kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rödvingad skatgök

Rödvingad skatgök (Clamator coromandus) är en asiatisk fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utseende och läten 
Rödvingad skatgök är en 38-46 meter lång, karakteristisk skatgök. Den adulta fågeln är glansigt svart ovan med spretig tofs, kastanjebruna vingar, smalt vitt band i nacken och svart, kilformad stjärt med vita spetsar. Undersidan är rostfärgad, mot undergumpen mörkgrå. Ungfåglar är sotfärgade med ett fjälligt utseende på vingfjädrarna. Den har ett flöjtlikt tvåtonigt läte som upprepas i serier med korta intervaller.

Utbredning och systematik 
Rödvingad skatgök häckar från norra Indien och Nepal österut till södra och östra Kina samt Indokina, söderut till södra Myanmar. Vintertid ses den så långt söderut som till södra Indien och Sri Lanka samt Stora Sundaöarna. Tillfälligt har den påträffats i Japan och Palau. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Rödvingad skatgök lever av stora insekter, främst fjärilslarver, skalbaggar, bönsyrsor, myror och stora hopprätvingar, men även spindlar och små frukter. Den häckar under regnperioden, i Indien från april till augusti, i Bangladesh maj till augusti och i Myanmar mars till maj. Liksom många andra gökar är den en boparasit som huvudsakligen lägger ägg i bon tillhörande Garrulax-fnittertrastar, främst halsbandsfnittertrast och kragfnittertrast.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ganska vanlig.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Gökar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Strimmig skatgök

Strimmig skatgök (Clamator levaillantii) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utbredning 
Den förekommer i Afrika söder om Sahara.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar François Levaillant (1753-1824), fransk ornitolog, upptäcktsresande och samlare av specimen.

Noter 

Gökar
Fåglar i etiopiska regionen
Pärlbröstad regngök

Pärlbröstad regngök (Coccyzus euleri) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utseende och läte 
Pärlbröstad regngök är brunaktig ovan och vit under, med svart övre näbbhalva och gul undre. Den långa och kilformade stjärten är sedd underifrån svart i mitten och vit på spetsen. Den är mycket lik gulnäbbad regngök, men saknar dennas rostfärgade vingpennor. Sången består av en långsam serie med "kuoup".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer lokalt från norra Sydamerika till södra Brasilien och nordöstra Argentina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar schweizaren Carl Hieronymus Euler (1834-1901) som bosatte sig i Brasilien 1853, sedermera amatörornitolog och vicekonsul i Rio de Janeiro 1867-1901.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gökar
Fåglar i neotropiska regionen
Michel (fotbollsspelare)

Miguel Ángel Sánchez Muñoz, mer känd som Michel, född 30 oktober 1975 i Madrid, är en spansk före detta fotbollsspelare. Han spelade större delen av sin karriär för Rayo Vallecano, där han också var lagkapten.

Karriär
Michel inledde sin fotbollskarriär i lokala klubben Rayo Vallecanos ungdomssystem. Michel debuterade för klubbens a-lag säsongen 1993-94, men alternerade de kommande säsongerna mellan a- och b-laget. Efter att ha lånats ut till Almería i tredje divisionen 1997 återvände Michel för att ta en ordinarie plats på Rayos mittfält. Han spelade en viktig roll när klubben 1999-2000 kvalificerade sig för UEFA Cupen. Året efter spelade Michel 33 matcher för klubben och vann den interna skytteligan med 10 mål.

Sommaren 2003 lämnade Michel moderklubben efter tio år för att istället representera Real Murcia. Michel spelade ordinarie under sin första säsong med Real Murcia, men kunde inte förhindra att laget åkte ur La Liga. De kommande säsongerna fick Michel mer sparsamt med speltid och 2005 lånades han ut till Málaga.

