kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lordkammarherre

Lordkammarherre kan syfta på:

 Lord Chamberlain – den högsta tjänstemannen i det brittiska kungahuset
 Lord Great Chamberlain – en person med befäl över Westminsterpalatset
Martin Engberg

Martin Engberg, född 21 november 1974, är en svensk författare och före detta redaktör för tidskriften Ord&Bild. 

Engberg är ursprungligen från Arboga, men bor i Göteborg. Åren 2002–2004 studerade han litterär gestaltning vid Göteborgs universitet. Engberg grundade 2005 litteraturtidskriften jmm tillsammans med Mats Kolmisoppi och Øystein Mentzoni. 2006 debuterade han som författare med novellsamlingen Tecknen runt huset, den följdes 2010 av romanen Stjärnpalatset. I januari 2013 utkom romanen Ta skada.

Engberg bildade tillsammans med Mattias Hagberg föreningen Skrift 2015. Föreningen ordnar bland annat Göteborgs romanfestival sedan 2017, i samarbete med Folkuniversitetet, Göteborgs Litteraturhus och Kultur i Väst.

Bibliografi  
2006 – Tecknen runt huset, noveller
2010 – Stjärnpalatset, roman
2013 – Ta skada, roman
2017 – En enastående karriär, roman
2017 – Hemligheten, berättelse
2019 – Finns i sjön, berättelse
2021 – Den röda pojken, roman

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
Engberg på förlagets webbplats

Män
Födda 1974
Levande personer
Svenska författare
Thomas Wentworth, 2:e baron Wentworth

Thomas Wentworth, 2:e baron Wentworth, född 1525, död 1584, var en engelsk militär, farfar till Thomas Wentworth, 1:e earl av Cleveland.

Lord Wentworth var son till hovmannen Thomas Wentworth (1501-1551), som var kusin till drottning Jane Seymour och lordkammarherre hos hennes son Edvard VI samt 1529 upphöjts till baron Wentworth (av Nettlestead). 

Lord Wentworth ärvde 1551 faderns plats i överhuset, förklarade sig 1553 i god tid för Maria Tudors tronrätt och belönades samma år med guvernörsposten i Calais, vars siste innehavare han var. Sedan han den 7 januari 1558 nödgats uppge Calais till fransmännen, anklagades han för förräderi, men frikändes 1559.

Thomas Wentworths äldste son William Wentworth gifte sig med Elizabeth Cecil, dotter till William Cecil, 1:e baron Burghley. William Wentworth avled före sin far 1582, och efter Thomas Wentworths död ärvde hans andra son, Henry Wentworth, 3:e baron Wentworth (1558–1593) titeln Baron Wentworth och faderns poiltiska representation. 

Henry Wentworth gifte sig med Anne Hopton de fick sonen Thomas Wentworth, 4:e earl av Cleveland.

Källor 

 

Engelsk adel
Engelska militärer under 1500-talet
Alumner från St. John's College, Cambridge
Födda 1525
Avlidna 1584
Män
Svenska Sällskapet för Fotogrammetri och Fjärranalys

Svenska Sällskapet för Fotogrammetri och Fjärranalys, SSFF var en svensk intresseförening för bevakning av frågor inom områdena fotogrammetri, som innefattar bland annat flygfotografering och stereokartering, och fjärranalys, som innefattar bildbehandling, satellitbildsteknik och laserskanning.

Sällskapet uppgick i Kartografiska sällskapet under årsskiftet 2002/2003 och återfinns idag som en fotogrammetrisk sektion. År 2004 skulle sällskapet, som egen förening, ha fyllt 75 år.

Verksamhet

Sällskapet anordnade tillsammans med Kartografiska sällskapet Kartdagarna under ett flertal år. 
SSFF utgav under de sista åren en tidning, Bildteknik eller Bildteknik/Image Science.

Sällskapet var medlem i International Society for Photogrammetry and Remote Sensing (ISPRS).

Ej längre existerande svenska ideella organisationer
Fotogrammetri
Organisationer bildade 1929
Organisationer upplösta 2002
Thomas Wentworth, 1:e baron Wentworth

Thomas Wentworth av Nettlestead, född 1501 och död 3 mars 1551, var en engelsk betitlad adelsman som gjorde adlig karriär under Huset Tudors regering på 1500-talet i England.

