kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Säsong 1 av Simpsons

Den första säsongen av Simpsons började med julspecialen "Simpsons Roasting on an Open Fire". Det var tre showrunners för den här säsongen, Matt Groening, James L. Brooks och Sam Simon.

Planen var att Simpsons skulle börja sändas hösten 1989 med avsnittet "Some Enchanted Evening". Avsnittet skulle introducera huvudkaraktärerna. När avsnittet väl var färdigt, ansåg producenterna att animationen var så dålig att 70 procent fick göras om. Producenterna beslutade att lägga ner serien om nästa avsnitt blev lika dåligt, men det blev bara ett fåtal små problem. Fox övertygades att flytta premiären till den 17 december "Simpsons Roasting on an Open Fire" blev det första avsnittet som sändes.

Första säsongen vann en Emmy och fick fyra andra nomineringar. En tv-serie kan bara nomineras med ett avsnitt per kategori, men "Simpsons Roasting on an Open Fire" räknades som ett separat specialavsnitt och därmed kunde det nomineras tillsammans med "Life on the Fast Lane" som "Outstanding Animated Program"; "Life on the Fast Lane" vann priset. "Simpsons Roasting on an Open Fire" nominerades även som "Outstanding Editing in a Miniseries or Special", medan "The Call of the Simpsons" nominerades i kategorin "Outstanding Individual Achievement in Sound Mixing for a Comedy Series or a Special". Introt i "The Simpsons", som komponerades av Danny Elfman nominerades som "Outstanding Achievement in Main Title Theme Music".

Lista över avsnitt

Hemvideoutgivningar 

DVD:n släpptes i samarbete med 20th Century Fox i USA och Kanada den 25 september 2001, elva år efter att den sänts på TV. DVD:n innehöll alla 13 avsnitt från säsongen, men det fanns även bonusmaterial som borttagna scener, animationer och kommentarer på vartenda avsnitt. Boxen blev det mest sålda TV-programmet på DVD med sina 1,9 miljoner sålda exemplar, fram till oktober 2004 då Chappelle's Show gick om med sin första säsong på DVD.

Se även 
 Lista över Simpsons-avsnitt

Referenser

Externa länkar 

 Säsong 1 på The Simpsons.com
 Säsong 1 på BBC

01
TV-säsonger 1989
TV-säsonger 1990
Kreis Viersen

Kreis Viersen är en del av regionen Niederrhein i delstaten Nordrhein-Westfalen, Tyskland. 
Kreis Viersens areal är 563,29 km². Och den högsta punkten är Süchtelner Höhen på 90,70 m, medan den lägsta punkten är Pielbruch med 28.6 m.
Bilarna har VIE på nummerskyltarna.

Orter 

Från: 30 juni 2006

Viersen
Garnisonskyrkan, Linköping

För flera kyrkobyggnader med namnet Garnisonskyrkan, se Garnisonskyrkan.
Garnisonskyrkan är en före detta kyrkobyggnad i Linköpings Berga församling i Linköpings stift inom Svenska kyrkan. Kyrkan invigdes den 19 oktober 2005 och togs ur bruk den 19 oktober 2009.

Historik 
I början av 2000-talet genomgick det tidigare militära övnings- och förläggningsområdet Garnisonen i Linköping en större stadsomvandling, och byggdes om för bostads- och civila verksamhetsändamål. Mot bakgrund av det ökade invånarantalet i stadsdelen justerade Svenska kyrkan sina församlingsgränser, så att Garnisonen kom att tillhöra Linköpings Berga församling i stället för Linköpings domkyrkoförsamling.

Samtidigt upprättade Berga församling Garnisonskyrkan som en ny stadsdelskyrka i området. Byggnaden invigdes som kyrka den 19 oktober 2005. av biskop Martin Lind.

Till följd av ekonomiska besparingar beslutade Berga församlings kyrkoråd att föreslå att Garnisonskyrkan skulle läggas ned och tas ur bruk redan efter fyra år. Efter att beslutet bekräftats på samfällighets- och stiftsnivå skedde avsakralisering på dagen fyra år efter invigningen, den 19 oktober 2009. Församlingens verksamhet fortsatte därefter i Berga och Vidingsjö kyrkor.

