kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Christina Sandberg

Christina Sandberg, född 11 januari 1948 i Borås, är en svensk högerhänt professionell tennisspelare.

Hon upptogs 2010 i Swedish Tennis Hall of Fame som andra kvinna efter Catarina Lindqvist.

Tenniskarriären
Christina Sandberg rankades under nioårsperioden 1964-72 som Sverige-etta. Hon vann sitt första SM-tecken utomhus redan som 16-åring (1964). Fram till 1972 vann hon åtta SM-titlar utomhus (undantaget 1971). Sin sista SM-titel vann hon utomhus 1975. Under samma period vann 7 SM-titlar inomhus. Hon vann dessutom 14 SM-titlar i dubbel och 9 i mixed dubbel. Fyra av de sistnämnda titlarna vann hon tillsammans med Birger Folke. Bland hennes meriter kan också nämnas seger i tyska inomhusmästerskapen och skandinaviska mästerskapen. 

År 1968 besegrade hon sensationellt brittiskan Virginia Wade i Wimbledonmästerskapens första omgång. Wade vann senare i september singeltiteln i US Open. År 1970 nådde Sandberg fjärde omgången i Wimbledon och kvartsfinal i Australiska öppna.

Christina Sandberg deltog i det svenska Fed Cup-laget 1966, 1968, 1970 och 1973-74. Hon spelade totalt 25 matcher av vilka hon vann 14. Som lagkamrater hade hon bland andra Ingrid Bentzer och Mimmi Wikstedt. Hon spelade 6 dubbelmatcher tillsammans med Bentzer i Fed Cup, av vilka hon vann 3.

Spelaren och personen
Christina Sandberg spelade ett stabilt baslinjespel med fina säkra grundslag, med vilka hon drev sina motståndare från hörn till hörn. Mot slutet av karriären besvärades hon av skador i knäna.

Christina Sandberg blev vid en ceremoni i Båstad i juli 2010 invald i Swedish Tennis Hall of Fame som andra kvinna efter Catarina Lindqvist. Den 3 juli 2011 blev Christina Sandberg även invald i Idrottens Hall of Fame vid Idrottsmuseet i Göteborg.

Referenser

Litteratur
Ett sekel av svensk tennis, festskrift utgiven av KLTK vid dess 100-årsjubileum. ()

Svenska tennisspelare
Kvinnor
Födda 1948
Levande personer
IFK Växjö

IFK Växjö är en idrottsförening i Växjö i Sverige. Klubben bildades den 2 juli 1919 och bedriver friidrott och handikappidrott, tidigare även bandy och fotboll. Bandylaget spelade bland annat i Sveriges högsta serie i bandy säsongen säsongen 1941. IFK Växjö bedriver daglig träning och arrangerar årligen flera ungdomstävlingar på Värendsvallen i Växjö. Står dessutom även värd för arrangemangen Växjöloppet och Vårruset. 

Mycket bred ungdomsverksamhet och juniorerna och seniorerna är flitigt representerade i diverse landslagssammanhang, till exempel Finnkampen. IFK:s största stjärna är europarekordhållerskan Carolina Klüft, med EM-, VM- och OS-guld på meritlistan. Klubbens färger är, i enighet med Idrottsföreningen Kamraternas tradition, vit och blå.

Källor

Externa länkar
IFK Växjö, Friidrott

IFK Växjö
Carcharhinus

Revhajar Carcharhinus är det släkte av gråhajar som omfattar flest arter, 31 stycken, däribland tjurhajen. Arterna lever i alla tropiska hav och föredrar bräckt vatten som vid flodmynningar, eller sötvatten. Släktet är typsläkte för familjen gråhajar.

De flesta av de mellan en och sju meter långa gråbruna arterna av Carcharhinus har en analfena och två ryggfenor. Den främre av ryggfenorna är större än den bakre. De kännetecknas också av fem gälöppningar, runda ögon och tänder med en spets.

