kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tillbaks igen

Tillbaks igen är ett album från 2000 av det svenska dansbandet Grönwalls.

Låtlista
Tillbaks igen (Duett: Camilla Linden och Micke Andersen) (K. Fingal-H. Krohn)
En stjärna föll (Bert Månson)
Manana (Al Anderson-Keith Almgren)
Den allra bästa tiden  (A. Överland-C. Lösnitz)
Alla ord på vägen (C. Kindbom-T. Thörnholm)
Rör vid mig (C. Kindbom-T. Thörnholm)
Högt uppe på berget (Bert Månson)
Ännu en dag (C. Kindbom-T. Thörnholm)
Vill du ha mig (B. Nilsson)
varje gång jag drömmer (L. Holm-G. Lengstrand)
Visa vad du går för (T. Pettersson)
Jag ger dig min dag (H. Sethsson)
When Love Starts Talkin' (J. O'hara-B. Warfer-G. Nicholson)
Sänd mig ett minne (Send Me the Pillow) (H-J. Holm)

Album av Grönwalls
Musikalbum 2000
Flerspråkiga musikalbum
Stefan Borsch (musikalbum)

Stefan Borsch är ett samlingsalbum från 1995 av den svenska dansbandssångaren Stefan Borsch.

Låtlista
Ännu doftar kärlek (Marie Fredriksson-Lasse Lindbom)
En annan tid, en annan plats (Martin Klaman-Keith Almgren)
Sissi (Thorstein Bergman-Dan Andersson)
Vår bästa tid är nu (Jerry Herman-Ture Rangström)
Det finaste vi har (Hans Rytterström)
Även bland törnen finns det rosor (Thore Skogman)
Klappar ditt hjärta bara för mig (Hans Rytterström)
Vid en liten fiskehamn (J.C.Ericsson)
Adress Rosenhill ("Mockin' Bird Hill") V.Horton-G.Carje)
Jag har inte tid (S.Nilsson-T.Palmqvist)
Mitt lilla krypin (Paul Sahlin)
Till min kära (Björn Afzelius)
Jag ska aldrig glömma dina ögon (Paul Sahlin)
Vi går en liten stund här på jorden (ej tidigare utgiven) (Martin Klaman-Keith Almgren)
En lyckoslant (ej tidigare utgiven) (U. Georgsson)
Trädgårdsgrinden (ej tidigare utgiven) (Paul Sahlin)

Källor

Fotnoter

Samlingsalbum 1995
Gustaf Erik Hyltén-Cavallius

Gustaf Erik Hyltén-Cavallius, född 13 juni 1815 i Blädinge socken, Kronobergs län, död 6 juni 1888 i Lund, Malmöhus län, var en svensk sjöofficer, delvis i utländsk tjänst, samt botanist. Han var son till prosten Carl Fredrik Cavallius och bror till etnologen Gunnar Olof Hyltén-Cavallius.

Utbildning och karriär i Sverige
Hyltén-Cavallius genomgick Växjö gymnasium, företog 1832-1834 resor på svenska och engelska handelsfartyg, avlade 1835 sjöofficersexamen och utnämndes till sekundlöjtnant vid flottan. År 1836-1841 gjorde han åtskilliga sjöresor, dels på handelsfartyg, dels på svenska örlogsfartyg. Efter att ha befordrats till kaptenlöjtnant i svenska flottan begärde han 1854 avsked ur svensk tjänst.

Karriär i Preussen
År 1841-1845 var han i engelsk och fransk örlogstjänst, samt 1850-1852 i österrikisk, där han tjänstgjorde som ekipagemästare i Venedig och varvschef i Pula. När Preussen 1852 skulle organisera sin flotta och prins Adalbert Henrik Vilhelm av Preussen frågade prins Oskar om denne kunde rekommendera kunniga personer, föll valet på Hyltén-Cavallius, Henrik Sundevall och Govert Indebetou. År 1852 anställdes de i preussiska flottan som korvettkaptener. Hyltén-Cavallius blev även adjutant hos prins Adalbert och utnämndes 1853 till chef för preussiska marinstaben samt tjänsteförrättande direktör för amiralitetets tekniska avdelning.

