kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lars Billström

Lars Billström, född 26 februari 1801 i Stenkyrka församling, Göteborgs och Bohus län, död 7 augusti 1878 i Lund, Malmöhus län, var en svensk jurist, ämbetsman och riksdagsledamot.

Billström var lantbrukarson från Tjörn. Han blev 1820 student i Lund och avlade 1826 juridisk examen där. Sedan han under ett par år haft åtskilliga domarförordnanden, utnämndes han 1828 till akademikanslist och akademinotarie i Lund. Detta fortsatte han med till 1841, samtidigt som han (sammanlagt under sju år) var akademisekreterare.

Billström valdes 1837 till rådman i Lund och efterträdde 1855 Johan Bäckström som stadens borgmästare, vilket han var fram till kort före sin död 1878, då han efterträddes av Eskilander Thomasson.

Vid riksdagen 1834–1835 var Billström kanslist i bondeståndet och sekreterare i dess enskilda besvärsutskott. Under de sex riksdagarna 1844-1860 var han medlem av borgarståndet för Lunds stad (1844/45 även för Ängelholm, 1847/48 även för Simrishamn, 1850/51 även för Helsingborg, 1853/54 även för Sölvesborg och 1859/60 även för Kungälv), där han utövade ett stort inflytande som den liberala oppositionens faktiska, om än inte synbare, ledare. Han tillhörde under fem riksdagar konstitutionsutskottet och var 1853 ledamot av det då tillsatta hemliga utskottet. Dessutom representerade han 1848–1863 borgarståndet som direktör i rikets ständers lånekontor i Malmö.

Under riksdagarna 1867–1871 var han ledamot av första kammaren för Malmöhus län, men hindrades därunder ofta av sjuklighet att deltaga i ärendenas behandling. År 1878 tog han avsked från borgmästarsysslan och avled i Lund den 7 augusti samma år. Billström var ogift. Han är begravd på Östra kyrkogården i Lund.

Billströmska folkhögskolan på Tjörn, grundad 1869 och invigd 1876, har för sin tillkomst att tacka Billström, som ensam genom rikliga anslag tryggade dess verksamhet, med föreskrift om undervisning även i trädgårdsskötsel, jordbruk med mera.

Referenser 
 
 Torsten Uggla: Lunds borgmästare sedan 1600-talet (Lund 1921)
 Personregister till Rikets ständers protokoll 1809-1866, Centraltryckeriet, Stockholm 1935, s. 12 ("Borgarståndet").
Billström, Lars påSvenskaGravar.se

Noter 

Borgarståndets riksdagsledamöter
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Svenska liberala politiker
Lunds borgmästare
Donatorer
Akademisekreterare
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer från Stenkyrka socken, Bohuslän
Gravsatta på Östra kyrkogården i Lund
Födda 1801
Avlidna 1878
Män
Fly to the Rainbow

Fly to the Rainbow är Scorpions andra album och kom ut i november 1974. Albumet är det första studioalbumet som Uli Jon Roth spelade in.

Låtlista
"Speedy's Coming" (Klaus Meine/Rudolf Schenker) - 3:38
"Need a Million" (Klaus Meine/Rudolf Schenker) - 4:54
"Drifting Sun" (Uli Jon Roth) - 7:43
"Fly People Fly" (Klaus Meine/Rudolf Schenker) - 5:06
"This Is My Song" (Klaus Meine/Rudolf Schenker) - 4:18
"Far Away" (Klaus Meine/Michael Schenker/Rudolf Schenker) - 5:43
"Fly to the Rainbow" (Michael Schenker/Uli Jon Roth) - 9:40

Musikalbum 1974
Album av Scorpions
Utbynäs

Utbynäs är en villastad med karaktär av trädgårdsstad i stadsdelen Utby i östra Göteborg, belägen utmed Säveån.

Utbynäs gård är en bevarad större manbyggnad, som tillkom efter storskiftet 1761. Det är en envåningsbyggnad med inredd vind. En veranda har byggts till i senare tid. Förutvarande ekonomibyggnader är nu rivna.

