kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Laika

Laika eller Lajka kan syfta på

 Laika (musik) – en genre inom folkmusik
 Laika (musikgrupp) – en brittisk rockgrupp som bildades 1993
 Laika & The Cosmonauts – ett finskt surfband
 Laika Come Home – ett remixalbum av Gorillaz från 2002
 Lajka – en hund som användes i det sovjetiska rymdprogrammet
 Lajka (hundtyp) – en generell benämning på flera hundraser av ställande jakthundar
Lajka (hundtyp)

Lajka är en generell benämning på flera hundraser av ställande jakthundar. De används både vid jakt på älg och rovdjur, som exempelvis lo och björn.

Raserna är 52–61 cm höga, bland annat beroende på kön. Användningsområdena är både småviltjakt och högviltsjakt, som en allround jakthund. I Ryssland används lajkorna till alla slags jaktformer.

Se även
 Rysk-europeisk lajka
 Västsibirisk lajka
 Östsibirisk lajka
 Älghund
 Jaktprov för ställande hund
 Jaktprov för skällande fågelhund

Källhänvisningar

Externa länkar

 
 
Hundrastyper
Föreningen Arbetarskrivare

Föreningen Arbetarskrivare är en svensk litterär förening med syfte att uppmuntra och inspirera till författarskap som utgår från arbete och vardagsliv.

Föreningen bildades först under mitten av 1980-talet som Arbetarskrivare i Norr, som en följd av litteraturkurserna på Medlefors folkhögskola utanför Skellefteå. Initiativtagare och första ordförande var författaren Bernt-Olov Andersson. Arbetarskrivare i Norr ombildades den 24 mars 1990 på Brunnsviks folkhögskola i Dalarna, till Föreningen Arbetarskrivare.

Verksamhet 
Verksamheten består av skrivarkurser, uppläsningskvällar, medlemsmöten med författarbesök, tidskriften Klass (startades 2015), utgivning av egna antologier och deltagande på bokmässor och i andra offentliga sammanhang. Medlemsantalet är omkring 300.

Föreningen Arbetarskrivare delar sedan 1995 ut ett litterärt stipendium till någon lovande skribent som ännu inte publicerat sig i bokform. Priset kallades tidigare Fem unga-stipendiet men bytte 2011 namn till Arbetarskrivares stipendium.

Utmärkelser 
 1998 – LO:s kulturstipendium i litteratur
 2005 – Stiftelsen SEKO sjöfolks kulturstipendiefonds kulturpris

Utgivning 
 1988 – Lort-Sverige idag (redaktör Bernt-Olov Andersson)
 1994 – Einstein i Fruängen (redaktör Göran Burén)
 1998 – Kärlek och bombhot (redaktör Göran Burén)
 2002 – Fem unga (redaktör Maj-Len Lyth)
 2003 – Polska räkmackor (redaktör Victoria Widmark)
 2006 – Kneg (redaktör Victoria Widmark)
 2010 – Skarpt läge (redaktör Victor Estby)
 2012 – Skarpt läge (pocket, redaktör Victor Estby)
 2012 – Landet som sprängdes (redaktör Victor Estby)
 2014 – Det arbetande folket (redaktör Victor Estby)
 2016 – Efter oss (redaktör Victor Estby)
 2018 – Jag tänker mycket på oss och våra utmattade kroppar (redaktörer Anna Jörgensdotter och Henrik Johansson)
 2020 – Världen vi lämnar (redaktörer Jens Paulsson och Hanna Wikman)
 2022 – amma arbete arv (redaktörer Anna Arvidsdotter och Marie Hållander)

Ordförande genom åren 
 Bernt-Olov Andersson (–1992)
 Heli Kittilä (1992–1996)
 Pelle Olsson (1996–2000)
 Jörgen Hassler (2000–2002)
 Monica Pettersson (2002–2007)
 Andreas Svanberg (2007–2010)
 Kerttu Jokela (2010–2011)
 Åke Johansson (2011–2014)
 Torgny Karnstedt (2014–2016)
 Jenny Wrangborg (2016–2018)
 Ewa Bergdahl (2018–2021)
 Karin Nilsson (2021–)

Referenser 
 "Historik". Föreningen Arbetarskrivare. Läst 30 augusti 2023.

