kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Krabbpulsaren

Krabbpulsaren (PSR B0531+21) är en relativt ung neutronstjärna och centralstjärna i Krabbnebulosan, resterna av supernovan SN 1054 som observerades över hela Jorden år 1054. Krabbpulsaren upptäcktes år 1968 och var den första pulsar som associerades med resterna av en supernova.

Den optiska pulsarens diameter är ungefär 25 km och pulsarens strålar roterar med ungefär 30 varv per sekund. Strålningen sträcker sig hela vägen från radiovågor till gammastrålning. Rotationens periodtid avtar med 38 nanosekunder per dygn på grund av den energi som strålas ut.

Krabbnebulosan används ofta vid kalibrering av röntgenastronomisk utrustning då dess intensitet i röntgenbandet är hög och konstant (med undantag för pulsarstrålningen som är periodisk och kan användas för att testa synkroniseringen av röntgendetektorerna). Inom röntgenastronomin används ibland de inofficiella enheterna "crab" och "millicrab" för flödestäthet. 

Astronomen Curtis Michel föreslog år 1970 att det kan finnas en planet som kretsar kring Krabbpulsaren, någon som skulle förklara vissa variationer i pulsfrekvensen. Dess massa skulle i så fall vara ungefär tre gånger jordens och dess avstånd från Krabbpulsaren skulle vara ungefär 0,3 astronomiska enheter.

Se även 
 SN 1054

Referenser

Externa länkar 

Pulsarer
Astronomiska upptäckter 1968
Gábor Egressy

Gábor Egressy, född 1807, död 30 juli 1866, var en ungersk skådespelare.

Egressy studerade i Wien, var 1837–48 samt från 1856 anställd vid nationalteatern i Budapest, där han firade triumfer bland annat som Hamlet, Kung Lear och Othello samt gjorde sig bemärkt som Shakespeareöversättare. Egressy deltog som honvédofficer och regeringskommissarie lidelsefullt i 1848–1849 års revolution och landsförvisades efter dess misslyckande på 5 år.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Födda 1807
Avlidna 1866
Män
Ungerska skådespelare under 1800-talet
Den siste mohikanen (Scharfenberger)

Den siste mohikanen, tysk originaltitel Da sprach der alte Häuptling (der Indianer) ("Då talade den gamle hövdingen (av indianerna)"), är en sång baserad på en melodi av kompositören Werner Scharfenberger. Den tyska originalversionen från 1960 sjöngs av Gus Backus, som året efter även gjorde den på engelska. Den svenskspråkiga versionen sjöngs in på skiva av Little Gerhard, som släppte sin version i juni 1961. Den blev en av hans främsta hitlåtar på svenska. Sången spelades även in på svenska av Lars Vegas trio på albumet På korståg för schlagerns bevarande.

I politiken

I samband med byggandet av Berlinmuren 1961 gjorde den östtyska-propagandan en version av sången under titeln Das Lied vom bleichen Willy ("sången om den bleka Willy", ny text av Rudi Strahl), som parodierade Västberlins borgmästare Willy Brandt. Refrängens fras om "den gamle hövdingen" syftade på Västtysklands 85-årige förbundskansler Konrad Adenauer. Denna version spelades, tillsammans med andra propagandasånger och slagord, från en högtalarbil på östsidan i samband med att Adenauer besökte Västberlin för att beskåda den nybyggda muren.

Källor

Sånger 1960
Fethiye

Fethiye (tidigare även Makri) är en stad på Turkiets södra medelhavskust, i provinsen Muğla, på gränsen mellan de båda antika landskapen Karien och Lykien. Den är administrativ huvudort för ett distrikt med samma namn och folkmängden uppgår till cirka 80 000 invånare. Under antiken kallades staden Telmessos. Det finns flera antika lämningar i staden, bland annat klippgravar, lykiska sarkofager, en borg och en romersk teater.

Källor

Externa länkar 

Orter i Turkiet
Den siste mohikanen (olika betydelser)

Den siste mohikanen kan syfta på:

 Den siste mohikanen – en roman av James Fenimore Cooper från 1826, originaltitel The Last of the Mohicans
 Den siste mohikanen (film, 1936) – amerikansk film från 1936, originaltitel The Last of the Mohicans
 Den siste mohikanen (TV-serie) – brittisk miniserie från 1971, originaltitel The Last of the Mohicans
 Den siste mohikanen (film) – amerikansk film från 1992, originaltitel, The Last of the Mohicans
 Den siste mohikanen (sång) – sång med Karl Gerhard från 1937
 Den siste mohikanen (album) – album av Mikael Wiehe från 2021
 Den siste mohikanen (Scharfenberger) – sång komponerad av Werner Scharfenberger, i svensk version med Little Gerhard 1961
Chodský pes

Chodský pes (Chodovéhund, Chodenhund, Böhmisk herdehund) är en hundras från Tjeckien. Den har sitt ursprung i lokala varianter av centraleuropeiska vallande herdehundar och tycks stå nära den tyska Gelbbacke, en av flera varianter av Altdeutsche Hütehunde som inte är erkända hundraser.

