kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brimstone Hill Fortress nationalpark

Brimstone Hill Fortress nationalpark är en nationalpark och ett världsarv i Saint Kitts och Nevis.

1690 placerade britterna kanoner på Brimstone Hill och använde dem för att återinta Fort Charles från Frankrike. Frankrike hade inte ansett det möjligt att få upp kanonerna på grund av de mycket branta och trädbeklädda sidorna av berget. Uppförandet av fortet pågick sedan i olika omgångar under en period på något över 100 år.

Under sin storhetstid var fortet känt som 'Västindiens Gibraltar', tack vare sin höjd och till synes osårbarhet. 1782 belägrade den franske amiral comte François Joseph Paul de Grasse fortet. Under belägringen omringades de närliggande Nevisöarna och vapen från Fort Charles och andra mindre fort togs till Saint Kitts för att användas mot Brimstone Hill. Brittiske Samuel Hood kunde inte hålla ut och efter en månads belägring gav den numerärt underlägsna och utlämnade brittiska garnisonen upp. Efter freden i Paris ett år senare fick britterna dock tillbaka Brimstone Hill tillsammans med de närliggande Nevisöarna. Efter dessa händelser genomförde britterna ett program för att utöka och stärka fästningarna och sedan dess har Brimstone Hill varit brittiskt.

Fortet övergavs i mitten av 1800-talet och byggnadsverken förstördes gradvis på grund av vandalism och naturliga processer. I början på 1900-talet påbörjades en stabilisering och restaurering av de återstående strukturerna och 1987 blev Brimstone Hill en nationalpark och 1999 ett världsarv.

Källor

Externa länkar 
 Brimstone Hill Fortress National Park officiell webbplats
 Många bilder av Brimstone Hill

Världsarv i Saint Kitts och Nevis
Världsarv inskrivna 1999
Saint Kitts och Nevis geografi
Kirgizistan i olympiska spelen

Kirgizistan har sedan självständigheten från Sovjetunionen deltagit i samtliga olympiska spel sedan vinter-OS 1994 i Lillehammer, både sommar och vinter.

Medaljer

Samtliga medaljörer

Medaljer efter sommarspel

Medaljer efter vinterspel

Medaljer efter sporter

Deltagare

Deltagare per sommarspel

Deltagare per vinterspel

Källor

Kirgizistan i olympiska spelen
10370 Hylonome

10370 Hylonome eller (10370) Hylonome 1995 DW2 är en centaur, en småplanet vars omloppsbana korsar Uranus och Neptunus omloppsbanor. Den upptäcktes 27 februari 2005 vid Mauna Kea-observatoriet av D. C Jewitt och J. X. Luu.

Hylonome har fått sitt namn efter en vacker kvinnlig kentaur som tog sitt liv efter att Cyllarus, hennes make, dödats.

Omloppsbanan för Centaurer är på grund av påverkan från gasjättarnas gravitation instabila. Den beräknade halva livstiden för Hylonomes nuvarande omloppsbana beräknas till 6,4 miljoner år.

Andra källor
AstDys
List Of Centaurs and Scattered-Disk Objects

Referenser

Centaurer
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av DC Jewitt
Astronomiska upptäckter av JX Luu
Astronomiska upptäckter 1995
The Maccabees

The Maccabees var en engelsk indierockgrupp som bildades i Brighton, men från början kom från södra London. De släppte sitt första album, Colour It In, 2007.

Namn
Gruppen kom på namnet genom att bläddra genom Bibeln och välja ut ett slumpvalt ord. Trots att bandet har ett namn med religiös koppling, påstod Orlando Weeks, sångaren i bandet, att ingen i bandet är religiös i en intervju på Steve Lamacqs show på BBC.

Historia
Deras debutsingel, "X-Ray", släpptes på Promise Records den 28 november 2005, och spelades på radiostationen Xfm London. De fick väldigt lite uppmärksamhet, men när deras andra singel, "Latchmere", släpptes sex månader senare, fick de desto mer uppmärksamhet i media. 

