kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Cyrenaika

Cyrenaika (Cyrenaica, på grekiska: Κυρηναϊκή, arabiska: برقه, Barqah ) är den östliga kustregionen i Libyen. I forntiden var det ett rikt bevattnat, fruktbart landskap, mellan Stora Syrten och udden Ardanis (nu Ras el-Milh).

Grekisk kolonisation 
Cyrenaika blev på 600-talet f.Kr. koloniserat av greker av dorisk stam. Invånare på ön Thera grundade omkring 630 f.Kr. under ledning av Battos staden Kyrene, som har gett landskapet sitt namn. Dorerna grundlade fyra andra städer i området: Apollonia, Barka, Taucheira och Euesperides, varför landskapet senare fick namnet Pentapolis ("Femstaden"). Battos ättlingar härskade såsom konungar, och senare under persisk överhöghet. Omkring 450 f.Kr. störtades konungadömet, men till följd av inre strider ryckte snart enskilda tyranner till sig makten. Landet slöt sig frivilligt till Alexander den store. Efter hans död togs det i besittning av Ptolemaios I, och lydde sedermera under Egypten. Sedan 117 f.Kr. bildade Cyrenaika ett eget konungarike under en yngre gren av ptolemaiernas släkt, tills Apion, naturlig son till Ptolemaios VIII Fyskon, 96 f.Kr. testamenterade det till romarna.

Romersk provins 
År 78 f.Kr. organiserades området som administrativ provins tillsammans med Kreta. 
Under Diocletianus 296 förändrades den administrativa strukturen. Cyrenaika delades i två provinser: Libya Superior, som bestod av Pentapolis med Kyrene som huvudstad, och Libya Inferior, som bestod av Marmarica, under varsin guvernör. Efter romarrikets delning blev Cyrenaika del av det östromerska riket, medan gränsande Tripolitanien sedermera erövrades av vandalerna, tills det återerövrades av Belisarius 533.

Modern tid 
Mellan 1912 och 1943 tillhörde Cyrenaika Italien, och under andra världskriget utspelade sig största delen av ökenkriget i detta område. Efter att ha stått under brittisk militäradministration fram till 1951 förenades Cyrenaika med de båda territorierna Fezzan och Tripolitanien för att bilda kungadömet Libyen. Idris, emir av Cyrenaika, blev landets kung.

Källor 

 

Libyens geografi
Romerska provinser
Martina Hrašnová

Martina Hrašnová (f. Danišová), född den 21 mars 1983 i Bratislava, är en slovakisk friidrottare som tävlar i släggkastning.

Hrašnovás genombrott kom när hon 2002 slutade tvåa på junior-VM. Året efter stängdes hon av i två år för dopingbrott. Hon var tillbaka till EM i Göteborg 2006 där hon blev utslagen i kvaltävlingen. Samma sak hände vid VM 2007 i Osaka. Hennes första mästerskapsfinal som senior blev Olympiska sommarspelen 2008 i Peking där hennes 71,00 räckte till en åttonde plats. Hon avslutade 2008 med att bli tvåa vid IAAF World Athletics Final i Stuttgart med ett kast på 71,40. 

Vid friidrotts-VM 2009 placerade hon sig som trea med ett kast på 74,79 m.

Personligt rekord 
 76,90 meter från 2009

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Noter

Födda 1983
Slovakiska släggkastare
Kvinnor
Slovakiska dopningsfall
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Slovakien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Slovakien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Yrjö-Koskinen

Yrjö-Koskinen är en finländsk adelsätt. Stamfadern Georg Forsman adlades 1884. Han använde författarnamnet Yrjö Koskinen, en förfinskad variant av hans ursprungliga namn. Adelsnamnet Yrjö-Koskinen är en kombination av förnamnet Yrjö och efternamnet Koskinen. Två senare adlade finländska ätter följde Forsmans exempel och antog ett finskspråkigt namn: Wuorenheimo (ursprungligen Bergbom) 1903 och Soisalon-Soininen (ursprungligen Johnsson) 1904.

Yrjö-Koskinen upphöjdes 1897 och introducerades följande år som friherre. Sedan dess är Yrjö-Koskinen den friherrliga ätten nummer 62 i Finland. Efter det ursprungliga adlandet hade ättens nummer varit 264. Ättens valspråk är Vapaa valpas vilpitön (fri vaksam uppriktig).