Historia
Namnet har den fått efter folkgruppen chodovéerna i Böhmen i västra Tjeckien. Den medvetna aveln för att skapa en homogen ras påbörjades i början av 1980-talet, rasstandarden som man arbetat efter skrevs 1984. Den första valpkullen registrerades 1985 av den tjeckiska kennelklubben Ceskomoravská Kynologická Unie (CKU). Ända till 1996 kunde rastypiska exemplar utan känd härstamning registreras. Inga individer från erkända raser har använts för att avla fram den önskade typen. Den nationella rasklubben bildades 1991.

Egenskaper
Syftet med aveln har varit att få fram en alert och lättlärd brukshund av mindre storlek som också är en barnkär familjehund. Den skall ha ett skarpt luktsinne för att kunna användas som till exempel narkotikahund. I hemlandet är chodský pes framgångsrik både i traditionella brukssporter och i moderna hundsporter som agility, rallylydnad och hundfrisbee.

Utseende
Chodský pes ser ut som en liten långhårig schäfer med karakteristiskt upprättstående öron. Den är en medelstor, rektangulär hund med harmonisk kroppsbyggnad. Rasen har långhårig dubbelpäls som alltid är i färgen black and tan. Dess normala gångart är trav.

Källor
Czech breeds: Chodský pes, Českomoravská Kynologická Unie (CKU) (läst 2011-06-30)
Eva-Maria Krämer: Der Chodsky Pes, Das Deutsche Hundemagazin, nr 4 1999, återpublicerad av den tjeckiska rasklubben 
Kamila Burešová: Le Berger de Bohême, Le Chien Magazine, maj 2005, återpublicerad av den tjeckiska rasklubben 
Annette Schmitt: Allroundtalent aus Böhmen, Partner Hund, nr 6 2009, återpublicerad av den tjeckiska rasklubben

Externa länkar
Klub přátel chodského psa, den tjeckiska rasklubben 

Vall-, boskaps- och herdehundar
Hundraser från Tjeckien
Finlands försvarsminister

Finlands försvarsminister (finska:Suomen puolustusministeri) är den av Finlands ministrar som är chef för försvarsministeriet. Ministern har en adjutant. Sedan 2023 är det Antti Häkkänen som är försvarsminister i Finland. Ämbetet inrättades år 1922 och ersatte det tidigare krigsministerämbetet.

Lista över Finlands försvarsministrar

Källor
Försvarsminister. Statsrådet.
Finlands försvarsministrar. Försvarsministeriet.

Se även
 Finlands krigsminister
 Försvarsminister
 Försvarsministeriet

Externa länkar
 Försvarsministeriet

Listor över försvarsministrar
Carl Gösta Widstrand

Carl Gösta Widstrand, född 23 december 1928 i Stockholm, är en svensk etnograf.

Widstrand blev filosofie kandidat i Stockholm 1952, filosofie licentiat i Uppsala 1953, filosofie doktor 1958 och docent i allmän och jämförande etnografi där samma år. Han var anställd vid Sveriges Radio 1960–1962, föreståndare för Nordiska Afrikainstitutet vid Uppsala universitet 1962–1984 och professor i sociologi vid University of East Africa i Dar es-Salaam (Tanzania) 1965–1967. Mellan 1987 och 1993 var han professor vid Tema vatten vid Institutionen för tema vid Linköpings universitet och sedan 1993 vid universitetet i Ottawa (Kanada). Widstrand installerades 1988 som hedersledamot vid Södermanlands-Nerikes nation.

Widstrand företog expeditioner för inspelning av folkmusik i Rumänien 1959, Sevettijärvi i Finland 1960, Sardinien 1961 och vetenskapliga expeditioner till Uganda, Kenya, Sudan och Sierra Leone. Han har författat skrifter särskilt rörande afrikanska problem. Han var sommarpratare i radio den 16 juli 1959 och den 17 augusti 1967. Han är numera bosatt i Ottawa.

