kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arktiska vinterspelen

Arctic Winter Games är en internationell tävling som genomförs vartannat år, för att hedra sport och kultur omkring Arktis.

Bakgrund
Arctic Winter Games grundades år 1969 av Alaskaguvernören Walter Joseph Hickel, Northwest Territories-kommissionären Stuart Milton Hodgson och Yukon-kommissionären James Smith. Idén att låta "tävlande från norr tävla på sina egna villkor, på sin egen mark" kom från Cal Miller, som var rådgivare till Yukons lag under 1967 års Canada Games.

År 1970 i Yellowknife, Kanada, samlades för första gången 600 tävlande, tränare och tjänstemän från Northwest Territories, Yukon och Alaska. Sedan dess har spelen hållits femton gånger på olika platser och med fler deltagare från fler och fler ställen inom den arktiska regionen. Spelen år 2002 var de första som hölls av fler än en stad, den gången hölls de i Nuuk på Grönland och i Iqaluit i Nunavut.

Deltagare år 2008
Totalt nio områden deltog i 2008 års Arctic Winter Games i Yellowknife i Northwest Territories. Samma grupper deltog i spelen 2006.
 Alaska (USA)

 Norra Alberta (Kanada)
 Northwest Territories (värd; Kanada)
 Nunavik (Québec i Kanada)
 Nunavut (Kanada)
 Sápmi (Norden och Kolahalvön)
 Jamalo-Nentsien (Ryssland)
 Yukon (Kanada)

Värdstäder
1970 - Yellowknife, Northwest Territories
1972 - Whitehorse, Yukon
1974 - Anchorage, Alaska
1976 - Schefferville, Québec
1978 - Hay River / Pine Point, Northwest Territories
1980 - Whitehorse, Yukon
1982 - Fairbanks, Alaska
1984 - Yellowknife, Northwest Territories
1986 - Whitehorse, Yukon
1988 - Fairbanks, Alaska
1990 - Yellowknife, Northwest Territories
1992 - Whitehorse, Yukon
1994 - Slave Lake, Alberta
1996 - Chugiak / Eagle River, Alaska
1998 - Yellowknife, Northwest Territories
2000 - Whitehorse, Yukon
2002 - Nuuk, Grönland / Iqaluit, Nunavut
2004 - Wood Buffalo, Alberta
2006 - Kenai Peninsula Borough, Alaska
2008 - Yellowknife, Northwest Territories
2010 - Grande Prairie, Alberta
 2012 - Whitehorse, Yukon
 2014 - Fairbanks, Alaska
 2016 - Nuuk, Grönland
 2018 – Hay River/Fort Smith
 2020 – Whitehorse (Inställt pga. Coronavirusutbrottet 2019–2021)
 2022 – Wood Buffalo

Referenser

Externa länkar 
Arctic Winter Games webbplats
CBC:s digitala arkiv — Arctic Winter Games

Sportevenemang
Cinisello Balsamo

Cinisello Balsamo är en ort och kommun i storstadsregionen Milano, innan 31 december 2014 i provinsen Milano, i regionen Lombardiet i norra Italien cirka 10 km nordost om Milano. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Bresso, Cusano Milanino, Monza, Muggiò, Nova Milanese, Paderno Dugnano och Sesto San Giovanni.

Referenser

Externa länkar 
 Cinisello Balsamos officiella webbplats

Kommuner i storstadsregionen Milano
Orter i Lombardiet
Gårdskors

Ett gårdskors är en traditionell gutnisk företeelse som fortfarande förekommer på vissa större gotländska gårdar.   

Gårdskorset är tillverkat i trä och utgörs i sin enklaste form av ett kors med en cirkel omkring skärningspunkten (liknande ett solkors). Gårdskorsen är ofta högre än gårdens hus och tjärade för att motstå väder och vind.

