kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
La Paz (olika betydelser)

La Paz kan syfta på:
 1008 La Paz − en asteroid i huvudbältet

Geografi

Argentina 

 La Paz kommun, Entre Ríos, 
 La Paz, Entre Ríos, 
 La Paz kommun, Mendoza, 
 La Paz kommun, Catamarca,

Bolivia 

 La Paz (departement), departement, 
 La Paz,

Colombia 

 La Paz kommun, Cesar, 
 La Paz, Cesar, 
 La Paz kommun, Santander, 
 La Paz, Santander,

Filippinerna 

 La Paz (Abra), kommun på Luzon 
 La Paz (Tarlac), kommun på Luzon 
 La Paz (Leyte), kommun på Leyte 
 La Paz (Agusan del Sur), kommun, Caraga, Province of Agusan del Sur,

Honduras 

 La Paz (departement), Honduras, 
 La Paz kommun, Honduras, 
 La Paz, Honduras,

Mexiko 

 La Paz, Chihuahua, 
 La Paz, Baja California Sur, kommun 
 La Paz (delstatshuvudstad i Mexiko, Baja California Sur, La Paz);. ort
 La Paz kommun, Delstaten Mexiko, 
 La Paz (kanal), Sonora, 
 La Paz, Ángel Albino Corzo, 
 La Paz, Santa Cruz Zenzontepec, 
 La Paz, Huatusco, 
 La Paz, Santa Inés de Zaragoza, 
 La Paz, Tapachula, 
 La Paz, Minatitlán, 
 La Paz, Simojovel, 
 La Paz, Guerrero, 
 La Paz, Santa María Chilchotla,

Nicaragua 

 La Paz de Carazo, 
 La Paz Centro,

USA 

 La Paz County, Arizona
Movia

Movia är ett företag som organiserar kollektivtrafiken på Själland, Lolland och Falster i Danmark, det vill säga Region Själland och Region Hovedstaden utom Bornholm. Bolaget grundades och tog över ansvaret för kollektivtrafiken 1 januari 2007 från de tre tidigare trafikbolagen HUR Trafik, Storstrøms Trafikselskab (STS) och Vestsjællands Trafikselskab (VT). Movia ansvarar för all busstrafik och viss lokal järnvägstrafik. Movia organiserar inte S-tågen, det gör DSB, men det är ändå gemensamma biljetter för S-tågen och buss.

Se även 
 Rejsekort

Externa länkar
Movias webbplats

Danska trafikföretag
Företag bildade 2007
Kollektivtrafik i Danmark
Transport i Köpenhamn
Själland
Vickers Virginia

Vickers Virginia var ett brittiskt tungt bombflygplan som utvecklades ur Vickers Vimy. Planet var i tjänst under andra världskriget. 

Konstruktionsarbetet inleddes 1921 på begäran av Royal Air Force. Samtidigt som man arbetade med Virginia utvecklade man trupptransportflygplanet Vickers Victoria. Dessa två flygplan kom att få många gemensamma konstruktionslösningar och likheter.

Flygplanet var dubbeldäckat, där den undre vingen var placerad i nedre kanten av flygkroppens undersida, medan den övre vingen bars upp av sex stöttor på vardera vinghalva och fyra stycken vertikala stöttor från flygplanskroppen. Stabilisatorn var utformad i biplan med rörligt höjdroder på både övre och undre stabilisatorn. Mellan de båda stabilisatorerna fanns två stycken sidoroder. Flygplanskroppen var utformad i ett kvadratiskt tvärsnitt, och var tillverkad i en träkonstruktion som kläddes med duk. Från och med introduktionen av Mark X 1924 byttes vissa dukklädda partier ut mot duralumin. Det främre landstället var placerat rakt under motorgondolerna och var försedda med 2 hjul i varje ställ. Motorgondolerna var placerade centralt mellan de två vingarna och motorerna försågs med tvåbladiga propellrar. Totalt tillverkades 124 exemplar varav 50 var av Mark X-utförande. Det togs ur tjänst som första linjen-flygplan 1938, då det ersattes av Vickers Wellington, Hampden och Whitley. Som andrauppgift utförde flygplanet flygfotografering, och med en plattform monterad bakom motorerna på vingarna kunde man ta med fallskärmshoppare för övningshopp.

