kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rence van der Wal

Rence van der Wal, född 2 maj 1989 i Ede, Gelderland, är en nederländsk fotbollsspelare.

Han spelar för närvarande i Eerste Divisie-klubben Go Ahead Eagles från Deventer och ses som en av de mest lovande anfallarna i Nederländerna just nu. Han var eftertraktad av många Eredivisie-klubbar också, men valde att stanna med Go Ahead Eagles istället, efter en pratstund med Marc Overmars som också påbörjade sin karriär där.

Externa länkar
Rence van der Wal på football-talents.co.uk

Nederländska fotbollsspelare
Spelare i Go Ahead Eagles
Spelare i SC Cambuur
Personer från Ede
Födda 1989
Levande personer
Män
Jamendo

Jamendo är en webbplats, ett webbsamhälle och ett koncept för spridning av fri musik (Creative Commons/Free Art License) – musik som laddats upp till Jamendos server av upphovsmän och artister och distribueras sedan genom fri nedladdning till lyssnare och användare under olika Creative Commons-licenser. I juni 2007 fanns över 3500 album uppladdade till Jamendo.

Webbplatsen var från början franskspråkig (start januari 2005), men idag kan man välja bland ett 10-tal språk, däribland svenska. Användningen bygger på medlemskap och genom medlemskapet och inloggningen kan man bygga spellistor och få tillgång till statistik, olika sorteringsfunktioner, information om artister och upphovsmän etc. 

Musiken som distribueras via Jamendo kan spridas och också användas fritt i andra produktioner utan andra avtal med upphovsrättsorganisationer eller skivbolag. Det här innebär att man förutom nedladdning och spridning genom peer-to-peer-nätverk som BitTorrent, eDonkey eller eMule även kan använda musiken i icke-kommersiella videofilmer (som sedan utan begränsning kan visas publikt och spridas via nätet) eller starta en icke-kommersiell radiostation på nätet baserad på musik från Jamendo.

Genom Jamendo får artister och upphovsmän uppmärksamhet och spridning av sin musik. De kan även få betalt för sin musik genom att vinsterna från webbplatsens reklamintäkter delas mellan Jamendo och artisterna.

Namnet är en så kallad portmanteau, en sammanslagning av två ord: jam och crescendo.

Externa länkar
Jamendo
Jamendo, a business model that works av Robert Nagle.

Webbplatser med musikanknytning
Lista över Storbritanniens teknikministrar

Detta är en lista över Storbritanniens teknikministrar. Posten fanns under Harold Wilsons första två regeringar.

Referenser

Källor
Ghost in the Machine

Ghost in the Machine är det fjärde studioalbumet av det brittiska rockbandet The Police, utgivet 2 oktober 1981. Albumet skiljer sig från föregångarna bland annat genom att keyboards och även saxofoner används i större omfattning.

Låten Invisible Sun, som handlar om oroligheterna i Nordirland, blev en hit i Storbritannien där den släpptes som singel redan innan albumet. Även Every Little Thing She Does Is Magic blev en stor hit med en förstaplats på singellistan i Storbritannien och en tredjeplats i USA.

Låtlista

Medverkande

The Police
Sting – bas, kontrabas, keyboard, saxofon, sång
Andy Summers – gitarr, keyboard
Stewart Copeland – trummor, slagverk, keyboard

Övriga musiker
Jean Roussell – piano

Produktion
Hugh Padgham – producent, ljudtekniker
Ted Jense – mastering
Jeffrey Kent Ayeroff, Mick Haggerty, Vartan – art direction
Jeffrey Kent Ayeroff, Mick Haggerty – design
Duane Michals – foto

Listplaceringar och certifikationer

Referenser

Musikalbum 1981
Album av The Police
Album utgivna på A&M Records
Rolf Johansson (författare)

Rolf Johansson född 2 mars 1953 i Brösarp, Skåne, är en svensk författare.

