kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Överby, Trollhättan

Överby är en stadsdel i Trollhättan med omkring 200 invånare. Den är belägen väster om Göta älv, 5 km norr om stadens centrum, och är mest känt för sitt stora handelsområde, Överby köpcenter (se nedan), med en mängd butiker och stormarknader. Området inkorporerades i Trollhättans stad 1945. Det bestod då huvudsakligen av byarna Överby och Ladugårdsbyn, med bondgårdar och en del spridd egnahemsbebyggelse, vilken till stor del ännu finns kvar. 1962 anlades här Överby vattenverk, som idag förser samtliga tätorter i kommunen med dricksvatten. Någon större förändring skedde i övrigt inte förrän 1981 då Stallbackabron invigdes och riksväg 45 (numera E45) och senare riksväg 44 kom att få sin nya sträckning rakt genom området.

Överby köpcenter

Överby köpcenter började planeras i samband med Stallbackabrons invigning 1981 och år 1987 slog de första fem affärerna upp sina portar; Carlsteins, Obs! (nuvarande Stora Coop), Trollhatten, Överby Klädmarknad och TBH Biltillbehör. Tre år senare, när Siba-huset, Direkt (nuvarande ICA Maxi) och McDonald's etablerades på platsen började man kunna tala om ett riktigt köpcenter, som på den tiden uppgick till totalt cirka 40 butiker. Idag har köpcentret tre huvudbyggnader: Etage, SIBA-huset och en ej namngiven byggnad. På området finns omkring 100 butiker och restauranger.

Coops fastighet på 10 000 kvm köps 2015 upp av Thon Property AB. Redan året innan hade Thon Property köpt Etage från Steen & Strøm.

Överby köpcenter beräknas ha omkring 7 miljoner besökare per år och den gemensamma omsättningen uppgår till cirka 2 - 2,5 miljarder svenska kronor. De flesta bor i regionen, och Överby har till betydande del tagit över handeln från centrum i Trollhättan och Vänersborg. De flesta besökare åker bil, men det finns också tät busstrafik (Västtrafik).

Butiker

BRL Elektronik
Biltema
Junkyard
City Gross
Stora Coop - Tidigare Obs
Dressman
157
Jula
Elgiganten
Granngården - Tidigare Odal
Ica Maxi - Tidigare Direkt
Intersport
Jysk
Jernia Outlet
Kjell & Company
Rusta
Clas Ohlson
Stadium
Specsavers
Systembolaget 
Tele2 
Tre (Mobiltelefoni)
Team Sportia
Teknikmagasinet

Källor

Noter

Externa länkar
Överby Köpcenter

Stadsdelar i Trollhättan
Köpcentrum i Västra Götalands län
Oikofobi

Oikofobi (från forngrekiskans οἶκος, "hus", och φόβος, "rädsla") uppstod som ett begrepp inom psykiatrin för att beskriva psykologisk aversion mot den nära omgivningen, boningen eller dess komponenter. Ordet myntades av poeten Robert Southey, som beskrev ordet som "viljan att lämna hemmet". I dag används ordet även politiskt som en nedlåtande beteckning på personer som förkastar sin egen kultur samtidigt som de hyllar främmande kulturer.

I sitt verk England and the Need for Nations (2004) anpassade den brittiske konservative filosofen Roger Scruton ordet till att beteckna ”förkastandet av arv och hem”. Han hävdade att det är ”en fas genom vilken ungdomssinnet normalt passerar” men att det är ett inslag i vissa, typiskt vänsterorienterade, politiska impulser och ideologier som stöder xenofili, d.v.s. den raka motsatsen till xenofobi i form av en preferens för främmande kulturer framför den egna. Scruton beskrev "en kronisk form av oikofobi som har spridit sig genom de amerikanska universiteten i form av politisk korrekthet".

I sin bok Roger Scruton: Philosopher on Dover Beach (2009) beskriver Mark Dooley oikofobi som centreras inom den västerländska akademin om "både den gemensamma kulturen i västvärlden och den gamla läroplanen som försökte överföra dess humana värderingar". Denna disposition har utvecklats till exempel från skrifterna av Jacques Derrida och av Michel Foucault och dessas "angrepp på det 'borgerliga' samhällsresultatet i en 'antikultur' som riktade sig direkt mot heliga och vördade saker samt fördömde och förkastade dessa som förtryckande och maktansatta".

