kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ann-Catrin Lofvars

Karin Ann-Catrin Lofvars, född 3 april 1952 i Mora församling, Kopparbergs län, är en svensk miljöpartistisk politiker. Hon är landstingsråd för Landstinget Dalarna och ledamot av förbundsstyrelsen för Sveriges Kommuner och Landsting.

Källor 

Svenska miljöpartister
Svenska landstingsråd
Kvinnor
Födda 1952
Levande personer
Personer från Mora socken
Tamara Spiric

Tamara Spiric, född 1980 i Sarajevo, är en före detta svensk vänsterpartistisk politiker.

Tamara Spiric kom till Sverige som flykting 1993. Under sin kommunalrådsperiod lämnade hon många avtryck i Umeåpolitiken bland annat genom att initiera, och sedan som ordförande i beredningen, leda arbetet med sociala investeringar för barn och unga. Hon genomdrev även jämställdhetsreformer, bland annat för förbättring av personalens arbetsvillkor inom äldreomsorgen, Hedlunda genusförskolan och Feministiskt självförsvar för skoltjejer i Umeå kommun.

Spiric var kommunalråd i styrande majoritet i Umeå kommun åren 2010–2014, med jämställdhet samt barn och unga som särskilda ansvarsområden. Hon var kommunstyrelseledamot i Umeå kommun mellan åren 2006 och 2014, och ersättare till förbundsstyrelsen för Sveriges Kommuner och Landsting.

Tamara Spirit tog initiativ till Kvinnohistoriskt museum, där hon inledningsvis var sammankallande i styrgruppen. Hon har även varit ledande skolpolitiker i Umeå kommuns För- och grundskolenämnd åren 2002–2014. Under sin tid i politiken har Spiric också arbetat med integrationsfrågor.

Hon lämnade kommunalpolitiken och alla sina övriga politiska uppdrag hösten 2014.

Källor

Noter

Födda 1980
Svenska vänsterpartistiska kommunalråd
Kommunalråd i Umeå kommun
Kvinnor
Levande personer
Personer i Umeås historia
Personer från Sarajevo
Svenska politiker under 2000-talet
Kungliga mausoleer i Numidien, Mauretanien och förislamska gravmonument

Kungliga mausoleer i Numidien, Mauretanien och förislamska gravmonument är ett av Algeriets tentativa världsarv. Detta är tänkt att bestå av ett urval av gravar från olika perioder och i olika regioner:

 Soumaa El Khroub - Masinissas alternativt hans son Micipsas grav
 Medracen
 Mauretanias kungliga mausoleum
 Beni Rhenanes mausoleum -
 Djeddars - Berbernas mausoleum
 Tin Hinans grav - Tuaregernas främsta mausoleum i Abalessa

Referenser

Tentativa världsarv i Algeriet
Motu

Motu ellet MOTU kan syfta på:

 Motuspråk – ett språk i Papua Nya Guinea
 Hiri motu – ett pidginspråk som talas på Papua Nya Guinea
 Motu proprio – en typ av påvlig skrivelse
 MOTU – en leksak och mediafranchise av Mattel, se Masters of the Universe

Geografi
Motu-Nui – en ö i Chile
 Motu-Iti – en ö i Chile
 Motu Koe – en ö i Cooköarna (Nya Zeeland)
 Motu a Saka – en ö i Cooköarna (Nya Zeeland)
 Motu River – Nya Zeeland

Se även
 Motu One – flera
 Motu Ngangie – flera
 Motu Tou – flera
 Motu Point – flera
 Motu Roa – flera
 Motu One – flera
Billy Bertilsson

Billy Karl-Axel Bertilsson, född 8 maj 1943 i Lidköping, är en svensk politiker för Sjukvårdspartiet Västra Götaland. Han är regionråd för Västra Götalandsregionen och ersättare till förbundsstyrelsen för Sveriges Kommuner och Landsting.

