kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Relativpronomen

Relativpronomen är ett pronomen i början av en relativsats, där det hänvisar till korrelatet i den överordnade satsen.

Svenska relativpronomina är ”vilken” och ”vars”. Liknande funktion har också subjunktionen ”som”.

Mina föräldrar, vilka båda är döda, var djupt troende.
Jag har en tröja som är röd.

På tyska används relativpronomina der, die och das. På engelska används who, whom which och that. På franska används relativpronomia que, qui, dont och où.

Referenser 

Pronomen
Shane Gould

Shane Gould, född 23 november 1956 i Sydney, är en australisk simmare. 18 månader gammal flyttade hon med sin familj till Fiji.

Sommar-OS 1972 

I Sommar-OS 1972 i München slog hon igenom internationellt som femtonåring genom att ta tre guld, på distanserna 200 m medley, 200 m frisim och 400 m frisim, samtliga distanser på världsrekordtider. Hon blev den första kvinnliga simmare som tog tre OS-guld med världsrekord i samtliga finaler. Dessutom tog hon silver på 800 m frisim och brons på 100 m frisim.

Gould blev 1973 första kvinna att simma under 17 minuter på 1 500 meter med tiden 15:56,9.

Hon är den enda simmare, manlig som kvinnlig, som samtidigt haft världsrekord på samtliga frisimsdistanser, från 100 meter till 1500 meter.

Efter OS 
Shane Gould kom tillbaka till Australien som en storstjärna. Det var svårt för en tonåring att leva med all uppståndelse och året efter, 1973, slutade hon med tävlingssimning, 16 år gammal. Istället satsade hon på en alternativ livsstil i västra Australien och gifte sig med Neil Innes som 18-åring. De fick fyra barn under åren 1978-1983. Efter 22 års äktenskap skildes de.

Senare tid 
Gould släppte sin självbiografi "Tumble Turns" 1999 och ytterligare en bok, "Fit for 50+", 2004.

Shane Gould lever numera i Margaret River i Western Australia. Hon är föreläsare, författare, simkommentator och tränare.

Vid invigningen av Sommar-OS 2000 i födelsestaden Sydney deltog hon, tillsammans med flera andra kvinnliga OS-guldmedaljörer, i fackelstafetten i Olympiastadion.

Referenser

Externa länkar 
Shane Goulds webbplats

Födda 1956
Australiska simmare
Australiska olympiska guldmedaljörer
Kvinnor
Levande personer
Grue och bleen

Grue och bleen är två konstgjorda predikat, framställda av filosofen Nelson Goodman för att illustrera en paradox som han lägger fram i sin bok Fact, Fiction and Forecast. Goodman kallar paradoxen för "induktionens nya gåta".

Definition 
Ett objekt, X, satisfierar grue om X är grönt och undersöktes före en viss tidpunkt t eller blått och inte undersöktes före t. t står för vilken godtycklig men bestämd tidpunkt i framtiden som helst. X satisfierar på motsvarande sätt bleen om X är blått och undersöktes före en viss tidpunkt t eller grönt och inte undersöktes före t.

Paradoxen 
Alla smaragder hittills har upptäckts har varit gröna. Genom induktion leder detta till att alla smaragder är gröna, och varje smaragd som upptäcks i framtiden kommer alltså också att vara grön. Goodman påpekade att det är lika sant (förutsatt att tidpunkten t ännu inte har kommit) att varje smaragd är grue. Ändå antas inte att smaragderna som upptäcks efter t också kommer att vara grue, och nästa smaragd som är grue ses inte som bevis för den slutsatsen.

Några svar på problemet 
Ett vanligt svar är att peka på den disjunktiva formen hos predikatet grue. Goodman visade att detta inte går.

Grön skulle kunna definieras som "grue om den observeras före t och bleen annars" och blå på motsvarande sätt.

Referenser
 
Där angavs följande referenser
Fact, Fiction, and Forecast. Cambridge, MA: Harvard UP, 1955. 2nd ed. Indianapolis: Bobbs-Merrill, 1965. 3rd. ed. Indianapolis: Bobbs-Merrill, 1973. 4th ed. Cambridge, MA: Harvard UP, 1983.