År 1854 utnämndes han till Kapitän zur See (kommendör) och anställdes samma år som yrkesofficer i preussiska flotten. Hyltén-Cavallius var i högre grad delaktig i organisationen av preussiska flottan, särskild i fråga om utarbetandet av flera viktiga reglementen, artilleriets utveckling och planläggningen av den nya örlogsstationen vid Jadebusen (Wilhelmshaven). Inflytelserika kretsar inom preussiska flottan började motarbeta honom och hans planer och därför sökte han avsked 1857.

Senare år
Han återvände till Sverige, ägnade sig åt jordbruk och botanik, flyttade 1882 till Lund, bildade där samma år en internationell botanisk bytesförening, "Linnæa", och samlade ett rikhaltigt herbarium.

Referenser 
 Borelius, Ingemar: Allra käraste lille onkel. Gidlunds förlag, 2016.

Externa länkar

Svenska militärer under 1800-talet
Födda 1815
Avlidna 1888
Män
Personer från Blädinge socken
Euro-mat

Euro-mat är en gemensam inköpsorganisation för frivilliga fackhandelskedjor inom bygghandel i Europa. Den sköter inköp inom byggvaror, verktyg, VVS samt olika byggrelaterade tjänster. Organisationen grundades 1989 av Mobau i Tyskland, HG Commerciale i Schweiz och Centramat i Luxemburg. Organisationen har idag 21 medlemmar, vilket innebär över 4 000 butiker spridda över Europa. I Sverige är Woody Bygghandel medlem. 

Huvudkontoret för Euro-Mat finns i Luxemburg.

Medlemmarna omsatte tillsammans 2007 över 20 miljarder Euro.

Externa länkar
Euro-Mat

Organisationer i Europa
Organisationer bildade 1989
Paweł Czapiewski

Paweł Czapiewski, född den 30 mars 1978 i Stargard Szczeciński, är en polsk friidrottare som tävlar i medeldistanslöpning.

Czapiewskis genombrott kom när han 2001 blev bronsmedaljör vid VM i Edmonton på 800 meter på tiden 1.44,63. Året därefter blev han europamästare inomhus på samma distans på tiden 1.44,78. Han deltog även vid EM utomhus 2002 och slutade då på en fjärde plats.

Han deltog vid VM i Helsingfors men blev då utslagen redan i semifinalen. Vid Olympiska sommarspelen 2008 blev han utslagen redan i försöken på 800 meter.

Personliga rekord 
 800 meter - 1.43,22
 1 500 meter - 3.40,14

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1978
Polska medeldistanslöpare
Män
Levande personer
Personer från Stargard
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Polen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
124 Alkeste

124 Alkeste är en asteroid upptäckt 23 augusti 1872 av Christian Heinrich Friedrich Peters i Clinton, New York. Asteroiden har fått sitt namn efter Alkestis inom grekisk mytologi.

Ockultationer har observerats flera gånger såsom 2008 och 2003.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av CHF Peters
Astronomiska upptäckter 1872
Novaspace

Novaspace är en tysk eurotrancegrupp som mellan 2002 och 2004 gjorde covers på ett flertal 80-talshits, som till exempel  "Time After Time", Guardian Angel och "Beds Are Burning". De nådde Topp 20 i Tyskland, Österrike och Australien.

Novaspace bildades 2002 av producenten Felix Gauder och i början var Jessica Boehrs sångerska, men hon ersattes under 2008 av Jenny Marsala.

