kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mauro Santambrogio

Mauro Santambrogio, född 7 oktober 1984 i Erba, är en professionell tävlingscyklist från Italien. Han tävlar för UCI ProTour-stallet Lampre.

Början 
Som amatörcyklist vann Mauro Santambrogio den schweiziska tävlingen Giro del Mendrisiotto 2003.

Professionell karriär 
Mauro Santambrogio blev professionell med LPR-Piacenza inför säsongen 2004 och i april samma år slutade han tvåa på Tour du Lac Léman bakom Dimitrij Konysjev. Året därpå vann italienaren GP Brissago 2005. Han slutade också trea på Giro del Mendrisiotto och på Mediterranean Games linjelopp.

Mauro Santambrogio cyklade under 2006 för Lampre-stallet, men valde att byta stall till Tenax under säsongen 2007. I slutet av juli 2007 valde han att återvända till Lampre och det var med Lampre som resultaten började komma igen. Han slutade trea på Giro della Provincia di Grosseto 2008 bakom Filippo Pozzato och Grega Bole. Han deltog i både Giro d'Italia 2008 och Vuelta a España 2008. På Vuelta a Españas sista etapp slutade Mauro Santambrogio sexa bakom Matti Breschel, Aljaksandr Usau, Davide Viganò, Koldo Fernandez och Greg Van Avermaet.

Under säsongen 2009 tog Mauro Santambrogio en sjunde plats på etapp 6 av Critérium du Dauphiné Libéré bakom Pierrick Fédrigo, Jurgen Van De Walle, Stéphane Goubert, Juan Manuel Garate, Lars Bak och Aljaksandr Kutjynski. Under säsongen deltog han också i Tour de France 2009. Han slutade tvåa på etapp 2 av Volta a Portugal. På etapp 5 och 7 slutade han på tredje plats. Han segrade på Tre Valli Varesine framför Francesco Masciarelli och Aleksandr Botjarov. Han slutade på andra plats på Coppa Agostoni bakom Giovanni Visconti.

Inför säsongen 2010 blev italienaren kontrakterad av BMC Racing, laget tävlade han för fram till säsongen 2013 då han kontrakterades av Vini Fantini-Selle Italia.
Säsongen 2013 vann han en etapp på Giro d'Italia och kom på nionde plats totalt men den 3 juni kom uppgifter om att han lämnat ett positivt dopningsprov på substansen EPO under girots första etapp.

Italienska tävlingscyklister
Födda 1984
Män
Levande personer
Koen de Kort

Koen de Kort, född 8 september 1982 i Gouda, är en professionell tävlingscyklist från Nederländerna. Han tävlar för UCI Professional Continental-stallet Argos-Shimano.

Början 
Koen de Kort växte upp i Liempde i Noord-Brabant. Mellan 2002 och 2004 tävlade han för Rabobank-stallets utvecklingslag, då kallat Rabobank TT3. Under sin amatörkarriär vann han bland annat Paris-Roubaix för U23-cyklister. Han vann också Grand Prix Eddy Merckx tillsammans med Thomas Dekker. På Ronde van Vlaams-Brabant 2004 vann Koen de Kort den första etappen framför Iljo Keisse och Wouter Weylandt. När tävlingen var över stod det klart att de Kort hade vunnit framför Tom Stubbe och Rick Flens.

Professionell karriär 
Koen de Kort blev professionell med UCI ProTour-stallet Liberty Serguros-Würth inför säsongen 2005. Under året vann han etapp 4 under Tour de l'Avenir. Året därpå deltog han i sin första Grand Tour, vilket blev Giro d'Italia 2006. På den sista etappen av tävlingen slutade nederländaren på tionde plats.

