kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kärlek kallare än döden

Kärlek kallare än döden, Liebe ist kälter als der Tod är en västtysk film från 1969.

Filmen är Rainer Werner Fassbinders långfilmsdebut och föreställer en blandning av film noir och franska nya vågen. En gangsterhistoria berättad med knappa medel. Med Fassbinder själv i huvudrollen som en smågangster. Tillsammans med Hanna Schygulla (som Joanna) och Ulli Lommel (som Bruno).

Handling 

Franz och Bruno är vänner trots att Bruno egentligen vill döda Franz, de delar på flickvännen Joanna. Bruno planerar ett bankrån, men Joanna varskor polisen.

Om filmen 
Filmen spelades in i München under 24 dagar i april 1969 till en kostnad av 95 000 D-mark. Den hade världspremiär vid filmfestivalen i Berlin den 26 juni 1969 och svensk premiär i SVT2 den 4 mars 2002.

Rollista (urval) 
Rainer Werner Fassbinder - Franz 
Ulli Lommel - Bruno 
Hanna Schygulla - Joanna

Källor 

Filmer i regi av Rainer Werner Fassbinder
Västtyska komedifilmer
Västtyska kriminalfilmer
Västtyska romantikfilmer
Filmer 1969
Tyskspråkiga filmer
Charpentier (adelsätt)

Charpentier (; ) är en svensk och finsk adelsätt, ursprungligen från Normandie i Frankrike, känd sedan tidig medeltid.

Historia 
En släktmedlem, Toussaint de Charpentier (1611–1683), gick i svensk krigstjänst 1630 eller 1631 och avancerade till överstelöjtnant vid Åbo läns infanteriregemente. Han erhöll svenskt adelskap år 1664 och introducerades på Riddarhuset 1668 under nummer 765. År 1683 avled han på sitt säteri Hahkiala i Tavastland, Finland. Ätten utslocknade på svärdssidan 1782 med generallöjtnanten friherre Claes Robert Charpentier.

Förgreningar 
Den yngre grenen härstammar på svärdssidan från en sedan 1300-talet dokumenterad släkt Le Cler (Le Clere, Le Claire), bosatt i Spanska Nederländerna med medlemmar boende i hertigdömet Brabant och furstbiskopsdömet Liège. En släktmedlem, gjutmästaren och sedermera järnhandlaren Thomas Le Cler (Le Clere), född i staden Liège, inflyttade till Sverige omkring 1650 och erhöll burskap i Stockholm där han avled 1676. Två av hans sonsonssöner adlades 1773 och adopterades samma år i ätten Charpentier av sin morbror Claes Robert Charpentier. Till denna ätt hör även socialantropologen Carl-Johan Charpentier.

Släkten är adlig även i Finland och introducerad på Finlands Riddarhus med nummer 64. De nu i Sverige och Finland bosatta ätterna Charpentier härstammar på svärdssidan i rakt nedstigande led från Thomas Le Cler.

Referenser

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

 
Svenska adelsätter
Finländska adelsätter
Franska släkter
Claes Robert Charpentier

Claes Robert Charpentier, född 1706 på säteriet Hahkiala i Tavastland, Finland, död 1782, var en svensk friherre och generallöjtnant.

Biografi 
Han var son till överstelöjtnant Robert Charpentier och hans hustru Gertrud Helena von Köhler men växte upp i Stockholm sedan modern, som blev änka 1710, och barnen tvingats fly från Hahkiala undan den ryska armé som trängt in i Finland. 

Han inledde sin militära bana som lärstyrman vid Amiralitetet i Stockholm 1719, underlöjtnant vid artilleriet i Finland 1734, löjtnant vid artilleriet i Stockholm 1741, kapten 1747, major vid artilleribataljonen i Finland 1747, överstelöjtnant vid artilleribataljonen på Gotland 1758 samt överste och chef för hela det svenska artilleriet 1770. Han deltog i Hattarnas ryska krig 1741–1743 och i kriget mot Preussen, det Pommerska kriget, 1757–1762. 

Charpentier var en av de höga officerare som aktivt understödde kung Gustav III vid dennes statsvälvning den 19 augusti 1772. Kungen visade sin tacksamhet genom att utnämna honom till Kommendör av Svärdsorden (KSO) och generalmajor samt upphöja honom i friherrligt stånd. Som ett särskilt privilegium fick han kungens tillstånd att i friherrevapnet föra Vasakärven. År 1778 blev han generallöjtnant. Han var ägare av säterierna Hahkiala, Kookala och Lövholm i Finland samt Kaggeholms slott på Ekerö, Färentuna härad.

