stora fat, torkad och saltad mat och liknande. 

Eftersom loftboden var ett knuttimrat hus var det inte ovanligt att boden plockades isär och återuppbyggdes på annan plats. Det finns loftbodar som har flyttats ett tiotal gånger. Sådana svalgångshus är numera mycket sällsynta i Sverige. En del står på hembygdsgårdar och några har förvandlats till fritidshus.

Se även 
 Härbre

Källor
 Ove Hidemark, Så renoveras torp och gårdar, ICA bokförlag, 1982

Ekonomibyggnader
Jordbruksbyggnader
Agrarhistoria
Sting (Tolkien)

Sting är ett svärd i författaren J.R.R. Tolkiens fiktiva värld Midgård som Bilbo gav till Frodo när denne kom till Vattnadal. Svärdet lyser med ett blått sken om orcher finns i närheten, och ökar i ljusstyrka ju närmare de befinner sig.

Sting var ett magiskt vapen som användes av Bilbo Bagger i Bilbo - En hobbits äventyr. Bilbo hittade det i ett förråd som trollen haft tillsammans med svärden Glamdring och Orcrist. Sting var troligen smidd av alverna i Gondolin under den Första Åldern. Trots att det endast var som en dolk för människorna och alverna kom det att passa perfekt som ett svärd åt en hobbit. Bilbo gav Sting till Frodo innan Ringens brödraskap reste från Vattnadal. När Frodo blev förråd vid passet vid Cirith Ungol kom Sam att rädda det från att bli taget och sedan ge det tillbaka till Frodo. 
Bilbo namngav svärdet efter att ha kämpat mot spindlar i Mörkmården. Det var spindlarna själva som kallade det för ”sting”. 
Sting har den magiska kraften att kunna upptäckta orcher som befinner sig i närheten. När orcher är nära lyser den blå, som den gjorde när brödraskapet mötte orcher i Morias gruvor. Detta var en gemensam egenskap bland alvernas svärd under den Första Åldern, speciellt dem som smitts i Gondolin. 
Sting var extremt vass. Bilbo lyckades stöta sig fram utan problem djupt in i den täta skogen vid Vattnadal. Frodo kom även att skada ett troll i Moria efter att Boromir orsakat en skåra i hans svärd efter att även han försökt skada trollet. Sting kom att bli användbar i Honmonstrets håla när den lätt högg igenom Honmonstrets spindelnät. Med tanke på att spindlar i den storleken var ett hot i bergen söder om Gondolin var det inte konstigt att vapen av den här typen designades för att hugga igenom deras nät. Gollum som hatade allt som gjorts av alver var rädd för Sting. Denna rädsla hjälpte Bilbo när han mötte Gollum under Dimmiga Bergen i Bilbo - En hobbits äventyr. Det hjälpte även Frodo att tämja Gollum tillfälligt i Ringarnas herre.

Föremål i Tolkiens värld
Fiktiva svärd

pl:Lista artefaktów Śródziemia#Żądło

fi:Luettelo Keski-Maan aseista#Piikki
Anders Fredrik Liljeholm

Anders Fredrik Liljeholm (i riksdagen kallad Liljeholm i Göteborg), född 20 februari 1844 i Hedemora, död 18 februari 1916 i Annedal, var en svensk lärare, läromedelsförfattare och politiker (liberal). 

Anders Fredrik Liljeholm, som var son till en arrendator, tog examen vid Hedemora småskollärarseminarium 1868 och Uppsala folkskollärarseminarium 1871. Han verkade som folkskollärare i Göteborg 1872–1909, åren 1892–1893 och 1904–1909 som överlärare. Han författade också läroböcker i svenska och bibliska historien.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren 1888–1902 för Göteborgs stads valkrets. I riksdagen tillhörde han Andra kammarens center 1889–1894, Frihandelsvänliga centern 1895–1897, Friesenska diskussionsklubben 1898–1899 och slutligen Liberala samlingspartiet 1900–1902. Han var bland annat suppleant i konstitutionsutskottet 1891–1899 och ledamot där 1900–1902. Som riksdagsledamot engagerade han sig bland annat i utbildningsfrågor samt för rösträttsreformer.

Källor

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1990), band 4, s. 113

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Frihandelsvänliga centern
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Friesenska diskussionsklubben
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Svenska lärare under 1800-talet
Svenska läroboksförfattare
Personer från Hedemora
Födda 1844
Avlidna 1916
Män
Green Mountains

Green Mountains är en bergskedja i den amerikanska delstaten Vermont. De är en del av Appalacherna. Det högsta berget i kedjan är Mount Mansfield, som med 1339 m är Vermonts högsta punkt. Bergskedjan sträcker sig ungefär 400 km.