2006 återvände Michel till Rayo Vallecano, som nu höll till i den tredje divisionen. 2007-2008 tog man dock klivet upp i Segunda División. Michel utsågs till lagkapten och 2010-2011 spelade han 20 matcher och bidrog med två mål när laget åter tog klivet upp i La Liga. Efter säsongen 2011-2012 beslutade sig Michel för att avsluta sin spelarkarriär.

Externa länkar
Profil på Transfermarkt

Födda 1975
Män
Levande personer
Spanska fotbollsspelare
Spelare i Rayo Vallecano
Spelare i UD Almería
Spelare i Real Murcia
Spelare i Málaga CF
Idrottare från Madrid
Cocosregngök

Cocosregngök (Coccyzus ferrugineus) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utseende och läte 
Cocosregngöken är en 33 cm lång bjärt färgad gök. På huvudet syns skiffergrå hjässa och en svartaktig ögonmask. Ovansidan är gråbrun med roströda vingar, medan undersidan är enhetligt beigefärgad. Stjärten är svart med breda vita spetsar på stjärtpennorna. Runt ögat syns en gul ögonring. Näbben är svart med gult på inre delen av undre näbbhalvan. Lätet består av djupa och torra "kcha" som upprepas 5-8 gånger, ibland inlett med rullande skallrande ljud. Även gutturala k'k'k'k'ru'hoo kan höras.

Utbredning och status 
Fågeln är endemisk för Cocos Island utanför Costa Rica. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Cocosregngöken har ett mycket litet utbredningsområde och en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis under 1000 vuxna individer. Beståndet anses dock vara stabilt. Fågeln är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gökar
Fåglar i neotropiska regionen
Gråhuvad regngök

Gråhuvad regngök (Coccyzus lansbergi) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i norra Colombia och norra Venezuela, vandrar till västra Peru. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Gökar
Fåglar i neotropiska regionen
Mörknäbbad regngök

Mörknäbbad regngök (Coccyzus melacoryphus) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utseende 
Regngökar är slanka gökar med något nedåtböjda näbbar och långa, kraftigt kilformade stjärtar. Mörknäbbad regngök är 27–28 cm lång med mestadels brun ovansida, gråaktig hjässa och ett svartaktig band över ansiktssidan som bildar en ögonmask. Undersidan är beigefärgad, med svart undersida på stjärten och en stor vit fläck vid spetsen. Näbben är svart och runt ögat syns en smal gul ögonring. Jämfört med närbesläktade arter är kombinationen av svart näbb, beigefärgad undersida och den stora vita fläcken på stjärtspetsen unik.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Venezuelas anslutning till Guyana till Brasilien och norra Argentina samt på Galápagosöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gökar
Fåglar i neotropiska regionen
Mangroveregngök

Mangroveregngök (Coccyzus minor) är en amerikansk fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar. Den förekommer i kusttrakter från Florida i USA, Västindien och Mexiko söderut till norra Brasilien.

Utseende och läte 
Mangroveregngöken är en 28–34 cm lång gök. Den är lik gulnäbbad regngök med gråbrun ovansida, stora vita fläckar på undersidan av stjärten och gult inslag i näbben. Mangrovenäbben har dock kraftigare näbb med gult enbart på den undre näbbhalvan, beigefärgad anstrykning på undersidan (gulnäbbad regngök är rent vit) och tydligare mörk ögonmask. Vidare saknar den rött i handpennorna och vita kanter på yttre stjärtpennorna. Sången beskrivs som ett nasalt och omusikaliskt "aan aan aan aan aan urmm urmm". Även ett enstaka "whit!" hörs.

Utbredning och systematik 
Mangroveregngöken förekommer lokalt från södra Florida i USA och Västindien till Amazonflodens mynning i norra Brasilien. Den påträffas även i kustområden i Mexiko genom Centralamerika till Colombia. Arten behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Den står dock nära cocosregngöken (C. ferrugineus) och dessa har tidigare behandlats som en och samma art.