Inför säsongen 2007 startade Astana Team, det som tidigare hade varit Liberty Serguros-Würth, men nu med en ny ledare då den tidigare managern, Manolo Saiz, var anklagad för att vara inblandad i Operación Puerto-härvan. Under säsongen 2007 testades lagets kazakiska stjärnor Aleksandr Vinokurov och Andrej Kasjetjkin positivt för att ha använt sig av blodtransfusion. Astana Team drog sig genast ifrån Tour de France 2007 och under den resterande säsongen tävlade inte stallet mycket och även under säsongen 2008 hade laget svårt att bli inbjudna till de stora tävlingarna. Trots svårigheterna körde Koen de Kort och hans Astana Team bra i Polen runt 2007 när de vann lagtempoloppet. Under säsongen 2008 slutade han trea på de nederländska nationsmästerskapens linjelopp bakom Lars Boom och Joost Posthuma.

Med anledning av Astana Teams stora problem lämnade Koen de Kort stallet efter säsongen 2008 och han blev i stället anställd av det mindre stallet Argos-Shimano. Koen de Kort slutade på nionde plats på etapp 2 av Tour de France 2009 bakom Mark Cavendish, Tyler Farrar, Romain Feillu, Thor Hushovd, Yukiya Arashiro, Gerald Ciolek, William Bonnet och Nicolas Roche. Han vann den japanska tävlingen Shimano Road Race - Suzuka i slutet av augusti 2009.

Meriter 
 2004
 Paris-Roubaix Espoirs
 Ronde van Vlaams-Brabant
 Circuit des Mines - lagtempoetapp
 Grand Prix Eddy Merckx (med Thomas Dekker)

 2005
 Etapp 4, Tour de l'Avenir

 2008
 3:a,  Nationsmästerskapens tempolopp

Stall
 Rabobank TT3 2002–2004
 Liberty Seguros-Würth 2005–2006
 Astana Team 2006–2008
 Argos-Shimano 2009–

Externa länkar
Koen de Kort cyclingarchives.com

Nederländska tävlingscyklister
Födda 1982
Män
Levande personer
Personer från Gouda
Serie A 1929/1930

Serie A 1929/1930 var den första säsongen för Serie A, men det 30:e italienska mästerskapet i fotboll. AS Ambrosiana vann serien.

Slutställning 

 – Mästare och kvalificerade till Mitropacupen 1930.
 – Kvalificerade till Mitropacupen 1930.
 – Nerflyttade till Serie B 1930/1931.

Källor 
 Almanacco Illustrato del Calcio - La Storia 1898-2004, Panini Edizioni, Modena, September 2005

Externa länkar 
 Alla resultat och målskyttar säsongen 1929/1930

1929 i Italien
1930 i Italien
Fotbollssäsongen 1929/1930
1929/1930
Peter Hammarström

Peter "Humlan" Hammarström, född 23 mars 1969 i Stockholm, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare. 

Hammarström inledde sin professionella hockeykarriär i AIK. Han har blivit svensk mästare vid två tillfällen, säsongen 1994/1995 med HV71 och säsongen 2001/2002 med Färjestad BK. Han spelade även två säsonger för Eisbären Berlin i tyska DEL. Säsongen 2004/2005 spelade han för Malmö Redhawks.

Efter att han avslutade sin aktiva hockeykarriär 2006 har han bland annat arbetat för Canal+.

Hans far Rolf Hammarström var medlem i den svenska popgruppen The Violents 1959-1962.

Klubbar
AIK
HV 71
Eisbären Berlin
Färjestad BK
Malmö Redhawks

Källhänvisningar

Födda 1969
Män
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Ishockeyspelare i HV71
Spelare i Malmö Redhawks
Svenska ishockeyspelare
Levande personer
Spelare i AIK Ishockey
Spelare i Eisbären Berlin
Idrottare från Stockholm
Italienska mästerskapet i fotboll 1898

Italienska mästerskapet i fotboll 1898 var de första mästerskapen i fotboll i Italien. Mästerskapet gjordes upp på en dag mellan fyra lag; Genoa CFC, Internazionale Torino, FBC Torinese och Ginnastica Torino. Genoa besegrade Inter i finalen och blev de första italienska mästarna i fotboll.

