kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johanne Fosie

Johanne Marie Fosie, född 1726 i Köpenhamn, död 1764, var en dansk konstnär. Hon räknas som den första kvinnliga yrkesmålaren i Danmark. 

Johanne Fosie var dotter till Jacob Fosie. 

Liksom sina syskon Michael Fosie och Elisabeth Fosie undervisades hon av fadern i teckning. Från 1741 medverkade hon som faderns assistent i hans arbete som illustratör. Hon började vid denna tid utföra gouacher och akvareller. År 1757 skänktes en av hennes stilleben av frukter till kungen. Fadern höll konstnärlig salong i hemmet, där Fosie lärde känna den danska konstnärsvärlden, och hon själv blev en känd person inom konstnärsvärlden i Köpenhamn. Hon tycks ha haft ett konstnärligt utbyte särskilt med sin kollega Johan Hörner. 

Hon gifte sig 1758 med prästen Jens Eriksen Westengaard. Hon tycks ha varit aktiv även som gift, vilket visas av en bevarad skissbok från den tiden, men det är för sin verksamhet som ogift hon är känd. 

Flera verk är bevarande i Kobberstiksamlingen, på Rosenborgs slott, Designmuseum Danmark och privat.

Källor 
 Johanna Fosie i Dansk Kvindebiografisk Leksikon

Noter

Externa länkar 

 

Blomstermålare
Danska målare under 1700-talet
Konstnärer från Köpenhamn
Födda 1726
Avlidna 1764
Kvinnor
Munkarps kyrka

Munkarps kyrka är en kyrkobyggnad i Munkarp, cirka sju kilometer väster om Höör. Kyrkan tillhör Höörs församling (fram till 2006 Munkarps församling) i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
En stenkyrka i romansk stil uppfördes någon gång mellan åren 1150 och 1175 och stod på en kulle väster om nuvarande kyrka. Under 1800-talet var kyrkan så förfallen att den revs 1883. Munkarps nya kyrka invigdes år 1884. Gamla kyrkans murar frilades år 1922 och restaurerades år 1946. År 1969 restaurerades nuvarande kyrka under ledning av arkitekt Torsten Leon-Nilson då en sakristia inreddes och bänkinredningen förnyades.

Inventarier
 Dopfunten i sandsten tillverkades på 1100-talet och kommer från gamla kyrkan. Funten är fyrsidig och rikt profilerad. Tillhörande dopfat är tillverkat 1947 av T Jerkman.
 Predikstolen är från gamla kyrkan och tillverkades omkring 1615 av Jakob Kremberg.
 Ljuskronorna i mässing är från 1890-talet.
 I tornet hänger två kyrkklockor där lillklockan är från 1780-talet och storklockan från 1846.

Orgel
1891 byggde Salomon Molander & Co, Göteborg en orgel med 8 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes och invigdes 1964 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en mekanisk orgel.

Bildgalleri

Källor
 Svenska kyrkan informerar
 Eslöv - Höör Släkt och folklivsforskare
 Demografisk Databas Södra Sverige
 Åsbo Släkt- och Folklivsforskare

Externa länkar
 Höörs församling

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Höörs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1884
Byggnader ritade av Johan Erik Söderlund
1884 i Sverige
Magdalene Bärens

Magdalene Margrethe Bärens, född 30 september 1737 i Köpenhamn, död 6 juni 1808, var en dansk konstnär (målare). Hon blev 1780 den första kvinnliga medlemmen i den danska konstakademin. Hon var känd för sina stilleben, särskilt av blomstermotiv. 

Hon var dotter till kunglige stallmästaren Johann Hermann Schäffer, och gifte sig 1761 med ämbetshavaren Johann Georg Bärens. Hon var aktiv som tecknare under sin uppväxt. Efter giftermålet tog hon en paus från måleriet för att ägna sig åt familjen. Vid 40 års ålder återupptog hon måleriet på uppmuntran av Vigilius Erichsen. År 1779 visades hennes verk för kunstakademiet och året därpå valdes hon, som första kvinna, in som medlem. 

