kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bordläggning (sjöfart)

Bordläggningen är det yttre skalet i en träbåts eller ett -fartygs skrov. De enskilda plankorna i ett träskrov kallas bord, därav benämningen. Bordläggningen kan utföras med olika material som till exempel trä, stål, aluminium eller glasfiberarmerad polyester. Bordläggningen stöds i allmänhet på insidan av spant. I plast- och glasfiberbåtar används i regel inte egentliga spant, utan den invändiga förstärkningen utgörs av inredningen och av längs- och tvärskott.

Träbåtars bord kan antingen läggas så att borden något överlappar och i första hand fästs vid varandra (klinkbygge), eller så att plankorna läggs invid varandra och endast fästs vid spanten (kravellbygge). Den förstnämnda metoden ger ett lättare skrov på båtar och mindre fartyg, medan den senare ger ett slätt skrov och lämpar sig bättre för stora fartyg (där spanten måste vara grova oberoende av bordläggningsmetod).

I träfartyg har man använt även en inre bordläggning, garnering, för att uppnå en tillräcklig styrka. Bordläggningen är fäst i spunningen i kölen samt i för och akterstävar, och i akterspegeln om farkosten är tvärgattad. Bordläggningen är laskad på längden på olika sätt beroende på vilken metod man valt för att utföra bordläggningen. Diagonalbyggnad är ett sätt att utföra bordläggningen i en sjögående farkost byggd av trä, men denna metod har inte kommit till användning i större omfattning. Bordfyllt är skrovet när det sista bordet är monterat. 

Bordläggning av stål eller aluminium byggs på en spantstomme i motsvarande metall, i de tidigare skroven var bordläggningen nitad tillsamman vid överlappningar av plåtar och längsstråk och mot köl, stävar och spant. I modernare skrov är det uteslutande svetsning som används när man förenar skrovets plåtar till varandra samt till kölen och stävar och den övriga konstruktionen.

Källor

Se även 
Diagonalbordläggning
Fribord
Förtimring
Klink
Kravell
Läktkravell
Träbåtar och träskepps anatomi

Skrovdelar och delar fästa på skrovet
Sjötermer
Liberian Girl

Liberian Girl är en låt av Michael Jackson som återfinns på hans album Bad från 1987. Den släpptes på singel i juli 1989. I den tillhörande musikvideon framträder många av Michael Jacksons kändisvänner, själv medverkar han endast i slutet. Låten finns i många olika remixversioner.

Följande personer medverkar i musikvideon 

 Paula Abdul
 Rosanna Arquette
 Dan Aykroyd
 Mayim Bialik
 Bubbles
 Jackie Collins
 David Copperfield
 Emily Dreyfuss
 Richard Dreyfuss
 Corey Feldman
 Lou Ferrigno
 Debbie Gibson
 Danny Glover
 Steve Guttenberg
 Jasmine Guy
 Whoopi Goldberg
 Sherman Hemsley
 Olivia Hussey
 Amy Irving
 Malcolm-Jamal Warner
 Beverly Johnson
 Quincy Jones
 Don King
 Virginia Madsen
 Cheech Marin
 Olivia Newton-John
 Brigitte Nielsen
 Lou Diamond Phillips
 Ricky Schroder
 Steven Spielberg
 Suzanne Somers
 John Travolta
 Blair Underwood
 Carl Weathers
 Billy Dee Williams
 "Weird Al" Yankovic

Musiksinglar 1989
Michael Jackson
Bordläggning (sammanträdesteknik)

Bordläggning är en term inom sammanträdesteknik som innebär att en beslutande församling ger sig själv mer betänketid, genom att inte behandla ett ärende under det pågående sammanträdet. Ärendet skjuts alltså upp, och utan att tillföra ärendet något mer beslutsunderlag, till ett senare tillfälle då församlingen träffas på nytt.

Bordläggning ska inte förväxlas med remiss eller återremiss, där församlingen begär ytterligare beredning och mer beslutsunderlag av en annan instans.

