kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Menkaura

Menkaura eller Menkaure (klassisk grekiska: Μυκερινος, Mykerinos, latin: Mykerinus) var den sjätte faraonen under Egyptens fjärde dynasti som härskade omkring 2530-2510 f. Kr. Han lät uppföra den tredje och minsta av pyramiderna vid Giza, Mykerinos pyramid. Anledningen till att hans pyramid är mindre än grannarnas, är möjligtvis att Menkaura ville täcka pyramiden med ett mer exklusivt material. Basen av pyramiden är belagd med röd granit, men arbetet avbröts efter sexton rader. Möjligtvis avled Menkaura innan hans grav var klar och hans efterträdare Shepseskaf avslutade arbetet med lertegel.

Familj 
Menkaura var troligen son till farao Chefren och drottning Chamerernebti I. Med Chamerernebti II, sin syster, fick han sonen och tronföljaren Shepseskaf. Bara ett barn är känt, prins Chuenre som dog ung och begravdes i en mindre pyramid sidan om sin far.

Det är oklart om Menkaura var besläktad med sin efterträdare Shepseskaf, som kan ha varit en mindre son.

Regeringstid 
Menkaura efterträdde sin kortlivade kusin Bicheris på tronen. Den exakta längden på hans styre är okänd. På den plats i Turinpapyrusen där antalet regeringsår står kan endast "x + 8 år" läsas till följd av en skada på dokumentet. Det är möjligt att det skulle kunna stått 18, 28 år eller ännu mer.

Manetho tilldelade Menkaura en regeringslängd på hela 63 år, vilket idag anses vara mycket för högt räknat.

Herodotos beskrev Menkaura som en son till Cheops som mildrade lidandet som hans fars styre utsatte befolkningen för. Han beskrev också att Menkaura råkade ut för olyckor: hans enda dotter dog före honom och begravdes i en tjur av trä; oraklet i Buto förutspådde att han bara skulle regera i 6 år, men genom slughet lyckades han härska i 12 år och omintetgöra profetian.

Den högsta skatte- och kretursavräkningen för Menkaura är år 11. Eftersom den inte utfördes regelbundet, utan ibland med flera års mellanrum, är det verkliga antalet år osäkert och kanske över 20 år.

Förutom hans pyramid är inget känt om Menkaura.

Källor 
 Peter A. Clayton: Chronicle of the Pharaohs. Thames & Hudson. 2006. s.56
 Jean-Jacques Fiechter: Mykérinos le dieu englouti. Maisonneuve & Larose, Paris 2001, 
 Thomas Schneider : Lexikon der Pharaonen. Albatros Verlag, Düsseldorf 2002, s. 163–164 
 Aidan Dodson, Dyan Hilton: The Complete Royal Families of Ancient Egypt. The American University in Cairo Press, London 2004, S. 52–61, 
 Peter Lacovara, Nicholas Reeves: Revue d'Egyptologie 38. 1987, S. 111–115

Referenser

Titulatur

Externa länkar 

Faraoner
Män
Födda 2500-talet f.Kr.
Avlidna 2500-talet f.Kr.
Rossano Brazzi

Rossano Brazzi, född 18 september 1916 i Bologna, Italien, död 24 december 1994 i Rom, Italien, var en italiensk skådespelare.

Den unge Rossano hade planer på att bli advokat och studerade vid San Marco-universitetet i Florens, men sedan hans föräldrar blivit dödade av fascisterna hoppade han av studierna. Istället beslöt han sig för att satsa på en karriär som skådespelare.

Han gjorde filmdebut 1939 och blev snabbt en av de ledande, romantiska stjärnorna i italiensk film. Hans första Hollywoodfilm var Unga kvinnor 1949, men först 1954 blev han en etablerad internationell stjärna genom filmen Barfotagrevinnan.

Efter att ha spelat urtypen för den latinske, aristokratiske älskaren under många år, återvände han i slutet på 60-talet till Italien, där han koncentrerade sig på karaktärsroller.

