kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eleanor Burford

Eleanor Alice Burford Hibbert, född 1 september 1906, död 8 januari 1993, var en brittisk författare av kärleksromaner och historiska romaner. 

Hon hade flera pseudonymer: Jean Plaidy, Victoria Holt, Philippa Carr m.m.

Som Plaidy var Hibbert en av de mest populära brittiska författarna av historiska romaner under 1900-talet. Hon skrev över 80 historiska romaner, under denna pseudonym, böcker som seriösa historieintresserade numera ser ned på, men som bidrog till att historiska personer och händelser lyftes fram för en bredare läsarskara.

I Sverige är hon mest känd för de kärleksromaner som hon skrev under namnet Victoria Holt.

Bibliografi

Jean Plaidy 
Under namnet Jean Plaidy skrev hon också många romaner om historiska personer, men ingen av dem är översatt till svenska:
Bortom de blå bergen, 1966

Philippa Carr 
Under namnet Philippa Carr (dagboksromaner av kvinnor från samma släkt, förutom Kärlekens döttrar):
Miraklet i S:t Bruno, 1973
Lejonets makt, 1975
Häxan från havet, 1976
Generalens kvinnor, 1977
Arabella och männen, 1978
Kärlekens döttrar, 1996

Victoria Holt 
Under namnet Victoria Holt (mestadels s.k. gotiska romantikromaner, som utspelar sig under 1800-talet):
Guvernanten på Mellyn, 1961
Skuggor över Kirkland, 1963
Pendorrics brud, 1964 (samtida)
Slottet i mina drömmar, 1965
Menfreyas klocka, 1963
Smaragdhjärtat, 1967
Drottningens bekännelse: en roman om Marie-Antoinette, 1968
Det förflutnas skugga, 1969
Hemlig kvinna, 1970
Lodjurets skugga, 1971
Sjunde månens natt, 1972
Konungarnas förbannelse, 1973
De tusen lyktornas hus, 1974
Ön i fjärran, 1975
Påfågelns stolthet, 1976
Djävulsryttaren, 1977 (franska revolutionen)
Min fiende drottningen, 1979 (om Lettice Knollys, en historisk person från Elisabeth I:s tid)
Tigerns språng, 1980
Förtrollerskans mask, 1981
Judaskyssen, 1982
Demonälskaren, 1983
Främlingen i skogen, 1984
Män är inga änglar, 1985
Paradisön, 1986
Näktergalens hemlighet, 1987
Vendetta, 1988
Den indiska solfjädern, 1989
Rosetta, 1990
Ormens gift, 1991
Svekets dotter, 1992
Hemligheten på St Aubyn's, 1993
Den svarta opalen, 1994
Flera av dessa romaner har publicerats som följetonger i veckotidningar under andra namn.

Externa länkar 
 Jean Plaidys historiska romaner

Brittiska författare
Avlidna 1993
Födda 1906
Kvinnor
Gravsatta till sjöss
Göran Lundstedt

Sven Rudolf Göran Lundstedt, född 3 februari 1968 i Ragunda i Jämtland, är en svensk präst och forskare inom kyrkovetenskap med särskild inriktning mot kyrkorätt. 

Efter pol. mag.-examen i statsvetenskap vid Mitthögskolan i Östersund 1994 avlade Lundstedt teol. kand.-examen vid Uppsala universitet 1999 och prästvigdes för Härnösands stift 2000. Han avlade teologie doktorsexamen 2006.

Tillsammans med statsvetaren Jörgen Hermansson och teologen Anne-Louise Eriksson redovisade han i utredningen "Demokratin är en successiv uppenbarelse: för utredningen demokrati och delaktighet i Svenska kyrkan" en analys av problemet att implementera demokrati i en organisation där vissa grundbegrepp och grundsyner anses givna.

Lundstedt har även forskat om prästämbetets öppnande för kvinnor inom Svenska kyrkan och medverkade i den år 2008 utgivna forskarantologin Äntligen stod hon i predikstolen - historiskt vägval 1958. 

