kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nils Isak Löfgren

Nils Isak Löfgren, född 28 september 1797 i Högsby, död där 7 december 1881, var en svensk präst, fornforskare och konstnär (tecknare). Han utgav de första två häftena av Kalmar stifts herdaminne Tjenstemän vid församlingarne och läroverken uti Kalmar stift, från äldre till närvarande tider vanligen kallat Clerus calmariensis, häfte 1 utkom 1836 och häfte 2 1839. Sista och tredje häftet utgavs av Abraham Ahlqvist 1841.

Han var son till inspektorn på Berga säteri, Nils Daniel Löfgren och hans hustru Gustafva Lundeberg. Löfgren gifte sig år 1832 med Sofia Ulrika Kinth.

Forskning
Löfgren blev efter studier i Lund präst och slutade som kyrkoherde i Högsby församling. Han hade starka historiska och antikvariska intressen och bedrev under 1820- och 1830-talen forskning i Kalmar stifts historia och kring de gamla kyrkorna på Smålands ostkust och på Öland. Forskningen resulterade i några böcker samt ett antal artiklar.

Konstnärskap
Samtidigt som han bedrev sin forskning mätte han upp kyrkorna och avbildade dem i form av teckningar. Dessa anses ha ett stort kulturhistoriskt intresse eftersom många av kyrkorna revs och ersattes med rymligare och enligt den tiden tidsenligare byggnader. Hans teckningar med kyrkor från Öland användes av Abraham Ahlquist i boken Ölands historia och berskrifing 1822-1827 och några teckningar återfinns i Horace Marryats One year in Sweden 1862 samt i Anna Löfgrens I möte och Handbörd på 1860- och 1870-talen från 1937. Löfgrens betydande samlingar och handskrifter förvärvades efter hans död till största delen av Vitterhetsakademien. Löfgren är representerad vid Kungliga biblioteket med ett antal teckningar och Kalmar konstmuseum.

Bibliografi
Kalmar och dess stift i Småland 1828-1830.
Tjenstemän vid församlingarne och läroverken uti Kalmar 1836-1841.

Referenser

Noter

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del IV, sid 48, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Externa länkar 

 

Svenska historiker under 1800-talet
Svenska arkeologer under 1800-talet
Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1800-talet
Svenska tecknare under 1800-talet
Personer från Högsby socken
Födda 1797
Avlidna 1881
Män
Vetenskapsåret 1770



Händelser

Arkeologi
Okänt datum -  I ett stenbrott nära Maastricht i Nederländerna hittas fossilen av ett stort djur, senare identifierat som Mosasaurus.

Astronomi
Okänt datum - En komet i form av ett suddigt glödande klot passerar Jorden .

Medicin
18 oktober - Sjukhuset Radcliffe Infirmary i Oxford tar emot sina första patienter.

Teknik
 1 november - I Berlin grundas Berg- und hüttenmännisches Lehrinstitut, föregångaren till Technische Universität Berlin.

Priser
 Copleymedaljen: William Hamilton, skotsk diplomat, arkeolog och vulkanolog.

Födda
 9 april - Thomas Seebeck (död 1831), tysk fysiker.

Avlidna
 21 juli - Charlotta Frölich (född 1698), svensk agronom.
 5 december - James Stirling (född 1692), skotsk matematiker.

Källor

Fotnoter
Darkness Falls

Darkness Falls är en amerikansk-australiensisk skräckfilm som hade biopremiär i USA den 24 januari 2003 i regi av Jonathan Liebesman, med Chaney Kley, Emma Caulfield, Lee Cormie och Grant Piro i rollerna.

Handling 
Den lilla staden Darkness Falls hemsöks av Matilda Dixons vålnad, som endast vistas i mörker. Kyle, en av invånarna i staden, råkade i sin barndom se vålnaden i sitt sovrum, och har sedan dess aldrig vågat släcka ljuset när han skall sova. En dag kontaktas Kyle av en gammal flickvän, vars lillebror också har mött vålnaden.