Bibliografi 
1973 – Nirvana (dikter)
1979 – Hushållerskan (roman)
1981 – Nådatid (roman)
1981 – Spelskiss (6 enaktare)
1983 – Skyddslingen (roman)
1985 – Murarna kring mina ägor (roman)
1986 – Det var jag som älskade Percy (roman)
1991 – Halm (roman)
1994 – Tecken (aforismer, tolkade i bild av Jan-Bertil Andersson)
2000 – Samtal med Gud om skapelsens brister (bilder av Jan-Bertil Andersson)

Priser och utmärkelser 
1979 – Landsbygdens författarstipendium
1981 – Aftonbladets litteraturpris
1986 – Albert Bonniers stipendiefond för yngre och nyare författare

Svenska romanförfattare
Svenskspråkiga romanförfattare
Födda 1953
Män
Levande personer
Svenska författare under 1900-talet
Personer från Brösarps socken
En händig man (sång)

En händig man, skriven av Per Gessle  och släppt den 21 maj 2007, är den första singeln från Per Gessles album En händig man.

Singeln

Låtlista
"En händig man" - 3:01
"Vet du vad jag egentligen vill?" - 2.03

Listplaceringar
På den svenska singellistan innehade singeln förstaplatsen under en vecka från 31 maj 2007. På Svensktoppen tog sig melodin in på listan den 17 juni 2007, och nådde sjundeplatsen , vilket blev den bästa placeringen där under de totalt fyra veckor melodin låg på Svensktoppen  innan låten fick lämna listan . På Trackslistan tog sig låten in den 9 juni 2007, och hamnade på 19:e plats.

Video
En musikvideo, regisserad av Jefferey Richt, spelades in utanför Halmstad och visar Per Gessle körandes i en bil och sjungandes vid en klippig kust.

Referenser

Externa länkar
 Per Gessles diskografi

Låtar av Per Gessle
Svensktoppsmelodier 2003
Svenskspråkiga sånger
Singelettor i Sverige
Gaiafilosofi

Gaiafilosofi är tanken att jordklotet är ett levande väsen och innehåller alla de karaktäristika som ligger begreppet liv, bland annat ämnesomsättning, reproduktionsförmåga (på en astronomisk tidsskala) och medvetenhet med mera. Det är en så kallad gaiateori.

En nutida mystiker, Martinus Thomsen har i sitt bokverk Tredje Testamentet med sin så kallade kosmologi beskrivit grundläggande principer för hur universum (både det materiellt synliga och det andligt osynliga) skulle vara organiserat. En av dessa principer uttrycker han som "Liv i liv", det vill säga att allt liv försiggår som del i något större. Ett exempel är organen och cellerna i vår kropp som lever med oss som värdvarelser. Han menar att ett organ har självständigt liv eftersom det kan plockas ut och även transplanteras till en annan varelse. Samtidigt är alla varelser delväsen i Gaia, det vill säga jordklotets samlade livsrum bestående av mineral, växter och djur. I första hand är Gaias livsrum lokaliserat till ekosfären, men även det inre ses som en del av dess kropp. Därmed tillskrivs även mineral, en form av liv. Enligt en sådan mer omfattande definition av liv, blir allt i universum en aspekt av liv, och helheten är det som somliga håller för Gud, samtidigt som döden inte längre existerar.

Framväxandet av internet ses av senare gaiafilosofer som en organisation av Gaia's nervsystem, det globala tankesystemet, där tänkande varelser utgör nervernas synapser.

Se även 
 James Lovelock
 Biophiliahypotesen

Rörelser inom metafysik

ru:Философия Гайи
Retinopati

Retinopati är en kärlförändring i ögats näthinna till exempel blödning eller ödem, som förekommer vid diabetes eller hypertoni.

Ögonsjukdomar
Medicinska symtom
Ödem
Kärlsjukdomar
Diabetes
Tropiska sjukdomar

Tropiska sjukdomar är infektionssjukdomar som är vanligast förekommande i tropikerna eller vars spridning är svårare att förhindra i tropikerna. 