En extrem aversion mot det heliga och motverkandet av sambandet mellan det heliga och västkulturen beskrivs som det underliggande motivet för oikofobi, inte att judeo-kristendomen ersätts med ett annat sammanhängande trossystem. Oikofobens paradox verkar vara att all opposition som riktas mot västerlandets teologiska och kulturella tradition skall uppmuntras även om den är "betydligt mera provinsiell, exkluderande, patriarkal och etnocentrisk".

Scrutons användning har tagits upp av vissa amerikanska politiska kommentatorer för att hänvisa till vad de ser som ett avslag på traditionell amerikansk kultur av den vänsterliberala makteliten. I augusti 2010 skrev James Taranto en kolumn i The Wall Street Journal med titeln "Oikophobia: Why the liberal elite finds Americans revolting", där han anklagade anhängare av det föreslagna islamiska centret i New York för att vara oikofober, eftersom de försvarade muslimer vilka åsyftade, i hans ord, att "utnyttja grymheten av 9/11". I Nederländerna har termen oikofobi antagits av den nationalkonservative politikern Thierry Baudet, som han beskriver i sin bok Oikophobia: The fear of home (2013).

Se även

Källor 

Fobier
Politiska termer
Politiska neologismer
Pejorativa termer
Partigängare

Partigängare kan syfta på:

 Partigängare (politiskt parti) – en hängiven anhängare av ett politiskt parti
 Partigängare (väpnade styrkor) – en militär term
Torsred

Torsred (uttalas vanligen Torsered) är en stadsdel i Trollhättan, på västra sidan av Göta älv.

Består huvudsakligen av villabebyggelse, varav merparten uppförd under 1950- och 1960-tal.

Stadsdelar i Trollhättan
August Fredrik Palmfelt

August Fredrik Palmfelt, född 3 september 1767 i S:t Michel, död 20 april 1814 i Stockholm, var en svensk, sedermera rysk, militär och ämbetsman.

Biografi
Palmfelt var son till majoren Gustaf Fredrik Palmfelt och friherrinnan Anna Maria Ehrensvärd. Han blev fänrik år 1783 vid Nylands infanteriregemente. Han deltog i ryska kriget 1788-90 och blev år 1789 kapten vid Södermanlands regemente. År 1790 blev han överadjutant och major i armén samt 1795 generaladjutant av flygeln och överstelöjtnant i armén, varpå 1796 följde en utnämning till överste för åbo läns infanteriregemente.
 
År 1803 blev han vice landshövding i Åbo och Björneborgs län. Han deltog i 1807 års krig i svenska Pommern och blev vid finska krigets utbrott år 1808 chef för första brigaden, men utmärkte sig enbart i slaget vid Alavo. Sin egentliga ryktbarhet fick Palmfeldt genom kapitulationen i Kalix. Tidigt nog synes han gjort sig hemmastadd med strävandet att på bästa möjliga villkor skapa Finland en ny ställning genom underhandling med fienden. Överbefälhavaren Hans Henrik Gripenberg, som saknade högre militär utbildning och språkkunskaper, var vid underhandlingarna med ryssarnas emissarier fullständigt underkastad Palmfelts inflytande. Kapitulationsurkunden blev verklighet: Det är också möjligt att Palmfeldt gärna såg att Sverige skrev under kapitulationen, vissa källor spekulerar även i ifall Palmfelt stod i brottslig förbindelse med fienden.

Palmfelt erhöll år 1810 avsked ur svensk tjänst och fick samma år rysk generalmajors rang. År 1812 blev han inspektör för den nybildade finska milisen och inkallades i regeringskonseljen. Palmfelt dog under en resa i Stockholm 1814.

