kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Per Holmberg (pilot)

Per Arne Holmberg, född 22 januari 1945 i Örnsköldsvik, är en svensk pilot och före detta fältflygare i Flygvapnet och före detta flygkapten hos SAS, som var med vid Gottröraolyckan 1991.

Biografi

Holmberg började på Förberedande Fältflygarskola, FÖFS, vid Herrevadskloster intill F 5 Ljungbyhed i februari 1962. Efter grundläggande flygutbildning på Sk 50 och J 28C/B fortsatte han 1964 med typinflygning på J 35 Draken på F 16 Uppsala för att därefter placeras på F 18 Tullinge där han förutom J 35B även flög Sk 16.

I avsikt att fortsätta som officer i Flygvapnet efter kontraktstiden som fältflygare började han 1967 på Flygvapnets Krigsskola F 20 Uppsala där han fick flyga J 29 Tunnan. En vecka före examen 1968 valde han att sluta för att påbörja en anställning som tredjepilot på DC-8 hos SAS. Efter drygt nio år och 4 663 flygtimmar på DC-8 flyttade han över på Boeing 747. Efter närmare nio år och ytterligare 3 464 flygtimmar blev det ny typinflygning på DC-9. Redan efter ett år, åtta månader och 742 flygtimmar inklusive kaptensutcheckning 1987 gick han över till att flyga den modernare MD-80.

På morgonen 27 december 1991 åkte Holmberg som passiv uniformerad pilot i kabinen på Scandinavian Airlines Flight 751 från Arlanda flygplats mot Kastrups flygplats, då man kort efter start fick dubbelt motorbortfall och knappt fyra minuter senare kolliderade med marken i Gottröra nordost om Arlanda. I Statens haverikommissions haverirapport (C 1993:57, Ärende L-124/91) omnämns han som "den assisterande kaptenen". Holmberg tog sig fram till kapten Stefan Rasmussen och andrepiloten Ulf Cedermark i förarkabinen när han från kabinen konstaterat krisläget, och bistod aktivt vid felsökning, beslutsförslag och nedslagsplanering. Haverikommissionen konstaterade att Holmbergs insats "förmodligen räddade alla ombord från en ännu värre haveri och ett dystrare slut". Vid olyckstillfället hade han själv 920 timmar som kapten på MD-80. Händelsen kom efteråt i media att kallas för Miraklet i Gottröra.

1993 mottog Holmberg H.M. Konungens medalj av Carl XVI Gustaf, som han gick kadettskolan tillsammans med, för sin hjälteinsats i Gottröra. Efter sex månaders konvalescens fortsatte han att flyga MD-80 för SAS. I januari 1995 beslöt han sig dock för att sluta flyga helt efter 33 år och totalt 12 447 flygtimmar.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar
P3 Dokumentär - Gottrörakraschen
Intervju med Per Holmberg, från tidningen Fokus publicerad 5 juni 2009. 

Svenska flygare
Stridspiloter
Födda 1945
Levande personer
Män
Indiska mjukpälsråttor

Indiska mjukpälsråttor (Millardia) är ett släkte gnagare i underfamiljen möss (Murinae) med fyra arter.

Beskrivning 

Individerna når en kroppslängd mellan 8 och 20 cm och därtill kommer en 7 till 19 cm lång svans. Som namnet antyder är pälsen mjuk utan taggiga hår. Färgen är på ovansidan brun till gråbrun och på buken vitaktig. De har jämförelsevis stora öron och svansen bär hår.

Alla arter lever i södra Asien. Utbredningsområdet sträcker sig från Pakistan över stora delar av Indien till Myanmar, de förekommer även på Sri Lanka. Habitatet utgörs vanligen av gräs- och träskmark men även av jordbruksmark. Ett undantag är Millardia gleadowi som lever i halvöknar och som undviker jordbruksmark. Indiska mjukpälsråttor är aktiva på natten och gömmer sig på dagen mellan stenansamlingar eller i underjordiska bon som byggs själv eller som överlämnades av andra djur. De äter huvudsakligen frön, gräs och andra växtdelar.

Systematik 

Släktet räknas tillsammans med några andra släkten som förekommer i södra Asien till den så kallade Millardia-gruppen. De andra släkten är Cremnomys, Diomys och Madromys. En annan genetisk studie listar Millardia och Cremnomys i ett tribus, Millardini.

