kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Israel Noræus

Israel Norfelt, (tidigare Noræus), född 1606 i Nora socken, Ångermanland, död 16 juni 1677, var en svensk ämbetsman. Han var burggreve i Göteborg 1664-1677.

Biografi
Israel Noræus var son till kyrkoherden i Nora socken, Ångermanland Johannes Laurentii (död 1609) och Karin Olofdotter. Om fadern är känt att han undertecknade beslutet från Uppsala möte och att han ägde samma andel av byn Fanskog i Skogs socken som sin företrädare Olaus Laurentii Bure (död 1614). Israel och hans syskon upptog namnet Noræus efter födelsesocknen. Han studerade vid Uppsala universitet, där även hans bröder gick, och blev magister 1632. Noræus blev därefter syndikus i Göteborg och därefter president och förman i Göteborgs Handelskollegium, för att 1664 bli burggreve i Göteborg vilket han var till sin död 1677.

Familj
Israel Norfelt var gift två gånger. Han gifte sig första gången med Armika Albertsdotter Siltman. Hon var dotter till borgmästaren Ollert Syltman (även skrivet Albert Siltman) och Brita Andersdotter (Hök) i Nya Lödöse. Med henne fick han barnen Brita Norfelt (1637–1665) som var gift med burggreven Gerhard Leijoncrantz i Göteborg och Katarina Norfelt som var gift med översten Börje Månsson Skeckta.

Norfelt gifte sig andra gången före 1647 med Maria Örn (död 1675). Hon var dotter till biskop Johannes Bothvidi och Catharina Nilsdotter i Linköpings stift. Maria Örn var änka efter sekreteraren Lars Larsson Bohm i Göta hovrätt. Hon hade en son i ett tidigare äktenskap. 

Israel och styvsonen Jacob Bohm adlades 1653 med namnet Norfelt, och introducerades på Riddarhuset året därefter på nummer 594, men eftersom ingen av dem hade någon son, slöt de sina adliga ätter på svärdssidan när de avled 1677 respektive 1667.

Referenser
Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor

Noter 

Svensk obetitlad adel
Personer från Nora socken, Ångermanland
Födda 1606
Avlidna 1677
Män
Svenskt adlade
Émile Clapeyron

Benoît Pierre Émile Clapeyron (franskt uttal ), född 26 januari 1799 och död 28 januari 1864, var en fransk ingenjör och fysiker.

Biografi 
Efter avslutad ingenjörsutbildning flyttade Clapeyron till Sankt Petersburg, där han så småningom blev överste vid vägbyggnadskåren. Han återvände senare till Frankrike. Clapeyrons viktigaste arbete är inom termodynamiken och behandlar Sadi Carnots cirkelprocess, som han formulerade matematiskt. Clapeyron har även behandlat ämnen från elasticitetsteorin.  Hans namn är ett av de 72 namn som är ingraverade på Eiffeltornet.

Se även 
 Clausius–Clapeyron-ekvationen

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok, Lund 1931

Externa länkar 

Franska fysiker under 1800-talet
Franska ingenjörer under 1800-talet
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Officerare av Hederslegionen
Namn på Eiffeltornet
Män
Födda 1799
Avlidna 1864
Forskare från Paris
Alumner från École polytechnique
Havskrusbär

Havskrusbär  (Pleurobrachia pileus) är en kammanet som lever pelagiskt i nästan alla världens hav, men som ibland även kan återfinnas närmare kuster.

Kännetecken 
Havskrusbär har en närmast rundad kropp, cirka 2,5 centimeter lång, och två långa tentakler. Tentaklerna är mer än dubbelt så långa som kroppen, men är inte alltid synliga i hela sin längd eftersom djuret kan dra in dem i kroppen. Kroppen är genomskinlig, bara svalg och tentakler har en svagt vit eller gulaktig, rosa eller orangeaktig ton. På kroppens utsida har djuret åtta så kallade ciliekammar, rader av fina hårliknande utskott, vilka kan se ut att skimra i olika färger.

Levnadssätt 
Havskrusbär livnär sig på djurplankton som de fångar med sina fint förgrenade, klibbiga men inte giftiga tentakler. Själv kan havskrusbäret ätas av fiskar som sjuryggen och av vissa maneter.

Fortplantning 
Havskrusbäret är en hermafrodit, det vill säga varje fullvuxen individ är tvåkönad. Befruktning sker genom att djuren samtidigt släpper ut ägg och spermier i vattnet.

