kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Af Trampe

af Trampe är en svensk gren av den pommerska adelsätten Trampe, vars förste kände medlem är riddaren Willekinus Trampe, död omkring 1320. Ätten kom till Danmark under slutet av 1600-talet. Generalmajor Philip Detlev von Trampe (1678-1750) upphöjdes i tyskt riksgrevligt stånd 1736 och naturaliserades 1743 som dansk greve. Medlemmar av ätten inflyttade även till de övriga nordiska länderna. 

En gren av ätten kom 1869 från Norge till Sverige med greve Carl af Trampe (1841–1916) och hans syskon. Denne blev godsägare och ledamot av riksdagens första kammare för Göteborgs och Bohus län 1878-1879.

Den 31 december 2021 var 23 personer med efternamnet af Trampe folkbokförda i Sverige. Andra namnformer är von Trampe med 12 folkbokförda  personer och Trampe med 10 folkbokförda personer.  Släktskapsförhållandena för de båda senare namnvarianterna har inte utretts.

Personer med efternamnet af Trampe 
 Carl af Trampe (1841–1916), godsägare och riksdagsman
 Fredrik af Trampe  (född 1984), journalist, musiker och författare

Källor 

Svenska ointroducerade adelsätter
Danska adelsätter
Tyska adelsätter
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
François Honoré Georges Jacob

François-Honoré-Georges Jacob-Desmalter, född 1770, död 1841, var en fransk möbelsnickare. Han var son till Georges Jacob.

Jacob-Desmalter fortsatte sin faders verksamhet under Napoleontiden. Han var samtidens främste möbelkonstnär och utförde flertalet av kejsarens inredningar. Under restaurationen lyckades han fortsätta sin verksamhet efter samma mått, men fick även en kundkrets inom övriga Europeiska hov. Hans arbeten utmärks av rikedom i utsmyckningen, ofta prunkande och överlastad.

Källor 
 

Franska konsthantverkare
Franska möbelsnickare
Födda 1770
Avlidna 1841
Män
Svensk uppslagsbok
Blu (tidskrift)

Blu är en tysk tidskrift som utkommer en gång i månaden och som riktar sig till det tyskspråkiga hbtq-samhället i Berlins storstadsområde samt övriga tyska storstäder. Tidningen startade år 1997. I Berlin finns även gaytidningen Siegessäule.

Referenser

Externa länkar
 Blu 

HBTQ-tidskrifter
HBTQ i Tyskland
Tyska tidskrifter
Tidskrifter startade 1997
Robert Pedersen

Robert Lafarque Pedersen, född 14 september 1921 i Köpenhamn, död 31 juli 1994, var en dansk socialdemokratisk politiker och folkhögskoleföreståndare. Han var folketingsledamot 1971-1988.

Robert Pedersen var son till skräddaren Sofus Pedersen och Carla Pedersen. Han tog mellanskoleexamen från Nyboder Skole 1937, realexamen 1945 och studentexamen genom kvällskurser på Akademisk kursus 1947. Han var typograflärling (1937-1942) och sedan ordinarie typograf (1942-1951). Han fick sedan jobb på det danska socialdepartementet (1951-1953) och tog kandidatexamen i statsvetenskap 1955 från Köpenhamns universitet. Han studerade sedan på Queen Mary College i England (1955) och en termin på Harvard University (1956). Han arbetade som lärare på Roskildes folkhögskola (1953-1958) och Jära Folkhögskola utanför Malmbäck (1958-1959) samt som föreståndare för Hernings folkhögskola (1959-1971). Han bedrev även undervisning i Västindien 1964 och 1970 på uppdrag av FN.

Pedersen har mottagit det israeliska utrikesdepartementets hedersutmärkelse (1969) för sin insats med att transportera danska judar till Sverige under andra världskriget.