Termer inom språkfilosofi
Paradoxer
Filosofiska teorier
Prizrenförbundet

Prizrenförbundet (albanska: Lidhja e Prizrenit), även känt som Prizrenligan (egentligen Albanska förbundet eller Albanska Världsförbundet), var en etnisk albansk rörelse. Den skapades 1878 och verkade för albanskt kulturellt erkännande och frihet. Den fick sitt namn efter staden Prizren där den grundades.

Historia 
Förbundet bildades den 10 juni 1878 i staden Prizren i vilâyetet Kosovo. Bildandet av förbundet föregicks av Berlinkongressen och dess syfte att dela upp etniskt albanska områden mellan Grekland, Montenegro och Serbien.

Prizrenförbundet krävde från början att etniska albaner inom det osmanska riket skulle ha rättighet att utöva sin kultur. Man inledde därefter en väpnad kamp i syfte att skapa en självstyrande albansk stat inom det osmanska riket.

Förbundets styrkor nedkämpades av det osmanska riket 1881. Många av de överlevande medlemmarna, vars antal översteg 1 000 män, deporterades till Istanbul. I Istanbul finns i dag en stadsdel som kallas för "albanernas by" (Arnavutköy).

Namn 
Namnet kommer sig av att ledarna för de olika albanska distrikten inom det osmanska riket samlades i ett särskilt hus i Prizren. Huset fanns kvar till den 27 mars 1999 då Jugoslavien beslöt att riva det under det pågående Kosovokriget 1998–1999. Efter att den sista serbiska soldaten lämnat Kosovo den 12 juni 1999 påbörjades en uppbyggnad av en kopia av huset i Prizren. 

Ordformen "Prizrenligan" är en översättning via engelska eller franska av albanskans Lidhja e Prizrenit ('Prizrenförbundet' eller 'Prizrensammanslutningen').

Referenser 

Albanien under 1800-talet
Organisationer bildade 1878
Kosovos historia
Induktiv logik

Idén om en induktiv logik framfördes av de logiska positivisterna, framförallt Wienkretsen, i början av 1900-talet. De menade att det förutom en deduktiv logik även finns en induktiv med vars hjälp man kan tilldela företeelser olika sannolikhetsvärden som ökar varje gång man observerar ett fall som bekräftar företeelsen.

Idén om en induktiv logik har starkt kritiserats av Karl Popper och andra senare vetenskapsfilosofer. Man pekar till exempel på Humes problem, som går ut på att man aldrig kan observera själva orsakssambandet mellan två företeelser och alltså aldrig vara säker på att X kommer att inträffa igen även om det hittills har inträffat varje dag.

Teorier inom logik
Faktakalendern

Faktakalendern är en svensk almanacka och årsbok.

Faktakalendern innehåller kalendariska och statistiska uppgifter inom områden som geografi, historia, idrott, musik och astronomi samt enstaka längre texter i olika ämnen olika år. Den har getts ut årligen i september sedan 1969 av Åhlén & Åkerlunds förlag, numera Semic.

Britt Gynther och Stig Carlsson har varit redaktörer för Faktakalendern sedan 1988. Faktakalendern 2010 såldes i 56 000 exemplar.

Bibliografi
Faktakalendern 2011, Semic förlag, Stockholm 2010,

Källor 

Almanackor
Svenskspråkig facklitteratur
Årsböcker
Wermländska Sällskapet i Stockholm

Wermländska Sällskapet i Stockholm grundades den 1 april 1816 som ”en mötesplats för goda vänner, från gemensam hembygd som talade samma språk och hade likartade intressen”.

I Wermländska Sällskapet samlas värmlänningar och dalslänningar för att arbeta för gemenskap och trevlig, berikande samvaro mellan medlemmarna. Sällskapet delar ut kulturstipendier, ett speciellt Lussestipendium och är en av dem som är med och utser Årets Värmlänning.