Bärens specialiserade sig som målare av stilleben med blomstermotiv. Hon arbetade med mörka jordfärger och återgav sina motiv botanisk korrekt. För att kunna måla blommor som blommade på olika tider av året skaffade hon ett herbarium.

Hon utnämndes till kunglig hovleverantör av blomstertavlor av änkedrottning Juliana Maria och räknade Katarina den stora bland sina kunder. 1788–1790 besökte hon Storbritannien och gjorde där succé, även om importlagen hindrade henne från att tjäna pengar på succén. Bärens fick kunglig pension 1802.

Referenser

Noter

Källor
 http://www.kvinfo.dk/side/597/bio/258/origin/170/  

Födda 1737
Avlidna 1808
Danska målare under 1700-talet
Kvinnor
Danska målare under 1800-talet
Konstnärer från Köpenhamn
Butikschefen

Butikschefen () är en amerikansk kortfilm från 1916 i regi av Charlie Chaplin, med Charlie Chaplin, Edna Purviance, Eric Campbell och Lloyd Bacon i rollerna. Filmen var Charlie Chaplins första film för Mutual Film Corporation.

Rollista

Källor

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1916
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska kortfilmer
Kortfilmer 1916
Amerikanska stumfilmer
Filmer i regi av Charlie Chaplin
Buxton

Buxton är en stad i den nordvästra delen av grevskapet Derbyshire i England. Staden ligger i distriktet High Peak, cirka 33 kilometer sydost om Manchester och cirka 32 kilometer sydväst om Sheffield. Tätorten (built-up area) hade 22 115 invånare vid folkräkningen år 2011.

Det är en kurort och den varma källan i staden utnyttjades redan av romarna, som kallade platsen Aquae Arnemetiae. I modern tid utvecklades Buxton som brunnsort främst under 1700- och 1800-talen.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Derbyshire
Kurorter i Storbritannien
Unparished areas i Derbyshire
Tidigare civil parishes i Derbyshire
David Kennedy (gitarrist)

David James Kennedy, född 8 juli 1976, är en amerikansk gitarrist och låtskrivare.

Han är medlem i alternative rock-bandet Angels & Airwaves och spelar på bandets alla album utom The Dream Walker från 2014. Han var även med i bandet Box Car Racer, ett sidoprojekt till blink-182, som David Kennedy bildade med blink-182-medlemmarna Tom DeLonge och Travis Barker. Andra band han spelat är Hazen Street från New York, Over My Dead Body från San Diego och Overflow Crowds Band.

David Kennedy tog en paus från musiken 2014 för att koncentrera sig på James Coffee Co, en kafé i San Diego som han är delägare i. 18 april 2018 kungjorde Tom DeLonge på Instagram att Kennedy och basisten Matt Wachter hade återvänt till Angels & Airwaves.

Diskografi
Med Angels & Airwaves
We Don't Need to Whisper (2006)
I-Empire (2007)
Love (2010)
Love: Part Two (2011)

Med Box Car Racer
Box Car Racer (2002)

Med Hazen Street
Hazen Street (2004)

Solo
No Runners (2012)

Referenser

Externa länkar

The Urban Wire: "AVA: Rockin’ the house down"

 

Födda 1976
Amerikanska rockgitarrister
Män
Levande personer
Charlotta Strandberg

Albertina Josefina Charlotta (Charlotte) Strandberg, född Linderoth, den 25 juli 1830 i Stockholm, död den 11 juli 1913, var en svensk operasångerska och skådespelare. Hon räknades till de mest betydande vid den svenska operan vid 1800-talets mitt.

Biografi
Strandberg blev elev vid Dramatens balettskola 1844 och anställd som skådespelare och sångare 1851, då hon gifte sig med operasångaren Olof Strandberg. Hon blev mor till bland andra Anna Maria Strandberg och Olle Strandberg.

