kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Don Pedro

Don Pedro, sifon eller vakuumkaffebryggare är en variant av kaffebryggare som använder sig av övertryck och undertryck för att brygga kaffet. I Sverige är Don Pedro ett varumärkesord för denna typ av bryggare.

Bryggaren består av två glaskärl: ett nedre och ett övre. Mellan dessa går det ett rör som är försett med ett kaffefilter av plast i form av en propp med radiella spår. Vid bryggning tillsätts kaffepulver i det övre kärlet och vatten i det nedre. När vattnet kokar, bildas ett övertryck i den undre behållaren och vattnet trycks upp till den övre behållaren där det blandas med det malda kaffet. När bryggaren avlägsnas från värmekällan, kyls nedre behållaren varvid ett undertryck uppstår. Kaffet sugs då genom filtrets rillor tillbaka till det nedre glaskärlet medan sumpen stannar kvar i det övre kärlet ovanpå proppen.

På 1840-talet tog fransyskan Marie Fanny Amlene Massot i Lyon patent på denna bryggmetod, men under namnet Madame Vassieux.

År 1959 lanserades Don Pedro i Sverige som "Nilsjohan Don Pedro". Den blev populär, både för smaken och sin underhållande bryggningsteknik. Glaskärlen var dock ömtåliga och den övre behållaren var speciellt utsatt vid disk.

Se även
 Mokabryggare
 Varumärkesord

Källor

Externa länkar
Vac Pot FAQ
Vac Pot How-To pdf

Hushållsapparater 
Kaffe
Köksredskap
Varumärkesord
Maritim

Maritim kan avse:

 Maritimt klimat – även kallat kustklimat eller havsklimat, en klimattyp med varmare och jämnare temperatur än exempelvis inlandsklimat
 Maritime (musikgrupp) – ett indiepopband.
 Canadian Maritimes – en beteckning på de kanadensiska provinserna Nova Scotia, New Brunswick och Prince Edward Island, se Kanadensiska kustprovinserna
Željko Franulović

Željko Franulović, född 13 juni 1947 i Split, Kroatien (dåvarande Jugoslavien), är en kroatisk högerhänt tidigare professionell tennisspelare.

Tenniskarriären 
Željko Franulović spelade professionell tennis 1969-1983 och vann perioden 1969-1977 totalt 9 singel- och 7 dubbeltitlar. Han var särskilt framgångsrik på grus och vann 7 av sina singeltitlar på det underlaget. Franulovic är framförallt känd för sin finalplats i Grand Slam-turneringen Franska öppna 1970, som han dock förlorade mot den tjeckiske spelaren Jan Kodeš. Året dessförinnan hade han i samma turnering nått kvartsfinal och på vägen dit besegrat spelare som Roy Emerson. Säsongen 1971 förlorade han semifinalen i Franska öppna mot Kodes. Sin främsta singelranking som ATP-spelare (uppgifter endast från 1973), nummer 33, nådde han 1977.    

Sina singeltitlar vann han genom att finalbesegra bland andra Arthur Ashe (Indianapolis, 1969), Manuel Orantes (Monte Carlo och Buenos Aires, 1970), Ilie Nastase (Macon och Buenos Aires, 1971). Sin sista titel vann han 1977 i München genom finalseger över Victor Pecci.    

Franulovic deltog i det jugoslaviska Davis Cup-laget 1967-71 och 1973-80. Han spelade totalt 59 matcher för laget och vann 32 av dem. Efter avslutad aktiv spelarkarriär fungerade han 1994-96 som kroatisk icke spelande lagkapten.

Spelaren och personen 
Franulovic har efter tenniskarriären ägnat sig åt administrativa uppgifter inom spelarorganisationen ATP och bland annat varit direktör för ATP-tureningen i Frankfurt (1990-95), seniortouren (1993-94), och flera liknande uppdrag under 2000-talet, däribland från 2004 direktör för Monte Carlo-turneringen. Från 2004 är han också medlem av ATP:s styrelse. Han är bosatt i Monte Carlo.