Källor 

Svenska politiker under 2000-talet
Födda 1943
Män
Levande personer
Politiker från Lidköping
Ingela Gardner Sundström

Ingela Gardner Sundström (i riksdagen kallad Gardner i Åkersberga), född 19 oktober 1943, är en svensk moderat politiker. Hon har bland annat, mellan 2003 och 2010, varit kommunalråd och kommunstyrelsens ordförande i Österåkers kommun. År 2011 tillträdde hon som ordförande för kommunfullmäktige i Österåkers kommun.

1976-1978 var Ingela Gardner Sundström informationssekreterare åt skolminister Britt Mogård på utbildningsdepartementet.
Åren 1986-1989 var hon ledamot av riksdagen.
 
Under 2014 uppdagades att Gardner Sundström varit inblandad i en korruptionshärva i Österåkers kommun. Riksenheten för korruption beslöt att inleda en förundersökning mot Ingela Gardner Sundström efter ett inslag i SVT:s program Uppdrag Granskning. undersökningen föranledde att hon i januari 2015 tog en time-out från sina uppdrag i fullmäktige. I pressen anklagades hon bland annat för att ha varit jävig till fördel för grevefamiljen Douglas och att ha höjt sin makes lön med 331 %.

Ingela Gardner Sundström är (2011) ordförande för förhandlingsdelegationen på Sveriges Kommuner och Landsting och även adjungerad till styrelsen..

Källor

Noter

Vidare läsning 
Ann-Cathrine Haglund, Ingrid Erneman, Ann-Marie Petersson, red (2012). Moderat föregångare, inspiratör och förebild - Britt Mogård till minne. Stockholm: Sällskapet för moderata kvinnors historia.   Förändringens genombrott av Ingela Gardner Sundström.

Kvinnor
Svenska politiker under 1900-talet

Kommunalråd i Österåkers kommun
Födda 1943
Levande personer
Ledamöter av Sveriges riksdag för Moderaterna
Svenska moderata kommunalråd
Svenska politiker under 2000-talet
Lars Dahlberg

Lars Gunnar Dahlberg, född 31 mars 1962, är en svensk socialdemokratisk politiker. Mellan 2002 och 2010 var han landstingsråd i Stockholms läns landsting. Han är (2011) förste vice ordförande i förhandlingdelegationen och adjungerad i styrelsen för Sveriges Kommuner och Landsting.

Referenser 

Svenska socialdemokrater
Födda 1962
Män
Levande personer
Svenska landstingsråd
Mats Eriksson (politiker)

Mats Eriksson, född 18 november 1959 i Varberg, är en svensk moderat politiker. 

Han har bland annat varit verksam som kommun-, landstings- och regionpolitiker i Halland, först i hemkommunen Varberg. År 1994 blev han invald i landstingsfullmäktige i dåvarande Landstinget Halland, numera Region Halland. År 1999 blev han ledamot av landstingsstyrelsen, vars ordförande han var mellan 2003 och 2010. I samband med att landstinget ombildades till Region Halland, år 2011, blev han ordförande i hälso- och sjukvårdsstyrelsen. Fyra år senare blev han ordförande i regionstyrelsen.

Mellan 2011 och 2015 var han ordförande i sjukvårdsdelegationen i dåvarande Sveriges Kommuner och Landsting (nuvarande Sveriges Kommuner och Regioner). Då var han även adjungerad i SKL:s styrelse. Därefter var han vice ordförande för sjukvårdsberedningen.

År 2014 rankade tidningen Dagens Medicin honom som den näst mäktigaste personen inom svensk sjukvård.
Sedan han lämnat sina politiska förtroendeuppdrag i Region Halland och SKL knöts han år 2018 till PR-byrån Reformklubben.

Innan han blev heltidspolitiker var Mats Eriksson chef för Medborgarskolan i Varberg.

Källor 

Svenska moderater
Födda 1959
Män
Levande personer
Svenska landstingsråd
Ingrid Lennerwald

Ingrid Lennerwald, född 1948, är en svensk socialdemokratisk politiker och tidigare regionråd i Region Skåne, där hon haft ansvar för hälso- och sjukvårdsfrågor. Hon var (2011) förste vice ordförande i sjukvårdsdelegationen och adjungerad i förbundsstyrelsen för Sveriges Kommuner och Landsting. År 2007 valdes hon in i styrelsen för SOS Alarm.