Externa länkar
Wermländska Sällskapets i Stockholm webbplats

Organisationer i Stockholm
Organisationer bildade 1816
Karhu (öl)

Karhu, (fi. "björn"), finländsk ljus öl med ganska stark smak som bryggs av Oy Sinebrychoff Ab i Kervo, Finland. Karhu började bryggas 1929. Namnet kommer från det ursprungliga bryggeriet Björneborgs bryggeri, grundad 1853 i Björneborg, som köptes upp av Sinebrychoff 1972. Björneborgsbryggeriet lades ned 2009.

Referenser

Externa länkar
Karhu Olut
 

Finländska ölmärken
Carlsberg
Karhu (olika betydelser)

Karhu kan syfta på:

 Karhu – finländsk tillverkare av sportutrustning, framförallt skidor och skidutrustning
 Karhu (öl) – finländsk ljus öl
 Karhu (isbrytare) –  en finländsk isbrytare som tjänstgjorde 1958–1985
 Karhu (ö i Norra Österbotten)
 Karhu (ö i Egentliga Finland)
Synd (musikalbum)

Synd är ett musikalbum av rockgruppen Imperiet som släpptes 15:e november 1986. Det är Imperiets fjärde studioalbum. En nyutgåva med sångerna Märk hur vår skugga (Epistel 81) och Balladen om briggen "Blue Bird" av Hull släpptes 1997.

Låtlista 
 "Österns röda ros" (Imperiet) - 4:36
 "Cosmopolite" (Imperiet) - 4:12
 "D-D-D-D (Dum-dum-dollar-djungel)" (Imperiet) - 3:44
 "Saker som hon gör" (Imperiet) - 5:40
 "Vykort" (Bruno K. Öijer, Imperiet) - 1:22
 "Tennsoldat och eldvakt" (Imperiet) - 4:18
 "Bibel" (Imperiet) - 7:50
 "Offret" (Imperiet) - 4:54
 "Innan himlen faller ner" (Imperiet) - 3:48
 "Märk hur vår skugga (Epistel 81)" (Carl Michael Bellman) - 3:59 (Bonuslåt på CD-utgåvan 1997)
 "Balladen om briggen Blue Bird av Hull" (Evert Taube) - 4:39 (Bonuslåt på CD-utgåvan 1997)

Medverkande 
 Joakim Thåström - sång, gitarr
 Christian Falk - bas 
 Fred Asp - trummor
 Per Hägglund - keyboards
 Fläskkvartetten - stråkar (på "Österns röda ros", "Bibel", "Innan himlen faller ner")
 Irma Schultz - kör (på "Bibel")
 Idde Schultz - kör (på "Bibel")
 Jan Kyhle - valthorn (på "Bibel")
 Sivuca - dragspel (på "Cosmopolite")
 Ulf Väremo - trombon (på "Innan himlen faller ner")
 Ann-Sofie Söderqvist - trumpet (på "Innan himlen faller ner")
 Stefan Glaumann - virveltrumma (på Innan himlen faller ner")
 Hans Åkerheim-Mann - synthesiezer (på "Balladen om briggen Blue Bird av Hull")
 Hans Andersson - bas (på "Balladen om briggen Blue Bird av Hull")

Listplaceringar

Källor

Album av Imperiet
Musikalbum 1986
Svenskspråkiga musikalbum
Årets Värmlänning

Årets värmlänning är en hedersutmärkelse som delas ut i samband med Wermländska Sällskapets i Stockholm Luciabal. Årets värmlänning utses av Wermländska Sällskapet, Nya Wermlands-Tidningen och Provinsbanken Värmland.

Mottagare

 2019 Oscar Magnusson
 2018 Pernilla Solberg
 2017 Mia Skäringer Lazar och Lars Wingefors
 2016 Yngve Gustafsson, Karlstad, Anders Kihlberg, Baldersnäs
 2015 Bengt Berg, Gun-Britt Karlsson, Torsby
 2014 Åsa Hallén, Lars Lerin, Karlstad
 2013 Irene Ekelund, Karlstad
 2012 Sture Emanuelsson, Karlstad
 2011 Ole Wiggo Bang, Karlstad
 2010 Göran Samuelsson, V Ämtervik, Carina Johansson, Rännelanda

