kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Falstad

Falstad  var ett tyskt koncentrationsläger i Levangers kommun i Norge under den tyska ockupationen av Norge 1940-1945.

Ursprungligen var Falstadlägret en statlig internatskola. I augusti 1941 övertog SS området och öppnade SS-Strafgefangenenlager Falstad. 

Lägret administrerades av Gestapo och användes huvudsakligen som ett genomgångsläger för politiska fångar från 13 olika länder. De flesta av sammanlagt cirka 5 000 fångar tillbringade en kortare tid i Falstad i väntan på vidaretransport till Tyskland eller koncentrationslägret i Grini. Även ett antal judiska fångar fanns i Falstad innan de sändes vidare till läger i Polen. Minst åtta av dem mördades i Falstad.
 
Kända krigsförbrytare som arbetade vid lägret var SS-Hauptscharführer Gogol och Hans Lambrecht, en tysk vakt som av norrmännen kallades "Gråbein".

Åren 1943-1945 avrättades minst 43 norrmän, 101 ryssar och 62 serber i skogen intill lägret. Letandet efter begravda offer i skogen är ännu inte avslutat, kvarlevorna efter fler än 200 mördade människor har hittills påträffats.

Fångarna i Falstad befriades i maj 1945, och lägret omvandlades till arbetsläger för landsförrädare och senare åter som skola. Numera är lägret ett museum.

Referenser 
Riedel, Dirk: Norwegen. In: Wolfgang Benz, Barbara Distel: Der Ort des Terrors. Geschichte der nationalsozialistischen Konzentrationslager. Band 9: Arbeitserziehungslager, Ghettos, Jugendschutzlager, Polizeihaftlager, Sonderlager, Zigeunerlager, Zwangsarbeiterlager. C.H. Beck, München 2009, .
Reitan, Jon: Falstad - History and Memories of a Nazi Camp. In: Vergangenheitspolitik und Erinnerungskulturen im Schatten de Zweiten Weltkriegs. Hrsg.: Bohn, Cornelißen, Lammers, Klartext 2008, .

Vidare läsning

Externa länkar 
 falstadsenteret.no
 Digitalt fortalt: "Fangen fra Java" (av Ragnhild Flatås och Marianne Lysne, Falstadsenteret) (besökt 14 mars 2013) 

Förintelsen i Norge
Koncentrationsläger i Nazityskland
Levangers kommun
Norge under andra världskriget
Carl Gustaf Wickman

Carl Gustaf Teodor Wickman, född 3 januari 1856 i Skånela socken, Stockholms län, död 5 maj 1921 i Adolf Fredriks församling, Stockholm, var en svensk socialdemokratisk politiker. 

Wickman hade en bakgrund som lantarbetare, möbelsnickare och vaktmästare i riksbanken. 1911–1921 var han riksdagsledamot i första kammaren, tillhörande Gävleborgs läns valkrets. I riksdagen skrev han sju egna motioner om bland annat lönefrågor, om ändring i bevillningsförordningen samt om att FK:s ledamöter bör placeras länsvis nedifrån och uppåt genom plenisalen på samma sätt som i AK.

Carl Gustaf Wickman var Socialdemokratiska arbetarepartiets (SAP) partisekreterare 1901–1911 och därefter dess partikassör fram till sin död. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

SAP:s partiordförande? 

I uppslagsverket Nationalencyklopedin listas Carl Gustaf Wickman som Socialdemokraternas (SAP) förste partiordförande (mellan åren 1900 och 1901). Nationalencyklopedin grundar detta på en redogörelse från den socialdemokratiska partistyrelsen för år 1900, i vilken Wickman under detta år anges ha blivit vald till ordförande i det verkställande utskottet (ett uppdrag i vilket det ingick att även vara partiordförande). SAP anger dock själva på sin webbplats Claes Tholin, som också han var ordförande i verkställande utskottet, som förste partiordförande (mellan 1896 och 1907).