Thomas far, Sir Richard Wentworth, var de jure 5th Baron le Despencer, och hans mor Anne var dotter till Sir James Tyrrell, den påstådda mördaren av the Princes in the Tower. Han hade två bröder, Philip och Richard, och fem systrar, Anne, Elizabeth, Dorothy, Margery och Thomasine. Han var också brorson till Margery Wentworth, som var mor till Jane Seymour.

Omkring år 1500 gifte sig Thomas Wentworth med Margaret Fortescue, äldsta dotter till Sir Adrian Fortescue

1523 medföljde Wentworth  Charles Brandon, 1st Duke of Suffolk i dennes misslyckade invasionsförsök av Frankrike, och slogs efteråt till riddare av Brandon. 1529 upphöjdes Wentworth till 1:e Baron Wentworth. 1536 var han närvarande vid rättegången mot Anne Boleyn. 

1550 blev Wentworth Lord Chamberlain (Lordkammarherre) till Edward VI och avled året efter.

Begravningsceremonin hölls i Westminster Abbey, och Thomas Wentworth begravdes i Johannes döparens kapell.

Barontiteln ärvdes av hans äldsta son, Thomas Wentworth, 2:e baron Wentworth

Källor
Carter, P. R. N., - Wentworth, Thomas, first Baron Wentworth (1501–1551), nobleman - Oxford Dictionary of National Biography

Noter
 

Födda 1501
Avlidna 1551
Engelsk adel
Män
Timmy lamm

Timmy lamm (originaltitel Timmy Time) är en leranimerad brittisk TV-serie producerad av Aardman Animations och HiT Entertainment. Serien, som är en spinoff från TV-serien Fåret Shaun, började visas i Storbritannien den 11 april 2009 med 26 10-minutersavsnitt.

Serien handlar om lammet Timmy som ska gå till förskolan.

Externa länkar 
 Om serien på BBC

Brittiska barnprogram på TV
Brittiska animerade TV-serier från 2000-talet
Brittiska animerade TV-serier från 2010-talet
TV-serier från HiT Entertainment
TV-program i BBC
Michaelis–Menten-kinetik

Michaelis–Menten-kinetik beskriver approximativt enzymkinetiken för många enzymer, d.v.s. hur deras arbetstakt är relaterad till koncentrationen av substrat (molekylslag som enzymerna skall omvandla, ofta betecknat "S") och enzymets maximala hastighet (ofta betecknat vmax). 

Kinetiken är uppkallad efter biokemisterna Leonor Michaelis och Maud Leonora Menten. Kinetikmodellen är relevant för situationer där väldigt enkel kinetik kan antas, (d.v.s. det finns inga mellansteg, eller inhibering av processen av produkten, samt att det inte förekommer allosteri eller kooperativ bindning). Mer komplexa modeller finns för sådana fall där inte antagandena i Michaelis–Menten-kinetiken längre är tillämpliga.

Michaelis–Menten-ekvationen relaterar initial reaktionshastighet v0 till substratkoncentrationen [S]. Motsvarande graf är en rektangulärt hyperbolisk funktion där maximala hastigheten beskrivs som vmax (en asymptot). KM, kallad Michaelis konstant eller Michaelis-Mentens konstant, anger den substratkoncentration där hastigheten (v) uppgår till halva maxhastigheten för enzymet (d.v.s. v = vmax/2).

Michaelis–Menten-ekvationen beskriver hastigheterna för irreversibla reaktioner. En lösning som gäller vid kemisk jämvikt modellerad med Michaelis–Menten-kinetik, kan fås med Goldbeter–Koshland-ekvationen.

Enzymkinetik
Katalys
Canon EOS 550D

Canon EOS 550D är en digital systemkamera inom familjen Canon EOS från Canon. Den började säljas i slutet av februari 2010.