Pedersen var vice ordförande av Danmarks Socialdemokratiske Ungdom i Köpenhamn (1947-1949) och ordförande av studentförbundet Frit Forum (1950-1952) samt redaktör av tidskrifterna Fri Ungdom (1949-1950) och Frit Forum (1950-1952). Han blev invald i Folketinget för Socialdemokratiet 1971 och var ordförande av kulturutskottet (1971-1973). Han engagerade sig i utrikespolitiken som styrelseledamot i Unicef, ledamot i den danska FN-delegationen (1973-1975), ordförande av Interparlamentariska unionen samt ledamot i Nordiska rådet från 1975. Han var även styrelseledamot i Färöarnas Realkreditinstitut från 1976 och Det Danske Selskab. från 1980 Inom Socialdemokratiet utmärkte han sig som en motståndare av oppositionens utrikes- och försvarspolitik, som kunde genomdrivas utanför den borgerliga regeringens inflytande, den s.k. fodnotepolitiken. Han var folketingsledamot till valet 1988. 

Pedersen har även redigerat politisk facklitteratur.

Se även 
 Erling Olsen

Referenser 

Födda 1921
Avlidna 1994
Män
Personer från Köpenhamn
Alumner från Köpenhamns universitet
Danska lärare
Folketingsledamöter från Socialdemokraterne
Damernas lagmångkamp i gymnastik vid olympiska sommarspelen 2012

Damernarnas lagmångkamp i gymnastik vid olympiska sommarspelen 2012 avgjordes den 31 juli 2012. De deltagande nationerna utsågs under damernas kvaltävling, varifrån 8 av totalt 12 lag gick vidare. Alla nationer har fem gymnaster per lag och deltar i totalt fyra grenar (fristående, hopp, barr och bom). I varje gren tävlar tre gymnaster per gren och deras resultat läggs ihop och ger nationens totalresultat. Det lag med högst totalpoäng efter alla fyra grenar blir olympiska mästare. Detta år lyckades USA få 183,596 poäng och vann därmed guldet med över 5 poängs marginal före Ryssland på 178,530 poäng. Trea kom Rumänien på 176,414 poäng. De regerande mästarna Kina missade medalj och hamnade på fjärde plats, nästan två poäng efter Rumänien. Guldmedaljörerna USA var bäst i alla grenar förutom hopp, där de enbart var tredje bäst sammanlagt.

Medaljörer

Resultat

Kval

Följande åtta lag (av totalt 12 deltagande) kvalificerade sig till mångkampsfinalen genom resultaten i kvaltävlingen:
  USA
  Kina
  Ryssland
  Rumänien
  Kanada
  Storbritannien
  Italien
  Japan

Final

Referenser
Vinden genom nyckelhålet

The Wind Through the Keyhole är en fantasyroman från 2012 av Stephen King.

Handling 
I "The Wind Through the Keyhole" återvänder Stephen King till Mittvärlden, den spektakulära fantasyvärld där de första sju böckerna i "Det Mörka Tornet"-serien utspelar sig. Roland Deschain och hans ka-tet - Jake, Susannah, Eddie och billybumlaren Oy - hamnar mitt i en kraftig storm kort efter att de korsat floden Whye på sin väg mot de Yttre Baronierna. Medan de väntar ut stormen berättar Roland två märkliga historier, vilket kastar nytt ljus på revolvermannens eget förflutna. 
Under hans första år som revolverman skickas Roland iväg av sin far tillsammans med vännen Jamie DeCurry för att undersöka en mystisk varelse som terroriserar befolkningen i baroniet Debaria. Roland tar hand om pojken Bill Streeter, den enda överlevande efter varelsens senaste massaker. För att lugna pojken berättar Roland en historia som hans egen mor ofta berättade för honom själv när han var liten; Vinden genom nyckelhålet, legenden om Tim Stoutheart. 

