kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Frische Nehrung

Frische Nehrung (etablerat namn på svenska saknas; polska: Mierzeja Wiślana; ryska: Балтийская коса, Baltijskaja kosa), vars ryska del kallas Baltiska näset, är det 65 kilometer långa och mellan 600 m och 2 km breda näs som skiljer Frisches Haff från Danzigbukten. Näset delas på mitten av gränsen mellan Polen och den ryska exklaven Kaliningrad oblast.

Historia 
Fram till 1200-talet fanns det naturliga passager från Frisches Haff genom näset till resten av Östersjön. I och med att passagerna täpptes till på naturlig väg, minskade staden Elblągs betydelse som handelshamn.

Idag förs i Polen diskussioner om att gräva en kanal genom den polska delen av näset. Den enda direkta förbindelsen Frisches Haff idag har med Östersjön ligger vid staden Baltijsk i Kaliningradenklaven. Det finns ingen gränsövergång mellan näsets polska och dess ryska del.

Näsets polska del
På näset ligger de fyra naturreservaten Ptasi Raj, Mewia Łacha, Kąty Rybackie och Buki Mierzei Wiślanej. Här finns även turistorten Krynica Morska, som omnämndes för första gången 1424, exploaterades på 1840-talet och fick stadsprivilegium 1991. Näsets huvudort Stegna har en 13 km lång badstrand, en 1600-talskyrka och flera pensionat och campingplatser.

Sedan 2019 byggs en kanal genom näset. Den beräknas bli klar för användning 2022. Kanalen gör det möjligt för fartyg att ta sig till och från Frisches Haff/Zalew Wislany utan att gå in på ryskt territorialvatten.

Näsets ryska del
Bebyggelsen koncentrerar sig till samhällena Kosa och Rybatjij på näsets yttersta spets inom synhåll från Baltijsk på fastlandssidan. Transportsituationen är numera mer eller mindre stabil. Fotgängare kan gratis ta sig över vattnet med reguljärbåt en gång i timmen. Något mera sällan går det bilfärjor till näset. På 1990-talets mitt rådde sådana problem med finansieringen av båt- och färjeförbindelserna, att näsets invånare tidvis inte hade tillgång till skolor, post, avfallshantering och medicin.

Det är över 50 år sedan man tog emot turister på Baltiska näset. Nu har det mindre än tusen invånare. Fram till 1990-talets mitt var det svårt att få inresetillstånd till Baltijsk-regionen, vartill näset hör, men numera kan alla med ryskt pass resa dit. Till skillnad från Kuriska näset, som drar turister av kulturella skäl, kan Baltiska näset locka med sin vildmark och sina badstränder och skogar. På och kring näset finns även rester av en militärbas med flygplats. Vid näsets nordligaste spets finns det även en smalspårig järnväg, som är i drift.

Webbkällor

Se även
Kuriska näset

Polens geografi
Rysslands geografi
Östersjön
Näs
Ostpreussen
Halvöar i Polen
Halvöar i Ryssland
Lista över San Marinos regerande kaptener

Detta är en lista över San Marinos regerande kaptener. San Marino har två regerande kaptener (Capitani Reggenti; 'regerande huvudmän'), som normalt tillhör olika partier. Regenternas mandatperiod är 6 månader. Valet av regenter äger rum 1 april och 1 oktober varje år.

Referenser

Noter

Kaptenregenter
San Marino
Tvåtal
Anders Johansson i Hässlås

Anders Johansson (i riksdagen kallad Johansson i Hässlås), född 12 november 1869 i Tvååkers socken, död 10 december 1938 i Fastarp, var en svensk lantbrukare och politiker (liberal). 

Anders Johansson, som kom från en bondefamilj, var kommunalman i Stafsinge samt aktiv i den lokala bonderörelsen. Han var också suppleant i Frisinnade landsföreningens förtroenderåd (motsvarande partistyrelse) 1912.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren 1918–1920 för Hallands läns valkrets. Som kandidat för Frisinnade landsföreningen tillhörde han dess riksdagsparti Liberala samlingspartiet. I riksdagen var han bland annat ledamot av femte tillfälliga utskottet vid lagtima riksmötet 1919 samt fjärde tillfälliga utskottet år 1920. Han engagerade sig bland annat i investeringspolitiska frågor.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Anders Norberg och Andreas Tjerneld, Almqvist & Wiksell International, Stockholm 1985), band 2, s. 385

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Personer från Tvååkers socken
Födda 1869
Avlidna 1938
Män
Älgarna-Härnösand IF

Älgarna Härnösand IF är en idrottsförening i Härnösand i Sverige.Klubben bildades den 19 februari 1919, ursprungligen med längdskidåkning på programmet. Klubben har även haft flera andra idrotter på programmet som ishockey och friidrott men är i dag en ren fotbollsklubb. A-herrlaget spelade säsongen 2011 i Division 2. Klubben hette ursprungligen IF Älgarna innan namnet ändrades under klubbens årsmöte den 29 mars 2020.