 Afrikansk trypanosomiasis också kallad sömnsjuka

 Chagas sjukdom

 Denguefeber

 Flodblindhet (onchocerciasis)

 Leishmaniasis
 Mukokutan leishmaniasis även kallad espundia
 Kutan leishmaniasis även kallad orientböld
 Visceral leishmaniasis även kallad svarta febern, kala-azar

 Lepra

 Lymfatisk filarios även kallad elefantiasis, elefantsjuka

 Malaria

 Snäckfeber

 Tuberkulos

Tuberkulos och lepra är inte exklusivt tropiska sjukdomar dock så är incidensen av dem mycket högre i de tropiska områden jämfört med icke-tropiska områden.

Infektionssjukdomar
Tropikerna
Sabri Sarıoğlu

Sabri Sarıoğlu, född 26 juli 1984 i Samsun, är en före detta turkisk fotbollsspelare (mittfältare) som spelade från år 2003 för Galatasaray och tidigare i det turkiska landslaget.

Sarıoğlu blev i september 2011 utnämnd till lagkapten för Galatasaray, då den tidigare lagkaptenen Arda Turan lämnade för Atlético Madrid.

Externa länkar 

Födda 1984
Turkiska fotbollsspelare
Män
Levande personer
Fotbollsspelare i Galatasaray SK
Spelare i Süper Lig
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Willy Granqvist

Willy Herbert Granqvist, född 9 augusti 1948 i Mälarhöjden, död 31 juli 1985 i Stockholm, var en svensk författare och radioman verksam vid radions kulturredaktion.

Biografi 
Han var en av tre söner till spårvägsarbetaren Herbert Granqvist och Sonja, född Karlsson. 

Mellan 1970 och 1971 studerade Granqvist vid Uppsala universitet, men på grund av att han fick en anställning vid Sveriges Radio bestämde han sig för att tills vidare skjuta upp sina studieplaner. Under sin tid vid Sveriges Radio innehade han flera olika tjänster bland annat som redaktör på kulturradion och Dagens dikt. 

Granqvist begick självmord 1985. Han är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Bibliografi 
1974 – Kropparna och rummen
1975 – En mun
1976 – En ängel i vår tid
1977 – Du är ett barn nu
1978 – Det blåser i min kropp
1980 – Kropp
1982 – Mörkret
1984 – Tiden har inget namn
1985 – Glömskan
1987 – Natten
2005 – Samlade skrifter 1974–1976
2006 – Samlade skrifter 1977–1980

Priser och utmärkelser 
1975 – Stig Carlson-priset
1982 – Aftonbladets litteraturpris

Referenser

Externa länkar 
 Willy Granqvist-sällskapet

Födda 1948
Avlidna 1985
Personer inom Sveriges Radio
Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Män
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Författare som begått självmord
Författare från Stockholm
Lista över Storbritanniens hälsoministrar

Detta är en lista över Storbritanniens hälsoministrar.

Referenser

 
Storbritannien
Hälsominister
Sjöfestspelen Mörbisch

Sjöfestspelen i Mörbisch är en operettfestival i den österrikiska orten Mörbisch.

Kammarsångaren Herbert Alsen vid statsoperan i Wien initierade 1955 idén att genomföra en operettfestival i Mörbisch vid Neusiedlersjön. Efter två års förberedelse där även en friluftsscen vid sjöstranden uppfördes startade festivalen 1957 med operetten zigenarbaronen av Johann Strauß d.y. Det gavs 6 föreställningar som sågs av 7 000 besökare. 

Festivalen var redan i början en stor framgång. 1959 byggdes sjöscenen ut för att ge plats åt 3 000 besökare och även antalet föreställningar utökades. Idag erbjuder sjöscenen 6 000 sittplatser. Mer än 30 föreställningar under juli och augusti attraherar över 200 000 besökare årligen. 

