kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Montsaunès

Montsaunès är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Salies-du-Salat som tillhör arrondissementet Saint-Gaudens. År  hade Montsaunès  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Montsaunès

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Mourvilles-Basses

Mourvilles-Basses är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Caraman som tillhör arrondissementet Toulouse. År  hade Mourvilles-Basses  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Mourvilles-Basses

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Mourvilles-Hautes

Mourvilles-Hautes är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Revel som tillhör arrondissementet Toulouse. År  hade Mourvilles-Hautes  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Mourvilles-Hautes

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Moustajon

Moustajon är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Bagnères-de-Luchon som tillhör arrondissementet Saint-Gaudens. År  hade Moustajon  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Moustajon

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Turbinsnäckor

Turbinsnäckor (Turbinidae) är en familj skalbärande och havslevande snäckor. Familjen är särskilt artrik i tropiska och varma tempererade grunda vatten. Många arter lever kring korallrev eller klipprev eller i intertidalzonen vid klippiga stränder. Typsläktet för familjen är Turbo.

Kännetecken 
Turbinsnäckor har ett spiralvridet och ganska tjockt skal, ofta med spetsig topp men det finns också arter som har mindre spetsig och mer knölformig topp. Ytstrukturen på skalet varierar mycket mellan arterna, från relativt slät till knölig och räfflad och en del arter har kortare eller längre tagglika utskott. Skalöppningen är mer eller mindre rundad och sifonkanal saknas. Insidan på skalet är vitaktig och pärlskimrande och innerläppen är slät. Umbilicus finns åtminstone hos unga snäckor. Formen på skalet och vissa arters tilltalande färger och mönster gör att en del turbinsnäckor är eftertraktade för dekorativa ändamål.

Turbinsnäckor kan dra sig in i sitt skal och stänga öppningen till skalet med ett lock, som kallas operculum. Detta lock är jämförelsevis tjock och det är också stark då det har en hård kalkartad utsida. Locket skyddar det mjuka djuret inne i skalet mot predatorer som försöker komma åt det genom skalets öppning.

Levnadssätt 
Turbinsnäckor är herbivorer som livnär sig på att beta alger och på vegetabilisk detritus. Gruppen är skildkönad och har frisimmande planktoniska larver. Äggsamlingarna skyddas av ett geleartat hölje.

Turbinsnäckor och människor 
Vissa arter av turbinsnäckor samlas i delar av världen in för sina vackra skal, eller för att de är eftersökta i akvariehandeln till saltvattensakvarier. Tomma skal kan också säljas som hus för eremitkräftor som hålls som husdjur. 

Lokalt förekommer det att vissa arter turbinsnäckor fiskas för att ätas exempelvis Turbo cornutus som ses som en delikatess i Japan. 

Kommersiell exploatering har i en del fall varit förödande för lokala populationer.

Källor

Externa länkar 

Snäckor
Gulfenad grouper

Gulfenad grouper ('Hyporthodus flavolimbatus) är en art i familjen havsabborrfiskar som finns i västra Atlanten.

Utseende 
En kraftigt byggd, långsträckt fisk med stora, klargula ögon, gulbrun till gråbrun kropp med vitaktig undersida. Kanterna på åtminstone rygg- och bröstfenorna, ibland även anal- och stjärtfenorna är gula; denna markering kan dock vara svag eller obefintlig på stora, vuxna exemplar. Längs huvudets sidor löper en ljusblå linje genom ögat; även denna markering kan vara svår att se på vuxna fiskar. Ungfiskarna har pärlfärgade fläckar i 4 rader och 7 kolumner, vit stjärtfena och svarta buk- och analfenor. Ryggfenan är uppdelad i en hård, främre del med 11 taggstrålar där den 3:e eller 4:e är längst, och en mjukare, bakre del med 13 till 15 mjukstrålar. Analfenan består av 3 taggstrålar och 9 mjukstålar, medan bröstfenorna har 17 eller 18 mjukstrålar. Stjärtfenans bakkant är konvex hos mindre fiskar, medan större fiskar har tvärt avhuggen eller svagt urgrupen bakkant. Gränsen går vid en längd av ungefär 30 cm. Arten blir sällan mycket längre än 50 cm, men som mest kan den bli 115 cm lång och väga 18,6 kg.

