kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dajaker

Dajaker är ursprungsbefolkningen på Borneo. Det är en kollektiv benämning på över 200 flod och bergsboende etniska undergrupper, huvudsakligen i det inre av Borneo. De har alla sin egen dialekt, vanor, lagar, territorium och kultur, även om gemensamma utmärkande drag är lätta att identifiera. Dajakernas språk kategoriseras bland de austronesiska språken i Asien. Dajakerna var ursprungligen animister men många konverterade till kristendomen, och senare islam. Antalet dajaker uppskattas till mellan 2 och 4 miljoner. 

Vissa dajaker levde traditionellt i långhus. Dessa kan vara upp till 12 m höga, och samla mer än 100 familjer under ett tak, vilket ger säkerhet från attacker under krigstid. Inuti bodde familjerna i separata lägenheter längs en central korridor, som tjänade som ett gemensamt område.

En av undergrupperna är iban, tidigare kallade sjödajaker.

Referenser

Externa länkar

www.dayakology.com - a site run by Dayaks
Tribal peoples are fighting huge hydro-electric projects that are carving up the island's rainforest
The J. Arthur and Edna Mouw papers at the Hoover Institution Archives focuses on the interaction of Christian missionaries with Dayak people in Borneo.
The Airmen and the Headhunters, PBS. Secrets of the Dead November 11, 2009.
Dayak-culture: pictures and videos

Borneo
Ursprungsfolk i Asien
Etniska grupper i Malaysia
Pookie (bil)

Pookie var ett minröjningsfordon som användes i Rhodesia för att upptäcka minor på vägar och flygplatser under 1970-talet. Man använde luftkylda Volkswagenbussdelar och hade köpt in begagnade Formel 1-däck från Sydafrikas Grand Prix för att få lågt marktryck som möjligt så att minor inte skulle utlösas, vilket man var framgångsrik med, dock dog förare i bazookaattacker. Man hade satt stora metalldetektorer under bilen som gav utslag när en fordonsmina av metall kördes över.

Militära fordon
Militära grader i Schweiz

Militära grader i Schweiz visar rangordningen i den schweiziska försvarsmakten - Schweizer Armee.

Soldater
 Rekrut (rekryt) bär ingen gradbeteckning

Underofficerare

Högre underofficerare

Fackofficerare

En fackofficer är en person som utbildats till soldat eller underofficer, men placerats i en icke truppförande officersbefattning på grundval av sina civila yrkeskunskaper. En fackofficer kan fylla officersbefattningar från fänriks till och med överstes nivå.

Officerare

Överbefälhavare
Vid krigsfall eller allmän mobilisering väljer den schweiziska förbundsförsamlingen en överbefälhavare med generals grad.

Referenser
03 us .4D  Michael L. SchmidtkeLi;Gi (Dokument;MAC  01  -id ;29872. 

Schweiz militär
Schweiz
Västra Engelbrektsskolan

Västra Engelbrektsskolan är en kommunal grundskola i Örebro som har elever från förskoleklass till och med skolår nio. Skolan har drygt 350 elever och cirka 60 anställda. Skolan är belägen mellan bostadsområdena Baronbackarna och Holmens villaområde med adress Hjalmar Bergmans väg 3.

Historik
Skolans första namn var Holmens skola. Den invigdes i början av 1926, och låg då inom Längbro landskommun. Gymnastikhuset tillkom 1930. Först vid årsskiftet 1937 inkorporerades Längbro landskommun i Örebro kommun. En nyare del för lågstadie- och mellanstadieelever, ritad av arkitekt Edvin Bergenudd, tillkom 1956. Denna del kom att kallas Mikaelskolan. Högstadieeleverna gick kvar i den gamla skolbyggnaden, som fortfarande kallades Holmens skola. I början av 1980-talet fick hela skolan namnet Mikaelskolan för att skolan skulle få samma namn som kommundelen som den låg i. I början av 1990-talet stängdes den gamla skolbyggnaden, som byggdes om till äldreboende. År 2005 stängdes den närbelägna Lars Wivalliusskolan, och elever därifrån flyttade in på Mikaelskolan. År 2013 bytte skolan namn till Västra Engelbrektsskolan. Den är nu en del av Engelbrekts rektorsområde.

