kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fair Game

Fair Game är en spelfilm från 2010 som är baserad på verkliga händelser. Manuset bygger på CIA-agenten Valerie Plames memoarer Fair Game: My Life as a Spy, My Betrayal by the White House och på Joseph C. Wilsons The Politics of Truth.

I huvudrollerna spelar Naomi Watts Valerie Plame, och Sean Penn hennes make, ambassadör Joseph C. Wilson. Händelsen nedan väckte mycket stor uppmärksamhet 2003, och döptes till Plamegate:

Under upptakten till Irakkriget ifrågasätter Wilson Vita Husets underrättelseuppgifter att Irak försökt köpa anrikat uran från Afrika till sitt förmodade kärnvapenprogram. Som hämnd avslöjar en journalist att Wilsons fru Plame varit CIA-agent, en uppgift han fått från en ej namngiven källa i  Vita Huset.

Avslöjandet var en markering att ingen skall ifrågasätta Bush-administrationen och de underlag administrationen hade lagt fram som argument inför den då annalkande Irakinvasionen.

Vicepresident Dick Cheneys närmaste man Lewis Libby dömdes till 2,5 års fängelse samt 250.000 dollar i böter för sin inblandning i avslöjandet av en hemlig agents identitet. Lewis Libby benådades ganska omgående av President Bush. Lewis Libby är en av de högsta ämbetsmän i Vita huset som dömts i rättegång orsakad av politisk affär.

Referenser

Externa länkar
 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer 2010
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska filmer baserade på verklighet
Filmer i regi av Doug Liman
Phil Hubbard

Phil Hubbard, född 13 december 1956 i Canton, Ohio, är en amerikansk idrottare som tog OS-guld i basket 1976 i Montréal. Detta var USA:s åttonde guld i herrbasket i olympiska sommarspelen.

Externa länkar
 Stats from basketball-reference.com
 NBA.com biography

Födda 1956
Amerikanska basketspelare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från USA
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1976
Män
Levande personer
Personer från Canton, Ohio
Idrottare från Ohio
Spelare i Detroit Pistons
Spelare i Cleveland Cavaliers
Basketspelare i Michigan Wolverines
Alumner från University of Michigan
Olof Ahlberg (entomolog)

Victor Olof Ahlberg, född 3 juni 1893 i Halmstad, död 28 augusti 1967 i Stockholm, var en svensk entomolog.

Ahlberg avlade filosofie licentiatexamen i Lund 1933. Han var anställd på Centralanstalten för försöksväsendet på jordbruksområdet från 1918 och började 1933 vid Statens växtskyddsanstalt, där han var avdelningsföreståndare från 1943. 

Ahlbergs forskningsområde var sjukdomar och skadedjur på odlade grödor och trädgårdsväxter. Han utgav ett flertal arbeten om praktisk entomologi, varav de viktigaste arbeten behandlar rönnbärsmalen och de svenska tripsarna, där han gav en omfattande redogörelse för undersökningar utförda 1921–1926.

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000.
 
 
 Svensk Uppslagsbok, Band 1, 1947-1955. (spalt 351)

Svenska entomologer
Svenska zoologer under 1900-talet
Forskare från Halmstad
Födda 1893
Avlidna 1967
Män
Mitch Kupchak

Mitchell "Mitch" Kupchak, född 24 maj 1954 i Hicksville i New York, är en amerikansk basketpersonal och före detta basketspelare. Han var general manager för Los Angeles Lakers.

Landslagskarriär 

Mitch Kupchak var med och tog OS-guld i basket 1976 i Montréal. Detta var USA:s åttonde guld i herrbasket i olympiska sommarspelen. Kupchak var med och vann NBA tre gånger under sin karriär: 1978 med Washington Bullets samt 1982 och 1985 med  Los Angeles Lakers.

Externa länkar 
 Mitch Kupchak on NBA.com
 Basketball-reference.com

Amerikanska basketspelare
Amerikanska baskettränare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från USA
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1976
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Personer från Nassau County, New York
Födda 1954
Levande personer
Män
Spelare i Washington Bullets
Spelare i Los Angeles Lakers
Projekt 633

Projekt 633 (NATO-rapporteringsnamn Romeo-klass) var en sovjetisk ubåtsklass konstruerad under 1950-talet. Det var en förbättrad ubåtstyp som tog vara på erfarenheterna från Projekt 611 och Projekt 613 vilka i sin tur var baserade på den tyska ubåtsklassen Typ XXI från andra världskriget.

