kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Förenade arabrepubliken i olympiska sommarspelen 1960

Förenade arabrepubliken deltog i olympiska sommarspelen 1960 som hölls i Rom, Italien. Förenade arabrepubliken var en union mellan Egypten och Syrien som varade mellan 1 februari 1958 och 5 oktober 1961. Förenade arabrepubliken deltog med 74 idrottare som samtliga var män och kom från Egypten.

Medaljörer

Trupp 
 Boxning
 Abdel Moneim El-Guindi 
 Moussa El-Gelidi
 Sayed Mahmoud El-Nahas
 Salah Shokweir
 Brottning
 Osman El-Sayed 
 Ben Ali
 Kamel Ali El-Sayed
 Moustafa Hamil Mansour
 Friidrott
 Mahmoud Atter Abdel Fattah
 Moustafa Abdel Kader
 Fotboll 
 Raafat Attia
 Ali Mohamed Badawi
 Amin El-Esnawi
 Rifaat El-Fanaguili
 Mahmoud El-Gohary
 Alaa Din El-Hamouly
 Mohamed El-Sherbini
 Adel Mohamed Hekal
 Yaken Zaki Hussain
 Fathi Ali Khorshid
 Abdel Mohamed Noshi
 Nabil Nosseir
 Mohamed Samir Qotb
 Ahmed Mohamed Reda
 El-Sayed Mohamed Rifat
 Abdou Selim
 Mohamed Saleh Selim
 Fäktning 
 Ahmed Zein El-Abidin
 Farid El-Ashmawi
 Ahmed El-Hamy El-Husseini
 Mohamed Gamil El-Kalyoubi
 Sameh Abdel Rahman
 Moustafa Soheim
 Gymnastik
 Ismail Abdallah
 Ahmed Issam Allam
 Ahmed Dakkeli
 Selim El-Sayed
 Ahmed Goneim
 Abdel Vares Sharraf
 Ridsport
 Gamal El-Din Haress
 Elwi Gazi
 Mohamed Selim Zaki
 Rodd   
 Abdel Sattar Abdel Hadj
 Abdel Abou-Shanab
 Abdallah Gazi
 Taha Hassouba
 Saleh Ibrahim
 Abbas Khamis
 Ibrahim Mahmoud
 Abdel Saad
 Mohamed Abdel Sami
 Simhopp
 Moustafa Hassan
 Ahmed Moharran
 Ali Mohamed Muheeb
 Skytte
 Hussam El-Badrawi
 Ali El-Kashef
 Hassan Moaffi
 Tyngdlyftning
 Hosni Mohamed Abbas
 Mohamed Ali Abdel Kerim
 Mohamed Amer El-Hanafi
 Moustafa El-Shalakani
 Abdel El-Khadr El-Sayed El-Touni
 Mohamed Mahmoud Ibrahim
 Fawzi Rasmy
 Vattenpolo
 Mohamed Azmi
 Moustafa Bakri
 Moukhtar Hussain El-Gamal
 Gamal El-Nazer
 Dorri El-Said
 Abdel Aziz El-Shafei
 Mohamed Abdel Hafiz
 Mohamed Abdel Aziz Khalifa
 Amin Abdel Rahman
 Ibrahim Abdel Rahman

Källor 
 SR/Olympic Sports

Olympiska sommarspelen 1960
Nationer i olympiska spelen
Egypten i olympiska spelen
Syrien i olympiska spelen
Nationer i olympiska sommarspelen 1960
Trädgårdssnigel

Trädgårdssnigel (Arion distinctus) är en art i familjen skogssniglar (Arionidae).

Kännetecken 

Djuret når en kroppslängd mellan 3 och 5 centimeter. På snigelns rygg finns glest fördelade färgpigment som ger denna kroppsdel ett gul- till brungrått utseende. Längs varje sida går en mörk strimma som skiljs från ryggen genom en ljusare strimma. Djurets undersida är ljus.