Skolans status
I början av 1990-talet var skolan populär, men dess status sjönk i början av 2000-talet. Till detta bidrog bl.a. att de de populära musikklasserna togs bort. Skolan blev rikskänd då den 2011 medverkade i andra säsongen av TV-serien Klass 9A, där en niondeklass och deras lärare fick hjälp av vad som beskrevs som "superpedagoger" för att förbättra betygen. Dock blev följden att skolans rykte försämrades ytterligare, och 70 procent av eleverna i närområdet sökte sig därifrån. Skolan var under en tid nedläggningshotad, men kommunen har nu valt att satsa på skolan, bl.a. genom en ny ledning och ett namnbyte.

Se även
Engelbrektsskolan, Örebro

Referenser

Grundskolor i Örebro
Byggnader och anläggningar i Örebro
Trendelenburg

Trendelenburg är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Adolf Trendelenburg (1844–1941), tysk arkeolog och filolog
 Adolf Friedrich Trendelenburg (1737–1803), tysk jurist
 Caspar Trendelenburg (1755–1820), svensk läkare
 Ernst Trendelenburg (1882–1945), tysk jurist och politiker
 Ferdinand Trendelenburg (1896–1973), tysk fysiker
 Friedrich Trendelenburg (1844–1924), tysk läkare
 Friedrich Adolf Trendelenburg (1802–1872), tysk filosof och filolog
 Ullrich Trendelenburg (1922–2006), tysk farmakolog
 Paul Trendelenburg (1884–1931), tysk farmakolog
 Philip Trendelenburg (1723–1776), svensk präst
 Philip Anders Trendelenburg (1791–1824), svensk läkare
 Wilhelm Trendelenburg (1877–1946), tysk fysiolog

Tyska efternamn
Turin papyruskartan

Turin papyruskartan (Papyrus Torino) är ett papyrusfynd från Forntidens Egypten och innehåller den äldsta bevarade geologiska och topografiska kartan. Manuskriptet dateras till cirka 1300-talet f.Kr. och förvaras idag på Egyptiska museet i Turin.

Manuskriptet
Turin papyruskartan är endast en fragmenterad papyrusrulle, rullens storlek är cirka 282 × 41 cm. Kartan visar både topografiska och geologiska detaljer  och föreställer ett cirka 15 kilometer långt områd kring Wadi Hammamat i östra Egypten. Wadi Hammamat syns som en linje mellan Nilen och Röda havet och Papyrusen omfattar 2 sektioner.

Den ena sektionen visar fyndplatser för olika metaller som guld, silver och andra metaller. Avsnittet visar 2 stora färdleder genom berg i rosa färg. Bergen framställs som de typiska bergen i wadiområden.

Den andra sektionen är starkt fragmenterad och visar olika färdleder till fyndplatser och stenbrott för bekhen (en form av sandsten) som användes till byggandet av Stele, tempel och sarkofager.

Kartan framställdes troligen i samband med en expedition till området under ledning av Ramses IV,  Avstånden mellan olika platser är angiven kartan och visar även bosättningen Bir Umm Fawakhir.

Texten är skriven i hieratisk skrift  och manuskriptet dateras till mellan 1150 och 1125 f. Kr. under Egyptens tjugonde dynasti.

Historia
Det är inte känt när papyruskartan upptäcktes. Åren 1814-1821 sammanställde italienske Bernardino Drovetti (Napoleon I:s egyptiske Prokonsul) en privat papyrussamling. Troligen skaffade han papyrusen kring Deir-el-Medineh nära Thebe i Egypten. 1824 sålde Drovetti samlingen inklusive kartan till Karl Felix I av Sardinien.

