kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Édouard Vaillant

Édouard Marie Vaillant, född 26 januari 1840 i Vierzon, död 18 december 1915 i Paris, var en fransk politiker och kommunard.

Vaillant studerade naturvetenskap, teknologi och medicin samt blev filosofie och medicine doktor och anslöt sig under en studievistelse i Heidelberg till Första internationalen, deltog i Lausannekongressen 1867, återvände vid fransk-tyska krigets utbrott 1870 till hemlandet och ingick i nationalgardet. Under Paris belägring spridde han ivrigt kommunismens läror bland befolkningen, blev 26 mars 1871 medlem av Pariskommunen och insattes den 30 mars i dess exekutivkommission. Han blev den 21 april Pariskommunens undervisningsminister. 

Vaillant, som bland annat hade på sitt samvete ytterst våldsamma maningar i "L'Officiel" till "tyrannmord", flydde efter Pariskommunens fall i maj 1871 till London och dömdes 1872 in contumaciam till döden som medbrottslig i de mord på gisslan Pariskommunen förövat. Efter amnestin 1880 återkom han till Paris och återupptog där genast sin revolutionära propaganda, bland annat i den av honom och Louis Auguste Blanqui utgivna tidningen "Ni Dieu ni maître". 

Vaillant valdes 1884 till ledamot av municipalrådet och föreslog där bland annat konfiskering av obebodda våningar för hemlösa medborgares räkning samt uppläggning av fonder för understöd åt arbetslösa. Han bekämpade livligt boulangismen, ledde från 1888 socialisttidningen "L'homme libre", sökte 1888 och 1889 förgäves bli vald till deputerad, men valdes 1893 i en Parisvalkrets, som han sedan representerade till sin död. 

I parlamentet uppträdde Vaillant i allmänhet ganska moderat och tog mest till orda i frågor om hygien och arbetarskydd. Han vann en aktad ställning i de många utskott han tillhörde och var som kammarens äldste socialist flera gånger sitt partis demonstrationskandidat till posterna som kammarens och republikens president. Kammarpresidenten Paul Deschanel ägnade den 21 december 1915 den gamle kommunardens minne en varm hyllning för hans idealistiska övertygelsetrohet.

Referenser

Vidare läsning

Franska politiker
Alumner från Paris universitet
Födda 1840
Avlidna 1915
Män
Ugglan
Personer från Vierzon
Sven Fromhold Hammarstrand

Sven Fromhold Hammarstrand, född den 16 mars 1821 i Stockholm, död den 25 januari 1889 i Uppsala, var en svensk universitetslärare och historiker.

Hammarstrand blev 1839 student i Uppsala, 1854 filosofie magister, 1856 docent i allmän historia, 1859 adjunkt och 1877 e.o. professor i historia vid Uppsala universitet samt kallades 1882 till ordimarie professor i historia där, sedan han under sammanlagt 28 läseterminer varit förordnad att uppehålla de till denna tjänst hörande föreläsningarna och examina. 1852–1857 sysselsatte han sig med forskningar i Riksarkivet, och 1857–1858 företog han arkivforskningar i Wien, Dresden, München och Berlin.

Hammarstrands främsta tryckta arbeten är Underhandlingar och rådslag rörande Sveriges deltagande i trettioåriga kriget (gradualavhandling 1854), Historisk öfversigt af förhandlingarna mellan konung Gustaf II Adolf af Sverige och kurfursten Fredrik V af Pfalz, åren 1618-20 (1855), Försök till en historisk framställning af underhandlingarna om Sveriges deltagande i trettioåriga kriget (1855-58), Bidrag till historien om konung Gustaf II Adolfs deltagande i trettioåriga kriget (1859; prisbelönt av Vetenskapssocieteten i Uppsala), Attikas författning under konungadömets tidehvarf (1863; översättning till tyska av Schömann i Jahrbücher für classische philologie, 1873), Grunddragen af den soloniska författningen (1863) och Romerska rikets författningshistoria från Augustus till vestromerska rikets fall (2 häften, 1882, 1887).