Grand Slam-finaler, singel (1)

Finalförluster (1)

Tourtitlar, singel (9) 
1969 - Indianápolis 
1970 - Monte Carlo, Kitzbuehel, Buenos Aires  
1971 - New York (inomhus), Macon, Indianápolis, Buenos Aires 
1977 - München

Externa länkar 
ATP, spelarprofil

Kroatiska tennisspelare
Födda 1947
Män
Personer från Split
Levande personer
Shenandoah nationalpark

Shenandoah nationalpark ligger i delstaten Virginia i USA. Nationalparken är extremt långsmal och det går bilväg genom hela dess längd. Nationalparken går i nord-sydlig riktning längs en del av Blue Ridge Mountains med dalgången Shenandoah Valley och floden Shenandoah i väster och platåregionen Virginia Piedmont i öster.

Referenser 
 Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats från National Park Service

Nationalparker i Virginia
Naturskyddsområden bildade 1935
Augusta County
Greene County, Virginia
Madison County, Virginia
Page County, Virginia
Rappahannock County
Rockingham County, Virginia
Warren County, Virginia
Mount Rainier nationalpark

Mount Rainier nationalpark ligger i delstaten Washington i USA. Områdets centralpunkt är det glaciärbeklädda berget Mount Rainier på 4392 m över havet. Berget ligger som ensamt berg utan kringliggande höga toppar. Mount Rainier är en aktiv vulkan som hade sitt senaste utbrott för ca 150 år sedan.

I november 2006 fick nationalparken hålla stängt i sex månader på grund av häftigt regnande. Detta ledde till översvämningar som medförde att campingplatser och picknickbord blev bortspolade.

Källor 
 National Park Services i USA

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Nationalparker i Washington
Före detta tentativa världsarv
Naturskyddsområden bildade 1899
Lewis County, Washington
Pierce County, Washington
North Cascades nationalpark

North Cascades nationalpark ligger i Whatcom County, Skagit County och Chelan County i delstaten Washington i USA. Den är uppdelad i två delar, den norra och den södra. Mellan dessa går en väg, som alltså egentligen inte går genom själva nationalparken, formellt sett. Inga vägar går in i nationalparken, som är ett område avsett för vandring och friluftsliv.

Källor 
 National Park Services i USA

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Nationalparker i Washington
Före detta tentativa världsarv
Naturskyddsområden bildade 1968
Chelan County
Skagit County
Whatcom County
Karađorđe Petrović

Karađorđe Petrović (serbiska Карађорђе Петровић), även känd som Crni Djordje, "Svarte Djordje (int. George)", född Đorđe Petrović 15 november 1752, död 24 juli 1817, var stamfader till Karađorđević-ätten. Han blev i Orašac 15 februari 1804 vald till att leda det första serbiska upproret mot Osmanska imperiet.

Karađorđe Petrović var av bondesläkt, tog tidigt del i striderna mot turkarna och måste på grund härav fly till Österrike, där han en kort tid tjänade i armén. Senare förenade han sig med serbiska friskaror och deltog i kriget mot Turkiet 1788-91. Karađorđe Petrović blev därefter ledare för den serbiska frihetsrörelsen. Tack vare löfte om hjälp från Ryssland vågade han snart öppet framträda mot Turkiet. 1806 vann han i slaget vid Mischar en avgörande seger över turkarna, och under rysk påtryckning gick sultanen med på att ge Serbien en viss självständighet med Karađorđe Petrović som "högste hövding". 1812 miste Serbien sitt ryska stöd, turkarna inledde på nytt krig, och serbernas självständighet gick förlorad. Karađorđe Petrović flydde till Bessarabien, återvände 1817 till sitt land för att organisera ett nytt uppror men mördades samma år.