Musikgruppen, som för närvarande är på skivbolaget Fiction Records, släppte sitt debutalbum, Colour It In, i september 2006. Eftersom en tidig kopia av albumet hamnade på NewYork Times, blev skivan möjlig att ladda ner exklusivt på Itunes den 16 december, innan den släpptes på riktigt den 14 maj, i ett försök att bekämpa läckan. Efter att ha släppt singlarna "First Love" och "About Your Dress" turnerade de i USA med gruppen Bloc Party. En turné i Storbritannien följde i oktober 2007, som nådde sin topp med en slutsåld spelning på Roundhouse, London. 

Bandet splittrades 2017.

Medlemmar
Senaste medlemmar
 Orlando Weeks – sång, gitarr, keyboard (2004–2017)
 Hugo White – gitarr, bakgrundssång (2004–2017)
 Felix White – gitarr, bakgrundssång (2004–2017)
 Rupert Jarvis (f. Rupert Shepherd) – basgitarr (2004–2017)
 Sam Doyle – trummor (2008–2017)

Tidigare medlemmar
 Robert Dylan Thomas – trummor (2004–2008)
 Will White – keyboard, synthesizer, sampler (2010–2013)

Diskografi 
Studioalbum 

Singlar (topp 50 på UK Singles Chart)
"First Love" (2006) (#40)
"About Your Dress" (2007) (#33)
"Precious Time" (2007) (#49)
"Love You Better" (2009) (#36)

EPs

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 MySpace

Brittiska indierockgrupper
Musikgrupper bildade 2004
Brittiska musikgrupper
The Pigeon Detectives

The Pigeon Detectives är en engelsk musikgrupp från Rothwell, Leeds som skapades 2002. De har utmanats av kända DJ:s som Steve Lamacq och Jo Whiley, och spelat på Reading- och Leedsfestivalerna 2006, där de kallades "bandet som antagligen kommer till den stora scenen 2007" i en recension av NME

De stödde Dirty Pretty Things när de turnerade under våren 2006. I tidiga november 2006 stödde de musikgruppen Kaiser Chiefs på ett par spelningar i Europa.

Diskografi
Wait for Me - 2007
Emergency - 2008

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Myspace

Engelska musikgrupper
Musik i Leeds
Musikgrupper bildade 2002
Låglandsanoa

Låglandsanoa (Bubalus depressicornis) är en art i familjen slidhornsdjur som förekommer endemiskt på den indonesiska ön Sulawesi. Den är nära släkt med dvärganoa (Bubalus quarlesi) och ibland behandlas de som samma art.

Kännetecken 

Låglandsanoa blir mellan 160 och 170 centimeter och har en mankhöjd på 70 till 105 centimeter. Honor väger upp till 150 kg och hanar 300 kg. Sålunda är den ett av de minsta oxdjuren. Vuxna individer saknar nästan allt hår och är svarta eller brunaktiga. Ofta är de främre extremiteter ljusare och vita mönster vid strupen och ansiktet är vanliga. Bägge könen har 18 till 37 centimeter långa horn, med ett trekantigt tvärsnitt. Skillnader gentemot dvärganoan är en längre svans, de vita mönstren och längre horn.

Levnadssätt 

Som namnet antyder lever djuret i låglänta skogar och träskmarker. Utanför parningstiden lever de ensamma och aktiviteten koncentreras till morgonen, medan den under övriga tider vilar i tät undervegetation. Födan utgörs uteslutande av växtdelar.

Efter dräktigheten, som varar mellan 275 och 315 dagar föder honan en enda kalv. Den har vid födelsen tät ljusbrun päls som med tiden blir allt glesare. Efter 6 till 9 månader sluter honan att ge di och ungdjuret blir könsmoget efter två till tre år. Låglandsanoans medellivslängd ligger vid 20 år.

