kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
John S. Carlile

John Snyder Carlile, född 16 december 1817 i Winchester, Virginia, död 24 oktober 1878 i Clarksburg, West Virginia, var en amerikansk politiker. Han representerade delstaten Virginia i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1855-1857 samt från mars till juli 1861 och sedan i senaten 1861-1865. Han var en av de främsta unionisterna i Virginia trots att han själv var slavägare.

Carlile studerade juridik och inledde 1842 sin karriär som advokat. Han gick med i knownothings och efterträdde 1855 demokraten Charles S. Lewis som kongressledamot. Han efterträddes 1857 i representanthuset av Albert G. Jenkins. Han blev invald på nytt i representanthuset som unionist i kongressvalet 1860. Han efterträdde 1861 demokraten Robert Mercer Taliaferro Hunter i USA:s senat. Hunter fortsatte sin karriär på den konfedererade sidan, medan Carlile blev USA trogen under hela inbördeskriget. Han fick ingen efterträdare år 1865 på grund av nordstaternas ockupation av Virginia. John W. Johnston fick tillträda som senator först år 1870.

Carlile avled 1878 och gravsattes på Odd Fellows Cemetery i Clarksburg, West Virginia.

Externa länkar

Political Graveyard

Födda 1817
Avlidna 1878
Ledamöter av USA:s representanthus från Virginia
Ledamöter av USA:s senat från Virginia
Personer från Winchester, Virginia
Män
So Many Times

So Many Times med Kjell & Rolf Samuelson spelades in i juli och augusti 1967 i RCA Studios i Nashville på det amerikanska skivbolaget Heart Warming Records. Skivan är producerad av Bob MacKenzie.

Låtlista
So many times
He touched me
Vilken van vi har i Jesus, What a friend we have in Jesus
That's what he did for me
Morgongryning, Daybreak
In a little while
He's everything to me
Da skall sangen ater tona, Then you'll sing again
When the great trumpet sounds
Guds godhet och nad, Surely goodness and mercy
Highway to heaven

Album av Samuelsons
Musikalbum 1967
Gun och Olof Engqvists stipendium

Gun och Olof Engqvists stipendium är ett svenskt stipendium som utdelas av Svenska Akademien och som utgår ur en fond som överlämnades till Akademien 1975 av förre hovrättslagmannen Olof Engqvist och hans maka Gun, född Dalén. Syftet med stipendiet är att ”stödja litterär verksamhet inbegripet kulturjournalistik”. Stipendiebeloppet är på 160 000 svenska kronor.

Pristagare 

1977 – Stig Claesson
1978 – Kjell Espmark
1979 – Stig Ahlgren
1980 – Torsten Ekbom
1981 – Göran Printz-Påhlson
1982 – Bengt Holmqvist
1983 – Bo Grandien
1984 – Erik Beckman, Hjalmar Sundén
1985 – Hans Björkegren, Ebbe Linde
1986 – Stig Strömholm, Per Wästberg
1987 – Horace Engdahl, Björn Nilsson, Anna Westberg
1988 – Harry Järv, Ulf Eriksson , Otto Mannheimer
1989 – Margareta Ekström, Kjell Johansson, Sven Stolpe
1990 – Lars Andersson, Bernt Erikson, Lasse Söderberg
1991 – P.O. Enquist
1992 – Göran Tunström
1993 – Erik Beckman
1994 – Carl-Henning Wijkmark
1995 – Mats Gellerfelt
1996 – Eva Ström
1997 – Elisabeth Rynell
1998 – Nathan Shachar
1999 – Gunnar D. Hansson
2000 – Bengt Anderberg
2001 – Göran Rosenberg
2002 – P.C. Jersild
2003 – Folke Isaksson
2004 – Curt Bladh
2005 – Leif Zern
2006 – Magnus Eriksson
2007 – Nina Burton
2008 – Carl Otto Werkelid
2009 – Mikael van Reis
2010 – Åke Lundqvist
2011 – Ulrika Wallenström
2012 – Göran Rosenberg
2013 – Torbjörn Elensky
2014 – Jan Olov Ullén
2015 – Per Landin
2016 – Carl Erland Andersson
2017 – Nathan Shachar
2018 – Anita Goldman
2019 – Bengt Berg
2020 – Henrik Berggren
2021 – Sigrid Combüchen
2022 – Mikael Nydahl