Traditionen med gårdskors antas härstamma från den första kristna tiden och ska då ha rests för att visa att gården invånare var kristna. Det finns även teorier om att gårdskorsets cirkel har förkristen bakgrund. I äldre tider var det vanligt att gårdens folk höll andakt vid gårdskorset. Gårdskorsen antas allmänt beskydda gården.

Källor
 Nytt gårdskors vid Bopparve

Externa länkar

Kultur på Gotland
Kristendom
Folktro
Sesto San Giovanni

Sesto San Giovanni är en ort och kommun i storstadsregionen Milano, innan 31 december 2014 i provinsen Milano, i regionen Lombardiet i norra Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Bresso, Brugherio, Cinisello Balsamo, Cologno Monzese, Milano och Monza.

Gruppo Falck hade under större delen av 1900-talet omfattande stålindustri i Sesto San Giovanni.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Kommuner i storstadsregionen Milano
Orter i Lombardiet
Kofi Kingston

Kofi Sarkodie-Mensah är en ghanansk-amerikansk fribrottare med ringnamnet Kofi Kingston, född i Kumasi i Ashantiregionen i Ghana 14 augusti 1981. Han framträder för World wrestling entertainment (WWE) i uppsättningen Raw brand samt är medlem i laget The New Day. 

Sarkodie-Mensah startade sin fribrottningskarriär 2005 i regionala sammanhang i Boston, Massachusetts, i USA (i så kallade New England independant circuit). Ringnamnet kom sig av att Sarkodie-Mensah i början av karriären framträdde som en jamaikansk karaktär, vilket han upphörde med 2009. 

2006 skrev Sarkodie-Mensah kontrakt med till World wrestling entertainment (WWE).

Framgångar och utmärkelser 
 Vann WWE Championship 2019.
 Har vunnit WWE Intercontental Championship fyra gånger.
 Har vunnit WWE United States Championship tre gånger.
 Har vunnit WWE Raw Tag Team Championship sex gånger.
 Har vunnit WWE SmackDown Tag Team Championship sju gånger.
 Vann World Tag Team Championship 2008.
 Vann NXT Tag Team Championship 2022 med The New Day.

Källor 

Födda 1981
Amerikanska fribrottare
Män
Levande personer
Alumner från Boston College
Jordbävningen utanför Java 2006

Jordbävningen utanför Java 2006 kan syfta på flera jordbävningar:

Jordbävningen utanför Java i maj 2006
Jordbävningen utanför Java i juli 2006
George Parks Highway

George Parks Highway (numrerad som Alaska Route 3), vanligen kallad Parks Highway, är en 520 kilometer lång landsväg i Alaska, som går från Glenn Highway 56 kilometer norr om Anchorage till Fairbanks i Alaska Interior. Vägen kallades från början Anchorage-Fairbanks Highway och stod färdig 1971. Sitt nuvarande namn fick den 1975. Den ingår i Alaska Routes-systemet.

Vägen, som till största delen går parallellt med Alaska Railroad, är en av de viktigaste vägarna i Alaska. Den är huvudvägen mellan Anchorage och Fairbanks, Alaskas två största städer, och är huvudvägen till Denali nationalpark samt till Matanuska-Susitna-dalen.

Ett vanligt missförstånd är att namnet Parks Highway kommer av sin närhet till Denali nationalpark och Denali State Park, men sanningen är att namnet är en hyllning till George Alexander Parks som var guvernör i Alaska 1925-33. Namnets lämplighet insågs dock redan när det valdes.

Milstenarna längs med vägen börjar inte med 0, istället börjar de med 35 (km 56), då de fortsätter med den numrering som började på Glenn Highway från där vägana möts nära Palmer. Nollstenen för Glenn Highway ligger i centrala Anchorage, och milstenar längs med Parks Highway reflekterar avståndet från Anchorage.

Två sektioner av vägen håller motorvägsstatus. Dessa är en bit väg nära korsningen med Glenn Highway utanför Palmer och en sträcka nära anslutningen till Alaska Route 2 nära Fairbanks.