Status och hot 

På grund av jakt och habitatförstöring minskade populationen oroväckande. Artens bestånd uppskattas av IUCN till mellan 3 000 och 5 000 exemplar, och arten kategoriseras som starkt hotad (EN).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak (1999) Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press,

Externa länkar 
 Utbredningskarta och ytterligare informationer på engelska

Slidhornsdjur
Däggdjur i orientaliska regionen
Rockford tar över

Rockford tar över (engelsk originaltitel: The Rockford Files) är en amerikansk TV-serie av Stephen J. Cannell och Roy Huggins som gjordes 1974–1980. I huvudrollen som privatdetektiv ses James Garner, och Noah Beery Jr. spelar hans pappa.

I rollerna 
 James Garner - James Rockford
 Noah Beery Jr. - Joseph "Rocky" Rockford, James pappa
 Joe Santos - Sgt. Dennis Becker
 Stuart Margolin - Evelyn "Angel" Martin
 Gretchen Corbett - Elizabeth "Beth" Davenport
 James Luisi - Lieutenant Douglas J "Doug" Chapman

Om serien 
Serien skapades av Stephen J. Cannell och Roy Huggins. Den förstnämnde ligger även bakom serier som t.ex. The A-Team och 21 Jump Street med flera. Huggins skapade bland annat TV-serien Jagad. Rockford tar över hade amerikansk premiär den 13 september 1974 och sändes i totalt 6 säsonger. Musiken till Rockford tar över, inklusive den berömda signaturmelodin, skrevs av Mike Post och Pete Carpenter, samma personer som även ligger bakom musiken till serier som t.ex. The A-Team och Magnum P.I..

Serien utspelar sig i Los Angeles, med James Garner i huvudrollen som privatdetektiven James Rockford. I serien bor Rockford i en husvagn uppställd på stranden i Malibu, och han kör vanligtvis en guldbrun Pontiac Firebird Esprit.

Avsnittsförteckning

Säsong 2 
 The Aaron Ironwood School of Success (1975-09-12) (gästskådespelare: Ken Swofford)
 The Farnsworth Strategm (1975-09-19) (gästskådespelare: Linda Evans)
 Gearjammers del 1 (1975-09-26)
 Gearjammers del 2 (1975-10-03) (gästskådespelare: Jack Kruschen)
 The Deep Blue Sleep (1975-10-10)  (gästskådespelare: Robert Webber, Michael Conrad och Robert Hays)
 The Great Blue Lake Land and Development Company (1975-10-17) (gästskådespelare: Richard B. Shull och Dana Elcar)
 The Real Easy Red Dog (1975-10-31) (gästskådespelare: Stefanie Powers, George Wyner och Bruce Kirby)
 Resurrection in Black and White (1975-11-07) (gästskådespelare: Joan Van Ark)
 Chicken Little is a Little Chicken (1975-11-14)
 2 Into 5.56 Won’t Go (1975-11-21)
 Pastoria Prime Pick (1975-11-28)
 The Reincarnation of Angie (1975-12-05)
 The Girl in the Bay City Boy’s Club (1975-12-19)
 The Hammer of C Block (1976-01-09)
 The No-Cut Contract (1976-01-16)
 A Portrait of Elizabeth (1976-01-23)
 Joey Blue Eyes (1976-01-30)
 In Hazard (1976-02-06)
 The Italian Bird Fiasco (1976-02-13)
 Where’s Houston?” (1976-02-20)
 Foul on the First Play (1976-03-12)
 A Bad Deal in the Valley (1976-03-19)

Externa länkar 
 

Amerikanska TV-serier från 1970-talet
Amerikanska TV-serier från 1980-talet
TV-seriestarter 1974
TV-serieavslutningar 1980
TV-program i NBC
Los Angeles i fiktion
Engelskspråkiga TV-serier
Florence Parry Heide

Florence Parry Heide, född 27 februari 1919 i Pittsburgh, Pennsylvania, död 23 oktober 2011 i Kenosha, Wisconsin, var en amerikansk barnboksförfattare.