Specifikationer
 18 MP APS-C CMOS-sensor
 DIGIC 4-processor med ISO 100–6 400 (kan utökas till 12800)
 Bildserier med 3,7 bilder per sekund
 Videosekvenser i Full HD med manuell kontroll och valbara bildfrekvenser
 7,7 cm (3,0") 3:2 ClearView LCD med 1 040 000 punkter
 iFCL-mätningssystem med Dual Layer mätningssensor och 63 zoner
 Snabbkontrollfönster för ändring av inställningar
 Exponeringskompensation i steg om +/-5
 Valbart maxvärde för Auto ISO
 Uttag för extern mikrofon
 Funktionen "Beskär video"
 Kompatibel med Eye-Fi-Connected funktioner

Externa länkar

 Canon EOS 550D – Pressrelease 8 februari 2010

Canon EOS DSLR-kameror
Examensnämnden för auktoriserade translatorer

Examensnämnden för auktoriserade translatorer är ett sakkunnigorgan i anslutning till Utbildningsstyrelsen i Helsingfors med uppgift att övervaka systemet med auktoriserade translatorer och ha tillsyn över de auktoriserade translatorernas verksamhet i Finland. Examensnämnden tillsätts av Utbildningsstyrelsen för högst fem år i sänder. Nämnden har en ordförande, en vice ordförande och sju övriga medlemmar. För var och en av dem utses en personlig suppleant. Examensnämnden har rätt att anlita andra sakkunniga. Medlemmarna i examensnämnden ska företräda inrättningar som ger utbildning för översättningsbranschen, yrkesverksamma auktoriserade translatorer och dem som anlitar auktoriserade translatorers tjänster. Ordföranden och vice ordföranden ska vara sakkunniga inom språk och översättning samt väl förtrogna med verksamheten som auktoriserad translator. En av medlemmarna och dennes personliga suppleant ska ha avlagt högre högskoleexamen i juridik.

Verksamhet
Examensnämnden för auktoriserade translatorer har i uppgift att bevilja och återkalla auktorisationer, utöva tillsyn över de auktoriserade translatorernas verksamhet, godkänna examen och utfärda intyg över avlagd examen, sörja för arrangemangen kring verkställandet av examen för auktoriserade translatorer samt vara registeransvarig. Nämnden kan dessutom ta initiativ till utveckling av examenssystemet. I syfte att trygga en enhetlig bedömning av examensprestationerna finns ett register över utbildade bedömare.

Examen för auktoriserade translatorer i Finland
I examen för auktoriserade translatorer ska examinanden uppvisa språkkunskaper och översättningsförmåga i examensspråken samt annan förmåga som en auktoriserad translator behöver vid yrkesutövningen. Examensnämnden för auktoriserade translatorer beviljar personer som antingen deltagit i ett särskilt prov eller som har avlagt filosofie magisterexamen eller någon annan högre högskoleexamen som innehåller studier i översättningsvetenskap rätt att verka som auktoriserad translator. Som auktoriserad translator kan godkännas en för tillförlitlighet känd person som har uppnått myndighetsåldern och som inte har förklarats omyndig och som har hemkommun i Finland eller som är stadigvarande bosatt i en medlemsstat i Europeiska unionen eller i någon annan stat som hör till Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, och som har godkänts i den examen för auktoriserade translatorer.

Externa länkar
Utbildningstyrelsens sidor om examensnämnden 
Lag om auktoriserade translatorer 7.12.2007/1231
Statsrådets förordning om auktoriserade translatorer 

Finländska statliga myndigheter
Språknämnder
Organisationer bildade 2008
Kartdagarna

Kartdagarna är en årlig svensk branschmässa inom kartområdet och dess tillhörande fackområden.  Den arrangeras av Kartografiska sällskapet och MBK-branschens intresseförening som arrangerar GIT-mässan som hålls tillsammans med Kartdagarna.

Inom arrangemanget finns föredrag, seminarier och kurser inom GIS, geografisk IT (GIT), geodesi, fotogrammetri, laserskanning, geografisk information, kartografi, historisk kartografi och arkiv samt en teknisk utställning.

Fotnoter

Externa länkar 
Geoforums sida om kartdagarna

Kartografi
Mässor
SamGIS-föreningar

SamGIS-föreningar är svenska föreningar som skapats för att underlätta samarbete kring geografiska informationssystem.  De skapades som ett resultat av ett regeringsuppdrag att öka utbytet av geografiska data, som genomfördes 1990.