Festspelens intender var/är:
1957–1978: Herbert Alsen
1978–1980: Fred Liewehr
1980–1984: Franziska Schurli
1984–1989: Heinrich Mayer
1990–1993: Rudolf Buczolich
1993-2012: Harald Serafin
seit 2012: Dagmar Schellenberger

De senaste åren visades följande operetter:
2000: Zigenarbaronen av Johann Strauß d.y.
2001: Leendets land av Franz Lehár
2002: Czardasfurstinnan av Emmerich Kálmán
2003: Giuditta av Franz Lehár
2004: Grevinnan Mariza av Emmerich Kálmán
2005: Glada änkan av Franz Lehár
2006: Greven av Luxemburg av Franz Lehár
2007: Wiener Blut av Johann Strauß d.y.
2008: Vita Hästen av Ralph Benatzky
2009: My Fair Lady av Frederick Loewe
2010: Tsarevitj av Franz Lehár
2011: Zigenarbaronen av Johann Strauß d.y.
2012: Läderlappen av Johann Strauß d.y.
2013: Tiggarstudenten av Carl Millöcker
2014: Anatevka av Jerry Bock
2015: En natt i Venedig av Johann Strauß d.y.
2016: Viktorias husar av Paul Abraham
2017: Fågelhandlaren av Carl Zeller
2018: Grevinnan Mariza av Emmerich Kálmán

Burgenland
Festivaler i Österrike
Interverbum

Interverbum, grundat 1974, är ett kunskapsföretag inom översättning, tolkning, språkutbildning, lokalisering av programvaror och webbplatser samt terminologihantering. 

I oktober 1999 gick Interverbum samman med Exportrådet Språktjänst, etablerat 1887. Tillsammans har man tillgång till ett globalt språkhanteringsnätverk. Med hjälp av projektledare, interna översättare, lingvister, grafiker, datatekniker, språklärare, tolkar och cirka 1 000 frilansande översättare runt om i världen, kan Interverbum hantera flerspråkiga översättningsprojekt. 

Verksamheten drivs för närvarande från kontor i Stockholm, Göteborg, Malmö, Linköping, Köpenhamn, London, New York, Chicago, Boise, Los Angeles samt Singapore.

Interverbum är en av delägarna i ETC Brussels NV, som grundades 1988, och är ett nätverk av europeiska översättningsbolag som tillhandahåller EU komplett språkservice för översättning till alla EU-språken.

Interverbum köptes upp av finländska AAC Global i augusti 2008.

Externa länkar
Interverbums hemsida

Svenska företag
Företag bildade 1974
Thomas Stamford Raffles

Sir Thomas Stamford Raffles, född 5 juli 1781 i Port Morant, Jamaica, död 5 juli 1826 i Barnet, London, var en brittisk kolonial administratör, resenär och naturintresserad utforskare. Han grundade 1819 den moderna staden Singapore som brittisk koloni. Sir Thomas har gett namn till det berömda Raffles Hotel i Singapore och världens största blomma, Rafflesia arnoldii.

Vid 14 års ålder började Raffles som extra skrivare i Brittiska Ostindiska Kompaniets tjänst och sändes 1805 ut till Penang som biträdande sekreterare till guvernören där. Han blev 1807 guvernörens ordinarie sekreterare, studerade det malajiska språket och seder och lyckades 1808 förhindra genomförandet av kompaniets sedermera på hans råd upphävda beslut att överge och förstöra den 1795 ockuperade staden Malacka på Malackahalvön. 

