kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Samuel Gagnerus

Samuel Gagnerus, född 21 juni 1731 i Västerås, död 27 oktober 1791 i Kungs-Barkarö i Västmanland, var en svensk författare.

Gagnerus blev filosofie magister i Uppsala 1758, extraordinarie kanslist 1761, amanuens i Kungliga biblioteket och Antikvitetsarkivet 1763, assessor och translator i det senare 1770. Gagnerus var en verksam medlem av Utile Dulci, och utgav 1769 dess Vitterhetsnöjen. Han fortsatte även utgivandet av Carl Christoffer Gjörwell den äldres Swenska magazinet 1767-69, utgav Erinringar rörande uppfostringsverket (1774), samt dikter och uppbyggelseskrifter. Med sitt Äreminne öfver G. Stjernhjelm (1776) införde Gagnerus i Sverige en fransk litterär genre, som sedan kom att flitigt odlas i Svenska Akademien.

Samuel Gagnerus var ett av nio barn till Matthias Gagnerus 1688-1750 i hans gifte 1725 med Katarina Johansdotter Tillæus 1703-1742.

SG gifte sig 1772 med Margareta Elisabeth Fahlstedt född 1747 i Falun. Fick 5 barn med henne.
SG gifte sig 1783 med Maria Helena Pistolskiöld, född 1752 i Fellingsbro, död 1801. 
Fick 2 söner med henne.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932
 Västerås Domkyrkoförsamling Födelsebok C:3 sid 332
 Fellingsbro Födelsebok C:6 sid 244

Noter

Externa länkar 
 

Svenska författare under 1700-talet
Författare från Västerås
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Ämbetsmän från Västerås
Födda 1731
Avlidna 1791
Män
Svensk uppslagsbok
Hans von Flotow

Hans von Flotow, född 10 september 1862, död 1935, var en tysk diplomat.

Flotow ingick 1893 på diplomatbanan, var legationssekreterare i Dresden, Haag och vid tyska beskickningen hos Vatikanen, blev 1904 ambassadsekreterare, 1908 föredragande råd i utrikesministeriet, 1910 sändebud i Bryssel och 1913 ambassadör i Rom, där han i december 1914 avlöstes av furst Bernhard von Bülow.

Källor

Deutsche Biographie: http://www.deutsche-biographie.de/sfz19145.html Flotow, Hans von

Tyska diplomater
Födda 1862
Avlidna 1935
Män
Ugglan
Gräftåvallen

Gräftåvallen är en ort i Oviksfjällen i Ovikens distrikt (Ovikens socken) i Bergs kommun. Gräftåvallen ligger vid Östfjällets trädgräns med utsikt över Storsjöbygden. 

I Gräftåvallen finns en skidanläggning med tre liftar.

Längdåkning 
Bydalsfjällens längdspårcentrum ligger i Gräftåvallen. Spåren förvaltas och sköts ideellt av Gräftåvallens skidklubb. Där finns 45 km pistade spår. Spårcentralen är belägen vid fäbodvallen i Storgräftån.

Galleri

Referenser

Externa länkar 
Gräftåvallens webbplats

Orter i Bergs kommun
Alfta-Ovanåkers församling

Alfta-Ovanåkers församling är en församling i Hälsinglands södra kontrakt i Uppsala stift som omfattar hela Ovanåkers kommun. Församlingen utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 2012 genom en sammanslagning av Alfta och Ovanåkers församlingar.

Kyrkobyggnader
 Alfta kyrka
 Grängsbo lillkyrka
 Svabensverks kyrka
Mattsmyra kapell
Sankt Olofs kapell
Öjungs kapell
Ovanåkers kyrka
Voxna kyrka

Källor

Externa länkar

Indelningar i Ovanåkers kommun
Församlingar i Uppsala stift
Jan Johansson (olika betydelser)

Jan Johansson kan syfta på:
 Jan Johansson (1958–) musiker, kompositör, producent och pedagog
 Jan Johansson (1931−1968), jazzmusiker
 Jan Johansson (glaskonstnär) (1942−2018), svensk glaskonstnär
 Jan Johansson (professor) (1949−)
 Jan "Habo" Johansson (1935−), bandyspelare
 Jan Johansson (schackspelare) (1960−), vinnare av svenska mästerskapet i schack 1989 och sedan 1990 innehavare av schacktiteln internationell mästare
 Jan Töve Johansson (1958−), fotograf och författare

Se även 
 Jan Johansen
 Johannes Johannis
Emil von Richthofen

Emil Karl Heinrich von Richthofen, född 11 juli 1810, död 20 juni 1895 i Baden-Baden, var en tysk friherre och diplomat. Han var far till Oswald von Richthofen.