Bibliografi

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Socialdemokraternas partisekreterare
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Skånela socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1856
Avlidna 1921
Män
Netherbird

Netherbird är ett hårdrocksband med influenser från death, black och till vissa delar doom metal. Bandet bildades i Stockholm, Sverige 2004. Debutalbumet The Ghost Collector gavs ut 2008 och senaste albumet är The Grander Voyage från 2016. Netherbird släppte sin musik för fri nedladdning parallellt med fysiska skivor till försäljning fram till 2014. Bandet har haft många olika gästmusiker på sina inspelningar och endast två medlemmar, Nephente och Bizmark, har medverkat på alla inspelningar.

Historia 
Netherbird bildades 2004 av vokalisten Nephente och gitarristen Bizmark och släppte sin första singel, Boulevard Black, året därpå. I mars 2007 utgavs trespårs-EP:n Blood Orchid och i augusti samma år en ny EP, med sex spår, benämnd Lighthouse Eternal (Laterna Magika).

Debutalbumet The Ghost Collector gavs ut 2008 på Pulverised Records och uppföljaren Monument Black Colossal släpptes 9 juli 2010 av Scarecrow Music Group. I oktober 2011 utgavs EP:n Shadows and Snow och i december släpptes ännu en 4-spårs EP, Abysmal Allure. Tredje albumet, The Ferocious Tides of Fate gavs ut av Scarecrow Music 2013, och sedan 2014 lades bandet på is på obestämd tid.

Bandet återvände i juni 2016 med singeln Windwards och den 28 oktober släpptes det fjärde fullängdsalbumet, The Grander Voyage, denna gång på Black Lodge. I april 2017 utgavs bandets första samlingsalbum Hymns from Realms Yonder.

27 september 2019 släpptes bandets femte studioalbum Into the Vast Uncharted på Eisenwald.

Medlemmar

Nuvarande medlemmar 
Nephente (Johan Fridell) – sång (2004–2014, 2016– )
Bizmark (PNA) (Pontus Andersson) – gitarr, keyboard, sång (2004–2014, 2016– )
Johan Nord – gitarr, sång (2009–2014, 2016– )
Tobias Jakobsson – basgitarr (2012–2014), sologitarr (2016– )
Micke André – basgitarr, sång (2016– )
Fredrik Andersson – trummor (2016– )

Tidigare medlemmar 
Grim – gitarr (2004–2008)
Adrian Erlandsson – trummor (2007–2010)
Tobias Gustafsson – basgitarr (2009–2012)
Erik Röjås – trummor (2010–2012)
Nils Fjellström – trummor (2012–2014)
Stark (Love Stark aka Sev) – trummor (2014)

Turnerande medlemmar 
Erik Molnar – basgitarr (2011–2012)
Tinitus (Tobias Jacobsson) – basgitarr (2012)
Ljusebring (Ibrahim Stråhlman) – trummor (2012)
Robert Bäck – trummor (2013)

Diskografi

Demo
Boulevard Black Promo (1 spår) – (2005)
Promo 2009 (2 spår) – (2009)

Studioalbum
The Ghost Collector – (2008)
Monument Black Colossal – (2010)
The Ferocious Tides of Fate – (2013)
The Grander Voyage – (2016)
Into the Vast Uncharted – (2019)

Samlingsalbum
Hymns from Realms Yonder – (2017)

EP
Blood Orchid (3 spår) – (2007)
Lighthouse Eternal (Laterna Magika) (6 spår) – (2007)Covered in Darkness (4 spår) – (2009)Shadows and Snow (4 spår) – (2011)Abysmal Allure (4 spår) – (2011)Boulevard Black / Blood Orchid'' (3 spår) – (2012)

Singlar
"Boulevard Black Single"  – (2006)
"Elegance and Sin"  – (2013)
"Windwards"  – (2016)
"Pillars of the Sky"  – (2016)
"Saturnine Ancestry"  – (2019)
"Lunar Pendulum"  – (2019)
"Mercury Skies"  – (2019)

Källor

Noter

Externa länkar

 Officiell webbplats

Svenska metalgrupper
Svenska black metal-grupper
Svenska death metal-grupper
Musikgrupper bildade 2004
Årstads kyrka

Årstads kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2010 tillhör Susedalens församling (tidigare Årstads församling) i Göteborgs stift.
Den ligger i Årstad omkring 15 kilometer öster om centralorten i Falkenbergs kommun.