Utbynäs Villastad är en trädgårdsstad i nationalromantisk stil som tillkom i början av 1900-talet. Initiativtagare var Anders Mattson, grosshandlare i kaffe från Göteborg. Han köpte 1905 Utbynäs gård och bildade AB Utbynäs Villastad för att exploatera området. Brorsonen och  arkitekten Arvid Bjerke (1880-1950) ritade flera av Utbynäs tidstypiska stora, nationalromantiska trävillor, Utbynässkolan och  Utby kyrka. Man uppförde även badhus och en affärsbyggnad. 

Göteborgs stad övertog 1940 ansvaret för området, varvid det anslöts till stadens VA- och elnät. 

Utbynäs har tennisklubb med egen tennisbana och en sportklubb.

Referenser

Vidare läsning

Områden i Göteborgs kommun
Utby
Trädgårdsstäder
Arkitekturåret 1905
Karesuando tingslag

Karesuando tingslag (före 25 oktober 1907 benämnt Enontekis lappmarks tingslag; före en tidpunkt omkring 1940 benämnt Karesuando lappmarks tingslag) var ett tingslag i Norrbottens län i norra Lappland. Ytan var 1934 6 532 km², varav land 6 266, och där fanns 1 133 invånare. Tingsställe var Karesuando kyrkby.  

Tingslaget upplöstes 1 januari 1948 (enligt beslut den 10 juli 1947) och verksamheten överfördes till Jukkasjärvi och Karesuando tingslag.

Tingslaget hörde till följande domsagor:
till 1720 till Västerbottens lappmarkers domsaga
1720-1742 Norra lappmarkens domsaga
1742-1838 Västerbottens norra kontrakts domsaga, från 1820 kallad Norrbottens domsaga
1839-1876 till Norrbottens norra domsaga
1877-1903 till Torneå domsaga
1904-1948 till Gällivare domsaga.

Ingående områden 
Karesuando tingslag bestod av följande socknar:
Karesuando socken

Kommuner
Från 1863 bestod tingslaget av en kommun: Karesuando landskommun (även kallad Enontekis landskommun).

Se även
Lappland för full historik om tingslagen i Lappland

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Gällivare tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Noter

Tingslag i Norrbottens län
In Trance

In Trance är Scorpions tredje album som kom ut i september 1975.

Låtlista 
 "Dark Lady" (U. Roth) - 3:25 
 "In Trance" (R. Schenker/K. Meine) - 4:42 
 "Life's Like a River" (U. Roth/R. Schenker/C. Fortmann) - 3:50
 "Top of the Bill" (R. Schenker/K. Meine) - 3:22 
 "Living & Dying" (R. Schenker/K. Meine) - 3:18 
 "Robot Man" (R. Schenker/K. Meine) - 2:42 
 "Evening Wind" (U. Roth) - 5:02 
 "Sun in My Hand" (U. Roth) - 4:20
 "Longing for Fire" (R. Schenker/U. Roth) - 2:42
 "Night Lights" (U. Roth) - 3:14

Musikalbum 1976
Album av Scorpions
Klädd för att gå

Klädd för att gå är ett studioalbum från 1996 av CajsaStina Åkerström.

Låtlista
All text och musik är skriven av CajsaStina Åkerström.
Kom – 5:02
Om bara för en dag – 4:20
Socker, knäckebröd & choklad – 4:06
Långt härifrån – 3:48
Klädd för att gå – 3:47
Kanske en ängel – 3:47
Tänk om – 5:09
Tid för att tänka – 3:52
Lyckan kommer och lyckan går – 3:38
Mitt hjärtas begär – 5:31

Musiker
Magnus Frykberg – trummor
Sven Lindvall – bas
Kristoffer Wallman – klaviatur
Lars Halapi – gitarr

Listplaceringar

Listföljd

Noter

Album av CajsaStina Åkerström
Musikalbum 1996
Svenskspråkiga musikalbum
Grantham

Grantham () är en stad i grevskapet Lincolnshire i England. Staden är huvudort i distriktet South Kesteven och ligger vid floden Witham, cirka 36 kilometer söder om Lincoln samt cirka 34 kilometer öster om Nottingham. Tätortsdelen (built-up area sub division) Grantham hade 41 998 invånare vid folkräkningen år 2011.

