kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Prettiest Star

The Prettiest Star är en låt av David Bowie utgiven som singel den 6 mars 1970. Låten var skriven till hans dåvarande fru Angela. Låten finns även med på albumet Aladdin Sane utgivet den 13 april 1973, då omgjord till glamrockstil.

Musiksinglar 1970
Brittiska musiksinglar
Låtar framförda av David Bowie
Singlar utgivna på Mercury Records
Amarante

Amarante är en stad och kommun i distriktet Porto i norra Portugal.

Staden har cirka 11 000 invånare, och är huvudorten i Amarante kommun med ungefär 61 500 invånare.

Vänorter 
 Wiesloch, 
 Châteauneuf-sur-Loire,

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Amarante kommun - webbsida

Orter i Portugal
Porto
Poritia pleurata

Poritia pleurata är en liten fjäril, 30–40 millimeter i vingspann, som återfinns i Indien, Myanmar och södra Asien. Den tillhör familjen juvelvingar (Lycaenidae).

Referenser 

Juvelvingar
Poritia
Santo Tirso

Santo Tirso () är en stad och kommun i norra Portugal.                                                                                                 Den ligger 24 km nordost om Porto, vid floden Aves södra strand.
Staden är ett stort textilcentrum.

Staden har cirka 14 000 invånare, och är huvudorten i Santo Tirso-kommunen, vilken ingår i Porto-distriktet, och är också en del av Porto storstadsregionen (Área Metropolitana do Porto).

Kommunen har  invånare (2020) och en yta på  km².
Den består av 14 kommundelar (freguesias).

Vänorter 
Celanova, 
Cantagalo, 
Alcázar de San Juan, 
Gross Umstadt, 
Saint-Péray, 
Macôn, 
Clichy-la-Garenne,

Referenser

Externa länkar
Santo Tirso-kommunen - webbsida
 

Portugals kommuner
Orter i Portugal
Porto
Panzer Dragoon Orta

Panzer Dragoon Orta är ett TV-spel av typen Shoot 'em up som är utvecklat av Smilebit och publicerat av Sega för Xbox år 2002. Titeln är det fjärde i Panzer Dragoon-serien. De tre föregående spelen utvecklades till Sega Saturn.

Panzer Dragoon Orta har mycket upplåsbart bonusmaterial som fås efter vissa framgångar i spelet, såsom att klara en del av spelet på en viss svårighetsnivå. Detta material återfinns i "Pandora's Box" (Pandoras ask, en funktion som återvänder från föregångaren Panzer Dragoon II Zwei, och innehåller ett detaljerat uppslagsverk om Panzervärlden, ett bestiarium av besegrade fiender, ett arkiv med concept art, extra bonusuppdrag som expanderar huvudspelets handling, statistik om spelresultatet, en cutscene viewer som inkluderar videoklipp från tidigare Panzer Dragoon-spel, och även det kompletta originalspelet Panzer Dragoon.

Spelets upplåsningsmekanism är också unik genom att den är tidsberoende. Tjugo timmars ackumulerad speltid kommer att låsa upp allt i hela spelet, oavsett andra omständigheter och resultat.

Externa länkar 
Panzer Dragoon Orta på GameRankings

Datorspel 2002
Shoot 'em up-spel
Xbox-spel
Jet Set Radio Future

Jet Set Radio Future (ofta förkortat JSRF) är ett animerat spel utvecklat av Smilebit och publicerat av Sega för Xbox. Spelet gavs ut i början av år 2002. Titeln är det spelet i Jet Set Radio-serien. Liksom i föregångaren utspelar sig spelet i ett framtida Tokyo där yttrandefriheten är avskaffad. Spelaren får ta kontrollen över en medlem i ett inlinesåkande graffitigäng som åker runt och målar över andra gängs graffiti samtidigt som de håller sig undan stadens poliskår.

