kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aliya bint Ali

Aliya bint Ali, född 1911, död 21 december 1950, var en irakisk drottning, gift med kung Ghazi av Irak och mor till kung Faisal II av Irak. Hon var den sista drottningen av Irak. Hon var andra dotter till Ali bin Hussein, kung av Hijaz och storsharif av Mecka.

Aliya bint Ali gifte sig med sin kusin kung Ghazi den 25 januari 1934. Hon blev därmed drottning. Paret fick endast ett barn, Faisal II, som föddes 1935.

Äktenskapet beskrivs inte som lyckligt. År 1938 avled en ung afrikansk tjänare i palatset. Officiellt avled han sedan han putsat ett vapen som gått av genom misstag, men enligt brittiska rapporter misstänktes drottningen för att ha gett order om att han skulle dödas därför att han hade en sexuell förbindelse med hennes make.

Aliya och Ghazi separerade. Då Ghazi dog i en bilolycka 1939, misstänktes han ha blivit mördad av Nuri as-Sa'id, som ska ha varit i kontakt med både Aliya och hennes bror prins Abd al-Ila'h i syfte att avsätta kungen. Aliyas bror Abd al-Ila'h blev av Nuri utsedd till hennes omyndige sons regent med hennes stöd, då hon hävdade att hennes make före sin död hade uttalat en önskan om detta, trots att det var allmänt känt att hennes bror och make avskydde varandra.

Referenser

Noter 

Födda 1911
Avlidna 1950
Kvinnor
Iraks drottningar
Hashimitiska ätten
Yavanesvara

Yavaneśvara, sanskrit för "grekernas härskare", var en man från Antikens Grekland, som levde i Indiens Gujarat-region under västsatrapernas sakakung Rudrakarman Is herravälde. Namnet var annars en titel på de tjänstemän som företrädde grekiska handelsmän i området.
 

Yavanesvaras största bedrift är att runt åren 149-150 från grekiska till sanskrit ha översatt en 270 år gammal grekisk astrologisk text från Alexandria  Yavanajatakan ("Grekernas utsagor"). Yavanesvara överförde också hela den grekiska gudavärlden, men ersatte den med hinduiska gudar. Yavanajatakan kom därmed att bli en av indisk astrologis tidigaste skrifter. För att bättre anpassa framställningen till indisk tankevärld införde han även kastsystemet i den grekiska gudavärlden. 

Även om översättningens syfte var att lära upp astrologer, krävdes ett avsnitt om planeternas rörelser, vilket öppnade en ny värld för de indiska stjärnskådarna. Perioden kom på så vis att efterlämna flera verk, så kallade siddhantas, nu också av astronomiskt intresse.

Referenser 
 David Pingree; "The Yavanajataka of Sphujidhvaja", Harvard Oriental Series, (1978). 
 Thomas McEvilley; "The Shape of Ancient Thought".

Externa länkar 
 Biografi över Yavanesvara
 The Yavanajataka of Sphujidhvaja (hela texten)

Antikens grekiska författare
Indiska astronomer
Avlidna 100-talet
Män
Födda okänt år
Caspar Fincke

Caspar Fincke, född omkring 1584, död 1655, var en dansk konstsmed.

Fincke var verksam under Kristian IV, åt vilken han utförde ett stort antal konstsmidesarbeten, bland annat på Frederiksborgs slott och i Roskilde domkyrka, vars gallerdörrar i Kristian IV:s kapell anses vara hans bästa verk. Hans stil är synnerligen fantasifull, och han har en häpnadsväckande variationsförmåga. Flätverk, blomrankor, spiraler och hjärtformiga ornament är typiska detaljer i kompositionen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Män
Födda 1580-talet
Avlidna 1655
Danska konsthantverkare
Danska smeder
Personer från Böhmen
Karl Wilhelm von Finckenstein

Karl Wilhelm Finck von Finckenstein, född 11 februari 1714, död 3 januari 1800, var en preussisk greve och diplomat.

von Finckenstein var Fredrik den stores barndomsvän och förtrogne. Han ingick 1735 i diplomattjänst och tjänstgjorde 1735-40 i Stockholm, 1740-42 i Köpenhamn, och ledsagade 1744 Lovisa Ulrika till Stockholm. 