Bordläggning ska inte heller förväxlas med ajournering, där sammanträdet tar ett kortare eller längre uppehåll.

Minoritetsbordläggning 
För kommunfullmäktige i Sverige finns också enligt kommunallagen möjlighet till så kallad minoritetsbordläggning, som syftar till att stärka en minoritets rätt att få mer betänketid i ett ärende. Minoriteten måste vara fler än en tredjedel, men färre än hälften, av de beslutande ledamöterna. Det går inte att åberopa minoritetsbordläggning mer än en gång per ärende. Om ett ärende ska bordläggas mer än en gång krävs enkel majoritet.

Minoritetsbordläggning ska inte förväxlas med minoritetsåterremiss.

Referenser

Noter 

Sammanträdesteknik
Teutoner

Teutoner (latin:Teutoni eller Teutones) var ett antikt germanskt folk som omnämndes tidigt av Strabon och Velleius Paterculus. Enligt Ptolemaios' karta levde de på Jylland; Pomponius Mela placerar dem i Skandinavien (Codanonia). Tillsammans med cimbrerna invaderade de Gallien under slutet av 100-talet f.Kr. och drog söderut mot Italiska halvön. De besegrades dock år 102 f.Kr. av den romerske generalen Marius vid nuvarande Aix-en-Provence i Slaget vid Aquae Sextiae.

Detta folk har gett upphov till det tidigare engelska namnet teutons för germanska folk i allmänhet.

Referenser

Germanska stammar
Antikens folkslag
Folkslag i och kring romerska riket
Gåsögon (vävteknik)

Gåsögon är en vävteknik baserad på en liksidig kypertbindning men där trampordningen vänder och upprepas ett antal gånger för att åstadkomma avsedd mönsterrapport. Samverkan mellan färger och tjocklek i varp och inslag skapar helt olika resultat beroende på vad som används.

Vävning
Vävsätt
Gustavus Brander

Gustavus Brander, född 1720 i London, död 21 januari 1787, var en brittisk naturvetenskapsman av svenskt ursprung.

Biografi
Gustavus Brander föddes i London av svenska föräldrar. Fadern Charles Brander Esquire (1681-1745) var en köpman i London som under Gustavus Branders barndom köpte godset Nea House.

Gustavus Brander hade först framgång som handelsman i London och utnämndes senare till direktör för Bank of England mellan 1761 och 1779. Han ärvde en förmögenhet, som tillät honom att fördjupa sig i sina livslånga intressen förm samlande av naturalier, tavlor, fornsaker och gamla böcker. 

Han var intendent på British Museum och ledamot av Royal Society, F.R.S. 1754, och Society of Antiquaries 1749. Bland andra förtroendeposter satt han i styrelsen för British Museum från 1761. Till museet lät han även donera sin stora samling av fossiler. Han förde även en livlig brevväxling med Linné.

Konstnären Nathaniel Dance, 1735-1811, vars mest kända porträtt är porträttet av James Cook utförde på 1770-talet Branders porträtt. Det avbildar honom hållande ett snäckskal. På bordet ligger en fiktiv bok med titeln "Collectio Brander", tillsammans med några antika mynt och fossil av en trilobit och en echinoderm. Föremålen hänför sig till Branders personliga intressen. Fossilerna är från hans egen samling; de är funna i klipporna nära Christchurch utmed Hampshires kust. 

Dessa fossil väckte stor uppmärksamhet bland dåtidens övriga naturvetare. Kopparstick av fossilerna med en vetenskaplig textkommentar av Linnélärjungen Daniel Solander, 1733-1782, publicerades 1766 i Branders bok Fossilis Hantoniensia collecta, et in Museo Britannico deposita. Snäckan, som Brander håller på porträttet, är fossilen (Strombus amplus) Brander, uppkallad efter honom och insamlad bland klipporna vid havet nära Christchurch, Hampshire. Snäckan avbildas på plansch IV i Branders bok. 

