kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fläckgluttsnäppa

Fläckgluttsnäppa (Tringa guttifer) är en starkt hotad östasiatisk fågel i familjen snäppor inom ordningen vadarfåglar.

Utseende 
Fläckgluttsnäppan är en relativt kraftigt byggd Tringa-vadare, 29–32 centimeter lång och med en vikt på 136–158 gram. I häckningsdräkt är fågeln kraftigt markerad, med vita fläckar på den svartaktiga ovansidan, kraftigt streckad på huvud och nacke och svartfläckig på bröst och flanker. Den är som namnet antyder mest lik gluttsnäppan (Tringa nebularia), men har kortare och mer gulaktiga ben och med nästan rak tvåfärgad näbb. I flykten syns en enhetligt grå stjärt och den gluttsnäppeliknande vita ryggkilen, men fötterna sticker inte ut bakom stjärten. 

I vinterdräkt är ovansidan grå med kontrastrerande bruna mindre vingtäckare, medan hals och huvud är mycket blekare och bröst och flanker saknar fläckar helt. Den anses vara mer tystlåten än gluttsnäppan.

Utbredning 
Fläckgluttsnäppan häckar i östra Sibirien, mer specifikt utmed Ochotska havets sydvästra och norra kust i Magadan, Chabarovsk, möjligen västra Kamtjatkahalvön, liksom på Sachalin. Den övervintrar i södra och sydöstra Asien i Bangladesh, Kambodja, Kina, Myanmar, Thailand och Vietnam. Under flyttningstid påträffas den framför allt i Kina, Taiwan och Sydkorea. Observationer i Australien, Filippinerna, Indien, Indonesien, Japan, Myanmar, Nordkorea, Singapore och Sri Lanka kan röra sig om övervintrande eller förbiflyttande fåglar.

Ekologi 
Fläckgluttsnäppan häckar i områden med lärkskogar, kustmader och dyiga stränder för födosök. Vintertid besöker den framför allt vidsträckta dystränder och grunda laguner, men även mangroveträsk, fuktängar, saliner och risfält och dyiga stränder.

Häckning 
Till skillnad från andra Tringa-vadare bygger fåglarna sina egna bon. Paren häckar ensamma eller i små kolonier med tre till tio par. Den lägger fyra ägg i juni eller tidigt i juli som båda könen ruvar.

Status och hot 
Endast 1 000-2 000 individer av fläckgluttsnäppa tros återstå efter att man noterat att den minskat kraftigt. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som starkt hotad. Den tros minska på grund av omvandling av både häckningsmiljön, viktiga rastplatser och övervintringsområde till jordbruks- och industriella ändamål.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Snäppor
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Endemiska fågelarter i Ryssland
Busset

Busset är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Cusset-Sud som ligger i arrondissementet Vichy. År  hade Busset  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Busset

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Rostbukig frösnäppa

Rostbukig frösnäppa (Attagis gayi) är den största av fyra arter i den sydamerikanska fågelfamiljen frösnäppor, vadarfåglar som anpassat sig till en vegetabilisk föda.

Utseende 
Rostbukig frösnäppa ser på marken ytligt ut som en rapphöna i kroppsbyggnad och näbbform. I flykten ger dock de spetsiga vingarna mer intrycket av vadare eller flyghöns. Arten är med en längd på 27–32 centimeter den största i familjen. Den är mycket kraftig och väger 300–400 gram. Nominatformen har fjälligt roströd undersida och rödbrun bandad ovansida, medan latreillii är djupare kastanjefärgad under och mörkare ovan och simonsi mitt emellan.

Läte 
Vid uppflog hörs ett raspigt "tchaa", likt en beckasin men tydligt ljudligare.

Utbredning och systematik 
Rostbukig frösnäppa förekommer i Anderna och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Attagis gayi gayi – Anderna i Chile och Argentina till Tierra del Fuego
 Attagis gayi latreillii – Anderna i norra Ecuador
 Attagis gayi simonsi – Anderna från Peru till norra Chile och nordvästligaste Argentina

Ekologi 
Arten återfinns högt upp i Anderna upp till 4.000 meter över havet, i södra delen av utbredningsområdet ner till 1.000 meter över havet. Den är mycket tålig och förflyttar sig inte till lägre regioner ens under svåra väderförhållanden. Den lägger två till tre ägg i en grop i marken. Fågelungarna kan liksom andra vadarfåglar gå och födosöka direkt efter kläckning.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population som tros vara stabil. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Claude Gay (1800-1873) fransk zoolog och samlare verksam i Chile och Peru 1828-1842.  Arten har på svenska även kallats rostbukad frösnäppa.