Diskografi

Singlar
"Time After Time" (2002)
"To France" (2002)
"Guardian Angel" (2002)
"Paradise" (2003)
"Run To You" (2003)
"Beds Are Burning" (2004)
"So Lonely" (The Police-cover) (2004)
"Dancing With Tears In My Eyes" (2004)
"All Through The Night" (2006)
"Dancing Into Danger" (2009)

Remixer (urval)
"Time After Time" (2002, 2003, 2009)
"Radio Edit"
"UK Radio Edit"
"Time Mix - Extended Version"
"Club Version"
"Novaspace Mix - Less Vocal Version"
"Instrumental"
"Pascal Mix"
"I-Nation Remix"
"Nick Skitz Remix"
"Sol Productions Remix"

"To France" (2002)
"Radio Edit"
"Extended Mix"
"Space Mix - Less Vocal Version"
"Nova Mix - Club Version"

"Guardian Angel" 2002, 2003)
"Radio Edit"
"Club Radio Edit"
"Extended Version"
"Nova Mix - Club Version"
"Space Mix - Less Vocal Mix"

"Paradise" (2003)
"Radio Edit"
"Video Edit"
"Extended Mix"
"Starfighter Teckattack Remix"
"Club Mix"

"Run To You" (2003, 2004)
"Radio Edit"
"Video Edit"
"Extended Mix"
"Burn Out Mix"

"Beds Are Burning" (2003)
"Radio Edit"
"Extended Mix"
"Marshall Mix"

"So Lonely" (2004)
"Radio Edit"
"Extended Mix"
"Back To Basics Mix"

"Dancing With Tears In My Eyes" (2003, 2004)
"Radio Edit"
"Extended Mix"
"Nova Mix - Club Version"

"All Through The Night (2006)" (2006)
"Radio Edit"
"Extended Mix"

"Wicked Game"
"Broken Mix"

"Summer Of Love" (2006)
"2006 Re-Touch"

"Send Me An Angel"
"7th Heaven Mix"

"Dancing Into Danger"
"Radio Edit"
"Extended Version"
"Maddox Remix"
"IC3M4N Remix"

Externa länkar 
 Diskografi på Discogs

Tyska musikgrupper
Chyjice

Chyjice är en by i distriktet Jičín, Hradec Králové, Tjeckien. 2006 fanns det 145 invånare i byn. Den omnämns i skrift först 1323. Byn är belägen i en dal vid floden Mrlina. Det finns stora fyndigheter av kalk.

Orter i Böhmen
Orter i Hradec Králové (region)
Olof Örtenblad (skolman)

Olof Gustaf Örtenblad, född den 3 december 1854 i Ör i Dalsland, död den 22 maj 1936 i Katarina församling, Stockholm, var en svensk skol- och språkman.

Familjebakgrund
Olof Gustaf Örtenblads föräldrar var kyrkoherden i Ör, Carl Torsten Örtenblad (1817–1855) och Maria Lovisa Södermark, dotter till professorn vid akademien för de fria konsterna, Olof Johan Södermark och dennes hustru Maria Charlotta Hazelius.

Utbildning och karriär
Örtenblad tog studenten i Uppsala 1873 och studerade därefter vid Uppsala universitet, där han 1885 blev filosofie doktor på avhandlingen Étude sur le développement des voyelles labiales toniques du latin dans le vieux français du XII siècle. Påföljande år blev han lektor i franska och engelska vid elementarläroverket i Vänersborg och erhöll två år senare motsvarande tjänst vid Södra Latin i Stockholm. Åren 1899–1902 var han studierektor vid Whitlockska samskolan.

Då rektorn på skolan Södra Latin Carl von Friesen 1902 kallades till posten som ecklesiastikminister handplockade han Örtenblad som sin tillförordnade ersättare. Carl von Friesen avled dock på ministerposten 1905 varvid Örtenblad utsågs till ordinarie rektor på Södra Latin och satt som sådan fram till sin pensionering 1920. Han var från 1902 även ledamot av Kungl. direktionen över Stockholms stads undervisningsverk samt från 1905 och under en lång följd av år andre ordförande för Nordiska museet. Han blev 1902 även riddare av Nordstjärneorden.