Filmografi (urval) 
Ritorno (1939)
Il Re si diverte (1941)
Malia (1945)
Unga kvinnor (1949)
Tre flickor i Rom (1954)
Barfotagrevinnan (1954)
Sommarens dårskap (1955)
Sista ackordet (1957)
Under Saharas sol (1957)
Fallet Esther (1957)
South Pacific (1958)
Dark Purpose (1964)
Battle of the Villa Fiorita (1965)
Il Tempo degli Assassini (1976)
We the Living (1986)

Externa länkar 

Italienska skådespelare under 1900-talet
Personer från Bologna
Födda 1916
Avlidna 1994
Män
Shepseskaf

Shepseskaf var den sjunde och sista faraonen under Egyptens fjärde dynasti i forntida Egypten som härskade omkring 2510-2500 f. Kr.

Shepseskafs gravmonument uppfördes söder om Sakkara i form av en väldig mastaba. Det är uppenbart att utvecklingen gick mot mer anspråkslösa gravar än de stora pyramiderna, kanske p.g.a. ekonomiska skäl eller minskning av kungamakten. Det är även möjligt att man ville lägga mer energi på att dyrka gudarna och bygga tempel, än så stora gravar som pyramider.

Familj 
Shepseskafs familjesituation är till stor del höljd i dunkel. På ett dekret finns belägg för att han lät färdigställa sin företrädare Menkauras pyramid och på grund av detta troligen var dennes son. Detta antagande är dock inte säkert eftersom färdigställandet av en avliden faraos grav inte var beroende av familjeband.

Shepseskafs mor är okänd och hans förbindelser till tre andra kvinnor är oklara. Chamaat, som bar titeln för en konungsdotter, var möjligen hans dotter, men lika troligt är att hennes far istället var Userkaf, den första härskaren under femte dynastin. Drottning Bunefer som begravdes i Giza var antingen Shepseskafs dotter eller gemål, det samma gäller för Chentikaus I.

Regeringstid 
Shepseskaf regerade endast i ett fåtal år, den exakta längden är dock osäker. Turinpapyrusen anger 4 år och 1 månad medan Manetho anger 7 år. Den högsta skatt- och kreaturs-avräkningen som funnits är den första, vilket tyder på en regeringslängd på omkring två år. Storleken på hans grav tyder på en regeringstid omkring 7-8 år.

Hans första regeringsår finns delvis bevarat på Palermostenen. Den visar att han besteg tronen den 25:e Peret IV enligt den egyptiska kalendern. På fragmentet berättas om "tronbestigelseceremonin för de båda länderna". Med säkerhet nämns hans grav som Qebeh Shepseskaf.

Övergången till femte dynastin efter hans död är fortfarande till stor del oklar och innan Userkaf besteg tronen, finns ett par år höljda i dunkel. Det finns ett antal teorier om vad som kan ha hänt:
 Drottning Chentikaus I härskade som förmyndare till deras son(?) Djedefptah under namnet Thamphthis.
 Thamphthis var en usurpator som kom till makten för att snabbt avsättas.
 Djedefptah besteg tronen men blev inte långvarig av något skäl, och var identisk med Thamphthis. Dock finns Djedefptah inte omnämnd i något samtida fynd eller gravar.

Dessa teorier är dock endast spekulation. På grund av att de få fynden är det mycket svårt att fastställa vad som verkligen hände.

Referenser

Titulatur

Externa länkar 

 Shepseskaf på Digital Egypt 

Faraoner
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Cyklopen (pjäs)

Cyklopen är ett satyrspel av Euripides. Spelet är det enda antika satyrspel som finns bevarat. Det finns tillgängligt i svensk översättning av Björn Collinder.