Dessutom författade han början av medeltidens historia (tiden 476-700) i "Illustrerad verldshistoria" (1877), uppsatser i Nordisk familjebok samt anmälningar och granskningar i åtskilliga tidskrifter. Hammarstrand var en verklig forskarnatur. Hans huvudarbeten innehåller värderika uppslag och kombinationer. Trots att han, till följd av sin benägenhet att fördjupa sig i detaljer, som föreläsare aldrig förmådde samla stora auditorier, var hans akademiska lärarverksamhet i hög grad betydelsefull genom den strängt vetenskapliga riktning han gav de historiska studierna vid universitetet.

Genom sina föreläsningar i den äldre medeltidshistorien blev han i Sverige målsmannen för den germanistiska historieforskning, som uppblomstrat i Tyskland, och tack vare sin kännedom om det äldre skandinaviska samhällsskicket hade han förutsättningar som de samtida tyska forskarna ofta saknade. Han aldrig kom dock aldrig att fullfölja sin avsikt att skriva ett större arbete om medeltidens författningsförhållanden. Hans romerska författningshistoria var avsedd att utgöra inledningen därtill, men inledningen svällde ut till ett självständigt men oavslutat arbete. Han blev ledamot av Vetenskapssocieteten i Uppsala 1879. Hammarstrand är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor 
 Hammarstrand, S F på SvenskaGravar.se
 

Svenska professorer i historia
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Forskare från Stockholm
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1821
Avlidna 1889
Män
Svenska historiker under 1800-talet
Camille Doucet

Charles Camille Doucet, född 16 maj 1812, död 1 april 1895, var en fransk lustspelsförfattare.

Doucet har skrivit en rad lustspel och komedier, bland annat Un jeune homme (1841), L'avocat de sa cause (1842), La chasse aux fripons (1846) och Le fruit défendu (1857). Hans Comédies en vers utgavs 1855 och hans Oeuvres complètes 1875. Sedan teatercensuren 1853 lagts i regeringens hand, blev Doucet dess censor och 1865 medlem av Franska Akademien och 1876 dess ständige sekreterare.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Externa länkar

Franska dramatiker
Franskspråkiga dramatiker
Ledamöter av Franska Akademien
Franska författare under 1800-talet
Födda 1812
Avlidna 1895
Män
Svensk uppslagsbok
Gabrielle Weidner

Gabrielle Weidner, född den 17 augusti 1914 i Bryssel, död den 17 februari 1945 i Königsberg) var en betydande fransk deltagare i motståndsrörelsen under andra världskriget.

Biografi
Gabrielle Weidner växte upp i Collonges-sous-Salève, Frankrike, nära den schweiziska gränsen, som dotter till holländska föräldrar. Hon gick skola på hemorten och i London. Då kriget bröt ut bodde hon i Paris där hon arbetade inom kyrkan. Hon flydde då till södra delen av landet med sin bror Johan Hendrik Weidner. Efter upprättandet av Vichyregimen återvände hon till Paris. Hennes bror åkte istället till Lyon där han grundade det hemliga nätverket "Dutch-Paris". I Paris arbetade hon för Sjundedagsadventisterna, men också i hemlighet tillsammans med sin bror och andra frivilliga för att hjälpa folk att fly från nazisterna. Tillsammans räddade gruppen minst 1000 personer, inklusive 800 judar. Den 26 februari 1944 blev hon dock arresterad tillsammans med 140 andra medlemmar i nätverket. Hon förhördes och misshandlades i fängelset Fresnes i Paris. Därefter skickades hon i en boskapsvagn på tåget till koncentrationslägret Ravensbrück i Tyskland. Även där fick hon utstå omänsklig behandling, bland annat misshandel och slavarbete. Den 17 februari dog hon av undernäring i ett satellitläger till Ravensbrück, ett fåtal dagar efter att ryska trupper befriat lägret.