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Svenska Akademiens priser

Svenska litteraturpriser
Svenska Akademien
Priser och utmärkelser instiftade 1977
Stipendier
William Herbert, 1:e earl av Pembroke (1501–1570)

William Herbert, 1:e earl av Pembroke, född omkring 1501, död den 17 mars 1570, var en engelsk adelsman av walesisk börd, son till Richard Herbert, far till Henry Herbert, 2:e earl av Pembroke.

Herbert var gift med Anne Parr och vann Henrik VIII:s gunst efter dennes giftermål (1546) med hans svägerska, Katarina Parr; på ett av kungen erhållet indraget klostergods byggde han det ståtliga familjeslottet Wilton i Wiltshire. 

Han var en av Henrik VIII:s testamentsexekutörer, utnämndes 1550 till ståthållare (president) över Wales och belönades för sin medverkan till Warwicks seger över protektorn Somerset 1551 med värdigheten earl av Pembroke. 

Han hyllade 1553 Jane Grey – sin son Henry hade han kort förut förmält med hennes syster Catherine – men i tid övergick han till Maria och kom snart i hög gunst hos henne och Filip II, trots att hans religionsuppfattning närmast var kalvinsk. 

Han bibehöll sin inflytelserika ställning även under Elisabet och påverkade henne bland annat ivrigt till förmån för den protestantiska kyrkopolitikens återupplivande. År 1569 råkade han i onåd, då han gynnat planerna på ett giftermål mellan Maria Stuart och hertigen av Norfolk.

Källor 

 

Engelsk adel
Personer under Tudoreran
Födda 1501
Avlidna 1570
Män
Ugglan
Godsägare under 1500-talet
Lydia och Herman Erikssons stipendium

Lydia och Herman Erikssons stipendium är ett svenskt litteraturpris som utdelas av Svenska Akademien. Priset utgår ur en 1976 donerad fond och ska tilldelas en "ung lovande lyriker eller författare". Stipendiebeloppet är 120 000 kronor år 2019.

Mottagare (urval) 
1999 – Peter Kihlgård
2001 – Magnus William-Olsson
2003 – Aris Fioretos  
2005 – Kristian Lundberg
2007 – Beate Grimsrud
2009 – Malte Persson
2011 – Hanna Nordenhök
2013 – Fredrik Nyberg
2015 – Erik Bergqvist
2017 – Anna Hallberg
2019 – Nina Wähä
2021 – Maxim Grigoriev

Källor 

Svenska litteraturpriser
Svenska Akademien
Priser och utmärkelser instiftade 1999
Stipendier
Gabrielle Van Zuylen

Baronessan Gabrielle (Gaby) van Zuylen van Nyevelt van de Haar, född 9 juli 1933 i Perpignan, död 3 juli 2010 i Paris , som Gabriëlle Andrée Iglesias Valayas , var en fransk trädgårdsdesigner, trädgårdsförfattare och medlem av den internationella bäst klädda listan sedan 1978  . Utbildad vid Radcliffe College i USA.

Gabrielle gifte sig 1956 med den nederländske baronen Thierry van Zuylen van Nyevelt van de Haar (1932-2011) men skiljde sig 1987 från honom.

Paret Van Zuylen köpte egendomen Haras de Varaville i Normandie 1964. Egendomen bestod av ett stall från 1700-talet och ruiner av slott som brann ner 1937. De bad den amerikanske arkitekten Peter Harden att bygga ett nytt hem i en modern stil. Trädgården anlades och designades av den engelska landskapsarkitekten Russell Page  . Gabrielle Van Zuylen skrev senare boken The Gardens of Russel Page som handlade om hans inflytande i landskapsarkitekturen. Boken utsågs 1991 till den bästa trädgårdsboken av organisationen Garden Writers Association of America.