Senare donerades kartan till Egyptiska museet i Turin. Papyrusen är bland de äldsta bevarade manuskripten inom Kartografin.

Manuskriptens arkivnummer på Museo Egizio är Papyrus Torino nr 1869, 1879 och 1899.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

 Om Turin papyruskartan
 Bild på Turin papyruskartan med tolkningar

Historiska kartor
Geologi
Topografi
Forntidens Egypten
Handskrifter
Papyrus
Härje Stenberg

Sten Härje Stenberg, född 16 oktober 1914 i Göteborg, död där 16 februari 2007, var en svensk borgmästare, hovrättspresident och förlikningsman.

Biografi
Stenberg blev juris kandidat i Uppsala 1941, fiskal i Svea hovrätt 1944, stadsnotarie i Göteborgs rådhusrätt 1944, assessor 1953, rådman 1959, borgmästare 1967, lagman i Göteborgs tingsrätt 1971 samt president i Hovrätten för västra Sverige 1976–81. 

Stenberg var sakkunnig i Handelsdepartementet 1947–48, expert i stadsdomstolsutredningen 1959–61, innehade olika utredningsuppdrag i Inrikesdepartementet 1964 samt Justitiedepartementet 1964 och 1973–75. Han var statlig förlikningsman från 1969 (t.f. från 1951) och ledamot av olika förlikningskommissioner från 1960.

Stenberg var ordförande i Göteborgs hyresnämnd 1953–67, Göteborgs valnämnd 1964–70, Göteborgs hamnstyrelse 1968–73 samt styrelseledamot i Göteborgs sparbank (senare Länssparbanken Göteborg) 1963–81 (ordförande från 1977). Han var även ordförande i Skogssällskapet 1977–87 och styrelseledamot i Göteborgs och Bohus läns distrikt av Svenska Röda Korset 1962–87 (ordförande från 1977).

Utmärkelser 

  Kommendör av Nordstjärneorden, 5 juni 1971.
  H.M. Konungens medalj i 12 storleken i serafimerordens band 1982.

Källor

Vem är det 1989

Noter 

Hovrättspresidenter i Hovrätten för Västra Sverige
Göteborgs borgmästare
Födda 1914
Avlidna 2007
Män
Jurister från Göteborg
Friedrich Trendelenburg

Friedrich Trendelenburg, född den 24 maj 1844 i Berlin, död den 15 december 1924, var en tysk kirurg, son till Friedrich Adolph Trendelenburg.

Trendelenburg blev medicine doktor 1866, kirurgie professor i Rostock 1875, i Bonn 1882 och i Leipzig 1895. Han avgick från sin professur den 1 oktober 1911. 

Bland hans skrifter kan nämnas: Erkrankungen und operationen am halse (1880), Verletzungen und chirurgische erkrankungen des gesichts (tryckt 1886) samt en mängd smärre avhandlingar om operationer i luftväggarna, om högläge av bäckenet vid vissa operationer, om operation för åderbråck med mera.

Källor

Tryckta källor

Noter

Födda 1844
Avlidna 1924
Tyska kirurger
Tyska professorer
Alumner från Edinburghs universitet
Alumner från University of Glasgow
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid Bonns universitet
Personer verksamma vid Rostocks universitet
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Män
Personer från Berlin
Hendrick Dubbels

Hendrick Jacobsz. Dubbels, född 1620 eller 1621 i Amsterdam, död där 1670, var en nederländsk marinmålare.