I fotboll har klubben som bäst spelat i Division II, då serien var Sveriges näst högsta division, säsongerna 1953/1954-1954/1955, 1959 och 1960. Såväl 1941 som 1952 förlorade klubben finalen i Norrländska mästerskapet.

Spelare

Truppen

Kända fotbollsspelare som spelat i Älgarna Härnösand IF
Joakim Nilsson
Daniel Theorin
Lars Zetterlund
Bengt Nyholm

Källor

Externa länkar
 Älgarna-Härnösand IF

Fotbollsklubbar i Sverige
Upplösta friidrottsklubbar i Sverige
Upplösta ishockeyklubbar i Sverige
Upplösta skidklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1919
Sport i Härnösand
Sportklubbar i Härnösands kommun
Albert Apponyi

Albert Apponyi, född 29 maj 1846 i Wien, död 7 februari 1933 i Genève, var en ungersk greve och politiker. Han var son till György Apponyi.

Biografi
Apponyi invaldes 1872 i ungerska deputeradekammaren, där han snart kom att inta en ledande ställning, i synnerhet sedan han anslutit sig till den nationella oppositionen. Från 1878 var han "nationalpartiets" ledare och bekämpade särskilt häftigt Kálmán Tiszas värnpliktsförslag och kabinettet Dezső Bánffys politik.

Med sitt parti anslöt Apponyi sig däremot 1899 till det nya regeringspartiet under Kálmán Széll och blev hösten 1901 deputeradekammarens president. Denna befattning blev särskilt maktpåliggande under oavhängighetspartiets obstruktion 1903 först emot Széll och sedan mot dennes efterträdare Károly Khuen-Héderváry. Apponyi försökte under denna svåra kris intaga en medlande ställning, men drogs därunder allt närmare den nationalistiska oppositionen.

Då István Tisza i november 1903 blev ministerpresident på ett program i fråga om härväsendets ordnande, som upptog många av de ungersknationella krav Apponyi förfäktat, men uteslöt andra, nedlade Apponyi sin presidentbefattning. Sedan Tisza röjt sin avsikt att med all kraft slå ned obstruktionen i kammaren, utträdde Apponyi jämte sina närmaste meningsfränder ur det liberala partiet (november 1903). Apponyi var undervisningsminister i Sándor Wekerles koalitionsministär april 1906 till januari 1910 och försökte som sådan ge ungerska språket förhärskande ställning i alla folkskolor, oberoende av skolbarnens nationalitet.

Under första världskriget stödde han Tiszas utrikespolitik, men var mera benägen för inre reformer än denne och inträdde maj 1917 som undervisningsminister i ministären Móric Esterházy, vilken post han bibehöll även under Wekerle, augusti 1917 till oktober 1918. Han blev 1919 (partilös) ledamot av nationalförsamlingen, sändes 1920 till Paris som ledare för ungerska fredsunderhandlardelegationen och sökte där med stor energi, men i stort sett utan resultat utverka lindringar i de av segrarna bestämda fredsvillkoren; före fredsfördragets undertecknande (4 juni) hade Apponyi nedlagt sitt förhandlarmandat. Apponyi utgav 1912 memoaranteckningarna Lebenserinnerungen eines Staatsmannes. 

Apponyi tillhörde fram till slutet av sitt liv det ungerska parlamentet, och var flera gånger landets representant i Nationernas förbund, han utgav flera andra främst självbiografiska verk, parlamentstal (1896), ett band minnen (1922) och författningshistoriska föredrag (1925). 1933 utkom Erlebnisse und Ergebnisse.

Källor

Ungerns ministrar
Födda 1846
Avlidna 1933
Män
Ugglan
Personer från Wien
Digital film

Digital film är ett begrepp som används för att beskriva det som förväntas ersätta den traditionella filmen för biografer. Digital film produceras med hjälp av digitala filmkameror och visas på en biograf med en digital filmprojektor. Nuvarande standard på bildupplösningen har namngivit de två alternativ som finns, 2K och 4K, vilka har en horisontell upplösning på 2048 respektive 4096 pixlar.

