kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aleksej Tolstoj (1817–1875)

Aleksej Konstantinovitj Tolstoj (), född 5 september (gamla stilen: 24 augusti) 1817 i Sankt Petersburg, död 10 oktober (gamla stilen: 28 september) 1875, var en rysk greve och författare.

Biografi
Tolstoj vistades under sin barndom först hos sin morbror A. Perovskij (som författare känd under namnet Anton Pogorjelskij) i södra Ryssland. En stor del av sin ungdom tillbringade han på resor i västra och södra Europa, deltog 1836 i ryska beskickningen till tyska riksdagen i Frankfurt am Main, tjänstgjorde i kejserliga kansliet och ingick vid Krimkrigets början som frivillig i ett tiraljörregemente, som emellertid ej kom i strid. Han utnämndes till kejsarens adjutant, men tog snart avsked och levde därefter som privatman med titeln hovjägmästare på sitt gods. 

Några prosaberättelser av Tolstoj publicerades redan 1841 under pseudonymen Krasnogorskij, men de alster, som han själv gav plats i sina samlade arbeten, härrör sig alla från tiden 1855-75. Hans första större arbete var Knjaz Serebrjanyj (1861, många upplagor; översatt till en mängd språk), en historisk roman från Ivan den förskräckliges tid. Hans andra stora verk var den dramatiska trilogin Smert Ivana groznago – Tsar Fjodor - Tsar Boris (1866-70). Själv ansåg han "Tsar Fjodor" för sitt bästa arbete. 

Tolstoj skrev även ett par andra dramer: Don Juan, i vilken han förvandlat huvudpersonen till en Faustfigur, och Namjestnik (Ståthållaren), en episod ur Novgorods historia. Av hans mindre dikter är de rent lyriska föga betydande; vida bättre lyckades han i balladen och över huvud i den poetiska berättelsen och naturmålningen. Han behandlade i moderna metriska former, men för övrigt i gammal stil en mängd ämnen ur den fornryska hjältesagan (bylina) och episoder ur 1500-talets historia. Ett tiotal av hans episk-lyriska dikter berör på ett eller annat sätt Skandinaviens äldsta historia (däribland Borivoj, Hakon blinde, Tugarin, Knut, Harald Hårdråde, Rugevit och Tre slag). 

Tolstoj hörde till den lilla grupp ryska skalder, som utan hänsyn till politik, sociala frågor och dylikt dyrkade konsten för dess egen skull. Han försvarade sin ståndpunkt i åtskilliga polemiska dikter, bland annat Johannes Damaskenus och Potok Bogatyr (med Rysslands historia i fågelperspektiv). Han döljer sig även (jämte bröderna Zjemtjuzjnikov) bakom den konservative skämtaren Kuzma Prutkov i "Sovremennik" (på 1850-talet). Han var även verksam som översättare. Tolstoj var gift med Sofija Bachmeteva.

Källor

Noter 

 

Ryska författare under 1800-talet
Ryskspråkiga författare
Födda 1817
Avlidna 1875
Män
Ugglan
Författare från Sankt Petersburg
Aleksej
S/S Osmed

S/S Osmed av Helsingborg torpederades den 16 februari 1940 i Nordsjön. 13 man omkom varav 2 var av annan nationalitet än svensk.

