kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ernst Sars

Johan Ernst Welhaven Sars, född 11 oktober 1835 i Florø, död 27 januari 1917, var en norsk historiker och politiker. Han var son till Michael Sars och bror till Georg Ossian Sars. 

Ernst Sars var påverkad av Henry Thomas Buckles positivism och Charles Darwins och Herbert Spencers olika varianter av evolutionslära, och såg i Norges historia manifestationen av en utveckling mot nationell särart och  dess bevarande samt en strävan mot statlig frigörelse. Han blev professor i Oslo 1874.

Bibliografi 
Udsigt over den norske historie (4 band, 1873-1891)
Historisk Indledning til Grundloven (1882)
Norges politiske historie 1815-1885 (1904)
Samlede værker (4 band, 1911-1912)

Externa länkar 
 

Norska professorer i historia
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Födda 1835
Avlidna 1917
Män
Personer från Flora kommun
Alumner från universitetet i Oslo
Sundsbyn

Sundsbyn är en by på östra sidan av det smala sundet i norra delen vid sjön Stora Lee-Foxen i Årjängs kommun.

Sundsbyn omnämns i skrift första gången 1396 i vid ett räfsteting i Lödöse i samband med en marktvist mellan kyrkan och bönder. Orten är äldre än så det vittnar flera fornfynd om som är gjorda från gamla boplatser som avslag av flinta och kvarts samt även en skafthålsyxa.

1843 byggdes den första färjan över sundet där Sundbyn ligger och färjetrafiken pågick fram till i juni 1988 då den nya högbron över sundet invigdes. 1844 fastställdes förslag enligt Konungens befallning att skjutsstation och gästgiveri skulle hållas i Sundsbyn och från 1869-1888 skedde härifrån 235 uppdrag. Verksamheten upprätthölls fram till 1919. På gården Lund fanns även en kort period 1875-1876 poststation för Västra Fågelvik.

1905 hade man påbörjat befästnings arbeten vid ett eventuellt anfall från Norge, dessa befästningar blev återigen aktuella i april 1940, dessa byggdes ut under kriget. Många militärer låg förlagda i baracker och runtomkring i stugorna främst från Värmlands regemente.

Se även
Västra Fågelviks socken

Källor
Ögårn I Dusserud(Gösta Johannesson), 
Västra Fågelvik genom tiderna(Gösta Olofsson)
Riksantikvarieämbetets fornsök

Orter i Årjängs kommun
Axel Herman Byström

Axel Herman Byström, född 25 maj 1858 i Karlskrona, död 1 september 1933 i Mörby, var en svensk militär och kartograf. Han var son till Johan Thomas Byström.

Byström blev underlöjtnant i Värmlands fältjägarkår 1879, kapten vid Vaxholms grenadjärregemente 1902, major vid Generalstaben 1904, överstelöjtnant där 1908, överste i armén 1914 och i Generalstabens reserv 1916, då han avgick från aktiv tjänst.

Åren 1904-1915 var Byström befälhavare vid Generalstabens topografiska fältarbeten. Från 1904 var han protokollförande (sekreterare) i kommissionen för de allmänna kartarbetena. Byström, som 1884-1903 var kartredaktör vid Generalstabens litografiska anstalt, var Sven Hedins medarbetare vid redigering och utgivning av de kartografiska arbetena från dennes upptäcktsresor 1894-1908 samt utgav själv bland annat åtskilliga skolkartor samt Karta öfver Vermlands län (fyra blad, 1897) och Karta öfver Norrbottens län (fyra blad, 1904). Dessutom fullbordade han redigeringen och ritningen av Nordisk familjeboks karta över Sverige (1919) samt uppgjorde terrängoriginalet till samma kartverk. Han blev ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1911.

Han var far till författaren och översättaren Ella Byström (1889-1969).

Källor

Noter 

Svenska kartografer
Svenska militärer under 1800-talet
Födda 1858
Avlidna 1933
Män
Militärer från Karlskrona
Svenska militärer under 1900-talet
Ekonomisk stagnation

Ekonomisk stagnation är ett konjunkturläge med långvarigt tillstånd av recession, avsaknad av ekonomisk tillväxt.