Ursprungligen skulle hela 560 ubåtar av den här klassen ha byggts, men serien avbröts efter bara 20 båtar och resurserna inriktades i stället på atomubåtar.

Idag är alla sovjettillverkade ubåtar av denna klass skrotade eller avrustade, men ett fåtal kinatillverkade ubåtar av denna klass är fortfarande i tjänst i Kina, Nordkorea och Egypten.

Varianter 
Projekt 633RV
Två ubåtar (S-11 och S-49) modifierade med en utbyggnad ovanpå fördäck med två 650 mm torpedtuber för utprovning av ubåtsjaktroboten RPK-7 Veter.
Projekt 633KS
En ubåt (S-128) utrustad för utprovning av kryssningsroboten S-10 Granat.
Typ 033
Förbättrad variant tillverkad i Kina.
Typ 003G Wuhan
En ubåt ombyggd för att kunna avfyra sjömålsroboten YJ-1.
Typ 036 Ming
En ny ubåtsklass tillverkad på 1970-talet baserad på samma skrov som Typ 033 men med nya motorer och ny sonarutrustning.

Användare 
 – Två före detta sovjetiska ubåtar (S-28 och S-7). Avrustade 1989.
 – Fyra ubåtar (Pobeda, Viktorija, Nadezjda och Slava, före detta S-57, S-212, S-36 och S-38). Samtliga avrustade. Slava avrustades i november 2011 och är nu ett flytande museum i Varna.
 – Tolv ubåtar, sex före detta sovjetiska (S-32, S-34, S-351, S-352, S-353 och S-354) och sex tillverkade i Kina. Fyra moderniserade kinatillverkade ubåtar är fortfarande i tjänst.
 – 92 Typ 003-ubåtar tillverkade på licens. Runt 30 används fortfarande som utbildningsfartyg.
 – 7 ubåtar importerade från Kina och 16 tillverkade lokalt.
 – Totalt 20 ubåtar tillverkade varav de flesta exporterades under 1970- och 1980-talen. Endast två återstår som fast förankrade utbildningsubåtar.
 – Tre före detta sovjetiska ubåtar (S-4, S-53 och S-101). Ingen av dem är längre i tjänst.

Externa länkar

Källor 

Ubåtsklasser
Sovjetiska ubåtar
Finalen av världsmästerskapet i fotboll 1966

Finalen i Världsmästerskapet i fotboll 1966 spelades mellan England och Västtyskland den 30 juli 1966 på Wembley Stadium i London, inför 98 000 åskådare. England vann med 4–2 efter förlängning och spelade hem titeln. England spelade vad som då beskrev som 4-4-2 (Även om det egentligen handlade mer om 4-1-2-1-2, eller en "Diamantelva"). Geoff Hurst gjorde hat-trick och det kontroversiella tredje engelska målet godkändes av domaren Gottfried Dienst och linjemannen Tofik Bachramov.

Vägen till finalen
Resultaten står i favör till respektive nation.

Medaljer 
De engelska spelarna som inte fick några medaljer 1966, utan fick motta dem den 10 juni 2009 efter en ceremoni vid 10 Downing Street in London. Ursprungligen fick bara de 11 spelarna på planen medalj, men Fifa började sedan dela ut medaljer till alla deltagare som inte spelade från varje turnering mellan 1930 och 1974.

Matchen

Källor

Fotnoter

Finalen
Fotboll i London
Relationer mellan Storbritannien och Västtyskland
London under 1900-talet
Internationella sportevenemang i London
Finalen av världsmästerskapet i fotboll 1970

Finalen av världsmästerskapet i fotboll 1970 spelades mellan Brasilien och Italien. Brasilien slog till först, sedan Pelé nickade in en boll från Rivelino i 18:e minuten. Roberto Boninsegna utjämnade för Italien efter en brasiliansk försvarsmiss. I andra halvlek avlossade Gérson ett skott i mål, och hjälpte sedan till med det tredje efter en lång frispark till Pelé, som sedan serverade Jairzinho. Pelé spelade sedan fram till Carlos Alberto som gjorde sista målet.