Richthofen var först förvaltningsämbetsman, övergick 1846 till diplomatbanan som preussisk generalkonsul i Iași, var 1851–56 ministerresident i Mexiko, blev 1856 preussisk ledamot av europeiska kommissionen för reorganisation av Donaufurstendömena samt var 1859–67 preussiskt sändebud hos hansestäderna och storhertigarna av Mecklenburg. I Stockholm var han 1868–71 Nordtyska förbundets och 1871–74 Tyska rikets envoyé; han tog sistnämnda år avsked ur statstjänsten. 

Richthofen författade bland annat Die politischen Zustände der Republik Mexiko (1859), Die mexikanische Frage (1862) och släkthistorien Geschichte der Familie Prätorius von Richthofen (två band, 1884).

Källor

Tyska diplomater
Diplomater under 1800-talet
Tyska ämbetsmän under 1800-talet
Födda 1810
Avlidna 1895
Män
Ugglan
Hans Gahn

Hans Henrik August Colquhoun Gahn, född 20 februari 1890 i Fellingsbro församling, Västmanland, död 23 juni 1948 i Högalids församling, Stockholm, var en svensk socialpolitiker.

Gahn blev 1:e aktuarie i Kontrollstyrelsen 1918 och var sekreterare i Centralförbundet för Socialt Arbete 1918–1922. Gahn har utgett ett flertal alkoholstatistiska utredningar och medverkade under signaturen H.G-n i Svensk uppslagsbok.

Hans Gahn är begravd på Fellingsbro kyrkogård.

Referenser

Noter

Källor
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Fellingsbro socken
Hans
Födda 1890
Avlidna 1948
Män
L'Alizé

"L'Alizé" är den andra singeln från den franska sångerskan Alizée och den andra singeln från hennes första studioalbum Gourmandises. Den släpptes i december 2000.

Listplaceringar

Referenser

Externa länkar 
L'Alizé på YouTube

Musiksinglar 2000
Sånger av Alizée
Parler tout bas

"Parler tout bas" är den tredje singeln från den franska sångerskan Alizée och den tredje singeln från hennes första studioalbum Gourmandises. Den släpptes i april 2001.

Listplaceringar

Referenser

Externa länkar 
Parler tout bas på YouTube

Musiksinglar 2001
Sånger av Alizée
Gourmandises (sång)

"Gourmandises" är den fjärde singeln från den franska sångerskan Alizée och den fjärde och sista singeln från hennes första studioalbum med samma titel som låten: Gourmandises. Den släpptes i augusti 2001.

Listplaceringar

Referenser

Externa länkar 
Gourmandises på YouTube

Musiksinglar 2001
Sånger av Alizée
J'en ai marre!

"J'en ai marre!" (engelska: "I'm Fed Up!") är den femte singeln från den franska sångerskan Alizée och den första från hennes andra studioalbum Mes courants électriques. Den släpptes i februari 2003. En engelsk version av låten med titeln "I'm Fed Up!" släpptes senare som singel och fanns med på den internationella versionen av Mes courants électriques.

Listplaceringar

Referenser

Externa länkar 
J'en ai marre! på YouTube

Musiksinglar 2003
Sånger av Alizée
Walter Schmidetzki

Walter Robert Schmidetzki, född 5 januari 1913 i Sohrau, död okänt, var en tysk SS-officer som tjänstgjorde i bland annat Flossenbürg, Auschwitz-Birkenau och Natzweiler. Han uppnådde tjänstegraden SS-Obersturmführer år 1944.

Biografi 
Walter Schmidetzki inträdde i Schutzstaffel (SS) i augusti 1934 och rekryterades till Waffen-SS i september 1939. Han anslöt sig till SS-Totenkopfverbände (SS-TV) 1942 och var verksam i Dachau till december samma år. Året därpå kommenderades Schmidetzki till koncentrationslägret Hinzert, beläget i Rhenprovinsen, cirka 30 kilometer från gränsen till Luxemburg.