En omdiskuterad stagnation ägde rum i västvärlden under 1970-talet, efter oljekrisen 1973. Eftersom många länder upplevde inflation samtidigt myntades begreppet stagflation. Även arbetslöshet förekom.

Se även 
 Konjunktur
 Recession

Makroekonomi
Sirt

Sirt, även Surt och Sirte (arabiska: سرت, ) är en stad i Libyen i distriktet Surt. Platsen är säte för några viktiga regeringsinstitutioner och var den libyske ledaren Muammar al-Gaddafis hemstad. I oktober 2007 var Sirt platsen för samtalen mellan Sudans regering och vissa Darfur-rebellgrupper.

Referenser

Externa länkar 
 Sirte på Falling Rain

Orter i Surt (distrikt)
Otto Åkesson

Ernst Otto Åkesson, född 14 oktober 1872 i Viborg, död 29 november 1939 i Helsingfors, var en finländsk jurist och politiker.

Åkesson deltog i det passiva motståndet mot förtrycksperioderna i Finland och befann sig mellan 1903 och 1905 i exil. Mellan 1913 och 1914 satt han tillsammans med andra medlemmar av Viborg hovrätt i Krestyfängelset.

Han var tjänsteman vid Viborg hovrätt mellan 1898 och 1906 och från 1908 till 1912, domare i Rajajoki (Systerbäck) från 1924 till 1932. Från 1917 till 1919 och mellan 1922 och 1924 var han riksdagsman, först för Svenska folkpartiet, sedan för agrarförbundet. Mellan 1922 och 1923 var han justitieminister.

Källor

Externa länkar 
 Otto Åkesson: Statsrådet

Födda 1872
Finländska jurister
Finlands justitieministrar
Avlidna 1939
Män
Personer från Viborg, Finland
Alumner från Helsingfors universitet
Sirte

Sirte kan avse:

Sirt - en stad i Libyen
Surt (kommun) - en kommun i Libyen
Sidrabukten - på den libyska nordkusten
Sirte Basin - ett oljefält söder om kommunen Surt och bukten
Sirte Oil Company - ett libyskt oljebolag
Sirte-deklarationen - en resolution från 1999 i skapandet Afrikanska unionen
Sakata Shōichi

Sakata Shōichi (坂田 昌一) född 18 januari 1911 i Hiroshima och död 16 oktober 1970, var en ledande japansk teoretisk fysiker och professor vid Nagoyas universitet, känd för sina arbeten kring kärnfysik och elementarpartiklar. Hans mest bekanta förslag var Nagoya-modellen, senare omdöpt till PMNS-matrisen, en så kallad aromblandningsmatris för neutriner.

Akademisk karriär 
Mellan 1929 och 1933 studerade Sakata fysik i Tokyo under Yoshio Nishina och senare vid Kyotos universitet för Hideki Yukawa, den första japanske nobelpristagaren. Han träffade Yukawa första gången på Rikagaku Kenkyūsho i Ōsaka, en privat forskningsstiftelse grundad av Yukawa. Där arbetade han med denne från 1937 kring mesonteori och 1939 följde han med till Kyotos universitet där Yukawa föreläste. Sakata utnämndes till professor vid Nagoyas universitet 1942 och förblev där till sin död.

Sakata var den ledande japanske forskaren på elementarpartiklar under 1950- och 1960-talen. Han blev välkänd för sin modell för hadroner från 1956, senare benämnd Sakata-modellen, vilken föreslog att alla hadroner är uppbyggda av  protoner, neutroner och lambdabaryoner. Enligt denna modell består till exempel den neutrala pionen av en proton och en antiproton. Sakatamodellen utvecklades för att tolka Gell-Mann–Nishijimas formel och kom att bidra till utvecklingen av kvarkmodellen. År 1960 utvidgade han, med sina medarbetare vid Nagoyas universitet (bland andra Maki Jirō, Nakagawa Masami och Ōnuki Y.), modellen till att omfatta även leptoner, oberoende av Bruno Pontecorvos arbete. Den utvidgade modellen kom att kallas Nagoyamodellen. Kort därefter (1962) utvecklade de en neutrinoblandningsmatris, en förelöpare till dagens accepterade teori om neutrinooscillationer.
Med upptäckten av myonneutrinon i början på 1960-talet kom det belägg för en andra neutrinosort.