Örtenblad har beskrivits som "en skicklig pedagog och en dugande administratör" (Sundell). Han var engagerad i skolgymnastiken och har själv skildrats som "atletisk" men också som "gemytlig". Olof Örtenblad är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor
 Artikeln "Örtenblad, Olof Gustaf" i Nordisk familjebok, band 34 (Stockholm 1922)
 Herbert Gejrot & Pontus H. Räf: Lärarmatrikeln 1934 (Malmö 1934)
 Stockholmsdjäknar och södra latinare (Stockholm 1955)
 Carl Sundell: Om Södra Latin och södra latinare (1654–1987) (Uddevalla 1987).
 Sveriges statskalender 1905 (Stockholm 1904)
 Libris bibliotekskatalog
 Örtenblad, Olof Gustaf på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska lingvister
Svenska skolledare under 1900-talet
Riddare av Nordstjärneorden
Alumner från Uppsala universitet
Personer från Örs socken, Dalsland
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1854
Avlidna 1936
Män
U18-Världsmästerskapet i ishockey för damer

U18-VM i ishockey för damer, IIHF World Women's U18 Championships, är en världsmästerskapstävling i ishockey för juniordamlandslag för spelare upp till 18-år som anordnas av International Ice Hockey Federation  sedan 2008.

VM 2009 genomfördes med tretton lag anmälda. 2013 genomfördes turneringen med tjugo lag uppdelade på tre divisioner.

Turneringar sedan starten 2008

Medaljligan

Se även 
 Världsmästerskapet i ishockey för damer

Referenser

Externa länkar 
 U18-VM i ishockey för damer på Eurohockey.com 

Ishockey
Återkommande sportevenemang med premiär 2008
Återkommande sportevenemang i januari
Edward Cave

Edward Cave, född 27 februari 1691, död 10 januari 1754, var en engelsk boktryckare, redaktör och publicist. I och med grundandet av tidningen The Gentleman's Magazine skapade han den första moderna tidskriften.

Skomakarsonen Edward Cave föddes i Newton nära Rubgy och studerade vid en s.k. grammar school på orten, men relegerades efter att ha anklagats för att stjäla från rektorn. Han prövade på ett antal olika jobb, exempelvis som timmersäljare, reporter och skrivare. Han hade en idé om en tidskrift som skulle täcka varje ämne som den utbildade allmänheten intresserade sig för, såsom näringsliv eller poesi, och försökte övertyga flera tidningstryckare och bokförsäljare att anamma idén. Ingen visade emellertid intresse vilket resulterade i att Cave på egen hand tog tag i uppgiften. The Gentleman's Magazine lanserades 1731 och blev snart den mest inflytelserika och imiterade tidskriften under sin tid. Detta gjorde också Cave till en förmögen man.

Cave var en listig affärsman som lade mycket energi på tidskriften och sällan lämnade dess kontor vid St John's Gate. Tidskriften hade ett stort antal skribenter, bland annat Samuel Johnson, som alltid visade tacksam gentemot Cave för att denne agerat huvudarbetsgivare åt honom under många år. Cave bidrog även själv ofta med bidrag till tidningen under pseudonymen Sylvanus Urban.

Cave erhöll också en patentlicens från Lewis Paul på 250 vävspindlar till en vävmaskin vars teknik var en föregångare till water frame-spinnmaskinen. 1742 köpte han Marvels Mill i Northampton och konverterade detta till en textilfabrik, som antagligen var världens första vattendrivna spinneri. Spinneriet stängde 1761 (eller möjligtvis strax efter).

Cave led av gikt och avled vid 63 års ålder. Han är begraven vid St. James Church, Clerkenwell

Källor

Externa länkar
 Bilder från sidor ur Gentlemen's Magazine de första tjugo banden, från v1 1731 till v20 1750 (engelska)
 Daily Life in Georgian England as Reported in the Gentleman's Magazine (engelska) 

Födda 1691
Avlidna 1754
Män
Brittiska chefredaktörer
Maz Jobrani

Maziar "Maz" Jobrani (Persiska: ماز (مازیار) جبرانی , född 26 februari, 1972 i Teheran, Iran) är en iransk-amerikansk komiker som är en del av "Axis of Evil". Gruppen var med i ett specialavsnitt av Comedy Central.

Jobrani har också varit med i flera filmer, tv-serier, på radio och på comedy clubs. Hans filmografi inkluderar roller i "Tolken" (The Interpreter), Friday After Next och Dragonfly.

Maz Jobrani är även känd som den Persiska Rosa Pantern (Persian Pink Panther).

