kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Enzio Reuter

Enzio Rafael Reuter, född 30 mars 1867 i Åbo, död 11 februari 1951 i Helsingfors, var en finländsk zoolog. Han var bror till Odo och Julio Reuter, far till Ole Reuter, farfar till Tom och Mikael Reuter samt kusin till Ossian och Jonatan Reuter.

Reuter blev student 1885, filosofie kandidat 1889 och filosofie licentiat 1896 samt docent i zoologi vid Helsingfors universitet 1897. Påverkad av sin bror, ägnade han sig från början åt naturhistoriska, särskilt entomologiska, studier. Han gjorde tidigt entomologiska forskningsresor, vilkas resultat han framlade i Bidrag till kännedomen om macrolepidopterfaunan i Ålands och Åbo skärgårdar (1890) samt i en liknande publikation om mikrolepidopterfaunan där (I–II, 1899, 1904). 

Reuter vände emellertid tidigt sitt intresse mot genetiska frågor och hans stora arbete Ueber die Palpen der Rhopaloceren (Finska Vetenskapssocietetens "Acta" 22, 1896) är resultatet av omfattande forskning rörande släktskapsförhållandena bland dagfjärilarna, för vilka han uppställt ett naturligt system. 

År 1901 utnämndes Reuter till adjunkt i entomologi vid Helsingfors universitets agrikulturekonomiska sektion och samtidigt till statsentomolog och föreståndare för försöksanstaltens entomologiska avdelning. Som sådan och på grund av Lantbruksstyrelsens uppdrag redan från 1894 utgav han årligen belysande berättelser över skadeinsekters uppträdande i Finland. Denna verksamhet föranledde hans undersökning Ueber die Weissährigkeit der Wiesengräser in Finland (i Acta societatis faunæ et floræ fennica, 1900), som blev utgångspunkten för hans efterföljande vetenskapliga forskning. 

Som orsaken till vitaxet påvisade han små kvalster, särskilt en ny art, Pediculopsis graminum. Detta kvalster underkastade Reuter ingående undersökningar i morfologiskt, genetiskt och biologiskt hänseende. Det första resultatet blev en avhandling Ueber die Eibildung bei der Milbe Pediculopsis graminum (i "Festschrift für Johan Axel Palmén", 1907), tillika ett bidrag till frågan om könsbestämningen. 

Avhandlingen ingick sedan som en del av ett större arbete, Zur Morphologie und Ontogenie der Acariden, mit besonderer Berücksichtigung von Pediculopsis graminum (Finska Vetenskapssocietetens "Acta" 36, 1909), vilket bland annat leder till en enhetlig uppfattning av kvalstrens postembryonala utveckling. Slutligen, samma år, utgav han ett för ärftlighetsforskningen betydelsefullt arbete på cytologins område, Merokinesis, ein neuer Kernteilungsmodus (ibid. 37), i vilken han uppvisar, att åtminstone hos ovannämnda kvalster ärftlighetssubstansen bör förläggas till kromosomernas akromatiska delar. 

Reuter, som även var ledamot av flera lärda sällskap, var 1910–35 professor i zoologi vid Helsingfors universitet.

Källor

Uppslagsverk

Noter

Externa länkar 

 Familjen Reuters arkiv vid Svenska litteratursällskapet i Finland 
Enzio Reuters fotografisamling vid Svenska litteratursällskapet i Finland  

Finländska professorer i zoologi
Finländska entomologer
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Personer i Finland under 1900-talet
Födda 1867
Avlidna 1951
Män
Ugglan
Personer från Åbo
Parkett (scenografi)

Parkett, äldre parterr, är i scenografi de publikplatser som ligger på samma höjd, eller strax under, scenen, till skillnad från upphöjda rader och balkonger. De platser som är allra längst fram, kallas för första parkett. Dessa platser är ofta ganska eftertraktade vid liveshower då skådespelarna ibland integrerar med publiken och tar upp dem på scenen. Ordet parkett används såväl som vid teatersalonger som i biosalonger. 

