kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Public Image Ltd

Public Image Ltd, förkortat PiL, är ett postpunkband från England. John Lydon (även känd som Johnny Rotten) startade bandet sedan han lämnade Sex Pistols, tillsammans med bland annat Keith Levene, som har spelat med tidiga The Clash och Sid Vicious. Bandet har haft en rad medlemmar med Lydon som den enda fasta medlemmen. Bandet splittrades 1993.

Bandet återförenades 2009 och besökte den svenska festivalen Putte i parken 2010.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
John Lydon – sång (1978–1992, 2009–)
Bruce Smith – trummor, bakgrundssång (1986–1990, 2009–)
Lu Edmonds – gitarr, saz, banjo, keyboard, bakgrundssång (1986–1988, 2009–)
Scott Firth – basgitarr, keyboard, bakgrundssång (2009–)

Tidigare medlemmar
Keith Levene – gitarr, keyboard (1978–1983)
Jah Wobble – basgitarr (1978–1980)
Jim Walker – trummor (1978)
Vivian Jackson – trummor (1979)
David Humphrey – trummor (februari 1979)
Richard Dudanski – trummor (april–september 1979)
Karl Burns – trummor (september 1979)
Martin Atkins – trummor (1979–1980, 1982–1985)
Steve New – gitarr (1980; död 2010)
Ken Lockie – keyboard (1982)
Pete Jones – basgitarr (1982–1983)
John McGeoch – gitarr (1986–1992; död 2004)
Allan Dias – basgitarr (1986–1992)

Diskografi

Studioalbum

Livealbum

Samlingsalbum

Singlar  
(Singlar som placerat sig inom topp 100 på UK Singles Chart)
"Public Image" (1978) (#9)
"Death Disco" (1979) (#20)
"Memories" (1979) (#60)
"Flowers of Romance" (1981) (#24)
"This Is Not a Love Song" (1983) (#5)
"Bad Life" (1984) (#71)
"Rise" (1986) (#11)
"Home" (1986) (#75)
"Seattle" (1987) (#47)
"The Body" (1987) (#100)
"Disappointed" (1989) (#38)
"Warrior" (1989) (#89)
"Don't Ask Me" (1990) (#22)
"Cruel" (1992) (#49)

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Public Image Ltd på Allmusic.com
 Diskografi på Discogs

Brittiska musikgrupper
Rush Limbaugh

Rush Hudson Limbaugh III, född 12 januari 1951 i Cape Girardeau i Missouri, död 17 februari 2021 i Palm Beach i Florida, var en amerikansk journalist och programledare i radio. Han var konservativ och diskuterade politik och aktuella händelser i sitt radioprogram The Rush Limbaugh Show som sändes i ett flertal kanaler på EIB-nätverket. Han spelade även sig själv i en gästroll i Family Guy. Den 4 februari 2020 tilldelades han  hedersmedaljen Presidential Medal of Freedom av Donald Trump. 

Limbaugh avled den 17 februari 2021 i lungcancer, 70 år gammal.

Politiska åsikter 
Limbaugh var kritisk till feminism och har bland annat sagt att feminismen tillkommit för att oattraktiva kvinnor lättare ska få tillträde till mainstream-samhället. Limbaugh har flera gånger gjort uttalanden mot USA:s afro-amerikanska befolkning som uppfattats som rasistiska. Limbaugh skall bland annat ha sagt "Martin Luther Kings mördare borde få hedersmedalj" och "slaveriet gjorde gatorna säkrare".

Se även 
 Feminazi

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska radioprogramledare
Politiska opinionsbildare
Kritik mot feminism
Konservatism i USA
Personer från Cape Girardeau
Födda 1951
Avlidna 2021
Män
Amerikanska journalister under 1900-talet
Amerikanska journalister under 2000-talet
Mottagare av Frihetsmedaljen
Amerikanska antikommunister
Botkier

Botkier är ett amerikanskt företag som tillverkar handväskor och skor. Det grundades 2003 av modefotografen Monica Botkier, som saknade en väska som passade hennes behov. Kollektionerna finns på varuhus som Barneys, Bergdorf Goodman, Bloomingdales, Harvey Nichols, Neiman Marcus, Nordstrom och Saks.