Varianter
Type 57 Virginia - prototypexemplar ett tillverkades och flög i november 1922. 
Virginia Mk I - prototyp för brittiska flygvapnet. Försedd med två 450 hk Napier Lion-motorer, ett exemplar tillverkades. 
Type 96 Virginia Mk I - motorbyte på Virginia Mk I som försågs med två 650 hk Rolls-Royce Condor-motorer. 
Type 115 Virginia Mk VIII - prototypexemplar ett tillverkades. 
Type 129 Virginia Mk VII - ombyggnad av Mk VIII till en prototyp av Virginia VII.  
Type 76 Virginia Mk II - det andra fullständiga prototypflygplanet ett exemplar tillverkades.
Type 79 Virginia Mk III - Tungt nattbombflygplan för RAF. Försedd med två 468 hk Napier Lion II-motorer, sex exemplar tillverkades. 
Type 99 Virginia Mk IV - 
Type 100 Virginia Mk V - 
Type 108 Virginia Mk VI - 
Type 112 Virginia Mk VII - prototyp. 
Type 128 Virginia Mk IX - 
Type 139 Virginia Mk X - delar av dukklädseln ersattes av duralumin och träspanten byttes mot stålrör.

Brittiska bombflygplan
Flygplan tillverkade av Vickers
Peugeot 305

Peugeot 305 var en mindre familjebil som presenterades 1978 då den ersatte 304-modellen. Modellen, som formgavs av Pininfarina, erbjöds som sedan och kombi (Break), med motorer på 1,3 till 1,9 liters slagvolym. 1982 fick 305 en mildare ansiktslyftning, lätt identifierad genom att den då fick fyra hjulbultar istället för tre, och slutade tillverkas 1989. 

Bilen var aningen större än sin företrädare 304 och hade liknande utrymmen som den nyligen nedlagda 404, tack vare konstruktionen med tvärställd motor. Sedankarossen hade en något kantigare design än tidigare modeller och ett nytt formspråk som även användes i den större 505, som kom några år senare. Det var den första av flera modeller i ”05-generationen” med modellnamn som slutar på 5.. 

Till att börja med hade 305 drivlina från Peugeot 304, men med något större cylindervolym. Men i och med ansiktslyftningen till 1983 års modell tillkom även den mycket modernare drivlinan från Citroen BX.

I Sverige fanns till att börja med enbart den gamla motorn från Peugeot 304, nu på 1,5 liter och 74 hkr. 1983 kom 1,6 liters från Citroen BX 16 och senare kom den starkaste 305 som sålts i Sverige, GTX på 1,9 liter och 102 hkr (samma motor som BX 19GT). Diesel fanns också.

Modellseriens ersättare var dels den aningen större 405, dels den lite mindre 309. 

305
Framhjulsdrivna fordon
Rituell renhet

Rituell renhet är inte samma sak som fysisk renhet, utan är kopplat till föreställningar om vad som är heligt. Till exempel grundar sig de judiska lagarna angående rent och orent kött i det som betraktas vara heligt.

Hinduism 
I det hinduiska systemet är inte rituell renhet begränsat till den personliga renheten utan kan även överföras ifrån person till person, antingen igenom kroppskontakt, eller bara att en oren har rört vid ett föremål, som en ren(are) sedan rör vid efteråt. Att tvätta sig med bland annat kodynga har en renande effekt, då kon anses vara renare än människan och man därigenom till en viss del kan överta kons renhet.

Se även 

 Dop
 Mikve
 Ghusl
 Wudu (islam)

Källor 

Religiösa uppfattningar
Hinduism
Vickers Victoria

Vickers Victoria var ett brittiskt trupptransportflygplan som utvecklades ur Vickers Virginia och Vickers Vernon.  