Indiska mjukpälsråttor utgörs av fyra arter:
 Millardia gleadowi lever i Pakistan och nordvästra Indien.
 Millardia kathleenae är endemisk för Burma.
 Millardia kondana förekommer i ett mycket begränsat område i delstaten Maharashtra.
 Millardia meltada finns i Pakistan, Indien, Nepal och på Sri Lanka.

M. kondana listas av IUCN på grund av sin begränsade utbredning som akut hotad (critically endangered), de andra betraktas som livskraftiga. M. meltada förökar sig särskilt bra och betraktas under vissa tider som plåga för jordbruket.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 
 Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (red.): Mammal Species of the World. 3 upplaga. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 2005, .
 Emilie Lecompte, Ken Aplin, Christiane Denys, François Catzeflis, Marion Chades und Pascale Chevret: Phylogeny and biogeography of African Murinae based on mitochondrial and nuclear gene sequences, with a new tribal classification of the subfamily. I: BMC Evol. Biol. 8:199 (2008), s. 1-21. Fulltext

Råttdjur
Ferdinand Konrad Bellermann

Ferdinand Konrad Bellermann, född den 14 mars 1814 i Erfurt, död den 11 augusti 1889 i Berlin, var en tysk landskapsmålare.

Bellermann, som var lärjunge till Schirmer, var sedan 1866 professor vid konstakademien i Berlin. 

Han är mest bekant för sina norska berglandskap och sina framställningar av Sydamerikas tropiska vegetation.

Galleri

Källor 
 

Tyska professorer
Tyska landskapsmålare
Tyska målare under 1800-talet
Personer från Erfurt
Födda 1814
Avlidna 1889
Män
Jo Frost

Joanne "Jo" Frost, född 27 juni 1971 i London, är en brittisk nanny, TV-personlighet och författare. Frost är mest känd som programledaren för den amerikanska TV-serien Supernanny där hon besökte familjer och försökte hjälpa föräldrarna att få en bättre relation till sina barn och därmed också förbättra familjesituationen. 

Frost har även författat tre böcker om hur man tar hand om barn. Frost började sitt arbetsliv 1989.

Externa länkar

Officiell webbplats

Kvinnor
Födda 1971
Levande personer
Brittiska författare
Barnflickor
Personer i Storbritannien under 2000-talet
Personer från London
Matningsspänning

Med matningsspänning menas den yttre spänning som tillförs ett elektriskt nät, till exempel ger batteriet till cykellyset matningsspänning till det elektriska nätet (som består av en lampa).

Elektricitet
Passivt nät

Ett passivt nät inom elektrotekniken är ett nät som endast innehåller passiva komponenter, exempelvis resistanser, kapacitanser, dioder och induktanser.

Elektricitet
Elektronik
Levrasjön

Levrasjön är en sjö i Bromölla kommun i Skåne belägen strax öster om Ivösjön. och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Allarpsbäcken. Vid provfiske har bland annat abborre, braxen, gers och gädda fångats i sjön.

Levrasjön är ett Natura 2000-område och är en ganska djup sjö med lång omsättningstid på vattnet. Den är även kalkrik och är en viktig rastlokal för sjöfåglar. Sjön är Sveriges artrikaste kransalgssjö (nio arter) och har ganska artrik flytblads- och undervattensvegetation.

Levrasjön omges av omväxlande strandskogar samt betes- och odlingsmarker med ett större skogsområde norr om sjön. Själva sjön har en unik limnologi med flera sällsynta och särpräglade lägre organismer. Betesmarkerna mellan Levrasjön och Ivösjön kring Allarp är välbevarade med olika vegetationstyper. Här finns både slåtter- och betesindikerande arter som hartmansstarr, kärrknipprot, majviva, svinrot, krussilja, brudsporre, honungsblomster och rosettjungfrulin. Flera av gårdarna i Allarp är välbevarade och representerar ett äldre traditionellt byggnadsskick. Norr om Levrasjön ligger ett större skogsområde kring Barnakälla som domineras av bok med inslag av ek, al och ask. Skogsområdet är strövvänligt och hyser en hel del intressanta arter knutna till äldre träd.

Levrasjön används för vattenskidåkning.