Historik
Trots att Osmed byggdes i England 1903 hade Osmed burit alla sina laster under svensk flagg. Ångaren byggdes till Oxelösunds Rederi AB och hette i malmbolagets ägo naturligt nog Mineral. 1914 grundstötte Mineral på grundet "Engelsmannen" i Stockholms skärgård. Hon påränndes 1916 av den engelska ångaren Nevisbrook i den hamn som skulle bli den sista som Osmed lämnade. Dessutom fick Mineral 1917 ett hål i sidan av den nybyggda tankångaren War Nizems propeller. Senare under året köptes Mineral av ett rederi i Norrköping. 1922 fick hon ånyo en ny ägare via rederiet Ljusne-Woxna AB då hon fick hemorten Ljusne med kapten G.A.L. Skjöldebrand som befälhavare. 1924 såldes hon till Rederi AB Nordkap i Helsingborg för 233 000:- SKR och döptes då till Osmed. Som Helsingborgare blev Osmed inblandad i ett par kollisioner: 1929 i Engelska kanalen med den tyska ångaren Dione, som inte hade följt navigationsreglerna och var tvungen att landsättas för att undvika sjunkning. 1931 kolliderade hon med den norska ångaren Heron och 1935 med den engelska ångaren Westmoor.

Torpederingen
Osmed hade en last av kol på resa från Blyth till Halmstad och hade sällskap av S/S Liana för att kunna bistå varandra om något oförutsett skulle inträffa på resan. 20:05 den 16 februari 1940 hörde man ett fruktansvärt brak ifrån Liana, som gick på ett par kabellängders avstånd. Befälhavaren på Osmed stoppade maskinerna och kommenderade –Alle man på däck! Därpå gjorde man babords livbåt klar för att kunna undsätta Lianas besättning. Plötsligt skymtades konturen av en ubåt och ögonblicket efteråt exploderade en torped midskepps på Osmed. Ångaren klövs och började genast sjunka. De män som inte omedelbart hade dödats vid explosionen, slungades ut i vattnet. Osmed sjönk inom en halv minut. Sedan Osmed försvunnit under vattenytan lyckades sex man ta sig upp i livbåten, som drev med kölen i vädret och två andra män räddade sig upp på en flotte. En av de sex männen på livbåtens köl släppte under natten taget och försvann i mörkret. Vid 09:00-tiden på morgonen räddades de fem männen efter en natts oerhörda ansträngningar i det iskalla vattnet av några trålare. Samma trålare räddade även de två männen från Osmeds flotte och de överlevande från S/S Liana. Osmed och Liana gick till botten 20 nautiska mil nordväst från Kinnaird Head.

Det var en fasansfull olycksnatt på Nordsjön. Inom ett begränsat område och under loppet av 20 minuter sänktes fyra fartyg: Liana med 10 omkomna, Osmed med 13, den danska ångaren Rhone med 9, och Sleipner med 13 omkomna. En av de överlevande från Sleipner hade iakttagit samtliga explosioner, vilka kostade 45 personer livet.

Se även 
Lejdtrafiken

Källor 

Fartyg sänkta av ubåtar
Svenska lastfartyg
Svenska ångfartyg
Fartyg sjösatta 1903
Sjöolyckor 1940
Fartyg byggda i England
Papuasilkesstjärt

Papuasilkesstjärt (Chaetorhynchus papuensis) är en fågel i familjen solfjäderstjärtar inom ordningen tättingar.

Utseende
Papuasilkesstjärten är helsvart med en blåaktig glans på huvud och mantel och är en liten tätting med en längd på cirka 12 centimeter. Den har ett proportionellt stort huvud och lång stjärt. Arten uppvisar en mindre klinal storleksskillnad där de västra populationerna är störst och de sydöstra minst.

Utbredning och levnadssätt 
Papuasilkesstjärt är endemisk för Nya Guinea. Den förekommer i bergsskogar på höjder mellan 600 och 1 600 meter över havet där den är stannfågel 

Arten livnär sig av insekter och spindlar som den fångar i flykten. Den ses ofta sitta typiskt upprätt på en horisontell gren med stjärten pekande rakt nedåt och hängande vingar. Den har rapporterats följa svartnäbbad bågnäbbsparadisfågel (Drepanornis albertisi) när denna födosöker på bark och epifyter, men också följa människor. Det finns mycket lite information om dess häckningsbeteende, men boet är en liten grund korg som hänger från en trädklyka.