Källor 

 Flee the Captor av Herbert Ford 

Födda 1914
Avlidna 1945
Kvinnor
Personer som dött i koncentrationsläger i Nazityskland
Personer från Bryssel
Telegram bokförlag

Telegram Bokförlag är ett svenskt bokförlag som i juni 2009 köpte bokverksamheten i Schibsted förlagen (Schibsted och Svenska Förlaget). Telegram köptes av Storytel 2017, några år efter att de hade lagt ned all nyutgivning.

Externa länkar 
Telegram bokförlag

Källor 

Ej längre existerande svenska bokförlag
Charly Lownoise & Mental Theo

Charly Lownoise & Mental Theo är en DJ-duo från Nederländerna mest kända inom happy hardcore och gabber. Duons mest framgångsrika låtar är Wonderful Days (som är en cover på Tony Ronalds Help (Get Me Some Help)), Stars och Live In London.

Charly Lownoise är artistnamn för Ramon Roelofs, född 16 juni 1968 i Haag. Mental Theo är artistnamn för Theo Nabuurs, född 14 februari 1965 i 's-Hertogenbosch.

Externa länkar
 Charly Lownoise
 Mental Theo
 Charly Lownoise & Mental Theo på Discogs
 Charly Lownoise på Discogs
 Mental Theo på Discogs

Hardcore techno-musiker
Nederländska diskjockeyer
Nederländska duogrupper
Rossi

Rossi är ett italienskt efternamn, som burits av bland andra:

 Al Rossi
 Aldo Rossi
 Alexander Rossi
 Andrea Rossi (italiensk innovatör)
 Antonio Rossi

 Bruno Rossi, italiensk fysiker

 Carlo Rossi

 Dante Rossi
 Delio Rossi

 Ernesto Rossi

 Francesca Rossi
 Francis Rossi (född 1949), brittisk sångare

 Gino Rossi
 Giovanni Antonio de Rossi
 Giovanni Battista de' Rossi
 Giuseppe Rossi (född 1987), italiensk fotbollsspelare

 Jessica Rossi (född 1992), italiensk sportskytt

 Karim Rossi

 Louis Rossi
 Luca Scribani Rossi
 Lukas Rossi

 Marco Rossi
 Mariana Rossi
 Markku Rossi
 Matti Rossi
 Milo Rossi 

 Paolo Rossi (född 1956), italiensk fotbollsspelare
 Pellegrino Rossi (1787–1848), italiensk statsman

 Reino Rossi (1919–1985), en finländsk bank- och industriman
 Riccardo Dei Rossi

 Salamone Rossi
 Sebastiano Rossi (född 1964), italiensk fotbollsspelare

 Theo Rossi
 Tino Rossi (1907–1983), fransk sångare
 Tullio Rossi

 Valentino Rossi (född 1979), italiensk roadracingförare

Italienska efternamn
Europaparlamentsvalet i Lettland 2004

Europaparlamentsvalet i Lettland 2004 ägde rum lördagen den 12 juni 2004. Knappt 1,4 miljoner personer var röstberättigade i valet om de nio mandat som Lettland hade tilldelats innan valet. Lettland var inte uppdelat i några valkretsar, utan fungerade som en enda valkrets i valet. I valet tillämpade landet ett valsystem med partilistor, Sainte-Laguës metod och en spärr på 5 procent för småpartier. Valet var det första Europaparlamentsvalet som hölls i Lettland, som hade anslutit sig till unionen den 1 maj 2004.

Valets främsta vinnare var det nationalkonservativa partiet Fosterland och frihet, som erhöll över 30 procent av rösterna och därmed fyra mandat. Det konservativa partiet Ny era kom på andra plats med knappt 20 procent av rösterna och två mandat. Även För mänskliga rättigheter i enade Lettland, Lettiska folkpartiet och Lettiska vägen erhöll tillräckligt med röster för att vinna ett mandat var. Däremot lyckades inte Lettlands socialdemokratiska arbetarparti komma över femprocentsspärren och vinna något mandat. Lettland blev därmed den enda medlemsstaten i valet 2004 som inte var representerad i Socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet.

