kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
ABB Robotics

ABB Robotics är en affärsenhet inom divisionen Robotics & Discrete Motion inom koncernen ABB som tar fram lösningar inom maskin- och fabriksautomation och tillverkar industrirobotar.

Beslutsprocessen 
ABB Robotics historia började i slutet av 1969 när ASEA:s dåvarande koncernchef Curt Nicolin, under en resa till USA, träffade Joe Engelberger som var delägare och chef för Unimate, den största och ledande tillverkaren av industriella robotar vid den tiden. Dessa robotar drevs med hydraulik och var försedda med ett enkelt punkt-till-punkt styrsystem. Curt Nicolin trodde på tekniken och ansåg att detta var intressant och beslutade därför 1971 att ASEA skulle ta fram en egen industrirobot. Uppdraget började som en förstudie som genomfördes av ASEA:s utvecklingsavdelning. En mindre projektgrupp bildades. Något senare rekryterades automationsexperten Björn Weichbrodt från USA. Han anställdes som projektledare för robotprojektet. Han övertog ledningen av robotverksamheten från augusti 1976 och lade grunden till ABB Robotics senare affärsframgångar.

Utvecklingsarbetet 
Tidsmässigt sammanföll ASEA:s robotprojekt med Intels utveckling av de första 8008-mikroprocessorerna. Projektteamet lyckades övertala Intel redan i början av 1971 att få ett (1) chip från förserieproduktionen. Mikroprocessorn från Intel bidrog till att man kunde utveckla ett styrsystem med en avancerad banstyrning, tillsammans med den unika mekaniska konstruktionen som innebar att roboten utformades som en mänsklig arm (antropomorf) var avgörande framgångsfaktorer för projektet. Som en kuriositet kan det nämnas att processorn programmerades med hjälp av en maskinskriven manual med handskrivna korrigeringar. Robotens mekaniska koncept blev sedermera standard för större industrirobotar, konceptet kopierades bland andra av japanska robottillverkare. Projektet resulterade i världens första helelektriska mikrodatorstyrda femaxliga industrirobot, IRB 6 som kunde lyfta 6 kg.

Marknadsintroduktion 
Uppvisningen av den första IRB 6 Roboten på Hotell Foresta på Lidingö i oktober 1973 blev en succé. Roboten såldes direkt. Den första kunden använde roboten för att slipa rörböjar under 36 år.

ABB Robotics i dag 
ABB Robotics är i dag en världsledande leverantör av industrirobotar med mer än 10 000 anställda globalt och med över 400 000 robotar installerade i världen. Tillverkning av robotar sker i Sverige (Västerås), Kina och USA.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar
ABB Robotics officiella hemsida

Företag i Västerås
Svenska tillverkare av industriutrustning
ABB
Cody Rhodes

Cody Rhodes, född 30 juni 1985 i Marietta, Georgia, är en amerikansk fribrottare som sedan april 2022 är signerad med World Wrestling Entertainment där han även brottades mellan 2006 och 2016. Mellan 2017 och februari 2022 brottades han i All Elite Wrestling, AEW, där han även ett tag agerade vice verkställande direktör. 

Rhodes har tidigare uppträtt under namnen Stardust, Dusty Rhodes Jr. och Cody Runnels. Rhodes är son till fribrottaren Dusty Rhodes och bror till fribrottaren Dustin Rhodes. Han gjorde sin debut inom fribrottning den 13 maj 2006.

Rhodes vann tillsammans med Ted DiBiase World Tag Team Championship, som är ett duomästerskap. Cody Rhodes har även varit Ohio Valley Wrestlings Heavyweight Champion.

Rhodes signaturmanövrar, eller specialgrepp, är Beautiful Disaster, Alabama Slamma, Silver Spoon DDT och Cross Rhodes.

Referenser

Födda 1985
Amerikanska fribrottare
Män
Levande personer
All Elite Wrestling
Saharanpur (distrikt)

Saharanpur är ett distrikt i norra Indien, beläget i den allra nordligaste delen av delstaten Uttar Pradesh. Det har gräns mot tre andra delstater, nämligen Haryana, Himachal Pradesh och Uttarakhand. Distriktet hade 2 896 863 invånare vid folkräkningen 2001 på en yta av 3 689,0 km², vilket gör en befolkningstäthet på 785,27 inv/km². Den administrativa huvudorten är staden Saharanpur. Distriktets urbaniseringsgrad låg på 25,81 procent år 2001. De dominerande religionerna är hinduism (59,49 %) och islam (39,11 %).