Kyrkobyggnaden
Garnisonskyrkan var en träbyggnad som tidigare använts för andra ändamål inom Garnisonsområdet. Byggnaden saknade torn, men en kyrkklocka, gjuten 1877 av Hofglochegiesser Albert Samassa i Laibach i Tyskland, var placerad på byggnadens norra gavel. Klockan tillhörde Garnisonsmuseet, men var deponerad hos församlingen.

I kyrkan fanns en dopfunt av ek. Den nedsänkta dopskålen var av glas, och försedd med graverade vågor och fiskar som en Jesussymbol. Funten stod placerad i kyrkorummets sydöstra hörn, som var inrättad som dopplats.

Församlingen hyrde lokalen.

Referenser 

Kyrkobyggnader i Linköpings stift
Kyrkobyggnader i Linköping
Kyrkobyggnader invigda 2005
2005 i Sverige
Tidigare kyrkobyggnader i Sverige
Mei (dinosaurie)

Mei long ("Den sovande draken") var en dinosaurie i underordningen theropoder, kladen coelurosaurier, familj Troodontidae. Mei long levde i Kina för cirka 130 milj. år sedan.

Namn 

Då man hittade det första fossilet av Mei, var det i ett skick man inte sett maken till förut. Skelettet av den lilla dinosdaurien ligger på mage med bakbenen tryckta mot kroppen, och fötterna ligger inskjutna under magen. Frambenen ligger också mot kroppen, och det storögda lilla huvudet ligger vridet mot vänster bakben. slutligen ligger svansen ringlad runt vänster sida av kroppen. Fåglar sover i en ställning som liknar denna, och mandarinskans Mei long betyder just "Sovande draken".

Beskrivning 

Liksom många andra coelurosaurier var Mei long troligtvis en ganska liten dinosaurie. Liksom både Dromaeosauridae och Troodontidae hade dess innersta av vardera 3 huvudtår en speciellt krökt klo som användes till att såra byten med. Mei hade stora ögon och en kort nos med små vassa tänder. bortsett från tänderna liknar Mei longs huvud en struts. Mei long avbildas även med fjädrar, något som många forskare tror coelurosaurier hade.

Maniraptorer
Troodontidae
Dinosaurier från Asien
Dinosaurier från kritaperioden
WP:Projekt Kina
The Hee Bee Gee Bees

The Hee Bee Gee Bees var en brittisk parodipopgrupp, aktiv i början av 1980-talet, som gjorde parodi på många stora pop- och rockgrupper. Bandnamnet är en parodi på Bee Gees. Bandmedlemmarnas alteregon, Dobbin, Garry och Norris Cribb, är även det en parodi på Bee Gees-bröderna Robin, Barry och Maurice Gibb.
Komikerna bakom "bandet" är Philip Pope (Dobbin), Angus Deayton (Garry) och Michael Fenton Stevens (Norris).

Bandet har släppt två album där de bland annat gör parodi på Supertramp ("Scatological Song" som Supertrash), Michael Jackson ("Up the Wall" som Jack Michaelson), Status Quo ("Boring Song" som Status Quid), Abba ("Music Machine" som BÅBBA), The Police ("Too Depressed to Commit Suicide" som The PeeCees), David Bowie (Quite Ahead of My Time" som David Bowwow), Gary Numan ("Are Trains Electric?" som Gary Inhuman).

Albumen är inspelad i Strawberry Studios i Stockport med 10cc's studiomusiker. 10cc var inte delaktiga i inspelningen.

Diskografi
Album
439 Golden Greats - Never Mind the Original's Here's the Hee Bee Gee Bees (1981)
The Hee Bee Gee Bees Present - 20 Big No. 2’s (1984)

Singlar
"Meaningless Songs" / "Posing In The Moonlight" (1980	)	
"Purple Pants" / "(When) Two Songs (Sound The Same)" (1985)

Samlingsalbum	
All The Hits And More (2011)	

Brittiska popgrupper
Brittiska musikgrupper
Bee Gees
James Gang

James Gang var ett rockband från Cleveland, Ohio, bildat 1967. Bandet är främst känt för Joe Walsh, som startade sin karriär här, och Tommy Bolin som senare spelade i Deep Purple. Gruppen upplöstes 1977 men återuppstod 1996 och spelade i olika perioder fram till 2006.