Arter i släktet Carcharhinus

Sotnoshaj C. acronotus
Silverspetsig revhaj C. albimarginatus
Stornosad revhaj C. altimus
Vitsidig revhaj C. amblyrhynchoides
Grå revhaj C. amblyrhynchos
Javahaj C. amboinensis
Borneohaj C. borneensis
Kopparhaj C. brachyurus
Spinnarhaj C. brevipinna
Blyghaj C. cautus 
Vitkindig revhaj C. dussumieri
Silkeshaj C. falciformis
Australisk revhaj C. fitzroyensis
Galapagoshaj C. galapagenisis
Pondicherryhaj C. hemiodon
Vitlinjehaj C. isodon
Slättandad svartspetshaj C. leiodon 
Större svartfenad revhaj C. limbatus
Årfenhaj C. longimanus
Tjurhaj C. leucas
Kalknoshaj C. macloti
Mindre svartfenad revhaj C. melanopterus
C. menisorrah
Mörkhaj C. obscurus
Karibisk revhaj C. perezi
Högfenad revhaj C. plumbeus
Azeiteirohaj C. porosus
Sotfenad revhaj C. sealei
Aftonhaj C. signatus
Bläckspetsig revhaj C. sorrah
Australisk svartspetshaj C. tilstoni
C. wheeleri

Källor
Delar av denna artikel är baserad på en översättning från tyska Wikipedia Läst 20060928.
FishBase Läst 20060928.

Noter

Gråhajar
Bromma Red Saints

Bromma Red Saints är en svensk rugbyklubb som bildades 1990 av gymnasieelever från St Jakobigymnasiet efter att ha blivit undervisade i rugby av sin gymnastiklärare Mike Guidetti. Klubben lyckades ta sig till Elitserien 2002 men åkte ur samma år. Klubben har satsat på yngre spelare och lyckats få många spelare i landslaget. På senare år (2010) har laget slagits ihop med Attila. Hemmaarenan är Bromma sportfält som ligger i Stockholm bredvid Stockholm-Bromma flygplats.

Externa länkar
https://web.archive.org/web/20140714213919/http://www.redsaintsrugby.com/
Officiell webbplats

Rugbyklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1990
Stureplanscentern

Stureplanscentern är en avdelning inom stockholmsdistriktet av Centerpartiet som bildats efter riksdagsvalet 2006 för att markera bilden av Centerpartiet som ett modernt och liberalt parti. Uppgiften som avdelningen själv definierat är "att vara ett ideologiskt och liberalt flaggskepp inom Centerpartiet". Rent formellt bildades Stureplanscentern den 12 oktober 2006 och betecknades då som en politisk (till skillnad från en geografisk) centeravdelning.

Stureplanscentern håller sina möten kring Stureplan och har månatliga sammankomster. Talarverksamheten är omfattande och bland annat dessa har talat vid avdelningens talarkvällar: Gustav Andersson (C), landstingsråd Stockholms läns landsting; Andreas Carlgren (C), miljöminister; Robert Gidehag, VD Skattebetalarnas förening; Harry Bergman, advokat med fokus på spelfrågan; Åsa Keller, VD Homeaid; Dilsa Demirbag Sten, skribent och samhällsdebattör; Tove Lifvendahl, informationschef på Svenskt Näringsliv; Martin Ådahl (C), VD tankesmedjan Fores; Magnus Andersson (C), förbundsordförande CUF; Martin Borgs, konsult och samhällskommunikatör; Johan Norberg, liberal debattör och idéhistoriker.

Under 2007 bildades systeravdelningar till Stureplanscentern i Malmö under namnet Lilla Torgcentern och i Göteborg under namnet Avenycentern.

I november 2007 bildades en motsvarande avdelning för ungdomsförbundet, StureplansCUF. Den är däremot geografisk, och innefattar Östermalm och Lidingö.
Centerpartiet
Stureplan
De andras liv

De andras liv () är en tysk film från 2006, regisserad av Florian Henckel von Donnersmarck.

Filmen är en skildring av det östtyska övervakningssamhället och Stasis metoder, och av människors möjlighet till förändring. Filmen är regissören Florian Henckel von Donnersmarks debutlångfilm och vann Oscar för bästa utländska film vid 2007 års gala.