Externa länkar 
 Botkier Handbags 

Amerikanska tillverkningsföretag
Amerikanska varumärken
Företag bildade 2003
111 Ate

111 Ate eller 1935 AA är en asteroid upptäckt 14 augusti 1870 av Christian Heinrich Friedrich Peters i Clinton, New York. Asteroiden har fått sitt namn efter Ate inom grekisk mytologi.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av CHF Peters
Astronomiska upptäckter 1870
Rick Nash

Rick Nash, född 16 juni 1984 i Brampton, Ontario, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare som sist spelade för Boston Bruins i NHL. 

Han spelade tidigare för New York Rangers och Columbus Blue Jackets.

Nash valdes av Columbus Blue Jackets som förste spelare totalt i NHL-draften 2002, före spelare som Jay Bouwmeester och Kari Lehtonen. Innan NHL-draften så spelade han för London Knights i OHL där han under sina två säsonger noterades för 138 poäng på 112 matcher.

NHL

Columbus Blue Jackets 
Nash visade att han var en produktiv poänggörare under sina år i NHL. Han passerade 40-målsgränsen vid tre tillfällen, säsongen 2003–04 då han gjorde 41 mål och 57 poäng, 2008–09 då han gjorde 40 mål och 79 poäng, vilket även var hans främsta säsong rent poängmässigt och säsongen 2014-2015 då han gjorde 42 mål och 69 poäng. Han spelade i NHL All-Star Game vid totalt sex tillfällen: 2004, 2007, 2008 2009, 2011 och 2015.  Nash blev tilldelad utmärkelsen Maurice "Rocket" Richard Trophy, tillsammans med Ilja Kovaltjuk och Jarome Iginla, 2004 efter ha gjort flest mål i ligan.

New York Rangers 
23 juli 2012 bytte Columbus Blue Jackets bort Nash till New York Rangers mot Artem Anisimov, Brandon Dubinsky och Tim Erixon.

Boston Bruins 
Den 25 februari 2018 blev han tradad till Boston Bruins i utbyte mot ett draftval i första rundan 2018, ett draftval i sjunde rundan 2019, Matt Beleskey, Ryan Spooner och Ryan Lindgren.

Landslaget 
Under VM 2007 blev Nash utsedd till turneringens bästa spelare efter att bland annat ha gjort två mål i finalen mot Finland. Nash var även med i Kanadas OS-lag i Turin 2006 och i Vancouver 2010.

Meriter 
OHL
 OHL All-Rookie Team – 2001
 Emms Family Award (årets rookie) – 2001
CHL
 CHL All-Rookie Team – 2001
NHL
 NHL All-Rookie Team – 2003
 Maurice "Rocket" Richard Trophy, delad med Ilja Kovaltjuk och Jarome Iginla – 2004
 NHL All-Star Game – 2004, 2007, 2008, 2009, 2011, 2015
Internationellt
 VM-guld – 2007
 VM:s mest värdefulla spelare – 2007
 VM All-Star Team – 2007, 2008
 OS-guld – 2010, 2014

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Referenser

Externa länkar
 
 
 

Födda 1984
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Columbus Blue Jackets
Spelare i New York Rangers
Män
Levande personer
Världsmästare i ishockey
Första draftval i NHL Entry Draft
Idrottare från Brampton
Ishockeyspelare i HC Davos
Spelare i London Knights
Kanadensiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Kanada
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2014
Olympiska guldmedaljörer 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Kanada
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Kanada
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2006
Vinnare av Maurice "Rocket" Richard Trophy
Vinnare av NHL Foundation Player Award
Spelare i Boston Bruins
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Spelare valda i NHL Entry Draft 2002
Lagkaptener i Columbus Blue Jackets
Spelare valda av Columbus Blue Jackets i NHL Entry Draft
Befattningshavare i Columbus Blue Jackets
Crook County, Oregon

Crook County är ett administrativt område i delstaten Oregon, USA. Det är uppkallat efter general George Crook. År 2010 hade countyt 20 978 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Prineville.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 7 737 km². 7 716 km² av den arean är land och 21 km² är vatten.