Vanor 
Den gulfenade groupern är en ensamlevande art som lever bland klippor och på sand- eller dybotten vid djup mellan 100 och 300 m (den kan dock gå djupare; en observation från 390 m har gjorts). Ungfiskarna uppehåller sig vanligen på grundare vatten mellan 35 och 125 m. På mjuka bottnar gräver fisken ofta stora fördjupningar (upp till 3 gånger 8 m). Däremot är den inte lika bunden till rev som de flesta andra groupers. Födan består av flera olika ryggradslösa djur (främst krabbor) samt fisk. Arten kan bli åtminstone 35 år gammal; nyligen (2007) har undersökningar med hjälp av C14-metoden troliggjort att den kan uppnå en högsta ålder uppemot 85 år.

Fortplantning 
Arten är hermafrodit med könsväxling, som börjar sitt liv som hona. Denna blir könsmogen vid en längd mellan 52 och 60 cm, medan vid en längd av 81 cm 50% av honorna har bytt kön. I Sydatlanten varar lektiden mellan april och oktober. Litet är känt om ungarnas utveckling den första tiden.

Betydelse för människan 
Den gulfenade groupern anses som en god matfisk och är föremål för ett betydande kommersiellt fiske, främst med långrev och bottentrål. Fångsten säljs vanligtvis färsk.

Status 
Arten är klassificerad som sårbar ("VU", underklassificering "A2d+3d") av IUCN, och populationen minskar. Främsta orsaken är överfiskning; habitatförstöring orsakad av bottenfiskehjälpmedel spelar också en roll.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar västra Atlanten mellan North Carolina i USA över Mexikanska golfen till Franska Guyana, samt från centrala Brasilien till Uruguay. Det är även möjligt med förekomster mellan de två huvudutbredningsområdena.

Referenser 

Abborrartade fiskar
Nailloux

Nailloux är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Nailloux som tillhör arrondissementet Toulouse. År  hade Nailloux  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Nailloux

Referens:INSEE

Vänorter 
 Canfranc, Spanien

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Nénigan

Nénigan är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Boulogne-sur-Gesse som tillhör arrondissementet Saint-Gaudens. År  hade Nénigan  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Nénigan

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Nizan-Gesse

Nizan-Gesse är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Boulogne-sur-Gesse som tillhör arrondissementet Saint-Gaudens. År  hade Nizan-Gesse  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Nizan-Gesse

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Noé, Haute-Garonne

Noé är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Carbonne som tillhör arrondissementet Muret. År  hade Noé  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Noé

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Nogaret

Nogaret är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Revel som tillhör arrondissementet Toulouse. År  hade Nogaret  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Nogaret

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Noueilles

Noueilles är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Montgiscard som tillhör arrondissementet Toulouse. År  hade Noueilles  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Noueilles

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Odars

Odars är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Montgiscard som tillhör arrondissementet Toulouse. År  hade Odars  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Odars

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Ondes

Ondes är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Grenade som tillhör arrondissementet Toulouse. År  hade Ondes  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Ondes

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Öje kapell

Öje kapell är en kyrkobyggnad i Öje i Dalarna. Den tillhör i Malungs församling i Västerås stift.

Kyrkobyggnad
Träkapellet uppfördes 1830, men har föregåtts av ett äldre på samma plats. Det ligger vid Ogströmmen mitt i byn. Kapellets planform hade ursprungligen ett brett långhus med tresidig avslutning i öster. Det hade en vidbyggd sakristia i nordost och ett västtorn. Kapellet byggdes om och ändrades 1912 då det fick sitt nuvarande yttre utseende. Västtornet kringbyggdes samt fick en ny klockformad huv med liten spira. Invändigt ser det i stort sett ut som på 1800-talet efter den restaurering som utfördes 1956. Då fick kapellet befintliga brädfodring samt vitmålades.