Medlemmar
Senaste medlemmar
Jimmy Fox – trummor, percussion, keyboard, sång) – (1966–1971, 1991, 1996, 1998, 2001, 2005–2006)
Joe Walsh – gitarr, mandolin, keyboard, synthesizer, sång (1968–1971, 1991, 1996, 1998, 2001, 2005–2006)
Dale Peters – basgitarr, percussion, sång (1971–1977, 1991, 1996, 1998, 2001, 2005–2006)
Bill Appleberry – keyboard, synthesizer  (2006)
Gia Ciambetti – bakgrundssång (2006)
Robbyn Kirmsse – bakgrundssång (2006)
Stacy Michelle – bakgrundssång (2006)

Tidigare medlemmar
Ronnie Silverman – gitarr (1966–1967, 1968)
Tom Kriss – basgitarr, percussion, sång (1966–1967, 1968)
Phil Giallombardo – keyboard, sång (1966–1968, 1976–1977)
Dennis Chandler – gitarr (1966)
John "Mouse" Michalski – gitarr (1966)
Glenn Schwartz – gitarr (1966–1967)
Bill Jeric – gitarr (1968)
Kenny Weiss – sång (1969)
Domenic Troiano – gitarr, bakgrundssång (1971–1973)
Roy Kenner – sång, munspel, percussion – (1971–1974)
Tommy Bolin – gitarr, synthesizer, sång (1973–1974)
Richard Shack – gitarr, sång (1975–1976)
Bubba Keith – gitarr, sång (1975–1976)
Bob Webb – gitarr, sång (1976–1977)
Mark Avsec – keyboard (2001, 2005)

Tidslinje

Diskografi
På sju års tid, mellan 1969 och 1976, gav gruppen ut nio studioalbum.
Studioalbum
1969 – Yer' Album
1970 – James Gang Rides Again
1971 – Thirds
1972 – Passin' Thru
1972 – Straight Shooter
1973 – Bang
1974 – Miami
1975 – Newborn
1976 – Jesse Come Home

Livealbum
1971 – James Gang Live in Concert

Samlingsalbum
1973 – The Best Of ... featuring Joe Walsh
1973 – 16 Greatest Hits
1997 – Funk #49

Singlar
1969 – "I Don't Have the Time"
1969 – "Funk #48" (US #126)
1970 – "Funk #49" (US #59)
1971 – "Walk Away" (US #51)
1971 – "Midnight Man" (US #80)
1972 – "Looking for My Lady" (US #108)
1972 – "Had Enough" (US #111)
1973 – "Must Be Love" (US #54)
1973 – "Got No Time For Trouble"
1974 – "Standing in the Rain" (US #101)
1974 – "Cruisin' Down The Highway"

Externa länkar

Officiell webbplats

Amerikanska musikgrupper
Retuperän WBK

Retuperän WBK (RWBK) är en studentorkester från Helsingfors/Esbo. RWBK grundades redan år 1933 och är därmed den överlägset äldsta av de finska studentorkestrarna. Orkesterns uppsättning kan karakteriseras som en med klarinett och slagverk förstärkt bleckorkester. Orkesterns humor baserar sig till stor del på musikaliska parodier i kombination med ett uttryckslöst, lakoniskt uppförande.

Personer på förtroendeposterna inom orkestern bär alltid samma namn och titel. Direktören kallas t.ex. Letkumestari Leevi Letkutsalo medan musikdirektören är Valtakunnan sovittaja Simeon Suihkutsalo. Dirigenten (Taiteellinen harhaanjohtaja) däremot antar ett artistnamn som ofta anspelar på mer kända dirigenter.