Externa länkar
Föreningens webbplats
Föreningens blogg (2009–2016)

Svensk arbetarrörelse
Organisationer bildade 1990
Svenska författarsällskap
Lars "Osten" Bergström

Lars Arne "Osten" Bergström, född 9 maj 1956 i Luleå, är en före detta ishockeytränare. Han var 2008–2017 sportchef för Luleå HF. Han sägs kallas "Osten" för att han som liten såg rund ut, som en ost.

Bergström har varit tränare för bland annat Sveriges B-landslag, Malmö Redhawks och Luleå HF, där han var med och tog SM-guld 1996. Han var förbundskapten för Österrikes herrlandslag i ishockey mellan åren 2003-2005 och 2007-2009. Han har även tidigare varit idrottslärare på Bergviksskolan i Luleå.

Bergström har även varit ishockeyspelare i IFK Luleå och GroKo Hockey (nuvarande  Luleå HF).

Lars spelade också en roll som hockeytränare i TV-serien Björnstad 2020.

Karriär som tränare 
1980-1991 (assisterande), 1994-1998 - Luleå HF
1991 - Bodens IK
1992-1994 - Sveriges B-landslag
1998-2003 - Klagenfurter AC
2003-2005, 2007-2009 - Österrike
2005-2007 - Malmö Redhawks

Referenser 

Svenska ishockeytränare
Födda 1956
Levande personer
Män
Ishockeyspelare i Luleå HF
Ishockeytränare i Luleå HF
Sune Genell

Sune Genell, född 9 maj 1897 i Södra Åsums församling, Malmöhus län, död 7 december 1960, var en svensk läkare (obstetriker) och professor.

Genell avlade studentexamen i Malmö 1916 och inskrevs därefter vid Lunds universitet. Parallellt med sina medicinstudier var Genell med och grundade kårtidningen Lundagård 1920 och blev påföljande år den andre i raden av tidningens redaktörer.

Genell blev medicine licentiat 1928 och medicine doktor samt docent 1938. Under 1920- och 1930-talen verkade han som kvinnoläkare vid bland annat Universitetssjukhuset i Lund och Akademiska sjukhuset i Uppsala, lasaretten i Simrishamn, Vänersborg och Kristianstad samt barnbördshusen i Helsingborg och Göteborg. Från 1938 var han överläkare vid kvinnokliniken på Malmö allmänna sjukhus. Han utnämndes 1948 till professor i obstetrik och gynekologi och blev ledamot av Fysiografiska sällskapet i Lund 1950. Han författade ett hundratal avhandlingar och uppsatser inom obstetrik, gynekologi, endokrinologi och fysiologi.

Bibliografi
 Om könslivets hormoner - kortfattad översikt (Lund 1933)
 Uterin- och vaginalmuskulaturens funktionella uppgifter i den icke-gravida organismen (doktorsavhandling, Lund 1937)
 Kroppssjukvården i Malmö (Malmö 1954)
 Proceedings of Symposium on the Uterine Cervix as a Fertility Factor (redaktör tillsammans med Jan Asplund, Stockholm 1959)

Källor
 Anna Alsmark, Per Lindström m fl (red): Lundagård 1920-1995 - boken om tidningen (Lund 1995)

Externa länkar 
 

Svenska professorer i obstetrik och gynekologi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer i Malmös historia
Födda 1897
Avlidna 1960
Män
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Svenska endokrinologer
Personer från Södra Åsums socken
In the Middle of Nowhere

In the Middle of Nowhere är Modern Talkings fjärde album släppt 1986. Låten Geronimo's Cadillac från albumet blev en stor succé.