Gabrielle Van Zuylen var medlem av International Dendrology Society, Les Amateurs de Jardins och är Chevalier (riddare) av Ordre National du Mérite Agricole.

Bibliografi
 Private gardens of France, med Anita Pereire, Weidenfeld and Nicolson, London (1983).
 Jardins Privés de France med Anita Pereire, (1983).
 The Gardens of Russell Page med Marina Schinz, Stewart, Tabori & Chang, (1991); ny upplaga (2008) från Frances Lincoln Ltd.
 Tous les jardins du monde, coll. ”Découvertes Gallimard” (n° 207), Gallimard, (1994).
 The Garden - Visions of Paradise, New Horizons series, Thames and Hudson, London, (1995).
 Alhambra: A Moorish Paradise, Thames and Hudson, London, (1999)
 Monet's Garden In Giverny, Five Continents Editions, Milano, (2009)

Medförfattare
 Pierre Bergé, Madison Cox & Claire de Virieu,  Majorelle Gardens Of Marrakech, förord av Van Zuylen, Thames and Hudson, London (1999).
 Francis Dorléans & Claire de Virieu,  Private Gardens of the Fashion World, förord av Van Zuylen, Abbeville Press, London, (2000).

Referenser 

Födda 1933
Franska formgivare
Franska författare
Franskspråkiga författare
Belgisk adel
Kvinnor
Avlidna 2010
Franska trädgårdsarkitekter
Alumner från Radcliffe College
Inte utan min dotter (film)

Inte utan min dotter () är en amerikansk film som hade biopremiär i USA den 11 januari 1991. Filmen är baserad på en sann historia och bygger på Betty Mahmoodys självbiografiska bok med samma namn. Filmen regisserades av Brian Gilbert, och spelades in i USA och Israel. Manuset skrevs av David W. Rintels och filmmusiken komponerades av Jerry Goldsmith.

Handling 
Det är 1984 och Betty Mahmoody bor med sin dotter Mathob och sin iranske man Moody i USA. En sommar åker de på semester till Iran för att hälsa på Moodys familj. Snart uppdagar sig dock en hemsk sanning: Moody tänker inte återvända till USA utan tänker starta ett nytt liv i sitt hemland. Betty kan åka hem om hon vill men deras dotter måste stanna, säger han, och han har lagarna på sin sida. Betty vill hem men tänker inte åka utan sin dotter. Som kvinna i Iran har hon inga pengar, vänner eller rättigheter men hon har en järnstark vilja och hon är inte beredd att finna sig i situationen; hon planerar att fly från sin allt våldsammare man och Iran och hon tänker ta sin dotter med sig.

Filmens mottagande
Filmen har fått kritik för sin skildring av iranier och iransk kultur. Den iransk-finske regissören Alexis Kouros gjorde en dokumentärfilm, Without My Daughter, om Dr. Mahmoody och hans försök att återfå kontakten med sin dotter.

Roger Ebert berömde filmens dramatiska styrka och Sally Fields rolltolkning men tyckte att filmens skildring av muslimer var orättvis.

Sheila Rosenthal belönades av Young Artist Awards för sin roll som dottern Mahtob. Sally Field nominerades till en Razzie i kategorin "Sämsta skådespelerska".

Rollista (urval) 
Sally Field - Betty Mahmoody
Alfred Molina - Moody
Roshan Seth - Houssein, flyktingsmugglaren
Sheila Rosenthal - Mathob
Sarah Badel - Nicole

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Not Without My Daughter - History vs. Hollywood
Not Without My Daughter clip
A criticism of Not Without My Daughter

1984 på film
Filmer 1991
Iran på film
Teheran på film
Michigan på film
Turkiet på film
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Filmmusik av Jerry Goldsmith
Domen (roman av John Grisham)

Domen (engelska: The Last Juror) är en bok av John Grisham utgiven på engelska 2004 och på svenska 2005.