Referenser 
Artikeln bygger delvis på en översättning från engelskspråkiga wikipedias artikel Rufous-bellied Seedsnipe, läst 2018-01-03 som anger följande källa:

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Frösnäppor
Fåglar i neotropiska regionen
Buxières-les-Mines

Buxières-les-Mines är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Bourbon-l'Archambault som ligger i arrondissementet Moulins. År  hade Buxières-les-Mines  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Buxières-les-Mines

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor

Externa länkar

Kommuner i Allier
Vitbukig frösnäppa

Vitbukig frösnäppa (Attagis malouinus) är en av fyra arter i den sydamerikanska fågelfamiljen frösnäppor, vadarfåglar som anpassat sig till en vegetabilisk föda. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Vitbukig frösnäppa är em 26,5–29 cm lång kryptiskt tecknad fågel, påminnande om en ripa i utseendet. Ovansidan och det mesta av undersidan är tätt fläckad och fjällad i svart, beige och kanelbrunt, tydligt kontrasterande mot vit haka och buk. I flykten syns vita större och mellersta undre vingtäckare och axillarer. Hos honan är avgränsningen mellan det fjällade bröstet och den vita undersidan inte lika tydlig. Vid uppflog hörs upprörda "tu-whit tu-whit" eller "too-ee too-ee...".

Levnadssätt 
Arten hittas på vindpinade bergsryggar eller på hedar, framför allt med kråkbäret Empetrum rubrum och Azorella, där en stenig sluttning möter en bäck eller en liten våtmark. Den häckar på mellan 650 och 2000 meters höjd. Utanför häckningstid hittas den huvudsakligen i steniga partier på den patagonska stäppen, till exempel utmed torra floddalar eller breda stränder vid delvis uttorkade sjöar. Födan består av kråkbär och annat växtmaterial.

Häckning 
Ägg har noterats från januari, men även stora ungar samma månad. Boet är en grop i marken som fodrats med växter som mossa och lavar. Däri lägger den fyra olivgula ägg med svarta teckningar.

Utbredning och systematik 
Vitbukig frösnäppa förekommer i södra Argentina, södra Chile, Kap Horn-arkipelagen och Falklandsöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn syftar på Falklandsöarna, på franska "Îles Malouines", uppkallade efter franska fiskare och upptäcktsresande från Saint-Malo.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Frösnäppor
Fåglar i neotropiska regionen
La Celle, Allier

La Celle är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Marcillat-en-Combraille som ligger i arrondissementet Montluçon. År  hade La Celle  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen La Celle

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Gråbröstad frösnäppa

Gråbröstad frösnäppa (Thinocorus orbignyianus) är en fågel i familjen frösnäppor, sydamerikanska vadarfåglar som anpassat sig till en vegetarisk diet.

Kännetecken

Utseende 
Gråbröstad frösnäppa är med kroppslängden 21,5–24 cm en roskarlstor fågel, tydligt större än mindre frösnäppa men betydligt mindre och slankare än de två frösnäpporna i släktet Attagis. Fjäderdräkten skiljer sig avsevärt åt mellan könen. Hanen har rent blågrått på huvud, hals och bröst, förutom en liten vit strupfläck inramat av svart. Den är också brunaktig på tygel och örontäckare, medan bakre delen av hjässan är beigebrun med mörkbruna streck. Resten av undersidan är beigevit, på flankerna med mörkbrun bandning. Ovansidan är brun, med mörkbruna fjädercentra och gulbruna spetsar. De två yttersta handpennorna har vita spolstreck. Undersidan av vingen är kontrastrikt tecknad, vita med svart på axillarer samt mindre och mellersta täckarna. Honan saknar hanens blågråa färg och strupfläcken är mer beigevit och endast svagt inramad, av brunt. Hjässa, hals och bröst har kallt beigebrun anstrykning och är oregelbundet streckad i mörkbrunt.
 
Arten är mycket lik sin nära släkting mindre frösnäppa, men skiljer sig på större storlek, mörkare varmbrun ovansida, utbredd bandning på flankerna och mer enfärgade vingar utan tydlig ljus bakkant. Hanen är djupare blågrå och uppvisar aldrig den svarta linjen på strupen. Honan är mer streckad på bröstet och inramningen av strupfläcken är mindre tydlig.

Läten 
Flyktlätet är ett tvåstavigt "wuk-wuk". Sången avges i flykten eller från en sten, ett duvlikt "puku-puku" som hörs två till tre gånger i sekunden i upp till fem minuter.

