kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl von Siebold

Carl Theodor Ernst von Siebold, född 16 februari 1804 i Würzburg, död 7 april 1885 i München, var en tysk läkare och zoolog. Han var son till Elias von Siebold och bror till Caspar von Siebold.
 
Siebold blev medicine doktor 1828 och var under flera år direktor för barnmorskeanstalten i Danzig, men studerade samtidigt zoologi. Han utnämndes 1840 till professor i detta ämne i Erlangen och 1845 i Freiburg im Breisgau. År 1850 blev han professor i fysiologi i Breslau och 1853 i jämförande anatomi och zoologi i München.

Han var en av sin tids främsta zoologer och gjorde viktiga upptäckter om de lägre djurens anatomi och fysiologi. Hans märkligaste förtjänster är uppställandet av djurtypen urdjur samt hans iakttagelser över partenogenes och över generationsväxlingen.

År 1849 startade han tillsammans med Albert von Kölliker tidskriften "Zeitschrift für wissenschaftliche Zoologie". Denna fick stor betydelse för zoologins utveckling genom att den i motsats till den artbeskrivande och faunistiska riktningen inom zoologin i första hand var inriktad på morfologi, histologi och embryologi, vilket på den tiden var ett stort framsteg och som gjorde tidskriften till en av de allra viktigaste inom zoologin.

Siebolds många (197) publikationer är införda i nämnda tidskrift samt i bland annat "Archiv für Naturgeschichte"; vidare märks Lehrbuch der vergleichenden Anatomie der wirbellosen Thiere (1848). Han blev ledamot av svenska Vetenskapsakademien 1856.

Källor
 
 

Tyska läkare inom obstetrik och gynekologi
Tyska zoologer
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid Erlangens universitet
Personer verksamma vid Freiburgs universitet
Personer verksamma vid universitetet i Wrocław
Personer verksamma vid Münchens universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Würzburg
Födda 1804
Avlidna 1885
Män
Ugglan
Försvarsbeslutet 1977

Försvarsbeslutet 1977 även känd som regeringens proposition 1977/78:65 var ett försvarsbeslut som antogs i maj 1977 av riksdagen om hur försvarsmaktens fredsorganisation skulle se ut.

Bakgrund
Beslutet i sig var en av de första brytningarna mellan fyra borgerliga partierna och Socialdemokraterna, vid tidigare beslut hade blocken en föreställning om att en enighet ”skapade respekt utomlands”. Regeringen Fälldin beslutade att avsätta 51.875 miljoner kronor för perioden medan socialdemokraterna ville gå med på 50.500 miljoner kronor för samma period. Socialdemokraten Maj-Britt Theorin ansåg dock att försvaret skulle kompenseras för de allmänna prisstegringarna och med det lämna kostnaderna för försvaret oförändrade. 

De nya anslagen tvingade ändå försvarsmakten att under kommande 5-årsperiod att göra nedskärningar inom sin verksamhet, detta dels genom en personalminskning på 2.500 anställda fram till och med 1982 av de då 46.000 anställda. Försvarsmakten hade redan tidigare genom försvarsbeslutet 1972 minskat sin personalkår med 2.700 tjänster, dock de flesta civila. Nu ledde minskningen till att den centrala administrationen minskade och att officerarna i större utsträckning kom ut på förbanden.

Förändringar
De tydliga förbandsförändringar som märktes under försvarsbeslutsperioden var:

Referenser

Noter

Webbkällor

Vidare läsning

Politik i Sverige 1977
1977
The Empyrean

The Empyrean är ett album av John Frusciante, utgivet 2009.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av John Frusciante, om annat inte anges.