Angränsande countyn  
 Deschutes County, Oregon - syd, väst
 Jefferson County, Oregon - nord
 Wheeler County, Oregon - nord
 Grant County, Oregon - öst
 Harney County, Oregon - sydöst

Källor 

 

 
Stater och territorier bildade 1882
En kyss före döden

En kyss före döden kan syfta på:

En kyss före döden (1956) – en film från 1956, originaltitel A kiss before dying
En kyss före döden (1991) – en film från 1991, originaltitel A kiss before dying
En kyss före döden – en roman från 1953 av Ira Levin, se Bädda för död
FSS

FSS, FSs och Fss kan syfta på:
 FSS – en intresseorganisation för yrkesverksamma inom filmljud i Sverige, Film Sound Sweden
 FSS – ett svenskspråkigt specialidrottsförbund för skidsport i Finland, se Finlands Svenska Skidförbund
 FSS – ett partipolitiskt och religiöst obundet skolpolitisk förbund som arbetar för att förbättra de finlandssvenska skolungdomarnas vardag, se Finlands svenska skolungdomsförbund
 FSS – ett förbund för lantbrukare, se Förbundet Sveriges Småbrukare
 FSS – en kamratförening, se Föreningen Skansens stjärngossar
 FSS – en förening utveckla trädgårds- och landskapsarkitekturen i Sveriges kommuner, se Föreningen Sveriges stadsträdgårdsmästare
 FSS –  en intresseorganisation för de svenskspråkiga skådespelarna i Finland, se Finlands Svenska Skådespelarförbund
Saint-Simon

Saint-Simon kan syfta på:

Personer 
 Louis de Rouvroy, hertig av Saint-Simon, 1675-1755, fransk diplomat, militär och memoarförfattare
 Henri de Saint-Simon, 1760-1825, fransk politisk tänkare, utopisk socialist, grundare av saintsimonismen

Geografi

Frankrike 

 Saint-Simon, Aisne, departementet Aisne i regionen Hauts-de-France, 
 Saint-Simon, Cantal, departementet Cantal i regionen Auvergne-Rhône-Alpes, 
 Saint-Simon, Charente, departementet Charente i regionen Nouvelle-Aquitaine, 
 Saint-Simon, Lot, departementet Lot i regionen Occitanien, 
 Saint-Simon-de-Bordes, departementet Charente-Maritime i regionen Nouvelle-Aquitaine, 
 Saint-Simon-de-Pellouaille, departementet Charente-Maritime i regionen Nouvelle-Aquitaine,

Kanada 

 Saint-Simon (kommun i Kanada, Québec, Montérégie), 
 Saint-Simon (kommun i Kanada, Québec, Bas-Saint-Laurent), 
 Saint-Simon-les-Mines – en kommun i countyt Chaudière-Appalaches och provinsen Québec

Robotskapade Kanadaförgreningar
Tajmyr

Tajmyr eller Taymyr (ryska: Таймыр) kan syfta på:

Ryssland
Tajmyrhalvön – i norra Ryssland
Tajmyrfloden – på Tajmyrhalvön
Tajmyrsjön på Tajmyrhalvön
Tajmyrien – tidigare autonomt distrikt där  Tajmyrhalvön ingick
Tajmyrbukten – vid Tajmyrhalvön
Tajmyrön – vid Tajmyrhalvön

Fartyg
 Taymyr (1909) – en ångmaskinsdriven isbrytare som har systerfartyget Vaygach. Båda byggda i Sankt Petersburg för forskningsexpeditioner längs Nordostpassagen
 Taymyr (1989) – en atomdrivna flodisbrytaren med systerfartyg Vaygach
All the Roadrunning

All the Roadrunning är ett musikalbum som producerats i samarbete mellan Mark Knopfler och Emmylou Harris och som gavs ut 24 april 2006. Det gavs ut av Warner Bros. Records i USA och Mercury Records i Europa.