Konstruktionsarbetet inleddes 1921 när Royal Air Force (RAF) önskade ett flygplan för trupptransport. I konstruktionstävlingen segrade Victoria över Armstrong Whitworth Awana och Vickers inledde en produktion av modellen.

När man konstruerade flygplanet använde man sig av flygplanskroppen från Vernon och de nykonstruerade vingarna från Virginia. Trots att flygplanet har stora likheter med Virginia ger den rundare flygplanskroppen flygplanet ett mjukare utseende.

Piloterna satt i ett öppet förarkabinutrymme längst fram vid flygplanets nos, medan soldaterna transporterades i en kabin i flygplanskroppen. Vingkonstruktionen var dubbeldäckat där den undre vingen var placerad i nedre kanten av flygkroppens undersida, medan den övre vingen bars upp av sex stöttor på vardera vinghalva och fyra stycken vertikala stöttor från flygplanskroppen. Stabilisatorn var utformad i biplan med rörligt höjdroder på både övre och undre stabilisatorn. Mellan de båda stabilisatorerna fanns två stycken sidroder. Flygplanskroppens främre del var utformad i ett cirkulärt tvärsnitt som övergick till ett kvadratiskt tvärsnitt i aktern. Det främre landstället var placerat rakt under motorgondolerna och var försedda med 2 hjul i vart ställ. Motorgondolerna var placerade nära den nedre vingen och motorerna försågs med tvåbladiga dragande propellrar. Totalt tillverkades 97 exemplar varav många senare konverterades till Vickers Valentia.

Transportflygplan
Flygplan tillverkade av Vickers
Western Union

Western Union är ett amerikanskt företag som efter sammanslagning av några företag grundades 1856 i Rochester, New York med namnet Western Union Telegraph Company.

Verksamheter 
I begynnelsen ägnade man sig åt att bygga och driva telegraflinjer i USA.

Tjänster 
1866 började man överföra börsrapporter i realtid på sina nät.

Normaltid 
1870 började man överföra tidsignaler. Den astronomiska middagssignalen kl 1200 hämtades från  United States Naval Observatory och distribuerades till centralur i USA:s alla fyra tidszoner. Från Western Unions lokala centralur skickades sedan varje timme synkroniseringssignaler till alla de kunder, som abonnerat på denna normaltid.

Finansiella tjänster 
1871 gav man sig in på att förmedla penningtransaktioner.

Telefoni 
Ett tag var man inne på telefonverksamhet, som emellertid medförde en konflikt med Bell System, som vann striden. Western Union avvecklade därför telefonverksamheten

Renodling av verksamheten 
2006 slutade man med telegrafverksamheten. Därefter har man helt ägnat sig åt förmedling av pengar över hela världen., och företaget heter inte längre Telegraph Company.

Det nordamerikanska huvudkontoret ligger i Greenwood Village, Colorado, och det internationella huvudkontoret i Montvale, New Jersey.

9 juni 2006 rapporterades det att Western Union hade 270 000 agenter i över 200 länder och territorier. Årsomsättningen i början av 2000-talet rör sig om tre miljarder US dollar.

Bilder

Externa länkar 
 Western Unions officiella hemsida

Företag i Colorado
Amerikanska telekommunikationsföretag
Amerikanska finansinstitut
SFSF

SFSF kan syfta på:

Svenska freds- och skiljedomsföreningen
Skandinavisk förening för science fiction
Halisahar

Halisahar (bengali হালিশহর) är en stad i Indien. Den är belägen längs med Huglifloden i distriktet North 24 Parganas i delstaten Västbengalen. Staden, Halisahar Municipality, ingår i Calcuttas storstadsområde och hade 124 939 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor 

Orter i Västbengalen
Sony Ericsson Z600

Sony Ericsson Z600 är en hopfällbar mobiltelefon med VGA-kamera på 0,3 Megapixel, Bluetooth och utbytbara skal. Modellen lanserades 2003.