Källor 

Finländska adelsätter
Stig Centerwall

Stig Centerwall, född 3 augusti 1937 i Johannebergs församling i Göteborg, död 29 oktober 2011 i Fässbergs församling i Mölndal, var en svensk advokat och författare. Stig Centerwall var gift två gånger, fick sex barn och bodde en stor del av sitt liv i Mölndal.

Centerwall seglade jorden runt i linjefart och trampfart med styrmansexamen i Stockholm 1961 och sjökaptensexamen i Göteborg 1964. Han tog examen från handelsinstitut 1968 och en jur.kand.-examen vid Lunds universitet 1977. Han genomgick konstkurser vid Valands konstskola och journalistikutbildning vid Poppius journalistskola. Han arbetade som administrativ chef vid ett raffinaderibygge i Mongstad, Norge 1974-75 och vid raffinaderiet på Slagentangen i Tønsberg hösten 1979. Han var universitetsadjunkt i sjöfarts- och författningskunskap vid Chalmers tekniska högskola 1981-1986. Han arbetade först som biträdande jurist vid en advokatbyrå och drev därefter egen advokatbyrå från 1989 med inriktning på brottmål.

Som advokat blev han känd för att ha företrätt ungdomar efter diskoteksbranden i Göteborg 1998 och var den mest anlitade försvararen i rättegångarna efter de så kallade Göteborgskravallerna vid EU-toppmötet 2001. Han var en också en flitigt anlitad advokat i graffitimål.

Centerwall var chefredaktör och ansvarig utgivare för tidskriften Försvararen och för Göteborgsankan.

Stig Centerwall har gett ut tre böcker. 2002 kom Tiri Tiri o te Moana, en berättelse som börjar till havs utanför Nya Zeelands sydkust. 2006 kom O 2954, namngiven efter numret på en polishjälm, som behandlar en rättegång efter Göteborgskravallerna där polisvittnen driver med rättvisan. 2008 kom långdikten Between the Devil and the Deep Blue Sea som handlar om Estoniakatastrofen. Har var medförfattare i novellsamlingarna Gåspennan 1990 och Trampa Däck 2009.

Referenser 

Svenska författare
Svenska advokater
Alumner från Lunds universitet
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Författare från Göteborg
Jurister från Göteborg
Födda 1937
Avlidna 2011
Män
Kate Jacobs

Kate Jacobs, född 1973 i Hope utanför Vancouver, Kanada, är en kanadensisk författare. Efter att ha studerat journalistik i Ottawa flyttade hon till New York för att bygga på sin utbildning och sedermera arbeta som journalist. Numera är Jacobs bosatt i Kalifornien med sin man.

Bibliografi
 Livets aviga och räta (Friday night knitting club 2007)
 (Comfort Food 2008)
 (Knit Two 2009)

Referenser

Externa länkar
 Kate Jacobs officiella webbplats

Engelskspråkiga författare
Kvinnor
Födda 1973
Levande personer
Barrviva

Barrviva (Androsace vitaliana) är en art i familjen viveväxter. Den förekommer naturligt i östra Pyrenéerna, samt i västra, centrala och sydöstra Alperna. Barrviva odlas ibland som trädgårdsväxt i Sverige. Blommorna är gula och heterostyla, bladen är hoprullade och barrliknande. Växtsättet är lågt och krypande och den trivs bäst i stenpartier. På grund av de heterostyla blommorna skildes barrvivan förr ut i ett monotypiskt släkte och hette då Vitaliana primuliflora, men genetiska studier har visat att barrvivan är en naturlig del av Androsace. Namnet vitaliana är till minne av Antonius Vitalianus som levde på 1600-talet. Det gamla artepitetet primuliflora betyder vive-blommig.

Referenser

Noter

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas

Viveväxter
Ba Växtindex
Dövas Afrika Mission

Dövas Afrikamission (DAM) är en missionsförening inom Svenska kyrkan, som stöder dövkyrkan och dövskolor i Tanzania och Eritrea. 

Genom att ge ett bidrag på minst 100 kr blir man medlem i DAM. Ordförande är Anne Wikner.
Till styrelsen adjungeras representanter för Svenska kyrkans mission och EFS.
DAM är ansluten till Svenska missionsrådet.

Målsättning 

DAM:s uppgifter är, enligt stadgarna, att
 på biblisk grund arbeta för och inspirera till insatser för döva i Afrika
 stödja skolor och andra inrättningar för döva i Eritrea, Etiopien, Tanzania och andra afrikanska länder
 främja själavården bland elever som vårdas och vårdats vid dessa dövskolor
 hålla kontakt med organisationer som vill stödja dessa sällskapets uppgifter

Historik 

Föreningen bildades 1951, på initiativ av EFS-missionären Olle Hagner och dövprästen Ivar Svennas.