Avfartslista 
Avfarter i Alaska numreras inte.

Städer och platser längs med vägen
Wasilla, mile 42 (km 68)
Big Lake, via Big Lake Road, mile 52 (km 84)
Houston, mile 57 (km 92)
Willow, mile 69 (km 111)
Hatcher Pass, via Hatcher Pass Road, mile 71 (km 115)
Talkeetna, via Talkeetna Spur Road, mile 99 (km 159)
Trapper Creek, mile 115 (km 185)
Denali State Park, miles 132–169 (km 212–272)
Cantwell, mile 210 (km 338)
Denali nationalpark (entrén), mile 237 (km 382)
Healy, mile 249 (km 400)
Anderson och Clear Air Force Station, mile 284 (km 456)
Nenana, mile 304 (km 490)
Ester, mile 352 (km 566)
Fairbanks, mile 358 (km 576)

Referenser

Alaska Routes
Retzius

Retzius är en svensk släkt. Släkten härstammar från kyrkoherden Benedictus Nicolai Cornukindius i Odensvi av Kalmar län, född 1555, död 1610, vars söner, efter en sjö Ressen nära Odensvi prästgård, antog namnet Ressius, senare förändrat till Retzius. 

Anna Hierta-Retzius (1841–1924), filantrop och folkbildare. Gift med Gustaf Retzius.
Christopher Retzius Ekwall (1759–1793) prost, riksdagsman, teologie doktor.

Släkt
Nicolaus Benedicti Retzius (1594–1653), kyrkoherde i Tryserums församling.
Benedictus Retzius (1625–1707), kyrkoherde i Vånga församling.
Israel Retzius (1660–1717), kyrkoherde i Vånga församling.
Nils Retzius (1712–1757), provinsialläkare i Kristianstad.
Anders Jahan Retzius (1742–1821), ledamot av Vetenskapsakademin, professor i naturalhistoria och ekonomi.
Magnus Kristian Retzius (1795–1871), ledamot av Vetenskapsakademin, professor i anatomi. 
Anders Retzius (1796–1860), ledamot av Vetenskapsakademin, professor i anatomi.
Gustaf Retzius (1842–1919), ledamot av Svenska Akademien, professor i histologi och anatomi.  
Carl Gustaf Retzius (1798–1833), naturforskare.
Lorentz Christopher Retzius (1745–1818), prost, homiletisk författare.
Magnus Retzius (1747–1794) ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien.
Johan Rosenstolpe (1668–1758), ämbetsman i Svea hovrätt.
Benjamin Retzius (1637–1712), kyrkoherde i Klockrike församling.
Nils Retzius (1670–1752), kyrkoherde i Gammalkils församling.

Källor

Svenska släkter
Prästsläkter
SBH
Nicolás Corvetto

Nicolás Corvett, född 15 mars 1986 i Coquimbo, är en chilensk fotbollsspelare från Huachipato.

Nicolás började spela fotboll i Coquimbo Unido, men efter ett par säsonger skrev han på för Audax Italiano. Efter framgångarna med det chilenska U23-laget väckte han intresse hos ett par utländska klubbar och hamnade slutligen i Udinese. I klubben fanns redan två andra chilenare: Alexis Sánchez och Mauricio Isla.

Chilenska fotbollsspelare
Födda 1986
Män
Levande personer
Spelare i Coquimbo Unido
Spelare i Audax Italiano
Spelare i Udinese Calcio
Spelare i Albacete Balompié
Spelare i US Triestina Calcio
Fotbollsspelare i AEL Limassol
Spelare i Huachipato
Spelare i Colo-Colo
Giampiero Pinzi

Giampiero Pinzi, född 11 mars, 1981 i Rom, är en italiensk fotbollsspelare som spelar för Chievo.