Handling
1970 blir en ung mor våldtagen och mördad i Ford County, Mississippi. Ett brott som slås upp stort av lokaltidningen och dess chefredaktör, som driver en hård kampanj för att få mördaren, Danny Padgitt, fälld. Padgitt döms till livstids fängelse och hotar jurymedlemmar med vedergällning. Livstid i Mississippi vid den här tidpunkten betyder inte livstid: efter nio år benådas Padgitt och dödshoten mot juryn börjar verkställas.

Skönlitteratur 2004
Henry Herbert, 2:e earl av Pembroke

Henry Herbert, 2:e earl av Pembroke, född omkring 1534, död den 19 januari 1601, var en engelsk earl, son till William Herbert, 1:e earl av Pembroke (1501-1570), far till William Herbert, 3:e earl av Pembroke och till Philip Herbert, 4:e earl av Pembroke. 

Pembroke utnämndes av drottning Elisabet 1586 till ståthållare i Wales. Hans äktenskap med lady Catherine Grey hade upplösts redan 1554. 

Herberts tredje hustru, poeten Mary Herbert, grevinna av Pembroke, född omkring 1555, död 1621, var syster till skalden sir Philip Sidney samt berömd och besjungen för sin skönhet och som beskyddare åt samtidens skalder (till exempel Spenser, Daniel, Donne och Ben Jonson). Ben Jonson ägnade henne ett vackert epitafium.

Källor 
 

Walesisk adel
Personer under Tudoreran
Födda 1534
Avlidna 1601
Män
Ugglan
Personer i Wales historia
Mary Sidney

Mary Sidney, som gift Mary Herbert, grevinna av Pembroke, född 27 oktober 1561, död 25 september 1621, var en engelsk grevinna och poet. Hon räknas som den första kvinna i England som blev känd som poet, och för den patronatsverksamhet hon utövade i dåtida konstvärd.

Biografi
Mary Sidney var dotter till sir Henry Sidney och Mary Dudley och därmed systerdotter till Robert Dudley, earl av Leicester. Hon gifte sig 1577 med Henry Herbert, 2:e earl av Pembroke, och fick fyra barn. Sidney fick en hög humanistisk bildning och tillbringade mycket tid vid hovet under sin uppväxt då hennes mor var hovfunktionär. Efter sitt giftermål fick hon ansvaret för sina makes gods, då han själv ville ägna sig åt annat.

Mary Sidney var aktiv som beskyddare av konstnärer och gjorde godset Wilton House till ett centrum för dåtida poeter, och den så kallade "Wilton Circle" inkluderade Edmund Spenser, Samuel Daniel, Michael Drayton, Ben Jonson och John Davies. Sidney var också själv aktiv som poet, och räknas som sådan till den första berömda kvinnliga poeten England. Hon blev främst känd för sina lyriska översättningar från psaltaren, sin översättning av Francesco Petrarcas "Triumph of Death" och Antonius, som influerade den samtida engelska diktningen. Hon hjälpte också sin bror Philip Sidney i hans poetiska karriär. Utöver detta intresserade hon sig också för vetenskap och hade ett laboratorium där hon framställde osynligt bläck och experimenterade i alkemi.

Referenser

Engelska poeter
Engelska författare under 1500-talet
Födda 1561
Avlidna 1621
Kvinnor
Andrea Dotti

Greve Andrea Paolo Mario Dotti, född 18 mars i Neapel 1938, död 30 september 2007 i Rom, var en italiensk psykiater och greve verksam vid  La Sapienza i Rom. Dotti var gift med den brittiska-nederländska skådespelerskan Audrey Hepburn 1969-1982. Paret fick sonen Luca som är född 1970.

Andrea Dotti dog av komplikationer av koloskopi 30 september 2007.