Strandberg beskrivs som djärv, livlig och med gott humör och användes i både små och stora roller. Rösten var välljudande men inte stark och hon försökte kombinera sången med agerandet så väl som möjligt. Hon spelade tonårspojkar (byxroller) och gummor i komedier och ansågs som en av de skickligaste inom subrettfacket.  Bäst ansågs hon inom komedin i skälmska och pikanta roller, men inte inom tragedin. 

Mest berömd blev hon i titelrollen som Den sköna Helena på Dramaten 1865, som emellertid ansågs vara mera av en publikmässig än konstnärlig framgång. I pojkroller fick hon beröm som Carlo Broschi i Hälften var och Jemmy i Wilhelm Tell och i flickroller som Zerlina i Don Juan och Fatima i Oberon samt som gumman Marta i Faust och amman i Romeo och Julia. Hon spelade både Susanna, Cherubin och Marcellina i Figaros bröllop. Hon pensionerades 1889.

Charlotta Strandberg är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Galleri

Teater

Roller

Se även
Släkten Strandberg

Referenser

Noter

Källor 

 
 
 Svanberg, Johannes: Kungl. teatrarne under ett halft sekel 1860-1910: personalhistoriska anteckningar (vol. 1)

Externa länkar 

Svenska operasångare under 1800-talet
Svenska scenskådespelare
Sångare från Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1830
Avlidna 1913
Kvinnor
XIT

XIT är en åländsk gratistidning som har en månatlig upplaga på 20 000-30 000 exemplar och utkommer 12 gånger per år. Tidningen inriktar sig främst på nöjesnyheter och delas ut till alla åländska hushåll samt på många av de färjor som angör Åland.

Chefredaktör är Zandra Lundberg.

Källor

Externa länkar
XIT:s hemsida

Finländska tidningar
Sonic hedgehog

Sonic hedgehog eller sonic hedgehog-homolog, ibland förkortat SHH, är ett protein som finns hos däggdjur och har viktiga funktioner för organutvecklingen, såsom hjärnans utveckling eller framväxten av ben och armar. Namnet kommer från början från bananflugan, där genen och proteinet kallades hedgehog. 

Sonic hedgehog, liksom besläktade proteiner hos andra djurarter, ingår i ett system för signalering mellan celler. Den verkar som en morfogen, och är även det mest välutforskade i ryggradsdjur genom diffusion från cell till cell bildas en koncentrationsgradient av molekylen, och ämnet har olika verkan på embryots celler beroende på koncentration. Proteinet sonic hedgehog har dock funktioner även hos vuxna; den kontrollerar celldelning i stamceller hos vuxna, och har visat sig påverka utvecklingen av vissa sorters cancer.

Genen hedgehog upptäcktes i Eric Wieschaus' och Christiane Nüsslein-Volhards klassiska screeningundersökningar utförda i Heidelberg, som publicerades 1978. Dessa undersökningar, som gav dem 1995 års nobelpris i medicin eller fysiologi, identifierade gener som kontrollerar hur de olika segment hos bananflugan Drosophila menalogaster utvecklas under det embryonala stadiet. Om genen muterades till en icke funktionell variant, blev embryot täckt med piggar liknande en igelkott (på engelska hedgehog, därav namnet).

Försök att hitta en homolog till hedgehog hos däggdjur avslöjade tre stycken. De två som hittades först, desert hedgehog och Indian hedgehog, namngavs efter olika igelkottsarter, medan Sonic hedgehog namngavs efter TV-spelsfiguren Sonic the Hedgehog.

Källor 
 En version av motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia

Proteiner
Signalmolekyler
Hedgehog

Hedgehog kan syfta på:

 Sonic hedgehog – ett protein som finns hos däggdjur och har viktiga funktioner för organutvecklingen
 Sonic the Hedgehog (figur) – en TV-spelsfigur
 Sonic the Hedgehog (spelserie) – en serie TV-spel från SEGA
 Hedgehog (vapen) – en brittisk granatkastare för ubåtsjakt
Silver Ring Thing

Silver Ring Thing är ett USA-baserat kyskhetsprogram som uppmuntrar unga vuxna att förbli i celibat tills de gifter sig.