År 1749 blev von Finckenstein preussisk kabinettsminister och ledde under sjuårskriget utrikesministeriet. von Finckenstein behöll ministerposten även under Fredrik Vilhelm II och Fredrik Vilhelm III.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Externa länkar 

Preussiska diplomater
Preussens utrikesministrar
Tyska grevar
Födda 1714
Avlidna 1800
Män
Mottagare av Preussiska Svarta örns orden
Someone

"Someone" är en låt framförd av den amerikanska R&B-gruppen SWV, komponerad av den amerikanska hiphop-artisten Diddy för SWV:s tredje studioalbum Release Some Tension (1997). 

I låten sjunger framförarna om att leta efter någon som är "kärleksfull" och "sanningsenlig". Det basdrivna och funk-inspirerade spåret använder en sampling av rapparen Notorious B.I.G.s låt "Ten Crack Commandments". Billboard beskrev låten som en "Jeep-dunkare" och en singel som tog tjej-gruppen till "stratosfäriska höjder". "Someone" gavs ut som den ledande singeln från gruppens album den 3 juli 1997. Singeln certifierades med guldstatus av RIAA två månader senare (24 september 1997) och kom att bli ännu en smash-hit för SWV. Låten klättrade till en 19:e plats på USA:s Billboard Hot 100 och till en 5:e plats på landets R&B-lista Hot R&B/Hip-Hop Songs. "Someone" tog sig även till topp-trettio placeringar i Kanada och Nya Zeeland samt en 34:e plats på Storbritanniens UK Singles Chart.

En musikvideo till singeln regisserades av Joseph Khan.

Format och innehållsförteckning

 Amerikansk "12-vinyl
 "Someone" (Radio Edit) - 3:44 	
 "Someone" (LP Edit) - 4:05 	
 "Someone" (Instrumental) - 4:55 	
 "Someone" (A Cappella) - 4:52

 Kanadensisk CD-singel
 "Someone" (Album Version) [Featuring Puff Daddy] - 4:05 	
 "Love Like This" (Album Version) [Featuring Lil' Cease] - 3:46

 Brittisk dubbel "12-singel
 "Someone" (LP Edit) [Featuring Kelly Price] - 4:05 	
 "Someone" (A Cappella) [Featuring Kelly Price] - 4:52 	
 "Someone" (Instrumental) - 4:55 	
 "Someone" (Radio Edit) [Featuring Kelly Price] - 3:44 	
 "Lose My Cool" [Featuring Redman] - 4:38 	
 "Gettin' Funky" [Featuring Snoop Dog] - 4:15 	
 "Give It Up" [Featuring Lil' Kim] - 4:41 	
 "Can We" (Radio Edit) [Featuring Missy Elliot] - 4:51

Listor

Referenser

Noter

Musiksinglar 1997
Jakob Cedergren

Jakob Cedergren, född 10 januari 1973 i Lund, är en svensk-dansk skådespelare.

Biografi
Cedergren föddes i Sverige av svenska föräldrar men flyttade tidigt till Danmark. Han utbildade sig på Den Danske Scenekunstskole i Köpenhamn med examen 1997. Han har medverkat i ett antal danska, norska och svenska filmproduktioner.

År 2004 nominerades han till det danska Bodilpriset för bästa manliga huvudroll. Han mottog Robertpriset 2009 för årets manliga huvudroll.