Regeringsuppdraget, som gavs till Lantmäteriverket, Naturvårdsverket, Statskontoret, Boverket, Kommunförbundet och Stanli, pekade på behovet av upprättandet av en infrastruktur för geografiska data. Då anslag för detta inte kunde ges, blev samverkan genom föreningar, så kallade SamGIS-föreningar, ett resultat av uppdraget.

De regionala SamGIS-föreningarna samverkar genom den nationella branschorganisationen Geoforum. Typiskt omfattar SamGIS-föreningarna ett eller flera län och är organiserade som ideella föreningar med företag, organisationer, kommuner och myndigheter som medlemmar.

Källor

Externa länkar
Geoforums webbplats om SamGIS-föreningar
Föreningar i Sverige
GIS
Geodata
P.J. O'Rourke

Patrick Jake "P.J." O'Rourke, född 14 november 1947 i Toledo, Ohio, död 15 februari 2022 i Sharon, New Hampshire, var en amerikansk journalist, politisk satiriker och författare.

O'Rourke, vars far var bilförsäljare, studerade vid Miami University i Oxford, Ohio och tog en masterexamen i engelska vid Johns Hopkins University. Han har själv beskrivit sig som en vänsterorienterad hippie under studenttiden, och att han på 1970-talet totalt bytte politisk uppfattning. Som politisk satiriker och humorist skrev O'Rourke från en libertariansk och ibland konservativ synvinkel, med mycket av udden riktad mot vänster, särskilt åsikter, företeelser och personer inom den amerikanska vänstern.

Han började arbeta vid National Lampoon 1973, blev dess chefredaktör 1978 och började frilansa 1981. Han anammade tidigt Gonzojournalistiken som stil. Han var verksam som H.L. Mencken Research Fellow vid Cato Institute.

Bibliografi 
National Lampoon's 1964 High School Yearbook Parody (1974), tillsammans med Doug Kenney
National Lampoon's Sunday Newspaper Parody (1978), tillsammans med John Hughes
Ferrari Refutes the Decline of The West (1979)
Modern Manners (1983)
The Bachelor Home Companion (1986)
Republican Party Reptile (1987)
Holidays in Hell (1989)
Parliament of Whores (1991) 
Give War a Chance (1992) 
All the Trouble in the World (1994) 
Age and Guile Beat Youth, Innocence, and a Bad Haircut (1995)
The American Spectator's Enemies List (1996)
Eat the Rich (1999) 
The CEO of the Sofa (2001) 
Peace Kills: America's Fun New Imperialism (2004) 
On the Wealth of Nations: Books That Changed the World (2007) , i svensk översättning Adam Smiths Om folkens välstånd (2007) 
Driving Like Crazy (2009)

Källor

Externa länkar 
The Unofficial P.J. O'Rourke Admiration Site

Amerikanska journalister under 1900-talet
Amerikanska satiriker
Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska författare under 2000-talet
Personer från Toledo, Ohio
Födda 1947
Avlidna 2022
Män
Alumner från Miami University
Alumner från Johns Hopkins University
Författare från Ohio
Regulatoriskt gennätverk

Ett regulatoriskt gennätverk (Eng. Gene Regulatory Network, eller GRN) är en uppsättning DNA-segment i en (biologisk) cell som interagerar med varandra (indirekt genom deras RNA och proteinuttryck) och med andra ämnen i cellen, genom att reglera hastigheterna med vilka gener i nätverket transkriberas till mRNA. 

I allmänhet går varje mRNA molekyl som transkriberas från DNA vidare för att göra ett specifikt protein (eller uppsättning av proteiner). Beroende på vilket protein det gäller, så har det en av flera möjliga uppgifter. Till exempel kan det vara ett strukturellt protein som ackumuleras i cellväggen eller inuti cellen för att ge cellen särskilda strukturella egenskaper. I andra fall kan proteinet blir ett enzym, en molekylär mikromaskin som katalyserar en viss kemisk reaktion, som till exempel spjälkning av ett födoämnen eller toxin. Vissa proteiner fungerar dock bara för att aktivera andra gener och det är dessa så kallade transkriptionsfaktorer som är huvudaktörerna i regulatoriska gennätverk eller genkaskader. Genom att binda till promotorregionen i början av andra gener kan de aktivera (eller hämma, beroende på typ av transkriptionsfaktor) dessa gener att inleda tillverkning av ett annat protein, som i sin tur kan reglera uttrycket av andra gener på samma sätt och så vidare. Dessa interaktioner mellan gener som tillverkar proteiner som reglerar uttryck av andra genreglerande proteiner, bildar ofta nätverksliknande strukturer, som alltså är det som kallas regulatoriskt gennätverk.