Albumet spelades in under sju år, men man lyckades i stor utsträckning hålla projektet hemligt under denna tid. Knopfler skrev de flesta av låtarna, trots att Harris också ofta skriver sina egna låtar. Efter albumet gav sig de båda musikerna också ut på en turné i USA och Europa tillsammans, under vilken livealbumet Real Live Roadrunning spelades in.

Albumet nådde en åttondeplats på albumlistan i Storbritannien, nummer 17 i USA och en andraplats i Sverige.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Mark Knopfler, om annat inte anges.

 "Beachcombing" - 4:14
 "I Dug Up a Diamond" - 3:39
 "This Is Us" - 4:39
 "Red Staggerwing" - 3:03
 "Rollin' On" - 4:14
 "Love and Happiness" (Emmylou Harris/Kimmie Rhodes) - 4:22
 "Right Now" - 3:33
 "Donkey Town" - 5:42
 "Belle Starr" (Emmylou Harris) - 3:06
 "Beyond My Wildest Dreams" - 4:26
 "All the Roadrunning" - 4:49
 "If This Is Goodbye" - 4:45

Medverkande

 Emmylou Harris - gitarr, sång
 Mark Knopfler - gitarr, sång
 Richard Bennett - gitarr
 Steve Conn - dragspel
 Jim Cox - keyboard
 Chad Cromwell - trummor
 Danny Cummings - trummor
 Dan Dugmore - gitarr, pedal steel guitar, sexsträngad bas
 Glen Duncan - fiol, mandolin 
 Stuart Duncan - fiol
 Guy Fletcher - keyboard
 Paul Franklin - pedal steel guitar 
 Jim Horn - blåsinstrument
 The Memphis Horns - blåsinstrument
 Bill Ware - triangel
 Glenn Worf - bas

Musikalbum 2006
Album av Emmylou Harris
Album av Mark Knopfler
Engelskspråkiga musikalbum
Every Face Tells a Story

Every Face Tells a Story, skriven av Peter Sills, Don Black och Michael Allison, är en sång inspelad av den australiensiske pop- och countrysångerskan Olivia Newton-John på hennes album "Don't Stop Believin'" från 1976.

Listplaceringar
Sången släpptes på singel 1976 och kom på 55:e plats på "Billboard Hot 100", 21:a plats på "Hot Country Songs" och på 6:e plats på "Hot Adult Contemporary Tracks".

Ursprungligen religiös melodi
Den ursprungliga låten skrevs av Michael Allison och Peter Sills för Cliff Richard, en vän till Olivia Newton-John. Richard släppte ett album vid namn Every Face Tells a Story. Musiken var den samma, men sångtexten var om Jesus och religiös. Popsångaren Cliff Richard är religiös, och har tillägnat flera spår på varje album till Gud. 

Det var Don Black som helt skrev om sångtexten, och ändrade låten från en andlig sång till ett icke-religiöst tema.

Coverversioner
Den svenska pop- och countrysångerskan Kikki Danielsson spelade in en cover på sången (icke-religiösa versionen) på sitt musikalbum "Kikki" 1982 .

Källor

Låtar framförda av Kikki Danielsson
Musiksinglar 1976
Engelskspråkiga sånger
Den atenska demokratin

Den atenska demokratin initierades först av Solon som konstruerade den i teorin. Det var dock först med Kleisthenes reformer år 508 f.Kr. som demokratin realiserades i Aten.  

Medborgare var den som var fri man, minst 20 år gammal, jordägare och bodde inom stadsstatens område. Kvinnor, metoiker, slavar och barn var inte medborgare. 