Musikutbudet i spelet var mycket brett och spellistan var för sin tid gigantisk, likt sin Dreamcastföregångare. Indierocken var en av de dominerande musikgenrerna i spelet, med mindre kända artister som Guitar Vader och BS 2000.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Datorspel 2002
Xbox-spel
Åvaån

Åvaån är det vattendrag i Tyresö kommun som binder samman sjöarna i Åvaåns sjösystem. Ån är 7,4 km lång (till Långsjöns norra ände) och har en total fallhöjd på 44 meter.

Allmänt
Ån rinner huvudsakligen genom hällmarksskogen i Tyresta nationalpark, men de sista två kilometrarna från Åva gård och ut till Åvaviken rinner den genom odlingslandskap. Åvaåns vattenkraft drev en vattenkvarn, Åva kvarn, som anlades i slutet av 1700-talet och var i bruk fram till 1910. Som kvarndamm fungerade de uppdämda sjöarna Lanan och Nedre dammen. Efter kvarnen återstår idag bara grunden men dammen är kvar.

Åvaån är en viktig lekplats för bäcköring. Åvaåns rödingar är en ursprunglig stam som har studerats sedan 1920-talet. Sedan 1970-talet finns det en fiskfälla i Åvaån där lekande öring fångas för inventering och odling av rommen. Efter två år planteras sedan smolten ut både i Åvaån och andra vattendrag i Stockholms län. Åtgärder för att förbättra öringens lekmöjligheter genomförs löpande.

Bilder

Externa länkar
Åvaöringen Tyresta nationalpark

 
Vattendrag i Södermanland
Vattendrag i Tyresö kommun
Otogi 2: Immortal Warriors

Otogi 2: Immortal Warriors (ofta förkortat Otogi 2) är ett hack and slash-spel utvecklat av From Software och publicerat av Sega för Xbox. Titeln är det andra TV-spelet i spelserien Otogi. Spelet är en efterföljare till Otogi: Myth of Demons, som utgavs ett år tidigare.

Xbox-spel
Datorspel 2003
Bergshamravägen

Bergshamravägen, även Bergshamraleden, är en trafikled i Solna kommun. Leden, som anlades på 1960-talet, är en del av E18 och förbindelselänken mellan Roslagsvägen i öst och Uppsalavägen i väst. Fortsättningen mot väst heter Enköpingsvägen. Leden sträcker sig längs Brunnsvikens norra del och är cirka 700 meter lång. Bergshamravägen är ingen motorväg, men den är mötesfri och fyrfilig med några signalreglerade plankorsningar.

Beskrivning
Namnet härrör från stadsdelen Bergshamra som vägen passerar igenom. Längs Bergshamraleden finns en trafikplats, Trafikplats Kungshamra, som är av- och påfart till och från Bergshamra och bland annat Ulriksdals slott. Åren 1984–1987 uppfördes ett stort kontorshus för Skandia försäkringrar (senare sammanslaget till If Skadeförsäkring) tvärs över Bergshamravägen.

När leden anlades skiljdes Polska udden från Ulriksdals slottsområde och Väntorp samt de tidigare sammanhörande villorna Karlshäll och Jacobsdal förlorade sin kontakt med Brunnsviken. Förbi Brunnsviken sträcker sig en separat gång- och cykelväg längs med leden. Där finns även en gångtunnel in mot norr och slottsområdet.

Ombyggnadsplaner
Eftersom Berghamraleden går delvis i ett djupt dike utgör den en kraftig barriär mellan den äldre norra och den nyare södra delen av Bergshamra. Sedan flera decennier har en överdäckning av vägen diskuterats. Kostnaderna för ett sådant byggprojekt har hittills ansetts vara för höga. År 2013 har Solna stad aviserat att frågan ska utredas på nytt.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Solna kommun
Bergshamra
Gator och torg i Solna
Friedrichsdorf

är en stad i Hochtaunuskreis i Regierungsbezirk Darmstadt i förbundslandet Hessen i Tyskland.

Referenser 

Kommuner och städer i Hochtaunuskreis
Södermanlands runinskrifter 268

Runinskrift Sö 268 är en runsten vid  Söderby gård i Österhaninge socken på Södertörn. Den kallas även Söderbystenen.