Låtar
 "Geronimo's Cadillac" — 3:21
 "Riding On A White Swan" — 3:56
 "Give Me Peace On Earth" — 4:15
 "Sweet Little Sheila" — 3:06
 "Ten Thousand Lonely Drums" — 3:33
 "Lonely Tears In Chinatown" — 3:33
 "In Shaire" — 3:46
 "Stranded In The Middle Of Nowhere" — 4:34
 "The Angels Sing In New York City" — 3:36
 "Princess Of The Night" — 3:57

Musikalbum 1986
Album av Modern Talking
Engelskspråkiga musikalbum
Rosengrenska stiftelsen

Rosengrenska stiftelsen är en göteborgsbaserad stiftelse med syfte att ge hälso-, sjuk- och tandvård till människor som vistas utan tillstånd i Sverige. Stiftelsen grundades 1998, och består av ett nätverk vårdpersonal i Göteborg. 

Stiftelsens verksamheten går ut på att hjälpa papperslösa att få vård, då dessa ofta hamnar utanför det svenska socialförsäkringssystemet, och inte kan eller vågar utnyttja detta. Stiftelsens mottagning har ungefär 35 besök i veckan. 

Medicinskt ansvarig för stiftelsens verksamhet är barnläkaren Henry Ascher.

Kuriosa
Namnet Rosengrenska kommer från märket på det kassaskåp i vilket man förvarade sina patientjournaler.

Källor

Stiftelser i Sverige
Allt jag lärt mig hittills

Allt jag lärt mig hittills är Navid Modiri & Gudarnas tredje studioalbum. Det är gruppens första album utan medlemmen Gustav Svedung. Albumet gavs ut i oktober 2008 av Bad Taste Records.

Låtlista
"Jag tror" - 3:25
"Kung Midas" - 3:45
"Telefonsvararen" - 3:06
"Paus där" - 3:32
"Himlen lär inte hålla det emot dig baby" - 2:59
"Skräcksvettsfläckar" - 2:58
"I väntan på stormen" - 3:26
"Dagen jag fick nog" - 3:12
"Vissel" - 3:20
"Visst antal berättelser" - 7:04

Noter

Musikalbum 2008
Album utgivna på Bad Taste Records
In the Garden of Venus

In the Garden of Venus är Modern Talkings sjätte album släppt 1987. Albumet blev en mindre succé än sina föregångare och blev gruppens sista innan de splittrades samma år.

Låtar 
 "In 100 Years" — 3:57
 "Don't Let It Get You Down" — 3:40
 "Who Will Save The World" — 3:45
 "A Telegram To Your Heart" — 2:50
 "It's Christmas" — 3:52
 "Don't Lose My Number" — 3:10
 "Slow Motion" — 3:40
 "Locomotion Tango" — 3:49
 "Good Girls Go To Heaven - Bad Girls Go To Everywhere" — 3:57
 "In 100 Years (Reprise)" — 1:27

Musikalbum 1987
Album av Modern Talking
Engelskspråkiga musikalbum
Multrå kyrka

Multrå kyrka är en kyrkobyggnad i Multrå. Den är församlingskyrka i Multrå och Sånga församling i Härnösands stift.

Kyrkobyggnaden
Redan under medeltiden fanns en kyrka i Multrå socken. Troligen var det en träkyrka som uppfördes på 1200-talet. Enligt en gammal sägen ersattes träkyrkan på 1400-talet av en stenkyrka som byggdes av fem grannar. Åren 1768 till 1775 utvidgades den medeltida stenkyrkan och blev dubbelt så stor. En fristående klockstapel byggdes till.
Under början av 1800-talet räckte inte heller den kyrkan till. Man planerade då att bygga en gemensam kyrka med Sollefteå, men till slut lät man bygga en egen kyrka i Multrå.
Åren 1863 till 1867 uppfördes nuvarande stenkyrka i nyklassicistisk stil och fick kyrktorn och vitputsade murar. 27 juni 1869 invigdes kyrkan som rymde 480 personer. Gamla kyrkan byggdes om till sakristia.

