kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Imago relationsterapi

Imago relationsterapi har utvecklats av psykologerna och det äkta paret Harville Hendrix och Helen Hunt  i USA. Metoden bygger på mångårig erfarenhet av psykoterapi med par. Metoden är integrativ och kognitiv, systemisk, kommunikationsteoretisk och objektsrelationsteoretisk psykologi. Den bygger även på de senaste neuropsykologiska rönen inom hjärnforskningen, bland annat representerat av Dr. Daniel Siegels forskning  

En viktig ingrediens är att arbeta utifrån "medveten närvaro". De centrala delarna i imagometoden går även att tillämpa på andra områden, som i organisationssammanhang och konfliktlösning. Ett centralt verktyg i arbetet är den intentionella dialogen, ett parsamtal som består av tre steg: spegling, validering och empati. Genom dessa tre steg försäkrar man att båda parterna blir hörda, får bekräftelse för sin upplevelse och förståelse för sin verklighet.

Imago betyder bild. Det är den bild vi alla bär med oss av den ideala partnern, en bild som bygger på våra tidiga erfarenheter av relationer till viktiga personer i våra liv.
Vår Imago består av både positiva och negativa erfarenheter. Den partner vi söker är också den som vi vill ska läka våra sår. Så länge vi är omedvetna om det är risken stor att vi istället återskapar de sårande erfarenheterna med vår partner.

Med hjälp av en medveten dialog kan båda parter få en chans att växa och utvecklas som människor. I Imago är kärlek inte en känsla utan ett dagligt beslut.

Referenser

Externa länkar
Svenska Imagoföreningen
Imago International
Psykoterapi
Saterland

Saterland (saterfrisiska: Seelterlound) är en kommun i det tyska distriktet Cloppenburg i delstaten Niedersachsen. I kommunen finns Tysklands minsta språkminoritet, saterfriserna.

Geografi 

Saterland ligger i den nordvästra delen av landskapet Oldenburger Münsterland. Norr om kommunen ligger det historiska landskapet Ostfriesland och i söder utgör Küstenkanal kommungränsen. Floden Leda utgör kommunens norra gräns. Runt Saterland finns myrområden som tidigare bidrog till kommunens relativa isolering.

Orter i Saterland 
Kommunen bildades år 1974 genom en sammanslagning av följande tre dåvarande kommuner:

 Ramsloh (Roomelse) med orterna Ramsloh-Ort, Ramsloh-Nord, Ramsloh-Ost, Hoheberg, Raake, Hollen, Hollen-Brand och Hollenermoor. Ramsloh är i dag kommunens huvudort och har ca 4.600 invånare. 
 Scharrel (Skäddel) med orterna Scharrel-Ort, Bätholt, Langhorst, Neuwall och Heselberg och området Sedelsberg (Seedelsbierich) med orterna Sedelsberg-Ort, Kolonie, Hüllen I, Hüllen II, Fermesand och Heselberg.
 Strücklingen (Strukelje) med orterna Strücklingen-Ort, Bollingen I, Bollingen II, Utende, Wittensand och Bokelesch.

Historia 

Saterland ligger på en 15 kilometer lång sandö, omgiven av myrlandskap. Ända in på 1800-talet kunde Saterland endast nås med båt. Området koloniserades mellan åren 1100 och 1400 av friser från Ostfriesland. På grund av områdets isolering har det gamla ostfriesiska språket levt kvar länge i området. Ostfriesiskan är i övrigt utdöd, senast på den ostfriesiska ön Wangerooge. Under tiden för den frisiska friheten utgjorde Saterland ett av de historiska frisiska landskapen. Det gränsade närmast till de frisiska landskapen Overledingerland och Moormerland.

På medeltiden hade Saterland en egen författning och en egen rätt. Detta var en del av den så kallade frisiska friheten som enligt legenden garanterades av Karl den store. Saterland var ett av de sju frisiska områdena. I maj 1400 undertecknade saterfriserna och andra frisiska områden ett avtal med hansan om att inte längre stödja sjörövare i Nordsjön (Vitaliebröderna). Tidvis styrdes Saterland av grevarna av Tecklenburg och av biskopen i Münster.

