kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Postcard Records

Postcard Records är ett Glasgowbaserat självständigt skivbolag grundat av Alan Horne år 1979 som bas för Orange Juice och Josef K-utgåvor. Skivbolagets motto var "The Sound of Young Scotland", en kärleksfull anspelning på Motowns motto "The sound of young America".

Det första skivbolaget släppte var "Falling and Laughing" av Orange Juice, vilken blev en kommersiell och kritisk framgång. Skivbolaget skrev kontrakt med band som Aztec Camera och The Go-Betweens innan det föll ihop 1982. Horne startade upp företaget igen under början av 1990-talet och fortsätter än idag att ge ut skivor.

Externa länkar
 Twee.net - Postcard Records

Brittiska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade 1979
Lantmännen Reppe

Lantmännen Reppe AB är ett svenskt livsmedelsföretag. Företaget grundades 1876 i Räppe i Kronobergs län av lokala entreprenörer, och har funnits på samma plats sedan starten. 1886 började Reppe tillverka glukossirap. 

Företaget tillverkar idag huvudsakligen fem produkter av vete: glukossirap, vitalt vetegluten, etanol för human konsumtion, torkad och modifierad stärkelse samt foderråvara. Avnämare är livsmedelsindustri och pappersindustri. Företaget var bekant som sista svenska tillverkare av det klassiska livsmedlet sagogryn.

Förutom i Räppe finns företaget även i Lidköping i Västra Götalands län. Företaget har cirka 60 anställda jämnt fördelat mellan orterna. Reppe AB blev 2004 ett helägt dotterbolag till Lantmännen, där bolaget ingår i affärsområde Invest. Omsättningen uppgick 2010 till 285 miljoner kronor.

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats

Företag bildade 1876
Företag i Växjö
Svenska livsmedelsföretag
Reppe
Ragnar Wollin

Ragnar Paulus Wollin, född 8 maj 1878 i Karlskrona, död 6 augusti 1936 i Tollarp, var en svensk disponent. Wollin grundade 1903 livsmedelsföretaget Önos i Tollarp för produktion av bland annat fruktvin.

Ragnar Wollin är begravd på Västra Vrams kyrkogård.

Källor

Svenska disponenter
Kristianstads kommun
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Karlskrona
Födda 1878
Avlidna 1936
Män
Författargruppen Fyrskift

Författargruppen Fyrskift var ett svenskt författarkollektiv som bestod av Kjell Johansson, Hans Lagerberg, Gunder Andersson och Reidar Jönsson.

Bibliografi 
1985 – Vägarbete: berättelser
1986 – Författargruppen Fyrskift
1987 – Vägval: om realismens möjligheter

Priser och utmärkelser 
1990 – Ivar Lo-priset

Referenser

Noter

Övriga källor 
 

Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Främlingar på tåg

Främlingar på tåg (engelska: Strangers on a Train) är en amerikansk psykologisk thrillerfilm från 1951 i regi av Alfred Hitchcock. I huvudrollerna ses Farley Granger och Robert Walker och i framträdande biroller Ruth Roman, Leo G. Carroll, Kasey Rogers och Patricia Hitchcock (dotter till filmens regissör).

År 2021 valdes filmen ut för att bevaras i National Film Registry av USA:s kongressbibliotek då den anses vara ”kulturellt, historiskt eller estetiskt betydelsefull”.

Handling 
Den framstående tennisspelaren Guy Haines (Farley Granger) drömmer om en politisk karriär och har träffat Anne (Ruth Roman), dotter till en senator. Guy Haines vill skiljas från sin fru Miriam Haines (Kasey Rogers), men denna vill inte gå med på skilsmässa. På ett tåg möter han den charmige psykopaten Bruno Anthony (Robert Walker), som har en lysande idé. Om Bruno mördar Guys fru och Guy sedan mördar Brunos rike far, så skulle båda kunna få ett alibi för morden, vilket skulle försvåra för polisen att hitta mördarna. Bruno utför det första mordet och försöker sedan tvinga tennisspelaren att fullfölja det avtal, som han menar har ingåtts.