Pinzi föddes i Rom och började sin fotbollskarriär i Lazios ungdomssektion, men har sedan karriärens begynnelse (2000-) fram till 2015 spelat för Udinese.

Han har erfarenheter från det italienska U21-laget och 2005 gjorde han internationell debut för Italiens seniorlag.

Italienska fotbollsspelare
Födda 1981
Män
Spelare i Udinese Calcio
Spelare i AC ChievoVerona
Levande personer
Italienska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Italien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2004
Idrottare från Rom
Gender

Gender är en svensk musikgrupp bestående av medlemmarna Johan Friman och Jesper Henke. Deras musik kan beskrivas som nyromantisk elektronisk popmusik. Gender har hittills givit ut två egenproducerade EP-skivor och ett antal singlar på skivbolagen Electric Fantastic Sound och Fiberlineaudio.com.

Diskografi

Externa länkar
 Gender.se
 Electricfantasticsound.info

Svenska popgrupper
HMS Belos (1961)

HMS Belos  var ett ubåtsbärgningsfartyg i svenska flottan. Fartyget byggdes i Kalmar och togs i tjänst år 1963, då den ersatte HMS Belos (1885) som kommit i flottans tjänst 1941. Genom att ankra upp och sänka ned en dykarklocka kunde fartyget rädda besättningar från sjunkna ubåtar, och dessa placerades därefter i dekompressionskammare för tryckutjämning. Fartyget utrangerades år 1993 och ersattes då av den nya HMS Belos (A214).

Konstruktion
Projekteringen av Belos påbörjades av marinförvaltningen år 1955. Fartyget var ett av de första i världen att byggas omkring ubåtsräddningsutrustning, och man var därför tvungen att komma på helt nya lösningar på många konstruktionsproblem. För att ge så lugna rörelser som möjligt vid ankring utomskärs fick fartyget en speciell skrovform, och en ovanligt stor bredd i förhållande till längden.

Vid ubåtsräddning ankrades fartyget upp med två bogankare som var förbundna med fartyget av nylonlinor samt ett häckankare med vajer till ett vajerspel, något som tidigare aldrig använts för förtöjning av fartyg inom den svenska flottan. Fartyget kom på plats genom att först lägga ut det bakre häckankaret. Sedan köra fram framför den plats där man skulle dyka eller göra klockräddning och där köra ut båda bogankarna med en arbetsbåt. Sista momentet var att vinscha tillbaka fartyget i dykposition med häckankarvajerns spel. En nio ton tung dykarklocka ("SVEA" och "GÖTA") användes därefter för att låta dykare komma ned till den havererade ubåten. Klockan hängde i en ny typ av lyftbåge, till skillnad från den tidigare metoden med en lyftbom, vilket gjorde hantering möjlig i betydligt hårdare väder än tidigare. 

Efter att dykarna eller ubåtsmännen kommit upp fanns två dekompressionskammare för tryckutjämning. I dessa fanns röntgenapparater så att man kunde genomlysa en person som befann sig under tryck, vilket aldrig tidigare genomförts. Belos var inte bestyckad, vilket lämnade plats för en manskapsmäss, vilket mycket få örlogsfartyg hade på den tiden.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Svenska trängfartyg under kalla kriget
Ubåtsräddning
Fartyg sjösatta 1961
Fartyg byggda i Karlskrona
Fartyg byggda i Kalmar
Sergeant Major of the Army

Sergeant Major of the Army (SMA) är den högsta underofficersgraden i USA:s armé, vars ende innehavare ex officio har en särskild befattning. Befattningshavaren är placerad i Pentagon och fungerar som rådgivare i frågor som rör underofficerare och meniga till arméstabschefen och arméministern.

Innehavare

Gradbeteckning

Referenser

Militära grader i USA
USA:s armé
HMS Belos (1885)

HMS Belos var ett ubåtsbärgningsfartyg i svenska flottan. Belos sjösattes 1885, köptes av kronan 1940 och i tjänst från 1941 till i början på 1960-talet, då nästa  tog över. Ombord fanns en nykonstrerad dykarklocka med namn Göta som kunde dockas till en ubåt.