Utbredning och systematik 
Gråbröstad frösnäppa delas in i två underarter med följande utbredning:
 Thinocorus orbignyianus ingae – förekommer i Anderna från norra Peru till norra Chile och nordvästra Argentina
 Thinocorus orbignyianus orbignyianus – förekommer i Anderna från norra mellersta Chile och Argentina till Tierra del Fuego

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till mellan 10.000 och 25.000 individer.

Levnadssätt 
Gråbröstad frösnäppa är en bergslevande fågel som i norr påträffas högt uppe i punazonen i Anderna, ibland över 4000 meters höjd, men söderut i lägre liggande områden, i Tierra del Fuego till och med nära kusten. När den störs står den blickstill och när den väl tar till vingarna lyfter den med snabba och grunda vingslag i sicksackflykt. Födan består av knoppar och löv från örter. Den häckar enstaka, med ägg funna i oktober–november, men också under andra tider på året som i januari–februari.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Alcide Charles Victor Marie Dessalines d’Orbigny (1802-1857), fransk naturforskare, upptäcktsresande och samlare i tropiska Amerika.

Referenser

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Frösnäppor
Fåglar i neotropiska regionen
Cérilly, Allier

Cérilly är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i centrala Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Cérilly som ligger i arrondissementet Montluçon. År  hade Cérilly  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cérilly

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Mindre frösnäppa

Mindre frösnäppa (Thinocorus rumicivorus) är den minsta arten i familjen frösnäppor, sydamerikanska vadarfåglar som anpassat sig till en vegetarisk diet.

Utseende
Mindre frösnäppa är som namnet avslöjar minst i den lilla familjen frösnäppor. Den har kort stjärt och långa spetsiga vingar, gulgröna ben och en askfärgad konisk näbb, nästan finkartad eller som den hos flyghöns (Pterocliformes). Adulta hanar har grått på ansikte, hals och bröst med svarta linjer på strupen som bildar ett upp-och-nervänt T.

Utbredning och systematik 
Mindre frösnäppa delas här in i fyra underarter med följande utbredning:
 Thinocorus rumicivorus cuneicauda – låglänta områden i nordvästra Peru (norrut till Lambayeque) söderut till norra Chile (Tarapacá); tidigare även i sydvästra Ecuador på Santa Elena-halvön, men verkar vara utdöd
 Thinocorus rumicivorus bolivianus – förekommer på altiplano från södra Peru till norra Chile och nordvästligaste Argentina
 Thinocorus rumicivorus rumicivorus – förekommer från Patagonien till Eldslandet, övervintrar i centrala Argentina och Chile

Arten har även påträffats i Brasilien, Falklandsöarna och Antarktis.

Levnadssätt
Mindre frösnäppa påträffas i höglänta gräsmarker och betesmarker, men kan också ses på alltifrån sandstränder till stäpp, till och med ökenområden i norra Chile. Honan lägger och ruvar fyra ägg i en uppskrapad grop i marken. Som namnet avslöjar lever fågeln olikt de flesta andra vadare mestadels av frön, men även löv och knoppar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Frösnäppor
Fåglar i neotropiska regionen
Visingsöleden

Visingsöleden är en kommunägd avgiftsbelagd färjeled, som drivs Trafikverket Färjerederiet. Färjan trafikerar sträckan mellan Gränna hamn och Visingsö hamn i Jönköpings kommun, vilken är 6,2 kilometer lång. Överfartstiden är omkring 30 minuter.

Färjeleden drivs sedan 1 januari 2012 av Trafikverket Färjerederiet på uppdrag av Jönköpings kommun. Kommunen, före 1971 Visingsö landskommun, hade då själva drivit trafiken sedan 1960. 

Färjan M/S Braheborg började trafikera leden 2014.
Trafiken bedrevs tidigare med de två bilfärjorna Ebba Brahe och Christina Brahe, vilka tar 22 respektive 14 personbilar. Under sommarhalvåret trafikerades leden tidigare även av passagerarfartyget M/S Madame Tingley.

Bildgalleri

Källor 
Visingsötrafiken på Trafikverkets webbplats
Fakta om fartyg Visingsöleden på www.faktaomfartyg.se]

Externa länkar
Bild av hamnen på Visingsö

Färjelinjer inom Sverige
Transport i Gränna
Visingsö
Vättern
Insjöfart i Sverige
Lärkspringhöna

Lärkspringhöna (Ortyxelos meiffrenii) är en afrikansk fågel i familjen springhöns inom ordningen vadarfåglar.

