kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Leif Lindmark

Leif Lindmark, född 1946 i Boden, är en svensk företagsekonom, professor och akademisk ledare. Han är professor emeritus i företagsekonomi, med inriktning mot entreprenörskap och småföretagande, vid Handelshögskolan i Stockholm. 

Lindmark disputerade 1976 vid Umeå universitet. Han blev 1989 professor vid Handelshögskolan i Umeå där han också var prefekt för den företagsekonomiska institutionen. 1996 utsågs han till VD för Internationella Handelshögskolan i Jönköping och gick sedan år 2000 vidare till Handelshögskolan i Stockholm, där han var rektor fram till 2003. Därigenom var han garanterad en plats i Handelshögskolan i Stockholms direktion, högskolans högsta verkställande organ.

Lindmarks forskning kretsade ursprungligen kring frågor rörande regional näringspolitik, industristöd och strukturomvandlíng. På senare tid har intresset tydligare inriktats mot entreprenörskapets förutsättningar och dynamiken i svenskt näringsliv.

Han blev 1999 ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien.

Se även 
Handelshögskolan i Stockholm
Handelshögskolan i Stockholms historia
Lista över rektorer för Handelshögskolan i Stockholm
Lista över professorer vid Handelshögskolan i Stockholm

Referenser 
 Eliaesson, Jonas, et al (1984). Handelshögskolan i Stockholm, Stockholm School of Economics, 1909-1984. Stockholm: Handelshögskolan i Stockholm.

Noter

Svenska professorer i företagsekonomi
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Rektorer vid Handelshögskolan i Stockholm
Personer från Boden
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1946
Levande personer
Ledamöter i Handelshögskolan i Stockholms direktion
Alumner från Umeå universitet
Herodium

Herodium eller Herodion (hebreiska: הרודיון) är en konformad kulle med en höjd på cirka 758 m ö.h som ligger på Västbanken i Palestina, cirka 12 kilometer söder om Jerusalem.

Historia
Herodium byggdes som en fästning åt Herodes den store cirka åren 24–12 f.Kr. Under romartiden var Herodium ett av de största palatsen i Romerska riket. Fästningen förstördes år 71 av den X.  romerska legionen (Fretensis) under romarnas fälttåg mot Masada.

Efter Herodes död tog hans son Archelaos över fästningen, och när landet blev en romersk provins blev det den romerske prefektens högsäte. Efter Jerusalems fall användes återstoden av fästningen av judiska upprorsmän, och slutligen tog bysantinska munkar över kullen och gjorde den till en koloni för spetälskesjuka. Under 600-talet övergavs kullen.

Den 7 maj 2007 släpptes uppgiften att professor Ehud Netzer vid Hebreiska universitetet hade återfunnit Herodes grav i området som utgrävts sedan 1972.

Byggnaden
Fästningen är omskriven av historieskrivaren Josefus Flavius.

Efter att kullens topp höjdes ytterligare lät Herodes bygga ett citadell med dubbla murar och 4 vakttorn. Innanför fanns bland annat ett palats med borggård, ett stort badhus, en hall (triclinium) och en rad vattencisterner.

Vid foten av kullens norra sida byggdes "Nedre Herodium", ett ytterligare palatsområde med flera byggnader och trädgårdar som bevattnades med vatten från en bassäng som uppkallats efter kung Salomo.

Externa länkar
 Israels departement om Herodium
 om Herodium

Fornminnen i Israel
Seekriegsleitung

Seekriegsleitung (SKL) (ung. sjökrigsledningen) var överkommandot för Kaiserliche Marine och tyska Kriegsmarine under första respektive andra världskriget.

Uppdrag
Organisationen ledde planeringen och utförandet av sjökrigföringen och fördelade sjöstridskrafterna. Under andra världskriget var dess ansvarsområde begränsat till utom-inhemska hav, där inte Marinegruppenkommandos hade den operativa ledningen. Också ubåtskriget leddes av en annan avdelning, Befehlshaber der U-Boote (BdU).