Orkesterns namn baserar sig på en ordlek. Retuperä är inget riktigt ortnamn, utan förekommer endast i idiomet olla retuperällä dvs. att ’vara vanskött’, ’vara i uselt skick’. Förkortningen WBK är i sin tur en kontamination mellan den föråldrade finska förkortningen WPK (wapaapalokunta) och det svenska FBK (frivillig brandkår). På svenska skrivs namnet Retuändas spritvilliga brandkår eller Retuändas spritvilliga brandkommun, där -kommun syftar på en annan betydelse av det finska ordet kunta.

I den tryckta versionen av Gula Sidorna i Helsingfors kunde man hitta RWBK under rubriken Retusointi (fi. för retuschering) som också kan tolkas som Retu- och det finska ordet sointi dvs. ’klang’, ’ton’.

Diskografi 
 Retuperän WBK:n valioita, osa 1 (1966)
 Retuperä Goes Crazy (1968)
 RWBK (1972)
 Retuperä konserttilavoilla (1973)
 Walpurin välilevy (1983)
 Palaa taas (1985)
 Hyppy ja sirkustanssi (1993)
 Elomme päivät (1997)
 Retuperän 9. "Uudemmasta ranskalaisesta torvimusiikista" (2003)
 RWBK Valioita, Sarja 10. "Kirkkaimmat lasihelmet" (2003)
 Sammutuskalusto 1933-2003 (2003)
 Retusointia (2011)
 Kuin äänilevyltä (2016)

Retuperän WBK har medverkat på flera andra inspelningar, bl.a. soundtracks-EP:n till Universitetsteaterns föreställning "Aristofanes: Rauha", "Det bästa av Warszawa jazzjamboree 1969", samt julskivan "Joulu Puussa" (2000) som komponerats av Matti Servo.

Externa länkar 
RWBK:s webbplats

Finländska studentorkestrar
Fuad II av Egypten

Fuad II av Egypten, Ahmad Fuad, född 16 januari 1952, blev kung av Egypten och Sudan 26 juli 1952 efter att hans far Farouk I abdikerat. Han behöll tronen till 18 juli 1953 då monarkin i landet avskaffades.

Utmärkelser 
   Nilorden

Externa länkar

Egyptian Royalty by Ahmed S. Kamel, Hassan Kamel Kelisli-Morali, Georges Soliman and Magda Malek.
L'Egypte D'Antan... Egypt in Bygone Days  by Max Karkegi.
Egyptian Royalty Genealogy - av Christopher Buyers

Källor 

Personer i Egypten under 1900-talet
Egyptens regenter
Män
Födda 1952
Levande personer
Östergötlands runinskrifter 121

Östergötlands runinskrifter 121 avser en runsten på Slaka kyrkogård strax sydväst om Linköping. Stenen har varit inmurad i den södra kyrkogårdsmuren men står sedan 1800-talet rest på kyrkogårdens södra del.

Stenen bär en normalruneristning med stungna i-runor. Den är daterad till 1000-talet och lyder:

 

Ristarens identitet är okänd, men det har framhållits som sannolikt att det rör sig om densamme som för grannstenen Östergötlands runinskrifter 118. Antagandet bygger på likheter i språk och i runslingornas utformning.

Stenen är uppmålad i 1982.

Noter

Östergötlands runinskrifter
Runinskrifter i Linköpings kommun
Östergötlands runinskrifter 118

Runinskrift Ög 118 är en runsten som står rest på Slaka kyrkogård i Slaka socken och strax sydväst om Linköping i Östergötland.

Stenen 
Stenen har suttit inmurad i den södra kyrkogårdsmuren men står sedan 1800-talet rest på kyrkogårdens södra del, på nära avstånd till Ög 121. Emellan runstenarna står en gravsten från 1600-talet. Ög 118 bär en normalruneristning med innehåll av stungna i-runor. Utifrån likheter i språk och i runslingornas utformning har det framhållits som sannolikt att den okände ristaren är densamme som skapat Ög 121. 

Stenen kan utifrån sin formgivning med rakt avslutade skriftband dateras till 980-1015, stilen är KB i betydelsen korsbandsten, se vidare på runstensstilar. Den från runor translittererade och översatta inskriften följer nedan:

Inskriften

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Östergötlands runinskrifter

Noter

Östergötlands runinskrifter
Runinskrifter i Linköpings kommun
Lappsparvar

Lappsparvar (Calcarius) är ett släkte med fåglar som idag placeras i familjen sporrsparvar (Calcariidae).