Utmärkelser 
 1948 Asahipriset
 1950 Japanska akademins imperiepris
 1970 Heliga skattens orden (瑞宝章) Zuihōshō, (従三位) Jusanmi och (勲等) Kuntō

Källor

Externa länkar
Texter av Sakata Shōichi:
Theoretical Physics and Dialectics of Nature – juni 1947
Philosophy and Methodology of Present-Day Science – 1968
Engels’ “Dialektik der Natur” – juli 1969

Japanska fysiker
Födda 1911
Avlidna 1970
Män
WP:Projekt Japan
Mottagare av Heliga skattens orden
Partikelfysiker
Kärnfysiker
Alumner från Kyoto universitet
Choose Love

Choose Love är ett studioalbum av Ringo Starr, utgivet 2005.

Låtlista 
 "Fading In Fading Out" (Richard Starkey/Mark Hudson/Gary Burr) – 3:57
 "Give Me Back The Beat" – 3:54
 "Oh My Lord" – 5:32 a response to George Harrison's "My Sweet Lord", bookended by Starr's original demo of his song features Billy Preston on organ
 "Hard To Be True" (Richard Starkey/Mark Hudson/Gary Burr) – 3:28 features Billy Preston on backing vocals
 "Some People" – 3:18 "Wrong All The Time" (Richard Starkey/Mark Hudson/Gary Burr) – 3:39 features Billy Preston on organ # "Don't Hang Up" (Richard Starkey/Mark Hudson/Gary Burr) – 3:27 features Chrissie Hynde on co-lead vocals
 "Choose Love" (Richard Starkey/Mark Hudson/Gary Burr) – 3:08
 "Me And You" (Richard Starkey/Mark Hudson/Steve Dudas) – 2:15
 "Satisfied" (Richard Starkey/Mark Hudson/Gary Nicholson) – 3:19
 "The Turnaround" – 3:54
 "Free Drinks" – 4:47

Musikalbum 2005
Album av Ringo Starr
Henri Bentégeat

Henri Bentégeat född 27 maj 1946 i Talence, Frankrike är en pensionerad general i franska armén som från 2002 till 2006 var Frankrikes försvarschef och som från 2006 till 2009 var ordförande för Europeiska unionens militärkommitté (EUMC).

Biografi
Bentégeat genomgick officersutbildning vid École spéciale militaire de Saint-Cyr från 1965 till 1967. Han tjänstgjorde vid Troupes de marine inom armén. 

Han blev chef för den franske presidentens militärstab i april 1999, befordrades till generallöjtnant 1 september 1999, till general 4 januari 2001. I oktober 2002 blev han försvarschef, den högsta yrkesmilitära befattningen i Frankrikes försvarsmakt.

6 november 2006 tillträdde Bentégeat som ordförande i EUMC, på en trerig förordnandeperiod. Den svenske generalen Håkan Syrén efterträdde honom 6 november 2009.

Källor 

Franska generaler
Födda 1946
Män
Levande personer
Storkorset av Hederslegionen
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Sidrabukten

Sidrabukten är en bukt i Medelhavet på Libyens norra kust; den är också känd som Sirtebukten. Den är belägen vid staden Sirte. I Romerska riket var platsen känd som Syrtis Maior, Stora Syrten. Bukten utgör Medelhavets sydligaste del och var i forntiden beryktad för sina grund och sandbankar.

Tonfiske är en viktig inkomstkälla i bukten.

Se även 
 Första slaget vid Sirte, sjöslag i andra världskriget mellan Regia Marina och Royal Navy i december 1941.
 Andra slaget vid Sirte, sjöslag i andra världskriget mellan Regia Marina och Royal Navy i mars 1942.
 Incidenten i Sidrabukten (1981), var en amerikansk-libysk luftstrid angående anspråk på territoriet. Två libyska jaktflyg sköts ner.
 Operation Attain Document, var en serie luftanfall mot libyska flott- och luftstyrkor av amerikanska jaktflyg på våren 1986 innan Operation El Dorado Canyon.
 Operation El Dorado Canyon år 1986 var en serie operationer av amerikanska sjöstyrkor.
 Incidenten i Sidrabukten (1989), var en amerikansk-libysk luftstrid angående anspråk på territoriet. Två libyska jaktflyg sköts ner av två amerikanska Tomcats.