Alla medborgare hade tillgång till folkförsamlingen ekklesia. Folkförsamlingen sammanträdde först varje månad, senare tre-fyra gånger i månaden vid Akropolis. Det ansågs inte bara vara en rättighet utan också en plikt att ta del i det politiska livet. De röstberättigade männen ska ha varit cirka 40 000 till antalet och utgjorde "förmodligen inte mer än 30 procent av den totala vuxna befolkningen". Bara 6 000–8 000 av dessa deltog regelbundet i de politiska mötena i staden, som hölls på agora. Ärenden som avgjordes här var sådana som var av vikt för staten, till exempel eventuell krigföring och lagar.

Omröstningar vid folkförsamlingens möten skedde med handuppräckning, innan vilken de som ville uttala sig i den aktuella frågan hade fått hålla ett anförande var.

Ett undantag från handuppräckningen var fenomenet ostracism. Ostracism gick ut på att de församlade skrev namnet på en person som blivit mäktig inom staden, på en lerskärva. Om en person hade för mycket makt, ansågs detta kunna utgöra ett hot mot demokratin. Om en person fick ett visst antal "röster" kunde personen landsförvisas i upp till tio år.

Boulen, även kallat femhundramannarådet, förberedde de lagförslag som skulle behandlas av folkförsamlingen. Till boulen lottades 500 män i taget under en tiondel av året.

Den verkställande makten låg hos de nio arkonterna, som såg till att de förslag som godkänts av folkförsamlingen omsattes i praktiken. En sista kategori av styrande var strategerna, som stod för den militära ledningen. De var tio och hade naturligt nog mest makt i krigssituationer. Den atenska demokratin var baserad på etnisk homogenitet och uteslutning.

Se även 
Antikens Grekland
Aten
Demokrati
Direkt demokrati

Referenser 
 

Antikens Aten
Statsvetenskap
Demokrati
Helgoland-Zanzibar-fördraget

Helgoland-Zanzibar-fördraget, tyska Helgoland-Sansibar-Vertrag, var en överenskommelse från 1890 mellan Storbritannien och Tyskland, därav även känt som Anglo-German Agreement of 1890 rörande ländernas territoriella intressen i Afrika.

Helgoland kom genom avtalet att bli tyskt och Tyskland fick samtidigt Capriviremsan och kontrollen över Dar es-Salaams kust som blev en del av Tyska Östafrika (senare Tanganyika och idag del av Tanzania). Tyskland lämnade å sin sida över protektorat Wituland (Deutsch-Witu på den kenyanska kusten), delar av Östafrika (viktigt för byggandet av den brittiska järnvägen till Victoriasjön) till Storbritannien och lovade att inte lägga sig i Storbritanniens handlingar gentemot Zanzibars sultanat. Storbritannien förklarade Zanzibar som ett brittiskt protektorat (öarna Zanzibar och Pemba) och tog full kontroll över landet i samband med Anglo-zanzibariska kriget 1896. Avtalet klargjorde Tysklands intressesfär i Afrika med Tyska Sydvästafrika (idag Namibia) och klargjorde gränserna mellan tyska Togoland och brittiska Guldkusten och tyska Kamerun och brittiska Nigeria.

1890 i Storbritannien
1890 i Tyskland
1890 i Zanzibar
Fördrag
Helgoland
Relationer mellan Storbritannien och Tyskland
Tysklands kolonialhistoria
Politikåret 1890
Brittiska imperiet
Sydalperna

Sydalperna () är en bergskedja på Sydön i Nya Zeeland. Det är den längsta bergskedjan i Nya Zeeland och den löper längs nästan hela Sydöns västkust.

Den centrala delen med en medelhöjd över  är cirka 360 km lång med en genomsnittlig bredd på 50 km. Den högsta toppen är Mount Cook (Maori: Aoraki = molnstickare) med  över havet.

Sydalperna liknar i flera punkter Alperna i Europa. De når till exempel höjder som kan jämföras med toppar i östra Alperna. Dessutom ligger Sydalperna i den tempererade klimatzonen och de är delvis täckta av skog.

