kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mako (skådespelare)

Mako, eg. Makoto Iwamatsu, född 10 december 1933 i Kobe, Japan, död 21 juli 2006 i Somis, Ventura County, Kalifornien, USA, var en japansk-amerikansk skådespelare.

Filmografi i urval  
 1966 - Kanonbåten San Pablo - Po-Han
 1969 - Westerns största ba(n)kstöt - Elio Fong
 1974 - Ön vid världens ände - Oomiak
 1974 - Klostrets hemlighet -  Tao Gan
 1975 - Killer Elite - Chung
 1981 - An Eye for an Eye - James Chan
 1982 - Conan Barbaren - trollkarlen
 1983 - Testamentet - Mike
 1984 - Conan förgöraren - Akiro Trollkarlen 1986 - Flykten - kapten Vinh
 1988 - Tucker - en man och hans dröm - Jimmy
 1990 - Efter Hiroshima - sergeant Moritaki
 1990 - Mord i paradiset - kapten Kilalo
 1990 - Pacific Heights - den objudne gästen - Toshio Watanabe
 1990 - Han är jag! - Sakamoto
 1992 - RoboCop 3 - Kanemitsu
 1993 - Blodröd sol - Yoshida-san
 1993 - Sidekicks - Mr. Lee
 1994 - Highlander III: The Sorcerer - Nakano
 1995 - Crying Freeman - Shudo Shimazaki
 1997 - Sju år i Tibet - Kungo Tsarong
 1998 – Chūgoku no chōjin – Shen
 2000 - Rugrats in Paris: The Movie - Mr. Yamaguchi (röst)
 2001 - Pearl Harbor - amiral Isoroku Yamamoto
 2003 - Bulletproof Monk - Mr. Kojima
 2005 - En geishas memoarer - Sakamoto
 2007 - TMNT - mästaren Splinter (röst)

 Övrigt 
Avsnittet Sagor från Ba Sing Se - Sagan om Irohhttps://www.youtube.com/watch?v=B5kDt-zEMi8 i TV-serien Avatar: Legenden om Aang är dedikerat till Mako då han fram till sin död gjorde rösten som farbror Iroh. Han var även känd för rösten som Aku'', huvudskurken i den tecknade TV-serien Samurai Jack.

Källor 

Japanska skådespelare under 1900-talet
Pseudonymer
Födda 1933
Avlidna 2006
Män
WP:Projekt Japan
Personer från Kobe
Personer som tjänstgjort i USA:s armé
Henry Ascher

Henry Rikard David Ascher, född 15 september 1953 i Annedals församling i Göteborg, är en svensk barnläkare, forskare och människorättskämpe. Han är medlem i Svenska Barnläkarföreningens arbetsgrupp för flyktingbarn samt medicinskt ansvarig för Rosengrenska stiftelsen som ger vård till papperslösa. Han har även uppmärksammats för sitt arbete med apatiska flyktingbarn.

Biografi 
Henry Ascher är son till judiska föräldrar som kom till Sverige som flyktingar undan Förintelsen. Han disputerade 1996 på en doktorsavhandling om glutenintolerans hos barn. Han blev sedan docent i barnmedicin vid avdelningen för samhällsmedicin och folkhälsa vid Institutionen för medicin vid Göteborgs universitet.

Ascher är medlem i Kommunistiska partiet (tidigare KPML(r)) och har återkommande funnits med på dess valsedlar för kommunvalen i Göteborg. Under 1980-talet arbetade han en tid som läkare i palestinska flyktingläger i Libanon inom ramen för dåvarande KPML(r):s samarbete med PFLP genom författaren Staffan Beckman. Han har därtill undertecknat appeller för att häva EU:s terroriststämpling av PFLP och FARC.

Den 31 maj 2010 ingick Ascher i besättningen till biståndsfartyget Sfendoni som en del i aktionen Ship to Gaza. Fartyget bordades av israelisk militär och hela besättningen togs i förvar av Israel, varifrån han sedan utvisades. År 2011 ingick Ascher i Frihetsflottan för Ship to Gaza, då Svenska Barnläkarföreningen påtalade att han deltog i aktionen som privatperson.

