kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Djos Per Andersson

Djos Per Andersson, kallad Dalpelle, född 3 juni 1814 i Färnäs, Mora socken, död 28 mars 1849, var en rövare som dömdes till döden för dråp på en vaktkonstapel vid Uppsala fängelse och avrättades genom halshuggning. Dalpelle var son till häradsmannen och riksdagsmannen Anders Pehrsson. Dalpelle tecknade själv ned sin biografi men de två skrifter som finns efterlämnade är nedskrivna av någon annan, förmodligen prästen A Löfvén. Dalpelle tecknade även ned en mindre ordbok över fångarnas hemliga språk romani som är på svensk romani uppblandat med ett stort antal svenska ord.

Efter Dalpelles avrättningar hamnade hans avhuggna kranium, samt de tre översta ryggkotorna, i Anatomiska institutet i Uppsalas samlingar, och tillhör idag Gustavianum. I institutets katalog beskrevs Dalpelle som "mycket begåfvad".

Bibliografi
 Dödsfången Djos Per Anderssons (Dal-Pelle) leverne. Testamente från stupstocken eller Strödda anteckningar ur en dödsfånges levnad, 1849, Uppsala
 En lifdömds betraktelse öfwer fånglifwet jemte en kort teckning öfwer Dios Per Andersons (Dal-Pelles) sista dagar, 1853
 Lexikon på Romani, handskrivet manuskrift från 1847

Referenser

Noter

Källförteckning
 
 Janne Bäckman (2000) Testamente från stupstocken. Dalpelles egen berättelse, Orsa Tryckeri AB, 
 Fredrik Svanberg (2015) Människosamlarna : anatomiska museer och rasvetenskap i Sverige ca 1850-1950, The Swedish History Museum Studies 25, Stockholm: Historiska museet,

Externa länkar  
 

Födda 1814
Avlidna 1849
Män
Personer som blivit avrättade genom halshuggning i Sverige
Personer från Mora socken
Slumpgraf

En slumpgraf är inom matematik och sannolikhetsteori informellt uttryckt en "obestämd" graf, där hörnen är bestämda i förväg men där kanterna väljs slumpmässigt. Detta gör att grafen kan sägas ha vissa egenskaper, som att vara sammanhängande, med en viss "sannolikhet". Slumpgrafer studeras inom det förhållandevis moderna forskningsfältet probabilistisk grafteori. De studeras både för sin egen skull, och därför att de har viktiga tillämpningar, både inom ren kombinatorik och inom exempelvis epidemiologi.

Formella definitioner 
Rent formellt kan det vara bättre att uppfatta "en" slumpgraf inte som en enda obestämd graf utan som antingen en hel (oftast ändlig) familj grafer tillsammans med ett positivt mått på familjen, med totalmåttet 1, eller som ett val av ett element i familjen, valt med den sannolikhet som ges av det tilldelade måttet.

Med andra ord kan en slumpgraf definieras som ett par , där I är en ändlig mängd ("indexmängden"), varje Gi är en enkel graf, och μ är en funktion från I till R+, mängden av positiva reella par, med den extra egenskapen att

Man tolkar här μ(i) som sannolikheten för att välja grafen Gi.

I det enklaste fallet har alla Gi samma ändliga hörnmängd V, med n element för något n, medan olika Gi har olika kantmängder Ei. Varje möjlig kantmängd skall förekomma en gång, så antalet element i I måste vara . Man tänker sig att varje tänkbar kant (det vill säga varje tvådelmängd av hörn) förekommer med samma oberoende sannolikhet p, som ligger strikt mellan 0 och 1. Det betyder att om Ei innehåller m kanter, så sätter man

Exempel 
Låt den fixa hörnmängden V vara {a,b,c,d} (så att alltså n = 4), och låt p = 0,4. Det betyder att "chansen" för att det finns en kant mellan två olika slumpvis valda hörn är 40%. Det finns totalt  oordnade urval av två hörn ur V, och för varje sådant val kan det finnas eller inte finnas en kant mellan de två hörnen. Därför finns det enligt multiplikationsprincipen totalt  olika möjliga grafer, som vi kan kalla för G1, G2, ..., G64. En av dem , säg G46, har de fyra kanterna ab, bc, cd och ad, men har inte kanter mellan a och c eller mellan b och d. "Sannolikheten" för att just dessa kanter kommer med är 0,44 = 0,0256, och eftersom sannolikheten för att en kant inte "råkar finnas" är 1-0,4 = 0,6, är sannolikheten för de två icke-kanterna 0,62 = 0,36. Alltså sätter man

