kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ferai

Ferai (grekiska Φεραί, latin Pherae) var under antiken en stad i det grekiska landskapet Thessalien. Den var i sagorna berömd såsom Admetos och Alkestis härskarsäte. Ferai fick historisk betydelse huvudsakligen genom det välde, som där grundades av Jason omkring 378 f.Kr. och för en kort tid utsträcktes över hela Thessalien.

Källor 

Fornminnen i Grekland
Kynoskefalai

Kynoskefalai (grekiska Κυνός κεφαλαί, "hundhuvudena", latin Cynocephalae), två kullar tillhörande bergssträckan Mavrobuni i Thessalien, nära staden Skotussa, mitt emellan Farsalos och Ferai. Den högre av kullarna är 725 meter. Vid Kynoskefalai segrade och föll Pelopidas 364 f.Kr. i en strid mot Alexander av Ferai, och där tillkämpade sig 197 f.Kr. den romerske konsuln Titus Quinctius Flamininus segern över Filip V av Makedonien.

Källor 
 

Berg i Grekland
Ulla Waller

Ulla Torstensdotter Waller, under en tid Lindberg, född 25 oktober 1916 i Stockholm, död 29 juni 1996 i Trångsunds församling, Stockholms län, var en svensk målare och tecknare.

Hon var dotter till bankkamreren Bror Torsten Waller och Ulla Hahr. Waller studerade vid Otte Skölds målarskola 1937 och vid Kungliga konsthögskolan i Stockholm 1938–1943. Hon vistades i Frankrike för konststudier 1935–1936 samt somrarna 1937, 1938 och 1939. Efter studierna genomförde hon studieresor till bland annat England och Leningrad. 

Hennes figurer, stilleben, landskap och porträtt i olja har akvarellens lätthet. Målningarna har en driven, hög färg, med en stark, nästan arkitektonisk uppbyggnad. Hon målade en rad konstnärsporträtt, bland annat av maken skådespelaren Sven Lindberg, Ebba Wrede, Maj-Britt Nilsson, Gunn Wållgren och Ingrid Thulin, samt ett flertal studier av clownen Charlie Rivel och Grock.

Ulla Waller erhöll Konstakademins stipendium på Cité International des Arts i Paris 1970–1972, Ville de Paris stipendieateljé i Montmartre 1977–1980, och bodde under 1970-talet och fram till sin död mestadels i Paris. Tillsammans med Staffan Hallström ställde hon ut i Karlskoga och tillsammans med Birger Mörk i Fjällbacka 1969. Hon medverkade i Nationalmuseums utställning Unga tecknare 1946 och 1947 samt i Nordiska konstnärinnors utställning på Liljevalchs konsthall 1948. Hon var representerad i en utställning med konst som var avsedd att köpas in för olika skolor 1948.

Ulla Waller arbetade även med scenografi och dräkter för Drottningholmsteatern, Nya teatern, Intima teatern, Alléteatern, Studentteatern och Riksteatern (1948–1961). Hon gjorde hasselmusens röst i den svenska versionen av Disneyfilmen Alice i Underlandet 1951.

Hon var 1943–1973 gift med skådespelaren Sven Lindberg och de fick tre döttrar, Francisca, Angelica och Mikaela. 

Waller finns representerad i Göteborg, Karlstad, Västerås, Fagersta, Huddinge och Vällinge kulturnämnder samt i Berlin och Sidney i Australien.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 572, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Externa länkar
Ulla Wallers webbplats

Svenska scenografer
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1916
Avlidna 1996
Kvinnor
Konstnärer från Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Finlands flygmuseum

Finlands Flygmuseum (på finska: Suomen ilmailumuseo) är ett museum som är beläget i Vanda i Finland. Museet drivs av Stiftelsen för Finlands Flygmuseum.