Charpentier avled 1782 utan bröstarvingar och ätten utgick därmed på svärdssidan. Han hade två systersöner, kaptenen vid arméns flotta Robert Gustaf L’Eclaire och löjtnanten vid Österbottens regemente Carl Fredrik L’Eclaire, vilka var söner till ryttmästaren Collin Le Claire (L’Eclaire) och hans hustru Anna Elisabet Charpentier. Bröderna L’Eclaire adlades den 11 juli 1773 med namnet L’Eclaire och adopterades senare samma år av morbrorn och erhöll namnet Charpentier samt ättens nummer 765 på Riddarhuset där de introducerades 1777.

Källor 

Födda 1706
Avlidna 1782
Män
Svenska militärer under 1700-talet
Personer från Tavastehus
Svenska regementschefer
Ätten Charpentier
Svenska friherrar
Varför löper Herr R. Amok?

Varför löper Herr R. Amok? (Warum läuft Herr R. Amok?) är en tysk film från 1970 regisserad av Rainer Werner Fassbinder och Michael Fengler

Herr R är en vanlig man med fru, barn, vänner, grannar, jobb och arbetskamrater. En dag löper han plötsligt amok.

Externa länkar
 

Tyska dramafilmer
Filmer 1970
Filmer i regi av Rainer Werner Fassbinder
Tyskspråkiga filmer
Junior Jack

Junior Jack är artistnamnet för Vito Lucente, född i Italien. Vito producerar musik av stilen house och har producerat populära singlar såsom:
E Samba
Thrill Me
Stupidisco
Da Hype (sång av Robert Smith från The Cure)

Vitos album Trust It blev släppt till stark lovord och rosor från recensenter.

Källor

Födda 1971
Italienska musiker
Levande personer
Män
Pseudonymer
Karelska piroger

Karelska piroger (fi: karjalanpiirakka, karelska: kalittoa, piiras eller šipainiekku) är en traditionellt östersjöfinsk (finsk/karelsk/vepsisk) pirog som består av ett tunt rågskal med en speciell sorts fyllning av risgrynsgröt eller potatismos.

Vepsiska kalitkor har rund form och fylls vanligtvis med potatismos, hirsgröt eller smetana med tolokno (produkt som liknar skrädmjöl).  

De karelska pirogerna var ursprungligen en nord- och gränskarelsk delikatess som spreds över resten av Finland i och med evakueringen av karelarna under andra världskriget. 

Man har sökt EU-skydd av produkten per definitionen att degen måste tillverkas av minst 50 % råg och fyllningen får enbart bestå av ris, korn eller potatis. (Det finns även morotsfyllda piroger, men dessa får inte kallas karelska piroger.) Detta innebär i praktiken inget problem eftersom de flesta pirogerna saluförs under namnen ris- eller potatispiroger.

Pålägg
Det traditionella pålägget utgörs av äggsmör som man själv lagar. Det är en blandning av hackade och mosade hårdkokta ägg, smör och salt.

När man blandat allt, brer man försiktigt äggsmöret ovanpå den heta pirogen. Andra pålägg kan vara t.ex. skinka, gurka, ost, tomat eller endast smör.

På Nyslotts salutorg serverar man dem traditionellt med ett pålägg av små siklöjor.

Källhänvisningar

Externa länkar
 Recept på karelska piroger

Mat och dryck i Finland
Mat och dryck i Ryssland
AMG

AMG kan syfta på

 AMG – ett amerikanskt företag, se All Media Guide
 AMG – IATA:s flygplatskod för en flygplats i Papua Nya Guinea, se  Amboin flygplats 
 Mercedes-AMG – ett dotterbolag till Mercedes-Benz
Deep River Boys

Deep River Boys var en amerikansk sånggrupp som bildades i slutet av 1930-talet, och som i olika konstellationer var aktiva ända fram till 1980-talet. De sjöng gospel- och R&B-låtar.