Externa länkar
Officiell Webbplats
Q&A: Hollywood’s 'Persian Pink Panther'
 

Män
Födda 1972
Amerikanska komiker
Levande personer
Personer från Teheran
Amiodaron

Amiodaron, även Cordarone, är ett kraftigt verkande läkemedel som påverkar hjärtats rytm och som till 37 % består av jod. Används som terapi och profylax vid operationer i hjärtat. Kan även användas vid förmaksflimmer.

Källor
Kardiologi - hjärtsjukdomar hos vuxna av Stig Persson, Medicinsk Terminologi av Bengt I Lindskog

Externa länkar

Aminer
Antiarytmika
Bensofuraner
Jodorganiska föreningar
Aromatiska ketoner
Fenoletrar
Sergelpriset

Sergelpriset är ett pris som delas ut till svenska skulptörer.

Sergelpriset är instiftat av Konstakademien för att hedra minnet av Johan Tobias Sergel och har utdelats vart femte år sedan 1945. Prisceremonin sker på årsdagen av Sergels död, den 26 februari.

Pristagare
2020 Kajsa Mattas, född 1948
2015 Eva Lange, född 1935
2010 Lars Kleen, född 1941
2005 Lars Englund, född 1933
2000 Torsten Renqvist (1924 - 2007)
1995 Sivert Lindblom, född 1931
1990 K G Bejemark (1922 - 2000)
1985 Liss Eriksson (1919 - 2000)
1980 Asmund Arle (1918 - 1990)
1975 Gustav Nordahl (1903 - 1992)
1970 Arne Jones (1914 - 1976)
1965 Bror Marklund (1907 - 1977)
1960 Eric Grate (1896 - 1983)
1955 Bror Hjorth (1894 - 1968)
1950 Ivar Johnsson (1885 - 1970)
1945 Carl Eldh (1873 - 1954)

Källor
Föreningen Kulturbryggans utställning Från Eldh till Englund på Öja sommaren 2005

Noter

Konstpriser och -stipendier i Sverige
Skulpturpriser
 
Johan Tobias Sergel
Lejonpart

Lejonparten är en metafor som innebär den största delen, en (orättvist) stor andel av något. Uttrycket kommer från Aisopos fabel om lejonet som efter jakt skulle fördela bytet men som med olika förevändningar tog nästan allt själv.

Källor

Metaforer i svenskan
Stockholmare

Stockholmare kan avse:

 Stockholmare – person från Stockholm
 Stockholmare (TV-serie) – en TV-serie som visades på Kanal 5 år 2001
 Stockholmare (korv) – en typ av hamburgare, där en korvskiva ingår
 Stockholmare (moped) – mopedmodeler från Monark Crescent-bolaget
 Månadens stockholmare – utses nästan varje månad av Stockholms stad

Se även
Nollåtta – en benämning på personer boende i Stockholmsområdet
Kaniv

Kaniv ( ) är en stad med cirka 26 000 invånare och är belägen i Tjerkasy oblast i centrala Ukraina. Den är en viktig hamnstad längs floden Dnepr. 

Den ukrainska poeten Taras Sjevtjenko, som anses vara en av grundarna av den ukrainska litteraturen, är begravd i Kaniv på en kulle med utsikt över Dnepr och ett hus som är inrett som ett museum är tillägnat honom. 

Industrin i staden består av: Kanivs vattenkraftverk som ligger vid Kanivreservoaren i Dnepr, en frukt-, grönsaks- och kryddfabrik, samt en stor mjölk- och ostfabrik.

<div style="clear:left;">

Historia 
Kaniv omnämndes första gången i en krönika från 1149, även om historiker tror att orten fanns så tidigt som på 900-talet. Under medeltiden låg orten på handelsvägen från varjagerna till grekerna. Orten var ursprungligen en del av Kievriket och blev på 1300-talet annekterad av storfurstendömet Litauen. Kaniv erövrade av Osmanska riket år 1458. 

