kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Töre

Töre är en tätort i Töre distrikt i Kalix kommun och kyrkby i Töre socken. Töre ligger 25 kilometer väster om tätorten Kalix efter E4 och är den största tätorten på Kalix landsbygd.

Om orten 
Här finns ICA Nära, bensinstation, restauranger, handelsträdgård, kyrka, F-6 skola med cirka 115 elever, förskolor, räddningstjänst, äldreomsorg och Töre busstation med direktbussförbindelser med Haparanda, Kiruna, Luleå och Umeå.

Ett hembygdsmuseum finns på Hyttgården som drivs av Töre hembygdsförening.

Töre Folkets hus 
I Töre finns det ett Folkets hus, vars verksamhet startade i oktober år 1935.

Hamn 
I Töre finns Sveriges nordligaste djuphamn, Töre hamn, och den nordligaste punkten på Bottenviken finns även här.

Historia 
Töre började växa ordentligt i början av 1800-talet när Törefors bruk anlades 1799 av friherre Samuel Gustaf Hermelin. Bruket bestod från början av sågverk, smedja och kvarn. Sedermera tillkom också Norrlands största masugn och Norrbottens första malmbana. Bruket blev en viktig plats i Bottenviken och satte Töre på kartan. Sju byggnader i originalskick från bruket finns idag kvar på hembygdsområdet mitt i kyrkbyn. 

I mitten av 1970-talet fick Töre ett uppsving tack vare att mycket ny bebyggelse tillkom och fler företag valde att etablera sig på orten. Sedan mitten på 1990-talet har Töre varit ett sovsamhälle.

Töres biblioteksverksamhet stängdes den 18 november 2019. Redan 2015 fanns planer på att lägga ned biblioteket, men blev inte verklighet då. År 2015 fick Kalix kommun motta ubåten HMS Spiggen från Försvarsmakten till minne av ubåtsjakten i Törefjärden på 1980-talet.

Utbildning 
År 2008 fick eleverna från Töre högstadium övergå till Manhemsskolan.

Befolkningsutveckling

Töre i film
Delar av filmerna Så som i himmelen och Frostbiten, har spelats in på olika platser i Töre med omnejd.

Se även
Töre distrikt
Töre församling
Töre landskommun
Töre socken

Källor

Externa länkar
 tore.city – Flytta till Töre

Orter i Kalix kommun
Tätorter i Sverige
Eskilstuna Isstadion

Eskilstuna Isstadion är en landisbana i Eskilstuna i Sverige, som används av Eskilstuna IK och Eskilstuna BS. Den invigdes den 30 december 1967 med en ishockeymatch där ett ihopsatt lag med spelare från AIK, Djurgårdens IF och Södertälje SK mötte Krylja Sovetov.
 
Publikkapaciteten är 10 000 åskådare. Publikrekordet för bandy är 6 262 från i SM-kvartsfinalen i mars 1979 mellan Hälleforsnäs IF och Västerås SK.

Måttet är 105 x 65 meter.

Världsmästerskapet i bandy för herrar spelades här 1979, 1971, 2006 och 2009.

Källor

Externa länkar 
Eskilstuna Isstadion på speedskatingnews.info

Byggnader och anläggningar i Eskilstuna
Bandyanläggningar i Sverige
Sport i Eskilstuna
Sportanläggningar i Eskilstuna kommun
Sportanläggningar invigda 1967
1967 i Sverige
Eskilstuna IK

Eskilstuna Idrottsklubb är grundad 1905. Föreningen har sektioner för skridsko, konståkning, cykel/triathlon och friidrott. Klubbens just nu största profil är konståkaren Ondrej Spiegl som tog silvermedaljen i konståknings-SM 2012 i Växjö. Den mest kända medlemmen genom tiderna är OS- och VM-guldmedaljören i skridsko, Tomas Gustafson och Gunnar Ström.