Inventarier
 Predikstolen tillverkades 1864 i vitt och guld av Hans Jakob Sundström.
 Altaruppsatsen tillverkades 1769 av Johan Edler d.ä. och är kyrkans förnämsta utsmyckning.
 Ett altarskåp från omkring 1500 och en äldre predikstol från 1600-talet har deponerats på museum i Härnösand.
 Nuvarande dopfunt tillkom 1922.
 Nuvarande orgel och orgelfasad tillkom 1965 och är tillverkade av Grönlunds Orgelbyggeri.
 I kyrktornet finns två klockor där lillklockan härstammar från medeltiden, men göts om 1735.

Källor

Tryckta källor

Externa länkar
 Bodil Mascher: Kulturmiljöavdelningens rapport nr 2006:13, Länsmuseet Västernorrland
 Härnösands Stifts Herdaminne av L. Bygdén

Kyrkobyggnader i Härnösands stift
Kyrkobyggnader i Sollefteå kommun
Kyrkobyggnader invigda 1869
1869 i Sverige
Antonio María Claret

Antonio María Claret y Clará, född 23 december 1807 i Sallent, nära Barcelona, Katalonien, död 24 oktober 1870 i klostret Fontfroide, Languedoc, Frankrike, var en spansk (katalansk) ärkebiskop i Romersk-katolska kyrkan, ordensgrundare och missionär. Han vördas som helgon i Romersk-katolska kyrkan, med minnesdag den 24 oktober.

Biografi 
Antonio María Claret y Clará föddes i närheten av Barcelona som son till en ylletillverkare och blev själv vävare. Under studier i Barcelona lärde han sig latin och franska och tog värvning i armén. Han lämnade dock snart det världsliga livet och började läsa till präst; han prästvigdes den 13 juni 1835, men fortsatte studierna i teologi. Först tänkte han bli kartusian, inträdde som novis i jesuitorden istället, men beslutade sig sedan för att grunda en egen orden. Efter flera olika anställningar, sändes han till Kanarieöarna, och när han återvände därifrån, den 16 juli 1849, grundade han Claretianorden (Missionssönerna av Marie obefläckade hjärta) samt ett efter honom uppkallat bibliotek i Barcelona. Påve Pius IX utnämnde honom till ärkebiskop av Santiago de Cuba, och han biskopsvigdes den 6 oktober 1850. Nio år senare återkallades han till Spanien av Isabella II och blev hennes biktfader samt titulärärkebiskop av Traianopolis i Rhodope, men lämnade anställningen när drottningen erkände den nya italienska staten. År 1869 deltog han i Första Vatikankonciliet och begav sig sedan till Frankrike där han avled.

Påve Leo XIII förklarade honom venerabilis 1899, Pius XI saligförklarade honom den 25 februari 1934 och Pius XII helgonförklarade honom den 7 maj 1950. När hans reliker skulle flyttas 1897, var hans hjärta oförstört.

Referenser

Webbkällor

 Catholic-Hierarchy

Tryckta källor

 The Book of Saints: A Dictionary of Servants of God. 6th ed. London: Cassell 1994.

Externa länkar

Födda 1807
Avlidna 1870
Spanska helgon
Grundare av katolska ordnar, sällskap och institut
Män
Personer från provinsen Barcelona
Romersk-katolska ärkebiskopar
Back for Good (Modern Talking)

Back for Good är Modern Talkings sjunde album släppt 1998 efter att gruppen återförenats. Låtarna i albumet består av nya versioner från tidigare album, 4 nya låtar, 1 original-låt och 1 medley.