Auschwitz 
Efter att ha tjänstgjort i Flossenbürg under några månader i början av 1944 kom Schmidetzki i maj till Auschwitz-Birkenau, där han blev chef för desinfektionskamrarna. I juni befordrades han till Obersturmführer och fick ansvar för de förrådsbaracker, i vilka lägerfångarnas kläder och värdesaker sorterades och förvarades för vidare transport till Berlin; dessa baracker kallades ”Kanada”. Senare under 1944 utsågs Schmidetzki till chef för administrationen vid Auschwitz III – Monowitz. I mitten av januari 1945 närmade sig Röda armén Auschwitz och SS lät då evakuera lägerkomplexet.

Höcker-albumet 
Walter Schmidetzki förekommer på några fotografier i det år 2007 offentliggjorda Höcker-albumet, sammanställt av Karl Höcker, adjutant åt kommendanten Richard Baer. Albumet innehåller bland annat fotografier som visar SS-officerare och personal vid Auschwitz när de befinner sig på den närbelägna rekreationsanläggningen Solahütte. På en av bilderna ses Schmidetzki längst till höger tillsammans med Josef Kramer, Josef Mengele, Richard Baer och Karl Höcker.

I juli 1948 dömdes Schmidetzki till 3 års fängelse av en domstol i Kraków.

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar 

Födda 1913
Avlidna okänt år
Personer från Schlesien
Förintelsen
Personer i Tyskland under andra världskriget
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Män
Personal i Auschwitz
SS-Obersturmführer
J'ai pas vingt ans

"J'ai pas vingt ans" (engelska: "I'm Not Twenty") är den sjätte singeln från den franska sångerskan Alizée och den andra från hennes andra studioalbum Mes courants électriques. Den släpptes i juni 2003. En engelsk version av låten med titeln "I'm Not Twenty" släpptes senare som singel och fanns med på den internationella versionen av Mes courants électriques.

Listplaceringar

Referenser

Externa länkar 
J'ai pas vingt ans på YouTube

Musiksinglar 2003
Sånger av Alizée
Milstolpar (projekt)

Begreppet milstolpar används när man arbetar i klassisk projektform eller hybridmetodik, men  används inte inom agilutveckling. Begreppet kommer från engelskans milestone. Milstolpar läggs in i tidsplaneringen av projektledaren. Syftet är att påvisa de punkter i planeringen som är viktiga att följa upp under projektets genomförande. Det kan vara direkt före eller efter en aktivitet. Det är även vanligt att lägga in milstolpar där planen delas upp i flera parallella flöden eller där flera olika flöden knyts ihop i en punkt.  

Milstolpar ska inte förväxlas med termer så som grindar, tollgates eller beslutspunkter, vilka vanligen finns mellan projektets formella faser och innebär beslut ska fattas om projektet ska ändra inriktning, avbrytas eller fortsätta enligt plan.

Referenser

Noter

Externa länkar
 DIN 69900 Projektmanagement 

Projektledning
À contre-courant

"À contre-courant" är den sjunde singeln från den franska sångerskan Alizée och den tredje och sista från hennes andra studioalbum Mes courants électriques. Den släpptes i oktober 2003. Låtens musikvideo visades för första gången den 1 oktober 2003 på den franska TV kanalen M6.

Listplaceringar

Referenser

Externa länkar 
À contre-courant på YouTube

Musiksinglar 2003
Sånger av Alizée
Edgar Haniel von Haimhausen

Edgar von Haniel von Haimhausen, född 12 december 1870 i Ruhrort vid Duisburg, död 14 januari 1935 i München, var en tysk diplomat. 

Haniel ingick 1900 på diplomatbanan, var 1911–17 ambassadråd i Washington, D.C., och 1918–19 tysk ledamot av vapenstilleståndskommissionen i Spa. Han blev 1919 ledamot av nationalförsamlingen i Weimar, var samma år ledamot av fredsunderhandlingsdelegationen i Versailles, utnämndes samma år till understatssekreterare och blev 1920 statssekreterare i utrikesministeriet. Under förhandlingarna i skadeståndsfrågan tillhörde han de i tysthet verksammaste inom den tyska diplomatin.

Källor

Tyska diplomater
Födda 1870
Avlidna 1935
Män
Mademoiselle Juliette

"Mademoiselle Juliette" är den åttonde singeln från den franska sångerskan Alizée och den första från hennes tredje studioalbum Psychédélices. Den släpptes den sista september 2007.