År 1803 blev Saterland en del av hertigdömet Oldenburg eftersom biskopsdömet Münster sekulariserades. Kort därefter var Saterland under en begränsad period under fransk ockupation. Kommunen Saterland inrättades år 1934.

Kultur 

Saterfriserna härstammar från ostfrieser som på 1200-talet lämnade sin hembygd efter stormfloder och koloniserade nuvarande Saterland. Dessa friser är de enda ostfrieser som har behållit sitt gamla språk. Saterfrisiskan talas av upp till 2.500 personer. Bland annat ortsskyltar i området är tvåspråkiga. Föreningen Seelter Bund arbetar för att skydda det saterfrisiska språket. Saterland är representerat i det interfrisiska rådet.

Till skillnad från omkringliggande områden präglas Saterland och saterfriserna av katolska kyrkan. Övriga friser tillhör vanligen protestantiska kyrkan.

Näringsliv 

Genom kommunen går järnväg och tre riksvägar samt några kanaler. Vid Küstenkanal finns ett industriområde.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Cloppenburg
Ostfriesland
Frisiska
Karl Günther av Schwarzburg-Sondershausen

Karl Günther, född den 7 augusti 1830 i Arnstadt, död den 28 mars 1909 i Weißer Hirsch vid Dresden, var 1880 till 1909 regerande furste av Schwarzburg-Sondershausen. Han var son till furst Günther Fredrik Karl II och dennes första hustru, Marie av Schwarzburg-Rudolstadt (död 1833).

Karl Günther studerade som ung vid universitetet i Bonn och tog därefter tjänst i den preussiska armén där han uppnådde majors rang. Som sådan deltog han 1866 i fälttåget i Böhmen under det tyska enhetskriget.

Den 17 juli 1880 efterträdde Karl Günther sin far som regerande furste, detta sedan fadern abdikerat till följd av sin höga ålder och problem med synen.

Karl Günther var sedan den 12 juni 1869 gift med Marie av Sachsen-Altenburg (1845-1930), dotter till Eduard av Sachsen-Altenburg. Äktenskapet var dock barnlöst, och med Karl Günthers död 1909 utgick den Sonderhausenska grenen av huset Schwarzburg på svärdssidan. I enlighet med ett fördrag inom ätten från 1713 eftetträddes Karl Günther därvid av sin avlägsne släkting Günther av Schwarzburg-Rudolstadt, vilken regerade de båda furstendömena i personalunion fram till första världskrigets slut då samtliga de tyska monarkierna föll.

Källor
 F-U Wrangel: Les maisons souveraines de l'Europe, band II (Stockholm 1899)
 Motsvarande artikel på nederländska Wikipedia

Huset Schwarzburg
Födda 1830
Avlidna 1909
Män
Personer från Arnstadt
Mike Seeger

Mike Seeger, född 15 augusti 1933 i New York, död 7 augusti 2009 i Lexington i Virginia, var en amerikansk folkmusiker och folklorist.

Seeger växte upp med traditionell musik via sin mor Ruth Crawford-Seeger och sin far Charles Seeger, som samarbetade med musikvetare som John och Alan Lomax. Han kom från en välkänd musikfamilj som inkluderar den betydligt mer kände halvbrodern Pete Seeger samt systern Peggy Seeger.

Han var en begåvad musiker och sångare som trakterade instrument som autoharp (en sorts cittra), fiol, banjo, gitarr, mungiga, dulcimer (hackbräde), mandolin och dobro. 25 år gammal var han också tillsammans med John Cohen och Tom Paley en av de ursprungliga medlemmarna i New Lost City Ramblers. 

Mike Seeger har varit betydelsefull för folk-scenen och omnämns bland annat i Bob Dylans biografi Chronicles: Volume One.

Han avled i sitt hem efter att ha avbrutit behandlingen av den leukemi som han lidit av i flera år.