Källor 

Svenska militärer under 1700-talet
Ryska generaler
Personer i finska kriget
Finlands senatorer
Personer från Sankt Michel
Födda 1767
Avlidna 1814
Män
Riddare med stora korset av Svärdsorden
SBH
Svensksundsmedaljen
Finlandssvenska militärer
Konventionen i Olkijoki

Konventionen i Olkijoki var den överenskommelse som slöts den 19 november 1808 mellan Sverige och Ryssland under finska kriget. Olkijoki är en by som i dag ligger i Brahestad.

Dåligt väder och brist på förnödenheter satte sin prägel på de båda arméerna i högre grad än tidigare, vilket ledde till att den svenske generalmajoren friherre Carl Johan Adlercreutz, med befälhavaren Karl Nathanael af Klerckers godkännande, tog initiativ till förhandlingar. Han träffade den ryske befälhavaren, generallöjtnanten greve Nikolai Kamenskij och tillsammans arbetade de fram villkoren som i sammanfattning innebar att:

 Svenska styrkorna utrymmer Uleåborgs stad inom 10 dagar och Ryssland övertar staden den 30 november.
 Alla svenska styrkor retirerar till väster om Kemi älv. Tidsfristen medger fördröjning på grund av islossning med mera.
 Svenska styrkorna får inte förstöra, ge bort eller sälja materiel eller förnödenheter som de blir tvungna att lämna kvar.
 Allt kvarlämnat materiel och förnödenheter tillfaller ryska armén
 Ingen personal eller materiel får bortföras från finska administrativa enheter.
 Alla tjänstemän och andra invånare från de tidigare evakuerade områdena ska, med  medgivande, tillåtas återvända med tillhörigheter.

Konventionen undertecknades den 19 november av Adlercreutz och Kamenskij. Dagen efter godkändes konventionen av ”Grefve Buxhoevden Gen. befälhafvare för kejserl. Ryska arméen”. Överenskommelsen innebar den slutliga svenska reträtten från Finland.

Källor 
 Transkription av konventionstexten

Finska kriget
1808 i Sverige
Brahestad
Blaster

Blaster (även känd som MSBlast och Lovsan) var en internetmask som spreds till datorer som körde Microsofts operativsystem Windows XP och Windows 2000 under augusti 2003.

Masken uppmärksammas och började spridas vilt för första gången 11 augusti 2003. Blaster började 15 augusti skicka stora mängder SYN-paket till windowsupdate.com och därmed åstadkomma en DDoS-attack mot webbplatsen. Konsekvenserna blev minimala eftersom den domän som attackerades var windowsupdate.com istället för windowsupdate.microsoft.com som domänen var omdirigerad till. Microsoft stängde ner sajten temporärt för att minimera potentiella effekter från masken.

Masken spreds genom att exploatera en buffertöverskridning i DCOM RPC-tjänsten. En patch fanns dock tillgänglig en månad tidigare i uppdateringen MS03-026, och senare i MS03-039.

Sidoeffekter 
Även om masken bara kan sprida sig till system som kör Windows 2000 eller Windows XP (32-bitarsversionen) så kan den åstadkomma instabilitet i RPC-servicen på system som använder sig av Windows NT, Windows XP (64-bitarsversionen) och Windows Server 2003. Windows Server 2003 kan ej infekteras av masken för den kompilerades med flaggan /GS vilket gör att den upptäcker buffertöverskridningen som utnyttjades och stänger ner RPCSS-processen.. Om masken upptäcker en anslutning till Internet (vare sig om det är bredband eller modem) så kan systemet bli instabilt vilket kan leda till följande text och sen att systemet startar om (vanligtvis efter 60 sekunder):

 Windows måste avslutas eftersom tjänsten RPC (remote procedure call) avslutades oväntat.

För många användare var detta första tecknet på att systemet hade infekterats, det inträffade ofta några minuter efter att påverkade system startats upp. Den automatiska avslutandet av Windows kan stoppas genom att tex sätta tillbaka klockan i Windows med ett år eller att köra kommandot "shutdown -a".

Referenser

Externa länkar
 CERT Advisory CA-2003-20
 Symantec Security Response

Datorvirus
Fredrik Adolf Jägerhorn

Fredrik Adolf Jägerhorn af Spurila, född den 2 maj 1760 i Helsinge, död den 23 december 1817 på Nykulla i Pernå, var en svensk militär.