Se även
 Genuttryck
 Systembiologi

Genuttryck
Systembiologi
Marineküstenpolizei

Marineküstenpolizei (MKP) var den tyska marinens, Kriegsmarines, krigspolis under andra världskriget.

MKP bildades efter den tyska ockupationen av Danmark och Norge våren 1940. Efter ockupationen av Nederländerna byggdes organisationen ut ytterligare. MKP:s verksamhetsområde omfattade det tyska kustområdet med tillhörande stränder, flodmynningar och hamnar. I de ockuperade områdena ingick förutom kustområdet även floder och sjöar.

Uppdrag
 Militärpolis för Kriegsmarine - de kallades även "die blauen Kettenhunde" (de blå kedjehundarna). 
 Ordning och disciplin i förband och vid fartyg insatta i kustområden eller i hamnar.
 Brottsbekämpning inom Kriegsmarine

 Säkerhetsförband
 Skydd och bevakning av floder och flodmynningar
 Skydd och bevakning av fiskerier
 Kustövervakning
 Förhindra flykt från ockuperade områden
 Medverka i den militära underrättelsetjänsten

Personal
MKP:s personal bestod av inkallade poliser och polisreservister (pensionerade och förtidsavgångna sjöpoliser, skeppare, slusspersonal och fiskeriuppsyningsmän) från Wasserschutzpolizei (WSP). De bar till att börja med Sjöpolisens uniform, men tilldelades från 1941 marinuniform. På denna bar personalen på vänstra överarmen Orpos tjänstemärke och på vänstra underarmen ett blått ärmband med gul kant med texten "Marineküstenpolizei" i gult. Under tjänsteutövning bars en vaktbricka med texten "Marineküstenpolizei".

Tjänstegrader
Personal från WSP tilldelades en militär grad som motsvarade deras tjänstegrad i polisen enligt tabellen nedan (gällde från 1941). De som innehade högre militär grad i marinens reserv använde denna grad.

Referenser

Se även
Nazitysklands polisväsen
Ordnungstruppen

Myndigheter i Nazityskland
Sjökrigföring
Militära enheter ur Kriegsmarine
Ej längre existerande tyska polismyndigheter
Martin Clarentius Gertz

Martin Clarentius Gertz, född 14 december 1844 i Svendborg, död 20 april 1929 Frederiksberg, var en dansk filolog.

Gertz blev filosofie doktor 1874 med avhandlingen Studia critica in L. Annæi Senecæ dialogos. Han var professor i klassisk filologi 1880-1918 vid Köpenhamns universitet. Gertz var lärjunge till Johan Nicolai Madvig, som påverkade honom starkt. 

Han utgav ett flertal texter; särskilt märks hans textupplagor och översättningar av klassiska och medeltidslatinska författare, däribland främst hans upplaga av Vitae sanctorum danorum (1908-12) och Scriptores minores historiæ danicæ mediiævi (2 band, 1917-22).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter

Externa länkar 
 

Danska klassiska filologer
Danska professorer
Alumner från Köpenhamns universitet
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Personer i Danmark under 1800-talet
Personer från Svendborg
Födda 1844
Avlidna 1929
Män
Svensk uppslagsbok
Herrarnas normalbacke i backhoppning vid olympiska vinterspelen 2010

Herrarnas normalbacke i backhoppning vid olympiska vinterspelen 2010 i Vancouver, Kanada hölls den 12 och 13 februari 2010 vid Whistler Olympic Park i Whistler, British Columbia. Spelens första medaljer delades ut i tävlingen. Den schweiziske världscupsledaren Simon Ammann vann guldmedaljen med relativt god marginal. Silvermedaljen gick till Adam Małysz från Polen och Gregor Schlierenzauer från Österrike vann bronsmedaljen.