Åren 1998-1999 var Lundstedt ledamot i Pastoralinstitutets styrelse och 2000-2002 ledamot av styrelsen för Uppsala universitetsbibliotek. Under perioden 2002-2004 var Lundstedt redaktionssekreterare för Kyrkohistorisk årsskrift. 

Sedan 2008 är Lundstedt chefredaktör och ansvarig utgivare för Svensk Kyrkotidning. Sedan 2012 är han dess verkställande direktör. Han är ledamot av styrelsen för stiftelsen Svensk Kyrkotidning sedan 2014.

Under åren 2010-2019 var Lundstedt anställd i Sundsvalls församling som distriktschef. 

Lundstedt  var från  januari 2014 till december 2019 ledamot i domkapitlet i Härnösands stift för vigningstjänsten  och var åren 2014-2017 ledamot i kyrkorådet för Uppsala pastorat, ersättare i kyrkomötet för nomineringsgruppen Öppen Kyrka (ÖKA), ledamot av kyrkofullmäktige i Uppsala pastorat och suppleant i stiftsfullmäktige i Uppsala stift. 

Från december 2019 är Lundstedt stiftsadjunkt i Härnösands stift för församlingsstrategiskt utvecklingsarbete med särskilt ansvar för planering av visitationer, församlingsinstruktioner och teologisk analys.

Vid valet av ny biskop i Härnösands stift 2014 var Lundstedt en av kandidaterna. Valet vanns av Eva Nordung Byström.

Bibliografi
 Göran Lundstedt: Biskopsämbetet och demokratin - Biskopsrollens förändring i Svenska kyrkan under 1900-talets senare del. En kyrkorättslig undersökning. Bibliotheca Theologiae Practicae, volym 82, 2006. Uppsala. Doktorsavhandling.
 Tillsammans med Stina Fallberg Sundmark: redaktör för boken Kyrkoliv i 1800-talets Sverige: festskrift till Oloph Bexell, Skellefteå. Artos förlag 2007.
 Tillsammans med Anne-Louise Eriksson och Jörgen Hermansson: Demokratin är en successiv uppenbarelse. För utredningen Demokrati och delaktighet i Svenska kyrkan
 12 kvinnor - I 1900-talets Svenska kyrkohistoria (redaktör Göran Lundstedt) Artos 2010. .

Referenser

Noter

Externa länkar
 Meritlista (arkiverad)

Personer i Svenska kyrkan
Män
Födda 1968
Levande personer
Alumner från Mitthögskolan
Alumner från Uppsala universitet
Aleuter

Aleuter (aleutiska: Unangax, unangan eller unanga) är ett folkslag hemmahörande i Alaska (USA) på några av öarna i ökedjan Aleuterna, Pribiloföarna, Shumaginöarna samt i de västra delarna av fastlandet. Det finns även en liten grupp aleuter (540 år 2002) på Kommendörsöarna i östra Ryssland, sedan de deporterats dit under 1800-talets början. Språkligt och kulturellt står de inuiterna nära.

Den etniska populationen är drygt 17 000 (2000). Antalet talare av olika dialekter av aleutiska är betydligt mindre (150 år 2007), där den största förekomsten hittas på Pribiloföarna.

Vid tidpunkten för europeisk kontakt uppskattas aleuternas antal ha varit mellan 20 000 och 25 000. Ryssarna, som kom västerifrån till Alaska, bidrog dock till att kraftigt reducera folkmängden både genom diverse grymheter, masslakt av vilt samt medförande av nya sjukdomar.

Hemvist 
Även om aleuternas främsta hemvist varit ökedjan Aleuterna så är den inte det idag. I den största staden i ökedjan, Unalaska på ön med samma namn, utgör aleuter drygt 7 procent av den totala befolkningen på strax under 4 300. Istället återfinns idag de största aleut-samhällena på Pribiloföarna i Berings hav, två tämligen isolerade öar norr om Aleuterna och väster om Alaskas fastland. Båda öarna, Saint Paul och Saint George är bebodda med cirka 500 respektive 150 invånare, av vilka närmare 90 procent är aleuter. De hundratalet aleuter som återfinns på Berings ö, Kommendörsöarna, Ryssland härstammar från aleuter som tvångsförflyttats dit från öarna Attu och Atka i de västliga delarna av Aleuterna.