Externa länkar
 Eskilstuna IK

Cykelklubbar i Sverige
Konståkningsklubbar i Sverige
Skridskoklubbar i Sverige
Triathlonklubbar i Sverige
Sportklubbar i Eskilstuna
Sportklubbar bildade 1905
Cuitláhuac

Cuitláhuac, född 1476, död 1520, var aztekernas näst sista tlatoani (härskare) av den gamla kungaätten och yngre bror  till föregångaren på tronen, Moctezuma II. Han var gift med Tecuichpo Ixcaxochitzin, dotter till Moctezuma II.

Efter att Moctezuma II dödats under tumultet före "sorgenatten" 30 juni La Noche Triste valdes Cuitláhuac till efterträdare. Regeringstiden blev 80 dagar. I december 1520 dog han i smittkoppor och efterträddes av sin kusin Cuauhtémoc. Cuitláhuac betyder på nahuatl ungefär "den som är ansvarig för/vårdar".

Referenser 

Aztekerna
Män
Födda 1476
Avlidna 1520
Farhad Darya

Farhad Darya (Dari: ), född Farhad Nasher den 22 september 1962 i Guzargah i Kabul, Afghanistan, är popartist och kompositör. Daryas modersmål är farsi som talas av majoriteten av befolkningen i landet. Han sjunger mest på persiska och pashto.

Darya började sjunga vid 18 års ålder med bandet Grooh Baran. Bandet bestod av unga afghanska artister. 

1990 flyttade han till USA, där han blev den första exilafghanska artisten. Han var senare den första artist som kom till Kabul och höll konsert där efter Talibanernas fall. Efter det har han varit i Afghanistan flera gånger och gjort gratiskonserter för hemlösa barn och andra ändamål. Albumet Salam Afghanistan (Hej Afghanistan, 2003) blev ett genombrott i Afghanistan samt internationellt bland persiskt samt pashto talande människor. Farhad Darya anses vara en av de största artisterna genom tiderna i Afghanistan.

Darya har släppt 23 album, varav tio av dem har skapats i Afghanistan och tretton i USA.

Diskografi

Släppta i Afghanistan
Yaare Bewafaa (یار بی وفا) 
Rahe Rafta (راه رفته) 
Afghan Folk Music (محلي) 
Zaro Jane (زارو جانه) 
Baran (باران)
Ghazal (غزل)
Bolbole Awara (بلبل آواره) 
Mazdeegar (مازديگر) 
Bazme Ghazal (غزل بزمي) 
Mehrbaani (مهربان)

Släppta utanför Afghanistan
Begum Jan (بگم جان) 
Teri Soorat (तेरी सूरत تیرِی صورت) 
Ateschparcha (آتش پرچه) 
Afghanistan (افغانستان) 
Live In San Francisco (كنسرت سانفرآنسييسكو) 
Shakar (شكر) 
In Foreign Land (در سرزمين بيگانه) 
Live In Europe (كنسرت اروپا) 
Qabila-e-Ashiq (قبلة عاشق) 
Golom Golom (گلم گلم) 
Salaam Afghanistan (سلام افغانستان)
Yahoo
Ha

Släkt och familj 

Farhad Darya är sonson till Sher Khan Nashir.

Referenser 

Afghanska sångare
Afghanska kompositörer
Födda 1962
Män
Levande personer
4:e världsjamboreen

4:e världsjamboreen var en världsjamboree som anordnades av Ungern under 1933. 25 000 scouter från hela världen deltog på evenemanget, och representerade 34 olika nationer. De höll läger i Gödöllős kungliga skog, cirka 18 kilometer utanför huvudstaden Budapest. Lägerchef var Pál Teleki von Szék, medlem av den internationella kommittén som senare blev Ungerns premiärminister.

Evenemanget är den första internationella samlingen där flygscouter fanns representerade. Varje utländska grupp på jamboreen tilldelades en "kusin" – en ungersk scout som tjänade som tolk och guide.

För att fira den fjärde jamboreens 60-års jubiluem, anordnade det ungerska scoutförbundet Magyar Cserkészszövetség ett minnesläger vid Bélapátfalva, Ungern under 1993.

