Centurion (stridsvagn)

Centurion  är en brittisk stridsvagn, som tillverkades i totalt 4,423 vagnar åren 1946–1962, totalt finns det 13 grundläggande modeller vilka även utvecklats till ett antal varianter. I den brittiska armén ersattes den av Chieftain.

Historik
Stridsvagnen infördes 1945, och blev Storbritanniens främsta stridsvagn perioden efter andra världskriget. Den anses allmänt vara en av de mest framgångsrika stridsvagnar som konstruerats i efterkrigstiden, och var kvar i produktion fram till 1960-talet. Stridsvagnen har medverkat i ett flertal krig fram till 1980-talet. Chassit har även anpassats för andra typer av stridsfordon.

Utveckling av stridsvagnen började 1943 och tillverkningen inleddes i januari 1945. Sex prototyper anlände till Belgien mindre än en månad efter att kriget i Europa slutade i maj 1945. Första gången stridsvagnen var med i ett krig, var 1950 i de brittiska styrkorna i Koreakriget. Centurion tjänstgjorde senare i Indo-pakistanska kriget 1965, där den i strid möte amerikanska stridsvagnarna M47 och M48 Patton, den förekom även i Vietnamkriget av australienska Royal Australian Armoured Corps.

Under sexdagarskriget 1967 och Oktoberkriget 1973 användes den med fantastiska resultat av Israel, vilka även använde den under invasioner av Libanon 1978 och 1982. Modifierade Centurions, som bepansrade trupptransportfordon, användes i Gaza, på Västbanken och på vid den libanesiska gränsen. Stridsvagnen användes även av Jordanien 1970, då i syfte att hindra ett syriskt intrång i Jordanien i samband med Svarta september. Under Sydafrikanska gränskriget hade Sydafrika baserat sina Centurions i Angola.

Stridsvagnen har blivit en av de mest använda stridsvagnarna runt om i världen, där ett flertal var i tjänst fram till 1990-talet. Centurion använde så sent som 2006 i Israel-Libanon kriget, men då i starkt modifierade versioner. I den sydafrikanska armén tjänstgör fortfarande 200 vagnar, vilka har modifierats under 1980-talet och 2000-talet som Olifant.

Den framsynta konstruktionen var väl lämpad för uppgradering och modernisering vilket utgjorde en viktig faktor för modellens långa livslängd. Centurion ingick i det svenska försvaret åren 1953–2000, då den successivt ersattes av tyska Leopard 2 (Strv 121 och Strv 122).

Centurion i Sverige 

Direkt efter andra världskriget stod det klart att den brokiga svenska stridsvagnsparken var föråldrad. Kungliga arméförvaltningens (KAF) utredning visade att den mest kostnadseffektiva ersättaren var den brittiska stridsvagnen Centurion Mk III, som skulle kunna uppgraderas i framtiden. Storbritannien var dock inte redo att leverera sådana innan egna behov var täckta, vilket beräknades ta fem till femton år. Därför testade Sverige bland annat de franska AMX-13, men ÖB general Nils Swedlund, ville hellre ha en tyngre stridsvagn med kraftigare pansar för att klara av hotet från taktiska atomvapen varför projekt KRV inleddes. 

I december 1952 ändrade Storbritannien uppfattning på grund av statsekonomiska trångmål och i årsskiftet 1952/1953 beslöt försvarsminister Torsten Nilsson att köpa Centurion, varvid både KAF och arméchefen general Carl August Ehrensvärd förbigicks. General Ehrensvärd hade varit kritisk till Centurion och hävdat att den var "väl tung för svenska förhållanden och dyrbar, även i drift".  

En order på åttio Centurion Mk 3 lades i januari 1953. De första anlände till Sverige den 2 maj 1953 direkt från brittiska mobiliseringsförråd. Stridsvagnarna stationerades vid Skånska dragonregementet (P 2) med beteckningen strv 81 (numret 81 visar att det var den första svenska stridsvagnen med 8 cm kanonkaliber). År 1955 inköptes 160 Centurion Mark 5 för att uppgradera pansarbrigaderna. Dessa vagnar utgjorde kärnan i pansarbrigaderna till början av 1960-talet. Både Mk 3 och Mk 5 var tillverkade i brittiska tum-mått.

År 1958 beslutades om inköp av 110 Centurion Mk 10 med en 10,5 cm kanon, som dessutom övergått till NATO-standardens meter-system för mått och skruvar. Den fick svensk beteckning strv 101.

Under 1964–1966 byggdes samtliga Centurion Mark 3 och 5 om och fick samma 10,5 cm pjäs som strv 101. Därför fick de den nya beteckningen strv 102.

År 1980 beslöt armén att inleda skrotningen av Centurionvagnarna i syfte att ersätta dem med en ny svensktillverkad stridsvagn, Stridsvagn 2000. Detta ändrades i samband med försvarsbeslutet 1982 i väntan på den nya vagnen och några år därefter sköts det nya fordonet på framtiden.  

Istället utfördes mellan 1983 och 1987 "”torn-REMO" (REnovering och MOdifiering) där riktmaskineriet fick nya gyron, riktdon och elektronikdelar för ökad precision, ny eldledning med laseravståndsmätare och måldator, mörkerstridsutrustning inkluderande 71 mm Lyran lyskastare samt värmemanschett över eldrör, avgasrör och ljuddämpare. Dessutom förstärktes frontpansaret på strv 102 för att få samma skydd som strv 101. Slutligen fick samtliga vagnar, bland de första i världen, reaktivt pansar från FFV Ordnance till skydd mot pansarspränggranater. Samtidigt med REMO fick 80 st strv 102 dessutom ett nytt motorpaket bestående av en Continental dieselmotor och en automatlåda från Allison. Dessa vagnar med betydligt större rörlighet och enklare underhåll fick beteckningen strv 104. Innan det stod klart att köpet av strv 122 skulle kompletteras med den enklare strv 121 fanns prototypen klar för en sista uppgradering av Centurion i form av strv 105, men detta skrinlades när Leopard 2 började levereras. 