Inventarier 
Altartavlan och läktarens bröstning är från 1835. Altartavlan är en gammal dalmålning
Predikstolen är från 1600-talet
Träkors från medeltiden

Källor 

Kyrkobyggnader i Västerås stift
Kyrkobyggnader i Malung-Sälens kommun
Kyrkobyggnader invigda 1830
1830 i Sverige
Toyota Corona

Toyota Corona är en personbil som tillverkades av den japanska biltillverkaren Toyota mellan 1957 och 2002.

Toyopet Corona T10

Efter den ganska primitiva Master-modellen följde den mindre Corona. Det var Toyotas första bil med självbärande kaross. 

Varianter:

Toyopet Corona T20/30

Den andra generationen Corona introducerades med enlitersmotorn från företrädaren men snart tillkom större motorer. Bilen exporterades under namnet Toyota Tiara. Modellen fanns även som pick up.  

Varianter:

Toyopet Corona T40/50

Med den tredje generationen Corona utökades modellutbudet med en coupé-kaross och fler motoralternativ. Den tvåväxlade automatlådan Toyoglide blev tillval. 1967 introducerades den snabba coupén 1600 GT med motor med dubbla överliggande kamaxlar.

Varianter:

Toyota Corona Mark II T60/70
I slutet av 1960-talet hade Crown-modellen växt så mycket att det fanns plats för en större version av Coronan, kallad Corona Mark II. Den första 60/70-serien delade chassi med Corona T40 men hade något större kaross.

 Se vidare under huvudartikeln Toyota Mark II.

Toyota Corona T80/90

Den fjärde generationen hade inget direkt släktskap med Corona Mark II. Istället delade den bilplattform med den nyintroducerade Toyota Carina.

Varianter:

Toyota Corona T100/110

Corona T100 var en större bil än tidigare generationer men under skalet behölls den mesta tekniken från föregångaren.

Varianter:

Toyota Corona T130

Den sjätte generationen Corona hade moderniserats med MacPherson fjäderben och skruvfjädrar på bakaxeln. Bilen fanns även med halvkombilucka.

Varianter:

Toyota Corona T140

Den sista Coronan med bakhjulsdrift blev en långkörare. Sedan de reguljära modellerna försvunnit i slutet av 1980-talet fortsatte sedanen att tillverkas för taxibruk. Modellen var populär i sydostasien och tillverkades fram till 1998, då den ersattes av  Crown Comfort.

Varianter:

Toyota Corona T150/160

I början av 1983 kom en helt nyutvecklad Corona med framhjulsdrift. Modellserien tillverkades parallellt med den äldre T140-serien. I Europa såldes den under namnet Toyota Carina II.

Varianter:

Toyota Corona T170

Även den nionde generationen Corona såldes som Carina i Europa.

Varianter:

Toyota Corona T190

Den tionde generationen tillverkades för Europamarknaden i Toyotas fabrik i Storbritannien. Här såldes den som Carina E. I Japan blev kombimodellen en egen modellserie kallad Toyota Caldina.

Varianter:

Toyota Corona T210

Den elfte generationen Corona blev också den sista. Den tillverkades mellan 1996 och 2001 då den ersattes av Toyota Premio.

Varianter:

Källor
 histomobile.com

Referenser

Externa länkar
 toyoland.com om Toyota Corona 

 
Corona
Bakhjulsdrivna fordon
Framhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Toyota Mark II

Toyota Mark II är en personbil som tillverkades av den japanska biltillverkaren Toyota mellan 1968 och 2004. På många exportmarknader användes namnet Toyota Cressida.