Den 2 februari 2000 : första digital filmvisning i Europa, genom Philippe Binant, med DLP CINEMA-teknik av Texas Instruments.

Referenser

Bibliografi 
 Philippe BINANT, Au coeur de la projection numérique, Actions, 29, 12-13, Kodak, Paris, 2007.
 Charles S. SWARTZ (editor), Understanding digital cinema. A professional handbook, Elseiver, Oxford, 2005.

Filmteknik
August Gyllensvaan

Jon August Gyllensvaan, född 9 mars 1821 i Gränna landsförsamling, Jönköpings län, död där 29 oktober 1899, var en svensk militär, godsägare och politiker.

August Gyllensvaan var son till majoren Henrik Adolf Rosenquist af Åkershult (sedan Gyllensvaan) och Helena Charlotta Roos. Han blev volontär 1836 vid Västgöta regemente och furir 1838. Han tog officersexamen 1841 och var därefter  officerare vid Bohusläns regemente, som fanjunkare och senare underlöjtnant 1841 och löjtnant 1854 innan han tog avsked från militären 1855. Som riksdagsman var han ledamot för ridderskapet och adeln vid riksdagen 1865-1866 och av första kammaren 1867 och 1873–1874, invald för Göteborgs och Bohus läns valkrets.

Han gifte sig 1855 med Cathrine Petronella Lund 1834-1908) och de fick dottern Augusta von Otter. Han ägde egendomarna Fardume i Rute socken på Gotland och Lilla Sund i Forshälla socken i Bohuslän samt var innehavare av fideikommisset Västanå slott i Gränna landsförsamling. Han var landstingsman i Göteborgs och Bohus läns landsting 1863–1864 och 1868–1871 och ledamot av Göteborgs och Bohus läns hushållssällskaps förvaltningsutskott 1869–1870.

I riksdagen satt han i talmansdeputationen 1873 och var suppleant i bevillningsutskottet 1873-1874 och tillfälliga utskottet 1873. Han skrev två egna motioner, som i Tvåkammarriksdagen 1867–1970 uppges ha handlat om underhållet av allmänna vägar.

Referenser 
Tvåkammarriksdagen 1867–1970, band 4, Sveriges riksdag 1990, Almqvist och Wiksell International, sid. 87-88.

Noter

Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Svenska militärer under 1800-talet
Födda 1821
Avlidna 1899
Män
Personer från Gränna socken
Ätten Rosenquist af Åkershult
Svenska fideikommissarier
Kritiska EU-fakta

Kritiska EU-fakta är en tidning som ges ut av Folkrörelsen Nej till EU. Tidningen diskuterar europeisk politik med avstamp i frågor rörande EU. Anna Lisa Eneroth och Kerstin Nordqvist är redaktörer. Robert Nyberg är stående illustratör.

Externa länkar
Kritiska EU-fakta

Svenska politiska tidskrifter
Gustaf Gyllensvärd

Anders Gustaf Gyllensvärd , född 28 juni 1848 i Våxtorps socken, Hallands län, död där 28 april 1922, var en svensk lantbrukare och politiker. 

Gustaf Gyllensvärd var lantbrukare i Fågelsång i Våxtorps socken. Som riksdagsman var han ledamot av andra kammaren 1890-1899, invald i Höks härads valkrets.

Han gifte sig 1872 med Christine Ifvarsson, syster till August Ifvarsson. Han var svärfar till Gustaf Anton Larsén.

Källor

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Svenska militärer under 1800-talet
Personer från Våxtorps socken
Födda 1848
Avlidna 1922
Män
Gustaf
Anders Eklund

Anders Eklund:

 Anders Eklund (1763–1802), svensk konstnär.
 Anders ”Lillen” Eklund (1957–2010), svensk boxare
 Anders Eklund (brottsling) (född 1965), en svensk mördare som dömts för morden på Engla Juncosa Höglund och Pernilla Hellgren
 Anders Eklund (redaktör), svensk serieskapare och redaktör
Flo Rida

Flo Rida, artistnamn för Tramar Dillard, född 17 september 1979 i Carol City, Miami-Dade County, Florida, är en amerikansk rappare-, hiphop-artist och låtskrivare. Han fick sitt stora genombrott år 2008 med låtarna Elevator (tillsammans med Timbaland) och Low som var list-etta i tio veckor. 18 mars samma år släppte han sitt debutalbum, Mail on Sunday. Han uppträdde på Voice '08 och även en radiointervju den 20 april 2009 i radioprogrammet VAKNA! med The Voice. Han uppträdde även på Voice '10. Han har sålt över 80 miljoner skivor.