Referenser 

Serbiska militärer
Huset Karađorđević
Födda 1752
Avlidna 1817
Män
Olympic nationalpark

Olympic nationalpark ligger i delstaten Washington i USA. Nationalparken är uppdelad i två geografiskt åtskilda delar. Den västra delen är den mindre och belägen längs kusten mot Stilla havet. Den östra delen är åtskilligt större och områdets centralpunkt är berget Mount Olympus på 2 432 m över havet.

I den kustbelägna delen av nationalparken finns vad som definitionsmässigt kallas regnskog.

Historia 
Området fick sin första skyddsstatus 1909 när det under president Theodore Roosevelts ledning blev ett av landets nationalmonument. Den underart av vapiti, Cervus canadensis roosevelti, som är vanligast i regionen fick därför epitet roosevelti som hedrar presidenten. Året 1938 blev det ursprungliga monumentet en nationalpark. Parken upptogs dessutom 1976 som ett av UNESCO:s biosfärområde och 1981 blev nationalparken världsarv.

Djurliv 
Populationen av den ovan nämnda underarten av vapiti uppskattas med 6500 medlemmar. Andra däggdjur som är typiska för parkens centrala delar är svartsvanshjort, svartbjörn, prärievarg, mårddjur och puma. Murmeldjuret Marmota olympus lever endemisk i regionen. Däggdjurslivet vid och i havet kännetecknas av sälar, sjölejon, havsutter, späckhuggare och tumlare (Phocoenidae). Året 2008 återintroducerades fiskmård i parken. Ett problem är däremot snögeten (Oreamnos americanus) som blev införd under 1920-talet. Den äter växter som är viktiga för sluttningarnas stabilitet vad som kan leda till jordskred. Geten har även minst tre växter som föda som är endemiska för området.

Bilder

Källor 
 National Park Services i USA

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Nationalparker i Washington
Biosfärområden i USA
Världsarv i USA
Världsarv inskrivna 1981
Clallam County
Grays Harbor County
Jefferson County, Washington
Mason County, Washington
Grand Teton nationalpark

Grand Teton nationalpark ligger i Teton County i den amerikanska delstaten Wyoming. Nationalparken inkluderar en del av bergsmassivet Teton samt en stor sjö, Jackson Lake, och ett par mindre sjöar. 

Djurlivet är rikt. Där finns bland annat älg, svartbjörn, vithövdad havsörn, kungsörn och bison.

Nationalparken är cirka 1 300 kvadratkilometer stor.

Referenser

Källor 
 National Park Services i USA

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Nationalparker i Wyoming
Före detta tentativa världsarv
Naturskyddsområden bildade 1929
Teton County, Wyoming
Lake Clark nationalpark

Lake Clark nationalpark ligger i delstaten Alaska i USA. Parken sträcker sig över Lake and Peninsula Borough, Kenai Peninsula Borough, Bethel Census Area och Matanuska-Susitna Borough. 

Som så många platser i Alaska så går det inte att ta sig till området med bil. Man får flyga till närmsta by och vandra därifrån.

Källor 
 National Park Services i USA

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Nationalparker i Alaska
Naturskyddsområden bildade 1980
Sverker Littorin

Gustaf Sverker Nilius Littorin, född 24 augusti 1955 i Allhelgona församling, Östergötlands län och uppvuxen på Lindevad säteri utanför Skänninge i Östergötland, är en svensk kommunpolitiker (KD), företagare och författare.

Utbildning 
Littorin har studerat (juridik) vid Uppsala universitet samt ekonomi vid Handelshögskolan i Stockholm. Han var Handelshögskolans i Stockholm studentkårs ordförande 1980-1981. Han tillbringade ett år på The Swedish-American Chamber of Commerce i New York 1983-1984 som Anders Wall-stipendiat.