Stabschef
Stabschef för Seekriegseitung under andra världskriget var:
 Oktober 1938 till 10 juni 1941: Amiral Otto Schniewind
 till 20 februari 1943: Amiral Kurt Fricke
 till krigsslutet: Amiral Wilhelm Meisel

Tysklands militärhistoria
Militära enheter ur Kriegsmarine
Herbert H. Lehman

Herbert Henry Lehman, född 28 mars 1878 i New York, död där 5 december 1963, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var guvernör i New York 1933–1942 och ledamot av USA:s senat från New York 1949–1957.

Biografi
Lehman var son till Meyer Lehman, en tysk-judisk invandrare som var en av tre bröder som grundade investmentbanken Lehman Brothers. Herbert Lehman studerade vid Williams College och inledde sin karriär på Lehman Brothers.

Han gifte sig 1910 med Edith Louise Altschul. Paret fick tre barn: Hilda, Peter och John. Peter stupade i andra världskriget.

Han stödde starkt demokraternas kandidat Al Smith i presidentvalet i USA 1928. Efter valet utnämndes han till ordförande i partiets finanskommitté. Han avgick från Lehman Brothers när han valdes till viceguvernör i New York. Han var Franklin D. Roosevelts viceguvernör 1929–1932 och sedan guvernör 1933–1942.

Lehman var chef för först de allierade ländernas, sedan FN:s hjälp- och återbyggnadsorganisation UNRRA 1943–1946. Han efterträddes i ämbetet av en annan politiker från New York, Fiorello LaGuardia. Organisationen blev underställd FN när FN 1945 grundades. Beteckningen United Nations ingick i namnet UNRRA från första början men syftade först på de allierade, sedan på FN.

Lehman kandiderade 1946 till USA:s senat men förlorade mot republikanen Irving Ives. Delstatens andra senator Robert F. Wagner avgick 1949 på grund av dålig hälsa. Republikanen John Foster Dulles blev utnämnd till senaten men fick se sig besegrad av Lehman i fyllnadsvalet. Lehman fick således tjänstgöra i senaten den största delen av återstoden av Wagners mandatperiod. Han vann 1950 en egen sexårig mandatperiod och lämnade senaten efter den perioden. Lehman dog 1963 och hans grav finns på Kensico Cemetery i Valhalla, New York.

Referenser

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress - biografi på den amerikanska kongressens hemsida

Födda 1878
Avlidna 1963
Viceguvernörer i delstaten New York
Guvernörer i delstaten New York
Ledamöter av USA:s senat från delstaten New York
Män
Personer från New York
Mottagare av Frihetsmedaljen
Alumner från Williams College
Corsico

Corsico är en stad och en kommun i norra Italien. Den ligger i storstadsregionen Milano, innan 31 december 2014 i provinsen Milano, i regionen Lombardiet sydväst om Milano. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Buccinasco, Cesano Boscone, Milano och Trezzano sul Naviglio.

Referenser

Externa länkar 
 Corsicos officiella webbplats

Kommuner i storstadsregionen Milano
Orter i Lombardiet
Anton Strålman

Anton Strålman, född 1 augusti 1986 i Tibro i Tibro kommun, Skaraborgs län, är en svensk ishockeyback som spelar för HV71 i SHL.

Han har tidigare spelat för Toronto Maple Leafs, Columbus Blue Jackets, New York Rangers, Tampa Bay Lightning, Florida Panthers och Arizona Coyotes i NHL, Timrå IK i Elitserien, Toronto Marlies i AHL samt Skövde IK i både Allsvenskan och Division 1.

Strålman draftades av Toronto Maple Leafs i sjunde rundan i 2005 års draft som 216:e totalt.

Spelarkarriär 
Säsongerna 2005/06 och 2006/07 spelade Strålman för Timrå IK i Elitserien. Internationellt har han deltagit i två juniorvärldsmästerskap 2005 och 2006 samt senior-VM i ishockey 2007, 2008, 2009 och 2017. 2017 var han med och vann VM-guld.