Isaac Newton gick i skolan i Grantham, och Margaret Thatcher föddes och växte upp i staden. Storbritanniens första kvinnliga poliser, Mary Allen och E.F. Harburn, inledde sin tjänst i Grantham den 27 november 1914.

Staden nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Graham/Gran(d)ham/Gran(t)ham.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Lincolnshire
Unparished areas i Lincolnshire
Tidigare civil parishes i Lincolnshire
Domesday Book
Nifelheim (musikalbum)

Nifelheim är debutalbumet från det svenska black metalbandet Nifelheim. Albumet gavs ut på CD och LP 1994 på skivbolaget Necropolis records.

Låtlista
The Devastation
Black Curse 
Unholy Death
Possessed By Evil
Sodomizer
Satanic Sacrifice
Storm of Satans Fire
Witchfuck

Musiker
 Hellbutcher (Per "Pelle" Gustavsson) – sång 
 Tyrant (Erik Gustavsson) – gitarr/bas 

Musikalbum 1994
Album av Nifelheim
Svenska debutalbum
Drifthastighet

Drifthastighet är en medelhastighet som ofta används i situationer där många partiklar har mycket högre hastigheter i slumpmässiga riktningar. Ett exempel är i luft, där vindhastighet motsvarar drifthastighet, medan molekylernas hastigheter är mycket större. Begreppet används mest i samband med elektrisk ledning och Ohms lag.

Elektroners drifthastighet
Ohms lag kan formuleras som 
 
där strömtäthet  i A/m²  är proportionell mot elektrisk fältstyrka  i V/m genom elektrisk ledningsförmåga  i (·m)−1. Alternativt kan strömtätheten formuleras som 

där  är elektronernas drifthastighet,  elektronkoncentrationen och  elektronernas laddning.

Genom att kombinera ovanstående samband, fås elektronernas drifthastighet som 

där  är elektronmobiliteten.

Mobilitet
Mobiliteten är ett mått på hur lätt laddningsbärare kan röra sig i material. I vakuum accelererar elektroner obegränsat i ett elektriskt fält, men i material uppnås en konstant drifthastighet bland annat eftersom elektronerna kolliderar med atomer. Detta kan uttryckas med en relaxationstid . Förloppet beskrivs så att elektronerna accelereras under en karakteristisk tid  med en acceleration  i fältets riktning, men att de sedan relaxerar (till exempel genom kollisioner) till en termisk hastighetsfördelning i slumpvisa riktningar. Ett uttryck för drifthastigheten blir därmed

Relaxationstiden är kort, vanligtvis av storleksordning 10−13 s. Den kan teoretiskt bestämmas ur ledningsförmågan σ:

Man kan mäta drifthastighet med Halleffekt.

Fasta tillståndets fysik
Maria Sylvan

Maria Elisabeth Sylvan, även Silvan eller Silfvan, som gift Lemke och Westerlund, född 25 mars 1802 i Åbo, död 10 september 1865 i Uleåborg, var en finlandssvensk skådespelare, som betraktas som en av de första inhemska skådespelarna i Finland och den främsta och mest kända skådespelerskan i Finland under 1820- och 1830-talen.

Biografi
Maria Sylvan föddes i Åbo. Hon var från okänd tidpunkt medlem i K. G. Bonuviers teatersällskap, som åren 1813-27 hade kejserligt privilegium från tsaren att uppföra skådespel i det då ryska Finland och som byggde en teater i Åbo.  Hon förmodas ha debuterat i början av 1820-talet. Hon spelade titelrollen i Schillers Maria Stuart på Åbo Bonuviers teater år 1825. 