Systematik

Papuasilkesstjärten placeras som ensam art i sitt släkte Chaetorhynchus. Länge har arten förts till familjen drongor (Dicruridae, då med trivialnamnet dvärgdrongo), men arten har tolv stjärtfjädrar till skillnad från de övriga drongorna som har tio. DNA-analyser bekräftar att arten inte är en del av drongorna. Istället är den nära släkt med silkesstjärtarna i Lamprolia från Fiji, och dessa är tillsammans närmast familjen solfjäderstjärtar (Rhipiduridae). Även den akut hotade fågelarten Eutrichomyias rowleyi på ön Sangihe i Indonesien, tidigare placerad i familjen monarker (Monarchidae) hör hit. Följaktligen har dessa arter flyttats dit och trivialnamnet för arten ändrades, från det vilseledande dvärgdrongo till drongosolfjäderstjärt. 

Senare studier har visat att denna klad visserligen är en systergrupp till solfjäderstjärtarna, men relativt avlägset släkt, varför de föreslagits placeras i en egen familj, Lamproliidae. Än så länge behandlar de flesta internationella taxonomiska auktoriteter Chaetorhynchus som en del av Rhipiduridae, men de nya rönen har föranlett ytterligare ett byte av trivialnamn, till det nuvarande papuasilkesstjärt.

Status och hot 
Papuasilkesstjärten har ett stort utbredningsområde, men det råder kunskapsbrist kring både populationens storlek och dess utveckling. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser dock att den inte är hotad, varför den placeras i kategorin livskraftig (LC). Den beskrivs som ganska vanlig till ovanlig.

Noter

Externa länkar
Bild av dvärgdrongo - Animal Diversity Web

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Solfjäderstjärtar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
William Thomas Best

William Thomas Best, född den 13 augusti 1826 i Carlisle, död den 10 maj 1897 i Liverpool, var en brittisk orgelvirtuos.

Best blev en vida uppskattad organist i Liverpool och London. Han skrev kyrkomusik samt verk för orgel och piano, utgav läroböcker i orgelspelning och redigerade stora samlingar klassiska och moderna orgelverk för Augenerförlaget i London.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar 
 

Brittiska organister
Brittiska kompositörer
Kyrkomusikkompositörer
Brittiska musiker under 1800-talet
Personer från Carlisle
Födda 1826
Avlidna 1897
Män
Svensk uppslagsbok
Carl Raab (politiker)

Carl Adam Jakob Raab, född 18 december 1815 på Kråkerum i Mönsterås församling, Kalmar län, död 21 oktober 1902 på Helgerum i Västrums församling, Kalmar län, var en svensk friherre, godsägare, militär, kammarherre och riksdagsman. Han var svåger till Emil Key och svärfar till Fredrik Holmqvist.

Raab var kadett vid Karlberg 1829–1834, varefter han 1834 blev fänrik vid Andra livgardet och utnämndes till löjtnant 1841 för att samma år ta avsked som kapten. Han utnämndes till kammarherre 1853.

Han ägde Helgerum i Västrums socken, Fågelvik i Tryserums socken och Åkerholm i Lofta socken. 

Raab var ledamot av riksdagens första kammare 1867–1873, invald i Kalmar läns norra valkrets.

Han utgav Om statkarlssystemet i Sverige 1847, Några ord om prästerskapet och kyrkoförfattningen i Sverige 1850, Förtroliga bref till finansministern i fyra häften 1862–1865, Om industri och frihandel (häfte 1) 1886 och Strödda uppsatser rörande statistik, försvarsväsende och industri 1893.

Referenser 
 
 Friherrliga ätten Raab Adelsvapen tab. 17 https://www.adelsvapen.com/genealogi/Raab_nr_286

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Svenska kammarherrar
Militärer under 1800-talet
Godsägare under 1800-talet
Födda 1815
Avlidna 1902
Män
Personer från Mönsterås socken
Aleksandr Bestuzjev

Aleksandr Aleksandrovitj Bestuzjev (ryska: Александр Александрович Бестужев), född 4 november 1797 och död 19 juni 1837, var en rysk författare och officer.