Rollista

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

 

Engelskspråkiga filmer
Amerikanska skräckfilmer
Filmer 2003
Maine på film
Filmer i regi av Jonathan Liebesman
Förtätning (stadsplanering)

Förtätning är ett begrepp inom stadsplanering, som syftar på någon typ av nyproduktion av byggnader inom befintlig bebyggelse. Motsatsen till förtätning är stadsutglesning.

Nyproduktion av byggnader kan röra olika typer av bebyggelse, såsom bostäder, butiker och kontor. Förtätningen kan även ske på olika typer av markyta. Förekommande exempel är att bebygga grönområden, industrimark, parkeringsplatser eller att bygga till fler våningar på redan existerande hus; det sistnämnda kallas även för vertikal förtätning. Förtätning sker på olika nivåer av planering: enskilda byggnader, kvarter, stadsdelar, mellan stadsdelar, orter, städer, länder eller regioner. 

Idag finns en debatt angående förtätningens fördelar och nackdelar, där det vanligaste argumentet för förtätning är att staden behöver förnyelse och utveckling. I Översiktsplan 1999 används begreppet ”bygg staden inåt” alltså en sorts förtätning. Idén om en förtätning av färdigbyggda stadsområden är inte ny. I Stockholm år 1980 planer på att "förtäta" exempelvis Hammarbyhöjdens 1940-talsbebyggelse. I Översiktsplan 1999 för Stockholm kallas denna förtätning "att låta staden växa inåt" och i översiktsplanen Promenadstaden förordas förtätande bebyggelsestråk.

Miljöargument förekommer också, då förtätning oftast innebär att ny bebyggelse placeras nära befintliga kollektivtrafikstråk. Ett vanligt argument emot förtätning är oviljan att bebygga grönområden, vilka anses ha många viktiga funktioner i samhället. Samtidigt kan förtätning innebära att man, genom att fokusera på redan befintliga tätorter, kan undvika stora nyexploateringar av exempelvis skogsområden eller åkermark. En anledning till att förtätning har blivit så omdiskuterat är att den ofta på ett påtagligt sätt kan förändra människors närmiljö, vilket engagerar människor. 

I översiktsplanen Promenadstaden, i Stockholm, pekas på några miljömässiga fördelar med förtätning, bland annat förutsättningar för utbyggnad av effektivare och miljövänligare energiförsörjningssystem.

Exempel på förtätning i Stockholm

Se även
 NIMBY (Not in my backyard)
 YIMBY (Yes in my backyard)

Källor 

Stadsplanering
John William Dawson

Sir John William Dawson, född 13 oktober 1820 i Pictou, Nova Scotia, död 19 november 1899, var en kanadensisk geolog och paleontolog, far till George Mercer Dawson.

Dawson, som 1850 blev superintendent för undervisningsväsendet i Kanada och som 1855-93 var styresman för McGill University i Montréal, där han även flera år skötte en professur, erhöll 1881 Lyellmedaljen av Geological Society of London, utnämndes 1882 till president för Royal Academy i Kanada och adlades 1884. Dawson författade bland annat Acadian Geology (1855; tredje upplagan 1878), behandlade i flera skrifter de fossila landdjuren och växterna från paleozoiska perioden i Kanada med mera och var den förste, som beskrev Eozoon canadense.

Källor

Tryckta källor

Noter

Kanadensiska geologer
Kanadensiska paleontologer
Alumner från Edinburghs universitet
Mottagare av Lyellmedaljen
Geologer under 1800-talet
Kanadensiska forskare under 1800-talet
Personer från Nova Scotia
Födda 1820
Avlidna 1899
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society
George Mercer Dawson

George Mercer Dawson, född 1 augusti 1849 i Pictou, Nova Scotia, död 2 mars 1901 i Ottawa, var en kanadensisk geolog, son till John William Dawson.

