kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kinesisk bulbyl

Kinesisk bulbyl (Pycnonotus sinensis) är en välkänd östasiatisk fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Kännetecken

Utseende 
Kinesisk bulbyl är en medelstor (19 cm), ljudlig och lätt igenkännbar bulbyl. Nominatformen har en karakteristisk huvudteckning med svart hjässa och mustaschstreck, vit strupe, ett brett och vitt ögonbrynsstreck från bakom örat som möts i nacken samt en vit fläck på annars mörka örontäckare. Ovansidan är gråbrun, på manteln mot olivgrön och vingarna även kantade i olivgrönt. Undersidan är vitaktig med ljust gråbrunt band över bröstet, gulgrå buk och gulvita undre stjärttäckare.

Övriga populationer skiljer sig något, framför allt i huvudteckning. Taxonet formosae på Taiwan är mörkare undertill, det ljusa bandet är begränsat till nacken och bröstbandet är mörkare grått. Sydliga hainanus saknar det ljusa bandet i nacken helt och den ljusa fläcken på örontäckarna är mindre.

Läten 
Lätena är typiskt bulbylartade med både hurtiga fraser och märkliga toner som är svåra att återge i ord. Även högljudda "tocc-tocc-tocc" hörs.

Utbredning och systematik 
Kinesisk bulbyl delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Pycnonotus sinensis sinensis – förekommer centrala och östra Kina (Sichuan och södra Shaanxi), österut till Jiangsu och söderut till Guangxi, Guangdong och Fujian; även lokalt och isolerat i Beijing och Hebei). Delvis flyttfågel där vissa individer flyttar vintertid till centrala Vietnam, Hainan och Sydkorea
 Pycnonotus sinensis hainanus – förekommer i södra Kina (Guangdong och södra Guangxi), i norra Vietnam och på Hainan 
 formosae/orii-gruppen
 Pycnonotus sinensis formosae – förekommer på Taiwan 
 Pycnonotus sinensis orii – förekommer på södra Ryukyuöarna (Yonaguni och Ishigaki)

Kinesisk bulbyl är mycket nära släkt med taiwanbulbylen och vissa för formosae och orii istället till denna. I en genetisk studie föreslås att de istället bör lyftas ut till en egen art.

Levnadssätt 
Kinesisk bulbyl är en vanlig och ofta påträffad fågel i odlingsbygd, fruktträdgårdar, buskmarker, öppet skogslandskap och till och med inne i stadsparker och trädgårdar med större buskar. Den livnär sig av en rad olika sorters bär och frukt, men även insekter som ibland fångas i flykten. Den ses ofta sitta tydligt i busktoppar och samlas i stora flockar vintertid. Häckningen sker mellan april och juni men ibland så sent som i oktober.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som mycket vanlig i vissa områden, bland annat Hong Kong.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Fjällbröstad bulbyl

Fjällbröstad bulbyl (Ixodia squamata) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Fjällbröstad bulbyl är en praktfull och omisskännlig fågel, med svart huvud, olivgula vingar, vit strupe och svartfjällig vit undersida. Olikt många bulbyler är sången livfull, med spridda ljusa tjirpande, tjippande, visslande och drillande ljud.

Utbredning och systematik 
Fjällbröstad bulbyl delas in i tre underarter med följande utbredning:
 squamata – förekommer på västra och centrala Java
 weberi – förekommer i södra Myanmar, på Malackahalvön, i Malaysia och på Sumatra
 borneensis – förekommer på Borneo

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i släktet Pycnonotus. DNA-studier visar att Pycnonotus dock är parafyletiskt visavi Spizixos, varför flera taxonomiska auktoriteter numera delar upp det i flera mindre släkten. Clements et al för arten till släktet Rubigula, medan International Ornithological Congress (IOC) urskiljer den tillsammans med glasögonbulbyl och gråbukig bulbyl till Ixodia.

Levnadssätt 
Fjällbröstad bulbyl hittas företrädesvis i städsegrön lövskog i lägre bergstrakter, endast undantagsvist och mycket lokalt i låglänta områden. Den kan dock företa lokala rörelser. Fågeln födosöker efter frukt i träden på medelhög nivå upp till trädtaket.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som nära hotad (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Strimmig bulbyl

Strimmig bulbyl (Alcurus striatus) är en asiatisk fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Kännetecken

Utseende 
Strimmig bulbyl är en stor (21–23 cm) och långstjärtad bulbyl med lång, spetsig tofs. Den är i stort grönaktig och nästan helt strimmig, fint på huvud och rygg, grövre på buken.