Den grundar sig på konservativ kristen teologi, och finansierades tidigare av den amerikanska staten. Rörelsen, SRT, använder sig av rockkonsertliknande möten för att försöka tilltala   2000-talets tonåringar. De innehåller dansmusik, klubbliknade ljud- och ljussättning, musikvideor, sketcher och ljud med trosbaserade avhållsamhetsbudskap. Under mötena ingår deltagarna ett kyskhetslöfte tills de gifter sig genom att köpa ringar som de vanligtvis bär på vänsterhandens ringfinger. Ringarna är graverade med verser ur Bibeln, från Första Thessalonikerbrevet 4:3-4 Detta är Guds vilja: att ni skall bli heliga. Ni skall avhålla er från all otukt. Var och en skall lära sig att hålla sin kropp i helgd och ära. 

Silver Ring Thing grundades 1995 av Denny Pattyn, en evangelikalkristen ungdomspastor från Yuma, Arizona, för att bekämpa ökningen av könssjukdomar och tonårsgraviditeter, samt för att skydda ungdomarna från vad grundarna såg som den amerikanska kulturens ohälsosamma besatthet av sex, vilket enligt Pattyn, var en bieffekt av "1960-talets sexuella revolutions promiskuitet". 

Enligt en undersökning av forskare på Oxfords universitet, där man undersökt enkäter från 15 000 amerikanska ungdomar, att kyskhetslöftet inte har någon märkbar effekt på varken tonårsgraviditeter, sexdebut eller spridningen av könssjukdomar. En annan undersökning visade till och med att SRT-anhängarna i högre grad fick könssjukdomar och oftare blev gravida i tonåren.

Källor

Noter

Externa länkar
 Officiell webbplats

Ungdomsorganisationer i USA
Organisationer i USA
Organisationer bildade 1995
Guldåldern (film)

Guldåldern () är en fransk surrealistisk film från 1930, regisserad av Luis Buñuel och skriven av Buñuel och Salvador Dalí.

Handling 
Filmen består av en serie sammanlänkade karaktärsskildringar, varav den mest centrala består av en man och en kvinna som är djupt förälskade. Deras försök att leva ut sin passion störs ideligen, av deras familjer och av kyrkan, och av borgarklassens syn på kärlek i synnerhet. I en noterbar scen suger kvinnan på tån till en religiös staty.

I slutscenen berättar bildtexten om en orgie av 120 dagar av depraverade gärningar (antagligen en referens till Marquis de Sades De 120 dagarna i Sodom) och berättar vidare att överlevarna från orgien är redo att komma ut. Dörren till ett slott öppnas, och ut kommer Duc de Blangis, som med sitt skägg och långa hår påminner om Jesus. En ung kvinna rusar ut ur slottet, Duc de Blangis omfamnar henne och för henne tillbaka in. Ett skrik hörs. Den sista scenen visar en sliten kvinna som kommer ut till munter musik. Pauline Kael beskrev Guldåldern som "Surrealistisk, drömlik, och välplanerat, pornografiskt hädisk."

Medverkande 
 Gaston Modot – mannen
 Lya Lys – kvinnan
 Caridad de Laberdesque – städerska och liten flicka 
 Max Ernst – ledaren i rövarbandet
 Josep Llorens Artigas – guvernör
 Lionel Salem – duc de Blangis
 Germaine Noizet – markis
 Duchange – dirigent

Produktion 
Filmens budget låg på en miljon francs. Pengarna kom från franske adelsmannen vicomte Charles de Noailles (1891–1981), som varje år från och med 1928 skänkt en summa till ett filmprojekt, som en födelsedagspresent till sin hustru vicomtesse Marie-Laure de Noailles (1902–1970).

