kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Von Konow

von Konow (uttalas [fån'ko:nåv]) är en svensk och finländsk adlig ätt som ursprungligen kommer från Brandenburg. Äldste kände bärare av namnet var riddaren Gercke de Konowe, omtalad 1295. Troligen tillhörde Albrekt av Mecklenburgs mångårige kansler, Albertus de Konow (omtalad 1369–1380) släkten. Äldste säkerställde släktmedlemmen var staden Lübecks hövitsman Abel von Konow (Ebel Konouwe, omtalad 1391–1404). Väpnaren Philip von Konows sonson Albrecht von Konow var 1601–1603 var page hos Karl IX överflyttade 1631 till Sverige och blev ståthållare för de Gyllenhielmska domänerna i Ingermanland.

Sönerna till Gustav Adolf von Konow, överstelöjtnant vid Nylands infanteriregemente, naturaliserades för faderns förtjänster den 13 september 1772 och introducerades i Sveriges Riddarhus, sannolikt den 9 maj 1776, under nr 2080.

Ätten von Kunow kom till Finland i början av 1700-talet. Ätten immatrikulerades i Finland den 28 januari 1818 under nummer 151.

Originalsköldebrevet har förstörts, men en avskrift finns i riddarhusarkivet.

Personer med namnet von Konow 
 Agnes von Konow (1868–1944), finländsk djurskyddsaktivist
 Carl Johan von Konow (1773–1855), finländsk militär
 Greta von Konow (1902–1999), finländsk operasångerska
 Jan von Konow (1922–2016), svensk förläggare, heraldiker och museiman
 Jurgen von Konow (1915–1959), svensk grafiker och målare
 Margareta von Konow (1897–1999), svensk journalist, redaktör, författare och kvinnosakskvinna
 Ossian von Konow (1934–2011), finländsk arkitekt och stadsplanerare
 Seth von Konow (1854–1944), svensk sjömilitär
 Ulf von Konow (1882–1960), svensk advokat
 Walter von Konow (1866–1943), finländsk museiman

Referenser

Se även
 Konow, norsk köpmans- och ämbetsmanssläkt

Finländska adelsätter
Svenska adelsätter
Von Julin

von Julin är en finländsk adlig ätt, adlad 4 april 1849, där medlemmar varit framträdande inom den finländska industrin. Ätten härstammar från Säby i Österåkers socken i Södermanland, med namnet taget av grannsocknen Julita. Stamfader är bergsrådet John Jakob Julin (1787–1853), innehavaren av Fiskars bruk. Han adlades 1849.

Släktmedlemmar 
 Albert Lindsay von Julin
 Albert von Julin
 Johan Julin
 John Jakob Julin
 Jacob von Julin (1881–1942)
 Jacob von Julin (1906–1986)

Källor

Externa länkar 

 Julin, släkter på Riksarkivet
 "Den siste von Julin" på Svenska Yle

Finländska adelsätter
Släkter från Södermanland
Rinman (släkt)

Rinman är en svensk släkt som stammar från komministern i Rinna socken i Göstrings härad, Olof Ahrenius (död 1646). 

Hans söner antog släktnamnet Rinman efter hemsocknen.

Kända medlemmar 
 Sven Rinman (1720-1792)
 Carl Rinman (1762-1826)
 Ludvig Rinman (1815-1890)
 Erik B. Rinman (1870-1930)
 Ulla Rinman, född Kylberg (1874-1960), gift med Thorsten Rinman (1877-1943).

Källor

 

Svenska släkter
Karl Wilhelm von Willisen

Karl Wilhelm von Willisen, född 30 april 1790 i Staßfurt, död 25 februari 1879 i Dessau, var en tysk friherre och militär. Han blev officer 1806, överste 1836, generalmajor 1842 och generallöjtnant 1849. Willisen deltog som generalstabsofficer i 1813-15 års fälttåg  mot Napoleon. Åren 1848-49 var han regeringskommissarie i Posen och deltog i fälttåget i norra Italien under Radetzky 1850 samt i det Slesvig-holsteinska kriget samma år. Han var även under flera år lärare vid krigsakademin i Berlin.