Se även

Världsjamboree

Källor

Externa länkar
Jamboree-historier på Scout.org
Jamboree-historier på Scoutbase.org

Jamboreer
World Organization of the Scout Movement
1933 i Ungern
Scouting i Ungern
Smehallen

Smehallen, även Sméhallen, är en ishall i Eskilstuna i Södermanlands län belägen vid Eskilstuna Isstadion Hallen är hemmaaren för Eskilstuna Linden Hockey, Eskilstuna HC samt Eskilstuna IK och har en publikkapacitet på 1 826 åskådare.

Bredvid Smehallen ligger en till nybyggd ishall som invigdes den 27 augusti 2014. I den "Nya Ishallen" tränar Linden Hockeys ungdomslag och kälkhockeylag, Eskilstuna IK konståkning har också sina träningar där, även Eskilstuna BS tränar där på försäsongen innan de senare flyttar ut till Eskilstuna Isstadion. Den "Nya Ishallen" byggdes även i syfte att få fler och bättre träningstider till ungdomslagen.

Referenser 

Byggnader och anläggningar i Eskilstuna
Sportanläggningar i Eskilstuna kommun
Frostbite Engine

Frostbite Engine är en svensk spelmotor byggt av DICE till spelet Battlefield: Bad Company, som släpptes i juni 2008. Motorn är känd för att den kan hantera förstörbara spelmiljöer. 

Utvecklingsmiljön för spelmotorn kallas FrostED och är C#-baserad. Den har HDR Audio, som justerar olika typer av ljudstyrkor och som gör att spelarna kan höra viktiga ljud mycket tydligare även om man kan höra andra sorters ljudeffekter. Den har också Destruction 1.0, som gör så att spelaren kan förstöra vissa objekt, som till exempel väggar eller lådor. Frostbite är utvecklad för att köras på Xbox 360, Playstation 3 och persondatorer med Windows som stödjer DirectX 10.

Den första modifierade versionen Frostbite 1.5 används i spelen Battlefield 1943, Battlefield: Bad Company 2 och inom multiplayerdelen i Medal of Honor. I Bad Company 2 finns även en modifierad version av Destruction 1.0, Destruction 2.0, som tillåter spelaren att riva ner ett helt hus.

Frostbite 2, med stöd för DirectX 11 och 64-bitars processorer, men inte DirectX 9 eller Windows XP. Spelet Command & Conquer: Generals 2 skulle ha haft Frostbite 2 som sin primära spelmotor innan det lades ner av Victory Studios. I denna version fanns Destruction 3.0, som hade för avsikt att ge en mer realistisk förstörelse av hus och miljöer.

Spel 
Frostbite används i följande spel:

Referenser

Externa länkar 
 Frostbites officiella webbplats
 Frostbites Renderingsstruktur
 Publikationer hos DICE
 DICEs officiella webbplats
 Geomerics' officiella webbplats

Spelmotorer
Electronic Arts
Programvaror 2008
Anna Stoopendaal

Anna Helena Josefina Stoopendaal, född 1 mars 1866 i Stockholm, död 7 september 1943 i Hindås, var en svensk målare.

Hon var dotter till handlaren Carl Fredrik Janzon och hans hustru Emilie Jozefina Euprosyne Haglund och från 1899 gift med Georg Stoopendaal och mor till Mosse Stoopendaal. Hon studerade målning för Oskar Törnå och var därefter verksam som landskapsmålare. Hon ställde som regel ut tillsammans med sin man och sin son bland annat i Göteborg 1929. Stoopendaal finns representerad vid Göteborgs stadsmuseum och Borås konstmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V sid 272–273, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1866
Avlidna 1943
Konstnärer från Stockholm
Munktellarenan

Munktellarenan är en multiidrottsanläggning i Eskilstuna. Arenan är belägen i de gamla hamnkvarteren och Volvo BM:s före detta fabriker i Munktellstaden.

Här finns 15 000 kvadratmeter sportyta i tre plan.

