kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stina Svensson (politiker)

Stina Svensson, född 1970 i Linköping, är en svensk politiker. Mellan mars 2011 och 2015 var hon talesperson för Feministiskt initiativ tillsammans med Sissela Nordling Blanco och Gudrun Schyman. Stina Svensson är personvald kommunfullmäktigeledamot och gruppledare för Feministiskt initiativ i Göteborgs kommunfullmäktige.  

Stina Svensson har en fil.kand. i pedagogik med inriktning mot folkhälsa. Hon har före partiledaruppdraget arbetat som elevassistent, biträdande belysningstekniker och turnétekniker på Göteborgs Stadsteater och som metallsvarvare.

Hon var kandidat till Europaparlamentsvalet i Sverige 2014 på tredje plats på Feministiskt initiativs lista. Hon bor i Göteborg.

Källor

Noter

Aktiva i Feministiskt initiativ
Svenska feminister
Politiker från Linköping
Födda 1970
Levande personer
Kvinnor
Svenska politiker under 2000-talet
Carl Emanuelsson

Carl "Calle" Sven Bertil Emanuelsson, född 14 november 1981 i Eskilstuna Klosters församling, Södermanlands län, är en svensk politiker, som mellan 2011 och 2013 var talesperson för Feministiskt initiativ tillsammans med Sissela Nordling Blanco och Stina Svensson. Emanuelsson bor på Värmdö och arbetar sedan tidigare som gymnasielärare i Nacka.

Referenser

Externa länkar 
Fi Nacka-Värmdö på Wordpress

Svenska partiledare
Aktiva i Feministiskt initiativ
Svenska feminister
Födda 1981
Levande personer
Män
Politiker från Eskilstuna
Svenska politiker under 2000-talet
Kungligt äktenskap

Ett kungligt äktenskap är ett äktenskap mellan två personer av kunglig ätt, men inte nödvändigtvis omedelbart i regerande kungafamilj.

Kungliga äktenskap har varit vanliga i Europa som uttryck för allianser mellan länder, inte sällan potentiella fiender, och för att många monarkier haft som krav att regenten gifter sig kungligt för att tronen ska kunna ärvas av dennes barn. Även om legala krav inte förelegat, har det funnits status med att inte gifta sig alltför mycket under sin rang utan helst med en person från en anrik kungaätt med prominent titel, och ju större förläning, desto finare.

Dessa äktenskap har i vissa fall lett till inavel, speciellt känt är fallet med huset Habsburg. Ofta var det föräldrarna till bägge barnen som kom överens och arrangerade äktenskapet med trolovning i barndomen, och brudens föräldrar kunde få betala en stor hemgift, ibland som en förläning. Bröllop hölls ofta då de kommit i puberteten och kunde skaffa arvtagare till tronen, så att dynastin fortlevde. Det var mycket vanligt att dessa äktenskap hade ganska föga romantik, och bägge parter kunde ofta ha utomäktenskapliga relationer. När förste sonen föddes i ett kungligt äktenskap, var det en stor händelse som kunde uppmärksammas i hela nationen. Avsaknad av manlig arvinge kunde få regenter att ta till desperata medel i sin strävan, exempelvis Henrik VIII av England.

I motsats till kungliga äktenskap är ett morganatiskt äktenskap ett äktenskap där en kunglighet gifter sig med en icke-kunglig person, varvid deras gemensamma barn (genom avtal) inte får några kungliga privilegier. Detta har varit vanligt i flera europeiska monarkier, men inte i Sverige. Det skedde att personer upphöjdes och adlades för att kunna få rätten att gifta sig med en adelsperson när kärlek uppstått. Detta gällde exempelvis Franz Liszt, som fick riddartitel av det skälet. I fallet med Edvard VIII av Storbritannien kunde regeringen inte acceptera ens Edvards föreslagna morganatiska äktenskap då hans käresta Wallis Simpson var tvåfaldigt frånskild och inte ansågs vara en hedervärd kungagemål, och därmed abdikerade Edvard för att kunna gifta sig med henne.

Det finns även andra icke-dynastiska äktenskap, där förhållandena per se gör att dynastin inte kan föras vidare, utan tronen kan gå till kungens äldste bror istället, den som står näst i tronföljdsrätt i släktträdet. Exempelvis kunde kungens konkubiner och frillor inte få dynastiska arvingar. Dock kunde regenter ibland ge förläningar till barn utanför kungligt äktenskap. Det förekom att en kung avsattes av sina underlydande, genom fiendekrav eller abdikerade av andra skäl. På samma sätt kunde även en person väljas till kung, och då var släktingar till en populär kung ett naturligt alternativ.