Källor 

Svenska socialdemokrater
Födda 1948
Kvinnor
Levande personer
Svenska landstingsråd
Ria (flodmynning)

Ria är en typ av flodmynning. Rior är krokiga eller kilformiga vikar vid diskordanta kuster, liksom fjordarna under havet sänkta dalar, som vidgats genom havets erosion. Namnet lånade Ferdinand von Richthofen från spanska nordvästkusten, där långsträckta, om dalar erinrande vikar, kallade rior, med breda mynningar tränger ända till 30 kilometer in i landet. Rior har i allmänhet mindre utsträckning än fjordarna och skiljer sig från dem genom sin jämna botten, eftersom de finns på kuster, som under istiden inte var täckta av inlandsisen. De saknar därför också i regel den för fjordarna utmärkande bottentröskeln utanför mynningen. Öar förekommer, men i mindre omfattning än i fjordarna. Typiska riakuster har Galicien i Spanien, Bretagne, västra Korsika, sydvästra Irland, Brasiliens östkust i närheten av Rio de Janeiro samt Kinas sydkust söder om 30:e breddgraden.

Källor
http://runeberg.org/nfcc/0085.html

Kustlandformer och oceaniska landformer
Vattenansamlingar
Jean Bérain

Jean Bérain kan syfta på:

* Jean Bérain den äldre (1638–1711), fransk dekoratör och formgivare
 Jean Bérain den yngre (1678–1726), fransk dekoratör och formgivare
IK Södra Judo

IK Södra är en svensk judoklubb grundad av bland andra Solveig Malmkvist Bennerström. Klubben har bland annat tagit Sveriges första VM-medalj i judo (1986 VM-silver till Elisabeth Karlsson, viktklass 66 kg) och Sveriges första mästerskapstitel, nämligen guld på Junior-Em i Rotterdam 2002 till Sanna Askelöf (viktklass 52 kg). Även Marcus Nyman startade sin judokarriär i klubben.
Per Morberg var också aktiv i klubben som ung.

Träningen bedrivs i Farsta och Skarpnäck i Stockholm, i Nacka, i Huddinge och i Handen i Haninge.

Klubben har runt 30 träningar i veckan. Klubbens motto är "Judo för alla med glädje och kvalitet" Chefstränare är Ann Löf som är en av de högst graderade kvinnliga judoutövarna i Sverige, med bland annat två bronsmedaljer från judo-EM.

Källor

Externa länkar 
 

Judoklubbar i Sverige
Eduardo Carvalho

Eduardo dos Reis Carvalho, eller bara Eduardo, född 19 september 1982, är en före detta portugisisk fotbollsmålvakt som spelade för Braga. Han vann EM-guld med Portugal i EM 2016.

Klubbkarriär 
Eduardo påbörjade sin fotbollskarriär i Braga. Han spelade 110 matcher Bragas ungdomslag mellan 2001 och 2006. Han gjorde debut i Bragas A-lag 2005 och han spelade 60 matcher på 5 år för A-laget. Han var utlånad till SC Beira-Mar under sex månader 2007 och han var även utlånad till Vitória FC under en säsong. När han kom tillbaks till Braga till säsongen 2008–2009 och spelade alla ligamatcher. Säsongen 2009–2010 spelade han också alla ligamatcher och hjälpte Braga till en andraplats i ligan.

Den 7 juli 2010 köptes han enligt uppgift av Genoa för 4 miljoner euro.

Den 6 juli 2018 lånades Eduardo ut till Vitesse på ett låneavtal över säsongen 2018/2019. Efter säsongen 2018/2019 gick Eduardos kontrakt ut och han lämnade Chelsea.

Landslagskarriär
Eduardo debuterade för Portugals landslag den 11 februari 2009 i en vänskapsmatch mot Finland.