Källor 
 Paris, Barry. Audrey Hepburn New York: Putnam, 1996, s. 243-48.
 Walker, Alexander. Audrey: Her Real Story - Revised and expanded edition (London: Orion Books Ltd, 2002), s. 292-96.

Noter

Födda 1938
Avlidna 2007
Italienska psykiatrer
Italienska grevar
Män
Stipendium till Harry Martinsons minne

Stipendium till Harry Martinsons minne utdelas av Svenska Akademien och utgår ur Karin och Arthur Elgstrands donationsfond, överlämnad till Akademien 1988. Det utdelas vartannat år och avser varannan gång förtjänstfull litterär verksamhet och varannan gång värdefulla insatser för svenska språket. Stipendiebeloppet är 70 000 svenska kronor (2017).

Mottagare 
1991 – Lars Lundkvist
1993 – Edvin Lagman
1995 – Roland Svensson
1997 – Mirja Saari
1999 – Ingrid Arvidsson
2001 – Lars Wollin
2003 – Jacques Werup
2005 – Martin Gellerstam
2007 – John Ajvide Lindqvist
2009 – Kerstin Nordenstam
2011 – Magnus Florin
2013 – Lars-Olof Delsing
2015 – Kjell Johansson
2017 – Gunlög Josefsson
2019 – Helena Granström
2021 – Per Ledin

Källor

Fotnoter

Se även 
 Harry Martinson-priset

Svenska litteraturpriser
Språkpriser
Svenska Akademien
Priser och utmärkelser instiftade 1988
Stipendier
Harry Martinson
Haifa (distrikt)

Haifa är ett distrikt i västra Israel med en yta på 864 km² och 858 000 invånare. Distriktshuvudstad är Haifa.
Svenska Akademiens språkforskarpris

Svenska Akademiens språkforskarpris delades för första gången ut år 2006. Priset har till syfte att hedra en verkligt framstående svensk språkforskare och gäller svenska språket i hela dess vidd, i nutid och dåtid. Med sitt prisbelopp på 250 000 kronor är det ett av Svenska Akademiens största priser och dess största språkpris.

Pristagare
2006 – Claes-Christian Elert
2007 – Sigurd Fries
2008 – Bengt Sigurd
2009 – Gun Widmark
2010 – Lennart Elmevik
2011 – Staffan Hellberg
2012 – Paul Kiparsky
2013 – Björn Lindblom
2014 – Ulf Teleman
2015 – Bengt Nordberg
2016 – Erik Andersson 
2017 – Östen Dahl
2018 – Per Linell
2019 - Christer Platzack
2021 - Jan-Ola Östman

Fotnoter

Externa länkar 
 Svenska Akademiens priser

Språkpriser
Svenska Akademien
Magistrat i Sverige

Magistrat var i Sverige från medeltiden till kommunreformen 1862 det högsta styrande organet för städer med egen jurisdiktion. (I städer under landsrätt motsvarades magistraten av stadsstyrelsen.) Ordförande i magistraten var stadens borgmästare. De övriga medlemmarna var rådmännen. Medlemmarna var alltså desamma som i rådhusrätten. 

Som utövare av administrativ myndighet började stadens styrorgan ganska tidigt att benämnas magistrat. Från och med Magnus Erikssons stadslag från 1350 infördes efter tyskt mönster magistraterna i Sverige som städernas styrelser. Magistraten bestod av borgmästaren och rådet, vilka valdes av stadens borgerskap, samt en av kungen utsedd fogde. Dessa innehade den högre dömande myndigheten under benämningen rådstuvurätt. 

I och med 1619 års stadslag förstatligades i praktiken magistraterna. Borgmästaren och rådmännen blev statliga tjänstemän från att ha varit borgerskapets representanter. Borgerskapets organ för överläggningar med magistraten var den allmänna rådstugan och stridigheter mellan borgerskapet och magistraten förekom ofta. Under 1700-talet förklarades magistraterna och rådhusrätterna officiellt vara statliga myndigheter och samtidigt ändrades benämningen från allmän rådstuga till stadens äldste. 