Personer i en ätt som blivit av med rätten till den kungliga tronen kan dock komma ifråga som legitim kunglig äktenskapspartner för regerande kungliga dynastier.

Se även
Kungahus
Europas furstehus
Genealogisk lista över svenska kungligheter
Adelsätter

Monarki
Äktenskap
Kungahus
Härskartitlar
Socialhistoria
Statsskick
Adel
Tronföljdsordningar
Polymorfism (programmering)

För polymorfism inom objektorienterad programmering, se polymorfism (objektorienterad programmering). För andra betydelser, se polymorfism.

Polymorfism innebär inom programmering att en symbol, till exempel en variabel, inte har en fix datatyp utan att datatypen kan ändras under programmets gång.  Variabeln kan till exempel börja med att vara en enkel variabeltyp, till exempel ett heltal (integer), och sedan bli en sammansatt variabeltyp (till exempel en array, eller ett objekt, eller en array av objekt), eller en funktion.

Objektorienterade språk med statiska datatyper, till exempel C++ och Java, har bara möjlighet till begränsad polymorfism genom underklasser. Procedurorienterade språk med statiska datatyper som C och Pascal saknar polymorfism.

Genuint polymorfa språk som Javascript har däremot polymorfismen inbyggd i språket så där definierar man ingen datatyp då man deklarerar en variabel utan datatypen avgörs av vilket värde variabeln senare tilldelas i programmet. I till exempel Javascript skriver man bara "var" då man deklarerar en variabel. Exempel i Javascript:

var a;               // a är en variabel, datatypen ännu odefinierad
........
a = 23;              // a är ett tal (Javascript skiljer inte på heltal och flyttal)
........
a = "Text";          // a är en textsträng
........
a = [ 23, 45, 67 ];  // a är en array av tre tal
........
a = AnythingElse;    // a har nu samma datatyp som "AnythingElse"
........
a = [ "Text1", 23, AnythingElse ];  // a är en array som innehåller blandade datatyper
........

Script-språk som Javascript, Perl, PHP, Python brukar ha polymorfa variabler.  Fördelen är större flexibilitet, nackdelen är att man inte har tillgång till strikt typkontroll som hjälpmedel vid avlusning.

Programmering
Lejonsvans

Lejonsvans (Phlomis fruticosa) är en växt som tillhör mintsläktet men som inte är ätbar.

Den är svår att driva upp från frö, men om man lyckas tar det cirka tre år innan den blommar. När den väl har etablerat sig så breder den ut sig så att man enkelt kan gräva loss en del av plantan och plantera på ett annat ställe i trädgården utan att behöva vänta flera år på blomningen. 

Det är en medelhavsväxt som växer i Grekland, Albanien, Cypern och Turkiet. Med andra ord tycker den om sol och växer även där det är ganska torrt och jorden är näringsfattig. Lejonsvansen passar i sandig, väldränerad jord i full sol. Den är en växt som med sina stora mjuka blad breder ut sig sidledes utan att bli aggressiv. De stora bladen förhindrar ogräs från att etablera sig.

De gula blommorna är kanske inte så vackra men i gengäld roliga eftersom det i mitten av blomman skjuter upp en ny stängel till ytterligare en blomma och så kan den växa i upp till 4-5 nivåer.

Skötsel
Kan behöva lite näring i form av lite kompostjord som myllas ner runt bladen på våren, men inte alltför mycket då bladverket gynnas på bekostnad av blomningen. Det är en avvägningsfråga om man vill ha stora kraftiga blad som ska breda ut sig som en marktäckare eller om man vill ha de udda, lite konstiga blommorna. 
På våren kan man också klippa bort fjolårets blomstjälkar och ta bort de blad som blivit fula under vintern.

