kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Näckrosen (skulptur)

Näckrosen är en skulptur av en liggande kvinnofigur ursprungligen utförd i gips av Per Hasselberg 1892.

Näckrosen avbildar en ung kvinna som ligger utsträckt på ett stort näckrosblad i vattnet, omgiven av ytterligare näckrosor. I vattnet kan ses gubbhuvuden, symboliserande vattenväsen som exempelvis Näcken. På baksidan finns en trädstubbe som håller en kedja med ett stort hänglås antydande att det stora näckrosbladet hade satts på kedjan.

Skulpturen ställdes bland annat ut på Världsutställningen i Chicago 1893.

Modellen till skulpturen var Signe Larsson (född 16 februari 1877), med vilken Hasselberg 1893 fick dottern Julia.

Exemplar (urval)
 Original i gips 1892 (höjd 11 cm), Göteborgs konstmuseum.
 Gjuten i brons cirka 1890 (höjd 11 cm), Prins Eugens Waldemarsudde (W 263).
 Skulptur i gips (höjd 59 cm) i Konstakademiens skulpturmagasin.
 Huggen i marmor 1894 (höjd 24 cm), Prins Eugens Waldemarsudde (W 266).
 Huggen i marmor 1896 (höjd 49 cm) av Christian Eriksson efter konstnärens död 1894 för Göteborgs konstmuseum.
 Gjuten i brons 1912 (höjd 49 cm) på Otto Meyers konst-, metall- och zinkgjuteri, Prins Eugens Waldemarsudde (W 269).  
 Huggen i marmor 1953 av Giovanni Ardini, Rottneros Park.

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor 
 Inventering av Rottneros Park - Historisk utveckling och kulturvärden, Susanna Björklöf, Gudrun Sundqvist, Per Sundqvist, Länsstyrelsen Värmland, 2008, s. 85.
 
 Per Hasselberg, Näckrosen, Prins Eugens Waldemarsudde. Läst 22 februari 2016.

Tryckta källor

Externa länkar

Skulpturer på Prins Eugens Waldemarsudde
Skulpturer på Göteborgs konstmuseum
Skulpturer av Per Hasselberg
Skulpturer 1892
Skulpturer i Rottneros skulpturpark
Linjäraccelerator

En linjäraccelerator, (även linac från engelskan Linear Accelerator) är en anläggning som accelererar laddade elementarpartiklar (elektroner, protoner, joner) på en raksträcka. Partiklarna accelereras till höga energier genom en växelspänning som åstadkommes av elektroder längs accelerationsröret.

Historia
Den första linjäracceleratorn arbetade med likspänning, men man uppnådde inte tillräcklig hög partikelenergi. Därför prövades växelspänning istället på förslag av svensken Gustaf Ising. Den norska ingenjören Rolf Wideröe konstruerade 1928 den första fungerade anläggningen med växelspänning.

Användning

Linjäracceleratorer används bland annat inom följande områden:
 För forskningsändamål i partikelacceleratorer som exempelvis CERN i Genève.
 För generering av röntgenstrålning inom medicinsk behandling av cancersjukdomar genom strålbehandling.
 Inom industrin för materialprovning.

Se även
 Partikelaccelerator
 Strålbehandling
 Leksell Gamma Knife

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Nationalencyklopedin

Onkologi
Sjukvårdsbehandlingar
Kärnfysik

ja:加速器#線形加速器
Daniel Möller (pokerspelare)

Daniel Möller, även känd som "Fragell" och "Krullis", tidigare Daniel Larsson, född 1982, är en professionell pokerspelare från Linköping.

Möller började spela poker under gymnasiet tillsammans med bland andra Erik Sagström. Sista året i gymnasiet gick han till skolan enbart för att spela poker. Strax innan studenten 2001 började Möller spela poker på internet. Han började spela $0,5/1 limit holdem på Paradise poker och klättrade snabbt uppåt. 