Skönlitteratur 2012
Verk av Stephen King
Maine i skönlitteratur
Fuckparade

Fuckparade är en årlig technodemonstration som hålls i Berlin sedan år 1997. Paraden är ett politiskt alternativ mot kommersialiseringen av kulturen samt det offentliga. Den skapades som en protest mot att Love Parade (fd technofestival) i Berlin blev allt mer kommersiellt.

Se även 
 Love Parade

Externa länkar

Källor 

 
Elektronisk musik
Musik i Berlin
Musikfestivaler i Tyskland
Återkommande evenemang med premiär 1997
Återkommande evenemang i augusti
Gulgrå ullört

Gulgrå ullört (Filago lutescens) är en växtart i familjen korgblommiga växter.

Externa länkar
Den virtuella floran 

Korgblommiga växter 
Gu Växtindex
Dave Van Ronk

Dave Van Ronk, född 30 juni 1936 i New York, död 10 februari 2002 i New York, var en amerikansk folksångare. Han var verksam på den blues- och folkmusikscen som utvecklades i Greenwich Village i New York City under 1960-talet. 

Dave Van Ronk samverkade med bland andra Jack Elliot, Joni Mitchell och Bob Dylan som snabbt blev vän med Van Ronk vid sin första ankomst till New York 1961. Det var Van Ronk som ordnade Dylans första bostad i New York och han anses ofta vara en av de största inspirationskällorna till Dylans tidiga karriär.

Musik 
Dave Van Ronk hämtade mycket av sin inspiration från gamla bluesklassiker och många av de låtar han framförde togs sedan upp av andra samtida artister. Ett exempel är House of the Rising Sun som Bob Dylan gjorde en egen men snarlik version av efter att han hört Van Ronk framföra den under en spelning på Cafe Wah? i Greenwich Village (låten togs sedan an av The Animals vars version låg etta på musiklistorna i flera länder, inklusive Sverige).

Diskografi
Studioalbum

 (med Frankie Armstrong)

Livealbum

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 

Män
Födda 1936
Avlidna 2002
Amerikanska folksångare
Amerikanska folkgitarrister
Jannowitzbrücke

Jannowitzbrücke är en bro som går över floden Spree i Berlin. Den har fått sitt namn efter bomullsfabrikanten Christian August Jannowitz som var med och finansierade den första bron 1822. Senare ersattes denna bro av en järnbro som förstördes i slutet av andra världskriget. Bron har gett namn åt Bahnhof Berlin Jannowitzbrücke.

1954 stod den nuvarande bron klar. Mellan 2005 och 2007 sanerades den 73,5 meter långa och 35,0 meter breda bron.

Referenser 

Berlin-Mitte
Broar i Tyskland
Beslut (Europeiska unionen)

Ett beslut är en typ av bindande rättsakt som kan antas av Europeiska unionens institutioner. I likhet med förordningar är beslut till alla delar bindande, men behöver däremot inte nödvändigtvis ha allmän giltighet. Ett beslut kan istället vara riktat till en eller flera specifika fysiska eller juridiska personer.

Beslut utfärdas bland annat när en befattning inom unionen tillsätts, till exempel Europeiska rådets ordförande eller ledamöterna av Europeiska kommissionen, eller för att anta beslut om bland annat unionens intressen och strategiska mål samt åtgärder som unionen ska vidta på internationell nivå. I enlighet med principen om tilldelade befogenheter måste alla beslut ha en giltig rättslig grund i unionens fördrag eller i andra rättsakter. Beslut som antas i enlighet med ett lagstiftningsförfarande utgör lagstiftningsakter.

Utformning 
Beslut följer, i likhet med övriga rättsakter, de bestämmelser om utformning som antagits av Publikationsbyrån. Rättsakten består av tre delar: ingressen, artikeldelen och eventuella bilagor. Artikeldelen utgör den normativa delen av rättsakten och är uppdelad i artiklar. Ett beslut kan innehålla en avslutande artikel som fastställer till vem eller vilka det riktar sig. Denna avslutande artikel kan ha någon av följande formuleringar:

Den andra formuleringen används när beslutet inte är riktat till alla medlemsstater, till exempel om det är en rättsakt som endast berör euroområdet eller Schengenområdet. Den tredje formuleringen används när beslutet riktas till en eller flera specifika medlemsstater. Den fjärde formuleringen används när beslutet riktas till någon fysisk eller juridisk person.