Filmografi, i urval

Teater

Roller (ej komplett)

Källor
Jakob Cedergren på the Internet Movie Database, läst 2019-03-25

Noter

Externa länkar

 Jakob Cedergren på Malmö Stadsteater

Danska skådespelare under 2000-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 1973
Levande personer
Män
Skådespelare från Lund
Jonathan Rees

Jonathan Rees är en före detta privatdetektiv som anklagats för mordet på en kompanjon, suttit sju år i fängelse för att ha planterat narkotika i en privatpersons hem och som därefter arbetade för News of the World med illegala metoder.

Planteringen av narkotika 
I december 2000 fanns Jonathan Rees skyldig till att ha planterat kokain i en oskyldig kvinnas hem i syfte att misskreditera henne så att hon inte skulle vinna vårdnadstvisten om ett barn. För detta fick han ett sjuårigt fängelsestraff.

News of the World
Efter fängelsestraffen anställdes Jonathan Rees av News of the World för att ta fram känslig information om kända personer för deras räkning. För att få tag i informationen använde han illegala metoder och tjänade 150 000 pund per år.

Referenser

Brittiska brottslingar
Födelseår saknas
Män
Levande personer
Artikelsök

Artikelsök (varumärket ArtikelSök) är en referensdatabas för svenska tidnings- och tidskriftsartiklar som finns på många svenska (och en handfull utländska) bibliotek. Abonnemang på tjänsten tillhandahålls av BTJ och Artikelsök nås utanför biblioteken via BTJ:s webbplats.

Beskrivning 
Artikelsök är en referensdatabas, vilket innebär att den primärt innehåller beskrivningar och hänvisningar. Databasen fungerar som en bibliotekskatalog för artiklar.
Varje post i Artikelsök beskriver en artikel (eller recension) i en tidning eller tidskrift. Beskrivningen innehåller uppgifter om var artikeln är publicerad (vilken tidning/tidskrift, vilket år, nummer o.s.v.), uppgifter om artikelns rubrik och upphovsman, klassifikation enligt SAB:s klassifikationssystem, beskrivande ämnesord, och vid behov en redaktionell kommentar och namn på viktiga personer som nämns i artikeln.
Beskrivningen liknar bibliotekens kataloger och är organiserad enligt MARC-standarden.

Historia 
BTJ (tidigare Bibliotekstjänst) har kontinuerligt indexerat svenska tidnings- och tidskriftsartiklar sedan 1952. 
1952-1999 gavs arbetet ut i pappersform, 1952-60 som Svensk tidskriftsindex, 1961-1999 som Svenska tidskriftsartiklar. (Tidningsartiklar indexerades 1953-1960 som Svensk tidningsindex, 1961-1999 som Svenska tidningsartiklar.)  
1984 introducerades Artikelsök, som är en databasversion av arbetet. Denna består av poster från 1979 och framåt. Databasen innehåller 2011 ca 2 000 000 poster. Tillväxten är ca 20 000 poster/år.
Genom åren har också ett flertal varianter förekommit: Skolans artikelservice, Skolurvalet, Recensionsservice.

Urval 
Det är biblioteken som bestämmer vilka tidningar och tidskrifter som ska ingå i Artikelsök. Allteftersom tidskrifter upphör eller ändrar inriktning och nya tidskrifter börjar komma ut ändras urvalet. Totalt ingår ca 1350 tidningar och tidskrifter i Artikelsök. Av dessa är 2 dagstidningar och ca 240 tidskrifter idag aktiva.

Samsökning 
Bibliotek som använder sig av samsökningstjänster som Serials Solutions Summon eller Ex Libris Primo kan integrera Artikelsök i dessa tjänster. Bibliotek som bygger sina hemsidor med hjälp av tjänsten Axiell Arena kan låta sina användare söka samtidigt i den egna bibliotekskatalogen och Artikelsök för att på så sätt få fram både böcker och artiklar i en sökning.

Fulltexter 
Beskrivningen av artiklarna kopplas där så är möjligt till fulltexter, så att man kan gå till en elektronisk version av artiklarnas text direkt från databasen. Detta har lösts på olika sätt, och av den årliga tillväxten leder 2013 >45 % direkt vidare till fulltexter.
Artiklar i tidningar/tidskrifter som har en hemsida förses med en länk till hemsidan, där ytterligare fulltexter kan hittas. 
Förutom detta har biblioteken ofta tidningarna och tidskrifterna i sina samlingar i pappersformat.