Bestuzjev framträdde på 1820- och 1830-talen under pseudonymen Aleksandr Marlinskij med berättelser i uppskruvad romantisk stil, vilka dock utmärkte sig genom en talangfull berättarstil, som väckte beundran, särskilt bland damerna. Fyra av dessa romaner översattes till svenska av Otto Adolf Meurman 1840-1842. Bestuzjev var inblandad i decemberupproret 1825 och förvisades till Sibirien. 1829 kom han som menig soldat till Kaukasien, där han på grund av sin tapperhet 1835 åter blev officer, men kort därefter stupade i strid mot tjerkesserna.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Ryska romanförfattare
Ryskspråkiga romanförfattare
Ryska militärer under 1800-talet
Ryska författare under 1800-talet
Författare från Sankt Petersburg
Födda 1797
Avlidna 1837
Män
S/S Ossian

S/S Ossian var ett svenskt lastfartyg som torpederades av allierat flyg den 15 maj 1941 utanför den tyska nordsjökusten.

Historik 
Ossian började sin levnadsbana som italienare, efter att ha byggts 1892 vid Osborne, Graham & co i Sunderland till skeppsredare Gerolimich i Lussinpiccolo och fördes under många år av kapten Catterinich. Under italiensk flagg bar ångaren namnet Mediterraneo. Fartyget kom senare i brittisk ägo och hade namnet Brunsnis. Hon köptes 1910 till Sverige av skeppsredare O.H.Wiens i Malmö och gick för hans rederi AB Kronan under namnet Harald. 1918 såldes Harald till rederi AB Tertia i Göteborg för 2 200 000 kronor där hon omdöptes till Valpen, som kort därefter såldes till rederi AB Amaryllis i Helsingborg, där hon fick sitt sista namn Ossian. Ångaren överfördes därefter till Rederi AB Alfa. Vintern 1935 räddade Ossian fyra estländska säljägare, som i hårt väder drivit omkring på Östersjön i sex dygn utan proviant. Till ankars på Helders redd i december 1949?? sprang ankarkättingen och Ossian drev ner på det holländska Rödakorsfartyget ZRD III och fick vid kollisionen en stor läcka i förskeppet. För att undvika sjunkning var hon tvungen att sättas på grund. Följande dag måste fartyget överges av besättningen i orkanartat väder. Efter cirka 14 dagar bärgades Ossian och fördes till Amsterdam för reparation.

Torpederingen 
I Cuxhaven anslöt sig Ossian, som var på resa från Oxelösund till Rotterdam, till en västgående konvoj, som bestod av fem fartyg som eskorterades av  fyra förpostbåtar. Vid 15:00 - tiden den 15 maj 1941 siktades åtta torpebärande flygplan på mycket låg höjd tvärs om styrbord på blott 3-400 meters avstånd från konvojen. I samma ögonblick observerades från bryggan en torpedbana i riktning mot Ossians styrbordssida, varför man beordrade hårt styrbordsroder för att om möjligt undvika en torpedträff. Manövern hann emellertid aldrig i gång utan Ossian träffades midskepps under vattenytan av två torpeder. Samtidigt besköts ångaren av maskineld från flygplanen. En av torpederna gick rakt igenom fartygets svenska flagga, som hade svensk neutralitetsbeteckning, och fortsatte in i maskinrummet, där vakthavande torde ha dödats vid explosionen. Nu befann sig fartyget i sjunkande tillstånd, varför båda livbåtarna sattes i sjön och de överlevande i besättningen lämnade fartyget. Åtta man i babords och åtta man samt den tyske följeofficeren i styrbords. Ossian sjönk och livbåtsbesättningarna upptogs av de tyska förpostfartygen som även räddade två man från flotten. Dessa var de svårt skadade övermaskinisten samt timmermannen. Fartygen landsatte de skeppsbrutna i Cuxhaven och Bremerhaven. De skadade fördes till sjukhus och två dagar efter torpederingen avled övermaskinisten Wedlin på sjukbädden.