I dag är samma fossil känd som Hippochrenes amplus. Förvisso konstaterade Brander, att denna exotiska snäcka, funnen utmed Hampshires kust, sannolikt hade levt i ett mycket varmare klimat. Detta var en betydande vetenskaplig tes att framföra på 1700-talet. Originalmanuskriptet förvaras i biblioteket på Natural History Museum.

Noter 

Brittiska forskare
Födda 1720
Avlidna 1787
Män
Personer från London
Ledamöter av Royal Society
Ulrik Barck

Ulrik Barck, född 1718, död 2 december 1772, var ett svenskt riksråd och greve. Han var son till riksrådet greve Samuel Barck och Samuel Göthes dotter Anna Elisabeth samt bror till diplomaten greve Nils Barck. Han var gift med Katarina Ebba Horn. 

Barck deltog i hattarnas ryska krig och pommerska kriget. Under en tid 1754 var han tillförordnad guvernör för den unge hertig Karl. Han utsågs 1756 till kavaljer hos kronprins Gustav, som hade stort förtroende för honom. Barck var en ivrig anhängare av hattpartiet. Han blev 1769, då han i armén 
avancerat till överste, av dem insatt i rådet, men genom ständernas beslut avsattes han i maj 1772. Efter statsvälvningen inkallades han ånyo i rådet, men avled redan senare samma år.

Se även 
 Barck (grevlig ätt)

Källor

Vidare läsning 
 

Svenska grevar under 1700-talet
Svenska riksråd under 1700-talet
Personer under frihetstiden
Födda 1718
Avlidna 1772
Män
Ugglan
Ulrik Franke

Mats Peter Ulrik Franke, född 14 december 1981 i Nybro församling, är forskare på SICS och tekn.dr. från KTH i Stockholm. Tidigare var han verksam vid Totalförsvarets forskningsinstitut. Franke var ordförande i Fria Moderata Studentförbundet, FMSF, mellan maj 2006 och maj 2008. Han är en ofta förekommande skribent i FMSF:s tidskrift Svensk Linje. 

Vetenskapliga publikationer via Google Scholar (extern länk).

Referenser

Svenska moderater
Levande personer
Män
Födda 1981
Personer från Nybro
One Man Army and the Undead Quartet

One Man Army and the Undead Quartet  är ett svenskt death/thrash metal-band bildat 2004 av sångaren Johan Lindstrand (tidigare i The Crown).

Medlemmar
Senaste medlemmar
Johan Lindstrand – sång (2004–2012)
Robert Axelsson – basgitarr (2005–2012)
Marek Dobrowolski – trummor (2005–2012)
Jonas Blom – gitarr (2009–2012)

Tidigare medlemmar
Valle Adžić  – basgitarr (2005)
Pekka Kiviaho  – gitarr (2005–2007)
Mikael Lagerblad – gitarr (2005–2009)
Mattias Bolander – gitarr (2008–2011)

Turnerande medlemmar
Rune Foss – gitarr (?–2009)

Diskografi
Demo

Studioalbum

Singlar
2006 – "Christmas For The Lobotomizer"

Externa länkar

One Man Army and the Undead Quartet på Encyclopaedia Metallum

Svenska death metal-grupper
Svenska thrash metal-grupper
Musikgrupper bildade 2004
Coxsnäppa

Coxsnäppa (Calidris paramelanotos), eller Cox's Sandpiper som den kallas på engelska, är en hybrid-snäppa som observerades första gången i södra Australien 1955. Först trodde man att det rörde sig om en ny art men senare studier har visat att det är en hybrid mellan tuvsnäppa och spovsnäppa (C. melanotos X C. ferruginea)

Fram till och med 1980-talet hade man observerat ett tjugotal av dessa fåglar runt Australiens södra och östra kust utan att man kunnat komma till konsensus över vad det var för en art. Ornitologen John Cox lyckades samla in två individer, 1975 och 1977, som han donerade till South Australian Museum i Adelaide och 1982 klassificerade den amerikanske ornitologen Theodore A. Parker dem som en god art, Calidris paramelanotos. Senare DNA-analys där man undersökt mitokondriellt DNA, har dock visat att det inte är en god art utan en hybrid mellan en tuvsnäppshane och en spovsnäppshona.