I boxning och kampsport motsvaras parketten av ringside.

Referenser 

Scenografi
Westgate Las Vegas

Westgate Las Vegas Resort & Casino, tidigare International Hotel, Las Vegas Hilton och LVH – Las Vegas Hotel and Casino, är ett hotell och kasino i Winchester, Nevada i USA.

Referenser

Externa länkar 

 

Byggnader och anläggningar i Las Vegas
Hotell i Winchester, Nevada
Kasinon i Winchester, Nevada
Paketbåt

En paketbåt, eller ett paketskepp, var ett snabbt fartyg för jämförelsevis längre reguljära resor med post, paket och passagerare.

Typiska paketskepp seglade mellan brittiska och amerikanska hamnar.

Beskrivning
Paketbåt definieras som ett snabbseglande skepp som chartras av en regering för att leverera post eller kurirbrev. På 1800-talet avgick paketbåtar på bestämda datum mellan två hamnar och kunde också ta med passagerare. När kanaler började byggas blev många kanalbåtar paketbåtar. De var emellertid inte så snabba eftersom de drogs av hästar på stigar utmed kanalen.

Nordatlantens paketskepp trafikerade hamnar i Europa och Nordamerika, främst mellan England och amerikanska atlanthamnar. På 1820-talet var medeltiden från New York till Liverpool 23 dygn. I motsatt riktning var medeltiden 40 dygn på grund av västvindbältet. Dessa skepp förbättrades alltmer, blev snabbare och lastdrygare och lade grunden till tremastade klipperskepp, som började byggas 1845.

Historik
Redan på 1600-talet började paketskepp trafikera linjer mellan Europa och europeiska kolonier. År 1629 avseglade Nederländska ostindiska kompaniets fartyg Batavia med post och passagerare till kompaniets handelsstation på Java i Indonesien. Från 1750-talet chartrade den engelska kungen 15 paketbåtar för att upprätthåll en regelbunden paketservice med Irland och kontinenten. Efter att Eriekanalen blev klar 1825 kunde kanalbåtar ta sig ända upp till de stora sjöarna. Därmed ökade pakettraden väsentligt.

År 1818 startade rederiet Black Ball Line linjetrafik mellan New York till Liverpool med fyra skepp om cirka 400 registerton. Från februari 1822 började de med fasta avseglingsdagar, från New York den första och sextonde i varje månad. I Pennsylvania startade rederiet Cope Line 1821 linjetrafik mellan Philadelphia och Liverpool.

Från 1830-talet började ångfartyg trafikera Atlanten. Det första propellerdrivna ångfartyget som korsade Atlanten var Great Eastern. Hon gjorde endast 9 knop och var inget hot mot de seglande paketskeppen. De seglande skeppen kunde konkurrera med ångfartygen under hela 1800-talet. År 1846 lämnade klipperskeppet Toronto England samtidigt med två ångfartyg. Alla tre fartyg förde både passagerare, last och post. Toronto följde storcirkeln och gick nordligare än ångfartygen. När fartyget närmade sig New York var havet täckt av is och fartyget fick kryssa mellan isbergen i tre dygn. Ändå kom klipperskeppet fram en vecka före ångfartygen.

Paketbåtar i urval
 Kuttern Rose Hill Packet, byggd i New South Wales, i tjänst 1789-1800.
 Skonaren Chesterton, byggd i Maryland, i tjänst omkring 1793.
 James Monroe, Black Ball Line, från Liverpool 6 mars, ankom New York 5 april 1820.
 Toronto, klipperskepp, postservice 1846.
 Kronoångaren Sofia, Östersjön. i tjänst 1870-1883

Bildgalleri

Se även 
 Postångare
 Postrodden
 Linjefartyg

Kommentarer

Referenser

Noter

Webbkälla

Tryckta källor

 

Postfartyg
Fartygstyper
Flygplatsnämnden

Flygplatsnämnden var en statlig svensk myndighet med uppdrag att pröva de ärenden som ankom på nämnden enligt lagen om marktjänster på flygplatser och förordningen om marktjänster på flygplatser. Nämnden var placerad i Stockholm och fick administrativt stöd av Luftfartsverket.