Handling 
Filmen utspelar sig i Östberlin, huvudsakligen 1984 och 1985, och handlar om den till synes känslolöse Stasi-mannen Gerd Wiesler, som får i uppdrag att övervaka författaren Georg Dreyman och dennes flickvän, skådespelerskan Christa-Maria Sieland. Inledningsvis ser Wiesler uppdraget som en möjlighet att klättra i hierarkin och rapporterar sanningsenligt till sina överhuvuden i Stasi-ledningen. Ganska snart, då fascinationen och förståelsen för de övervakade konstnärerna växer, flyttas hans lojalitet och utan deras vetskap börjar han istället att skydda dem.

Inspelningsplatser 
Filmen är nästan uteslutande inspelad i Berlin, dels utanför huset som rollfiguren Georg Dreyman hyrde lägenhet i på Wedekind Strasse i Friedrichshain, dels i lägenheten och på vinden på Hufelandstrasse 22 i Prenzlauer Berg. Andra scener spelades in vid Frankfurter Tor, på Karl-Marx-Allee, på Volksbühne am Rosa-Luxemburg-Platz i gröna rummet (dansscen, Sebastian Koch och Martina Gedeck), Hebbel Theater (i före detta Västberlin) och i Gerhart Hauptmann Theater Zittau. En viktig plats var även Stasis tidigare huvudkontor på Normannenstraße i Lichtenberg. Tillstånd att filma inne i Hohenschönhausen nekades av dess chef Hubertus Knabe, efter samtal med företrädare för offren, eftersom tillstånd finns för filmning till dokumentärer, men inte för fiktion.

Rollista (urval) 
Ulrich Mühe - Gerd Weisler
Ulrich Tukur - Anton Grubitz
Sebastian Koch - Georg Dreyman
Martina Gedeck - Christa-Maria Sieland
Thomas Thieme - Bruno Hempf

Priser 

2006 - Tyska filmpriset:
Bästa spelfilm ("Lola in Gold")
Bästa manliga huvudroll: Ulrich Mühe
Bästa manliga biroll: Ulrich Tukur
Bästa regi: Florian Henckel von Donnersmarck
Bästa manus: Florian Henckel von Donnersmarck
Bästa kamera/bildframställning; Hagen Bogdanski
Bästa scenografi: Silke Buhr
2006 - Guldbagge
Bästa utländska film
2007 - Oscar
Bästa utländska film 
2007 - Bodilpriset
Bästa icke-amerikanska film

Källor

Tyska dramafilmer
Filmer 2006
Oscar för bästa icke-engelskspråkiga film
Filmer i regi av Florian Henckel von Donnersmarck
Säkerhet och övervakning på film
Tyskspråkiga filmer
Östtyskland på film
Guldbaggen för bästa utländska film
1984 på film
1985 på film
Mutagenes

Mutagenes är ett samlingsnamn på de metoder som används för att på konstgjord väg framställa mutationer i DNA.

Lägesspecifik mutagenes
I lägesspecifik mutagenes vill man byta ut ett eller en serie av baspar för att få DNA att framställa förändrade proteiner. Det räcker ofta att bara byta ut en eller ett par baser, eftersom proteinerna kodas efter olika kodon som inte kräver stor förändring i arvsmassan för att ge större förändring bland aminosyrorna.

Quikchange
Quikchange är en metod utvecklad av Stratagene för att enkelt framställa en lägesspecifik mutation i DNA. Metoden bygger helt på PCR.

Slumpmässig mutagenes
I slumpmässig mutagenes använder man sig av olika kombinatioriska tekniker för att få DNA att förändra sig på ett oförutsett sätt. Poängen är att man ska kunna hitta mutationer som kan vara positiva för de egenskaper man vill framhäva utan att veta så mycket om utgångsmaterialet, men ändå snabba på de naturliga processerna.