Andra viktiga milstopar i DAM:s historia:
 Elsie Roos startar 1955 Keren dövskola i Eritrea  
 1960 kommer den första eritreanska dövläraren till Sverige för utbildning
 I början av 1980-talet byggs Mwangaskolan i Tanzania.
 Dövkyrkoarbete i Moshi, Tanzania påbörjades 2006
 Ett projekt för teckenspråksutveckling i Tanzania startas samtidigt

Källor 

DAM:s hemsida
Svenska missionsrådet 
 "Dövas Afrika Mission - 20 år" av Olle Hagner, EFS-förlaget Klippan 1975, 

Religiösa organisationer bildade 1951
Svenska missionsorganisationer
Svenska kyrkan
Dövhet
Kristendom i Afrika
Anita Włodarczyk

Anita Włodarczyk, född den 8 augusti 1985 i Rawicz, är en polsk friidrottare som tävlar i släggkastning. Hon har världsrekordet på 82,98 meter.

Włodarczyks första internationella mästerskapsfinal var i Olympiska sommarspelen 2008 där hon placerade sig på en sjätte plats med ett kast på 71,56 meter. Samma år blev hon trea vid IAAF World Athletics Final 2008 i Stuttgart med ett kast på 70,97. Vid VM i friidrott i Berlin slog hon världsrekord med ett kast på 77,96 m, vilket gav henne guldet. Resultatet kom i andra omgången; därefter tvingades hon avbryta tävlingen då hon efter världsrekordkastet jublande sprang mot publiken, varvid hon stukade foten.

Under en tävling i polska Bydgoszcz i juni 2010 förbättrade hon sitt världsrekord till 78,30. Trots att hon hade slagit världsrekordet tidigare under året blev hon bara bronsmedaljör vid EM 2010.

Den 1 augusti 2015 kastade Włodarczyk 81,08 meter i en tävling i Cetniewo och blev därmed den första kvinnliga släggkastaren att komma över 80 meter.

Den 15 augusti 2016 under OS i Rio de Janeiro kastade Włodarczyk nytt världsrekord 82,29 meter. Włodarczyks världsrekord från OS i Rio de Janeiro klarade sig dock bara i 13 dagar, då det blev slaget av henne själv den 28 augusti 2016 på en tävling till Kamila Skolimowskas Minnesmärke i Warszawa. Hon kastade då 82,98 meter.

Vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo tog Włodarczyk guld i damernas släggkastning med ett kast på 78,48 meter. Det var hennes tredje raka OS-guld.

Källor 
Anita Włodarczyk på World Athletics webbplats

Noter

Polska släggkastare
Världsrekordhållare i släggkastning
Världsmästare i släggkastning
Europamästare i släggkastning
Polska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2012
Olympiska guldmedaljörer 2016
Olympiska guldmedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Polen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Polen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Polen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Polen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1985
Levande personer
Kvinnor
Polska idrottare under 2000-talet
Jeremiah Morrow

Jeremiah Morrow, född 6 oktober 1771 nära Gettysburg, Pennsylvania, död 22 mars 1852 i Lebanon, Ohio, var en amerikansk politiker. Han representerade delstaten Ohio i båda kamrarna av USA:s kongress. Han var ledamot av USA:s representanthus 1803-1813 och 1840-1843 samt ledamot av USA:s senat 1813-1819. Han var den nionde guvernören i Ohio 1822-1826.

Morrow härstammade från Ulsters skottar. Han flyttade 1795 till Nordvästterritoriet.

När Ohio 1803 blev delstat, valdes Morrow som demokrat-republikan till representanthuset. I tio år representerade han hela Ohio som enda ledamot i representanthuset. När han 1813 blev senator, efterträddes han av sex nya kongressledamöter från Ohio. Morrow kandiderade inte till omval efter en mandatperiod i senaten. Morrow vann 1822 och 1824 guvernörsval i Ohio.

Demokrat-republikanerna försvann från USA:s politiska karta och Morrow gick med i whigpartiet. Kongressledamoten Thomas Corwin avgick 1840 och Morrow vann fyllnadsvalet för att representera Ohios fjärde distrikt i representanthuset. Han valdes också till den efterföljande tvååriga mandatperioden. Morrow bestämde sig för att inte kandidera till omval i kongressvalet 1842.