Referenser 
Vattenkikaren

Kammaneter
Hugh Clapperton

Hugh Clapperton, född 1788, död 13 april 1827, var en skotsk upptäcktsresande.

Tillsammans med Dixon Denham följde Clapperton Walter Oudney på dennes resa till Bornu 1822, under vilken resa han med Tripoli som utgångspunkt, sedan Tchadsjön och Oudney dött, uppnådde Sokoto, där han måste vända. År 1825 företog Clapperton från Beninbukten en ny resa inåt Afrika för att närmare bestämma Nigers lopp. Även nu kom han inte längre än till Sokoto, där han avled. Clappertons dagböcker utgavs 1826–29.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1931

Brittiska upptäcktsresande
Födda 1788
Avlidna 1827
Män
Svensk uppslagsbok
Marabou-skylten

Marabou-skylten var en stor neonskylt på Bångska palatset vid Stureplan i Stockholm. Denna reklam för chokladtillverkaren Marabou tändes i december 1965 och plockades ner redan drygt fyra år senare. Marabou-skylten var Sveriges första ljusskulptur, där ljuset förflyttade sig med hög hastighet över skylten.

Den stora, nio meter höga skylten i form av en ellips  var utformad som en chokladask med 72 boxar som symboliserades av 72 individuella ljusfält med tre olika neonlysfärger i varje fält. Anläggningen vägde totalt 4 500 kilo och innehöll 800 meter neonrör, 220 transformatorer och fyra kilometer kablar. Alltsammans styrdes av en elektronisk automatik. Ljuset i de 72 boxarna rörde sig snabbt åt olika håll, ungefär som i ett kalejdoskop. I mitten stod chokladfabrikens namn som också kunde växla. Placeringen högst upp på Bångska palatset i fonden av Stureplan gjorde att man kunde se skylten längs hela Kungsgatan.

För idén och formgivningen stod konstnären Per Olov Ultvedt och den tekniska bearbetningen utfördes av Ruben Morne. Marabou-skylten var ett helt nytt sätt att göra ljusreklam och det skrevs långa kulturartiklar om skapelsen. När skylten tändes luciakvällen 1965 var det den mest avancerade neonskylten någonsin i Sverige och rönte även stor uppmärksamhet utomlands. 

Redan drygt fyra år senare, mellan den 16 och 17 mars 1970 togs skylten ner igen. Anledningen var att Marabou och fastighetsägaren inte kunde enas om hyran. Tanken var att sätta upp skylten någon annanstans i Stockholm, men så blev det aldrig. Ruben Morne tog hand om komponenterna och sålde dem. Skyltens formgivare Ultvedt menade långt senare. "Som tur är jag inte sentimentalt lagd […] det är snarare roligare när ens konstverk bara lever kvar som en myt".

Referenser

Reklam
Stockholm under 1900-talet
Östermalm
Ljusskyltar i Stockholm
Ola Bergström

Ola Pehr-Erik Gustaf Jonas Torgnysson Bergström, född den 18 maj 1984, är en svensk musiker och skådespelare.
 
Bergström var under artistnamnet "The Kid" basist i bandet The Lips med bland andra Daniel Karlsson.

Han spelar rollen som Björn J:son Lindh i filmen Cornelis om Cornelis Vreeswijk.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

 The Lips' Myspace

Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenska musiker under 2000-talet
Födda 1984
Män
Levande personer
Svenska basister
Oljeborrning

Oljeborrning avser borrning efter olja till lands och till havs. Det är en verksamhet som expanderat kraftigt under 1800-talet, och framförallt 1900-talet, men som sedan 1970-talet förknippats alltmer med olika miljöproblem, framförallt växthuseffekten och därmed sammanhängande klimatförändringar. Samtidigt är det också ofrånkomligt att många av de produkter vi omger oss av har olja som en viktig ingrediens (till exempel alla plastprodukter), men också alla varor som krävt olja för sin transport. Den ekonomiska tillväxten som sådan anses också vara intimt förknippad med en rik tillgång till oljan, som är en flexibel och (hittills) tämligen billig energikälla.

Oljeborrning i äldre tider 
Under 1100-talet borrade man efter olja både i Europa, vid Pozzuoli i närheten av Neapel, och i den islamiska världen, vid Baku på Kaspiska havets västkust. Omkring 1250 besökte Marco Polo Bakus oljekällor och skrev: "... hundra skeppslaster kan föras ut vid ett och samma tillfälle".  Naturliga läckage av råolja från underjordiska oljekällor exploaterades även ännu tidigare för oljelampor.