Jägerhorn blev volontär vid Nylands och Tavastehus läns dragonregemente 1767, page hos kungen 1775, adjutant vid Savolax lätta infanteriregemente 1777, fänrik vid livgardet 1777, löjtnant och adjutant 1783, kapten 1790, major 1795 där och överste i armén 1799. Åren 1801-1808 var han chef för ett värvat regemente, som kallades "Jägerhornska regementet" efter honom.

Jägerhorn deltog i Gustav III:s ryska krig 1788–90. Han befalldes våren 1803 att ombesörja bevakningen av gränsen mot Ryssland från Abborrfors till Keltis; dito i februari 1808.

Vid utbrottet av 1808 års krig var halva Jägerhorns regemente förlagt till Svartholm, medan han själv tog befäl över den andra hälften på Sveaborg i egenskap av underkommendant och var tillika underkommendant på Stora Östersvartö.

Besviken över kungens ovilja att träda till undsättning när ryssarna belägrade Sveaborg och troligen påverkad av sin bror Johan Anders självständighetsplaner understödde han aktivt kapitulationsplanerna. Råkade härvid i rysk fångenskap 1808. Avlade senare samma år 1808 tro- och huldhetsed till kejsar Alexander samt begav sig sommaren 1808 till S:t Petersburg, där han inträdde i rysk tjänst. 

År 1810 utnämndes han till landshövding i Kymmenegårds län, men erhöll på begäran avsked redan 1812. I Sverige förklarades han 1811 ovärdig att bära Svärdsorden eftersom han varit delaktig i uppgivandet av Sveaborgs fästning. 
  
Sina sista levnadsår tillbringade han på Nykulla, där han ogift avled 1817.

Källor 

 Hirn, Från Lantingshausen till Jägerhorn
 Hirn, Turun Historiallinen Arkisto XIX, Fredrik Adolf Jägerhorn rykmentinpäällikkönä
 Carpelan, Ättartavlor
 Finlands Riddarhus, Jägerhorniana

Svenska militärer under 1700-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Överstar i svenska armén
Personer från Vanda
Födda 1760
Avlidna 1817
Män
Fredrik Adolf
Finlandssvenska militärer
Landshövdingar i Finland
Fjordkraftligaen

Fjordkraftligaen, tidigare UPC-ligaen och Get-ligaen, är Norges högsta serie i ishockey för herrar. Startade säsongen 2004/2005 och ersatte då den tidigare "Eliteserien i ishockey", som säsongen 1990/1991 i sin tur ersatte "1. divisjon i ishockey". När huvudsponsorn, kabeltv-operatören UPC, år 2006 bytte namn till "GET" bytte även ligan namn.

Serien består normalt sett av tio lag. Inför säsongen 2009/2010 förlorade emellertid IK Comet Halden sin plats på grund av ekonomiska svårigheter, varför endast nio lag gjorde upp om titeln norska mästare i ishockey det året.