Stenen 
I linje med Norrbystenen har även Söderbystenen stått utmed en förmodad vägsträcka över de öppna fälten. Den låg ikullfallen och täckt med tung lerjord då den påträffades 1921 vid upplöjning av den så kallade "Nyplogen", ett åkerstycke på Söderby gärde. Med stor möda släpades den upp till säteriets huvudbyggnad där den lades med ristningen nedåt och glömdes bort på nytt. Först efter cirka femton år blev den åter upptäckt och restes vid nordöstra husknuten till ett spannmålsmagasin och där står den kvar än idag. Från infartens grindar är det vid andra byggnaden på höger sida.

Runstenen är ovanligt hög och smal med en ornamentik som föreställer två ormlika varelser, vars svansar är fjättrade i basen medan käkarna knyts samman i toppen. Slingorna bildar en dekorativ oval, men dess inre yta saknar det kristna korset. Texten låter oss veta att det är ett minnesmärke över Torgöt Hjälmvidsson, en son på gården och att ristaren är Amunde. Stilen på Söderbystenen skiljer sig dock betydligt från hans andra ristningar på Södertörn. Nästa runsten utmed samma sträcka var den nu försvunna Sö 271, som stod utmed landsvägen vid Dammträsk och på gränsen till Täckeråker i sydväst, likaså den var ristad av Amunde.

Inskriften

Se även 
Lista över Södermanlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor 
 Runinskrifter i Haninge, 1975, Harry runqvist, Haningebygden no 12.

 

Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Haninge kommun
Hans van Steenwinckel

Hans van Steenwinckel var namnet på tre generationer betydande danska arkitekter och bildhuggare under 1500- och 1600-talet.

 Hans van Steenwinckel den äldre (omkring 1545 – 1601)
 Hans van Steenwinckel den yngre (1587 – 1639), dennes son
 Hans van Steenwinckel den yngste (1639 – 1700), dennes son

Andra med samma efternamn 
 Lorenz van Steenwinckel, arkitekt och bildhuggare, son till Hans van Steenwinckel den äldre (död 1619)
 Morten van Steenwinckel (1595-1646), målare och arkitekt, den föregåendes bror
 Oluf van Steenwinckel, byggmästare, förmodligen son till Hans van Steenwinckel den yngre (död 1659)
Varaždinske Toplice

Varaždinske Toplice (tyska: Töplitz eller Bad Warasdin) är en ort i Varaždins län i norra Kroatien. Orten har 6 973 invånare (2001) och ligger i regionen Zagorje. Varaždinske Toplice är en kurort och sedan 200-talet känd för sina varma källor.

Se även 
 Krapinske Toplice
 Istarske Toplice

Orter i Varaždins län
Termalbad i Kroatien
Kurorter i Kroatien
Eduard Rüppell

Wilhelm Peter Eduard Simon Rüppell, född 20 november 1794 i Frankfurt am Main, död där 10 december 1884, var en tysk forskningsresande och naturforskare.

Rüppell företog 1817 utan speciellt vetenskapligt ändamål en resa i Egypten och på Sinaihalvön, utövade därefter några år astronomiska och naturvetenskapliga studier vid italienska universitet för att förbereda sig för en större forskningsresa i nordöstra Afrika. Han vandrade 1822-1827 genom Nubien, sultanatet Sannar, provinsen Kurdufan och till Akabaviken, vilka trakter var den tiden till större delen okända, samt gjorde 1830-1833 en forskningsresa i Abessinien, där han vistades flera månader i Gonder. Han överlämnade sina rika samlingar av naturföremål till Johann Christian Senckenbergs museum i Frankfurt och en samling mynt och egyptiska fornlämningar samt värdefulla etiopiska handskrifter till stadsbiblioteket i samma stad. Han beskrev sina resor i monografier i tidskrifter.