Vidare läsning 

För Artikelsöks historia, se till exempel

Referenser

Fotnoter 

Biblioteksväsen
Databaser
Svenska webbplatser
Media i Sverige
Stockholmsvitt

Stockholmsvitt är ett begrepp som används inom byggnadsmåleriet och där syftar på en vit kulör med viss inbrytning av gult och/eller grått. Någon enighet om kategoriseringen av kulören enligt NCS-systemet föreligger inte, och försiktighet bör därför iakttas vid användning av uttrycket i fackmässiga sammanhang. En kod som förekommer någorlunda regelbundet är emellertid S 0502-Y.

Källor 

Färgord
Ali Tarhouni

Ali Abdussalam Tarhouni, född 1951, är en libysk ekonom och ledande politiker inom Nationella övergångsrådet som mellan den 23 oktober 2011 och 31 oktober 2011 var landets tillförordnade premiärminister. Han blev den 23 mars 2011 utsedd av Nationella övergångsrådet till landets Finans- och oljeminister.

Han var den som meddelade att man officiellt flyttade Nationella övergångsrådet från Benghazi till huvudstaden Tripoli den 25 augusti 2011. Han är även sedan 3 september 2011 ordförande i kommittén för ansvar för alla säkerhetsfrågor i Tripoli.

Tarhouni utsågs till vice premiärminister den 2 oktober 2011, och bara 21 dagar senare, den 23 oktober 2011 efterträdde han Mahmoud Jibril som premiärminister efter att denne förklarat Libyens "försäkran om befrielse".. Han efterträddes den 31 oktober 2011 av Abdurrahim El-Keib.

Referenser 

Födda 1951
Libyska politiker
Libyens premiärministrar
Män
Levande personer
Alumner från Michigan State University
Bobo Stenson/Lennart Åberg

Bobo Stenson/Lennart Åberg är ett musikalbum från 2004 med jazzpianisten Bobo Stenson och saxofonisten Lennart Åberg.

Låtlista
Nature Boy (Eden Ahbez) – 4:32
Bengali Blue (Bobo Stenson) – 7:12
Lisas piano (Lennart Åberg) – 6:22
Oslimmad Blue (Lennart Åberg) – 4:54
Tonus (Bobo Stenson) – 3:25
Gabriella (Lars Gullin) – 6:17
Consolation (Kenny Wheeler) – 6:54
Trinkle Tinkle (Thelonious Monk) – 4:42
Crepescule (Thelonious Monk) – 4:28
Catalogue Aria (for Ornette) (Lennart Åberg) – 6:33
Tillfälligheternas spel (Bobo Stenson/Lennart Åberg) – 1:16
Fragment an sich (Friedrich Nietzsche) – 3:13

Medverkande
Bobo Stenson – piano
Lennart Åberg – sopransaxofon, tenorsaxofon

Källor

Musikalbum 2004
Album av Bobo Stenson
Album av Lennart Åberg
Jean-Benjamin de La Borde

Jean-Benjamin de La Borde, född den 5 september 1734 i Paris, död där genom avrättning den 22 juli 1794, var en fransk kompositör och historiker.

La Borde var lärjunge till Jean-Philippe Rameau. Hans stora arbete Essai sur la musique ancienne et moderne (14 band, 1780) kom att få stor betydelse som musikhistoriskt verk. Han komponerade flera komiska operor samt utgav Choix de chansons mises en musique (14 band, 1773).