Aktiviteter i MunktellArenan 
 Bangolf
 Boule
 Bordtennis
 Bågskytte
 Friidrott
 Innebandy
 Skytte
 Styrketräning
 Volleyboll
 Sport Ju-Jutsu

Bildgalleri

Externa länkar 
 Eskilstuna.se: MunktellArenan

Sportanläggningar i Eskilstuna kommun
Sport i Eskilstuna
Byggnader och anläggningar i Eskilstuna
Friidrottsanläggningar i Sverige
Eskilstuna konstmuseum

Eskilstuna konstmuseum är ett svenskt kommunalt konstmuseum i Eskilstuna.

Eskilstuna konstmuseum grundades av den bildade Eskilstuna konstförening och invigdes i maj 1937 med lokaler i den tidigare lasarettsbyggnaden från 1871 på Kyrkogatan 9. Stadsarkitekten Frej Klemming ansvarade för ombyggnationen och prins Eugen var gäst vid invigningen. 1948 övertogs museet av Eskilstuna kommun. 1998 fick Eskilstuna konstmuseum länsansvar för konst.

År 2006 flyttade konstmuseet till Bolinder Munktells kugghjulsverkstad i Munktellstaden, en nedlagd industrilokal med stort kulturhistoriskt värde med fasader ritade av Cyrillus Johansson. Det var över 1 000 personer på invigningen, vid vilken förre kulturministern Bengt Göransson invigningstalade. Sedan hösten 2007 inrymmer Eskilstuna konstmuseum även Svenskt Barnbildarkiv.

Eskilstuna konstmuseum har en samling på ungefär 1.000 målningar och skulpturer samt 5.000 grafiska blad, med verk från 1600-talet från 1600-talet och framåt. Tonvikten ligger på svensk 1900-talskonst. Museet ansvarar också för kommunens samling av så kallad depositionskonst, vilken består av fler än 5.000 verk.

Chefer i urval
1949–1983 Göran M. Silfverstolpe
1993–2014 Kenneth Åström
2015–  Madelene Unneberg (född 1966)

Bildgalleri

Källor

Noter

Externa länkar 
Eskilstuna konstmuseums webbplats

Kultur i Eskilstuna
Byggnader och anläggningar i Eskilstuna
Kommunala konstmuseer i Sverige
Museer i Södermanlands län
Portamento

Portamento är en musikalisk term då en ton glider från en ton till en annan. Till skillnad från glissando där detta görs med full styrka, utförs portamento mer obemärkt, mer likt legato, till exempel som en mjuk övergång från en ton till nästa i en fras. Noteras med glissandostreck men skrivs port. ovanför i stället för gliss. i partitur.

Se även
Musikteori
Lista över musiktermer
Notskrift
Musiknotation

Notskrift
Musikaliskt framförande
Musiktermer
Italienska ord och uttryck
Lusekofta

En lusekofta (setesdalsgenser) är ett traditionellt norskt plagg som härstammar från 1800-talet.

Lusekoftan är en långärmad stickad tröja i ylle. Den går ofta i svarta, grå och vita nyanser (ullens naturliga färger).

Lusekoftan härstammar från en stickad tröja som används i den manliga folkdräkten i Valle, Setesdalen i Aust-Agder fylke i Norge. Den är dokumenterad tillbaka till 1848. Hur mönstret uppkom är inte bevisat men är förmodligen inspirerad av de tidiga så kallade nattröjorna som var stickade i silke. Dessa nattröjor användes som underplagg och ansågs mycket exklusiva. De var mönsterstickade där mönstret, som ofta bestod av så kallade åttebladrosor, stickades med aviga maskor på en slätstickad botten. Så småningom spred sig detta mode från högreståndsbefolkningen till allmogen. I Norge resulterade detta i att mönstret förvandlades till tvåfärgstickning, förmodligen i sin tur även inspirerad av Fair Isle-mönster och de traditionella fiskartröjorna från Island, Holland och Frankrike.