Åren 1825-27 var hon gift med aktören Evert August Detlof Lemke (1792–1856) och tillsammans med honom från 1828 anställd vid Anders Petter Berggrens trupp och från 1830 vid Carl Wilhelm Westerlunds trupp, där hon sedan var verksam resten av sin karriär.  Efter att ha turnerat i Sverige turnerade hon sedan runt i de flesta av Finlands städer. Då hon gifte om sig med Westerlund gick maken med på skilsmässan i utbyte mot engagemang på livstid, vilket han också fick.  

Hon beskrivs som vacker, med skicklig deklamation och med ett intelligent och varmt spelsätt. bland hennes roller fanns: Maria Stuart, Johanna af Montfaucon, Ophelia i "Hamlet", Emma von Falkenstein i "Korsfararne" och Siri Brahe. 
N.H. Pinello sade om henne: 
"I historien om Finlands andliga odling skall hon minnas såsom ett folkets barn, som med mod, fast vilja och rastlöst arbete hängav sig åt den i hennes fädernesland på hennes tid så föga omhuldande sceniska konsten".

Källor 

 Georg Nordensvan,Svensk teater och svenska skådespelare Från Gustav III till våra dagar. Förra delen 1772-1842, Albert Bonniers Förlag (1917), Stockholm   
 

 Åbo teater, 1839-1889

Externa länkar 

Kvinnor

Födda 1802
Avlidna 1865
Finländska skådespelare under 1800-talet
Skådespelare från Åbo
Gravsatta på Uleåborgs begravningsplats
Finlandssvenska skådespelare
Franklinträd

Franklinträd (Franklinia) är ett monotypiskt släkte i familjen teväxter. Den enda arten, franklinträdet (F. alatamaha) finns ej länge vildväxande utan är utrotad i naturen. Alla nu kända exemplar härstammar troligen från ett enda träd som växte i botanikerna John och William Bartrams trädgård i slutet av 1700-talet.

De båda botanisterna upptäckte arten 1765, då de hittade ett litet bestånd av träd utmed floden Altamaha i delstaten Georgia, USA. Inom några årtionden var alla träden bortröjda och trots åtskilliga försök har trädet aldrig återfunnits.

Franklinträdet är en lövfällande buske eller litet träd, vanligen lägre än sex meter högt. Bladen är strödda, enkla, till 15 cm långa och har en orange höstfärg. Blommorna är doftande, vita, 7,5 cm i diameter, något skålformade och med orange ståndare. Frukten är en liten rund kapsel. Blomningstiden infaller under sensommaren.

Släktnamnet hedrar Benjamin Franklin som var god vän med Bartram-botanisterna. Artepitetet är namnet på floden med gammal stavning.

Källor
Tree trail - Franklinia

Teväxter

'
Merier

Merja eller merier var en finsk-ugrisk folkstam i Ryssland under vikingatiden.  Merya nämns i Nestorskrönikan som en av de stammar som gick samman med slaverna, krivitjerna, tjuderna och vepserna och tillkallade Rurik och hans väringar.

De äldsta uppgifterna om merierna härrör från 551. Krönikören Jordanes omnämner dem som Merens i samband med att han räknar upp alla folk som lydde under den gotiske kungen Ermanarik. Mer detaljerat skildras merierna och deras bosättningsområden i Nestorskrönikan, där namnet Merja används och nämns redan i inledningen. 

Enligt Gyula Décsy var merier ett främmande folk som betalade skatt till ryssarna. De hade ett eget språk. Han stöder sig huvudsakligen på Nestorskrönikan. Det framgår att merierna var Rostovs första invånare. Deras härskare var furst Rurik. Enligt samma källa deltog merierna 882 i furst Olegs strider vid Dnepr, och 907 i härtåget mot Konstantinopel. Det är också det sista som skrivs om dem. 

Av Nestorskrönikans beskrivning framgår ganska exakt omfattningen av meriernas dåvarande bosättningsområden "vid Rostovsjön". De har varit muromernas, mariernas och mordvinernas närmaste grannar. Man har ansett att direkt språksläktskap har förelegat mellan merierna och marierna. Inga spår av deras språk har dock bevarats. Andra forskare har ansett att meriernas språk var mera släkt med vepsernas.