Under 2003 började Möller resa runt och spela större liveturneringar runt om i världen, och hösten samma år gjorde han sig ett namn genom att placera sig tvåa i en WPT på Aruba. Han hade tillsammans med Bengt Sonnert, Sargon Ruya och Tobias Persson ett pokerteam under 2005–2007 som kallade sig The Swedish Santas.

Referenser 

http://pokerdb.thehendonmob.com/player.php?a=r&n=514
https://web.archive.org/web/20080113090057/http://www.expressen.se/poker/pokernyheter/pokersverige/1.607804/de-unga-svenska-pokermiljonarerna

Svenska pokerspelare
Män
Födda 1982
Levande personer
Pokémon Black och White

är två parallella spel i den femte Pokémon-generationen som släpptes i september 2010 i Japan, och i mars 2011 i USA, Europa samt Oceanien. Med dessa två spel har 156 nya Pokémon tillkommit.

Utveckling 
Den 29 januari 2010 utannonserade The Pokémon Company att ett nytt spel till DS skulle släppas senare under året. Regissören Junichi Masuda berättade att flera av spelseriens aspekter skulle förbättras inför den nya generationen. Den 9 april 2010 uppdaterades den japanska pokémonsidan med titlarna på versionerna – Black och White – och utannonserade att spelen skulle utges under hösten 2010. Spelen har fått en uppgraderad grafisk stil jämfört med de tidigare spelen i serien, med ett ökat användande av 3D; dock är spelen inte utvecklade för 3DS-konsolen.

Marknadsföring 
Junichi Masuda visade den 7 februari 2010 upp en silhuett av en ny pokémon i TV-programmet Pokémon Sunday, och berättade att den skulle vara med i en kommande Pokémon-film som skulle komma ut under sommaren. Karaktären skulle identifieras i ett kommande avsnitt av Pokémon Sunday, den 21 februari samma år. Denna nya karaktär skulle också komma att vara med i 2010 års marsupplaga av tidningen CoroCoro Comic, som släpptes den 15 februari, och är början på Pokémonseriens femte generation. Pokémonen har fått namnet . Den utvecklas från . Båda är med i filmen Pokémon: Zoroark - Illusionernas mästare, som i Sverige släpptes hösten 2011.

Mottagande 
Justin Towell från den brittiska webbsidan Gamesradar uttryckte besvikelse, både över att spelen inte utannonserats för den kommande Nintendo 3DS-konsolen, och att titlarna "Black" och "White" (svenska: "Svart" och "Vit") frammanade bilder av gammaldags Game Boy-teknologi och även riskerar att segregera spelare genom att konsumentgrupper av olika etniskt ursprung kan komma att köpa endast den ena av två versioner.

Pokémon Black 2 och White 2 
Två uppföljare, Pokémon Black 2 och White 2, släpptes till Nintendo DS den 23 juni 2012 i Japan, och den 12 oktober samma år i övriga delar av världen.

De utspelar sig två år efter Black och White, och inkluderar fyra nya städer, större pokédex, nya figurer och de nya gymledarna Cheren, Roxie och Marlon. Den tidigare gymledaren Iris har i Black 2 och White 2 blivit en ny mästare.

Externa länkar 
 Officiell japansk sida

Referenser 

Nintendo DS-spel
Black och White
Datorspel 2010
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Möweninsel

Möweninsel (danska: Mågeøen) är en tysk ö i Schlei nära staden Schleswig, som är ett fågelreservat och ägs av naturföreningen Verein Jordsand zum Schutz der Seevögel und der Natur e.V...

Externa länkar 
Grænseforeningen 
Marsch und Förde 

Öar i Schleswig-Holstein
Tysklands öar
Tyska öar i Östersjön
Bombus vosnesenskii

Bombus vosnesenskii (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus) som finns i Nordamerika.

Beskrivning 
Bombus vosnesenskii är en kraftig, hårig humla. Drottningen är 14 till 19 mm lång, arbetarna 9 till 14 mm, medan hanarna har en längd på 10 till 14 mm. Huvudet och främre delen av mellankroppen är gulpälsade, medan resten av kroppen är svart, utom den fjärde tergiten (ovansidans bakkroppssegment), som även det är gult. Hanarna har dessutom gula sidor på tredje tergiten. Vissa hanar kan dessutom ha en inblandning av gult i den annars svarta, bakre delen av mellankroppen. Vingarna är nästan svarta.