Listplaceringar

Referenser

Externa länkar 
Mademoiselle Juliette på YouTube

Musiksinglar 2007
Sånger av Alizée
Rendahl

Rendahl är ett svenskt efternamn, som burits av bland andra:

 Carl Rendahl
 Claes Rendahl
 Eva Rendahl
 Hans Rendahl
 Hialmar Rendahl
 Ragnar Rendahl

Svenska efternamn
Rysstallen

Rysstallen är en tall som finns i stadsdelen Backen i Umeå, i anslutning till Backens krigskyrkogård. Vid en åldersbestämning utförd 1999 fastslogs att tallens frö började gro år 1724.

Tallen är drygt 13 meter hög och har som största omkrets 4,75 meter, vilket gör den till en av de grövsta tallarna i regionen. Runt tallen finns tre stenpelare placerade.

Källor

Enskilda träd i Sverige
Umeås historia
Fifty-Sixty

"Fifty-Sixty" är den nionde singeln från den franska sångerskan Alizée och den andra från hennes tredje studioalbum Psychédélices. Den släpptes i februari 2008. En tillhörande musikvideo släpptes i maj samma år.

Externa länkar 
Fifty-Sixty på YouTube

Musiksinglar 2008
Sånger av Alizée
Centralorganisation

En centralorganisation är en arbetsgivar- eller arbetstagarorganisation på riksnivå med självständiga förbund som medlemmar.

Se även
Landsorganisationen i Sverige (LO)
Tjänstemännens centralorganisation (TCO)
Sveriges akademikers centralorganisation (SACO)
Svenskt Näringsliv
Sveriges arbetares centralorganisation (SAC)

Referenser 

Fackliga organisationer
Arbetsgivarorganisationer
Clemens Busch

Clemens August Busch, född 20 maj 1834 i Köln, död 25 november 1895 i Bern, var en tysk diplomat. 

Busch blev 1861 attaché vid Preussens beskickning i Konstantinopel, där han vistades i elva år, till sist såsom förste dragoman. År 1872 blev han legationsråd och konsul i Sankt Petersburg och 1874 föredragande råd i utrikesministeriet. Även där användes han mest för orientaliska angelägenheter och var sekreterare vid Berlinkongressen 1878. 

År 1881 blev han understatssekreterare i utrikesministeriet och sändes samma år i en förtrolig beskickning till kurian, varigenom den diplomatiska förbindelsen med denna återupptogs. Såsom representant för Otto von Bismarck presiderade han 1884–85 i Kongokonferensens flesta sammanträden. Han utnämndes till envoyé 1885 i Bukarest, 1888 i Stockholm och 1892 i Bern.

Källor

Tyska diplomater
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Köln
Födda 1834
Avlidna 1895
Män
Ugglan
Ferdinand Gaillard

Claude Ferdinand Gaillard, född 7 januari 1834, död 19 januari 1887, var en fransk målare och kopparstickare.

Gaillard erhöll Rompriset 1855 och var sedan mestadels bosatt i Italien. Hans målningar, bland annat två porträtt av Leo XIII närmar sig pastischen, men som grafiker räknas Gaillard som en av samtidens främsta genom sin mjuka linjeföring och fina formbehandling. Gaillard reproducerade oftast kompositioner av äldre mästare.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Franska målare
Franska grafiker
Födda 1834
Avlidna 1887
Män
Svensk uppslagsbok
Kurt von Lersner

Kurt von Lersner, född 12 december 1883 i Saarburg, död 7 juni 1954 i Düsseldorf, var en tysk friherre, diplomat och politiker. 

Lersner var 1907–13 anställd vid tyska ambassaden i Paris (sedan 1910 som ambassadsekreterare), 1913–14 ambassadsekreterare i Washington, D.C., 1916–18 tyska utrikesministeriets representant i stora högkvarteret och under tiden november 1918 till mars 1919 tyska regeringens representant hos stilleståndskommissionen i Spa. Under tiden juli 1919 till februari 1920 var Lersner ordförande i tyska fredsdelegationen i Paris och undertecknade 10 januari 1920 protokollet om Versaillestraktatens trädande i kraft. Han var 1920–24 ledamot av Weimarrepublikens riksdag, där han tillhörde Deutsche Volkspartei. Om Versaillesfreden författade han Versailles! Volkskommentar (1921).

