kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Åke Magnusson

Nils Åke Magnusson, född 25 september 1918 i Södra Ljunga församling, Kronobergs län, död 29 augusti 2006 i Kalmar domkyrkoförsamling, var en svensk överdirektör och polismästare. 

Magnusson blev juris kandidat 1946 och genomförde tingstjänstgöring 1946–48. Han blev biträdande landsfogde i Västernorrlands län 1954, i Stockholms län 1958, byråchef vid Rikspolisstyrelsen 1964, avdelningschef där 1968, överdirektör 1970 och var polismästare i Malmö 1976–82.

Källor

Svenska överdirektörer
Svenska polismästare
Personer i Malmös historia
Personer från Södra Ljunga socken
Födda 1918
Avlidna 2006
Män
Tonplatta

Tonplatta benämns inom grafisk teknik en enfärgad yta, som i tryck antingen utgörs av en eller flera tryckfärger.

Källor

Grafisk teknik
Uno Röndahl

Per Uno Agathon Röndahl, född 19 september 1924 i Näsum i Villands härad, död 10 oktober 2010 i Näsum, var en svensk polis och författare.

Röndahls författarskap kretsade kring den skånska historien och då främst 1600-talens krigshändelser i gränsområdena mellan dåtida danska Skåne/Blekinge och det svenska Småland.  

Röndahls karriär började i den svenska marinen och han blev sedan polis i Stockholm. Redan under barndomen hade hans intresse väckts för Skånelands historia. Under sin tid i Stockholm fick han rika tillfällen att besöka museer, bibliotek och arkiv. Detta intresse följde honom när han senare tillträdde som i Kristianstad. Med forskningsmetoder som liknade den av en kriminaldetektivs enträgna nyfikenhet kompletterade han under många år sina excerpter av gamla dokument genom arkivstudier i Lund, Kristianstad och också på Rigsarkivet i Köpenhamn.

Resultaten gav en ofta mycket brutal bild av krigshändelserna i de dåtida gränstrakterna mellan Sverige och Danmark. På ett närmast chockerande sätt lyftes fram de svåra livsvillkoren för den dåtida civilbefolkningen.
I ett antal böcker kunde denna kunskap spridas vilka gav en mer nyanserad bild på individplan av regionens historia än tidigare.

1981 publicerade han boken Skåneland utan förskoning (ny upplaga 1993). Denna bok blev en hård kritik mot den etablerade beskrivningen av de svenska krigen i de gamla danska provinserna Skåne, Halland och Blekinge under andra hälften av 1600-talet. Uno Röndahl hävdade att det som i svenska historieböcker oftast kallats för ”en fredlig övergång från Danmark till Sverige” inte var så fredlig som man ofta hävdat. Till en början mottogs de med viss skepsis i en del akademiska kretsar, men används numera som värdefull referenslitteratur.

Boken ”Skåneland II – På jakt efter historien”, utkom 1986. I denna diskuterar Röndahl konsekvenserna av att undanhålla människor deras historia. Han beskriver i boken många av de historiska personer, även verksamma före 1658, som spelat viktig roll i de gamla danska provinserna Halland, Skåne och Blekinges historia. 

Boken ”Skåneland ur det fördolda” kom ut 1996 och handlar om många människoöden bland den enkla civilbefolkningen som ofta glöms bort i historieskrivningarna eller i bästa fall kallas för ”en hop bönder”, ”snapphanar” och liknande. 

År 2006 utkom ”Herulerna, det bortglömda folket” som han var medförfattare till.

Röndahl blev, trots sina gedigna efterforskningar i det primära källmaterialet aldrig helt erkänd av det akademiska etablissemanget men på senare tid har hans arbete alltmer börjat användas som referensmaterial i olika historiska sammanhang.

Referenser

Noter

Övriga källor 
Uno Röndahls forskning ändrade Skånes historia. Kristianstadsbladet.
Hallands genealogiska förening: Snapphanar och friskyttar 1999.
Den siste snapphanen.