Ascher är sedan 2012 ledamot i juryn för ALMA-priset, Astrid Lindgren Memorial Award.

Utmärkelser 
 2005 – Claes Carlsten-stipendiet, med motiveringen: "för sitt fleråriga engagerade arbete med utsatta barns, ungdomars och familjers hälsa genom bland annat vård till gömda flyktingbarn och deras familjer, arbete för barns rätt att utifrån FN:s barnkonvention bli hörda och få inflytande i vården samt kunskaps- och opinionsbildande arbete för att öka förståelsen för dessa gruppers situation".
 2008 – Solstickepriset med motiveringen "för att ha verkat för att alla barn, som permanent eller tillfälligt vistas i Sverige åtnjuter ett omhändertagande, som överensstämmer med Barnkonventionens stadgar"

Bibliografi (urval) 
2003 – 
2013 – 
2016 – 
2016 –

Referenser

Externa länkar 

Födda 1953
Svenska barnläkare
Svenska kommunister
Män
Levande personer
Läkare från Göteborg
Solna tingsrätt

Solna tingsrätt är en tingsrätt i Sverige med kansli i Solna kommun. Tingsrättens domkrets omfattar kommunerna Ekerö, Solna och Sundbyberg samt området Västerort inom Stockholms kommun. Tingsrätten med dess domkrets ingår i domkretsen för Svea hovrätt.

Domsagans befolkning uppgår till nära 325 000 invånare.

Administrativ historik 
Vid tingsrättsreformen 1971 bildades tingsrätten i Solna av häradsrätten för Solna domsagas tingslag och bestod 1971 av Solna och Sundbybergs kommuner. År 1977 utökades domsagan med Ekerö kommun ur Sollentuna domsaga. Den 1 april 2007 utökades domsagan med Västerort i Stockholms kommun när Stockholms domsaga delades.

Tingsrätten är inrymd i ett år 2007 färdigställt tingshus vid Sundbybergsvägen 5 i Solna, nära Solna centrum.

Lagmän 
 1983–1989: Sten von der Osten-Sacken
 1989–2001: Brita Sundberg-Weitman
 2001–2011: Lars Lindström
 2011–2016: Mari Heidenborg
 2016–: Lena Egelin

Referenser 
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Solna tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Tingsrätter i Sverige
Byggnader och anläggningar i Solna kommun
Annika de Ruvo

Annika Barbro Cecilia de Ruvo, född 7 november 1940 i Göteborg, är en svensk TV-producent och manusförfattare. Hon är upphovsman till teknik- och vetenskapsserien Hjärnkontoret med flera program riktade till barn på SVT. Mor till Rebecca de Ruvo. Hon var sambo med skådespelaren Ola Lindegren.

Annika de Ruvo promoverades 2002 till hedersdoktor vid Chalmers tekniska högskola.

Urval produktioner 

Alexandra 1969
Vi har långt till kiosken förstås 1970
Mockasinen 1971
Hej skolan 1972
Mathjulet 1972
Jacob Dunderskägg 1973
Bulleribock 1974
Kroppen 1975
Maten och kroppen 1976
Kolja med persilja 1977
Sjukt, sa kroppen 1979
Kåldolmar och kalsipper 1980
Stjärnhuset 1981
Druvan 1988
Myggan 1992
Strapazzo 1993
Hjärnkontoret 1994
Nu är det nu! 2001

Källor

Externa länkar
 

Svenska manusförfattare under 1900-talet
Svenska TV-producenter
Hedersdoktorer vid Chalmers tekniska högskola
Födda 1940
Kvinnor
Levande personer
Manusförfattare från Göteborg
Degerö, Helsingfors

Degerö (finska: Laajasalo) är en ö, en stadsdel och ett distrikt i Helsingfors stad.

Stadsdelar inom distriktet Degerö är Degerö, Vårdö, Uppby, Jollas, Turholm, Stansvik, Hästnässund, Villinge, Sandhamn och Östra holmarna.