Biografi 
Karl Wilhelm von Willisen föddes 1790 som den tredje sonen till Staßfurts borgmästare Karl Wilhelm Hermann von Willisen och hans hustru Friederike von Trotha. Willisen genomgick officersutbildning vid den preussiska kadettkåren och anslöt sig till det preussiska 21:a infanteriregementet år 1804. Tillsammans med sitt regemente deltog han knappt 16 år gammal i slaget vid Auerstedt, där han sårades svårt.

Efter freden i Tilsit lämnade von Willisen den preussiska armén och tog värvning vid den Schillerska frikåren men gick snart i österrikisk tjänst. Willisen befordrades till löjtnant och deltog i slaget vid Wagram 1809. Efter freden i Schönbrunn deserterade han från den österrikiska armén men greps och hölls fången i Kassel. Wilisen lyckades dock att rymma från fängelset och inträdde åter i preussisk tjänst. Han deltog i Sjätte koalitionskriget som stabsofficer vid den schlesiska armén och befordrades till kapten vid Blüchers stab. Efter Napoleonkrigens slut kvarstannade han i generalstaben och tjänade som lärare vid krigsakademin i Berlin.

1849 begärde han avsked från den preussiska armén och utnämndes till överbefälhavare över förbundstrupperna i Slesvig-holsteinska kriget. Willisens deltagande fick dock ett snöpligt slut med nederlag i slagen vid Isted och Fredrikstadt. På grund av motgångarna begärde Willisen avsked och slog sig ner i Dessau där han avled 1879.

Befordringshistorik

Utmärkelser 
 Järnkorset av andra klassen: 1813
 Järnkorset av första klassen: 1815
 Röda örns orden av fjärde klassen: 1835
 Sankt Annas orden: 1835
 Röda örns orden med band: 1838
 Röda örns orden med eklöv: 1846

Bibliografi 
 Zur Polenfrage. Flugblatt, (1848)
 Offener Brief an den Major von Voigts-Rhetz als Entgegnung auf seine aktenmäßige Darstellung (1848)
 Über die große Landes-Vertheidigung oder über den Festungsbau und Heerbildung in Preußen. (1860)
 Theorie des grossen Krieges (4 band, 1840-68)

Källor

Webbkällor 
 https://de.wikisource.org/wiki/ADB:Willisen,_Wilhelm_von. Läst 28 februari 2018
 Schleswig-holsteinische Erinnerungen. Läst 27 februari 2018
 Die Feldherrnkunst des Neuenzehnten Jahrhunderts. Läst 27 februari 2018 

Tyska generaler
Militärteoretiker
Deltagare i slaget vid Wagram
Personer i Tyskland under 1800-talet
Födda 1790
Avlidna 1879
Män
Länsö

Länsö är en ö i norra Roslagen, Östhammars kommun, Börstils socken, Uppland. Ön ligger söder om Tuskö (Söderön), norr om Värlingsö, väster om Raggarön och cirka fem kilometer sydöst om Östhammar på andra sidan Östhammarsfjärden. Broförbindelse saknas till fastlandet.
Ön har genom landhöjningen vuxit ihop med de mindre öarna Frebbenholmen och Granskäret. Senare har muddring skett mellan Frebbenholm och Länsö så att det nu är möjligt att köra mindre båt mellan dessa öar. Dessutom har det tillkommit en bro mellan öarna.

Länsö tillhörde under 1550-talet Abraham Eriksson (Leijonhufvud). Ännu i början av 1900-talet fanns endast två gårdar på ön. Efter en brand 1961 vilken förstörde den gård som då ännu var i drift lades jordbruket på ön ned. Senare under 1900-talet har över 200 fritidsfastigheter avstyckats på ön.