Källor

Noter

Svenska etnografer
Svenska professorer
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Linköpings universitet
Hedersledamöter vid Södermanlands-Nerikes nation
Sommarvärdar 1959
Sommarvärdar 1967
Födda 1928
Levande personer
Män
Personer från Stockholm
Ernst Salén

Ernst Johan Reinhold Salén, född 5 maj 1836 i Stockholm, död 4 december 1894 i Stockholm, var en svensk läkare. Han var farbror till Ernst Salén (1888–1968).

Han var son till kontraktsprosten Nils Salén och Kristina Elisabeth Bergh.

Salén bedrev läroverksstudier i Sundsvall och Härnösand, studerade även vid Uppsala universitet och tog med.dr.examen 1869. Åren 1865-68 var han verksam i Akademiska sjukhuset i Uppsala och Serafimerlasarettet. Åren 1868-89 var han docent i oftalmologi i Uppsala. Åren 1865-84 var han praktiserande läkare i Göteborg, barnmorskeläkare, andre läkare vid Sahlgrenska sjukhuset.

Åren 1875-84 var han ledamot av Göteborgs stadsfullmäktige, 1878-83 ledamot i styrelsen för Sahlgrenska, 1879-84 i hälsovårdsnämnden, renhållningsverket och allmänt engagerad i sjukvårdsfrågor. Han var även revisor för Louise Ekmans (von Düben) donationsfond för behövande sjuka och ordförande för Svenska läkaresällskapet.

Han återfanns i Stockholm 1884-89.

Han har fått en gata i Guldheden uppkallat efter sig, Doktor Saléns gata.

Källor 

 Göteborgs stadsfullmäktige 1862-1962, II. Göteborg 1963

Externa länkar 
 Libris

Födda 1836
Avlidna 1894
Svenska läkare under 1800-talet
Ledamöter av Göteborgs kommunfullmäktige
Läkare från Stockholm
Män
Politiker från Stockholm
Tyreotropinreceptorer

Tyreotropinreceptorer eller TSH-receptorer, är ett slags receptorer för TSH, som finns på cellytan i sköldkörteln och nervsystemet.

Tyreotropinreceptorerna är en form av membranproteiner som fungerar som receptorer för neuropeptider, och tillhör den stora gruppen signalsubstansreceptorer. De ansvarar till exempel för att samla upp hormonfrisättande ämnen från blodomloppet, så att dessa kan verka i de celler som utsöndrar hormoner.

Tyreotropinreceptorer ansvarar för att binda TSH vid målceller i sköldkörteln när det passerar med blodet, så att TSH kan verka som informatör för frisättning av tyreoideahormoner i samma celler. Vid autoimmuna sköldkörtelsjukdomar, framför allt giftstruma och Hashimotos sjukdom, bildas antikroppar mot tyreotropinreceptorerna, TRAK respektive TPO-antikroppar.

Källor
 http://mesh.kib.ki.se/swemesh/show.swemeshtree.cfm?Mesh_No=D12.776.543.750.720.600.850&tool=karolinska

Hypofyshormoner
Sköldkörteln
G-proteinkopplade receptorer
Neuropeptider
Pär Lund

Pär Lund, född 25 september 1972 i Stockholm, är en svensk pianist och kompositör.
 
Pär Lund började spela piano och komponera vid 7 års ålder och påbörjade sin formella utbildning 1991 för Esther Bodin-Karpe vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm. 1994 skrevs Lund in vid Sibelius-Akademin i Helsingfors där han fram till 2002 studerade piano för Juhani Lagerspetz, samt komposition för Erkki Jokinen och Olli Kortekangas. Efter examen återvände Lund till Stockholm för att avsluta sina studier vid diplomprogrammet i piano vid Kungliga Musikhögskolan 2002-2006 för Staffan Scheja.
 
Lunds karriär började ta fart vid 19 års ålder då han vann Kils internationella pianotävling, följt av framgångar i bland annat Ennio Porrino International Piano Competition i Cagliari där han gick till final och även fick pris för bästa framförande. Lund har senare gett solokonserter i bland annat Finland, Tyskland, Frankrike, Spanien, Ryssland och Luxemburg och även framträtt i både svensk och finsk radio och TV - bland annat i TV4:s Talang.
 