Dawson förordnades 1873 till geolog vid amerikanska gränskommissionen och utgav 1875 Geology and Resources of the 49:th Parallel. Samma år anställdes han vid Kanadas geologiska undersökning och blev 1895 dess chef. Han utforskade efterhand det väldiga Northwest Territories (då inkluderande nuvarande Nunavut) samt British Columbia i geologiskt avseende. Hans skrifter, i vilka även paleontologiska, geografiska och etnografiska rön finnas nedlagda, publicerades huvudsakligen i kanadensiska fackpublikationer. Han tilldelades Bigsbymedaljen 1891.

Källor

Tryckta källor

Noter

Kanadensiska geologer
Mottagare av Bigsbymedaljen
Geologer under 1800-talet
Kanadensiska forskare under 1800-talet
Alumner från Imperial College London
Personer från Nova Scotia
Födda 1849
Avlidna 1901
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society
Volcano (film)

Volcano är en amerikansk actionfilm från 1997 med Tommy Lee Jones i huvudrollen. Den regisserades av Mick Jackson och hade premiär i USA den 25 april.

Handling 
Tommy Lee Jones spelar Mike Roark, en nyskild man som jobbar på en larmcentral i Los Angeles. En vulkan växer fram i Kalifornien, mitt i Los Angeles, och skapar en lavaflod som rinner genom Wilshire Boulevard och genom den nybyggda tunnelbanan. En "lava-fontän" skapas i Beverly Hills och hela Los Angeles befolkning blir hotade av den heta magman och all aska.

Övrigt 
Filmen är 104 min lång, slutade på en budget på 95 miljoner dollar, motsvarande ungefär 722 miljoner svenska kronor och skrevs från början av Jerome Armstrong och Billy Ray.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 1997
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska katastroffilmer
Los Angeles på film
Filmmusik av Alan Silvestri
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Twentieth Century Fox
What the Bleep Do We Know!?

What the Bleep Do We Know!? (What tнe #$*! Dө ωΣ (k)πow!?) är en amerikansk film från 2004. Filmen är en kombination av dokumentär- och spelfilm, med Marlee Matlin i huvudrollen i spelfilmsdelarna. Dokumentärinslagen består bland annat av intervjuer med diverse olika "experter". Filmen undersöker ett samband mellan kvantfysik och medvetandet.

Filmen hade premiär i USA på endast en biograf, men på grund av sin popularitet utökades den till att som mest visas på 146 biografer. Den visades på bio 62 veckor och sålde biljetter för nästan $11 miljoner.

Filmen har kritiserats för att vara pseudovetenskaplig. Bland experterna i filmen återfinns "Ramtha", som inte presenteras närmare i filmen. Ramtha är enligt det amerikanska mediet JZ Knight en 35 000 år gammal krigare från Lemurien som talar genom henne. Filmens tre regissörer var tidigare studenter på Ramtha's School of Enlightenment. James Randi var starkt kritisk mot filmen och gav den sitt ironiska pris Pigasus Award.

David Albert som medverkar i filmen har kritiserat den och menar att filmmakarna klippt det han sagt så det förefaller som att han stödjer filmens teorier.

Referenser

Externa länkar
 

Filmer 2004
Pseudovetenskap
Amerikanska dokumentärfilmer
Oregon på film
Now You're Gone – The Album

Now You're Gone – The Album är ett musikalbum från 2008 av Basshunter.

Låtlista 
 "Now You're Gone"
 "All I Ever Wanted"
 "Please Don't Go"
 "I Miss You"
 "Angel in the Night"
 "In Her Eyes"
 "Love You More"
 "Camilla"
 "Dream Girl"
 "I Can Walk on Water"
 "Bass Creator"
 "Russia privjet"
 "Boten Anna"
 "DotA"
 "Now Youre Gone" (Fonzerelli Edit)
 "All I Ever Wanted" (Fonzerelli Edit)

Listplaceringar

Certifikationer

Referenser 

Album utgivna på Warner Music Sweden
Engelskspråkiga musikalbum
Svenskspråkiga musikalbum
Elektroniska album
Musikalbum 2008
Album av Basshunter
Kappatal

Kappatal är ett mått på kvarvarande lignin i pappersmassa som erhålles som resultat av en standardiserad analysmetod.