Valdeltagandet var lågt; endast 41,34 procent av de röstberättigade valde att rösta i valet. Detta kan jämföras med valdeltagandet på runt 70 procent i Lettlands nationella parlamentsval. Valdeltagandet låg dock ganska nära det genomsnittliga valdeltagandet i hela unionen, och var ett av de högsta bland de medlemsstater som hade anslutit sig till unionen samma år.

Valresultat

Se även 
 Europaparlamentsvalet 2004

Referenser

Noter 

2004 i Lettland
2004
Lettland
AND1

AND1 är en amerikansk tillverkare av basketskor och tillbehör. Företaget grundades 1993 i Paoli, Pennsylvania.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Skomärken
Företag bildade 1993
Hammarström

Hammarström är ett svenskt efternamn, som den 31 december 2014 bars av 2956 personer bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Hammarström
 Alexis Hammarström (1858–1936), politiker och ämbetsman
 Anton Hammarström (1901–1986), fiolbyggare
 August Hammarström (1845–1912), historiker, skolman och präst
 Bo Hammarström (1932–1994), arkitekt
 Camilla Hammarström (född 1964), poet och kulturskribent
 Carl Johan Hammarström (1842–1926), hovslagare och politiker, liberal
 Göran Hammarström, flera personer
 Göran Hammarström (jurist) (1917–1982)
 Göran Hammarström (språkman) (1922–2019)
 Hanna Hammarström (1829–1914), fabrikör
 Hugo Hammarström (1891–1974), musikpedagog, kompositör och organist
 Inge Hammarström  (född 1948), ishckeyspelare
 Ingrid Hammarström (1924–2005), historiker, professor
 Johan Hammarström, flera personer
 Johan Hammarström (bruksherre) (1632–1699)
 Johan Hammarström (förläggare) (född 1974)
 Johan Hammarström (organist) (född 1977)
 Klara Hammarström (född 2000), sångare
 Kristin Hammarström (född 1982), fotbollsmålvakt
 Lennart Hammarström (född 1950), läkare, immunolog
 Louise Hammarström (1849–1917), kemist
 Marie Hammarström (född 1982), fotbollsspelare
 Matz Hammarström  (född 1959), politiker, miljöpartist
 Nanny Hammarström (1870–1953), finländsk lärare och författare
 Niclas Hammarström (född 1969), fotograf
 Peter Hammarström (född 1969), ishockeyspelare
 Stina Hammarström (född 1945), bokförläggare och feminist
 Tommy Hammarström  (född 1946), författare
 Torsten Hammarström (1896–1965), diplomat
 Ulf Hammarström (född 1961), ämbetsman

Källor

Se även 

 Hammarström (släkt)

Svenska efternamn
Greater Than One

Greater Than One var ett engelskt band inom elektronisk dansmusik grundat 1985 av det äkta paret Lee Newman och Michael Wells. De gav ut musik under flera olika alias. Sedan Newman gick bort 1995 har Wells fortsatt att ge ut musik under några av aliasen.

Till gruppens alias hör: Tricky Disco, GTO, John + Julie, Church of Extacy, Signs of Chaos, T.D.5, Salami Brothers, Killout Squad, Technohead och L.E.D.. Wells har också gett ut musik under namnen The Man och S.O.L.O.

Biografi 

Paret träffades 1985 vid Royal College of Art i London. Tillsammans bildade de gruppen Greater Than One och gav ut sitt första album, Kill the Pedagogue, på kassett. De gav ut ytterligare fyra album mellan 1987 och 1990.

Runt 1990 började gruppen att använda flera olika alias. Anledningen var dels att få mer press, dels att kunna ge ut musik i olika genrer på olika skivbolag. Deras första framgång kom med trancelåten Pure, samt låten Tricky Disco under aliaset Tricky Disco. De gav ut singeln Double Happiness som John and Julie. 1993 kom albumet Tip of the Iceberg, utgivet som GTO, och 1995 gavs Headsex ut under namnet Technohead.