Kultur 
Traditionellt har aleuterna levt av diverse marin jakt, på exempelvis sjölejon och havsutter. Vattnen runtomkring Aleuterna hör till de fiskrikaste i världen. Jakt bedrevs från kajak och jägarna bar vattentäta överkläder tillverkade av tarmarna av sjölejon. Kvinnorna vävde korgar av det så kallade Attu-gräset som växer på öarna. Dessa är kända för sin höga kvalitet och de är så tätt vävda att man kan ha vatten i dem utan att det rinner ut.

Släktskap 
Aleuterna är avlägset besläktade med inuiterna och yupikerna, som brukar benämnas med samlingsbegreppet "eskimåer", varför språket grupperats till den eskimåisk-aleutiska språkfamiljen.

Referenser

Vidare läsning 
 Barret, Pam, Insight Guide: Alaska, 1999
 Dufresne, J., Lonely Planet's Travel Guide to Alaska, 2000

Externa länkar 

 The Amiq Institute

USA:s ursprungsbefolkning
Ursprungsfolk i Nordamerika
Ursprungsfolk i den arktiska regionen
Ursprungsfolk i Asien
Alaska
Petter Berndalen

Petter Berndalen, Lars Petter Erik Nitzekel Berndalen, född 14 september 1975, är en svensk slagverkare. Han växte upp i Bollnäs i Hälsingland och bor nu i Stockholm.

Berndalen har masterexamen vid Kungliga Musikhögskolan och är medlem av This is How we Fly, Unni Boksasp Ensemble, ni:d, B.L.M., Göran Månsson Band. 
Tidigare medlem av Ranarim, Tandoori Hill, Hornplease.
Han vann 2008 Musikaliska Akademiens folkmusikpris.

Referenser

Noter

Externa länkar
Petter Berndalens webbplats

Svenska slagverkare
Födda 1975
Män
Levande personer
Puerto Princesa Subterranean River National Park

Puerto Princesa Subterranean River National Park är en filippinsk nationalpark på ön Palawan grundad 1971, som upptogs på Unescos världsarvslista 1999. Parken består framförallt av en 8,2 km lång underjordisk flod, men även av det regnskogsbevuxna karstlandskapet ovanför.

Den underjordiska floden mynnar direkt i havet, och man kan åka in med båt flera kilometer in i berget. Inne i underjorden lever nio arter av fladdermöss och två arter av svalor.

Parken ligger omkring 50 km från staden Puerto Princesa, på nordkusten tvärs över ön Palawan, intill byn Sabang.

Externa länkar 
 UNESCO Natural Site Data Sheet
 Puerto-Princesa Subterranean River National Park Natural Site Data Sheet

Världsarv i Filippinerna
Nationalparker i Filippinerna
Kindpansrade fiskar

Kindpansrade fiskar (Scorpaeniformes) är en ordning i klassen taggfeniga fiskar (Actinopterygii). Till ordningen räknas cirka 35 familjer fördelade på flera underordningar. Kindpansrade fiskar förekommer, beroende på art, i havet, i bräckt vatten och i sötvatten.

I ordningen finns bland annat de i Sverige förekommande arterna  knorrhane, hornsimpa, stensimpa, bergsimpa, rötsimpa, oxsimpa, skäggsimpa och sjurygg.

Referenser
Spårvägens FK

Spårvägens FK är en friidrottsförening i Stockholm och en idrottssektion i Spårvägens Idrottsförening. Föreningen grundades som Stockholms Spårvägars Gymnastik- och idrottsförening 1919 och var ursprungligen endast öppen för anställda vid AB Stockholms Spårvägar.

Genom åren har föreningen blivit en av Sveriges mest framgångsrika med flera mästerskapsmedaljer och landslagsidrottare. Spårvägens FK anordnar varje år bland annat Stockholm Marathon, Globen-galan och Tjejmilen tillsammans med Hässelby SK.