2009 Rigmor Gustafsson Värmskog, Sandra Hansson, Bäckefors
2008 Olle Öberg, Karlstad, Kerstin Ljungqvist, Dals-Rostock
2007 Carina Olsson, Karlstad
2006 Anders Löfberg, Karlstad, Sten Torstensson, Mellerud
2005 Lars Glennert, Tomas Jönsson, Karlstad
2004 Anders Olsson, Karlstad
2003 Lena Sewall, Karlstad
2002 Sven-Erik Magnusson, Ingvar Karlsson
2001 Per-Inge Fridlund, Västanå Teatersällskap
2000 Kjell Ericsson, Sven-Göran Eriksson
1999 Lasse Karlsson, Rottneros
1998 Torleif Styffe, Ransby
1997 Hugo Hassel, Karlstad
1996 Inger och Lasse Sandberg, Karlstad
1995 Lars Yngström, Kristinehamn
1994 Ångbåtsföreningen Freja
1993 Solveig Ternström, Koppom
1992 Anders Hillgren, Karlstad
1991 Gunnar Hedin, Karlstad
1990 Håkan Hagegård, Brunskogs socken
1989 Peter Larsson (”Petter i boa”), Höljes
1988 Anita och Bengt Sahlström, Utterbyn, Jan Vegelius, Uppsala
1987 Ulf Hägg, Säffle
1985 Vitalis Johansson, Klässbol, Owe Nilsson, Färgelanda
1984 Walter Hedlund, Sunne
1983 Sven Olofsson, Edane
1982 Gunta Liede, Karlstad, Carl-Axel Topp, Brålanda
1981 Carl-Johan Wettergren, Svanskog
1980 IF Boltic, Karlstad
1979 Arvid Eskel, Karlstad
1978 Elof Persson, Edane
1977 Rolf Edberg, Karlstad
1976 Sven Hellqvist, Ransäter
1975 Holmes Eriksson, Torsby
1974 Hilding Sunevall, Ambjörby

Referenser
 Wermländska sällskapet i Stockholm, årets värmlänning/dalslänning

Noter

Värmland
Lokala priser i Sverige
Rheine

Rheine är en stad i norra delen av delstaten Nordrhein-Westfalen i västra Tyskland. Den är den största staden i distriktet Steinfurt och har cirka  invånare. Rheine ligger i regeringsområdet Münster.

Området har varit bebott sedan förhistorisk tid, men orten Rheine nämndes i ett dokument först år 838. Den 15 augusti 1327 fick Rheine stadsrättigheter.

Staden bildades vid ett vadställe vid Ems, där två handelsvägar korsade.

Staden blev nästan helt nedbränd under slutet av trettioåriga kriget. 20 och 21 september samt 19 oktober 1647 var svenska och hessiska trupper involverade i beskjutning av staden, där de kejserliga trupperna tagit skydd, varvid 365 hus förstördes.

Textilindustrin var viktig i Rheine under industrialiseringen fram till andra halvan av 1900-talet. Idag är annan tillverkningsindustri samt service de viktigaste näringarna.

Källor 

Kommuner och städer i Kreis Steinfurt
Ringsted

Ringsted är en stad i Danmark, belägen på Själland. Staden är centralort i Ringsteds kommun. Den hade  invånare år 1911 och  invånare år 2017. 

Mitt i Ringsted finns en gammal klosterkyrka, Sankt Bendts Kirke, invigd 1070 men med äldre anor och som före reformationen tillhörde benediktinorden. Denna kyrka var också en förnäm gravkyrka för flera medlemmar av det danska kungahuset fram till mitten av 1300-talet. Bland dem märks Valdemar I och II, Knut VI, Erik Plogpenning och Erik Menved jämte deras drottningar, svenske kungen Birger Magnusson och hans gemål Märta, samt svenska drottningen Rikissa (Valdemar I:s dotter). Av klostret finns annars ingenting kvar; tillhörande jordagods såldes 1724 till privat ägo och ombildades 1814 till ett fideikommiss, som bar namnet Ringsted kloster. År 1907 byggdes en romersk-katolsk kyrka i staden, Knud Lavardskirken. 

Ringsted är en av Själlands äldsta städer, känd redan i hedenhös som offerplats för hela Själland. Staden var myntort under Knut den store. Under medeltiden hölls i Ringsted ofta danahof; där hyllades kungarna ända till 1584. Den första kungakröningen ägde rum i Ringsted 1170, då Valdemar I:s son Knut (VI) kröntes. Även landstingen hölls i Ringsted till 1803.