I och med detta blev Brasilien de första trefaldiga mästarna efter att tidigare ha vunnit 1958 och 1962, och fick därmed behålla Jules Rimet Trophy permanent. Pokalen stals dock 1983 på en utställning i Rio de Janeiro och återfanns inte. Brasiliens tränare Mário Zagallo var först att vinna turneringen tre gånger - först två gånger som spelare (1958, 1962) och tredje gången som tränare (coach) - tillsammans med Pelé som blev först att vinna turneringen tre gånger som spelare.

Vägen till finalen
Resultaten står i favör till respektive nation.

Matchen

Källor

Noter

Externa länkar 
1970 wc final

Final
Sportevenemang i Mexico City
Relationer mellan Brasilien och Italien
Mexico City under 1900-talet
Finalen av världsmästerskapet i fotboll 1974

Finalen i Världsmästerskapet i fotboll 1974 spelades mellan och Nederländerna och Västtyskland, och västtyskarna vann med 2–1. Nederländerna inledde med ett mål på straff av Johan Neeskens i andra minuten, innan Paul Breitner utjämnade också på straffspark i 25:e minuten innan Gerd Müller gjorde segermålet i 43:e minuten och Västtyskland kunde spela hem guldet.

Vägen till finalen
Resultaten står i favör till respektive nation.

Matchen

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
1974 world cup final at planetworldcup.com
1974 world cup final at holland74.net

Final
Sportevenemang i München
Relationer mellan Nederländerna och Västtyskland
München under 1900-talet
Lierbyen

Lierbyen är en tidigare tätort i Norge och centralort i Liers kommun,  Buskerud fylke.

Referenser

Orter i Buskerud fylke
Liers kommun
SLM Stockholm

SLM Stockholm står för Scandinavian Leather Men Stockholm och är en läderklubb det vill säga en klubb för homo- och bisexuella män inom läderkulturen. Föreningen grundades 1975 och är därmed en av Europas äldsta läderklubbar. Föreningens första lokaler låg på Skeppar Karls gränd och senare på Gåsgränd i Gamla stan. Sedan 1990 huserar SLM på Södermalm, nära Mariatorget.

Klubben är en ideell förening som drivs av medlemmar, för medlemmar, baserad helt och hållet på ideellt arbete.

Medlemskap i klubben krävs för att kunna delta i klubbens arrangemang. Medlemskap kan man ansöka om på klubbens webbplats.

Klubben brukar oftast avsätta ett särskilt tema för varje kväll de har öppet, till exempel läder, gummi, sport, helnaket, underkläder, uniform, skinhead etc. Vid temakvällar är dörrpolicyn strikt i enlighet med klädkoden för kvällens tema. På visa lördagar finns DJ på plats, som spelar framförallt techno och house.

SLM Stockholm arrangerar årligen Baltic Battle, vilket är en större internationell partyhelg, oftast i en annan lokal, specifikt avsatt till de fetischer och teman som den vanliga klubben representerar. Till Baltic Battle inbjuds läderklubbar från hela Europa. Denna fest brukar innefatta flera dansgolv och även darkroom. Bastille är ett annat event som arrangeras årligen i februari/mars.

SLM Stockholm är medlem i en paraplyorganisation för liknande klubbar i Norden och Baltikum - Top of Europe - ToE.  Klubbarna samarbetar och utbyter erfarenheter med varandra regelbundet.

Se även 
Berghain
Fetischism
Dekadance

Referenser 
 
 
SLM 40 år https://www.qx.se/noje/28627/slm-firar-40-ar-med-fest-i-dagarna-tre/

Externa länkar 
 SLM Stockholm
Baltic Battle
Bastille
Top Of Europe
Recension av SLM Stockholm

Fetischism
BDSM
Kinkyorganisationer
Finalen av världsmästerskapet i fotboll 1978

Finalen av världsmästerskapet i fotboll 1978 spelades mellan Argentina och Nederländerna. Argentina vann i förlängningen med 3–1. Mario Kempes, som vann skytteligan, utsågs till matchens lirare. Nederländerna förlorade sin andra raka final, även denna gång mot hemmalaget. 1974 förlorade man mot Västtyskland i München.

Matchen blev något kontroversiell då Nederländerna anklagade Argentina för att medvetet försöka försena avsparken. Argentina ifrågasatte gipset på René van de Kerkhofs vrist, vilket Nederländerna menade skapade spänt läge inför en fientligt inställd publik i Buenos Aires. Nederländerna vägrade delta i ceremonierna efter matchen.

Vägen till finalen
Resultaten står i favör till respektive nation.