"Before the Beginning" - 9:09
"Song to the Siren" (Tim Buckley/Larry Beckett) - 3:33
"Unreachable" - 6:10
"God" - 3:23
"Dark/Light" - 8:30
"Heaven" - 4:03
"Enough of Me" - 4:14
"Central" - 7:16
"One More of Me" - 4:06
"After the Ending" - 3:38

Musikalbum 2009
Carpaccio

Carpaccio är en maträtt som oftast serveras som en förrätt (antipasto) eller andra huvudrätt (secondo), och är typisk för det italienska köket. Det klassiska receptet är att skiva rå oxfilé tunt och lägga upp på en tallrik. Därefter häller man på riven parmesanost, olivolja, basilika, havssalt, citron och eventuellt rostade pinjenötter. Till köttet fogas ofta grönsaker såsom rucola, selleri eller champinjoner. Ordet carpaccio har med tiden kommit att syfta på tillagningssättet med tunt skuret rått kött, och rätten kan tillagas på samma sätt med kalvkött, tonfisk eller lax.

Historia  
Enligt Arrigo Cipriani, ägaren av  Harry's Bar, uppfanns Carpaccio på Harry's Bar i Venedig, där den först serverades till grevinnan Amalia Nani Mocenigo år 1950 när hon informerade barens ägare att hennes läkare hade rekommenderat henne att bara äta rått kött. Rätten döptes till Carpaccio av Giuseppe Cipriani, barens tidigare ägare, med hänvisning till den venetianska målaren Vittore Carpaccio, eftersom färgerna i skålen påminde honom om målningar av Carpaccio.

Källor

Italienska maträtter
Siebold (släkt)

Siebold är en bayersk släkt, till vilken bland annat hört många framstående läkare.

Karl Kaspar von Siebold (1736-1807), anatom, kirurg, obstetriker, professor; far till 2, 3, 5 och 6.
Johann Georg Christoph von Siebold (1767-98), professor i Würzburg.
Johann Theodor Damian von Siebold (1771-1828), övermedicinalråd i Darmstadt.
Josepha von Siebold (1771-1849), obstetriker.
Johann Bartholomäus von Siebold (1774-1814), professor i Würzburg.
Adam Elias von Siebold (1775-1828), obstetriker, professor.
Charlotte von Siebold (1788-1859), gynekolog.
Philipp Franz von Siebold (1796-1866), naturforskare, forskningsresande (auktorsnamnet Siebold inom botaniken); son till 2.
Eduard Kaspar Jakob von Siebold (1801-61), obstetriker; son till 6.
Karl Theodor Ernst von Siebold (1804-85), obstetriker, zoolog (auktorsnamnet C.Siebold inom botaniken); bror till 8.

Tyska släkter
Edvard Fåhræus

Fredrik Edvard Fåhræus, född 26 augusti 1828 i Stockholm, död 2 oktober 1867 vid Drottningholms slott, var en svensk statistiker. 

Han var son till Johan Fredrik Fåhræus (1796–1865) och Immanuella Henrika Sturtzenbecker. Edvard Fåhræus gifte sig 1861 med Carolina Mathilda Nytzell. Han var far till Fredrik och Rudolf Fåhræus.

Efter Stockholms nya elementarskola 1846 studerade han vid Uppsala universitet, där han 1851 promoverades till filosofie magister. Han fick därefter en tillfällig tjänst som kanslist i ecklesiastikdepartementet och blev året därpå ordinarie kanslist. Han övergick därefter till en lärartjänst vid sin gamla skola i Stockholm där han 1856 blev befordrad till lektor. Som lärare i elementarskolan deltog han i utarbetandet av en engelsk lärobok.

Han lämnade läraryrket 1861 för en anställning på Statistiska centralbyrån som sekreterare. Där utarbetade han Administratif och statistisk handbok (1864, fjärde upplagan utgiven av Karl Sidenbladh 1879). Han redigerade även "Sveriges och Norges statskalender" 1862–1866.

När hans far avled 1865 tog han över dennes plats i Riddarhuset som ättens huvudman. Fåhræus deltog i den sista ståndsriksdagen (1865–1866), vid vilken han  väckte motion om upprättande av ett universitet i huvudstaden.

Hans sista mer uppmärksammade arbete var det betänkande han avgav som sekreterare i det särskilda utskott, för utredandet av svenska jordbrukets ställning, grundat på ett omfattande statistiskt arbetsmaterial.