Delavrinningsområde 
Levrasjön ingår i delavrinningsområde (622054-141892) som SMHI kallar för Utloppet av Levrasjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Allarpsbäcken som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (28 %), öppen mark (14 %) och jordbruk (30 %). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  %. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 3 % av avrinningsområdet.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Braxen
 Gärs
 Gädda
 Löja
 Mört
 Sarv
 Sutare

Se även 
 Lista över insjöar i Bromölla kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Skräbeåns avrinningsområde
Insjöar i Skåne
Insjöar i Bromölla kommun
Insjöar i Sverige om minst två kvadratkilometer
Shoko Takahashi

Shoko Takahashi är en japansk före detta bordtennisspelare och världsmästare i dubbel

Hon spelade sitt första VM 1975 och fyra år senare, 1979, sitt andra och sista. Under sin karriär tog hon tre medaljer i bordtennis-VM 1 guld och 2 brons.

Meriter 
Bordtennis VM
 1975 i Calcutta
 1:a plats dubbel (med Maria Alexandru)
 3:e plats med det japanska laget
 1979 i Pyongyang
 3:e plats med det japanska laget

 Asian Games
 1974 i Teheran
 kvartsfinal dubbel
 kvartsfinal mixed dubbel

Källor 
 Shoko Takahashi ITTFs - Databank
 Svenska Bordtennisförbundets webbplats

Externa länkar 
 ITTF.com

Japanska bordtennisspelare
Världsmästare i bordtennis
Kvinnor
WP:Projekt Japan
Rostnosråttor

Rostnosråttor (Oenomys) är ett släkte gnagare i underfamiljen möss (Murinae) med två arter.

Beskrivning 

Individerna når en kroppslängd mellan 11 och 22 cm, därtill kommer en 14 till 21 cm lång svans. Vikten varierar mellan 50 och 220 gram. Den mjuka pälsen har på ovansidan en rödbrun färg, undersidan är vitaktig till ljusbrun. Som namnet antyder har de en rödaktig nos eller röda kinder. Svansen bär bara enstaka hår och är istället täckt med fjäll, öronen är stora och avrundade.

Rostnosråttor förekommer i Afrika söder om Sahara. Utbredningsområdet sträcker sig från Sierra Leone och Etiopien till Angola och Tanzania. De vistas företrädesvis i skogar med tät undervegetation. Rostnosråttor har bra förmåga att klättra i träd. De har inga speciella aktivitetstider och vilar i självbyggda bon av gräs och löv. Antagligen lever individerna främst ensamma. Födan utgörs av olika gröna växtdelar och ibland av insekter.

Systematik 

I underfamiljen möss sammanfattas rostnosråttor och några andra släkten i den så kallade Oenomys-gruppen. De andra släktena är Grammomys, Lamottemys, Thallomys och Thamnomys samt de utdöda Canariomys och Malpaisomys som levde på Kanarieöarna.

En nyare genetisk studie sammanfattar Oenomys-gruppen med Aethomys-gruppen, Arvicanthis-gruppen, Dasymys-gruppen, Golunda-gruppen och Hobomys-gruppen i ett tribus, Arvicanthini. En närmare släktskap till de egentliga råttorna (Rattus) består däremot inte.

Släktet utgörs av två arter:
 Oenomys hypoxanthus förekommer från Nigeria till Angola och Tanzania.
 Oenomys ornatus lever i västra Afrika från Sierra Leone till Ghana.

Båda listas av IUCN som livskraftig.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999, 
 Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (red.): Mammal Species of the World. 3 upplaga. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 2005, .
 Emilie Lecompte, Ken Aplin, Christiane Denys, François Catzeflis, Marion Chades und Pascale Chevret: Phylogeny and biogeography of African Murinae based on mitochondrial and nuclear gene sequences, with a new tribal classification of the subfamily. I: BMC Evol. Biol. 8:199 (2008), s. 1-21. Fulltext

Råttdjur
Benedikt Pliquett

Benedikt Pliquett, född 20 december 1984 i Hamburg, är en tysk fotbollsspelare som för närvarande spelar i FC St. Pauli i tyska 2. Bundesliga.