Se även 
 Lejdtrafiken

Källor 
 

Fartyg sänkta av flygplan
Svenska lastfartyg
Svenska ångfartyg
Fartyg sjösatta 1892
Sjöolyckor 1941
Lista över countyn i Maryland

Detta är en lista över de 21 countyn som finns i delstaten Maryland i USA.  Staden Baltimore ingår inte i något county, utan är ett självständigt administrativt område.

Referenser 

 
Marylands countyn
Marylands countyn
Michail Petrovitj Bestuzjev-Rjumin

Michail Petrovitj Bestuzjev-Rjumin (), född den 17 september (7 september g.s.) 1688, död den 8 mars (26 februari g.s.) 1760, var en rysk greve och diplomat, bror till Agrippina Volkonskaja och Aleksej Bestuzjev-Rjumin, och var Anna Bestuzjeva-Rjuminas andra make.

Bestuzjev-Rjumin blev 1720 rysk resident i London, men utvisades därifrån på grund av olämpligt uppträdande. Åren 1721–1725 var han sändebud i Stockholm. Här blandade han sig i de inrikespolitiska striderna, samverkade med det holsteinska partiet, utdelade mutor i stor omfattning och lyckades få ett stort inflytande över landets angelägenheter. 

Den svensk-ryska alliansen 1724 var hans verk. Däremot lyckades han inte få Karl Fredrik av Holstein-Gottorp vald till svensk tronarvinge, och efter en brytning med Bassewitz och andra av hertigens vänner blev han återkallad till Ryssland och ersatt av Nikolaj Golovin. År 1726 blev han minister i Warszawa, och därefter 1730 i Berlin. 

Åren 1732–1741 var han åter ambassadör i Stockholm, och spelade tidvis en stor roll och lyckades 1735 få det svensk-ryska förbundet förnyat. År 1739 anklagades han dock för att ha anstiftat mordet på Malcolm Sinclair, och därigenom blev hans redan förut undergrävda ställning ohållbar. 

Bestuzjev-Rjumins ansträngningar att hindra en öppen brytning mellan Sverige och Ryssland var i förväg dömda att misslyckas. År 1742 blev han greve och överhovmarskalk. År 1744 utnämndes han till ryskt sändebud vid polsk-sachsiska hovet, 1748 i Wien, 1752 åter i Dresden och 1756 i Paris, där han avled.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Referenser

Externa länkar 
 

Rysslands ambassadörer i Storbritannien
Rysslands ambassadörer i Sverige
Rysslands ambassadörer i Polen
Rysslands ambassadörer i Frankrike
Diplomater under 1700-talet
Ryska hovmän
Personer i Ryssland under 1700-talet
Personer från Moskva
Män
Födda 1688
Avlidna 1760
Svensk uppslagsbok
M/S Kexholm

M/S Kexholm av Göteborg var ett svenskt lastfartyg som sänktes av tyska flygbomber i Nordatlanten den 12 april 1941.

Historik
Kexholm sjösattes vid Eriksbergs varv i Göteborg den 22 juli 1937 och fick vid dopet namnet efter den tidigare svenska staden i Karelen. Hon levererades till Svenska America Mexico Linien i Göteborg den 28 oktober samma år. Fartyget, som hade plats för 12 passagerare, visades för pressen under jungfruresan i New York där hon rönte stor uppmärksamhet. 1938 hade Kexholm en mindre eldsvåda ombord och 1939 en grundkänning i Stora Bält.