Utanför Australien har den bara observerats två gånger. Första gången var i september 1987 då en juvenil Calidris hittades i Massachusetts, USA. Fågeln som både observerades i fält och som fångades in blev sedermera ansedd som en coxsnäppa. Ett andra fynd utanför Australien av denna hybrid skedde i slutet av augusti 2001 då man fann en juvenil fågel i Shintone, Ibaraki prefektur i Japan.

Källor

Delar av denna artikel är hämtad från engelska Wikipedia

Externa länkar
fotografi av juvenil Coxsnäppa ifrånJapan 2001

Snäppor
Fågelhybrider
Kontroversiella fåglar
Jegar

Jegar kan syfta på:
 Jegar – en stad i norra Ungern, huvudstad i provinsen Heves, se Eger
 Jegar – bygdemål för gräset ängsgröe
Norrlandsknäcket

Norrlandsknäcket är en multisporttävling som varje år arrangeras av Iksu.

Tävlingen har historiskt arrangerats i Bjurholm men från och med  går startskottet i Umeå.

Externa länkar
Iksu Multisports sida om Norrländsknäcket

Sportevenemang i Sverige
Erlau

är en kommun och ort i Landkreis Mittelsachsen i förbundslandet Sachsen i Tyskland. Kommunen har cirka  invånare.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Mittelsachsen
Husby-Långhundra socken

Husby-Långhundra socken i Uppland ingick i Långhundra härad, ingår sedan 2003 i Knivsta kommun i Uppsala län och motsvarar från 2016 Husby-Långhundra distrikt.

Socknens areal är 78,98 kvadratkilometer, varav 78,20 land. År 2000 fanns här 1 052 invånare.  Kyrkbyn Husby-Långhundra med sockenkyrkan Husby-Långhundra kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Husby-Långhundra socken har medeltida ursprung. Före den 1 januari 1886 (ändring enligt beslut den 17 april 1885) var namnet Husby socken. Innan ändringen hade dock bruket av namnet Husby Långhundra redan förekommit.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Husby-Långhundra församling och för de borgerliga frågorna till Husby-Långhundra landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Skepptuna landskommun som upplöstes 1967 då denna del uppgick i Knivsta landskommun som 1971 uppgick i Uppsala kommun och 2003 utbröts därur och bildade Knivsta kommun. 1971 övergick området från Stockholms län till Uppsala län. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Husby-Långhundra, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Långhundra härad. De indelta soldaterna tillhörde Upplands regemente Hundra Härads kompani samt Livregementets dragonkår, Livskvadronen.

Geografi
Husby-Långhundra socken ligger sydost om Uppsala kring Laggaån. Socknen har slättbygd kring ån och är i övrigt en skogsbygd.

Genom socknen går länsväg 273 och riksväg 77.

Fornlämningar
Från bronsåldern finns spridda gravrösen och skärvstenshögar samt en hällristning. Från järnåldern finns ett 50-tal gravfält och sju fornborgar. Fyra runstenar har påträffats. Tuna hage-skatten har påträffats i denna socken.

Namnet

Namnet skrevs år 1273 Husaby och betyder förvaltningsgård med förrådshus.

Se även
Husby-Långhundra församling

Referenser

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse: statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Stockholms län, del 3 Hermes 1952 libris

Externa länkar

Socknar i Långhundra härad

Indelningar i Knivsta kommun
Patrick van Balkom

Patrick van Balkom född den 14 september 1974 i Waalwijk i Nederländerna, är en före detta friidrottare som tävlade i kortdistanslöpning.

van Balkom deltog vid VM 1999 i Sevilla där han sprang 200 meter men blev utslagen i kvartsfinalen. Hans främsta individuella framgång var när han vid VM inomhus 2001 blev bronsmedaljör på 200 meter. Han deltog även vid VM 2003 där han blev bronsmedaljör i stafett 4 x 100 meter. Vid Olympiska sommarspelen 2004 ingick han i det nederländska stafettlaget men laget växlade bort sig i kvalet. 