Amerikanska folkmusiker
Amerikanska gitarrister
Amerikanska banjospelare
Födda 1933
Avlidna 2009
Män
Brett Nelson

Brett Nelson är en amerikansk musiker född 1969 född i Boise, Idaho. Nelson spelade bland annat i Built to Spill men gör också musik på egen hand som Brett Not Netson och tillsammans med The Suffocation Keep.

Externa länkar
Brett Nelson på Myspace
Butterfly Train på Myspace
Butterfly Train on the Up Records webbplats
The Suffocation Keep (officiell webbplats)
The Suffocation Keep på Myspace
The Electronic Anthology Project på Myspace

Födda 1969
Amerikanska musiker
Män
Levande personer
Personer från Boise
Guldbaggegalan 2009

Guldbaggegalan 2008 var den 44:e upplagan och hölls på Cirkus i Stockholm 12 januari 2009 och direktsändes samtidigt i SVT. Totalt delades 15 guldbaggar ut, för prestationer inom svensk film 2008. Johan Glans var värd för galan för första gången. Björn Gustafsson var side-kick.

Vinnare och nominerade

Se även
 Oscarsgalan 2009
 Golden Globe-galan 2009
 Razziegalan 2009

Externa länkar 
 
 Guldbaggelistan på Svensk filmdatabas
 Guldbaggegalan 2009 på Internet Movie Database

2009
Filmåret 2009
2009 i Sverige
Stockholm under 2000-talet (decennium)
Elementens kamp

Elementens kamp är en fontängrupp i brons utförd av Anders Jönsson. Skulpturgruppen, som är omkring en meter hög, står vid Redbergsplatsen i Göteborg på en plats nedanför Sankt Pauli kyrka. 

Ursprungligen var konstverket uppställt på Olskrokstorget, men då torgrummet försvann vid bygget av Tingstadstunnelns tillfartsleder 1968, flyttades gruppen till sin nuvarande plats. Verket bekostades med medel ur Charles Felix Lindbergs donationsfond och invigningen ägde rum på svenska flaggans dag 1930. Hjalmar Wijk överlämnade konstverket till staden och i sitt tal sade han att Olskroksborna inte skulle uppfatta figurerna som någon illustration till levernet i Olskroken. Stadsfullmäktiges ordförande Malte Jacobsson tackade å stadens vägnar och gladde sig åt att den offentliga konsten spridit sig utanför Göteborgs centrum.

Källor 

 

Skulpturer i Göteborgs kommun
Bagaregården
Skulpturer 1930
Skulpturer av svenska skulptörer
Bronsskulpturer
Klippdocka (skulptur)

Klippdocka, är en skulptur i granit som står på Redbergsplatsen i Göteborg, skapad av Leo Pettersson 1995.
En andra version av samma konstverk står vid Röda sten konsthall där den placerades 1997 i samband med konstnärens utställning Kub.

Referenser

Skulpturer i Göteborgs kommun
Skulpturer av Leo Pettersson
Bagaregården
Skulpturer i granit
Skulpturer 1995
Det är vi som är hemgiften

Det är vi som är hemgiften är en föreställning av humorgruppen Klungan och Birgitta Egerbladh.

Sammanfattning
Enligt en intervju i teatertidningen Nummer.se:s webb-tv så sammanfattar Klungan och Birgitta Egerbladh föreställningen med meningen: Vilset vemod med desperat berättargläde. Uppsättningen består i korthet av ensamma människor som på olika sätt försöker kommunicera sina budskap i små scener, uppblandat med dans och rörelser.

Turné
NorrlandsOperan mellan 11 oktober till 15 november 2008
Kulturens Hus i Luleå den 24 samt 25 oktober 2008

Produktion
Det är vi som är hemgiften producerades av Klungan och Södra Teatern, med stöd av Umeå Kommun, Västerbottens läns landsting och Statens Kulturråd.