Levnadssätt 
Mangroveregngöken hittas som namnet avslöjar i mangroveskogar, men även i vattennära buskage och lågväxta skogslundar. Där födosöker den obemärkt i den täta växtligheten efter fjärilslarver, gräshoppor, spindlar, insektslarver, grodor, skalbaggar, ödlor, fågelägg och fågelungar.

Häckning 
Mangroveregngöken häckar mellan maj och juli i södra Florida, i Puerto Rico mars till oktober. Den bygger ett rätt slarvigt bo av kvistar som fodras sparsamt med växtdelar. Boet placeras på en gren eller i en grenklyka i mangrove, ett litet träd eller en buske. Den lägger ett till fyra ägg. Ungarna tros liksom hos andra gökar vara hjälplösa vid kläckning men alerta och aktiva inom några minuter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population. Den minskar dock i antal,, dock inte tillräckligt kraftigt för att anses vara hotad. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till 200 000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Gökar
Fåglar i neotropiska regionen
Blåkoua

Blåkoua (Coua caerulea) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i regnskog på nordvästra och östra Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gökar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Sakalavakoua

Sakalavakoua (Coua coquereli) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utseende och läte 
Sakalavakoua är en långstjärtad och långbent gök. Den har gråbrun ovansida och rostfärgad buk med blå bar hud kring ögat. Liknande jättekouan är mycket större och har även skära inslag i ansiktet. Rödhättad koua är jämnstor, men sakalavakouan skiljer sig genom kortare stjärt och ben och rostrött på buken. Vanligaste lätet är ett högljutt "kwaaa" följt av tre till fyra "kwe".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på västra Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Sakalavakouan hittas i torr lövskog. Där håller den till på marken. Den är rätt skygg och promenererar snabbt iväg vid minsta störning.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och att den tros minska i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Namn 
Dess vetenskapliga namn är en hyllning till franske kirurgen, naturforskaren, entomologen Jean Charles Coquerel (1822-1867) som besökte Madagaskar 1847. Fram tills nyligen kallades den coquerelkoua, Coquerels coua eller Coquerels koua även på svenska, men justerades 2022 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté. Sakalavafolket är ett ursprungsfolk på västra Madagaskar.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gökar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Tofskoua

Tofskoua (Coua cristata) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utseende och läte 
Tofskouan är en gråfärgad och tofsförsedd gök med lång stjärt. Liksom alla kouer har den en bjärt färgad bar hudfläck runt ögat. Fjäderdräkten varierar geografiskt, där fåglar i sydväst är tegelröda under stjärten. Arten är mycket ljudlig med ett flertal läten. Det vanligaste är en "laserpistol"-liknande serie med genomträngande och fallande ljud.

Utbredning och systematik 
Tofskoua delas in i fyra underarter:
 Coua cristata cristata – förekommer på norra och östra Madagaskar (i söder till Mahajanga och i öster till nära Farafanga)
 Coua cristata dumonti – förekommer på västra centrala Madagaskar (Mahajanga till Morondava, övergående i pyropyga'’ mellan floderna Tsiribihina och Mangoky)
 Coua cristata pyropyga – förekommer på sydvästra och södra Madagaskar (från floden Mangoky och Morondava österut till strax väster om Tolagnaro i Anosyennebergens västsluttning och sydost utmed kusten
 Coua cristata maxima – endast känd från ett specimen från sydöstra Madagaskar (Tolagnaroregionen)

Birdlife International och internationella naturvårdsunionen IUCN urskiljer sedan 2014 underarten pyropyga som den egna arten, "kastanjegumpad koua" (Coua pyropyga). 

 Levnadssätt 
Tofskouan hittas i alla skogstyper på låg och medelhög höjd. Där ses den röra sig nyfiket och rastlöst genom träden, inte så ofta flygande. 