Hans personbästa på 100 meter är 10,23 och på 200 meter 20,36

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Nederländska kortdistanslöpare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Nederländerna
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Personer från Waalwijk
Födda 1974
Levande personer
Män
Husby-Långhundra, Knivsta kommun

Husby-Långhundra är kyrkbyn i Husby-Långhundra socken i Knivsta kommun i Uppland nära Uppsala. Ett äldre namn på byn är Husby-Ärnavi.

Husby-Långhundra kyrka ligger här.

Orter i Knivsta kommun
Lord Belial

Lord Belial är ett svenskt black metal-band från Trollhättan/Vänersborg i Västergötland, som bildades 1992. Debutalbumet, Kiss the Goat, gavs ut 1995 och senaste albumet, Rapture släpptes 2022. Lord Belial låg på is under cirka ett och ett halvt år med start 2009, främst på grund av att trummisen Micke Backelin hade stora problem med tinnitus. Bandet återförenades 2010.
År 2013 bestod Lord Belial av Thomas Backelin och Micke Backelin. Live hanterades gitarr av Fredrik Wester (Warfect) och bas av Adam Chapman (ex- Vaginal Stabwound). Bandet avbröt all aktivitet 2015 och var helt inaktivt fram tills hösten 2020 då vissa livstecken kan anas. 4 mars 2022 släpptes singeln On a Throne of Souls.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
 Thomas "Dark" Backelin – gitarr, sång (1992–2015, 2020 --)
 Micke "Sin" Backelin – trummor (1992–2015, 2020 --)
 Niclas "Pepa" Green (fd Andersson, aka Vassago) – gitarr (1992–2000, 2001–2003, 2006–2009, 2010–2011, 2020 --)

Tidigare medlemmar 

 Anders Backelin (aka Bloodlord) – basgitarr (1992–2009, 2010–2011, 2013–2015)
 Fredrik Wester – gitarr (2000–2002)
 Daniel "Mojjo" Moilanen – trummor (2003)
 Hjalmar Nielsen – gitarr (2003–2006)

Turnerande medlemmar
Fredrik Wester – gitarr (2013–2015 )
Adam Chapman (aka "Skärseld") – basgitarr (2013)

Bidragande musiker (studio)
 Marielle Andersson – sång
 Jennie Klevenstam (fd Andersson, aka Lilith) – flöjt (1993–1999 & Kiss the Goat)
 Cecilia Sander – flöjt (Into the Frozen Shadows & Angelgrinder)
 Catharina Jacobsson – flöjt (Enter the Moonlight Gate)
 Annelie Jacobsson – flöjt (Unholy Crusade)
 Jelena Almvide – cello (Enter the Moonlight Gate & Unholy Crusade)
 Andy La Roque – gitarr (solo) 
 Yonaz Af Dahlström - sång

Diskografi 
Demo
1993 – The Art of Dying 
1994 – Into the Frozen Shadows 

Studioalbum
1995 – Kiss the Goat
1997 – Enter the Moonlight Gate
1999 – Unholy Crusade
2002 – Angelgrinder
2004 – The Seal of Belial
2005 – Nocturnal Beast
2007 – Revelation - The 7th Seal
2008 – The Black Curse
2022 – Rapture

EP
2003 – Scythe of Death

Singlar
2003 – "Purify Sweden"

Samlingsalbum
2008 – Ancient Demons
2014 – Invocation (Of the Northern Prince of Evil)
2014 – Lord Belial - Black Metal est. 1992 (6 12" vinyl box)
2020 – Wrath of Belial (CD + Digital) ("The art of dying" (1993) and "Into the frozen shadows" (1994) demotapes re-released.