Mottagande 
Premiären ägde rum på Studio 28 i Paris den 29 november 1930, efter att med nöd och näppe kommit igenom censuren. För att få igenom den, var Buñuel tvungen att lansera filmen som en galen mans dröm. Efter premiären möttes filmen av en storm av protester.

Den 3 december 1930 kastade medlemmar ur fascistorganisationen Ligue des Patriotes bläck på bioduken, angrep personer i publiken och förstörde verk av Dalí, Joan Miró, Man Ray, Yves Tanguy och andra surrealistiska konstnärer. Den 10 december såg Paris polischef, Jean Chiappe, ingen annan utväg på att få slut på våldsamheterna än att förbjuda all visning av filmen. I USA hade filmen officiell premiär nästan 50 år senare, i november 1979. I Sverige hade den premiär den 31 mars 1980.

Externa länkar 

 
 Guldåldern på Rotten Tomatoes 

Filmer 1930
Franska dramafilmer
Franska fantasyfilmer
Franska komedifilmer
Surrealism
Filmer i regi av Luis Buñuel
Franskspråkiga filmer
Peter Eriksson (medicinsk forskare)

Peter Eriksson, född 5 juni 1959, död i sömnen 2 augusti 2007 i Grekland, var en svensk hjärnforskare och professor vid Sahlgrenska akademin.

Peter Eriksson var en ledande forskare inom stamcellsbiologin, med flera uppmärksammade vetenskapliga publikationer. Peter Erikssons forskning fokuserade på nybildning av nervceller i den vuxna hjärnan, neurogenes, vilket anses vara betydelsefullt för att på sikt kunna bota nervsystemets sjukdomar såsom Alzheimers sjukdom. Som första forskare i världen kunde han 1998 visa att människan fortlöpande bildar nya nervceller i hjärnan (specifikt i hippocampus) även vid vuxen ålder.

Externa länkar 
 Neurogenesis in the adult human hippocampus.

Referenser 

Svenska professorer i cellforskning
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Födda 1959
Avlidna 2007
Män
Orphaned Land

Orphaned Land är ett israeliskt progressive metal-band. Deras musik kan beskrivas som en blandning av metal och orientalisk folkmusik. Bandet använder sig ofta av traditionella judiska och arabiska instrument som oud och saz i kombination med konventionella instrument. I januari 2018 släpps den senaste skivan, konceptalbumet Unsung Prophets & Dead Messiahs.

Historia 
Orphaned Land grundades1991 och den första skivan, Sahara gavs ut 1994. 1996 följdes den av El Norra Alila. Efter ett uppehåll på åtta år släpptes Mabool: The Story of the Three Sons of Seven, en konceptskiva som handlar om hur de tre stora abrahamitiska religionerna (islam, judendom och kristendom) i form av tre söner försöker varna mänskligheten för en kommande syndaflod. Orphaned Lands texter har ofta ett budskap om fred och vänskap mellan judar och araber. I januari 2018 släpps konceptalbumet Unsung Prophets & Dead Messiahs på Century Media.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
 Uri Zelcha – basgitarr, akustisk basgitarr, fretless basgitarr (1992– )
 Kobi Farhi – sång, growl, bakgrundssång (1992– )
 Matan Shmuely	– trummor, slagverk (2011– )
 Chen Balbus	– sologitarr, rytmgitarr, bouzouki, piano, saz, oud, xylofon, bakgrundssång (2012– )
 Idan Amsalem – gitarr, bouzouki (2014– )

Tidigare medlemmar
 Sami Bachar	– trummor, slagverk (1992–2000)
 Matti Svatitzki - sologitarr, rytmgitarr, akustisk gitarr (1992–2012)
 Yossi Sa'aron (Sassi)  – gitarr, oud, saz, chumbush, bouzouki, piano, bakgrundssång (1992–2014)
 Itzik Levy – keyboard, piano, sampling (1992–2000)
 Eran Asias	 – trummor, slagverk (2000–2004)
 Eden Rabin – keyboard, bakgrundssång (2001–2005)
 Avi Diamond – trummor (2004–2007)