Semifinaler

Final

Källor

1898 i Italien
Fotbollssäsongen 1898
1898
Cyril Lemoine

Cyril Lemoine, född 3 mars 1983 i Tours, är en professionell tävlingscyklist från Frankrike. Lemoine blev professionell med Crédit Agricole. Han tävlar för UCI Professional Continental-stallet Skil-Shimano sedan säsongen 2009.

Cykelkross och U23 
Cyril Lemoine började som cykelkross-cyklist och under säsongen 2001 vann han tävlingar i Contres och Tours-Ile Aucard tillsammans med Emmanuel Magnien.

Två år senare slutade fransmannen trea på U23-tävlingen Paris-Mantes-en-Yvelines och senare den säsongen tog han andra platsen på Tour de la Somme bakom Guillaume Auger. Under säsongen 2004 slutade han trea på etapp 5 av Tour de la Manche bakom Ian McLeod och Kai Reus. Han vann etapp 3 av Tour du Tarn-et Garonne bara dagar innan han tog andra platsen på Boucles de la Mayenne 2004 bakom Sébastien Duret.

Under säsongen 2004 vann han cykelkross-tävlingen i Contres tillsammans med Cédric Lucasseau. Han vann också en tävling i Mansigné framför Jimmy Engoulvent och Arnold Jeannesson. Han slutade tvåa, tillsammans med Ludovic Renard, i tävlingen i Tours-Ile Aucard.

Professionell karriär 
Inför säsongen 2005 blev Cyril Lemoine kontrakterad av det franska stallet Crédit Agricole. Under sitt första år som professionell slutade han på andra plats på etapp 5 av Österrike runt bakom Michael Barry.

Han deltog i Vuelta a España 2006 och 2008. Under säsongen 2008 slutade han på tredje plats på etapp 4 av Bayern Rundfahrt bakom Stefan Schumacher och Stef Clement. Han slutade också på tredje plats på etapp 2 av Tour de Luxembourg bakom Ignatas Konovalovas och Sergej Lagutin. På prologen av Benelux Tour 2008 slutade Cyril Lemoine på andra plats bakom José Ivan Gutierrez Palacios. 

Crédit Agricole lade ned sitt sponsorskap och stallet efter säsongen 2008 men Cyril Lemoine blev strax därpå kontrakterad av Skil-Shimano.

Cyril Lemoine slutade på tredje plats på etapp 1 av Critérium International 2009 bakom Jimmy Casper och Jaŭhen Hutarovitj. Han slutade tävlingen på femte plats bakom Jens Voigt, Frantisek Rabon, Danny Pate och Maxime Monfort. I april slutade han Gent-Wevelgem på tolfte plats. Tidigare under säsongen tog han sjunde platsen på Paris-Nice femte etapp bakom Jérémy Roy, Thomas Voeckler, Tony Martin, Heinrich Haussler, Murilo Antonio Fischer och Romain Feillu. I maj 2009 slutade fransmannen Dunkirks fyradagars på tredje plats. Under tävlingens gång slutade han på femte plats på etapp 5, ett individuellt tempolopp. I juli på Tour de France 2009 slutade fransmannen på tredje plats på etapp 3 bakom spurtarna Mark Cavendish och Thor Hushovd. I september slutade fransmannen på tredje plats på Zottegem - Dr Tistaertprijs bakom Niko Eeckhout och Martin Pedersen. Han slutade på fjärde plats på Châteauroux - Classic de l'Indre bakom Jimmy Casper, Romain Feillu och Anthony Ravard.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Franska tävlingscyklister
Födda 1983
Män
Levande personer
Sven Brohult

Sven Fritiof Abraham Brohult, född 8 maj 1905 i Forsheda, död 11 januari 2001 i Bromma, var en svensk kemist och professor som var verksam inom industriforskning och som verkställande direktör för Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA).

Brohult växte upp i Forsheda. Han tog realexamen 1921 och fick ett stipendium för studier i Frankrike. Han studerade ett år i Caen och tre i Grenoble, tog 1925 fransk studentexamen. Han återvände därefter till Sverige men förblev frankofil resten av livet.