Green Mountains har fem toppar över 1 200 meter. Tre av dessa (Mount Mansfield, Camel's Hump, och Mount Abraham) stödjer den alpina vegatationen. Fyra av dessa (alla utom Camel's Hump) har skidanläggningar i dess backar. Alla de större topparna genomkorsas av Long Trail, en vandringsled som går ifrån södra till norra delen av delstaten och som går ihop med Appalachian Trail ungefär 1/3 av dess längd. 

Bergskedjan har genom sitt äldre franska namn Verts Monts gett namn åt delstaten.

Bergskedjor i Vermont
Axel och Valborg

Axel och Valborg eller Visan om riddar Axel Tordsson och skön Valborg Ingemarsdotter är en medeltida ballad.

Berättelsen handlar om hur Axel och Valborg älskar varandra redan som barn, men hur kyrkan hindrar deras giftermål då de är dopsyskon. Någon historisk händelse syns inte ligga till grund för kärlekshistorien. Meningarna om visans ålder har varit mycket delade, Richard Steffen anser den författad under slutet av medeltiden. Visan trycktes första gången i Kristiania 1661 i Et hundrede Viser. Adam Oehlenschläger använde visan som inspiration till en tragedi med samma namn.

Visan är omnämnd av J. Ödman i början av 1700-talet. Berättelsen om Axels och Valborgs olyckliga kärlekssaga har förlagts till Dragsmarks kloster i Bohuslän.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Sveriges Medeltida Ballader
Svalgång

En svalgång (eller loftgång) är en gång utanpå en huskropp, till exempel framför övre botten i en loftbod. Taket kan vara en del av själva byggnadens takfall, ett förtak eller bjälklaget till en överliggande våning eller svalgång och stöds vanligtvis på pelare, med räcke eller bröstvärn emellan.

En svalgång kan också vara en arkadgång i markplanet, till exempel kring en stavkyrkas ytterväggar.

Se även
loftgångshus, en modern form av flerbostadshus
svale
veranda

Källor
 Ove Hidemark, Så renoveras torp och gårdar, ICA bokförlag, 1982 

Byggnadsdetaljer
Gustaf Lönegren

Gustaf Walter Leopold Lönegren, född 25 november 1828 i Landskrona, död 21 februari 1907 i Stockholm, var en svensk ämbetsman och politiker.

Lönegren blev student i Lund 1846 och ingick efter året därpå avlagd kameralexamen i Tullverket, där han 1863 befordrades till tullförvaltare i Norrköping. Han representerade Norrköpings valkrets i andra kammaren 1879–1890 och var 1882–1887 (januaririksdagen 1887) ledamot i bevillningsutskottet samt invaldes i utskottet även 1888, men måste avgå inom kort till följd av hans utnämning till statsråd. 

Till sin politiska ståndpunkt var Lönegren konservativ och protektionist och uppträdde huvudsakligen endast i tullfrågor, varvid hans lugna och sakliga sätt att debattera gjorde, att hans anföranden alltid aktningsfullt åhördes. Vid det nya systemets genomförande utnämndes han 6 februari 1888 till konsultativt statsråd i Bildtska ministären, men avgick hösten samma år för att efterträda Axel Bennich som generaltulldirektör. Från denna befattning tog han avsked 1898.

Lönegren var från 1853 gift med Sophia Carolina Wilhelmina Bodman (1834–1916), dotter till överinspektoren vid packhuset i Stockholm Carl Anders Bodman (1794–1856) och dennes hustru Sophia Charlotta Pettersson (1810–1908). Makarna Lönegren är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Sveriges konsultativa statsråd
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Svenska generaldirektörer
Generaltulldirektörer
Personer från Landskrona
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1828
Avlidna 1907
Män
Alliance for Climate Protection

Alliance for Climate Protection är en amerikansk organisation ledd och grundad av Al Gore. De ser som sitt huvudsyfte att förklara kopplingen mellan global uppvärmning och människors agerande.
Den är medlem av Save Our Selves, som organiserade Live Earth-konserterna i juli 2007, en del av intäkterna gick till organisationen. 

Al Gores, samt 5 % av filmbolaget Paramounts intäkter, från filmen En obekväm sanning gick till Alliance for Climate Protection.