Säsongen 2007/08 inledde Strålman i Toronto Maple Leafs farmarlag Toronto Marlies men efter 11 assists på 21 matcher blev han utvald att spela All Star-matchen i AHL och blev därefter uppkallad till NHL, där han kämpade sig till en ordinarie plats, om än med begränsad istid.

Sommaren 2009 byttes Strålman bort till Calgary Flames som i sin tur inför säsongsstarten skickade honom till USA-klubben Columbus Blue Jackets i utbyte mot ett draftval 2010. Efter att ha varit okontrakterad så kallad free agent skrev han på för New York Rangers en bit in på säsongen hösten 2011. Sedan 2014 spelar han för Tampa Bay Lightning, med kontrakt till 2019.

Statistik

Internationellt

Meriter
 Nominerad till årets rookie i Elitserien 2005/2006 (1 av 4 spelare)
 VM-brons 2009
 VM-guld 2017

Referenser

Externa länkar
Anton Stralman NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Anton Stralman hockey stats and profile at hockeydb.com
 Officiell webbplats

Svenska ishockeyspelare
Svenska idrottare under 2000-talet
Ishockeyspelare i Tibro IK
Spelare i Skövde IK
Spelare valda i NHL Entry Draft 2005
Spelare valda av Toronto Maple Leafs i NHL Entry Draft
Ishockeyspelare i Timrå IK
Spelare i Toronto Maple Leafs
Spelare i Toronto Marlies
Spelare i Columbus Blue Jackets
Spelare i New York Rangers
Spelare i Tampa Bay Lightning
Världsmästare i ishockey
Spelare i Florida Panthers
Spelare i Arizona Coyotes
Spelare i Boston Bruins
Spelare i Providence Bruins
Ishockeyspelare i HV71
Personer från Tibro
Födda 1986
Levande personer
Män
Forumciv

Forumciv (av organisationen skrivet ForumCiv), tidigare Forum Syd, är en ideell förening som förmedlar bidrag från Sida till utvecklingsprojekt.

Forumciv är en politiskt och religiöst obunden medlemsorganisation. Enligt organisations stadgar arbetar den för människors rättigheter. Arbetet går ut på att stärka människor som arbetar både för att hävda sina rättigheter och skapa långsiktig och hållbar utveckling. Forumciv har samarbete med ett stort antal organisationer och nätverk i civilsamhället världen över. Forumciv är en av Sidas ramorganisationer.

Historia  
Forumciv (då Forum Syd) bildades 1995 efter en sammanslagning av Svensk Volontärsamverkan (SVS) och Bistånd och information genom frivilliga organisationer, (BIFO). Ordförande för Forumcivs interimsstyrelse var Henrik Pederby som representerade medlemsorganisationen Diakonia i SVS:s styrelse.

Medlemsorganisationer  
Forumciv har 200 svenska medlemsorganisationer som arbetar med internationellt bistånd och globala frågor. Bland medlemmarna finns till exempel SOS Barnbyar, BRIS, RFSL och Afrikagrupperna.

Styrelseordförande är Magnus Lindell.

Verksamhet 
Forumciv arbetar med program för utveckling av demokrati och mänskliga rättigheter inriktat på kvinnors rättigheter, utveckling av lokal demokrati och mänskliga rättigheter samt miljö- och klimatfrågor. Inriktningen är att ge stöd till lokala organisationer och nätverk för att de ska öka sin egen kapacitet att långsiktigt arbeta med dessa frågor. I allt arbete finns ett nära samarbete mellan Forumciv och det lokala civilsamhället. Förutom kontoret i Sverige finns landkontor i Colombia, Kambodja, Kenya, Vilnius (program Belarus) och Liberia.