Utbredning och habitat 

Trädgårdssnigelns utbredningsområde täcker hela Väst- och Centraleuropa, i sydöst förekommer arten till Bulgarien och i nordöst till Baltikum. I Skandinavien lever den bara i södra delen. Djuret blev av människan infört i Nordamerika. Snigeln är en typisk kulturföljare och lever i trädgårdar, parker och på odlingsmark.

Systematik 

Tidigare betraktades Arion distinctus och Arion hortensis som en och samma art men idag skiljs vanligen mellan två arter. En synonym för artnamnet är Arion cottianus, Pollonera 1889.

Referenser 
 Rosina Fechter, Gerhard Falkner: Weichtiere. 287 S., München, Mosaik-Verlag 1990 (Steinbachs Naturführer 10), 
 Michael P. Kerney, R. A. D. Cameron, Jürgen H. Jungbluth: Die Landschnecken Nord- und Mitteleuropas. 384 S., Paul Parey, Hamburg und Berlin 1983,

Externa länkar 

 Trädgårdssnigel på ARKive

Snäckor
Världsmästerskapet i fotboll för klubblag 2000

Världsmästerskapet i fotboll för klubblag 2000 var det första VM för klubblag som avgjordes och det spelades i São Paulo och Rio de Janeiro, Brasilien under perioden 5 - 14 januari 2000.

Corinthians blev mästare efter finalseger med 4-3 mot Vasco da Gama. Matchen stod 0-0 efter full tid och förlängning och avgjordes på straffar.

Kvalificerade lag 
Åtta klubbar från de sex olika konfederationerna. Följande klubbar var kvalificerade:

Format 
Dom åtta lagen var indelade i två grupper med fyra lag i varje som möttes en gång där gruppvinnarna spelade final och grupptvåorna spelade match om tredjepris.

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Slutspel

Match om tredjepris

Final 

Finalen avgjordes mellan de två brasilianska lagen Vasco da Gama från Rio de Janeiro och Corinthians från São Paulo. Matchen slutade oavgjort efter förlängning och fick avgöras med straffsparksläggning. Gilberto och Edmundo missade två straffar för Vasco da Gama, vilket gjorde att Corinthians blev mästare då enbart Marcelinho missade en straff för laget.

Slutställning
Matcher som avgjorts under förlängning räknas som vinst respektive förlust, matcher som avgjorts med straffsparksläggning räknas som oavgjort.

Målskyttar 
		
3 mål
2 spelare

  Nicolas Anelka (Real Madrid)
  Romário (Vasco da Gama)

2 mål
7 spelare

  Fahad Al-Husseini (Al-Nassr)
  Agustin Delgado (Necaxa)
  Edilson (Corinthians)
  Edmundo (Vasco da Gama)
  Quinton Fortune (Manchester United)
  Cristian Montecinos (Necaxa)
  Raúl (Real Madrid)

1 mål
22 spelare

  Youssef Achami (Raja Casablanca)
  Alex Aguinaga (Necaxa)
  Fuad Amin (Al-Nassr)
  John Anastasiadis (South Melbourne)
  Ahmed Bahja (Al-Nassr)
  Nicky Butt (Manchester United)
  Salvador Cabrera (Necaxa)
  Talal El Karkouri (Raja Casablanca)
  Bouchaib El Moubarki (Raja Casablanca)
  Felipe (Vasco da Gama)
  Geremi (Real Madrid)
  Fernando Hierro (Real Madrid)
  Fábio Luciano (Corinthians)
  Luizão (Corinthians)
  Fernando Morientes (Real Madrid)
  Mustapha Moustaoudia (Raja Casablanca)
  Omar Nejjary (Raja Casablanca)
  Odvan (Vasco da Gama)
  Freddy Rincón (Corinthians)
  Moussa Saïb (Al-Nassr)
  Sávio (Real Madrid)
  Dwight Yorke (Manchester United)

Externa länkar 
 FIFA's officiella hemsida om Klubblags-VM 2000

Källor 
Det mesta är en direkt översättning från engelska wikipedias sida om Klubblags-VM 2000

2000 i Brasilien
Fotbollsåret 2000
Sportevenemang i Brasilien
2000
Grand Junction, Colorado

Grand Junction är en stad (city) i Mesa County i delstaten Colorado, USA. Grand Junction är administrativ huvudort (county seat) i Mesa County.