Kransblommiga växter
Le Växtindex
Luxeuil-les-Bains

Luxeuil är en stad (kommun) i det franska departementet Haute-Saône i regionen Bourgogne-Franche-Comté, i en fruktbar trakt vid en av Saônes bifloder, med 7 482 invånare (2008). Staden har flera anmärkningsvärda byggnader från 1300–1500-talen, bland andra Maison Carré (det forna stadshuset) från 1440 (med bibliotek och ett litet museum), Maison Jouffroy, Maison François I (renässans) och kyrkan S:t Pierre (från 1330), som tillhörde abbotens palats (nu stadshus). Staden är ryktbar för sina mineralkällor, som innehåller klornatrium. De var kända redan av romarna, som kallade staden Luxovium. Det av Columbanus grundlagda klostret upphävdes 1792.

Kommunen hör till Arrondissement Lure, och är huvudort (chef-lieu) i kantonen Luxeuil-les-Bains och säte för kommunalförbundet Pays de Luxeuil.

Under Första världskriget hade en jaktflygskvadron bestående av amerikanska frivilliga, Escadrille Lafayette sin förläggning i Luxeuil.

Geografi 
Luxeuil-les-Bains ligger i Vogesernas sydvästra utlöpare, 35 kilometer nordöst om Vesoul, 50 kilometer syd om Épinal och 50 kilometer nordväst om Belfort.

Luxeuil-les-Bains grannkommuner är Saint-Valbert i norr, Froideconche i öst, Saint-Sauveur i syd, Breuches i sydväst liksom Hautevelle och Fontaine-lès-Luxeuil i norsväst.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Luxeuil-les-Bains

Vänorter 
Luxeuil är vänort med
 Bad Wurzach i Baden-Württemberg (Tyskland), sedan 1988
 Wallingford i grevskapet Oxfordshire (Storbritannien), sedan 1979
 Salsomaggiore Terme i Emilia-Romagna (Italien), sedan 1961
 Hammam-Lif, kurort i Tunesien, sedan 1961

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Saône

Källor

Externa länkar 

Kommunens officiella webbplats

Kommuner i Haute-Saône
Orter i Bourgogne-Franche-Comté
Erich Adler

Erich Adler, född 5 oktober 1905 i Frankenreuth, Bayern, död 26 december 1985, var en tysk-svensk kemist.

Adler blev doktor i ingenjörsteknik vid tekniska högskolan i München 1931 och blev assistent och avdelningsföreståndare vid biokemiska institutionen och institutionen för organisk-kemisk forskning vid Stockholms högskola 1933. Han blev laborator vid Svenska träforskningsinstitutet 1944, docent i organisk kemi vid Kungliga Tekniska högskolan 1946 och var professor i organisk kemi vid Chalmers tekniska högskola 1952–72. 

Adler invaldes som ledamot av Vetenskaps- och vitterhetssamhället i Göteborg 1959 och av Ingenjörsvetenskapsakademien 1966. År 1982 erhöll han Anselme Payen-priset av American Chemical Society för sina arbeten kring ligninets struktur och kemi samt genom sin upptäckt av perjodatoxidation av fenoler (Adler-reaktionen).

Källor 

 Nationalencyklopedin, CD-utgåvan 2000

Tyska kemister under 1900-talet
Svenska professorer i organisk kemi
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Födda 1905
Avlidna 1985
Män
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Guido Adler

För professorn i medicin, se Guido Adler (medicinare)

Guido Adler, född 1 november 1855 i Eibenschütz i Mähren, död 15 februari 1941 i Wien, var en österrikisk musikforskare och ansedd som "en av förgrundsgestalterna i den moderna musikvetenskapens historia", samt vid sidan av Philipp Spitta och Friedrich Chrysander som "en av grundarna av den moderna musikvetenskapen".

 Biografi 
Adler studerade redan under gymnasieåren vid Musikkonservatoriet i Wien för bland andra Anton Bruckner. Efter studentexamen studerade han juridik, men övergav den efter examen för att i stället studera musikvetenskap för Eduard Hanslick. Han blev filosofie doktor (Dr. phil.) 1880, privatdocent i Wien 1881, grundade 1884 tillsammans med Friedrich Chrysander och Philipp Spitta "Vierteljahrsschrift für Musikwissenschaft" samt blev 1885 professor i musikvetenskap vid Karlsuniversitetet i Prag och 1898 vid Wiens universitet efter Eduard Hanslick, en befattning han innehade till 1927. Han ledde arbetet med utgåvan Denkmäler der Tonkunst in Österreich (83 band) 1894–1938.