Det finns också ett Ringsted i Iowa i USA. För att undvika förväxling med Rungsted, som också ligger på Själland, kallas den sistnämnda orten för Rungsted Kyst i post- och järnvägssammanhang.

Transporter 
Den viktiga motorvägen på E20 går förbi Ringsted. 
I Ringsted delar sig järnvägen från Köpenhamn. Sydbanen går vidare mot Rødby Færge och Vestbanen går vidare mot Korsør - Odense.

Källor

Noter

 
Orter i Region Själland
Ringsteds kommun
Ugglan
Spridare

En spridare är en stötta som monteras på masten och som tar upp axialkraft och lite moment med syfte att stabilisera segelbåten mast sidledes främst. På masten placeras spridare mot varandra på babords resp. styrbords sida, på samma höjd ca strax under mastens halva längd. De riktas vinkelrätt ut ifrån masten åt sidan och kopplas fast mot vanten. Vanligast är ett par spridare (två stycken) per mast. Spridare kan monteras rakt ut vinkelrätt mot båtens långskeppslinje eller svepas lite bakåt. Svepta spridare gör att man dels stabiliserar masten också i långskeppsled så att den inte pumpar (seglarterm) så mycket, och dels sträcks förstaget vilket avlastar akterstaget med att spänna förstaget. Nackdelen är att trimmöjligheten begränsas varför denna rigg typ är mest förekommande på semesterbåtar.

Segling
Christian Radich

Christian Radich är en tremastad fullriggare, byggd av Framnæs Mekaniske Værksted i Sandefjord i Norge och levererad den 17 juni 1937. Ägare är Stiftelsen Skoleskipet Christian Radich, bildad efter en donation från ryttmästaren, trävaruhandlaren och skeppsredaren Christian Radich (1822–1898).

Fartyget är byggt i klinkat stål, anropssignalen är LJLM, hemmahamnen är Oslo och dess IMO-nummer är 5071729. Fartyget är klassat av Det Norske Veritas, DNV, och dess klassning är +1A1, E0.

Skeppet är 62,5 meter (205 fot) långt, med en total längd på 73 meter (239,5 fot), inklusive bogspröt, och har en maximal bredd på 9,7 meter. Djupgåendet är 4,7 meter och deplacementet på 1050 ton. Vid maskindrift är maxfarten 12 knop, men under segling kan hon komma upp i 14 knop.

Den fasta besättningen består av omkring 18 personer. Utöver dessa finns plats för 88 kadetter/medseglare.

Fartyget byggdes ursprungligen som skolfartyg för utbildning av sjöfolk till den norska handelsflottan. År 1940 blev hon konfiskerad av tyska marinen som använde henne som logementsfartyg. Vid ett bombangrepp i Flensburg blev hon sänkt, men bärgades efter krigsslutet och bogserades till Sandefjord där hon iståndsattes på nytt, till rätt stora kostnader, och återinsattes i skolningstjänst. Sedan 1999 har dock den huvudsakliga verksamheten varit chartertrafik med betalande medseglare.

Fartyget i media 
Cristian Radich användes i Windjammer samt i tv-serien Onedinlinjen

Källor 
 Motsvarande artikel på norska Wikipedia

Externa länkar 

 Christian Radichs webbplats

Norska segelfartyg
Norska veteranfartyg
Fullriggare
Merkin Ball

Merkin Ball är en EP släppt av Pearl Jam 1995. Den består av två låtar som blev över efter samarbetet med Neil Young på dennes skiva Mirror Ball.

Låtlista
"I Got Id" (Vedder) – 4:53 (även känd som "I Got Shit")
"Long Road" (Vedder) – 5:59

Medverkande
Jeff Ament - bas på "Long Road"
Jack Irons - trummor, percussion	Percussion, Drums 
Eddie Vedder - gitarr, sång
Brendan O'Brien - bas på "I Got Id"
Neil Young - gitarr, tramporgel

Amerikanska EP-skivor
EP-skivor 1995
Album av Pearl Jam
Andrew Davis

Det finns flera personer som heter Andrew Davis

För den brittiska dirigenten, se Andrew Davis (dirigent)
För den amerikanska filmregissören, se Andrew Davis (regissör)
Bang Bang Orangutang

Bang Bang Orangutang är en dansk-svensk dramafilm som hade biopremiär den 14 oktober 2005.