Kända friidrottare 
 Claes Albihn
 Anders Arrhenius
 Niklas Arrhenius
 Kent Claesson
 Irene Ekelund
 Malin Ewerlöf
 Lars Haglund
 Lars Hagström
 Moa Hjelmer
 Börje Konstenius
 Mikaela Larsson
 Lilian Magnusson
 Thomas Nikitin
 Raimo Pihl
 Henrik Skoog
 Daniel Ståhl
 Mattias Sunneborn
 Anders Szalkai
 Sören Tallhem 
 Pär Wallin

Se även
Tyresö Friidrottsklubb

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Friidrottsklubbar i Sverige
Spårvägens IF

Spårvägens IF grundades 1919 som Stockholms Spårvägars Gymnastik- och idrottsförening med inriktning på allmän idrott, numera kallad friidrott.

Föreningen var ursprungligen endast avsedd för anställda vid AB Stockholms Spårvägar, men under senare delen av 1940-talet öppnades föreningen för andra medlemmar. Numera består föreningen av femton idrottssektioner varav sex kan sägas tillhöra elitskiktet i svensk idrott.

Sektioner 

 Spårvägen Badminton
 Spårvägen Bordtennis
 Spårvägen Brasiliansk Jiu-Jitsu
 Spårvägen Brottning
 Spårvägen Cykel
 Spårvägen Fotboll
 Spårvägens FK (friidrott)
 Spårvägen Handboll
 Spårvägens Motionsidrottsförening FRIDA
 Spårvägens Orienteringsklubb
 Spårvägens Skidklubb
 Spårvägen Simförening
 Spårvägens Tennisklubb
 Spårvägens Tyngdlyftningsklubb
 Spårvägens Volleybollklubb

Externa länkar
Officiell webbplats

Spårvägens IF
Jöns Ljungberg

Jöns Ljungberg, eg. Jöns Andersson Ljungberg, född i december 1736 i Ljungdalen, död 19 september 1818 i Hede i Härjedalen, var en schatullmakare och möbelsnickare och skapare av Härjedalsrokokon. Han var son till bonden Anders Jönsson och Märeta Persdtr i Ljungdalen. Ljungberg gifte sig omkring 22 mars 1772 i Hede med Lisa Grip, dotter till kaptenen Daniel Grip och Christina Klockhoff.

Jöns Ljungberg utbildades i Stockholm där han erhöll gesällbrev 1761, varefter han var verksam som schatullmakare i Härjedalen. Under 1760- och 1770-talen verkade han vid Ljusnedals bruk, där han bland annat gjorde matriser (gjutformar) till järnugnar. Han gjorde samtidigt fanerade möbler till egen försäljning. Han gjorde också flera inredningar till kyrkor i trakten, till exempel Vemdalens kyrka, Storsjö kapell, Ljusnedals kyrka, Tännäs kyrka, Lillhärdals kyrka och Hede kyrka. Från 1782–1810 försörjde han sig huvudsakligen som gränstullvaktmästare i Funäsdalen.

Maj Nodermann, Georg Granberg och Bosse Yman (Heria förlag 2018) har alla skrivit om schatullmakaren Jöns Ljungberg.

Personer från Storsjö socken
Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Män
Födda 1736
Avlidna 1818
Maarit Feldt-Ranta

Maarit Kristiina Feldt-Ranta, född Feldt 26 april 1968 i Karis, död 27 november 2019, var en finländsk politiker (socialdemokrat). 

Maarit Kristiina Feldt-Ranta var sonsonsdotter till stenarbetaren vid Karis station, Fredrik Feldt, som avrättades efter en summarisk rättegång vid Västra Nylands bataljons högkvarter i Västankvarn i Ingå i maj 1918 efter det finska inbördeskriget.

Hon var socialdemokraternas partisekreterare 2005–2008. Innan dess var hon Finlands svenska socialdemokraters ordförande och medarbetare hos flera ministrar. Hon invaldes i riksdagen från Nylands valkrets i riksdagsvalet 2007, i 2011 års val fick hon 7 546 röster. Från 2011 var hon ledamot i Rundradion Ab:s förvaltningsråd.