Adler hade en ledande ställning i Wiens musikliv och anordnade internationella konferenser och evenemangen kring firandet av Haydn- och Beethovenjubileerna 1909 och 1927. Hans centrala intresse rörde Wiens musikhistoria från 1400-talet till 1800-talet. Därutöver ägnade han sig åt forskning kring utvecklingen av de musikaliska stilarna och formläran som behandlades inom den så kallade Wienskolan. Han var efter första världskriget initiativtagare till The International Musicological Society (IMS), vars hedersordförande han var fram till sin död.

Adler utvecklade en syn på musikvetenskapens uppgifter och metoder som fick starkt genomslag under en lång tid, främst genom sin inriktning inom stilhistoriska frågeställningar. Adler gjorde även en grundläggande insats för utgivandet av äldre musik i moderna vetenskapliga utgåvor. Han spelade dessutom en viktig roll för samarbetet mellan musikforskare och utövande musiker.

Adler invaldes den 29 oktober 1919 som utländsk ledamot nr 244 av Kungliga Musikaliska Akademien.

 Bibliografi 
 Studie zur Geschichte der Harmonie, 1881, doktorsavhandling
 Verzeichnis der musikalischen Autographen von L van Beethoven im Besitz von A Artaria, 1890
 Richard Wagner, 1904
 Über Textlegung in der Trienter Codices i Gesammelte Studien Hugo Riemann zum sechzigsten Geburtstag, 1909

 Das obligate Akkompagnement der Wiener klassischen Schule i Kongressbericht, Leipzig, 1925

 Schubert and the Viennese classic school, The Musical Quarterly 1928
 Musik in Österreich, Studien zur Musikwissenschaft 1929
 Haydn and the Viennese classic school'', The Musical Quarterly 1932

Källor

Vidare läsning

Österrikiska musikologer
Österrikiska professorer
Personer verksamma vid Karlsuniversitetet
Personer verksamma vid universitetet i Wien
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Österrikiska forskare under 1800-talet
Österrikiska forskare under 1900-talet
Personer från Ivančice
Personer från Mähren
Födda 1855
Avlidna 1941
Män
Ugglan
Hermann Adler

Hermann Adler, född 30 maj 1839, död 18 juli 1911, var en brittisk rabbin.

Adler efterträdde 1891 sin far Nathan Marcus Adler som brittisk överrabbin, en post han innehade fram till sin död. Adler var strängt ortodox, och stod i opposition mot den politiska sionismen.

Källor 
 Nationalencyklopedin, CD-utgåvan 2000

Rabbiner
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Män
Födda 1839
Avlidna 1911
Harry's Law

Harry's Law är en amerikansk TV-serie från 2011 skapad av David E. Kelley. I Sverige sändes serien på Kanal 9.

Handling 
Efter 32 år som en välbetald patentjurist inser Harriet "Harry" Korn hur tråkigt hennes jobb är och får till följd av detta sparken. På vägen hem från samma dag kommer dock Harrys liv att ta en ny vändning när den unge drogmissbrukaren Malcolm Davies försöker ta livet av sig genom att hoppa från ett hustak men landar istället på Harry och överlever därmed självmordsförsöket, Davies blir övertygad om att han föll på Harry av en anledning och bestämmer sig för att bli hennes vän. Men när Harry smått omtumlad lämnar sjukhuset efter att ha fått Davies på sig ska hon ytterligare en gång träffas av ödet, den här gången av den unge advokaten Adam Branch som kör på henne med sin bil efter att ha sagt upp sig från sitt gamla jobb sedan det tagit slut med hans flickvän. Tillsammans med Adam och Malcolm öppnar Harry en ny advokatfirma kallad "Harry's Law" i en förfallen skoaffär och börjar ta sig an klienter från de fattiga kvarteren, klienter som annars aldrig skulle ha fått en chans i ett rättssystem där allt präglas av vem som har mest pengar.

Rollista (urval) 
 Kathy Bates - Harriet "Harry" Korn
 Brittany Snow - Jenna Backstrom
 Nate Corddry - Adam Branch
 Aml Ameen - Malcolm Davies
 Christopher McDonald - Thomas "Tommy" Jefferson 
 Jordana Spiro - Rachael Miller 
 Paul McCrane - Josh "Puck" Payton

Amerikanska TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2011
Ohio i fiktion
TV-serieavslutningar 2012
Max Adler

Max Adler, född 15 januari 1873 i Wien, död 28 juni 1937 i Wien, var en österrikisk jurist och politiker.