1810 besökte Raffles Calcutta och uppgjorde därvid med generalguvernören över Brittiska Indien, Lord Minto, en plan för erövring av den nederländska kolonin på Java. Han åtföljde 1811 Minto på expeditionen dit och var från oktober 1811 till mars 1816 som vice guvernör Javas styresman. Som sådan befäste han britternas välde över hela ön - holländarna hade endast kontrollerat 60 procent av Java. Han uppmuntrade kaffeodlingen, mildrade lagstiftningen, införde jury i rättskipningen samt avskaffade tortyr och slaveri på ön. Hans försök att genom modernisering av jordbeskattningen förvaltningen tryggade inkomster mötte på flera håll av motstånd. Då England 1816 återlämnade ön till holländarna, bibehöll dessa de flesta av Raffles reformanordningar, och hans ämbetstid kom därigenom att bilda epok i Javas historia.

Raffles hade hoppats, att Storbritannien skulle behålla ön, och han hade drömt om, att den skulle bli medelpunkten för ett brittiskt örike i Fjärran Östern samt utgångspunkt för anknytning av politiska och ekonomiska förbindelser med Japan. Under en tids av hälsoskäl nödvändig vistelse i hemlandet utgav Raffles sin History of Java (1817) och belönades för detta av prinsregenten Georg med knightvärdighet samma år.

Han var från mars 1818 till december 1823 vice guvernör i Bengkulu på Sumatra och sysselsatte sig där, liksom förut på Java, mycket med naturvetenskapliga, språkliga och arkeologiska studier. Under en forskningsfärd inåt ön 1818 i sällskap med den unge botanisten Joseph Arnold upptäckte han den efter dem båda uppkallade parasitväxten Rafflesia arnoldii.

Oupplösligt förknippat med Raffles namn är hans varaktigaste livsverk, grundläggandet av staden Singapore 1819 på en av honom genom fördrag med sultanen av Johore förvärv av en ö i Malackasundet, varigenom jämvikt vanns mellan engelsmän och holländare i Sydostasien och en stödjepunkt skapades för den brittiska handelns expansion österut. När Raffles 1824 anträdde hemresan från Bengkulu, råkade fartyget i brand, och han förlorade därvid sina  naturvetenskapliga samlingar samt  kartor och manuskript. Efter hemkomsten tog han initiativ till stiftandet av Zoological Society of London (1826).

Noter

Externa länkar

Födda 1781
Avlidna 1826
Brittiska upptäcktsresande
Män
Personer i Singapore under 1800-talet
Ledamöter av Royal Society
Borgen Güssing

Borgen Güssing är en medeltida borg vid staden Güssing i det österrikiska förbundslandet Burgenland. Borgen tronar över staden på en brant vulkankägel.

Historia 
Borgen omnämndes för första gången 1157 när den ungerska kungen Géza II förlänade bergen Quizun åt greve Wolker av Wildon. Denne lät bygga en träborg och grundade ett benediktinkloster vid fästningsbergets fot. 

Kung Béla III drog in Güssing vid slutet av 1100-talet och lät - i mitten av 1200-talet - bygga ut fästningen till en mäktig stenborg vilken ingick i fästningsbältet längs den ungerska västgränsen. 1270 övergick fästningen i greven Hedes ägo (hädanefter grevar av Güssing) som började byggde ut sin maktposition och förvärvade borgar, gods och byar i Västungern. Det ledde så småningom till konflikter med både den ungerska kungen och grannarna, habsburgarna. I en militär uppgörelse lyckades habsburgarna att inta Güssing år 1289. Efter fredsförhandlingar lämnades borgen tillbaka två år senare. Men på 1320-talet reste sig grevarna av Güssing mot den ungerska kungen. 1327 föll borgen i kungens händer och förblev kunglig egendom fram till 1391.

Borgen övergick i familjens Ujlakis ägo, en adelssläkt från Siebenbürgen. De förstärkte borgens försvarsanläggningar. 1451 valdes kejsar Fredrik III till ungersk kung i Güssing. Under de följande krigshandlingarna mellan habsburgarna och kungen Matthias Corvinus belägrades borgen flera gånger, men motstod alla attacker. 