Historia
Den äldsta kyrkan, byggd i romansk stil under 1100-talet, var omkring 35 x 12 meter. Höjden till valvet var drygt 7 meter. Den hade någon gång före 1786 utökats åt öster. Tornet var av trä. Den fyrsidiga predikstolen från 1594 med nischer för evangelisterna och är numera deponerad på Hallands konstmuseum. Korväggen och altartavlan var målade av hovmålaren Pehr Hörberg. I mars 1888  fick församlingen tillstånd att sälja sin gamla orgel och bänkarna med undantag av tre skulpterade delar från Sannarp säteris bänkar.

Kyrkobyggnad
Dagens kyrka uppfördes 1888-1890 på den gamla kyrkans grund efter ritningar i i nygotisk stil utförda av arkitekten Claes Grundström. Byggnaden har oputsade fasader av grovhuggen granit i kvadrar och murarna stöds av strävpelare. Murarna genombryts av spetsbågiga fönsteröppningar. Koret är jämnhögt med långhuset och halvrunt avslutat. Tornet i väster är högt och smalt  och prytt med fialer och spira. 

Interiör med tegelslagna kryssvalv och tre läktare. Ursprungligen hade kyrkan tre stora målade fönster i koret. Från början gick färgsättningen i blått och lila medan träinredningen var brunmålad. Vid en genomgripande renovering 1912 målades interiören om till vitt och guld. En omfattande renovering som dämpade den nygotiska karaktären utfördes 1959. Korfönstrens glasmålningar ersattes med tonade rutor i ramverk och den södra läktaren togs bort. Den nuvarande ljusa färgsättningen tillkom.

Inventarier
I koret finns en av landets största altartavlor föreställande den tolvårige Jesus i templet. Den målades 1786 av Pehr Hörberg för den gamla kyrkan och renoverades 1926. 
Krönskulptur till altartavlan samt series pastorum utfördes 1959 av Erik Nilsson, Harplinge
Nattvardskalk från 1500. 
En vindflöjel från 1776 är bevarad. 
Framför orgelläktaren hänger en basungängel i rokoko.
Ett av få medeltida sigill från Halland kommer från Årstad. Det användes av sockenprästen Nils Anderssen i början av 1400-talet.

Orglar

Läktarorgel
Den första orgeln var byggd 1802 av Lars Strömblad. Den ersattes 1889 av ett instrument tillverkat av Salomon Molander. Den byggdes om 1936 av Bo Wedrup och försågs med en Zymbal, en gemshorn 4 i Man I samt en Larigot i Man II. En restaurering utfördes 1999 av Åkerman & Lund Orgelbyggeri. Dagens mekaniska orgel har tjugo stämmor fördelade på två manualer och pedal.

Kororgel
Nära koret står en mekanisk orgel byggd 1986 av Mårtenssons orgelfabrik med sju stämmor fördelade på manual och pedal.

Bilder

Referenser

Årstads kyrka i Susedalens församling

Föreningen Gamla Halmstads Årsbok 1977

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Falkenbergs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1890
1890 i Sverige
Sigurd Wongraven

Satyr, egentligen Sigurd Wongraven, född 28 november 1975, är sångare, gitarrist, basist och keyboardist i det norska black metal-bandet Satyricon som grundades i Oslo i september 1991. Satyr grundade bandet tillsammans med Lemarchand (Håvard Sörensen), basisten Wargod (Vegard Blomberg) och Exhurtum (Carl Michael Eide). Han har också deltagit i/samarbetat med band som Darkthrone, Thorns, Eibon, Storm, Wongraven och Black Diamond Brigade.