Florence Parry Heide föddes i Pittsburgh, Pennsylvania men tillbringade större delen av sin uppväxt i den lilla staden Punxsutawney i samma delstat. Hon tog sin examen vid UCLA 1939 och arbetade inom reklam och PR i New York, innan hon under andra världskriget flyttade tillbaka till sin hemstad. Hon träffade sin make Donald C. Heide i oktober 1943 och de gifte sig sex veckor senare. Efter krigsslutet flyttade paret till Kenosha, Wisconsin. Maken öppnade ett advokatkontor där han arbetade fram till sin pension år 1982. Hon ägnade sig åt sina fem barn, och påbörjade sin författarkarriär först när hennes yngsta barn börjat på college i slutet av 1960-talet. 

Sedan dess har Florence Parry Heide skrivit mer än 100 böcker för barn och ungdom, från bilderböcker till tonårsromaner, och flera diktsamlingar. Hon har även skrivit flera sånger tillsammans med Sylvia Van Clief. Hon är främst känd för en bokserie om en pojke vid namn Trevald (Treehorn), däribland titlar som När Trevald krympte (1971) and Trevals skatt (1981). Heide har arbetat med illustratörer som  Edward Gorey och Jules Fieffer, och har belönats med många utmärkelser för sina verk. 

Florence Parry Heide är mor till författarna Judith Heide Gilliland och Roxanne Heide Pierce, med vilka hon har skrivit flera böcker. 

Florence Parry Heide är välkänd för de 4 juli-parader hon organiserade varje år. Hundratals barn med dekorerade cyklar samlades utanför hennes hem och cyklade två varv runt kvarteret till trumslag. Efter att hon hade flyttat fortsatte traditionen varje år till hennes ära.

Referenser 
 Den här artikeln är en översättning från engelskspråkiga Wikipedia, där anges följande källor:

Noter 

Kvinnor
Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1919
Avlidna 2011
Rhein-Erft-Kreis

Rhein-Erft-Kreis är ett distrikt (tyska: Kreis) i Regierungsbezirk Köln i förbundslandet Nordrhein-Westfalen i västra Tyskland, väster om staden Köln. Distriktets huvudstad är Bergheim och största stad är Kerpen.

Administrativ kommunindelning 
Distriktet indelas i följande stadskommuner, indelade efter grad av administrativt självstyre. Invånarantal 31 dec 2013 anges inom parentes.

Infrastruktur 
Genom distriktet går ett större antal motorvägar, bland annat A1 och A4.

Referenser 

Nordrhein-Westfalen
Kreis Heinsberg

Kreis Heinsberg är ett distrikt i Nordrhein-Westfalen, Tyskland.
I distriktet börjar motorvägen A46.

Historik 
Området tillföll Preussen 1815, som 1816 skapade tre distrikt Heinsberg, Erkelenz och Geilenkirchen. 1932 slogs ihop distrikten Heinsberg och Geilenkirchen samman. Och 1972 tillfördes även distriktet Erkelenz. 1975 fick distriktet sin nuvarande storlek när distriktet Niederkrüchten överfördes till Kreis Viersen.

Ingående orter 

Heinsberg
Familjen Proud

Familjen Proud () är en animerad TV-serie som pågick från 15 september 2001 till 19 augusti 2005 på Disney Channel i USA. Serien visades dock aldrig på Disney Channel i Sverige men finns numera svenskdubbad på streamingtjänsten Disney +.

Disney på TV
Amerikanska animerade TV-serier från 2000-talet
Animerade TV-serier från Disney
TV-serieavslutningar 2005
TV-seriestarter 2001
Kulla, Motala kommun

Kulla är en by och före detta gård i sydvästra delen av Kristbergs socken i Motala kommun, Östergötlands län.