Matchen

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
1978 world cup final at holland78.net

Final
Sportevenemang i Buenos Aires
Relationer mellan Argentina och Nederländerna
Buenos Aires under 1900-talet
Tranby

Tranby är en tätort i Liers kommun, Buskerud fylke i Norge

Referenser

Orter i Buskerud fylke
Liers kommun
Kenneth Davis

Kenneth Davis, född 1949 i Wayne County, Kentucky, är en amerikansk idrottare som tog OS-silver i basket 1972 i München. Detta var USA:s första silver tillika första förlorade guldmedalj i herrbasket i olympiska sommarspelen. Idag arbetar Davies som säljare åt skoföretaget Converse.

Externa länkar
Sports Reference

Amerikanska basketspelare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från USA
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1972
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Kentucky
Personer från Wayne County, Kentucky
Födda 1949
Levande personer
Män
Debut EP

Debut EP är The Accidents' debut-EP, utgiven 2002 på det tyska skivbolaget Devils Shitburner Records. Skivan utgavs som 7"-vinyl och kom i ett rött respektive blått utförande. Den var limiterad till 500 exemplar (350 i rött, 150 i blått).

Låtlista 
 Sida A
 "Tumblin' Man" - 2:09
 "Bad Money" - 1:33
 "Our Street" - 2:35
 Sida B
 "Hot Pretty Lady" - 2:08
 "Dancin' Shoes" - 2:02
 "(She Fell in Love) at the Show" - 2:34

Källor

Fotnoter 

Svenska debutalbum
Debutalbum 2002
EP-skivor 2002
Album av The Accidents
Doug Collins

Paul Douglas "Doug" Collins, född 28 juli 1951 i Christopher, Illinois, är en amerikansk före detta baskettränare, före detta basketspelare och före detta sportkommentator. Han var aktiv i NBA-laget Philadelphia 76ers, och var coach för laget mellan 2010 och 2013.

I maj 1986 blev Doug Collins coach för NBA-laget Chicago Bulls, och fick då coacha en ung Michael Jordan som precis skulle inleda sin tredje säsong i NBA. Under hans tredje och sista år som coach för Chicago Bulls gick laget till Eastern Conference Finals, men förlorade mot Detroit Pistons. 

Sedan 2017 arbetar han som Senior Advisor of Basketball Operations för Chicago Bulls.

Landslagskarriär 

Doug Collins var med och tog OS-silver i basket 1972 i München. Detta var USA:s första silver tillika första förlorade guldmedalj i herrbasket i olympiska sommarspelen.

Födda 1951
Amerikanska basketspelare
Amerikanska baskettränare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från USA
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1972
Män
Levande personer
Idrottare från Illinois
Spelare i Philadelphia 76ers
Huvudtränare i Chicago Bulls
Huvudtränare i Detroit Pistons
Huvudtränare i Philadelphia 76ers
Finalen av världsmästerskapet i fotboll 1982

Finalen av världsmästerskapet i fotboll 1982 spelades mellan Italien och Västtyskland den 11 juli 1982 på Santiago Bernabéu i Madrid, Spanien. 

Efter en mållös första halvlek, där Antonio Cabrini missade en straff, sköt Paolo Rossi det första målet. Marco Tardelli utökade sedan ledningen innan Alessandro Altobelli, i slutet  av ett motanfall av Bruno Conti, gjorde 3–0. Italiens ledning såg säker ut, och Italiens president Sandro Pertini pekade med fingrarna mot kamerorna på lekfullt 'ni kan inte ta oss nu'-maner. Breitner gjorde mål för Västtyskland i 83:e minuten, men Italien kunde vinna med 3–1 och ta sin första titel sedan 1938.

Eftersom Italien även vann 1934, var Brasilien inte längre ensamma om tre titlar. Italiens Paolo Rossi vann Guldskon som turneringens skyttekung, då priset delades ut för första gången. Lagkaptenen och målvakten Dino Zoff blev, 40 år gammal, turneringens äldste vinnare.

Vägen till finalen
Resultaten står i favör till respektive nation.

Matchen

Källor

Externa länkar 
1982 FIFA World Cup Spain - Match report: Italy vs Germany FR Fifa.com Läst: 6 december 2013

Final
Sportevenemang i Madrid
Relationer mellan Italien och Västtyskland
Fotbollsmatcher i Spanien
Madrid under 1900-talet
The Accidents (EP)

The Accidents är The Accidents' självbetitlade andra EP, utgiven 2002 på det svenska skivbolaget Diapazam Records. Skivan utgavs som 10"-vinyl.