Myndigheten bildades enligt lagen (2000:150) den 1 maj 2000 och upphörde den 31 december 2004. Flygplatsnämnden sammanlades med Luftfartsinspektionen till den nya myndigheten Luftfartsstyrelsen den 1 januari 2005.

Luftfartsstyrelsens verksamhetsområde sammanlades senare med Järnvägsstyrelsen, Vägtrafikinspektionen, Sjöfartsinspektionen, Trafikregistret och Stängselnämnden till den nya myndigheten Transportstyrelsen den 1 januari 2009.

Se även 
 Marktjänster på flygplatser

Källhänvisningar

Ej längre existerande svenska statliga myndigheter
Svenska statliga myndigheter bildade 2000
Svenska statliga myndigheter upplösta 2004
7–9

7–9 var ett underhållningsprogram i SVT. Det sändes på lördagskvällar 5 september 1992–22 maj 1993 mellan just klockan 19 och 21 på Kanal 1 och hade Kattis Ahlström och Claes Åkeson som programledare. Ett stående inslag i programmet var frågesporten tiotusenkronorsfrågan, som ursprungligen lanserades i det äldre underhållningsprogrammet Kvitt eller dubbelt. 

Programmet efterföljdes kommande säsong av Det kommer mera.

Källor

Fotnoter

Lördag
Underhållningsprogram i Sveriges Television
Mattias Karlin

Mattias Lars Johan Karlin, född 4 juli 1979 i Själevads församling i Västernorrlands län, är en ishockeytränare i Modo Hockey och före detta ishockeyspelare som spelade främst i Modo Hockey.

Mattias Karlin tog över som ny huvudtränare i Västervik IK 2011 då klubben låg i Division Två. Under hans ledning har klubben tagit sig upp till Hockey-Allsvenskan. I Hockey-Allsvenskan 2016/2017 slutade Västervik IK trea i grundserien som nykomling, och pressade AIK i slutspelsserien och var nära att gå till playoff mot SHL.

Mattias Karlin lämnade Västervik IK våren 2017 för att ta över som huvudtränare i Mora IK som var nykomlingar i SHL, där fick han dock sparken den 14 januari 2018. Han återvände till Västervik IK mitt under kvalserien för att hålla sig kvar i Hockey-Allsvenskan efter att Roger Forsberg fått sparken.

Mattias Karlin har efter det, med stor spelaromsättning varje säsong, trots det under tre säsonger i följd tagit Västervik till topp åtta i Hockey-Allsvenskan.

Säsongen 2020/2021 ledde Mattias Karlin Västervik till en femteplats i Hockey-Allsvenskan där man sedan i kvalslutspelet slog ut Södertälje i kvartsfinalen med 3-1 i matcher och pressade storfavoriten Timrå IK till sex matcher.

Den 16 april 2021 presenterades Mattias Karlin som ny huvudtränare i Modo Hockey.

Källor

Externa länkar 
 http://www.eliteprospects.com/staff.php?staff=3127

Svenska ishockeytränare
Levande personer
Män
Födda 1979
Spelare valda i NHL Entry Draft 1997
Tränare i Västerviks IK
Friedrich Jodl

Friedrich Jodl, född den 23 augusti 1849 i München, död den 26 januari 1914 i Wien, var en tysk filosof.

Jodl, som var professor i Wien, stod positivismen nära, särskilt Ludwig Feuerbach, med vilken han bestämt erkände sig till ateismen och ville ersätta den transcendenta tron på ett hinsides med en humanitär jordelivsreligion, samt John Stuart Mill, gentemot vilken han dock förfäktade en realistisk ståndpunkt med hänsyn till kunskapen om yttervärlden. Bland hans arbeten märks Geschichte der Ethik (3:e upplagan 1920), Lehrbuch der Psychologie (1897, 4:e upplagan 1916), L. Feuerbach (1904), samt Kritik des Idealismus (1920).