Systematik och utbredning
Lappsparvarna har traditionellt placerats inom den ganska stora familjen fältsparvar (Emberizidae). Data från genetiska undersökningar visar dock att släktet tillsammans med de två arterna inom släktet Plectrophenax och prärielappsparven (Rhynchophanes mccownii) inte har sina närmsta släktingar inom fältsparvsfamiljen utan istället utgör den egna familjen sporrsparvar (Calcariidae).

Under en period placerades prärielappsparven inom släktet, men DNA-studier visar att den är närmre besläktad med arterna i släktet Plectrophenax än vad de övriga arterna inom Calcarius är. Därför placeras prärielappsparven i det egna släktet Rhynchophanes för att bättre beskriva släktförhållandena och undvika att släktet Calcarius blir parafyletiskt.

Släktet består av tre arter:
 Lappsparv (Calcarius lapponicus)
 Tundralappsparv (Calcarius pictus)
 Praktlappsparv (Calcarius ornatus)

Två av släktets arter förekommer bara i Nordamerika och dessa delas vanligtvis inte upp i några underarter, medan lappsparven (C. lapponicus) har en cirkumpolär utbredning och delas upp i fem underarter. De är alla flyttfåglar som uppträder i större flockar om vintern.

Utseende och ekologi
Detta släkte består av kraftiga fåglar som födosöker på marken. De har långa vingar och de ses ofta i öppna biotoper. Den adulta hanen hävdar sitt revir genom sångflykt och hans häckningsdräkt är kraftfull och kontrastrik till skillnad från den mer brunmelerade och kamouflagefärgade vinterdräkten.

Namn 
Släktets vetenskapliga namn kommer av latinets calcar som betyder "sporre", och släktnamnet kan översättas med "sporrförsedd".

Referenser

Noter

Källor
 Larsson, Lars (2001) Birds of the World, CD-rom
Leoninus

Leoninus (eller Leonin, Leonius eller Leo), fl. 1150-talet, troligen död 1201, var en europeisk tonsättare av förmodat franskt ursprung. Han är den tidigaste kända och betydande kompositören av polyfonisk organum.

Leoninus var fömodligen fransman, troligen levande och verksam i Paris i den kyrka som fanns innan nuvarande katedralen Notre Dame uppfördes.

Han skapade eller ordnade en hela kyrkoåret omfattande cykel av tvåstämmiga sättningar av de solistiska avsnitten i mässans och tidegärdens responsorier, samlad i boken Magnus Liber Organi.

Media

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor 
Bonniers musiklexikon, Stockholm 1983

Franska kompositörer
Medeltidens kompositörer
Calcarius (olika betydelser)

Calcarius kan syfta på:

Calcarius - det vetenskapliga namnet för fågelsläktet lappsparvar

Personer
Calcarius I - en okänd stenmästare som var verksam på Gotland på 1200-talet och som bland annat ritat kolonnen och sydportalen i Tingstäde kyrka.
Calcarius II - en annan okänd stenmästare som också var verksam i området kring Gotland och Öland på 1200-talet och som bland annat skapat dopfunten i Runstens kyrka.
Floruit

Floruit, latin: "han/hon blomstrade", ofta förkortat fl. eller flor., avser en tidsperiod under vilken en person, skola, rörelse eller även en art varit aktiv eller blomstrande. Det är tredje person singularis perfekt form av det latinska verbet florere, "att blomstra".

Termen används inom genealogin och i historiska texter, när datum för födelse och död är okända men andra belägg finns som indikerar när en person fanns i livet. Om det, till exempel, finns testamenten attesterade av Sven Svensson år 1204, 1207 och 1229, och en uppgift om hans bröllop 1197, så skulle hans uppgifter kunna skrivas "Sven Svensson (fl. 1197–1229)".

På påve Leo XI:s gravmonument i Peterskyrkan står det  ("Så blomstrade jag"); Leo XI var påve i 26 dagar.