Ekologi 
Humlan förekommer i många habitat, som kustområden, lägre nivåer av kuperad terräng, ekbevuxen savann, chaparral och även i städer. 
Bombus vosnesenskii har en mycket lång flygperiod: I de sydligare delarna av utbredningsområdet går drottningen aldrig i ide. De nya drottningarna bygger ett bo, ofta i ett övergivet kindpåsråttbo, tidigt på året. De första arbetarna kläcks tidigt i februari, och de första könsdjuren ungefär en månad senare. Kolonin dör ut i oktober – november, men de befruktade drottningarna som fötts under året lever vidare och grundar nya samhällen nästa år. Arten samlar nektar och pollen från ett flertal blommande växter, främst tillhöriga familjerna korgblommiga växter, ärtväxter, stenbräckeväxter, ljungväxter, strävbladiga växter och slideväxter.

Arten är en viktig pollinatör, och den används kommersiellt för pollinering av växthusodlade tomater.

Utbredning 
Bombus vosnesenskii lever i västra Nordamerika från British Columbia i Kanada söderöver via Washington och Oregon till Kalifornien i USA, och norra Baja California i Mexiko; österut till västra Nevada. Arten har dessutom introducerats i Queensland i Australien. I USA:s kustnära delstater är den mycket vanlig, men mera ovanlig i Nevada.

Status 
IUCN har klassificerat arten som livskraftig ("LC"), och populationen är stabil. Inga tydliga hot har identifieras, men som möjliga, framtida hot ser IUCN habitatförlust, bekämpningsmedel, minskad genetisk variation, födokonkurrens med honungsbin och klimatförändringar. Det flitiga användandet av stammar, uppfödda i fångenskap, som kommersiella pollinatörer kan också innebära ett hot, eftersom artificiellt uppfödda djur blir mer mottagliga för sjukdomar, som sedan kan spridas till den vilda populationen.

Källor 

Insekter i nearktiska regionen
Humlor
Bombus
Vachtang Kikabidze

Vachtang "Buba" Kikabidze (georgiska: ვახტანგ "ბუბა" კიკაბიძე, ryska: Вахтанг Константинович Кикабидзе; Vachtang Konstantinovitj Kikabidze), född 19 juli 1938 i Tbilisi, död 15 januari 2023 i Tbilisi, var en georgisk sångare, skådespelare, manusförfattare och producent.

Karriär 
Kikabidze har spelat i många filmer, bland de mest kända är rollen som helikopterpilot i sovjetfilmen Mimino.
Kikabadze är en Folkets Artist i Georgien och han har tilldelats Sovjetunionens statliga pris och kung Vakhtang Gorgasalis orden samt Nikolaj Wondermonger och kungens kors av St. Konstantin den store. 2008 tilldelades han St. Georges orden av president Micheil Saakasjvili Han har även deltagit i ett antal olika musiktävlingar och filmfestivaler i Sovjetunionen, Georgien och övriga världen.

Förutom Mimino har Kikabidze också medverkat i flera andra filmer, bland andra "Var inte ledsen" (Ne Goryui), "Veriskikvarterets Melodier" (Melodii Verijskogo Kvartala) och "Helt borta" (Sovsem Propaschij). Hans sista film "Fortuna" regisserades av den berömda georgisk/sovjetiska filmregissören Georgi Danelija år 2000.