Läte 
Denna art är mindre ljudlig än de flesta andra bulbyler. Lätena består av bland annat ett hårt "pyik pyik" eller ett böjt "djrrri".

Utbredning och systematik 
Strimmig bulbyl delas in i tre underarter:
 striatus – förekommer i Himalaya i Nepal sydvästra Kina, Assam och västra Myanmar
 arctus – förekommer i nordöstra Assam (Mishmi Hills)
 paulus – förekommer från Myanmar till sydvästra Kina, norra Thailand, norra Laos och norra Vietnam

Vissa inkluderar arctus i nominatformen.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Pycnonotus, men genetiska studier visar att den utgör en helt egen utvecklingslinje. Flera taxonomiska auktoriteter urskiljer den därför numera i det egna släktet Alcurus, tentativt tillsammans med gulkindad bulbyl som ännu inte testats genetiskt.

Levnadssätt 
Strimmig bulbyl förekommer i lågväxt städsegrön lövskog och fuktig skog med ek och rhododendron. Den livnär sig av bär och olika sorters insekter. Fågeln häkcar mellan maj och juli. Den är stannfågel, men rör sig till lägre nivåer vintertid.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som generellt ganska vanlig i hela utbredningsområdet.

Namn 
På svenska har arten även kallats streckbulbyl.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Taiwanbulbyl

Taiwanbulbyl (Pycnonotus taivanus) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende 
Taiwanbulbylen är en 18 centimeter lång grågrön bulbyl. Den har svart hjässa och mustaschstreck, gråvita örontäckare och buk samt mörkare grått bröst. Ryggen är gröngrå och övergumpen grön. Täckarna på ovansidan av vingen, handpennorna och stjärten är brett gulkantade grå. Liknande kinesisk bulbyl har vitt streck genom ögat till nacken, svarta kinder och svarta örontäckare med en vit fläck.

Utbredning och systematik 
Taiwanbulbylen förekommer i låglänta skogar längs kusten på östra och södra Taiwan. Den behandlas normalt som monotypisk, men vissa auktoriteter för även två av den kinesiska bulbylens underarter orii och formosae istället till taiwanbulbylen.

Levnadssätt 
Taiwanbulbylen förekommer i en rad  olika miljöer, inklusive jordbruksområden, trädgårdar, ungskog och buskmarker. Den häckar från mars till juli och bildar under höst och vinter stora flockar. Fågeln lever av frukt, insekter och blommor.

Status och hot 
Taiwanbulbylen har en liten population på endast 10.000-20.000 vuxna individer. Den minskar dessutom kraftigt i antal till följd av hybridisering med arten kinesisk bulbyl, som sprider sig på taiwanbulbylens bekostnad när skogsområden utarmas till förmån för urbanisering och tillgänglig jordbruksmark. Situationen har förvärrats av ceremoniella massutsläpp av kinesisk bulbyl i det fria. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som sårbar och varnar för risken att inga genetiskt rena individer kan finnas kvar om 20 år. I delar av Taiwan, i Ilan, har den redan dött ut och ersatts helt av kinesisk bulbyl.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Taiwan
Gulkindad bulbyl

Gulkindad bulbyl (Alcurus tympanistrigus) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gulkindad bulbyl är en udda och ganska liten bulbyl med unik ansiktsteckning: gnistrande vit strupe som kontrasterar skarpt med en äggul fläck och mörk bar hud bakom ögat. I övrigt är den brunaktig ovan, undertill streckad i vitt och brunt. Arten liknar något vitstreckad bulbyl, men skiljer sig genom ansiktsteckningen, mindre utvecklad tofs samt brunt på buk och undergump. Lätena är mjuka och anspråkslösa, med korta och torra drillar och dämpade pippande ljud. Sången återges i engelsk litteratur som ett glatt "jrit’jhew".