Födda 1924
Avlidna 2010
Svenska fackboksförfattare
Män
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Personer från Näsums socken
Räven (roman)

Räven (originaltitel: Echo Park) är en kriminalroman från 2006 skriven av Michael Connelly. Det är den tolfte boken om Harry Bosch. För översättningen till svenska, utgiven 2008, står Eva Larsson.

Handling 
Ett av Harry Bosch olösta fall började 1993, då den unga Marie Gesto oförklarligt försvann under en shoppingrunda. Enheten för försvunna personer flyttade ärendet till mordroteln efter att kammat noll och man befarade det värsta. Men även Harry gick bet, han kunde inte finna den 22-åriga kvinnan. Varken levande eller död.

13 år senare får Bosch ett samtal från distriktsåklagaren. En man vid namn Reynard Waits är beredd att träda fram och erkänna flera mord och därigenom slippa ett dödsstraff. På Reynards "dödslista" finns ett välbekant namn, Marie Gesto. För att kontrollera om Raynard talar sanning åtar sig Harry Bosch att undersöka fallet. 

I och med det beslutet återupptas den 13-åriga jakten. Harrys ansträngningar med den osannolikt listige Reynard leder allt närmare till sanningen. En sanning som skakar om Boschs uppfattning om sin egen identitet som polis. Han hade missat flera vitala ledtrådar, så att en mördare har kunnat verka helt fritt i över ett decennium.

Källor 
 

Amerikanska kriminalromaner
Skönlitteratur 2006
TV-teater i Sverige – Spelåret 1954/55



Spelåret 1954/55

Referenser

Listor över TV-teater i Sverige
TV-teater i Sverige – Spelåret 1955/56



Spelåret 1955/56

Referenser

Listor över TV-teater i Sverige
TV-teater i Sverige – Spelåret 1956/57



Spelåret 1956/57

Referenser

Listor över TV-teater i Sverige
TV-teater i Sverige – Spelåret 1957/58



Spelåret 1957/58

Referenser

Listor över TV-teater i Sverige
TV-teater i Sverige – Spelåret 1958/59



Spelåret 1958/59. Den första TV-teaterensemblen

Referenser

Listor över TV-teater i Sverige
Heteronym (litteratur)

Heteronym är ett slags författarnamn som uppfanns av den portugisiske författaren Fernando Pessoa. Skillnaden mot en pseudonym, som bara är ett annat namn på en författare, är att heteronymen framstår som en annan individ med en egen, självständig identitet.

Författare som använt sig av heteronymer
Fernando Pessoa - Álvaro de Campos, Alberto Caeiro, Ricardo Reis och många fler.
Romain Gary - Émile Ajar med flera
Vladimir Oravsky - Zlata Ibrahimovic
Søren Kierkegaard - Använde sig av många pseudonymer, bland andra Victor Eremita och Johannes de Silentio, varav flera kan karakteriseras som heteronymer.

Ett annat exempel är en uruguayansk poet som bor i Sverige, Hebert Abimorad, med sina heteronym Flor Condominio, Martina Martínez, José José, Camilo Alegre, Silvestre del Bosque med flera.

Källor 

Oäkta namn
Tryckform

Tryckform eller tryckmedium avser, inom industriell och konstnärlig grafisk teknik, den fysiska bildbärare som överför sin tryckbild (direkt eller indirekt) till det material som ska bära tryckbilden (substratet), som till exempel
tryckplåt – som vid offset
graverad cylinder – som vid djuptryck
graverad kopparplåt – som vid kopparstick
kliché – som i boktryck och flexografi
linoleumplatta – som vid linoleumsnitt
trästock – som vid träsnitt
schablon eller stencil – som vid silkscreen (serigrafi)

Tryckformen är oföränderlig och kan endast mångfaldiga den bild som den ursprungligen skapades för.

Principen som de olika tryckformarna kan använda för att särskilja tryckande och icke-tryckande ytor åt, kan delas in i någon av de fyra huvudgrupperna högtryck, djuptryck, plantryck (yttryck) och genomtryck (se vidare Tryckteknik).