Forumciv vidareförmedlar bidrag från Sida till svenska organisationer som samarbetar med lokala organisationer i totalt 70 länder. Forumciv bedriver även opinionsarbete för en rättvis och hållbar utveckling samt stöd till svenska enskilda organisationers biståndsarbete världen över. Allt arbete sker enligt Sidas regelverk och anvisningar. Organisationer måste exempelvis vara demokratiskt uppbyggda för att få bidrag. 
 
Forumciv arbetar även med informationsarbete när det gäller globala utvecklingsfrågor, till exempel skatteflykt, land grabbing, miljö- och klimat samt civilsamhällets villkor och utveckling.

Ekonomi 
Varje år får Forumciv cirka 200 miljoner av Sida. Miljonerna fördelas till biståndsorganisationer som inte kvalificerat sig för att få medel direkt av Sida.

Verksamheten finansieras till största delen genom ekonomiskt stöd från Sida, men även från EU och utländska myndigheter och ambassader. Forumciv är också juridisk huvudman för nätverket och webbplatsen Globalportalen, med ett 50-tal medlemsorganisationer.

Övrigt 
Liberala ungdomsförbundet har riktat kritik mot dåvarande Forum Syds tidigare hantering av bidragsförmedling till enskilda organisationer.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Globalportalens webbplats

Biståndsorganisationer
Intresseorganisationer i Sverige
Elisabetha Hevelius

Elisabetha Catherina Koopmann Hevelius (polska: Elżbieta Koopman Heweliusz), född 1647, död 1693, var en polsk-tysk astronom från hansestaden Danzig. Hon var den första kvinna som fick erkännande som astronom och har kallats ”månkartornas moder”.

Det var hennes äktenskap med Johannes Hevelius som gjorde det möjligt för henne att från 1663 ägna sig åt sitt intresse för astronomi genom att bistå sin make inte bara i bryggeriet utan även i hans observatorium. De fick en son som dog vid ett års ålder. De fick även tre döttrar som alla gifte sig och fick egna barn. 

Efter makens död 1687 fullbordade hon och lät publicera Prodromus astronomiae (1690), som är deras gemensamt sammanställda katalog över 1 564 stjärnor med dessas positioner.
Elisabetha avled i december 1693, 46 år gammal, och blev begravd i samma gravkammare som sin man.

Nedslagskrater Corpman på Venus och asteroiden 12625 Koopman är uppkallade efter henne.

Referenser

Födda 1647
Polska astronomer
Tyska astronomer under 1600-talet
Kvinnor
Avlidna 1693
Personer från Danzig
Personer i Polen under 1600-talet
P. Munch

Peter Rochegune Munch, i hemlandet ofta kallad P. Munch, född 25 juli 1870, död 12 januari 1948, var en dansk historiker och politiker.

Biografi
Han var en ledande medlem av Radikale Venstre och representerade Langeland i parlamentet. Han var gift med partikamraten och rösträttskämpen Elna Munch.

Munch blev filosofie doktor 1900 med avhandlingen Købstadsstyrelsen i Danmark fra Kristian IV:s Tid til Enevældens Ophør. Han var ledamot av Folketinget från 1909 och ledare för Radikale Venstre, inrikesminister i Carl Theodor Zahles första regering 1909-1910, försvarsminister i Zahles andra regering 1913-20 och 1929-40 utrikesminister i Thorvald Staunings regering. Munch verkade under hela sin tid som politiker för ett nära samarbete med socialdemokraterna. Han ansågs som en duglig och sakkunnig men något doktrinär politiker, särskilt intresserad av utrikespolitiken. Munch var medlen av Danmarks delegation till Nationernas förbund från 1920 och från 1933 Danmarks representant i Folkförbundsrådet. Munch var en energisk förkämpe för frihandel och fred, men vidtog som försvarsminister under första världskriget en rad åtgärder för att stärka Danmarks försvar.

Som Danmarks utrikesminister mellan 1929 och 1940 influerade han starkt dansk utrikespolitik även efter sin tid på posten. Men hans roll under åren som ledde fram till den tyska ockupationen av Danmark gjorde att hans värv blev ifrågasatt.