Utbredning och systematik 
Gulkindad bulbyl förekommer i lågt belägna bergsområden på västra Sumatra. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Pycnonotus, men genetiska studier visar att dess förmodade nära släkting strimmig bulbyl utgör en helt egen utvecklingslinje. Tongivande International Ornithological Congress (IOC) urskiljer den därför numera i det egna släktet Alcurus och för också gulkindad bulbyl dit, som dock ännu inte testats genetiskt.

Levnadssätt 
Gulkindad bulbyl hittas i lägre liggande bergsskogar, där den är vanligast på mellan 600 och 900 meters höjd. Den födosöker i trädens mellersta och övre skikt, vanligen i par eller smågrupper. Större samlingar kan ses vid fruktbärande träd.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som nära hotad (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Sumatra
Gulflikig bulbyl

Gulflikig bulbyl (Poliolophus urostictus) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gulflikig bulbyl är en medelstor fågel med mörkbrun ovansida, varmare brunt på bröst och kroppssidor, vitt mitt på buken, liksom under stjärtroten och vita spetsar på undersidan av stjärten. Huvudet är gråbrunt med en liten tofs. Runt ögat syns en tydlig gul ögonring som gett arten dess namn. Arten är rätt lik både zamboangabulbylen och filippinbulbylen, men skiljer sig genom huvudtofsen och ögonringen. Sången besåter av en kort visslad melodi som ofta avslutas ljust.

Utbredning och systematik 
Gulflikig bulbyl förekommer i Filippinerna och delas in i fem underarter med följande utbredning:
 ilokensis – norra Luzon
 urostictus – Luzon och Polillo), tidigare Catanduanes
 atricaudatus – Bohol, Samar, Panaon, Biliran och Leyte
 philippensis – Dinagat, Siargao och Mindanao
 basilanicus – Basilan och Zamboangahalvön på Mindanao

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i släktet Pycnonotus. DNA-studier visar att Pycnonotus dock är parafyletiskt visavi Spizixos, varför flera taxonomiska auktoriteter numera delar upp det i flera mindre släkten. Tongivande Clements et al för arten till släktet Brachypodius, medan International Ornithological Congress (IOC) och BirdLife International urskiljer den i ett eget släkte, Poliolophus, vilket följs här.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Gulhuvad bulbyl

Gulhuvad bulbyl (Pycnonotus xantholaemus) är en hotad tätting i familjen bulbyler som enbart förekommer i södra Indien.

Utseende och läte 
Gulhuvad bulbyl är en 20 centimeter lång, rätt enfärgad olivgrå bulbyl. Den har gult på strupen, undre stjärttäckarna och stjärtspetsen. Huvudet är ostreckat och har grått på bröst och buk. Liknande indisk bulbyl (Pycnonotus luteolus) har ett blekt ögonbrynsstreck samt saknar gult på strupe och stjärtspets. Lätena består av ett explosivt pladder och mer nasala och mjuka toner.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i södra Indien, på södra Deccan i östra Karnataka, södra Andhra Pradesh och norra Tamil Nadu. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Gulhuvad bulbyl hittas oftast på klippiga, bevuxna sluttningar på mellan 600 och 1300 meters höjd. Födan består av bär men även insekter. Fågeln häckar mellan maj och juli. Arten är stannfågel.

Status och hot 
IUCN kategoriserar arten som sårbar. Utbredningsområdet är relativt stort, men populationen är liten och kraftigt fragmenterad. Den tros minska i antal till följd av habitatförstörelse. Världspopulationen uppskattas till under 10.000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indien
Levantbulbyl

Levantbulbyl (Pycnonotus xanthopygos) är en fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar som förekommer i delar av Mellanöstern.

Kännetecken

Utseende 
Levantbulbylen är nära släkt med trädgårdsbulbylen (Pycnonotus barbatus) och likt denna en livlig, social brunaktig långstjärtad fågel, med en kroppslängd på 19–21 centimeter som en liten trast. Levantbulbylen har dock nästan svart huvud som kontrasterar mot den brungrå kroppen, en gråvit ögonring samt citrongul istället för vit undergump. Stjärten är också lite tvärare skuren.

Läten 
Levantbulbylens läten är likt trädgårdsbulbylen mycket ljudlig och liknar denna mycket i sången. Den är dock lugnare framförd och saknar trädgårdsbulbylens ryckighet.