Svenska trängfartyg under andra världskriget
Fartyg sjösatta 1885
Svenska trängfartyg under kalla kriget
Joseba Etxeberría

Joseba Andoni Etxeberria Lizardi, född den 5 september 1977, är en spansk före detta professionell fotbollsspelare som mellan 1995 och 2010 spelade 445 ligamatcher och gjorde 88 ligamål för Athletic Bilbao.

Etxeberría började sin karriär i Real Sociedad där han spelade fram till 1995 innan han köptes av Athletic Bilbao för runt 3 miljoner Euro.

Etxeberría var med i det spanska landslaget mellan åren 1997 till 2004 och har varit med i tre mästerskap, VM 1998, EM 2000 och EM 2004.

Källor 
 Statistik från La Liga
 Statistik från Spanska fotbollsförbundet

Spanska fotbollsspelare
Spanska landslagsspelare i fotboll
Födda 1977
Spelare i Real Sociedad
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i VM i fotboll 1998
Män
Spelare i Athletic Bilbao
Spelare i La Liga
Levande personer
Gerard Batliner

Gerard Batliner, född 9 december 1928 i Eschen, död 25 juni 2008 i Eschen, var Liechtensteins regeringschef 1962–1970.

Referenser 

Födda 1928
Avlidna 2008
Liechtensteins premiärministrar
Män
Personer från Eschen
Mårten Grunditz

Mårten Henrik Grunditz, född 25 januari 1949 i Växjö, död 27 januari 2015 i New York, var en svensk ämbetsman och diplomat. Han var Sveriges ambassadör vid Förenta nationerna 2010–2015.

Biografi
Grunditz började arbeta vid Utrikesdepartementet 1973 och har tjänstgjort i Peking och Washington, D.C. som ambassadsekreterare, i Genève som ambassadråd och 1993–1998 som minister och andreman vid ambassaden i London. Han var därefter departementsråd och chef för UD:s enhet för europeisk integration 1998–1999 och enheten för Europeiska unionen 1999–2002 och hade därmed en nyckelroll under det svenska ordförandeskapet i EU våren 2001. Åren 2002–2008 var han ambassadör i Aten och 2008–2010 chef för Sekretariatet för EU-möten i Sverige 2009 (SES 09) med uppgift att förbereda och samordna det svenska ordförandeskapet i EU hösten 2009.

Källor

Sveriges ambassadörer i Grekland
Sveriges ambassadörer i FN
Personer i Sverige under 1900-talet
Personer i Sverige under 2000-talet
Ämbetsmän från Växjö
Födda 1949
Avlidna 2015
Män
Mohamed Bacar

Överste Mohamed Bacar, född 5 maj 1962, tog 2001 makten på ön Anjouan och utropade öns självständighet från Komorerna. Han lät sig, i juni 2007, väljas till öns president, utan att bli erkänd som sådan av några andra länder.

Komoriska styrkor, med förstärkning från Afrikanska unionen (AU), lyckades först i mars 2008 återta kontrollen över ön och tvinga Bacar att, utklädd i kvinnokläder, fly till grannön Mayotte.

Källor

Rebelledare
Födda 1962
Män
Levande personer
Per-Olof Wärring

Per-Olof "PeO" Wärring, född 19 april 1958 i Helsingborgs Maria församling, är en svensk publicist.