Lignin ger upphov till brun- eller gulfärgning av massa och önskas avlägsnas (eller modifieras) i samband med blekning av pappersmassa. Kappatalet blir därmed också ett mått på massans blekbarhet och kappatalet blir styrande för den mängd blekkemikalier som behöver tillföras i blekeriet.

Kappatalet för kemiska pappersmassor ligger i området från ca 1 till ca 100 (normalt 5-70) och bestäms genom att använda kaliumpermanganat för att oxidera ligninet i massan. Kappatalet bestäms av det antal milliliter (ml) av en kaliumpermanganatlösning vid 20 mmol/liter som förbrukas av 1 gram torr massa. Utförandet av kappatalsanalysen anges i ISO 302:2004.

Kappatal för massor som ska blekas brukar ligga under 25-30, för säckpappersmassor (för bruna säckar) kan kappatalet ligga mellan 45 och 55, för brun liner till wellpapp kan kapptalet ligga mellan 60 och 90. Kappalsmetoden fungerar inte vid ligninhalter över ca 15%, varför den enbart tillämpas på kemiska massor.

Kappatalet är, till skillnad från flera andra tidigare tillämpade metoder för ligninbestämning, i det närmaste proportionellt mot kvarvarande ligningmängd. Som uppskattning kan följande relation användas

Kappatal  =  k x (ligninhalten i procent)

där k ungefär är lika med 6,57. Konstanten k är dock beroende av processförhållanden och vedslag och nämnda värde måste därför ses som approximativt.

Kappatalsmetoden utvecklades i bland annat Kanada och benämningen kan ses som en slags akronym av Canadian Pulp and Paper Association.

Källor

Pappersmassatillverkning
John Evert Härd

Gunnar John Evert Härd, född 9 januari 1932 i Bollebygds församling, Älvsborgs län, död 10 januari 2011 i Örgryte församling, Västra Götalands län, var en svensk germanist.

John Evert Härd växte upp i Fröskog i norra Dalsland. Familjen flyttade på 1940-talet till Göteborg, där Härd tog studentexamen på Hvitfeldtska gymnasiet. Han avlade filosofie licentiat-examen 1963 och disputerade för filosofie doktorsgrad 1967 vid Göteborgs universitet. Han var lektor i Göteborg 1963-1975 och blev docent vid Göteborgs universitet 1967. Han var lektor vid Högskolan i Örebro 1980 och professor i tyska vid Uppsala universitet 1982-1998. Han översatte 1993 Nibelungensången till svenska.

Härd var ordförande i Sveriges docentförbund 1972–1976 samt vice ordförande i Universitetslärareförbundet under samma period.

John Evert Härd var sedan 1958 gift med journalisten och barnboksförfattarinnan Berit Härd. Deras son Torleif Härd är professor i strukturell biokemi.

Bibliografi

Externa länkar

Källor 
Vem är det '93, Norstedts 1992, .
Vem är det: Svensk biografisk handbok 1999, red. Elisabeth Gafvelin, Kunskapsförlaget P. A. Norstedt & Söners Förlag, Stockholm 1998, , ISSN 0347-3341, s. 515

Fotnoter

Svenska professorer i tyska
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Personer verksamma vid Örebro universitet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Män
Födda 1932
Avlidna 2011
Personer från Bollebygds socken
Såningsmannen och jordmånerna

Såningsmannen och jordmånerna är en av Jesu liknelser. En man gick ut för att så, och när han sådde föll en del på vägkanten, och fåglarna kom och åt upp det. En del föll på de steniga ställena, där det inte fanns mycket jord, och det kom fort upp eftersom myllan var tunn. Men när solen steg sveddes det och vissnade bort eftersom det var utan rot. En del föll bland tistlarna, och tistlarna växte upp och kvävde det. Men en del föll i den goda jorden och gav skörd, hundrafalt och sextiofalt och trettiofalt (Matt. 13:3–6). 