Administrativ indelning
Distriktet är indelat i fyra kommunliknande enheter som kallas tehsils:
Behat, Deoband, Nakur, Saharanpur

Dessa är i sin tur indelade i städer (towns) och byområden (villages). Städerna är vidare indelade i mindre administrativa enheter som kallas wards.

Städer
Distriktets städer är huvudorten Saharanpur samt Ambetha, Behat, Chilkana, Deoband, Gangoh, Kailashpur, Nakur, Nanauta, Rampur Maniharan, Sarsawan och Titron.

Källor

Distrikt i Uttar Pradesh
Johann Arnold Nering

Johann Arnold Nering (även Nehring), född 13 januari 1659 i Wesel, död 21 oktober 1695 i Berlin, var tysk arkitekt (vissa källor betecknar honom som nederländare).

Nering blev 1691 överdirektör för alla kurfurstliga byggnader i Berlin. Han var en arkitekt, som mot barockens utsvävningar satte ädel enkelhet och vackra proportioner. Av hans verk kan nämnas en flygel av gamla slottet i Berlin, observatoriet och det kurfurstliga stallet, som ansågs för ett mönster i sitt slag, men först och sist utkastet till det berömda tyghuset (Zeughaus) i Berlin, fullbordat av Jean de Bodt, som dock i vissa delar förändrade Nerings plan. Tyghuset är idag lokal för Deutsches Historisches Museum.

Källor 

 

Tyska arkitekter under 1600-talet
Personer från Wesel
Födda 1659
Avlidna 1695
Män
Nyköpings kammarkör

Nyköpings Kammarkör är en svensk kör, grundad 1965 av Nils Köllerström.

Dirigenter
Nils Köllerström
Bengt Fridén
  Per Ekedahl
Ulrika Ardin
Fredrik Winberg
Lisa Heikkinen
Anna Rosén Österling

Externa länkar
Officiell webbplats

Musik i Nyköping
Svenska blandade körer
Musikgrupper bildade 1965
116 Sirona

116 Sirona eller 1954 UC3 är en asteroid upptäckt 8 september 1871 av Christian Heinrich Friedrich Peters i Clinton, New York. Sirona har fått sitt namn efter en gudinna inom keltisk mytologi.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av CHF Peters
Astronomiska upptäckter 1871
Josef Durm

Josef Wilhelm Durm, född 14 februari 1837 i Karlsruhe, död där 3 april 1919, var en tysk arkitekt.

Durm blev 1868 professor i arkitektur vid Polytechnikum i Karlsruhe, 1877 Baurat, 1883 Oberbaurat och från 1887 var han även Baudirektor och från 1894 Oberbaudirektor i Baden. Som ung studerade han i Italien, Frankrike, Belgien och Österrike och senare företog han talrika resor i Grekland, Mindre Asien och Nordafrika. I sina byggnader använde han gärna renässansmotiv och hans viktigaste verk utförde han i Karlsruhe (synagogan, justitiepalatset, arvstorhertigliga palatset, privathus, villor) samt i Baden-Baden, Mannheim, Heidelberg och Freiburg, vidare kyrkorna i Schopfheim, Badenweiler och annat.

Av hans många skrifter kan nämnas Polychrome und konstruktive Details der griechischen Baukunst (1880), Zwei Großkonstruktionen der italienischen Renaissance (1887), Die Baukunst der Griechen (1881, tredje upplagan 1910), Die Baukunst der Etrusker und Romer (1885, andra upplagan 1905), Die Kunstdenkmaler in Großherzogthum Baden (tillsammans med flera andra 1887). Han var från 1881 utgivare av den omfattande "Handbuch der Architectur".

Källor

Tyska arkitekter under 1800-talet
Tyska professorer
Professorer i arkitektur
Tyska arkitekter under 1900-talet
Tyska konstnärer under 1800-talet
Tyska konstnärer under 1900-talet
Personer från Karlsruhe
Födda 1837
Avlidna 1919
Män
Ugglan
Salmonsens
Aram-Damaskus

Aram-Damaskus, Aram var ett arameiskt kungarike i Syrien 1200 – 733 f.Kr., där Damaskus var huvudstaden. Aram-Damaskus hade sin glansperiod under kung Hazaels styre under den senare hälften av 800-talet f.Kr. När kungadömet var som störst sträckte det sig från Golanhöjderna i söder till cirka tio mil nordost om Damaskus.