1642 upptäcktes Sydön för västvärlden av Abel Tasman. När han såg Sydalperna trodde han först han kommit till Sydamerika.

Geologi 

Bergskedjan uppkom tidigare än de europeiska Alperna för 100 till 150 miljoner år sedan. Idag finns 17 toppar som är över 3 000 meter höga. På grund av den tektoniska positionen vid gränsen mellan Stillahavsplattan och Australiska plattan höjs bergskedjan fortfarande (jämför orogenes). Å andra sidan förekommer här starka erosionskrafter som sliter ned materialet i samma takt.

Sydalperna tillhör eldringen kring Stilla havet och kännetecknas av vulkaner och jordbävningar. Från vissa heta källor utvinns el och värme.

Sydalperna och människor 

Bergskedjan har bevarat sin naturliga prägel då turismen är begränsad. Ändå är regionen ett omtyckt utflyktsmål för vintersporter. Nya Zeelands största skidområde finns däremot på Nordön.

I Sydalperna inrättades en del nationalparker, bland annat Westland nationalpark, Mount Aspiring nationalpark och Aoraki/Mount Cook nationalpark.

Toppar

Källor

Fotnoter

Bergskedjor i Nya Zeeland
Edgar Reuterskiöld

Edgar Hans Kasimir Reuterskiöld, född 19 oktober 1872 i Göteborg, död 14 augusti 1932 i Stockholm, var en svensk religionshistoriker och biskop.

Reuterskiöld blev student 1892, filosofie doktor 1908 på en avhandling i religionshistoria betitlad "Till frågan om uppkomsten av sakramentala måltider, med särskild hänsyn till totemis-men", docent i religionshistoria 1910, teologie kandidat 1912, varefter han fick förordnande att vid teologiska fakulteten uppehålla den professur i teologiska prenotioner och teologisk encyklopedi som Nathan Söderblom innehade. År 1916 efterträdde han Söderblom som professor i teologiska prenotioner och teologisk encyklopedi, allt vid Uppsala universitet. Han prästvigdes 1913 och promoverades 1917 i Uppsala till teologie doktor. Han tog livlig del i den kristliga student- och gymnasiströrelsen och var inspektor på Göteborgs nation i Uppsala under 1919–1928, därefter blev han biskop i Växjö stift 1928–1932. Redan 1920 hade han varit aktuell för ett biskopsämbete.

Med sitt stora intresse för kyrkans praktiska angelägenheter fick Edgar Reuterskiöld uppdrag som exempelvis ledamot av styrelserna för olika kyrkliga undervisningsanstalter. Han var även en eftersökt talare vid kyrkliga konferenser och möten.

Reuterskiöld blev kommendör av Nordstjärneordens 1:a klass den 6 juni 1931 (ledamot 1923).

Edgar Reuterskiöld hade ett djupt intresse för iranska religioner, främst zoroastrismen, och skrev en monografi om Zarathustras religionshistoriska ställning.

Reuterskiöld var son till föreståndaren för Göteborgs privata elementarskola, löjtnant Heribert Reuterskiöld (1828–1889) och Christina, född Wessberg (1831–1916). Han ingick äktenskap 1908 med Annie, född Ekeroth (1885–1972), som var dotter till ingenjör Gösta Ekeroth (1858–1923) och hans första hustru Anna, född Wahlstedt (1862–1911). Dottern Margareta (1914–1969) var byrådirektör och gift med Lennart Almén.