Biografi 
PeO Wärring inledde sin journalistiska bana efter journaliststudier 1984 med olika arbeten på Helsingborgs Dagblad, Sydsvenska Dagbladet och Nordvästra Skånes Tidningar. 1987 anställdes PeO Wärring för att starta endagarstidningen Morgonposten i Göteborg, en tidning inriktad på samhälle och näringsliv. Denna tidning var Wärring även chefredaktör och ansvarig utgivare för. 1990 tillträdde Wärring tjänsten som chefredaktör och ansvarig utgivare för Norrbottens-Kuriren i Luleå. 1999 blev Wärring chefredaktör och ansvarig utgivare för Eskilstuna-Kuriren. PeO Wärring har också varit vice ordförande för Tidningsutgivarna (TU).

I januari 2015 utsågs Wärring till publicistisk chef för EK-koncernen och Sörmlands Media AB och tillträdde arbetet som huvudredaktör och ansvarig utgivare för Eskilstuna-Kuriren, SN (Södermanlands Nyheter) och Katrineholms-Kuriren. Han lämnade dock EK-koncernen senare under 2015.

Från mars 2016 var Wärring istället lärare och gästforskare vid Södertörns högskola.

Källor 

Svenska chefredaktörer
Svenska journalister under 1900-talet
Födda 1958
Män
Levande personer
Journalister från Helsingborg
Odense Zoo

Odense Zoo är en djurpark i Odense i Danmark. Den öppnades den 16 maj 1930 under namnet Odense Dyrehave, men bytte till sitt nuvarande namn 1933. Djurparken ägdes av Christian Jensen (död 1950), men överlämnades 1980 av hans familj till Odense kommun som en självägande institution. År 1983 blev djurparken erkänd av den danska staten.

Odense Zoo är beläget på båda sidorna av Odense Å, förbundet med två gångbroar. Parkens område omfattar numera även det område som Fyns Tivoli låg på. Tivolit öppnades 1946 av Christian Jensen, och såldes igen 1962 av hans familj. Efter Fyns Tivolis stängning återköptes marken 1994. Djurparken utbyggdes ytterligare 1995 med ett areal på 3,6 ha.

Vid parkens öppnande fanns där två apor, en påfågel, ett rådjur, en mula, skator och marsvin. I dag har Odense Zoo djur från hela världen; bland annat i ett 60 miljoner kronor dyrt "Oceanium" invigt 2001 med Sydamerikas djurliv som tema. Oceanium spänner från tropisk regnskog med sjökor i en konstgjord flod till kungspingviner i ett subantarktiskt klimat.

År 2007 hade Odense Zoo 420 254 besökande och är därmed Fyns mest populära attraktion. Besöksrekordet sattes under Oceaniums öppningsår (2001) med 439 533 besökande.

Besökande 
 2008: 430 363
 2007: 420 254
 2006: 378 373
 2005: 433 795
 2004: 410 525
 2003: 417 370
 2002: 390 000 (cirka)
 2001: 439 533 (besöksrekord)
 2000: 310.000
 1999: 335.000

Referenser

Externa länkar
 Odense Zoo
 Odense Zoos historie

Djurparker i Danmark
Odense
Storytelling (näringsliv)

Storytelling är en gren inom marknadsförings- och upplevelseindustrin som går ut på att bygga försäljningen för exempelvis en restaurang eller ett hotell kring en historia. Dramaturgin bygger på något som folk vet, tror sig veta eller känner igen. Syftet är att förstärka och förhöja upplevelsen av ett varumärke, ett företag eller en organisation. 

Storytelling har blivit något av ett modeord. Egentligen handlar det om en gammal tradition av att berätta i ord, bilder, symboler och känslor.

Arbetet med storytelling mynnar ut i en emotionell affärsplan, som utifrån mjuka värden visar vägen för berättelsen om ett varumärke. När det är klart faller övriga bitar på plats. Inredningen blir självklar, liksom marknadsföring, grafisk formgivning och övriga detaljer. Även personalens beteende och attityd växer fram ur manuset.

Storytelling har historiskt sett främst använts inom hotell-, restaurang- och destinationsbranschen , men numera används tekniken av alla företag som anser sig tillhöra upplevelseindustrin.