Källor

Externa länkar
 Länsö

Öar i Östhammars kommun
Phil Gramm

William Philip "Phil" Gramm, född 8 juli 1942 i Fort Benning, Georgia, är en amerikansk nationalekonom och politiker. Han har representerat delstaten Texas i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1979-1983 som demokrat, 1983-1985 som republikan och sedan i senaten 1985-2002 som republikan.

Gramm utexaminerades 1961 från Georgia Military Academy (numera Woodward Academy). Han avlade 1967 sin doktorsexamen i nationalekonomi vid University of Georgia. Han undervisade sedan vid Texas A&M University fram till 1978.

Gramm utmanade utan framgång sittande senatorn Lloyd Bentsen i demokraternas primärval inför senatsvalet 1976. Kongressledamoten Olin E. "Tiger" Teague kandiderade inte till omval i kongressvalet 1978. Gramm vann valet som demokraternas kandidat och han omvaldes 1980 och 1982. Gramm bytte parti till republikanerna i januari 1983. Han avgick som kongressledamot den 5 januari och meddelade sedan att han kandiderar i fyllnadsvalet följande månad som republikan. Han vann fyllnadsvalet och tillträdde på nytt som kongressledamot den 12 februari 1983.

Senator John Tower kandiderade inte till omval i senatsvalet 1984. Gramm vann valet och efterträdde Tower som senator i januari 1985. Han omvaldes 1990 och 1996. Gramm avgick 2002 och efterträddes av John Cornyn.

Gramm stödde republikanen John McCain i presidentvalet i USA 2008. Han blev 2007 ekonomisk rådgivare åt McCains kampanj. Gramm förklarade den 9 juli 2008 i en intervju att USA egentligen inte befann sig i en recession. Gramm använde uttrycket "mental recession" för att understryka att amerikanerna enligt honom hade ett attitydproblem och tenderade att gnälla. Demokraternas kandidat Barack Obama var av den åsikten att recessionen inte alls var enbart av psykologisk natur och avfärdade Gramms ståndpunkt med sin replik: "America already has one Dr. Phil. We don't need another one when it comes to the economy." McCain tog sedan avstånd från Gramm som i sin tur avgick som McCains rådgivare.

Noter

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress

Födda 1942
Amerikanska nationalekonomer
Ledamöter av USA:s representanthus från Texas
Ledamöter av USA:s senat från Texas
Män
Levande personer
Spissvärta

Spissvärta är ett skyddande medel som används för att svärta järnkaminer och vedspisar. Spissvärta används även på elektriska spisar med gjutjärnsplattor. Skyddar spisen från att rosta när man värmer den. Finns flera fabrikat på marknaden med varierande innehåll, traditionell spissvärta baseras på linolja. 

Kemikalier
Roger Q. Mills

Roger Quarles Mills, född 30 mars 1832 i Todd County, Kentucky, död 2 september 1911 i Corsicana, Texas, var en amerikansk politiker och militär. Han tjänstgjorde som överste i sydstatsarmén i amerikanska inbördeskriget. Han representerade delstaten Texas i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1873-1892 och sedan i senaten 1892-1899.

Mills flyttade 1849 till Texas och studerade juridik. Han inledde 1852 sin karriär som advokat i Corsicana. Han gick med i whigpartiet, bytte sedan parti till knownothings och fortfarande under 1850-talet till demokraterna. Han gifte sig 1855 med Carolyn R. Jones. Paret fick fem barn.

Mills stödde John Cabell Breckinridge i presidentvalet i USA 1860. Efter valet förespråkade han sedan Texas utträde ur USA. Han deltog i slaget vid Wilson's Creek som menig. Han avancerade senare till överste och deltog i slagen vid Chickamauga och Chattanooga.

Mills blev invald i representanthuset i kongressvalet 1872. Han omvaldes nio gånger. Senator John Henninger Reagan avgick 1891 och efterträddes av Horace Chilton fram till fyllnadsvalet följande år. Mills vann fyllnadsvalet och omvaldes sedan till en sexårig mandatperiod i senaten. Han efterträddes 1899 som senator av Charles Allen Culberson.