Karriär 
Sverker Littorin arbetade på medicinteknikföretaget Elekta som vVD 1992-1997 innan han och brodern Sven Otto Littorin bildade Momentor AB, ett konsult- och riskkapitalbolag.  De drev detta bolag till 2003, sedan drogs verksamheten ned och företaget ombildades till ett holdingbolag för aktieandelar i mindre och onoterade bolag samt med agenturverksamhet.

Littorin varit styrelseledamot i the Swedish-British Chamber of Commerce samt de börsnoterade företagen Partnertech AB och Sectra AB. Littorin är sedan 2004 verksam i Medcap (fd New Science), först som styrelseordförande och 2005-2008 som VD.

2002-2010 var Littorin ledamot av kommunfullmäktige i Danderyds kommun och 1:e vice ordförande i kommunstyrelsen.

Övriga uppdrag 
 Ordförande i vård och omsorgsbolaget Olivia AB
 Ordförande i transportföretaget Samtrans AB
 Ordförande i utbildningsföretaget Medlearn AB
 Ordförande i apoteksaktören Farmacevtföretagarna i Sverige AB
 Styrelseledamot i Allba & Partners Kapitalförvaltning AB
 Styrelseledamot i energibolaget Engy AB
 Styrelseledamot i varuautomatföretaget Smartshop AB
 Styrelseledamot i det ryska jordbruksföretaget Farmcap East
 Vice ordförande i Stiftelsen Stockholmskultur
 Styrelseledamot i Kungliga Automobil Klubben

Familj 
Littorins far Sven Littorin var kommunal- och landstingspolitiker för Centerpartiet, ordförande i kommunfullmäktige i Skänninge, och efter kommunsammanslagningen, i Mjölby. Modern Lillemor Littorin var nämndeman, ordförande för Rädda Barnen i Östergötland och vice ordförande för Trygg Hansa i Östergötland. Han är bror till före detta arbetsmarknadsministern Sven Otto Littorin. Han är bosatt på Södermalm i Stockholm.

Littorin var gift med den finska konstexperten  2014-2019.

Referenser

Tryckta källor 
 Business Handbook Sweden (1985)  
 Stafsjö bruk 1666-1991 (1991)
 Joint ventures mellan svenska och saudiska partner i Saudi Arabien (med Käte Palmeholt) (1981)

Se även 
 Lista över ordföranden för Handelshögskolans i Stockholm studentkår
 Handelshögskolans i Stockholm studentkår

Födda 1955
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Svenska kristdemokrater
Personer inom Sveriges näringsliv
Män
Levande personer
Kårordförande för Handelshögskolans i Stockholm studentkår
Ledamöter i Handelshögskolan i Stockholms direktion
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Ledamöter i Handelshögskolan i Stockholms Advisory Board
Personer från Skänninge
Great Sand Dunes nationalpark

Great Sand Dunes nationalpark ligger i Saguache County och Alamosa County i delstaten Colorado, USA. Nationalparken är 342,6 km² stor. Som namnet antyder finns det stora sanddyner. På västra sidan finns en slätt och på östra sidan en bergskedja, Sangre de Cristo. Vinden blåser upp sanden som samlas intill berget och skapar enorma sanddyner.

Källor 
 National Park Services i USA

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Nationalparker i Colorado
Naturskyddsområden bildade 2004
Alamosa County
Saguache County
Eriksbergskyrkan

Eriksbergskyrkan är en kyrkobyggnad som tillhör Helga Trefaldighets församling i Uppsala stift och är en stadsdelskyrka i området Eriksberg i Uppsala.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes av byggnadsfirman David Roos efter ritningar av arkitekt Sten Hummel-Gumaelius och invigdes 23 oktober 1960 av ärkebiskop Gunnar Hultgren.

Kyrkan utgör östra delen av ett huskomplex, vars övriga flyglar är församlingsbyggnader. Tillsammans omsluter de en innergård. Kyrkorummets västra sida har glasade väggar mot innergården. Kyrkans huvudingång finns i norr och koret ligger i söder. I huskomplexets nordvästra hörn finns ett klocktorn. Hela anläggningen är byggd av betong och har yttertak täckt med svartmålad plåt.