Eduardo var förstemålvakt under VM-2010 och höll nollan i alla gruppspelsmatcherna i den så kallade dödens grupp. Portugal spelade 0–0 mot Eflenbenskusten och Brasilien och krossade Nordkorea med 7–0. Men i åttondelsfinalen mot Spanien släppte han in David Villas mål, Portugal förlorade med 1–0 och var utslaget.

Meriter

Klubblag 
 Vitória Setúbal
 Portugisiska Ligacupen: 2007–08

 Braga
 Intertotocupen: 2008

 Benfica
 Portugisiska Ligacupen: 2011–12

 Dinamo Zagreb
 Prva HNL: 2014–15, 2015–16

Referenser

Noter

Portugisiska fotbollsmålvakter
Portugisiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i SC Braga
Spelare i SC Beira-Mar
Spelare i Vitória FC
Spelare i Genoa CFC
Fotbollsspelare i SL Benfica
Fotbollsspelare i Istanbul BB
Spelare i Dinamo Zagreb
Spelare i Chelsea FC
Spelare i Vitesse Arnhem
Spelare i Primeira Liga
Spelare i Serie A
Spelare i Süper Lig
Spelare i Eredivisie
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2016
Födda 1982
Levande personer
Män
Kongos herrlandslag i fotboll

Kongos herrlandslag i fotboll kan syfta på:
Kongo-Brazzavilles herrlandslag i fotboll
Kongo-Kinshasas herrlandslag i fotboll
Fläcksnapper

Fläcksnapper (Lutjanus analis) är en fisk i familjen Lutjanidae som finns vid sydöstra Nordamerikas och nordöstra Sydamerikas kuster.

Beskrivning 
Fläcksnappern har en relativt hög kropp med en tvådelad ryggfena (av vilken den  främre delen har 9 – 11 taggstrålar, och den bakre 13 – 14 mjukstrålar), långa bröstfenor och en lång, spetsig analfena (på liknande sätt som ryggfenan består även denna av 3 taggstrålar följda av 7 till 8 mjukstrålar). Färgen är olivgrön längs ryggen och de övre sidorna, bleknande gradvis till rödaktigt vit på buken. Nedanför mitten av ryggfenan har den en svart fläck. Färgteckningen är delvis föränderlig även hos enskilda individer; i vila har den i regel omväxlande ljusa och mörka tvärstreck längs sidorna. Huvudet har en stor mun med relativt små tänder, lika i både under- och överkäken. I överkäken finns dessutom ett antal spetsiga huggtänder avsedda att hålla fast bytet. Längs sidan av huvudet har arten två blå linjer av vilka den övre, bakre sträcker sig från bakom ögat till gälöppningen. Arten kan som mest bli 94 cm lång och väga 15,6 kg.

Ekologi 
De vuxna individerna är stationära fiskar som uppehåller sig nära rev och bottenklippor på öppet vatten och ett djup mellan 25 och 95 m (vanligen 40 till 70), medan ungfiskarna håller till på grunt vatten bland mangrove, i kanaler och vid skyddade kuster, gärna med skyddande sjögräsbotten. Under dagen bildar fiskarna gärna mindre grupper. Arten kan bli uppemot 40 år gammal.

Föda 
Som yngel lever fläcksnappern på plankton nära havsytan, för att som ungfiskar övergå till större plankton och mindre ryggradslösa djur som de fångar bland sjögräs nära bottnen. De vuxna fiskarna lever på räkor, krabbor, snäckor, bläckfiskar och småfisk upp till multfiskar och mindre grymtfiskar.

Fortplantning 
Arten leker i hela sitt utbredningsområde, men främst i nordöstra Västindien. Lektiden sträcker sig från februari (i den centrala delen av utbredningsområdet) till sommaren. Under leken samlas individerna i stora flockar. Äggen och larverna är pelagiska.

Utbredning 
Utbredningsområdet sträcker sig från Massachusetts i USA över Bermuda till sydöstra Brasilien. Arten är vanligast utanför södra Florida, vid Bahamas och Antillerna. I vattnen kring Bermuda är den införd.