Referenser 

Födda 1984
Tyska fotbollsspelare
Spelare i FC St. Pauli
Män
Levande personer
Nationalparker i Danmark

Nationalparker i Danmark måste inkludera landskap av nationellt intresse och det är detta som skiljer dem från naturparker. En kommitté rekommenderade år 2001 att det måste fastställas ”større nationale naturområder” för att främja naturen. Initiativet att skapa dessa kom år 2007 från miljöminister Connie Hedegaard då Nationalpark Thy utsågs till den första. Beteckningen är inte skyddad och det finns en 77 hektar stor park kallad Rebild National Park i Rebild Bakker i Rold Skov. Den parken skapades av en grupp dansk-amerikaner redan 1912.

De danska nationalparker som beskrivs här får statligt stöd och är etablerade enligt dansk lagstiftning.

Galleri

Se även 
Grönlands nationalpark
Världsarv i Danmark

Referenser

Noter

Allmänna källor 
 Lov om nationalparker

Vidare läsning
 Danmarks naturfredningsforening: Danmarks nationalparker, Tillæg til Natur og Miljø, nr. 3,  september 2006.

Externa länkar
 , Nationalparker i Grönland och "Rebild National Park"
 "Historien" från Naturstyrelsen.dk 
 "Danmarks nationalparker", översikt från Naturstyrelsen.dk 
 Om nationalparkerne, deres bakgrund (på olika språk)

 
Bildanden 2008
Danmark
Bogserbåten Björnen

Bogserbåten Björnen är ett k-märkt svenskt fartyg som byggdes 1953 på Kockums i Malmö. Björnen var Sveriges sista ångdrivna bogserbåt i kommersiell trafik och gjorde sitt sista arbete i juni 1982. Ångmaskinen ersattes 1984 av en dieselmotor. 

Björnen har en unik, och i stort sett helt bevarad, originalinredning med fina trä- och mässingsdetaljer. Fartyget är numera en privatägd fritidsbåt.

Historik

Björnen byggdes 1953 vid Kockums Mekaniska Verkstad i Malmö på beställning av Malmö Bogserings AB. Från början hade bogserbåten en trippelångmaskin av märke Charles D Holmes & Co Ltd. Ångmaskinen härstammade från ett brittiskt krigsskepp byggt 1941 och hade 800 Ihk. Propellern hade en diameter av tre meter. Maskinen ersattes 1984 av dåvarande ägaren med en Caterpillar 343 dieselmotor på 437 ihk. 

År 1959 köptes Björnen av Holmens Bruk i Hallstavik och gick där till 1982 som isbrytare och timmerdragare med Hallstavik som hemmahamn. Då var Björnen Sveriges sista ångdrivna bogserbåt i kommersiell trafik. Nästföljande ägare var Arne Avelins Bogserbåts AB i Lidingö, som sålde den vidare efter någon tid till Tommie Persson, Stockholm. Han lät riva ur ångmaskinen och satte in en dieselmotor. Ångmaskinen såldes till Rubens maskinhistoriska samlingar i Götene. I samma veva fick Björnen dubbla skorstenar, vilket dock ändrades tillbaka år 2002 till enkel skorsten. Även styrhytten blev kraftigt modifierad.

Nuvarande (2010) ägare är Ola Lax, Stockholm. Han har återskapat den tidstypiska ångbåtssilhuetten med nytillverkad skorsten, mast, ventilatorer och renoverad styrhytt. Allt renoveringsarbete utfördes efter originalritningar. Däckshuset förlängdes med stor hänsyn till fartygets linjer.

K-märkning och ny liggplats
I början av 2000-talet blev Bogserbåten Björnen ett av Sveriges kulturmärkta fartyg, en märkning som utförs av Statens Maritima Museer sedan 2001 på basis av en kvalitetsbedömning av fartygets värde som källa till kunskap om den svenska sjöfartens historia. 

Björnens ursprungliga liggplats i Stockholm var sedan början av 1980-talet vid Norr Mälarstrand ungefär i höjd med Kungsholms torg.  Sedan 2009 har hon sin liggplats vid Norra Hammarbyhamnen.

Bildgalleri

Se även
 M/S Malmö, k-märkt fd tjänstefartyg.
 M/S Svalbard, tidigare marinbiologiskt forskningsfartyg.