Källor 

Orter i Colorado
Short track vid olympiska vinterspelen

Short track har varit med i olympiska vinterspelen sedan 1992 som medaljsport, sporten var med 1988 men då bara som demonstrationssport.

I short track tävlar 4-6 åkare samtidigt mot varandra på en oval bana som är 111,12 m lång. (Själva rinken, eller isytan är 60 x 30 m vilket är samma storlek som en internationell ishockeyrink)

Distanserna man kör individuellt är 500 meter, 1000 meter, 1500 meter och 3000 meter. Man kör också stafett med 4 åkare i varje lag. Distansen är då 5000 meter för herrar och 3000 meter för damer. Short track är en snabb sport där de snabbaste når en hastighet på 45 km/h och därför krävs det att man skyddar sig. Hjälm, benskydd, knäskydd, halsskydd och handskar och är obligatorisk utrustning på grund av den höga farten och de vassa skenorna. Skridskorna som används i short track är speciella med ställbara och böjda skenor som gör att man kan ta kurvorna i hög fart. För att åkarna inte skall skada sig mot den hårda sargen vid fall är hockeyrinken klädd med tjocka dynor. Sporten är idag störst i USA, Kina, Sydkorea och Kanada.

Grenar 
• = Medaljgren , (d) = demonstrationsgren

Medaljfördelning

Källor

Externa länkar
Centralamerikansk tapir

Centralamerikansk tapir (Tapirus bairdii) är en av de fem arterna av tapirer. Den lever i Centralamerika (södra Nordamerika) och norra Sydamerika, från södra Mexiko till nordvästra Colombia.

Kännetecken 
Den centralamerikanska tapiren har en kroppslängd (huvud och bål) på 180 till 250 centimeter, en skulderhöljd på 73 till 120 centimeter och en vikt på 150 till 300 kilogram och är därmed den största av de tre amerikanska tapirerna. Pälsen är mörkbrun med ljusare gråvita till grågulaktiga kinder och strupe. Öronen är uppstående och något rundade till sin form och har vita kanter. Svansens längd är 7 till 13 centimeter. Som hos andra tapirer har ungarna till en början en helt annorlunda färgteckning än de vuxna djuren och är mönstrade med prickar och ränder som ett skyddande kamouflage.

En smal och långsträckt man förekommer på ryggens topp men den är ibland otydlig. Honor har två spenar vid ljumsken. Extremiteterna är jämförd med bålen smala. Av artens fyra fingrar vid framtassarna är en förminskad. Bakfötterna har tre tår.

Utbredning 
Den centralamerikanska tapiren förekommer södra Mexiko, Belize, Costa Rica, Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama och nordvästra Colombia. Tidigare fanns den också i El Salvador, men den anses nu försvunnen därifrån. Populationstrenden för arten är minskande och den är klassad som starkt hotad. Ett hot mot djuret är habitatförlust, exempelvis genom skogsavverkning, och ett annat är att det i vissa områden förekommer illegal jakt.

Levnadssätt 
Den centralamerikanska tapirens habitat är främst olika typer av fuktiga skogsområden och våtmarker, upp till en höjd av 3 600 meter över havet. Dess föda utgörs av ett brett urval av olika växter och växtdelar, som skott, blad, kvistar, blommor och frukt. Den är som andra tapirer i allmänhet ett solitärt djur, undantaget den tid som en hona tillbringar tillsammans med sin unge.