Filmografi

Som skådespelare 
"Möte i bergen" (Shekhvedra mtashi) - Georgiska SSR, 1966
"Sörj inte" (Ne goryuy) - Georgiska SSR/Ryska SFSR,  1969
"Orera" (Orera, sruli svlit) - Georgiska SSR, 1970
"Jag är en detektiv" (Me, gamomdziebeli) - Georgiska SSR, 1971
"Khatabala" - 1971
"Hjälplöst vilse" (Sovsem propashchiy) - Ryska SFSR, 1972
"Verakvarterets melodier" (Veris ubnis melodiebi) - Georgiska SSR, 1973
"Volshebnyy fonar" - 1974
"Den försvunna expeditionen" (Propavshaya ekspeditsiya) - Ryska SFSR 1975
"Tvali patiosani" - 1976
 "Mimino" - Ryska SFSR, 1977
"Till nästa gång, vän..." (Shekhvedramde, megobaro...) - Georgiska SSR, 1980
"Skål, min kära!" (Itsotskhle genatsvale) - Georgiska SSR, 1981
"Olga och Konstantin" (Olga i Konstantin) - Ryska SFSR, 1984
"Riktiga män och de andra..." (Mamakatsebi) - Georgiska SSR, 1985
"Fortuna" - Ryssland, 2000
 Som regissör och manusförfattare 
"Skål, min kära! (Itsotskhle genatsvale) - Georgiska SSR, 1981
"Riktiga män och de andra..." (Mamakatsebi)'' - Georgiska SSR, 1985

Källor 
Vachtang Kikabidzes officiella hemsida
Vachtang Kikabidze på Internet Movie Database

Externa länkar 
Artikel/Intervju med Vachtang Kikabidze, Rferl.org

Födda 1938
Georgiska sångare
Georgiska manusförfattare
Georgiska skådespelare
Män
Avlidna 2023  
Musiker från Tbilisi
Personer i Georgien under 1900-talet
Anders Kaliff

Anders Kaliff, född 1963, är professor i arkeologi vid Uppsala universitet sedan 2008. 

Anders Kaliff har tidigare arbetat som arkeolog och chef inom Riksantikvarieämbetets arkeologiska verksamhet. Han har även arbetat internationellt, främst med egna projekt i Jordanien men även Kina, Indien, Nepal, Israel, Estland och Norge.

Kaliff är ledamot av Gustaf Adolfs Akademien och Nathan Söderblom-Sällskapet.

Bibliografi (i urval)
Anders Kaliff har publicerat vetenskapliga och populärvetenskapliga skrifter, främst inom området forntida religion, föreställningsvärld och begravningsritual.

Externa länkar
Presentationssida hos Uppsala universitet

Levande personer
Svenska professorer i arkeologi
Män
Födda 1963
Norm Duke

Norm Duke, född 25 mars 1964 i Mount Pleasant, Texas, är en amerikansk professionell bowlingspelare. Duke inkluderades i United States Bowling Congress (USBC) Hall of Fame 2002 och Professional Bowlers Associations (PBA) Hall of Fame 2009.

Källor 

Amerikanska bowlare
Personer från Titus County
Födda 1964
Levande personer
Män
Reza Beyk Imanverdi

Reza Beyke Imanverdi, född 15 juni 1936 i Teheran i Iran, död 13 september 2003 i Arizona i USA, var en iransk skådespelare och regissör.

Imanverdi kom att kallas "mannen med tusen ansikten" under 1960-talet. 1965 kom hans genombrott med filmen "Velgarde Ghahreman". I samband med revolutionen 1979 slutade hans karriär som skådespelare och han lämnade Iran och bosatte sig i USA. Han spelade in cirka 130 filmer inom loppet av 17 år.

Filmografi
Roozha-ye bikhabari (1979)
Babanin evlatlari (1977/I)
Firtina (1977)
Sobh-e khakestar (1977)
Vaseteha (1977)
La legge della Camorra (1973)
Ayyoob (1971)
Fatehine sahra (1971)
Mardan-e sahar (1971)
Pahlevan mofrad (1971)
Sedia elettrica (1969)
Ruspi (1969)
Nabarde ghoolha (1965)
Donyaye poul (1965)
Jallad (1965)
Zan va arousakhayash (1965)
Daghe nang (1965)
Sarsam (1965)
Sarkesh (1965)
Setarehe sahra (1964)
Babre ring (1964)
Sheitan dar mizanad (1964)
Golhaye gilan (1964)
Dozde shahr (1964)
Zarbat (1964)
Mazare talagh (1963)
Zamine talkh (1963)
Delhoreh (1962)
Yek ghadam ta marg (1961)

Iranska skådespelare
Födda 1936
Avlidna 2003
Män
Statistika

En statistika är ett tal inom statistiken som beskriver urvalet. Statistikans värde är känt när urvalet är analyserat, men den varierar från urval till urval. Ofta används en statistika (eller en funktion av denna) för att göra en skattning av en okänd parameter.