Adler var aktiv socialist och utvecklade tillsammans med Otto Bauer och Karl Renner den idériktning som kom att kallas austromarxism. Han kom att spela en betydelsefull roll särskilt inom den österrikiska arbetarrörelsen, och utgav bland annat Marx als Denker (1908).

Allt som Adler hade utgivit i bokform brändes av nationalsocialister under bokbålen runt om i Nazityskland 1933.

Källor 
 Nationalencyklopedin, CD-utgåvan 2000

Externa länkar 

 Böcker av och om Max Adler på Libris

Marxistiska teoretiker
Österrikiska jurister
Österrikiska socialister
Jurister under 1900-talet
Österrikiska politiker under 1900-talet
Personer från Wien
Födda 1873
Avlidna 1937
Män
Irma P. Hall

Irma Dolores Player Hall, filmkrediterad som Irma P. Hall, född 3 juni 1935 i Beaumont, Texas, är en amerikansk skådespelare. Hon är kanske främst känd som Josephine "Big Mama Joe" Joseph från filmen Soul Food (1997) och TV-serien med samma namn. Hon har också bland annat medverkat i filmerna Midnatt i ondskans och godhetens trädgård (1997), Inget att förlora (1997), The Ladykillers (2004) och Collateral (2004).

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare
Födda 1935
Kvinnor
Levande personer
Personer från Beaumont, Texas
Fort Mims-massakern

Fort Mims-massakern inträffade den 30 augusti 1813, då en styrka av Creeker, som tillhörde franktionen "Red Sticks" under ledning av Peter McQueen och William Weatherford "Red Eagle", hans kusin, dödade hundratals bosättare, blandrascreeker och milis vid Fort Mims. Fort Mims var en palissad med ett blockhus runt nybyggaren Samuel Mims hus och uthus.

Bakgrund
Vid Creekkrigets början sökte sig nybyggare som bodde norr om Mobile skydd i den i all hast uppförd skans, som anlades på Samuel Mims plantage i Tensawdistriktet i dåvarande Mississippiterritoriet, nuvarande delstaten Alabama. Det var framförallt White Sticks creeker som sökte skydd hos de amerikanska nybyggarna i Fort Sims. Omkring 500 nybyggare, av vilka omkring 250 var beväpnade hemvärnsmän, kom att söka skydd i Fort Sims vilket var beläget ca 60 km norr om Mobile.

Massakern
Vid middagstid den 30 augusti stormade Red Sticks under befäl av "Red Eagle" (William Weatherford) Fort Mims. Inga poster var utsatta och porten var öppen. Fortets kommendant, major Daniel Beasley försökte stänga porten men blev nedhuggen. Befälet övertogs av kapten Dixon Bailey, en creekindian, och försvararna kraftsamlade i fortets centrala byggnader. Red Sticks satte då eld på dessa och stormade. Försvararna, vita och creeker samt deras kvinnor och barn dödades. De flesta afrikanska slavar lät man dock leva, eftersom man själv ville förslava dem. Endast 36 personer tros ha undkommit.

Konsekvenser
Massakern spred panik i sydstaterna och förvandlade Creekkriget från ett creekiskt inbördeskrig till ett krig med amerikanskt deltagande.

Referenser

Externa länkar
  Fort Mims State Historic Site
 Fort Mims Restoration Association 

Creekkriget
Fort Mims
Fort Mims
Fort Mims
Nederländska ordspråk

Nederländska ordspråk () är en oljemålning av den flamländske konstnären Pieter Bruegel d.ä.. Den målades 1559 och är utställd på Gemäldegalerie i Berlin. Målningen illustrerar flera ordspråk och idiom.

Det amerikanska bandet Fleet Foxes använder tavlan som omslag till sitt självbetitlade debutalbum från 2008.

Källor 

1550-talets verk
Målningar av Pieter Bruegel den äldre
Målningar från 1500-talet
Målningar i Gemäldegalerie
Henri Delaborde

Henri Delaborde, född 1811, död 1899, var en fransk greve, konstnär och konsthistoriker. Han var son till generalen Henri-François Delaborde och far till historikern Henri-François Delaborde. 