Som kompositör har Lund särskilt uppmärksammats genom sina Variationer över Sten Carlbergs signaturmelodi till Bamse, som ledde till ett reportage i SVT:s Musikspegeln 2003. Verket består av sju variationer och ställer trots sin lättsamma natur utomordentligt stora krav på pianisten. Bland övriga kompositioner kan nämnas Darum (skriven som ett svar till Robert Schumanns pianostycke Warum?) samt dess spin-off Xarum, 3^x, Toccata, Etyd över Rimskij-Korsakovs Humlans Flykt, Barockuda, Caprice över teman av Abba, samt To the Power Of... - ett ensatsigt verk för piano och orkester som fick sitt uruppförande den 8 juni 2006 i Stockholms konserthus, med Kungliga filharmonikerna under ledning av Michael Bartosch. Lunds verksamhet som kompositör har även belönats med flera stipendier, däribland STIM-stipendium 2007, Konstnärsnämndens arbetsstipendium inom musik, samt Byggnads kulturstipendium.

Referenser

Externa länkar
 Lund spelar sin Etyd över Humlans flykt
 Lund i SVT:s Musikspegeln 2003 

Svenska klassiska pianister
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 2000-talet
Män
Personer från Stockholm
Födda 1972
Levande personer
Alumner från Kungliga Musikhögskolan i Stockholm
Hinduisk kalender

Hinduisk kalender är en kalender som används inom hinduismen och har funnits ända sedan  Vedaböckerna skrevs, men med olika tillägg och anpassningar. Det finns stora skillnader mellan olika lokala indiska hinduiska kalendrar. Den hinduiska kalendern ska inte förväxlas med den indiska nationella kalendern, Sakakalendern.

En ny dag i den hinduiska kalendern börjar med soluppgången. Hinduiska kalendern har ingen fast vilodag. 1957 beslutades att den officiella hinduiska kalendern är baserad på månen och solen, och den följs av både hinduer och sikher. Kalendern har 12 månader om 30 till 31 dagar. Månaderna är i sin tur uppdelade i två "paksha" med 15 dagar vardera. Vart tredje år är det skottår, och då sätts det in en extra månad. Religiösa fester infaller alltid på fullmåne, nymåne, eller på månens mörkaste tid. Kalendern har ingen fasta heliga dagar, eftersom varje gud har sin heliga dag. Normalt firas helgdagen som samma dag som den gud eller de gudar de är specifikt förknippade med. Hinduiska kalendern används för religiösa helgdagar, för dagligt bruk används den nationella kalendern.

Månader

Se även 
 Sakakalendern

Externa länkar 
 Hindu Calendars

Kalender
Kalendrar
Regeringen Törngren

Regeringen Törngren var Republiken Finlands 38:e regering bestående av Svenska folkpartiet, Socialdemokraterna och Agrarförbundet. Justitieministern var opolitisk. Ministären regerade från 5 maj 1954 till 20 oktober 1954. För första gången i Finlands historia företrädde statsministern Svenska folkpartiet.

Ministrar

Källor
38. Törngren Statsrådet 

1954 i Finland
Törngren
Bildanden 1954
Upplösningar 1954
Lista över australiska språk

De australiska språken är de språk som talas av aboriginerna, Australiens urinvånare, torressundöborna, urinvånarna på Torressundöarna mellan Australien och Nya Guinea, samt tasmanska aboriginer. Aboriginerna kom ursprungligen till det australiska fastlandet från Sydöstasien och vid européernas ankomst år 1606 fanns minst 600 olika språkgrupper. I dag talas fortfarande över 100 språk, men endast 20 av dem förs vidare och runt 100 språk talas bara av den äldre generationen. Bara runt tio språk talas av över 1000 människor. Några språk används som undervisningsspråk i skolor, framförallt i norra Australien i Nordterritoriet. De australiska språken har haft olika klassificeringar av olika lingvister, och gränsen mellan ett språk och en dialekt är subtil.

Lista över australiska språk

I följande lista har klassificeringen och stavningen från Ethnologue använts, och endast de språk med en ISO-639-3-kod har inkluderats. AIATSIS och deras projekt AUSTLANG, vilket är en databas över australiska språk, listar många fler språk än de som listats nedan, och stavningen eller namnet kan variera. Notera även att kreol-, pidgin- och teckenspråk inte inkluderats i listan och inte heller andra språk baserade på engelska.