Manus och medverkan
Klungan med
Sven Björklund
Carl Englén
Mattias Fransson
Olof Wretling

Regi, koreografi, scenografi och kostym
Birgitta Egerbladh och Klungan

Musik
Birgitta Egerbladh
George W Duning
Carl Orff
Crystal of Life
Two white horses
Tone Lōc, Moondog
Arvo Pärt

Källor 

2008 i Sverige
Teateråret 2008
Kultur i Umeå
Svenska teaterpjäser
Snäckfågel

Snäckfågel är en abstrakt skulptur i brons av Eric Grate från 1960–61. Skulpturen står sedan mars 1967 vid korsningen Skånegatan / Engelbrektsgatan i Göteborg, utplacerad av Charles Felix Lindbergs donationsfond.

Ytterligare exemplar av skulpturen finns sedan 1966 på Stora Torg i Eslöv och inne på en gård mellan husen utanför Basgränd 7 och Trafikgatan 1 A Nedre Haga i Sundsvall

Källor

Noter

Externa länkar 
 Charles Felix Lindbergs donationsfond

Skulpturer i Göteborgs kommun
Skulpturer i Eslövs kommun
Skulpturer i Sundsvalls kommun
Skulpturer av Eric Grate
Skulpturer 1961
Abstrakt konst
Teateråret 2009



Händelser

Okänt datum
 Årets teaterbiennal hålls i Borås. Utvalda föreställningar är bland annat Den bergtagna baserad på Victoria Benedictssons roman, regisserad av Jens Ohlin och Räddad av Alfhild Agrell, regisserad av Jenny Andreasson.

Priser och utmärkelser
O'Neill-stipendiet tilldelas Hans Klinga   
Thaliapriset tilldelas Alexander Mørk-Eidem
 Nättidningen nummer.se utser regissören Farnaz Arbabis uppsättning av Drottning Kristina på Uppsala Stadsteater till årets bästa föreställning i Mellansverige

Årets uppsättningar

December
 1 december – Giuseppe Verdis Rigoletto (opera) på Wermland Opera.

17 december – Elisabeth Kuylenstiernas pjäs Nu är det jul igen har urpremiär på Södra teatern i Stockholm.

Okänt datum
Berts bravader 
Konsuln på Folkoperan
Blodsbröllop på Teater Halland
Moral Science Club på Judiska teatern
En natt i februari på Sámi Teáhter
Fordringsägare på Riksteatern
Det är vi som är hemgiften på Södra teatern
Drottning Kristina på Uppsala Stadsteater

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Valarna i Tanganyikasjön

Valarna i Tanganyikasjön är en roman av Lennart Hagerfors från 1985. Den handlar om Henry Morton Stanleys berömda expedition år 1871-72 för att finna den försvunne missionären David Livingstone. Huvudpersonen är den engelske sjömannen William Shaw, som är berättaren i denna dagboksroman. William Shaw var även i verkligheten en av de två vita kompanjoner som Stanley hade med sig på sin expedition.

Valarna i Tanganyikasjön är i stor utsträckning baserad Stanleys egen skildring av expeditionen, Huru jag fann Livingstone från år 1872, och följer i alla fall inledningsvis det verkliga händelseförloppet i hög grad. Trots detta är Valarna i Tanganyikasjön långt mer än en banal reseskildring. Lyriskt berättar Shaw om den oerhörda naturliga mångfald han upplever i Afrika, de tidlösa skogarnas outgrundliga tystnad, om savannens hetta och dess invånare, elefanterna och noshörningarna. Ett problem som Hagerfors har är naturligtvis det faktum att den verklige Shaw lämnar expeditionen innan de nått Livingstone i Ujiji, varpå han avlider. Det löser han i samma anda av naturromantik genom att låta Shaw födas på nytt i en sorts magisk samhörighet med naturen.

Hagerfors ger i sin roman en annan bild av Stanley än den han själv vill låta påskina i Huru jag fann Livingstone. Stanley skildras som en känslolös despot, samtidigt som han görs löjlig och berövas sin manlighet. Mot denne omänskligt disciplinerade gestalt ställs Shaw själv, en bräcklig och lättjefull odugling.