Politik under andra världskriget
Munchs försiktiga politik gentemot Tyskland och avvisande hållning till en utbyggnad av det nordiska samarbetet ifråga om försvars- och utrikespolitiken blev efter Tysklands ockupation av Danmark 1940 föremål för skarp kritik. Hans insatser har dock senare omvärderats och vunnit erkännande som en konsekvent och skickligt genomförd politik i ett läge, där andra möjligheter knappast fanns.

Munchs Erindringer (band 1 - 8, 1959-68) utgör en viktig källa till Danmarks politiska historia under perioden 1900 till 1940.

Noter 

Danmarks inrikesministrar
Danmarks försvarsministrar
Danmarks utrikesministrar
Folketingsledamöter från Det Radikale Venstre
Danska ministrar från Det Radikale Venstre
Danska historiker
Födda 1870
Avlidna 1948
Män
Alumner från Köpenhamns universitet
Peter Munch (musiker)

Peter Munch, född som Peter Munch Godtfredsen den 14 september 1978 i Köpenhamn är en dansk musiker, DJ och producent. Han är också känd för att ha skapat den första Dance Parade i New York.

Födda 1978
Danska musiker
Män
Levande personer
Peter Munch

Peter Munch kan syfta på

Peter Munch (1978-), dansk musiker
Peter Andreas Munch (1810-1863), norsk historiker
Peter Rochegune Munch (1870-1948), dansk historiker och politiker
Peter A. Munch (1908-1984), norsk-amerikansk sociolog
Druvfläder

Druvfläder (Sambucus racemosa), även kallad druvhyll är en växtart i familjen desmeknoppsväxter. Det är en buske eller ett litet träd, som mest 4 meter högt. Märgen i kvistarna är brun (till skillnad från den äkta fläderns som är vit).

Blommorna har fem gulgröna kronblad. Dessa sitter i en oregelbunden blomställning som tenderar till äggformig.

Frukten är röd och giftig, men det mesta av toxinerna försvinner vid upphettning. Den ser ut som ett bär, men är egentligen en 3-fröig stenfrukt.

Underarter

Druvfläder är mångformig och delas in i ett antal underarter och varieteter:

subsp. kamtschatica
subsp. pubens (amerikansk druvfläder)
var. arborescens
var. melanocarpa
var. microbotrys 
var. pubens
subsp. racemosa
subsp. sibirica
subsp. sieboldiana (japansk druvfläder)
f. nakaiana
f.  sieboldiana
f.  stenophylla

Sorter

fk Harpefoss - fröplantor från utvalda buskar som ger en enhetlig, arttypisk avkomma.

Flikbladig druvfläder  (Flikbladiga Gruppen)
'Plumosa' - har djupt skurna delblad.
'Plumosa Aurea' - liknar 'Plumosa', men unga blad är gula, de övergår i grönt runt midsommar.
'Goldenlocks'(syn. 'Golden Locks') - liknar 'Sutherland Golden', men blir endast 90 cm hög.
'Sutherland Golden' (syn. 'Sutherland Gold') - har djupt skurna gula blad som håller färgen över säsongen.
'Tenuifolia' - svagväxande sort med ormbunkslika blad.

Referenser

Webbkällor
Den virtuella floran

Flädrar
Sambucus
Giftiga växter
Dr Växtindex
Carin Holmquist

Carin Holmquist, född 1948 i Danderyd, är en svensk företagsekonom och professor.

Holmquist disputerade i företagsekonomi vid Umeå universitet 1980, på en avhandling om styrning av statliga företag.  

Hon studerade under 1980-talet ekonomisk brottslighet som forskare på BRÅ och antogs 1986 som docent vid Umeå universitet. Hon är känd för sin forskning om kvinnors företagande och entreprenörskap tillsammans med Elisabeth Sundin, ett område inom vilket hon är internationellt ledande. Hon utsågs 1997 till professor vid Handelshögskolan i Umeå. 