Rättslig form och grund 
Den rättsliga grunden för beslut återfinns i artikel 288 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt:

Beslut kan således ha allmän giltighet, men måste inte nödvändigtvis ha det. Beslut som antas i enlighet med ett lagstiftningsförfarande utgör lagstiftningsakter. Därutöver kan beslut även antas i form av delegerade beslut och genomförandebeslut. Delegerade beslut antas av Europeiska kommissionen för att komplettera eller ändra vissa icke väsentliga delar av en lagstiftningsakt. Genomförandebeslut antas av kommissionen eller, i vissa fall, Europeiska unionens råd för att fastställa enhetliga villkor för genomförandet av lagstiftningsakterna. Beslut kan även i vissa andra fall antas av Europaparlamentet, Europeiska rådet och Europeiska centralbanken, samt av rådet och kommissionen när det grundar sig direkt på fördragen.

Rättslig effekt och tillämplighet 
Ett beslut träder i kraft tjugo dagar efter att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, om inget annat föreskrivs i beslutet. Ett beslut är till alla delar bindande, men endast bindande för den eller dem som det är riktat till. Om beslutet saknar adressat har det allmän giltighet. Ett beslut kräver inga genomförandeåtgärder för att få rättsverkan.

Se även 
 Direktiv
 Förordning

Referenser 

Europeiska unionens rättsakter
Brian Wake

Brian Wake, född 13 augusti 1982 i Stockton-on-Tees, är en engelsk före detta fotbollsspelare och nuvarande ungdomstränare för Viborg FF.

Spelarkarriär 
Wakes noterbara insatser i karriären har varit ett hat trick mot Shrewsbury för att hålla Carlisle kvar i The Football League, ligavinsten med Hamilton Academical och fyra mål på Mortons sista tre matcher under säsongen 2007/2008 (däribland även två mål på Firhill Stadium mot Partick Thistle) för att hålla dem kvar i Division One.

Wake tecknade ett nytt kontrakt i maj 2009, tillsammans med Alex Walker för ytterligare ett år i Morton och  han gjorde sitt femtionde ligamål i karriären mot Airdrie United i november 2009.

Wake skrev på för Gateshead FC den 26 januari 2010, och gjorde sin debut som inhoppare i en 2–0-förlust mot Kettering Town. Wake gjorde sina första mål för Gateshead den 6 februari mot Mansfield Town. Han gjordes tillgänglig för klubbyte av Gateshead den 13 januari 2011 efter att endast blivit inbytt i sju matcher fram till dess under säsongen 2010-11. Två dagar senare gjorde Wake sitt första mål för säsongen efter att ha blivit inbytt i andra halvlek i en 6–0-seger i FA Trophy mot Hampton & Richmond Borough. Den 10 mars 2011 meddelades det att Wake hade säkrat en övergång till en icke namngiven svensk klubb på ett tvåårskontrakt. Denna klubb visade sig senare vara Östersunds FK.

Han gjorde sin debut för Östersund mot Friska Viljor FC i första omgången av Svenska cupen 2011, och gjorde fyra av Östersunds mål i en match som slutade 6–1. Wake bidrog stort med sina 24 mål under säsongen att Östersund tog klivet upp till Division 1, och blev samtidigt den spelare i samtliga förbundsserier i Sverige som gjorde flest mål.

Den 25 juli 2012 skrev Wake på för Superettan-klubben Umeå FC och gjorde debut när han blev inbytt i andra halvlek i en 1–0-förlust borta mot Hammarby. Wake presenterade sig för hemmapubliken genom att göra det matchvinnande målet i sin första hemmamatch på en halvvolley mot Jönköping Södra den 13 augusti 2012.