Assyriens kung Tiglath-Pileser III erövrade staden Damaskus år 732 f.kr.

Det fanns flera arameiska riken förutom Aram-Damaskus, men de sista av dem invaderades av Assyriska imperiet när detta utvidgades. Flera arameiska småriken nämns i Gamla testamentet. Av dessa förekommer Aram-Damaskus oftast. De omtalas i regel som Israels motståndare.

Kungar i Aram-Damaskus 
Kungalängden i Aram-Damaskus är historiskt oklar. Källorna är Gamla testamentet och enstaka inskrifter. Gamla testamentets berättelser kan vara i ett kronologiskt felaktigt sammanhang som gör att man blandar ihop kungar med samma namn.
Reson
Hezjon
Tabrimmon
Bar Hadad I
Hadad-Idri
Bar Hadad II
Hasael
Bar Hadad III
Hadianu
Resin (750–732 f.kr)

Referenser och fotnoter

Arameiska riken
Mesopotamien
Platser i Bibeln
Historiska länder och riken i Asien
Syriens historia
Innuendo (sång)

"Innuendo" är en sång av det brittiska rockbandet Queen. Den fanns med på albumet Innuendo, och släpptes som singel 14 januari 1991. Låten blev bandets tredje singeletta i Storbritannien.

Låten innehåller ett flamenco-influrerat gitarrsolo av Steve Howe från Yes.

Musikvideo
Det finns flera alternativa versioner av videon där varje bandmedlem gestaltas som ritade utklipp från arkiverade filmklipp. Avancerade dataanimationer som Stop motion förekommer. Videon blev bannlyst i vissa länder eftersom den innehöll klipp av Gulfkriget som var aktuellt när videon publicerades.

Medverkande
Roger Taylor - trummor
John Deacon - bas
Brian May - gitarr
Freddie Mercury - sång, synth
Steve Howe - gitarr
David Richards - synth

Referenser 

Queenlåtar
Musiksinglar 1991
Singlar utgivna på Parlophone
Brittiska musiksinglar
Låtar skrivna av Freddie Mercury
Låtar skrivna av Roger Taylor
Haakon Lie

Haakon Lie född 29 februari 1884 i Fyresdal, död 1970 i Lillehammer, var en norsk författare.

Han var son till bonden, läraren och författaren John Lie (1846-1916), han studerade vid Norges landbrukshøgskole och har därefter arbetat som skogsförvaltare och lärare vid Storhove landbruksskole.

Lies första fackböcker kom under hans år som lärare och omfattar titlar som Skogbrukets driftslære och Skogens fugler og insekter, lærebok for skogskolene. Båda kom i flera utgåvor. Han skrev också nationalekonomiska pamfletter om skogspolitiken, och om naturskydd:  Skogens nationaløkonomiske betydning  (1916), Fjeldskogen (1925) och Ormtjernkampen villmark (1961).

Hans första barnbok var Ekorngutten (1928), och han skrev efterhand 8 barnböcker. Han fick Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur för tre av böckerna: Villmark og villdyr (1949), Vegen til eventyret (1960) och I villdyrskog (1961).

Hans övriga författarskap omfattar romaner och dikter. Lie växlade mellan att skriva på bokmål och nynorska, och utgav ofta parallellutgåvor.

Lie var också den som lanserade idén om Birkebeinerrennet som ett historiemotiverat längdskidlopp. Detta gjorde han i en tidningsartikel 1930.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Ekorrungen 1934

Priser och utmärkelser 
 Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur 1949 för Villmark og villdyr
 Melsom-priset 1950
 Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur 1960 för Vegen til eventyret
 Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur 1961 för I villdyrskog

Källor

Norska författare
Norskspråkiga författare
Födda 1884
Avlidna 1970
Män
Personer från Fyresdals kommun
Henrik Palmstierna (1821–1885)

Henrik Magnus Alexander Palmstierna, född 25 februari 1821 i Sandhems socken, Skaraborgs län, död 27 april 1885 i Stockholm (folkbokförd i Västra Vingåkers församling, Södermanlands län), var en svensk friherre, godsägare, militär och riksdagsman. Han tillhörde ätten Palmstierna.