Hon var från 2001 fram till pensioneringen innehavare av Familjen Stefan Perssons professur i företagsekonomi med särskild inriktning mot entreprenörskap och affärsskapande vid Handelshögskolan i Stockholm och chef för Center för entreprenörskap och affärsskapande, ett forskningscentrum under Stockholm School of Economics Institute for Research (SIR, tidigare Ekonomiska forskningsinstitutet, EFI) vid samma högskola. Holmquist är ledamot av flera styrelser inom universitetsvärlden, näringslivet och den offentliga sektorn. 2011-2012 var hon en av de svenska delegaterna i det av Hillary Clinton grundade International Council on Women's Business Leadership (ICWBL).

Publikationer i urval
Carin Holmquist och Elisabeth Sundin (2015). 25 år med kvinnors företagande - Från osynligt till drivkraft för tillväxt  
Carin Holmquist och Elisabeth Sundin (red.) (2002). Företagerskan - Om kvinnor och entreprenörskap. Stockholm: SNS.
Elisabeth Sundin och Carin Holmquist (1989). Kvinnor som företagare - Osynlighet, mångfald, anpassning. Malmö: Liber.

Externa länkar

Se även 
Lista över professorer vid Handelshögskolan i Stockholm
 Familjen Stefan Perssons professur i företagsekonomi
Handelshögskolan i Stockholms historia

Svenska professorer i företagsekonomi
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Personer verksamma vid Umeå universitet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter i Handelshögskolan i Stockholms direktion
Alumner från Umeå universitet
Födda 1948
Levande personer
Kvinnor
Ocean's Thirteen

Ocean's Thirteen är en amerikansk film från 2007 i regi av Steven Soderbergh. Filmen är en uppföljare till Ocean's Eleven och Ocean's Twelve och återigen syns bland andra George Clooney och Brad Pitt i huvudrollerna.

Handling 
När en ur Danny Oceans kriminella gäng, Reuben, får en hjärtattack, samlar Danny återigen sitt gäng för att hämnas på den man som orsakade det hela: Willy Bank, som stal Reubens hela förmögenhet genom att lura honom att investera i ett nytt stort kasinohotell i Las Vegas. För att knäcka Bank bestämmer sig gänget för att låta premiären gå riktigt snett genom att låta ett antal storspelare vinna storkovan. Men deras plan går inte som de väntat, och de tvingas ta hjälp av sin forna fiende, Terry Benedict, för att ha råd att fortsätta. Och han ställer kravet att de förutom planen också stjäl Banks diamanter, en kupp som Dannys gäng tidigare bedömt som omöjlig.

Rollista 
 George Clooney - Daniel "Danny" Ocean
 Brad Pitt - Robert "Rusty" Ryan
 Matt Damon - Linus Caldwell
 Andy García - Terry Benedict
 Don Cheadle - Basher Tarr
 Bernie Mac - Frank Catton
 Ellen Barkin - Abigail Sponder
 Al Pacino - Willy Bank
 Casey Affleck - Virgil Malloy
 Scott Caan - Turk Malloy
 Eddie Jemison - Livingston Dell
 Shaobo Qin - Yen
 Carl Reiner - Saul Bloom
 Elliot Gould - Reuben Tishkoff
 Eddie Izzard - Roman Nagel
 Vincent Cassel - François Toulour
 Bob Einstein - FBI-agent Robert "Bobby" Caldwell
 Julian Sands - Greco Montgomery
 David Paymer - Hotellrecensent

Filmer 2007
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska kuppfilmer
Las Vegas på film
Filmer i regi av Steven Soderbergh
Filmer om svindlare
Roentgen (album)

Roentgen är den japanska musikern Hydes debutalbum, utgivet 2002 under Haunted Records.

roentgen.ENGLISH släpptes 2004 och innehöll engelska versioner av alla låtar, samt akustiska versioner av "Evergreen", "Angel's Tale" och "Shallow Sleep".