Delområden inom stadsdelen Degerö är Uppby, Jollas, Turholm, Stansvik och Hästnässund.

I Degerö finns det stora naturområden kvar. I västra Degerö låg mellan 1951 och 2010 Helsingfors oljehamn. Efter det att verksamheten i hamnen nedlades 2010, har planer utarbetats för att där bygga det nya bostadsområdet Kronbergsstranden.

På Sandhamn finns militär verksamhet, med garnisoner och Krigshögskolan. 

År 2021 påbörjades projektet Spårväg Kronbroarna med anläggning av tre broar till Degerö från Havshagen och en ny spårväg på omkring tio kilometer mellan centrala Helsingsfors och Uppby och Kronbergsstranden på Degerö.

Se även
Spårväg Kronbroarna

Källor

Noter

Externa länkar
Statistisk information

Helsingfors distrikt
Femton gastar på död mans kista

Femton gastar på död mans kista (), där gastar avser sjömän, är första versen i en påhittad sjörövarvisa vars första rader skrevs av Robert Louis Stevenson i hans bok Skattkammarön från 1883. Visan kallas vanligen Femton gastar eller Död mans kista på svenska efter dess första vers (Dead Man's Chest på engelska), men ibland benämns den efter dess andra vers: "Hej och hå och en flaska med rom" (Yo, Ho, Ho And a Bottle of Rum). Den svenska översättningen av första versen har med tiden fått en annan innebörd än den ursprungliga, då gast idag främst avser spöke.

Stevenson nedtecknade enbart visans refräng i Skattkammarön (vers 1, vers 2), samt en obekräftat vers, och lämnade resten av låten oskriven och till läsarens fantasi. Visan expanderades senare av författaren Young E. Allison i en dikt, titlad Derelict ("Ödegiven"), som publicerades 1891 i tidningen .

Död mans kista har sedan dess introduktion blivit ökänd inom modern pirat- och musiktradition, och har återgivits i olika medium med olika melodier och verser. Visan har bland annat givit namn åt Disneys film Pirates of the Caribbean: Död mans kista.

Historik 
De två första verserna kommer ursprungligen från en bok av Charles Kingsley om Brittiska Jungfruöarna. Det egentliga namnet på en av dessa öar var Dead Chest Island, vilket Kingsley modifierade till Dead Man’s Chest. Enligt vad Stevenson själv har uppgett, var det från denna benämning som han fick inspirationen till hela boken. Fösta versen avser alltså ungefär "femton män på ön död mans kista".

Dessa versrader kompletterades till en längre dikt av Young E. Allison 1891. Då den sistnämndes text utgavs i sin helhet fick den namnet "Derelict". Den tonsattes av Henry Waller inför uppförandet av Skattkammarön som musical på Broadway 1901. Sången har av många uppfattats som en traditionell sjömanssång tack vare sin spridning och många myter om hur den kom till.

Femton gastar på en död mans kista—
...Hej och hå å’ en flaska med rom!
Drick ty hin håle har sörjt för det sista—
...Hej och hå å’ en flaska med rom!

Version av Astrid Lindgren 
Astrid Lindgren skrev 1968 en svensk version av visan för Pippi Långstrumps äventyr. I filmatiseringen av bokserien sjunger Pippi delar av visan på melodin till "Sommarens sista ros".

Version skriven av Astrid Lindgren:
Femton gastar på död mans kista—...hej o hå och en flaska med rom!
Femton mackor uti min kista—...måste jag ha för min mage är tom!
Femton pirater och femton gastar—...hej o hå på det stormande hav!
Femton pirater och femton gastar—...hej och hå uppå död mans grav!.

 Se även Pirates of the Caribbean: Död mans kista''

Referenser

Noter 

Sjömansvisor
Sånger 1883
Young E. Allison

Young Ewing Allison, född 1853, död 1932, var en amerikansk författare och tidningsman. 
Allison föddes i Henderson, Kentucky, och då han sedan tidig ålder varit delvis hörselskadad ägnade han stor tid åt att läsa. Detta innebar att han redan vid femton års ålder fick arbete som redaktör för tidningen Henderson – News. 1873 flyttade han till Evansville, Indiana, och arbetade även där som tidningsredaktör. Det arbete han utförde där lockade uppmärksamheten hos chefredaktören för Courier-Journal i Louisville, och 1880 fick Allison arbete där som lokal chefredaktör. 1887 grundade han en handelstidning, The Insurance Field och arbetade som redaktör för denna fram till 1926.