Inventarier
Framme i korets vänstra sida finns en dopfunt av röd sandsten som är skänkt av kyrkans byggmästare David Roos. Vid funten hänger en ikon vars motiv är Maria och barnet. På läktaren ovanför ingången finns orgeln som byggdes 1961–1963 av Åkerman & Lund i Knivsta. Orgeln har tolv stämmor på två manualer och pedal. I klocktornet hänger två klockor som göts 1960 av Bergholtz klockgjuteri i Sigtuna.

Orgel
1962 byggde Åkerman & Lunds Nya Orgelfabriks AB, Knivsta en mekanisk orgel med slejflådor. Den har ett tonomfång på 56/30.

Den nuvarande orgeln byggdes 2022 av Paschen Kiel Orgelbau, Tyskland.

Källor och information

Litteratur
 Eriksbergskyrkan – Den vita kyrkan vid stadsskogen Text: Ragnar Norrman, 2005.
 Vägvisare till kyrkorna i Uppsala län, sidorna 65–66, Karin Blent (redaktör), Länsstyrelsen i Uppsala län, 1997,

Internet
 Helga Trefaldighets församling informerar

Noter

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Uppsala
Kyrkobyggnader invigda 1960
1960 i Sverige
Tangshu

Tangshu (traditionell kinesiska: 唐書, förenklad kinesiska: 唐书, pinyin: Tángshū; Även Äldre tangshu), "boken om Tang", är ett av de 24 historieverken.

Tangshu är en krönika över Tangdynastin skriven under ledning av Liu Xu på uppdrag av general Shi Jingtang. Boken var färdig år 945. I boken samlas information från en mängd tidigare skrifter som sedan dess gått förlorade. Tangshu användes som en källa när Xin Tangshu, "Nya tangshu", sammanställdes drygt 100 år senare.

Verket består av 200 kapitel (skrivna i separata bokrullar) indelade i tre delar. Här beskrivs bland annat en serie statsbesök från Japan.

Externa länkar
Tangshu på Wikisource

De 24 historieverken
WP:Projekt Kina
Gränskonflikten vid Nyslott

Gränskonflikten vid Nyslott var konflikt mellan Sverige och Ryssland.

Det av Sverige anlagda slottet Olofsborg var tänkt som ett skydd av Savolax. Ryssland upplevde det som ett hot eftersom de ansåg att det var byggt på ryskt område. De började därför att flytta gränspålarna i närheten så att borgen skulle hamna på ryskt territorium varvid stridigheter utbröt kring borgen.

Rysk-svenska krig
Tōkaidō

Tōkaidō, "Östra kustvägen") var en av de fem stora färdlederna, Gokaidō (de fem vägarna), i Japan under Edoperioden.

Vägen 
Tōkaidō sträckte sig från shogunatets huvudstad Edo (nutida Tokyo) till kejsarens huvudstad Kyoto längs Honshu-öns södra kust.

Vägen var cirka 492 kilometer lång och började (som de övriga av de fem gokaido-vägarna) på Nihonbashi (Japanbron) i Chūō, Edo, och slutade på Sanjō Ōhashi (Tredje bron) i Higashiyama, Kyoto. Tōkaidō sammanstrålade med Nakasendō i "Kusatsu-juku" (station nr 52).

Ett bud kunde färdas mellan städerna (med byten längs vägen) på cirka 90 timmar.

Tōkaidō hade från början 53 så kallade "shukuba" (rastplatser) längs sin sträcka och kring dessa växte med tiden fram honjin (övernattningsbostäder för adelsmän och ämbetsmän) och hatago (härbärgen för vanliga resenärer) och stationerna växte sakteligen till byar. Efterleden -shuku eller -juku i många japanska ortnamn erinrar ofta om ett rastställe vid exempelvis Tokaido.