Pjäser av Euripides
Litteratur under antiken
Reinhard Scheer

Reinhard Scheer, född 30 september 1863 i Obernkirchen i Tyskland, död 26 november 1928, var en tysk amiral. Han förde befälet över den tyska Kaiserliche Marines högsjöflotta vid Skagerrakslaget, en av de största marina sammandrabbningarna i historien. Scheer gifte sig med Emillie Mohr år 1899. Hon mördades den 9 oktober 1920.

Scheer inträdde 1879 i tyska marinen, där han 1882 befordrades till löjtnant. Han deltog 1884 i undertryckandet av oroligheterna i Kamerun och var 1888–1890 vaktofficer på kryssarkorvetten "Sophie", som blockerade östafrikanska kusten, varvid han ådagalade tapperhet i flera landstigningsstrider. Scheer avancerade 1893 till kaptenlöjtnant, kommenderade till 1903 första torpedavdelningen, användes 1897–1900 och 1903–1907 i riksmarinstyrelsen. Åren 1907–1909 var han chef på linjeskeppet "Elsass". Han blev utnämnd till Kapitän zur See och blev 1909 chef för högsjöflottans stab och avancerade som sådan 1910 till konteramiral. År 1911 blev Scheer direktör för marindepartementet, 1913 chef för andra eskadern och 1915 viceamiral. 

Efter amiral Hugo von Pohls insjuknande erhöll han i januari 1916 befälet över tyska högsjöflottan. Scheer, som var strikt disciplinerad, var känd i den tyska flottan som "Mannen i järnmasken" på grund av sitt allvarliga uttryck. Den 30 maj ledde Scheer högsjöflottan i Skagerrakslaget. Trots att han inte besegrade den brittiska Grand Fleet, undvek han skickligt att hans egen flotta tillintetgjordes av den numerärt överlägsna Royal Navy, och hans fartyg förorsakade stor skada på de brittiska. Scheer blev befordrad till amiral och erbjöds riddarskap för sitt ledarskap vid Skagerrakslaget av den tyske kejsaren Vilhelm II, men han avböjde erbjudandet (hans underordnade viceamiral Franz Hipper som ledde slagkryssarna avböjde inte samma erbjudande och han blev därmed känd som Franz Ritter von Hipper). 

Efter Skagerrakslaget trodde inte Scheer att Tyskland kunde besegra britterna med sin högsjöflotta och han blev en stark förespråkare för ubåtskriget mot Storbritannien. Han kvarstod i befälet över högsjöflottan till 1918, då han blev chef för amiralstaben. Som sådan genomdrev han antagandet av ett omfattande nybyggnadsprogram, som dock inte hann genomföras. Han skrev Deutschlands Hochseeflotte im Weltkrieg (1920). Scheer pensionerades 1918 efter Kielupproret och revolutionen i Tyskland. I december 1924 höll Scheer föredrag i Stockholm. År 1928 accepterade Scheer en inbjudan att besöka sin gamle motståndare från Skagerrakslaget, amiral John Jellicoe, i England, men avled strax innan avresan i Marktredwitz. Han ligger begravd i Weimar.

Källor
 
 

Tyska amiraler
Personer i Tyskland under första världskriget
Tyska militärer under 1800-talet
Tyska militärer under 1900-talet
Födda 1863
Avlidna 1928
Män
Ugglan
Konfidensintervall

Konfidensintervall är inom matematisk statistik en skattning av osäkerheten associerad med skattningar av populationsparametrar som har tagits fram med hjälp av stickprovsdata. Konfidensintervallet bestäms för en given konfidensgrad. Exempelvis kan ett konfidensintervall bestämmas för konfidensgraden 95 % vilken bestäms i förväg av användaren.

För att förstå innebörden av det som konfidensintervallet anger, betrakta en population för vilken man vill skatta någon förbestämd parameter utifrån stickprovsdata. Den givna populationen kommer att samplas upprepade gånger, varpå intervallskattningar för den givna parametern bestäms. Då är konfidensintervallet det intervall som kommer att innesluta populationsparametern för den andel av samplingarna som bestäms av konfidensgraden. Exempelvis om konfidensgraden är 95 % kommer konfidensintervallet innesluta populationsparametern 95 % av samplingarna.