Jesus förklarade att vägkanten var hos dem, hos vilka ordet blir sått, men som knappt har hört det förrän Satan kommer och tar bort ordet som har såtts i dem. De som får sådden på de steniga ställena, det är de som tar emot ordet med glädje när de hör det men inte har något rotfäste inom sig utan är flyktiga; blir det sedan lidanden och förföljelser för ordets skull kommer de genast på fall. Hos andra har sådden fallit bland tistlarna. Det är de som hör ordet, men världsliga bekymmer, rikedomens lockelser och alla möjliga begär tränger in och kväver ordet, så att det inte ger någon skörd. Men de som har tagit emot sådden i den goda jorden, det är sådana som hör ordet och tar det till sig och bär frukt trettiofalt, sextiofalt och hundrafalt.

Jesu liknelser
Glimtändare

En glimtändare är en komponent som tillsammans med en spole (drossel) används för att tända lysrör. I nyare installationer används inte glimtändare, utan tändningen sker på elektronisk väg med ett elektroniskt driftdon.

En glimtändare består av en cylinderformad plastburk som innehåller en kondensator för att ta bort störningar och ett glasrör fyllt med en ädelgasblandning. Inuti röret finns två bimetall-tungor som inte vidrör varandra så länge strömmen är avstängd. När strömmen slås på joniseras gasen omkring dem varvid de värms upp och böjs mot varandra. De fungerar då som strömbrytare som kopplar glödtrådarna och spolen i serie med varandra och elnätet varvid glödtrådarna värms upp. Eftersom gasen inte längre är joniserad runt bimetall-tungorna kallnar de och kontakten mellan dem bryts. När strömmen genom spolen bryts induceras spänning som förhoppningsvis är tillräckligt hög för att kunna tända lysröret. Om lysröret inte tänds kommer hela proceduren att upprepas, vilket är orsaken till att lysrör brukar blinka några gånger innan det väl tänds. När lysröret väl är tänt kommer spänningen över glimtändaren aldrig att bli tillräckligt hög för att kunna jonisera gasen i den. Nackdelen med glimtändaren är att den liksom lysröret, så småningom bränns ut, när gasen i den tar slut och då måste den bytas ut.

Det finns flera typer av glimtändare men de vanligaste är Serie 4-22w och Enkel 4-65w. Vissa glimtändare är även försedda med en fysisk säkring som löser ut om glimtändaren blir för varm. Detta uppstår när lysröret är utbränt och således bara blinkar utan att kunna tändas.
Dessa kallas för "säkerhetständare" eftersom de genom att släcka det blinkande lysröret skyddar drosseln som annars riskerar att överhettas och fatta eld. Vid byte till ett nytt lysrör återställer man sedan säkringen med ett tryck och glimtändaren återfår sin funktion.

Idag finns en också en elektronisk variant som saknar det gasfyllda röret och istället är försedd med ett litet kretskort.
Den kallas för "evighetständare" eftersom den inte bränns ut som en vanlig glimtändare gör till slut. Dessa har heller ingen fysisk säkring. 
Tändningsproceduren skiljer sig också eftersom lysröret tänds direkt utan att först blinka några gånger. När det sedan är utbränt så löser en elektronisk säkring ut och släcker det. Vid lysrörsbyte så måste strömmen alltid vara avslagen så att den elektroniska säkringen kan återställas.

Se även 
Drossel

Belysningsteknik
Yehuda

Yehuda (יְהוּדָה, Yəhûḏāh) är ett hebreiskt mansnamn. Yehudah (Juda) var en av Jakobs tolv söner och ättefader till Juda stam i Gamla Testamentet. Kung David och Jesus var avkomlingar till Juda. Judas Iskariot, den av Jesu tolv apostlar som förrådde Jesus, hette också Yehudah.