Flyganfallet
I Nordatlanten anfölls Kexholm av tyska bombplan den 12 april 1941 och fick så svåra skador att fartyget sjönk. Besättningen, som utgjordes av 35 man, räddades och infördes till brittisk hamn. Kexholm hade av de krigförande länderna erhållit fri lejd, vilket som synes inte innebar någon absolut för fartyg och dess besättningar. Kexholm som var på resa från Buenos Aires till Göteborg sjönk på Latitud N. 59 grader 50 minuter Longitud V. 8 grader 22 minuter.

Se även 
Lejdtrafiken
Lista över krigshandlingar mot Sverige under andra världskriget

Källor 

Fartyg sänkta av flygplan
Svenska lastfartyg
Fartyg sjösatta 1937
Sjöolyckor 1941
Fartyg byggda i Göteborg
Skeppsvrak i Atlanten
Animal (film, 2005)

Animal, från 2005, är en film producerad och skriven av Roselyn Bosch.

Handling 
Andreas Wilson (Ondskan, Gustaf) spelar Dr. Thomas Nielsen, en framstående genetiker som försöker komma på varför människor är onda. Thomas försöker i sin forskning komma fram till vad som utlöser människors aggressivitet och att hitta ett botemedel mot det. När det blir dags för budgetplanering visar det sig att hans forskning inte längre anses vara tillräckligt framgångsrik för att få fler anslag. Därför ger sig Thomas iväg till ett högsäkerhetsfängelse och den dödsdömde seriemördaren Vincent Iparrak (Diogo Infante) , allmänt känd som Jägaren,  för att få honom att ställa upp på tester av hans forskning. Med andra ord ska han få bort Jägarens lust att mörda. Experimenten med Jägaren tar för lång tid och för att snabbare nå resultat injicerar Thomas preparatet även i sig själv, vilket leder till oväntade situationer.

Samtidigt finner Thomas kärleken i vildmarksintresserade Justine Keller och dras till slut mellan forskningsintresset och viljan att umgås med Justine. Sakta men säkert börjar hans inre djuriska instinkter växa vilket leder till hemska konsekvenser.

Rollista

Externa länkar

Filmer 2005
Franska science fiction-filmer
Franska thrillerfilmer
Augustus Hervey

Augustus Hervey kan syfta på:

* Augustus Hervey, 3:e earl av Bristol (1724–1779), engelsk militär och politiker
 Lord Augustus Hervey (1837–1875), engelsk politiker
Claes-Göran Löfdahl

Claes-Göran Löfdahl, född 1948, är en svensk läkare och professor.

Löfdahl fick sin läkarlegitimation 1975. Han disputerade 1982 på en avhandling om beta-2 stimulerare. Han är verksam som överläkare vid lung- och allergikliniken vid Universitetssjukhuset i Lund och är professor i lungmedicin vid Lunds universitet. Han forskat kring lungsjukdomen KOL.

Källor 

Svenska professorer i lungmedicin
Personer verksamma vid Lunds universitet
Män
Födda 1948
Levande personer
Tommy Hellsten

Tommy Mauritz Hellsten, född 23 september 1951 i Lovisa, är en finlandssvensk teolog, terapeut, utbildare och författare. Han pratar svenska som modersmål men skriver huvudsakligen på finska.

Hellsten studerade teologi vid Helsingfors universitet i sin ungdom. På 1990-talet kom han i kontakt med tolvstegsprogrammet, som hjälpte honom att sluta missbruka alkohol. Han blev sedan själv en terapeut inom rörelsen, men mer på egen hand och med kopplingar till kristen mystik och alternativ psykologi. Han hade en egen firma inom den alternativa terapi- och mentoreringsbranschen tillsammans med sin andra hustru Carita och sin son Mathias. Carita Hellsten var utbildad inom psykosyntesen, en alternativ psykoterapeutisk rörelse. 

Tommy Hellsten bor i Sibbo. Han arbetar hemifrån, och tillbringar mycket tid med att skriva böcker. Han har med tiden dragits alltmer åt mystiken, och en poetisk ådra gör sig också gällande, särskilt i romantrilogin "Han som såg mer". 