Error-prone PCR
I error-prone PCR används PCR under suboptimala förhållanden, för att medvetet försöka framställa ett fåtal mutationer i det genfragment som amplifieras. Genfragmenten sätts in i plasmider, transformeras och odlas upp för att slutligen kontrollera genom en lämplig screeningmetod om proteinet förändrats på ett fördelaktigt sätt.

Referenser
T.A. Brown: Gene Cloning & DNA Analysis, 5:th edition (Manchester, 2006)

Mikrobiologi
James Larkin

James Larkin (iriska: Séamas Ó Lorcáin), även känd som Jim Larkin eller Big Jim, född den 21 januari 1876 i Liverpool, England, död den 30 januari 1947 i Dublin, var en irländsk revolutionär, socialistisk politiker och fackföreningsman. Han kämpade för Irlands självständighet från England tillsammans med James Connolly. Larkin är känd för sin roll under "The Dublin lockout", en arbetskonflikt som involverade tiotusentals arbetare och varade från 26 augusti 1913 till januari 1914. Då första världskriget bröt ut organiserade Larkin demonstrationer i Dublin mot kriget.

Källor

Läs mer 
 

Irländska politiker under 1900-talet
Män
Födda 1876
Avlidna 1947
View from the Top

View from the Top är en amerikansk långfilm från 2003 i regi av Bruno Barreto, med Gwyneth Paltrow, Christina Applegate, Mark Ruffalo och Candice Bergen i rollerna.

Handling
Filmen handlar om tre unga tjejer som ska på en intervju för att till slut få jobb som flygvärdinnor på ett flygbolag. Jobbet är inte lätt att få och en av tjejerna blir förälskad i en kille som gör att hon till och från funderar om hon ska välja kärleken eller karriären.

Rollista

Källor

Externa länkar

Amerikanska komedifilmer
Amerikanska romantikfilmer
Filmer 2003
Flygplan på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Miramax Films
Shah Shuja

Abu al-Fawaris Shah Shuja, död 1384, persisk furste i Muzaffarid-dynastin som styrde i staden Shiraz i dagens södra Iran åren 1363 till sin död 1384. Han var son till Mubariz al-din, och var skyddspatron åt den persiske poeten Hafez.

Referenser 

Persiska rikets monarker
Avlidna 1384
Män
Födda okänt år
Personer från Shiraz
Personer i Iran under 1300-talet
Örebro missionsskola

Örebro missionsskola grundades 1908 i Örebro för utbildning "av predikanter i hemlandet och för missionärer" av John Ongman. Skolan hade olika linjer och olika nivåer, allt från möjligheter att studera till en högskoleexamen i teologi till utbildningar med folkhögskolenivå. Örebro teologiska högskola användes som namn för den delen av Missionsskolan som var en högskola, och löd under högskoleförordningen. Forum för Tro, Kultur och Samhälle på Örebro Missionsskola gav fram till 2017 ut den teologiska tidskriften NOD med fyra nummer per år. Från 2017 tog tidningen Dagen över tidskriften, men övergav den av ekonomiska skäl vid årskiftet 2023. Sedan dess har Nods vänner tagit över utgivningen.

Sedan 2017 har Örebro missionsskola uppgått i Akademi för Ledarskap och Teologi.

Se även 
Akademi för ledarskap och teologi

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Teologisk utbildning
Utbildning i Örebro
Kristendom i Örebro
Daulatshah Samarqandi

Daulatshah Samarqandi, född Amīr ʿAlāʾ-al-Dawla Boḵtīšāh Ḡāzī cirka 1438, död cirka 1494, var en persisk historiker och författare till Tasnif al-Shu'ra, ett kompendium över 150 persiska poeters liv och verk.

Referenser 

Avlidna 1494
Män
Födda 1438
Persiska historiker
Väst-östlig divan

Väst-östlig divan () är en diktsamling av den tyske poeten Johann Wolfgang von Goethe, publicerad första gången 1819.

Goethe inspirerades till verket av mötet med den persiska litteraturen, framförallt poeten Hafez. Dîvân är persiska för diktsamling.