Av dessa 64 grafer saknar 1 kanter, har 6 en kant var, 15 två kanter var, 20 tre kanter var 15 fyra kanter var, 6 fem kanter var, och slutligen 1 samtliga möjliga sex kanter. Detta samt binomialteoremet ger att mycket riktigt

Se även 
 Probabilistisk grafteori

Grafteori
Sannolikhetsteori
Epidemiologi
Hagerstown, Maryland

Hagerstown är en stad i Washington County i delstaten Maryland, USA med 39 640 invånare (2007). Hagerstown är administrativ huvudort för Washington County.En stor arbetsgivare är Volvo Group, vars Hagerstown Site har 1750 anställda (oktober 2019).

Referenser 

 
Orter i Maryland
My Bloody Valentine 3D

My Bloody Valentine 3D är en amerikansk skräckfilm från 2009, regisserad av Patrick Lussier. I huvudrollerna ses Jensen Ackles och Jaime King. Filmen är en remake av lågbudgetfilmen My Bloody Valentine från 1981.

Rollista

Källor

Externa länkar
 

Amerikanska skräckfilmer
Amerikanska filmer 2009
Pittsburgh på film
Engelskspråkiga filmer
Alla hjärtans dag-filmer
Begränsad funktion

En begränsad funktion är inom matematiken en reell eller komplex funktion , definierad på någon mängd , sådan att mängden av :s funktionsvärden är en begränsad mängd. Med andra ord existerar det något tal M så att:

för alla  i . Begränsade funktioner är av intresse vid beräkning av gränsvärden.

En reellvärd funktion  sägs vara uppåt begränsad om det finns ett  sådant att  för alla  i  och att  är nedåt begränsad om det finns ett  sådant att  för alla  i .

Ett specialfall fås då  är de naturliga talen, då funktionen blir en talföljd  som sägs vara begränsad om det existerar något tal  så att  för alla naturliga tal .

En generalisering av begränsade funktioner ges inom metriska rum; om en funktion, definierad på någon mängd , antar värden i ett metriskt rum , är funktionen begränsad om det i  existerar ett element  sådant att för något  är  för alla  i .

Exempel
Funktionen sinus för de reella talen (dock inte för de komplexa) antar endast värden mellan -1 och 1 och är alltså nedåt begränsad av -1 och uppåt begränsad av 1.
Funktionen 

är definierad för alla reella  som inte är -1 eller 1, är inte begränsad, eftersom funktionen växer obegränsat då  går mot 1 eller -1. Om definitionsmängden tas att vara exempelvis intervallet  är den dock begränsad.
Varje kontinuerlig funktion från ett kompakt rum till ett metriskt rum är begränsad.
Dirichlets funktion är begränsad.

Matematisk analys
Gustafva Sofia Hjärne

Gustafva Sofia Hjärne, född Rosenborg, 4 juli 1780 i Kloster, död 6 mars 1860 i Helsingfors, var en svensk friherrinna, författare och salongsvärd. 

Hon var dotter till Anders Rosenborg och Christina Charlotta Funck och gifte sig år 1801 med generalmajor friherre Gustaf Hjärne. Hon stod från sitt giftermål värd för en av de första litterära salongerna i Finland i Helsingfors, där hon bland annat arrangerade konserter och maskerader. Enligt vissa källor deltog i Sofia Hjärne i skedet då fästet Sveaborg överlämnades till ryssarna under finska kriget 1808–1809, något som förhindrade ett slag. Hon var en av de officersfruar som påstås ha bidragit till Sveaborgs kapitulation 1808. Enligt en gammal teori bidrog en förrädisk intrig iscensatt av ett antal officershustrur med Sofia Hjärne som centralfigur till Sveaborgs fall, snarare än viceamiral Cronstedts svek och förräderi. Hjärne blev tillsammans med de övriga cirka 2000 militärhustrur och barn i Sveaborg ryska krigsfångar vid dess fall och förvisades då till Borgå för resten av kriget. 