Det berömda lus-mönstret, med enstaka maskor som ser ut som små löss, har också uppkommit genom inspiration från andra stickmönster. Tröjan stickades i svart ullgarn med mönstret i vitt och användes också först under folkdräktens jacka. Så småningom användes den utan jacka över. Eftersom folkdräktens byxor har en hög midja, doldes tröjans underdel och stickades därför vit, den skulle ju inte synas och kunde därför vara enklare. Tröjans sprund och manschetter är rikt broderade med den traditionella broderitekniken från området, "løyesaum", där motivet består av blomstermotiv i starka färger. Sprundet hålls ihop med tennspännen. Eftersom stickmaskinen tidigt kom till Norge, är det antaget att många lusekoftor stickades på maskin.

Mönstret publicerades i Annichen Sibbern Bøhns bok "Norske strikkemønstre" 1929. Mönstret togs under 1920-talet upp av garnproducenter som också gav ut stickbeskrivningar. Den öppna koftan skapades först i början av 1930-talet och det var först 1935 som kvinnor började bära lusekofta, nu som sportplagg. Fler och fler varianter av mönster skapades. År 1952 skapades varianten med den så kallade "marius-gensern", stickad av den norske slalomåkaren och OS-guldmedaljören Marius Eriksens mor Bitten Eriksen. Mönstret räknas idag som ett av de mest populära.

Lusekoftan, med sina många varianter, räknas idag som en viktig del av det norska kulturarvet.

Referenser

Lusekofta fra Setesdal, Annemor Sundbø, Høyskoleforlaget, 1998.

Norges nationalsymboler
Livplagg
Stickade plagg
Eskilstuna stadsmuseum

Eskilstuna stadsmuseum är ett stadshistoriskt svenskt museum beläget på Faktoriholmarna i centrala Eskilstuna. I huset som idag är stadsmuseet låg förut Carl Gustafs stads gevärsfaktori och byggnaden kallas därför Faktoriet. Museet öppnade 1979, då under namnet Faktorimuseet.  

Basutställningar:  

Lilla stadsmuseet I Lilla stadsmuseet upptäcker barn och vuxna Eskilstunas historia tillsammans. Här står leken i centrum. Handla på Rinmanstorget, skyffla kol i ångbåten, klä sig kungligt i slottet och klättra på Eskilstunaindustrins skorstenar. Utställningen är utformad för barn mellan tre och tio år.  
Ångmaskinhallen Här finns ett ånglok, en ångbrandspruta, en lokomobil och en stor mängd ångmaskiner från stadens industrier. Ångmaskinerna är körbara och några gånger om året kan du se dem igång.  
Mekaniska verkstaden Svarvar, pressar, hyvlar och fräsar – i den mekaniska verkstaden finns maskiner som användes Eskilstuna i början av 1900-talet.  
Faktotum I experimentutställningen Faktotum kan du själv experimentera med produkter tillverkade i Eskilstuna. Spaka lastaren, rita en spegelstjärna och tävla i låslabyrinten.  
Slottet som försvann Utställningen berättar om slottet som fanns i Eskilstuna men som brann ner 1680. Vilka bodde på slottet? Hur såg det ut? Och vad finns kvar idag?  
Eskilstunas 1700-tal Kliv in i 1700-talets Eskilstuna! Peruker och vackra klänningar, pest och blodiglar, kungamord och stadsmodeller. Här finner du allt ifrån hemskheter och elände till kärlek, mod, kämpaglöd och vackra tyger.  
Värjor, sablar och huggare En utställning med smidda klingor till värjor, sablar och huggare. Runt fyrtio Eskilstunatillverkade blankvapen är utställda.  
Laddat - om vapen tillverkade i Eskilstuna  Mellan 1813 och 2009 tillverkades över två miljoner vapen i Eskilstuna. Många av dem i huset som idag är stadsmuseet. Utställningen Laddat berättar om fyra av dessa vapen, från tillverkning till användning.    