Samlingar 
Det finns bortåt 7 000 föremål i museets samlingar, cirka 16 000 böcker, 160 000
tidskrifter och mindre trycksaker om luftfart. Därtill finns ett stort urval flygnings- och serviceböcker. Antalet fotografier, negativ och diabilder uppgår till omkring 78 000. Arkivmaterialet mäter cirka 1 300 hyllmeter. Samlingen har 72 flygmaskiner, varav 22 glidflygplan.

Bland utställningens betydande föremål finns flygplanen:

Källor

Externa länkar 

Museets webbplats  
Flygmuseiföreningens webbplats

Se även
Helsingfors-Vandas flygplats

Byggnader och anläggningar i Vanda
Flygmuseer i Finland
Skattmans
Museer i Nyland
Oxamid

Oxamid eller oxalsyradiamid är en organisk förening av oxalsyra och ammoniak med formeln C2O2(NH2)2.

Framställning
Oxamid framställs genom att dicyan löses i vatten och hydrolyseras.

Processen reverseras om oxamid hettas upp till 350 °C.

Användning
Oxamid används som ett alternativ till urea. Oxamid hydrolyseras till oxalsyra och ammoniak mycket långsamt vilket ibland är att föredra framför det snabbare förloppet hos urea.

Oxamid används också som stabiliseringsmedel för solida raketbränslen (ammoniumperklorat och aluminium). 1 % – 3 % oxamid har visat sig förlänga brinntiden utan att påverka specifika impulsen.

Se även
Urea

Källor
HudsonLab - Oxamide

Amider
Butiksinredning

Butiksinredning är den inredning som finns i en butik, i form av hyllor, diskar, ställ för varor och liknande. Olika material såsom, metall, trä och plast kan med fördel användas då det är slitstarka material som klarar de påfrestningar som är i offentliga miljöer.

Butiksinredningar är antingen specialbyggda för butiken eller plockade från ett standardsortiment som passar de flesta butikstyper. 

Inredning
Sköldsvansormar

Sköldsvansormar (Uropeltidae) är en familj av ormar som förekommer i Sydostasien.

Dessa ormars svans har oftast ingen spets i änden. Änden har ibland större diameter än andra kroppsdelar. Ofta har den ett taggigt utskott, som troligen används som försvarsredskap mot fiender eller som "huvudattrapp". Arterna är små och blir bara 20 till 75 centimeter långa.

Utbredningsområdet sträcker sig över södra Indien och Sri Lanka.

Födan består huvudsakligen av ryggradslösa djur som daggmaskar men det finns bara ett fåtal studier.

Alla arter i Uropeltinae lägger ägg som kläcks i moderns kropp, så kallad ovovivipari.

Taxonomi 
Familjen delas ibland i två underfamiljer, Uropeltinae med cirka 47 arter och 8 till 10 släkten samt Cylindrophiinae med cirka 10 arter. Andra zoologer räknar Cylindrophiidae som självständig familj.

Släkten enligt The Reptile Databas (utan Cylindrophiinae):
 Anomochilus, 2 arter - listas ofta som familj korallcylinderormar (Anomochilidae)
 Brachyophidium, 1 art
 Melanophidium, 3 arter
 Platyplectrurus, 2 arter
 Plectrurus, 4 arter
 Pseudotyphlops, 1 art
 Rhinophis, 16 arter
 Teretrurus, 1 art
 Uropeltis, 26 arter
 Xenophidion, 2 arter - listas ofta som familj Xenophidiidae

Referenser

Tryckta källor 
 Dieter Schmitt: Schlangen – Biologie, Arten, Terraristik. bede Verlag Ruhmannsfelden, 2006.

Noter

Externa länkar 

Ormar
Gömd trattkaktus

Gömd trattkaktus (Eriosyce recondita) är en art inom trattkaktussläktet och familjen kaktusväxter, som har sin naturliga utbredning i Chile.