Al Gore förklarade att hans vinstpengar från Nobels fredspris 2007 kommer att gå till organisationen.

Externa länkar
 Officiell webbplats
Organisationer i USA
Miljöorganisationer
Juan Tizol

Juan Tizol, född 31 december 1900, död 23 april 1984 i Inglewood, Kalifornien, var en amerikansk jazztrombonist och kompositör.

Karriär
Tizol föddes i San Juan, Puerto Rico och flyttade till USA 1920. Han arbetade med Duke Ellington från 1929 till 1944 och det var under denna tid han komponerade sångerna "Caravan" och "Perdido". Efter det arbetade han med Harry James orkester i Kalifornien vilket tillät honom att träffa sin hustru oftare. År 1957 var han gäst i The Nat King Cole Show.

Externa länkar
All Music
Music från Puerto Rico
Spaceagpop

Amerikanska jazztrombonister
Puertoricanska musiker
Födda 1900
Avlidna 1984
Män
Besoar

Besoar eller bezoar är ansamlingar av salter kring hår och liknande ämnen i magen hos vissa djur, särskilt idisslare, men även hos apor, vildsvin, rovfåglar och kattdjur. De antogs tidigare ha medicinala egenskaper.

Särskilt besoarantilop (indisk besoar), besoarhjort (även kallas pampashjort), vikunja (orientalisk besoar) och besoargetens (arabisk besoar) besoarstenar eftertraktades som läkemedel mot förgiftningar och betalades mycket högt.

Noter 

Medicinsk historia
Caravan (sång)

"Caravan" är en jazzstandard komponerad av Juan Tizol och Duke Ellington och framförd av Ellington från 1937. Texten skrevs av Irving Mills, men eftersom låten ofta spelas instrumentalt brukar han inte bli krediterad. Sången brukar ses som den första latin jazz-sången eller som en mellanösterninfluerad jazzsång. De "exotiska" tonerna gjorde den intressant för Exotica-musiker; den blev till exempel framförd av såväl Martin Denny som Arthur Lyman. Den var även med i två Woody Allen-filmer, Alice och Dur och moll.

Covers 
Chet Atkins
Art Blakey and the Jazz Messengers
Dave Brubeck
The Carpenters
Chicago
Nat King Cole
Harry Connick jr
Dick Dale
Bobby Darin
Eddie Condon
Ella Fitzgerald
Dizzy Gillespie
Hepcat
Freddie Hubbard
Lambert, Hendricks and Ross (med en annan text av Irving Ross)
Magnus Lindgren
Jan Lundgren 
Thelonious Monk
Kye Palmer
Les Paul
Phish
Tito Puente
Arturo Sandoval
Brian Setzer Orchestra
The Stimulators
Eddie Torres & His Mambo Kings Orchestra
Cassandra Wilson
The Ventures

Externa länkar 
 
 
 
 

Sånger 1937
Amerikanska jazzlåtar
Amerikanska sånger
Brother, Can You Spare a Dime?

"Brother, Can You Spare a Dime?", ibland kretiderad som "Buddy, Can You Spare a Dime?", är en av de mest kända amerikanska sångerna under den stora depressionen.

Den skrevs 1931 av textförfattaren E.Y. "Yip" Harburg och kompositören Jay Gorney. "Brother, Can You Spare a Dime?" var en del av musikalen New Americana från 1932. Den blev mest känd genom inspelningarna av Bing Crosby och Rudy Vallee. Båda versionerna blev utgivna strax innan Franklin Delano Roosevelts val till att bli USA:s president och båda blev #1 hits på musiklistorna. En svensk version, "Blott för gammal vänskaps skull", med text av signaturen Nils-Georg spelades in av Sven-Olof Sandberg 1934.

Andra artister som spelat in låten är:
 Spanky and Our Gang 
 George Michael
 Peter Yarrow
 Judy Collins
 Al Jolson 
 Karen Lynn Gorney (Jay Gorneys dotter)
 Tom Waits
 Mandy Patinkin 

Amerikanska sånger
Lars Ivarsson

Lars Ivarsson, född 21 oktober 1963 i Västerås, är en svensk ishockeytränare och före detta ishockeyspelare. Från säsongen 2014-2015 är Ivarsson tränare för Örebro HK.

Biografi
Lars Ivarsson har spelat 50 A-landskamper, 39 B-landskamper och 26 J-landskamper. Han har spelat 494 matcher i Elitserien i ishockey. 