Referenser

Statistik
Fort Larned

Fort Larned var ett militärt etablissemang i Kansas tillhörigt Förenta Staternas armé 1859-1878.

Militär historia
Fortet anlades 1859 för att skydda resenärerna på Santa Fe Trail och för att vara en bättre belägen bas för att distribuera de betalningar som den federala regeringen lovat indianerna för att få fri genomfart på Santa Fe Trail. Det kallades först Camp on Pawnee Creek och senare Camp Alert. Det fick sitt permanenta namn 1860. Indianagenturen för cheyenne- och arapahoindianerna var belägen vid fortet till 1868. Etablissemanget lades ner 1878. Den kvarvarande militäranläggningen överfördes till det amerikanska inrikesdepartementets förvaltning 1883.

Historiskt minnesmärke
Idag är Fort Larned ett historiskt minnesmärke vilket är öppet för allmänheten och förvaltas av den federala nationalparksförvaltningen. Det utgör också ett federalt byggnadsminnesmärke. Nio restaurerade byggnader gör fortet till en av de bäst bevarade exemplen på ett militärt etablissemang från indiankrigens tid.

Referenser

Litteratur
 Leo E. Oliva, Fort Larned on the Santa Fe Trail (Topeka, Kan. : Kansas State Historical Society, c1982).
 United States National Park Service, Fort Larned National Historic Site, Kansas (Washington, D.C.: United States National Park Service, 2005).
 Robert M. Utley. Fort Larned National Historic Site (Tucson, Ariz. : Southwest Parks and Monuments Association, c1993).

Externa länkar
Fort Larned National Historic Site

Indiankrigen
Militära anläggningar i USA
USA:s militärhistoria
Såningsmannen

Såningsmannen kan avse:

 Såningsmannen och jordmånerna – en Jesu liknelse
 Såningsmannen (Millet) – en målning av den franske konstnären Jean-François Millet från 1850
 Såningsmannen (van Gogh) – en serie målningar av Vincent van Gogh från 1881–1889
 Såningsmannen (Meunier) – en skulptur av den belgiske konstnären Constantin Meunier från 1890.
 Såningsmannen (Grohar) – en målning av den slovenske konstnären Ivan Grohar från 1907
 Såningsmannen (1946) – skulptur av Gottfrid Larsson invid Östgöta nation i Uppsala
 Såningsmannen (1949) – skulptur av Gottfrid Larsson på Vallerstads kyrkogård
 Såningsmannen (1969) – skulptur av Arvid Backlund
 Såningsmannen – tidigare namn för Saxons Veckotidning

Se även
Såningskvinnan, skulptur av Per Hasselberg 1883
En såningsman går där
Jodocus Badius

Jodocus Badius eller Josse Bade, född 1462 och död 1535, var en parisisk boktryckare.

Badius kallades ibland Ascensius efter sin födelseort Asche nära Bryssel. Han är främst känd för sina talrika upplagor av grekiska och latinska författare.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Födda 1462
Avlidna 1535
Män
Belgiska boktryckare
Personer inom näringslivet under 1400-talet
Personer inom näringslivet under 1500-talet
Boktryckare under 1500-talet
Boktryckare under 1400-talet
Fort Dodge (Kansas)

Fort Dodge i Kansas var en militär utpost i USA:s armé 1865–1882. Det var beläget på Arkansasflodens vänstra strand, några mil öster om den nuvarande staden Dodge City i Ford County, Kansas.

Fortet anlades 1865 för att skydda resenärerna på Santa Fe Trail och för att vara en framskjuten militärbas för operationer mot fientliga indianer. Fortet lades ner 1882. Den kvarvarande militäranläggningen överfördes till det amerikanska inrikesdepartementets förvaltning 1883.