Ett ensidigt konfidensintervall kommer att begränsa populationsparametern från ett håll, antingen från ovanifrån eller underifrån. Detta erbjuder alltså antingen en övre eller undre begränsning för populationsparameterns magnitud. Ett tvåsidigt konfidensintervall innesluter populationsparametern både ovanifrån och underifrån.

Definition
Ett konfidensintervall för en populationsparameter  är ett stokastiskt intervall  som täcker  med en given sannolikhet:

Där  är konfidensgraden.

Konfidensintervall för olika fördelningar

Normalfördelning
Antag att , att  är okänt, samt att  är känt. Då ges konfidensintervallet för  med  stickprov av

Binomialfördelning
Låt  samt antag att  är givet. Antag också att  är stor så att man kan använda normalapproximationen.  är approximativt normalfördelad med väntevärdet  och standardavvikelsen . Konfidensintervallet för  som beror på bara en observation ges av

där

Poissonfördelning
För en Poissonfördelning  anges konfidensintervallet för  som beror på bara en observation av

Dess konfidensgrad är approximativt  och approximationen är bättre ju större  är.

Tolkning
En av de mest uppenbara svårigheter med konfidensintervall ligger i hur man tolkar det som konfidensuttalandet säger. Exempelvis, ett 95 % konfidensintervall för en andel innebär inte att sannolikheten för att populationsandelens värde ska ligga innanför det givna konfidensintervallet är lika med 0,95. 95 % konfidens refererar istället till den förväntade andelen av ett sådant intervall som innehåller populationsvärdet, om man fler gånger tog slumpmässiga stickprov av samma storlek från samma population under identiska villkor.

Referenser

Statistik
Biostatistik
Harry Johnston

Sir Henry (Harry) Hamilton Johnston, född 12 juni 1858, död 31 augusti 1927, var en brittisk upptäcktsresande, kolonialadministratör och botaniker.

Biografi 
Johnston deltog i lord Mayos expedition till Angola 1882, ledde 1884 en färd till Kilimanjaro, bedrev som brittisk ämbetsman forskningar i Kamerun och reste sedan till Niassa och Tanganyika, där han liksom inom förutnämnda områden både forskade och organiserade britternas kolonisering. Tack vare honom kom stora landsträckor under brittiskt välde.

Johnston gav bland annat ut The river of Congo (1884), The Kilima-Njaro expedition (1885), British Central Africa (1897), A history of the colonisation of Africa by alien races (1899), The Uganda protectorate (1902), The Nile quest (1903), Liberia (1906), The negro in the new world (1910), History of the British empire in Africa (1910), The story of my life (1923). Han författade även skönlitterära skildringar av Afrika.

Böcker på svenska
 Gay-Dombeys: roman (översättning Hildegard Wieselgren, Bonnier, 1924)
 Pioniärer i Indien (Pioneers in India) (översättning Agda Norin, Wahlström & Widstrand, 1926)

Källor

Noter 

Brittiska författare
Brittiska botaniker
Brittiska upptäcktsresande
Födda 1858
Avlidna 1927
Män
Svensk uppslagsbok
Alumner från King's College London

it:Harry Johnston
Tranekærs län

Tranekær län var ett danskt län mellan 1358 och 1662. Det blev bildat efter att Valdemar Atterdag lyckats erövra området från de Schleswigska hertigarna. Det kom senare att ingå i Tranekærs amt och i Grevskapet Langeland.

Länet omfattade ön Langeland och bestod av två härader: Langelands norra härad och Langelands södra härad. Det styrdes från Tranekærs slott.

Källor
Danskspråkiga Wikipedia: Tranekær Len (2006-05-30)

Danmarks län
Franz von Hipper

Franz Ritter von Hipper, född 13 september 1863 i Weilheim, död 25 maj 1932 i Hamburg-Othmarschen, var en tysk amiral.