Toyota Corona Mark II T60/70

I slutet av 1960-talet hade Crown-modellen växt så mycket att det fanns plats för en större version av Toyota Corona, kallad Corona Mark II. Den första 60/70-serien delade bilplattform med Corona T40 men hade något större kaross och mer omfattande utrustning.

Varianter:

Toyota Mark II X10/20

Den andra generationen Mark II var en större bil som släppt det direkta släktskapet med Coronan. Den fanns nu även med sexcylindrig motor.

Varianter:

Toyota Mark II X30/40

Från och med den tredje generationen såldes Mark II-modellen under namnet Toyota Cressida på de flesta exportmarknader. På många marknader utanför Japan ersatte den Crown-modellen som Toyotas största bil.

På hemmamarknaden tillkom Toyota Chaser som ett sportigare alternativ, med starkare motorer. Chaser konkurrerade direkt med Nissan Skyline.

Varianter:

Toyota Mark II X60

Med den fjärde generationen utgick coupén och istället kom en fyrdörrars hardtop. Utöver den ordinarie Mark II och den sportiga Chaser tillkom nu en tredje variant: den lyxiga Toyota Cresta.

Varianter:

Toyota Mark II X70

Den femte generationen var utseendemässigt och tekniskt en vidareutveckling av företrädaren. Produktionen av kombimodellen i X70-serien fortsatte parallellt med de modernare efterträdarna fram till 1999.

Varianter:

Toyota Mark II X80

Den sjätte generationen Mark II var den sista som exporterades i större skala. Därefter ersattes de stora Toyota-bilarna av det nya märket Lexus.

Varianter:

Toyota Mark II X90

X90-serien var den första Mark II som fanns med fyrhjulsdrift.

Varianter:

Toyota Mark II X100

Den åttonde generationen Mark II var den sista som även omfattade modellerna Chaser och Cresta. Den fyrcylindriga instegsmotorn hade utgått. Kombimodellen Mark II Qualis hade inget med övriga modeller att göra utan var baserad på den framhjulsdrivna Toyota Camry.

Varianter:

Toyota Mark II X110

Den nionde och sista generationen Mark II var den första Toyotan med motor med direktinsprutning. 2002 tillkom kombimodellen Mark II Blit. Sedanen ersattes 2004 av Mark X medan Blit fortsatte tillverkas fram till 2007.

Varianter:

Källor
 histomobile.com

Referenser

Externa länkar

 toyoland.com om Toyota Mark II/Cressida 

 
Mark II
Bakhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Sörsjöns kapell

Sörsjöns kapell är en kyrkobyggnad i Sörsjön i Dalarna. Det tillhör Lima-Transtrands församling i Västerås stift.

Kapellet uppfördes 1954.
En kyrkogård har funnits längre. En klockstapel från 1920 har en klocka gjuten 1873 i Sheffield. Klockan har hängt i en tidigare klockstapel som stod norr om den första skolan i byn. Kapellets främsta prydnad är tre glasmålningar i korfönstren, framställande de tre trosartiklarna.

Källor 
 

Kyrkobyggnader i Västerås stift
Kyrkobyggnader i Malung-Sälens kommun
Kyrkobyggnader invigda 1954
Kapell i Sverige
1954 i Sverige
Vladimir Gringmut

Vladimir Andrejevitj Gringmut (ryska: Владимир Андреевич Грингмут), född 15 mars (gamla stilen: 3 mars) 1851 i Moskva, död där 11 oktober (gamla stilen: 28 september) 1907, var en rysk publicist av tysk börd.

Gringmut studerade vid Moskvauniversitetet, blev lärare i grekiska, men ägnade sig även åt litterär verksamhet under pseudonymerna Temlinskij, Rulev och Spectator. Efter Michail Katkovs död 1887 blev Gringmut medarbetare i "Moskovskija Vjedomosti" och sedermera tidningens huvudredaktör. Som politiker verkade han i strängt ortodox och nationell anda och ivrade starkt för den klassiska undervisningen i skolorna.