Arten är vanligen nattaktiv men ibland letar den på dagen efter föda. Under den torra perioden vilar individerna gärna i fördjupningar som är fyllda med vatten. Detta hovdjur har bra förmåga att springa och simma. Beroende på habitat varierar revirets storlek mellan 1,25 och 1,7 kvadratkilometer. Revirets gränser markeras med urin men allmänt förekommer en överlappning av exemplarens territorier.

Honor kan para sig hela året men de flesta parningar sker kort före regntiden. Efter 390 till 400 dagar dräktighet föder honan en unge som väger i genomsnitt 9,4 kilogram vid födelsen. Ungen diar sin mor ungefär ett år. Ungdjuret lämnar sin mor efter ytterligare ett år eller något tidigare. En centralamerikansk tapir som fångades i vildmarken och som levde resten av livet i fångenskap blev nästan 30 år gammal.

Källor 
 Schou, Per (red.). Djur: illustrerad guide till världens djurliv, Globe Förlaget, 2007. .
 Ungulates of the World: Tapirus bairdii

Noter

Externa länkar 

Uddatåiga hovdjur
Däggdjur i neotropiska regionen
Sumpsnäckor

Sumpsnäckor (Viviparidae) är en familj i ordningen Architaenioglossa som i sin tur tillhör klassen snäckor. Arterna lever i sötvatten över hela världen med undantag av Sydamerika och Antarktis.

Kännetecken 

Skalet blir jämförelsevis stort och når ibland 5 centimeter. Vid individernas fot finns en lock för att låsa skalen. Locket är särskilt viktigt när de vilar under vintertiden.

Sumpsnäckor föder levande ungar. Därför fick de det vetenskapliga namnet Viviparidae som syftar på vivipari.

Fortplantning 

Hos alla arter förekommer två kön, inte hermafroditer som hos flera andra snäckor. Hannens sädesceller överförs med hjälp av en av de främre tentaklerna. Vanligen finns i en och samma hona flera embryon av olika utvecklingsstadier. Ungarna föds en efter en (ovovivipari). Ungdjuren är vid födelsen upp till 10 mm stora (vanligen 4 mm) och har hårborstar på skalen. Dessa tappas efter en tid.

Levnadssätt 

Trots namnet lever de inte bara i träskmarker utan även i floder och större insjöar. De rör sig vanligen på bottensedimentet, stenar eller träbitar men sällan på levande växter.

Födan utgörs av alger, plankton och ruttnande växtdelar. Arter som förekommer i Europa uthärdar vattentemperaturer upp till 25 °C.

Systematik 

Familjen delas vanligen i tre underfamiljer. På släktnivån är systematiken inte helt utredd. I Europa förekommer bara släktet Viviparus.

Referenser 

 Peter Glöer: Die Tierwelt Deutschlands. Mollusca I Süßwassergastropoden Nord- und Mitteleuropas Bestimmungsschlüssel, Lebensweise, Verbreitung. 2. neubearb. Aufl., 327 S., ConchBooks, Hackenheim 2002 
 Viviparidae på Archive.org

Snäckor
Zima

Zima (ryska Зима) är en stad i Irkutsk oblast i östra Ryssland. Befolkningen uppgick till 31 440 invånare i början av 2015. Orten Zima grundades 1743 och blev en stad 1922. Namnet Zima betyder "vinter".

Källor

Noter

Orter i Irkutsk oblast
Städer i Ryssland
Torsö kyrka

Torsö kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2006 tillhör Mariestads församling (tidigare Torsö församling) i Skara stift. Den ligger på Torsö i Mariestads kommun.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes 1838 i den då populära empiren, även kallad Karl Johansstil. Nuvarande kyrkobyggnad ersatte då en äldre medeltida kyrka, Wisala kyrka, vilken stod på samma plats som nuvarande kyrkobyggnad. Vid en renovering år 1985 tillkom nuvarande läktarunderbyggnad med toalett, kapprum och förberedelserum.