Beskrivning 
Gömd trattkaktus är en tillplattat klotformad kaktus som ibland bildar tuvor, och blir 2,5 till 4,5 centimeter i diameter. Den är uppdelad i 10 till 12 åsar som blir 5 millimeter höga och är tydligt uppdelade i vårtor. Längs åsarna sitter styva nållika svarta taggar. Taggarna består av 1 till 2 centraltaggar som blir från 10 till 15 millimeter långa. Runt dessa sitter 6 till 10 radiärtaggar som blir från 5 till 10 millimeter långa. Den har även en tjock pålrot med en något smalare rothals. Blommorna blir 3,5 till 4,5 centimeter långa och 2,5 till 3,5 centimeter i diameter. Blommorna är vita eller gulaktiga med en antydan av rött på utsidan av kronbladen. Frukten är karminröd till brunröd när den mognat.

Synonymer 
 Pyrrhocactus reconditus F.Ritter 1962
 Neochilenia recondita (F.Ritter) Backeb. 1963
 Neoporteria recondita (F.Ritter) Donald & G.D.Rowley 1966
 Reicheocactus floribundus Backeb. 1962, ogiltigt publicerad
 Pyrrhocactus floribundus Backeb. (Backeb.) F.Ritter 1980, ogiltigt publicerad
 Pyrrhocactus residues F.Ritter & Buin. 1963
 Neochilenia residua (F.Ritter & Buin.) Backeb. 1963
 Neoporteria residua (F.Ritter & Buin.) Donald & G.D.Rowley 1966
 Pyrrhocactus saxifrages F.Ritter 1980
 Pyrrhocactus vexatus F.Ritter 1980

E. recondita ssp. iquiquensis (F.Ritter) Katt. → E. iquiquensis

Referenser 

Gö Växtindex 
Krukväxter 
Kaktusväxter
Växter i Chile
EOS-utvalget

Stortingets kontrollutvalg for etterretnings-, overvåkings- og sikkerhetstjeneste (EOS-utvalget) är ett permanent kontrollorgan i Norge underställt Stortinget. Rapporteringen till Stortinget sker i form av årsredovisningar.

EOS-utvalget utövar tillsyn över Etterretningstjenesten, Forsvarets sikkerhetstjeneste, Politiets sikkerhetstjeneste og Nasjonal sikkerhetsmyndighet, till vardags benämnt som "EOS-tjenestene" eller "de hemmelige tjenestene" ("de hemliga tjänsterna").

Under 2018 har utskottet 7 medlemmar som leds av Eldbjørg Løwer. Kontrollorganet motsvaras i Sverige av Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten (Siun) och Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden (SIN).

Referenser
 EOS-utvalget

Norska myndigheter
Norska underrättelseorgan
Cecilia Renfors

Karin Cecilia Renfors, född 8 april 1961, är en svensk jurist och ämbetsman. Sedan 2019 är hon justitieråd i Högsta domstolen.

Cecilia Renfors avlade juristexamen vid Uppsala universitet 1986. Hon tjänstgjorde sedan som notarie. Hon blev assessor i Svea hovrätt 1992. Samma år anställdes hon vid Processrättsenheten i Justitiedepartementet, där hon var rättssakkunnig och senare utnämndes till kansliråd. Renfors tjänstgjorde 1999–2003 vid Enheten för processrätt och domstolsfrågor, som departementsråd och biträdande enhetschef. Hon var direktör och myndighetschef för Granskningsnämnden för radio och TV 2003–2007 och hovrättslagman i Svea hovrätt 2007–2013. och har även varit bland annat tillförordnad ordförande för Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden från 12 november till 11 december 2009.

Cecilia Renfors valdes av riksdagen den 5 juni 2013 till justitieombudsman (från och med den 1 september 2013). Hon utnämndes den 20 december 2018 till justitieråd i Högsta domstolen. Hon tillträdde som justitieråd den 2 september 2019.

Cecilia Renfors har haft flera uppdrag som statlig utredare. Hon presenterade den 3 september 2007 utredningen Musik och film på Internet – hot eller möjlighet? (Ds 2007:29).