Se även
Oljeplattform
Djuphavsborrning

Referenser 

Petroleum
John Clare

John Clare, född 13 juli 1793, död 19 maj 1864, var en brittisk poet.

Clare levde som lantbrukare under fattiga förhållanden, då han 1820 väckte uppmärksamhet med sin första diktsamling. Hans därpå följande diktsamlingar förblev ouppmärksammade. Alkoholmissbruk ledde honom till fördärvet, och han avslutade sitt liv inspärrad på sinnessjukhus.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1931

Externa länkar 
  

Födda 1793
Avlidna 1864
Män
Brittiska poeter
Engelskspråkiga poeter
Poeter under 1800-talet
Brittiska författare under 1800-talet
Svensk uppslagsbok
Romantiken
Roy Welensky

Sir Raphael "Roy" Welensky, KCMG, född 20 januari 1907 i Salisbury i Sydrhodesia (nuvarande Harare i Zimbabwe), död 5 december 1991 i Blandford Forum i Dorset, var en nordrhodesisk politiker och den andra och sista premiärministern i Centralafrikanska federationen.

Suezkrisen 
Då Welensky tillträdde som president blev han tvungen att ta ställning till Suezkrisen. Den brittiska regeringen var häftigt kritiserad från flera andra länder för sitt agerande, men Welenskys regering, tillsammans med Australiens och Nya Zeelands, ställde sig ändå på Storbritanniens sida. Konflikten var Welenskys första erfarenhet i internationell storpolitik.

Referenser 

Politiker i Rhodesia
Presidenter
Ingenjörer
Personer från Harare
Födda 1907
Avlidna 1991
Män
Lennart Andersson

Det finns flera kända personer med namnet Lennart Andersson:

*Lennart Andersson (Agnred, 1914–1997), friidrottare
Lennart Andersson (1925–2004), roddare
Lennart Andersson (1927–2016), politiker (socialdemokrat)
Lennart Andersson (1929–2010), professor i kulturgeografi, rektor vid dåvarande Högskolan i Karlstad 1977–1994
Lennart Andersson (född 1945), skulptör
Lennart Andersson (1948–2005), botaniker
Lennart Andersson (född 1957), sportskytt

Se även 
Lennart Anderzon (1927–1989), revyförfattare, krönikör och kåsör
Värnamo kyrka

Värnamo kyrka en kyrkobyggnad som tillhör Värnamo församling i Växjö stift. Kyrkan ligger centralt i staden Värnamo.

Kyrkobyggnaden
Första kyrkan på platsen uppfördes någon gång på medeltiden och byggdes ut 1683. En ny kyrka uppfördes 1775, men vid senare delen av 1800-talet blev den för liten. År 1862 fattades beslut om att bygga en större kyrka och 1872 revs gamla kyrkan. Nuvarande kyrka uppfördes 1874 av byggmästaren Anders Pettersson i Värsås efter ritningar av arkitekt Albert Törnqvist och invigdes 1875.

En stor restaurering genomfördes 1964 under ledning av arkitekten Peter Celsing då interiören fick sin nuvarande utformning och nuvarande sakristia tillkom. År 1974 inreddes ett andaktsrum i norra korsarmen, som fick namnet Andreaskapellet. Den senaste renoveringen skedde 1999-2000 under arkitekt Gert Björkmans ledning.

Koret har tre så kallade kadedralfönster med glasmålningar utförda 1898 av Reinhold Callmander. Mittfönstret är indelat i tre fält. Övre fältet visar den uppståndne Jesus. Mittfältet avbildar två änglar, en man med ett rött offerkors samt en kvinna med rökoffer. I undre fältet står IHS med ljusa bokstäver mot röd bakgrund. Sidofönstren ska föreställa portarna till det himmelska Jerusalem.

Inventarier
 I Andreaskapellet finns en dopfunt från 1200-talet.
 En ljuskrona är från 1777.
 Vid norra korväggen finns en altaruppsats utförd 1904 av skulptören M Rosendahl.
 Ett altare, som sattes in år 2000, är ett komplement till huvudaltaret. Infälld i altaret finns en sten från Nydala klosterkyrka.

Orgel
1742 bygger Lars Solberg, Norra Sandsjö en orgel med 10 stämmor. Orgeln kostade 1200 daler. Den flyttades till Hagshults kyrka.