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 

Tyska filosofer
Tyska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Wien
Födda 1849
Avlidna 1914
Män
Svensk uppslagsbok
Curt Joël

Curt Walter Joël, född 18 januari 1865 i Greiffenberg i provinsen Schlesien, död 15 april 1945 i Berlin, var en tysk jurist och politiker.

Joël innehade från 1908 flera ansvarsfulla poster i riksjustitieministeriet, där han 1923-31 med ett par avbrott var statssekreterare. Joël spelade från 1918 en framsträdande roll inom politiken, främst på grund av de täta regeringsskiftena under Weimarrepublikens tid. November 1930-oktober 1931 var han tillförordnad och därefter till juni 1932 ordinarie riksjustitieminister.

Källor 
 

Tysklands justitieministrar
Tyska jurister
Tyska ämbetsmän
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer från Schlesien
Födda 1865
Avlidna 1945
Män
Svensk uppslagsbok
Katten Murrs tankar om livet

Katten Murrs tankar om livet (tyska: Lebens-Ansichten des Katers Murr) är en humoristisk roman av den preussiske författaren E.T.A. Hoffmann, ursprungligen utgiven i två band 1819 och 1821. Handlingen följer den briljante och excentriske tonsättaren Johannes Kreisler, samt den självgode katten Murr, som gör sig lustig över diverse företeelser.

Boken har undertiteln Samt fragmentarisk biografi över kapellmästaren Johannes Kreisler i form av slumpvisa makulaturblad ("Nebst fragmentarischer Biographie des Kapellmeisters Johannes Kreisler in zufälligen Makulaturblättern"). Ett tredje band var planerat men fullbordades aldrig. En svensk översättning av Margareta Zetterström med förord av Horace Engdahl gavs ut 2006 genom Bokförlaget Atlantis.

Utgåvor
 1828 – 
 1909 – 
 1994 – 
 2006 –

Källor

Externa länkar
 Katten Murrs tankar om livet på Projekt Gutenberg-DE 
 Katten Murrs tankar om livet på det svenska förlagets hemsida

 
Skönlitteratur 1819
Tyska romaner
Tyskspråkig litteratur
Verk av E.T.A. Hoffmann
Katter i kulturen
Landkreis Eichstätt

Landkreis Eichstätt är ett distrikt (Landkreis) i Oberbayern i det tyska förbundslandet Bayern. Huvudorten är Eichstätt.

Geografi 
Distriktets västra och södra delar tillhör bergstrakten Fränkische Alb. Vid två ställen utgörs den södra gränsen av floden Donau.

Infrastruktur 
Den distriktfria staden Ingolstadt som ansluter söder om Landkreis Eichstätt har två viktiga järnvägsstationer. I distriktet själv finns några mindre järnvägslinjer.

Externa länkar 

 www.landkreis-eichstaett.de

Referenser

Noter 

Eichstätt
Eichstätt
Jöfraskinna

Jöfraskinna är en av de mest kompletta handskrifterna av Snorre Sturlassons Heimskringla.

Handskriften, som författats i början av 1300-talet, förstördes så när som på fem blad i samband med Köpenhamns brand 1728. Den finns dock bevarad i form av ett flertal, om än ofullständiga avskrifter.

Källor 
 

Handskrifter inom västnordisk diktning
Kungasagor
Lista över offentlig konst i Eskilstuna kommun

Lista över offentlig konst i Eskilstuna kommun är en förteckning över utomhusplacerad offentlig konst i Eskilstuna kommun.