Referenser

Justitieombudsmän i Sverige
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Svenska hovrättslagmän
Kvinnor
Födda 1961
Levande personer
Alumner från Uppsala universitet
Portal: Internet i Sverige
Svenska jurister under 2000-talet
Antijudaism

Antijudaism är ett mer eller mindre aggressivt avståndstagande från judendomen som tro. Jeanne Favret-Saada definierar termen som "det kristna föraktet mot den judiska religionen".

Antijudaism är inte detsamma som antisemitism, men de båda företeelserna kan i praktiken vara svåra att särkilja. Antijudaism är motstånd mot det judiska trossystemet, medan antisemitism är ett motstånd mot judarna på etniska och kulturella grunder. Näraliggande dessa båda begrepp är kritik av staten Israel, antisionism, som handlar om politisk kritik.

Historia 
Antijudaismen finns historiskt dokumenterad i Romarriket. Även angrepp i Mesopotamien och Babylonien är kända. De tidiga kristna förföljde judar för deras tro, även anhängare av islam har periodvis förföljt judar för deras tro. 

Peter Martyr Vermigli, helgonet Johannes Chrysostomos av Antiochia och Martin Luther kritiserade judarna på antijudaistiska grunder.

Se även
 Martin Luther och antisemitism
 Om judarna och deras lögner

Referenser 

Judendom
Orkesterdike

Orkesterdiket är delen mellan scen och salong i en teater- eller operabyggnad. I orkesterdiket befinner sig orkestern och dirigenten. Delen är försänkt som ett dike, så att orkestern blir osynlig för publiken, därav namnet. Ibland når orkesterdiket delvis in under främre scenutrymmet. Orkesterdiken blev vanliga under 1800-talet, innan dess spelade orkestern uppe på scenen.

Platser på teatern
Zhang Gaoli

Zhang Gaoli, född 1946, är en ledande kommunistisk kinesisk politiker på nationell nivå. Han var tidigare förste vice premiärminister i Folkrepubliken Kinas statsråd och satt i Politbyråns ständiga utskott.

Bakgrund 
Zhang Gaoli föddes den 1 november 1946 i staden Jinjiang i Fujian.

Han studerade ekonomi vid Xiamenuniversitetet i Xiamen mellan 1965 och 1970. Till skillnad från många andra sändes han inte ut för att arbeta på landsbygden under kulturrevolutionen.

Karriär

Maoming petroleum (1970-1985) 
Efter avlagd examen började han jobba på det statliga oljebolaget Maoming petroleum i Guangdong, där han steg i graderna under 70- och 80-talen för att 1984 slutligen bli direktör. Som alla statliga bolag hade Maoming en partiavdelning, i vilken Zhang gick med 1973 och samlade på sig meriter som förklarar hans senare övergång till politiken. Samtidigt med direktörskapet var han från 1984 även vice partisekreterare för staden Maoming i vilken bolaget var baserat.

Provinspolitik (1985-2012) 
Zhang blev 1985 ansvarig för Guangdongs finansutskott. Från 1988 var han vice guvernör för provinsen, och kunde dessuton 1997 lägga till den viktiga posten som partisekreterare för Kinas industricentrum Shenzhen.

Han fick guvernörskapet i Shandong 2001 och ett år senare även partisekreterare för provinsen.

Toppen av sin provinsiella karriär nådde Zhang 2007 när han blev partisekreterare för Tianjin, som är huvudstaden Beijings port till havet och en av de fyra jättestäder som lyder direkt under centralregeringen utan att tillhöra någon provins. Partisekreterarna i de fyra direktstyrda städerna är i princip garanterade platser i Politbyrån, där Zhang mycket riktigt valdes in på partikongressen 2007.