Eskilstuna stadsmuseum arbetar också med kulturmiljö- och byggnadsvård, dokumentationer och pedagogisk verksamhet. I museets samlingar finns omkring 70 000 föremål och 350 000 fotografier som speglar Eskilstunas historia.  

Till museet hör Faktoriet, Rademachersmedjorna, Lagersbergs säteri, Sörmlandsgården och Ångslupen Gerda.

Externa länkar

Om museet på Eskilstuna kommuns webbplats

Byggnader och anläggningar i Eskilstuna
Museer i Södermanlands län
Stadsmuseer i Sverige
Arbetslivsmuseer i Sverige
Parakeratos

Parakeratos är ett histologiskt tecken som syns i keratinocyter i huden, som innebär att de behåller sina cellkärnor i stratum corneum. Detta ses exempelvis vid psoriasis.

Hudsjukdomar
Faktoriet

Faktoriet är en del av Eskilstuna stadsmuseum i Eskilstuna.

Stadsmuseet på Faktoriholmarna är ett museum och en mötesplats för teknik- och industrihistoria. I byggnaden fanns fram till 1969 Carl Gustafs stads gevärsfaktori. Tio år därefter öppnades de första delarna av museet. I utställningen ingår ångmaskiner, experimentrummet Faktotum, tillfälliga utställningar, en mekanisk verkstad från sekelskiftet 1900, ett mindre café samt en museibutik. En skola, kallad Faktoriet, finns återfinns i byggnadens övervåning.
Eskilstuna kommun
Museer i Södermanlands län
Sörmlandsgården

Sörmlandsgården är ett friluftsmuseum som ligger på Djurgården i Eskilstuna. Här ligger hus som visar en mellansvensk gård från tiden kring mitten av 1800-talet.

Hemmansägaren Erik Andersson i Gultbrunn är den som sammanställt föremål och byggnader för att sen år 1921 skänka hela samlingen till Eskilstuna stad. 
 
Under juni till augusti finns ett program som sköts av en sammanslutning av flera hembygdsföreningar, Sörmlandsgårdens vänner. Då arrangeras evenemang som visar på livet på en gård under den tiden. Här anordnas även midsommarfirande.

I området vid Djurgården finns flera fornlämningar, bland annat järnåldersgravar och en fornborg. Gästgiveriet Pilkrog är en servering som ligger nära Sörmlandsgården. Pilkrog finns med i en av skulptören Johan Tobias Sergels gravyrer med namnet "Sergel äter middag på Pilkrog". 

Pilkrogs Värdshus stod ursprungligen vid gamla "Riks-ettan"/E4 i Ytterjärna socken strax söder om Järna samhälle i östra Sörmland, ca 20 km söder om Södertälje. 

Byggnaden flyttades till Djurgården i Eskilstuna på 1920-talet och utgör numera en del av Sörmlandsgårdens bebyggelseområde. Den fungerar ännu som restaurang.

Externa länkar 
 Sörmlandsgården på Eskilstuna kommuns webbplats

Byggnader och anläggningar i Eskilstuna kommun
Museer i Södermanlands län
Friluftsmuseer i Sverige
Come Along

"Come Along" är en sång framförd av Titiyo och skriven av Jocke Berg och Peter Svensson från albumet Come Along.

Låten vann en Grammis i kategorin "Årets låt" 2001 samt vann Rockbjörnen i kategorin "Årets svenska låt".  På Trackslistan blev låten näst största hiten år 2001.

Ulf Dageby tolkade låten i fjärde säsongen (2013) av TV4:s Så mycket bättre i en översatt version kallad "Kom igen nu".

Låten används i dokumentärfilmen Blodssystrar (2015).

Listplaceringar

Listföljd

Referenser

Fotnoter 

Engelskspråkiga sånger
Låtar av Peter Svensson
Låtar av Joakim Berg
Musiksinglar 2001
Vapentekniska samlingarna

Vapentekniska samlingarna ingår i Eskilstuna stadsmuseum.