Biografi
Franz Hipper sökte sig till den tyska flottan år 1881 som en 18-årig kadett, där han tjänstgjorde ombord de lätta kryssarna  och . Mellan 1884 och 1903 ledde han tyska torpedbåtar tills han tilldelades befälet för den bepansrade kryssaren . I oktober 1913 utnämndes han till befälhavare för Högsjöflottans spaningsstyrkor.

Efter att det första världskriget brutit ut 1914 ledde Hipper sina slagkryssare på flera räder mot brittiska kuststäder, den mest omtalade räden skedde i december 1914 vid Scarborough. Han ledde de tyska slagkryssarna även vid slaget vid Doggers bankar (24 januari 1915) och vid Skagerrakslaget (31 maj - 1 juni 1916). Vid det senare tillfället tillfogade han Royal Navy allvarliga skador genom sänkningen av tre brittiska slagkryssare. Slaget gjorde honom mycket omtalad både i Tyskland och i Storbritannien. Av de fyra amiraler som deltog i Skagerrakslaget (de övriga var Jellicoe, Beatty och Scheer) var Hipper den som lyckades bäst med att utföra sin uppgift. Kort efter striden dubbades han till riddare av kung Ludwig III av Bayern.

I augusti 1918 befordrades Hipper till amiral och efterträdde samtidigt amiral Reinhard Scheer som befälhavare över Högsjöflottan. När Kielmyteriet utbröt den (4 november 1918) försökte han tala sjömännen tillrätta, utan framgång. Under sina sista dagar i aktiv tjänst organiserade han flottans överföring till Scapa Flow.
Han pensionerades den 30 november 1918 och tillbringade återstoden av sitt liv i Othmarschen nära Hamburg. Hans aska återbördades till hans hemstad.

Den tunga kryssaren Admiral Hipper från andra världskriget är döpt efter honom.

Källor

Tyska amiraler
Personer i Tyskland under första världskriget
Tyska militärer under 1800-talet
Tyska militärer under 1900-talet
Födda 1863
Avlidna 1932
Män
Bygholms län

Bygholms län (danska Bygholm Len) var ett danskt län från 1300-talet till början av 1600-talet. Därefter flyttade länsherren till Stjernholm och länet bytte namn till Stjernholms län. Området ligger numera i Vejle amt.

Bygholms slott blev byggt på order av Erik Menved 1313. Den äldsta kända länsherren var riksrådet Jens Andersen Brok (1369). Länet var vanligen ett pantlän.

Källor
Danskspråkiga Wikipedia:Bygholm Len

Danmarks län
Björksjön, Hällefors kommun

Björksjön är en by i Hällefors kommun med cirka 30 invånare. Byn har ett sommarcafé som heter "Björksjöns logcafé". Jaktintresset är utbrett i byn, som också utgör semesterort för många sommargäster.

Orter i Hällefors kommun
John Jellicoe, 1:e earl Jellicoe

John Rushworth Jellicoe, 1:e earl Jellicoe, född 5 december 1859 i Southampton i Hampshire, död 20 november 1935 i Kensington i London, var en brittisk sjöfficer, amiral i Storbritanniens flotta. Han var far till George Jellicoe, 2:e earl Jellicoe.

Biografi
Vid krigsutbrottet 1914 blev Jellicoe högste befälhavare över The Grand Fleet. Jellicoe var även Förste sjölord 1916-1917. Han var Nya Zeelands generalguvernör 1920-1924.

Amiral Jellicoe förde det brittiska befälet i Skagerrakslaget 1916. Han förlorade fler skepp än tyskarna men den brittiska blockaden vidmakthölls.