1778 bygger Jonas Solberg, Värnamo en orgel.
1874 bygger E. A. Setterquist & Son, Örebro, en orgel med 22 stämmor fördelade på två manualer, särskild pedal och sju särskilda koppel. Även en pneumatisk maskin, det enda orgelverket på landsbygden i Sverige som var försett med detta, Crescendo- och diminuendoverk för andra manualen, fem bälgar med särskilda vind-regulatorer. En extra stämma sattes in utom kontrakt. Orgeln kostade 11 000 kr. Den avsynades och provspelades 23 januari 1875 av musikdirektör Bengt Wilhelm Hallberg från Landskrona.
Orgeln utökades 1938 av Åkerman & Lund, Sundbybergs stad till 30 stämmor.
 Nuvarande orgel med 37 stämmor är från 1972 byggd av A Magnussons Orgelbyggeri AB, Mölnlycke. Orgeln har fria kombinationer och är mekanisk.
 

Kororgeln är byggd 1964 av Åkerman & Lund, Knivsta. Orgeln är mekanisk.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Tryckta källor

Webbkällor
 
 Värnamo pastorat
 

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Byggnader och anläggningar i Värnamo
Kyrkobyggnader i Värnamo kommun
Kyrkobyggnader invigda 1875
1875 i Sverige
Stockholmsutställningens reklammast

Reklammasten var en 80 meter hög ljusreklam på Stockholmsutställningen 1930 på Djurgården i Stockholm. Reklammasten fanns bara temporärt så länge utställningen pågick, mellan den 16 maj och 29 september 1930. 

Stockholmsutställningen 1930 räknas inte bara som genombrottet för funktionalismen i Sverige utan även för det riktigt stora genombrottet för neonskylten. Ljuset i natten var en viktig del av utställningens koncept. Utställningsarkitekt var funktionalisten Gunnar Asplund. Utställningsplatsens huvuddel var där Sjöhistoriska museet nu ligger och över Djurgårdsbrunnsviken ledde en provisorisk gångbro till utställningens södra del, bron var upplyst med 1000 glödlampor. 

Stor uppmärksamhet rönte den 80 meter höga reklammasten, formgiven av arkitekten Sigurd Lewerentz. Högst upp på masten satt utställningens symbol, den lewerentzka vingen utformad som en glödlampsskylt i rött och gult. Därunder följde fyra tidningsnamn (De 4 Stora) utförda i knappt 900 stycken vita 25-watts lampor: V-J (för Vecko-Journalen), AfA (för Allt för Alla), Hela världen och Husmodern. Efter ett litet mellanrum följde Läkerols glödlampsskylt som pendlade mellan vit och grönt, sedan följde en neonskylt för Röda Sigillets Halsdukar och därunder en neonskylt för Philips "Radio-Lampor-Armatur". Längst ner satt en gul glödlampsskylt för Mazetti med firmans välkända Mazetti-ögon. Ramlösas roterande flaska bildade avslutningen. 

Stockholmsutställningen 1930 innebar en kraftig försäljningsökning för neontillverkarna och krav på fler färger än rött, grönt och blått. Neon hade även accepteras av funktionalismens arkitekter som ett modernt uttrycksmedel. Exempelvis fanns en omfattande ljusreklam på Esselte-husets och Centralpalatsets släta fönsterbröstningar, båda husen var formgivna av modernisten Ivar Tengbom (se Esseltehusets ljusskyltar och Citypalatsets ljusskyltar).

Referenser

Tryckta källor

1930 i Sverige
Reklam
Stockholm under 1900-talet
Djurgården
Ljusskyltar i Stockholm
Askers församling

Askers församling var en församling i Asker-Lännäs pastorat i Södra Närkes kontrakt i Strängnäs stift. Församlingen låg i Örebro kommun i Örebro län. Församlingen uppgick 2022 i Asker-Lännäs församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. Församlingen utgjorde mellan 14 juni 1593 och 1962 ett eget pastorat och var innan dess och var från 1962 till 2022 moderförsamling i pastoratet Asker och Lännäs. Församlingen uppgick 2022 i Asker-Lännäs församling.