Morrows grav finns på Union Cemetery i Loveland, Ohio. Morrow County, Ohio har fått sitt namn efter Jeremiah Morrow.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Biographical Directory of the United States Congress
Ohio History Central
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Ohio
Ledamöter av USA:s representanthus från Ohio
Guvernörer i Ohio
Födda 1771
Avlidna 1852
Män
200 meter för damer i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008

Damernas 200 meter i Olympiska sommarspelen 2008 ägde rum 19-21 augusti i Pekings Nationalstadion.
Kvalificeringsstandarden var 23,00 s (A standard) och 23,20 s (B standard).

Medaljörer

Rekord 
Före tävlingarna gällde dessa rekord:

Resultat 
 Q innebär avancemang utifrån placering i heatet.
 q innebär avancemang utifrån total placering.
 DNS innebär att personen inte startade.
 DNF innebär att personen inte fullföljde.
 DQ innebär diskvalificering.
 NR innebär nationellt rekord.
 OR innebär olympiskt rekord.
 WR innebär världsrekord.
 WJR innebär världsrekord för juniorer
 AR innebär världsdelsrekord (area record)
 PB innebär personligt rekord.
 SB innebär säsongsbästa.
 w innebär medvind > 2,0 m/s

Försöksheat

Omgång 2

Semifinaler

Semifinal 1
20 augusti 2008 - 21:55 Vind: 0.0 m/s

Semifinal 2
20 augusti 2008 - 22:04 Vind: -0.2 m/s

Final

21 augusti 2008 - Vind: 0,6 m/s

Referenser

Friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Hjalmar Brantingsplatsen

Hjalmar Brantingsplatsen är en plats i stadsdelen Tingstadsvassen på Hisingen i Göteborg. Den är ett centrum för kollektivtrafik (spårväg och buss) på sydöstra Hisingen, cirka en kilometer från Göteborgs centralstation, och omges av köpcentrumet Backaplan.

Historik  
Platsen fick sitt namn 1946, efter sin belägenhet bredvid Hjalmar Brantingsgatan. Den gatan namngavs 1939, till minne av statsminister Hjalmar Branting.

Beskrivning och användning
Hjalmar Brantingsgatan används idag i huvudsak som ett kommunikationscentrum för spårvägs- och busstrafik på sydöstra Hisingen. Den är den andra spårvagnshållplatsen (efter Frihamnen) för spårvagnslinjerna som från centrala Göteborg leder vidare in över Hisingen. Platsen passeras också av ett antal stombuss- och andra busslinjer som trafikerar de södra, östra eller centrala delarna av Hisingen.

2021 trafikerar spårvagnslinjerna 5, 6, och 10 platsen, liksom stombusslinjerna 17, 18, 19 och 25.

Besökande på platsen byter i regel antingen färdmedel eller är där för att besöka någon av alla de butiker som finns på Backaplan, det stora – ett av Göteborgsregionens största – köpcentrum som omger platsen. Större delen av Backaplan ligger i norr och nordöst, men en mindre del är belägen i söder och sydväst.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 
Backaplan

Spårvagn 6 går bara Biskopsgården - Nymånegatan sedan 19 Juni 2023Spårvagn 10 går bara till Eketrägatan - Guldheden sedan 19 Juni 2023. Sträckan till Biskopsgården har ersatts av 5 och 6.13 Går inte Hj Brantnings pl
Torg i Göteborg
Hisingen
Tingstadsvassen
Gator uppkallade efter nobelpristagare
Ethan Allen Brown

Ethan Allen Brown, född 4 juli 1776 i Darien, Connecticut, död 24 februari 1852 i Indianapolis, Indiana, var en amerikansk jurist, politiker och diplomat. Han var den sjunde guvernören i delstaten Ohio 1818-1822. Han representerade sedan Ohio i USA:s senat 1822-1825.

Brown studerade juridik under Alexander Hamilton och inledde 1802 sin karriär som advokat. Han flyttade 1804 till Cincinnati. Han var domare i Ohios högsta domstol 1810-1818. Han valdes 1818 till guvernör som demokrat-republikan. Brown omvaldes två år senare.

Senator William A. Trimble avled 13 december 1821 i ämbetet. Brown avgick i januari 1822 som guvernör för att tillträda som senator för Ohio. Han kandiderade 1825 till omval men förlorade mot William Henry Harrison.

Brown var en anhängare av Andrew Jackson och gick med i demokraterna. Han var USA:s chargé d'affaires i Brasilien 1830-1834. Han flyttade 1836 till Indiana.