Gruppen bildades när ursprungsmedlemmarna Harry Douglas (baryton), Vernon Gardner (förste tenor), George Lawson (andre tenor), Jimmy Lundy och Edward Ware (bas) träffades i skolkören på colleget Hampton Institute i mitten av 1930-talet. Tillsammans fick de framträda i radio. De fick skivkontrakt 1940 på Bluebird Records, men hade inga större skivföräljningsframgångar förrän Recess in Heaven släpptes 1948. Ungefär samtidigt började gruppens gospelbetonade R&B-genre att tappa i popularitet, och gruppen likaså.

De uppträdde i Sverige 1953, 1954 och 1955.

George Lawson lämnade gruppen 1950. Ed Ware och Vernon Gardner lämnade gruppen 1956. Harry Douglas fortsatte dock att driva Deep River Boys med andra medlemmar ända in på 1980-talet.

Källor

Deep River Boys på Allmusic

Amerikanska vokalgrupper
Karelsk stek

Karelsk stek (finska: karjalanpaisti) är en traditionell rätt från Karelen. Maträtten kallades på svenska ursprungligen för krukstek eller för ugnstek. Maträtten spreds över hela Finland i och med evakueringen av karelerna under andra världskriget.

Att tillaga karelsk stek är enkelt:  man skär först upp de olika köttingredienserna var för sig, åtminstone gris och nöt. Köttbitarna skall ha kubsidor på minst 3 cm. Därefter tillsätter man salt, hela kryddpepparkorn, svartpepparkorn och så mycket vatten att köttet täcks. Därefter sätts grytan in i en ugn där den får stå i flera timmar i svag värme. Vanligtvis serverar man kokt potatis med den karelska steken.

Det finns många åsikter om hur grundreceptet ska se ut och otaliga variationer på rätten. Man kan även använda lammkött och inälvsmat, såsom lever, eller grönsaker, vanligtvis lök och morot. Lagerblad kan användas som krydda.

Den karelska steken blev populär och uppskattad på 1950-talet när de evakuerade karelerna började arrangera by- och stamfester. Maträtten lämpar sig mycket bra att tillaga åt många människor samtidigt och maträtten klarar sig bra även ifall man tvingas vänta på matgästerna en längre tid.

Källor
 Om Karelsk stek på webbplatsen för ELO-stiftelsen, stiftelsen för finländsk matkultur, 1 oktober 2016.

Karelen
Finländska maträtter
Kötträtter
Nein

Nein (hebreiska: נין, Na‘im, נעים) är en ort i norra Israel cirka 14 km söder om Nasaret. Den är belägen i Norra distriktet, i den norra delen av landet. Nein ligger  meter över havet och antalet invånare är .

Nein omnämns som Nain i Lukasevangeliet 7:11–17. Där bodde en änka som hade mist sin son. När Jesus såg änkan och den döde sonen som bars ut ur staden fylldes han av medlidande med henne. Han gick fram till båren, rörde vid den och sade till mannen: ”Unge man, jag säger dig: Stig upp!” Mannen satte sig upp. Han levde. Han kunde tala. Och folket som stod runt omkring blev alla mycket tagna.

Terrängen runt Nein är kuperad åt nordost, men åt sydväst är den platt. Runt Nein är det ganska tätbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är ‘Afula ‘Illit,  km väster om Nein. Trakten runt Nein består till största delen av jordbruksmark. 

Medelhavsklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är januari, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är juli, med  mm nederbörd.

Kommentarer

Källor

Externa länkar

Orter i Norra distriktet
Nya testamentet
Alstermo IF

Alstermo IF är en idrottsklubb från Alstermo i Kronobergs län, bildad den 22 augusti 1927. Föreningens handbollssektion för herrar har som främsta merit spelat i den näst högsta serien, Allsvenskan, under ett par säsonger på 2000-talet, samt under flera säsonger spelat i division 1.

Många olika idrotter har bedrivits inom föreningen under årens lopp. Från början var det fotboll som utövades. Den har också funnits med under alla år. Under 1930-talet började intresset för orienteringslöpning att vakna och sektion bildades 1937. Skidsport började utövas 1936 och skidsektion bildades 1938.

Gymnastiksektion bildades 1970, men gymnastikverksamhet har funnits inom föreningen sedan slutet av 1930-talet. Handboll är den yngsta idrotten inom Alstermo IF. 1971 började sporten utövas.

Ett flertal andra idrotter har bedrivits inom Alstermo IF under kortare eller längre tid, såsom följande:
bandy, bordtennis, cykel, friidrott, gångsport, ishockey, simning, tennis, tyngdlyftning och volleyboll.