Eskilstuna

|}

Parken Zoo, Eskilstuna

|}

Torshälla

|}

Sundbyholm

|}

Tidigare utplacerade konstverk
Nedan följer en lista på konstverk som tidigare varit utplacerade men nu är i förvar, förstörda eller försvunna.

|}

Externa länkar

Källor
Offentlig utomhusplacerad konst i Eskilstuna och Torshälla
"Offentlig konst i utemiljö" - Bibliotekshögskolan i Borås 1974

 Utdrag från Eskilstuna kommun, 2015-02-12
 Statens Konstråd, Byggnadsknuten konst införskaffad 1997-2012.

Noter

 
Eskilstuna
Eskilstuna
Eskilstuna
Michu

Miguel Pérez Cuesta, född 21 mars 1986 i Oviedo, Asturien, mer känd som Michu, är en före detta spansk fotbollsspelare som spelade som offensiv mittfältare/anfallare för Real Oviedo innan han 2017 valde att lägga skorna på hyllan.

Den 20 juli 2012 skrev Michu på ett treårskontrakt med Premier League-klubben Swansea City. Michu har gjort 15 mål på 20 matcher i Premier League och ett mål i Capital one cup sedan han kom till Swansea, Michu började med att göra 2 mål på bortaplan mot QPR i Premier League, Swansea vann till slut med 5-0 efter två mål av Nathan Dyer och ett mål av Scott Sinclair, Michu assisterade till Sinclairs 0-5 mål. I nästa match mot West ham hemma på Liberty Stadium gjorde Michu 2-0 målet, han utnyttjade en hemåt passing och stack fram foten innan målvakten han dit, Swansea vann till slut med 3-0, målen gjordes av Angel Rangel, Michu och Daniel Graham. Matchen efter vinsten mot West ham spelade Swansea 2-2 hemma mot Sunderland, Michu nickade in 2-2 målet och räddade en poäng åt Swansea. Den 1 december 2012 gjorde Michu båda målen i Swanseas 2-0-vinst mot Arsenal.

Referenser

Externa länkar 
Swansea City officiell profil
BDFutbol profil
Futbolme profil 
Transfermarkt profil

Spanska fotbollsspelare
Spelare i La Liga
Spelare i Real Oviedo
Spelare i RC Celta de Vigo
Spelare i Rayo Vallecano
Spelare i Premier League
Spelare i Swansea City AFC
Spelare i SSC Napoli
Personer från Oviedo
Födda 1986
Levande personer
Män
Fredrik Wilhelm Mäklin

Fredrik Wilhelm Mäklin, född 26 maj 1821 i Joutseno, Viborgs län, död 8 januari 1883 i Helsingfors, var en finländsk zoolog. 

Mäklin blev student i Helsingfors 1839, filosofie kandidat 1849 och filosofie licentiat 1854, docent i zoologi 1855, extra ordinarie professor i zoologi och intendent för entomologiska samlingarna 1859 samt utnämndes 1867 till professor i zoologi vid Helsingfors universitet. 

Som entomolog kan Mäklin bäst karakteriseras som lärjunge av Carl Gustaf Mannerheim. De flesta av hans arbeten är rent deskriptiva, men som sådana vann många av dem berättigat erkännande, särskilt hans avhandlingar över åtskilliga heteromera skalbaggssläkten, bland annat Acropteron, Statira, Helops, Praogena (1862) och Mordellider, Cantharider, Cistelider (1875) (införda i Finska vetenskapssocietetens "Acta"). 

Mäklins mest betydande arbete är Monographie der Gattung Strongylium (1867). Bland hans tidigare avhandlingar väckte Bidrag till kännedom om insekternas geografiska utbredning i Norden (1853) och Bidrag till kännedom om så kallade vikarierande former bland Coleoptera i Norden (1855) en viss uppmärksamhet. Hans sista arbete var Coleoptera, insamlade under den nordenskiöldska expeditionen 1875 (i svenska Vetenskapsakademiens Handlingar 1881). 