På Headsex fanns gruppens mest framgångsrika låt, I Wanna Be A Hippie. Till den spelades det in en musikvideo där tre technofans jagar en hippie med upblåsbara hammare. Newman dog den 4 augusti 1995 i hudcancer några månader innan låten slog; den blev etta på flera listor i bland annat Tyskland och Belgien.

Diskografi

Greater Than One
Lay Your Penis Down (1985)
Kill the Pedagogue (1985)
All the Masters Licked Me (1987)
Trust (1987)
Dance of the Cowards (1988)
London (1989)
G-Force (1989)
Index EP (1991)
Duty + Trust (inspelad 1987/1988; utgiven 1991)

GTO
Tip of the Iceberg (1993)

Church of Extacy
Technohead (1993)

Technohead
Headsex (1995)
I Wanna Be A Hippy (1996)
Banana-na-na - DumB DiddY DumB (1996)

Signs Ov Chaos
Frankenscience (Urban Cyberpunk) (1996)

The Man
Phunk Box (1997)

Signs of Chaos
Departure (1998)

S.O.L.O.
Out Is In (1999)

Externa länkar

Officiell webbplats

Hardcore techno-musiker
Brittiska duogrupper
Brittiska musikgrupper
Europaparlamentsvalet i Luxemburg 2004

Europaparlamentsvalet i Luxemburg 2004 ägde rum söndagen den 13 juni 2004. Totalt var 229 550 personer röstberättigade i valet om de sex mandat som Luxemburg hade tilldelats innan valet. I valet tillämpade landet ett valsystem med partilistor och d’Hondts metod, utan någon spärr för småpartier. Trots det proportionella valsystemet, blev mandatfördelningen skev på grund av det låga antal mandat som fördelades. Detta gynnade särskilt det största partiet, Kristsociala folkpartiet. I valet var det möjligt för varje väljare att avlägga lika många röster som antal mandat, det vill säga sex röster.

Valets vinnare var Kristsociala folkpartiet och Déi Gréng. Kristsociala folkpartiet gick framåt med över fem procentenheter, medan Déi Gréng ökade med drygt fyra procentenheter. Inga av förändringarna var dock tillräckligt stora för att ge utslag i mandatfördelningen. Samtidigt backade Socialistiska arbetarpartiet med en och en halv procentenhet och Demokratiska partiet med 5,6 procentenheter. Inte heller dessa förändringar var tillräckligt stora för att ge utslag i mandatfördelningen. Således innebar valet inga förändringar i mandatfördelningen, och de fyra etablerade partierna behöll sina mandat.

Parallellt med Europaparlamentsvalet, hölls även val till Luxemburgs parlament. Valdeltagandet var betydligt högre än snittet för hela unionen. Det höga valdeltagandet berodde främst på att Luxemburg tillämpade ett obligatoriskt valdeltagande samt att nationella val hölls samtidigt som Europaparlamentsvalet. Totalt röstade 91,35 procent av väljarna, vilket var det tredje högsta valdeltagandet någonsin i ett Europaparlamentsval och långt över det genomsnittliga valdeltagandet i hela unionen. Dessutom var det en ökning jämfört med valet 1999, som hade inneburit det lägsta valdeltagandet i ett Europaparlamentsval i Luxemburg.

Valresultat

Se även 
 Europaparlamentsvalet 2004

Referenser

Noter 

2004 i Luxemburg
2004
Luxemburg
Henry Thode

Henry Thode, född den 13 januari 1857 i Dresden, död den 10 november 1920 i Köpenhamn, var en tysk konsthistoriker.