Dubbels verkade i Amsterdam och var påverkad av Simon de Vlieger samt blev en av Hollands främsta sjömålare, utmärkt för fin atmosfärisk behandling, ofta i varmt solljus. Bland Dubbels ganska fåtaliga målningar finns flera i nordiska samlingar. På Nationalmuseum finns Skeppsbrott vid klippig kust, på Kunstmuseet, Köpenhamn finns Kryssande holländska örlogsskepp i den Moltkeske samlingen finns Utsikt över en redd, och på Nivaagaard finns Skepp utanför Dordrecht. Även på Nationalgalleriet i Oslo är Dubbels representerad.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 

Nederländska konstnärer
Födda 1620-talet
Avlidna 1670
Män
Konstnärer från Amsterdam
Simon Dubnov

Simon Markovitj Dubnov, född 10 september 1860 i Mszislau, död 8 december 1941 i Riga, var en rysk-judisk historiker.

Dubnov utgav på ryska flera bidrag till judarnas historia, särskilt i Östeuropa, samt en brett anlagd allmän judisk historia i tio band, översatt bland annat till tyska Weltgeschichte des jüdischen Volkes (1920 ff.). Verket, som var ett av de största i sitt slag, utmärkte sig för grundlighet, stora vyer och en ny originell periodindelning och en utpräglat nationalistisk uppfattning. Dubnov uppfattade judendomen inte som ett trossamfund utan som en nationell grupp. En översikt av hans verk översattes till svenska under titeln Judarna 1920.

Simon Dubnov mördades av nazisterna i Rumbula den 8 december 1941.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Ryska historiker
Födda 1860
Avlidna 1941
Män
Personer som blivit mördade i Lettland
Förintelsen i Lettland
RAF Bomber Command

RAF Bomber Command kontrollerade brittiska flygvapnets bombplan från 1936 till 1968. Under andra världskriget utförde Bomber Command i huvudsak nattliga bombanfall mot städer i Tyskland i syfte att knäcka civilbefolkningens moral och sänka produktiviteten genom att bomba bostadsområden i städerna. Under den första delen av kalla kriget utgjorde man Storbritanniens kärnvapenslagstyrka som nåden sin kulmen på 1960-talet med V-bombarna Vickers Valiant, Avro Vulcan och Handley Page Victor.

Se även 
Bombningen av Dresden
Terrorbombning
”Bomber” Harris

Storbritanniens flygvapen
Brittiska militära enheter under andra världskriget
Charles Edouard Duboc

Charles Edouard Duboc, född 17 december 1822, död 15 april 1910, var en tysk författare.

Duboc skrev en mängd på sin tid mycket lästa romaner och noveller. Han var synnerligen berest och beläst i flera länders litteratur. Främst skrev Duboc etnografiska romaner och pastischer, såsom Don Adone (1833) i den spanska skälmromanens stil. Han var även en talangfull lyrisk översättare och tolkade bland annat Alfred Tennysons Enoch Arden (1867).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Tyska författare
Födda 1822
Avlidna 1910
Män
Pierre Dubois

Pierre Dubois, född omkring 1255, död omkring 1312, var en fransk politisk teoretiker.

Dubois verksamhet föll under Filip den skönes regering, och hans författarskap han till stor del sammanhang med kungens kamp mot påvemakten. Han skrev försvarsskrifter för Bonifatius VIII:s tillfångatagande, avsedda att påverka den allmänna opinionen. Dubois mest kända verk De recuperatione sanctæ terræ ("Om det heliga landets återerövring"), rör frågan om vilka metoder, som borde anlitas för att återvinna det hela landet. Det är en intressant sammanfattning av tidens diskussion av denna då brännande fråga. Dubois kräver ett återställande av freden inom kristenheten, innan man griper sig verket an; medel skulle kunna uppdrivas genom beskattning av kyrkans män och beskattning av ordensgodsen. Dubois tog även till orda rörande Tyska riket och kejsarvalet efter Albrekt I:s död, då Filip den sköne arbetade för att skaffa sig inflytande i Tyskland.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska författare
Födda 1200-talet
Avlidna 1300-talet
Män
Canon EOS 600D

Canon EOS 600D är en digital systemkamera från Canon.