Palmstierna blev underlöjtnant vid Livregementets husarkår 1840, löjtnant där 1850, ordonnansofficer hos kronprinsen 1853, adjutant hos kronprinsen 1854 och hos denne som kung 1859, ryttmästare i armén 1855 och vid kåren 1857, överstelöjtnant 1862 samt överste och sekundchef 1868–1881. Han var godsägare på Skenäs från 1865. Palmstierna var ledamot av ridderskapet och adeln 1865–1866 och riksdagens första kammare för Södermanlands läns valkrets 1866–1868 och 1880–1885. Han var även landstingsman. Palmstierna blev riddare av Svärdsorden 1863 och kommendör av första klassen av samma orden 1876.

Källor

Noter 

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Svenska landstingspolitiker
Svenska friherrar
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska godsägare under 1800-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska politiker under 1800-talet
Henrik
Personer från Sandhems socken
Födda 1821
Avlidna 1885
Män
Orodreth

I J.R.R. Tolkiens berättelser om Midgård var Orodreth en alv under den Första Åldern, son till Angrod och brorson till Finrod Felagund och herre över Nargothrond.

Hans namn på quenya var Artaresto. Orodreth föddes i Valinor som son till Angrod och Eldalôtë, en noldoransk dam vars namn på sindarin blev Edhellos. Tillsammans med Turgons dotter Idril och Curufins son, Celebrimbor var han en av de tre medlemmarna av noldors kungliga familj i den tredje generationen som gick i exil. När han och hans fader höll Dorthonion, sändes hans son, Gil-galad till Nargothrond, ett mycket säkrare ställe, tillsammans med hans gammelfarbror Finrod.

Orodreth bodde i tornet Minas Tirith på ön Tol Sirion i Sirions dal tills Sauron övertog ön och döpte om den till Tol-in-Gaurhoth. Orodreth flydde då söderut till Nargothrond. Utan Celegorm och Curufins hjälp hade Orodreth troligen dött eftersom de helt plötsligt anfallit Sauron med varenda soldat de kunde fick med sig.

När Beren kom till Nargothrond kom Finrod att följa med honom på hans uppdrag efter silmarillen. Dock var även Celegorm och Curufin, Fëanors söner, i Nargothrond och tvingade Findrod att lämna över sin krona. Orodreth tog den och regerade som regent men det var Fëanors söner som egentligen bestämde.

När nyheten om Finrods död kom bannlystes Fëanors söner från Nargothrond och Orodreth blev dess ledare. 

När Túrin Turambar ankom till Nargothrond blev hans dess ledare, alltmedan Orodreth fortfarande behöll sitt namn som herre över Nargothrond.

Orodreth fick två barn, Gil-galad och Finduilas. Han dog under slaget om Tumhalad då han kämpade mot Morgoths arméer och draken Glaurung.

Alver i Tolkiens värld

pl:Lista Calaquendich#Orodreth
Hadadeser

Denna artikel behandlar Hadadezer bar Rehob. "Hadadeser" kan också syfta på Bar Hadad II.

Hadadeser, Hadadezer bar Rehob, var en arameisk kung och tillsatt i det arameiska riket Aram-Soba. Hadadeser var son och efterträdare till Rehob. Sedan konung Hadadeser kommit till makten ville han utvidga sitt rike österut. Hadadeser kom nu i kamp mot Kung David, står det att läsa i andra kungaboken i Gamla testamentet.

Se även
 Araméerna
 Aram-Naharaim
 Aram-Damaskus

Referenser

Arameiska kungar
Monarker i Gamla Testamentet
Män
Joachim Du Bellay

Joachim du Bellay född 1522 i Liré, död 1 januari 1560 i Paris, var en fransk författare.

du Bellay ingick i gruppen Plejaden, som försökte återuppliva antikens diktkonst i Frankrike. Hans skrev Défence et illustration de la langue françoise (1549) som utgör gruppens manifest. Han är också känd för sina sonetter, bl.a. i diktsamlingen Les regrets (1558).

Bibliografi (urval) 
 La Défence et illustration de la langue françoise 1549
 L'olive 1949
 Les regrets 1558
 Le premier livre des antiquitez de Rome 1558

Källor
 Bra Böckers lexikon, 1974

Noter

Franska författare
Franskspråkiga författare
Renässansens författare
Födda 1522
Avlidna 1560
Män
Harajuku Lovers

Harajuku Lovers är ett designmärke lanserat av sångerskan Gwen Stefani 2005. Harajuku Lovers är inspirerat av ungdoms- och modedistriktet Harajuku i Tokyo. Designen innefattar ofta avbildningar i kawaii-stil av Stefani och hennes dansare.

