kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Västerns vilda dotter

Västerns vilda dotter (originaltitel Calamity Jane) är en amerikansk western-musikalfilm från 1953. Filmen är löst baserad på Calamity Janes liv. Titelrollen spelas av Doris Day.

Handling
Calamity Jane, "Calam" (Doris Day), anländer med diligensen hem till Deadwood, South Dakota. Med på diligensen är också sångaren Francis Fryer, som till ortsbefolkningens förtret visar sig vara en man och inte en vacker kvinna. Calam åker till Chicago för att rekrytera den vackra Adelaid Adams. Av misstag får hon istället med sig Adams medhjälpare Katie Brown (Allyn Ann McLerie). Calam och Katie blir vänner och städar upp Calams stuga. Det förekommer också romantiska förvecklingar med löjtnant Danny Gilmartin (Philip Carey) och Wild Bill Hickok (Howard Keel).

Rollista i urval 
 Doris Day - Calamity Jane
 Howard Keel - Wild Bill Hickok
 Allyn Ann McLerie - Katie Brown
 Philip Carey - Lt. Daniel Gilmartin
 Dick Wesson - Francis Fryer
 Paul Harvey - Henry Miller
 Chubby Johnson - Rattlesnake
 Gale Robbins - Adelaid Adams
 Francis McDonald - Hank
 Monte Montague - Pete
 Bess Flowers - officersfru i receptionen 
 Tom London - Prospector

Sånger
Sångerna komponerades av Sammy Fain med texter av Paul Francis Webster. Bland musikstyckena i filmen märks:

The Deadwood Stage
I Can Do Without You
'Tis Harry I'm Plannin' to Marry
Just Blew in from the Windy City
My Heart Is Higher Than a Hawk (Deeper Than a Well)
A Woman's Touch
The Black Hills of Dakota
Secret Love 

"Secret Love" blev en stor hit för Doris Day och vann en Oscar för bästa sång.

Källor

Externa länkar 

Amerikanska westernfilmer
Amerikanska musikalfilmer
Filmer 1953
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Warner Bros.
Bountiful, Utah

Bountiful är en stad i Davis County i Utah, USA. Enligt 2010 års folkräkning hade Bountiful 42 552 invånare, vilket gör den till Utahs sextonde största stad. Statistiskt räknas staden till Ogden–Clearfield metropolitan area. 

Staden var, efter Salt Lake City, den andra bosättning som mormonerna grundade i Utah. Perrigrine Sessions och hans familj bosatte sig på platsen den 27 september 1847. Platsen benämndes omväxlande Sessions' Settlement och North Canyon Ward innan den 1855 fick namnet Bountiful, efter en plats i Mormons bok. Bountiful inkorporerades som stad 1892. 

Stadens centrum och ursprungliga delar ligger vid foten av bergskedjan Wasatch Range som reser sig i öst. Västerut är platt landskap som sträcker sig till Stora Saltsjön.

Staden firar varje år "Handcart Days" i samband med Pioneer Day, som är officiell helgdag i Utah.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Orter i Utah
Davis County, Utah
Friðrik Þór Friðriksson

Friðrik Þór Friðriksson, född 12 maj 1954 i Reykjavik, är en isländsk filmregissör och filmproducent. Hans film Naturens barn blev Oscarsnominerad för Bästa icke-engelskspråkiga film.

Filmografi som regissör 
 Nomina Sunt Odiosa (1975) – kortfilm
 Brennu Njáls saga (1980) – kortfilm
 Eldsmiðurinn (1981) – kort dokumentärfilm
 Rokk í Reykjavík (1982) – dokumentär
 Kúrekar norðursins (1984) – dokumentär
 Hringurinn (1985) - dokumentär
 Skytturnar (1987)
 Naturens barn (Börn náttúrunnar) (1991)
 Biodagar (Bíódagar) (1994)
 Á köldum klaka (1995)
 Djävulsön (Djöflaeyjan) (1996)
 Universums änglar (Englar alheimsins) (2000)
 Fálkar (2001)
 Niceland (2004)
 Mamma Gógó (2010)
 Horizon (2015) – dokumentär
 Kill the Poet (2018)

Referenser

Externa länkar 
 
 

Födda 1954
Män
Levande personer
Isländska filmregissörer
Isländska filmproducenter
Personer från Reykjavik
Personer på Island under 1900-talet
Giovanni Buon

Giovanni Buon, född omkring 1360, död 1442, var italiensk skulptör och arkitekt. 