Mills grav finns på Oakwood Cemetery i Corsicana. Roger Mills County i Oklahoma har fått sitt namn efter Roger Q. Mills.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Handbook of Texas Online
Political Graveyard

Amerikanska militärer
Ledamöter av USA:s representanthus från Texas
Ledamöter av USA:s senat från Texas
Amerikanska whigs
Knownothings
Amerikanska demokrater
Personer i Amerikanska inbördeskriget (Konfederationen)
Personer från Todd County, Kentucky
Födda 1832
Avlidna 1911
Män
Corsicana

Corsicana är en stad söder om Dallas i den amerikanska delstaten Texas med en yta av 56,2 km² och en folkmängd, som uppgår till 24 485 invånare (2000). Corsicana är huvudorten i Navarro County.

Kända personer från Corsicana
Lefty Frizzell, countrymusiker
Beauford H. Jester, politiker, guvernör i Texas 1947-1949
Billy Joe Shaver, countrymusiker

Externa länkar 

 
Orter i Texas
Schweiz i olympiska vinterspelen 1972

Schweiz deltog i olympiska vinterspelen 1972. Schweiz trupp bestod av 34 idrottare, 29 män och 5 kvinnor.

Medaljer

Guld
Utförsåkning (se även: alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1972) 
Störtlopp herrar: Bernhard Russi
Störtlopp damer: Marie-Therese Nadig
Storslalom damer: Marie-Therese Nadig
Bob (sport) (se även: bob vid olympiska vinterspelen 1972) 
Fyrmansbob: Jean Wicki, Hans Leutenegger, Werner Camichel och Edy Hubacher

Silver
 Utförsåkning
Storslalom herrar: Edy Bruggmann
Störtlopp herrar: Roland Collombin
 Backhoppning (se även: backhoppning vid olympiska vinterspelen 1972)
Stora backen herrar: Walter Steiner

Brons
Utförsåkning
Storslalom herrar: Werner Mattle
Bob
Tvåmansbob: Jean Wicki och Edy Hubacher
Längdskidåkning (se även: längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1972)
Stafett herrar: Alfred Kälin, Albert Giger, Alois Kälin och Eduard Hauser

Trupp
Alpin skidåkning
Willy Favre  
Fernande Bochatay  
Jean-Daniel Dätwyler  
Edy Bruggmann 
Peter Frei 
Dumeng Giovanoli 
Vreni Inäbnit 
Stefan Kälin 
Jos Minsch 
Andreas Sprecher 
Madeleine Wuilloud 
Annerösli Zryd 
Backhoppning
Josef Zehnder
Bob
Hans Candrian 
Walter Graf  
Willi Hofmann 
Jean Wicki 
Max Forster 
Hansruedi Müller 
Ernst Schmidt 
René Stadler 
Robert Zimmermann 
Hastighetsåkning på skridskor
Franz Krienbühl
Ruedi Uster
Hansruedi Widmer
Konståkning
Charlotte Walter
Längdskidåkning
Josef Haas 
Albert Giger 
Konrad Hischier 
Franz Kälin 
Florian Koch 
Denis Mast 
Fritz Stuessi 
Alois Kälin (Deltog även i nordisk kombination)

Källor
SR/Olympic Sports

1972 i Schweiz
1972
Nationer i olympiska vinterspelen 1972
Charles Allen Culberson

Charles Allen Culberson, född 10 juni 1855 i Dadeville, Alabama, död 19 mars 1925 i Washington, D.C., var en amerikansk demokratisk politiker, guvernör i delstaten Texas 1895–1899 och senator för Texas 1899–1923.

Culberson studerade juridik vid University of Virginia och 1877 inledde han sin karriär som advokat i Jefferson, Texas. Tio år senare flyttade han till Dallas och valdes 1890 till delstatens justitieminister. Han omvaldes två år senare.