Källor

Noter

Latinska ord och uttryck
Verb
Genealogi
Fernando Rey

Fernando Rey, egentligen Fernando Casado Arambillet, född 20 september 1917 i A Coruña i Galicien, död 9 mars 1994 i Madrid, var en spansk skådespelare.

Fernando Rey förknippas främst med filmer av Luis Buñuel, till exempel Viridiana (1961), Tristana (1970), Borgarklassens diskreta charm (1972) och Begärets dunkla mål (1977). Han är också känd från filmerna French Connection – Lagens våldsamma män och French Connection II.

Han hade en biroll i Jesus från Nasaret (1977) som Kaspar, en av de vise männen.

Filmografi (i urval) 

 (TV-film, ej krediterad)

 (miniserie, ett avsnitt)

Externa länkar 

 
 

Födda 1917
Avlidna 1994
Spanska skådespelare under 1900-talet
Män
Personer från Galicien
Sedin Keljalic

Sedin Keljalic, född 1955 i Jajce, är en bosnisk-svensk författare.
 
Sedin kom till Sverige 1992 och bor för närvarande i Hallsberg. Han blev årets länsförfattare i Örebro 2001. Han har skrivit boken Tänk om broar inte fanns.

Bibliografi 
 Jajce 1998
 Dino 1999
 Tänk om broar inte fanns 2001

Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Födda 1955
Män
Levande personer
Personer från Jajce
Boden Alive

Boden Alive är en gratisfestival som tillhör staden Bodens många sommarevenemang. Boden Alive arrangeras av det kommunala eventbolaget Boden Event och infaller vecka 29 . Familjeaktiviteterna sker oftast dagtid med karuseller och tivoli, för att senare framåt kvällningen övergå till festligheter, med liveband och öltält i festivalanda.

Historia 
År 2009 firade Boden Alive 10-årsjubileum. År 2012 fick Boden Alive ett nytt datum och ny plats för evenemanget på grund av ekonomiska skäl.

Under några år har Boden Alive inte arrangerats och år 2014 myntades en ny stadsfestival, Kläppenfestivalen. Det blev bara en engångsföreteelse på grund av misskommunikation mellan arrangören och Boden Kommun.

År 2016 återuppstod Boden Alive på nytt och arrangerades nu av Boden Event som är det kommunala eventbolaget i Boden.

Källor

Externa länkar
 Boden Alive
 Boden

Kultur i Boden
Festivaler i Sverige
Vincent av Beauvais

Vincent av Beauvais, latin Vincentius Bellovacensis, född omkring 1190, död 1264, var den dominikanmunk som skrev Speculum Maius, medeltidens främsta uppslagsverk.

Ludvig den helige läste de arbeten Vincent sammanskrev och skaffade honom medel till avskrifter av de verk han behövde. Han författade också till kungens tröst vid hans äldre sons död Tractatus consolatorius pro morte amici (tryckt 1480) och tillägnade drottning Margareta Liber de eruditione filiorum regalium (tryckt samma år). Han skrev dessutom åtskilliga teologiska arbeten. Mest bekant är han som författare till det om otrolig beläsenhet vittnande kolossala encyklopediska verket Speculum Maius, omfattande fyra avdelningar: Speculum Naturale (32 böcker), som behandlar Gud och skapelsen, Speculum Doctrinale (17 böcker), en framställning av 1200-talets vetenskaper, fördelade i sex kategorier, Speculum Historiale (31 böcker), en världshistoria, omfattande tiden från världens skapelse till och med Ludvig den heliges korståg 1250, och Speculum Morale (denna avdelning anses dock inte ha Vincent till författare, utan vara en kompilation från 1300-talet). Speculum Maius trycktes första gången 1473 i Strassburg; den mest ansedda upplagan är den som utgavs av jesuiterna i 4 band 1624.

Källor 

 
 

Franska författare
Latinskspråkiga författare
Franska dominikaner
Födda 1190
Avlidna 1264
Män
Kortikotropinfrisättande hormon

Kortikotropinfrisättande hormon eller kortikoliberin, förkortat CRH (av engelskans corticotropin-releasing hormone), är ett peptidhormon som är inblandat i kroppens svar på stress. Det reglerar utsöndringen av adrenokortikotropiskt hormon, som en respons av negativ återkoppling från bland annat kortisol och aldosteron. CRH ingår i kortikotropinfrisättande faktorn, tillsammans med bland annat stresskopin, urokortin och urotensin.