Källor

Ryska journalister
Ryska politiker
Födda 1851
Avlidna 1907
Män
Personer från Moskva
Ugglan
New Blood (musikalbum av Blood, Sweat & Tears)

New Blood är ett musikalbum av Blood, Sweat & Tears som lanserades i oktober 1972 på skivbolaget Columbia Records. Albumet släpptes med ett utviksfodral och i fodralet fanns även ett blad med låttexterna. En singel från albumet, "So Long Dixie" nådde #44 på Billboard Hot 100 i USA. Skivan mottogs ljummet i USA medan den var en större framgång i Skandinavien.

Vid tiden då denna skiva gavs ut fanns inte många medlemmar kvar från gruppens start 1968. Steve Katz (gitarr), Jim Fielder (bas) och Bobby Colomby (trummor) var de kvarvarande originalmedlemmarna. Sångaren David Clayton-Thomas hade nyss lämnat gruppen och ersatts av Jerry Fisher. Svenske Jojje Wadenius var ny gitarrist i gruppen inför albumet och han spelar solon på låtarna "Alone" och "Maiden Voyage".

Låtlista
(Kompositör inom parentes)
"Down in the Flood" (Bob Dylan) – 4:21
"Touch Me" (Victoria Pike, Teddy Randazzo) – 3:33
"Alone" (Lou Marini) – 5:29
"Velvet" (Jeff Kent) – 3:31
"I Can't Move No Mountains" (Michael Gately, Robert John) – 2:58
"Over the Hill" (Dave Bargeron) – 4:20
"So Long Dixie" (Barry Mann, Cynthia Weil) – 4:28
"Snow Queen" (Gerry Goffin, Carole King) – 5:24
"Maiden Voyage" (Herbie Hancock) – 6:14

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #32
VG-lista, Norge: #16
Kvällstoppen, Sverige: #3

Källor

Musikalbum 1972
Album av Blood, Sweat & Tears
No Sweat (musikalbum av Blood, Sweat & Tears)

No Sweat är ett musikalbum av Blood, Sweat & Tears som lanserades 1973 på Columbia Records. Skivan sålde inte särskilt bra i USA och gruppens storhetstid var nu över där. I Sverige låg den dock 9 veckor på Kvällstoppen. Ytterligare en originalmedlem, gitarristen Steve Katz hade nu lämnat gruppen sedan förra albumet New Blood. De två kvarvarande originalmedlemmarna var nu Jim Fielder (bas) och Bobby Colomby (trummor).

Musiken drar starkt åt jazzfusion-hållet och innehåller mycket bleckblås. Jojje Wadenius har samkomponerat två av albumets låtar, annars består skivan mestadels av kompositioner av för gruppen utomstående personer.

Låtlista
(kompositör inom parentes)
"Roller Coaster" (Mark James) – 3:23
"Save Our Ship" (Jojje Wadenius, Cynthia Weil) – 3:43
"Django (An Excerpt)" (John Lewis) – 2:08
"Rosemary" (Randy Newman) – 3:13
"Song for John" (Lou Marini) – 2:53
"Almost Sorry" (Jeff Kent, Doug Lubahn) – 6:26
"Back Up Against the Wall" (Buddy Buie, James Cobb) – 3:21
"Hip Pickles" (Marini) – 1:31
"My Old Lady" (Wadenius, Weil) – 3:15
"Empty Pages" (Jim Capaldi, Steve Winwood) – 3:15
"Mary Miles" (Michael Rabon) – 2:26
"Inner Crisis" (Larry Willis) – 5:40

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #72
Kvällstoppen, Sverige: #6

Källor

Musikalbum 1973
Album av Blood, Sweat & Tears
New Blood

New Blood kan åsyfta:
New Blood (musikalbum av Blood, Sweat & Tears) – ett musikalbum av Blood, Sweat & Tears som lanserades i oktober 1972
New Blood (musikalbum av Peter Gabriel) – ett album från 2011
No Sweat

No Sweat kan syfta på:
No Sweat (musikalbum av Blood, Sweat & Tears) – ett musikalbum av Blood, Sweat & Tears som lanserades 1973
No Sweat (musikalbum av Geordie) – ett musikalbum av Geordie från 1983
Nolan North

Nolan Ramsey North, född 31 oktober 1970 i New Haven i Connecticut, är en amerikansk skådespelare och röstskådespelare.

