Hemvärnet i Indien

Hemvärnet i Indien - Home Guards Organization är en frivillig styrka som först uppsattes i Indien 1946, som hjälp för polisen vid kravaller och etniska konflikter. Efterhand bildade allt fler delstater frivilligstyrkor. Efter det sino-indiska kriget 1962 begärde centralregeringen att alla delstater och unionsterritorier skulle samordna sina frivilligstyrkor till en enhetlig hemvärnsorganisation.

Uppdrag
Det indiska hemvärnet är underställda delstatspolisen och har följande uppgifter:

 Polisreserv för upprätthållande av allmän ordning och säkerhet
 Katastrofinsatser
 Beredskapsstyrka för militära och icke-militär nödlägen
 Teknisk beredskap för transporter, fältarbeten, brandförsvar, sjukvård, energiförsörjning, vattenförsörjning och teleförbindelser.
 Gränshemvärnet (Border Wing) med 18 bataljoner biträder Indiens gränstrupper.
 Marinhemvärnet biträder Indiens kustbevakning.
 Brandhemvärnet (Fire Wing) biträder brandväsendet.

Gränshemvärnet har, utöver hemvärnets grundläggande uppdrag, följande uppdrag:

 ansvar för lokal säkerhet i gränsbyarna, stärka motståndsviljan i gränsområdet och förhindra gränsöverskridande plundringståg
 skydda förbindelser och transporter vid förhöjd beredskap samt bistå lokala myndigheter med att lösa lokala säkerhetsproblem
 biträda gränstrupperna med gränspatruller och med att bekämpa infiltratörer

Organisation
Hemvärn finns i alla delstater och unionsterritorier utom i Arunachal Pradesh och Kerala där andra organisationer ansvarar för samma uppgifter.

Central nivå
I det indiska unionsinrikesministeriet i Delhi ansvarar generaldirektören för civilförsvaret för hemvärnsfrågor.

Delstatsnivå
På delstatsnivå leds hemvärnets verksamhet av en generalkommendant, som är en högre polischef. På regional nivå har hemvärnschefen polisintendents grad (major); på distriktsnivå biträdande polisintendents (kapten).

Vanligt hemvärn
 1 kompani = 3 plutoner
 1 pluton = 3 grupper

Gränshemvärn
Border Wing Home Guards finns i gränsområdena i Punjab, Rajasthan, Gujarat, Assam, Västbengalen, Meghalaya och Tripura. Det finns sex gränshemvärnsbataljoner i Punjab, fyra vardera i Rajasthan och Gujarat och en vardera i de övriga delstaterna nämnda ovan. Gränshemvärnet är bättre utbildat, övat och utrustat än det vanliga hemvärnet och är fullt beväpnat. De samarbetar med gränstrupperna och med armén.

Personal
Hemvärnssoldaterna är frivilliga som ställer upp på sin fritid för utbildning och övning. På distriktsnivå finns det en avlönad kader för utbildning och stabstjänst.

Det indiska hemvärnet hade 2009 en planlagd styrka om 573 793 hemvärnssoldater. Den verkliga styrkan var 486 401. De är rekryterade från många olika samhällssektorer, som läkare, advokater, lärare, statstjänstemän, privattjänstemän, industriarbetare, lantarbetare och andra.

Alla medborgare i åldern 18-50 år kan anmäla sig som frivilliga för en kontraktsperiod om 3-5 år. Vid tjänstgöring erhålles en ekonomisk gottgörelse. Efter tre år i hemvärnet kan en hemvärnssoldat erhålla fördjupad utbildning av polisen i ordningstjänst, brottsförebyggande arbete, gränsbevakning, katastrofhjälp, brandskydd och brandförsvar, valbevakning med mera.

Utbildning
I delstaten Tripura gäller följande utbildningsregler.

Grader
Kompaniet är den grundläggande organisationsenheten i det indiska hemvärnet. Högre befattningar innehas antingen av polisbefäl eller av hemvärnsmän. Personalstrukturen är inte enhetlig mellan delstaterna.

Grader i Himachal Pradesh

Grader i Assam

Grader i Punjab

Grader i Tamil Nadu

Materiel
Det indiska hemvärnet är utrustade med vapen av äldre typ, såsom repetergevär av Lee-Enfieldmodell, kulsprutepistol av Stenmodell och kulsprutegevär modell Bren.

Se även
Hemvärn

Referenser

 
Väpnade styrkor
Organisationer bildade 1946
Hemvärn