Culberson vann guvernörsvalen i Texas 1894 och 1896. Han profilerade sig som en konservativ demokrat. Han efterträdde 1899 Roger Q. Mills i USA:s senat. Han omvaldes tre gånger; två gånger av delstatens lagstiftande församling och sedan 1916 blev han folkvald. Han led av alkoholism och hade även andra hälsoproblem, vilket gjorde att han inte var i skick att åka till Texas för kampanjen 1916 men de som skötte kampanjen höll hans tillstånd hemligt för väljarna. Sex år senare upprepades situationen då Culberson inte var i skick att kampanja men ställde ändå upp. Sex demokrater utmanade honom i primärvalet. Earle Bradford Mayfield vann med en kampanj som försvarade alkoholförbudet. Culberson var känd motståndare till Ku Klux Klan medan Mayfield påstods åtnjuta klanens stöd även om han inte talade om saken offentligt.

Culberson avled i lunginflammation. Hans grav finns på Oakwood Cemetery i Fort Worth.

Referenser

Externa länkar 
 Biographical Directory of the United States Congress

Guvernörer i Texas
Ledamöter av USA:s senat från Texas
Amerikanska demokrater
Amerikanska advokater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Dadeville, Alabama
Födda 1855
Avlidna 1925
Män
Johan Falk: Vapenbröder

Johan Falk: Vapenbröder är en svensk action-thriller från 2009 i regi av Anders Nilsson med Jakob Eklund och Joel Kinnaman i huvudrollerna. Filmen släpptes på dvd den 23 september 2009 och är den femte filmen om Johan Falk.

Handlingen
Johan Falk och specialenheten GSI är ute på ett rutinuppdrag tillsammans med en norsk hemlig polis. Tanken är att de ska köpa loss några automatkarbiner för att få bort dem från gatan, men allt går inte enligt planen och plötsligt ändras spelreglerna helt.

Rollista
Jakob Eklund - Johan Falk
Joel Kinnaman - Frank Wagner
Mikael Tornving - Patrik Agrell
Meliz Karlge - Sophie Nordh
Jens Hultén - Seth Rydell
Martin Wallström - Martin Borhulth
Jacqueline Ramel - Anja Månsdottir
Anastasios Soulis - Felix Rydell
Thomas W. Gabrielsson - Asim Popov
Ruth Vega Fernandez - Marie
André Sjöberg - Dick Jörgensen
Henrik Norlén - Lasse Karlsson
Kyrre Hellum - Egil
Lars G Svensson - Lennart Jägerström
Zeljko Santrac - Matte
Iso Porovic - Komazec
Camilla Lundén - Niki
Erik Lundin - Macke G:sson
Hans Westin - Kapten
Roy Hansson - Kenneth Alm
Zoltan Bajkai - Lukić
Hanna Ullerstam - Ann-Louise Rojas

Externa länkar

Svenska actionfilmer
Svenska thrillerfilmer
Göteborg på film
Direkt till video-filmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer 2009
Curling vid olympiska vinterspelen 1988

Curling var en demonstrationssport vid olympiska vinterspelen 1988. Tävlingarna hölls i Max Bell Arena, Calgary.

Resultat

|-
| Herrar
|    Gunnar Meland  Eigil Ramsfjell  Sjur Loen  Morten Soegaard  Bo Bakke
|    Mario Fluckinger  Hans-Jürg Lips  Rico Simen  Stefan Luder  Peter Lips
|    Wayne Hart  Ed Lukowich  John Ferguson  Neil Houston  Brent Syme
|-
| Damer
|     Patti Vande  Linda Moore, Lindsay Sparkes  Debbie Jones  Penny Ryan
|   Anette Norberg  Elisabeth Högström  Monika Jansson  Birgitta Sewik  Marie Henriksson
|   Marianne Aspelin  Trine Trulsen Dordi Nordby  Hanne Pettersen  Mette Halvorsen
|}

Källor

1988
Sporter vid olympiska vinterspelen 1988
Curling i Kanada
John Henninger Reagan

John Henninger Reagan, född 8 oktober 1818 i Sevier County, Tennessee, död 6 mars 1905 i Anderson County, Texas, var en amerikansk politiker (demokrat). Han tjänstgjorde som postminister i Amerikas konfedererade staters regering 1861-1865. Han var CSA:s finansminister från april till maj 1865. Han representerade delstaten Texas i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1857-1861 samt 1875-1887 och sedan i senaten 1887-1891.