Kännetecken

Utseende 
Lärkspringhönan är en liten marklevande fågel, endast tio till 13 centimeter lång, som ser lite ut som en miniatyrökenlöpare. Jämfört med andra springhöns har den längre vingar och stjärt. Ovansidan är sandrostfärgad och undersidan huvudsakligen vitaktig. I flykten syns ett karakteristiskt mönster på vingarna där vita handtäckare kontrasterar med svarta vitspetsade vingpennorna och formar ett distinkt diagonalt band på ovansidan av vingen. Honor är något mörkare än hanar, medan ungfåglar är blekare.

Läten 
Lärkspringhönan låter höra en mjuk och mörk vissling.

Utbredning och systematik 
Lärkspringhöna placeras som enda art i släktet Ortyxelos. Fågeln förekommer i Sahel i Afrika söder om Sahara, från södra Mauretanien och Senegal österut till norra Kamerun södra Tchad och Sudan och diskontinuerligt genom södra Etiopien, nordöstra Uganda, norra och nordöstra Kenya och nordöstra Tanzania, med en isolerad population i södra Ghana och möjligen på andra platser i Västafrika. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt
Lärkspringhönan påträffas vanligtvis enstaka eller i par i torra gräsmarker och törnbuskmarker. Den trycker länge och flyger upp först när man är nära att trampa på den, då med en ryckig böljande flykt något lik en lärka, därav namnet. Den häckar under torrperioden och rör sig norrut innan regnsäsongen kommer. Den tenderar att vara mer aktiv nattetid och ljuder en låg vissling som när vinden blåser genom ett rör under nätter med månsken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med okänd utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Guillaume Michel Jérôme Meiffren-Laugier Baron de Chartrouse (1772-1843), fransk politiker, ornitolog, botaniker, antikvarie och samlare.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Springhöns
Fåglar i etiopiska regionen
Cesset

Cesset är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Saint-Pourçain-sur-Sioule som ligger i arrondissementet Moulins. År  hade Cesset  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cesset

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Rostryggig springhöna

Rostryggig springhöna (Turnix castanotus) är en fågel i familjen springhöns inom ordningen vadarfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer lokalt i kustnära norra Australien och på öar därutanför. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Rostryggig springhöna har ett begränsat utbredningsområde och ett stabilt bestånd bestående av cirka 50 000 vuxna individer. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Springhöns
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
La Chabanne

La Chabanne är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Le Mayet-de-Montagne som ligger i arrondissementet Vichy. År  hade La Chabanne  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen La Chabanne

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Sumbaspringhöna

Sumbaspringhöna (Turnix everetti) är en fågel i familjen springhöns inom ordningen vadarfåglar som är begränsad till en ö i Indonesien.

Utseende 
Sumbaspringhönan är en liten och kortbent springhöna med en kroppslängd på endast 13-14 centimeter. Ovansidan är marmorerad i svart, gulbrunt, grått och vitt, vingtäckarna mer åt det rödbruna hållet. Även bröstet är rödbrunt, med svartvit fjällning på halssidorna. Strupe och buk är vita, den kraftiga näbben är blågrå och benen rosa. Gråryggig springhöna (T. maculosa) som även förekommer på Sumba har en liten och gul näbb, gula ben, det rödbruna är mer utbrett på undersidan och svarta fläckar syns på bröstsidorna. Artens läte har ej dokumenterats.

Utbredning och systematik 
Arten förekommer enbart på ön Sumba i Små Sundaöarna i Indonesien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Fågeln bebor torra gräsmarker och buskområden från havsnivå till 220 meters höjd och verkar mindre vanlig i jordbruksområden. Alla fynd har gjort i fem till sju decimeter högt gräs. Den ses ibland (och kan eventuellt konkurrera med) andra springhöns och vaktlar. Det har föreslagits att arterna intar olika nischer efter näbbens utseende, där sumbaspringhönans relativt grova näbb är anpassad till de grövre fröna.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som sårbar på basis av det högst begränsade utbredningsområdet, den lilla världspopulationen på uppskattningsvis endast 2.500-10.000 vuxna individer och det faktum att den tros minska till följd av habitatförstörelse. Arten har inte påträffats i områden påverkade av människan.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Alfred Hart Everett (1848-1898), engelsk kolonial administratör i Sarawak 1872-1890, naturforskare och samlare av specimen i Filippinerna och Ostindien.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection

Springhöns
Endemiska fågelarter på Sumba
Fåglar i australiska regionen
Kapspringhöna

Kapspringhöna (Turnix hottentottus) är en utrotningshotad  vadarfågel i familjen springhöns, endemisk för västra Kapprovinsen i Sydafrika. Den är diskret i sina vanor och mycket lite är känt om dess ekologi.