Till de trycktekniker som inte använder någon fysisk tryckform (icke-tryckformsbaserade tekniker) hör bl.a. inkjet (bläckstråle) och xerografi (elektrografi).

Referenser

Tryckteknik
Grafik
TV-teater i Sverige – Spelåret 1959/60



Spelåret 1959/60. Den andra TV-teaterensemblen

Referenser

Listor över TV-teater i Sverige
Valentino Fioravanti

Valentino Fioravanti, född 11 september 1761, död 16 juni 1837, var en italiensk kompositör.

Fioravanti var en av de mest bekanta inom den italienska komiska operan. Han komponerade som kapellmästare vid Peterskyrkan från 1816 en del kyrkomusik och är upphovsman till en lång rad komiska operor, av vilka den mest kända är Le cantatrici villane (1803).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Externa länkar 
  

Italienska operatonsättare
Kyrkomusikkompositörer
Personer från Rom
Födda 1761
Avlidna 1837
Män
Svensk uppslagsbok
Aristotile Fioravanti

Aristotile di Fioravanti di Ridolfo, född omkring 1415 i Bologna, död omkring 1485 i Moskva, var en italiensk arkitekt och skulptör.

Fioravanti förde länge ett kringflackande och delvis äventyrligt liv i Italien, sysselsatt med smärre arkitektoniska och fortifikatoriska uppdrag, tills han 1475 av storfursten Ivan III kallades till Moskva, där han verkade som kyrkoarkitekt, fortifikationsingenjör, brobyggare, kanongjutare och till och med myntmästare.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Italienska skulptörer under 1400-talet
Italienska arkitekter under 1400-talet
Personer från Bologna
Födda 1410-talet
Avlidna 1480-talet
Män
Svensk uppslagsbok
Jacobello del Fiore

Jacobello del Fiore, född omkring 1370, död 1439, var en italiensk konstnär.

Fiore var verksam i Venedig. 1415 utförde han det stora Markuslejonet i Dogepalatset och blev samma år ledare för målargillet, Gastaldo dei pittori. Hans främsta huvudarbete är Justitia mellan ärkeänglarna, målad 1421 till Dogepalatset, nu i Gallerie dell'Accademia i Venedig. Fiores färg är hård och kall, men han hade en för sin tid ovanlig förmåga att naturtroget avbilda människokroppen. Hans största finess är den dekorativa finess, men vilken han förstod att behandla de sengotiska formerna.

Noter

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Externa länkar 

Italienska konstnärer
Personer från Venedig
Födda 1300-talet
Avlidna 1439
Män
Silvio Fiorelli

Silvio Fiorelli var en italiensk skådespelare.

Han anses omkring 1600 ha skapat Pulcinellakaraktären i Commedia dell'arte.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Italienska skådespelare under 1600-talet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Francesco Fiorentino

Francesco Fiorentino, född 1 maj 1834, död 22 december 1884, var en italiensk filosof.

Fiorentino var professor i Bologna, Pisa och Neapel. Han var första anhängare av Vincenzo Giobertis filosofi, och vände sig sedan under inflytande av Bertrando Spaventa till hegelianismen och fördes slutligen mot en nykantianism med positivistiska sympatier, alltid med fasthållande vid det absolutas immanens som krav och villkor för den andliga friheten. Fiorentino utgav Scritti varii di letteratura, filosofia e critica (1876) och värdefulla avhandlingar i filosofi och filosofins historia samt odlade med förkärlek studiet av renässansens tankehistoria med verk som Pietro Pomponazzi (1868), Bernardino Telesio (2 band, 1872-74), Il risorgimento filosofico de quatrocento (1885) och Studi e ritratti della rinascenza (1911).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Italienska filosofer
Personer i Italien under 1800-talet
Personer från Kalabrien
Födda 1834
Avlidna 1884
Män
Svensk uppslagsbok
TV-teater i Sverige – Spelåret 1960/61