Av mindre betydelse är Mäklins iktyologiska och ornitologiska uppsatser samt hans professorsavhandling Vetenskapliga grunder för bestämmande af fogelarternas ordningsföljd inom slägten och grupper (1867). Mot darwinismen uppträdde han i ett par avhandlingar. Genom samlingar och undersökningar i östra Finland, Kuusamo lappmark och på Åland lämnade han betydliga bidrag till kännedomen om Finlands insektfauna. Hans egna samlingar införlivades med universitctsmuseet, om vilket han som föreståndare inlade ej obetydliga förtjänster.

Källor

 

Finländska entomologer
Finländska professorer i zoologi
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Personer i Finland under 1800-talet
Födda 1821
Avlidna 1883
Män
Ugglan
Personer från Joutseno
Anders Johan Malmgren

Anders Johan Malmgren, född 21 november 1834 i Kajana, död 14 april 1897 i Helsingfors, var en finländsk zoolog och ämbetsman. 

Malmgren blev student vid Helsingfors universitet 1854, magister primus 1860, filosofie doktor 1864, tillförordnad inspektör för fiskerierna 1865, extra ordinarie professor i zoologi vid Helsingfors universitet 1869, fiskeriinspektör 1877 och guvernör i Uleåborgs län 1889. 

Malmgren företog flera naturvetenskapliga forskningsresor, särskilt i nordliga trakter, till Vita havet (1856) samt till Spetsbergen och Finnmarken som deltagare i de tre första svenska expeditionerna (1861, 1864 och 1868). Hans viktigaste vetenskapliga arbeten berör de boreala trakternas fauna och flora; bland dessa kan nämnas Kritisk öfversigt af Finlands fiskfauna (1863), Anteckningar om Spetsbergens fågelfauna (1863–64), Iakttagelser och anteckningar till Finnmarkens och Spetsbergens däggdjursfauna (1865) och Bidrag till Finnmarkens fiskfauna (1867). Hans viktigaste verk – även de en frukt av hans nordiska forskningsresor – är hans arbeten över de Nordiska hafsannulaterna (1865) och Om Spetsbergens, Grönlands, Islands och Skandinaviska halföns hittills kända Annulata polychaeta (1867). 

Som fiskeriinspektör utövade Malmgren betydande verksamhet. Åren 1869–70 publicerade han samlingen Handlingar och förordningar angående Finlands fiskerier (fem häften; senare tillkom ett sjätte), och 1869 påbörjade han också utgivandet av "Tidskrift för fiskerinäring och agrikultur", som dock snart upphörde av brist på uppmuntran. För övrigt arbetade han ivrigt för bland annat fiskets förbättrande och fiskens, särskilt laxfiskens, fredande, för värdefulla fiskslags utplantering i de finländska vattnen och för grundläggande av fiskeriföreningar. Han anlitades ofta av regeringen vid särskilda kommittéer (bland annat skolkommittén 1879).

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Finländska professorer i zoologi
Finländska polarforskare (Arktis)
Finländska ornitologer
Finländska iktyologer
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska guvernörer
Personer i Finland under 1800-talet
Födda 1834
Avlidna 1897
Män
Ugglan
Personer från Kajana
Earl Bostic

Earl Bostic, född den 25 april 1913 i Tulsa i Oklahoma, död den 28 oktober 1965 i Rochester i New York, var amerikansk musiker med inriktning på jazz och rhythm & blues. Han var altsaxofonist och en pionjär inom efterkrigstidens amerikanska rhythm & blues-stil.

Biografi
Bostic etablerade sig som professionell musiker redan vid 18 års ålder, då han anslöt sig till Terence Holder's band ’Twelve Clouds of Joy’. Han gjorde sin första skivinspelning med Lionel Hampton i oktober 1939. Dessförinnan hade han spelat med Fate Marable på New Orleans riverboats.

Bostic avgick med examen från Xavier University i New Orleans. Han spelade då med lokala band men också med flera välkända som Arnett Cobb, Rex Stewart, Don Byas och Charlie Christian. Åren 1938 och 1944 ledde han husbandet vid Small’s Paradise, då han även spelade gitarr och trumpet.