Thode bedrev filosofiska och konsthistoriska studier vid tyska universitet, gjorde studieresor, blev docent i Bonn 1866, var 1889-91 direktör för Städelska institutet i Frankfurt och 1894-1911 professor i Heidelberg. Thode utgav diktsamlingar, men huvudsakligen ägnade han sig åt konststudium. Hans Franz von Assisi (1885; 2:a upplagan 1904) ansågs banbrytande för studiet av renässansens uppkomst. Sedan följde Die Malerschule von Nürnberg im 14. und 15. Jahrhundert (1891), Hans Thoma und seine Kunst (1892 och senare flera olika upplagor), flera monografier i Knackfuss samling, de omfattande verken Michelangelo und das Ende der Renaissance (2 delar, 1902-03) och Michelangelo, kritische Untersuchungen (3 delar, 1908-12), Franz Liszt (1911). Från och med 1894 utgav Thode jämte Tschudi tidskriften "Repetitorium für Kunstwissenschaft".

Källor 

 

Tyska konsthistoriker
Tyska professorer
Personer verksamma vid Bonns universitet
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Dresden
Födda 1857
Avlidna 1920
Män
Ugglan
Tschudi

Tschudi är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Aegidius Tschudi (1505-1572), schweizisk historiker
 Clara Tschudi (1856-1945), norsk författare
 Friedrich von Tschudi (1820-1886), schweizisk författare
 Hugo von Tschudi (1851-1911), tysk konstkännare
 Johann Jakob von Tschudi (1818-1889), schweizisk  naturforskare och diplomat 
Stephan Tschudi-Madsen (1923-2007), norsk konsthistoriker
Charles Montagu Doughty

Charles Montagu Doughty, född 19 augusti 1843, död 20 januari 1920, var en brittisk resenär och författare.

Efter naturvetenskapliga studier i Cambridge och ett decennium av resor i flera europeiska länder, Nordafrika, Palestina och Syrien, startade Doughty i november 1876 i Damaskus en färd till Arabien, där han besökte bland annat Tayma, Chaibar, Ha'il, Buraida och Anaiza, och anlände till Djidda augusti 1878. Doughtys skildring av denna resa, Travels in Arabia Deserta (2 band, 1888), är intressant inte bara ur geografisk och etnografisk synpunkt utan även rent litterärt mycket framstående. På senare år ägnade sig Doughty främst åt poetiskt författarskap, vars förnämsta alster är det stora eposet The dawn in Britain (6 band, 1906).

Källor

Tryckta källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter 

Brittiska reseskildrare
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Engelska poeter
Engelskspråkiga poeter
Brittiska författare under 1800-talet
Födda 1843
Avlidna 1920
Män
Svensk uppslagsbok
Upptäcktsresande under 1800-talet
Alumner från Universitetet i Cambridge
Alumner från King's College London
Clara Tschudi

Clara Tschudi, född den 9 september 1856 i Tønsberg, död 1945, var en norsk författare av en schweizisk släkt.

Clara Tschudi behandlade med stor bokhandelsframgång i populär form historiska personligheter, särskilt kvinnor. Hon skrev även de smärre biografiska skisserna Silhouetter 1898; bland annat om drottning Sofia av Sverige-Norge.

Bibliografi 
 Kvindebevægelsen, dens Udvikling og nuværende Standpunkt (1885)
 Tre Nutidskvinder (1887)
 Kejserinde Eugénie (1889) (Kejsarinnan Eugénie: en levnadsteckning, anonym översättning?, Hökerberg, 1901)
 Kejserinde Augusta (1892) (Käjsarinnan Augusta, anonym översättning, Beijer, 1902)
 Marie-Antoinette (tre band, 1894-1896) (Marie Antoinette, anonym översättning?, Beijer, 1900-1901)
 En Eftersommer (1896) [fritt efter Bertha von Suttners novell]
 Napoleons Moder (1898) (Napoleons moder: Letitia Ramolino Bonaparte, anonym översättning?, Bonnier, 1899)
 Rejseminder og Skitser (1898)
 Kejserinde Elisabeth (1900) (Käjsarinnan Elisabeth, anonym översättning?, Beijer, 1901)
 Silhouetter
 En forglemt Heltinde (1904) (En glömd hjältinna, anonym översättning, Beijer, 1904) [om drottning Maria Sofia av Neapel]
 Ludwig den anden (1905) (Ludvig den andre: konung af Bayern, anonym översättning?, 1906-1907)
 Dronninger, Keiserinder og Kongernes Moder: det intime Liv ved Europas Hoffer i det attende og nittende Aarhundrede (tre band, 1907-1908; nya upplagor med titeln Hofliv, 1915 och 1916)
 Napoleons søn (1911) (Konungen av Rom, anonym översättning, Hökerberg, 1917) [om Napoleon II]
 Dronning Hortense (1913) (Drottning Hortense: Napoleon I:s fosterdotter och Napoleon III:s moder), översättning Thea Hökerberg, Hökerberg, 1918)
 Goethes Mor (1916) (Goethes moder, översättning Thea Hökerberg, Hökerberg, 1917)
 To Keiserkroner (1919) (Kejsarkronor: Maximilian och Charlotte av Mexiko, Kejsarinnan Victoria av Tyskland, Kejsar Franz I:s fyra, anonym översättning, Hökerberg, 1919)
 Hofliv
 Bismarck og hans hustru (1923) (Bismarck och hans hustru: ett äktenskaps historia, översättning Signe Hallström, Hökerberg, 1926)