I 1569 kom Kaniv under polskt styre och var då ett center för kosackisk kultur och militär. 1600 fick man Magdeburgrätten, men stadens välstånd upphörde genom successiva plågor, bränder och kosackiska oroligheter. Under Karl X Gustavs polska krig erövrades staden 1648 av Bohdan Chmelnytskyjs styrkor. Staden erövrades 1768 av en av ledarna för Koliyivschyna, Maksym Zalizniak. Som en effekt av en pogrom blev de flesta av den lokala szlachtan och judarna dödade. Efter den andra delningen av Polen var Kaniv en del av det område som kom under kontroll av det ryska imperiet. Kaniv besöktes 1787 av den rysk tsarinna Katarina II, då hon träffade den polska kungen Stanisław II August Poniatowski.

Under senare delen av första världskriget, den 11 maj 1918, var staden plats för slaget vid Kaniv, där den 2:a polska kåren och den polska legionen under Józef Haller von Hallenburg misslyckats med att bryta igenom de österrikiska-tyska linjerna till den ryska sidan. Även under andra världskriget var Kaniv plats för ett spektakulärt militärt misslyckande då sovjetiska fallskärmsjägare skulle landsättas. 

1978 brände Oleksa Hirnyk sig själv till döds i protest mot russifiseringen i Kaniv, på en kulle nära Shevchenkos grav. 2007 hedrades han som en hjälte i Ukraina.

Vänorter 
Kaniv har tre vänorter:
  Viersen, Tyskland
  Sonoma, Kalifornien, USA 
  Lambersart, Frankrike

Vidare läsning 
 (1972) Icтopia мicт i ciл Укpaїнcькoї CCP - Черкаськa область (Städer och byers historia i Ukrainska SSR - Tjerkasy oblast), Kiev.

Externa länkar 

 Officiell webbplats 
 Live webcam från Kaniv
 Korsun-Shevchenkivskyi i"Encyclopedia of Ukraine" 

Städer i Ukraina
Orter i Tjerkasy oblast
Konstnärshuset

Konstnärshuset är en kulturhistoriskt värdefull fastighet i kvarteret Skravelberget mindre vid Smålandsgatan 7 i centrala Stockholm. Fastigheten samägs av Svenska konstnärernas förening (SKF) och Konstnärsklubben. SKF äger fem sjundedelar och Konstnärsklubben äger två sjundedelar. Svenska Konstnärernas Förening bedriver utställningsverksamhet, medlemsverksamhet och uthyrning av de flesta lokalerna i huset. Byggnaden uppfördes efter en tävling 1897–1898 efter ritningar av arkitekt Ludvig Peterson och invigdes den 7 januari 1899.

Arkitektur och utsmyckning 
Fasaden mot gatan är klädd med portlandskalksten och har rikt arkitektoniskt utformade detaljer: muröppningar, krönande balustrad, balkongräcken och trepassfönster med mosaikutsmyckning. Arkitekturen är påverkad av spanskt och italienskt 1500-tal. I interiören är entré, trapphus samt klubblokaler och utställningshall med rikt utformad stuck- och snickeriinredning välbevarad från byggnadstiden. Restaurang Konstnärsbaren (KB), med matsal, bar och festvåning med väggmålningar är bevarade från ombyggnaden 1931, arkitekt Björn Hedvall. Byggnaden i sin helhet präglas av konstnärlig utsmyckning utförd av kända konstnärer och hantverkare. Gottfrid Kallstenius komponerade mosaikutsmyckningen på husets fasad som är tillverkad vid Vatikanens kalkstensfabrik i Rom. Mosaiken föreställer tre musor vilka representerar konstarterna måleri, arkitektur och skulptur. Entrédörren smyckas av fyra reliefer i brons skapade av skulptören Gustaf Theodor Wallén symboliserande fyra konstnärliga grenar: Arkitektur, Teckning, Måleri och Skulptur.

Förvaltning och nuvarande verksamhet 
Svenska Konstnärernas Förening är en intresseförening för yrkesverksamma konstnärer och har ca 860 medlemmar och äger fem sjundedelar av Konstnärshuset. Konstnärsklubben är en social förening för manliga konstnärer, arkitekter och konsthistoriker och äger två sjundedelar av Konstnärshuset. 