Vapentillverkningen har mycket gamla anor i Eskilstuna. Hertig Karl, sedermera kung Karl IX, inrättade ett vapenfaktori i Eskilstuna redan 1604.

Verksamheten upphörde i början av 1620-talet då smedjor och verkstäder utarrenderades till privata företagare.

Carl Gustafs Stads Gevärsfaktori etablerades 1812. Samtidigt lades faktorierna i Söderhamn och Norrtälje ned på grund av det utsatta läget på östersjökusten där ryssarna härjade i omgångar.
 
Vid sidan av Husqvarna blev Carl Gustafs stads gevärsfaktori landets enda faktori med tillverkning av finkalibriga vapen. Fram till 1969 tillverkades kända vapentyper här på Faktoriholmarna, bland annat Mausergeväret, Remingtongeväret och granatgeväret Carl Gustaf.

Det var vid gevärsfaktoriet som C E Johansson utvecklade sin kända kombinationsmåttsats. Den kom att användas för precisionsmätning i industrier över hela världen.

Eskilstuna stadsmuseums vapentekniska samlingar innehåller ett tusental olika typer av vapen från olika tider, bland annat:

Blanka vapen - bajonetter, sablar, värjor, pallascher
Bågvapen - armborst
Stångvapen - pikar, hillebarder, bardisaner
Eldvapen - eldhandvapen, kanoner, kulsprutor

Eskilstuna kommun
Museer i Södermanlands län
Bergströmska gården

Bergströmska gården ligger nära Torshälla kyrka i Torshälla, Eskilstuna kommun.

Bergströmska gården är en borgargård från 1700-talet. Den klarade sig, som genom ett under, att brännas ner i den katastrofala branden som 1798 utplånade nästan hela staden.

Gården har sitt namn efter den siste ägaren bankiren Johan Petter Bergström och är nu uppmöblerad i gammal stil. Idag sköts gård och samlingar av Torshälla hembygdsförening S:t Olofs Gille i samarbete med Torshälla Stads förvaltning.

Byggnader och anläggningar i Eskilstuna kommun
Torshälla
Ebelingmuseet

Ebelingmuseet invigdes 1997 i Torshälla. Museet visar måleri, keramik och skulpturer av konstnären Allan Ebeling (1897–1975). I museet finns även målningar och grafik av dottern Marianne Ebeling (1930–1979), och skiftande utställningar av samtida konst och konsthantverk.

Ebelingmuseet i Torshälla är designat, ritat och färgsatt av Peter och Harriet Ebeling, dotter till Allan Ebeling. Grunden till museet är en större donation av familjen till Torshälla stad, under förutsättningen att museet hålles öppet och tillgängligt för allmänheten. Museet har haft runt 12 000 besökare per år sedan öppnandet.

Källor

Externa länkar 
 Ebelingmuseet på Eskilstuna kommuns webbplats.

Byggnader och anläggningar i Eskilstuna kommun
Konstnärsmuseer i Sverige
Museer i Södermanlands län
Torshälla
Museer invigda 1997
Arbetslivsmuseer i Sverige
Torshälla rådhus

Rådhuset i Torshälla byggdes 1833 och är det tredje i Torshälla stads historia. På vindsvåningens östra del fanns tidigare två häkten, avsedda för personer som skulle dömas i rådhusrätten i Torshälla. I samband med att en ny polisstation byggdes i mitten av 1890-talet togs häktena ur bruk, och är nu museum.

Tornurets urverk har ursprungligen suttit i Strängnäs domkyrka och donerades 1580 till Torshälla kyrka av Hertig Karl. År 1837 installerades tornuret på sin nuvarande plats.

I rådhussalen, som idag bland annat används för politiska möten och borgerliga vigslar, hänger två monumentalmålningar med historiska motiv av Uno Stallarholm, Midvinterblot och Våren.

Källor
Pettersson, Bernt (2010): Information om Rådhuset. Bygdeband.se.

Noter 

Byggnader och anläggningar i Eskilstuna kommun
Torshälla
Rådhus i Sverige