Tillsammans med sonen Bartolomeo Buon (omkring 1374–1467) utformade han flera av Venedigs rikt dekorerade sengotiska palats, bland andra Cà d'Oro. De var båda verksamma även vid Dogepalatset, där de gemensamt utförde den nya porten Porta della Carta.

Tillskrivningarna till Giovanni och Bartolomeo Buon är många och så olika att ingen konsensus har kunnat nås om deras konstnärskap. Brist på tillförlitlig dokumentation över Giovannis arbete har gjort att det saknas grund för en rekonstruktion och bedömning av hans karriär.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1973

http://www.answers.com/topic/buon-1

Avlidna 1442
Män
Italienska skulptörer under 1400-talet
Italienska arkitekter under 1400-talet
Födda 1300-talet
Lovely Head

"Lovely Head" är en låt av den brittiska electronicaduon Goldfrapp, utgiven som den första singeln från gruppens debutalbum Felt Mountain från år 2000. Singeln, som släpptes av Mute Records den 15 maj 2000, uppnådde inte några listframgångar. I november 2001 återlanserades dock singeln i form av en dubbel A-sida tillsammans med "Pilots (On a Star)" och gick då in på plats 68 på den brittiska singellistan.

"Lovely Head" förekommer även i filmerna Swept Away (2002), My Summer of Love (2004) och 99 francs (2007).

Bakgrund 
Goldfrapp började arbeta på "Lovely Head" i september 1999 i en hyrd villa i Wiltshirebygden. Alison Goldfrapp skrev texten till låten medan hon komponerades musiken tillsammans med Will Gregory. Duon spelade in låten utanför byggnaden där de lät sig inspireras av naturen runtomkring. "Lovely Head", som från början gick under arbetstiteln "Your Lovely Head", är inspirerad av den walesiska sångaren Shirley Bassey och den italienska filmregissören Sergio Leone. Låten präglas av ensamma visslingar och en "kall" sångstil som möts av cembalo och stråkar. Något som ofta tas felaktigt för en thereminsynth i låten är i själva verket Alisons röst som går genom en Korg Ms-20, vilket modulerar och förvränger den.

Musikvideo 
Den tyske fotografen Wolfgang Tillmans regisserade två olika videor för "Lovely Head".

Låtlistor och format 

CD-singel
(CDMute247; 15 maj 2000)
 "Lovely Head" (Album version) – 3:49
 "Lovely Head" (Staré Mesto mix) – 3:44
 "Lovely Head" (Miss World mix) – 3:50

12"-singel
(12Mute247; 15 maj 2000)
 "Lovely Head" (Album version) – 3:49
 "Lovely Head" (Staré Mesto mix) – 3:44
 "Lovely Head" (Miss World mix) – 3:50

Officiella remixer
 "Lovely Head" (Pulsar vs Goldfrapp) – 7:57

Medverkande 
Alison Goldfrapp – sång, bakgrundssång, visslingar, keyboard, låtskrivare, producent
Will Gregory – synthesizer, keyboard, låtskrivare, producent
Nick Batt, Chris Weston – ytterligare programmering
Adrian Utley – bas
John Parish – trummor
Stuart Gordon – fiol, altfiol
John Dent – mastering

Listplaceringar

Referenser 

Brittiska debutsinglar
Brittiska musiksinglar
Elektroniska låtar
Musiksinglar 2000
Singlar utgivna på Mute Records
Goldfrapp-låtar
Dagur Kári

Dagur Kári, ursprungligen Dagur Kári Pétursson, född 12 december 1973 i Paris, är en isländsk filmregissör. Han är son till författaren Pétur Gunnarsson. Han studerade vid Den Danske Filmskole och är känd för sina torrt humoristiska skildringar av människor i utanförskap. Han utgör ena halvan i musikduon Slowblow som gjort musiken till alla hans filmer.