Låtlista 
 Sida A
 "Tumblin' Man"
 "Fixin' Up to Die"
 "She's Mine"
 "Dancin' Shoes"
 Sida B
 "Old Town"
 "Think About You"
 "Country Girl"
 "Do the Accident"

Källor

Fotnoter 

EP-skivor 2002
Album av The Accidents
Tom Henderson

Tom Henderson, född 26 januari 1952 i Newberry, South Carolina, är en amerikansk idrottare som tog OS-silver i basket 1972 i München. Detta var USA:s första silver tillika första förlorade guldmedalj i herrbasket i olympiska sommarspelen. Han avslutade sin karriär i Houston Rockets i NBA.

Externa länkar
Career statistics at http://www.basketball-reference.com
Where Are They Now? at http://www.nba.com/rockets

Födda 1952
Amerikanska basketspelare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från USA
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1972
Män
Levande personer
Idrottare från South Carolina
Spelare i Atlanta Hawks
Spelare i Washington Bullets
Spelare i Houston Rockets
Mike Bantom

Mike Bantom, född 3 december 1951 i Philadelphia, Pennsylvania, är en amerikansk idrottare som tog OS-silver i basket 1972 i München. Detta var USA:s första silver tillika första förlorade guldmedalj i herrbasket i olympiska sommarspelen.

Externa länkar
NBA.com profile
NBA career statistics
Bantom's Italian League Statistics

Födda 1951
Amerikanska basketspelare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från USA
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1972
Män
Levande personer
Idrottare från Philadelphia
Spelare i Phoenix Suns
Spelare i Seattle Supersonics
Spelare i Indiana Pacers
Spelare i Philadelphia 76ers
Robert Jones

Robert Clyde "Bobby" Jones, född 18 december 1951 i Charlotte, North Carolina, är en amerikansk före detta basketspelare. Under sin karriär i NBA spelade han för både Denver Nuggets och Philadelphia 76ers. 1983 blev han NBA-mästare med Philadelphia 76ers.

Han var med och tog OS-silver i basket 1972 i München. Detta var USA:s första silver tillika första förlorade guldmedalj i herrbasket i olympiska sommarspelen.

Lag 
 Denver Nuggets (1974–1978)
 Philadelphia 76ers (1978–1986)

Externa länkar
 
 2xsalt.org

Födda 1951
Amerikanska basketspelare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från USA
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1972
Män
Levande personer
Idrottare från Charlotte, North Carolina
Spelare i Denver Nuggets
Spelare i Philadelphia 76ers
Dwight Jones

Dwight Jones, född 27 februari 1952 i Houston, Texas, död 25 juli 2016, var en amerikansk idrottare som tog OS-silver i basket 1972 i München. Detta var USA:s första silver tillika första förlorade guldmedalj i herrbasket i olympiska sommarspelen. Han spelade först i NBA men flyttade sedan till Italien för att spela där.

Källor

Externa länkar
Career NBA stats @ basketball-reference.com
Career NCAA stats @ thedraftreview.com

Födda 1952
Amerikanska basketspelare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från USA
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1972
Män
Idrottare från Houston
Spelare i Atlanta Hawks
Spelare i Houston Rockets
Spelare i Chicago Bulls
Spelare i Los Angeles Lakers
Avlidna 2016
Finalen av världsmästerskapet i fotboll 2002

Finalen av världsmästerskapet i fotboll 2002 spelades mellan Tyskland och Brasilien på International Stadium Yokohama i Yokohama, Japan. Det var första mötet i VM mellan de två lagen, och för båda lagen deras nionde vunna medalj och deras sjunde VM-final (om nu avslutningsmatchen i VM 1950 skall räknas som en finalmatch), och för Brasilien och dess lagkapten Cafu deras tredje VM-final i rad, vilket gjorde Brasilien till det blott andra landslaget som nått tre finaler i rad (1994, 1998 och 2002) efter Västtyskland (numera Tyskland) som nådde tre finaler i rad 1982, 1986 och 1990 (Västtyskland vann dock bara en av sina tre finaler jämfört med Brasilien som vann två av sina tre).