Om filmen 

Filmen är baserad på en roman med samma namn av Patricia Highsmith. Detektivromanförfattaren Raymond Chandler skrev ett tidigt utkast till manuset.

Alfred Hitchcock, som ofta själv medverkar i så kallade cameoroller i sina filmer, skymtar förbi i en kort scen cirka elva minuter in i filmen, där han bär ombord en kontrabas på ett tåg.

Rollista i urval 
 Farley Granger – Guy Haines
 Ruth Roman – Anne Morton
 Robert Walker – Bruno Anthony
 Leo G. Carroll – senator Morton
 Patricia Hitchcock – Barbara Morton, yngre syster till Anne Morton
 Kasey Rogers – Miriam Joyce Haines
 Marion Lorne – Mrs. Anthony
 Jonathan Hale – Mr. Anthony
 Howard St. John – poliskapten Turley
 John Brown – professor Collins
 Norma Varden – Mrs. Cunningham
 Robert Gist – Hennessey
 John Doucette – Hammond 
 Georges Renavent – Monsieur Darville 
 Odette Myrtil – Madame Darville

Referenser

Externa länkar 

 
 
 
 

Filmer 1951
Engelskspråkiga filmer
Film noir
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Filmer i regi av Alfred Hitchcock
Järnväg på film
Patricia Highsmith-filmatiseringar
USA på film
Psykopati på film
Tennisfilmer
Svartvita filmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Utpressning (film, 1929)

Utpressning (engelska: Blackmail) är en brittisk drama-thriller från 1929 i regi av Alfred Hitchcock. Filmen är baserad på Charles Bennetts pjäs Blackmail. I huvudrollerna ses Anny Ondra, Sara Allgood och Charles Paton. Filmen var en av de första engelska ljudfilmerna.

Om filmen 
Filmen var från början inte tänkt att vara en "talkie" och påbörjades som en stumfilm. Dock bestämde filmens producenter British International Pictures halvvägs genom produktionen att göra filmen till Englands första ljudfilm. Det påverkade filmen på flera sätt. En betydande del film hade redan filmats utan ljud innan beslutet fattades. Några av dessa scener filmades igen med ljud, andra lämnades som de var filmade, utan ljud.

Dessutom var huvudrollsinnehavaren, skådespelaren Anny Ondra, från Polen och hade en kraftig brytning, något som inte skulle passa hennes karaktär i filmen. Det bestämdes därför att Ondra fortfarande skulle vara med i filmen eftersom några scener redan filmats, men hon fick mima sin dialog medan skådespelaren Joan Barry dubbade henne i en mikrofon utanför scenen. Eftersom man på den tiden ännu inte kunde synkronisera dubbad dialog efter att den filmats ser Ondras framförande ofta en aning tafatt ut.

Ljudversionen av filmen är mest känd och mest tillgänglig, men en fullständig stum version av Utpressning släpptes år 1929, en kort tid efter att ljudversionen släppts till biograferna. Stumfilmen gick faktiskt en längre tid i biograferna och var mer populär för tiden, troligen för att de flesta biografer i England inte hade utrustning för att visa ljudfilm när filmen släpptes. Trots stumfilmsversionens popularitet är det ljudversionen som flest minns och pratar om i dag, även om båda versioner släpptes på en tysk DVD (ArtHaus) år 2002.