Bukter i Libyen
Sportvagns-VM 1964

Sportvagns-VM 1964 kördes över totalt 20 omgångar.

Efter mängden klasser säsongen 1963 begränsades mästerskapet till fem klasser 1964, uppdelat på GT-vagnar och prototyper.

Delsegrare

Märkes-VM

GT - Division I (1300 cm³)

GT - Division II (2000 cm³)

GT - Division III (+2000 cm³)

P Prototyper >3000 cm³

P3.0 Prototyper <3000 cm³

Externa länkar
 Sportvagns-VM 1964

Sportvagns-VM-säsonger
Motorsportevenemang 1964
Sportvagns-VM 1965

Sportvagns-VM 1965 kördes över totalt 20 omgångar.

Mästerskapet var uppdelat i fyra klasser.

Delsegrare

Märkes-VM

GT - Division I (1300 cm³)

GT - Division II (2000 cm³)

GT - Division III (+2000 cm³)

P Prototyper

Externa länkar
 Sportvagns-VM 1965

Sportvagns-VM-säsonger
Motorsportevenemang 1965
Sportvagns-VM 1966

Sportvagns-VM 1966 kördes över totalt 13 omgångar.

Mästerskapet var uppdelat i fem klasser, tre för sportvagnar och två för prototyper.

Delsegrare

Märkes-VM

S1.3 - Division I (1300 cm³)

S2.0 - Division II (2000 cm³)

S+2.0 - Division III (+2000 cm³)

P+2.0 Prototyper >2000 cm³

P2.0 Prototyper <2000 cm³

Externa länkar
 Sportvagns-VM 1966

Sportvagns-VM-säsonger
Motorsportevenemang 1966
Mirage GR8

Mirage GR8 är en sportvagnsprototyp, tillverkad av det brittiska racingstallet Gulf Research Racing 1975.

Bakgrund
JW Automotive (JWA) under ledning av John Wyer hade haft stora framgångar i sportvagnsracing, först med Ford GT40 och sedan Porsche 917. Efter säsongen 1971 förbjöds de stora femlitersbilarna och Porsche drog sig ur sportvagns-VM. JWA startade då tillverkning av egna prototyper under namnet Mirage, med stöd av huvudsponsorn, oljebolaget Gulf.

Utveckling
Första bilen, Mirage M6 byggde på erfarenheterna från Ford GT40 som JWA arbetat med redan på 1960-talet. Bilen hade en monocoque av aluminium, förstärkt med stålplåtar på utsatta platser och med motor och växellåda som en integrerad, lastbärande del av chassit. Bilen fick en enkel, öppen kaross av glasfiberarmerad plast. Motorn var den beprövade Cosworth DFV V8 som gjort succé i formel 1 i början av 1970-talet, men här nedtrimmad för att hålla för långdistanslopp. 1974 kom den vidareutvecklade Mirage GR7, där man förbättrat aerodynamiken och pressat ned vikten. JWA hade nu bytt namn till Gulf Research Racing.

Inför säsongen 1975 meddelade Gulf att man drog tillbaka sitt stöd, men John Wyer lyckades utverka en sista satsning på Le Mans-loppet 1975. Bilen utvecklades till Mirage GR8, med en ny strömlinjeformad kaross, anpassad speciellt till den långsträckta och snabba Circuit de la Sarthe.

Efter succén på Le Mans 1975 avvecklade John Wyer verksamheten och bilarna såldes till amerikanen Harley Cluxton. Cluxton anställde också flera av JWA:s nyckelpersoner och ställde upp med Mirage-bilarna i ytterligare två Le Mans-lopp, sista året med turbomotor från Renault.

Tekniska data

Tävlingsresultat
Första året 1972 blev ett läroår med M6-modellen, som led av dålig tillförlitlighet, men säsongen 1973 tog man en dubbelseger i Spa 1000 km, med Derek Bell och Mike Hailwood i den vinnande bilen.