Han deltog i de Olympiska vinterspelen 1988 där Tre Kronor erövrade en bronsmedalj. 1998 blev Lars Ivarsson italiensk mästare i ishockey.

2003 startade Lars Ivarsson sin tränarkarriär genom att ansvara för Västerås ishockeyjuniorer. Han blev 2006 assisterande coach innan han 2008 tog över huvudansvaret i VIK Hockey efter Johan Tornberg. Han blev dock ersatt efterföljande säsong av Fredrik Nilsson. Lars Ivarsson tog sedan över som IK Oskarshamns nya tränare under säsongen 2010/2011, ett uppdrag som dock inte förlängdes inför 2011/2012.

Den 14 juni 2011 presenterades Lars Ivarsson som assisterande tränare under Harald Lückner i Mora IK i Hockeyallsvenskan 2011/2012. Under säsongen övertog han rollen som huvudtränare, då Lückner sparkades. Efter hans säsong i Mora, flyttade Ivarsson till Danmark där han övertog rollen som huvudtränare för Frederikshavn White Hawks i Metal Ligaen. Till säsongen 2014/2015 flyttade han tillbaka till Sverige, för att bli huvudtränare i Örebro HK J20. Efter säsongen presenterades han som assisterande tränare i Örebro HK.

Klubbar

Referenser

Noter

Webbkällor

Svenska ishockeyspelare
Svenska ishockeytränare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Sverige
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1988
Ishockeyspelare i Västerås IK
Ishockeyspelare i HV71
Ishockeyspelare i Brynäs IF
Födda 1963
Män
Levande personer
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1988
Ishockeytränare i Örebro HK
Spelare i HC Bolzano
Idrottare från Västerås
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska idrottare under 2000-talet
Perdido

"Perdido" är en jazzkomposition skriven av Juan Tizol och var först inspelad den 3 december, 1941 av Duke Ellington och senare av många andra artister inklusive Sarah Vaughan, Ella Fitzgerald, Dianah Washington, Art Tatum, Quincy Jones och Erroll Garner.

Melodin kan höras i Woody Allens film "En annan kvinna" från 1988.

"Perdido" är spanska och betyder "borttappad".

Externa länkar
Perdido JazzStandards.com

Jazz
Sånger 1941
Hermann Kolbe

Adolf Wilhelm Hermann Kolbe, född 27 september 1818 i Göttingen, död 25 november 1884 i Leipzig, var en tysk kemist.

Kolbe blev 1851 professor vid Marburgs och 1865 vid Leipzigs universitet. Kolbes arbeten tillhör huvudsakligen den organiska kemins område. Bland de tidigare märks hans undersökningar om klors inverkan på kolsvavla, om nitrilerna (vilkas studium han började tillsammans, med Edward Frankland under en vistelse i London 1845-47) och om organiska syrors sönderdelning genom den elektriska strömmen samt i synnerhet om metoden att ur alkoholradikalernas cyanföreningar, det vill säga nitriler, framställa syror med högre kolhalt.

År 1873 uppfann han en enkel metod att ur fenol och kolsyra framställa salicylsyra, vars antiseptiska egenskaper han upptäckte 1874. Genom att uppfatta de organiska syrorna som substitutionsderivat av kolsyra lade Kolbe, i själva verket redan före Friedrich August Kekulé von Stradonitz grunden till dennes teori om kolets fyratomighet. Fasthållande vid Berzelius’ teori om kopplade radikaler, utbildade Kolbe ensidigt denna och uppträdde med stor förbittring mot den så kallade moderna kemin.

Utom avhandlingar och uppsatser, vilka återfinns i Liebigs och Wöhlers Annalen der Chemie und Pharmacie, i den av Kolbe och andra sedan 1870 redigerade Journal für praktische Chemie samt i Liebigs, Poggendorffs och Wöhlers Handwörterbuch der reinen und angewandten Chemie, som han i slutet av 1840-talet redigerade, författade Kolbe bland annat Ausfuhrliches Lehrbuch der organischen Chemie (två band, 1854), vilket arbete utgör tredje till femte banden av Graham-Ottos Ausführliches Lehrbuch der Chemie.

Kolbe invaldes 1864 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien. Han tilldelades Davymedaljen 1884.

Källor

Tyska professorer i kemi
Alumner från Göttingens universitet
Alumner från Marburgs universitet
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Mottagare av Davymedaljen
Kemister under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Ledamöter av Royal Society
Födda 1818
Avlidna 1884
Män
Ugglan