Inventarier
Altaruppsatsen är snidad i trä av bildhuggaren Arvid Bryth 1954. Den föreställer det stora fiskafänge som omnämns i Johannesevangeliet, kapitel 21. 
I koret hänger ett votivskepp. 
Dopfunten i trä är tillverkad 1977. En medeltida dopfuntsfot är från tidigare kyrka.

Orgel
Orgelverket är tillverkat 1953 av Frederiksborg Orgelbyggeri. Det har fjorton stämmor fördelade på två manualer och pedal. Från 1865 års orgel byggd 1865 av Johan Nikolaus Söderling har ursprungliga den ursprungliga fasaden, väderlåda och fyra stämmor bevarats.

Bilder

Referenser

 Församlingen informerar om kyrkan

Externa länkar
Officiell webbplats

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Mariestads kommun
Kyrkobyggnader invigda 1838
1838 i Sverige
Fågelö kapell

Fågelö kapell är en kyrkobyggnad som sedan 2006 tillhör Mariestads församling (tidigare Torsö församling) i Skara stift. Den ligger på Torsö i Mariestads kommun.

Kapellet
Ett tidigare kapell på platsen uppfördes 1698 och revs 1882. Det nuvarande Fågelö kapell uppfördes i trä med torn år 1882 på Fågelö gårds mark vid Fågelöviken enligt Albert Törnqvists ritningar. Kapellet består av ett rektangulärt långhus med tresidigt avslutat kor i öster och ett smalare kyrktorn i väster. Norr om koret finns en vidbyggd sakristia.

Inventarier
 En oljemålning är från 1700-talet.
 Predikstolen är från 1882 och de apostlafigurer från 1700-talet som en tid prytt dess fält, är nu flyttade till väggen ovanför sakristians dörr.
 Dopfunten är tillverkad 1927.
 Ett votivskepp är skänkt 1948 till kapellet.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Mariestads församling informerar
 

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Mariestads kommun
Kyrkobyggnader invigda 1882
Kapell i Sverige
1882 i Sverige
Arvid Bryth

Arvid Gideon Efraim Bryth, född 9 februari 1905 i Hakarps församling , död 12 oktober 1997 i Hemsjö, var en svensk skulptör.

Arvid Bryth är bland annat representerad i Gamla Varvsparken vid Göteborgs sjöfartsmuseum samt i Barne-Åsaka kyrka, Varnhems kyrka, Torsö kyrka, Ljungsarps kyrka och Christinae kyrka i Alingsås .

Offentliga verk i urval
Ungdom, brons, Esplanaden i Huskvarna,1965
Helén, brons, Esplanaden i Huskvarna, 1964
Ungdomssvärmeri i Mölndals stadshuspark.

Källor

Noter

Externa länkar

Svenska skulptörer under 1900-talet
Personer från Hakarps socken
Män
Födda 1905
Avlidna 1997
Lista över olympiska medaljörer i short track

Detta är en lista över samtliga olympiska medaljörer i short track. 

Short track har varit med i olympiska vinterspelen sedan 1992 som medaljsport, sporten var med 1988 men då bara som demonstrationssport.

I short track tävlar 4-8 åkare samtidigt mot varandra på en oval bana som är 111 meter lång. (Själva rinken, eller isytan är 60 x 30 m vilket är samma storlek som en internationell ishockeyrink)

De individuella distanserna är 500 meter, 1000 meter och 1500 meter. Tävlingar hålls också i stafett med 4 åkare i varje lag, distansen är då 5000 meter för herrar och 3000 meter för damer.