Klubbar

Norska mästare i ishockey 

 1935: Trygg
 1936: Grane
 1937: Grane
 1938: Trygg
 1939: Grane
 1940: Grane
 1941-1945: Ingen mästare utsedd
 1946: Forward Oslo
 1947: Stabaek
 1948: Strong
 1949: Furuset IF
 1950: Gamlebyen
 1951: Furuset IF
 1952: Furuset IF
 1953: Gamlebyen
 1954: Furuset IF
 1955: Gamlebyen
 1956: Gamlebyen
 1957: Gamlebyen
 1958: Gamlebyen
 1959: Gamlebyen
 1960: Vålerenga Ishockey
 1961: Tigrene
 1962: Vålerenga Ishockey
 1963: Vålerenga Ishockey
 1964: Gamlebyen
 1965: Vålerenga Ishockey
 1966: Vålerenga Ishockey
 1967: Vålerenga Ishockey
 1968: Vålerenga Ishockey
 1969: Vålerenga Ishockey
 1970: Vålerenga Ishockey
 1971: Vålerenga Ishockey
 1972: Hasle/Løren
 1973: Vålerenga Ishockey
 1974: Hasle/Løren
 1975: Frisk Asker
 1976: Hasle/Løren
 1977: Manglerud Star
 1978: Manglerud Star
 1979: Frisk Asker
 1980: Furuset IF
 1981: Stjernen Hockey
 1982: Vålerenga Ishockey
 1983: Furuset IF
 1984: Sparta Warriors
 1985: Vålerenga Ishockey
 1986: Stjernen Hockey
 1987: Vålerenga Ishockey
 1988: Vålerenga Ishockey
 1989: Sparta Warriors
 1990: Furuset IF
 1991: Vålerenga Ishockey
 1992: Vålerenga Ishockey
 1993: Vålerenga Ishockey
 1994: Lillehammer IK
 1995: Storhamar Dragons
 1996: Storhamar Dragons
 1997: Storhamar Dragons
 1998: Vålerenga Ishockey
 1999: Vålerenga Ishockey
 2000: Storhamar Dragons
 2001: Vålerenga Ishockey
 2002: Frisk Asker
 2003: Vålerenga Ishockey
 2004: Storhamar Dragons
 2005: Vålerenga Ishockey
 2006: Vålerenga Ishockey
 2007: Vålerenga Ishockey
 2008: Storhamar Dragons
 2009: Vålerenga Ishockey
 2010: Stavanger Oilers
 2011: Sparta Warriors
 2012: Stavanger Oilers
 2013: Stavanger Oilers
 2014: Stavanger Oilers
 2015: Stavanger Oilers
 2016: Stavanger Oilers
 2017: Stavanger Oilers
 2018: Storhamar
 2019: Frisk Asker
 2020: Inget slutspel
 2021: Inget slutspel
 2022: Stavanger Oilers 
 2023: Stavanger Oilers

Externa länkar 
 Norska ishockeyförbundets hemsida

Ishockeytävlingar i Norge
Ishockeyserier
Brigadchef

Brigadchef är en militär tjänsteställning som chef för ett militärt förband av brigads storlek. Brigadens storlek kan variera mycket mellan länder och olika tider. Brigadchefens grad kan även variera men är vanligen brigadgeneral eller lägst överste.

Militära befattningar
Carl Leonhard Lode

Carl Leonard Lode, född 28 maj 1752, död 25 maj 1816 på Harjula gård vid Kuopio, var en svensk militär. Gift 1791 med Eva Sofia Tavast. Han var kusin till Göran Vilhelm Lode.

Lode, blev fänrik 1762, fick sin första fullmakt som fänrik vid Tavastehus regemente 1770 och befordrades till kapten 1783. I denna grad deltog Lode, sedan han transporterats till Savolax infanteriregemente, i Gustaf III:s ryska krig och utnämndes därunder 1790 till major i armén. Lode hade avancerat till överstelöjtnant 1796, då han deltog i det finska kriget och vann sin krigarlager i slaget vid Alavo 1808, där han sårades så svårt, att han inte kunde delta i kriget mera. Han utnämndes till överste 1808 och begärde avsked ur armén 1810. Av finska krigets historiograf, Gustaf Adolf Montgomery, betecknas "gamle Lode" som en lugn, tapper och gudfruktig man.

Även Runeberg har i en av sina dikter skildrat "gamle Lode".

Källor 
 Karl Leonard Lode i Svenskt biografiskt lexikon (släktöversikt)
 
Carl Leonard Lodes handlingar vid Svenska litteratursällskapet i Finland 

Finländska militärer
Personer i finska kriget
Riddare med stora korset av Svärdsorden
Personer från Åbo
Födda 1752
Avlidna 1816
Män
SBH
Carl Wilhelm Malm

Carl Vilhelm Malm, född den 9 augusti 1772 på Julkulanniemi i Kuopio landsförsamling, död 18 augusti 1826 i Tuomala var en svensk militär.  Föräldrar: befallningsmannen Johan Malm och Hedvig Sofia Brusin. Gift 1806 med Sofia Charlotta Salomon.

Karriär
Malm blev år 1782 volontär vid Savolax jägarregemente, 1783 rustmästare och 1786 förare, samt deltog, ännu ej 17 år gammal, i slaget vid Parkumäki vid fälttåget 1788, då han vann befordran till sergeant, och därefter 1789 till fänrik. Han blev 1796 löjtnant och 1804 kapten och kompanichef.