Tränarkarriär 
Efter att Umeå FC misslyckats att hålla sig kvar i Superettan beslutade sig Wake att avsluta sin spelarkarriär och återvände till Östersund för att inleda sin tränarkarriär som assisterande tränare.

Referenser

Externa länkar 

Engelska fotbollsspelare
Engelska fotbollstränare
Födda 1982
Personer från Stockton-on-Tees
Spelare i Carlisle United FC
Spelare i Scarborough FC
Spelare i Hamilton Academical FC
Spelare i Greenock Morton FC
Spelare i Gateshead FC
Fotbollsspelare i Östersunds FK
Fotbollsspelare i Umeå FC
Levande personer
Män
Gängel

Gängel (Galinsoga parviflora) är en växtart i familjen korgblommiga växter.

Externa länkar
Den virtuella floran 
 

Korgblommiga växter 
Gä Växtindex
Stig Sjöberg

Stig Gunnar Sjöberg, född 1 maj 1944 i Nordmaling, Ångermanland, är en svensk musiker och sångare som började sin bana i musiken 1952. Stig Sjöbergs musikinstrument är kornett. 

Stig Sjöberg gjorde sitt första TV-framträdande 1969 i gospelgruppen Christians med Cliff Richard.
Under senare år har Stig Sjöbergs musikaliska uttrycksform varit Southern Gospel.

Diskografi 
 1967–1968 – "Christians". Mats Olssons ork. (Telestar)
 1969 – "Right now" med Christians. Gruppen ackompanjeras av Harry Arnold. (Teamton)
 1970 – "Joy! Joy!". Sören Christensens ork. (Teamton)
 1973 – "Mer än någonsin". Lasse Samuelssons Alarm. (Signatur)
 1975 – "Christians75". Lasse Samuelssons Alarm. (BASF)
 1992? - "Mot nya mål". Med Gospel Stompers. Smusic Records.
 2010 – "Once Again"
 2010 – "Swing Low"
 2010 – "Just A Little While" med gruppen Gospel Stompers
 2011 – "God Gave The Song" Inspelad av Gaither Studios Alexandria USA

Historik 
Stig Sjöberg har förutom sina solistframträdanden spelat och sjungit i:
Septeamet
Mobilen
Christians
Hässleholms Storband
Gospel Stompers

Se även 
Christians
Southern Gospel

Referenser

Externa länkar
Norra Skåne 20 nov 2009 "Stig bjuder på sig själv"

Födda 1944
Levande personer
Män
Svenska gospelsångare
Svenska musiker inom kristen musik
Personer från Nordmalings socken
Ines Brodmann

Ines Brodmann, född 1 april 1985 i Basel är en schweizisk orienterare som ingick i stafettlaget som tog guld vid VM 2012.

Källor
World of O Runners – Ines Brodmann

Externa länkar
Ines Brodmanns webbplats 

Schweiziska orienterare
Världsmästare i orientering
Kvinnor
Födda 1985
Levande personer
Personer från Basel
Åkerfibbla

Åkerfibbla (Hypochoeris glabra) är en växtart i familjen korgblommiga växter.

Externa länkar 
 Den virtuella floran - Rotfibbla

Korgblommiga växter
Åk Växtindex
Judith Wyder

Judith Wyder, född den 25 juni 1988 är en schweizisk orienterare som vann i stafett vid VM 2012 och på sprintdistansen, sprintstafetten och långa stafetten vid VM 2014. Hon kom på tredje plats på medeldistansen vid VM 2011 och på stafetten vid junior-VM 2007. Vid  Europamästerskapen 2014 tog hon guld på tre distanser.

Referenser

Noter

Källor
World of O Runners – Judith Wyder

Externa länkar
Judith Wyders webbplats 

Schweiziska orienterare
Världsmästare i orientering
Europamästare i orientering
Kvinnor
Födda 1988
Levande personer
Kindiba

Kindiba är en forntida järnutvinningsplats i Tougo, provinsen Yatenga, region Nord i Burkina Faso. Platsen består av gruvor och tre smältugnar byggda i lera.