Källor 
 Nestorskrönikan (1998)
 Uibopuu, Valev, Finnougrierna och deras språk (1988)

Finsk-ugriska folk
Rysslands historia

en:Volga Finns#Merya
Peter Hedlund

Jan-Peter Mikael "Puma" Hedlund, född 23 juni 1957 i Raus församling, Malmöhus län, är en svensk nyckelharpsspelman. Efter att ha inspirerats av Eric Sahlström började Hedlund spela nyckelharpa 1971. Han erhöll 1975 Zornmärket i silver och kunde i och med det titulera sig riksspelman. Han spelade i många år med Norrtelje Elitkapell men har också gjort ett antal soloalbum och tre instruktions-DVD för nyckelharpa. Hedlund har också vunnit två så kallade VM-titlar i nyckelharpa, men deltar numera endast som jurymedlem.

Sedan 90-talet turnerar han årligen i bland annat Irland, Danmark och USA, där han även leder kurser i svensk folkmusik. Hedlund har även medverkat i ett antal radio- och TV-program, både i Sverige och utomlands, liksom på ett stort antal LP- och CD-skivor.

Peter ”Puma” Hedlund nämns som en ambassadör för nyckelharpan för att han utbildar nya musiker och för att ha spelat i andra musikstilar utanför folkmusiken. Hedlund har bland andra spelat med Radiosymfonikerna, Alice Babs och Tore Skogman. 

Vid 2010 års riksspelmansstämma i den uppländska kyrkbyn Tensta tilldelades Hedlund Zornmärket i guld, landets mest prestigefyllda folkmusikutmärkelse.

Hedlund är sedan flera decennier bosatt i Iste utanför Bollnäs.

Källor
"Peter Puma Hedlund – nyckelharpans store ambassadör" av Jonas Bergroth, LIRA nummer 4-2004
"Nyckelharpans kung och drottning - Peter 'Puma' Hedlund" av Marie Ericsson Svärdhagen, LSUSNAN.se, 2004-07-21
 (engelska)

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Födda 1957
Svenska folkmusiker
Riksspelmän
Män
Levande personer
Musiker från Helsingborg
Nyckelharpister
Upplandsspelmän
Skenkameliasläktet

Skenkameliasläktet (Stewartia) är ett släkte i familjen teväxter med cirka 20 arter.

Externa länkar 

 
Teväxter
Johan Emanuel Wikström

Johan Emanuel Wikström, född 1 november 1789 i Vänersborg, död 4 maj 1856 i Stockholm, var en svensk botaniker.

Biografi
Wikström blev student i Uppsala 1806, avlade hovrättsexamen där och var en tid tingsbiträde i hemorten, studerade sedan medicin, tjänstgjorde hos professor Carl Peter Thunberg som medhjälpare vid ordnandet av hans herbarium (sedan i universitetets ägo) och blev medicine doktor 1817. Han författade vid denna tid några smärre, botaniska avhandlingar, Museum naturalium academiæ upsaliensis (1813, en historik över Sveriges likenologiska litteratur), Dissertatio botanica de Daphne (1817, medicinsk doktorsdisputation), Granskning av de till Thymelœarum växtordning hörande släkten och arter samt Beskrivning på ett nytt släkte -  Lonchastoma (bägge 1818).