Idag ligger Svenska Konstnärernas Förening (SKF) bakom den största delen av verksamheten i Konstnärshuset. Detta innefattar en regelbunden utställningsverksamhet i Stora och Lilla galleriet på plan två, respektive plan tre, samt förmedling av SKF:s medlemmars verk genom det fristående Showroom. SKF bedriver också uthyrningsverksamhet till olika företag och föreningar. Konstnärsklubben sammanträder regelbundet på våning ett. 

Från och med 1929 fram till 2014 har det funnits ett samägandeavtal mellan SKF och Konstnärsklubben som reglerar respektive förenings ansvar i förvaltningen av Konstnärshuset. Detta avtal är nu uppsagt men uppsägningstiden är på 20 år. SKF har genom ett förvaltningsavtal överlåtit den tekniska förvaltningen av Konstnärshuset till Konstnärshuset Förvaltning AB (KFAB).

Bilder

Litteratur 
Dag Widman: Konstnärernas hus - en mötesplats under 100 år, Byggförlaget, Stockholm 1999,

Källor

Noter

Externa länkar

Konstnärshusets webbplats

Byggnader och anläggningar på Norrmalm
Byggnadsminnen i Stockholms kommun
Byggnader i kalksten
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Konstnärsbaren

Konstnärsbaren (kort KB) är en restaurang belägen i kvarteret Skravelberget mindre vid Smålandsgatan 7 på Norrmalm i centrala Stockholm, etablerad 1931.

Historik

KB inryms i Konstnärshuset som uppfördes 1899 efter ritningar av arkitekt Ludvig Peterson. Till en början fanns ”Konstnärernas buffet” (vilken gav underlag för det enkla namnet KB) som drevs av en smörgåsaffär. Så småningom tröttnade konstnärerna på smörgåsar och öl och 1931 beslöt man att inreda en ”riktig” restaurang i husets bottenvåning. Man skrev kontrakt med källarmästaren Emil Janson som tidigare bland annat drivit restaurang Hasselbacken på Djurgården. Interiören gestaltades av arkitekt Björn Hedvall, som var god vän med Jansson. I källaren inrättades ett modernt restaurangkök och på bottenvåningen, med dess två avdelningar, uppstod en hemtrevlig matsal med 150 platser. Hedvall ritade även samtliga möbler. 

På hans initiativ dekorerades väggen i ”Lilla Festvåningen” av några av Konstnärsklubbens medlemmar. En kväll den 8 december 1931 började målningsarbetet av tio konstnärer, bland dem Isaac Grünewald, Edgar Wallin, Einar Forseth, Robert Högfeldt, Erik Jerken, John Jon-And, Engelbert Bertel-Nordström, Ewald Dahlskog, Gunnar Torhamn och Jerk Werkmäster. Hedvall var också närvarande och övervakade det hela. När KB invigdes skrev Svenska Dagbladet bland annat ”Konstnärerna se det nya året i ljusa färger” och Evert Taube, som gärna besökte KB när han inte var på Den Gyldene Freden, skrev till och med en kort hyllningsdikt. 

År 1951 tog Emil Jansons son Gunnar över driften av Konstnärsbaren. Han drev den fram till 1980 då källarmästare Åke Håkansson tog över tillsammans med en av landets främsta köksmästare, Örjan Klein. Från 1991 till ägarbytet 1997 hade KB en stjärna i Michelinguiden. Stjärnan till trots så behöll restaurangen en bohemsk och osnobbig stil, med fokus på husmanskost.

KB ingår i Melanders Group som ägs av Patrik Lundstedt, Ulf Barkman och bröderna Erik och Nils Molinder som bland annat driver Tysta Mari, Wärdshuset Ulla Winbladh, Edsbacka Wärdshus och Sjöpaviljongen.

Se även
Stockholms historiska krogar, värdshus och restauranger

Noter

Källor
Historien om "Perlan" på Smålandsgatan.

Externa länkar

Officiell webbplats.

Restauranger i Stockholm
Företag bildade 1931
Restauranger i Sverige som tidigare haft stjärnor i Michelinguiden