Åkerhumla

Åkerhumla (Bombus pascuorum) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea).

Beskrivning 
Åkerhumlan är en ganska långtungad humla. Den är orangebrun på mellankropp och bakkroppsspets. Främre delen av bakkroppen är svart; dock har det första segmentet efter mellankroppen oftast både rödbrun och svart behåring. Andra segmentet kan hos drottningar och hanar vara mer eller mindre rent gult. Melanistiska (mer eller mindre helsvarta) individer förekommer. Humlan liknar mosshumla och backhumla, men dessa saknar bakkroppens svarta band. Humlorna, speciellt arbetarna och hanarna, varierar mycket i färgteckning. Arbetarna varierar dessutom i storlek; vissa kan vara nästan så stora som drottningen, men de flesta är klart mindre.

Ekologi 
Åkerhumlan förekommer i skog, parker, på äng och vid trädgårdar.
Näringsväxter är kransblommiga växter, bland annat salvia, kråkvicker, hallon, gökärt, fruktträd, ärtväxter, rödklöver, vitplister, getväppling, sälg, lejongap, rallarros, häckvicker, vallört, midsommarblomster, oxtunga, åkertistel, och humleblomster.. Boet inrättas oftast ovan jord, i grästuvor, lövhögar och sorkars vinterbon.. Det konstrueras vanligtvis av mossa eller annan växtlighet som mer eller mindre flätas samman. Normalt innehåller det mellan 100 och 200 arbetare, även om så många som 250 har konstaterats.

Enligt vissa forskare är det möjligt att arten söderut (bland annat England) har två generationer per år.

De övervintrande drottningarna kommer fram i mars och flyger till omkring juni, medan de första arbetarna visar sig i april, och könsdjuren (ungdrottningar och drönare) är aktiva från juli till oktober (drottningarna övervintrar därefter). I de norra delarna av utbredningsområdet tenderar humlan att visa sig upptill ett par månader senare.

Predatorer 
Åkerhumlan parasiteras av boparasiten åkersnylthumla, i Sverige upp till norra Svealand (nordligare längs kusten). Som många andra humlor med bon ovan markytan predateras den även av grävlingar och rävar.

Utbredning 
Humlan är vanlig i större delen av Europa utom de allra nordligaste delarna som tundran, de arktiska öarna, Shetlandsöarna och Färöarna. Däremot finns den på Orkneyöarna och Island. Den finns inte heller längst i söder, från södra halvan av Iberiska halvön över Italien till Balkan. Däremot finns den i de tempererade delarna av Asien österut till Kina. 

I Sverige förekommer den över hela landet upp till strax ovan skogsgränsen. 

I Finland är arten vanlig i hela landet, från Åland och sydkusten till norra Lappland. Dock har de flesta observationerna gjorts i de södra delarna av landet.

Underarter 
Lista över vetenskapliga namn och i förekommande fall svenskt trivialnamn och kommentar: 
 Bombus pascuorum pascuorum
 Bombus pascuorum melleofacies
 Bombus pascuorum intermedius
 Bombus pascuorum dusmeti
 Bombus pascuorum bofilli
 Bombus pascuorum maculatus
 Bombus pascuorum freygessneri
 Bombus pascuorum rufocitrinus
 Bombus pascuorum rufostriatus
 Bombus pascuorum septentrionalis
 Bombus pascuorum siciliensis
 Bombus pascuorum vulgo
 Bombus pascuorum floralis
 Bombus pascuorum gotlandicus (Gotlandshumla) - Gotländsk helröd underart
 Bombus pascuorum pallidofacies (Sydlig åkerhumla) - Underart i Götaland och Svealand
 Bombus pascuorum paphlagonicus
 Bombus pascuorum rehbinderi
 Bombus pascuorum mniorum (Dansk åkerhumla) - Underart runt Öresund och på Själland
 Bombus pascuorum smithianus (Arktisk åkerhumla) - Underart i Lapplandsfjällen
 Bombus pascuorum moorselensis
 Bombus pascuorum olympicus
 Bombus pascuorum sparreanus (Norrländsk åkerhumla) - Underart i Norrland söder om fjällvärlden
 Bombus pascuorum taleshensis

Status 
Arten är klassificerad som livskraftig i både Sverige och Finland.

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Humlor
Insekter i palearktiska regionen