Vice premiärminister (2013-2018) 
På kongressen 2012 valdes Zhang in i Politbyråns ständiga utskott och utsågs året därpå till förste vice premiärminister, alltså närmaste medarbetare till premiärminister Li Keqiang. Regeringen Li har totalt fyra vice premiärministrar, men de övriga tre sitter "bara" i Politbyrån och inte i Ständiga utskottet, så i partiets interna hierarki ligger de ett steg under Zhang.

Då Zhang hade fyllt 70 år vid partikongressen 2017 fick inte ställa upp till omval.

Källor

Officiell biografi (på engelska)

Födda 1946
Kinesiska kommunister
Män
Levande personer
Personer från Jinjiang, Quanzhou
WP:Projekt Kina
Gekkota

Gekkota är en systematisk grupp i ordningen fjällbärande kräldjur (Squamata). Hit räknas bland annat geckoödlor (Gekkonidae), fenfotingar (Pygopodidae), ögonlocksgeckoödlor (Eublepharidae), Diplodactylidae och flera utdöda taxa.

Medlemmarna har en karyotyp som skiljer sig från alla andra ödlor. Arternas tunga är köttig och tjock. Embryot har en dubbel äggtand för att öppna det pergamentliknande äggskalet.

Tillhörande arter lever främst i tropiska och subtropiska regioner. De är vanligen nattaktiva.

De äldsta fossilen av Gekkota finns från juraperioden och för familjen geckoödlor finns fossil från eocen. Hittills beskrevs över 1 000 arter fördelade på cirka 100 släkten. Många arter är aktiva på natten.

Systematik 

Idag delas Gekkota i sju familjer. I den första uppdelningen skiljdes medlemmarna från Asien/Australien från de andra familjerna.

 Gekkota
   |
   |-- Pygopodomorpha
   |    |
   |    |-- Diplodactylidae
   |    |
   |    |-- N.N.
   |         |
   |         |-- Carphodactylidae
   |         |-- Fenfotingar (Pygopodidae)
   |
   |-- Gekkomorpha
        |
        |-- Eublepharidae
        |
        |-- N.N.
             |
             |-- Sphaerodactylidae
             |
             |-- N.N.
                  |
                  |-- Geckoödlor (Gekkonidae)
                  |-- Phyllodactylidae

Referenser

Tryckta källor 
 V. Storch, U. Welsch: Spezielle Zoologie, Teil 2: Wirbel- oder Schädeltiere, 6. Auflage, Spektrum Akademischer Verlag Heidelberg • Berlin, 2004, 
 Hans-Eckard Gruner, Horst Füller, Kurt Günther: Urania Tierreich, Fische, Lurche, Kriechtiere. Urania-Verlag, 1991, 
 Robert L. Carroll: Paläontologie und Evolution der Wirbeltiere. Thieme-Verlag, Stuttgart, 1993, 
 D. Han, K. Zhou, A. M. Bauer: Phylogenetic relationships among gekkotan lizards inferred from C-mos nuclear DNA sequences and a new classification of the Gekkota.  PDF
 Arnold G. Kluge: Cladistic Relationships in the Gekkonoidea (Squamata, Sauria). PDF

Noter

Externa länkar 
 Integrated Taxonomic Information System Gekkota

Squamata
Irshad Manji

Irshad Manji, född 1968, är en kanadensisk författare och journalist.

Manji har gjort sig känd som muslimsk feminist. Manji leder the Moral Courage Project vid New York University och är en välkänd kritiker av radikal islamism och ortodoxa tolkningar av Koranen. The New York Times har beskrivit henne som ”Usama bin Ladins värsta mardröm”.

Manji har skrivit boken The Trouble with Islam: A Muslim's Call for Reform in Her Faith (svensk titel: Det muslimska problemet: en maning till uppriktighet och förändring). Irshad Manji, som själv är muslim, hävdar att islam måste införliva en mångfald av idéer, trosuppfattningar och människor för att kunna utvecklas i en alltmer globaliserad värld. Manji diskuterar kvinnors roll inom islam, det långtgående hatet mot judendomen och förekomsten av slaveri i muslimska länder..