Malm deltog i kriget 1808 och gjorde sig ett namn som en av den svenska härens tappraste och skickligaste officerare. Bland de tillfällen, vid vilka han synnerligen utmärkte sig kan nämnas erövringen av Kuopio den 12 maj, varefter han blev major i armén, slaget vid Pälkjärvi, där han genom sitt djärva och väl uträknade anfall krossade den ryska styrkan som var dubbelt starkare än hans egen samt det nattliga anfallet vid Virta bro i Idensalmi den 27 oktober, då han anförde förtrupperna och framstörtade med sådan häftighet, att en rysk bataljon genast sträckte gevär och gav sig tillfånga. Nästa månad blev Malm, som nu var överstelöjtnant, sårad och tillfångatagen. Efter Fredrikshamnsfreden tillkännagav han sin önskan att få stanna i Finland och begärde sitt avsked, som beviljades honom med tillägg av adelsdiplom och en hovjägmästarefullmakt.

Utmärkelser
Silvermedalj för tapperhet i fält för slaget vid Parkumäki, 1789.
Riddare av Svärdsorden, 1808
Riddare med stora korset av Svärdsorden, 4 maj 1810.

Fänrik Ståls sägner
Malm omnämns i Johan Ludvig Runebergs epos Fänrik Ståls sägner i bland annat dikten om löjtnant Zidén.

Källor

Noter

Vidare läsning 
 
 

Svenska militärer under 1700-talet
Personer i finska kriget
Personer i Fänrik Ståls sägner
Personer från Kuopio
Födda 1772
Avlidna 1826
Män
Riddare med stora korset av Svärdsorden
Svenska militärer under 1800-talet
Miljonärernas paradis

Miljonärernas paradis (engelska: The Cocoanuts) är en musikalisk komedifilm från 1929 med Bröderna Marx, i regi av Robert Florey och Joseph Santley.

Handling 
Filmens handlar om föreståndaren på det konkursmässiga hotellet "Hotel de Cocoanut" i Florida under den begynnande byggboomen på 1920-talet. Groucho spelar föreståndaren Mr. Hammer som försöker skinna alla på pengar, inklusive den rika societetsdamen mrs. Potter (Margaret Dumont). Mrs Potters dotter Polly Potter (Mary Eaton) är kär i hotellportiern Bob Adams (Oscar Shaw) som drömmer om att bli arkitekt. 

Harpo och Chico spelar sig själva och är kringresande tjuvar. Flera av gästerna är tjuvar, Harvey Yates (Cyril Ring) och dennes kompanjon Penelope Martin (Kay Francis) är ute efter mrs. Potters juveler. Juvelerna försvinner och den unge lovande men okände arkitekten anklagas för stöld. Förväxlingarna kan börja.

Om filmen 
Filmen är den första publicerade filmen med Bröderna Marx. Denna film är också den första långfilm med filmbolaget Paramount Pictures. Den var ursprungligen en pjäs med samma namn som spelades för utsålda hus på Broadway åren 1925–1926. Filmen hade amerikansk premiär den 3 maj 1929 och släpptes sedan i hela USA 3 augusti 1929.

När bröderna Marx fick se slutversionen blev de så bestörta att de försökte att köpa originalet och därmed förhindra offentlig visning. Filmbolaget vägrade dock som tur var. Filmen blev en stor succé och spelade in närmare två miljoner dollar.

Filmen har flera klassiska scener, bland annat "why a duck / viadukt-dialogen" och Grouchos landauktion av värdelös träskmark med Chico som falsk budgivare.  

Värt att notera är också att Irving Berlin gjorde filmmusiken, med inte mindre än fem låtar: "Lucky Boy", "Florida by the Sea", "The Monkey Doodle Doo", "Tango Melody" och "A Little Bungalow".