Låtar 

Musikalbum 1998
Album av Modern Talking
Engelskspråkiga musikalbum
Album certifierade platina av IFPI Sverige
Alone (Modern Talking)

Alone var den första officiella albumet med Modern Talking sedan 1987 och den andra efter deras comeback. Den släpptes 1999 av Hansa Records och BMG världen över. Många låtar blev framgångsrika: "You're Not Alone", "Sexy Sexy Lover", "Rouge Et Noir", "Can't Get Enough", "Taxi Girl", "For Always and Ever".

Låtar

Musikalbum 1999
Album av Modern Talking
Engelskspråkiga musikalbum
Album certifierade platina av IFPI Sverige
Lejla (sång)

Lejla var Bosnien och Hercegovinas bidrag till Eurovision Song Contest 2006, framförd på landets språk av Hari Mata Hari. Den komponerades av serbiske Željko Joksimović som kom tvåa i Eurovision Song Contest 2004. Texten skrevs av Fahrudin Pecikoza och Dejan Ivanović.

När rösterna var färdigräknade hade "Lejla" fått 229 poäng och placerat sig på tredje plats av 24 bidrag. Detta resultat är till dato Bosnien och Hercegovinas bästa som självständig nation.

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter 

Bidrag till Eurovision Song Contest 2006
Musiksinglar 2006
Bosnien och Hercegovinas bidrag i Eurovision Song Contest
Finlands resebyrå

Finlands resebyrå Ab var en finländsk resebyrå. Resebyrån grundades 1909 och tillhörde Finnairkoncernen. Den hade 24 resekontor och fyra center för affärsresor i Finland. År 2007 uppgick Finlands Resebyrås försäljning till 293 miljoner euro. Samma år hade företaget 457 anställda. År 2017 var bolagets omsättning cirka 18.,1 miljoner euro och antalet anställda var 185.

Finlands resebyrå och Resebyrå Area fusionerades år 2013 och bildade en ny resebyrå som heter SMT. SMT såldes till American Express Global Business Travel år 2016.

Estravel, den största resebyrån i Baltikum, var ett dotterbolag till Finlands Resebyrå. Estravel såldes till Estlands år 2016.

Källor

Externa länkar
 Finlands Resebyrå

Resebyråer
Företag bildade 1909
Ej längre existerande finländska företag
Bra (musikalbum)

Bra är ett studioalbum av Lasse Lindh, släppt 1998 på EMI: Parlophone.

Låtlista
Gör som jag
Trivs bra i sängen
Jag vill vara som du
När ingen ser
Hon är bättre
Säg något snällt
Du måste gå
Kyss 47
I en annan flicka
Totalt
Paus

Medverkande
Lasse Lindh (upphovsman)
Marcus Palm
Sven Lindvall
Jens Jansson

Källor

Information i Svensk mediedatabas.

Album av Lasse Lindh
Musikalbum 1998
Svenskspråkiga musikalbum
Altomta

Altomta är en by i norra delen av Uppsala kommun, mellersta Uppland.

Altomta ligger cirka 4 km väster om Vattholma, i Tensta socken och är känt bland annat för rika fornlämningar, till exempel fornminnesområdet Årstahagen med bland annat en mängd bebyggelselämningar, beläget strax öster om byn. 

Altomta omtalas första gången 1355 ('i Adatompta'), och omfattade 1541-1569 3 mantal skatte. 1545-48 fanns här även en skatteutjord, lydande under kyrkoherden i Tensta.

I Altomta finns även Altomta gård, uppförd på 1760-talet av Carl Gustaf Ekeberg.

I Altomta möts länsvägarna C 700 och C 702.

Bilder

Noter

Externa länkar 

Orter i Uppsala kommun
Byggnadsminnen i Uppsala kommun
Badr Hari

Badr Hari, född 8 december 1984 i Amsterdam, är en nederländsk-marockansk kickboxare på internationell elitnivå. Han kallas Badr "The golden boy" Hari. Han har Mike's Gym i Amsterdam som hemklubb. Han har varit tungviktsmästare i K-1 var finalist i K-1 World GP 2008. Han förlorade sin K1-titel på grund av osportsligt uppträdande mot Remy Bonjasky.. Badr Hari har gått 66 matcher 60 vinst,  5 förlust, 1 lika, 49 Ko. K-1 Fights 4 vinst, 2 förlust och 2 ko.