Rollista i urval 

 Anny Ondra – Alice White
 Sara Allgood – Mrs. White
 Charles Paton – Mr. White
 John Longden – Detective Frank Webber
 Donald Calthrop – Tracy
 Cyril Ritchard – Mr. Crewe, en artist
 Hannah Jones – hyresvärdinnan 
 Harvey Braban – Poliskommissarien (ljudfilmsversionen)
 Johnny Ashby – pojke
 Joan Barry – Alice White (röst)
 Johnny Butt – Sergeant 
 Phyllis Konstam – skvallrande granne  
 Sam Livesey – Poliskommissarien  (stumfilmsversionen)
 Phyllis Monkman – skvallerkärring 
 Percy Parsons – skurk

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Filmer 1929
Engelskspråkiga filmer
Brittiska thrillerfilmer
Filmer i regi av Alfred Hitchcock
London på film
1929 på film
Brittiska filmer baserade på pjäser
Psykologiska thrillerfilmer
Svartvita filmer
Dragon Storm

Dragon Storm är namnet på en stor, ljus och komplex storm i Saturnus södra hemisfär. Den namngavs vid upptäckten i september, 2004 och fick sitt namn på grund av molnformationernas ovanliga form. 
Stormen är långlivad och flammar i perioder upp i nya dramatiska plymer, vilka sedan försvinner. Till sitt ursprung påminner fenomenet om den Stora röda fläcken på Jupiter, ett stort röd- eller brunfärgat anticyklonisk stormsystem som observerats sedan 1830. Dragon Storm avger starka radiovågor som forskarna inom projektet Cassini-Huygens liknar vid blixtar på jorden.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Astronomy Picture of the Day – Dragon Storm

Saturnus
Planetariska stormar
Anastasio Somoza

Anastasio Somoza kan syfta på:

Anastasio Somoza García, Nicaraguas president 1936-1956.
Anastasio Somoza Debayle, Nicaraguas president 1967-1979.
Trestadskretsen

Helsingborgs, Landskrona och Lunds valkrets, som också brukade kallas ”trestadskretsen”, var en särskild valkrets med tre mandat i den svenska riksdagens andra kammare i valen 1911–1920. Valkretsen överfördes inför andrakammarvalet 1921 till fyrstadskretsen.

Riksdagsmän

1912–första riksmötet 1914
Malte Sommelius, lmb
Adolf Christiernson, s (1912–1913)
Thure Ekelund, s (1914)
Ola Waldén, s

Andra riksmötet 1914
Malte Sommelius, lmb
Adolf Christiernson, s
Ola Waldén, s

1915–1917
Malte Sommelius, lmb
Adolf Christiernson, s 1915–1916, vilde 1917
Ola Waldén, s (1915–8/2 1917)
Wilhelm Björck, s (5/3–31/12 1917)

1918–1920
Malte Sommelius, lmb
Martin Jensen, s
Ola Waldén, s

1921
Malte Sommelius, lmb
Martin Jensen, s
Ola Waldén, s

Valresultat

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1986), band 3, s. 168

Jämför med
Trestad (område i Västra Götalands län)

Historiska valkretsar i Malmöhus län
Biomass to liquid

Biomass to liquid (BTL) är en metod att framställa vätskeformigt biobränsle ur biomassa.

Begreppet står oftast för dieselolja som framställts syntetiskt ur syntesgas. Syntesgasen i sin tur är framställd ur biogas eller ur biomassa som till exempel ved, flis, pellets, bark. Ett exempel på kemisk process som ger BTL-dieselolja är Fischer-Tropsch-processen. BTL-dieselolja kan alltså vara ett slags FT-diesel. Om biogas används kan även begreppet Gas to liquids (GTL) användas. Området utvecklas för närvarande snabbt och man har redan funnit vägar att omvandla biogas till flytande, syntetiska drivmedel via katalytiska processer. Genom att omvandla biogas till ett vätskeformigt bränsle skulle man kunna komma ifrån problemet med att behöva lagra och distribuera gas ombord på fordon.

Referenser

Se även 
 Förvätskning

Biobränslen
Framställningsprocesser för bränslen
Mjölkbar

Mjölkbar (från engelskans milk bar) är en äldre (cirka 1920-talet till 1960-talet) svensk beteckning för en enklare matservering med självservering utan utskänkningsrättigheter.