Först efter att släkten Ujlaki hade slocknat övergick borgen i familjen Batthyánis ägo och förblev i deras ägo fram till idag. Borgen byggdes ut till en av de starkaste fästningarna i Västungern för att klara hoten under de osmanska krigen på 1500- och 1600-talen. Först under andra hälften av 1700-talet förlorade Güssing sin militära betydelse.

Borgen idag 
Borgen är öppen för besökare. Den inrymmer ett borgmuseum med mer än 5000 föremål ur borgens historia. 

På borgen ges teaterföreställningar, konserter m m. Sedan 1994 anordnas även ”Güssings borgspel” på sommaren

Gussing
Byggnader och anläggningar i Burgenland
Sicilianska

Sicilianska är ett romanskt språk som talas på Sicilien. Språket delas i åtta huvuddialekter.. Språket uppvisar influenser från grekiska, latin, arabiska, spanska och franska. Sicilianska har olika varianter i sig, och än har man inte kunnat skapa ett språk som samlar alla varianterna i ett enda mål.

Den italienska staten har inte velat erkänna sicilianskan som officiellt språk. Sicilianska anses vara hotat eftersom största delen av talare har börjat använda standarditalienska istället för sicilianska.

Språket skrivs med latinska alfabetet.

Fonologi

Konsonanter 

Källa:

Vokaler 

Källa:

Lexikon 
Räkneord 1-10 på sicilianska:

Källor 

Italodalmatiska språk
Språk i Italien
Subjekt–objekt–verb-språk
Sankt Margarethen im Burgenland

Sankt Margarethen im Burgenland (ungerska: Szentmargitbánya, kroatiska: Sveta Margareta) är en köpingskommun i det österrikiska förbundslandet Burgenland. Kommunen ligger cirka 10 km sydost om Burgenlands huvudstad Eisenstadt. Sankt Margarethen har anor tillbaka i medeltiden och tillhörde Ungern fram till 1921.

I Sankt Margarethen finns barocka bostadshus från tiden efter den stora branden 1745. Kyrkan är sengotisk och benhuset härstammar från början av 1300-talet.

Nära Sankt Margarethen ligger ett välkänt stenbrott som redan brukades under romartiden (Römersteinbruch). Stenbrottet har en yta på 15 hektar. Kalksandstenen från stenbrottet användes under romartiden för att bygga Carnuntum och Vindobona. Under medeltiden byggdes bland annat Stefansdomen i Wien med sten från Sankt Margarethen.

Stenbrottet är idag turistmål och kan besökas. Den nerlagda delen av stenbrottet erbjuder idag även tre kulturella sevärdheter.
 en friluftatelier för skulptörer från hela världen som varje sommar förverkligar sina idéer genom att ofta skapa monumentala skulpturer
 operafestivalen St. Margarethen
 passionsspel där ca 500 amatörskådespelare från orten gestaltar Jesu lidande. Passionsspelen äger rum vart femte år

Referenser

Externa länkar 

Orter i Burgenland
Kommuner i Burgenland
Slottet Kobersdorf

Slottet Kobersdorf är en ombyggd medeltida borg i orten Kobersdorf i det österrikiska förbundslandet Burgenland.

Slottet Kobersdorf har anor tillbaka till 1320-talet, när en borganläggning uppfördes för att skydda Stooberbachdalen mot väst. Borgen var helt omgiven av breda vattengravar. Borgen som låg vid den ungersk-österrikiska gränsen bytte flera gånger ägare och var indragen i de militära konflikterna mellan habsburgarna och de ungerska kungarna. Under de osmanska krigen på 1500- och 1600-talen ingick Kobersdorf i habsburgarnas fästningsbälte mot det osmanska riket. I mitten av 1600-talet byggdes borgen om och ut. Slottstrakterna i senrenässans integrerar äldre byggnadsdelar.

1704 köpte Paul Estherházy slottet. Därefter gjordes inga om- eller tillbyggnader. 1963 såldes slottet till en arkitekt från Wien som började med renoveringen av slottet.