Källor 
 
 Libris

Referenser

Externa länkar 
 http://www.ub.gu.se/fasta/laban/erez/kvinnohistoriska/tidskrifter/idun/1897/pdf/1897_40.pdf

Födda 1856
Avlidna 1945
Norska författare
Norskspråkiga författare
Kvinnor
Personer från Tønsberg
God morgon världen (musikalbum)

God morgon världen är ett album från 1998 med Joyride. Albumet tilldelades en Grammis för "Årets dansband".

Låtlista
Godmorgon världen / C.-H. Kindbom, C. Lösnitz, P. Pettersson, U. Georgsson
Tiden som vi fick / R. Andersson, G. Tinglöf-Källman
Ingen annan än du / G. Tinglöf-Källman
Sista tåget / T. Källman, G. Tinglöf-Källman
Den sommaren / G. Tinglöf-Källman
Kung för en dag / C.-H. Kindbom, C. Lösnintz, P. Pettersson, G. Tinglöf-Källman
Många, långa dagar / G. Tinglöf-Källman
Jag vill leva med dej / M. Wendt, C. Lundh
Stilla regn / G. Tinglöf-Källman
Stannar hos dej / G. Tinglöf-Källman
Tusen skäl till att stanna / J. Thunqvist, K. Svenling
Du gör mej galen / G. Tinglöf-Källman, T. Källman
Om jag ser dej igen / G. Tinglöf-Källman
En liten stund av kärlek / K. Wennman, S. Axelsson

Källor

Fotnoter

Album utgivna på Mariann Grammofon
Musikalbum 1998
Svenskspråkiga musikalbum
Belinda (musikalbum)

Belinda är ett album från 1999 med Barbados . Albumet tilldelades en Grammis för "Årets dansband".

Låtlista
Belinda / U. Georgsson, J. Arnell
Blå horisont / C. Lösnitz, C.-H. Kindbom
Marianne från Tylösand / J. Thunqvist, P. Sahlin
Ditt namn och ditt nummer / L. Dahlberg, T. Norell, Oson, A. Bard
Kärlekens ögon / C. Lösnitz, L. Diedricson
Skapta för varann / G. Lengstrand, J. Thunqvist
Om du var här / M. Klaman, U. Larsson, L. Sahlin
Kvinnornas man / J. Elofsson, M. Persson
Sextiotalsmedley
Stunder med dig / U. Georgsson, J. Thunqvist
Pojkarna i poolen / J. Carlsson, T. Thörnholm
Het sommar / L. Sahlin, T. Norell
Vill bara vara nära / E. Dannelid, J. Thunqvist
Det finns ingen annan / T. Thörnholm, T. Karlström
Grand hotel / L. Sahlin, U. Larsson, L. Diedricson

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter 

Album av Barbados
Album utgivna på Mariann Grammofon
Musikalbum 1999
Svenskspråkiga musikalbum