1870-talet i skönlitteratur
Afrika i skönlitteratur
Skönlitteratur 1985
Svenska dagboksromaner
Marginalel

Marginalel kan definieras som den elproduktion som tillförs eller försvinner då elanvändningen ökar eller minskar. När någon slår på en strömbrytare måste elen produceras i samma ögonblick som den ska användas.

Marginalel är den elkraft som med ett marknadsekonomiskt synsätt ligger på marginalen i ett system. Det är denna el som just för tillfället är dyrast i drift - dyrast att producera. Det innebär att en ökning eller minskning av elanvändningen, inom detta system, leder till att produktionen av systemets marginalel ökas eller minskas. I centraleuropa är marginalelen kolkondensproducerad el. Då Sverige är en del av detta system är således kolkondensproducerad el även marginalel i Sverige - något som speciellt framhålls av Björn G. Karlsson, professor i Energisystem vid Linköpings universitet.

Att beräkna miljöpåverkan från el är generellt sett besvärligt då den kan produceras på en uppsjö olika vis med vitt skilda miljöeffekter. Dessutom förändras elproduktion-mixen ständigt. Marginalel är ett sätt att ändå kunna beräkna miljöpåverkan då man på detta sätt bestämmer var elen för en förändrad elanvändning kommer ifrån.

Man ska dock använda begreppet med försiktighet då en ökad elanvändning i Sverige på kort sikt (sekunder och minuter) regleras av vattenkraften i de allra flesta fall. Det är först när det rör sig om ökningar av elanvändningen i ett längre tidsperspektiv som marginalelen är den el som är dyrast i drift. Vid förändring i energianvändningen och jämförelser mellan olika energislag bör man ta hänsyn till vad "marginalenergin" är för alla alternativ i förändringen.

Se även
 Elmarknad

Referenser 

Elmarknad
Energiförsörjning i Sverige
60-tals Party På Begäran

60-tals party På Begäran är ett album från 1993 av det svenska dansbandet Shanes.

Låtlista
 Jag kommer hem = Goodbye rolling stone / T. Norell, Oson, A. Bard, K. Almgren, L. Grahn
 Breaking up is hard to do / N. Sedaka, H. Greenfield
 Twisting the night away / S. Cooke
 Ja, jag kan = I can jive / C. Högberg, D. Lawton, K. Almgren
 Dansa i ett månsken = Kissing in the moonlight / T. Norell, Oson, A. Bard, L. Grahn, A. Engström
 Chris craft no 9 / K. Sundqvist
 Vandrar i ett regn / P. Rogefeldt
 Can I trust you = Io ti daro di piu / M. Remigi, P. Vance
 It's now or never = O sole mio / E. Di Capua, A. Schroeder, W. Gold
 Vem får följa dig hem = Who's gonna follow you home / T. Norell, Oson, A. Bard, K. Almgren 
 Hi-lili, hi-lo / B. Kaper, H. Deutsch
 Rötter / L. Tennander
 Love grows (where my Rosemary goes) / T. MacAuley, B. Mason
 King Creole / J. Leiber, M. Stoller
 Natten kommer nu / C.-H. Kindbom, L. Johansson
 The birds and the bees / H. Newman, B. Stuart
 Let's medley: 
Let's twist again / K. Mann, D. Appell ; 
C'mon let's go / R. Valens ; 
Let's have a party / J.M. Robinson ; 
Let's dance / J. Lee
'18. Jeannie = Jeannie's coming back / T. Norell, Oson, A. Bard, K. Almgren

Musikalbum 1993
Tributalbum till 1960-talet
Engelskspråkiga musikalbum
Svenskspråkiga musikalbum
Album av Shanes
Bordertown

Bordertown är en amerikansk dramatriller från 2006 i regi av Gregory Nava, med bland annat Jennifer Lopez och Antonio Banderas i huvudrollerna.

Handling 
I Juarez, en liten stad mellan Mexiko och USA har det sedan 1993 mördats 400 kvinnor. Journalisten Lauren (Jennifer Lopez), skriver om historien i hopp om att verkligen imponera på sin chef.