Hans främsta andliga inspiratörer har varit boken "Daglig kraft" (God calling) av "två lyssnare" från 1935, editerad av A.J.Russell från Oxfordrörelsen. Tolvstegsrörelsen härstammar från Oxfordrörelsen, så det är inte förvånande att denna bok är Hellstens käraste andaktsbok. En annan viktig bok har varit "Papalagi. Tal av söderhavshövdingen Tuiavi från Tiavea" av Erich Scheurmann från 1920. Särskilt i den civilisationskritiska romantrilogin "Han som såg mer" finns klanger från Papalagi, som handlar om en fiktiv söderhavshövding som besöker Europas fallna kultur i början av 1900-talet. Förskräckelsen är stor över det han ser. 

Bland psykologer är det främst John Bradshaw med sin skammens psykologi som varit viktig. 

Tommy Hellsten har blivit mycket kritiserad i nordiskt kulturliv  för att ta avstånd från homosexualitet samt för en påstått ojämlik syn på förhållandet man-kvinna. 

Han är antagligen Finlands mest kända mystiker, läst i alla läger, även av stockkonservativa fundamentalister. Hans böcker har blivit nästan andliga bestsellers i Finland.

Bibliografi 
 1993 – Flodhästen i vardagsrummet
 1995 – Barn av livet
 1996 – Med människan
 1999 – Flodhästen på arbetsplatsen
 2000 – Föräldraskap
 2001 – Ju mindre du gör desto mer får du gjort
 2003 – Han som såg mer
 2004 – Iakttagelser i själens landskap
 2005 – Den långa vägen till närhet
 2006 – Är det försent att förändras?
 2007 – Förändring
 2012 – Du är mer än du anar
 2016 – När allting faller på plats
 2022 –

Externa länkar
Författarpresentation på Libris förlag
Tommys firma "Ihminen Tavattavissa"

Finländska teologer 
Finlandssvenska författare 
Svenska författare inom kristen litteratur
Födda 1951
Levande personer
Män
Personer från Lovisa
Emil Andersson (friidrottare)

Emil Andersson var en svensk idrottsman (kortdistanslöpare). Han tävlade för Örgryte IS.

Vid SM 1903 vann Andersson guld på 100 meter (tid 12,0 sekunder). Han var även med i klubblaget som vann stafetten 4 x 100 meter åren 1903 och 1904. År 1904 tog han silver på 110 meter häck.

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Svenska kortdistanslöpare
Svenska mästare i kortdistanslöpning
Svenska stafettlöpare
Svenska mästare i stafettlöpning
Män
Födelseår saknas
Dödsår saknas
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i Örgryte IS
Viktor Beijbom

Viktor Beijbom, född 4 juli 1886 i Eskilstuna, död 27 maj 1927 i Eskilstuna, var en svensk idrottsman (kortdistanslöpare och längdhoppare). Han tävlade för IFK Eskilstuna.

1909 vann Beijbom SM-guld i längdhopp på resultatet 6,55 m samt brons på 100 meter. År 1910 vann han guld och 1911 brons på 100 meter.

Personliga rekord 
100 m: 11,0 s (Eskilstuna,  18 september 1910)
Längdhopp: 6,77 m (Örebro,  11 september 1910)
Tresteg: 13,90 m (Göteborg,  11 september 1909)

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor 

Svenska kortdistanslöpare
Svenska längdhoppare
Svenska mästare i kortdistanslöpning
Svenska mästare i längdhopp
Män
Födda 1886
Avlidna 1927
Idrottare från Eskilstuna
Svenska idrottare under 1900-talet
Lista över countyn i Pennsylvania

Detta är en lista över de 67 countyn som finns i delstaten Pennsylvania i USA.

Referenser 

 
Pennsylvanias countyn
Pennsylvanias countyn