Kulla sträcker sig från sjön Boren i söder till sjön Stora Vänstern i norr med den mindre sjön Lilla Vänstern däremellan. I väster finns gården Härseby och i öster Skrukarp. Riksväg 34 passerar genom Kulla. Flera av gårdarna i Kulla har en storslagen utsikt ned mot Boren. Här finns flera värdefulla hagmarker med inslag av träd och buskar samt även en askskog.

Kulla gård
Kulla omnämns första gången den 13 mars 1405 då häradshövdingen i Aska härad på drottning Margaretas befallning upptecknade de skatte- och kronogårdar som fanns inom häradet.

Kulla gård ägdes under 1600-talet av Udde Ödla (1617-1668), som bland annat var assessor i Svea hovrätt, underståthållare på Stockholms slott och landshövding i Nylands och Tavastehus län i Finland. Senare under 1600-talet drogs Kulla genom reduktion in till kronan.

Småbruksegnahemmen i Kulla
År 1887 köpte 15 personer, av vilka 12 var arbetare från Motala Verkstad, Kulla gård. Denna styckades 1890 upp i 15 likvärdiga delar, varav två av dem sammanfördes till en enhet (Backgården). De 14 gårdarna fick följande namn: Backgården, Källgården, Övergården, Lindegården, Östergården, Kvarngården, Brunnsgården, Västergården, Storgården, Mellangården, Södergården, Sjögården, Norrgården och Nedergården.

Sannolikt tjänade bildandet av nio småbruksegnahem i Ervasteby i Motala landskommun ca 15 år tidigare som förebild för tillkomsten av småbruksegnahemmen i Kulla. För det talar förutom det ringa avståndet mellan Ervasteby och Kulla att det i båda fallen var arbetare från Motala Verkstad som grundade småbruksegnahemmen. Verkstaden beviljade från 1870 förmånliga lån till arbetare som skaffade sig egna bostäder. Det finns också personsamband. Den handlare som öppnade lanthandel i ett av Kullas egnahem (Backgården) hade tidigare varit handlare i Evasteby. Att egnahemsbildarna i Ervasteby och Kulla var tidigt ute framgår av den senare under 1890-talet inrättade småbrukskolonin i Brånshult, liksom Kulla belägen i Kristbergs socken, brukar räknas som en av Sveriges allra första.

Fridhemskapellet
Kristbergs Baptistförsamling (bildad 1883) uppförde 1901-1902 ett kapell i Kulla, Fridhemskapellet, även kallat Kulla kapell.

Litteratur och källor
Svenskt Diplomatarium från och med 1401. Första delen åren 1401-1407. Stockholm 1875-1884 (om Kulla 1405).
Söderhorn, Torsten Kulla i Kristberg – en gård som blev många, Klockrike 1999

Orter i Motala kommun
Fläming

Fläming är en höjdrygg och ett kulturlandskap i Tyskland som ligger i sydvästra Brandenburg samt östra Sachsen-Anhalt. Området som är 100 km långt och 30 till 50 km brett skapades under Saale-istiden för 230 000 till 130 000 år sedan. Fläming börjar öster om Magdeburg och sträcker sig till floden Dahme.

Namnet syftar på flamländare som efter grundadet av markgrevskapet Brandenburg 1157 bosatte sig i området i samband med den tyska kolonisationen av områdena öster om Elbe. Över flera århundraden var Fläming en naturlig gräns mellan slaver och tyskar och senare mellan kurfurstendömet Sachsen och markgrevskapet Brandenburg. Under Napoleonkrigen ägde flera avgörande slag rum på Fläming, till exempel slaget vid Dennewitz. Efter 1815 blev hela regionen en del av kungariket Preussen.

Det glesbebyggda landskapet och framförallt staden Wittenberg var en tidig utgångspunkt för reformationen. Här skedde bland annat den handel med avlatsbrev som direkt kritiserades av Martin Luther i hans teser. 

Ett arkitektoniskt kännetecken för området är flera kyrkor som är byggda av flyttblock och andra upphittade stenar.