CRH är en viktig del av människans stressystem och centrala nervsystemet, och samverkar med det endokrina, neurokrina och immunologiska systemet. Det produceras i nervceller av ett preprohormon som består av 191 aminosyror och bildar hormonet som består av en peptid av 41 aminosyror. Produktionen sker framför allt i hypotalamus paraventrikulära kärna, men kan också ske i testiklar, placenta och binjuremärg med flera vävnader. 

Sedan CRH utsöndrats når det, via hypofyseala portasystemet, hypofysen. Det binds till cellytorna där av G-proteinkopplade receptorer, CRH-receptorer. Därmed signalerar CRH att hypofysen ska insöndra adrenokortikotropiskt hormon (ACTH) och bland annat β-endorfin. ACTH reglerar sedan å sin sida värdena av bland annat kortisol och DHEA. Frisättningen av CRH påverkas med negativ feedback av aldosteron, kortisol, adrenalin och noradrenalin. 

När TNF-α ökar (som vid bland annat infektioner), ökar CRH, ACTH och prolaktin, medan TSH sjunker. 

Två sorters receptorer har identifierats. CRHr1 reglerar ACTH under stress, och CRHr2 reglerar stressbeteenden som ångest, viktminskning, hypotoni, hjärtklappning och upphetsning. Det är möjligt att östrogenberoende bröstcancer beror på att östrogen kan ändra diversifieringen av CRHr1 och 2 och störa hormonets signalering.

CRH i centrala nervsystemet är förhöjt vid alkoholism. Värdet är också något förhöjt av rökning, men en halv dags abstinens ger lägre värden än icke-rökare har. Dock är värdet opåverkat av posttraumatiskt stressyndrom och depression, trots påverkan på kortisolvärdena. Hyperkortisolism kan visa sig som förhöjda värden CRH.

Eftersom CRH tillverkas i placenta stegras värdena av CRH gradvis under graviditeten, och bidrar sannolikt till processer under förlossningen. Stress under graviditeten kan höja CRH och framkalla förtidig födsel. Det är troligt att CRH både reglerar fostrets och moderns stressaxlar.

Källor
 http://mesh.kib.ki.se/swemesh/show.swemeshtree.cfm?Mesh_No=D06.472.699.327.740.140&tool=karolinska

Hypotalamushormoner
Stressaxeln
Förlossning
DBS Saxonette

DBS Saxonette är en mopedmodell som tillverkades av DBS.

Tekniska data	
 Färg: Röd/off-vit.
 Motor: Sachs 502/1 AS automat.
 Cylindervolym: 47 cc.
 Cylinderdiam: 38 mm.
 Slaglängd: 42 mm.
 Kompression: 1:8,5
 Effekt: 1,0 hk vid 3500 v/m.
 Koppling: Korklameller i oljebad.
 Växlar: 2: automat.
 Drivning: Kedja (½ * 3/16)
 Ram: Svetsad stålplåt.
 Fjädring bak: sving arm och stötdämpare.
 Fjädring fram: Teleskop.
 Tankvolym: 5,5 liter.
 Förgasare: Bing 1/12/55.
 Tändsystem: Bosch.
 Bromsar: Full nav fram och bak.
 Vikt: 48 kg.
 Drev fram: 12 tänder.
 Drev bak: 28 tänder.
 Hjulstorlek: 23”.
 Däck dimension: 23” * 2,25” eller 2,25 - 19.

	
Service data
 Brytarspetsar: 0,35 - 0,45 mm.
 Tändning: 1,5 - 2,5 mm föd.
 Tändstift: Bosch W 225 T 1 elektrodavstånd 0,5 mm.
 Bränsle: Oljeblandad bensin 4 % 1:25 använd olja API med klass TC.

Externa länkar
 

Mopeder efter märke
no:Tempo (motorsykkel)#Mopeder