Källor 
 Z600 på SonyEricsson.com

Z600
Stavsjön

Stavsjön kan syfta på ett antal insjöar i Sverige:

Stavsjöarna, sjö i Laholms kommun, 
Stora Stavsjön, Halland, sjö i Falkenbergs kommun,  (4,56 ha)
Stavsjön (Agunnaryds socken, Småland), sjö i Ljungby kommun, 
Stavsjön (Hinneryds socken, Småland), sjö i Markaryds kommun,  (3 ha)
Stavsjön (Malmbäcks socken, Småland), sjö i Nässjö kommun,  (14,5 ha)
Stavsjön, Västergötland, sjö i Ale kommun,  (40 ha)
Stavsjön, Östergötland, sjö i Kinda kommun,  (8,12 ha)
Stavsjön (Forssa socken, Södermanland), sjö i Flens kommun, 
Stavsjön (Kila socken, Södermanland), sjö i Nyköpings kommun,  (49 ha)
Stavsjö, ort i Nyköpings kommun, 
Stavsjön (Mellösa socken, Södermanland), sjö i Flens kommun,  (53,3 ha)
Lilla Stavsjön, sjö i Laxå kommun,  (6,75 ha)
Stora Stavsjön, Närke, sjö i Laxå kommun,  (16 ha)
Stavsjön, Värmland, sjö i Torsby kommun,  (46,1 ha)
Stavsjön, Hälsingland, sjö i Härjedalens kommun,  (2,25 km²)
Stavsjön, Härjedalen, sjö i Härjedalens kommun,  (1,43 km²)
Stavsjön, Jämtland, sjö i Bergs kommun och Bräcke kommun,  (21 ha)
Stavsjön, Ångermanland, sjö i Nordmalings kommun,  (37 ha)
Stavsjön, Västerbotten, sjö i Skellefteå kommun,  (78,3 ha)

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
North Barrackpur

North Barrackpur är en stad längs Huglifloden i Indien. Den är belägen i distriktet North 24 Parganas i delstaten Västbengalen. Staden, North Barrackpur Municipality, ingår i Calcuttas storstadsområde och hade 132 806 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Orter i Västbengalen
Bon (programvarukonstruktion)

Business Object Notation (BON) är en metod, eller en uppsättning koncept, för modellering av objekt-orienterad mjukvara. Metoden stöder två versioner av notation, en grafisk och en textuell, samt en uppsättning av regler och riktlinjer för användning vid framtagandet av modellerna.
BON fokuserar på de fundamentala elementen i analys och design, och metoden är avsedd att integreras med, och anpassad till, alla de olika utvecklingsramverk och standarder som tillämpas i olika organisationer.

Historia 
Arbetet med att ta fram BON påbörjades 1989 av Jean-Marc Nerson, vid tillfället chefsutvecklare på ISE Eiffel 2.2 utvecklingsmiljön, och han presenterade sina tidiga idéer vid en TOOLS-konferens i Paris 1990. Idéerna fångades upp av Kim Walden, då vid Enea Data AB i Sverige, som började hålla kurser i BON. Det här var början på ett samarbete som till slut ledde till det gemensamma framtagandet av notationen och metoden.

Litteratur 

Seamless Object-Oriented Software Architecture

Externa länkar 
BON

Standarder och konventioner
Kinna Gieth

Anna Katarina "Kinna" Gieth Castellano, född 21 juni 1976, är en svensk författare. 

Gieth skrev tillsammans med Peter Pohl den Augustprisbelönade boken Jag saknar dig, jag saknar dig! som baseras på hennes liv, efter att tvillingsystern Jenny dött i en trafikolycka vid 13 års ålder. Gieth var endast sexton år gammal då hon skrev boken och är således den yngsta mottagaren av Augustpriset hittills.