Video
2001 – Night Divine (DVD)
2004 – Mark of the Beast (DVD)

Annat
2002 – Doomed by Death (delad singel med Runemagick)

Referenser

Externa länkar
Lord Belial på facebook
Metal-archives: Lord Belial
Official band site (webshop)

Svenska black metal-grupper
Musikgrupper bildade 1992
Musikgrupper från Trollhättan
Pneumatisk broms

Pneumatisk broms (pneumatic brake)
Fungerar som en Hydraulisk broms.

Så här fungerar en pneumatisk broms av typ trumbroms: Bromsmembranet inuti bromscylindern pressar en hävarm som i sin tur pressar bromsbackarna mot en trumma i trumbromsen och bromsar hjulet.

Skillnaden mellan hydraulisk och pneumatisk broms är att i pneumatiska bromsar har man en gas (oftast tryckluft) istället för vätska som i en hydraulisk broms pressar fram metallblocket mot bromsskivan.

Man använder oftast en kompressor till gasen i en pneumatisk broms.

Pneumatiska bromsar används mest inom större och tyngre fordon till exempel lastbilar.

Bromssystem
Fordonsteknik
Riksväg 6, Finland

Riksväg 6 är en av Finlands huvudvägar. Riksvägen börjar i Pernå i Östra Nyland och fortsätter mot Kajana via Joensuu, en sträcka på totalt cirka 600 kilometer. Från Forsby i Pernå till Kouvola är riksvägen en så kallad väg med breda körfält vilket betyder att två bilar kan köra om varandra utan att åka över i motgående fil. Vägen passerar Kouvola utmed motortrafikled, och har fyra filer mellan Davidstad och Ruokolax. Imatra och Joensuu passeras utmed motorväg.

Rutt 

Forsby, Lovisa 
Lappträsk
Kouvola -   
Luumäki (Davidstad) - 
Villmanstrand - 
Imatra - 
Ruokolax
Rautjärvi
Parikkala - 
Kesälahti
Kides - 
Tohmajärvi - 
Pyhäselkä
Joensuu -   
Kontiolax - 
Juga
Nurmes -  
Valtimo
Sotkamo - 
Kajana - /

Bilder

Externa länkar 

Riksvägar i Finland
Tampere (fartyg)

Tampere (tidigare Neva) var en finländsk hjälpkanonbåt som tjänstgjorde på sjön Ladoga från 1918 och fram till början av 1930-talet

1936 övertogs dess roll av kanonbåten Aallokas.

Finländska kanonbåtar
Fartyg i den finländska marinen
Fartyg sjösatta 1900
Otillgänglighetspol

En otillgänglighetspol avser den plats där man befinner sig längst ifrån civilisationen. Termen lanserades av etnografen Vilhjálmur Stefánsson på 1920-talet, och han avsåg den punkt på istäcket i Norra ishavet som låg så långt bort man kunde komma från civilisationens utposter. Om man på denna plats drog en cirkel runt sin position skulle alltså avståndet till närmaste utpost utgöra cirkelns radie, och denna skulle vara lika stor till de närmast belägna utposterna.

Den nordliga otillgänglighetspolen 
Den norra otillgänglighetspolen, som ibland kallas den arktiska otillgänglighetspolen, är belägen i Norra ishavets packis vid den punkt som är allra längst från någon landmassa. Den ligger vid , 1 008 km från de närmaste öarna, Ellesmereön i arktiska Kanada, Komsomoletsön i Sibirien, i norra Ryssland och Henriettaön i ögruppen Nysibiriska öarna. På grund av packisens konstanta rörelser kan inga permanenta byggnader finnas där.

Fram till en översyn 2013 ansågs den arktiska oändlighetspolen ligga vid koordinaterna  1 094 km från Ellesmereön, Frans Josefs land och Nysibiriska öarna.