I Sverige påbörjade Brohult studier vid Uppsala universitet. Han inledde med studier i historia, som följdes av matematik och geografi till en filosofie kandidatexamen 1928. 1929 blev hand filosofie magister i matematik, fysik och kemi. Han fortsatte därefter till forskarutbildning i fysikalisk kemi under The Svedberg, och blev filosofie licentiat 1933 efter att ha studerat absorption av vattenånga i zeoliter. Han övergick därefter till studier av proteinet hemocyanin, och dispuerade 1940 för doktorsgrad. Han blev också docent och stannade ytterligare en tid som forskare i Uppsala.

År 1943 bildades LKB-Produkter Fabriksaktiebolag där Brohult fick ansvar för forskningsadministrationen. Bland annat utvecklade LKB Milkotal, ett ersättningsmedel för bröstmjölk, och en metod för att framställa alkoholsvagt öl som lade grund för den typ av lättöl som fortfarande är vanlig i Sverige. LKB bedrev också utveckling av läkemedel.

Brohult var ordförande i Svenska Kemistsamfundet 1949-1960, och var från 1957 ledamot i Tekniska forskningsrådet (TFR). Han invaldes 1953 som ledamot av IVA och var IVA:s VD från 1960 till 1970. 1962 blev han ledamot av Kungliga Skogs- och Lantbruksakademien och 1965 ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Han promoverades 1967 till teknologie hedersdoktor vid KTH.

Brohult grundade 1967 Svensk-franska forskningsföreningen (även känd som Association franco-suédoise pour la Recherche, AFSR).

Fram till 1932 hette han Sven Nilsson, men tog då namnet Brohult.

Utmärkelser 

  Kommendör av Nordstjärneorden, 16 november 1970.

Källor

Noter

Vidare läsning 

 

Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga skogs- och lantbruksakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Hedersdoktorer vid Kungliga Tekniska högskolan
Mottagare av Polhemspriset
Födda 1905
Avlidna 2001
Män
Svenska professorer i kemi
Personer från Forsheda socken
Striden om Sölvbacka strömmar

Planerna på ett vattenkraftverk i Sölvbacka strömmar väckte hårt motstånd och stoppades i en omröstning i riksdagen 1980.

Bakom planerna stod Sydkrafts dotterbolag Trångfors AB. Sydkraft hade 1962-74 byggt fem vattenkraftverk längre ned i Ljungan, och det nya kraftverket beräknades ge ett tillskott på 71 gigawattimmar/år. Fp-regeringen gav sitt tillstånd i mars 1979, och den 4 oktober 1979 godkändes planerna även av vattendomstolen. Projekteringen var då redan påbörjad. En kraftledning började byggas under sommaren, Sydkraft började bygga tillfartsvägar under hösten och i början av november var Skånska Cementgjuteriet på plats för att inleda själva kraftverksbygget. Demonstranter som motsatte sig projektet kom dock till området, och i november stoppades samtliga arbeten på grund av demonstranternas motstånd.

Samtidigt hade flera riksdagsledamöter engagerat sig i frågan. Den 21 november 1979 uppmanade riksdagen den nytillträdda borgerliga regeringen (Fälldin II) att förhandla med Sydkraft om en lösning som innebar att vattendraget förblev oexploaterat. Förslaget stöddes av oppositionen - Socialdemokraterna och vpk - men också av femton centerpartister och en moderat. Landshövding Ingvar Gullnäs fick i uppdrag att förhandla med Sydkraft om ett stopp för projektet. 

Efter flera månaders förhandlingar presenterades i stället en kompromiss: En del av vattenflödet skulle ledas genom kraftverket, medan resten skulle följa det gamla loppet så att landskapsbilden bevarades. Regeringen ställde sig bakom kompromissförslaget.  Den avgörande omröstningen i riksdagen i oktober 1980 blev dramatisk. Regeringen hade en rösts övervikt, men Tore Nilsson (m) från Vännäs valde att gå emot partilinjen. Eftersom han röstade med oppositionen föll förslaget med röstsiffrorna 164-165.