Edvard Fåhræus är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bibliografi
Om riksdagen i Upsala 1675 (1851)
Försök till framställning af de slaviska folkstammarnes vandringar och tidigare öden (1853)
De Julino et Vineta atque de situ Iomsburgi (1854)

Källor

Noter 

Svenska statistiker
Edvard
Forskare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1828
Avlidna 1867
Män
Ugglan
SBH
Svenska forskare under 1800-talet
Sandplantör

Sandplantör eller Flygsandsplantör som det också kallades var ett lokalt yrke på 1800-talet på svenska västkusten och på kusterna runt Danmark.  Sandplantörens jobb gick ut på att förhindra sandförflyttningar genom att plantera olika växter i sanden vid kusterna. I Sverige har mestadels tall, pil och strandråg använts för att binda sanden. I modern tid har yrket ersatts av Landskapsarkitekten

Externa länkar 
Danska Wikipedia om kustsäkring

Historiska yrken
Black Rain (film)

Black Rain är en amerikansk actionfilm från 1989 i regi av Ridley Scott. I huvudrollerna ses Michael Douglas, Andy Garcia, Ken Takakura, Kate Capshaw och Yusaku Matsuda. Filmen utspelar sig i Japan och titelns Black Rain syftar på det svarta regn som föll efter atombombningarna av Hiroshima och Nagasaki.

Handling
Nick Conklin (Michael Douglas) arbetar som polis i New York. Han och arbetskollegan Charlie Vincent (Andy Garcia) tar fast en medlem av den japanska organiserade brottsligheten yakuza, en man vid namn Sato (Yusaku Matsuda). De får i uppdrag att flyga hem Sato till Osaka, Japan. Sato flyr när de landat i Japan och Nick och Charlie tar upp jakten tillsammans med den japanska polisen. De får främst hjälp av Masahiro Matsumoto (Ken Takakura). Japanska polisen är dock motsträviga och den instinktiva och liberale Nick har till en början svårt med samarbetet. Han träffar amerikanen Joyce (Kate Capshaw) på en brottsplats och hon hjälper Nick att förstå situationen. Det vissar sig att Sato är en uppkomling inom yakuzan och han ligger i krig med en av dess ledare, oyabun Sugai (Tomisaburo Wakayama). Enligt Sugai är Sato mer lik en amerikan än japan, då han endast bryr sig om pengar.
Yakuzan har skapat två tryckplåtar som ska trycka falska USA dollar, som en hämnd efter de amerikanska bombningarna av Japan under andra världskriget. En av tryckplåtarna stjäls dock av Sato när de ska vissas upp i New York. Charlie mördas av Sato och japanska polisen sätter Nick på ett plan hem till USA, men Nick hoppar av planet innan planet lyft. Med hjälp av Masahiro, Joyce och Sugai stoppar Nick Sato.

Amerikanska actionfilmer
Amerikanska filmer 1989
Osaka på film
Filmer i regi av Ridley Scott
Filmmusik av Hans Zimmer
Filmer från Paramount Pictures
Haakon Shetelig

Haakon Shetelig (fram till 1918 Schetelig), född 25 juni 1877, död 22 juli 1955, var en norsk arkeolog och museiman, bror till Jakob Schetelig, systerson till Tord Pedersen.

Shetelig deltog 1904-1905 i utgrävningen av Osebergfyndet och efter Gabriel Gustafsons död år 1915 ombesörjde han tillsammans med Anton Wilhelm Brøgger den fortsatta publiceringen av fyndet. Från 1914 var han professor vid Bergens Museum.

Noter

Externa länkar 

Norska arkeologer
Norskt museifolk
Födda 1877
Avlidna 1955
Män
Forskare från Bergen
Norska forskare under 1900-talet
Alumner från universitetet i Oslo
Arabisk musik

Arabisk musik (arabiska: موسيقى عربية; mūsīqā ʿarabīyyah) innehåller flera genrer och musikstilar, alltifrån klassisk arabisk musik till arabisk popmusik och från sekulariserad till religiös musik.