Noter 

Kanadensiska journalister
Kanadensiska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1968
Levande personer
Kvinnor
Dknob

Innocent Cornel Sahani, mer känd som Dknob, född 12 februari 1980 i Dar es-Salaam, Tanzania, är en hiphop-artist som framför låtar på genren Bongo Flava, en tanzanisk variant av hiphop. Hans mer kända singlar är "Sauti ya Gharama", "Ingewezekana" och "Kitu Gani", "Bora Tumeachana", "Nishike Mkono", "Njaa ya Mkwanja".

Diskografi

Album
 Elimu Mitaani.com (2005)
 Bomoa Mipango (2008)

Singlar
 "Kitu Gani" (2007)
 "Sauti ya Gharama" (2004)
 "Elimu Mitaani.com" (2003)
 "Ingewezekana" (2006)
 "Kitu Gani Umemaindi?" (2008)
 "Dear Mtoto" (2008)

Källor
Denna artikel är helt eller delvis översatt från artikeln Dknob på Swahilis upplaga av Wikipedia, från en version från 22 januari 2009

Externa länkar
Officiell webbplats

Män
Levande personer
Födda 1980
Tanzaniska sångare
Mononymt kända personer
Purex Dial Indy 200 2003

Purex Dial Indy 200 2003 var ett race som var den andra deltävlingen i IndyCar Series 2003. Racet kördes den 23 mars på Phoenix International Raceway. Det blev tre förare från Brasilien på prispallen. Tony Kanaan vann i sin andra IndyCar-start, medan Hélio Castroneves hängde på Kanaan på andraplats i mästerskapet, medan Felipe Giaffone slutade trea.

Slutreslutat

2003 i USA
Phoenix
2003
Polynia

Polynia (från ryskans полынья, polynja), eller polynya, är en vak i havsis, som förblir öppen på vintern tack vare starka havsströmmar.

Under de senaste årtiondena har flera tillfälliga polynior varat ett antal vintrar. Till exempel Weddells polynia som varade 1974–1976.

Den största permanenta polynian är Pikialasorsuaq, grönländska som brukar översättas “Nordliga polynian”, engelska North Water Polynya (NOW). Den ligger mellan Grönland och Kanada i norra Baffinbukten. Den har en yta av ungefär 85 000 km2 och är en fristad för narval, vitval, valross och grönlandsval.

Polynian bildas på huvudsakligen två sätt:
 Vid en kust eller i lä av en ö, där vind eller strömmar för bort nybildad is.
 Genom att varmt vatten förs upp till ytan.

Referenser 

Oceanografi
Glaciologi
Is
Vattenansamlingar
Poler
Reflexen

Reflexen är en biograf och teater i Kärrtorp i södra Stockholm. Biografen invigdes 1961 och drivs idag av Skarpnäcks Kulturkommitté.

Historik 

Biografen Reflexen byggdes genom Svensk Filmindustri (SF) i en nyuppförd fastighet i direkt anslutning till Kärrtorps centrum. Arkitekt var Sverker Feuk. Salongen hade 437 platser, där ingick 48 så kallade "fästmanssoffor".  Över entrén lyste den numera välkända "Reflexen"-skylten i röd neon. Reflexen hade modern teknik som en Cinemascope-duk med storlek 10,5x4 meter och extra effekthögtalare i salongens tak. 

Reflexen kom till i en tid, då allt fler biografer lades ner i Stockholms innerstad, men med ett befolkningsunderlag av cirka 30 000 boende tyckte man att det fanns underlag för en egen biograf i förorten.  På 1970-talet blev dock besöken i förortsbiograferna allt färre och 1977 upphörde SF med sin verksamhet på Reflexen. Därefter tog Skarpnäcks Kulturkommitté över driften och byggde om biografen för kombinerad film- respektive teatervisning.  Reflexen blev även hemmascen för TURteatern. 1986 började filmklubben Skarpnäcks filmstudio visa film.