Kyrkor 
 Askers kyrka
 Brevens kyrka

Se även 
 Askers socken

Källor 

Historiska församlingar i Strängnäs stift
Indelningar i Örebro kommun
Lännäs församling

Lännäs församling var en församling i Södra Närkes kontrakt i Strängnäs stift. Församlingen låg i Örebro kommun i Örebro län (Närke) och ingick i Asker-Lännäs pastorat. Församlingen uppgick 2022 i Asker-Lännäs församling

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. Församlingen utgjorde mellan 14 juni 1593 och 1962 ett eget pastorat och var innan dess, och var från 1962 till 2022 annexförsamling i pastoratet Asker och Lännäs. Församlingen uppgick 2022 i Asker-Lännäs församling.

Kyrkor 
Lännäs kyrka

Se även 
 Lännäs socken

Källor

Externa länkar 
 En sida om Lännäs

Historiska församlingar i Strängnäs stift
Indelningar i Örebro kommun
In Love & War

In Love & War är det fjärde studioalbumet av den amerikanska R&B-sångerskan Amerie, släppt den 9 november 2009 av Def Jam Recordings. Albumet spelades in mellan 2008 och 2009 vid Record Plant Studios i Hollywood, Kalifornien och vid inspelningsstudios i Miami, Florida och Atlanta, Georgia. Skivan blev sångerskans första release efter ett skivbolagsbyte från Columbia Records till sitt eget bolag Feenix Rising som distribueras via Island Def Jam Music Group.

Skivan debuterade på Billboard 200:s 46:e plats med en förstaveckasförsäljning på 12 500 kopior. In Love & War blev Ameries till dato minst-säljande album med en totalförsäljning på minimala 51 000 kopior i USA. Trots de låga försäljningssiffrorna mottog albumet främst positiv kritik från recensenter. Den hiphop-, soul- och rock-inspirerade skivan framhävde fyra musiksinglar som alla hade minimal medial framgång på musiklistorna.

Innehållsförteckning

Listor

Musiker och musikmedverkande

Musiker
 Amerie – sång, producent
 Francesco Romano – gitarr 
 David Siegel – keyboard
 Sean Windsor – gitarr 
 Larry Sommerville – keyboard

Produktion

 Karma – producent 
 Eric Hudson – producent 
 L.A. Reid – chefsproducent
 Teddy Riley – producent, engineer 
 J. Peter Robinson – art direction 
 Delroy Pearson – producent 
 Deborah Mannis-Gardner – samplings tillstånd 
 Vernon Mungo – engineer 
 James M. Wisner – engineer 
 Warryn Campbell – producent 
 Chris Atlas – marknadsförare
 Walter "Mucho" Scott – producent 
 Cornell Brown – engineer 
 Mike Houge – engineer 
 Bryan-Michael Cox – producent 
 Jim Jonsin – producent 
 Bruce Buechner – engineer 

 Amy Neiman – photo 
 Lenny "Linen" Nicholson – producent, chefsproducent, ledning
 Sam Thomas – engineer 
 Tim Bret Day – art direction 
 Herb Power Jr. – mastering 
 Sean Garrett – producent 
 Victor Abijaudi – engineer 
 Rico Love – producent 
 Miles Walker – engineer 
 Mark "Exit" Goodchild – engineer 
 Jordan Young "DJ Swivel" – engineer 
 Jonas Jeberg – producent 
 Graham Marsh – engineer 
 David Bray – illustrering 
 Daniel "2Dark" Richards – instrumental 
 Randy McMillian – musikförhandlare
 Lee Stuart – art direction

Referenser 

Musikalbum 2009
Lännäs landskommun

Lännäs landskommun var en tidigare kommun i Örebro län.

Administrativ historik
Den bildades då 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft, i Lännäs socken i Askers härad i Närke. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick den i storkommunen Askers landskommun. Området ingår numera i Örebro kommun sedan 1970-talet.

Politik

Mandatfördelning i Lännäs landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Örebro kommun
Tidigare kommuner i Örebro län
Stora Mellösa församling

Stora Mellösa församling var en församling i Kumla och Askers kontrakt i Strängnäs stift. Församlingen låg i Örebro kommun i Örebro län (Närke) och ingick i Stora Mellösa pastorat. Församlingen uppgick 2014 i Kvismare församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. Församlingen var till 2006 moderförsamling i pastoratet Stora Mellösa och Norrbyås som 1992 utökades med Gällersta församling för att därefter till 2014 vara moderförsamling i pastoratet Stora Mellösa och Gällersta-Norrbyås. 

Församlingen uppgick 2014 i Kvismare församling.