Reagan flyttade 1839 till Republiken Texas. Han studerade juridik och inledde 1848 sin karriär som advokat i Texas.

Lemuel D. Evans representerade knownothings i USA:s representanthus 1855-1857. Demokraten Reagan profilerade sig som motståndare till populistiska knownothings och besegrade Evans i kongressvalet 1856. Reagan avgick 1861 som kongressledamot då det blev klart att Texas skulle utträda ur USA. CSA:s postdepartement (Confederate States of America Post-office Department) kom till stånd våren 1861 och Reagan blev utnämnd till CSA:s postminister (Confederate States Postmaster General). George Trenholm avgick i april 1865 som CSA:s finansminister och efterträddes av Reagan. Tiden som finansminister blev mycket kort på grund av sydstaternas nederlag i amerikanska inbördeskriget. Reagan blev tillfångatagen i maj 1865 men han blev frisläppt senare samma år efter att ha vädjat till sydstaternas invånare att de skulle samarbeta med unionen och acceptera slutet på slaveriet.

Reagan efterträdde 1875 William S. Herndon som kongressledamot. Han efterträdde 1887 Samuel B. Maxey som senator för Texas. Han avgick fyra år senare och efterträddes av Horace Chilton.

Reagan var metodist. Hans grav finns på East Hill Cemetery i Palestine, Texas.

Externa länkar

Biographical Directory of the United States Congress
Handbook of Texas Online
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från Texas
Ledamöter av USA:s senat från Texas
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Sevier County, Tennessee
Födda 1818
Avlidna 1905
Män
Fårfiol

Fårfiol, även kallat lammfiol, är traditionell svensk husmanskost där låret från ett får saltas, torkas och röks, ofta med enris. Metoden har brukats sedan vikingatiden. Idag säljs fårfiol i affärer. Förr i tiden rimmades och torkades köttet.

Referenser

Noter 

Får
Kött
Lammkött
Knivsta pastorat

Knivsta pastorat är ett pastorat i Upplands södra kontrakt i Uppsala stift i Svenska kyrkan. Pastoratets huvudsäte ligger i Knivsta, som ligger i Uppland och Uppsala län. Pastoratet omfattar hela Knivsta kommun.

Pastoratskod är 010803.

Församlingar 
Pastoratet omfattar sedan 1972 följande församlingar:

 Knivsta församling
 Alsike församling
 Lagga församling
 Östuna församling
 Vassunda församling
 Husby-Långhundra församling

Kyrkor och kapell 
 Alsike kyrka
 Husby-Långhundra kyrka
 Knivsta kyrka
 Lagga kyrka
 Sankta Birgittakyrkan
 Sankta Maria kapell i S:ta Maria Alsike
 Vassunda kyrka
 Östuna kyrka

S:ta Maria Alsike 
I Alsike driver pastoratet projektet S:ta Maria Alsike. Pastoratet uppförde här, med början i september 2009, förskola och skola (F-6). Dessutom byggde man lägenheter, gruppboende och konferensanläggning. De offentliga delarna, restaurang, café, öppen förskola och gymnastiksal, invigdes den 4 september 2010 av Drottning Silvia med ärkebiskop Anders Wejryd som celebrant.

Syftet med projektet var bland annat att möta vikande medlemstal i Svenska kyrkan och ett ökat samhälleligt behov av de sociala tjänster som projektet skulle tillhandahålla i och med utbyggnaden av tätorten Alsike.

Annandag pingst 2012, den 28 maj, invigdes och konsekrerades S:ta Maria kapell av ärkebiskop Anders Wejryd.

Galleri

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 S:ta Maria Alsike

Pastorat i Uppsala stift
Indelningar i Knivsta kommun
Tom Connally

Thomas Terry "Tom" Connally, född 19 augusti 1877 i McLennan County, Texas, död 28 oktober 1963 i Washington, D.C., var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten Texas i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1917-1929 och sedan i senaten 1929-1953. Han var ordförande i senatens utrikesutskott 1941-1947 och 1949-1953.