Wongraven är också producent av vin.

Diskografi

Med Satyricon

Album
 Dark Medieval Times – (1993)
 The Shadowthrone – (1994)
 Nemesis Divina – (1996)
 Rebel Extravaganza – (1999)
 Volcano – (2002)
 Now, Diabolical – (2006)
 The Age of Nero – (2008)
 Satyricon – (2013)
 Deep Calleth Upon Deep – (2017)

EP
 Megiddo – (1997)
 Intermezzo II – (1999)
 My Skin is Cold – (2008)

Singlar
 "Fuel For Hatred" – (2002) (promo)
 "The Pentagram Burns" – (2006) (promo)
 "K.I.N.G." – (2006)

Samarbeten
 The Forest Is My Throne / Yggdrassil (Split CD med Enslaved) – (1995)
 The Box Set (3 LP) – (1998)
 Ten Horns - Ten Diadems – (2002)

Demo
 All Evil (Demoskiva|Demo) – (1992)
 The Forest Is My Throne (Demo) – (1993)

Videografi
 Mother North (VHS) – (1996)
 Roadkill Extravaganza (VHS/DVD) – (2001)
 Fuel For Hatred (Video) – (2002)
 Armageddon Over Wacken Live: Satyricon & Darkthrone & Mayhem (2 DVD) – (2004)
 K.I.N.G. (Video) – (2006)
 The Pentagram Burns (Video) – (2006)

Med Thorn
 Thorn – 2001

Källor
Delar av artikeln har följande källor:

Noter

Externa länkar

Metal-archives: Satyr

Black metal-musiker
Födda 1975
Norska sångare
Norska gitarrister
Norska basister
Män
Levande personer
Paul Grabö

Paul Grabö, född 29 maj 1918 i Sunds församling, Östergötlands län, död 5 februari 2002 i Bromma, var en svensk politiker (centerpartist) och borgarråd i Stockholm 1970–1979. 
Dessförinnan var Grabö ordförande för SLU:s studentförbund (sedermera Centerstudenter) 1946–1951.

Källor

Borgarråd i Stockholms stad
Ledamöter av Sveriges riksdag för Centerpartiet
Brommabor
Män
Födda 1918
Avlidna 2002
Personer från Sunds socken
Six Nations

Six Nations kan syfta på:

 Six Nations – ett förbund av sex irokesiska folk, se Irokesförbundet
 Six Nations of the Grand River – ett indianreservat i Ontario befolkat av irokeser
 Six Nations Championship – en rugbytävling mellan sex europeiska lag
Viviann Gunnarsson

Vivianne "Viviann" Elisabet Gunnarsson, född 12 december 1944 i Enskede, Stockholms stad, är en svensk politiker (miljöpartist), miljö- och konsumentborgarråd i Stockholm 2002–2006.

Referenser

Svenska miljöpartister
Borgarråd i Stockholms stad
Kvinnor
Levande personer
Födda 1944
Politiker från Stockholm
Olivia Wigzell

Selma Olivia Jacobson Wigzell, född Wigzell 11 januari 1964 i Bromma i Stockholm, är en svensk ämbetsman och före detta socialdemokratisk politiker. Hon är generaldirektör för Socialstyrelsen sedan oktober 2015.

Biografi
Åren 1988–1991 arbetade Wigzell som borgarrådssekreterare och 1991 som politiskt sakkunnig vid Utrikesdepartementet under biståndsminister Lena Hjelm-Wallén. Hon var  och landstingsråd i Stockholms läns landsting 1994–1998 och därefter oppositionsborgarråd i Stockholm 1998–2000. 