<li> Om ingen källa angivits är siffrorna från Ethnologue (se referenser).
<li> Årtalet visar inte när språket dog ut, utan årtalet för en undersökning vid vilken språket hade noll talare.
<li> AIATSIS-koden är den kod som språket tilldelats av Australian Institute of Aboriginal and Torres Strait Islander Studies. (se referenser)

Referenser

Fotnoter

Australiska språk
australiska språk
Masugnen i Åryd

Masugnen i Åryd utanför Växjö har funnits sedan 1640-talet då bröderna Arnold och Jacob de Rees övertog järnbruket i Åryd. Den nuvarande masugns-byggnaden uppbyggdes dock på 1850-talet och den nuvarande rostugnen uppfördes 1873 bara tretton år innan lades ner och byggnaderna har sedan dess inte använts i bruk. Idag fungerar byggnaderna som turistmål och som grund för guidade turer för folk som är intresserade av historien runt bruket.

Referenser

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Växjö kommun
Cimarrón uruguayo

Cimarrón uruguayo är en hundras från Uruguay. Den har mycket gemensamt med andra iberiska molosserhundar som också använts som boskapshundar, till exempel cão fila de são miguel från Azorerna. Hundtypen anses ha uppstått genom naturligt urval inom ett geografiskt begränsat område bland hundar som conquistadorerna lämnat efter sig, rasnamnet cimarrón syftar på vildhund. Under tidigt 1900-tal levde de i stora flockar som utgjorde fara för både människor och boskap. I städerna sköts de av, medan farmägare tog vara på hundarna och använde dem för vallning av nötboskap. 1969 visades cimarrón uruguayo på hundutställning första gången och en medveten avel inleddes. 1989 blev den nationellt erkänd av kennelklubben i Uruguay.

Källor
Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
Cimarrón uruguayo, Hundrasguiden, Svenska Kennelklubben (SKK) (läst 2011-06-30)

Externa länkar
Rasspecifik Avelsstrategi (RAS), Klubben för Gårds- och Boskapsvaktare

Schnauzer och pinscher, molosser och bergshundar samt sennenhundar
Hundraser från Sydamerika
Sven-Erik Eriksson (direktör)

Sven-Erik Gustav Eriksson, född 21 november 1901 i Örebro, död 9 november 1959, var en svensk ingenjör och direktör verksam vid ASEA. Han invaldes 1948 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien.

Källor

Svenska direktörer
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1901
Avlidna 1959
Gyllins trädgård

Gyllins trädgård är en tidigare handelsträdgård i Husie stadsdel, Malmö, som håller på att omvandlas till bostäder genom  bebyggelse uppförs i området.. Området, som legat för fäfot i många år, har utpekats i översiktsplanen som intressant för bebyggelse. Området har detaljplanerats och byggstart skedde 2009.  Från Gyllins trädgård går det cykelväg till Kvarnby, Riseberga  och Toftanäs. Gyllins trädgård ligger mellan Sallerupsvägen och Kvarnby öster om Risebergabäcken.

Historik
Knut Gyllin startade under tidigt 1900-tal en handelsträdgård som låg på den plats som numera kallas Gyllins trädgård. Gyllin började sin verksamhet på en yta som uppgick till ett halvt tunnland. 1940 var Gyllins handelsträdgård 839 tunnland med 144 växthus och 3600 bänkfönster på 90.000 m². Handelsträdgården var den största norr om Alperna på sin tid. 1937 byggde Knut Gyllin världens då största växthus; det var 210 meter långt och 23 meter brett.

Under namnet Knut Gyllins rosdriveri var verksamheten välkänd i Malmö för sina odlingar av rosor, pioner, narcisser och tulpaner. I området anlades växthus på 100.000 kvadratmeter och tillhörande ekonomibyggnader och en packningshall. För att klara av driften ägde Knut Gyllin en kolgruva i Höganäs under en period. De stora odlingsfälten fick läplanteringar, som delvis finns kvar idag. Som mest hade handelsträdgården runt 280 anställda.

Rörelsen var i drift fram in på 1970-talet och lades ner på grund av de stora driftskostnaderna.

Omvandling till bostadsområde  

Omvandlingsarbetet med området, som kom i Malmö stads ägo redan 1970-talet, påbörjades omkring 2000. Området studerades i samband med planeringsarbetet för Översiktsplan 2000 och för Grönplan för Malmö, 2003. Naturparken finns också med i två förstudier, i Kvalitetsprogram för Gyllins trädgård, odaterat, som omfattar hela Gyllins trädgård och i Program för naturpark Gyllins trädgård, 2008-02-27.

Det som gör detta område särskilt intressant är såväl dess tidigare historia som dess läge och form, inklämt som ett impediment i stadsranden mot olika karaktärer av bebyggelse och markanvändning. Detta område kan ses som den sista pusselbiten i denna delen av Malmös stadslandskapspussel. 