Filmografi (i urval) 
 Fiðlusmiðurinn (1997) – kortfilm
 Old Spice (1999) – kortfilm
 Lost Weekend (1999) – kortfilm
 Villiljós (2001)
 Nói albinói (2003)
 Voksne mennesker (2005)
 The Good Heart (2009)
 En väldig vänskap (2015)

Referenser

Externa länkar 
 
 

Födda 1973
Isländska electronicamusiker
Isländska filmregissörer
Män
Levande personer
Personer från Paris
Fale Burman

Fale Burman kan syfta på:
 Fale Abrahamsson Burman
Fale Burman (officer)
Fale Burman (författare)
Kalmar (tidning)

Kalmar var namnet på en dagstidning grundad 1864 i Kalmar och med Kalmar län som täckningsområde. 

Tidningen var en efterföljare av Calmar Posten 1842–1864. Första numret utkom lördagen den 30 juli 1864. Tidningens sista nummer publicerades 22 juni 1918. Sedan gick tidningen samman med Kalmar Läns Tidning (1915-1918) och blev Kalmar/ Kalmar Läns Tidning. Tidningens redaktion gick i bräschen för att staden Calmar skulle byta officiell stavning till Kalmar.

Redaktion 
Redaktionsort för tidningen var hela tiden Kalmar. Tidningens politisk tendens var  frisinnad, liberal, moderat liberal genom åren.

Utgivningsfrekvensen var 1864 till 1869 onsdagar och lördagar, sedan tre dagar måndag, onsdag och lördag till 1873 då det blir tisdag, fredag och söndag. 1874 blir lördag åter utgivningsdag istället för söndag annars lika. 1876 blir tidningen 4-dagars med måndag, onsdag, torsdag och lördag som utgivningsdagar. 1883 ändras till fredag istället för torsdag, 1888 blir det bara 2 dagar i veckan onsdag och lördag men redan året efter åter tre dagar måndag, onsdag och lördag och efter 2 år är man tillbaka i 4 dagars utgivning måndag, onsdag, fredag och lördag. Efter samgåendet 1918 blir tidningen sexdagarstidning.

Fullständiga titel var Kalmar, en vecka 5 juni till 12 juni 1869 med titeln "SUPPLEMENT TILL NYA BAROMETERN I KALMAR UTGÖRANDE ERSÄTTNINGSBLAD FÖR KALMAR. 1896 med tillägget Nya Kalmar i titeln men den återgick till Kalmar till 1912. 1912 döps tidningen om till Kalmar Tidning för Kalmar stad  och län.

Under perioden 1901 till 1918 gavs tidningen ut med titeln Kalmar Södra Möres tidning på fredagar. Förklaring i tidningen 4 oktober 1901. Bilagan Ölands Tidning i  3 600 exemplar som gratisbihang fredagar året 1883 enligt B Lundstedt (Sveriges Periodiska litteratur del 3 nr 594)

Tryckning 
Tryckare för tidningen var Otto Westin 1864–1869, sedan  1869–1893 Westinska boktryckeriet, samt 1893 till sista numret 22 juni 1918 Tidningen Kalmars aktiebolags tryckeri, i början med tillägget "f.d. Westinska boktryckeriet". Tidningen trycktes i 4–8 sidor på en satsyta som varierat från storleken 85x59 cm till sista tiden 51x37 cm. Tidningen trycktes bara i svart. Förlaget hette Tidningen Kalmars Aktiebolag 1893-02-03--1918-06-22. Priset för tidningen var första året 3,50 kr och sista året 6,75 kr. Typsnitt var till 1895 antikva och fraktur från 1996 endast antikva. Upplaga för tidningen var till 1877 cirka 600, sedan saknas uppgifter från 1877–1904. Från 1904 års upplaga på 4 300 exemplar växte tidningen till omkring 7 000 år 1918.