Hon växte upp i Karis i västra Nyland, där hon även var bosatt. Hon var aktiv i kommunalpolitiken i Raseborgs stad som ledamot i fullmäktige, i 2012 års kommunalval blev hon invald med 1009 röster.

Maarit Feldt-Ranta gifte sig år 2000 med växlingsförmannen Michael Ranta, de skilde sig 2012.

I januari 2019 meddelade Feldt-Ranta att hon hade fått sitt andra återfall i magcancer och att hon därför inte skulle ställa upp för omval i riksdagsvalet på våren. I maj berättade hon att hon hade beslutat att avsluta cancerbehandlingen och att hon kanske bara hade några månader kvar att leva. Hon avled därefter den 27 november.

Referenser

Noter

Externa länkar
Hemsida

Finländska partisekreterare
Ledamöter av Finlands riksdag för Socialdemokraterna
Finlandssvenska politiker
Personer från Karis
Kvinnor
Födda 1968
Avlidna 2019
Sommarpratare 2018
Sommarpratare 2011
DJ Jazzy Jeff & The Fresh Prince

DJ Jazzy Jeff & The Fresh Prince var ett musiksamarbete mellan DJ:en DJ Jazzy Jeff (Jeffrey A. Townes) och rapparen The Fresh Prince (Will Smith). Deras första singel, Girls Ain’t Nothing But Trouble, släpptes i slutet av 1985.
Med i gruppen fram till 1990 var också Ready Rock C (Clarence Holmes), men han lämnade gruppen då han ansåg Smith tog för stor plats. 1999 stämde Holmes gruppen, eftersom han tyckte han hade rätt till en tredjedel av gruppens tillgångar, men målet lades ner eftersom det blivit preskriberat.

Gruppen fick den första rap-Emmyn någonsin 1989 för låten Parents Just Don't Understand.

Gruppen bildades 1985, då Townes uppträdde på ett party några hus ifrån Smith. Townes saknade sin hype man, men Smith ställde upp och uppträdde tillsammans med Townes. De kände av en sådan kemi, att när Townes hype man slutligen dök upp blev Townes besviken på honom och valde att börja jobba med Will.

Diskografi

Album
 1987 – Rock the House
 1988 – He’s the DJ, I’m the Rapper
 1989 – And in This Corner…
 1991 – Homebase
 1993 – Code Red
 1998 – Greatest Hits

Referenser 

Amerikanska hiphopgrupper
Musikgrupper bildade 1985
IFK Tumba Fotboll

IFK Tumba Fotboll är en fotbollsförening i Botkyrka kommun i sydvästra Stockholm och en av 6 klubbar i IFK Tumba Idrottsallians.

Fotbollen har ingått i IFK Tumbas verksamhet  sedan starten 1932 men även innan det, då under  Tumba TGIF. En schism i Tumba TGIF var det som fick fotbollen att brytas sig ur föreningen och grunda sin egen verksamhet. Premiärmatchen spelades 5 maj 1932 mot Huddinge IF och slutade med seger till Tumba, 3-2.

Tidigare hemmaarenan Rödstu Hage invigdes 1941 och innebar en topp i IFK Tumbas framgångar. Fotbollssektionen lades dock ned 1944 och togs över av Tumba Bruks IF (tidigare IK Fram), som drev den fram till 1955 då verksamheten upphörde. Efter drygt ett års uppehåll återuppstod fotbollen i IFK Tumbas regi jubileumsåret 1957.

Mest framgångsrik har ungdomssektionen varit med deltagande i juniorallsvenskan (pojkar födda 1987), 2013 med pojkar födda 1994 och framgångar i Sankt Erikscupen.

Herrarnas A-lag spelar säsongen 2019/20 i div 4 Södra.

Se även 
 IFK Tumba Fotboll - historia

Externa länkar
 IFK Tumba Fotboll - officiell webbplats

Fotbollsklubbar i Sverige
IFK Tumba
Lökgrodor

Lökgrodor (Pelobatidae) är en familj bland stjärtlösa groddjur.