Allison skrev även poesi och prosa och har blivit mest ihågkommen för poemet Derelict, även känt som "Fifteen Men on a Dead Man’s Chest", vilket på svenska översatts som Femton gastar på död mans kista. Detta poem skrev Allison för att komplettera de berömda versraderna som ingår i  Robert Louis Stevensons Skattkammarön. Dikten publicerades 1891 i Courier-Journal och tonsattes 1901 av Henry Waller i samband med att Skattkammarön uppfördes som musical på Broadway. Spridningen av dikten som sång bidrar till att den ofta är föremål för missuppfattningar, då den beskrivs som en traditionell sjömanssång. I Sverige känner många igen denna text från Pippi Långstrump, men där sjungs delar av den till en annan melodi, tagen från en västindisk shanty.

Allison skrev även librettot till Henry Wallers The Ogallallas, som var den första amerikanska operan som handlade om indianerna. Denna lanserades 1890.  Allison höll också under många år kontakt per korrespondens med Eugene Field och James Whitcomb Riley. Riley dedicerade en betydande mängd av poesi till Allison.

Under sina sista år utforskade Allison Kentuckys historia, ofta tillsammans med sin nära vän J. Christian Bay i Chicago.  Han skrev även många artiklar om Klostret Gethsemani, beläget i västra Kentucky. Allison spelade även en framträdande roll i etablerandet av Federal Hill i Bardstown, Kentucky 1922, vilket påstås ha inspirerat Stephen Fosters sång "My Old Kentucky Home", och fått stor historisk innebörd för Kentucky.

Bibliografi 
On the Vice of Novel-Reading, 1897
Delicious Vice, 1907–09
City of Louisville and a Glimpse of Kentucky, 1887
Curious Legend of Louis Philippe in Kentucky, 1924
Select Works of Young E. Allison, 1935

Källor

Amerikanska författare under 1800-talet
Engelskspråkiga författare
Personer från Henderson County, Kentucky
Födda 1853
Avlidna 1932
Män
Amerikanska författare under 1900-talet
Författare från Kentucky
Waldfriedhof, München

Waldfriedhof i München är en begravningsplats, ritad av arkitekten Hans Grässel och invigd 1907. Begravningsplatsen är en i en serie begravningsplatser planerade av Grässel vid ungefär samma tidpunkt. Waldfriedhof anses allmänt vara den första skogskyrkogården.

Begravningsplatsen anlades vid en tid när de flesta begravningsplatser designades som vackra stadsparker eller parker för rekreation; typiska teman för sådana begravningsplatser var "De dödas stad" och "Paradisträdgården". Nya begravningsplatser placerades vid denna tid i allmänhet utanför eller i utkanten av själva städerna, snarare än som kyrkogårdar med en kyrka som centralpunkt. På grund av detta och på grund av kyrkans allmänt minskande inflytande fick begravningsplatserna en tämligen världslig karaktär. Grässel behöll stora delar av den skog som redan fanns på marken, och lät träden dölja större delen av gravarna så att fokus kom att ligga på naturen istället för på de enskilda gravmonumenten. För att ytterligare återge lite symbolisk styrka till begravningsplatsen, tog Grässel inspiration till begravningskapell och övriga byggnader från tidig kristen arkitektur och från bysantinsk arkitektur. Kapellet placerades i skogen istället för vid någon av de stora gator som omger begravningsplatsen. 

Waldfriedhof i München blev förebild för åtskilliga liknande begravningsplatser i Tyskland, ofta benämnda Waldfriedhof (vilket ordagrant betyder Skogskyrkogård) även de. Grässels skogskyrkogård var även en viktig inspirationskälla för arkitekterna Sigurd Lewerentz och Gunnar Asplund vid planeringen av Skogskyrkogården i Gamla Enskede utanför Stockholm.