Historik

De första mjölkbarerna i Sverige etablerades i slutet av 1920-talet vid lantbruksmöten och bostadsutställningar. Bakom satsningen stod i början Föreningen Mjölkpropagandan, som bildats 1923 med stöd av både staten och lanthushållningssällskapen. Den kan sägas delvis vara inspirerad av den internationella nykterhetsrörelsen, men även ett främjande av inhemska jordbruksprodukter som i slutändan skulle bidra till en god folkhälsa. Barerna fick sitt genombrott i Sverige i och med Stockholmsutställningen 1930.

Enligt amerikansk förebild kunde man, förutom att dricka kall mjölk vid en bardisk, även äta enklare vardagsmat. Barerna var först med att låta gästerna servera sig själva vid disken, vilket uppfattades som fräscht och modernt. Till skillnad från kaféer och restauranger så lämnades inga drickspengar, och gästerna visste därmed redan från början vad måltiden skulle kosta. Från Stockholm spred sig sedan barerna över hela landet under 1930-talet. Typiskt för menyn var enkel svensk husmanskost, som till exempel falukorv, makaronilåda och pytt i panna.

Barerna låg ofta centralt eller i närheten av stora arbetsplatser. Gästerna bestod ofta av arbetare och ensamstående män och kvinnor som bodde i enklare hyresrum utan matlagningsmöjligheter. Storleksmässigt kunde barerna variera. I Björns trädgård öppnades i mitten av 1930-talet en mjölkbar för hela 350 gäster. En annan mjölkbar fanns 1939 i nyöppnade Bröderna Hedlunds industribyggnad i hörnet Gävlegatan och Solnavägen (dagens Norra Stationsgatan).

Med tiden blev skiljelinjerna mellan mjölkbarerna och andra enklare restauranger, som till exempel varuhusrestaurangerna, allt mer diffusa. Mjölkpropagandans dotterbolag AB Mjölkbaren köptes 1945 upp av ICA-restaurangerna och bildade Ringbaren, som en kedja för enklare brickluncher och middagsserveringar över hela landet. Kedjan existerade fram till 1982.

Polen
I Polen betecknar mjölkbar (polska: bar mleczny) en restaurang som serverar billig polsk husmanskost, vanligen vegetarisk.

Se även
Kafeteria
Automatrestaurang

Källor

Noter

Externa länkar

"Mjölkbar – Stockholm 1930" i Populär Historia nr 11, 2007
"Mjölkbaren – en av två i landet" i Arbetarbladet 4 augusti 2011
"På 1930-talet var det inne att gå på mjölkbar" i Land 22 maj 2015

Restauranger

es:Bar mleczny
nl:Bar mleczny
pl:Bar mleczny
pt:Bar Mleczny
Treuhandanstalt

Treuhandanstalt, ofta kallat Treuhand, var en myndighet som inför Tysklands återförening grundades i Östtyskland 1990 för att vid anslutningen till Västtyskland snabbast möjligt privatisera statligt ägda företag, folkägda företag (VEB). Myndigheten skulle se till att företagen effektiviserades och blev konkurrensfähiga, eller, om de inte bedömdes ha sådan potential, avveckla dem.

Treuhandanstalt (1990–1994) 

Treuhands inriktning på mesta möjliga, och snabbast möjliga privatisering, alternativt nedläggning, av företagen, går tillbaka till den lag, Gesetz zur Privatisierung und Reorganisation des volkseigenen Vermögens (Treuhandgesetz), som Östtysklands nyvalda parlament antog 17 juni 1990.

Miljontals anställda miste sina jobb när företag lades ner eller rationaliserades för att överleva. Det rörde sig om 12 534 folkägda företag, där antalet arbetsplatser på ett och ett halvt år minskade från 4 miljoner till 1,2 miljoner. Det totala antalet sysselsatta i det tidigare östtyska området minskade från cirka 9,8 miljoner hösten 1989 till 6,7 miljoner i slutet av 1991.

Treuhand fick hård kritik i öst för att gå alltför snabbt fram och samtidigt kritik i väst för att inte gå fram snabbt nog. Treuhandanstalts chef Detlev Rohwedder mördades 1 april 1991; ett mord som förblivit olöst. Han efterträddes av Birgit Breuel.