2000-talet 
År 2006 genomfördes en stor renovering av Reflexen, då kom den välkända skylten på plats igen, som hade varit borta under många år. Reflexskylten belönades av Stockholms stadsbyggnadskontor med ett hedersomnämnande vid "Årets skylt 2006". SF:s gamla filmprojektorer är fortfarande (2010) i drift.

I oktober 2011 hade man premiär på Higher av Marie-Louise Masreliez, en nycirkusföreställning på stora scenen.

Referenser

Noter

Källor 

Reflexens historik

Externa länkar

Ljusskyltar i Stockholm
Kärrtorp
Biografer i Stockholm
Teatrar i Stockholm
Byggnader och anläggningar i Söderort
Otto Reinhold Ladau

Otto Reinhold Ladau, före adlandet 1718 Ladow, född 29 augusti 1683 i Dorpat, Livland, död 12 april 1746 i Helsingfors eller Borgå, var en svensk militär.

Han var son till Matthias Ladow (1633-1692) och Christina Köster (född 1654) som var dotter till rådsförvandten i Narva Peter Köster, samt från 1718 gift med Hedvig Juliana Wattrang (1688-1764) som var dotter till revisionssekreteraren Jakob Wattrang, adlad Wattrang (1630-1698). Paret fick åtta barn och han blev far till Gustaf Otto Ladau och Fredrik Wilhelm Ladau. 

Ladau blev som 13-åring  volontär vid amiralitetet i Karlskrona 1696 och tre år senare utnämndes han till arklimästare där och deltog i landstigningen på Själland 1700 samt blockaden Dünamünde skans året efter. Han utnämndes till konstapelmat hösten 1701 med placering på de fregatter, som kryssade på sjön Peipus. Han erhöll avsked från amiralitetet under våren 1703 och sökte sig till Harriska lantmilisregementet (som var ett Estländskt infanteriregemente) i Dorpat där han utnämndes till löjtnant. Ladau fick 1706 tillstånd att enrollera sig som löjtnant i fransk tjänst för att deltaga i det Spanska tronföljdskriget och erhöll då anställning vid Erik Sparres regemente, Royal Allemand i Frankrike där han blev kapten 1707. Under sin tid vid  regementet medverkade han i drabbningarna vid Ramillies 1706, Oudenaarde 1708 och Malplaquet 1709. I slaget vid Malplaquet blev han tillfångatagen av nederländska soldater. Vid återkomsten till sverige 1711 blev han ryttmästare vid  Upplands femmänningsregemente, han erhöll konfirmationsfullmakt 1715 och förflyttades som ryttmästare vid livregementet till häst 1716. Han medverkade i Karl XII fälttåg till Norge 1716 och 1718. Han blev överstelöjtnant vid den estniska adelsfanan 1720 och var efter att Estland genom freden i Nystad 1721 gick förlorat från Sverige från placerad vid livregementet till häst. Han blev överste 1741 och utsågs till chef över Savolax infanteriregemente och Nyslotts läns regemente till fot. Som regementschef medverkade han i svenskarnas nederlag i kriget mot Ryssland 1741-1742. Han blev vice landshövding över Nylands och Tavastehus län 1743. Karl XII adlade 1718 tio dagar före sin död Ladau och han introducerades 1719 under nummer 1576, sköldebrevet skrevs under av drottning Ulrika Eleonora 1719.

Källor

Kultur- och personhistoriska anteckningar, Första delen, sidan 190
Ladau på Adelsvapen

Landshövdingar i Nylands och Tavastehus län
Män
Födda 1683
Avlidna 1746
Personer från Livland
Deltagare i landstigningen vid Humlebæk
Deltagare i slaget vid Malplaquet
Deltagare i slaget vid Ramillies