De ursprungliga stationerna var:

Tokyo prefektur

Kanagawa prefektur

Shizuoka prefektur

Aichi prefektur

Mie prefektur

Shiga prefektur

Kyoto prefektur

Historia 
Byggandet av färdlederna påbörjades 1603 under shogunen Tokugawa Ieyasu, den förste shogunen av Tokugawaklanen, och upphöjdes till riksväg av hans ättling Tokugawa Ietsuna. Vägen ökade snart i betydelse då den nya lagstiftningen (sankin kōtai, "regelbunden närvaro") bland annat tvingade länsherrarna (daimyōerna) till regelbundna besök i Edo. Tōkaidō blev den mest använda vägen.

Stationen Hakone-juku i Hakone hade särskild betydelse då den även var gränsstation mellan regionerna Kanto och Kansai.

1619 utökades vägen och förlängdes till Osaka.

1687 färdades haikupoeten Matsuo Bashō längs hela leden och han skrev senare en bok om denna resa.

1832 reste ukiyo-ekonstnären Ando Hiroshige längs hela leden och åren 1833 till 1834 skapade han  träsnitt av varje enskilt station som blev till samlingen Tōkaidō gojūsan tsugi, Hiroshiges mest kända verk.

Den 1 oktober 1964 öppnades Tokaido Shinkansen som döptes till minne av färdleden.

Även riksväg 1 mellan Tokyo och Ōsaka kallas idag Tōkaidō.

Externa länkar 
 Om Tōkaidōs 53 stationer
 Karta över Tōkaidō

Japans historia
WP:Projekt Japan

ja:東海道
ko:도카이도
zh:東海道
Staffan Hansing

Staffan Hansing, född 13 juni 1965, är en svensk byggnadsantikvarie som är verksam vid Stadsmuseet i Stockholm.

Bibliografi 
Järn, kol och vägar: perspektiv på den historiska infrastrukturen i Karlsborgs kommun (med Jonas Tervahauta, Cristina Torp) (1992)
Brandskydd i kulturbyggnader: handbok om brandsyn och brandskyddsåtgärder i kulturhistoriskt värdefulla byggnader (med Leif Fällman) (1997)

Källor 

Svenska historiker
Födda 1965
Män
Levande personer
Compaq Presario

Presario är en serie stationära och bärbara datorer, ursprungligen från Compaq, senare ett varumärke under Hewlett-Packard (HP). De första maskinerna med detta namn lanserades på konsumentmarknaden år 1993, då med Intel 80486-processorer.

Presario 8000 lanserades mellan 2001 och 2002 och kom först med en Intel Pentium 4-processor på mellan 1,2 - 1,6 GHz. Sedan ökades prestandan efter hand och i 8000-serien kunde man få en dator med 3,4 GHz klockfrekvens. 

Mellan 256 och 512 Mb ram ingick, och oftast ett Creative Soundblaster Audigy ljudkort. Problemet med dessa datorer från första början var att de inte hade stöd för så många uppgraderingar, men det kom senare. Hårddiskstorleken var vanligen på 120 GB, men läses av datorn som 114 GB. AGP-grafikkort var standard i de flesta av dessa modeller. De låg vanligtvis mellan 16 MB och upp till och med 128-256 MB i ram.

Namnet Presario fanns redan 1994 på en serie modeller från Compaq. Det var stationära datorer som var ihopbyggda med en CRT-skärm på 12-13". Processorerna var 486:or på 33 eller 66 MHz och internminnet 4-8 MB beroende på modell. Moderkortet var monterat i en vagga som kunde dras ut på baksidan genom att lossa 2 skruvar. Där kunde man komma åt processor, minne och ISA-kortplatser (2 st). CD-ROM-enhet och diskettstation var monterade strax under bildskärmen, hårddisken längre in och lite mer svåråtkomligt. Som extra utrustning kunde man få ett 14,4 kbps-modem, vilket 1995 kostade 2 000 kronor.