Browns grav finns på begravningsplatsen Cedar Hedge Cemetery i Rising Sun i Indiana.

Referenser

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Biographical Directory of the United States Congress
Ohio History Central

Amerikanska jurister
Guvernörer i Ohio
Ledamöter av USA:s senat från Ohio
Amerikanska diplomater
Födda 1776
Avlidna 1852
Män
Personer från Darien, Connecticut
Kapillärkondensation

Kapillärkondensation är den process med vilken molekyler i ångfas letar sig in i porerna i ett material om partialtrycket för ångan är högre utanför än i materialet. Exempelvis vatten ur luftens vattenånga letar sig in i hygroskopiska material som trä utan att det förekommer så kallad ytkondensation (med vilket menas att vattenånga kondenserar mot ytan och bildar vatten i vätskefas). Vilken balansen mellan relativ luftfuktighet och fuktkvot blir vid en given temperatur kan utläsas ur en så kallad sorptionskurva för materialet i fråga.

Eftersom det ofta finns en tröghet för molekylen att komma in i respektive ut ur poren uppstår ofta en hysteresiseffekt, där en högre fuktkvot fås vid uttorkning än vid uppfuktning givet samma relativa fuktighet och temperatur.

Termodynamiska processer
Stig von Bayer

Stig Erik Otto von Bayer, född 6 juli 1937 i Engelbrekts församling i Stockholm, är en svensk före detta militär (major), Kongoveteran, fredsmäklare och författare.

Biografi
Stig von Bayer kom till Kongo redan 1949 som 12-åring med sina föräldrar, som var biståndsarbetare och hjälpte till att bygga broar och vägar. Där lärde han sig både swahili och franska, språk som han skulle få mycket användning av senare i sitt liv. Tillbaka i Sverige gjorde han sin värnplikt på I 10 i Strängnäs. År 1960 som kadettsergeant på I 10 anmälde sig von Bayer frivilligt till FN-tjänst. Han blev förbindelseofficer och tolk vid den irländska bataljonen inom den svenska FN-truppen som man hade bestämt skulle skickas ner till det oroliga Kongo. von Bayer reste dit två dagar efter beslutet i juli 1960. Stig von Bayer blev senare underrättelsechef kom att vara en av de svenska soldaterna som skulle befinna sig längst tid i Kongo där han anlände redan 1960 och lämnade 1964. Under tiden i Kongo lärde han känna bland annat landets fruktade diktator Mobutu som erbjöd honom en tjänst som överstelöjtnant i Kongos stab vilket dock avvisades.

Under Kongokrisen i början av 1964 uppstod stridigheter, som till exempel vid evakueringen av missionsstationen i Kisandji. Thorwald Glantz med sitt DH-3 Otter-plan störde med handgranater och djupdykning rebellernas anfall mot Stig von Bayers helikopter, som höll på att rädda en grupp missionärer. von Bayers marschkänga träffades av en pil liksom hans k-pist. Den nigerianske soldaten bredvid honom fick en pil genom armen. För detta och liknande operationer till räddandet av över hundra missionärer tilldelades Glantz och von Bayer Vasamedaljen i guld av 8:e storleken. Stig von Bayer och Thorwald Glantz mottog Vasamedaljen den 23 april 1964 med orden: 

Efter Kongo återvände von Bayer till Sverige och som kapten vid I 10 men redan samma år åkte han med UNFICYP till Cypern där han stannade i fyra år. Under senare tiden av sitt liv har von Bayer genomfört otaliga uppdrag för Röda Korset, FN och EU i bland annat Vietnam, Etiopien, Sudan, Kroatien och Peru.

von Bayer är idag pensionerad och bor i Östra Frölunda och sitter i styrelsen för FN-Veteranerna Kongo. På Veterandagen den 29 maj 2012 mottog von Bayer Försvarsmaktens medalj för sårade i strid för de skador han ådrog sig i Kongo den 10 december 1961  när han fick handen söndertrasad av splitter när överste Jonas Wærns KP-bil utsattes för ett eldöverfall och träffades av en bazookaraket. Trots skadan lyckades von Bayer bekämpa fiendens ställning så att nästa raket missade målet.

Bibliografi

Referenser

Män
Födda 1937
Levande personer
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska officerare
Svenska författare
What Will The Neigbours Say? Live

What Will The Neighbours Say? Live är Girls Aloud's första turné. Gruppen åkte runt i Storbritannien och Irland och uppträdde på teatrar. En av konserterna på Hammersmith Apollo filmades och DVD:n släpptes den 7 november 2005.