Short track är en snabb sport där de snabbaste når en hastighet av 45 km/h och därför krävs det att man skyddar sig. Nödvändig utrustning är benskydd, knäskydd, halsskydd, handskar och hjälm. Skridskorna som används i short track är speciella med ställbara och böjda skenor som gör att man kan ta kurvorna i hög fart. För att åkarna inte skall skada sig mot den hårda sargen vid fall är hockeyrinken klädd med tjocka dynor. Sporten är idag störst i USA, Kina, Sydkorea och Kanada.

Damer

500 meter

1 000 meter

1 500 meter

3 000 meter stafett

Herrar

500 meter

1 000 meter

1 500 meter

5 000 meter stafett

Statistik

Individuell medaljfördelning 

Listan inkluderar endast utövare som vunnit minst fyra medaljer.

Medaljer efter år 
 siffror i fetstil visar att landet tog flest medaljer i short track vid spelen.

Källor

Se även 
 Short track vid olympiska vinterspelen

Short track vid olympiska vinterspelen
Short track
Gustaf Wilhelm Schröder

Gustaf Wilhelm Schröder, även kallad G.W. Schröder eller Gustavus W. Schroeder, född 1821, död 1914.

G.W. Schröder var en svensk sjöman, senare sjökapten, emigrationsagent och författare.

Kyrkligt engagemang
Schröder döptes i East River i New York 1844, och blev medlem i Seamen's Bethel (senare kallad First Baptist Mariners' Church och Mariners' Temple). 
1845, under en vistelse i Göteborg, träffade Schröder F.O. Nilsson som då var American Seamen's Friend Society's missionär i Göteborg. 1847 blev F.O. Nilsson döpt i Hamburg.

Bibliografi
History of the Swedish Baptists in Sweden and America (New York, 1898).

Externa länkar
Något om Gustav W. Schröder

Modén, KA. (1932) En kämpe för kristen tro och samvetsfrihet : G.W. Schröders levnadsteckning

Personligheter inom svensk baptism
Män
Födda 1821
Avlidna 1914
Stor-Italien

Grande Italia (italienska för Stora Italien) var ett ambitiöst projekt som planerades av det fascistiska Italien där målet var att skapa ett expanderande imperium bestående av utöver de irredentiska territorierna Korsika, Nice, Dalmatien och Malta, olika territorier vid Medelhavet såsom Albanien, Montenegro, norra Tunisien och norra Libyen. Avsikten var att skapa en italiensk stat där icke-italienska delar skulle assimileras och en italiensk kolonisering skulle upphöjas. Expansionen var tänkt att ge Italien en chans att återta kontrollen över Medelhavet, och man blickade tillbaka till det Romerska riket som hade Medelhavet som innanhav.

Historia 
År 1936 tillträdde Cesare Maria De Vecchi som guvernör över de italienskkontrollerade öarna i det Egeiska havet. Snart efter hans tillträde började De Vecchi att inom det italienska fascistpartiet förespråka idén om skapandet av ett nytt italienskt imperium (på italienska: "Italia Imperiale"), ett rike som, i likhet med Romarriket, skulle sträcka sig bortom Europa och inkludera delar av norra Afrika (på italienska: "Quarta Sponda", den fjärde kusten).

De Vecchis dröm var ett italienskt imperium som inkluderade alla de europeiska områden som italienska irredentister önskade inlemma i Italien (Nice, Savojen, Ticino, Venezia Giulia, Dalmatien, Korfu, Malta och Korsika) och där det under många århundraden funnits italienare, men även de nordafrikanska territorier (Libyen och Tunisien) där italienska emigranter skapade "kolonier" under den senare delen av 1800-talet.

Efter år 1936 och under Andra världskriget inkluderades även de italienska besittningarna i det Egeiska havet (de joniska öarna Zakynthos, Ithaka, etc.) i projektet. Den fascistiska regimen inledde en process varigenom dessa grekiska öar skulle tvingas till att bli mer italienska.

De Vecchis åsikter accepterades delvis av Mussolini under 1940-talet, när Italien tog steget in i Andra världskriget, men stötte på opposition och skepsis från Italiens kung, Viktor Emanuel III.