Turnerande medlemmar
Miri Milman	 – sång (2004)
Shlomit Levi – sång (2004–2012)
Tal Behar – gitarr (2005)
Matan Shmuely – trummor (2007–2011)
Chen Balbus – gitarr, bouzouki (2008–2012)
Idan Amsalem – gitarr, bouzouki (2013–2014)
Mariangela Demurtas	 – sång (2013)

Diskografi
Demo
1993 – The Beloved's Cry

Studioalbum

Livealbum

EP

Singlar
2010 – "Estarabim"
2013 – "All Is One" / "Brother"
2018 – "Like Orpheus"
2018 – "We Do Not Resist"

Video
2011 – The Road to OR-Shalem
2018 – "Like Orpheus"

Samlingsalbum
2017 – Orphaned Land & Friends 25th Anniversary

Annat
2005 – Sentenced / Orphaned Land (delad EP)
2016 – Kna'an (studioalbum, samarbete mellan Orphaned Land och Amaseffer)

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Israeliska metalgrupper
Progressive metal-grupper
Folk metal-grupper
Musikgrupper bildade 1991
Antoni Lange

Antoni Lange, född 1863, död 17 mars 1929, var en polsk poet, författare, dramatiker, filosof, översättare, med stor sakkunskap om ockultism, ande och buddhism. Lange är den polska dekadenspoesins främste representant.

Referenser

Externa länkar 

Polska poeter
Polskspråkiga poeter
Polska dramatiker
Polskspråkiga dramatiker
Polska översättare
Polskspråkiga översättare
Polska filosofer
Polska författare under 1800-talet
Polska författare under 1900-talet
Personer från Warszawa
Födda 1863
Avlidna 1929
Män
Pokémon Crystal

Pokémon Crystal är ett konsolspel i Pokémonserien. Det är utgivet till konsolen Game Boy Color. Pokémon Crystal är uppföljare till Pokémon Gold och Silver; spelen är väldigt lika. Vissa ändringar har dock gjorts, till exempel har möjligheten att välja kön i början lagts till.

Skillnader mellan Gold/Silver och Crystal 
Till skillnad från Pokémon Gold och Silver är det lättare att fånga den legendariska Pokémon Suicune. I Gold och Silver springer den runt i regionen Johto (tillsammans med de andra legendariska Entei och Raikou), men i Crystal är den möjlig att fånga i Tin Tower på level 40. Suicune är av vatten-typ. En annan skillnad är Battle Tower i Olivine City där spelaren kan träna mot andra tränare, dock utan att vinna pengar eller så kallade experience points. Pokémon kan i Crystal röra på sig; när en Pokémon går in i strid så visas alltså en animaton. Den här funktionen återvänder senare i Pokémon Emerald, Pokémon Diamond och Pokémon Pearl.

Datorspel 2000
Crystal
Game Boy Color-spel
Virtual Console-spel till Nintendo 3DS
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Lex Luger

Lawrence "Larry" Wendell Pfohl, mer känd under artistnamnet Lex Luger (även The Narcisist), född den 2 juni 1958, är en före detta amerikansk fribrottare och tidigare kroppsbyggare. Luger brottades i World Wrestling Entertainment (då Federation) och i World Championship Wrestling och var ansedd som ett av toppnamnen i branschen.

Professionell karriär

NWA   
1987 ingick Luger i teamet Four Horsemen i wrestlingligan NWA. Så småningom gick han över till att brottas solo och vann NWA USA-titeln 3 gånger och vann tag team-titeln tillsammans med Barry Windha.

WCW (första omgången)  
1990 gick Luger över till WCW där han vann USA-titeln mot Stan Hansen.