Betydelse för människan 
Fläcksnappern anses vara en mycket god matfisk, och är populär som sportfisk. Den är föremål för ett omfattande kommersiellt fiske, som emellertid har gått ner på senare år i takt med att populationen har minskat. IUCN har klassificerat den som nära hotad ("NT"). Den var tidigare (1996) klassificerad som sårbar ("VU"), och IUCN bedömer att om dagens (baserat på 2015) fiskekvoter inte minskar, kan arten återfå denna klassificering. 

Arten förekommer även som akvariefisk.

Referenser 

Abborrartade fiskar
Romanska kyrkor i Andorra

Romanska kyrkor i Andorra är en grupp kyrkor som tillsammans lyfts fram som ett av Andorras framtida världsarv genom att de satts upp på landets förhandslista (tentativa lista). De byggnadsverk som ingår i detta är:

Grupp 1 
Sant Joan de Caselles
Sant Miquel Engolasters

Grupp 2 
Historiska byggnader i Pal med kyrkan Sant Climent de Pal
Historiska byggnader i  La Cortinada och Sant Martí de la La Cortinada
Mola del Mas d'en Solé
Mola i serradora de cal Pal
Historiska byggnader i Bons och Sant Roma
Sant Serni de Nagol

Grupp 3 
Tornet och verandan till Santa Eulàlia d'Encamp
Tornet till Sant Julià de Sant Germà

Referenser 

Tentativa världsarv i Andorra
Byggnader och anläggningar i Andorra
JBW

JBW Cars var ett privat brittiskt formel 1-stall som drevs av bilhandlaren och racerföraren Brian Naylor. Från slutet av 1950-talet byggde stallet egna formel 1-bilar under namnet JBW.

F1-säsonger

Noter

Källor

Externa länkar
 forix.com/8w 

Formelbiltillverkare
Brittiska racingstall
Formel 1-stall
Lissabons zoo

Lissabons zoo är en zoologisk trädgård i Lissabon, Portugal som grundades 1884. I djurparken finns ca 2 000 djur av mer än 300 arter.
I djurparken finns:
 114 däggdjur
 157 fåglar
 56 kräldjur
 5 groddjur
Ca 800 000 människor besöker djurparken per år.

Referenser

Externa länkar

Bildanden 1884
Djurparker i Portugal
Zoo
Brian Naylor (racerförare)

Den här artikeln handlar om den brittiske racerföraren. För den australiske programledaren, se  Brian Naylor

John Brian Naylor, född 24 mars 1923 i Salford, död 8 augusti 1989 i Marbella i Spanien, var en brittisk racerförare.

Naylor körde sportvagnsracing i det egna stallet J B Naylor från början av 1950-talet, ofta i bilar av egen tillverkning. Han körde även formelbilsracing och byggde egna formel 1-bilar under namnet JBW.

F1-karriär

|}

Noter

Källor

Födda 1923
Avlidna 1989
Brittiska racerförare
Brittiska Formel 1-förare
Män
Personer från Salford
Stallägare i Formel 1
Ängelholms hembygdspark

Ängelholms hembygdspark är en hembygdspark i Ängelholm.

Om parken
Ängelholms hembygdspark och dess museer drivs av Ängelholms hembygdsförening. Parken har årligen omkring 300 000 besökare. I parken finns museer, ett värdshus, grillplatser och en lekplats. Där finns även ett mindre zoo med  bland annat dovhjortar, skruvhornsget, grisar, höns, fasaner och kaniner.

Området där parken ligger, som fram till tidigt 1700-tal mest liknat sandöken, uppläts på 1930-talet till Ängelholms Hembygdsförening. En av initiativtagarna till parken, och en av dem som arbetade mest målinriktat med att få parken till stånd, var Malte Liewen Stierngranat. Parken invigdes 1 maj 1935. Det sydöstra hörnet av området hyste den första parkanläggningen. Genom Stierngranat kom även en replik av Carl Eldhs skulptur "Mor" till parken, och placerades på "Stierngranats plats". Skulpturen stals i augusti 2019. Parken har fågeldamm, stigar samt ett par hagar och är inhägnad med en jord- och stenvall. De första djuren som hölls var fyra dovhjortar, köpta från Slottsskogen i Göteborg.