Teknik i urval 
 18 megapixel CMOS-sensor 
 Digic IV-processor
 3 tums vinklingsbar TFT-skärm 
 ISO 100–12 800
 Seriebildtagningshastighet på 3,7 bilder per sekund
 9-punkters AF
 Videoinspelning med upplösning upp till och med 1 920 × 1 080 i 25fps
 Kreativa lägen och filter

Externa länkar 

Canon EOS DSLR-kameror
Processen (film)

Processen (originaltitel: Le procés) är en fransk-tysk-italiensk långfilm från 1962 som regisserades av Orson Welles. Filmen är baserad på Franz Kafkas bok med samma namn.

Handling 
Josef K vaknar upp en helt vanlig morgon och upptäcker att polisen befinner sig i hans sovrum. Polisen berättar att det ska väckas åtal mot honom. Men ingen berättar vad han står anklagad för. För att få reda på vad han står anklagad för och samtidigt kunna bevisa sin oskuld, försöker Josef ta sig in bakom rättssystemets fasad. Det verkar dock inte finnas någon väg ut från mardrömmen.

Om filmen 
Orson Welles såg Processen som sin bästa film. På grund av andra världskriget ändrade han en del saker, så filmen skiljer sig från boken på en del ställen.

Rollista i urval 
 Anthony Perkins – Josef K
 Jeanne Moreau – Marika Burstner
 Romy Schneider – Leni
 Suzanne Flon – Miss Pittl
 Orson Welles – Albert Hastler
 Max Haufler – Uncle Max

Referenser

Källor

Externa länkar 
 

Filmer 1962
Tyska dramafilmer
Tyska thrillerfilmer
Franska dramafilmer
Franska thrillerfilmer
Italienska dramafilmer
Italienska thrillerfilmer
Tyska filmer baserade på böcker
Franska filmer baserade på böcker
Italienska filmer baserade på böcker
Domstolsfilmer
Filmer baserade på tyska romaner
Filmer i regi av Orson Welles
Svartvita filmer
Brontofobi

Brontofobi är en överdriven rädsla för blixtar och åska. Fobin benämns ibland även som astrafobi, keraunofobi eller tonitrofobi. Brontofobi är behandlingsbar och kan drabba både människor och andra djur. Vanlig behandlingsmetoder är avsensibilisering och kognitiv beteendeterapi. I mycket extrema fall kan brontofobi leda till agorafobi, rädsla över att lämna hemmet.

Brontofobi är vanligare bland barn.

Källor 

Fobier
Åska
Indisk mungo

Indisk mungo eller bara mungo (Herpestes edwardsii) är ett omnivoriskt rovdjur i familjen manguster (Herpestidae). Arten beskrevs av É. Geoffroy Saint-Hilaire 1818.

Kännetecken 
Arten når en kroppslängd mellan 36 och 45 cm och därtill kommer en cirka 35 cm lång svans. Vikten varierar mellan 0,9 och 1,7 kg. Indisk mungo har en smal och långsträckt bål samt jämförelsevis korta extremiteter. Pälsen har en silvergrå grundfärg och fötterna är vanligen lite mörkare. Svansens spets och ansiktet uppvisar rödaktiga skuggor.

Utbredning och habitat 
Djurets naturliga utbredningsområde sträcker sig från östra delen av Arabiska halvön över Afghanistan och Pakistan till den Indiska subkontinenten. Indisk mungo förekommer i olika habitat, men föredrar gräsmarker med några buskar. I bergstrakter förekommer den upp till 2 500 meter över havet.

Arten introducerades i flera regioner där den skulle jaga skadedjur. Den lever därför idag på olika japanska öar, men inte på Ryukyuöarna och inte heller på Mauritius, dessa uppgifter i äldre avhandlingar är förväxlingar med den javanesiska mungon (Herpestes javanicus).