Tryckeriutrustning

Referenser

Externa länkar 
Kungliga Bibliotekets förteckning över mikrofilmade dagstidningar, bokstaven K

Nedlagda svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 1864
Dagstidningar nedlagda 1918
Media i Kalmar
Fale Burman (författare)

Fale Sigfrid Anders Burman, född 17 april 1913 i Umeå, död 23 maj 1970 i Västerled, Stockholm, var en svensk optiker och reklamman. Han blev även deckarförfattare när han inspirerades av Stieg Trenters framgångar.

Han debuterade med Spinn, spinn mördaren min (1953), följd av en rad deckare, som trots jargongprosa och lite väl konstruerade problem vann stor popularitet.

Någon ren kopia av Trenter var han dock inte utan hade en egen personlig stil.

Bibliografi (urval)
 Spinn, spinn mördaren min (1953),
 God afton fula mask (1954),
 Död åt republiken (1955),
 Än klappar hjärtat (1956),
 Alibi och nya spetsar (1957),
 Spåren förskräcker (1959),
 Håll dig på mattan (1968).

Källor
Bra böckers lexikon, 1973
 http://www.tomelius.se/deckare/burmanram.html

Noter

Födda 1913
Avlidna 1970
Män
Författare från Västerbotten
Författare från Umeå
Svenska kriminalförfattare
Svenskspråkiga kriminalförfattare
David Carreira

David Araújo Antunes, född 30 juli 1991 i Dourdan, mer känd under sitt artistnamn David Carreira, är en portugisisk sångare som är född i Frankrike. 

Hans debutalbum Nº 1 gavs ut den 17 oktober 2011. Albumet har toppat den portugisiska albumlistan. Hans mest framgångsrika singel är debutsingeln "Esta noite" som framförs tillsammans med Jmi Sissoko och som har nått nionde plats på den portugisiska singellistan. Hans låtar "Tu" och "Falling Into You" har nått topp-15-placeringar.

Diskografi

Album 

2011 - Nº 1
2013 - A força está em nós

Singlar 

2011 - "Esta noite"
2011 - "Tu"
2012 - "Falling Into You"
2012 - "Don't Stop the Party / Esta Noite" (remix) (featuring Lara Life & Jmi Sissoko)
2013 - "Baby Fica" (featuring Anselmo Ralph)
2013 - "Obrigado la famille" (featuring Dry)
2014 - "ABC" (featuring Boss AC)
2014 - "Boom"

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Födda 1991
Män
Levande personer
Portugisiska sångare
Bei Ling

Bei Ling, född 28 december 1959 i Peking, är en kinesisk poet, journalist och dissident.

Bei Ling kom till USA som utbytesstudent vid Brown University. Efter protesterna och massakern på Himmelska fridens torg 1989 startade han tidskriften Tendency i Boston där han kritiserade den kinesiska regimen. Vid ett besök i Peking år 2000 arresterades han under fjorton dagar för "olagliga publikationer". Efter internationella protester släpptes han men bötfälldes och deporterades. 

År 2001 bildade han den kinesiska PEN-klubben tillsammans med Liu Xiaobo. Efter att Liu Xiabo tilldelats Nobels fredspris  publicerade Bei Ling en biografi om honom som utgivits på tyska under titeln Der Freiheit geopfert - Die biographie des friedensnobelpristrägers Liu Xiabo (2010). 

2012 kritiserade Bei Ling Bokmässan i London för att inte ha bjudit in några kinesiska exil- eller dissidentförfattare.

Referenser

Källor

Kinesiska poeter
Kinesiska journalister
Kinesiska dissidenter
Kinesiskspråkiga författare
Födda 1959
WP:Projekt Kina
Män
Levande personer
Zenon från Tarsos

Zenon (;) från Tarsos var en stoisk filosof som levde kring år 200 f.Kr.

Han var elev till Krysippos och, när denne dog, blev han den fjärde föreståndaren (skolarken) vid den stoiska skolan i Aten.