Corporate storytelling
Corporate Storytelling, eller Storytelling in Organizations, är de internationella begreppen för en kommunikationsteknik som under 2000-talets första år kommit till Sverige. Begreppen används i dag även på svenska och innebär en verksamhet som anser att varje företag och organisation har berättelser, ett slags berättarkapital, som kan skördas och användas för att utveckla verksamheten och nå framgång och bättre effektivitet.

Till skillnad från påhittade budskap och slogans syftar corporate storytelling till att använda berättelser om händelser som är sanna.

När en organisation använder sig av corporate storytelling så innebär det att organisationen anser att de sanna berättelserna i organisationens kultur kan användas för att stärka organisationen, underlätta rätt rekrytering och addera värden till varor och tjänster. Corporate storytelling används särskilt för att visa emotionella värden och visa organisationens värderingar.

Corporate storytelling förekommer sedan 2005 också i kurser på svenska universitet och högskolor. 

IKEA och SAS Sverige tillhör de svenska företag som använder sig av Corporate storytelling.

Se även
Historieberättande

Referenser

Externa länkar 
 Sveriges kommunikatörer om storytelling (video)
Marknadsföring
Janet Jagan

Janet Rosalie Jagan, född Rosenberg, född 20 oktober 1920 i Chicago, Illinois, död 28 mars 2009 i Georgetown, var en amerikansk-guyansk politiker. Hon var Guyanas premiärminister 6 mars – 19 december 1997 och Guyanas president 19 december 1997 – 11 augusti 1999.

Barndom och ungdom 
Janet Jagan föddes av judiska medelklassföräldrar på den södra sidan av Chicago, Illinois. Hennes mor- och farföräldrar, Adolph och Rosa Kronberg (född Appelbaum), var judiska invandrare. Adolph Kronberg emigrerade till Chicago från Rumänien och Rosa kom från Ungern.

Giftermål och flytt 
I december 1942, när hon var 22 år gammal, arbetade hon som sjuksköterskestudent vid Cook County Hospital, och då träffade hon Cheddi Jagan, en student av indisk härkomst, som studerade till tandläkare vid Northwestern University. Hon gifte sig med honom och året därpå flyttade till Georgetown i Brittiska Guyana där Cheddi Jagan satte upp en tandläkarpraktik.

Facklig aktivitet 
I Guyana deltog Janet Jagan i fackliga kampanjer tillsammans med sin man och gick med i British Guianese Labour Union. Hon arbetade också på sin mans tandklinik som sköterska i 10 år. 1946 grundade hon kvinnors politiska och ekonomiska organisation Women’s Political and Economic Organization och var med och grundade kommittén för politiska frågor.

Politisk karriär 
Janet Jagan kandiderade för en plats från centrala Georgetown i allmänna valet 1947. Den 1 januari 1950 var hon och hennes make medgrundare till det nybildade vänsterinriktade Folkets progressiva parti (PPP). Jagan var PPP:s partisekreterare från 1950 till 1970. 1950 valdes Jagan in i Georgetown City Council. Hon valdes därefter till House of Assembly i valet i april 1953, och vann en plats från Essequibo valkrets. Hon var en av tre kvinnor som fick en plats i det valet.. Efter valet valdes hon till vice talman för den lagstiftande församlingen.

Under sin långa politiska karriär var hon ledamot av Guyanas parlament och hade flera olika ministerposter.

Janet Jagan var Guyanas presidenthustru 1992-1997, medan maken Cheddi Jagan var president. Efter hans död blev hon premiärminister och några månader senare president. Hon avgick 1999 av hälsoskäl.

Utmärkelser 
Jagan erhöll Guyanas högsta nationella utmärkelse, Order of Excellence, 1993, och UNESCO Mahatma Gandhi Gold Medal for Women's Rights 1998.

Referenser

Källor 

Födda 1920
Avlidna 2009
Guyanas presidenter
Kvinnor