Efter att Wigzell lämnade politiken arbetade hon en tid på Vårdförbundet, och därefter som sekreterare i Ansvarskommitten. Den 1 april 2007 tillträdde hon en befattning som enhetschef vid Socialstyrelsen, en post som hon innehade till april 2008 då hon blev chef för Socialdepartementets hälso- och sjukvårdsenhet. Wigzell utnämndes 2011 till ordförande för Europeiska unionens expertgrupp för Health system performance assessment. 

År 2014 tillträdde Wigzell befattningen som generaldirektör för Statens beredning för medicinsk utvärdering, vilken hon innehade till och med oktober 2015 då  hon istället tillträdde posten som generaldirektör för Socialstyrelsen. Under perioden 2015-2018 var Wigzell Sveriges representant i Världshälsoorganisationens styrelse, och sedan 2016 är hon ordförande för OECD:s hälsokommitté.

Dagens Medicin rankade henne 2016, 2017 och 2018 som den fjärde mäktigaste personen inom sjukvård i Sverige med motiveringen "[D]et är hennes egenskaper och drivkraft som tar henne till den absoluta toppen av maktlistan. Alla lyssnar på henne, alla inspireras av henne och alla tror att hon kommer att göra Socialstyrelsen till en verklig maktfaktor i svensk sjukvård igen. Receptet är ett lyssnande och idésprutande ledarskap."

Utöver sina uppdrag inom svensk sjukvård sitter Wigzell också i Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps insynsråd samt som ordförande i Örebro universitets styrelse.

Hon är dotter till Hans och Kerstin Wigzell. Fadern var tidigare rektor på Karolinska Institutet och modern var generaldirektör för Socialstyrelsen. 

2016–2017 medverkade Olivia Wigzell i På Spåret tillsammans med Göran Hägglund. Laget åkte ut i gruppspelet.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Olivia Wigzells uppdrag inom Stockholms läns landsting

Tidigare svenska socialdemokrater
Svenska tjänstemän
Borgarråd i Stockholms stad
Borgarrådssekreterare i Stockholms stad
Svenska landstingsråd
Kvinnor
Födda 1964
Levande personer
Generaldirektörer för Socialstyrelsen
Ämbetsmän från Stockholm
Politiker från Stockholm
Patientia (fartyg)

Patientia var ett danskt amiralsskepp som deltog i sjöslagen vid Kolberger Heide och vid Femern 1644. Hon togs i det senare slaget av de svenska skeppen Göteborg och Regina, varvid den danske amiralen Pros Mund stupade. Det var med Patientia som änkedrottning Maria Eleonora vid sin flykt ur landet fördes till Danmark.

Se även 
Lista över svenska vrak 
Lista över svenska seglande örlogsfartyg

Källor 

Danska örlogsfartyg
Svenska örlogsfartyg
Danska segelfartyg
Svenska segelfartyg
Adam Copeland

Adam Joseph Copeland, född 30 oktober 1973 i Orangeville, Ontario, Kanada mer känd under sitt artistnamn Edge, är en kanadensisk/amerikansk fribrottare anställd av All Elite Wrestling.

Biografi 
Edge började sin karriär när han var 15 år. Han fick sitt genombrott år 2000 då han vann över Undertaker och Batista. Han hade en lång framgångsrik karriär under 2000-talet då han höll titelbälten vid flera tillfällen och alltid fanns med i programmeringen.

2008 kom dock första bakslaget för Edge. En skada som inträffade 2008 i San Diego, där han slog i svanskotan och bröt armen efter en misslyckad manöver och var hädanefter borta från fribrottning i 6 månader. Han återvände efteråt och mötte Rey Mysterio i sin första match tillbaka. Edge förblev dock skadedrabbad och den 11 april 2011 så meddelade Edge att han hade fått diagnosen "spinal stenos" (förträngning i ryggradskanalen) och samma kväll meddelade han att han inte hade något annat val än att pensionera sig ifrån fribrottningen.

Efter många års rehabilitering återvände Edge till fribrottning vid Royal Rumble år 2020. Året därpå vann han Royal Rumble-matchen.