Museer 
Luntertunstugan från 1673, flyttad till parken 1935.
Grönvallska gården uppförd vid Storgatan 1817 och flyttad till parken 1936-37.
Kopia av klockstapel från Vittaryd i Småland med målningar ur den bibliska historien, av konstnären Pär Siegård.
Tekniska Museet uppfört 1992–1993 
Skolmuseet uppfört 2000–2001. 
Lädermuseet, invigt 2008, med bland annat maskiner från Remfabriken, vapen och uniformer från Ängelholms husarer (Kronprinsens husarregemente), och en avdelning leksaker och dockor.

Friluftsteater
I parken finns en större och en mindre utomhusscen. Den större scenen används på Valborgsmässoafton, vid kommunens nationaldagsfirande, och sommartid ofta för barnteater och musikprogram. Scenens publikplatser fick tak lagom till sommarsäsongen 2018, med hjälp av pengar bland annat från Sparbanksstiftelsen Gripen.

Referenser 

Hembygdsparkens historia från Angelholm.se

Externa länkar
Ängelholms hembygdsförenings webbplats

Kultur i Ängelholm
Hembygdsmuseer i Skåne
Friluftsmuseer i Sverige
Arbetslivsmuseer i Sverige
Linje 104 (Göteborgs spårvägar)

Linje X var en spårvagnslinje i Göteborg. Linjen sträckte sig från Linnéplatsen till Linnéplatsen via Vagnhallen Majorna & Ekedal.
På grund av vagnsbrist så drogs linjen in i mars 2013. Linjen kan dock återuppstå senare när vagnsbristen är löst.

Spårvagnstrafik i Göteborg
Regeringen Liinamaa

Regeringen Liinamaa var Republiken Finlands 57:e regering. Trots att de flesta av ministrarna var medlemmar i olika partier var de inte utsedda att representera dessa i regeringen som helt och hållet var en opolitisk ämbetsmannaregering till sin karaktär. Ministären, som regerade i egenskap av expeditionsregering från 13 juni 1975 till 30 november 1975, kom till stånd när president Urho Kekkonen utlyste nyval för september 1975. De politiska partierna lyckades inte enas om en regeringsbas efter riksdagsvalet i Finland 1975 och Keijo Liinamaas regering fick fortsätta till slutet av november. I första hand skulle regeringen ta hand om de administrativa rutinerna och åstadkomma en budget för år 1976.

Källor
57. Liinamaa Statsrådet 

1975 i Finland
Liinamaa
Bildanden 1975
Upplösningar 1975
Ignasi Miquel

Ignasi Miquel Pons, född 28 september 1992 i Barcelona, är en spansk fotbollsspelare som spelar för spanska Girona på lån från Getafe. 

Han kom till Arsenal efter att han fyllt 16. Ignasi spelade 12 matcher för Arsenals reservlag säsongen 2009/2010, och blev reservernas lagkapten. Han blev även uttagen till Arsenals A-lag i cupmatcherna mot Ipswich Town och mot Leeds United utan att få komma in i matchen. Han fick däremot spela 90 minuter i FA-cupmatchen mot Leyton Orient som slutade 1-1. Han spelade även hela returmatchen som Arsenal vann med 5-0.

Referenser

Externa länkar
Ignasi Miquel på transfermarkt.co.uk

Spanska fotbollsspelare
Spelare i Arsenal FC
Spelare i Leicester City FC
Spelare i Norwich City FC
Spelare i SD Ponferradina
Spelare i CD Lugo
Spelare i Málaga CF
Spelare i Getafe CF
Spelare i Girona FC
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Födda 1992
Levande personer
Män
Europaparlamentsvalet i Danmark 1994

Europaparlamentsvalet i Danmark 1994 ägde rum torsdagen den 9 juni 1994. Knappt fyra miljoner personer var röstberättigade i valet om de sexton mandat som Danmark hade tilldelats innan valet. I valet tillämpade landet ett valsystem med partilistor och d’Hondts metod, utan någon spärr för småpartier. d’Hondts metod användes dock på valalliansbasis, det vill säga mandaten fördelades först mellan valallianserna och därefter mellan partierna inom varje allians. I valet ställde bland annat Konservative Folkeparti, Centrum-Demokraterne och Venstre respektive Junibevægelsen mod Union och Folkebevægelsen mod EU upp som valallianser.