Handling
Åke Jönsson, framgångsrik affärsman, lever bara för sin karriär och sin bil och sätter familjen på undantag. Plötsligt en dag har han förlorat allt när han kör över sin son Oscar som avlider av skadorna. Hustrun Nina förbjuder honom att träffa dottern Emma. Åke och Emma träffas i smyg, Åke blir också nyförälskad i Linda.

Skådespelare
Mikael Persbrandt - Åke Jönsson
Lena Olin - Nina, Åkes hustru
Michael Nyqvist - Sven Blomberg
Tuva Novotny - Linda
Reine Brynolfsson - Åkes chef
Jonas Karlsson - Åkes bror
Fares Fares
Shanti Roney - Martin
Mimmi Benckert Claesson - Emma
Börje Ahlstedt - Åkes pappa
Mona Malm - Åkes mamma
Leif Andrée - Polis

Externa länkar

Filmer 2005
Danska dramafilmer
Svenska dramafilmer
The Very Best of dansbandshårdrock

The Very Best of dansbandshårdrock är ett samlingsalbum från 2000 av den svenska hårdrocksgruppen Black Ingvars.

Låtlista
Inget stoppar oss nu
Whole Lotta Engberg
Mitt eget blue Hawaii
Leende guldbruna ögon
Eloise
Karlstads collage
Två mörka ögon
Tio tusen röda rosor
Mjölnarens Iréne
Gråt inga tårar
Flamingo medley
Du gav bara löften
Sofia dansar go-go
Natten har tusen ögon
Dra dit pepparn växer
Tusen bitar
Ljus och värme
De sista ljuva åren
Vem tänder stjärnorna?
Vindens melodi

Källor

Album av Black-Ingvars
Musikalbum 2000
Renässansens arkitektur

Renässansens arkitektur härrör från perioden mellan början av 1400- och tidigt 1600-tal i olika delar av Europa, där det fanns en medveten återhämtning och utveckling av vissa delar av grekiskt och romerskt tänkande och materiell kultur. Stilistiskt följde renässansarkitekturen efter den gotiska arkitekturen och efterträddes av barockarkitekturen.

Kännetecken 
Renässansstilen lägger tonvikten på symmetri, del, geometri och delarnas regelbundenhet, så som de framgår av antikens arkitektur, särskilt antik romersk arkitektur, av vilka det finns många exempel kvar. Regelbundna arrangemang av kolonner, pilastrar och avväxlingsbalkar, liksom användningen av halvcirkelformade bågar, halvrunda kupolvalv, nischer och ädikuler ersatte de mer komplexa proportionella systemen och oregelbundna profiler som använts i de medeltida gotiska byggnaderna.

Renässansarkitekturen utvecklades först i Florens, med Filippo Brunelleschi som en av dess innovatörer. Renässansstilen spred sig sedan snabbt till andra italienska städer och sedan till Frankrike, Tyskland, England, Ryssland och andra länder.

I Sverige 
I Sverige återstår idag främst slottsbyggnader i renässansstil och då främst de slott som byggdes eller byggdes om av den då regerande Vasaätten, som exempelvis Kalmar slott, Vadstena slott och Gripsholms slott. Även adliga byggnader, såsom Ekenäs slott, står kvar idag. Ett fåtal kyrkobyggnader byggdes i Sverige vid denna tid, men ett exempel är Mariestads domkyrka.

Malmöhus eller Malmöhus slott är ett slott med medeltida anor beläget i Malmö. Det uppfördes mellan 1526 och 1539 och är därmed Nordens äldsta bevarade renässansslott.

Galleri

Se även
Renässansen
Vasastil
Klassicism
Palladianism
Nyrenässans
Weserrenässans
Heaven Metal

Heaven Metal (av heaven + heavy metal) är ett studioalbum från 1999 av den svenska hårdrocksgruppen Black Ingvars. På albumet sjunger de kristna sånger.