Säsongen 1974 med GR7-modellen slutade med tre tredjeplaceringar som bästa resultat.

GR8:ns enda framträdande på Le Mans 1975 blev en stor framgång. Bell och Jacky Ickx vann loppet, med systerbilen på tredje plats.

Referenser

Externa länkar

ultimatecarpage.com 
motorbase.com 

Historiska tävlingsbilar
Racersportvagnar
Galleri Astley

Galleri Astley är ett konstgalleri och ett konstmuseum i Uttersberg i Skinnskattebergs kommun.

Galleri Astley ligger sedan maj 1977 i Uttersbergs tidigare järnvägsstation, ritad av Theodor Dahl och uppförd 1897 för Köping-Uttersberg-Riddarhyttans Järnväg. Galleriet grundades 1968 i Köping av Astley Nyhlén (död 13 juli 2008). Galleriet har senare utvidgats med ett museum i ett restaurerat sädesmagasin som tillhört Uttersbergs herrgård, med en skulpturpark och med en grafikverkstad i ett tidigare järnvägsmagasin.

I konstmuseet finns en permanent utställning med verk av den rysk-amerikanske målaren, grafikern och skulptören Ernst Neizvestny.

Galleri Astley drivs av medlemmar av familjen Nyhlén.

Skulpturparken
På det tidigare bangårdsområdet mellan museet och galleriet finns en skulpturpark med deponerade verk av ett flertal konstnärer som Pierre Olofsson, Ernst Neizvestny, Lenny Clarhäll, Takashi Naraha, Lars Erik Falk, Claes Hake, Veikko Keränen, Alf Olsson, Pär Gunnar Thelander och Nils G. Stenqvist.

I skulpturparken finns också en Haida-totempåle i rödceder, som snidats på plats av den kanadensiske konstnären Don Yeomans (född 1958).

Litteratur
Ann Carlsson: Galleri Astley, Uttersberg - med filial i New York!, i Konstnären 1986:4, Konstnärernas riksorganisation (KRO),

Källor
Mona Westerlund: Galleri Astley 2007-06-12 på www.uttersberg.net, läst 2010-09-18

Externa länkar
Galleri Astleys webbplats

Privata konsthallar i Sverige
Skinnskattebergs kommun
Skulpturparker i Sverige
Kultur i Västmanlands län
Österrike runt

Österrike runt (tyska: Internationale Österreich Rundfahrt) är ett etapplopp inom cykelsporten. Tävlingen hålls årligen i Österrike.

Tävlingen går av stapeln i juli under samma tid som Tour de France. Tävlingen var från början ett lopp för amatörcyklister, men sedan 1996 kör professionella cyklister tävlingen.

Österrike runt startade 1949 och den första segraren var österrikaren Richard Menapace, som också vann tävlingen 1950. Österrikaren Wolfgang Steinmayr vann tävlingen fyra gånger under sin karriär, vilket är rekord i antal vinster.

Segrare

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Återkommande sportevenemang med premiär 1949
Cykeltävlingar i Österrike
Återkommande sportevenemang i juli
Viktor Suchorukov

Viktor Ivanovitj Suchorukov född 1951 i Orechovo-Zujevo, Sovjetunionen, är en rysk skådespelare. Suchorukov började sin karräir med biroller, men kom så småning om att få större roller i flera filmer och är numera en av Rysslands mest berömda och prisade skådespelare. Under mars 2009 gästade Suchorukov den ryska filmfestivalen Kino Rurik i Stockholm och Uppsala i samband med att flera av hans filmer visades.

Män
Födda 1951
Ryska skådespelare under 1900-talet
Levande personer
Ryska skådespelare under 2000-talet
Personer från Moskva oblast
Gerhard Zadrobilek

Gerhard Zadrobilek, född 23 juni 1961 i Breitenfurt bei Wien, är en tidigare österrikisk tävlingscyklist. Han var professionell mellan 1982 och 1990.