Se även 
Titelbladet och täcka av den första upplagan

Referenser

Externa länkar 
 West-östlicher Divan på Projekt Gutenberg

Verk av Johann Wolfgang von Goethe
Gengångare (pjäs)

Gengångare (originaltitel Gengangere, med dansk stavning eftersom verket först publicerades i Danmark) är ett drama av Henrik Ibsen skrivet 1881. Verket skapade en moralisk storm och orsakade skandal på grund av de kraftigt tabubelagda ämnen som berördes: könssjukdomar (syfilis), incest och aktiv dödshjälp. Dramat tar även upp komplikationer inom fadersgestalten, 1800-talets manlighetsideal och kvinnans rättigheter. Ibsen var en av de författare som brukar klassas in i det moderna genombrottet. Dessa författare ansåg sig ha till uppgift att debattera problem och att se samhället såsom det var.

Uppförande
På grund av den skandal dramat utlöste vägrade de stora teatrarna runtom i Skandinavien – bl.a. Christiania Theater i Oslo, Det Kongelige Teater i Köpenhamn samt Dramaten och Nya teatern i Stockholm - uppföra det. Dramat kom istället att uruppföras den 20 maj 1882 på Aurora Turner Hall i Chicago, vilket också var första gången ett verk av Ibsen uppfördes på amerikansk mark. Det framfördes på norska av en ensemble bestående av mestadels danska och norska amatörskådespelare inför en publik bestående av skandinaviska immigranter.

Skådespelaren och regissören August Lindberg var till slut den som först av alla i Skandinavien - och Europa - vågade uppföra dramat.

Ingen teaterdirektör i Stockholm ville upplåta någon lokal så Lindberg beslöt sig för att istället göra en turné i de större landsortsstäderna med verket. Premiären hölls den 22 augusti 1883 på Helsingborgs stadsteater och rönte stor framgång. Efter det uppfördes dramat i först Köpenhamn, sedan Stockholm och slutligen i Oslo.

Kuriosa

Jean Gangère är titeln på ett uppsaliensiskt spex av G.A. Ahlström och är en parodi på Ibsens skådespel, som uttalades såsom franska av en ung officer Engelhart i Uppsala.

Filmatiseringar 
Gengångare (1967), svensk tv-film
Gengångare (1989), svensk tv-film
Gengångare (2011), svensk tv-film

Fulltextkälla

Referenser

Externa länkar 

 

Teateråret 1882
Norskspråkig skönlitteratur
Pjäser av Henrik Ibsen
Katharina Blums förlorade heder (film)

Katharina Blums förlorade heder är en västtysk film från 1975 efter Heinrich Bölls roman med samma namn.

Filmen är precis som Bölls roman en skarp kritik mot den tyska tabloidpressen. Böll skrev boken utifrån sina egna erfarenheter av Bild-Zeitung.
 

Tyska dramafilmer
Filmer 1975
Tyska filmer baserade på romaner
Tyskspråkiga filmer
Filmer baserade på tyska romaner
So Says I

So Says I är en musiksingel och låt av The Shins. Låten finns med på musikalbumet Chutes Too Narrow och släpptes som singel den 21 september 2003 på Sub Pop Records.

Låtlista 
 "So Says I" - 2:47
 "Mild Child" - 4:28
 "Gone for Good (alternate version)" - 3:07

Musiksinglar 2003
Sånger 2003
Alexander Kluge

Alexander Kluge, född 14 februari 1932 i Halberstadt, provinsen Sachsen, är en tysk jurist, filmregissör, TV-producent, författare och manusförfattare.

Biografi 
Alexander Kluge har framförallt blivit känd som en av regissörerna inom Den nya tyska filmen, den västtyska film som slog igenom på 1960-talet.

Kluge studerade juridik, historia och musik vid Marburgs universitet och Johann Wolfgang Goethe-Universität i Frankfurt am Main; han blev juris doktor 1956. 