BvS (1995– ) 

Efter att huvudåtagandena ansågs fullgjorda 1994, skedde en omstrukturering där Treuhand från 1 januari 1995 fortsatte med vissa kvarstående uppdrag under nytt namn, Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (BvS). Med utgången av år 2000 upphörde dess operativa verksamhet och BvS fortsatte med endast förvaltande arbete till och med 2003. Från 1 januari 2004 pågår avveckling med målet att slutligen upplösa BvS.

Se även
Kombinat
Folkägt företag (VEB)

Källor

Noter

Övrigt 

Tysklands återförening
Tyska myndigheter
Organisationer bildade 1990
Alter Ostbahnhof

Alter Ostbahnhof var en järnvägsstation i Berlin några hundra meter norr om Ostbahnhof.

Alter Ostbahnhof
Friedrichshain
Nedlagda järnvägsstationer
Järnvägsstationer invigda 1867
Järnvägsstationer stängda 1882
1867 i Tyskland
Potsdamer Bahnhof

Potsdamer Bahnhof var en mindre järnvägsstation i Berlin som låg nära Anhalter Bahnhof. Idag finns nya Bahnhof Potsdamer Platz några hundra meter norr om den gamla stationen som idag är riven.

Potsdamer Bahnhof
Berlin-Mitte
Nedlagda järnvägsstationer
Järnvägsstationer invigda 1838
Järnvägsstationer stängda 1946
1838 i Tyskland

de:Bahnhof Berlin Potsdamer Platz#Potsdamer Bahnhof
Gas to liquids

Gas-to-liquids (GTL) står för att en gasformig råvara, till exempel naturgas, fackelgas, biogas, huvudsakligen innehållande metan, omvandlas till flytande drivmedel. Dessa är främst avsedda för konventionella fordon med dieselmotorer. Även flytande drivmedel för bensinmotorer och jetmotorer (turbiner, gasturbiner) kan tillverkas på detta sätt.

På senare år har man även utvunnit paraffinoljor för att tillverka motorolja, som då kan klassas som syntetiskt tillverkad olja.

GTL har många likheter med indirekta former av kolförvätskning och de utgör båda två olika undergrupper av generell förvätskning av kolväten. En av de vanligaste och mest etablerade tekniska lösningarna utgörs av Fischer-Tropsch-processen som kan användas för att omvandla allt från biomassa, kol och naturgas till flytande kolväten och syntetiska drivmedel. Andra vanliga processvägar utgörs av Mobilprocessen, som konverterar naturgas till metanol och slutligen bensin.

Se även
Fischer-Tropsch-processen 
Dieselolja 
Biomass to liquid
Kolförvätskning

Referenser

Bränslen
Energiteknik
To Whom It May Concern

To Whom It May Concern kan vara:

To Whom It May Concern (album av Nat King Cole) – ett album av Nat King Cole från 1959.
To Whom It May Concern (album av The Bee Gees) – ett album av Bee Gees, släppt 1972
To Whom It May Concern... – ett album av Freestyle Fellowship, släppt 1991.
To Whom It May Concern (album av Lisa Marie Presley) – ett album Lisa Marie Presley, släppt 2003.
 To Whom It May Concern (skådespel) – ett skådespel av Carol Hall från 1970-talet
Otto Suhr

Otto Ernst Heinrich Hermann Suhr, född 17 augusti 1894 i Oldenburg, död 30 augusti 1957 i Berlin, tysk politiker (SPD), regerande borgmästare i Västberlin 1955-1957.

Otto-Suhr-Institut på Freie Universität i Berlin är uppkallat efter Suhr liksom Otto-Suhr-Allee.

Ett arbete om näringslivets värld ur arbetares synvinkel brändes av nationalsocialister under de landsomfattande bokbålen i Nazityskland 1933.