"Evergreen", "Angel's Tale" och "Shallow Sleep" släpptes som singlar, i denna ordning. "The Cape of Storms" användes som soundtrack i filmen Kagen no Tsuki och "Shallow Sleep" i filmen Kewaishi. Musikvideor till "Evergreen", "Angel's Tale", "Shallow Sleep" och "Secret Letters" släpptes på en DVD kallad ROENTGEN STORIES under 2004. Även "The Cape of Storms" har en musikvideo, men denna gjordes senare.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Hyde.

"Unexpected"
"White Song"
"Evergreen"
"Oasis"
"A Drop of Colour"
"Shallow Sleep"
"New Day's Dawn"
"Angel's Tale"
"The Cape of Storms"
"Secret Letters"

Musikalbum 2002
Björn Andreasson

Björn Andreasson 1917-1993, var en svensk flygplans- och bilkonstruktör.

Andreasson började som ritare och assistent till Bo Lundberg vid projekteringen av FFVS J 22. Redan under andra världskriget anställdes han som konstruktör vid AB Flygindustri i Halmstad där han medverkade i konstruktionen av segelflygplanet Fi-1 och lastglidaren Fi-3. På fritiden konstruerade han en dubbeldäckare med motor som byggdes i ett prototypexemplaret BA-4.

När väl kriget var över flyttade han till Skandinavisk Aero Industri A/S i Danmark där han svarade för konstruktionerna KZ VII och KZ VIII. Även i Danmark konstruerade han flygplan på fritiden, nu ett monoplan med 65-hästars motor. Två exemplar av konstruktionen BA-6 tillverkades amatörbyggarna Hugo Ericson (SE-BXX)och E Jonsson (SE-BXY) 1954-1955. Ytterligare en BA-6 tillverkades 1993 och klassades som experimentflygplan. Flygplanet var något modifierad och kallades därför BA-6B.

1952 anställdes han först vid McDonnell men han flyttade senare under året till Convair i San Diego där han blev huvudansvarig för styrsystemen i ett flertal flygplanskonstruktioner. Historien upprepade sig, på fritiden konstruerade han BA-7 som kom att bli förebild för en serie mindre flygplan.

I slutet av 1950-talet kontaktade Malmö Flygindustri (Mfi) honom om serietillverkning av BA-7. Han packade ner sin prototyp i stora lådor och flyttade till Malmö. På Mfi förbättrade han konstruktionen och tillverkningen av MFI-9 inleddes. MFI-9 modifierades till MFI-9B och en version anpassades för amatörbygge MFI 9HB. I en ännu mer modifierad men utseendemässigt mycket lika version licensbyggdes typen i Tyskland som MBB BO 208C.

Flygplanet växte i storlek och tillverkades i varianterna MFI-15 Safari och MFI-17 Supporter. Med stöd av SAAB och Stil-Industrier i Vårgårda konstruerade han flygplanet BA-11 som premiärflög 1977. När SAAB köpte Mfi stannade han kvar som konstruktör med arbetsuppgiften att konstruera ett besprutningsflygplan Saab 111. Han lämnade Saab 1980 för en tjänst vid konstruktionsavdelningen vid Volvo. Konstruktion av bilar var ingen nyhet för honom. Under perioden vid Mfi konstruerade han Saab Sonett. Han var även delaktig vid konstruktionen av olika lastbilar vid Volvo i Göteborg. Han tilldelades Thulinmedaljen i guld 1987 och blev hedersmedlem i Svensk Flyghistorisk Förening 1991.

Konstruktioner i urval
Fi-1
Fi-3 
BA-4
BA-4B
KZ VII
KZ VIII
BA-6
BA-6B
BA-7
MFI-9
MFI-13 som blev Saab Sonett
MFI-15 Safari
MFI-17 Supporter
BA-11
BA-12 Sländan
Saab 111

Födda 1917
Avlidna 1993
Män
Svenska flygplanskonstruktörer
Personer med anknytning till Volvo
Personer med anknytning till Saab