Den sydliga otillgänglighetspolen 

Den sydliga otillgänglighetspolen är den punkt på Antarktis som ligger längst från Antarktiska oceanen. Mätsvårigheter och definitionsproblem av Antarktis kustlinje har placerat polen på olika platser. Den mest etablerade platsen är en av Sovjetunionens etablerade forskningsstationer från 1958, med koordinaterna  eller . Forskningstationen är uppförd på kulturarvslistan Historiska platser och kulturminnen i Antarktis.

Sveriges otillgänglighetspol

Sveriges otillgänglighetspol ligger på den östra sidan av lågfjället Oarjep Rissávárre i Padjelanta nationalpark, Jokkmokks kommun. Där är det 46,1 km till de tre närmast liggande vägarna i det allmänna vägnätet. Positionen ligger på . Det blir cirka 6,5 km nordöst om Duottarstugorna i Padjelanta.

Sveriges otillgänglighetspol på Lantmäteriets Minkarta.

Havens otillgänglighetspol
Det är en plats kallad Point Nemo, som ligger i södra Stilla Havet vid 48°52′S 123°23′W och som är 2 593 km från närmaste land, längst bort av alla platser på havet. Det är så otillgängligt att närmaste land, bland annat Påskön och Pitcairn, också anses ligga mycket otillgängligt till.

Kontinentala otillgänglighetspolen
Längst från havet är en plats i Kina nära gränsen till Kazakstan, som ligger 2 645 km från närmaste hav.

Referenser 
 Vandra Kungsleden 2 av Claes Grundsten, Svenska Turistföreningens förlag sida 74

Noter 

Platser
Geografiska ytterpunkter
Till fjälls

Till fjälls är det första fullängdsalbumet av Vintersorg, utgivet 1998 av skivbolaget Napalm Records.

Låtlista
"Rundans" – 1:30 
"För kung och fosterland" (Vintersorg/Edvard Grieg) – 3:47
"Vildmarkens förtrollande stämmor" – 4:09
"Till fjälls" – 6:42
"Urberget, äldst av troner" – 5:03
"Hednad i ulvermånens tecken" – 2:23
"Jökeln" (Vintersorg/Karl-Erik Forsslund) – 3:26
"Isjungfrun" – 4:43
"Asatider" – 3:55
"Fångad utav Nordens själ" – 4:30
"Norrland" (Bonus)

Alla låtar skrivna av Vintersorg där inget annat angetts.

Medverkande
Vintersorg
Andreas Hedlund – sång, gitarr, basgitarr

Bidragande musiker
Vargher (Marcus E. Norman) – keyboard, trumprogrammering
Andreas Frank – gitarr ("För kung och fosterland" och "Asatider")
Cia Hedmark – kvinnlig sång ("Isjungfrun" och "Fångad utav nordens själ")
Nisse Johansson – keyboard

Produktion
Vintersorg – producent
Nils Johansson – ljudtekniker
Vargher (Marcus E. Norman) – ljudtekniker
Jens Rydén – omslagsdesign
Elin Rosenberg – foto
Karl-Erik Forsslund – sångtext

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: Till fjälls

Musikalbum 1998
Album av Vintersorg
Saltstorm

Saltstorm är ett väderfenomen som uppstår då kraftiga vindar drar med sig salt från havet in över land. Vid stora vindstyrkor piskas stora mängder skum upp till havs, saltet från skummet förs med vindarna in över land.

Saltet som förs in över land med saltstormen orsakar kortslutning i elektriska installationer när det avsätts på isolatorerna.

Meteorologi
Aunus (kanonbåt, 1900)

Aunus var en finländsk kanonbåt som tjänstgjorde i sjön Ladoga under Vinterkriget, där den borrades i sank vid slutet av Finska vinterkriget 1940.

Finländska örlogsfartyg under andra världskriget
Fartyg sjösatta 1900
Ottokar I

Ottokar I kan syfta på: 

 Ottokar I av Böhmen
 Ottokar I av Steiermark