Connally utexaminerades 1896 från Baylor University. Han avlade 1898 juristexamen vid University of Texas at Austin och inledde sedan sin karriär som advokat i Texas. Han deltog både i spansk-amerikanska kriget och i första världskriget i USA:s armé. Han efterträdde 1917 Robert Lee Henry som kongressledamot.

Connally besegrade sittande senatorn Earle Bradford Mayfield i demokraternas primärval inför senatsvalet 1928. Han vann sedan själva senatsvalet och omvaldes tre gånger.

USA:s president Harry S. Truman utnämnde 1951 Mark Wayne Clark till USA:s diplomatiska sändebud i Vatikanstaten. Protestantiska grupper protesterade mot närmare relationer till Vatikanstaten och Connally i egenskap av ordförande i utrikesutskottet meddelade att han är emot utnämningen. Clark meddelade den 13 januari 1952 att han drar sig ur. Något nytt sändebud nominerades inte. Frågan om USA:s diplomatiska relationer till Den heliga stolen förblev kontroversiell fram till 1984 då diplomatiska relationer officiellt etablerades. 

Connallys grav finns på Calvary Cemetery i Marlin, Texas.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Handbook of Texas Online
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från Texas
Ledamöter av USA:s senat från Texas
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från McLennan County
Födda 1877
Avlidna 1963
Män
Alumner från University of Texas at Austin
Personer som tjänstgjort i USA:s armé
Alumner från Baylor University
Radkersburgerbanan

|}
|}

Radkersburgerbanan är en 31 kilometer lång enkelspårig järnväg i det österrikiska förbundslandet Steiermark. Den går längs den österrikisk-slovenska gränsen från Spielfeld-Straß där den ansluter till sydbanan till Bad Radkersburg. 

Järnvägen mellan Spielfeld-Straß och Radkersburg byggdes på 1880-talet av k.k. privilegierte Südbahngesellschaft och öppnades 1885. Fem år senare invigdes fortsättningen till Luttenberg (idag Ljutomer i Slovenien). Efter första världskriget delades landet Steiermark och den södra delen tillföll det nybildade kungariket SHS (senare Jugoslavien, idag Slovenien). Bad Radkersburg och dess tvillingsstad Gornja Radgona blev gränsorter på var sin sida av gränsen. Även banan delades. 1945, efter andra världskrigets slut, stängdes järnvägsgränsövergången och spåren mellan gränsstäderna revs något senare.

Banan var enbart av regional betydelse och under längre tid nedläggningshotad. 2006 började man dock med att upprusta banan och 2007 inlemmades den i storregionen Graz pendeltågsnät.

Försöksdrift

Hösten 2019 gjordes försök med en batteridriven motorvagn på linjen. Reguljär trafik övervägs, men då behövs två motorvagnar.

Utbyggnad 
En förlängning av järnvägen till Gornja Radgona i Slovenien har beslutats. Eftersom järnvägsbron över floden Mura förstördes under andra världskriget måste en ny bro byggas till en beräknad kostnad på 20 miljoner euro samt 2,7 kilometer spår från Bad Radkersburg.

Källor

Externa länkar

Järnvägslinjer i Steiermark
Lokalbanan Peggau–Übelbach

|}
|}

Lokalbanan Peggau – Übelbach är en 10 kilometer lång enkelspårig järnväg i det österrikiska förbundslandet Steiermark. Den går från Peggau-Deutschfeistritz där den ansluter till Sydbanan till Übelbach. Banan är i förbundslandet Steiermarks ägo.

Banan är av lokal betydelse och ingår i storregionen Graz pendeltågsnät. 

Den 6 maj 2015 inträffade vid hållplatsen Waldstein en kollision mellan två tåg, som krävde dödsoffer.

Referenser

Noter 

Järnvägslinjer i Steiermark