Lökgrodorna kännetecknas av att de saknar revben och har tänder i överkäken. Tillhörande arter är medelstora till stora groddjur som påminner i utseende om äkta grodor eller äkta paddor. Familjens medlemmar kännetecknas av att de har stor tunga. Typiskt är också korta extremiteter och lodräta pupiller.

Två släkten finns i familjen: 
 Pelobates, fyra arter i Europa, västra Asien och nordvästra Afrika.
 †Elkobatrachus, fossil hittades i Nevada (USA)

Enda svenska art är lökgroda.

Inom familjen finns arter som gräver i marken, arter som hoppar på marken och arter som är bundna till vattendrag. Arterna påträffas ofta i öknar och andra torra landskap. Fortplantningen sker efter regn och då kan många individer påträffas inom ett begränsat område.

Noter 

Lökgrodor
Martin Hultman

Ulf Martin Hultman, född 4 oktober 1963, är en svensk VD, ekonom och tidigare barnskådespelare.

Hultman spelade huvudrollen i julkalendern Rulle på Rullseröd 1974 och hade därefter mindre roller i svenska filmer och TV-serier. I TV-serien Skeppsredaren spelade han 1979 mot bland andra Britt Ekland.

Hultman utbildade sig senare till ekonom och drev Café Höjden under 1990-talet. Han har bland annat varit koncernchef för Mornington Group AB, divisionschef för Strömma Turism & Sjöfart i Göteborg och VD på Ventrafiken. Hultman är sedan 2017 VD på Tetrafix AB.

Referenser

Externa länkar

Svenska skådespelare
Svenska ekonomer
Födda 1963
Män
Levande personer
Mindanao

Mindanao är den näst största (efter ön Luzon) och sydligaste ön i Filippinerna.  Ön har en yta på 94 630 km2 mäter 471 km för norr till söder och 521 från öster till väster.

Historia 
Islam var spridd på Mindanao på grund av livlig handel med omvärlden redan när Spanien koloniserade Filippinerna på 1500-talet. Mindanao påverkades förhållandevis lite av spanjorernas ankomst och muslimska sultaner kunde fortsätta att kontrollera stora delar av ön och grannöarna fram till slutet av 1800-talet Vid mitten på 1900-talet uppmuntrades befolkningen att flytta till det glest befolkade Mindanao.

Geografi 

Mindanao är en mycket bergig ö med vulkaner på ett flertal ställen. Apo, som är Filippinernas högsta berg (2 954 m ö.h.), är en aktiv vulkan i söder. Ragang är en annan aktiv vulkan på Mindanao. Ön har smala kustslätter och floderna Mindanao och Agusan bildar omfattande träskmarker. Sjön Lanao är en 347 km2 stor sjö uppbyggd av lava.

Befolkning 
Ön har nu över 25 miljoner invånare (2017) och majoriteten av befolkningen är kristna men det finns en fortfarande betydande minoritet (ca en fjärdedel) muslimer (moro). Mindanao präglas av motsättningar mellan muslimerna, som kräver självständighet, och den filippinska centralmakten. Västra och sydvästra Mindanao tillsammans med några närbelägna öar (inklusive Tawi Tawi och Jolo) utgör sedan 1990 en autonom region, Muslimska Mindanao. Städer av betydelse är Zamboanga City, Cotabato City, Davao City, Cagayan de Oro och Butuan.

Näringar 
Längs kusterna och i dalgångar odlas ris, majs, grönsaker,  bananer, mango, ananas, sockerrör, kokos- och oljepalmer. Koppar, järn, guld och stenkol utvinns på ön och skogen föder en omfattande trävaru- och massaindustri. Längst nordkusten finns stålverk och kemisk industri  och i söder tillverkning av konsumtionsvaror.