Källor

Noter

Externa länkar

Svenska ångfartyg
Svenska bogserbåtar
K-märkta fartyg
Fartyg sjösatta 1955
Fartyg byggda i Malmö
Fartyg byggda på Kockums Mekaniska Verkstad
Sabotaget i Postojnagrottan

Sabotaget i Postojnagrottan var ett sabotage av jugoslaviska partisaner mot de ockuperande nazityska styrkorna i Postojna, Slovenien. Under ockupationen användes Postojnagrottan som bränsleförråd och det var detta förråd som partisanerna tände eld på och som brann i sju dagar efteråt. Fortfarande idag är delar av grottan svartfärgad av sot från eldsvådan. Datumet för sabotaget, den 23 april 1944, är även upphovet till en kommunal högtidsdag i Postojna.

Partisanerna
De 22 partisaner som på något sätt var delaktiga kom alla från 31 divisionen av Vojko brigaden. De som utförde själva sabotaget och som var inne i grottan var Tadick Sadowsky-Tomo (en polack), Nande Marolt, Ivo Panič, Srečko Tušar, Rudi Bašelj, Jože Durčič, Milan Lipičar och den erfarna grottguiden Franc Sajevic. Franc Sajevic var den enda av dem som varit i grottan tidigare.

Händelseförloppet
Att ockupationsmakten förvarade flygbränsle i grottan var känt i området och partisanerna där började snart arbeta ut en plan för att förstöra det. Planen innebar att de skulle gå genom Črna jama, som är en annan ingång till samma grottsystem, eftersom huvudingången i Postojna var välbevakad. De tog sig således in genom Črna jama efter att de klippt upp järnstängerna som blockerade grottan. Efter det följde de en artificiell gång som byggts av Italienare och de tog sig också genom två väggar som byggts för att blockera passagen.

När de kom fram till flygbränslet borrade de hål i tunnorna och alla tog sig ut igen utom Rudi Bašelj, som med hjälp av en sten inlindad i en näsduk startade elden. Tyvärr, fattade han själv eld och förlorade medvetandet. Senare berättades det för honom att han tillbringade två dagar ensam inne i grottan innan han kom ut med brännskador.

Se även
Postojna
Postojnagrottan

Källor
 Fatur, Silvo. Ljudje in kraji ob Pivki. Partizanska akcija v Postojnski jami. Kulturna skupnost Postojna. Maj 1975

Slovenien under 1900-talet
Jugoslavien under andra världskriget
Krigsåret 1944
Holjeån

Holjeån är en å som rinner söderut från nordvästra Blekinge (Olofströms kommun) till nordöstra Skåne (Bromölla kommun) och mynnar i Ivösjön.

Holjeån rinner upp i sjön Halen strax väster om Olofström. Sportfisket i ån är främst riktat på stationär öring och på uppvandrande lax och havsöring från Ivösjön.

I den del som ligger i Skåne meandrar ån först naturligt genom området och övergår senare i bland annat två forssträckor. Längs ån finns alkärr som översvämmas vid högvatten. Delar av Holjeåns sträckning är naturreservat och klassat som riksintresse och Natura 2000-område. I ån lever flodpärlmussla.

På 1600-talet kallades Holjeån bland annat Ammings/Aminge å (även benämning på Skräbeån) och Gemsiö (Jämshög) å.

Källor 

Vattendrag i Blekinge
Vattendrag i Skåne
Skräbeåns avrinningsområde
Vattendrag i Olofströms kommun
Vattendrag i Bromölla kommun
Jesse Tyler Ferguson

Jesse Tyler Ferguson, född 22 oktober 1975 i Missoula i Montana, är en amerikansk skådespelare. 

Ferguson är kanske mest känd för sin roll som Mitchell Pritchett i TV-serien Modern Family.

Privatliv 
Ferguson förlovade sig år 2012 med Justin Mikita. De gifte sig år 2013.

Filmografi

Filmer
 (TV-film)

 (kortfilm)

TV-serier
2006-2007 - The Class (19 avsnitt)
2008 - Do Not Disturb (5 avsnitt)
2007 och 2010 - Ugly Betty (2 avsnitt)
2009-2020 - Modern Family (120 avsnitt)

Referenser

Noter

Externa länkar

Män
Födda 1975
Levande personer
Amerikanska skådespelare
Personer från Missoula
Skådespelare från Montana
Alan Cox (skådespelare)

Alan Cox, född 6 augusti 1970 i London, är en brittisk skådespelare. Han är son till skådespelaren Brian Cox och Caroline Burt.