Alstermo IF är i dag en flersektionsförening och har drygt 600 medlemmar.

Sektioner
Fotboll - Säsongen 2011 gick man upp i division 3, efter att avancerat sig igenom 3 serier på lika många år. För närvarande spelar laget i division 6.
Handboll - Alstermo IF Handboll
Gymnastik - Alstermo IF Gymnastik
Orientering - Alstermo IF Orientering
Skidor - Alstermo IF Skidor

Referenser

Externa länkar
Alstermo IF
 Alstermo IF fotboll

Sport i Uppvidinge kommun
Upplösta bandyklubbar i Sverige
Upplösta bordtennisklubbar i Sverige
Upplösta cykelklubbar i Sverige
Fotbollsklubbar i Sverige
Upplösta friidrottsklubbar i Sverige
Gymnastikklubbar i Sverige
Handbollsklubbar i Sverige
Upplösta ishockeyklubbar i Sverige
Orienteringsklubbar i Småland
Upplösta simklubbar i Sverige
Skidklubbar i Sverige
Upplösta tennisklubbar i Sverige
Upplösta tyngdlyftningsklubbar i Sverige
Upplösta volleybollklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1927
Svängbädd

Svängbädd var ett mekaniskt redskap som konstruerades i början av 1800-talet med syfte att bota sinnessjuka med chockterapi.  

Svängbädden var en underlig karusell eller centrifug med en brits i ena ändan av en horisontell tvärslå, som medelst ett hjulverk drevs runt. I denna fastbands den sjuka i liggande ställning och med huvudet i periferin. Svängbäddens hastighet kunde uppdrivas till 125 varv i minuten. På detta sätt kringsvängde man de sinnessjuka, så att blödningar uppstod på ögonens bindehinnor; de tjöt av fasa och förtvivlan, och den avsedda effekten att uppväcka deras fruktan uteblev ej. Emellertid visade det sig snart, att dessa sannskyldiga tortyrredskap icke medförde den minsta nytta, och de utdömdes därför ur sinnessjukvården.

Källor

Psykiatrihistoria
Mini-ATX

Mini-ATX är en formfaktor för moderkort. Mini-ATX är mindre än ATX och mer rektangulärt. Storleken på ett Mini-ATX-moderkort är 284 x 208 mm, eller 11,2 x 8,2 tum. Moderkorten har ofta integrerat grafikkort) och färre instickskortplatser än ATX. MiniATX passar i chassin konstruerade för ATX. 

Formfaktorer
Fort Sill

Fort Sill är en garnison och en skola för USA:s fältartilleri nära Lawton i Oklahoma. Fort Sill är också det enda av de under indiankrigen byggda forten som fortfarande används för militära ändamål. Garnisonen etablerades 1869 i dåvarande Indian Territory och fortet fungerade under flera årtionden som skola, polisstation, missionsstation och fängelse för reservatsindianerna. Många av de berömda indiankrigarna slutade sina dagar i Fort Sill, bland andra Geronimo. Fotografen William S. Soule var under en tid verksam vid Fort Sill för att ta bilder på de berömda fångarna.

Militära anläggningar i Oklahoma
Comanche County, Oklahoma
Randfördunkling

Randfördunkling är ett namn för den effekt som gör att en stjärna ser ut att vara mörkare längs dess rand i jämförelse mot dess mitt. Detta beror på att när man tittar mot en stjärnas rand så ser man bara dess yttre, inte dess inre, där (vanligen) både densitet och temperatur är betydligt högre.

Astronomi
Strålning
Charlotte Lauterbach

Charlotte Elisabeth Lauterbach, född 5 juli 1969, är en svensk programledare i radio.

Lauterbach började sin karriär som programledare på Radio Örebro Mix Megapol i Örebro. Efter flera år med nationell radio i Mix Megapol och Stockholmsstationen Radio City gick hon till Sveriges radio. Där har hon hörts i P3/P4-programmen Vaken med P3 & P4, Tidig morgon och Nattliv samt Charlotte i P5 i den lokala kanalen Sveriges Radio Stockholm.

Sedan våren 2007 ledde Charlotte Lauterbach radioprogrammet Mix Match på Mix Megapol. Hon lämnade över programledarjobbet där till Ann-Sofie Andersson 1 november 2007 genom att hålla ett direktsänt bröllop i radio. Under 2010 återgick hon till Mix Megapol. Numera (skrivet 2019) är hon programledare på Star FM.