Fotnoter

Tyska socialdemokrater
Regerande borgmästare i Berlin
Män
Födda 1894
Avlidna 1957
Personer från Oldenburg
Storkorset av första klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Lavotjkin LaGG-3

Lavotjkin-Gorbunov-Gudkov LaGG-3 (Лавочкин-Горбунов-Гудков ЛаГГ-3) eller helt enkelt Lavotjkin LaGG-3 var ett sovjetiskt jaktplan som tjänstgjorde under det andra världskriget. Det var en förbättring av det tidigare flygplanet LaGG-1 och var ett av de modernaste flygplanen i sovjetisk tjänst vid tiden för den tyska invasionen.

Utveckling 
LaGG-1 -konstruktionens största svaghet var dess svaga motor. En mera kraftfull version av dess Klimov M-105-motor testades. Resultatet var dock dåligt och utan en alternativ motor var ett lättare flygplan den enda lösningen. LaGG-teamet gick igenom konstruktionen och förenklade strukturen så mycket som möjligt. Fasta slats tillfördes vingarna för att förbättra stig- och manöveregenskaperna och ytterligare vikt inbesparades genom att man installerade en lättare bestyckning. LaGG-3 kom omedelbart att ersätta LaGG-1.

I jämförelse med dess motståndare Bf 109F var resultaten ändå inte gott nog när det kom till flygegenskaper och manövrerbarhet. Trots sin lättare konstruktion och kompressormatade motor var LaGG-3s motor för svag och flygplanet var inte populärt bland piloterna. Den nya plywood-konstruktionen fortsatte att vara av dålig kvalitet (liksom dess föregångare) och piloterna skämtade om att namnet, istället för att vara en akronym för tillverkarnas namn (Lavotjkin, Gorbunov och Gudkov), stod "LaGG" för lakirovannij garantirovannij grob ("fernissad garanterad grav" - лакированный гарантированный гроб). Vissa av flygplanen som levererades till fronten var upp till 40 km/h långsammare än vad de borde ha varit och vissa var inte flygdugliga alls. I strid var LaGG-3s största fördel dess starka konstruktion. Det laminerade träet brann inte, men splittrades ifall det träffades av spränggranater.

LaGG-3 förbättrades under produktionen vilket resulterade i 66 mindre varianter bland de 6 258 exemplar som byggdes. När man installerade en ny, stor stjärnmotor löstes slutligen effektproblemet och resultatet kom att bli det mycket uppskattade flygplanet Lavotjkin La-5.

Användning i Finland 
Det finländska flygvapnet tog år 1942 i bruk tre LaGG-3-jaktplan som nödlandat i Finland under fortsättningskriget. Flygplanstypen var i bruk fram till den 29 januari 1945.

Användare

Källor 
 Kalevi Keskinen, Kari Stenman, Klaus Niska: Venäläiset hävittäjät, Suomen ilmavoimien historia 7, Tietoteos, Forssa, 1993, 

Sovjetiska jaktflygplan
Sovjetiska stridsflygplan under andra världskriget
Finska stridsflygplan under andra världskriget
La-3
Eberhard Diepgen

Eberhard Diepgen, född 13 november 1941 i Berlin, tysk politiker (CDU), regerande borgmästare i Västberlin 1984-1989 och i det återförenade Berlin 1991-2001.

I samband med att den stora koalitionen sprack 2001 som en följd av Bankskandalen i Berlin blev Klaus Wowereit vald till ny borgmästare med röster från SPD, PDS och Grünen. Han efterträdde därmed Diepgen.

Källor 

Regerande borgmästare i Berlin
Alumner från Freie Universität Berlin
Män
Födda 1941
CDU-politiker
Levande personer
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Mottagare av Österrikiska förtjänstorden
Mottagare av Italienska republikens förtjänstorden
Mottagare av Terra Mariana-korsets orden
Trafalgar (musikalbum)

Trafalgar släpptes 1971 och var den brittisk-australiensiska popgruppen Bee Gees sjunde album. Singeln "How Can You Mend a Broken Heart?" var Bee Gees första singel som nådde placeringen #1 i USA.