Världsarvsstatus
Kindiba är sedan 9 april 1996 uppsatt på Burkina Fasos tentativa världsarvslista.

Referenser

Fornminnen i Burkina Faso
Tentativa världsarv i Burkina Faso
Silje Ekroll Jahren

Silje Ekroll Jahren, född den 10 maj 1988 i Nordkisa är en norsk orienterare som ingick i stafettlaget som tog brons vid VM 2012. I junior-VM tog hon guld i stafett 2007 och silver på sprintdistansen 2008.

Källor
World of O Runners – Silje Ekroll Jahren

Externa länkar
Silje Ekroll Jahrens webbplats 

Norska orienterare
Kvinnor
Födda 1988
Levande personer
Personer från Ullensakers kommun
Mari Fasting

Mari Fasting, född den 1 mars 1985 i Moss är en norsk orienterare som ingick i stafettlaget som tog brons vid VM 2012. Vid junior-VM 2005 tog hon två guldmedaljer, i stafett och långdistans.

Källor

World of O Runners – Mari Fasting

Externa länkar
Mari Fastings webbplats 

Norska orienterare
Kvinnor
Födda 1985
Levande personer
Personer från Moss
Världsmästare i orientering
Arly nationalpark

Arly nationalpark är en nationalpark i sydvästra Burkina Faso. Den ligger i regionen Est, i den östra delen av landet,  km öster om huvudstaden Ouagadougou. Arly nationalpark ligger  meter över havet. Den ansluter till Pendjari nationalpark i Benin i söder och Singoureservatet i väster. Parken utgör en del av komplexet WAP (W-Arli-Pendjari) som utgör ett vidsträckt naturskyddsområde i Benin, Burkina Faso och Niger.

Terrängen runt Arly nationalpark är platt. Den högsta punkten i närheten är  meter över havet,  km sydost om Arly nationalpark. Runt Arly nationalpark är det ganska glesbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Nagaré,  km öster om Arly nationalpark. Omgivningarna runt Arly nationalpark är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet.

Klimat 
Savannklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är april, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är augusti, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är augusti, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är december, med  mm nederbörd.

Djurliv 
Arly nationalpark omfattar 760 kvadratkilometer och har en mängd olika habitat, med allt från galleriskogarna längs floderna Arly och Pendjari till savannskogsland och sandstensbergen i Gobnangou. I parken finns omkring 200 elefanter, 200 flodhästar och cirka 100 lejon. Här finns också afrikansk buffel, babianer, röda och gröna apor,

Det förekommer även afrikansk buffel, babianer, röda markattor samt gröna markattor, vårtsvin, vildsvin och olika antiloper såsom västlig hartebeest och hästantilop. Det finns också buskbock, dykarantiloper och ellipsvattenbock.

Nationalparken kan nås via huvudväg N19, via Diapaga (under torrsäsong även via Pama). Arly nationalpark har flera vattenområden, såsom Tounga där det finns ett vattenhål och det finns två vattenområden som ofta töms av uppemot tjugo flodhästar.

Parken var tidigare ett habibat för Afrikansk vildhund, Lycaon pictus, även om denna hunddjur sannolikt utrotades på grund av den växande mänskliga befolkningen och brist på nationellt skydd.