Källor

Tyska diplomater
Tyska riksdagsledamöter
Diplomater under 1900-talet
Tyska politiker under 1900-talet
Födda 1883
Avlidna 1954
Män
Ugglan
Johanna III av Burgund

Johanna III av Burgund, född 1308, död 1349, var en fransk prinsessa, och regerande vasallgrevinna av Burgund (Franche-Comté) och Artois. Hon var även hertiginna av Burgund genom sitt äktenskap med hertig Odo IV av Burgund. Hon var dotter till kung Filip V av Frankrike och vasallgrevinnan Johanna II av Burgund.

Biografi 

Johanna var fransk prinsessa som dotter till en fransk kung. Hon gifte sig 1318 med Odo IV av Burgund. 

Vid sin mors död 1330 ärvde hon tronen i grevedömet Burgund och tronen i grevedömet Artois, och blev därmed själv monark. Under hennes levnad var grevedömet Burgund och hertigdömet Burgund därför förenat genom äktenskap, och vid hennes och makens död ärvdes de två Burgundiska rikena och Artois av deras sonson Filip, och förenades därmed till ett rike. 

När Filip dog barnlös 1361 splittrades riket igen, och hertigdömet övertogs av franska kungahuset, medan grevedömet Burgund och grevedömet Artois ärvdes av hennes syster Margareta I av Burgund. Riket förenades igen när Johannas systersons dotter, Margareta III av Flandern, Burgund och Artois, gifte sig med hertigen av Burgund.

Referenser

 

Kvinnliga regenter under 1300-talet
Födda 1308
Avlidna 1349
Kvinnor
Grevinnor
Franska prinsessor
Café Ritter

Café Ritter är ett wienerkafé i stadsdelen Mariahilf i Wien i Österrike.

Café Ritter öppnades ursprungligen 1876 i hörnet Amerlingstrasse/Gumpersdorfer Strasse. År 1905 invigdes de nuvarande lokalerna på Mariahilfer Strasse 73 i hörnet till Amerlingstrasse. Kaféet är byggnadsminnesförklarat.

Kaféet gick i konkurs 2009, men har återöppnats.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Café Ritters webbplats
 Om Café Ritter på Planet Vienna

Ritter
Ormsaltaren

Ormsaltaren är ett kvarter på Södermalm i Stockholm. Kvarteret omges av Mariagränd i norr, Götgatan i väst och Klevgränd i syd. Flera byggnader i kvarteret är blåklassade av Stadsmuseet i Stockholm, vilket innebär att bebyggelsen har "synnerligen höga kulturhistoriska värden" motsvarande fordringarna för byggnadsminnen.

Namnet
Det egendomliga kvartersnamnet har fått olika tolkningar. Enligt Stockholms gatunamn är ordet "ormsaltare" dialektalt och betyder "illparig, listig människa" och enligt Björn Hasselblad (Stockholmskvarter) härrör namnet från en tysk invandrare med namn Alexander Ormesälter. Denne Ormesälter var en "fröjdpappa" som under senare delen av 1600-talet ägde ett hus i trakten. Han bedrev en så kallad lyckopotta, en sorts föregångare till dagens tombola. På Petrus Tillaeus karta från 1733 återfinns namnet Ormsaltergränd för dagens Klevgränd.

Byggnader
I kvarteret finns några intressanta byggnader. Stenhuset med adress Klevgränd 1C vid Thor Modéns trappor är Södermalms äldsta bevarade profanbyggnad och troligen från tidigt 1600-tal. Hörnhuset Klevgränd 1A/Götgatan 7 är ett flerbostadshus i jugendstil som uppfördes 1911–1912 efter ritningar av arkitekt Wilhelm Klemming. Byggnaden har uppmärksammats för sin planterade takterrass. Sedan 1933 är Stomatolskylten placerad på fastigheten Klevgränd 1B (fasad mot norr).

Bilder

Referenser

Noter

Källor
 
 
 Stockholms stadsmuseum (1987), Byggnadsinventering Ormsaltaren 6 med adress Götgatan 7 och Klevgrand 1 A.
 

Kvarter på Södermalm
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Margareta Normell

Kerstin Monika Margareta Normell, född 18 april 1944 i Sundsvall, är en svensk psykoterapeut och författare. Normell, som är fil. mag., var från början lärare men arbetade senare som psykoterapeut och grupphandledare för pedagoger.