Naturparker
Naturpark Hoher Fläming på 82 700 hektar i Brandenburg.
Naturpark Nuthe-Nieplitz på 62 300 hektar ligger i Brandenburg. 
Naturpark Fläming på 82 425 hektar i Sachsen-Anhalt

Källor 

Brandenburgs geografi
Sachsen-Anhalts geografi
Kulturlandskap
Volvo 7500

Volvo 7500 är en stadsbuss som tillverkades av Volvo Bussar i Säffle mellan 2005 och 2011. Den ersatte ledbussversionen av Volvo 5000 som exteriört och interiört i princip tillverkats oförändrad sedan 1995.

Den är mycket lik den tre år tidigare presenterade Volvo 8500 förutom ett lågt golv genom hela bussen och en ren anpassning till stadstrafik. Volvo 7500 har antingen bakmotorchassiet Volvo B9LA med gasmotor eller mitt/sidmotorchassiet B9S med dieselmotor och finns endast som ledbuss med minst 18 meters längd.

I Sverige har Volvo 7500 med B9LA CNG-chassi funnits i Stockholm, Linköping och delar av Skåne medan Volvo 7500 med B9S-chassi endast funnits i Göteborg med omnejd, om man bortser från en demobuss som utöver Göteborg bl.a. rullat i Umeå och Stockholm samt gått en kortare tid på Gardermoens flygplats i Norge. Ett antal Volvo 7500 har även sålts som begagnade i utlandet i och med att samtliga övertaliga Volvo 7500 CNG från Stockholms innerstad exporterades till Bologna i Italien år 2015 efter att Keolis förnyat sitt kontrakt för innerstadstrafiken år 2014 och därmed ersatt samtliga volvobussar där med nya MAN Lion's City i motsvarande utföranden. Ett exemplar med Volvo B9S-chassi från Göteborg exporterades till Thionville i Frankrike år 2015. Senare exporterades ett större antal Volvo 7500 med B9S-chassin från GS till Tallinna Autobussikoondis i Tallinn.

De varianter som byggdes med B9S-chassi kunde även fås i längden 24 meter och med dubbla leder. I Sverige har den varianten endast funnits i Göteborg.

Volvo 7500 med B9LA-chassi blev ganska kortlivad, då den slutade att tillverkas redan 2008, då Volvo istället valde att satsa på ledversionen av Volvo 7700 som fanns med samma chassi. Detta var särskilt passande eftersom Volvo 7700 redan fanns som vanlig 12-metersbuss i Sverige (och även som ledbuss på andra marknader ute i Europa).

År 2011 ersattes slutligen den dieseldrivna och 18 meter långa Volvo 7500 av bakmotorbussen Volvo 7900, denna ersatte även Volvo 7700 under 2012. Den dubbelledade Volvo 7500 fick aldrig någon ersättare på den svenska marknaden.

Referenser

7500
Bakhjulsdrivna fordon
HK Acroni Jesenice

HK Acroni Jesenice var ett slovenskt ishockeylag från staden Jesenice, som dominerade jugoslavisk klubblagsishockey i många år. Laget gick i konkurs och upplöstes i september 2012. Juniorverksamheten övergick då i klubben HD Mladi Jesenice. Från säsongen 2006/2007 till konkursen 2012 spelade laget både i den österrikiska ligan EBEL (Erste Bank Eishockey Liga) och i den inhemska slovenska ligan. Då dessa serier krockade med varandra var det dock oftast ett b-lag som spelade i den slovenska ligan. Klubben grundades 1948 var rekordmästare i den före detta jugoslaviska ligan med 23 mästartitlar. Laget vann dessutom den slovenska ligan åtta gånger. Namnet Acroni kom från stadens stålverk som var starkt förknippat med klubben.