Enligt Diogenes Laërtius skrev han väldigt få böcker men efterlämnade ett stort antal lärjungar. Enligt det lilla vi vet om hans filosofiska inställning, var han en renlärig stoiker, men betvivlade doktrinen om ekpyrosis. Detta var en betydande skillnad mot tidigare stoiker som menade att universum periodiskt upplöstes i eld. 

Det är inte känt när han dog. Han efterträddes som skolark av Diogenes från Seleukia.

Referenser

Stoiker
Antikens grekiska filosofer
Krysippos (olika betydelser)

Krysippos (, ) är ett namn som kan avse flera personer i den klassiska antiken.

Mytologi
Krysippos var en prins i grekisk mytologi. Han var son till kung Pelops och nymfen Danais. Han blev mördad av sina två halvbröder Atreus och Thyesthes.

Historiska personer
Krysippos från Soloi var en stoisk filosof (280-207 f. Kr.), elev till Kleanthes och en av de mest inflytelserika tänkarna i den äldre stoan. Sägs ha skrivit 700 verk, samtliga förlorade.
Zaz

För den ukrainska biltillverkaren, se ZAZ.

Isabelle Geffroy, född 1 maj 1980 i Tours, mer känd under sitt artistnamn Zaz, är en fransk sångerska.

Karriär 

Hon började sjunga i band år 2001 men hennes professionella musikkarriär började inte förrän år 2010. Hennes debutsingel "Je veux" gavs ut den 10 maj 2010. Låten blev en hit inte bara i Frankrike utan även i Belgien, Bulgarien, Schweiz och Österrike. Den 7 juni kom debutalbumet ZAZ som efter debutsingeln inte oväntat blev en succé utomlands. Det innehåller elva låtar. Albumet toppade den franska och belgiska albumlistan, samt nådde topp-10-placeringar i Grekland, Schweiz och Tyskland. "Le long de la route" gavs ut som albumets andra singel den 13 september. "La fée" blev albumets tredje singel då den gavs ut den 14 februari 2011. Albumets fjärde och sista singel "Éblouie par la nuit" gavs ut den 7 november 2011. De tre senare singlarna placerade sig bara på singellistorna i Frankrike och Belgien. Den 5 december 2011 gav hon ut sitt första livealbum Sans tsu tsou Live Tour. Albumet innehåller liveversioner av sexton låtar. Det nådde plats 24 på albumlistan i Frankrike och plats 27 i Belgien. År 2011 deltog Zaz i välgörenhetskonserten Les Enfoirés. Samma år var hon en av vinnarna vid European Border Breakers Awards med debutalbumet ZAZ.

Diskografi

Studioalbum 

2010 - ZAZ
 2013 - Recto Verso
 2014 - Paris
2018 - Effet miroir

Livealbum 

2011 - Sans tsu tsou Live Tour
2015 - Sur la route
2015 - Paris, encore!

Singlar 

2010 - "Je veux"
2010 - "Le long de la route"
2011 - "La fée"
2012 - "Éblouie par la nuit"
 2013 - "On ira"
 2013 - "Comme ci, comme ça"
 2013 - "Si"
 2014 - "Gamine"
 2015 - "Si jamais j'oublie"

Referenser

Externa länkar 

Officiell webbplats

Födda 1980
Kvinnor
Levande personer
Franska sångare under 2000-talet
Personer från Tours
Mononymt kända personer
Udzungwabergens nationalpark

Udzungwabergens  nationalpark ligger  i centrala Tanzania 350 km söder om Dar es Salaam, cirka 60 km öster om Iringa i distriktet Kilolo och 65 km sydväst om Mikumi nationalpark och har en yta på 1990 km2. 

Udzungwabergen är en del av en bergskedja som sträcker sig genom Kenya och Tanzania och härbärgerar flera djur- och växtarter som bara finns här. Förutom djur och växter bjuder parken på fin vandring och spektakulära vattenfall.

Djurliv 
Udzangwabergen är hem för 11 olika primatarter av vilka fem är endemiska. Några mer välkända arter är savannbabian, röda guerezor, diademmarkatta och grön markatta.