Kluge var en av medlemmarna i Gruppe 47.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Personakter (Lebensläufe) (översättning Elsie och Håkan Tollet, Norstedt, 1962)
 Slaget (Schlachtbeschreibung) (översättning Elsie och Håkan Tollet, Norstedt, 1965)
 Massdöden i Venedig och andra läroprocesser med dödlig utgång (Lernprozesse mit tödlichem Ausgang) (översättning Margaretha Holmqvist, PAN/Norstedt, 1977)
 Ur känslornas historia (urval och översättning Lars Bjurman, Symposion, 2003)

Filmografi i urval

Priser och utmärkelser 
 Guldlejonet 1968
 Schiller-Gedächtnispreis 2001
 Georg Büchner-priset 2003
 Theodor-W.-Adorno-Preis 2009

Externa länkar 

  
 
 
 

Tyska filmregissörer
Tyskspråkiga författare
Födda 1932
Mottagare av Georg Büchner-priset
Män
Levande personer
Tyska författare under 1900-talet
Tyska författare under 2000-talet
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
New Slang

New Slang är en sång av The Shins som släpptes som 7"-singel år 2001. Låten blev känd efter ha varit med på soundtracket till filmen Garden State. Låten har även använts i tv-reklam för McDonald's och spelats i ett avsnitt från den första säsongen av tv-serien Scrubs.

Skådespelaren Zach Braff är den som har gjort New Slang (och The Shins) kända för den stora massan; det var han som övertalade producenterna att använda låten i Scrubs, och som manusförfattare och regissör för Garden State var det han som beslutade att Natalie Portman skulle gilla just The Shins.

Låten kommer från albumet Oh, Inverted World.

Låtlista på singeln
 "New Slang"
 "Sphagnum Esplanade"

Musiksinglar 2001
Sånger 2001
Nya tyska filmen

Nya tyska filmen (), även Junger Deutscher Film (JDF), den "nya tyska filmvågen", var en filmstil i Västtyskland under 1960- och 1970-talet. Den förknippas med regissörer som Alexander Kluge, Wim Wenders, Edgar Reitz, Volker Schlöndorff, Margarethe von Trotta, Werner Herzog, Rainer Werner Fassbinder, Hans-Jürgen Syberberg och Helma Sanders-Brahms. De föddes alla före eller under andra världskriget.

Det internationella genomslaget skedde först under 1970-talet och då proklamerades också själva begreppet den nya tyska filmen, (i Västtyskland kallad "den unga tyska filmen"), av journalister och filmforskare. Begreppet syftar i huvudsak på en given tidsperiod då dessa unga filmskapare verkade, men också på att filmerna var präglade av ett melankoliskt och självreflekterande berättande. Precis som i den franska nya vågen hade auteuren, (tyska: der Autor), en upphöjd roll. Den nya tyska filmen skulle i första hand inte underhålla utan stämma publiken till eftertanke. Idén kring en ny tysk film offentliggjordes med Oberhausen-manifestet 1962.

I svallvågorna av Oberhausen-manifestet skedde en omorganisation av den västtyska filmens finansieringsmodell. Under 60- och 70-talet utvecklades subventioneringen av filmproduktionen på nationell och regional nivå. Viktiga filminstitutioner som Kuratorium Junger Deutscher Film, Federal Ministry of Interior's Film Prizes och Filmförderunganstalt bildades.

En av förgrundsgestalterna för den nya tyska filmen var regissören Alexander Kluge, som med sina filmer Anita G – flicka utan förflutet, 1966, respektive Artisterna i cirkuskupolen: Rådlösa, 1968, prisades på Venedigfestivalen.

Se även 
 Tysk film
 Tysk expressionism

Referenser

Externa länkar 
 Neuer Deutscher Film auf 35millimeter.de
 Deutsches Historisches Museum
 Deutsches Filminstitut
 Neuster Deutscher Film

Filmrörelser
Tysk film
Eric von Post

Claës Eric Axelsson Thuröe von Post, född 31 oktober 1899 i Trelleborg, död 22 januari 1990, var en svensk diplomat och poet.