Japanska varumärken
Nyhettitiska stater

Nyhettitiska stater var ett antal småstater som bildades från 1100-talet f.Kr. av luvierna och arameerna i det forntida Syrien. 

Arameerna bildade separata riken i flera städer, inklusive Damaskus. Den assyriska härskaren Sargon II erövrade området på 700-talet f.Kr. varigenom de arameiska riken upphörde och helt absorberades av det nya assyriska riket.

Arameiska riken enligt Bibeln 
Gamla testamentets Aram motsvarar det nuvarande Syrien och delar av angränsande länder. 

Ytterligare en rad arameiska stadsstater nämns i Bibeln:

Bit-Bahiani
Bit-Zamani
Damaskus
Bit-Agusi
Beth-Eden

Övriga arameiska riken  
Hamath
Bit Zamani
Bit Bahiani

Referenser
Thore Tillman

Thore Tillman, född 9 augusti 1915 i Österlövsta församling, Uppsala län, död den 12 augusti 2004 i Frösö församling, Jämtlands län, var en svensk friidrottare (långdistanslöpning). Inhemskt tävlade han för IF Thor och Fagersta AIK. 

Han utsågs till Stor Grabb med nummer 113 i friidrott. Tillman vilar på Östra begravningsplatsen i Östersund.

Främsta meriter 

Tillman hade under en period 1939 svenska rekordet på 5 000 meter, även på 4 engelska mil och på 10 000 meter 1939 till 1941. Han kom femma på 10 000 meter vid EM 1938.

Idrottskarriär  

År 1938 vann Tillman SM-guld på 10 000 meter samt i lag. Vid EM i Paris detta år deltog han på 10 000 meter där han kom femma.

År 1939 vann Tillman SM-guld på 10 000 meter. Han satte den 16 juni i Stockholm svenskt rekord på 5 000 meter med ett lopp på 14.24,2. Därmed övertog han Henry Kälarnes rekord från 1938. Kälarne återtog dock rekordet senare samma år. Den 28 juli 1938 förbättrade Tillman dessutom Edvin Wides svenska rekord på 10 000 meter (30.55,2 från 1924) genom att springa på 30.42,2. Närmare två månader senare, den 24 september, förbättrade han sitt nysatta rekord till 30.37,6. Han behöll det till 1941 då Gösta Östbrink slog det.

År 1940 hade Tillman ett mellanår. Vid SM kom han bara sexa på 5 000 meter.

År 1941 var han i bättre form och vann SM i terräng 8 km. På 10 000 meter tog han silver med tiden 30.49,8.

År 1942 tog han åter silvermedalj på 10 000 meter vid SM (tid 30.39,0).

År 1943 var Tillman skadad och tävlade inte.

År 1944 vann han SM-guld på 10 000 meter på tiden 30.34,4.

År 1946 deltog han på 10 000 meter vid EM i Oslo men bröt. Vid SM detta år vann han guld på 10 000 meter.

Källor

SM-medaljörer från Västmanland 1940-44
Swedish Athletic Page
Svenska EM-placeringar
Stora grabbar märke
Sveriges dödbok 1830–2020
Tore Tillman på Gravar.se

Svenska långdistanslöpare
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Svenska idrottare under 1900-talet
Personer från Österlövsta socken
Gravsatta i Östersund
Födda 1915
Avlidna 2004
Män
Karlstads universitetsbibliotek

Karlstads universitetsbibliotek stod klart i januari 2002, är ritat av arkitekt Christian Frisenstam och ligger i stadsdelen Kronoparken. Biblioteket invigdes i januari 2002 och hade ett bestånd år 2012 av 200 621 tryckta böcker och seriella publikationer. Biblioteket tar upp fyra våningsplan och i byggnaden finns också en aula (Aula Magna) för 600 personer. Aula Magna, som tillsammans med den stora södra glasväggen ger biblioteket dess karaktäristiska utseende. Biblioteket har 4 våningar med ca 100 fasta datorarbetsplatser, 1200 sittplatser och 28 grupprum och studieceller. Biblioteksbyggnaden certifierades 2016 på guldnivån enligt det svenska certifieringssystemet Miljöbyggnad och utnämndes till Årets Miljöbyggnad 2017 av Sweden Green Building Council.