Wikströms vänskapliga umgänge med Bergianska trädgårdens föreståndare Olof Swartz föranledde Vetenskapsakademien att vid dennes död 1818 välja Wikström till hans efterträdare och tillika till intendent över "akademiens botaniska museum" (sedermera Naturhistoriska riksmuseets botaniska avdelning), den förste i denna befattning och med professors titel 1823. Wikström övertog 1821 utan ersättning naturalhistorieundervisningen vid Stockholms gymnasium, men ägnade sig för övrigt uteslutande dels åt museet, dels åt akademiens uppdrag att avge "Årsberättelser om vetenskapernas framsteg", ett mycket krävande arbete, som Wikström inom botaniken fullgjorde med jätteverket Översikt av botaniska arbeten och upptäckter för åren 1820-51 (32 band, 1822-55; till och med 1842 översatt till tyska, dels av J. Müller, dels av K.F. Beilschmied). Han skrev vidare jämte flera smärre arbeten Conspectus litteraturæ botanicæ in Suecia ab antiquissìmis temporibus usque ad finem anni 1831 (1831) och Stockholms flora (1840, omfattande Linnés 13 första klasser). Wikström deltog i Svenska Trädgårdsföreningens stiftande 1832. Han blev ledamot av Vetenskapsakademien 1821 och av Lantbruksakademien 1822. Två gånger blev växtsläkten benämnt efter Wikström.

Källor

Noter 

Svenska botaniker under 1800-talet
Professorer vid Naturhistoriska riksmuseet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1789
Avlidna 1856
Män
Personer från Vänersborg
Alumner från Uppsala universitet
Ebba Morman

Ebba Jeanette Morman, även Brolin och Schylander, född den 11 november 1768, död 9 oktober 1802, var en svensk skådespelare. Hon var en populär skådespelare vid både Dramaten och Stenborgs Teater. 

Hon gifte sig 28 december 1788 med notarien Johan Peter Brolin, men skilde sig från honom och blev "af sina sceniska anlag ledd att söka anställing" vid teatern. Hon debuterade i slutet av 1791 på Dramaten och kallades fru Brolin då hon spelade Zelimer i Den bedragne Bachan 26 november 1791, ett namn hon hade kvar i januari 1792. I kontraktet vid Dramaten 1 oktober 1792 undertecknade hon sig "Ebba Jeanette de Morman".         

Hon spelade Grevinnan Almaviva och grevinnan i Grefven av Oldbach på Stenborgs Teater 1792, dagen efter i Rhadamist och Zenobie på Operan och även Marcellina i Figaro på Dramaten. Hon antas ha spelat enskilda roller hos Stenborg, precis som Schylander.   

Hon spelade tragedi - då Marie Louise Marcadet avgått 1795 tävlade Morman och Fredrica Löf om tragiska roller tills Maria Franck intagit platsen som tragedienne - men främst så kallade "demoniska" kvinnoroller. Efter sin debut meddelade hon direktionen att hon endast tänkte dubblera Dramatens två stjärnskådespelerskor Fredria Löf och Marie Louise Marcadet. Hon var sin tids mest uppskattade framställare av negativa kvinnliga roller; hon spelade häxor, mörderskor osv och framställde dem så skickligt, att "publiken älskade och avskydde henne", men hon spelade även Klytaimnestra, Jocasta, Penelope, Statira, Zenobia och drottning Kristina. Hon spelade Beata Ribbing i Gustav Adolf och Ebba Brahe 1794, baronessan i Tadelskolan 1795 och Marcellina i Figaros bröllop 1799 och grevinna Åkerkrona i Det oskyldiga bedrägeriet några månader före sin död 1802. 

Hon beskrivs som "lång och mager, med långlagdt ansikte, spetsig haka och svartbruna ögon, i hvilka en dyster eld brann. På kindkotorna tycktes det likbleka skinnet sitta liksom fastsmetadt. Hennes utseende svarade således fullkomligt till hennes genre, som uteslutande var den diaboliska". Hon kallades: "Ypperlig i behagsjuka, nedriga kvinnoroller, giftblanderskor, hustyranner, osv. Man kan om henne säga att publiken älskade och afskydde henne. Slutligen ledsnade hon vid detta tvetydiga bifall och fick då spela ett par roller af motsatt karakter, hvarigenom hon kunde få tillfälle att visa sin förmåga äfven i detta fack".      

Hon hade ett förhållande med Carl Schylander efter hans första fru Märta Stina Törnqvists död 29 juni 1792 och gifte sig med honom 14 augusti 1802. Hon dog i lungsot, som hon haft under sina sista år, 33 år gammal.