WWF 
1993 gjorde Luger debut i WWF under namnet The Narcisist på galan Royal Rumble med Bobby "The Brain" Heenan som manager. På Wrestlemania 9 vann Luger över Mr. Perfect. Den 4 juli på USA:s nationaldag gjorde Luger en body slam på den dåvarande WWF-titelhållaren Yokozuna som vägde över 250 kg. På Summerslam samma år vann Luger över honom men fick inte titeln eftersom han vann på uträkning utanför ringen.

WCW (andra omgången) 
1995 återvände Luger till WCW där han direkt blev ett av de största namnen. Han vann WCW team-titeln 2 gånger, en gång med Sting och en gång med The Giant. Han blev WCW-mästare en gång till då han besegrade legenden Hulk Hogan. Senare gick han med i det stora teamet Wolfpack och vann USA-titeln av Bret Hart.

TNA  
2003 gick Luger till TNA för att hjälpa sin gamla kompis Sting men genomförde endast några matcher.

Kontroverser  
Luger har blivit dömd för några småbrott, främst drogrelaterade, men är känd för att ha misshandlat sin dåvarande flickvän Elizabeth Hulette som även hon var känd inom wrestlingen. Elizabeth dog kort därefter av en misstänkt överdos, även Luger befanns vara påverkad och dömdes till ett kortare fängelsestraff.

Referenser 

Amerikanska fribrottare
Pseudonymer
Födda 1958
Personer från Buffalo, New York
Män
Levande personer
Hellraiser 8: Hellworld

Hellraiser 8: Hellworld är en amerikansk skräckfilm från 2005, i regi av Rick Bota. Manuset är baserat på novellen "Dark Can't Breathe" av Joel Soisson.

Handling
Chelsea, Allison, Derrick och Mike är alla beroende av dataspelet Hellworld. I filmens början närvarar de vid sin vän och medspelare Adams begravning, efter att denne tros ha tagit livet av sig. Två år senare närvarar gruppen vid en fest på Hellworld-tema, där märkliga och obehagliga händelser börjar äga rum. De får var sin mobiltelefon, och får möjlighet att utforska den herrgård där festen utspelar sig. Snart uppenbarar sig dock de från de många tidigare Hellraiser-filmerna välkända cenobiterna, och börjar ta livet av festdeltagarna.

Källor

Skräckfilmer
Hellraiser
Filmer 2005
Waikatofloden

Waikatofloden är Nya Zeelands längsta flod, den är 425 km lång och rinner från Ruapehus östra sida och går ihop med Tongarirofloden innan den rinner ut i landets största sjö Tauposjön. Älven fortsätter åt norr och nordväst och når Tasmanhavet vid Port Waikato. Namnet Waikato kommer från Maori och betyder rinnande vatten.

Den största bifloden är Waipa som flyter ihop i Ngaruawahia.

Ekologi
Waikatofloden och sjöarna däromkring innehåller åtminstone 21 naturliga och 10 inplanterade fiskarter .

Miljö
Hela floden administreras av Enviromental Waikato i Hamilton. Floden har för närvarande flera stora miljöproblem.

Flodens stora avrinningsområde består av mycket bördig jordbruksmark som förorenar grundvattnet och floden., spridning av gödsel anses vara huvudorsaken till denna förorening.

Avverkningen av den naturliga vegetationen för att få mer jordbruksmark har gjort att lös jord eroderat ut i floden.

Ett annat stort problem är arsenik. På vissa platser finns det 0,035 gram per kubikmeter , vilket vida överstiger Världshälsoorganisationens gränsvärde på 0,01 gram per kubikmeter.

Källor

Vattendrag i Nya Zeeland
Waikatoflodens avrinningsområde
Dosquebradas

Dosquebradas är en kommun och stad i västra Colombia och är den näst största staden i departementet Risaralda. Staden ingår i Pereiras storstadsområde och hade 176 146 invånare år 2008, med totalt 185 209 invånare i hela kommunen på en yta av 71 km².

Källor

Orter i Risaralda