Personer med detta namn 

Yehuda Halevi (Judah Ha-Levi), spansk-judisk författare och filosof
Yehuda Bauer, född 1926, israelisk professor
Yehuda Burla, hebreisk författare
Yehuda ben Meir (Yehuda ha-Kohen), tysk-judisk rabbin
Yehudah Amichai, född Ludwig Pfeuffer, israelisk författare
Yehuda ben Yitzhak Abravanell, Judah Abrabanel, judisk läkare, diktare och filosof

Se även 

Judas

Hebreiska förnamn
Apango

Apango är en ort i Municipio Mártir de Cuilapán i den mexikanska delstaten Guerrero. Den ligger i de centrala delarna av Guerrero cirka 35 km från delstatens huvudstad Chilpancingo. I en folkräkning 2005 hade staden Apango  invånare, varav  män och  kvinnor.

Orter i Guerrero
Mária Mednyánszky

Mária Mednyánszky född 7 april 1901, i Budapest, Ungern, död 22 december 1978, i Budapest, Ungern, var en ungersk bordtennisspelare som blev den första officiella kvinnliga bordtennisvärldsmästaren 1926. Hon fortsatte med att vinna titeln de kommande fyra åren och vann totalt 18 guldmedaljer i Bordtennis VM. 1976 fick hon Ungerns högsta sportliga utmärkelse - Golden Order of the Hungarian People's Republic.

Hall of Fame 
 1993 valdes hon in i International Table Tennis Foundation Hall of Fame.

Meriter 
 Bordtennis VM
 1926 i London
 1:a plats singel
 1:a plats mixed dubbel med Zoltán Mechlovits
 1928 i Stockholm
 1:a plats singel
 1:a plats dubbel med Fanchette Flamm
 1:a plats mixed dubbel med Zoltán Mechlovits
 1929 i Budapest
 1:a plats singel
 3:e plats dubbel med Anna Sipos
 3:e plats mixed dubbel med Zoltán Mechlovits
 1930 i Berlin
 1:a plats singel
 1:a plats dubbel med Anna Sipos
 1:a plats mixed dubbel med Miklós Szabados
 1931 i Budapest
 1:a plats singel
 1:a plats dubbel med Anna Sipos
 1:a plats mixed dubbel med Miklós Szabados
 1932 i Prag
 2:a plats singel
 1:a plats dubbel med Anna Sipos
 2:a plats mixed dubbel med Miklós Szabados
 1933 i Baden
 2:a plats singel
 1:a plats dubbel med Anna Sipos
 1:a plats mixed dubbel med István Kelen
 1934 i Paris
 1:a plats dubbel med Anna Sipos
 1:a plats mixed dubbel med Miklós Szabados
 2:a plats med det ungerska laget
 1935 i London
 1:a plats dubbel med Anna Sipos
 3:e plats mixed dubbel med Miklós Szabados
 2:a plats med det ungerska laget
 1936 i Prag
 3:e plats dubbel med Magda Gál
 1:a plats mixed dubbel med István Kelen

 Ungerska Mästerskapen - guldmedaljer
 1928 – 1:a plats singel, 1:a plats mixed dubbel med Zoltán Mechlovits
 1929 – 1:a plats singel, 1:a plats dubbel med Anna Sipos, 1:a plats mixed dubbel med Miklós Szabados
 1930 – 1:a plats singel, 1:a plats dubbel med Anna Sipos
 1932 – 1:a plats singel, 1:a plats dubbel med Anna Sipos
 1933 – 1:a plats singel, 1:a plats dubbel med Anna Sipos, 1:a plats mixed dubbel med István Boros
 1934 – 1:a plats singel, 1:a plats dubbel med Magda Gál, 1:a plats mixed dubbel med Miklós Szabados
 1936 – 1:a plats dubbel med Magda Gál
 1939 – 1:a plats dubbel med Anna Sipos