Spelåret 1960/61. Den tredje TV-teaterensemblen

Ensemblens medlemmar från vänster:
Torsten Lilliecrona, Halvar Björk, Kurt-Olof Sundström, Birger Malmsten, regissör Hans Abramson, regissör Bengt Lagerkvist, John Elfström, Ulla Sjöblom, Isa Quensel, Lars Lind, Tor Isedal, Mona Malm, Claes Thelander, Doris Svedlund, Margaretha Krook, TV-teaterchefen Henrik Dyfverman och Helena Reuterblad.
Engagerade var dessutom Barbro Hiort af Ornäs, Gunnel Lindblom, Erik Berglund, Åke Grönberg och Per Myrberg.

Referenser

Listor över TV-teater i Sverige
Wasif Jawhariyyeh

Wasif Jawhariyyeh, född den 14 januari 1897 i Jerusalem, död 1972, var en kompositör, oudspelare och poet, känd för sina memoarer, som skildrar sex decennier av Jerusalems turbulenta moderna historia mellan 1904 och 1968.

Källor 

Palestinier
Födda 1897
Avlidna 1972
Män
Personer från Jerusalem
Palestinska poeter
Arabiskspråkiga poeter
Palestinska författare
Arabiskspråkiga författare
Sam Trammell

Sam Trammell, född 29 januari 1969 i New Orleans, Louisiana, är en amerikansk skådespelare, främst känd för rollen som Sam Merlotte i TV-serien True Blood. 2009 blev han nominerad till en Scream Award för rollen. Han har även gjort gästroller i TV-serier som House, Bones, CSI: NY och Dexter. Trammell har även gjort teaterroller.

Filmografi i urval 

 (Avsnittet "Maternity")
 (Pilotavsnittet)
 (Avsnittet "Heroes")
 (Avsnittet "Hot Shot")
 (Pilotavsnittet)

 (Avsnittet "Crocodile")
 (Avsnittet "Blood on the Tracks")
 (81 avsnitt)
 (Avsnittet "Things to do in Phoenix When You're Dead")
 (Avsnittet "Identity Crisis")

Externa länkar 

 

 

Amerikanska skådespelare
Män
Födda 1969
Levande personer
Skådespelare från West Virginia
Alumner från Paris universitet
Meir Shalev

Meir Shalev, född 29 juni 1948 i Nahalal i Norra distriktet, död 11 april 2023 i Jezreel-dalen, var en israelisk författare och journalist. Han var son till Jerusalempoeten Yitzhak Shalev och kusin till författaren Zeruya Shalev. På svenska finns hans roman Det blå berget (Roman Rusi, 1988), utgiven av Norstedts 1992.

Källor

Referenser

Externa länkar 

 Breakfast with the Dalai Lama intervju om sin bok My Russian Grandmother and Her American Vacuum Cleaner (Engelska) juni 2011

Israeliska författare
Födda 1948
Avlidna 2023  
Män
Personer från Norra distriktet
Gärestad

Gärestad är en by i Edestads socken i Ronneby kommun i Blekinge län belägen strax öster om Ronneby. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Namnet
Namnet Gärestad bör vid tolkningen delas upp av förleden Gär(e) och efterleden -stad (-sta ). Det kan nämnas att orter som har efterleden sta är kända från tiden kring Kristi födelse och fram till vikingatiden. Förleden är fri för tolkning, kan vara namnet på en av de första boende eller kanske till och med bara har betydelsen gärde. Då stavningen enligt det sena 1500-talets Lunds Stifts Landebok skall ha varit "Jerrle-" ligger det dock nära till hands att tolka ortnamnets innebörd som liktydigt med den hos Järrestad på Österlen, det vill säga "Jarlens plats". Inom byn har man bland annat  hittat stenyxor från den neolitika delen av stenåldern. Det finns stora gravrösen från bronsåldern och gravlämningar från vikingatiden, så det råder det inga tvivel om att bygden har varit bebodd länge.