Utseende och läte 
Kapspringhönan är en mycket liten och satt springhöna som mäter 14–16 cm och väger 40–50 gram. Den har mycket kort stjärt och korta, rundade vingar. Den har vit buk, ljust rödbrun hals och huvud, kraftigt vattrad kroppssida i rödbrunt, vitt och svart. Ovansidan är vattrad i brunt där den ljusa brämen på handpennorna bildar ett kryptiskt mönster. De övre vingtäckarna är ljust sandfärgade. Övergumpen och ovansidan stjärten är svartaktig, vilket kontraster kraftigt med resten av ovansidan när den flyger. Lätet är ett lågt "hoom hoom hoom" med mycket korta pauser emellan.

Utbredning och systematik 
Kapspringhöna förekommer enbart i Kapprovinsen i södra Sydafrika. Tidigare behandlades savannspringhöna (Turnix nanus) som underart till hottentottus.

Ekologi 

Den uppträder ofta ensam, men kan förekomma i par under häckningssäsongen. De lever i en buskvegetation som kallas fynbos i bergsområden, där den föredrar områden med lågt, glesväxande gräs ur familjen Restionaceae. Om vegetionen blir för tät kan den lämna området, vilket möjligen skapar lokala populationsrörelser som följer brandcykler. Den förekommer även i strandbuskmark, så kallade strandveld. Det finns observationer som indikerar att den häckar i september till december.

Status och hot 
Kapspringhönans bestånd uppskattas till mellan drygt 22 000 och knappt 89 000 vuxna individer. Den tros minska i antal till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Springhöns
Fåglar i etiopiska regionen
Chambérat

Chambérat är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Huriel som ligger i arrondissementet Montluçon. År  hade Chambérat  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Chambérat

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Gråryggig springhöna

Gråryggig springhöna (Turnix maculosus) är en fågel i familjen springhöns som länge betraktades som hönsfåglar, men som trots sitt likartade utseende egentligen tillhör ordningen vadarfåglar. Den förekommer i fuktiga gräsmarker i den australiska regionen. Arten minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Gråryggig springhöna är en mycket liten (12–16 cm) hönsliknande fågel. Karakteristiskt är ett rödbrunt halsband, gul näbb och tydliga svarta fläckar från under ögat till vingen. Vid uppflog syns ljusa vingfläckar som kontrasterar mot mörkare rygg och vingspetsar. Lätet är ett mjukt och dämpat "oom-oom-oom-oom" där slutet på varje ton är stigande.

Utbredning och systematik 
Gråryggig springhöna förekommer från Sulawesi till Australien och delas in i hela 14 underarter med följande utbredning:
 Turnix maculosus beccarii – Sulawesi, Pulau Muna och Tomia (Tukangbesiöarna)
 Turnix maculosus kinneari – Peleng (Banggaiöarna utanför östra Sulawesi)
 Turnix maculosus obiensis – Obi, Kai Kecil (Kaiöarna) samt Babaröarna
 Turnix maculosus sumbanus – Sumba (Små Sundaöarna)
 Turnix maculosus floresianus – Små Sundaöarna (Sumbawa, Komodo, Padar, Flores och Alor)
 Turnix maculosus maculosus – Små Sundaöarna (Roti, Semau, Timor, Wetaröarna, Moa och Kisar)
 Turnix maculosus savuensis – Savu (Små Sundaöarna)
 Turnix maculosus saturatus – Bismarcköarna (Niu Briten och Duke of York-öarna)
 Turnix maculosus furvus – Huonhalvön (nordöstra Nya Guinea)
 Turnix maculosus giluwensis – östcentrala Nya Guinea
 Turnix maculosus horsbrughi – södra Nya Guinea
 Turnix maculosus mayri – Louisiaderna
 Turnix maculosus salamonis – Guadalcanal (Salomonöarna)
 Turnix maculosus melanotus – norra och östra Australien

Levnadssätt 
Gråryggig springhöna bebor täta fuktiga gräsmarker, där den är mycket tillbakadragen och ses ofta endast när den skräms upp. Liksom andra springhöns har den ett polyandriskt häckningsbeteende, där honan parar sig med flera hanar. Det är honan som är mer färgglatt tecknad, initierar parning och bygger boet, medan den blekare tecknade hanen ruvar äggen och tar hand om ungarna.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad.  IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Springhöns
Fåglar i australiska regionen