Förutom apor finns afrikanska elefanter, afrikansk buffel, lejon, leopard, abbotts dykare, nataldykare och blå dykare, buskbock, busksvin, honungsgrävling, sibetkatt, flodhäst, klippspringare, myrkottar, manguster, ekorre och hyrax.

I Udzungawa finns ett mycket rikt fågelliv som omfattar 400 arter som grönhuvad gylling och fyra arter som bara finns i Udzungawa, exempelvis udzungwahönan som upptäcktes 1991.

Säsong 
Man kan besöka parken hela året även om det kan bli halt att vandra under regntiden. Torrperioden sträcker sig från juni till oktober, men man får bara beredd på lättare regn även då.

Kommunikationer
För att ta sig till parken krävs fem timmars bilkörning från Dar es Salaam (350 km) alternativt från Mikumi (65 km) dit man kan flyga från Dar es Salaam.

Referenser

Externa länkar 
 

Nationalparker i Tanzania
Fasta tillståndets elektronik

Fasta tillståndets elektronik (eng. solid state electronics eller bara solid state) representerar elektronik som baseras på fasta tillståndets fysik, vanligen halvledare. Begreppet används för att markera att elektroniken saknar rörliga delar (exempelvis solid-state drives i motsats till hårddiskar, transistorer i motsats till reläer), och saknar vakuumrör (exempelvis platta skärmar, i motsats till bildrör).

Se även
 Halvledarlaser
 Kondenserade materiens fysik
 Materialvetenskap
 Solcell

Fasta tillståndets fysik
Halvledare
Elektronik
Heinrich August Winkler

Heinrich August Winkler, född den 19 december 1938 i Königsberg (nuvarande Kaliningrad), är en tysk historiker. 

Winkler blev 1970 professor vid Freie Universität Berlin och 1972 vid Albert-Ludwigs-Universität Freiburg. År 1991 blev han professor i samtidshistoria vid Humboldt-Universität zu Berlin. Han blev emeritus 2007.

Bibliografi i urval 
 Preussischer Liberalismus und deutscher Nationalstaat. Studien zur Geschichte der Deutschen Fortschrittspartei 1861–1866. Mohr Siebeck Verlag, Tübingen 1964. (Dissertation)
 Mittelstand, Demokratie und Nationalsozialismus. Die politische Entwicklung von Handwerk und Kleinhandel in der Weimarer Republik. Kiepenheuer und Witsch, Köln 1972. (Habilitationsskrift)
 Arbeiter und Arbeiterbewegung in der Weimarer Republik, 3 band. Dietz, Berlin/Bonn 1984 ff.
 Band 1: Von der Revolution zur Stabilisierung. 1918–1924.
 Band 2: Der Schein der Normalität. 1924–1930. 
 Band 3: Der Weg in die Katastrophe. 1930–1933. 
 Weimar 1918–1933. Die Geschichte der ersten deutschen Demokratie. Beck, München 1993.
 Der lange Weg nach Westen, 2 band. Beck, München 2000.
 Band 1: Deutsche Geschichte vom Ende des Alten Reiches bis zum Untergang der Weimarer Republik.
 Band 2: Deutsche Geschichte vom „Dritten Reich“ bis zur Wiedervereinigung.
 Auf ewig in Hitlers Schatten? Über die Deutschen und ihre Geschichte. Beck, München 2007.
 Geschichte des Westens, hittills 2 band. Beck, München 2009 ff.
 Band 1: Von den Anfängen in der Antike bis zum 20. Jahrhundert.
 Band 2: Die Zeit der Weltkriege 1914–1945.