Han vann Österrike runt 1981 framför polacken Mieczyslaw Korycki och den österrikiske cyklisten Harald Maier. Under året 1987 vann han Giro del Veneto, samma år slutade han på 14:e plats i Tour de France. 

Gerhard Zadrobilek vann Clásica de San Sebastián under 1989. Han vann tävlingen framför Francisco-José Antequera Alabau och Toni Rominger.

Efter avslutad tävlingen tävlade han i mountainbike och tog världscupsegrar i Tyskland och Kanada, men han valde senare att fortsätta som mental tränare.

Meriter 
1981
Österrike runt

1983
GP Kanton Genève 

1987
Giro del Veneto

1989
Clásica de San Sebastián

Externa länkar 
 Officiell webbplats 

Österrikiska tävlingscyklister
Födda 1961
Män
Levande personer
Direkt system för translitterering av bulgariska

Direkt system för translitterering av bulgariska alfabetet (engelska: Streamlined System; bulgariska: Обтекаема система) är ett system för transkribering av det kyrilliska bulgariska alfabetet till det latinska alfabetet, i synnerhet till engelska. Det skapades av Ljubomir Ivanov på Matematiska institutet i Bulgariens vetenskapsakademi år 1995.  Systemet antogs officiellt av den bulgariska regeringen år 2000 och 2006, och blev basen för en bulgarisk lag om translitteration år 2009.

Det direkta systemet antogs också av FN 2012, och antogs för officiell användning av USA och Storbritannien 2013. Ivanov föreslår även att man ska använda hans syn på omskrivning även för andra kyrilliska alfabet, särskilt det ryska alfabetet.

Standard
Nedan presenteras systemet med translitterering, bokstav för bokstav:

Det direkta systemet är likt BGN/PCGN-systemet från 1952 för romanisering av bulgariska, vilket är officiellt i USA och Storbritannien. Det senare systemet translittererar de kyrilliska bokstäverna Х, Ь och Ъ med KH, ’ (apostrof) och Ŭ, medan det förra använder H, Y och A för samma syfte.

Illustration
Exempel (Artikel 1 i FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna):

Reversibilitet
Systemet är inte reversibelt, eftersom А, Ж, Й, Ц, Ш, Щ, Ю, Я transkriberas på samma sätt som Ъ, ЗХ, Ь, ТС, СХ, ШТ, ЙУ, ЙА resp.  En ytterligare, reversibel variant av det system som föreslås av L. Ivanov, D. Skordev och D. Dobrev skall användas i dessa speciella fall när den exakta inhämtningen av bulgariska ord från sina latinska former är en prioritet, där kyrilliska bokstäver och kombinationer av bokstäverna Ъ, Ь, ЗХ, ЙА, ЙУ, СХ, ТС, ТШ, ТЩ, ШТ, ШЦ transkriberas som A, `Y, Z|H, Y|A, Y|U, S|H, T|S, T|SH, T|SHT, SH|T, SH|TS resp.

Se även 
 Translitteration
 Bulgariska

Referenser

Transkriptionssystem
Romanisering
Nelson Lakes nationalpark

Nelson Lakes nationalpark är en nationalpark på Sydön i Nya Zeeland. Parken ligger på öns norra del och den närmaste större staden är Nelson.

Nelson Lakes nationalpark bildades år 1956 och det skyddade området har idag en yta av 1 020 kvadratkilometer. Naturen består av sjöar, floder, skogar, bergsområden och dalar. De två största sjöarna är Rotoiti och Rotoroa. Dessa brukar gemensamt kallas för Nelson Lakes, efter vilket nationalparken har fått sitt namn.

Parken är ett populärt vandringsområde och sjöarna är också välbesökta av fritidsfiskare. Många besökare kommer också för områdets fågelfauna, vilken innehåller flera för Nya Zeeland endemiska fåglar, som kaka, kea, korimako, Petroica macrocephal och  Acanthisitta chloris. Den sistnämnda arten är den minsta inhemska fågeln på Nya Zeeland.

Källor 
 Department of Conservation information on Nelson Lakes National Park

Externa länkar 

Nationalparker i Nya Zeeland
Sydön
Naturskyddsområden bildade 1956
Jacob Henrik Mansa

Jacob Henrik Mansa, född 8 juni 1797 i Hillerød, död 5 juni 1885 i Köpenhamn, var en dansk officer och kartograf, son till Johan Ludvig Mansa, bror till Frederik Vilhelm Mansa.