Hon möter Eva, en kvinna som överlevt från att först blivit våldtagen och sedan levande begravd. Eva får sedan ge ett signalement och Lauren blir mer och mer involverad. Tillsammans med sin exmake Diaz(Antonio Banderas), försöker hon reda ut morden, men det är något som inte stämmer. Sanningen måste fram, men de möter problem eftersom varken polis eller myndigheter verkar vilja samarbeta. Vad är det som måste fram för låta morden få en förklaring?

Medverkande 
 Jennifer Lopez - Lauren Adrian
 Antonio Banderas - Alfonso Diaz
 Maya Zapata - Eva Jimenez
 Sônia Braga - Teresa Casillas
 Teresa Ruiz - Cecila Rojas
 Juan Diego Botto - Marco Antonio Salamanca
 Zaide Silvia Gutierrez - Lourdes Jimenez
 Rene Rivera - Aris Rodriguez
 Irineo Alvarez - Domingo Esparza
 Martin Sheen - George Morgan
 Randall Batinkoff - Frank Kozerski
 Kate del Castillo - Elena Diaz.
 Juanes - sig själv

Externa länkar

Filmer 2007
Amerikanska dramafilmer
Livekonstkollektivet MELO

Livekonstkollektivet MELO (även kallat Live Art Collective MELO, eller bara MELO) är ett konstnärskollektiv och en produktionsplattform som bildades 2005 i Stockholm. MELO består av 9 personer med bakgrund i diverse konstformer som musik, dans, arkitektur, scenteknik och film. MELO arbetar i en direktdemokratisk struktur. De arbetar utan ledare och alla är delaktiga i allt, från idé till färdigt verk. MELO gör inte bara scenkonstverk utan även utställningar, fanzines, konserter och har spelat in en skiva. MELO blev 2007 utvalda att representera Sverige i koreografitävlingen Nordic Grand Prix. Under våren 2009 har MELO residens på Dansens hus och arbetar med ett platsspecifikt situationsprojekt.

Scenkonstverk, installationer, utställningar och skivor 
MELO:s första produktion, This Power is called Imagination, hade premiär i Stockholm på Moderna dansteatern 2005. Året efter i november 2006 hade Tie me to this world premiär i Malmö och spelades under våren 2007 på Dansens hus och 2007 på Parkteatern. Sedan 2006 samarbetar MELO med New Theatre on Pechersk i Kiev, Ukraina, och har tillsammans med dessa bl.a. skapat verket Meeting turnerade i Ukraina under 2007. C/O, hade premiär i Skärholmen (Stockholm) under oktober 2007 och turnerade i Sverige hösten 2007. Hösten 2009 genomfördes den platsspecifika upplevelsevandringen "nr 4" på Dansens hus.

Medlemmar 
Aktiva medlemmar i Livekonstkollektivet MELO är följande:
 Ola Hjelmberg (musiker och dansare) 
 Louise Hultén (arkitekt)
 Anders Jacobson (dansare och musiker)
 Melina Mastrotanasi (dansare)
 Josef Palm (dansare)
 Nils Ryding (filmare och musiker)
 Sara Soumah (dansare)
 Olle Svensson (ljussättare, musiker)

Referenser 
 
 
 
 
 
 
 
Konstnärsgrupper i Sverige
Svenska dansgrupper
Canadian Tire Centre

Canadian Tire Centre, tidigare The Palladium; Corel Centre och Scotiabank Place, är en inomhusarena för ishockey i Ottawa i Ontario i Kanada. Arenan är hemmaarena för Ottawa Senators, som spelar i National Hockey League (NHL).

Arenan invigdes den 15 januari 1996 under namnet The Palladium, men bytte snart namn till Corel Centre. 2006 fick arenan sitt nuvarande namn efter ett sponsoravtal med banken Scotiabank.

Förutom ishockey hålls andra evenemang såsom konserter, konståkning med mera.