Referenser
 Nordensvan, Georg, Svensk teater och svenska skådespelare från Gustav III till våra dagar. Förra delen, 1772-1842, Bonnier, Stockholm, 1917
 Gidlunds förlag, "Ny svensk teaterhistoria. Teater före 1800."
 Johan Flodmark (1893). Stenborgska skådebanorna: bidrag till Stockholms teaterhistoria. Stockholm: Norstedt. Libris 439864

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska skådespelare under 1700-talet
Födda 1768
Avlidna 1802
Kvinnor
Bipartit graf

En bipartit graf, även kallad tvådelad graf, är en graf vars hörnmängd  kan partitioneras som  där  och där varje kant  kan skrivas på formen , där  och . I så fall säges  ha bipartitionen (X,Y). Detta kan även uttryckas så att noderna i en bipartit graf kan indelas i två mängder, sådana att inga kanter går mellan två noder i samma mängd.

Egenskaper 
En graf är bipartit om och endast om den inte har några cykler av udda längd.
För bipartita grafer med icke-tomma kantmängder gäller att , där  är det kromatiska talet.
Varje bipartit graf är en perfekt graf.

Exempel

Varje graf som inte har någon cykel av udda längd är bipartit. Exempel på grafer som uppfyller detta är träd och cykliska grafer med ett jämnt antal bågar.

Tillämpningar 
Bipartita grafer har tillämpningar till områden utanför matematiken, till exempel inom schemaläggning.

Generalisering 
En k-partit graf är en graf vars hörnmängd kan partitioneras som , och där varje kant  kan skrivas på formen , där ,  och . En graf har kromatiskt tal k, om och endast om den är k-partit men inte (k-1)-partit.

Grafteori
Paritet
Långt liv i lycka

Långt liv i lycka är ett studioalbum från 1997 av Niklas Strömstedt, samt namnet på en av låtarna från albumet. CD-versionen släpptes på skivmärket Warner och MK-versionen på Metronome. Det toppade den svenska albumlistan.

Låtlista
Där inte annat anges är låtarna skrivna av Niklas Strömstedt.
"Inga änglar gråter" – 4:46
"24 timmar" – 4:01
"Sånt är livet" – 4:38
"Sången du hör är din" – 3:01 
"Den här stan" – 3:48 (Strömstedt, Stefan Törnqvist)
"När solen går upp" – 3:52
"Gå på jorden" – 4:07
"Färja ut i rymden" – 4:36
"Rummet intill" – 4:04
"Långt liv i lycka" – 3:52
"Ta mej dit" – 2:57
"Ring och säg godnatt" – 4:06

Medverkande
Niklas Strömstedt – sång, piano, gitarr, klaviatur, klockspel, vibrafon
Christer Jansson – trummor, slagverk
Johan Lindström – bas, git, vibrafon, piano, klaviatur

Listplaceringar

Listföljd

Källor

Fotnoter

Album av Niklas Strömstedt
Musikalbum 1997
Svenskspråkiga musikalbum
Gaugeteori

Gaugeteori är en teori där gaugesymmetri spelar en central roll. Begreppet kommer från elektromagnetismen, och partikelfysikens standardmodell bygger helt på gaugesymmetrier.

Teoretisk fysik
Holmedal

Holmedal är kyrkbyn i Holmedals socken i Årjängs kommun, Värmlands län. Den ligger 8 kilometer sydost om Töcksfors vid E18. Från 2015 avgränsar SCB här en småort. 

Holmedals kyrka ligger här.

Historia
Karl XII övernattade i Holmedals prästgård ett flertal gånger då han förberedde fälttågen mot Norge 1716 och 1718, troligen i den stuga, som numera kallas Karl XII:s stuga som då låg på en annan plats strax bredvid. Ett Karl den XII-porträtt samt några bruksföremål från äldre tider förvaras i stugan.

Holmedals skola segrade i år 2007:s riksfinal av Vi i femman, med eleverna Jacobo Besselsen, Otto Sjödin och Lovisa Andersson.

Referenser

Externa länkar

Småorter i Sverige
Orter i Årjängs kommun