Kvinnor
Svenska radioprogramledare
Födda 1969
Levande personer
Manuel Orantes

Manuel Orantes Corral ([maˈnwel oˈɾantes koˈral]), född 6 februari 1949 i Granada, Spanien, är en spansk vänsterhänt tidigare professionell tennisspelare. 

Orantes, flerfaldig spansk mästare, var en av 1970-talets bästa tennisspelare och rankades 1973 som världstvåa i singel. Han vann under sin professionella karriär 33 singeltitlar, inkluderande en Grand Slam (GS)-titel. Han spelade ytterligare 35 singelfinaler. I dubbel vann han 22 titlar och spelade ytterligare 20 finaler, varav en i en GS-turnering. Han rankades som bäst som nummer 160 i dubbel (1983). Han var professionell spelare på WCT-touren perioden 1969-83.

Tenniskarriären
Sin första internationella singeltitel vann Orantes som junior 1966 (Orange Bowl). År 1967 vann han juniorsingeln i Wimbledonmästerskapen. Samma år gjorde han debut i Spaniens Davis Cup-lag. Spanien nådde det året Challenge Round (världsfinalen) mot Australien. Orantes spelade då 3 matcher, två i singel och dubbeln. Han förlorade sina singlar mot det årets världsetta John Newcombe och den då 12-faldige GS-vinnaren Roy Emerson. Orantes kom fram till 1980 att spela hela 87 DC-matcher av vilka han vann 60.    

Orantes vann 1972 singeltitlarna i Italienska öppna (finalseger över Jan Kodeš) och Swedish Open, den senare efter finalseger över Ilie Nastase. Han vann Swedish Open också 1975.

År 1974 spelade han sin första GS-singelfinal, Franska öppna i Paris vid Roland Garros. Han mötte där svensken Björn Borg som också spelade sin första GS-final. Orantes var helt överlägsen i de två första seten och såg ut att gå mot en enkel seger. Borg vände emellertid därefter matchen och spelade ut Orantes i de 3 följande seten. Borg vann med 2–6, 6–7, 6–0, 6–1, 6–1 och vann därmed sin första GS-titel. Året därpå, 1975, nådde Orantes finalen i US Open. Han ställdes där mot det föregående årets världsetta Jimmy Connors. Orantes vann i tre raka set med siffrorna 6-4, 6-3, 6-3 och vann därmed sin första och enda GS-titel.

År 1976 vann Orantes ITF Masters genom att i finalen besegra Wojtek Fibak (5-7, 6-2, 0-6, 7-6, 6-1). År 1977 vann han Amerikanska grusmästerskapen genom finalseger över Connors. 

I dubbel nådde Orantes tillsammans med landsmannen Jose Higueras finalen i Franska öppna 1978. Spanjorerna mötte där Gene Mayer/Hank Pfister som vann med 6-3 6-2 6-2.

Spelaren och personen
Den vänsterhänte Manuel Orantes var känd som en mycket skicklig tennisspelare med utsökta volleyslag, fina passerslag och mästerliga topspinlobbar. Med sitt sportsmannaaktiga uppträdande på banan och talangfyllda spel var han alltid publikfavorit. 

Han tränades av landsmannen Andres Gimeno.

Grand Slam-titlar
US Open
Singel - 1975

Referenser

Källor
The Concise Dictionary of Tennis. 1978 by Martin Hedges. Mayflower Books Inc.

Noter

Spanska tennisspelare
Födda 1949
Män
Levande personer
Mission Earth

Mission Earth är en science fiction-dekalogi av L. Ron Hubbard, utgiven 1985-1987. De tio böckerna är inte fristående romaner utan hela verket skrevs som en enda lång roman som delades upp i tio böcker inför publiceringen. Hela verket omfattar cirka 1,2 miljoner ord eller närmare 4000 sidor i inbundet format, vilket gör det till en av de längsta romanerna någonsin. För att binda samman böckerna men göra dem mer fristående inleds varje bok med ett förord av censorn från planeten Voltar samt robotöversättaren. I denna ramberättelse skriver huvudpersonen Soltan Gris berättelsen som en bekännelse från sin fängelsecell. Enligt Robert Vaughn Young, som vid tiden för böckernas publikation arbetade på Author Services, Hubbards agentur, var det han som kom på idén till, och spökskrev denna inledning till varje bok.