Han representerade San Marino (i en duett med Senhit) vid Eurovision Song Contest 2021 med låten "Adrenalina".

Diskografi

Studioalbum

Mixtapes

Singlar

Som gästartist

Referenser

Noter 

Amerikanska hiphopmusiker
Födda 1979
Män
Pseudonymer
Levande personer
Personer från Miami-Dade County
Deltagare i Eurovision Song Contest 2021
Artister som representerat San Marino i Eurovision Song Contest
Garry Marshall

Garry Marshall, född 13 november 1934 i Bronx i New York, död 19 juli 2016 i Burbank, Kalifornien, var en amerikansk filmregissör, filmproducent, manusförfattare och skådespelare. Marshall är främst känd för att ha skapat komediserien Gänget och jag (1974–1984) och för att ha regisserat filmer som Stränder (1988), Pretty Woman (1990), Runaway Bride (1999), En prinsessas dagbok (2001) och New Year's Eve (2011).

Marshall skapade flera tv-serier, bland annat Gänget och jag, som blev mycket populär under 1970-talet, men även Omaka par (1970–1975), Laverne and Shirley (1976–1983) och Mork & Mindy (1978–1982). Han slog senare igenom som långfilmsregissör 1990 med Pretty Woman, och regisserade därefter bland annat Runaway Bride (1999) och Helens små underverk (2004).

Han var bror till Penny Marshall, som även hon var filmregissör. Deras far var italiensk och hette ursprungligen Masciarelli i efternamn. Fadern bytte dock namn till Marshall innan hans barn föddes.

Filmografi i urval 

 (manus, 11 avsnitt)
 (manus, 18 avsnitt)
 (manus, 19 avsnitt)
 (regi, manus 2 avsnitt)
 (skapare, manus 7 avsnitt)
 (regi)
 (regi)
 (regi)
 (regi)
 (regi)
 (regi)
 (regi och producent)
 (Walter Harvey)
 (roll)
 (regi) 
 (Rigfort)
 (regi)
 (regi)
 (regi)
 (regi)
 (regi)
 (röst)
 (regi)
 (skådespelare)
 (regi)
 (regi)
 (regi)
 (regi och producent)
 (skådespelare)
 (regi)

Källor

Noter

Externa länkar 

 

Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare under 1900-talet
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Skådespelare från New York
Personer från Bronx
Födda 1934
Avlidna 2016
Män
Alumner från Northwestern University
Amerikanska manusförfattare under 2000-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska regissörer under 1900-talet
Amerikanska regissörer under 2000-talet
Psystar

Psystar är en tillverkare av datorer. Psystar uppger sig bland annat tillverka en Macintosh-kompatibel dator under namnet Open Computer till ett pris som är lägre än jämförbar modell tillverkad av Apple.

Se även
Power Computing Corporation

Källor

Amerikanska datorföretag
Patricia Phoenix

Patricia "Pat" Phoenix, född 26 november 1923 i Manchester, död 18 september 1986 i Stockport i Greater Manchester, var en brittisk skådespelare och fotomodell, känd som en av Storbritanniens första sexsymboler på TV.

Hon fick några roller på filmduken under sin karriär men är mest förknippad med den intriganta damen Elsie Tanner i den brittiska såpoperan "Coronation Street", en roll hon gjorde 1960-1973 och 1976-1984. Patricia Phoenix var också gift många gånger under sitt liv och hade ett stormigt privatliv. Hon avled 1986 i lungcancer.

Externa länkar 
 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Födda 1923
Avlidna 1986
Kvinnor
Gustaf Anton Larsén

Gustaf Anton Larsén, född 3 augusti 1870 i Hasslövs socken, död 2 juli 1939 i Halmstad, var en svensk folkskollärare och politiker (socialdemokrat). Gift 1898 med Maria Elfrida Gyllensvärd (dotter till Gustaf Gyllensvärd).

Larsén var folkskollärare i Halmstad. Som riksdagsman var han ledamot av första kammaren, först invald i Hallands läns valkrets och från 1922 invald i Kronobergs läns och Hallands läns valkrets.