Källor 
</

Noter

Franska klassiska kompositörer
Franska operatonsättare
Franska musikhistoriker
Franska musiker under 1700-talet
Musiker från Paris
Personer som blivit avrättade med giljotin
Personer som blivit avrättade i samband med franska revolutionen
Födda 1734
Avlidna 1794
Män
Svensk uppslagsbok
Drottning Kristinas lind (Svartsjö slott)

Drottning Kristinas lind (eller Kristinas lind) på Färingsö, Ekerö kommun är nästan 400 år gammal och räknas till en av Sveriges äldsta, levande parklindar.

Svartsjö slott
Kristinas lind i Svartsjö slottspark i Ekerö kommun står i den tidigare barockträdgården öster om slottet. Den är märkligt formad med sju stammar, vilket kan bero på att plantan satts upp och ned eller att sju separata plantor bundits samman. Det finns olika versioner om parklindens plantering. Enligt en tradition planterade Gustav II Adolf linden upp och ned 1618 i sorg över att Ebba Brahe gift sig med Jakob De la Gardie. Enligt en annan tradition planterade Gustav II Adolf linden som ett vårdträd vid dottern Kristinas födelse den 8 december 1626. Den tredje var till minne av hans mor som avled 1625. Både dottern och modern hette Kristina.

Under Kristinas lind står en marmorstaty föreställande Gustav II Adolf (sittande) i samtal med Axel Oxenstierna som efter Gustav II Adolfs död fick leda landet. Statyn är formgiven av en okänd konstnär och beställdes 1784 av Gustav III i Italien. Året därpå placerades den under linden. Statyn är ingen avgjutning utan originalet i vit marmor som skyddas vintertid av en träöverbyggnad.

Bilder, Svartsjö slott

Se även
 Drottning Kristinas lövsal
 Drottning Kristinas lind (Grönsö slott)

Källor
 Informationstavla på platsen, Svartsjö slott, uppsatt av Statens fastighetsverk.
Nils-Erik Landell: Svartsjö - sagoslottet som speglar Sverige, Carlsson Bokförlag, Stockholm 1995.  
Om Grönsöö - Parken på www.gronsoo.se, läst 2011-10-23

Externa länkar

Drottning Kristina
Enskilda träd i Stockholms län
Ekerö kommun
Anastasija Trubetskaja

Anastasija Ivanovna Trubetskaja, född 14 oktober 1700, död 27 november 1755 i Sankt Petersburg, var en rysk hovdam, hedersmedlem av det ryska kejsarhuset, furstinna av Moldavien och lantgrevinna av Hessen-Homburg.

Anastasia Trubetskaja var dotter till fältmarskalken furst Ivan Trubetskoj (1667–1750) och hovdamen Irina Narysjkina (1669-1749) och kusin till politikern Nikita Trubetskoj. Hon växte upp i Sverige, där hennes far var krigsfånge efter att ha tagits tillfånga efter slaget vid Narva, och fick en västerländsk uppfostran och utbildning. Hon återvände senare med sina föräldrar till Ryssland, där hon år 1717 blev bortgift med den moldaviske fursten Dimitrie Cantemir.

Genom giftermålet fick hon rang av medlem av det ryska kejsarhuset, där maken var hedersmedlem. Paret fick en dotter. Äktenskapet beskrivs som lyckligt, och paret arrangerade ofta baler och tog emot kejsarparet som gäster i Sankt Petersburg. Trubetskaja beskrivs som vacker, bildad och belevad och talade förutom ryska även svenska. Efter makens död 1723 fortsatte hon att delta aktivt i hovlivet. Hon drogs in i en lång process om arvet efter maken, som inte löstes förrän år 1739.

År 1738 gifte hon sig med den tyske prinsen lantgreve Ludvig Wilhelm av Hessen-Homburg, som levde i Ryssland som fältmarskalk. Paret levde även fortsatt vid det ryska hovet och besökte bara Tyskland en gång tillsammans. Som lantgrevinna av Hessen-Homburg hade hon rang som utländsk kunglighet vid det ryska hovet och räknades som första dam vid hovet efter det ryska kejsarhusets kvinnliga medlemmar. Hon fick en ställning som statsfru och mottog Katarinaorden och rätten att bära monarkens porträtt.