Efter kriget var hon en central gestalt inom Helsingfors nöjesliv och höll litterär salong som hustru åt landshövdingen i Tavastehus Gustaf Hjärne. Hon ägnade sig även åt hjälp åt de hemlösa efter Tavastehus brand 1831. Hon utgav 1831 anonymt romanen Tawastehus Slott. En Romans fra Birger Jarls af Bjelbo tidehwarf (P). Hon översatte två pjäser och skrev anonymt poem för almanackor och tidningar.

Bibliografi
Tavastehus slott, en romans från Birger Jarls af Bjelbo tidehvarf (1831)

Källor
 https://web.archive.org/web/20140309072243/http://nordicwomensliterature.net/writer/hj%C3%A4rne-sofia
 Sjöberg, Maria: Kvinnor i fält 1550-1850

Externa länkar

Kvinnor
Svenska författare under 1800-talet
Födda 1780
Avlidna 1860
Finländska poeter
Finländska friherrinnor
Finländska författare under 1800-talet
Finländska romanförfattare
Salongsvärdar
Personer i finska kriget
Basel II

Basel II är den andra uppsättningen av de internationella regler för kapitaltäckning som syftar till att säkerställa stabiliteten i det finansiella banksystemet. I Sverige trädde kapitaltäckningslagen och Finansinspektionens föreskrifter i kraft 1 februari 2007. Därmed införlivas EU-reglerna och den så kallade Basel II-överenskommelsen i svensk rätt.

Reglerna
Jämfört med Basel I ger det nyare kapitaltäckningsregelverket ger företagen fler möjligheter att välja mellan olika metoder när de beräknar storleken på den kapitalbas som behövs för att möta förluster som beror på de kreditrisker, marknadsrisker och operativa risker som företagen utsätter sig för. Ju mer riskkänslig en metod är desto bättre bild ger den av risken i verksamheten. 

De nya reglerna innebär att företagen ska ha fungerande riskhanteringssystem för att kunna överblicka riskerna i verksamheten. De ska regelbundet offentliggöra information om sina finansiella förhållanden.

Tre pelare 
Basel II är formulerat som tre olika pelare.

Första pelaren: Minimikrav på kapitaltäckning 
Den första pelaren reglerar kapitalkrav för tre av bankernas viktigaste riskslag: kreditrisk, marknadsrisk, och operationell risk.

Andra pelaren: Verktyg för intern och extern granskning 
Den andra pelaren ger finansinspektionerna verktyg för att kontrollera finansiella aktörer. Dessutom ger den ett ramverk för att hantera residualrisk, vilket är en samlingsbeteckning för en rad olika risktyper som inte ingår i första pelaren, exempelvis systematisk risk, koncentrationsrisk, likviditetsrisk och legal risk. ICAAP (som behandlar kapitaltäckning) och ILAAP (som behandlar likviditetstäckning) är två regleringar som kommer av Basel II:s andra pelare.

Tredje pelaren: Regler för transparens och informationsdelning 
The tredje pelaren kompletterar de bägge andra med en uppsättning av krav på informationsdelning, vilket ska underlätta för en tredje part att kunna bedöma en institutions kreditvärdighet.

Se även
 Basel III

Referenser

Finansiell reglering
Akathistos

Akathistos (grekiska: Ἀκάθιστος, ’icke-sittande’) eller akathistoshymn (Ἀκάθιστος Ύμνος) är en typ av kristen responsorisk bön som förekommer inom de östortodoxa och östkatolska kyrkorna där den ingår i liturgin. Östkatolska kyrkorna har dock spridit bönformen även till väst. En akathistos riktar sig till Gud, jungfru Maria (Theotokos), helgon, eller särskilda händelser. Till formen påminner den genom sin växelsång om den västkyrkliga litanian.

Namnet på denna bön, ’icke-sittande’, kommer av att den enligt ortodox tradition skall utföras stående. En akathistos består av tretton delar, var och en innehållande en kontakion och en oikos; många akathistos efterliknar de äldsta kända sådana, som skrevs på 500-talet, och de har därför ofta mycket likartade former. Den mest berömda av alla akathistos, vilken också ofta kallas Akathistoshymnen, antas vara författad av Romanos Melodos under 500-talet. Denna akathistos är tillägnad Theotokos, och brukas i såväl Östortodoxa kyrkan som Katolska kyrkan; påve Benedictus XIV förklarade denna år 1746 för att vara en avlatsbön.