Jellicoe enrollerade i flottan 1872, vid tolv års ålder, och utmärkte sig tidigt för ovanlig flit och begåvning. Han var en av de överlevande från sir George Tryons flaggskepp Victori, då detta sjönk efter sammanstötning med Camperdown 1893. Efter befordran till kommendör ("captain") 1897, blev Jellicoe på grund av sina kunskaper i artilleri utsedd till ledamot av The Admiralty's artillerikommitté. Efter omväxlande tjänst som fartygschef och i olika befattningar vid amiralitetet förordnades Jellicoe 1905 till direktör för sjöartilleriet ("director of naval ordnance") och befordrades samma år till konteramiral och kommenderades då genast till sjöss, men återvände snart till amiralitetet, nu såsom tredje sjölord. Efter befordran till viceamiral 1910, tjänstgjorde Jellicoe någon tid dels vid Atlantflottan, dels vid Home Fleet. Han återvände till amiralitetet 1912 såsom andre sjölord. Vid Första världskrigets utbrott 1914, blev han högste befälhavare över den vid Scapa flow koncentrerade Grand Fleet och ledde den under det ryktbara Skagerrakslaget 1916. Jellicoe blev utnämnd till amiral 1915 och var förste sjölord från 1916 till 1917. I januari 1918 adlades han som Viscount Jellicoe. Kort efter krigets slut fick han mottaga parlamentets tacksägelser jämte en belöning af £50,000. Han utnämndes 1919 till storamiral och blev 1920 utsedd generalguvernör över Nya Zeeland. Efter hemkomsten från Nya Zeeland 1925 upphöjdes han till earl Jellicoe. 

Jellicoe har utgett ett omfattande verk, The grand fleet (1920), där han på ett fängslande sätt framställt stora flottans verksamhet under den tid han förde befäl. Han utmärkte sig framför allt för sin stora administrativa förmåga samt för sin omsorg och sitt intresse för sina underlydande. Som taktiker anses han mindre framstående.

Källor

Externa länkar 

Brittiska amiraler
Nya Zeelands generalguvernörer
Personer i Storbritannien under första världskriget
Personer från Hampshire
Födda 1859
Avlidna 1935
Män
Ugglan
Kronborgs län

Kronborgs län var ett danskt län fram till 1662. Det omfattade Holbo, Hørsholm och Kronborgs härader.

Källor

Danmarks län
Arecibo-observatoriet

Arecibo-observatoriet var ett radioteleskop sju kilometer sydväst om Arecibo i Puerto Rico. Observatoriet förvaltas och drivs av sedan 2011 av SRI International, USRA och UMET i samarbete med National Science Foundation. Observatoriet och den personal som driver det kallas även för det Nationella Astronomi- och Jonosfärscentret (NAIC). Från dess att observatoriet byggdes på 1960-talet fram till 2011, förvaltades och drevs observatoriet av Cornelluniversitetet.

Observatoriet är med en diameter av 305 meter världens näst största radioteleskop och används huvudsakligen inom radioastronomi, aeronomi, och radarastronomi. Forskare och andra som vill använda teleskopet för forskning lämnar in sina förslag som utvärderas av en vetenskapligt oberoende styrelse.

Arecibo-observatoriet har varit med i flera film- och TV-produktioner, bland annat i filmerna Goldeneye och Kontakt, och blev 1999 mer allmänt känt när det började samla in data för SETI@home-projektet. 2008 blev observatoriet listat i både USA:s officiella lista över kulturellt viktiga platser och National Park Service. 2001 blev observatoriet även utmärkt som en milstolpe för IEEE.

Under sommaren 2020 skadades teleskopet då en kabel gick av. Den fallande kabeln landade på huvudreflektorn och skapade en stor reva i denna. På grund av detta var teleskopet tvunget att tas ur drift. I november 2020 brast ytterligare en kabel så man beslutade att genomföra en kontrollerad rivning av anläggningen av säkerhetsskäl. Den 1 december klockan 7.55 lokal tid (AST) rasade teleskopet helt innan rivningen kunde påbörjas. Inga människor skadades.