Biografi 
North har gått på University of North Carolina at Chapel Hill med ett baseboll-stipendium och läste om journalistik. Han arbetade som reporter under nästan ett år i New Jersey innan han flyttade till New York och jobbade med ståuppkomik och skådespelning. Nolan flyttade så småningom till Hollywood och gick med i tv-serien Port Charles, där han spelade som Dr. Chris Ramsey från 1997 till 2003. Han gifte sig med skådespelerskan Jill Murray år 1999, som också spelade i Port Charles, och de har två barn. Efter tv-serien började han arbeta som röstskådespelare inom många datorspelsproduktioner.

En av hans mest anmärkningsvärda roller fick han år 2007 då han fick rollen som huvudkaraktären Nathan Drake i TV-spelet Uncharted: Drake's Fortune. Sedan dess har han fortsatt att spela som karaktären Drake i alla spelen inom Uncharted-serien. I en intervju med The Guardian berättade North att under hans spelning som Nathan Drake krävdes "mycket fantasi. Motion capture är i grunden teater inom Spandex; med ytterst lite rekvisita och man behöver en vilja av att göra en åsna av sig själv." North har nominerats två gånger på Spike Video Game Awards för kategorin: "Best Performance by a Human Male" för sin roll som Nathan Drake.

Andra av hans berömda röstroller inom datorspel inkluderar hans roll som "Desmond Miles" i Assassin's Creed-serien, "The Penguin" i Batman: Arkham City, "Dr. Edward Richtofen" i Call of Duty: World at War och Call of Duty: Black Ops, "Vossler" i Final Fantasy XII och "The Prince" i Prince of Persia

North är också känd för sina röstroller inom olika animerade TV-serier.

Filmografi

Animerade serier

Live action-roller

Filmer

Datorspel

Referenser

Externa länkar 
 

Amerikanska röstskådespelare
Levande personer
Födda 1970
Skådespelare från Connecticut
Personer från New Haven
Män
Alumner från University of North Carolina at Chapel Hill
Then He Kissed Me

Then He Kissed Me är en poplåt komponerad av Phil Spector, Ellie Greenwich och Jeff Barry. Den spelades in av The Crystals med Dolores "LaLa" Brooks som huvudsångare och lanserades på singel 1963. Låten har en typisk "wall of sound"-produktion av Phil Spector.

1965 spelades låten in under titeln Then I Kissed Her av The Beach Boys med Brian Wilson som producent till skivan Summer Days (And Summer Nights!!). I april 1967 släpptes denna version på singel i Europa där den blev en hit i flera länder.

Andra artister som spelat in låten är Martha and the Vandellas på albumet Heat Wave, Sonny & Cher på albumet Look at Us och hårdrockgruppen Kiss på albumet Love Gun.

Låten blev 2004 listad som #493 i magasinet Rolling Stones lista The 500 Greatest Songs of All Time, men när listan gjordes om 2010 fanns låten inte med längre. Pitchfork Media listade låten som #18 på sin lista över "The 200 Greatest Songs of the 1960s".

Listplaceringar, The Crystals

Listplaceringar, The Beach Boys
(samma källor används till dessa placeringar som The Crystals där inget annat anges)

Källor

Musiksinglar 1963
MP2

MP2 kan syfta på:

 MP2 – en kulsprutepistol, se Uzi
 MP2 – en årsmodell av en tung lastbil, se Mercedes-Benz Actros
 MP2 (ljud) – ett ljudformat i MPEG-1