Akathistos är vidare ett begrepp inom ikonografin, och åsyftar vissa ikoner av Theotokos, i synnerhet Hilandar-Akathistos från klostret vid Athos, vilken har en egen festdag i den ortodoxa kalendern (12 respektive 25 januari).

Externa länkar 
 Akathistoshymn på serbiska: Akathist for the Protection of the Most Holy Theotokos (Serbian)/Акатист Покрову Пресвете Богородице - YouTube
 Akathistoshymn på ryska: Akathist to Martyrs Sophia and her three daughters, Faith, Hope, and Love (Russian) - YouTube
 Akathistoshymn på engelska: The Akathist to the Theotokos - YouTube

Jungfru Maria
Kristna böner
Ortodox kristendom
Liturgi
John H. Gear

John Henry Gear, född 7 april 1825 i Ithaca, New York, död 14 juli 1900 i Washington, D.C., var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Iowa 1878-1882. Han representerade Iowa i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1887-1891 samt 1893-1895 och sedan i senaten från 4 mars 1895 fram till sin död.

Gear gifte sig 1852 med Harriet S. Foote. Paret fick fyra barn. Gear var borgmästare i Burlington, Iowa 1863.

Gear efterträdde 1878 Joshua G. Newbold som guvernör i Iowa. Han omvaldes lätt till en andra mandatperiod som guvernör. Han efterträddes i januari 1882 av Buren R. Sherman.

Gear besegrade sittande kongressledamoten Benton Jay Hall i kongressvalet 1886. Han omvaldes 1888. Han förlorade sedan i kongressvalet 1890 mot demokraten John Joseph Seerley.

Gear tjänstgjorde som biträdande finansminister 1892-1893. Han besegrade Seerley i kongressvalet 1892 och efterträdde 1895 James F. Wilson som senator för Iowa. Han avled i ämbetet och efterträddes som senator av Jonathan P. Dolliver. Hans grav finns på Aspen Grove Cemetery i Burlington.

Externa länkar 
 Biografi på National Governors Associations webbplats

 Memorial addresses on the life and character of John Henry Gear
 RootsWeb
 Political Graveyard

Guvernörer i Iowa
Ledamöter av USA:s representanthus från Iowa
Ledamöter av USA:s senat från Iowa
Födda 1825
Avlidna 1900
Män
Bibagge

Bibaggen (Apalus bimaculatus) är en skalbagge som är rödlistad (2010) som missgynnad (NT). För att försöka rädda arten i Sverige håller ett åtgärdsprogram på att tas fram av Länsstyrelsen i Västmanland. Bibaggen är 1-1,5 cm lång och är orange med en rund svart fläck på vardera täckvinge.

Bibaggen trivs i varma solbelysta miljöer med fin sand. Förr fanns den i naturliga sandblottor som uppkommit av tramp, vatten, vind eller brand, men nuförtiden påträffas den ofta i människoskapade miljöer. Det kan till exempel vara grustäkter, vägkanter och skjutbanor. För att bibaggen ska kunna överleva på en plats måste det finnas vårsidenbin (Colletes cunicularius) där. Bibaggen är nämligen beroende av vårsidenbiet för sin reproduktion.

Utbredningsområde  
I Sverige finns bibaggen från Skåne och Halland i söder till Dalarna och Gästrikland i norr. Bibaggens finns närmast Sverige i Danmark, Norge och Estland. Den har även funnits i Finland, men har inte påträffats sedan 1926 där. Bristen på fynd från Finland kan dock bero på att den inte är tillräckligt eftersökt, eftersom bibaggen kan vara svår att hitta då den bara är aktiv några dagar per år. Vidare finns bibaggen även i Mellan- och Sydeuropa och i Ryssland.

Reproduktion  
Så fort solen börjar värma upp marken på våren (ungefär mars-april) kryper bibaggen fram. Den har övervintrat under marken som imago, och är nu redo att para sig. Bibaggarna är aktiva ungefär ett par veckor, beroende av vädret. Det parar sig, och sedan tar sig deras larver ner i vårsidenbinas bon där de övervintrar och lever av insamlat pollen och nektar. Larverna utvecklas till fullvuxna imagos nere i vårsidenbinas bon. 