Det andra äktenskapet var olyckligt. År 1745 lämnade hon Ryssland med maken, och då han samma år avled i Berlin stannade hon kvar i Tyskland. Hon återvände inte förrän vid sin fars död 1750. Efter sin återkomst deltog hon sällan i hovlivet utan blev i stället känd för sin välgörenhet.

Referenser

Externa länkar 

Personer i Ryssland under 1700-talet
Födda 1700
Avlidna 1755
Kvinnor
Ryska furstinnor
Tyska grevinnor
Ryska hovdamer
Ludvig Find

Ludvig Frederik Find, född 16 maj 1869, död 24 maj 1945, var en dansk konstnär.

Find har målat landskap och blomsterstycken men gjorde sig främst känd som figurmålare. Bland hans figurstudier intar hans bilder ur barnens liv med graciös linjeföring och fint målerisk uppfattning främsta rummet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Män
Födda 1869
Avlidna 1945
Danska landskapsmålare
Sophie Lafont

Sophie Lafont (Sophie de Lafont), född 1717, död 1797, var en rysk pedagog av franskt ursprung. Hon var föreståndare för Smolnyjinstitutet i Sankt Petersburg 1764-1797. 

Sophie Lafont var dotter till franska hugenotter som hade emigrerat till Ryssland, där de handlade med vin och grundade ett av de första hotellen i Sankt Petersburg. Hon gifte sig med en man med samma bakgrund, men var år 1764 en utfattig änka med döttrar att försörja. Samma år blev hon utsedd till föreståndaren för det nyss grundade Smolnyjinstitutet, Rysslands första högre läroverk för kvinnor. Hennes företrädare hade endast suttit en mycket kort tid på posten. Hon mottog Katarinaorden och fick en hederstitel som hovdam 1796. Hon efterträddes som föreståndare av Elisabet Palmenbah.   

En gata i Sankt Petersburg, Lafonovskaya gatan, fick sitt namn efter henne.

Källor 
 

Personer i Ryssland under 1700-talet
Födda 1717
Avlidna 1797
Kvinnor
Ryska hovdamer
Skolledare under 1700-talet
Carlo Finelli

Carlo Finelli, född 25 april 1785, död 6 september 1853, var en italiensk skulptör.

Finelli var lärjunge till Antonio Canova, vilken han efterbildade. Han var mycket produktiv, och ägde en stor teknisk skicklighet i sin behandling av marmorn, men har ansetts som mindre originell, och ägnade sig främst åt kopior på verk från antiken och renässansen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Italienska skulptörer under 1800-talet
Personer från Carrara
Födda 1785
Avlidna 1853
Män
Svensk uppslagsbok
Fingals grotta

Fingals grotta är en grotta på den lilla ön Staffa, väst om Isle of Mull på Skottlands västra kust.

Hela ön består av basalt, förklyftad i lodräta pelare, täckt av en mera kompakt och sammanhängande bergart. Grottan har bildats genom att basaltpelarna brutits av och deras rester förts bort av vågorna. Taket i grottan bildas av de avbrutna övre delarna av basaltpelarna. Grottans mynning är nära 35 meter hög och 15 meter bred, och sträcker sig 89 meter in i berget. Botten av grottan ligger ännu vid ebbtid under havsytan. I lugnt väder kan man med båt komma in i grottan.

Terrängen runt Fingals Cave är platt åt nordväst, men österut är den kuperad. Den högsta punkten i närheten är  meter över havet,  km öster om Fingals Cave. 

Klimatet i området är tempererat. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är mars, med  °C.

Kommentarer

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Grottor i Skottland
Basalt
Helt magiskt

Helt magiskt var ett trolleriprogram baserat på formatet The Magicians, producerat av Meter för Sveriges Television. Programmet sändes på lördagskvällar i SVT1 mellan den 1 oktober och 3 december 2011. Programledare var Marie Serneholt och Malin Olsson.