Källor

Böcker

Fotnoter 

Födda 1973
Kanadensiska fribrottare
Män
Levande personer
Niklas Savander

Niklas Savander, född 4 augusti 1962 i Helsingfors, är en finlandssvensk affärsman. Han verkar som styrelseproffs och ordförande till flere Private Equity ägda tillväxt- och teknologibolag. Savander var 2013-2015 verkställande direktör för medicinteknikbolaget Elekta AB, som är listat på Stockholmsbörsen. Före sin tid på Elekta var han var bland annat en av mobiltelefonföretaget Nokias direktörer. Han började på Nokia år 1997 och avgick 2012. Före Nokia var Savander anställd på Hewlett-Packard i Finland, Tyskland och Schweiz. Savander har också varit aktiv styrelseledamot i flera bolag, bl.a. NokiaSiemensNetworks, Navteq, Symbian, Tamfelt,  NokiaNeuCommunitech, Nebula, Klarna Bank, Doro AB, Verne Global och Zervant Oy. Savander är för tillfället ordförande i Cint Group AB, EasyPark Group ASA, SilverFin BV och Evondos Oy. Sedan ett antal år har Savander också varit aktiv på non-proft sidan som ordförande i Waldemar von Frenckells Stiftelse och styrelse medlem i ett antal andra finska stiftelser.

Savander växte upp i Björneborg, där hans far Magnus Savander var VD för företaget Oy W. Rosenlew Ab. Savanders mor Christina är av ätten von Frenckell, som sålde företaget Rosenlew till Rauma–Repola under 1980-talet. I Björneborg gick Savander grundskolan och gymnasiet i Björneborgs svenska samskola. Efter Björneborg flyttade Savander till Helsingfors. Han har studerat vid Tekniska högskolan och Svenska handelshögskolan.

Källor

Noter

Vidare läsning 

 

Personer inom Finlands näringsliv under 2000-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Födda 1962
Män
Levande personer
Näringslivspersoner från Helsingfors
Alumner från Svenska handelshögskolan
Alumner från Tekniska högskolan i Helsingfors
Finlandssvenskar inom näringslivet
Alf T. Samuelsson

Alf Tommy Samuelsson, född 10 april 1949 i Stockholm,, död 18 december 2007, var en svensk politiker (kristdemokrat), integrations-, miljö- och idrottsborgarråd i Stockholm 1998-2002. Gift den 23 oktober 1970 med Ewa Samuelsson. Han var fram till 1991 finanschef på Vattenfall, men började arbeta som statssekreterare för biståndsminister Alf Svensson. 1994 blev han chef för Kristdemokraternas riksdagskansli. Under sin tid som idrottsborgarråd blev Alf T Samuelsson mordhotad, efter att han nekat Sverigedemokraterna att hyra samlingslokaler. 

Alf T Samuelsson led av Parkinsons sjukdom. Den var anledningen till att han avgick som borgarråd. På grund av sjukdomen hade han en mer positiv inställning till stamcellsforskning än Kristdemokraterna i övrigt.

Källor

Svenska kristdemokrater
Borgarråd i Stockholms stad
Män
Födda 1949
Avlidna 2007
Politiker från Stockholm
Oldenburg (1628)

Oldenburg, på danska Oldenborg, var ett danskt segelfartyg och ett örlogsskepp som deltog i sjöslaget vid Femern den 13 oktober 1644. Oldenborg äntrades och tillfångatogs under slaget av tre mindre svenska skepp. Fartyget var bestyckat med 42 kanoner.

Se även 
Lista över svenska vrak 
Lista över svenska seglande örlogsfartyg

Källor 

Danska örlogsfartyg
Svenska örlogsfartyg
Svenska segelfartyg
Danska segelfartyg
Casu marzu

Casu marzu (även kallad casu modde, casu cundhídu, och casu fràzigu på sardiska) är en ost som görs i Sardinien, Italien, känd för att innehålla levande insektslarver. Casu marzu betyder "rutten ost" på sardiska och är till vardags känd som maskost (på engelska maggot cheese). Osten är gjord på opastöriserad fårmjölk, och lagras i cirka tre månader.