Biografi
Eric von Post var son till major Axel von Post och Ingeborg Thuröe. Åren 1921–1923 var han reservofficer, under det att han studerade vid Uppsala universitet, där han blev fil.kand. 1922 och jur.kand. 1924, samt studerade vid universitetet i Paris och Columbia university. 

År 1924 anställdes han vid utrikesdepartementet och var 1925–1928 attaché i Paris, New York, London och Wien. År 1928 återkom han till Sverige och tjänstgjorde vid UD, där han blev andre sekreterare 1930. Under de närmaste åren utnämndes till han till legationsråd och sändes ut på flera uppdrag, bland annat till Oslo, Bryssel och Haag, Warszawa samt Berlin. Åren 1944–1946 var han utrikesråd och chef för den politiska avdelningen vid UD. Han var Sveriges envoyé i Ankara i Turkiet 1946–1951 och i Warszawa 1951–1956. Därefter var han Sveriges ambassadör i Rom 1956–1965. Han hade dessutom särskilda uppdrag vid internationella konferenser

Eric von Post är författare till flera poesisamlingar och en reseskildring vid namn Strövtåg i Istanbul (1953). Till hans främsta diktsamlingar hör Ramazan (1955) och Trevanden (1976). I sin poesi är han djupt influerad av både antikens värld och sufismen, i synnerhet den persiske poeten Jalal al-din Rumi.

Även som diplomat sysslade han med konst och litteratur. Vid litterära och konstnärliga konferensen i Rom 1928, då Bernkonventionen reviderades, var han sekreterare, och ingick i Kulturrådet.

Han var gift med friherrinnan Brita Palmstierna. Makarna är begravda på Kärrbo gamla kyrkogård.

Utmärkelser 
   Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 6 juni 1962.

Referenser

Noter

Webbkällor
Ashk Dahlén, "Eric von Post - diktare i islams tecken", Tidningen Kulturen, nr. 4, 2007.
Gunnar Jarring, ”Eric von Post. Diplomat och poet. Några minnesord”, Meddelanden från Svenska Forskningsinstitutet i Istanbul, vol. 15, 1990.
Erik Lundén, artikel i Svenska Män och Kvinnor Del 6, Stockholm: Albert Bonniers förlag.  1949.
Vem är det 1961.
 von Post, Clas Erik Axelsson Thuröe och von Post, Brita Margareta på SvenskaGravar.se

Externa länkar
Tidningen Kulturen Artikel om Eric von Post
Eric von Post Artikel av Ashk Dahlén

Sveriges ambassadörer i Italien
Sveriges ambassadörer i Polen
Sveriges ambassadörer i Turkiet
Chefer för Utrikesdepartementets politiska avdelning
Utrikesråd
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Svenskspråkiga poeter
Svenska poeter
Svenska reservofficerare
Svenska jurister under 1900-talet
Personer från Trelleborg
Eric
Födda 1899
Avlidna 1990
Män
Stockholms Musikgymnasiums Kammarkör

Stockholms Musikgymnasiums Kammarkör är en kammarkör bestående av runt 30-40 elever ur Stockholms Musikgymnasium som huserar i Kungsholmens Gymnasium. Man strävar efter att ha en jämn fördelning mellan elever från de olika årskurserna för att hindra att körens kvalitet varierar beroende på huruvida elever ur årskurs ett, två eller tre dominerar. Av sångpraktisk anledning eftersträvas även en jämn fördelning mellan stämmorna.

Kören grundas 1989 av Gary Graden som då var lärare på Stockholms Musikgymnasium. 

Kören leds sedan hösten 2002 av Helene Stureborg.

Kören har genom åren gett konserter i många olika delar av världen. Däribland kan nämnas körtävlingar i Tours  och Cork samt körfestivaler i Usedom och Basel. 

Kören har genom åren släppt tre skivor. Den första "God Jul" släpptes 2005, sedan "Ave Maria" som släpptes i december 2010. Den senaste skivan, "Awake, O North Wind" gavs ut år 2017. 

Svenska blandade körer
Musik i Stockholm
Musikgrupper bildade 1989