Programupplägg 
I varje avsnitt fick de tre trollkonstnärerna Michael Halvarson, Charlie Caper och Joe Labero samarbeta med varsin svensk kändisgäst i tre olika trick. Två av tricken framfördes för en publik i en studio, medan det tredje tricket var ett s.k. gatutrick och utfördes runt om i Stockholms sommarliv.  

Efter att alla de tre magikerparen framfört sina nummer fick studiopubliken rösta fram en av de tre som skulle få utföra ett straff. Straffet var, fram tills studiopubliken hade röstat och resultatet om vilket par som skulle få göra det, hemligt för de tre paren. 

I programmet sades det att varje magipar hade en vecka på sig att öva in de tre tricken innan inspelning av tricken skedde, både i gatumiljö och i studion. Programmen spelades in i förväg och var således inte direktsända. 

Svenska TV-program
Malin Olsson
Michael Halvarson

Michael Halvarson, född 30 juli 1976 i Stockholm, är en svensk illusionist som specialiserat sig på ficktjuveri. Han har under flera år arbetat med Cirque du Soleil och, för den breda publiken, är han kanske mest känd för sin medverkan i SVT:s programserie Helt magiskt.

Halvarson debuterade på Wallmans salonger i Stockholm 1993.

Utöver sitt arbete som scenartist, skådespelare och magiker har han även regisserat musikvideor.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Svenska illusionister
Män
Födda 1976
Skådespelare från Stockholm
Levande personer
Copycat (olika betydelser)

Copycat kan betyda:

 Copycat – en kriminologisk term för brott som är imitationer av tidigare brott
 Copycat (film) – en amerikansk långfilm från 1995 som regisserades av Jon Amiel
 Copycat (sång) – en sång med den belgiska sångaren Patrick Ouchène
 Copycat Singers –  ett svenskt TV-underhållningsprogram 2011–2012
Sommarkväll

Sommarkväll är ett prat- och matprogram som sändes i Sveriges Television sedan 2009. Somrarna 2009 och 2010 var Anne Lundberg programledare och programmet sändes från Ystad Saltsjöbad.

Programkonceptet 2011 var att nio olika TV-profiler var värdar för varsin grillkväll med inbjudna gäster.

Sommaren 2013 gjordes fem program i Malmö med Anne Lundberg som programledare och fem program i Göteborg med Rickard Olsson.

Källor

TV-program i SVT
Dödens stad

Dödens stad (originaltitel: City of Bones) är en kriminalroman från 2002 av Michael Connelly. Det är den åttonde boken om Harry Bosch på svenska. Översättningen till svenska gjordes av Eva Larsson.

Handling 
En hund kommer med ett ben till sin husse - så börjar på denna historia om Harry Bosch. Det visar sig vara benrester från en tolvårig pojke som begravts tjugofem år tidigare i grannskapets skogsparti. På grund av sitt eget mörka förflutna så bestämmer sig Harry för att ta tag i detta fall och börjar kämpa med att lösa det. Men utredningen försvåras av olika händelser, bland annat genom smygandet med förhållandet till Julia Brascher. 

Amerikanska kriminalromaner
Skönlitteratur 2002
Jordbävningen i östra Turkiet 2011

Jordbävningen i östra Turkiet 2011, som nådde magnituden 7,2. Mest drabbade var städerna Erciş och Van i den bergiga östra delen av landet. Landets myndigheter uppskattar att antalet döda kommer att hamna på 500-1 000 personer. 

Den 9 november 2011 klockan 21.23 drabbades staden Van för andra gången på kort tid av en kraftig jordbävning. Den andra jordbävningen nådde magnituden 5,6. Totalt omkom över 40 personer och minst 30 personer skadades.

Referenser 

Östra Turkiet
Östra Turkiet
Östra Turkiet
Östra Turkiet
2011 i Turkiet
Turkiet
Naturkatastrofer 2011