Efterspel 

Projektet avvecklades följande år. Regeringen övertog fallrättigheterna från Trångfors och betalade ersättning för företagets kostnader. I mitten av 1990-talet ansökte Bergs kommun om att få köpa rättigheterna, vilket skapade farhågor om att kraftverksstriden skulle flamma upp igen. På senare år har i stället frågan väckts om ett återställande av Sölvbacka strömmar till sitt ursprungliga skick, genom rivande av en regleringsdamm från 1964 vid Storsjöns utlopp i strömmarna. Enligt en utredning från Sveriges lantbruksuniversitet och Fiskeriverket skulle en sådan åtgärd öka värdet av sportfisket med minst 2,2 miljoner kronor/år.

Källor 

1980 i Sverige
Skanska
Bergs kommuns historia
Jonathan Hivert

Jonathan Hivert, född 23 mars 1985 i Chambray-lès-Tours, är en professionell tävlingscyklist från Frankrike. Hivert blev professionell med Crédit Agricole. Han tävlar för UCI Professional Continental-stallet Skil-Shimano sedan säsongen 2009.

Amatörkarriär 
Under året 2003 slutade Jonathan Hivert trea på nationsmästerskapen i cykelkross bakom Clément Lhotellerie och Nicolas Belot. Han slutade tvåa på nationsmästerskapens linjelopp bakom Mikaël Cherel. Ett år senare slutade han trea på cykelkrossloppet Notre-Dame-d'Oë. Jonathan Hivert slutade på andra plats i U23-tävlingen Paris - Mantes-en-Yvelines under säsongen 2004 bakom Maxime Mederel.

Professionell karriär 
Jonathan Hivert blev professionell med Crédit Agricole inför säsongen 2006. Det dröjde till och med 2008 innan Hivert tog en prispallsplacering i ett lopp. Han vann etapp 1 av Circuit de Lorraine och slutade på andra plats i tävlingens slutställning. I november 2008 tog han, tillsammans med Cédric Barre, tredje platsen på cykelkrosstävlingen Tours-Ile Aucard. 

Crédit Agricole lade ned sitt sponsorskap och stallet efter säsongen 2008 men Jonathan Hivert blev strax därpå kontrakterad av det franska stallet Agritubel. På Paris-Nice 2009 slutade han på andra plats på etapp 4 bakom Christian Vande Velde. På etapp 8 slutade han på fjärde plats av Paris-Nice och i tävlingens slutställning slutade han på åttonde plats bakom Luis León Sánchez, Fränk Schleck, Sylvain Chavanel, Alberto Contador, Antonio Colóm, Jens Voigt och Kevin Seeldraeyers. I Paris-Nice ungdomstävlingen slutade han därför på andra plats bakom Kevin Seeldraeyers, som hade placerat sig en plats framför fransmannen i tävlingens slutställning. På Hel van het Mergelland 2009 slutade fransmannen på en femte plats. I juni tog han andra platsen på prologen av Tour de Luxembourg bakom Grégory Rast. Hivert slutade på sjätte plats på GP de Wallonie i mitten av september 2009.

Referenser 

Franska tävlingscyklister
Födda 1985
Män
Levande personer
Gil Birmingham

Gil Birmingham, född 13 juli 1953 (även 1966 uppges) i San Antonio, Texas, är en amerikansk skådespelare av comancheindianskt påbrå. Han gjorde sitt första TV-framträdande i ett avsnitt av Riptide. Senare har han bland annat medverkat i Twilight, End of the Spear och Dreamkeeper. I Twilight spelar han Billy Black som är Jacob Blacks pappa.

Filmografi i urval

Externa länkar

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från San Antonio
Födda 1953
Levande personer
Män
LKB-Produkter

LKB-Produkter AB var ett svenskt företag som framför allt tillverkade instrument för laboratorier och medicinska tillämpningar, men som även var verksamt inom livsmedelsteknik och läkemedelsområdet.