Arabisk musik, emedan den är oberoende och mycket levande, har en lång historia av samspel med många andra regionala musikaliska stilar och genrer. Det är en blandning av arabernas musik på arabiska halvön och musiken hos alla de folk som tillsammans utgör den arabiska världen idag. Dessutom påverkas den och har påverkats av forntida egyptisk, antik grekisk musik, persisk musik, kurdisk musik, assyrisk musik, turkisk musik, indisk musik, berbisk musik, afrikansk musik (swahili) och europeisk musik (flamenco).

Den somaliska muntliga traditionen omfattar en rad dikter och ordspråk, mycket av det ägnat åt sufihelgon och deras liv. Musiken förekommer i många varianter, bland annat i sånger för bröllop, krig, lovsång och hyllningar. Arabisk religiös musik inkluderar judisk, kristen och islamsk musik.

Bland de mest populära, moderna arabiska sångarna och sångerskorna idag kan nämnas Muhammed Abdou(Saudiarabien), Nancy Ajram (Libanon), Kazim Al Sahir (Irak), Amr Diab (Egypten), Tamer Hosni (Egypten), Cheb Khaled (Algeriet), Cheb Mami (Algeriet) och Samira Said (Marocko). Mohammed Assaf (Palestinian), Ragheb Alama (Lebanon), Haifa Wehbe (Lebanon).

Se även 
Raï, algerisk folkmusik

Musik i Asien
Musik i Afrika
Arabisk musik
Niklas Anger

Niklas Anger, född 14 juli 1977, är en svensk före detta ishockeyspelare, forward, som avslutade sin karriär i italienska andraligan för Val Gardena.

Karriär 
Anger lämnade moderklubben IFK Täby för Djurgårdens IF och spelade med klubbens juniorer varvat med enstaka matcher i A-laget fram till säsongen 1996/97 då han lånades ut till Arlanda Wings och Linköping HC i näst högsta serien. Säsongen efter representerade han Djurgården i 57 matcher i grundserie och slutspel och stod för åtta poäng. 

Inför säsongen 1998/99 erbjöds inte Anger någon fortsättning i Djurgården och valde istället att representera lokalkonkurrenten AIK. Anger stannade i AIK i tre säsonger men lämnade laget efter att klubben åkt ur Elitserien. Sista året i AIK var hans poängmässigt bästa med 32 poäng på 48 spelade grundseriematcher plus sju poäng på nio matcher i Kvalserien.

Året efter AIK:s degradering valde Anger spel i Brynäs IF där han stannade i två säsonger. Första året blev det spel i Kvalserien igen då Brynäs tvingades kvala. Anger drog ett av de tyngsta lassen i kvalet och blev Brynäs bästa poängplockare med 18 poäng på 10 matcher.

Inför säsongen 2004/05 sökte sig Anger vidare till Schweiz där han stannade i tre säsonger. Han representerade HC Sierre-Anniviers i andraligan och HC Ambri-Piotta (bara en match) och EHC Basel i högstaligan. Under Elitseriesäsongerna 2007/08 och 2008/09 representerade Anger återigen Djurgårdes IF för att inför säsongen 2009/10 skriva på för Timrå IK. Säsongen i Timrå IK blev ingen succé och Anger lämnade klubben efter några månader för spel i Basel i NLB, andraligan i Schweiz. Säsongen 2010/11 spelade Anger i Italien med Alleghe. 2011 skrev han på för Almtuna IS i svenska andraligan, Hockeyallsvenskan. Säsongen 2012/13 representerade han Val Gardena i italienska andraligan i åtta matcher.

Anger har totalt 20 A-landskamper och 53 matcher i juniorlandslaget varav två JVM-turneringar.