61 deltagare från 18 nationer deltog i tävlingen, varav 50 deltagare kvalificerade sig till de två tävlingsomgångarna. Ammann hade de längsta hoppen i bägge omgångarna och säkrade förstaplatsen. Den tyske backhopparen Michael Uhrmann överraskade med en andraplats efter första gången men föll tillbaka efter ett svagt andrahopp och slutade på femte plats. Andraplatsen totalt gick därmed istället till den meriterade Małysz som var tredjeplacerad i båda omgångarna. Bronsmedaljisten Schlierenzauer gjorde ett oväntat dåligt första hopp men kunde nå tredjeplatsen efter ett 5 meter längre andrahopp.

Lagtävling

Resultat

Kval 
Kvalet startade den 12 februari 2010 klockan 10.00 lokal tid (PST). Tävlande med slutplacering 40 eller bättre klarade kvalet. De 10 högst placerade i världscupen var direktkvalificerade till finalen men hade ändå möjlighet att hoppa i kvalet om de önskade.

Final

Referenser 

Backhoppning vid olympiska vinterspelen 2010
John Page

John Page kan syfta på:

John Page (New Hampshirepolitiker), guvernör i New Hampshire 1839–1842
John Page (Virginiapolitiker), guvernör i Virginia 1802–1805
Georg Gottfried Gervinus

Georg Gottfried Gervinus, född den 20 maj 1805, död den 18 mars 1871, var en tysk historiker, litteraturhistoriker och politiker.

Gervinus blev professor i Göttingen 1835, avsattes 1837 tillsammans med sex andra på grund av sin protest mot att kungen upphävde författningen. Han var från 1844 verksam i Heidelberg. Gervinus sökte se litteraturen i samband med den nationella och politiska utvecklingen. 1847–48 var han huvudsredaktör för Deutsche Zeitung. Han var medlem av Frankfurtparlamentet men lämnade det redan i augusti 1848. Gervinus var motståndare till utvecklingen i Tyskland 1866–70.

Bibliografi (i urval)
Geschichte der poetischen Nationallitteratur der Deutschen (1835–42)
Grundzüge der Historik (1837)
Shakespeare (4 band, 1849–50)
Geschichte des 19. Jahrhunderts (8 band 1855–66)
 Händel und Schakespeare (1868)
 Leben. Von ihm selbst (1860)

Källor

Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Tyska historiker
Tyska litteraturvetare
Tyska politiker
Personer verksamma vid Göttingens universitet
William Shakespeare
Födda 1805
Avlidna 1871
Män
Tyska professorer
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Svensk uppslagsbok
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Alumner från Giessens universitet
Leonard Wilcox

Leonard Wilcox, född 29 januari 1799 i Hanover, New Hampshire, död 18 juni 1850 i Orford, New Hampshire, var en amerikansk demokratisk politiker och jurist. Han representerade delstaten New Hampshire i USA:s senat 1842-1843. Han var son till politikern Jeduthun Wilcox.

Wilcox utexaminerades 1817 från Dartmouth College. Han studerade sedan juridik och inledde 1820 sin karriär som advokat i Orford. Han arbetade som domare 1838-1840 och på nytt från 1847 fram till sin död.

Senator Franklin Pierce avgick 1842 och efterträddes av Wilcox. Han efterträddes följande år av Charles G. Atherton.

Wilcox avled 1850 och gravsattes på West Congregational Churchyard i Orford.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1799
Avlidna 1850
Amerikanska jurister
Ledamöter av USA:s senat från New Hampshire
Män
Alumner från Dartmouth College
Personer från Hanover, New Hampshire
Jeduthun Wilcox

Jeduthun Wilcox, född 18 november 1768 i Middletown, Connecticut, död 18 juli 1838 i Orford, New Hampshire, var en amerikansk politiker (federalist). Han var ledamot av USA:s representanthus från New Hampshire 1813-1817.

Wilcox studerade juridik och inledde 1802 sin karriär som advokat i Orford. Han var ledamot av New Hampshire House of Representatives, underhuset i delstatens lagstiftande församling, 1809-1811.

Wilcox blev invald i USA:s representanthus i kongressvalet 1812. Han omvaldes 1814.

Wilcox avled 1838 och han gravsattes på Orford Cemetery i Orford. Sonen Leonard Wilcox var senator 1842-1843.

Källor

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1768
Avlidna 1838
Ledamöter av USA:s representanthus från New Hampshire
Män