Historik 
Grunden till företaget var den forskning som bedrivits vid Uppsala universitet av nobelpristagarna The Svedberg och Arne Tiselius och som resulterat i flera olika separationsmetoder. I takt med att metoderna fick ökad användning fanns det behov av att börja tillverka instrumenten industriellt. Uppsalaforskarna lyckades väcka intresse hos flera kemirelaterade företag, och snus- och tobakshandlaren Robert Ljunglöf, och LKB-Produkter Fabriksaktiebolag bildades 1943. Namnet LKB var en förkortning av Liljeholmens-Kema-Bryggerierna, efter de centrala intressenterna.

Företaget var senare börsnoterat, men köptes 1986 av Pharmacia som hade närliggande verksamhet. Bland annat hade LKB-Produkter tillverkat instrument som utnyttjade separationsprodukter från Pharmacia, exempelvis den dextranbaserade gelen Sephadex.

Delar av verksamheten bildade Pharmacia LKB Biotechnology AB, men efter senare omstruktureringar inom Pharmacia-koncernen slutade namnet LKB att användas. Efter flera företagsaffärer med Pharmacias före detta verksamheter återfinns delar av den tidigare LKB-verksamheten idag i GE Healthcare.

Företaget fusionerades med Pfizer Health AB den 1 november 2003.

Verkställande direktörer 
1943-1951: Harry Brynielsson
1967-1974: Ulf Stålklint
1974–1979: Torbjörn Ek
1979-1987: Stig Stendahl

Källor

Vidare läsning 
 Bildandet av LKB-Produkter AB av Torsten Wellander, 1984

Svenska läkemedelsföretag
Ej längre existerande svenska företag
Svenska medicintekniska företag
Företag bildade 1943
Företag upplösta 2003
Airbus Beluga

Airbus A300-600ST (Super Transporter) eller Beluga är en version av standarden "A300-600 wide body passagerarplan" som modifierats för att transportera flygplansdelar eller annat skrymmande gods som inte behöver tryckkabin. Den skulle officiellt kallats för Super Transporter först, men namnet Beluga efter vitvalen blev populärt och har nu blivit officiellt antaget. Planen flyger huvudsakligen för Airbus där de ersatte den tidigare specialvarianten av Boeing 377 Stratocruiser Superguppy som man tidigare använde. De kommer att kompletteras med och eventuellt   ersättas av det nyutvecklade 
Airbus Beluga XL som togs i drift 9 januari 2020.

Planet har dock också kunnat chartrats för speciella transporter av bland annat  helikoptrar och delar till rymdstationer och år 1999 transporteredes målningen Friheten på barrikaderna av Eugène Delacroix från Paris till Tokyo av en Beluga.

Källor

Transportflygplan
Flygplan tillverkade av Airbus
Lives in the Balance

Lives in the Balance är Jackson Brownes åttonde album, släppt 1986. Låten Lives in the Balance användes i TV-serien Miami Vice.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Jackson Browne, om annat inte anges.

"For America" - 5:13
"Soldier of Plenty" - 4:37
"In the Shape of a Heart" - 5:41
"Candy" (Jackson Browne/Greg Copeland/Wally Stocker) - 4:12
"Lawless Avenues" (Jackson Browne/Jorge Calderon) - 5:40
"Lives in the Balance" - 4:18
"Till I Go Down" - 4:19
"Black and White" - 5:15

Album av Jackson Browne
Musikalbum 1986
Anders Lindh

Anders Lindh, född 1944, är en svensk geolog, sedan 2001 professor i mineralogi och petrologi vid Lunds universitet.

Lindh disputerade 1976 vid Uppsala universitet.

Källor

Externa länkar 
 Anders Lindh på Lunds universitets webbplats

Svenska professorer i mineralogi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Födda 1944
Män
Levande personer
Svenska professorer i petrologi
Samba (kortspel)

Samba är ett kortspel som är en vidareutveckling av canasta och som i likhet med detta spel går ut på att samla poäng genom att bilda så värdefulla kortkombinationer som möjligt. Samba och canasta hör båda till kortspelskategorin rummyspel. 