Externa länkar 

Födda 1977
Idrottare från Stockholm
Levande personer
Män
Spelare i AIK Ishockey
Spelare i Almtuna IS
Ishockeyspelare i Brynäs IF
Spelare i Djurgården Hockey
Spelare i EHC Basel
Spelare i HC Ambri-Piotta
Spelare i Linköping HC
Ishockeyspelare i Timrå IK
Spelare i Wings HC
Spelare valda i NHL Entry Draft 1995
Svenska ishockeyspelare
Spelare valda av Montreal Canadiens i NHL Entry Draft
David Schneider

David Schneider, född 24 augusti 1979, är en amerikansk ishockeyspelare som spelar för Ambri-Piotta i Italien.

Karriärstatisik

Födda 1979
Män
Amerikanska ishockeyspelare
Levande personer
Spelare i HC TPS
Spelare i Tappara
Spelare i Djurgården Hockey
Spelare i HPK
Spelare i Lukko
Spelare i Norfolk Admirals (2000–2015)
Ronnie Pettersson

Ronnie Pettersson, född 6 mars 1971, är en svensk ishockeyspelare som spelade för Djurgårdens IF. Efter säsongen 2008/2009 meddelade han att han inte kommer fortsätta spela ishockey på elitnivå.

 1990/1991 Djurgården Elitserien i ishockey 1990/1991
 1990/1991 Nacka HK  Division I i ishockey 1990/1991
 1991/1992 Nacka HK  Division I i ishockey 1991/1992
 1992/1993 Huddinge IK Division I i ishockey 1992/1993, Allsvenskan i ishockey 1993, Kvalserien till Elitserien i ishockey 1993
 1993/1994 Huddinge IK Division I i ishockey 1993/1994, Allsvenskan i ishockey 1994, Kvalserien till Elitserien i ishockey 1994
 1994/1995 Huddinge IK Division I i ishockey 1994/1995, Allsvenskan i ishockey 1995, Kvalserien till Elitserien i ishockey 1995 J20 superelit
 1995/1996 Huddinge IK Division I i ishockey 1995/1996, Allsvenskan i ishockey 1996, Kvalserien till Elitserien i ishockey 1996
 1996-2009 Djurgården Elitserien i ishockey

Män
Födda 1971
Svenska ishockeyspelare
Levande personer
Alexander Deilert

Alexander Deilert, född 10 februari 1989 i Stockholm, var en svensk professionell ishockeyspelare. Deilert är kusin med ishockeymålvakten Sebastian De Massa och bror till den professionella golfaren Isabella Deilert.

Hans moderklubb är FOC Farsta. Säsongen 2005/2006 spelade Deilert TV-pucken för Stockholms län och laget slutade på 3:e plats i turneringen. Deilert var den back som noterades för flest assist i hela turneringen och han blev tilldelad Lill-Strimmas stipendium som turneringens bästa back.

Under säsongen 2011/2012 meddelade Deilert att han skrivit på för SC Riessersee i den tyska andraligan.
Han spelade tidigare även golf på tredje högsta nivå i sin klubb och blev bland annat 5:a i KM en gång, men satsar numera fullt ut på ishockeyn. Efter en långtidsskada som Deilert ådrog sig så meddeladehan efter säsongen 22/23 att han lägger skridskorna på hyllan.

Referenser

Män
Födda 1989
Svenska ishockeyspelare
Levande personer
Spelare i Djurgården Hockey
Ishockeyspelare i Leksands IF
Ishockeyspelare i Mora IK
Mottagare av Lill-Strimmas stipendium
Idrottare från Stockholm
Spelare valda i NHL Entry Draft 2008
Spelare valda av Calgary Flames i NHL Entry Draft
Oscar von Sivers

Oscar von Sivers, tidigare Oscar Eklund, född 27 augusti 1988 i Stockholm, är en svensk professionell ishockeyspelare som spelar för Södertälje SK i Hockeyallsvenskan. Hans moderklubb är AIK.

Han gästade 08 Hockey (12 januari 2011) där det sades att han är den mest underskattade spelaren i Djurgårdens IF och Elitserien. Han har också spelat för finska Oulun Kärpät och HIFK i FM-ligan.