Valets största vinnare var det nystartade euroskeptiska partiet Junibevægelsen mod Union, som erhöll över 15 procent av rösterna och två mandat. Deras framgång skedde till stor del på bekostnad av det sedan tidigare etablerade euroskeptiska partiet Folkebevægelsen mod EU, som tappade två mandat. Även Socialdemokraterne backade kraftigt och tappade ett mandat. Således kunde Venstre inta positionen som största parti. Partiet vann fyra mandat, ett mer än i valet 1989. Konservative Folkeparti hamnade oväntat på andra plats med 17,74 procent av rösterna och tre mandat. Bland de mindre partierna ökade Radikale Venstre kraftigt och kunde därmed säkra ett mandat i Europaparlamentet. Samtidigt tappade Centrum-Demokraterne nästan hela sitt stöd från valet 1989 och förlorade därmed båda sina mandat. Socialistisk Folkeparti var det enda parti som behöll ungefär samma andel röster som i det föregående valet.

Valdeltagandet uppgick till 52,92 procent, en ökning med 6,75 procentenheter jämfört med valet 1989. Det var dock fortfarande under genomsnittet för hela unionen och ett mycket lågt valdeltagande för att vara ett danskt val.

Valresultat

Se även 
 Europaparlamentsvalet 1994

Referenser

Noter 

1994 i Danmark
1994
Danmark
Jean Reynier

Jean Louis Ebenezer Reynier, född 14 januari 1771 i Lausanne i Schweiz, död 27 februari 1814 i Paris, var en fransk greve och militär.

Reynier blev först civilingenjör, men ingick 1792 vid franska artilleriet. Efter att ha utmärkt sig i Nederländerna steg han 1795 till brigadgeneral och 1796 till divisionsgeneral. Sedermera kämpade han i Egypten och Syrien samt på nästan alla krigsskådeplatser i Europa. Under fälttågen 1812–1813 förde Reynier den delvis av sachsare bestående VII armékåren, blev illa åtgången i slaget vid Grossbeeren 23 augusti 1813 och såg sina sachsare i slaget vid Leipzig övergå till de förbundna. Själv råkade han i fångenskap i samma slag.

Referenser

Externa länkar 

Franska generaler
Franska grevar
Födda 1771
Avlidna 1814
Män
Deltagare i slaget vid Leipzig
Deltagare i slaget vid Grossbeeren
Deltagare i slaget vid Dennewitz
Namn ingraverat på Triumfbågen
Regeringen Sorsa II

Regeringen Sorsa II var Republiken Finlands 60:e regering bestående av SDP, Centerpartiet, SFP, LFP och DFFF. Ministären regerade från 15 maj 1977 till 26 maj 1979. År 1978 lämnade Svenska folkpartiet regeringen och efter nya förhandlingar enades de övriga fyra partierna att fortsätta med den återstående regeringsbasen fram till riksdagsvalet i Finland 1979.

Ministrar

Källor
60. Sorsa II Statsrådet 

1977 i Finland
1978 i Finland
1979 i Finland
Sorsa 2
Bildanden 1977
Upplösningar 1979
Água de Pau

Água de Pau är en 947 meter hög stratovulkan på São Miguel, Azorerna. 

Den 4 kilometer breda och 7 kilometer långa yttre calderan bildades för 30 000-45 000 år sedan. Den inre calderan, som är 2,5 kilometer bred och 4 kilometer lång bildades för 15 000 år sedan och fylls delvis av kratersjön Lagoa do Fogo. För 5 000 år sedan bildade den vulkaniska aktiviteten flera lavadomer i den norra och västra delen. Det senast kända utbrottet ägde rum 1563. . På den nordvästra delen finns varma källor.

Källor

Vulkaner i Portugal
Berg i Portugal
Stratovulkaner
Azorerna