Bibliografi
 Pedagog i en förändrad tid: Om grupphandledning och relationer i skolan. Lund: Studentlitteratur, 2002. Libris 8430164.
 Pedagogens inre rum: Om betydelsen av känslomässig mognad. Lund : Studentlitteratur, 2004. Libris 531748.
 Från lydnad till ansvar: kunskapssyn, känslor och relationer i skolan. Lund : Studentlitteratur, 2008. Libris 10674797.
 Kunskap, fantasi och föreställning : om mentalisering i lärarprofessionen. Lund : Studentlitteratur, 2012.  Libris 3563854.

Källor

Externa länkar
 Margareta Normells hemsida.

Svenska lärare under 1900-talet
Svenska fackboksförfattare
Födda 1944
Kvinnor
Levande personer
Författare från Sundsvall
Författare från Medelpad
Wiener Porzellanmanufaktur

Wiener Porzellanmanufaktur var en porslinstillverkare 1718-1884, belägen i Wien, Österrike.

Wienfabriken anlades 1718 och blev därmed Europas andra fabrik, näst efter Meissenfabriken att tillverka äkta porslin. Grundaren var nederländaren Claudius Innocentius du Paquier. Som medhjälpare hade han Samuel Stölzel, en i fråga om råmaterial välorienterad porslinskeramiker, samt målaren och förgyllaren Christoph Konrad Hunger. Båda hade tidigare arbetat i Meissen. Redan 1720 återvände Stölzer till Meissen, medan Christoph Konrad Hunger flyttade vidare till Venedig. Paquier drev fabriken som ett privat företag fram till 1744, då den såldes till österrikiska staten. Som statlig fabrik börjades dess glansperiod, och en rad skickliga keramiker anställdes. Sjuårskriget innebar en nedgång för fabriken, som vid fredsslutet var konkursmässig. Ledningen hade nu övertagits av Konrad Sorgenthal, som kom att leda Wienfabriken in i en ny glansperiod, och gjorde Wienfabriken till Europas främsta porslinsfabrik.

Under 1800-talet förlorade fabriken dock snabbt betydelse och nedlades efter regeringsbeslut 1884.

Källor 

Porslinsmärken
Underworld: Rise of the Lycans

Underworld: Rise of the Lycans är en amerikansk film från 2009 och den tredje filmen i Underworld-serien. Tidsmässigt utspelar den sig dock före föregångarna.

Filmen handlar om lykanen (varulven) Lucian (Michael Sheen), den första varulv som har förmågan att växla skepnad mellan människa och varg. Lucian är, som alla av hans sort, slavar under sina härskare vampyrerna. Lucian tillhör en viss äldste vid namn Victor (Bill Nighy). Rise of the Lycans är en emotionell och actionfylld fantasyfilm om absolut förbjuden och rent av dödlig kärlek, uppror mot överhögheten och blodig hämnd.

Rollista (urval)
 Bill Nighy - Viktor
 Michael Sheen - Lucian
 Rhona Mitra - Sonja

Externa länkar

Filmer 2009
Amerikanska vampyrfilmer
Varulvsfilmer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska fantasyfilmer
Amerikanska skräckfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Prequelfilmer
Engelskspråkiga filmer
Star Fox 64 3D

Star Fox 64 3D är en remake av till Nintendo 3DS av spelet Lylat Wars. Det bekräftades av Nintendo på E3 2010 med namnet  och spelet släpptes 14 juli 2011 i Japan, 9 september 2011 i både Europa och Nordamerika och 15 september 2011 i Australien.

Några skillnader med remaken (utöver 3D-effekten) är att man nu kan styra sin Arwing med gyrosensorn (man kan dock välja att styra med analogspaken), att spelet visar batteriet och tid på den nedre skärmen, att spelet visar även figurdialog på den nedre skärmen, och att alla karaktärer har fått nya röster. Spelet innehåller även, liksom originalet, ett vs-läge, som går att spela med upp till 3 andra spelare; detta kräver bara en spelkassett genom Download Play. Detta kan dock endast spelas lokalt, och inte över Internet.

Till skillnad från originalet, där namnet Lylat Wars användes i Europa och Australien, används namnet Star Fox 64 3D i alla regioner.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Nintendo 3DS-spel
Datorspel 2011
Science fiction-datorspel
Datorspel med antropomorfa figurer
Datorspelsremaker
Spel med enspelarläge och flerspelarläge