Källor
Tvåkammarriksdagen 1867–1970, band 2, sid. 389.

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Personer från Hasslövs socken
Födda 1870
Avlidna 1939
Män
Albin Ballad

Albin Ballad är en havskryssare på 30 fot tillverkad av Albin Marin 1971–1981.

Albin Ballad är konstruerad av Rolf Magnusson. Ursprunget till Ballad är Joker S30, också konstruerad av Magnusson. Balladen är en vidareutveckling av Joker, anpassad för familjesegling.  Båttypen har byggts i ca 1500 exemplar vilket placerar den bland de 10 mest byggda segelbåtarna i Sverige.

Ballad anses vara en trevlig familjebåt som även bär karaktären av en kappseglingsbåt, men har även möjlighet till längre seglatser tack vare sin längd och konstruktion. Ballad spelar en stor roll i boken Drömresan av Herbert Jivegård, där författaren berättar om hur han i en Ballad seglade jorden runt.

Båten är tålig för frisk vind, och tar havssjö mycket väl. Den är styv tack vare den förhållandevis tunga blykölen, och behöver inte revas förrän vid ganska höga vindstyrkor.

Inredning
Balladens inredning är typisk för en 30-fotare från 70-talet. Längst fram finns en förpik som rymmer 2 sovplatser. Mellan förpiken och salongen finns ett utrymme med toalett på styrbords sida och garderob på babords sida. Salongen har två kojplatser/soffor, ett löstagbart matbord samt en navigationsplats. Pentry med spis och handfat. Många Ballader har gasolspis med ugn. Bakom navigationsbordet finns en stickkoj.

Se även
Albin Marin
Svenska Balladklubben
The German Ballad Club domain - inviting for Kieler Woche races

Kölbåtar
Ballad
A29 (motorväg, Tyskland)

A29 är en motorväg i norra Tyskland. A29 går från A1 via Oldenburg till Wilhelmshaven i Ostfriesland. Beslut om att bygga motorvägen fattades år 1968 och år 1984 var den färdig.

Trafikplatser

|}

A029
A029
Listor över avfartsnummer
Ben Macdui

Ben Macdui är ett berg i bergskedjan Cairngorm i Skottland, på gränsen mellan Aberdeenshire och Moray. Med sina 1 309 m är det det näst högsta berget i Storbritannien, efter Ben Nevis.

Berg i Skottland
Viktor Larsson

Viktor Larsson (eller liknande stavningar) kan syfta på flera personer:

 Victor Larsson  (fotbollsspelare), svensk fotbollsspelare född 2000
 Viktor Larsson i Halmstad (1863-1908), liberal publicist och riksdagsledamot
 Viktor Larsson (1869–1950) (1869-1950), socialdemokratisk riksdagsledamot och statsråd
 Victor Larsson (1894–1976), socialdemokratisk riksdagsledamot
 Viktor Larsson (fotbollsspelare), svensk fotbollsspelare född 1986
Viktor Larsson i Halmstad

Ivar Viktor Kasimir Larsson (i riksdagen kallad Larsson i Halmstad), född 5 maj 1863 i Veinge, död 27 september 1908 i Halmstad, var en svensk publicist och politiker (liberal).

Viktor Larsson, som kom från en lärarfamilj, var medarbetare i Hallandsposten från 1885 och blev 1897 tidningens redaktör och 1902 dess ansvarige utgivare. Han var även riksdagsledamot i andra kammaren för Halmstads valkrets år 1902 och tillhörde då Liberala samlingspartiet. 

På Västra kyrkogården i Halmstad finns en sten med inskriptionen:  Viktor Larsson 1863 – 1908. Arbetare och övriga vänner av hans penna reste vården

Efter hans död utgavs hans skrifter i fyra delar 1910–1911 i urval av Zeth Höglund.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 390
  Valfrid Göransson:  Viktor Larsson Liberal och Socialist

Noter

Vidare läsning 
 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Svenska publicister
Personer från Veinge socken
Födda 1863
Avlidna 1908
Män
Yongzheng-kejsaren

Yongzheng-kejsaren, personligt namn Yinzhen, född 13 december 1678, död 8 oktober 1735, regerade som Kinas kejsare från 5 februari 1723 fram till sin död och var en av Qingdynastins mest hårdföra ledare. Han var Kangxi-kejsarens fjärde son.