Bibliografi (i urval)
Till frågan om uppkomsten af sakramentala måltider (gradualavhandling, 1908)
De nordiska lapparnas religion (1912)
Zarathustras religionshistoriska ställning (1914)
Den folkliga vidskepelsen och den svenska katekesen (1921)

Se även 
Lista över biskopar i Växjö stift

Källor

Noter

Vidare läsning 
 Oloph Bexell, Teologiska fakulteten vid Uppsala universitet 1916–2000. Historiska studier. (Acta Universitatis Upsaliensis. Skrifter rörande Uppsala universitet. C. Organisation och historia 120.), sidorna 95–97

Biskopar i Växjö stift
Svenska professorer i teologi
Svenska religionshistoriker
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Svenska historiker under 1900-talet
Svenska präster under 1900-talet
Forskare från Göteborg
Präster från Göteborg
Edgar
Födda 1872
Avlidna 1932
Män
Ugglan
De missanpassade

De missanpassade (originaltitel: The Misfits) är en amerikansk dramafilm från 1961 i regi av John Huston. Filmen kom att bli den sista för både Marilyn Monroe och Clark Gable. Gable dog i en hjärtattack kort efter att filminspelningen var klar. Monroe medverkade senare i Something's Got to Give, men den filmen blev inte klar före hennes bortgång i augusti 1962.

Handling 
Roslyn (Marilyn Monroe) har precis skilt sig och befinner sig i Reno. Där träffar hon några män som sysslar med att fånga in vildhästar i öknen.

Medverkande (urval)

Om filmen 
Jean Louis designade kläderna i filmen.

Musikgruppen The Misfits namngav sig efter filmen.

Referenser

Externa länkar 

Filmer 1961
Amerikanska dramafilmer
Filmer i regi av John Huston
Engelskspråkiga filmer
Marilyn Monroe
Walking with a Ghost (EP)

Walking With a Ghost är en EP av den amerikanska rockduon The White Stripes. Den släpptes i december 2005, sex månader efter albumet Get Behind Me Satan.

Titelspåret är en cover på en låt av den kanadensiska musikgruppen Tegan and Sara, resten av låtarna är inspelade live.

Låtlista
"Walking With a Ghost" (Sara Quin, Tegan Quin) - 2:49
"Same Boy You've Always Known (Live)" (Jack White) - 3:14
"As Ugly as I Seem (Live)" (White) - 5:06
"The Denial Twist (Live)" (White) - 2:37
"Screwdriver (Live)" (White) - 5:14

Album av The White Stripes
Amerikanska EP-skivor
EP-skivor 2005
Sonic Dream Collective

Sonic Dream Collective, svensk popgrupp från Uppsala som hade sin största framgång med låten "Oh, Baby All" som toppade Sveriges Radio P3:s Trackslista under andra halvan av 1995. Även "Don't Go Breaking My Heart" spelades mycket på radio samma år. Kort efter släppet av låten "Don't Go Breaking My Heart" skapades den polska versionen av låten "Nie jestem zła", framförd av Magdalena Sokołowska, som använde sitt namn som scenpseudonym på 1990-talet. Den här sångaren skapade låtar på gränsen mellan eurodance och polsk dansmusik känd som discopolo.

Båda låtarna var med på debutalbumet Gravity. 

Sonic Dream Collective hade även en del internationella framgångar i framförallt Europa. Gruppen drev mellan 1994 och 1997 det egna skivbolaget Flying Duck Music tillsammans med Stefan Warnberg som bland annat var verksam som producent. Ett nära samarbete etablerades tidigt med Giovanni Sconfienza och stockholmsbaserade skivbolaget Remixed Records där även gruppens andra och sista album Dustproof gavs ut 1998, då under det kortade namnet Sonic Dream. Gruppen gjorde ett antal turnéer i Ema Telstars regi och spelades in av P3 Live den 11 juni 1995.

Medlemmar
Linn Wågberg, sång och text
Jonte Hällgren, musik 
Anders Wågberg, producent

Diskografi

Album
Gravity (1995)
Dustproof (1998)

Singlar
Take Me Back (1994)
Don't Go Breaking My Heart (1995)
Oh, Baby All (1995)
I Wonder Why (1995)
Happy Tune (1996)
Dig Deeper (1997)
Love (1997)
Heaven Knows (1998)
Pray (1998)
Taking Five (1999)

Källor

Svenska pop- och rockgrupper
Musikgrupper från Uppsala