Den federala regeringen överlämnade militäranläggningen till staten Kansas 1890. Där upprättades Kansas State Soldiers Home, som fortfarande finns kvar med många av det ursprungliga fortets byggnader bevarade.

Referenser

Litteratur
 Leo E. Oliva, Fort Dodge : sentry of the western plains (Topeka : Kansas State Historical Society, c1998).

Externa länkar
Fort Dodge, Kansas Frontier Forts Kansas State Historical Society

Indiankrigen
Befästningar i USA
Kansas historia
Ford County, Kansas
Farfadern

Farfadern (franska: L'Aiëul) är en skulptur av en sittande äldre  man med en pojke i knät, utförd i gips av Per Hasselberg 1885–86. 

Originalet är inte bevarat, men skulpturen göts i brons i januari 1896 under ledning av Christian Eriksson, knappt två år efter Hasselbergs död. Statyn finns vid Kungliga bibliotekets västra gavel i Humlegården, Stockholm. 

Efter Hasselbergs död utförde Christian Eriksson även ett efterarbete i marmor för Pontus Fürstenbergs konstsamling. Detta finns numera i Göteborgs konstmuseum.

”Farfadern” brukar tolkas som en symbol för det åldrande livet och den unga gossen för det nyss påbörjade. Skulpturen väckte upprörd debatt i sin samtid, då den av vissa personer kunde uppfattas som stötande. Skulpturen figurerar som det centrala ämnet i novellen Vox populi (Folkets röst) från maj 1897 av Hjalmar Söderberg.

Exemplar (urval)
 Skiss i terracotta (31,5 cm), 1885, Nationalmuseum, (NMSk 1060).
 Original i gips 1886 (ej bevarad).
 Gjuten i brons (32 cm), 1895, Prins Eugens Waldemarsudde, (W 257).
 Huggen i marmor 1895 av Christian Eriksson för Fürstenbergska galleriet i Göteborg efter Per Hasselbergs död. Numera placerad på Göteborgs konstmuseum, (Sk 164).
 Gjuten i brons 1896 av Gruet Jeune, Paris och placerad i Humlegården, Stockholm.

Referenser

Noter

Webbkällor
 Hjalmar Söderberg: Vox populi, sv.wikisource.org.

Tryckta källor

Externa länkar

 

Skulpturer av Per Hasselberg
Skulpturer på Östermalm
Skulpturer på Göteborgs konstmuseum
Skulpturer 1886
Bronsskulpturer
Porträttskulpturer i Sverige
Pjotr Badmajev

Pjotr Alexandrovitj Badmajev, född 1848 och död 1919, var en rysk burjat, kejsar Alexander III:s gudson och därigenom i nära förbindelse med hovet.

I sin mycket omfattande kvacksalvarepraktik använde Badmajev tibetmedicin, grädekokter och dylikt. Badmajev var hovkamarillans hemlige rådgivare i den östasiatiska politiken. Han deltog som Rasputins trogne vän i dennes äventyr.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Födda 1848
Avlidna 1919
Män
Personer i Ryssland under 1800-talet
Alumner från Sankt Petersburgs universitet
Roland Eriksson (olika betydelser)

Roland Eriksson kan avse flera olika personer:

Roland Eriksson, en svensk före detta ishockeyspelare
Roland Eriksson (professor), professor emeritus vid KTH
Leo Baeck

Leo Baeck (), född 23 maj 1873 i Lissa i provinsen Posen, död 2 november 1956, var en tysk rabbin och religionsvetenskaplig författare.