Tre sammanblandade kortlekar med totalt sex jokrar används. Liksom i canasta kan jokrarna och tvåorna ersätta andra kort, och också treorna har speciella funktioner. En viktig skillnad mot canasta är att det är tillåtet att bilda kombinationer inte bara av kort med samma valör utan också av kortsekvenser i blandade färger eller i samma färg. 

Spelarna får i given femton kort var. Resterande kort bildar en talong, vars översta kort vänds upp och utgör början till högen. En spelare som är i tur drar antingen två kort från talongen eller tar, under vissa förutsättningar, upp alla korten i högen, lägger därefter eventuellt ned kombinationer på bordet, och avslutar med att lägga ifrån sig ett kort med framsidan uppåt på högen. 

Poängräkningen är i stora delar identisk med den i canasta. Den högsta poängen ges till en samba, som är en kombination av sju kort i sekvens utan jokrar eller tvåor.

Referenser

Kortspel
Alfred Liljeström

Olof Alfred Liljeström, född 26 november 1882 i Stockholm, död 11 januari 1953, var en svensk fysiker och matematiker, professor vid KTH. Han var 1909-1922 gift med Edit Harriet Rafaela Nyström och 1922 med hennes syster Margaretha Nyström, döttrar till skulptören Alfred Nyström.

Han avlade mogenhetsexamen 1902 och studerade därefter vid Stockholms högskola, där han blev 1908 filosofie licentiat och samma år filosofie doktor. Han var 1908-1930 docent i fysik vid Stockholms högskola. Han var därutöver 1910-1912 lärare i termodynamik vid KTH, 1910-1930 lärare i fysik vid Farmaceutiska institutet, 1910-1930 lärare i matematik och teoretisk mekanik vid Artilleri- och ingenjörshögskolan. Vid Sjökrigshögskolan var han 1912-1930 lärare i matematik och tillämpad mekanik och från 1913 även i elektroteknik. Han utsågs 1930 till professor i beskrivande geometri vid KTH (och efterträdde då Fritz Carlsson som lämnat professuren 1929), men tog initiativet till att befattningen från 1939 ändrades till tillämpad matematik. Han gick i pension 1948, och fick 1949 två efterföljare på varsin professur i tillämpad matematik: Carl-Gustav Esseen och Lamek Hulthén.

Han var sakkunnig i flera statliga utredningar.

Att Liljeströms lärarbefattning vid Sjökrigshögskolan 1913 utökades med elektroteknik, ska kanske förstås i ljuset av att hans avhandling från 1908 handlade om Ljusbågen som källa för elektriska svängningar, alltså gnistsändare, och att det efter Titanic-olyckan 1912 blev krav på att alla fartyg skulle ha radiosändare.

Bibliografi
 Ljusbågen som källa för elektriska svängningar (1908), doktorsavhandling
 Några drag ur den trådlösa telegrafiens historia (1915)
 De komplexa talens teori och betydelse (1915)
 Svenskt-internationellt radio-lexikon (1925), tillsammans med John Nordin
 Lärobok i högre matematik och teoretisk mekanik (1925)
 Uppfinningarnas bok, del 1. Teknikens naturvetenskapliga grunder (1935)
 Lärobok i sannolikhetslära och matematisk statistik (1938)
 Matriskalkyl och vektroanalys (1943)
 Beskrivande geometrik (1943)
 Nomografi (1943)
 Matematisk fysik (1946)

Källor
 Vem är det 1945 och 1957
 Svenska män och kvinnor (1948), artikel med foto, signerad G. R–r = Gunnar Reuter, lärare vid Sjökrigshögskolan

Svenska fysiker under 1900-talet
Svenska matematiker under 1900-talet
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Farmaceutiska institutet
Män
Födda 1882
Avlidna 1953
Forskare från Stockholm