Utbredning och systematik 
Arten förekommer i östra Medelhavsområdet, från sydvästra och sydcentrala Turkiet, västra Syrien, Libanon, Israel och västra Jordanien söderut till nordöstra Egypten (Sinaihalvön. Den finns även på Arabiska halvön i västra, centrala och södra Saudiarabien, Jemen, norra Förenade Arabemiraten samt norra och sydvästra Oman. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Levantbulbylen är lik trädgårdsbulbylen även i vistelseort och vanor. Den ses i palmlundar, wadis med växtlighet och trädgårdar, gärna nära människan, där den ses i små, livliga flockar som man lätt lägger märke till. Fågeln lever mestadels av frukt, men även frön och ryggradslösa djur, mer sällan nektar, löv och blommor.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Brunbröstad bulbyl

Brunbröstad bulbyl (Pycnonotus xanthorrhous) är en asiatisk fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar. Den förekommer i södra Kina och norra Indokina. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Brunbröstad bulbyl är en medelstor (20 cm) ljudlig bulbyl som är lätt att få syn på. Den är svart på hjässan ner till nedanför ögat, nacken, tygeln och i ett mustaschstreck. En mycket liten blodröd fläck syns på nedre näbbhalvans näbbrot. Vidare är den mjukt gråbrun på örontäckare, halssidan framför vingknogen och manteln bak till övre stjärttäckarna, mörkare på vingar och stjärt med olivbruna fjäderkanter. 

Undersidan är vit på hakan och strupen samt på nedre delen av bröstet och buken. Däremellan syns ett kontrasterande brunt bröstband som gett arten dess namn (saknas dock nästan eller helt hos underarten anderssoni). På flankerna och nedre delen av buken är den något nersmutsad ljust gråbrun. Undre stjärttäckarna är djupt gula till orangegula. Ögat är brunt till mörkbrunt, näbben svart och benen mörkbruna till svartaktiga.

Sången beskrivs som en snabb upprepad enkel ramsa som i engelsk litteratur återges som "chirriwu’i whi’chu whirri’ui". Bland lätena hörs hårda "chi" och "brzzp". även tunnare "ti-whi".

Utbredning och systematik 
Brunbröstad bulbyl hittas i Asien, från Himalaya till södra Kina och norra Vietnam. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Pycnonotus xanthorrhous xanthorrhous – förekommer från Himalaya i Tibet till nordöstra Myanmar, sydvästra Kina och norra Vietnam
 Pycnonotus xanthorrhous andersoni – förekommer i södra Kina (Sichuan till norra Guangdong och nordvästra Fujian)

Levnadssätt 
Brunbröstad bulbyl förekommer i bergstrakter, vanligen från 1 000 till 2 300 meters höjd. Den ses i ungskog, buskmarker, högt gräs, trädgårdar, gläntor och i vegetation utmed vattendrag. Födan består av frukt, men även frön och insekter. Arten häckar april–augusti, huvudsakligen maj–juni. Det skålformade boet placeras vanligen en meter upp i låg vegetation som björnbärssnår, bland gräs och ogräs eller i ormbunkar. Däri lägger den två till fyra ägg, vanligen två.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Orangehuvad bulbyl

Orangehuvad bulbyl (Pycnonotus zeylanicus) är en akut utrotningshotad tätting i familjen bulbyler som förekommer i Sydostasien.

Utseende och läte 
Orangehuvad bulbyl är med en kroppslängd på 29 centimeter en stor bulbyl, med gyllene hjässa och kinder. På huvudet syns ett svartaktigt öga, svarta mustaschstreck och en vit strupe. På ovansida och bröst har den fina, vitaktiga streck. Ungfågeln är mattare med brunare huvud. Sången är högljudd, djup och melodisk.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Myanmar samt på Malackahalvön, Sumatra, Nias, Java och Borneo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som akut hotad. Arten minskar mycket kraftigt i antal till följd av fångst för burfågelindustrin och förvärrat av habitatförlust. Världspopulationen uppskattas till endast mellan 600 och 1700 vuxna individer.

Namn 
Artens vetenskapliga artnamn zeylanicus syftar på Ceylon, varifrån typexemplaret först troddes härröra från.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Kroknäbbsbulbyl

Kroknäbbsbulbyl (Setornis criniger) är en hotad sydostasiatisk fågel i tättingfamiljen bulbyler.