Referenser 

Filippinernas öar
Alikvotstämma

Alikvot är en orgelstämma som inte klingar som grundtonen eller en oktav av denna. Vanligast är att alikvoter klingar som udda deltoner till grundtonen, det vill säga som ´ (kvint), ´ (ters), ´ (septima) eller ´ (nona). Fottalen uttrycks i regel som blandade bråk, det vill säga 2 ´, 1 ´, 1 ´ och så vidare. Det förekommer också alikvoter som klingar som deltoner till en tänkt 16‘- eller 32‘-stämma. Kvintstämmor, till exempel 2 ´, avrundas, framförallt på äldre orglar, ofta till 3´.

Exempel:
 Nasat 2 ´
 Ters 1 ´
 Septima 1 ´
 Kvinta 6´
 Quint 12´
 Nasard 1 ´
 Nona ´.

I blandstämmor klingar flera alikvoter samtidigt. En vanlig sådan är sesquialtera II chor, som innehåller 2 ´ och 1 ´.

Referenser

Noter 

Toner, stämning och intonation
Orgel
Alikvotstämmor
Sesquialtera

Sesquialtera är en orgelstämma av typen icke repeterande blandstämma och principalstämma. Stämman tillhör kategorin labialstämmor. Stämman består av två principalmensurerade kor: kvint 2 ´och ters 1 . Tersen kan ibland vara ´ i stora oktaven.

Referenser

Noter 

Orgel
Labialstämmor
Icke-repeterande blandstämmor
Principalstämmor

de:Register (Orgel)#Gemischte_Stimmen
Blandstämma

Blandstämmor är de stämmor i en orgel som är fler-koriga, det vill säga för varje tangent eller tast har flera pipor.

Blandstämmor delas in i repeterande och icke-repeterande blandstämmor. Att en stämma är repeterande innebär att de ingående tonernas förhållande till grundtonen skiftar mellan register. Till de repeterande blandstämmorna hör
 Mixtur 4 chor
 Scharf 3-4 chor
 Cymbel 2 chor
och till de icke-repeterande
Sesquialtera 2 chor
Terzian 2 chor.

Orgel
Craig Moore

Craig Moore, född 12 december 1975 i Sydney, New South Wales, är en före detta fotbollsspelare (försvarare) från Australien, som under sin karriär spelade för bland annat Australiens herrlandslag i fotboll, Rangers, Borussia Mönchengladbach och Newcastle. 

Moore representerade Australien i Världsmästerskapet i fotboll 2006 då han kvitterade mot Kroatien på straffspark i den 38:e minuten. 

Australiska fotbollsspelare
Spelare i Rangers FC
Spelare i Crystal Palace FC
Spelare i Borussia Mönchengladbach
Spelare i Newcastle United FC
Spelare i Brisbane Roar FC
Spelare i Fifa Confederations Cup 2001
Spelare i Fifa Confederations Cup 2005
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i VM i fotboll 2010
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Australien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2004
Idrottare från Sydney
Födda 1975
Levande personer
Män
Australiska landslagsspelare i fotboll
Åkers kanal

Åkers kanal (före kanaliseringen på 1800-talet Åkers å eller Åkersströmmen) är ett vattendrag i Österåkers kommun.

Kanalen är en förbindelse mellan Garnsviken och Tunaviken av Trälhavet. Farleden, som upptogs 1825 för en kostnad av 94 090 kronor blev därefter utvidgad och förbättrad flera gånger. Kanalen har en längd av 10,7 kilometer varav den bearbetade sträckan är 3,7 kilometer. Djupet under lägsta vattenytan är 2,1 meter och bottenbredden 8,9 meter. Den segelfria höjden är 2-3 meter.

En sluss finns, som är 30 meter lång, 7,4 meter bred och 2,1 meter djup. I början av 1900-talet upptogs kanalavgifter från trafikerande fartyg. Idag kostar slussningen 50 kronor. Tiderna måste förbokas minst 1 timme innan, och gäller mellan den 15 maj och 15 oktober.

Källor 

Information om slussen och avgifter på Tuna hamns webbplats

Referenser 

Vattendrag i Österåkers kommun
Åkersberga
Kanaler i Sverige
Vattendrag i Uppland