Det är inte helt klargjort hur bibaggens larver tar sig ner i vårsidenbinas bon. En teori har varit att de kryper ner i bona, men en annan teori är att de "liftar" med vårsidenbina till boet. Denna teori stöds av att bibaggehonans undersida påminner om ett vårsidenbis färger. Så när bibaggen dör och hamnar på rygg kan vårsidenbina av misstag försöka para sig med den, och då fastnar larverna på vårsidenbiet.

Hot  
Bibaggen hotas i södra Sverige av igenväxning och exploatering av de kustsanddyner där den finns. I mellersta Sverige hotas den av spontan igenväxning och aktiv igenplantering ("restaurering") av grustäkter. Förr var utplaning och igenplantering med tall det normala tillvägagångssättet när man avslutade en grustäkt, för att man ville återskapa den ursprungliga landskapsbilden. Men idag tar man i allt större utsträckning hänsyn till den värdefulla floran och faunan som uppstått i grustäkten.

Källor  
 Artfaktablad för bibagge
 Frycklund, I. 2006. Inventering av bibagge, Apalus bimaculatus, i Uppsala län 2004. Länsstyrelsen i Uppsala län.

Externa länkar 

 
Hotade arter i svensk flora och fauna 
Oljebaggar
Insekter i palearktiska regionen
Monique Hennagan

Monique Hennagan, född den 26 maj 1976 i Columbia, South Carolina, är en amerikansk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Hennagan deltog vid inomhus-VM 1999 då hon ingick i det amerikanska stafettlag som blev bronsmedaljörer på 4 x 400 meter. Året efter deltog hon vid Olympiska sommarspelen 2000 i Sydney där hon tävlade på 400 meter men blev utslagen i försöken. Vid samma mästerskap ingick hon i det amerikanska stafettlag tillsammans med Jearl Miles-Clark, Marion Jones och LaTasha Colander som vann guld på 4 x 400 meter. Emellertid blev laget 2008 av med sina medaljer då Jones erkänt doping.

Hennagan deltog vid VM 2001 där hon blev utslagen i semifinalen på 400 meter. Vid inomhus-VM 2003 blev hon åter bronsmedaljör i stafetten över 4 x 400 meter. 

Vid Olympiska sommarspelen 2004 slutade hon fyra på 400 meter på tiden 49,97. Tillsammans med DeeDee Trotter, Monique Henderson och Sanya Richards vann hon guld på 4 x 400 meter 

Vid VM 2005 ingick hon i stafettlaget på 4 x 400 meter som emellertid växlade bort sig redan i försöken.

Personliga rekord 
 100 meter - 11,26
 200 meter - 22,87
 400 meter - 49,56

Källor 
 Fakta på World Athletics webbplats

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1976
Amerikanska kortdistanslöpare
Kvinnor
Olympiska guldmedaljörer 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Olympiska guldmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Levande personer
Idrottare från South Carolina
Personer från Columbia, South Carolina
Jan Olov Andersson (författare)

Jan Olof Andersson, född 1957, är en svensk säkerhetsexpert och författare. Han har bland annat arbetat som säkerhetschef på Riksbanken och på Läkemedelsverket. Andersson blev 2008 utsedd till "Årets säkraste person" av Computer Sweden.

Bibliografi
Informationssäkerhetshandbok (1999)
Säkerhetshuset (2007)
GAP-analys

Källor 

Män
Födda 1957
Svenska författare
Levande personer
Irina Chabarova

Irina Sergejevna Chabarova (), född den 18 mars 1966 i Sverdlovsk i Sovjetunionen (nu Jekaterinburg i Ryssland), är en rysk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Chabarova deltog vid Olympiska sommarspelen 2000 där hon blev utslagen i försöken på 200 meter. Vid VM 2001 tog hon sig vidare till semifinalen på 200 meter men väl där fick hon se sig besegrad. Vid EM i München 2002 blev hon utslagen i semifinalen på 200 meter men blev bronsmedaljör i stafetten över 4 x 100 meter. 

Vid Olympiska sommarspelen 2004 deltog hon på 100 meter men tog sig inte vidare från kvartsfinalen. Däremot blev hon tillsammans med Olga Fjodorova, Julija Tabakova och Larisa Kruglova silvermedaljör på 4 x 100 meter efter USA. 