Under det tidiga 1940-talet var han en välsedd regelbunden deltagare i det berömda jam sessions på Minton’s Playhouse. År 1945 bildade han sitt eget band och gjorde de första inspelningarna i eget namn.

Bostic skrev också egen musik och gjorde arrangemang åt flera kända musiker. Hans egen signaturmelodi ”Flamingo” spelades in 1951.

Under det tidiga 1950-talet levde Bostic med sin hustru i Addisleigh Park i St. Albans i Queens i New York, där också många andra jazzstjärnor hade sin boplats. Han flyttade därifrån till Los Angeles, där han koncentrerade sig på att skriva arrangemang efter att ha drabbats av en hjärtattack. Han öppnade också där sin egen R&B-klubb, Flying Fox.

Bostic dog 1965 i en hjärtattack i Rochester, New York, under en spelning med sitt band och är begravd i Los Angeles. Han valdes 1993 in i Oklahoma Jazz Hall of Fame.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1973

Födda 1913
Avlidna 1965
Män
Amerikanska musiker
Personer från Tulsa
Five Man Electrical Band

Five Man Electrical Band är ett kanadensiskt rockband, bildat i Ottawa 1969 av Les Emmerson (sång, gitarr), Brian Rading (basgitarr), Ted Gerow (keyboard), Rick "Bell" Belanger (trummor) och Mike "Bell" Belanger (även han trummor). Gruppen är mest känd för sin hitlåt "Signs" från 1971.

Biografi 
Gruppen hette ursprungligen The Staccatos och bildades 1963. The Staccatos släppe två album: 1965 års Initially och 1967 års A Wild Pair, det senare ett splitalbum med The Guess Who. Från detta album släpptes bland andra singeln "Half Past Midnight", vilken blev en hitlåt i hemlandet. I USA gick det emellertid inte lika bra och gruppen avfärdades som en The Beach Boys-kopia.

1969 kom gruppens tredje album Five Man Electrical Band, en titel som bandet också antog som gruppnamn. Gruppen fortsatte att ge ut skivor för Capitol Records och gav ut flera singlar, dock utan listframgångar. 1971 var gruppen nära att splittras när bandets nya skivbolag, Lion Records, släppte låten "Signs" som en promotionskiva inför albumet Goodbyes & Butterflies. Låten rönte stora framgångar och nådde en tredjeplats på den amerikanska listan och en fjärdeplats på den kanadensiska och sålde totalt i över två miljoner exemplar. Även nästa singel, "Absolutely Right", nådde listframgångar i hemlandet såväl som i USA.

Senare album gick emellertid inte lika bra och 1973 splittrades bandet. Emmerson fortsatte att använda gruppens namn för sina egna inspelningar under ytterligare två år. 1986 återförenades bandet för en välgörenhetskonsert och turné i östra Kanada. 1991 gjorde gruppen Tesla en cover på "Signs", vilken blev en stor hit. 1996 släppte Five Men Electrical Band samlingsalbumet Absolutely Right.

Diskografi

Album 
 1966 – Initially (som The Staccatos)
 1967 – A Wild Pair (delad album: The Guess Who/The Staccatos)
 1969 – Five Man Electrical Band
 1970 – Good-byes and Butterflies
 1972 – Coming of Age
 1972 – Sweet Paradise
 1975 – The Power of the Five Man Electrical Band (samlingsalbum)
 1996 – Absolutely Right: The Best of Five Man Electrical Band (samlingsalbum)
 2008 – Half Past Midnight: The Staccatos and Beyond (samlingsalbum)
 2009 – The Staccatos Five Man Electrical Band: First Sparks the Anthology (1964–1969) (samlingsalbum)

Singlar

Källor

Externa länkar 

Kanadensiska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1969
Musikgrupper upplösta 1975