Bibliografi (i urval) 

 Reisen in Nubien, Kordofan und dem Peträischen Arabien (1829)
 Neue Wirbeltiere zur Fauna Abessiniens gehörig (1835-40)
 Reise in Abessinien (1838-40)
 Systematische Übersicht der Vögel Nord- und Ost-Afrikas (1845)

Källor

Externa länkar 
 

Tyska upptäcktsresande
Tyska zoologer
Afrikaforskare
Zoologer under 1800-talet 
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Frankfurt am Main
Födda 1794
Avlidna 1884
Män
Ugglan
Rada

Rada kan avse:

Rada, West Virginia – samhälle i Hampshire County i West Virginia
Rada, Jemen – en stad i Jemen
RADA – en teaterutbildning för skådespelare i London, se Royal Academy of Dramatic Art
Verchovna Rada – det officiella namnet på parlamentet i Ukraina

Personer
Petr Rada, tjeckisk fotbollsspelare
Karel Rada, tjeckisk fotbollsspelare
Jeronim De Rada, arberesjisk författare och poet
Hans van Steenwinckel den äldre

Hans Steenwinckel eller Johannes de Embde, född omkring 1545 i Antwerpen, död 10 maj 1601 i Halmstad, var en flamländsk byggmästare, far till Hans van Steenwinckel den yngre och bildhuggaren Lorenz van Steenwinckel.

Biografi 
Hans far, stenhuggaren och murmästaren Laurens, och han arbetade under sin far i uppförandet av rådhuset i Emden. Sin utbildning fick han i Amsterdam tillsammans med Hendrick de Keyser, och påverkades troligen som denne av Hans Vredeman de Vries.

Steenwinckel kom till Danmark på 1570-talet tillsammans med ett trettiotal murmästare från hemlandet, som arkitekt Antonis van Opbergen rekryterat, för att arbeta med ombyggnaden av Kronborgs slott. Han kom sedan till Ven, hos Tycho Brahe för att arbeta med observatoriet Uraniborg. Tycho Brahe har troligen gett Steenwinckel undervisning i matematik, geometri och den Italienska arkitekturstilen, som då var på modet.  

Den 8 november 1582 blev Steenwinckel kunglig byggmästare och 1588 riksbyggmästare och bosatte sig i Halmstad, för att på Kristian IV:s order leda arbetet som byggledare och arkitekt. Han arbetade först med att befästa Varbergs fästning och Bohus fästning och därefter med att förbättra Halmstads försvarsmöjligheter. Som en del i det större projektet med att förbättra Halmstads befästningar ingick att åt kungen bygga Halmstads slott som bostad åt kungen vid dennes besök till staden. Redan i början av arbetet med befästningsförbättringarna och byggandet av slottet dog Steenwinckel i pesten 1601. Hans lärjunge, byggmästare Willum Cornelissen, fick ta över och färdigställa arbetena inklusive slottet.

Steenwinckels gravsten, som sägs vara tillverkad av honom själv, finns i vapenhuset till Sankt Nikolai kyrka i Halmstad. Stenvinkelsgatan på Halmstads västra sida, är uppkallad efter Hans van Steenwinckel.

Källor
Skånska herrgårdar under renässanstiden, Gustaf Upmark, 1894
Slottet i Halmstad och dess byggmästare, August Hahr, 1919
Hans van Stenwinkel d.ä., Torsten Allgulin, 1932

Noter

Danska arkitekter under 1500-talet
Kyrkoarkitekter
Renässansarkitekter
Personer från Antwerpen
Födda 1545
Avlidna 1601
Män
Ugglan
Sjö- och flygräddningscentral

En sjö- och flygräddningscentral (internationellt: Joint Rescue Coordination Centre, JRCC) är en integrerad räddningscentral för både sjö- och flygräddning.

Varje land ska enligt internationella konventioner ha minst en räddningscentral för sjöräddning respektive flygräddning. Sådana nationella eller regionala räddningscentraler (Rescue Coordination Centre, RCC) kan vara integrerade sjö- och flygräddningscentraler eller separata sjöräddningscentraler respektive flygräddningscentraler.

Sverige
Huvudartikel: Sjö- och flygräddningscentralen (JRCC)
I Sverige finns sedan 2010 enbart en enda nationell, integrerad räddningscentral för sjö- och flygräddning, (Sjö- och flygräddningscentralen (JRCC) i Göteborg, med Sjöfartsverket som huvudman).