Rollista i urval 

Groucho Marx - Mr. Hammer
Harpo Marx - Harpo
Chico Marx - Chico
Zeppo Marx - Jamison
Mary Eaton - Polly Potter
Oscar Shaw - Robert 'Bob' Adams
Margaret Dumont - Mrs. Potter
Kay Francis - Penelope
Cyril Ring - Harvey Yates
Basil Ruysdael - kriminalpolis Hennessey

Utvald filmscen 
 Chico och Harpo checkar in på hotellet då deras tomma resväska råkar öppnar sig. Groucho säger: "Hey, hey! Du vet att resväskan är tom?" Varpå Chico säger: "Det är ok. Vi fyller den innan vi åker."

 Chico kommenterar det penningfattiga läget: "Just nu skulle jag göra vad som helst för pengar. Jag skulle kunna döda någon för pengar. Jag skulle döda dig för pengar." Harpo ser då lite ogillande ut. Varpå Chico säger: "Ha ha ha. Oh nej. Du är min vän. Jag skulle döda dig utan betalning." och nu ler Harpo.

Externa länkar 
 
 
 
 Filmaffisch

Amerikanska komedifilmer
Filmer 1929
Filmer som utspelar sig på hotell
Engelskspråkiga filmer
Florida på film
Filmer från Paramount Pictures
Bröderna Marx (filmserie)
Isola d'Asti

Isola d'Asti är en comune i provinsen Asti i den italienska regionen Piemonte, omkring 45 km sydost om Turin och omkring 8 km söder om Asti. Kommunen hade  invånare (2018).

Isola d'Asti gränsar till följande samhällen: Antignano, Asti, Costigliole d'Asti, Mongardino, Montegrosso d'Asti, Revigliasco d'Asti och Vigliano d'Asti.

Referenser 

Kommuner i provinsen Asti
Orter i Piemonte
TEE

Förkortningen TEE kan syfta på
Trans-Europ-Express, en typ av komfortabla och snabba fjärrtåg
Transesofagal ekokardiografi, en undersökningsmetod inom ekokardiografi.
 Total Energy Expenditure, den totala mängden kalorier man förbränner på en dag.

Se även
Tee – flera
Trans Europa Express

Trans Europa Express kan syfta på:

Trans-Europ-Express – en persontågstyp
Trans Europa Express (musikalbum) – ett musikalbum av gruppen Kraftwerk utgivet 1977
Nikolaj Rajevskij

Nikolaj Nikolajevitj Rajevskij, född 14 september 1771, död 16 september 1829, var en rysk kavallerigeneral som främst utmärkte sig i rysk-turkiska kriget och Napoleonkrigen 1806-12 men även deltog i finska kriget 1808-09. Han var far till Maria Volkonskaja.

Nikolaj Rajevskij började sin militära bana mycket tidigt och blev befordrad till överste redan vid 20 års ålder. I rysk-turkiska kriget 1806-12 utmärkte han sig särskilt i slaget vid Silistra. Han deltog även i Napoleonkrigen. Rajevskij förföljde under det finska kriget Klingspors retirerande styrkor genom Finland 1808. Efter nederlaget i slaget vid Lappo i juni 1808 övertog greve Nikolaj Kamenskij ledningen.
Vid slaget vid Saltankova den 23 juli 1812 deltog även hans två söner som då var endast 11 respektive 16 år gamla.

Källor
 Webbplats Helen & Nick Mozak, Belgorod, Ryssland

Ryska generaler
Födda 1771
Avlidna 1829
Män
Personer från Sankt Petersburg
Deltagare i slaget vid Leipzig
Deltagare i slaget vid Borodino
Bagrationidynastin

För den militära operationen, se Operation Bagration

Bagrationi (georgiska: ბაგრატიონი; bagrationi) är en gammal kunglig dynasti i Georgien.

Konungar av bagratidernas ätt regerade i Georgien åtminstone från år 787. Den georgiska familjen räknas traditionellt från 500-talet. Genom flera sidolinjer fortlevde där den bagratidiska dynastin ända till 1801, då Georg XIII avstod sitt land till Ryssland. Från dessa härstammar den ryska furstesläkten Bagration. En välkänd medlem av denna ätt är den ryske generalen Peter Bagration.

Litteratur 
 Brosset Additions à l'histoire de Géorgie (Petersburg 1851).

Källor 
 

Bagrationidynastin