Historia

Gravrösen 
På var sida om E22 finns några av de största gravrösena från äldre bronsåldern i Blekinge. Norr om, och dolt från, vägen ligger ett röse på Målarberget som är 4 meter högt och omkring 25 meter i diameter. Något längre österut och söder om, och väl synligt från, vägen ligger gravröset vid Hamrabackarna som är 4 meter högt och cirka 25 meter i diameter. På platsen finns även två stensättningar. Det höga och över omgivningen dominerande läget är typiskt för dessa storrösen. Det har funnits 14 stora gravrösen i Gärestad, varav 2 är undersökta och borttagna.

Silverskatten 
År 1889 gjordes ett fynd av en större silverskatt i en åker nära den äldre bykärnan av Gärestad by. Den bestod av mer än 1000 mynt; tyska, arabiska, engelska, danska och svenska. Där fanns även armband, silvertackor, delar av en halsring samt enstaka skärvor från ett förvaringskärl av så kallad Östersjökeramik. Skatten vägde drygt 2 kg och grävdes ned runt vikingatidens slut, cirka år 1060. Skatten förvaras i dag på Historiska Museet i Stockholm, dock ej för visning.

Ronneby blodbad 
I september 1564 trängde Erik XIV in i Blekinge mot Ronneby med 5 500 man fotfolk och 2 400 ryttare. Svenskarna mötte ett förbittrat motstånd från bönderna. Det berättas att de soldater som kom efter under marschen höggs ned och hängdes upp i träden. Som straff för det beordrade Erik XIV 160 ryttare och ett hundratal bösseskyttar att bränna och plundra på ömse sidor om härens väg mot Ronneby. Gärestad låg mitt i härens väg mot Ronneby så man kan förmoda att byn utplånades. Den 4 september inträffade stormningen av staden Ronneby, som har gått till historien under benämningen Ronneby blodbad.

Enskifte
Under 1820-talets senare hälft genomfördes enskifte i byn, vilket innebar att landskapet ändrade form, byn som tidigare var uppdelad i två bykärnor blev mindre koncentrerad men fortfarande kunde man urskilja de ursprungliga bykärnorna. Fyra gårdar flyttades ut på ägorna och ägorna blev mer sammanslagna till större enheter. I samband med skiftet ändrade man också delar av vägsträckningen, några åkervägar behövdes inte längre och nya tillkom för att nå enheter längre bort.

Noter 

Orter i Ronneby kommun
Småorter i Sverige
Rättsinformationssystemet i Sverige

Rättsinformationssystemet i Sverige syftar till att tillförsäkra den offentliga förvaltningen och enskilda personer tillgång till grundläggande rättsinformation i elektronisk form.

Rättsinformationssystemet ska finnas tillgängligt genom ett allmänt nätverk och innehållet ska vara tillgängligt på ett enhetligt sätt.

Obligatoriskt ska rättsinformationssystemet innehålla 
 Svensk författningssamling (SFS)
 referensregister över författningar i SFS, och
 grundförfattningarna i deras lydelse med införda ändringar.

En bestämmelse i SFS som upphävs skall sparas elektroniskt.

Systemet ska även innehålla de förordningar som kungörs i andra författningssamlingar.

Rättsinformationssystemet ska innehålla
 ett referensregister över de statliga kommittéerna
 kommittédirektiv
 förordningsmotiv
 utredningsbetänkanden som publiceras i SOU och i departementsserien (Ds) och
 regeringens propositioner

Rättsinformationssystemet ska innehålla uppgifter om vägledande avgöranden från Högsta domstolen, Högsta förvaltningsdomstolen, hovrätterna, kammarrätterna, Mark- och miljööverdomstolen, Migrationsöverdomstolen, Arbetsdomstolen, Marknadsdomstolen och Patentbesvärsrätten. Domstolarna prövar själva om ett avgörande är att bedöma som vägledande.

Domstolsverket ska vara samordningsmyndighet.
Personuppgiftslagen (PUL) ska tillämpas men personnummer får inte användas.  Personuppgifter som finns i rättsinformationssystemet får föras över till en stat som inte ingår i Europeiska unionen eller är ansluten till Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).