Många av låtarna på albumet är så kallade Mash Ups. Exempelvis kommer musiken från medleyt ursprungligen från Let's Go Crazy av Prince.

Låtlista
Gospelmedley
Pärleporten
Ovan där (We Will Understand Him Better by and By)
Den blomstertid nu kommer Smashupsmusik: ”My Sharona” av The Knack.
Han är min sång och min glädje (There Goes My Everything)
Där rosor aldrig dör (Where Roses Never Fade)  Smashupsmusik: ”Living After Midnight” av Judas Priest.
Jag har hört om en stad ovan molnen
Guldgrävarsången
Jag är en ung godtemplartjej
Barnatro
Bygg upp en himmel

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Album av Black-Ingvars
Musikalbum 1999
Svenskspråkiga musikalbum
Earcandy Six

Earcandy Six är ett studioalbum från 1995 av den svenska hårdrocksgruppen Black Ingvars. Albumet är gruppens debutalbum.

Låtlista
De sista ljuva åren - 4:02
Inget stoppar oss nu - 3:50
Två mörka ögon - 3:07
Gråt inga tårar - 3:25
Tiotusen röda rosor - 3:44
Mitt eget Blue Hawaii - 3:33
Eloise - 3:36
Leende guldbruna ögon (Beautiful, Beautiful Brown Eyes) - 3:04
Dra dit pepparn växer - 4:49
Flamingomedley - 3:41
Hon är sexton år idag (Happy Birthday Sweet Sixteen)
Kärleksbrev i sanden (Love Letters in the Sand)
Tintarella di luna
Nu är det lördag igen (Another Saturday Night)
Eviva España
I natt är jag din - 3:39

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Album av Black-Ingvars
Debutalbum 1995
Musikalbum 1995
Svenska debutalbum
Adult

Adult (från latinets adultus "fullt utvecklad", "vuxen", av adolesco "växa upp") är inom biologin i allmänhet en term för utvecklingsstadiet då organismen är fortplantningsmogen.

Ornitologi 
Inom ornitologi är en adult individ en fågel som är könsmogen och har anlagt det "slutliga" fjäderdräktsmönstret och utvecklat de dräktkaraktärer som den sedan bär livet ut. Fågeln fortsätter att rugga livet ut, och många arter har olika dräkter på sommaren respektive vintern. Olika fågelarter anlägger adult fjäderdräkt efter olika många år. Som tumregel kan man säga att ju större fåglar desto fler år innan den anlägger adult fjäderdräkt. Under perioden när fågeln börjar närma sig adult fjäderdräkt, men inte är helt utfärgad används det oprecisa begreppet subadult.

Se även 
Ruggning
Juvenil

Referenser 

Ornitologi
Southern Counties East Football League

Southern Counties East Football League, tidigare kallad Kent League, är en engelsk fotbollsliga främst baserad i Kent och sydöstra London. Kent League var också namnet på en liknande liga som existerade 1894–1959. Det finns dock inget samband mellan ligorna trots namnet och att många av klubbarna är densamma i de båda ligorna. Den nuvarande ligan ligger på nivå 9 i det engelska ligasystemet.

Ligan grundades 1966 och kallades då Kent Premier League, men 1968 ändrade man till Kent League. Från början var många av medlemsklubbarna reservlag till klubbar i Southern Football League, men efter hand så har reservlagen hamnat i lägre divisioner. 2013 bytte ligan namn till Southern Counties East Football League eftersom fler och fler klubbar inte kom från Kent.

Klubbar kan avancera upp till Isthmian Leagues eller Southern Football Leagues regionala divisioner på nivå 8. Klubbar kan också bli nedflyttade och de hamnar då i Kent Invicta Football League.

Säsongen 2005/06 var ligan sponsrad av tidningen Kentish Observer, men i juni 2006 meddelades det att avtalet upphört och att en sponsor söktes.

2006 pratade Football Association med Kent League och Essex Senior Football League. FA sade till dem att fundera över en framtida sammanslagning av de två ligorna.

Mästare

Referenser

Webbkällor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Fotbollsserier i England