Delaborde ägnade sig i yngre år åt måleriet, och var 1858-85 chef för kopparstickskabinettet vid Bibliothèque nationale och blev 1874 ständig sekreterare vid Académie des Beaux-Arts, vars historia han utgav 1891. Delaborde skrev bland annat monografier över Jean-Auguste-Dominique Ingres (1870)och Marcantonio Raimondi (1878).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska konstnärer
Franska konsthistoriker
Födda 1811
Avlidna 1899
Män
Sino-ryska vänskapsfördraget 2001

Sino-ryska vänskapsfördraget 2001 är ett strategiskt fördrag som skrevs på av Jiang Zemin och Vladimir Putin den 16 juli 2001.

Översikt
Fördraget skall ligga till grund för fredliga förbindelser, ekonomiskt samarbete, samt diplomatisk och geopolitisk tillit. Kontroversiella artikel 9 i fördraget kan ses som en underförstådd försvarspakt och andra artiklar (A7 och A16) pekar på utökat militärt samarbete, inklusive utbyte av "militärt know-how" (A16), nämligen kinesisk tillgång till rysk militär teknik.

Fördraget omfattar även ett ömsesidigt, samarbetsinriktat tillvägagångssätt för miljötekniska regleringar och energieffektivisering, samt samarbete inom internationell ekonomi och handel. Dokumentet bekräftar också Rysslands erkännande av Taiwan som "en oskiljaktig del av Kina" (A5), och understryker åtagandet att säkerställa "nationell enhet och territoriell integritet" i båda länderna (A4).

Källor

Externa länkar
Fördragets text — Kinas utrikesministerium
 "China, Russia Sign Good-Neighborly Friendship, Cooperation Treaty" — People's Daily
 "China, Russia Sign Good-Neighborly Treaty of Friendship, Cooperation" (detaljer) — Kinas ambassad i Norge
 "Anniversary of Sino-Russian Good-Neighborly Treaty Marked" — China Internet Information Center
"China, Russia to promote military cooperation" — People's Daily
 Chinese, Russian leaders exchange new year's greetings" (2006) — Xinhua
 "Chinese president arrives in Moscow for state visit" (2005) — People's Daily
 "Hu: Sino-Russian ties enter a new phase" — Xinhua
 "Russian-Chinese border most problematic ecologically" — RIA Novosti
 "Post-Cold War Sino-Russian Relations: An Indian Perspective" — Institute for Defense Studies and Analyses
 "Challenges of the Sino-Russian Strategic Partnership" (PDF) — Center for Strategic and International Studies

2001 i Kina
2001 i Ryssland
Fördrag
Politikåret 2001
Relationer mellan Kina och Ryssland
WP:Projekt Kina
Lorenz Kellner

Lorenz Kellner, född den  29 januari 1811, död den 18 augusti 1892, var en tysk skolman.

Kellner, som var regerings- och skolråd i Trier, inlade stora förtjänster om undervisningen i tyska språket genom sina läroböcker, vilka i motsats till den Beckerska riktningens verk tillämpade en analytisk grammatisk metod.

Bland hans övriga arbeten kan nämnas Aphorismen zur pädagogik (1850, många uppl.), Volksschulkunde (1855, 6:e upplagan 1886) och Kurze geschichte der erziehung und des unterrichts (1877, 11:e upplagan 1899). Pedagogiska föreningar med hans namn finns i Trier och Wien.

Källor

Noter

Födda 1811
Avlidna 1892
Tyska skolledare
Tyska pedagoger
Män
Albert de la Chapelle

Albert de la Chapelle kan syfta på:

 Albert de la Chapelle den äldre (född 1871), finländsk barnläkare
 Albert de la Chapelle den yngre (född 1933), finländsk genetiker
Albert de la Chapelle den äldre

Albert Henrik de la Chapelle, född 23 februari 1871 i Helsingfors, död där 15 december 1932, var en finländsk barnläkare.

de la Chapelle blev medicine och kirurgie doktor 1907. Han blev docent i pediatrik vid Helsingfors universitet 1909, och läkare vid barnavdelningen av Maria sjukhus i Helsingfors 1914. de la Chapelles skrifter behandlade barnsjukdomar. Hans sonson var Albert de la Chapelle den yngre.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1931.
 Carpelan, Tor: Ättartavlor för de på Finlands riddarhus inskrivna ätterna I, sid. 259. Helsingfors 1954.

Noter

Vidare läsning  
 

Finländska barnläkare
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Personer i Finland under 1900-talet
Läkare från Helsingfors
Födda 1871
Avlidna 1932
Män
Svensk uppslagsbok
Finländsk adel