Efter kommunreformen 1862 överfördes flera av magistratens uppgifter till den valda beslutande församlingen stadsfullmäktige och dess förvaltningsorgan. Under magistraten lydde även i fortsättningen skatteuppbörden, indrivningsverksamheten, auktionskammare etc. Efterhand överfördes allt fler av magistratens uppgifter till andra myndigheter och den upphörde helt med utgången av år 1964. År 1863 infördes kommunalstadgorna och då inskränktes magistratens kompetens till bland annat övervakning av stadsfullmäktige, drätselkammare, nämnder och styrelser. Antalet magistratsstäder var år 1904 31 stycken. 

År 1953 överflyttades all kommunal kompetens till stadskommunernas egna organ. De sista magistraterna i Sverige avskaffades 1965 i samband med polisväsendets förstatligande och som en förberedelse inför tingsrättsreformen i Sverige och den enhetliga kommuntyp som infördes i samband med kommunreformen 1971. Deras kvarvarande uppgifter överfördes till länsstyrelser, skattemyndigheter och polismyndigheter.

Uppgifter 
Som statlig myndighet fick magistraterna 1862 hand om följande områden: 

Polisen och åklagarväsendet. 
Uppbörd och utmätning. 
Exekution och verkställande av domstolars beslut. 
Tillsyn och kontroll av den kommunala verksamheten. 
Förrättning av borgmästar- och riksdagsval. 
Överförmyndareärenden. 
Upprättande av budgetförslag tillsammans med drätselkammaren. 
Sammankallande och upplösning av stadsfullmäktige. 
Rätt att tillsätta tjänstemän i stadens förvaltning.
Tillsättning av notarii publici.

Källor

Svensk rättshistoria 
Kommunreformer
Ej längre existerande svenska kommunala myndigheter
Borgarrätt
Ugglan
Magistrat i Finland

I Finland tillhörde magistraten () den statliga lokalförvaltningen och var underställd regionförvaltningsverken. Det fanns 11 magistrater och deras ämbetsområde omfattade ett eller flera härader. Vissa magistrater fungerade som en avdelning vid häradets ämbetsverk, medan andra var separata ämbetsverk. På Åland skötte magistratsavdelningen vid Statens ämbetsverk på Åland magistratens uppgifter. Magistraterna ansvarade bland annat för notarius publicus, befolkningsregister, båtregister, handels- och föreningsregister, förmyndarfrågor, hindersprövning, namnfrågor, borgerliga vigslar samt partnerskap.
Den 1 januari 2020 upphörde magistraten och ersattes av Myndigheten för digitalisering och befolkningsdata.

Externa länkar 

 Magistraterna (maistraatti.fi)

Finländska statliga myndigheter
Forces Françaises à Berlin

Forces Françaises à Berlin var namnet på de franska styrkorna i Berlin 1945-1994.

Se även
Berlin Brigade
Berlin Infantry Brigade
AlliiertenMuseum

Externa länkar

 AlliiertenMuseum
 Western Allies Berlin

Berlin under 1900-talet
Frankrikes armé
Jerusalem (distrikt)

Jerusalem är ett distrikt  i centrala Israel med en yta på 652 km² och 889 300 invånare. Distrikts huvudstad är Jerusalem.
Bengt Sigurd

Gustav Bengt Sigurd, född 26 augusti 1928 i Ystads församling, Malmöhus län, död 6  juli 2010 i  Lunds domkyrkoförsamling, Skåne län, var en svensk språkvetare med inriktning på nordiska språk, allmän lingvistik och datalingvistik. Han var far till Jan Sigurd.

Sigurd var redaktör vid Svenska Akademiens ordboksredaktion 1958–1965, blev filosofie doktor 1965 och docent i nordiska språk 1966. Han var professor i allmän språkvetenskap vid Stockholms universitet 1970–1978 och vid Lunds universitet 1978–1993.