Källor 
 Constant, Caroline: The Woodland Cemetery, kapitel 1. Byggförlaget 1994, 

Byggnader och anläggningar i München
Begravningsplatser i Tyskland
Sony Ericsson W850i

Sony Ericsson W850i, är en 3G-telefon med inbyggd musikspelar- och kamerafunktion. Sony Ericssons första telefon av slidertyp, där ovandelen av telefonen skjuts uppåt för att avtäcka knappsatsen. Introducerar även en ny musikspelare, Walkman 2.0. Telefonen har dessutom TrackID-funktion som via nätet kan identifiera musik som spelas i telefonens omgivning.

Huvudegenskaper 
 2-tums tydlig färgdisplay
 Sms, mms och e-postmeddelanden
 TrackID™ – musikigenkänning
 Walkman® 2.0-musikspelare
 2-megapixelkamera med digital zoom
 3G-videosamtal

Bildhantering 
 4X digital zoom
 Direktuppspelad video
 Integrerad kamera
 Kamera med 2 megapixel Dock endast 1,2 effektiva megapixels.
 Photo light
 Videoinspelning
 Videoklipp
 Videosamtal
 Bildskrivbordsunderlägg
 Macromedia Flash Lite™ (varumärke som tillhör Macromedia)
 SVG Tiny 1.1
 Sökardisplay
 VideoDJ™
 Animerat skrivbordsunderlägg

Externa länkar 

 Officiella sidan om W850i 
 https://web.archive.org/web/20061222094356/http://www.wotanserver.com/

W8510i
Daniel Eriksson

Daniel "Zeke" Eriksson, född 20 oktober 1974, är en svensk före detta bandyspelare.
Eriksson har under nästan hela sin karriär representerat moderklubben Sandvikens AIK, enda undantaget är säsongen 2003/2004 samt 2008/2009, då han spelade i det ryska lagen HK Vodnik samt Dynamo Moskva.

Karriär
Svensk mästare 1997 2000, 2002, 2003 och 2011
Världsmästare 2003 och 2005
Avslutade sin spelarkarriär genom att på det sista skottet göra 6-5 för Sandvikens AIK i Sudden death mot Bollnäs och därmed vinna SM-guld.

Externa länkar 
Daniel Eriksosn på Bandysidan

Födda 1974
Män
Svenska bandyspelare
Levande personer
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Dioula

Ej att förväxla med språket jola

Dioula (dyula, jula med flera stavningar förekommer) är ett mandespråk som talas i Västafrika, främst i  Burkina Faso och Elfenbenskusten. Det är mycket nära besläktat med bambara. Omkring 2,7 miljoner människor har språket som modersmål, men då diouli är ett gammalt handelsspråk och lingua franca i regionen är antalet människor som behärskar det betydligt fler.

Källor 

Mandespråk
Språk i Burkina Faso
Språk i Elfenbenskusten
Språk i Mali
Språk i Afrika
Aero Wings

Aero Wings är ett flygsimulator-spel utvecklat av CRI till Dreamcast.

Dreamcast-spel
Kalmarspexet

Kalmarspexet framförs i maj varje år av KAST (Kalmar Studentteater), en sektion under Studentkåren vid Högskolan i Kalmar, numera Linnéuniversitetet. Föreningen grundades 1991 som en renodlad teaterförening. Detta arv har fortsatt med en teateruppsättning (vanligen fars) varje hösttermin i advent. 
Det första spexet i Kalmar sattes upp 1996. Det spelades då i dåvarande Sjöbefälsskolans aula, för att 1998 flytta till Corehouse, högskolans nya kårhus. 
Sedan 2000 spelas Kalmarspexet på Kalmar Teater, detta efter att regissören Turbo Hellman (enligt egen utsago) raglat in där av misstag under en blöt kväll. Flera föreningsmedlemmar var sedan inblandade i att göra verklighet av denna idé. 
Spexets unga ålder gör att få starka traditioner hunnit grundmuras än. Artur-spexet 2001 var det första Kalmarspexet som använde en affisch med orange bakgrund och svart förgrund. Denna modell (ibland med vita detaljer) har använts till alla spexaffischer sedan dess. Den ursprungliga anledningen till detta beslut var att affischen skulle överensstämma med den brandgula banderoll spexet då, och alla efterföljande år, annonserade med på teaterns fasad. 
Dialogen är vanligen på rim, men framförs allt oftare på prosa. Båda könen deltar på scen.