 Status 
IUCN hotkategoriserar pyropyga och övriga underarter var för sig, pyropyga'' som nära hotad och övriga som livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gökar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Löpkoua

Löpkoua (Coua cursor) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågelns utbredningsområde är halvtorra låglänta skogar på sydvästra Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Gökar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Snigelkoua

Snigelkoua (Coua delalandei) är en utdöd fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utbredning och status 
Fågeln förekom tidigare på Madagaskar men är försvunnen, senast rapporterad 1834. IUCN kategoriserar arten som utdöd.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Pierre Antoine Delalande (1787-1823), fransk naturforskare, upptäcktsresande och samlare av specimen i bland annat tropiska Afrika 1818-1822.

Noter

Externa länkar

Gökar
Fåglar i etiopiska regionen
Jättekoua

Jättekoua (Coua gigas) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i skog och savann i västra och södra Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Gökar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Rödpannad koua

Rödpannad koua (Coua reynaudii) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utbredning 
Fågeln förekommer i regnskog på norra och östra Madagaskar.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar franska filosofen Jean Ernest Reynaud (1806-1863).

Referenser

Externa länkar 

Gökar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Rödhättad koua

Rödhättad koua (Coua ruficeps) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utbredning och systematik 
Rödhättad koua delas in i två underarter:
 Coua ruficeps ruficeps – förekommer i lågland på nordvästra Madagaskar
 Coua ruficeps olivaceiceps – förekommer i lågland på sydvästra Madagaskar

Birdlife International och IUCN urskiljer olivaceiceps som en egen art, "olivhättad koua".

Status 
IUCN bedömer hotstatus för underarterna (eller arterna) var för sig, båda som livskraftiga.

Noter

Externa länkar 

Gökar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Rödbröstad koua

Rödbröstad koua (Coua serriana) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i regnskog på nordöstra Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Gökar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Törnkoua

Törnkoua (Coua verreauxi) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer lokalt i ökenområden på sydvästra Madagaskar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och att den tros minska i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Jules Pierre Verreaux (1807-1873), samlare och handlare av specimen. Tidigare kallades den verreauxkoua även på svenska, men justerades 2023 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gökar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på Madagaskar
Större ani

Större ani (Crotophaga major) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utseende 
Anier är udda svarta gökar med långa och slaka stjärtar samt unikt höga och från sidan tillplattade näbbar. Större ani är som namnet avslöjar störst i släktet, med distinkt stirrande gula ögon och fjäderdräkten glänsande i grönt, lila och blått på vingar och stjärt.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från östra Panama och Trinidad till Sydamerika öster om Anderna ner till norra Argentina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Större ani hittas uteslutande i låglänta områden i närheten av vatten, gärna lågt i skogsbryn kring långsamt flytande floder och sjöar. Fågeln ses i familjegrupper.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv miljon till fem miljoner vuxna individer.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gökar
Fåglar i neotropiska regionen
Goldberg

Goldberg kan avse:

 Goldberg (efternamn) – ett efternamn samt personer med efternamnet
 Goldbergvariationerna – komposition för klaver (cembalo) av Johan Sebastian Bach, utgiven 1741
 Rube Goldberg-maskin – komplicerad maskin för enkla göromål, ofta avbildad på Rube Goldbergs skämtteckningar
 Rostker mot Goldberg – domslut i USA:s högsta domstol 1981 om kvinnors roller i det militära

Geografi

Polen 

 Goldberg in Schlesien – det tyska namnet på den nuvarande polska staden Złotoryja

Tjeckien 

 Goldberg (kulle i Tjeckien), Ústí nad Labem,

Tyskland 

 Goldberg (Mecklenburg), kommun, Mecklenburg-Vorpommern, 

Robotskapade Polenförgreningar
Robotskapade Tjeckienförgreningar
Strimnäbbad ani

Strimnäbbad ani (Crotophaga sulcirostris) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utseende och läten 
Anier är medelstora helsvarta gökar med kraftiga näbbar, lång stjärt och ofta rufsig fjäderdräkt. Denna art är mycket lik slätnäbbad ani (C. ani), men är något mindre och med något annorlunda näbbformen: inte lika böjd övre del och inte lika kraftig undre del. På närhåll syns ett antal parallella skåror eller strimmor på näbben. Lätena skiljer sig också, vassa visslande "PEET-waay" med ett svagare böjt slut och vassa "PEEt" och liknande.