Slottet visas en gång i veckan för allmänheten. På slottet genomförs slottsspelen Kobersdorf i juli månad, där det visas klassiska komedier av bland andra Shakespeare och Molière men även Molnár och Brecht.

Kobersdorf
Byggnader och anläggningar i Burgenland
Kobersdorf

Kobersdorf (ungerska: Kabold, kroatiska: Kobrštof) är en köpingskommun i det österrikiska förbundslandet Burgenland. Kommunen ligger cirka 16 km norr om distriktshuvudorten Oberpullendorf i mellersta Burgenland. Kobersdorf har anor från medeltiden och omnämndes för första gången på 1300-talet. Fram till 1921 tillhörde Kobersdorf Ungern.

Kommunen består av tre orter (Ortschaften) (inom parentes invånarantal ):
Kobersdorf ()
Lindgraben ()
Oberpetersdorf ()

Kobersdorf är mest känd för sitt slott (Slottet Kobersdorf). Kulturhistoriskt intressant är förutom slottet:
 den katolska kyrkan, byggd 1728 i barock stil
 den protestantiska kyrkan från 1785
 det judiska templet från mitten av 1800-talet i nyromanisk stil

Heimathaus, ett före detta ungerskt tullhus, är idag museum.

På slottet genomförs årligen slottsspelen Kobersdorf i juli månad, där det visas ”klassiska” komedier från bland annat Shakespeare och Molière, men även Molnár och Brecht

Vänorter 
  Waldbrunn, Tyskland

Referenser

Externa länkar 

Orter i Burgenland
Kommuner i Burgenland
Store (gardin)

Store (franska; italienska: stora) är en tunn gardin som hänger så att den täcker hela fönstret, men var från början egentligen ett insynsskydd för fönstrets nedre del.

Källor

Hemtextilier

fr:Store
Slottet Esterházy

För släkten Esterházy och andra slott med samma namn, se Esterházy

Slottet Esterházy (Schloss Esterházy'') ligger i Eisenstadt, huvudstaden i det österrikiska förbundslandet Burgenland.

Historia 
Slottet Esterházy har anor från medeltiden, en borg uppfördes på platsen redan på 1200-talet. 1364 förvärvades borgen av familjen Kanizsai som flyttade till Eisenstadt och byggde ut borgen. 1392 gästade kungen Sigismund av Ungern slottet.

Om borgens historia de närmaste århundraden vet man inte mycket. Borgen omnämns knappast. Men 1622 fick familjen Esterházy Eisenstadt som pant. 1648 köpte Laudislaus Esterházy borgen. Hans bror Paul lät bygga om borgen till ett representativt barockslott efter ritningar av den italienske arkitekten Carlo Martino Carlone. 1680 var slottet klart och året efter gästades slottet av kejsar Leopold I. 

I början på 1800-talet började Nikolaus II Esterházy ytterligare en ut- och ombyggnad. Han anlitade den franske arkitekten Pierre-Charles de Moreau, en av de främsta företrädare för den franska klassicismen i Österrike. De Moreau ledde inte bara ombyggnaden av slottet, han gestaltade även slottsparken i klassicistisk anda och ritade palmhuset. Men koalitionskrigen påverkade också fursten Esterházys finanser och utbyggnaden avstannade efter några år. Två planerade flygelbyggnader som skulle inhysa en teater och ett museum förverkligades aldrig.

I slutet av 1800-talet genomfördes större renoveringar, men inga förändringar på slottet.

Slottet idag 
Delar av slottet är öppna för besökare, bland annat slottskyrkan och Haydnsalen. På slottet finns också en utställning över släkten Esterházys 300-åriga historia.

Representationsvåningen kan också hyras och används för kulturella tillställningar, konserter och representativa mottagningar. 

Andra delar av slottet är uthyrda till förbundslandet Burgenland som har kontor där.

Esterhazy
Byggnader och anläggningar i Burgenland