Uppsättningar 
 1996 - Valhall 96 - ett ASkul spex
 1997 - Unionsspexet - Jag vill vara din Margareta
 1998 - Pasta la Vista - eller En fisk som heter Göran
 1999 - Cabaretspexet (samt Unionsspexet på mini-turné i Nyköping)
 2000 - En Spansk Inkvisition
 2001 - Artur - ett rätt utdraget spex
 2002 - Hovligt Byte - ett spex bakom kulisserna
 2003 - Dr Livingstone - ett spex att upptäckas
 2004 - Go West - ett utvandrat spex
 2005 - Dracula - ett spex som suger
 2006 - Edison - ett lysande spex
 2007 - Drottning Kristina - ett spex som regerar
 2008 - Törnrosa - ett sagolikt spex
 2009 - Linné - ett blomstrande spex
 2010 - Legenden om Arthur - ett spex med drag i
 2011 - Mozart - ett klassiskt spex
 2012 - Jesus - ett välsignat spex
2013 - Sherlock - en studie i spex

Externa länkar
 https://web.archive.org/web/20120204083438/http://kast.karen.hik.se/
 http://www.youtube.com/view_play_list?p=6D79936245BD8073

Spex
Ringkota

Ringkota, atlas, första cervikalkotan är, i människans kropp, ryggradens (columna vertebralis) första, översta halskota (vertebra cervicalis, C I). Ringkotan ledar mot nackbenet (occipitalbenet, os occipitale) och bär därmed upp huvudet. Benet har fått sitt namn efter Atlas i den grekiska mytologin.

Atlas skiljer sig från övriga cervikalkotor genom att sakna kotkropp (corpus vertebrae) och taggutskott (processus spinosus). Istället har ringkotans corpus sammansmält med underliggande halskota, tappkotan (axis). Atlas har således formen av en ring som består av en främre (arcus anterior) och en bakre båge (arcus posterior) som förbinds lateralt av kraftiga bendelar (massa lateralis) som upptar tyngden från huvudet.

På arcus anterior finns en rund knöl (tuberculum anterius atlantis) som utgör fäste för m. colli longus. Bågens insida är konkav och försedd med en rund eller oval ledfasett (fovea dentis) som artikulerar mot tappkotans cylinderformade utskott (dens axis). Den övre och under kanten utgör fäste för det främre atlantooccipitalmembranet och det främre atlantoaxialligamentet.

Arcus posterior utgör omkring två femtedelar av ringens omkrets och utmynnar i ett rudimentärt utskott (tuberculum posterius atlantis) där m. rectus capitis posterior minor fäster. Utskottets klena storlek beror på att huvudet ska kunna röra sig fritt kring ringkotan. På bågens översida finns en rundad kant där bakre atlantooccipitalmembranet fäster och en fåra (sulcus arteriae vertebralis) genom vilken vertebralartären (art. vertebralis) löper.

Ringkotan ledar mot nackbenets två kondyler i två avlånga ledpannor (fovea articularis superior) och mot tappkotan i två runda, svagt konvexa ledfasetter (facies articularis inferior) som medger huvudrotation.

Lateralt avslutas ringkotan av två tvärutskott (processus transversi).