Fotnoter

Externa länkar 
 Officiell webbsida 

Män
Födda 1984
Nederländska kampsportare
Idrottare från Amsterdam
Levande personer
Nederländska idrottare under 2000-talet
Junkerpartiet

Junkerpartiet, junkrarna, var en gruppering i svensk politik under 1850-talet som dock aldrig utgjorde ett egentligt parti. "Junkrarna" var konservativa adelsmän som i opposition mot August von Hartmansdorff önskade bibehålla adelns privilegier. I övrigt företrädde junkrarna en konservativ politik, till exempel i representationsfrågan, men med visst undantag för tullpolitiken där de var mer frihandelsinriktade. Kronprins Karl, sedermera Karl XV, hämtade sina närmsta rådgivare ur junkerpartiet. 

Ledare för junkerpartiet var först Otto Palmstierna, snart ersatt av Henning Hamilton. Bland övriga bemärkta anhängare märks Gustaf Lagerbjelke, Gillis Bildt och Erik Josias Sparre.

Noter

Källor
Nationalencyklopedin
Bonniers konversationslexikon

Se även 
Junker

Vidare läsning

 
Historiska svenska riksdagspartier
Svenska cupen 2007

Svenska cupen 2007 kan vara:

Svenska cupen 2007 (bandy)
Svenska cupen i fotboll 2007
Svenska cupen 2008

Svenska cupen 2008 kan vara:

Svenska cupen 2008 (bandy)
Svenska cupen i fotboll 2008
Brogården, Uppsala kommun

Brogården är en by i Tensta socken i norra delen av Uppsala kommun, mellersta Uppland. 1995 avgränsade SCB en småort för bebyggelsen. Till nästa småortsavgränsning 2000 hade folkmängden i området minskat till under 50 personer och småortsavgränsningen upplöstes. Vid 2015 års småortsavgränsning återfanns här åter en småort.

Byn ligger vid Vendelån, cirka 1 km väster om Tensta kyrka där SCB år 2000 avgränsade en småort namnsatt till Travenberg (Tensta kyrka).

Historia
Brogården var ursprungligen en del av Tensta kyrkby, vid Storskiftet delades byn upp i bydelarna Brogården, Travenberg och Norra Tensta.

Fackskolan för huslig ekonomi bedrev 1910-64 undervisning av lanthushållslärarinnor i Brogård, och där fanns också tidigare en affär. I Brogård möts länsvägarna C 701 och C 704.

Källor

Fotnoter

Orter i Uppsala kommun
Småorter i Sverige
Marskalk Mannerheims ryttarstaty

.

Marskalk Mannerheims ryttarstaty är en ryttarskulptur på Mannerheimvägen i stadsdelen Gloet i Helsingfors. Ryttarstatyn föreställer Finlands marskalk Gustaf Mannerheim till häst. Den utfördes av den finländske skulptören Aimo Tukiainen och avtäcktes den 4 juni 1960 till åminnelse av Mannerheims födelsedag. 

Tanken på en ryttarstaty över Mannerheim föddes redan på 1930-talet, men projektet avbröts. Efter Mannerheims död blev tanken aktuell igen och en tävling ordnades 1952. Efter några ytterligare tävlingar gavs uppdraget till Tukiainen. Monumentet finansierades genom en allmän insamling. Insamlingen var lyckad och för resten av pengarna köptes Mannerheims födelsehem Villnäs slott i Villnäs. Slottet är donerat till staten och blev därefter museum underställt Museiverket.