Norge
Huvudartikel: Hovedredningssentralen
I Norge finns sedan 1970 två integrerade räddningscentraler för sjö- och flygräddning, samt också för fjällräddning, en för södra Norge (JRCC SN) och en för norra Norge (JRCC NN).

Danmark
I Danmark finns en nationell, integrerad räddningscentral för sjö- och flygräddning, JRCC Denmark, som ligger i inom Forsvarets Operationscenter, Redningscentralen (FRC), i Århus.

Sjö- och flygräddningscentraler i norra Europa i urval
JRCC Denmark, Århus
ARCC Glücksburg, Tyskland
MRCC Bremen, Tyskland
ARSC Gdynia, Polen
MRCC Gdynia, Polen
JRCC Den Helder, Nederländerna
JRCC Bodø
JRCC Stavanger
JRCC Grönland
JRCC United Kingdom Maritime
ARCC United Kingdom, Storbritannien
ARCC Helsingfors
MRCC Åbo
MRCC Helsingfors
JRCC Tallinn, Estland
MRCC Riga, Lettland
MRCC Klaipeda, Litauen
MRCC Kaliningrad, Ryssland
MRCC Torshavn
ARCC Brussels
MRCC Oostende, Belgien
JRCC Iceland

Se även

 Sjöräddningscentral (MRCC)

Källor

Sjöräddning
Flygräddning
Blixtorp

Blixtorp är en bebyggelse i Hunnestads socken i Varbergs kommun i Hallands län, Sverige. SCB klassade Blixtorp som en småort till 2015, för att därefter räkna den som en del av tätorten Hunnestad.

Befolkningsutveckling

Referenser 

Orter i Varbergs kommun
Tidigare småorter i Sverige
Karelska brigaden

Karelska brigaden (KARBR) () är en infanteribrigad inom finländska armén som verkat i olika former sedan 1944. Förbandsledningen är förlagd inom Uttis garnison i Uttis, Kouvola.

Historik
Karelska brigaden bildades den 1 januari 1957 i samband med att 5. brigaden namnändrades. 5. brigaden var själv efterföljaren till 8. infanteriregementet, som blev känt genom Väinö Linnas roman Okänd soldat. Karelska brigaden upprätthåller traditionerna för Viborgs läns kavalleriregemente, som stundtals var förlagt i Viborg. Årsdagen för Karelska brigaden är den 6 maj, då Gustav II Adolf gav order just denna dag 1618 om att den finska militären skulle rustas upp och där bland annat regementet Karelska ryttarna grundades.

Verksamhet
Brigaden omfattar ett högkvarter och sex kårförband, som omfattar totalt 17 grundförband. Till organisationen hör dessutom staben för Karelska brigaden samt Södra Savolax regionalbyrå och Sydöstra Finlands regionalbyrå.

Ingående enheter
Kymmene jägarbataljon, utbildar pansarjägare, jägare, spanare, eldledningsman, pansarvärnsrobotman och partigängarradist.
Karelens artilleriregemente, utbildar artillerister, såsom eldställningsman, granatkastarman och signalman.
Salpausselkä luftvärnssektion, utbildar kanonjär, robotman, signalman och målrobotman till luftvärnet.
Kymmene pionjärbataljon, utbildar stridspionjärer, röjare och användare av olika pionjärmaskiner.
Östra Finlands signalbataljon, utbildar soldater till signaltjänsten.
Karelens underhållsbataljon, utbildar beväringar för kompletterings-, underhålls-, transport-, medicinalvårds- och underhållstjänstuppgifter samt arrangerar brigadens underhållstjänster.

Förbandschefer
Förbandschefen tituleras brigadchef och har tjänstegraden brigadgeneral. 