Låtlista
Sida ett
 "How Can You Mend a Broken Heart?" (Barry Gibb/Robin Gibb) – 3:58
 "Israel" (B. Gibb) – 3:44
 "The Greatest Man in the World" (B. Gibb) – 4:17
 "It's Just the Way" (Maurice Gibb) – 2:33
 "Remembering" (B. Gibb/R. Gibb) – 4:01
 "Somebody Stop the Music" (B. Gibb/M. Gibb) – 3:31
Sida två
 "Trafalgar" (M. Gibb) – 3:53
 "Don't Wanna Live Inside Myself" (B. Gibb) – 5:24
 "When Do I" (B. Gibb/R. Gibb) – 3:57
 "Dearest" (B. Gibb/R. Gibb) – 3:52
 "Lion in Winter" (B. Gibb/R. Gibb) – 3:59
 "Walking Back to Waterloo" (B. Gibb/M. Gibb/R. Gibb) – 3:51

Album av The Bee Gees
Musikalbum 1971
Engelskspråkiga musikalbum
Iapetushavet

Iapetushavet var ett hav som låg mellan Laurentia och Baltika under den tidiga delen av paleozoikum, mellan 400 och 600 miljoner år sedan. Som ett slags föregångare till Atlanten blev det uppkallat efter titanen Iapetos som i grekisk mytologi var far till Atlas.

Externa länkar 
Earth.ox.ac.uk

Förhistoriska hav
To Whom It May Concern (album av The Bee Gees)

To Whom It May Concern släpptes 1972 och var den brittisk-australiensiska popgruppen Bee Gees åttonde album. Albumet sålde 175 000 exemplar världen över.

Låtlista
Sida ett
 Run to Me (Barry, Robin & Maurice Gibb)  - 3:13
 We Lost the Road (Barry & Robin Gibb)  - 3:28
 Never Been Alone (Robin Gibb)  - 3:15
 Paper Mache, Cabbages and Kings (Barry, Robin & Maurice Gibb)  : 5:01
 I Can Bring Love (Barry Gibb)  - 2:07
 I Held a Party (Barry, Robin & Maurice Gibb)  – 2:37
 Please Don't Turn Out the Lights (Barry, Robin & Maurice Gibb)  – 2:01 
Sida två
 Sea of Smiling Faces (Barry, Robin & Maurice Gibb)  – 3:09
 Bad Bad Dreams (Barry, Robin & Maurice Gibb)  – 3:49
 You Know It's for You (Maurice Gibb)  – 2:58
 Alive (Barry & Maurice Gibb)  – 4:04
 Road to Alaska (Barry, Robin & Maurice Gibb)  – 2:41
 Sweet Song of Summer (Barry, Robin & Maurice Gibb)  – 5:07

Album av The Bee Gees
Musikalbum 1972
Engelskspråkiga musikalbum
Bowlie Weekender

Bowlie Weekender var en musikfestival anordnad av Belle & Sebastian vid Pontin's Holiday Camp i Camber Sands i Sussex mellan fredagen den 23 och söndagen den 25 april 1999.

Festivalen var inspiration för All Tomorrow's Parties, en festival som hålls i samma arena i Sussex varje år sedan 2000.

Deltagare
 A.C. Acoustics
 Amphetameanies
 Belle & Sebastian
 Broadcast
 Camera Obscura
 Cinema
 Cornelius
 Dean Wareham och Sean Eden från Luna)
 The Delgados
 The Divine Comedy
 The Flaming Lips
 Vic Godard
 Godspeed You! Black Emperor
 The Ladybug Transistor
 Looper
 Mercury Rev
 The Pastels
 Salako
 Sleater-Kinney
 Sodastream
 Jon Spencer Blues Explosion
 Teenage Fanclub
 V-Twin
 Bill Wells Octet

DJ:ar 
 Jarvis Cocker
 Tim Gane
 Steve Lamacq
 Steve Mackey
 John Peel
 Justin Spear
 Andrew Symington

Musikfestivaler i Storbritannien