Ryttarstatyn är gjuten i brons och postamentet är av röd granit. Helheten är 11,7 meter hög. En kuriositet är, att hästen står i en pose, som kunde antyda att den skulle vara passgångare. Man anser, att förebilden är den i Sverige år 1934 födda hästen Käthy —ibland även kallad Kate). Hon var, så vitt man vet, ändå inte en passgångare.

Källor 

Skulpturer i Helsingfors
Ryttarskulpturer i Finland
Bronsskulpturer
Porträttskulpturer
Skulpturer av finländska skulptörer
Gloet
Mannerheimvägen
Skulpturer 1960
Kulturella återgivningar av Gustaf Mannerheim
Stuorrajekna

Stuorrajekna är den största glaciären i Sverige. Den har en yta på 12,5 km² och ligger i Sulitelmamassivet i Arjeplogs kommun, Lappland.

Källor

Glaciärer i Sverige
Arjeplogs kommuns geografi
Greppband

Greppband (ibland tvärband eller bandstavar) är metallband längs greppbrädet, halsen, på stränginstrument. Banden sitter oftast vinkelrätt mot strängarna och markerar exempelvis olika sekunder. Banden kan också vara placerade i solfjäderform för att då få en mer ergonomisk vinkel för olika lägen på halsen. En sådan placering av banden kallas ibland "fanned frets".

Metallfrett varierar i bredd och höjd. Ju mindre metallfrett, desto lättare är det att glida från en frett till nästa och desto lägre kan strängarna sänkas. Med en mycket låg metallfret finns det en chans / risk att strängen låter förbi den.

Referenser 

Stränginstrument
Gitarrkonstruktion
Bonjour Sagan

Bonjour Sagan är en fransk film från 2008 av Diane Kurys. Filmen handlar om den franska författarinnan Françoise Sagans liv och hennes, för tiden, utsvävande jetsetliv med drogberoende, sprit och högriskspel,  vilket resulterade i att hon drabbades av hälsoproblem, ekonomisk ruin och förlorad kontakt med sina anhöriga.

Externa länkar 
"Bonjour Sagan", Dagens Nyheter
 

Filmer 2008
Franska dramafilmer
Filmer om författare
Messerschmitt KR 175

Messerschmitt KR 175 var en tysk trehjulig mikrobil, som tillverkades av Messerschmitt-Werk i Regensburg, mellan 1953 och 1955. Den var resultatet av ett samarbete mellan Fritz Fend och Willy Messerschmitt. Fend hade tidigare konstruerat olika Fend Flitzer, som var ensitsiga trehjulingar med mc-motor. 

KR 175 var tvåsitsig, hade en plexiglashuv med plan framruta av glas. Huven gav anledning till tillmälen som Ostkupa och Snövits Kista. Kraftkälla var en 175 cc fläktkyld tvåtaktsmotor från Sachs, på 9 hk. De tidiga modellerna hade en automatkoppling, men denna övergavs till förmån för en fotmanövrerad koppling av biltyp på de senare vagnarna. Gasreglaget på styret var av mc-typ och manövrerades med vänster hand. Detta eftersom växelspaken satt till höger. (Ric-raclåda av mc-typ.) Fjädringen fram och bak skedde med gummiband, bromsarna var mekaniska och ljuddämparen av mc-typ. Tomvikten var 210 kg och uppgiven toppfart 90 km/h.

Försäljningen gick bra, priset var i början 2 100 DM, men höjdes sedan till 2 470 DM. Efter två år hade man producerat 10 666 stycken KR 175. Den ersattes då av Messerschmitt KR 200, som var förbättrad på många punkter. Större, starkare, snabbare och med en mera genomtänkt konstruktion.

Källor 
Hans Peter Rosellen, Deutsche Kleinwagen, 1983,

Externa länkar 
MC-bil Klubben

Se även 
Messerschmitt KR 200
FMR Tg 500

Mikrobilar
KR 175
Bakhjulsdrivna fordon