Information om 
 SFS som de kungörs med införda ändringar
 gällande förordningar i andra författningssamlingar
 författningar som kungörs enligt förordningen  om elektroniskt kungörande av vissa trafikföreskrifter
 kommittédirektiv mm och
 Sveriges internationella överenskommelser
ska finnas tillgängliga utan avgift.

Noter

Externa länkar 

 

Datajuridik
Veritas Pensionsförsäkring

Pensionsförsäkringsaktiebolaget Veritas (Veritas Pensionsförsäkring) är ett finländskt arbetspensionsförsäkringsbolag, och ett av de äldsta fortfarande verksamma försäkringsbolagen i Finland. Veritas Pensionsförsäkring erbjuder arbetspensionstjänster till arbetsgivare (ArPL-försäkring) och företagare (FöPL-försäkring) inom den privata sektorn.  

Veritas tar hand om över 112 000 människors arbetspensionsskydd. I slutet av 2019 försäkrade Veritas cirka 62 000 anställda och 13 000 företagare.

Historia 
Veritas grundades i Åbo år 1905 under namnet Verdandi. Bolaget har idkat lagstadgad pensionsförsäkringsverksamhet sedan 1962, när lagen om pension för arbetstagare trädde i kraft. År 1970 utvidgades tjänsterna till att omfatta även företagarnas pensionsförsäkringar. 

Under åren 2001-2006 bildade Veritas Pensionsförsäkring Veritas-gruppen tillsammans med Veritas Livförsäkring, Veritas Skadeförsäkring och Fondtorget AB. Veritas Livförsäkring och Veritas Skadeförsäkring har sedan början av år 2009 hört till Aktia-koncernen. Fondtorget AB ägs i sin tur numera av Odin Förvaltning AS. 

Veritas Pensionsförsäkring och Pensions-Alandia gick samman år 2019.

Placeringsverksamhet 
Arbetspensionsbolagen placerar en del av de medel som samlats in för framtida pensioner. I sin placeringsverksamhet utnyttjar Veritas olika avkastningskällor och sprider placeringarna internationellt i olika tillgångsklasser. Veritas placerar i räntor, aktier, fastigheter och andra alternativa objekt.

Förvaltning 
Veritas är ett onoterat aktiebolag. Veritas ägs av följande stiftelser och föreningar:

 Stiftelsen för Åbo Akademi 19,84 %
 Stiftelsen Eschnerska Frilasarettet 19,59 %
 Svenska Litteratursällskapet i Finland rf 12,94 %
 Föreningen Konstsamfundet rf 10,51 %
 Försäkringsaktiebolaget Alandia 10,05 %
 Folkhälsan 9,94 %
 Svenska Folkskolans Vänner rf 7,88 %
 Signe och Ane Gyllenbergs stiftelse 7,19 %
 Fonder, stiftelser, föreningar och privatpersoner 2,06 %

Källor 
 Veritas Pensionsförsäkrings resultatöversikter och -rapporter
 Veritas Pensionsförsäkrings placeringsverksamhet

Noter

Externa länkar 
 Veritas Pensionsförsäkring www.veritas.fi

Finländska försäkringsbolag
Företag bildade 1905
Suomi (musikalbum)

Suomi är Bricks debutalbum, utgivet av Dolores Recordings 1996. Skivan producerades av Pelle Gunnerfeldt. Kulturrådet delfinansierade skivan.