Världsarvsstaus
24 januari 2012 sattes nationalparken upp på Burkina Fasos tentativa världsarvslista tillsammans med W nationalpark under den gemensamma beteckningen "Nationalparkskomplexet Arly-W"

Kommentarer

Källor

Litteratur
 C. Michael Hogan. 2009. Painted Hunting Dog: Lycaon pictus, GlobalTwitcher.com, ed. N. Stromberg
 K. Manson and J. Knight. 2006. Burkina Faso, p. 196, Bradt Travel Guides, The Globe Pequot Press Inc., Retrieved on June 17, 2008
 Ouédraogo, O.; M. Schmidt; A. Thiombiano; K. Hahn; S. Guinko; G. Zizka. 2011. Magnoliophyta, Arly National Park, Tapoa, Burkina Faso. Check List 7(1):85-100 

Nationalparker i Burkina Faso
Tentativa världsarv i Burkina Faso
Badalingrottorna

Badalingrottorna (, ) är två sandstensgrottor i Taunggyi, Shanstaten, Myanmar. De ligger nära en led från Nyaunggyat till Yebock, på ett klipputsprång i Nwalabobergen inom Panlaungs skogsreservat. Det finns två grottor, den mindre av de två har grottmålningar från neolitikum.

Historia
En översiktlig undersökning av grottorna i delstaten Shan hade gjorts av the American South-East Expedition for Early Man 1937-1938. Geologen U Khin Maung Kyaw upptäckte målningarna 1960. 1969–1972 organiserade Burmas regering en mer omfattande undersökning, och ytterligare en undersökning av grottorna gjordes 2004.

Grottorna är sedan 4 oktober 1996 uppsatta på Burmas tentativa världsarvslista.

Innehåll
Träkolsbitar som hittats i en grotta under inledande utgrävningar 1969–1972 har daterats med C14-metoden till att vara 13 000 år gamla. Grottmålningar i röd ockra har hittats liksom olika paleolitiska och neolitiska verktyg, över 1600 stenartefakter liksom många benbitar och röd ockra. Grottans väggar har även dekorerats med ristade mönster.

Referenser

Fornminnen i Myanmar
Grottor i Myanmar
Tentativa världsarv i Myanmar
Heinrich Eduard Jacob

Heinrich Eduard Jacob, född 7 oktober 1889, död 25 oktober 1967, var en tysk författare.

Jacob slog igenom 1918 med romanen Der Zwanzigjährige som träffsäkert tecknar den generation, som fick krigets facit till sin arbeten och hävdade sedan under mellankrigstiden sin ställning som ledare för den nyorientering i ämnessfär och psykologisk metod, som skedde efter första världskriget. Hans egen diktning, som omfattade romener, noveller och skådespel, kännetecknades av sträng form och sällsynt skärpa i karaktäristiken.

Källor

Noter

Födda 1889
Avlidna 1967
Tyska författare
Män
Personer från Berlin
Officerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Flugvikt i boxning vid olympiska sommarspelen 2012

Flugvikt, 52 kg, i boxning vid olympiska sommarspelen 2012 avgjordes mellan den 30 juli och 12 augusti i Excel London i London i Storbritannien.

Medaljörer

Tävlingsformat och regler
Grenen genomförs som en utslagsturnering där vinnaren går vidare till nästa omgång. Lottningen i lätt flugvikt kommer innehålla 26 boxare och inleds med sextondelsfinaler den 31 juli 2012. Vinnarna i semifinalerna möts i en match om guldet, förlorarna får varsin bronsmedalj. Alla matcher avgörs över tre treminutersronder. Vinnaren är den boxare som efter ronderna tagit flest poäng. Poäng erhålls genom lyckade slag mot motståndarens huvud eller överkropp. En match kan också vinnas på knock-out likväl som att domaren kan besluta att avbryta matchen.

Program
Tiderna är angivna i lokal tid, UTC+1.
30 juli 2012 13:30 & 20:30 - Omgång 1 (Sextondelsfinaler)
3 augusti 2012 13:30 & 20:30 - Åttondelsfinaler
7 augusti 2012 20:30 - Kvartsfinaler
10 augusti 2012 20:30 - Semifinaler
12 augusti 2012 13:30 - Final

Resultat

Finaler

Övre halvan

Nedre halvan

Referenser
Men's Fly (52 kg)

Boxning vid olympiska sommarspelen 2012