Förutom stridsvagnarna i de reguljära förbanden har ett antal försöksvagnar funnits. Det gjordes mängder av försök med Centurionstridsvagnen. Den provades bland annat som pansarvärnsrobotfordon, broläggare och schaktmaskin. I mitten av 1980-talet anskaffas trettio kopior på den sovjetiska minvälten KMT-4, vilket gjorde att vissa Centurioner fick anta rollen som minröjare.  

I början av 1990-talet inköptes 16 begagnade Centurioner Mk 7 i nyskick från Schweiz (à 10.000 SFr) för att användas i analyser av skydd och verkan. Dessa stationerades huvudsakligen på FMV i Karlsborg. Vid utprovningen av det svenskutvecklade ballistiska skyddet till Strv 122 framkom behovet av en mobil 12 cm kanon, varför lösningen blev att installera en 12 cm L44:a i en av testvagnarna. Denna Centurion var fortfarande i bruk 2009 som skjutrigg och var troligen världens enda Centurion med så tung beväpning.

Versioner
Stridsvagn 81
År 1953 levererades 80 vagnar av versionen Mk 3, vilka följdes upp 1955 med 160 vagnar av versionen Mk 5. Samtliga vagnar var försedda med en 84 mm kanon och instrumenteringen i engelska enheter, skruvgängor i icke NATO-standard.

Stridsvagn 101
Åren 1959–1960 levererades 110 vagnar av typen Centurion Mk 10 med gyrostabiliserad 10,5 cm kanon, bättre frontpansar (120 mm pansarstål i stället för 76 mm), drivmedelstank ökad från 540 till 1000 liter, golv i tornet, skruvgängor av NATO-standard samt instrumentering i metriska enheter. Den svenska beteckningen blev stridsvagn 101 (strv 101), då det var den första stridsvagnen med kaliber över 10 cm.

Stridsvagn 101R
Stridsvagn 101 genomgick i början av 1980-talet en så kallad REMO (renovering och modifiering) och fick tillägget R.

Stridsvagn 102
Åren 1964–1966 modifierades samtliga 240 stridsvagn 81 med en 10,5 cm kanon, samt utrustades med två Ra 421 (radiostation 421) och gavs beteckningen stridsvagn 102 (strv 102).

Stridsvagn 102R
Stridsvagn 102 genomgick i början av 1980-talet REMO och fick tillägget R. En del i detta var extra pansar för att nå samma skydd som strv 101 och reaktivt pansar med ökad skyddsnivå.

Stridsvagn 104
Åren 1984–1986 genomgick 80 vagnar av typen strv 102 så kallade REMO. Dessa vagnar modifierades samtidigt med ny dieselmotor och automatväxellåda för väsentligt ökad rörelseförmåga. Samtliga Stridsvagn 104 tilldelades Kristianstadsbrigaden (PB 26) med beteckningen strv 104. Vagnarna hamnade senare på Gotland.

Stridsvagn 105
Stridsvagn 105 är en modifierad Stridsvagn 102R, med bland annat nytt fjädringssystem till bandaggregatet, IRV-sikte och ny förarlucka. Endast byggd som prototyp. Togs fram för komplettera den stridsvagn som skulle väljas i samband med FMV:s upphandling av ny stridsvagn, i början av 1990-talet. 

Stridsvagn 106
Stridsvagn 106 är en modifierad Stridsvagn 101R, med bland annat ny fjädring, etc, dock aldrig byggd.

Bärgningsbandvagn 81
Bärgningsbandvagn 81 är bärgningsbandvagn och baserad på samma chassi stridsvagn 81. Bärgningsbandvagnen är främst avsedd att användas tillsammans med stridsvagn 81, 101, 102 och 104.

Avveckling 
I samband med att Stridsvagn 121 skulle levereras till Sverige 1994 och beslutet om anskaffning av Stridsvagn 122 var taget, började de kvarvarande Strv 101 och Strv 102 att utrangeras 1992 i väntan på skrotning. Kvar fanns 80 stycken Strv 104 vid Kristianstadsbrigaden (PB 26), dock skulle denna brigad avvecklas 1994. I samband med denna avveckling kom 60 stycken av Kristianstadsbrigadens stridsvagnar att överföras 1992 till Södermanlandsbrigaden (MekB 10), där de var i tjänst fram till 1994, då de överfördes till Gotland för att uppgradera och modernisera Gotlandsbrigaden (MekB 18). Stridsvagnarna kom att tjänstgöra vid Gotlandsbrigaden till 2000 års försvarsbeslut, då stridsvagnsutbildningen upphörde vid brigaden och Stridsvagn 104 utrangerades och skrotades.

Centurion i världen 
Första gången den sattes in i strid var i Koreakriget.

Centurion har bland annat använts i följande krig:
 Koreakriget
 Suezkrisen
 Kriget 1965 i Indien
 Sexdagarskriget
 Jom Kippur-kriget
 Vietnamkriget
 Inbördeskriget i Angola 
 Gulfkriget

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar 

Pansarmuseet - Stridsvagn 81, 101, 102, 104, 105
Ointres.se/pansar
  skapat av Försvarsfordonsmuseet Arsenalen

Stridsvagnar under kalla kriget
Svenska stridsvagnar
Brittisk krigsmateriel under kalla kriget