Vid VM i Helsingfors tävlade hon åter på 200 meter men tog sig inte vidare från semifinalen. Vid EM i Göteborg 2006 blev hon som 40-åring bronsmedaljör på 100 meter på tiden 11,22. Hon ingick även tillsammans med Julija Gusjtjina, Natalja Rusakova och Jekaterina Grigorjeva i stafettlaget på 4 x 100 meter som vann guld.

Vid VM 2007 tävlade hon på 100 meter men blev utslagen i kvartsfinalen.

Personliga rekord 
 100 meter – 11,18
 200 meter – 22,34

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Noter

Födda 1966
Kvinnor
Ryska kortdistanslöpare
Ryska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Levande personer
Personer från Jekaterinburg
Karjala Tournament 2008

Karjala Tournament 2008 spelades under perioden 8-9 november 2008, vanns av Ryssland före Tjeckien och Sverige. Turneringen ingår i Euro Hockey Tour. Ryssland började hemma.
 
I Sverige präglades tiden inför turneringen av att HV 71 och Linköpings HC först inte ville släppa spelare till turneringen, utan i stället satsa hårdare på CHL.

Slutresultat

Resultat 
Alla tider som anges är lokala (UTC+2)

Källor

2008 i Finland
2008 i Ryssland
Euro Hockey Tour 2008/2009
2008
Sportevenemang i Moskva
Internationella sportevenemang i Helsingfors
Helsingfors under 2000-talet
Internationella ishockeytävlingar i Ryssland
Grand American Road Racing Association

Grand American Road Racing Association, kallat Grand Am, är en amerikansk motorsportsfederation som bland annat sanktionerar Rolex Sports Car Series, och seriens flaggskepp Daytona 24-timmars.

Racing
Rolex Sports Car Series

Rolex Sports Car Series var en amerikansk sportbilsserie sanktionerad av Grand American Road Racing Association, som kördes på racerbanor av internationellt snitt.

Historia 
Till säsongen 2000 tog Grand American Road Racing Association över United States Road Racing Championship från SCCA och döpte om serien till Grand American Road Racing Championship. Serien döptes 2002 om till Rolex Sports Car Series i samband med att klocktillverkaren Rolex gick in som huvudsponsor Tävlingarna fortsatte köras med sportvagnsprototyper kallade Daytonaprototyper och mindre GT-bilar. Seriens flaggskepp var Daytona 24-timmars men även Watkins Glen 6-timmars ingick, tillsammans med flera kortare tävlingar. Serien slogs 2014 ihop med American Le Mans Series och bildade United Sportscar Championship.

Säsonger

Referenser

Externa länkar

 Officiell webbplats
Michelle Burgher

Michelle Burgher, född den 12 mars 1977 i Kingston, är en jamaicansk före detta friidrottare som tävlade huvudsakligen på 400 meter.

Burgher deltog vid Olympiska sommarspelen 2000 där hon sprang i försöken på 4 x 400 meter tillsammans med Charmaine Howell, Catherine Scott och Sandie Richards. Vid finalen bytes hon och Howell ut mot Deon Hemmings och Lorraine Graham. Laget slutade på andra plats efter USA. Emellertid blev USA av med sin guldmedalj sedan Marion Jones erkänt doping. IAAF har ännu inte korrigerat resultaten från detta mästerskap. 

Burgher deltog även vid inomhus-VM 2004 där hon blev utslagen i försöken på 400 meter. Samma år ingick hon i stafettlaget vid Olympiska sommarspelen i Aten på 4 x 400 meter. Tillsammans med Novlene Williams, Nadia Davy och Sandie Richards blev laget bronsmedaljörer efter USA och Ryssland.

Personliga rekord 
 400 meter - 51,88

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1977
Jamaicanska kortdistanslöpare
Olympiska silvermedaljörer 2000
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Jamaicanska olympiska silvermedaljörer
Jamaicanska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Jamaica
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Jamaica
Kvinnor
Levande personer
Idrottare från Kingston
Alberto Iglesias

Alberto Iglesias Fernández-Berridi, född 1955 i San Sebastián, är en spansk kompositör. Han har gjort filmmusiken bland annat till Tala med henne som är regisserad av Pedro Almodovar. Han har vunnit Goyapriset för Bästa filmmusik för tre filmer av Julio Medem samt nominerats till samma pris för ytterligare två.

Referenser

Externa länkar 

 

Spanska filmmusikkompositörer
Födda 1955
Levande personer
Män