Riksbyggen, Peab, Skanska, MKB, Seniorgården, Sundprojekt, Kristineberg och JM bygger lägenhetshus, radhus, kedjehus och friliggande villor på Gyllins trädgård och Malmö stad bygger en förskola. De nio hus som MKB bygger är ritade av White arkitekter. 
I Gyllins trädgård finns även en naturpark på ungefär 25 hektar.

Källor

Husie
Pågående byggprojekt i Malmö
Vårdval Stockholm

Vårdval Stockholm är ett patientvalsystem i Stockholms län. Systemet innebär bland annat att Stockholms läns landsting auktoriserar vårdgivare inom olika vårdområden, och att länets patienter därefter har möjlighet att själva välja vilken klinik eller annan vårdgivare som de vill vända sig till. Kommunalförbundet Sjukvård och omsorg i Norrtälje beslutar om vårdval inom Norrtälje kommun.

Beslut och införande 
Landstinget fattade beslut om Vårdval Stockholm den 12 juni 2007. Systemet började införas den 1 januari 2008. Inledningsvis gällde Vårdval Stockholm bland annat möjligheten för patienten att själv välja husläkarmottagning, mödravårdscentral och barnavårdscentral. Därefter har Vårdval Stockholm byggts ut successivt och omfattar idag (2011) även bland annat förlossningar, höft- och knäoperationer, kataraktoperationer, tandreglering, samt viss rehabilitering. Landstinget planerar att införa systemet på fler vårdområden och specialiteter.

Landstinget sätter upp de regler som ska gälla för vårdgivarna, till exempel när det gäller krav på bemanning och tillgänglighet, medicinsk säkerhet, tillgång till laboratorium och röntgen, jourmottagningar m m. Reglerna, som varierar mellan de olika områden som omfattas av Vårdval Stockholm, finns beskrivna i en regelbok per område. Granskningsprocessen avslutas med att vårdgivaren auktoriseras av landstinget. 

Om landstinget godkänner en vårdgivare som ansöker om auktorisation tecknar parterna ett avtal, som bland annat reglerar vilken ersättning som vårdgivaren ska få för sitt arbete. Den auktoriserade verksamheten kan etablera sig var som helst inom det område som omfattas av Vårdval Stockholm (hela Stockholms län utom Norrtälje kommun) och patienten kan välja den vårdgivare som hon/han anser passar bäst. Landstingsägda och privatägda verksamheter omfattas av samma regelverk och ersättningssystem.

Övriga landet 
Sedan Stockholm läns landsting, Region Halland och Västmanlands läns landsting införde vårdval i primärvården fattade riksdagen beslut om att liknande vårdvalssystem måste införas i hela landet.

Kritik 
Vårdval Stockholm möttes när det infördes av viss kritik, som bland annat gick ut på att systemet uppfattades som orättvist eftersom det inte tog hänsyn till att personer som bor i områden med olika socialekonomisk profil också har olika vårdbehov. Landstinget har låtit göra flera uppföljningar av effekterna av Vårdval Stockholm.

I november 2014 publicerade Riksrevisionen en granskningsrapport där kritik riktades mot systemets genomförande i landet. Den har rubriken "Primärvårdens styrning - efter behov eller efterfrågan?".

Referenser

Sjukvård i Stockholm
Region Stockholm
Regeringen Tuomioja

Regeringen Tuomioja var Republiken Finlands 37:e regering. I Sakari Tuomiojas ministär var näringslivets närvaro påtaglig; till exempel var bergsrådet Erik Serlachius minister för kommunikationsväsendet och allmänna arbetena. Regeringen var i princip en opolitisk expeditionsministär men den uppfattades som en förtäckt borgerlig regering. Statsministern själv, chefdirektör för Finlands Bank, företrädde ett litet liberalt parti som saknade representation i riksdagen. De Frisinnades Förbund hade grundats av den "äktliberala" oppositionen inom Framstegspartiet som inte ville gå med i det 1951 grundade Finska folkpartiet där huvuddelen av de före detta framstegspartisterna fortsatte sin verksamhet. Svenska folkpartiets riksdagsledamot Henrik Kullberg, som var andra jordbruksminister, avled i ämbetet bara ett par veckor efter att regeringen tillträtt.

Ministrar

Källor

1953 i Finland
1954 i Finland
Tuomioja
Bildanden 1953
Upplösningar 1954