Källor 

 
 

Tyska professorer i historia
Personer verksamma vid Freie Universität Berlin
Personer verksamma vid Freiburgs universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer från Königsberg
Födda 1938
Levande personer
Män
Officerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Alumner från Freiburgs universitet
Alumner från Tübingens universitet
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Alumner från universitetet i Münster
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Freie Universität Berlin
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
FIFA Football 2003

FIFA Football 2003, känt som FIFA Soccer 2003 i Nordamerika, är ett fotbollsspel från Electronic Arts, och släpptes i oktober 2002. Omslaget pryds av Edgar Davids, Ryan Giggs och Roberto Carlos.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

 FIFA 2003

FIFA-serien
Playstation 2-spel
Windows-spel
Mobilspel
Datorspel 2002
2002 i fiktion
2003 i fiktion
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Datorspel som utspelar sig under 2000-talet (decennium)
Datorspel utvecklade i Kanada
Jean-Nicolas Gannal

Jean-Nicolas Gannal, född 27 juli 1791 i Sarrelouis, död 13 januari 1852 i Paris, var en fransk farmaceut. 

Gannal var anställd vid franska krigshospital under Napoleon I:s krig och råkade vid reträtten 1812 i rysk fångenskap. Han är berömd för sin balsameringsmetod, skildrad i Sur la conservation des parties animales (1836 prisbelönad av franska vetenskapsakademien). Han förbättrade även sättet att raffinera borax och gjorde flera andra industriella uppfinningar.

Källor

Franska apotekare
Personer i Napoleonkrigen
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Saarlouis
Födda 1791
Avlidna 1852
Män
Ugglan
Antoine Parmentier

Antoine Augustin Parmentier, född 12 augusti 1737 i Montdidier, död 17 december 1813 i Paris, var en fransk farmaceut. 

Parmentier blev 1796 medlem av Institut de France och var under konsulatet (1799–1804) generalinspektör för medicinalväsendet. Då hungersnöden 1769 föranledde utfästandet av ett pris för den bästa anvisning på surrogat för bröd, vann Parmentier detta pris genom en skrift över potatisodling. Under kontinentalsystemets dagar införde han väsentliga förbättringar i betsockerfabrikationen. Han gjorde sig även mycket förtjänt om en förbättrad anordning av fältlasaretten.

Källor

Franska apotekare
Personer från Somme
Födda 1737
Avlidna 1813
Män
Ugglan
Stora famnen (TV-program)

Stora famnen var ett underhållningsprogram som sändes i Sveriges Radio-TV mellan åren 1958 och 1959 med Lennart Hyland. Värdinna i programmet var Siw Malmkvist.

VM i fotboll 1958, som spelades i Sverige, lottades i programmet den 8 februari 1958.

Källor

Fotnoter

Underhållningsprogram i Sveriges Television
TV-året 1958
TV-året 1959
Svartvita TV-program
Skogsgeting

Skogsgeting (Dolichovespula sylvestris) är en social geting som förekommer i Eurasien och Nordafrika.

Kännetecken 
Skogsgetingen har svart och gul färgteckning. Huvudet och mellankroppen är övervägande svarta med gula teckningar. Bakkroppen är svart med tvärgående gula band, den teckning som är typisk för många sociala getingar. Längden är 13–15 millimeter för arbetare, 15–19 millimeter för drottningar och 14–16 millimeter för hanar.

Utbredning 
Arten förekommer i Europa och Nordafrika och vidare österut genom Asien till Sibirien och Kina. Arten förekommer i Norden i Sverige (södra och mellersta delen, sällsynt i norr), Finland (främst södra och mellersta delen), Norge (södra delen och i området kring Trondheim) och Danmark (allmän).

Ekologi 
Arten är främst knuten till skogar, i södra delarna av utbredningsområdet gärna lövskogar. Den är eusocial, den bildar samhällen med drottning och arbetare. Boet byggs ofta i ihåliga träd, i håligheter i murar, i husväggar eller i grunda hålor i jorden.

Under försommaren kommer de övervintrande honorna fram; de första arbetarna kommer fram kring midsommar och de första ungdrottningarna i augusti. Under sensommaren flyger årets hanar för att para sig med ungdrottningarna. Hanarna dör strax därefter, medan arbetarna kan flyga ända in i september. Samhällena är ettåriga: Endast ungdrottningarna övervintrar för att grunda nya samhällen följande vår, medan alla andra medlemmar dör.

En snyltgeting, skogssnyltgeting (Dolichovespula omissa), lever som boparasit hos skogsgeting.

Källor

Externa länkar 

Getingar