Brasilien finalbesegrade Tyskland med 2–0, efter två mål i mitten av andra halvlek av VM-turneringens skyttekung Ronaldo, som tog Brasilien till sin femte VM-titel (värt att notera är att Brasilien inte varit ensamma om att vinna flest VM-titlar om Tyskland vunnit eftersom då både Tyskland och Brasilien skulle ha haft fyra VM-titlar vardera). Brasilien vann dessutom samtliga VM-matcher inom ordinarie speltid, vilket gjorts i endast ett av de världsmästerskap med 32 deltagande landslag (2002). Tyskland vann i sin tur alla sina matcher utom gruppspelsmatchen mot Irland som blev oavgjord efter ett sent irländskt kvitteringsmål, vilket innan finalen var det enda insläppta målet av tyske målvakten Oliver Kahn, som vann Guldhandsken.

Vägen till finalen
Resultaten står i favör till respektive nation.

Matchdetaljer

Statistik
Matchdata

Se även
Den andra finalen

Källor

Fotnoter

Finalen
Sportevenemang i Yokohama
Relationer mellan Brasilien och Tyskland
WP:Projekt Japan
Yokohama under 2000-talet
James Forbes

James Forbes, född 18 juli 1952 på Fort Rucker i Dale County, Alabama, död 21 januari 2022 i El Paso, Texas, var en amerikansk basketspelare som tog OS-silver i basket 1972 i München. Detta var USA:s första silver och tillika den första förlorade guldmedaljen i herrbasket i olympiska sommarspelen.

Källor

Externa länkar
Sports Reference

Födda 1952
Amerikanska basketspelare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från USA
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1972
Män
Avlidna 2022
Personer som avlidit av covid-19  
Idrottare från Alabama
Personer från Dale County
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Jim Brewer

Jim Brewer, född 3 december 1951 i Maywood, Illinois, är en amerikansk idrottare som tog OS-silver i basket 1972 i München. Detta var USA:s första silver tillika första förlorade guldmedalj i herrbasket i olympiska sommarspelen. 1982 vann han NBA med laget Los Angeles Lakers.

Externa länkar

Födda 1951
Amerikanska basketspelare
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från USA
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 1972
Män
Levande personer
Idrottare från Illinois
Spelare i Cleveland Cavaliers
Spelare i Detroit Pistons
Spelare i Portland Trail Blazers
Spelare i Los Angeles Lakers
Idrottare i Minnesota Golden Gophers
Alumner från University of Minnesota
G. Stanley Hall

Granville Stanley Hall, född 1 februari 1844 i Ashfield, Massachusetts, död 24 april 1924 i Worcester, Massachusetts, var en amerikansk psykolog och pedagog.

Biografi
Efter studievistelse i Tyskland var Hall 1871–76 professor i filosofi vid Antioch College, Ohio och studerade därefter i tre år fysiologi och psykologi i Europa, där Wilhelm Wundt fick betydelse för honom. Efter hemkomsten verkade Hall vid Harvard University i Cambridge, Massachusetts, men kallades 1881 till professor vid Johns Hopkins University i Baltimore, där han inrättade det första amerikanska laboratoriet för experimentell psykologi och 1887 grundade den första amerikanska psykologiska tidskriften The American journal of pyschology. 

Som president för Clark University (1889–1920) inriktade sig Hall alltmera på barn- och ungdomspsykologiska och pedagogiska studier. 1893 stiftade han den amerikanska nationalföreningen för barnstudium och utgav bland annat Adolescence (2 band, 1904), Educational problems (2 band, 1911) och Founders of modern psychology (1912). Andra av hans arbeten faller inom etik och religionspsykologi, och under sina sista levnadsår utgav han Senescene (1922) och den självbiografiska The life and confessions of a psychologist (1923). Hall har haft stor betydelse både för det amerikanska och för det europeiska studiet av barnets och ungdomens själsliv, särskilt genom sin användning av frågeformulär för insamling av ett omfattande psykologiskt material.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 331-32.

Externa länkar 
 

Amerikanska psykologer
Amerikanska pedagoger
Amerikanska forskare under 1800-talet
Amerikanska forskare under 1900-talet
Personer verksamma vid Antioch College
Alumner från Williams College
Alumner från Harvard University
Alumner från Bonns universitet
Alumner från Johns Hopkins University
Personer från Ashfield, Massachusetts
Födda 1844
Avlidna 1924
Män
Svensk uppslagsbok