1946–1954: Överste Reino Inkinen
1955–1956: Överste Kalle Sulo Laakso
1956–1957: Överste Esko Vahla
1958–1959: Överste Tauno Kopra
1959–1963: Överste Einari Kakko
1963–1966: Överste Holger Krogerus
1966–1968: Överste Rafael Bäckman
1968–1971: Överste Sakari Rusama
1971–1975: Överste Kauko Kuismanen 
1975–1979: Överste Lauri Autti
1980–1983: Överste Pertti Kilkki
1983–1986: Överste Martti Keskitalo
1987–1990: Överste Kalevi Rissanen
1990–1993: Överste Pasi Raittila
1993–1995: Överste Pekka Uutaniemi
1995–1999: Överste Jaakko Koskela
1999–2002: Överste Erkki Nordberg
2002–2004: Brigadgeneral Juha Kilpiä
2004–2007: Brigadgeneral Jukka Pennanen
2007–2010: Brigadgeneral Jorma Ala-Sankila
2011–2014: Brigadgeneral Timo Kivinen
2014–2016: Brigadgeneral Jari Kallio
2017–2019: Brigadgeneral Pasi Välimäki
2019–2022: Brigadgeneral Jukka Jokinen
2023–20xx: Brigadgeneral Jyri Raitasalo

Namn, beteckning och förläggningsort

Referenser
Online

Skrift

Se även
Finländska armén
Viborgs läns kavalleriregemente
Karelska dragonregementet
Karelska dragonskvadronen

Externa länkar
Karelska brigadens officiella webbsida

Finländska brigader
Vekaranjärvi garnison
Finländska militära enheter bildade 1944
Moarna

Moarna är en bebyggelse i Tvååkers socken i Varbergs kommun, Hallands län belägen en kilometer väster om Tvååker och strax väster om E6. Bebyggelsen avgränsades före 2018 i två småorter som avskiljdes av länsväg 153., Moarna, norra delen som fanns från 2015 och den södra som fanns från 2005 och namnsatt till Moarna och Tvååker. Vid avgränsningen 2018 
avgränsades bebyggelsen till en gemensam bebyggelse som klassades som tätort som preliminärt gavs namnet Kullaberg och Tvååker innan den namnsattes till Moarna

Befolkningsutveckling

Referenser 

Orter i Varbergs kommun
Tidigare småorter i Sverige
Tätorter i Sverige
Eustachio Zanotti

Eustachio Zanotti, född 27 november 1709 i Bologna, död 15 maj 1782 i Bologna, var en italiensk astronom.

Zanotti var professor i astronomi och hydrometri i Bologna. Han gjorde sig känd för sina iakttagelser över kometerna samt för åtskilliga optiska och hydrometriska försök. Han invaldes 1747 som ledamot av Vetenskapsakademien i Stockholm, men blev ej uppförd med ledamotsnummer i ledamotsförteckningen. Det är därför osäkert om han någonsin deltog i akademiarbetet.

Källor

Externa länkar
 La meridiana del tempio di San Petronio rinnovata l'anno 1776, Bologna, 1779. 

Italienska professorer i astronomi
Födda 1709
Avlidna 1782
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Stråvallastrand

Stråvallastrand var före 2010 en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Stråvalla socken i Varbergs kommun i Hallands län. Småorten upphörde 2010 när området växte samman med tätorten Löftaskog.

Referenser 

Orter i Varbergs kommun
Tidigare småorter i Sverige
Stockekulla

Stockekulla var före 2015 en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Stråvalla socken i Varbergs kommun i Hallands län. Småorten upphörde 2015 när området växte samman med tätorten Frillesås.

Referenser 

Orter i Varbergs kommun
Tidigare småorter i Sverige
Georg Johann Theodor Lau

Georg Johann Theodor Lau, född den 11 juni 1813 i Slesvig, död den 20 december 1873, var en dansk-tysk luthersk präst och kyrkohistoriker. 

Efter att ha studerat i Kiel, där särskilt A. Twesten hade inflytande på hans utveckling, var han i några år huslärare. 1843 blev han kompastor i Hatsted och Skobøl i Husum-Bredsted Provsti, 1846 präst i Brunsbüttel i det sydliga Ditmarsken; därifrån blev han 1855 förflyttad till Ottensen vid Altona, där han dog av ett slaganfall. 

I sin ungdom uppträdde han som författare av noveller i den holsteinske diktarprästen Johann Christoph Biernatzkis smak; vid mognare ålder sysslade han på sin fritid flitigt med kyrkohistoriska studier. 