Casu marzu är formaggio marcio på italienska, och casu fràzigu är formaggio fradicio.

Casu marzu härstammar från osten Pecorino Sardo, och går från att genomgått en typisk fermentering till ett steg många skulle kalla förruttnelse, som orsakas av att larver från ostflugan (Piophila casei) utvinner näringsämnen från osten. 

Dessa larver införs medvetet in i osten, och bidrar till en långt fortskriden fermentering och bryter ner ostens fetter. Ostens struktur blir mycket mjuk, med lite vätska som sipprar ut kallad lagrima, från det sardiska ordet för "tårar". Larverna framträder som genomskinliga vita maskar med en längd på omkring 8 millimeter. Ifall larverna störs kan de hoppa sträckor upp till 15 centimeter. Somliga människor tar bort larverna från osten innan de äter den, andra inte. 

Journalisten Yaroslav Trofimov beskriver i Wall Street Journal den 23 augusti 2000 osten som "en slemmig, stickande gegga som bränner tungan och kan påverka andra delar av kroppen". Susan Herrmann Loomis berättar om ett möte (i en artikel i Bon Appétit från 2002): 

 

Osten brukar serveras med sardiskt tunt bröd (pane carasau) och Cannonau, ett starkt rödvin.

Italienska ostar
Fårostar
Oh! Darling

Oh! Darling (Lennon/McCartney) är en låt av The Beatles inspelad och utgiven 1969. Låten spelas i filmen Across the Universe.

Låten och inspelningen
För att vara en enkel pastisch på doo-wop jobbade Paul McCartney mycket på denna låt (20, 26 april, 17, 18, 22 juli, 11 augusti 1969) som troligen var något bearbetning av en skiss från ungdomstiden. McCartney hade heller inte sjungit med sin skrikande stil (à la Little Richard) på flera år och fick värma upp rösten under en period. Kanske hade McCartney här inspirerats av Frank Zappas 50-talspastischer på dennes LP Ruben & The Jets. Låten kom med på LP:n Abbey Road som utgavs i England och USA 26 september respektive 1 oktober 1969.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle

Sånger 1969
Sånger framförda av The Beatles
Filmlåtar
Sånger producerade av George Martin
Sånger skrivna av Lennon–McCartney
Pluggskivling

Pluggskivling (Paxillus involutus) är en svampart i familjen Paxillaceae och ordningen Boletales.

Beskrivning 
Foten blir 3–6 cm hög, och svampen har en ockrabrun hatt med blekt gulaktigt, vid tryck mörknande kött och inrullad, filtluden kant.

Habitat 
Pluggskivlingen förekommer på jordvallar, i hagar och skogar, särskilt mossig björkskog.

Giftighet 
Pluggskivling har tidigare ansetts som matsvamp, men numera anses den vara giftig, då den kan framkalla så kallat Paxillus-syndrom, som innebär att ett antigen i svampen får immunsystemet att förstöra de röda blodkropparna, så kallad hemolys. Detta kan leda till respiratorisk svikt, njursvikt och disseminerad intravasal koagulation och död.

Eftersom det rör sig om en immunologisk reaktion ökar risken att bli sjuk för varje gång man äter svampen, då antalet antikroppar i kroppen ökar för varje gång man äter den. Den tyske mykologen Julius Schäffer dog i oktober 1944 efter att ha ätit pluggskivling tillsammans med sin fru. En timme efter måltiden började han kräkas och fick feber och diarré. Han togs in på sjukhus nästa dag och fick njursvikt. Han dog 17 dagar senare.

Pluggskivlingen innehåller även ett annat gift som vid otillräcklig tillagning orsakar svåra magsmärtor.

Källor

Externa länkar
Svampguiden
 

Paxillus
Giftiga svampar