Referenser 
 Denna artikel bestod ursprungligen av en översättning av motsvarande engelskspråkiga artikel den 23 juli 2006. Den engelska artikel bestod i sin tur främst av en text från Gray's Anatomy.
 Anatomisk atlas, Michael Budowick, Jan G. Bjålie, Bent Rolstad, Kari C. Toverud, Liber, 
 Rörelseapparatens anatomi, Finn Bojsen-Møller, Liber,

Se även 
 Kranium
 Människans skelett
 Wallenbergsyndromet

Skelettet
ryggen
Bad Attitude

Bad Attitude är ett musikalbum med Meat Loaf från 1984. Som för hans övriga album runt den här tiden var framgångarna måttliga. Det innehåller två låtar av Jim Steinman, båda återvunna från tidigare projekt. Enligt Meat Loaf hade han från början försökt få Steinman att skriva hela albumet men det blev inte så. "Modern Girl" hade vissa framgångar som singel och är den enda låten från albumet som finns med på The Very Best of-skivan från 1998.

Låtlista
Europeisk version
 "Bad Attitude" (duett med Roger Daltrey) (Paul Jacobs/Sarah Durkee) – 4:46
 "Modern Girl" (duett med Clare Torry) (Jacobs/Durkee) – 4:26
 "Nowhere Fast" (Jim Steinman) – 5:14
 "Surf's Up" (Steinman) – 4:26
 "Piece Of The Action" (Jacobs/Durkee) – 4:16
 "Jumpin' The Gun" (duett med Zee Carling) (Jacobs/Durkee) – 3:13
 "Cheatin' In Your Dreams" (John Parr) – 4:08
 "Don't Leave Your Mark On Me" (Parr/Julia Downes) – 4:08
 "Sailor To A Siren" (Jacobs/Durkee) – 4:41

Amerikansk version
 "Bad Attitude" (duett med Roger Daltrey) (Durkee/Jacobs) – 4:55
 "Modern Girl" (duett med Clare Torry) (Durkee/Jacobs) – 4:28
 "Nowhere Fast" (Jim Steinman|Steinman) – 5:13
 "Surf's Up" (Steinman) – 4:46
 "Piece of the Action"	(Durkee/Jacobs) – 4:02
 "Jumpin' the Gun" (duett med Zee Carling) (Durkee/Jacobs) –3:13
 "Sailor to a Siren" (Durkee/Jacobs) – 5:05
 "Don't Leave Your Mark on Me"	(Julia Downes/John Parr) – 4:08
 "Cheatin' in Your Dreams" (Parr) – 4:16

Medverkande
Musiker
Meat Loaf — sång
Bob Kulick — gitarr
Paul Vincent — gitarr (spår 4, 6)
John Siegler — basgitarr
Mo Foster — basgitarr (spår 5)
Paul Jacobs — piano, keyboard, bakgrundssång
Steve Rance — programmering
Ronnie Asprey — saxophone (7)
Wells Kelly — trummor, percussion, bakgrundssång
Curt Cress — trummor (spår 4)
Frank Ricotti — percussion (spår 3, 6)
Roger Daltrey — sång (spår 1)
Clare Torry — sång (spår 2), bakgrundssång
Zee Carling — sång (spår 6)
Stephanie de Sykes — bakgrundssång
Paul Buckmaster, Paul Jacobs – arrangement (stråkinstrument) 

Produktion
Alan Shacklock, Meat Loaf, Paul Jacobs, Mack – musikproducenter
Femi Jiya, Julian Wheatly, Marcus Holmes-Newsome – ljudtekniker
Stephan Wissnet – assisterande ljudtekniker
Mack – ljudmix
George Marino – mastering
Nicolas Marchant – omslagsdesign
Graphyk (Grant Louden, Jean Luke Epstein) – omslagskonst
Sheila Rock, Bob Carlos Clarke – foto

Produktion (amerikanska versionen)
Meat Loaf, Paul Jacobs, Bob Kulick — remix (spår 1, 2, 4, 5, 7)
Harvey Goldberg — remix (spår 1, 2, 7)
Josh Abbey — remix (spår 4)
Tony Taverner — remix (spår 5)
Mack — remix (spår 6)
Simon Sullivan — ljudtekniker (extra inspelningar)

Externa länkar
Bad Attitude på AllMusic
Bad Attitude på Discogs

Musikalbum 1984
Album av Meat Loaf