Utbredning 
Arten förekommer från södra Baja California och södra Texas till norra Chile och norra Argentina. Den förekommer även på öarna Trinidad och Curaçao. Utanför häckningstid kan den också ses längre norrut i Nordamerika.

Systematik 
Strimnäbbad ani är systerart till slätnäbbad ani. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Strimnäbbad ani hittas i olika busk- och gräsrika marker där den ofta ses i smågrupper på jakt efter insekter, små ryggradsdjur, frukt och frön. Fågeln ses ofta nära boskap och har plocka fästingar från dem likt oxhackare. Utanför häckningstid kan den också ses i våtmarker.

Häckning 
Strimnäbbade anier är mycket sociala fåglar som lever i grupper med upp till fem par. Olikt många andra gökar är anier inte boparasiter.
Under häckningstid skiljs paren åt och hanen försvarar sin partner mot uppvaktning från andra hanar, åtminstone tills äggen är lagda. Äggen läggs dock i ett enda kollektivt bo tillsammans med de andra paren i gruppen. Alla hjälps åt att ruva och mata ungarna. Efter kläckning stannar ungarna i gruppen i flera veckor innan de sprider sig. De flesta par håller ihop under flera häckningssäsonger. Fågeln häckar maj–juli i Oaxaca, juni till början av september i låglänta delar av Mexiko som vetter mot Karibien och i Costa Rica under regnperioden juni–november.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Gökar
Fåglar i neotropiska regionen
Svartgök

Svartgök (Cuculus clamosus) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utseende och läte 
Svartgöken är en stor gök som förekommer i två färgformer. Den ena är helsvart förutom vita spetsar på den långa stjärten, ibland även lite vit tvärbandning på andra ställen. Den andra har mörk rygg med rostfärgat bröst och svartvitbandad undersida. Liknande mörk form av jakobinskatgök och strimmig skatgök skiljer sig från svartgök genom att ha tofs på huvudet och tydliga vita inslag i vingarna.

Utbredning och systematik 
Svartgök delas in i två underarter:
 Cuculus clamosus gabonensis – förekommer från Liberia österut till Demokratiska republiken Kongo, Sydsudan, Uganda och västra Kenya
 Cuculus clamosus clamosus – förekommer i höglänta områden i Etiopien och i områden mellan Somalia och östra Sydafrika

Vissa behandlar arten som monotypisk.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gökar
Fåglar i etiopiska regionen
Sulawesigök

Sulawesigök (Cuculus crassirostris) är en fågel i familjen gökar inom ordningen gökfåglar.

Utseende och läte 
Sulawesigöken är en stor och långstjärtad gök med chokladbrunt på ovansida och stjärt, kontrasterande ljusgrått huvud och tjockt tvärbandad undersida. Ungfågeln har svart huvud och vitaktig undersida. Fågeln skiljer sig från de flesta andra gökar genom den kraftiga bandningen undertill i kombination med den bruna ovansidan. Arten skiljer sig från större hökgök genom mindre storlek samt frånvaro av streckning och rostrött på strupen. Det distinkta lätet som ofta yttras före gryningen är snabbt och trestavigt: "kaka-koo".

Utbredning och systematik 
Fågelns utbredningsområde är i bergen i norra och centrala Sulawesi. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Sulawesigöken hittas i skogsområden i lågland och bergstrakter, dock vanligast i förberg. Den ses mycket sällan och upptäcks oftast på lätet.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gökar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Sulawesi