Arenan har kritiserats för sitt läge. Den ligger långt från Ottawas centrum, i den västra förorten Kanata, och det blir ofta långa trafikköer inför matcherna. Avsaknaden av restauranger och barer i arenans närområde gör det också svårt för supportrarna att fira en seger på samma sätt som om arenan legat i centrum.

Evenemang (urval)
Bryan Adams - 15 januari 1996
Juno Awards - 6 april 2003
Stanley Cup-final - 2 juni 2007
The Police - 1 maj 2008
JVM i ishockey 2009 - 26 december 2008 — 5 januari 2009
Världsmästerskapet i ishockey för damer 2013 - 2 — 9 april 2013

Externa länkar
Officiell webbplats

Ishallar i Kanada
Sportanläggningar i Ontario
Sport i Ottawa
Sportanläggningar invigda 1996
Ottawa Senators
Byggnader och anläggningar i Ottawa
Software Requirements Specification

Software Requirements Specification är inom systemutveckling det styrande dokumentet för funktionaliteten av ett datorsystem. I detta fall kan specifikationen tas fram som en del av en verksamhetsstudie, direkt av beställaren eller som ett inlednade steg i systemeringsfasen.

Programutveckling
Biografen Rio

Biografen Rio är en kvartersbiograf vid Hornstulls strand 3 på Södermalm i Stockholm. Biografen invigdes 1943 som en av Ri-Teatrarna och hade ritats i funkisstil av arkitekten Albin Stark, som också formgav Chinateatern vid Berzelii park. Biografen såldes till en ny ägare 1973, drevs under flera år av Folkets hus och parker och ägs och drivs idag av Indio.Sedan juni 2021 heter biografen numera Indio Cinema.

Historik

Rio invigdes mitt under andra världskriget den 15 november 1943 och inredningen påverkades av krigets brist på material. Det blev Ri-Teatrarnas trettonde biograf och den sista som skulle uppföras i Stockholms innerstad på många år. Det dröjde till 1959 tills Sergelteatern kom till i nya Hötorgscity.  Rio hade en stor uppåtriktad baldakin med neonslingor och biografens namn stod i stora neonbokstäver på baldakinens tak. Som invigningsfilm visades Vägarnas folk gör revolt med Ronald Reagan i huvudrollen.

Rio efter 1973
År 1973 gjordes biografen Rio om till en kvartersbiograf av René Reiss. Biografen var i stort sett sig lik sedan 1940-talet och ansågs ha varit en kulturinstitution vid Hornstull under årtionden. Biografen har varit nedläggningshotad ett antal gånger och namninsamlingar, upprop och stödgalor har ordnats för att hålla liv i den. År 2008 förlorade René Reiss det kommunala kulturstödet och han sålde till slut bolaget. Biografen har tagits över av Folkets hus och parker som moderniserade med digital teknik och möjlighet att visa 3D-filmer.

Under våren 2009 genomgick biografen en omfattande renovering. Exteriört har neonskylten "RIO" kommit på plats igen fast i en något mjukare form samt de typiska neonslingorna under skärmtaket lyser upp entrén. Stöd för restaureringen fick man bl.a. från Konung Gustaf VI Adolfs fond för svensk kultur och Länsstyrelsen i Stockholms län.

Biografen Rio har utöver vanliga bioföreställningar även konceptföreställningar som barnvagnsbio och kafébio vissa eftermiddagar, frukostbio på söndagsförmiddagar och dokusoppa, det vill säga visning av en dokumentär och soppservering. Dessutom visas livesända föreställningar av teater och opera från till exempel Dramaten i eller Metropolitan Opera.

Under fotbolls-EM 2012 använde SVT biografen Rio som EM-studio under ledning av André Pops. Intervjuer och analyser gjordes från scenen och cafeterian i foajén och matcherna visades i biografen för inbjuden och betalande publik. Inför matcherna gjordes repliker på bio-affischer om respektive match som hängde i foajén och som lottades ut till tevetittarna.

Bilder

Källor

Referenser

Externa länkar

 Biografen Rios webbsida

Biografer i Stockholm
Biografer ritade av Albin Stark