Sigurd började sin forskarkarriär inom fonetik och fonologi men arbetade inom såväl grammatik och lexikografi som språkvetenskapens historia. Han var en av de första att utnyttja datortekniken då han fick tillgång till SMIL i Lund, och han utvecklade även en datoriserad grammatik, Swetra Grammar, som används inom automatisk översättning och textgenerering. Tillsammans med Carl-Erik Fröberg författade han böckerna Datamaskiner och deras användning (1962) och Den förlängda intelligensen (1976).

Bengt Sigurd är gravsatt i minneslunden på Norra kyrkogården i Lund.

Verk i urval

 Phonotactic structures in Swedish, 1965 (doktorsavhandling - handledare: Bertil Malmberg)
 Språk i arbete – om ordens och tecknens roll i samhället, 1973
 Språk och språkforskning,1991
 Språk, språkinlärning och språkforskning (tillsammans med Gisela Håkansson), 2007

Priser och utmärkelser
 Margit Påhlsons pris 1992
 Svenska Akademiens språkforskarpris 2008

Noter 

Svenska professorer i allmän språkvetenskap
Svenska professorer i lingvistik
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Svenska redaktörer
Svenska forskare under 1900-talet
Personer från Ystad
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1928
Avlidna 2010
Män
Sigurd Fries

Claes Sigurd Elias Fries, född den 22 april 1924 i Stockholm, död den 24 juni 2013 i Umeå, var en svensk språkvetare.

Biografi
Han var son till botanikern Robert Elias Fries och Nanna Curman, samt ättling till botanisten Elias Fries.

Fries blev filosofie doktor och docent i nordiska språk vid Uppsala universitet 1957, och var professor i svenska språket vid Umeå universitet 1969–1988. Han blev ledamot av Kungliga Skytteanska samfundet 1969, Vetenskapssamhället i Uppsala 1970, Gustav Adolfs Akademien 1974 och Vitterhetsakademien 1983.

I sin forskning var han inriktad främst på ortnamn, växtnamn, dialekter och textedering. Sigurd Fries deltog 1980–2005 i utgivningen av August Strindbergs samlade verk och 2003–2005 av Linnés lappländska resa i tre band.

Han var sedan 1953 gift med prästen och översättaren Ingegerd Fries (1921–2016), dotter till H.S. Nyberg och Fanny Hasselberg.

Verk i urval
 Studier över nordiska trädnamn (avhandling), 1957
 Stätt och stätta i Norden: ett verbalabstrakts betydelseutveckling och ett bidrag till studiet av hägnadsterminologien, 1964
 Svenska växtnamn i riksspråk och dialekt, 1975
 Linné och de svenska växtnamnen : ett kapitel ur det svenska växtnamnsskickets historia, 1977
 Växtnamn då och nu : artiklar sammanställda till Sigurd Fries sjuttioårsdag den 22 april 1994, 1994

Priser och utmärkelser 
 Margit Påhlsons pris 1988
 Svenska Akademiens språkforskarpris 2007

Källor

Noter

Externa länkar
 

Svenska professorer i svenska språket
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Umeå universitet
Ledamöter av Kungliga Gustav Adolfs Akademien
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Ledamöter av Kungliga Skytteanska Samfundet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapssamhället i Uppsala
Födda 1924
Män
Avlidna 2013
Forskare från Stockholm
Svenska forskare under 1900-talet
The New York Review of Books

The New York Review of Books (NYREV eller NYRB) är en amerikansk tidskrift som kommer ut tjugo gånger om året och innehåller artiklar om litteratur, kultur och politik. Tidskriften ges ut i New York.  

The New York Review of Books grundades 1963 av Robert B. Silvers och Barbara Epstein, tillsammans med förläggaren A. Whitney Ellsworth och författaren Elizabeth Hardwick. Silvers och Epstein var redaktörer tillsammans fram till Epsteins död 2006. År 2007 hade The New York Review of Books en upplaga på cirka 140 000 exemplar.

Externa länkar 
The New York Review of Books officiella webbplats

 

Amerikanska tidskrifter
Tidskrifter startade 1963