Filmografi, (i urval)

 2009 – Margaret

Externa länkar

Män
Födda 1970
Levande personer
Brittiska skådespelare
Robert Wahlberg (skådespelare)

För den svenska filmproducenten, se Robert Wahlberg (filmproducent)

Robert G. Wahlberg, född den 18 december 1967 i Dorchester, Boston, Massachusetts, USA, är en amerikansk skådespelare. Han är ett av nio barn och bror till bland andra Mark och Donnie Wahlberg. Han är av svensk, irländsk, tysk och fransk-kanadensisk härkomst.

Filmografi

 2012 – ''Contraband

Externa länkar

Levande personer
Födda 1967
Män
Amerikanska skådespelare
Cecilia Hall

Gunnel Cecilia Kristina Hall, född 7 mars 1944 i Kungsholms församling i Stockholm, död 15 mars 2010 i Bromma, var en svensk målare, illustratör och formgivare, belönad med medalj för botanisk konst av Royal Horticultural Society i England. Separatutställningar 1982, 1985, 1989, 1993 och 2003.

Verk (urval) 
Portraits from a kitchen garden, 1999                     
My Charlamowsky Apple, 2003

Tygmönster 
Cecilia Hall har formgivit tygmönster bland annat för Jobs Handdtryck (Morfars Trädgård 1996, Paradisträd 1997, Flora 1997, Fruktträd 1999, Rhododendron 2000, Tulpaner 2000, Tulpaner i färg 2003) och Åhléns (Edens lustgård 1998, Aroma 2000, Silvius 2007, Blommor 2009), Duka (Flora Verde 2001), Carneruds (Gamla Stan 1998) och kökskollektion för JAB Anstoetz 2000.

Övrig formgivning 
Cecilia hall har formgivit glas och porslin för Quality House 1999–2000 och serviserna Freja (2000) och Orkide (2001) för Hackefors/Rörstrand.

Källor 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Födda 1944
Kvinnor
Avlidna 2010
Svenska formgivare
Svenska illustratörer
Agnéby

Agnéby var en av Elfenbenskustens nitton regioner på förstanivå fram till 2011. Regionen bildades 1997 och dess administrativa huvudort var Agboville. Agnéby hade en total area på 9 234 km² och ett invånarantal på 525 211 (1998).

Administrativ indelning 
Regionen var innan den upphörde som administrativ enhet 2011 indelad i fyra departement: Adzopé, Agboville, Akoupé och Yakassé-Attobrou.

Geografi 
Agnéby gränsade till regionerna N'zi-Comoé, Moyen-Comoé och Lagunes.

Städer och samhällen 
 Akoupe

Referenser 
     

Indelningar i Lagunes
Elfenbenskustens tidigare regioner
Hernando Siles (provins)

Hernando Siles är en provins i departementet Chuquisaca i Bolivia. Den administrativa huvudorten är Monteagudo.

Se även 
 Bolivias provinser 

Bolivias provinser
Samlarsjuka

Samlarsjuka (även patologiskt samlande, samlarsyndrom eller disposofobi) är en psykisk störning som innebär att den drabbade inte kan göra sig av med ägodelar trots att de saknar värde. I doktrin beskrivs störningen ofta som en kategori av tvångssyndrom. I enlighet med definitionen för tvångssyndrom kan den drabbade väl inse orimligheten i sitt beteende men trots det känna starkt psykiskt obehag om ägodelar slängs.

Källor

Externa länkar 

Fobier
Yamparáez (provins)

Yamparáez är en provins i departementet Chuquisaca i Bolivia. Den administrativa huvudorten är Tarabuco.

Se även 
 Bolivias provinser 

Bolivias provinser
Oropeza (provins)

Oropeza är en provins i departementet Chuquisaca i Bolivia. Den administrativa huvudorten är Sucre.

Se även 
 Bolivias provinser 

Bolivias provinser
Tomina

Tomina är en provins i departementet Chuquisaca i Bolivia. Den administrativa huvudorten är Padilla.

Se även 
 Bolivias provinser 

Bolivias provinser
Jaime Zudáñez (provins)

Jaime Zudáñez är en provins i departementet Chuquisaca i Bolivia. Den administrativa huvudorten är Villa Zudáñez.

Se även 
 Bolivias provinser 

Bolivias provinser