Bibliografi
 Jag saknar dig, jag saknar dig! 1992

Priser och utmärkelser
 Augustpriset 1992
 Deutscher Jugendliteraturpreis 1995

Källor
Kinna Gieth på svensk filmdatabas

Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Kvinnor
Födda 1976
Levande personer
Vinnare av Augustpriset
Ly Than Tong

Lý Thần Tông, född som Lý Dương Hoán (李陽煥) 1116, död 1138, var vietnamesisk kejsare mellan 1128 och 1138. Han var den femte kejsaren av Lydynastin.

Ly Than Tong lättade något på lagarna och vinnlade sig om en god relation till den kinesiska Songdynastin.

Födda 1116
Avlidna 1138
Vietnamesiska kejsare
Män
Titagarh

Titagarh (bengali টিটাগড়) är en stad längs Huglifloden i Indien. Den är belägen i distriktet North 24 Parganas i delstaten Västbengalen. Staden, Titagarh Municipality, ingår i Calcuttas storstadsområde och hade 116 541 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Orter i Västbengalen
Transaxel

Transaxel kallas det när växellådan och differentialen är ihopbyggda som en enhet baktill i en personbil med frontmotor eller mittmotor.
Fördelarna med transaxel-uppbyggnad är att i bilar med frontmotor förbättras viktfördelningen, framkomligheten och väghållningen avsevärt jämfört med om växellådan sitter sammanbyggd med motorn fram.
Nackdelarna är försämrad baksäteskomfort, högre ljudnivå i kupén vid landsvägs- och motorvägskörning samt att det krävs långa länkage mellan växelspaken och växellådan.
På moderna bakhjulsdrivna bilar väljer man idag att placera motorn och växellådan fram, men genom att göra alla framvagnsdetaljer i lättmetall (som till exempel BMW 3-serien) kan man ändå åstadkomma en jämn viktfördelning. Transaxeln lever dock fortfarande kvar i vissa sportbilar då den är billigare att ta fram och inte kräver lika stort överhäng över bakhjulen.

Den första bilen som hade transaxel hette Škoda Popular och tillverkades någon gång under början av 1900-talet. Den första biltillverkaren som började använda transaxel i vanliga bruksvagnar var DAF, i och med deras lansering av DAF 600 i slutet av 1950-talet.
Deras nyutvecklade remdrivna Variomatic-växellåda var för stor för att vara monterad i motorutrymmet och därför placerades den bak, framför bakaxeln under baksätet, men trots att utrymmet framför bakaxeln var större än utrymmet i motorutrymmet var baksätet tvunget att förhöjas med en låg takhöjd som följd. Denna nackdel gjorde att transaxel blev ovanligt på vanliga bruksbilar och familjebilar. 

Mittmotorbilar har transaxel endast för att få mer plats i motorutrymmet.

Några kända bilar med frontmotor som har transaxeluppbyggnad

Nissan GT-R
Aston Martin V8
Chevrolet Corvette C5 och C6
Ferrari 456
Ferrari 599 GTB Fiorano
Ferrari 612 Scaglietti
Pontiac Tempest (första generationen)
Porsche 924/944/968
Porsche 928
Škoda Popular
Volvo 340/360
Äldre Alfa Romeo-modeller, till exempel: Giulietta Nuova, Alfetta, Alfetta GT/GTV/GTV6, Alfa 90 och Alfa 75.
Äldre DAF-modeller, till exempel: DAF 44/46, 55, 66 och postbilen Tjorven
Lancia Aurelia

Drivlinan
Phillips Idowu

Phillips Idowu, född 30 december 1978 i London, är en brittisk friidrottare som tävlar i tresteg.

Idowus första mästerskapsfinal var finalen vid Olympiska sommarspelen 2000 då han slutade på en sjätte plats med ett hopp på 17,08. Han var även i final vid VM 2001 där han blev nia med ett längsta hopp på 16,60. Hans stora genombrott kom när han slutade tvåa vid Samväldesspelen 2002 efter landsmannen Jonathan Edwards. Han noterade 17,68 vilket blev ett nytt personligt rekord utomhus.