Levnadssätt 
Individerna är främst aktiva på dagen och lever ensamma, men ibland förekommer små familjegrupper. De vilar bland annat i bergssprickor eller andra gömställen. Födan utgörs huvudsakligen av små däggdjur, fåglar, ödlor och ormar. Indisk mungo är en allätare, dock, och äter även insekter, skorpioner, andra ryggradslösa djur, samt frukter, bär och rötter. Arten rör sig mycket snabbt och den angriper därför även giftormar. Mungon flyttar undan ormens bett tills ormen är uttröttad och sedan dödar mungon kräldjuret. Mungon är inte immun mot ormens gift, men ofta tränger ormens tänder inte genom mungons yviga och täta päls om den skulle bli biten.

Honor kan para sig två eller tre gånger per år och efter 60 till 65 dagars dräktighet föds två till fyra ungar. Fyra till fem veckor efter födelsen slutar honan att ge di.

Indisk mungo och människor 
Djuret jagas i vissa delar av utbredningsområdet av den regionala befolkningen för köttets och pälsens skull, och ibland fångas unga individer som sedan blir sällskapsdjur. Allmänt betraktas beståndet som stabilt och arten listas av IUCN som livskraftig (Least Concern).

I regioner där arten introducerades för att bekämpa råttor och andra skadedjur blev den delvis själv ett problem. Den jagade även andra djur som betraktas som nyttiga, och mungon kan överföra smittsjukdomar som rabies.

Underarter 
Arten delas in i följande underarter:

 H. e. edwardsii
 H. e. ferrugineus
 H. e. lanka
 H. e. montanus
 H. e. nyula

Indisk mungo i media 
Den skicklige ormdödaren Rikki-Tikki-Tavi i Djungelboken är en indisk mungo.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999

Externa länkar 

Manguster
Däggdjur i orientaliska regionen
Nicki French

Nicola "Nicki" Sharon French, född 26 september 1964 i Carlisle, är en brittisk sångare och dansare. French är mest känd för sin coverversion av Bonnie Tylers Total Eclipse of the Heart och för att hon representerade Storbritannien i Eurovision Song Contest 2000 i Stockholm med låten "Don't Play That Song Again".

Diskografi (urval)
Album
1995 – Secrets
1997 – French Revolution
2015 – One Step Further
2017 – A Very Nicki Christmas
2018 – Glitter To The Neon Lights

Singlar
1995 – "Total Eclipse of the Heart" (UK #5)
1995 – "For All We Know" (UK #42)
1995 – "Did You Ever Really Love Me" (UK #55)
1995 – "Is There Anybody Out There?" (UK #83)
1997 – "Te Amo" (UK #84)
2000 – "Don't Play That Song Again" (UK #34)

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
Biografi av Matt Collar på AllMusic

Kvinnor
Födda 1964
Levande personer
Brittiska sångare
Artister som representerat Storbritannien i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 2000
Personer från Carlisle
Gerhard Peter Brammer

Gerhard Peter Brammer, född den 5 maj 1801 i Hillerød, död den 17 januari 1884 i Vejle, var en dansk biskop.
 
Brammer stod i sin ungdom Grundtvig nära och vände sig redan som ung kandidat mot rationalismen, vilket medförde ett allvarligt mellanhavande med stiftsprosten H.G. Clausen 1823. Men senare avlägsnade han sig från Grundtvig och närmade sig Mynster, och till sist blev han en utpräglad representant för den högkyrkliga, konservativa riktningen. 

År 1826 blev Brammer kateket och förstelärare i Nakskov, och därifrån kom han 1830 som föreståndare för seminariet i Snedsted och församlingspräst där efter att han 1829 hade förvärvat licentiatgraden. Som seminarieföreståndare utgav han en lärobok i didaktik och pedagogik (1838), som blev mycket använd. 

År 1836 blev han doctor theologiae och 1843 utnämndes Brammer till biskop över Lolland-Falsters stift, men redan 1845 blev han kallad till Aarhus biskopsstol. Som biskop visade han stora administrativa gåvor, men han var en myndig man och mycket konservativ. 