Mansa blev 1815 sekondlöjtnant i Kronens regiment, 1826 premiärlöjtnant samt 1839 kapten. Han var lärare i välskrivning vid Landkadetakademiet från 1831 till 1842, då han lämnade armén på grund av en neddragning. Han återtogs dock i tjänst 1848 och anställdes vid överkommandot som ledare för de topografiska arbetena och blev 1849 major, 1851 överstelöjtnant och tog 1869 avsked som överste.

Mansa, som hade betydande anlag för kalligrafi och teckning, knöts 1820 till Det Kongelige Stentrykkeri under direktör Abrahamsons ledarskap och utvecklade sig där till en även utanför Danmark högt ansedd litograf. Medan institutet upphörde 1843, inledde han redan 1837 självständigt sina omfattande kartarbeten, vilka främst grundades på jordeboksmätningen i skala 1:4 000 och egna rekognosceringar. År 1851 fullbordades första upplagan av hans "specialkartor" över Danmark, 16 blad i skalan 1:160 000, vilka var av mycket hög klass, mycket överskådliga (tack vare sina karttecken) och fick därför snabbt en betydande spridning. Andra upplagan, omarbetad och utökad med Bornholm i skalan 1:80 000, utkom 1853-64 och höll om möjligt än högre klass.

Övriga verk
Karta över Als (1851, skala 1:80 000)
Generalkarta över Själland, Lolland och Falster (1866-76, två blad, skala 1:240 000)
Generalkarta över Jylland (1866, två blad, skala 1:320 000)
Generalkarta över Fyn i (1867, skala 1:240 000)
Generalkarta över Skåne (1871, fyra blad, skala 1:200 000)
Generalkarta över Danmark (1875, två blad, skala 1:520 000)
Skolkarta över Danmark (1878, två blad, skala 1:480 000)

Källor

Noter

Externa länkar

 

Danska kartografer
Danska militärer under 1800-talet
Födda 1797
Avlidna 1885
Män
Nödbroms

Nödbroms är en bromsstrategi för spårtrafik. Det innebär att man i nödsituationer bromsar så hårt som möjligt.

Som princip ska alla hjul på järnvägsfordon ha broms, för att göra bromssträckan så kort som möjligt vid nödbroms. På en del tåg, och det är i Sverige krav vid tillåten hastighet över 160 km/h, finns det magnetskenbroms, ett speciellt system som ger extra hård inbromsning.

Nödbromsning kan vara farlig, eftersom passagerare kan ramla och väskor ramla ner och liknande. Om föraren glömmer att bromsa griper ATC-systemet in och bromsar, dock inte nödvändigtvis med nödbroms. Om en bil står på en järnvägsövergång nödbromsar föraren, men i högre farter kan tåget inte bromsa på förarens siktsträcka.

Det finns normalt möjlighet för passagerare att aktivera nödbroms via en knapp eller liknande. Anledning till det kan vara att någon fastnat i dörren eller en brand brutit ut.

Det finns i nya tåg nödbromsöverbryggning, att föraren tillfälligt kan hindra nödbromsningen om det skett i en tunnel, där det är olämpligt att stanna.

Nödbromsning av äldre passagerartåg (loktåg) ger ungefär 1,1 m/s² inbromsning. Då blir bromssträckan ungefär:
160 km/h 1100 m
100 km/h 500 m
Nya passagerartåg, med magnetskenbroms kan ge kring 0,3 m/s² extra, vilket ger:
200 km/h 1150 m

Godståg har ungefär 0,7 m/s², vilket ger följande bromsträckor:
100 km/h 800 m
50 km/h 250 m

En bil har med bra däck och torr asfalt ungefär 8 m/s² inbromsning, vilket vid 100 km/h ger 50 m och vid 160 km/h 130 m. Våt asfalt ger dock betydligt sämre inbromsning.

Se även
Tågbroms med tekniska beskrivningar av bromsar.

Bromssystem
Spårtrafik