En knäskada gjorde att Idowu inte kunde delta under 2003. Han var tillbaka till Olympiska sommarspelen 2004 då han hoppade 17,33 i kvalet vilket var det fjärde längsta hoppet i kvalet. I finalen misslyckades han grovt och fick inte ett enda godkänt hopp och slutade sist. 

Vid Samväldesspelen 2006 vann han guld med ett hopp på 17,45. Han följde upp detta med att bli femma vid EM 2006 i Göteborg, denna gång med ett längsta hopp på 17,02.

Under 2007 blev han europamästare inomhus efter sin seger vid EM i Birmingham med ett hopp på 17,56. Emellertid blev han bara sexa vid VM utomhus i Osaka, nu med ett längsta hopp på 17,09. 

Under 2008 vann han guld vid VM-inomhus efter att ha hoppat hela 17,75 vilket är längre än han någonsin gjort utomhus. Samma år blev han silvermedaljör vid Olympiska sommarspelen 2008 i Peking efter att ha hoppat 17,62. Den enda som kunde slå honom var Nelson Évora som hoppade fem centimeter längre. 

Vid VM 2009 noterade han ett nytt personligt rekord utomhus i finalen då han hoppade 17,73 meter vilket räckte till guld.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1978
Brittiska trestegshoppare
Engelska friidrottare
Män
Världsmästare i tresteg
Levande personer
Olympiska silvermedaljörer 2008
Brittiska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Idrottare från London
Europamästare i trestegshoppning
Personer från Hackney
Nyskolastik

Nyskolastik är en term inom filosofin som syftar på återupplivandet av den medeltida skolastiken under senare delen av 1800-talet.

Genom påve Leo XIII:s encyklika Aeterni Patris 1879 gjordes Thomas av Aquinos läror och doktriner till huvudobjekt för alla studier i katolska skolor och seminarier. Samtidigt förkastades modern filosofi och teologi. Nyskolastiken handlar dock inte bara om nythomism utan även om ett förnyat intresse för Bonaventuras och Duns Scotus filosofiska tänkande.

De tyska teologerna Joseph Kleutgen och Matthias Joseph Scheeben lämnade bestående bidrag till nyskolastikens utveckling.

1800-talets filosofi
Thomas av Aquino
Skolastik
Meeting de Paris

Meeting de Paris, tidigare  Meeting Areva och Meeting Gaz de France, är en årlig friidrottstävling i Paris som är en av de fjorton deltävlingarna i IAAF:s Diamond League. Tävlingen hade premiär 1999.

Friidrottstävlingar
Sportevenemang i Frankrike
Diamond League
Återkommande sportevenemang med premiär 1999
Burundis provinser

Burundi är indelat i arton provinser, som fått sina namn efter respektive huvudstad. Den nyaste provinsen, Rumonge, skapades den 26 mars 2015 av fem kommuner som tidigare tillhörde provinserna Bujumbura Rural och Bururi. Nationalförsamlingen beslutade 2022 om en ny indelning i fem provinser som ska införas efter valet 2025.

Källor

Se även 
 ISO 3166-2:BI, Burundis ISO 3166-2-kod.

Externa länkar 

 Statoids - Provinces of Burundi

 
Administrativa indelningar av länder i Afrika
Bislett stadion

Bislett stadion är en idrottsarena i centrala Oslo. Arenan är mest känd som arrangör för Bislett Games som är en av Diamond League-tävlingarna. På arenan tävlas bland annat i friidrott, skridskor och fotboll. Över 50 världsrekord i friidrott har blivit satta på Bislett samt 14 i skridskor. Arenan började byggas 1917 och öppnades 1922. Under 2004 rev man arenan för att bygga en helt ny. Nya Bislett stadion stod klar till Golden League 2005.

Arenan har även använts för bandy.