Trontillträdet
Kangxi-kejsaren hade två gånger utsett sin andre son Yinreng till tronföljare, men 1712 hade han avlägsnat honom från tronföljden och satt honom i fängsligt förvar, så när kejsaren avled 1722 var det oklart vem som var utsedd till tronföljare. Till skillnad från sin viktigaste rival om tronen, kejsarens fjortonde son Yinti, råkade Yinzhen befinna sig i huvudstaden när han nåddes av dödsbudet och med hjälp hovmannen Longkodo blev han utropad till kejsare med regeringstiteln Yongzheng. Oklarheterna kring Yongzhens trontillträde bestod under hela hans regeringstid och flera av hans bröder som framstod som potentiella tronpretendenter dog i fängelse eller bekläddes med ceremoniella poster för att hållas på avstånd från tronen.

Reformer
Yongzheng genomförde flera viktiga reformer för att effektivisera statsförvaltningen. 1723 skapade han "Högsta rådet" (Junjichu 軍機處), vilket var sammansatt av kejserliga prinsar, medlemmar av stora sekreteriatet, presidenterna i departementen och cheferna för andra förvaltande verk i huvudstaden, vilka hade att redigera lagar och författningar. Yongzheng genomförde en sträng skattepolitik och kämpade för att få ned statens utgifter. 1729 blev han den förste kejsare som förbjöd handel med och missbruk av opium.

Utrikes relationer
1727 lät han sluta fördraget i Kjachta med Ryssland, som därmed fick betydande handelsprivilegier. Ryssland fick också rätt att hålla en "andlig mission" på 10 ledamöter i Peking, genom vilken Ryssland kunde få noggranna underrättelser därifrån.  Nya gränskrig med mongolerna slutade 1734 med att nya territorier i Turkestans erövrades.

Även om han var en uppriktig konfucian sysselsatte han sig med olika buddhistiska skolor, framför allt med chan-buddhismen och den tibetansk-mongoliska Vajrayana-riktningen. Yongzheng inledde svåra förföljelser mot de kristna, vilkas antal utanför Peking och Kanton skall ha uppgått till 300 000 bekännare. Detta kan till viss del tillskrivas hans missnöje med utfallet av den katolska ritstriden.

Den berömda encyklopedin "Fullständig samling av skrifter och bildverk från den gamla och den nye era" (Gujin tushu jicheng) fullbordades under Yongzhengs regering.

Referenser

Noter

Källor 
 

 

Födda 1678
Avlidna 1735
Qingdynastins kejsare
Huset Aisin-gioro
Män
WP:Projekt Kina
Personer i Kina under 1700-talet
Jiaqing-kejsaren

Jiaqing-kejsaren, född 1 november 1760 i Peking, död 2 september 1820, var den femte Qing-kejsaren som härskade över Kina, från 1796 till 1820. Han var son till Qianlong-kejsaren och konkubin Yi Chun och är bland annat känd för att ha rensat ut den korrupte ämbetsmannen Heshen (和珅) som hade fått mycket stort inflytande under hans fars sista år vid makten. Jiaqing är också känd för sina försök att reformera statsförvaltningen och för att få bukt med opiumhandeln.

Hans regeringstid präglades av social oro. Flera religiösa sekter gjorde uppror, 1802 gjorde den Vita Lotus-sekten uppror, vilket följdes av de Åtta trigrammens sekt 1813. Det senare upproret intog kejsarpalatset och var nära att bringa kejsaren om livet innan det slutligen slogs ned. Upproret undertrycktes med stor brutalitet. Dessutom led rikets kustprovinser och skeppsfarten genom plundringar av kinesiska sjörövare, som var väl organiserade och slutligen steg till ett antal av 70 000 man. 

Mot utlandet visade Jiaqing inta en tämligen oflexibel hållning. En rysk ambassadör avvisades 1806 vid gränsen, då han inte ville knäfalla inför ett med guldtyg belagt bord, och engelske ambassadören lord Amherst fick inte tillträde till Peking (1816), därför att han vägrade att underkasta sig en förödmjukande hyllningsceremoni inför kejsaren.

Källor 

Grantham, Alexandra Etheldred von Herder Mrs. A Manchu Monarch; an Interpretation of Chia Ch'ing. London: G. Allen & Unwin, 1934.

Födda 1760
Avlidna 1820
Qingdynastins kejsare
Huset Aisin-gioro
Män
WP:Projekt Kina
Personer i Kina under 1700-talet
Personer i Kina under 1800-talet