Utöver flera mindre arbeten, rörande den allmänna kyrkohistorien, utgav han en ganska utförlig skildring av påven Gregorius den stores liv och lära (1845), och han skrev åtskilliga avhandlingar till upplysning av enskildheter i Sønderjyllands och Holsteins historia, bland annat en framställning av reformationens införande i dessa trakter (1867).

Källor

Tyska evangelisk-lutherska präster
Danska evangelisk-lutherska präster
Tyska kyrkohistoriker
Danska kyrkohistoriker
Födda 1813
Avlidna 1873
Män
Vilim Harangozo

Vilim Harangozo, född 25 januari 1925, Subotica i Jugoslavien, död 14 januari 1975 i Belgrad, var en jugoslavisk bordtennisspelare. Han var världsmästare i dubbel och senare tränare för tyska landslaget.

Han spelade sitt första VM 1948 och 1959, 11 år senare sitt 8:e och sista.

Under sin karriär tog han 4 medaljer i Bordtennis VM; 1 guld, 2 silver och 1 brons.

Spelarkarriär 
Harangozo vann flera jugoslaviska mästerskap. 1954 vann han International tyska mästerskapen i Berlin singeltiteln, i finalen vann han mot flerfalldige världsmästaren Richard Bergmann och dubbeltiteln med Josip Vogrinc. 1960 vann han dubbeltiteln igen. Före andra världskriget fick han delta i det ungerska mästerskapet. 1942 vann han med sin bror, Tibor det ungersk mästerskapet i dubbel. Samma år blev han med klubben SZABADKAI és Torna Athletic Club, ungersk mästare i lag.

Tränarkarriär 
När han slutade sin karriär som bordtennisspelare fick han jobb som förbundskapten för det jugoslaviska landslaget. 1965 anställdes han av det tyska bordtennisförbundet (DTTB) som tränare för det tyska landslaget. Under sin period som tränare för dem kom de tvåa i lagtävlingen i Bordtennis VM 1969. I augusti 1971 avgick han och ersattes av Hans Alsér.

Privatliv 
Han hade en äldre bror Tibor Harangozó (1922-1978) som deltog i tre Bordtennis VM 1939,1948 och 1949 med en silvermedalj från lagtävlingen 1939 som främsta merit.

Meriter 
Bordtennis VM
 1948 i London
 kvartsfinal dubbel
 5:e plats med det jugoslaviska laget
 1949 i Stockholm
 kvartsfinal dubbel
 kvartsfinal mixed dubbel
 7:e plats med det jugoslaviska laget
 1951 i Wien
 2:a plats mixed dubbel (med Ermelinde Rumpler-Wertl)
 3:e plats med det jugoslaviska laget
 1953 i Bukarest
 kvartsfinal singel
 kvartsfinal dubbel
 5:e plats med det jugoslaviska laget
 1954 i London
 1:a plats dubbel med (med Žarko Dolinar)
 4:e plats med det jugoslaviska laget
 1955 i Utrecht
 2:a plats dubbel (med Žarko Dolinar)
 5:e plats med det jugoslaviska laget
 1957 i Stockholm
 5:e plats med det jugoslaviska laget
 1959 i Dortmund
 5:e plats med det jugoslaviska laget

  Bordtennis EM
 1958 i Budapest
 3:e plats singel

 Internationella Tyska Mästerskapen
 1954 i Berlin – 1:a plats singel, 1:a plats dubbel med Josip Vogrinc

Källor 
 Vilim Harangozo i ITTF-Databank

Externa länkar 
 ITTF.com
 Svenska Bordtennisförbundets webbplats

Födda 1925
Avlidna 1975
Jugoslaviska bordtennisspelare
Världsmästare i bordtennis
Män
Kråkeberg

Kråkeberg är en bebyggelse i Torpa socken i Varbergs kommun. Området avgränsades före 2015 till en småort och är sedan 2015 en del av tätorten Tångaberg.

I Kattegatt, rakt utanför Kråkeberg, ligger Balgö som är Hallands största ö.

Referenser 

Orter i Varbergs kommun
Tidigare småorter i Sverige