Baeck studerade i Breslau och Berlin, och blev 1897 rabbin först i Oppeln och därefter i Düsseldorf, sedan 1912 i Berlin, där han samtidigt blev docent vid Hochschule für die Wissenschft des Judentums. Under första världskriget tjänstgjorde Baeck som fältrabbin vid öst- och västfronterna. Han var under mellankrigstiden den erkände ledaren av den judiska liberalismen i Tyskland. Han blev 1922 ordförande i Tysklands rabbinförbund och från 1924 storpresident i tyska distriktet av orden B'ne B'rit. Ett av Baecks viktigaste arbeten är Das Wesen des Judentums (1918, 4:e upplagan 1926), där han sammanfattar sin religiösa grundåskådning, baserad på utvecklingstanken. Baeck skiljer mellan den judiska religionens kärna (profetismen) och de föränderliga yttre kulturformerna. Han har dessutom publicerat vetenskapliga studier i tidskrifter och samlingsverk.

1933 blev Leo Baeck ordförande i "Riksföreningen för de tyska judarna". Baeck vägrade fly landet i samband med nazisternas maktövertagande, och 1943 inspärrades i Theresienstadt där han dock tillhörde äldsterådet och levde under relativt drägliga förhållanden, men fyra av hans systrar omkom i förintelsen. 1947-1953 var han professor i Cincinnati, och avled 1956 i London.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929
 Artikel på Tyskspråkiga Wikipedia

Externa länkar

Rabbiner
Tyska författare
Storofficerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Personer från provinsen Posen
Födda 1873
Avlidna 1956
Män
Local H

Local H är en amerikansk rockduo som bildades 1987 av Scott Lucas (sång, gitarr) och Joe Daniels (trummor), båda från Zion, Illinois. Daniels ersattes av 1999 av Brian St. Clair.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Scott Lucas – gitarr, sång, basgitarr, percussion, synthesizer, orgel (1987– )
Ryan Harding – trummor, percussion (2013– )

Tidigare medlemmar
Joe Daniels – trummor, percussion, bakgrundssång (1987–1999)
Matt Garcia – basgitarr (1990–1993)
Brian St. Clair – trummor, percussion, bakgrundssång (1999–2013)

Turnerande medlemmar (urval)
Wes Kidd – sologitarr (1998–1999)
Gabe Rodriguez – bakgrundssång, tamburin, kazoo (1993–2014)
Jason Batchko – trummor, percussion (2008)
Pete Beeman – trummor, percussion (2017)
Adam McCaffery – gitarr, bakgrundssång (2018– )
Chad Williams – basgitarr (2018– )

Diskografi
Studioalbum
 Ham Fisted (1995)
 As Good as Dead (1996)
 Pack Up the Cats (1998)
 Here Comes the Zoo (2002)
 Whatever Happened to P.J. Soles? (2004) med låten "Halcyon Days (Where Were You Then?)"
 Twelve Angry Months (2008)
 Hallelujah! I'm A Bum (2012)
 Hey, Killer (2015)

Livealbum
 Alive '05 (2005)
EP
 Drum (1991)
 Half-Life E.P. (2001)
 The No Fun EP (2003)
 Local H's Awesome Mix Tape#1 (2010)
 The Another February EP (2013)
 Team EP (2014)
 Local H's Awesome Mix Tape #2 (2014)

Samlingsalbum
 Retrospective (2002) (promo)
 The Island Years (2011)

Externa länkar 

Officiell webbplats
Local H på Allmusic.com

Amerikanska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1987
Amerikanska grungegrupper
Karl Baedeker

Karl Baedeker, född 3november 1801 och död 4 oktober 1859, var en tysk bokhandlare.

Baedecker grundade 1827 i Koblenz en senare till Leipzig överflyttad bokförlagsfirma, som i samband med järnvägstrafikens uppkomst och utveckling upptog utgivandet av resehandböcker som specialitet och snart nådde världsrykte på grund av sin omsorgsfullhet och tillförlitlighet.

Källor
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Personer inom Tysklands näringsliv under 1800-talet
Personer inom bokväsen
Födda 1801
Avlidna 1859
Män
Lode Baekelmans

Lode Baekelmans, född 26 januari 1879 och död 11 maj 1965, var en nederländsk författare.

Baekelmans har i naturalistiska romaner skildrat folk- och bohemlivet i Antwerpen, bland annat De doolaar en de weidsche stad (1904).

Källor
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Födda 1879
Avlidna 1965
Män
Nederländska författare