Referenser

Externa länkar 

Bärbara datorer
Hemdatorer
Wes Archer

Wesley "Wes" Meyer Archer, född 26 november 1961, är en amerikansk regissör av animerade TV-serier. Tillsammans med David Silverman och Bill Kopp var han en av de första animatörerna av The Simpsons, när det bestod av kortfilmer som gick på The Tracey Ullman Show, och kom senare även att regissera ett antal Simpsonsavsnitt, innan han blev rådgivande regissör till King of the Hill, ett jobb han fortsatte med under många år. Archers film från tiden på college, "Jac Mac and Rad Boy, Go!" har blivit en kultklassiker efter att ha sänts regelbundet på USA Networks Night Flight under 1980-talet. Han studerade filmgrafik och experimentell animation på CalArts.

Avsnitt av The Simpsons 
Archer står som regissör till följande avsnitt:

Säsong 1 
 "Homer's Odyssey" 
 "Moaning Lisa" 
 "The Call of the Simpsons" 
 "The Crepes of Wrath"

Säsong 2 
 "Treehouse of Horror" 
 "Two Cars in Every Garage and Three Eyes on Every Fish"
 "Bart the Daredevil" 
 "One Fish, Two Fish, Blowfish, Blue Fish" 
 "Oh Brother, Where Art Thou?" 
 "Three Men and a Comic Book"

Säsong 3 
 "Mr. Lisa Goes to Washington" 
 "The Otto Show"

Säsong 4 
 "New Kid on the Block" 
 "I Love Lisa"

Säsong 5 
 "Rosebud" 
 "$pringfield" 
 "Homer Loves Flanders" 
 "Lady Bouvier's Lover"

Säsong 6 
 "Itchy & Scratchy Land" 
 "Grampa vs. Sexual Inadequacy" 
 "Bart vs. Australia"

Säsong 7 
 "Who Shot Mr. Burns? (Part 2)" 
 "Bart Sells His Soul"
 "Two Bad Neighbors" 
 "The Day the Violence Died" 
 "Homerpalooza"

Avsnitt av Futurama 
 "Kif Gets Knocked Up a Notch"
 "The Why of Fry"

Andra verk 
 "One Crazy Summer", 1986 (animatör)

Källor

Externa länkar 
 
 Wes Archers hemsida

Födda 1961
Amerikanska animatörer
Män
Levande personer
Alumner från California Institute of the Arts
Peter Yarrow

Peter Yarrow, född 31 maj 1938 i New York i New York, är en amerikansk sångare, gitarrist och låtskrivare. Han är mest känd som medlem av folktrion Peter, Paul and Mary, som hade sin storhetstid på 1960-talet, men gav under 1970-talet även ut flera album som soloartist. Han har också engagerat sig politiskt, bland annat i antikrigsrörelsen under Vietnamkriget.

Diskografi 
Med Peter, Paul and Mary
Se diskografi Peter, Paul and Mary

Soloalbum

Med Peter, Bethany and Rufus

Externa länkar 

Officiell webbplats
Peter Yarrow på Peter, Paul and Marys officiella webbplats
 

Födda 1938
Amerikanska folkmusiker
Amerikanska sångare
Amerikanska låtskrivare
Män
Levande personer
Gespräch mit dem Biest

Gespräch mit dem Biest (Conversation with the Beast) är en tysk film från 1996, regisserad av Armin Mueller-Stahl.

Roller
 Armin Mueller-Stahl - Adolf Hitler
 Bob Balaban - Mr. Webster
 Katharina Böhm - Hortense

Externa länkar
 
http://www.rudolf-steiner-film.de/content/conversation-d.html

Tyska dramafilmer
Filmer 1996
Adolf Hitler på film