Klockare och organister

Kyrkor 
Stora Mellösa kyrka

Se även 
 Stora Mellösa socken

Källor 

Historiska församlingar i Strängnäs stift
Indelningar i Örebro kommun
Leijoncrantz

Leijoncrantz var en svensk adelsätt med den svenske urfadern Gerhard Leijoncrantz. Han hette tidigare Gerhard von Lengercken.

Ättens tyske stamfader, Henric von Lengercken, var handlande i Kiel, Tyskland, på 1500-talet och gift med Maria Töcken, och far till Jürgen von Lengerken (1603-1655) som överflyttade till Sverige och blev rådman och handlande i Göteborg. Jürgens hustru Cecilia Krakow var dotter till ståthållaren på Gullberg och Vaxholm, Mårten Krakow och Emerentia Pauli. Jürgens styvson och Cecilias son (i ett tidigare äktenskap) Gerhard von Lengercken var president i Byggningskollegium när han år 1660 adlades med namnet Leijoncrantz; han introducerades samma år på nummer 658. År 1677 efterträdde han sin svärfar Israel Norfelt som burggreve i Göteborg.

Gerhard Leijoncrantz första hustru Brita Norfelt avled 1665 men hade då fött honom de sex barn han skulle få. Tillsammans med sin svärfar från detta äktenskap ägde han herrgården Hellerup. Han gifte senare om sig med en dotter till en proviantmästare på Åbo slott och sedan han än en gång blivit änkling fick han 50 år gammal kungligt tillstånd att gifta sig med den ofrälse Brita Olofsdotter.

Med Brita Norfelt fick Gerhard Leijoncrantz fem döttrar och en son. Om yngsta dottern Anna är inget känt. Äldsta dottern Armika gifte sig med en överstelöjtnant Magnus Gripenwaldt. Systern Maria gifte sig först Silnecker, men fick inga barn i det äktenskapet, och sedan Muhl (som ärvde Hellerup). Ebba Emerentia Leijoncrantz blev som hustru till Anders Eriksson Leijonhielm stammoder till friherrliga ätten Leijonhielm. Cecilia Leijoncrantz blev stammoder till den kortlivade ätten Gyllenskog. Deras ende bror Carl Leijoncrantz var löjtnant vid Bohusläns dragoner, men avled 1884 innan fadern slöt ätten i maj 1884.

Källor
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor 
 Peter von Möller, Halländska herregårdar, 1871
 
Svenska adelsätter
Carchi

Carchi är en provins i norra Ecuador. Den administrativa huvudorten är Tulcán. Befolkningen beräknas till 152 939 invånare på en yta av 3 790 kvadratkilometer.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i 6 kantoner:
 Bolívar
 Espejo
 Mira
 Montúfar
 San Pedro de Huaca
 Tulcán

Se även 
 Ecuadors provinser

Ecuadors provinser
Stater och territorier bildade 1880
U21-världsmästerskapet i handboll för herrar 2003

U21-världsmästerskapet i handboll för herrar 2003 var den 14:e upplagan av U21-VM i handboll på herrsidan och spelades i Brasilien från den 24 augusti till 6 september 2003. Världsmästare blev Sverige, för första gången i historien. Finalen mot Danmark avgjordes efter förlängning med resultatet 36–34, då matchen slutat 28–28 efter full tid.

Medaljörer 

 Källa:

Statistik

Slutplaceringar

All-Star Team 
 Mest värdefulla spelare (MVP):  Kim Andersson

 Målvakt:  Anders Persson
 Vänstersexa:  David Špiler
 Mittsexa:  Carlos Rodriguez
 Högersexa:  Lasse Svan
 Vänsternia:  Karol Bielecki
 Mittnia:  Bruno Santana
 Högernia:  Kim Andersson

Referenser 

2003 i Brasilien
Handbollssäsongen 2003/2004
Handboll i Brasilien
Sportevenemang i Brasilien
Världsmästerskap i handboll
Fuck Buttons

Fuck Buttons är en brittisk duo som spelar elektronisk musik. De träffades 2004 medan de studerade på konstskola i Bristol. 2008 släpptes deras debutalbum Street Horrrsing som togs emot väl av kritiker. Pitchfork Media listade albumet på plats 20 av 50 på deras årslista 2008. Uppföljaren Tarot Sport släpptes 2009, även det albumet togs emot väl av musikkritiker.

Diskografi

Studioalbum

Referenser
Noter

Brittiska elektroniska musikgrupper
Postrockgrupper
Musikgrupper bildade 2006