Externa länkar 

 
1952 Winter Olympics official report. pp. 28–30.  & 
Bislett Games | Diamond League

Skridskoanläggningar i Norge
Vintersportanläggningar i Norge
Sportanläggningar i Oslo
Sportanläggningar invigda 1922
Bislett

Bislett (äldre skriftform Bislet, lokalt uttal med "sj" ) är en stadsdel i Oslo innerstad,  mellan Homansbyen, Fagerborg, Bolteløkka, St. Hanshaugen och Pilestredet park (det tidigare Rikshospitalet).

Utanför Norge är stadsdelen mest känd för Bislett stadion, platsen för de årliga internationella friidrottstävlingarna Bislett Games.

Historia
Namnet kommer från "byløkken" eller landeriet  Bislet, på 1600-talet skrivet "Bisaalit". Namn av denna typ går som regel tillbaka på gamla värdshus; detta stämmer väl överens med att "Bisaalit" låg vid den gamla landsvägen mellan Gamle Akers kyrka och Frogner.

Under andra hälften av 1800-talet blev jordbruksfastigheten avstyckad. Bland annat anlades ett tegelbruk. Tegelbrukstomten köptes 1898 av kommunen och användes till idrottsplats, nuvarande Bislett stadion. Den ursprungliga huvudbyggnaden revs, då Bislet-badet byggdes 1920.

Bebyggelse
Bislett är idag ett bostadsområde med bebyggelse från slutet av 1800-talet till mitten av 1900-talet. Runt Bislett stadion dominerar funkis och nyklassicism. Bislett har också varit ett industriområde. Söder om stadion låg tidigare Frydenlund Bryggerier, numera Oslo storstadsuniversitet och Langaards tobaksfabrik.

"Bislett-Marsjen"
"Bislett-Marsjen" skrevs av Sverre Frøland. Den spelades in i Oslo 1949 av Bjølsen Ungdomskorps under musikkløytnant Lorang Andresen. Marschen gavs ut på 78-plattan HMV AL 2990.

Referenser

Platser i Oslo
Argentinas Grand Prix 1953

Argentinas Grand Prix 1953 var det första av nio lopp ingående i formel 1-VM 1953. Detta var det första F1-loppet som kördes i Argentina.

Resultat
1 Alberto Ascari, Ferrari, 8+1 poäng 
2 Luigi Villoresi, Ferrari, 6
3 José Froilán González, Maserati, 4
4 Mike Hawthorn, Ferrari, 3 
5 Oscar Gálvez, Maserati, 2
6 Jean Behra, Gordini 
7 Maurice Trintignant, Gordini
= Harry Schell, Gordini
8 John Barber, Cooper-Bristol
9 Alan Brown, Cooper-Bristol

Förare som bröt loppet
 Robert Manzon, Gordini (varv 67, hjul)
 Juan Manuel Fangio, Maserati (36, transmission) 
 Felice Bonetto, Maserati (32, transmission) 
 Nino Farina, Ferrari (31, olycka)
 Carlos Menditéguy, Gordini (24, växellåda)
 Pablo Birger, Gordini (Simca-Gordini-Gordini) (21, differential) 
 Adolfo Schwelm Cruz, Cooper-Bristol (20, hjul)

Noteringar
 Cooper gjorde F1-debut. 
 John Barber, Pablo Birger, Oscar Gálvez, Carlos Menditéguy och Adolfo Schwelm Cruz gjorde F1-debut. 
 Delad körning
 Gordini nummer 28: Maurice Trintignant körde 50 och Harry Schell 41 varv.

VM-ställning
Förarmästerskapet
  Alberto Ascari, Ferrari, 9
  Luigi Villoresi, Ferrari, 6
  José Froilán González, Maserati, 4

Källor  

1953 i Argentina
Argentinas Grand Prix
Lista över städer i Burundi

Det här är en lista över städer i Burundi.

Vid folkräkningen 2008 hade Burundi 69 städer och orter med urban funktion, varav 9 med mer än  invånare:

Referenser

 
Burundi

simple:Burundi#Largest cities