Böckerna är satir och första boken har en författarintroduktion om satir inom science fiction. Enligt Robert Vaughn Young spökskrev han även denna.

Mission Earth var Hubbards sista skönlitterära verk; det följde på Kampen om jorden (Battlefield Earth) som utgavs ett par år tidigare, efter flera decenniers uppehåll från skönlitteratur då han istället fokuserat på Dianetik och Scientologi. Några av volymerna i Mission Earth publicerades postumt, då Hubbard avled i januari 1986. Böckerna hamnade på New York Times bestsellerlista, men deras popularitet har ifrågasatts av kritiker som menar att Scientologikyrkan manipulerat försäljningsstatistiken genom att köpa upp stora kvantiteter böcker och sedan gett tillbaka dem till förlaget (Bridge Publications) som sedan skickat dem tillbaks till bokhandlarna. Böckerna fick till stor del dålig kritik, men i böckerna förekommer också reklamcitat från respekterade författare som prisar böckerna, bland andra Orson Scott Card och A.E. Van Vogt.

Dekalogin består av:
 The Invaders Plan 
 Black Genesis 
 The Enemy Within 
 An Alien Affair
 Fortune of Fear 
 Death Quest 
 Voyage of Vengeance 
 Disaster 
 Villainy Victorious 
 The Doomed Planet

Musik 
Musikern och scientologen Edgar Winter gjorde en skiva med titeln Mission Earth med musik som Hubbard skrivit. Skivan gavs ut av Rhino records på CD, vinyl och kassett. Skivan innehåller 8 låtar.

Referenser

Science fiction-böcker
Bokserier
Engelskspråkig skönlitteratur
Vattenkur (psykiatri)

Vattenkur är en numera icke brukad form av chockbehandling inom den tidiga psykiatriska vården, som innebar att man band tyngder vid patienten och sänkte honom i en sjö för att först i sista minuten dra upp honom.

Den belgiske läkaren  Johann Baptist van Helmont, som redan på 1600-talet rekommenderade vattenkuren, ansåg att denna endast är verkningslös om man, av fruktan för att patienten skall dö, drar upp honom för tidigt.

Långbad var en metod där patienten spändes fast under en längre tid i ett badkar med varmt vatten. Inte heller detta hade någon positiv inverkan.

Se även
 Skendränkning

Källor

Psykiatrihistoria
Christian Hedlund

Anders Christian Tommy Kiran Hedlund, född 7 mars 1984 i Pune i Indien, är en svensk röstskådespelare, poddare och tidigare radiopratare.

Biografi
Hedlund föddes 1984 i Indien och adopterades fem månader gammal till Sverige.

Programledare
Christian Hedlund började som programledare i Radio Båstad, arbetade en kort session på Mix Megapol och gick senare över till Lugna Favoriter där han bland annat sände morgonshowen Favoritmorgon i Lugna Favoriter tillsammans med Malin Berghagen och Linda Myron Favoritmorgon till dess nedläggning 2009.

Efter att Favoritmorgon lagts ned började Hedlund 2009 som programledare på Rix FM. I september 2011 slutade han på RIX FM och sände Radiogamer i Radio 1 fram till juni 2012 när Jonas Berglöf fick sparken ifrån MTG Radio och Hedlund valde att inte förnya kontraktet. Radiogamer ombildades senare till podcasten [NÖRD:IGT] vilken Hedlund var en del av fram till 2013.

Engagemang 
Hedlund driver företaget 1 Man – 20 Voices och är verksam som röstskådespelare.

Hedlund drev podcasten Radiogamer tillsammans med Jonas Berglöf och Peter Kjellin från Bandit Rock och Tove Bengtsson från Svenska Dagbladet. Han driver även podcasten Röstskådespelarna sedan 2015 med kollegan Linn Ehrner.

Filmografi (i urval) 
 2007 – Förtrollad (svensk dubb från 2022) (röst som Pip)
 (röst som Benny)
 (röst som Hunk)
 (röst som Dick Grayson/Robin)

 (röst som Thomas Karlsson)
 (röst som Benny)
 (röst som Zazu)
 (röst som Sonic)
 (röst som Albert)
 (röst som Sonic)
 (röst som Pip)
 (röst som Kahmunrah)
 (röst som Sonic, även översättare)
 (röst)

Referenser

Externa länkar 

Christian Hedlund på Youtube

Svenska radioprogramledare
Svenska röstskådespelare
Födda 1984
Män
Levande personer