Angel Ramos besökscenter 
1997 invigdes Angel Ramos Foundation Visitor Center, ett besökscenter som bland annat tillhandahåller interaktiva utställningar om radioteleskopet, astronomi och atmosfärsvetenskap. Centret är uppkallat efter Angel Ramos Foundation, en stiftelse som hedrar Angel Ramos, ägare av nyhetstidningen El Mundo och grundare av Telemundo. Uppförandet av besökscentret har till hälften finansierats av stiftelsen och till hälften av privata donationer samt av Cornell Universitetet. Besökscentret är normalt öppet onsdag-söndag, men håller även öppet många helgdagar och skollov. Att besöka centret kostar ca 70 kr för vuxna och 40 kr för pensionärer och barn under 10 år.

Besökscentret erbjuder tillsammans med Caribbean Astronomical Society ett flertal "astronomiska nätter" under året för samtal om exoplaneter, astronomiska fenomen och andra upptäckter såsom kometen ISON. Huvudsyftet med samtalen har varit att öka allmänhetens intresse för astronomi, forskning vid observatoriet och rymdsträvanden.

Allmän information  
Radioteleskopets huvudskål ger en mycket stor insamlingskapacitet för elektromagnetiska vågor. Skålen är byggd i en fördjupning skapad av ett slukhål, och består av 38 778 perforerade aluminiumpaneler (var och en ca 1x2 meter) som stöds av ett nät av stålkablar. Diametern är 305 meter vilket gör den till världens näst största böjda fokuserade skål på jorden, efter FAST i Kina, som invigdes 2016.

Se även 
 Atacama Large Millimeter Array
 FAST

Källhänvisningar 

Radioteleskop
Observatorier i Puerto Rico
Källa (fonetik)

Källa, röstenkälla syftar vanligtvis till den tonande typ av ljudkälla (fonation) vi använder vid tal som skapas av stämläpparna (glottis) i struphuvudet (larynx). För att definiera ljuden vi använder i språk kan man beskriva talapparaten som ett system av en källa (till exempel röstkällan eller brus) och ett filter (ansatsröret) som tillsammans genererar olika akustiska resultat (källa-filter-modellen). Hos till exempel personer som varit tvungna att operera bort larynx ersätter man den naturliga röstkällan med en röstgenerator eller röstventil.

Rösten
Ålborgshus län

Ålborgshus län var fram till 1662 ett danskt län. Det omfattade Horns, Kærs, Hvetbo, Östra hans, Slets, Hornum, Fleskum, Års, Hellums och Hindsteds härader, liksom Hannæs och Læasø birk.

Källor

Danmarks län
Dotter Sion, fröjda dig

Dotter Sion, fröjda dig är en psalmmelodi ur  Georg Friedrich Händels oratorium Judas Maccabaeus från 1745 (HWV 63). Psalmen har två 6-radiga verser. Texten är i meterklass 7 och sjungs som advents- och julsång.

Sångens tyska text  Tochter Zion, freue dich är författad ca 1820 av en evangelisk teolog Friedrich Heinrich Ranke (1798-1876) i Erlangen. Han skrev sångtexten på grund av Bibelns texter (Sakarja 9:9, Matt. 21: 1-9, Jesaja 9; 5) så, att den passade in i Händels melodi. Texten publicerades 1826 i samlingen "Christliche, liebliche Lieder"  i Hamburg. Sången var avsedd i samlingen som för palmsöndagen.

Musiken av Händel används även till psalmen Ge Jesus äran, frälsta mänsklighet.

Publikation
 Sionstoner 1889 som nr 19 under andra rubriken "Frälsningens förverkligande genom Kristus".
 Hemlandssånger 1891 som nr 22 under rubriken "Högtiderna".
 Finlandssvenska psalmboken 1986 som nr 7 under rubriken "Adventssånger".
Julens önskesångbok, 1997, under rubriken "Advent".

Referenser

Externa länkar 

Adventspsalmer
Julpsalmer
Tyska psalmer