Meriter 
 SM-silver med Djurgårdens IF 2010

Män
Födda 1988
Spelare i AIK Ishockey
Spelare i Djurgården Hockey
Spelare i Oulun Kärpät
Spelare i HIFK Hockey
Ishockeyspelare i Brynäs IF
Svenska Hockeyligan
Svenska ishockeyspelare
Levande personer
Idrottare från Stockholm
Timmy Pettersson

Timmy Pettersson, född 15 mars 1977 i Gislaved, är en svensk professionell före detta ishockeyspelare som senast spelade för Djurgården Hockey i Hockeyallsvenskan.

Klubbar 
  Gislaveds SK Moderklubb
  Frölunda HC 1994–2002
  HV71 2002–2004
  Södertälje SK 2003–2006
  Djurgården Hockey 2006–2010, 2012–2014
  Severstal Tjerepovets 2010–2011
  ERC Ingolstadt 2011–2012

Externa länkar 
 
 
 

Män
Födda 1977
Svenska ishockeyspelare
Spelare i Djurgården Hockey
Levande personer
Ishockeyspelare i Gislaveds SK
Spelare i Frölunda HC
Ishockeyspelare i HV71
Ishockeyspelare i Södertälje SK
Spelare i Severstal Tjerepovets
Spelare i ERC Ingolstadt
Personer från Gislaved
Tropa de Elite

Tropa de Elite är en brasiliansk film från 2007 i regi av José Padilha och med filmmanus av Bráulio Mantovani. Filmen bygger på sanna händelser i Rio de Janeiros ökända slumområden och ger en semifiktiv inblick i de dagliga rutinerna hos BOPE (portugisiska: Batalhão de Operações Policiais Especiais) – en elitgrupp inom militärpolisen i delstaten Rio de Janeiro.

Filmen är baserad på boken Elite da Tropa, publicerad 2006 och skriven av sociologen Luiz Eduardo Soares och två BOPE-officerare, Major André Batista och Kapten Rodrigo Pimentel. Filmen vann Guldbjörnen vid Filmfestivalen i Berlin 2008.

Handling 
Barndomsvännerna Neto och Matias (spelade av Caio Junqueira och André Ramiro) är två nyrekryterade poliser i staden Rio de Janeiro. De kastas in i det våldsamma drogkriget i Rios slumkvarter – där mord, gängstrider och polisbrutalitet är vardag - och tvingas välja mellan korruption eller ideal. Till slut väljer de att söka till en speciell elitstyrka, BOPE, som är tränade att döda och vars uppgift är att ta död på drogproblemen i staden. De för krig mot knarkkungarna i Rios fattiga favelor.

När Påven ska komma på statsbesök och hans logi bara ligger något kvarter från den problematiska slummen blir läget akut, och för att skydda Guds representant på jorden måste BOPE rensa upp en hel favela. I toppen av Tropa de Elite finns den sargade och stressade Kapten Nascimento (Wagner Moura). Nascimento, som ska få sitt första barn och inte längre klarar av att offra sin egen mänsklighet för att få ingå i elitstyrkan, söker sin ersättare i två kandidater. Vem ska det bli? Neto eller Matias?

Externa länkar 
 
 Officiell webbplats
 Svensk webbplats

Filmer 2007
Brasilianska actionfilmer
Filmer tilldelade Guldbjörnen
Filmer från The Weinstein Company
Justin Louis

Justin Louis, född 20 februari 1967 är en kanadensisk skådespelare av portougisk börd.

Han föddes som Luis Ferreira i Terceira, Açores, Portugal. Hans föräldrar immigrerade från Portugal till Kanada när han var liten och växte upp i North York, Ontario. Louis medverkar i den kanadensiska tv-serien Durham County. Hans övriga roller inkluderar 1-800-Missing, Dawn of the Dead, 24, CSI: Miami , The Outer Limits, Star Trek: Voyager, The Marsh, och Kameleonten. Han medverkade även i filmen Saw IV i rollen som Art Blank.

Den 16 januari bekräftades det att han kommer att spela Everett Young, en av huvudrollerna i den tredje Stargate tv-serien, Stargate Universe.