Biblioteksdirektörer
Eva Hesselgren Mortensen 2001-2005
Eva Arndt Kling 2005-2011
Thomas Blom 2012-2014
Jakob Harnesk 2014-

Källor

Se även
Karlstads universitet http://www.kau.se/bibliotek

Bibliotek i Sverige
Karlstads universitet
Universitetsbibliotek
Barahir

I J.R.R. Tolkiens berättelser om Midgård var Barahir en människa från Ladros, ättling till Bëors Hus i den Första Åldern. Han var son till Bregor, make till Emeldir, och mest känd som Beren Erchamions fader, som senare gifte sig med Lúthien Tinúviel och därmed ingick det första äktenskapet mellan alv och människa.

Biografi 

Barahir stred i Dagor Bragollach där Morgoths arméer krossade alverna och människorna från de norra rikena i Beleriand, inklusive Ladros, Barahirs land. Hans äldre bror, och herre över Bregolas Hus blev slaktad tillsammans med majoriteten av hans styrkor, men Barahir stred längre västerut nära Sirions Pass. Där räddade han alvkungen Finrod Felagund, dock med stora förluster. Finrod svor en ed om vänskap till Barahir och alla av hans slag, och som tacksamhet för detta gav han Barahir en ring som blev känd som Barahirs Ring, och sedermera en släktklenod. 

Efter förlusterna av detta krig flydde de flesta av hans folk från deras länder, men Barahir tog ledningen över Huset döpt efter honom och stannade kvar för att försvara landet. Morgoth jagade och dödade hans folk tills endast ett fåtal fanns kvar, och Dorthonions skog förvandlades till en labyrint av skugga och fasa, Taur-nu-Fuin. Då samlade Emeldir, Barahirs fru, ihop de kvarvarande kvinnorna och barnen och flyttade till Brethil. 

“Men ingen av dem återsåg någonsin de män de lämnat efter sig. Ty dessa dräptes en efter en, tills endast tolv män återstod kring Barahir: hans son Beren, och hans brorsöner Baragund och Belegund, Bregolas söner, och nio trogna tjänare av hans ätt, vilkas namn länge levde kvar i noldors sånger: de var Radhruin och Dairuin, Dagnir och Ragnol, Gildor och Gorlim den olycklige, Arthad och Urthel och Hathaldir den unge. De blev fredlösa utan hopp, en förtvivlad skara som inte kunde fly och vägrade att ge upp…Barahir och hans män jagades som vilda djur; och de drog sig tillbaka till det öde höglandet ovanför skogen, och strövade kring bland tjärnar och steniga hedar i detta område, så långt bort som möjligt från Morgoths spioner och trollformler. Deras viloläger var ljungen och deras tak den molnströdda himlen.” (Silmarillion sida 168)

De gjorde Tarn Aeluin i sydöstra Dorthonion till deras näste. De blev förrådda till Sauron av Gorlim, som längtade efter att få se hans fru och föll för Saurons lögner. Deras hemliga näste blev upptäckt och Barahirs män blev slaktade. Endast hans son Beren undkom döden och jagade ensam i vildmarken. Han reste en rös över hans faders ben och smög in i orchernas läger och dräpte deras hövdingar och återtog Barahirs hand och hans ring.
Människor i Tolkiens värld

pl:Lista Edainów#Barahir
The Cardiac Defect

The Cardiac Defect är hardcorebandet Mammuths fjärde album, som släpptes den 13 februari 2008.

Låtar 
 Piece By Piece
Cord Of Three
Blood & Honey
Easy Way Out
Erased
A Blessed Zombies Ride
I Am
Change My Heart
Coins Of Compassion
Kyrie

Svenska musikalbum
Musikalbum 2008
Sam Tingle

Samuel "Sam" Tingle, född 24 augusti 1921 i Manchester i Storbritannien, död 19 december 2008 i Kapstaden i Sydafrika, var en racerförare.

Racingkarriär
Tingle deltog i fem Sydafrikas Grand Prix under 1960-talet för Sydrhodesia/Rhodesia. Hans bästa resultat var en åttonde placering i  i en Brabham-Repco BT24. 

Tingle körde även ett antal grand prix-lopp i Sydafrika i en LDS utanför mästerskapet 1961-1966.

F1-karriär
 

|}

Noter

Källor

statsf1.com 

Födda 1921
Zimbabwiska racerförare
Zimbabwiska Formel 1-förare
Män
Avlidna 2008
Zimbabwiska idrottare under 1900-talet
Stallägare i Formel 1