 Internationella Mästerskap
 1928 i Berlin – 1:a plats singel, 2:a plats mixed dubbel med Zoltán Mechlovits 
 1930 i Hannover – 1:a plats singel, 1:a plats mixed dubbel med Miklós Szabados 
 1932 i Wiesbaden – 1:a plats singel, 1:a plats dubbel med Lehfeldt, 1:a plats mixed dubbel med Miklós Szabados 
 1932 i England – 1:a plats singel, 1:a plats dubbel med Martin

Externa länkar 
 Ittf.com
 ITTF Hall of Fame

Källor 
 Maria Mednyanszky i ITTFs - Databank

 

Världsmästare i bordtennis
Födda 1901
Avlidna 1978
Ungerska bordtennisspelare
Kvinnor
Idrottare från Budapest
Anna Sipos

Anna Sipos, född 3 april 1908 i Ungern, död 1988, var en ungersk bordtennisspelare.
Hon rankas som den nästbäste kvinnliga bordtennisspelaren under sin tid. Totalt vann hon 21 medaljer i Bordtennis VM varav 11 guld, 6 silver och 4 brons. 

Sipos var den första kvinnliga spelaren som spelade med pennskaftsfattning men hon ändrade till handskaksfattning 1932. Efter bytet av grepp lyckades hon besegra sin gamla rival och dubbelpartner, Mednyánszky.

Hall of Fame  
1993 valdes hon in i International Table Tennis Foundation Hall of Fame. 
1996 valdes hon in i International Jewish Sports Hall of Fame.

Meriter 
Bordtennis VM
 1929 i Budapest
 3:e plats singel
 3:e plats dubbel med Mária Mednyánszky
 1:a plats mixed dubbel med István Kelen
 1930 i Berlin
 2:a plats singel
 1:a plats dubbel med Mária Mednyánszky
 2:a plats mixed dubbel med István Kelen
 1931 i Budapest
 3:e plats singel
 1:a plats dubbel med Mária Mednyánszky
 2:a plats mixed dubbel med Viktor Barna
 1932 i Prag
 1:a plats singel
 1:a plats dubbel med Mária Mednyánszky
 1:a plats mixed dubbel med Viktor Barna
 1933 i Baden
 1:a plats singel
 1:a plats dubbel med Mária Mednyánszky
 3:e plats mixed dubbel med Viktor Barna
 1934 i Paris
 1:a plats dubbel med Mária Mednyánszky
 2:a plats mixed dubbel med Viktor Barna
 2:a plats med det ungerska laget
 1935 i London
 1:a plats dubbel med Mária Mednyánszky
 1:a plats mixed dubbel med Viktor Barna
 2:a plats med det ungerska laget
 
 Ungerska Mästerskapen  
 1926 – 1:a plats singel
 1927 – 1:a plats singel, 1:a plats mixed dubbel med László Bellák
 1929 – 1:a plats dubbel med Mária Mednyánszky
 1930 – 1:a plats dubbel med Mária Mednyánszky, 1:a plats mixed dubbel med Viktor Barna
 1931 – 1:a plats singel, 1:a plats dubbel med Magda Gál, 1:a plats mixed dubbel med Viktor Barna
 1932 – 1:a plats dubbel med Mária Mednyánszky, 1:a plats mixed dubbel med Viktor Barna
 1933 – 1:a plats dubbel med Mária Mednyánszky
 1935 – 1:a plats singel, 1:a plats dubbel med Magda Gál, 1:a plats mixed dubbel med Miklós Szabados
 1939 – 1:a plats singel, 1:a plats dubbel med Mária Mednyánszky, 1:a plats mixed dubbel med Jenő Schmiedl
 1940 – 1:a plats dubbel med Gizella Farkas

Externa länkar
ittf.com
Svenska Bordtennisförbundets webbplats 
Jewish Sports bio

Källor
 Anna Sipos i ITTFs - Databank

 

Ungerska bordtennisspelare
Världsmästare i bordtennis
Födda 1908
Avlidna 1988
Kvinnor