År 1942, i och med den italienska ockupationen av Korsika och Tunisien, hade de territorier som De Vecchi talat om, med undantag för Malta, till fullo hamnat i italienska händer. Projektet blev emellertid inte politiskt slutfört då krigslyckan i detta skede vände för axelmakterna.

Källor 

Italien under 1900-talet
Imperier
Irredentism
Novi Grad

Novi Grad (kyrilliska: Нови Град, tidigare: Bosanski Novi) är en ort i kommunen Novi Grad i Serbiska republiken i nordvästra Bosnien och Hercegovina. Orten ligger vid floderna Sana och Unas sammanflöde, på gränsen till Kroatien. På andra sidan floden ligger orten Dvor. Novi Grad hade 10 120 invånare vid folkräkningen år 2013.

Av invånarna i Novi Grad är 67,54 % serber, 28,67 % bosniaker, 1,04 % kroater och 0,40 % romer (2013).

Namn 
Före Bosnienkriget hette staden Bosanski Novi, men under krigsförloppet beslöt Serbiska republiken att samtliga städer innehållande namnet Bosanski skulle avlägsna detta. Idag använder regeringen i Serbiska republiken namnet Novi Grad ("Nya staden") medan regeringen i Bosnien och Hercegovina använder både Bosanski Novi och Novi Grad.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Orter i Republika Srpska
Gränsorter i Europa
Thomas Fairfax, 3:e lord Fairfax av Cameron

Thomas Fairfax, 3:e lord Fairfax av Cameron, född 17 januari 1612, död 12 november 1671, var en engelsk general och överbefälhavare under det engelska inbördeskriget. Han var son till Ferdinando Fairfax, 2:e lord Fairfax av Cameron.

Fairfax deltog i engelska inbördeskriget först som generallöjtnant av kavalleriet under sin fars befäl, och utmärkte sig särskilt i slaget vid Marston Moor. Efter självförnekelseakten blev Fairfax överbefälhavare för parlamentets här och besegrade 1645 Karl I i det avgörande slaget vid Naseby. Ställd mellan parlamentet och militären, kände den för politiken föga lämpade Fairfax sig under de följande åren illa till mods och sköts åt sidan för Oliver Cromwell. 

Under det andra inbördeskriget 1648 erövrade Fairfax Colchester. Thomas Prides rensning av parlamentet gillades av Fairfax, men han vägrade delta i domstolen över kungen, trots att han utsetts till dess ordförande, och var bestämt emot dennes avrättning. Fairfax undertryckte levellers uppror i maj 1649 men nedlade befälet, då statsrådet 1650 beslöt sända en armé mot skottarna. Därpå levde han i ro på sina gods i Yorkshire, till 1659 kampen mellan John Lambert och George Monck bröt ut. Fairfax slöt sig då till Lambert och tryggade därigenom hans övervikt och restaurationen. 

Fairfax var ordförande i den beskickning från underhuset, som erbjöd Karl II kronan, men återvände därefter till privatlivet. Fairfax var en hederlig, samvetsgrann och för vetenskapen intresserad man. Som fältherre var han lugn och metodisk men ingen brilliant begåvning och har därför av historien ställts helt i skuggan av Cromwell.

Källor

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Se även
 Oliver Cromwell

Män
Födda 1612
Avlidna 1671
Engelska generaler
Engelska politiker under 1600-talet
Engelska militärer under 1600-talet
Personer i engelska inbördeskriget
Alumner från St. John's College, Cambridge
Online Public Access Catalog

Online Public Access Catalog (OPAC) är ett användargränssnitt för att komma åt biblioteksinformation.

En OPAC innehåller ofta som minst möjligheter för låntagare att själva söka, beställa och reservera media, se sina lån och låna om dem.

Biblioteksväsen
Användargränssnitt

de:Bibliothekskatalog#Online Public Access Catalogue (OPAC)