Kända spelare 
 Anže Kopitar

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Acroni ishockey klubb
 Anze Kopitar LA Kings spelare
 Acroni klubb - Eliteprospects
 Acroni järnverk
 Jesenice

Ishockeyklubbar i Slovenien
Sportklubbar bildade 1948
Sportklubbar som gått i konkurs
Sportklubbar upplösta 2012
Sport i Jesenice
YCo5p

YCo5p är en dieseldriven boggirälsbuss i Y6-generationen tillverkad av Hilding Carlssons Mekaniska Verkstad i Umeå för smalspårstrafik. Efter avskaffandet av tredje klass littererades vagnarna om till YBo5p. Vid litterareformen 1970 fick vagnarna littera YP.

Historia 
YBo5p, som rälsbussarna benämndes fram till litterareformen 1970 då de blev YP, kom att trafikera stora delar av Sveriges smalspåriga trefotsbanor (spårvidd 891 mm) och vissa fordon byggdes även om till spårvidden 1 067 mm med den nya typbeteckningen YBo5t, senare Y5T.

Det tillverkades även en specialvariant med enbart godsutrymme i fyra exemplar, YFo5p.

Från början tilläts multipelkoppling av upp till tio vagnar men på grund av problem med spänningsfall i multipelledningarna så manöverströmmen inte alltid kom fram till de sista vagnarna begränsades antalet tillåtna fordon i multipel senare till åtta. Man kunde även multipelkoppla med YBo4p med tillhörande släpvagnar.

Färgsättningen var på de första vagnarna i cremegult och grönt men detta ändrades ganska snart till orange och gult

Trafiken på 891 mm-banorna upphörde i olika etapper i slutet av 1960-talet och de första åren av 1970-talet och efter ett antal nedläggningar av trefotsbanor återstod 1970 bara tre järnvägar som trafikerades av YP som typen nu kallades: Västgötabanan, Roslagsbanan samt Växjö-Västervik.

Persontrafiken på Västgötabanan nedlades 1970 och 1972 överfördes de YP som var stationerade på Roslagsbanan till AB Storstockholms Lokaltrafik i samband med landstingets övertagande av de kvarvarande resterna av det uppländska smalspårsnätet med persontrafik. SL upphörde med YP under 1980-talet och den ordinarie persontrafiken Växjö-Västervik nedlades 1984 och därefter har rälsbussarna inte använts i reguljär trafik med undantag av den stundom någorlunda reguljära trafiken Växjö-Västervik som bedrevs av privata Växjö-Hultsfred-Västerviks Järnvägsaktiebolag (VHVJ) från 1987 och till december 1992, bland annat skoltågstrafik på sträckan Växjö - Braås.

Varianter 
Rälsbussarna av typ YP tillverkades i ett antal olika varianter, i samtliga vid Hilding Carlssons Mekaniska Verkstad.

Nutid 
Ett antal YBo5p med tillhörande släpvagnar finns fortfarande bevarade på museibanor runt om i landet och används i trafik. Även YFo5p 904 finns bevarad av museiföreningen Upsala–Lenna Jernväg.

UBFo3yp 1791, den första levererade släpvagnen, har återfått färgsättningen i cremegult och grönt som vagnen hade vid leveransen 1952.

YBo5p på Gotland 
YBo5p användes aldrig i den reguljära trafiken SJ körde på Gotland fram till 1960. I modern tid har däremot YBo5p 900 varit i trafik på ön. Den var utlånad från Tjustbygdens Järnvägsförening till Gotlands Hesselby Järnväg i samband med att deras bana förlängdes mellan Tule och Roma under perioden december 2014 till juni 2015.

Referenser

Noter

Övriga källor 
Beskrivning från Järnväg.net

Svenska motorvagnar
Dire Dawa Airport

Dire Dawa-Airport (DIR) är en flygplats norr om Dire Dawa, Etiopien som också kallas Aba Tenna Dejazmach Yilma International Airport. År 2006 besökte 984.375 personer flygplatsen (Källa: Ethiopia TV). Dire Dawa-Airport är Etiopiens näst största flygplats.

Flygbolag och destinationer 
Ethiopian Airlines (Addis Abeba Bole International Airport, Gambela Airport, Lalibela Airport)

Flygplatser i Etiopien