Han bekämpade ivrigt Sognebaandsløsningen och Valgmenighedsloven, och de gudelige forsamlinger hade heller ingen vän i honom. Han utgav en Postille« (1841). År 1881 tog han sitt avsked och bosatte sig därefter i Vejle, där han skrev sina ungdomsminnen (utgivna 1884).

Källor 

 

Biskopar i Lolland-Falsters stift
Biskopar i Århus stift
Präster i Danska folkkyrkan
Danska präster under 1800-talet
Födda 1801
Avlidna 1884 
Män
Salmonsens
Guillaume Dubois

Guillaume Dubois, född 6 september 1656, död 10 augusti 1723, var en fransk statsman.

Dubois var av enkel härkomst, uppmärksammades genom sin begåvning och blev 1687 lärare för hertig Filip. Beskyllningen att Dubios skulle ha underblåst Filips dåliga böjelser är ogrundad. Under ett uppehåll i England 1698 knöt Dubois förbindelser, framför allt med Stanhope, som senare blev av stor betydelse. Först sedan hans lärjunge 1715 blivit Frankrikes regent, kom Dubois tid. 

På sommaren 1716 inledde han i största hemlighet förhandlingar med Stanhope, då en av Georg I:s främsta ministrar. Efter en långvarig kamp med den officiella spanskvänliga franska diplomatin genomdrev Dubois först en hemlig överenskommelse mellan regenten och Georg I, därpå en trippelallians mellan Frankrike, England och Nederländerna och slutligen dennas utvidgande till en kvadruppelallians genom kejsarens upptagande i förbundet. 

Dubois ledande tanke var att trygga regentens arvsrätt till Frankrikes tron mot Filip V av Spaniens anspråk. Delvis offrade han därigenom Frankrikes intressen, och bröt den gamla, Stuartvänliga politiken och garanterade Englands tron åt den hannoveranska ätten och samtyckte till att öka kejsarens övermakt i Italien genom att skaffa honom det viktiga Sicilien. Därigenom korsades Giulio Alberonis planer, och även för den av Görtz ledda svenska politiken var kvadruppelalliansen ett hårt slag. 

Dubois blev nu, 25 september 1718, fransk utrikesminister och lyckades genom ett krig med Spanien störta Alberoni och trygga regentens arvsrätt 1720, samtidigt som han understödde Englands svenska politik. Dubois ville nu förvärva kardinalshatten och därmed bana väg till premiärministerposten men blev tills vidare enbart ärkebiskop av Cambrai 1720. För att behaga engelsmännen, som kände sig hotade av John Laws kolonialplaner, bidrog Dubois till dennes störtande. 

Bland annat mot betydande eftergifter till ultramontanisterna på bekostnad av jansenisterna blev Dubois 1721 äntligen kardinal och lyckades även åvägabringa ett mot kejsaren riktat närmande mellan England, Frankrike och Spanien och förbereda för huset Orléans förmånliga giftermålsförbindelser mellan de spanska och de franska bourbonerna. 1722 erhöll Dubois äntligen den åtrådda premiärministerposten men dog redan i augusti 1723, utarbetad och uppriven.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Externa länkar 

 

Frankrikes utrikesministrar
Frankrikes regeringschefer
Franska kardinaler
Personer i Frankrike under 1700-talet
Födda 1656
Avlidna 1723
Män
Svensk uppslagsbok
Guillam Dubois

Guillam Dubois, född 1610, död 1680, var en holländsk landskapsmålare.

Dubois utförde stämningsfulla, fint belysta landskap med skogsbryn och dylikt. Ett sådant finns i Nationalmuseum, Stockholm. Ett annat i Holsteinborgs slott, Danmark. Andra finns i Schwerin, Berlin och Braunschweig. Dubois sällsynta konst har skattats mycket högt.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Nederländska landskapsmålare
Födda 1610
Avlidna 1680
Män