Låtlista 
 "The Show"
 "Here We Go"
 "Girls On Film"
 "No Good Advice"
 "Graffiti My Soul"
 "Wake Me Up"
 "Teenage Dirtbag"
 "Life Got Cold"
 "Deadlines & Diets"
 "I'll Stand by You"
 "Love Machine"
 "Real Life"
 "Girls Allowed" / "Le Freak" Interlude
 "Jump"
 "Sound of the Underground"
Extra material
 Skapandet av musikvideon till Long Hot Summer
 Intervju med Girls Aloud

Album av Girls Aloud
Konsertturnéer 2005
Musikvideoalbum 2005
Olle Gill

Olof "Olle" Oswald Gill, född 9 oktober 1908 i Älvdalen i Dalarna, död 6 november 1996 i Arild i Brunnby församling i Skåne, var en svensk konstnär. 

Olle Gill studerade för Otte Sköld på Otte Skölds målarskola samt 1937–1943 på Konstakademien i Stockholm för Sven X:et Erixson.

Tillsammans med bland andra Lennart Rodhe, Karl Axel Pehrson, Pierre Olofsson, Lage Lindell och Randi Fisher ställde han ut på utställningen "Ung konst" på galleri Färg och Form i Stockholm våren 1947, vars utställare kom att kallas 1947 års män. 

Olle Gill var 1945–60 gift med Randi Fisher, med vilken han fick dottern  glaskonstnären Katarina Gill (född 1948).

Olle Gill var verksam i Stockholm fram till 1960 då han flyttade till Skåne, där han senare bosatte sig i Arild. Gill har gjort flera offentliga konstverk, bland annat väggmålningar på dåvarande Hotell Malmen i Stockholm samt för Dagbladet Nya Samhället i Sundsvall, bägge 1951.
Gill är representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum och Nationalmuseum i Stockholm.

Källor

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1908
Avlidna 1996
Personer från Älvdalens socken
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Julie Clary

Marie Julie Clary, 26 december 1771 i Marseille, död 7 april 1845 i Florens, var en drottning av Neapel och Spanien; hon var gift med Joseph Bonaparte och syster till drottning Desideria av Sverige samt svägerska till Napoleon I.

Biografi

Julie föddes i Marseille som dotter till den rike sidenhandlaren François Clary och Françoise Rose Somis. Hon gifte sig 1794 med Joseph Bonaparte. Hennes syster Désirée gifte sig 1798 med Jean Baptiste Bernadotte.  

Julie bosatte sig år 1800 på Château de Mortefontaine i Frankrike och tillbringade större delen av sin tid i familjekretsen i Paris. När Napoleon 1804 utropade sig till kejsare fick Julie titeln kejserlig prinsessa och bar kejsarinnan Joséphines släp vid kröningen. Julie beskrivs som charmerande och tillbakadragen personlighet, som föredrog att leva i kretsen av sina släktingar. 

Joseph var kung av Neapel 1806–1808 och kung av Spanien 1808–1813, vilket gjorde henne till drottning i dessa länder. Julie besökte Neapel våren 1808 och stannade där i tre månader tills Joseph utnämndes till kung i Spanien. Julie följde honom inte till Spanien utan återvände till Mortefontaine. Hon företrädde då i stället Josephs intressen vid kejsarhovet, såsom åsikten att Spanien inte skulle delas. 

Efter Napoleons första avsättning 1814 köpte hon ett gods i Schweiz. Hon återvände till Frankrike med Joseph under de hundra dagarna. 
Efter Napoleons andra nederlag tvingades maken i exil i USA. Julie och hennes döttrar fick tack vare beskyddet från hennes svåger Bernadotte, som var en av segrarna, möjlighet att stanna i Europa. Hon bodde mellan 1815 och 1821 i Frankfurt am Main och Bryssel, där hennes syster Désirée besökte henne, och slutligen i Florens. 1840 bosatte sig maken med henne i Florens, där han dog 1844.

Hon hade två barn: Zénaïde Bonaparte (1801–1854), gift 1822 med sin kusin Charles Lucien Bonaparte, och Charlotte Bonaparte (1802–1839), gift 1825 med sin kusin Charles Napoléon Louis Bonaparte.

Referenser  

 
 http://dbe.rah.es/biografias/18126/julia-bonaparte

Födda 1771
Avlidna 1845
Kvinnor
Spaniens drottningar
Neapels drottningar
Huset Bonaparte