Låtlista 
All musik är skriven av Brick och all text av Nandor Hegedüs.
 "Labrador" - 1:40
 "Heads" - 2:08
 "Idiot" - 2:54
 "Instead" - 1:32
 "Tim" - 2:48
 "Drained" - 2:38
 "Subversion" - 4:04
 "Error" - 2:39
 "I" - 2:41
 "Breach" - 2:21
 "Gray Day" - 3:18
 "No Feelings" - 1:27

Personal 
 Jejo Perkovic - trummor
 Malte - bas
 Nandor Hegedüs - sång
 Patrick Instedt - formgivning, gitarr, fotografi
 Pelle Gunnerfeldt - producent, mixning, inspelningstekniker
 Per Carlsson - formgivning, bandfotografi

Referenser 

Musikalbum 1996
Svenska debutalbum
Album av Brick
Album producerade av Pelle Gunnerfeldt
Album utgivna på Dolores Recordings
Louis Améen (direktör)

Johan Einar Louis Améen, född 17 september 1929 i Hagfors församling, Värmlands län, död 27 augusti 2020 i Strängnäs, var en svensk företagsledare. Han var son till bruksdisponent Einar Améen.

Louis Améen, som var civilingenjör, var 1973–1980 VD för AB Bofors-Åkers. Han invaldes som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien 1977. Améen är begravd på Gamla kyrkogården i Strängnäs.

Källor 

 Améen, Johan Einar Louis på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska direktörer
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Personer från Hagfors
Gravsatta på Strängnäs gamla kyrkogård
Födda 1929
Avlidna 2020
Män
Volvoland

Volvoland är Bricks andra studioalbum, utgivet av Dolores Recordings 1997. Skivan producerades av Pelle Gunnerfeldt och blev bandets sista för Dolores.

Låtlista 
All musik är skriven av Malte Olsson, Jejo Perkovic och Patrik Instedt. All text är skriven av Nandor Hegedüs.
 "Smisk"
 "Skirl"
 "Seven"
 "Song for Peter"
 "Play Allan"
 "Sos"
 "Ha Ha Ha"
 "Slapshot"
 "Rocketship"
 "1982"
 "80%"

Personal 
 Bob Weston - inspelningstekniker
 Jejo Perkovic - trummor, sång (spår 4)
 Johan Bergman - fotografi
 Malte Olsson - bas
 Nandor Hegedüs - sång
 Patrick Instedt - formgivning, gitarr, fotografi
 Pelle Gunnerfeldt - producent, mixning, inspelningstekniker, mastering
 Pelle Henriksson - mastering
 Per Carlsson - formgivning, bandfotografi

Referenser 

Musikalbum 1997
Album av Brick
Album producerade av Pelle Gunnerfeldt
Album utgivna på Dolores Recordings
Inevitable End

Inevitable End är ett svenskt death metal-band från Jönköping, bildat år 2003 och signerat av Relapse Records.

Historia 
Inevitable End startade år 2003 som en grupp som starkt påverkades av thrash metal och har sedan dess utvecklats till att vara säkert förankrade i death metal-genren. Bandet släppte två demos, 2004 och 2006, men efter några år inom thrash metal flyttade bandet från Jönköping till Göteborg där de genomgick några kritiska line up-förändringar. Med ett nybyggt medlemskap tillbringade bandet större delen av 2007 i studio. Efter att ha finslipat till den nya genren, death metal och grindcore, och skrivit in sig hos Relapse Records, påbörjade bandet produktionen av sitt första album, The Severed Inception, som gavs ut år 2009.

Utöver Sverige har Inevitable End turnerat i Norge, Finland, Tjeckien och Schweiz.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
Christoffer "Toffy" Jonsson – sång
Marcus Bertilsson – gitarr
Johan Ylenstrand – basgitarr
Savage (Johan Olsson) – trummor

Tidigare medlemmar
Emil Westerdahl – basgitarr
Christoffer Jonsson – trummor
Joakim Malmborg – gitarr, trummor (?–2011)
Jonas Arvidson – gitarr
Magnus Semerson – sång
Andreas Gerdén – sång (?–2011)
Joakim Bergquist – sång, basgitarr

Diskografi 
Demo
2004 – Inevitable End
2006 – Reversal
Studioalbum
2009 – The Severed Inception
2011 – The Oculus

Källor

Externa länkar
Inevitable End på Encyclopaedia Metallum

Svenska death metal-grupper
Musikgrupper bildade 2003
Musikgrupper från Jönköping