Utseende och läten 
Kroknäbbsbulbylen är en rätt liten (19–20 cm) och färglös bulbyl med karakteristiskt kraftig och krokförsedd näbb. Ansiktet är distinkt tecknat med vitaktigt ögonbrynsstreck, gråaktiga kinder samt svartaktiga ögon- och mustaschstreck. Ovansidan är medelbrun, på hjässan mera varmbrun, medan undersidan är vitbeige, på flankerna gråare. De bruna yttre stjärtpennorna är brett vitspetsade. Liknande dunryggig bulbyl har också vitspetsade stjärtfjädrar, men är mera genomgående varmbrun och har synlig tofs, röda ögon men saknar ögon- och ögonbrynsstreck. Fågeln är relativt tystlåten, men avger ibland höga och hårda "crruk".

Utbredning och systematik 
Kroknäbbsbulbylen förekommer i låglandsskogar på Borneo, östra Sumatra och Bangka Island. IUCN kategoriserar arten som sårbar. Den placeras som enda art i släktet Setornis och behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten är begränsad till låglandsskogar som avverkas i mycket snabb takt, vilket tros påverka populationen negativt. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser den därför vara hotad och placerar den i hotkategorin arten som sårbar. Världspopulationen uppskattas till mellan 10.000 och 20.000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Tofsfinkbulbyl

Tofsfinkbulbyl (Spizixos canifrons) är en asiatisk fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Kännetecken

Utseende 
Tofsfinkbulbylen är en 22 centimeter lång bulbyl med en toppig tofs på huvudet och en kraftig, blek näbb. Den är i stort olivfärgad med svartaktigt huvud och strupe, grå örontäckare och svart ändband på stjärten. Ungfågeln har brunsvart hjässa och blekbruna örontäckare.

Läte 
Tofsfinkbulbylens sång är en torr och bubblande drill: purr-purr-prruit-prruit-prruit.

Utbredning och systematik 
Tofsfinkbulbyl förekommer från nordöstra Indien till norra Indokina. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Spizixos canifrons canifrons – förekommer i södra Assam (söder om Brahmaputra) och i västra Myanmar
 Spizixos canifrons ingrami – förekommer i östra Myanmar, sydvästra Kina (Yunnan), nordvästra Thailand och norra Indokina

Levnadssätt 
Tofsfinkbulbylen förekommer i öppen städesgrön eller lövfällande skog, bergsbelägna snårbuskmarker och gräsområden. Den lever av frön, bönor, ärter och olika sorters frukt, men även insekter. Fågeln häckar mellan mars och juli, tydligen kooperativt även om dokumentationen är bristfällig.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal till följd av svedjebruk. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som ganska vanlig i Myanmars högländer och norra Thailand, men fåtalig i Kina.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Kragfinkbulbyl

Kragfinkbulbyl (Spizixos semitorques) är en asiatisk fågel i familjen bulbyler inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Kragfinkbulbylen är en rätt stor (23 cm) bulbyl, likt sin nära släkting tofsfinkbulbylen grönaktig ovan, gulaktig under, med grått huvud och en kraftig, blek näbb. Till skillnad från denna saknar kragfinkbulbylen tofs, men har en vit fläck på sidan av pannan, vitstreckade örontäckare samt en vitaktig krage på övre delen av bröstet. Sången består av en snabb sekvens med tre till sex trestaviga fraser.

Utbredning och systematik 
Kragfinkbulbyl delas in i två underarter med följande utbredning:
 Spizixos semitorques semitorques – förekommer från bergen i södra Kina till norra Vietnam (nordvästra Tonkin)
 Spizixos semitorques cinereicapillus – förekommer på Taiwan

Levnadssätt 
Kragfinkbulbylen förekommer i öppet skogsslandskap och buskmarker i bergstrakter. Den lever av både frukt och insekter. Fågeln häcker mellan mars och juli, i södra Kina dock först från maj och framåt, och lägger tre till fyra ägg i ett lite slarvigt byggt skålformat bo placerat i ett träd. Arten är stannfågel.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Bulbyler
Fåglar i etiopiska regionen