Referenser

Externa länkar 
 

Födda 1967
Kanadensiska skådespelare
Män
Levande personer
Oroligheterna i Tibet 2008

Oroligheterna i Tibet 2008 berodde på en serie av åtgärder som vidtogs för att protestera mot regeringens politik i Tibet. Oroligheterna började med demonstrationer den 10 mars 2008, den 49:e årsdagen av det misslyckade upproret i Tibet 1959 mot Pekings styre. Protesterna och de efterföljande kravallerna inleddes när 300 munkar krävde att andra munkar fängslade sedan hösten skulle friges, men strax därefter kom politiska krav upp till ytan och protesterna blev våldsamma. Tibetaner attackerade icke-tibetanska etniska grupper. Upplopp, anlagda bränder och plundringar inleddes den 14 mars. Protesterna spreds senare utanför den autonoma regionen Tibet och enligt vissa källor skedde inte mindre än 125 protester, varav de flesta var fredliga och skedde i provinser som Sichuan, Gansu och Qinghai. Den kinesiska regeringen svarade med att sätta i styrkor från Folkets beväpnade polis för att undertrycka rörelsen.

Folkrepubliken Kinas premiärminister Wen Jiabao anklagade Tenzin Gyatso, den 14:e och nuvarande Dalai Lama, för att vara hjärnan bakom våldet, medan Dalai Lama förnekade anklagelserna och menade att upproren orsakades av ett stort missnöje i Tibet. Spänningen mellan dessa två viktiga personer fram till OS i Peking 2008 har dragit stor internationell uppmärksamhet till kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Kina.

Källor 

 

2008 i Kina
Kravaller
Tibet under 2000-talet
Demonstrationer i Kina
WP:Projekt Kina
Adolf Fredriks kyrkogata

Adolf Fredriks kyrkogata är en gata på Norrmalm i Stockholm. Gatan sträcker sig från Luntmakargatan i öster till Drottninggatan i väster. Gatan delas av Sveavägen och fick sitt nuvarande namn i samband med den omfattande namnrevisionen i Stockholm 1885.

Historik

Adolf Fredriks kyrkogata har sitt namn efter Adolf Fredriks kyrka, som ligger norr om gatans mellersta del. Kyrkan invigdes 1774 och innan dess hade vägavsnittet namn som S:t Olofsgatan, S:t Olofs tvärgränd, S:t Olofs kyrkogata. De var samtliga uppkallade efter S:t Olofs kapell, ett träkapell som var Adolf Fredriks kyrkas föregångare och revs i maj 1744. Andra namn var Barnhus Kyrkogatan och Barnhusgränden efter närbelägna Allmänna Barnhuset. Sedan kyrkan invigdes 1774 etablerades namnet Adolf Fredriks södra kyrkogata som 1885 ändrades till nuvarande namn.

Byggnader (urval)
 Adolf Fredriks kyrka, uppkallad efter kung Adolf Fredrik, ritad av arkitekt Carl Fredrik Adelcrantz och invigd den 27 november 1774.  På kyrkogården fann Olof Palme sin sista vila.
 Största profana byggnad vid Adolf Fredriks kyrkogata är byggnaden för tidigare  Riksförsäkringsanstalten, ritad av Sigurd Lewerentz och byggd mellan 1930 och 1932. Byggnaden är sedan oktober 1993 ett lagskyddat byggnadsminne.
 Vid Adolf Fredriks kyrkogata 10 ligger Fenixpalatset, granne med Riksförsäkringsanstalten. Fenixpalatset var en restaurang och ett känt nöjesetablissemang invigt 1912. Idag finns Citykyrkan i byggnaden.
 I hörnet  Sveavägen 48 ligger före detta Ateneum för flickor, en skola byggd 1910 i jugendstil efter ritningar av arkitektfirman Hagström & Ekman.

Bilder, byggnader i urval

Referenser

Externa länkar

 Stockholmskällan har media beträffande Adolf Fredriks kyrkogata.

Gator och torg på Norrmalm