kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sebastián Coates

Sebastián Coates Nión, född 7 oktober 1990 i Montevideo, är en uruguayansk fotbollsspelare (mittback) som spelar för Sporting Lissabon. Även kallad Luganito (lille Lugano) efter Uruguays lagkapten Diego Lugano.

Klubblagskarriär

Nacional 
Coates kom till klubben som 11-åring och fick debutera sju år senare mot CA Bella Vista, för att i premiären utses till matchens lirare av spanska tidningen El Pais. Därefter spelade han varje match (med undantag för avstängning och landskampsspel) vilket resulterade i sex mål och 67 ligamatcher. Coates blev utsedd till årets fynd när Nacional vann ligan 2008/09 och sedan årets spelare och årets back när man återigen vann ligan 2010/11.

Liverpool 
Precis innan 'deadline day' den 30 augusti 2011, efter att ha fått sitt arbetstillstånd beviljat samt genomgått den obligatoriska läkarundersökningen, valde Sebastián Coates att skriva på för Liverpool FC sedan bland annat storsatsande Manchester City visat sent intresse för den unge backtalangen. Han blev där klubbkamrat med landslagskollegan från succélaget i Copa América 2011, Luis Suárez. Affären uppges ha kostat klubben runt £6,5 miljoner. Inför Premier League-säsongen 2014-2015 lånades Coates ut till Sunderland AFC.

Klubbstatistik

Landslagskarriär 
Efter att ha spelat i Uruguays U20-landslag blev han för första gången uttagen i A-landslaget i CONMEBOL–CONCACAF playoff-matchen mot Costa Rica, där han dock ej blev inbytt. Han gjorde sin landslagsdebut mot Chile i Copa América 2011..Uruguay vann turneringen och Coates blev utnämnd till turneringens bäste unge spelare.

Landslagsstatistik

Meriter

Klubblag 
Nacional
Primera División de Uruguay: 2008/2009, 2010/2011
  Liverpool FC
 Engelska Ligacupen 2011/2012

Landslag 
Uruguay
Copa América 2011: Vinnare

Individuellt 
Copa América Bäste unge spelare: 2011

Referenser

Externa länkar 
 Profil och statistik på ESPNsoccernet
 Profil och statistik på Worldfootball.net

Uruguayanska fotbollsspelare
Uruguayanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Club Nacional de Football
Spelare i Liverpool FC
Spelare i Sunderland AFC
Fotbollsspelare i Sporting Lissabon
Spelare i Copa América 2011
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Uruguay
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2012
Spelare i Fifa Confederations Cup 2013
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i Copa América 2015
Spelare i VM i fotboll 2018
Spelare i Copa América 2019
Spelare i Copa América 2021
Spelare i VM i fotboll 2022
Födda 1990
Levande personer
Män
Regeringen Kivimäki

Regeringen Kivimäki var den 20:e regeringen i det självständiga Finland. I den borgerliga minoritetsregeringen ingick ursprungligen Framstegspartiet, Agrarförbundet och Svenska folkpartiet. I slutet av februari 1936 lämnade Svenska folkpartiet regeringen. Även opolitiska fackministrar ingick i T.M. Kivimäkis ministär. De flesta av dessa var medlemmar i Samlingspartiet och deltog i regeringsarbetet utan partiets mandat. Regeringen åtnjöt däremot starkt stöd från president Pehr Evind Svinhufvud som hade valts till sitt ämbete som Samlingspartiets kandidat. Detta hjälpte regeringen att sitta kvar i nästan fyra år som minoritetsregering, även om ingen av de tidigare regeringarna i det självständiga Finland hade suttit längre än två år. Ministären regerade från 14 december 1932 till 7 oktober 1936.

Kivimäkis regering fick ekonomin på fötterna efter den stora depressionen och bekämpade politiska ytterlighetstendenser till både höger och vänster. Inom utrikespolitiken anslöt sig regeringen till den nordiska neutralitetspolitiken. Regeringen fick ofta stöd från Socialdemokraterna speciellt i kampen mot högerextremismen. Kivimäki ville ta dödsstraffet åter i bruk under fredstid och regeringen avgick då detta förslag föll i riksdagen. En del av riksdagsledamöterna från Kivimäkis eget parti, Framstegspartiet, lät bli att delta i omröstningen som avgjorde regeringens öde.

Fotnoter

1932 i Finland
1933 i Finland
1934 i Finland
1935 i Finland
1936 i Finland
Kivimäki
Bildanden 1932
Upplösningar 1936
Tiit Vähi

Tiit Vähi, född 10 januari 1947, är en estnisk politiker och var Estlands premiärminister 1992 och 1995-1997.

Från 1989 var han kommunikationsminister, innan han i januari 1992 blev tillförordnad premiärminister i den provisoriska regeringen efter Estlands självständighet. Han innehade denna post till oktober 1992, och var med om att genomföra den valutareform som gav Estland en egen valuta, kroon. 1993 valdes han till partiordförande för Estniska koalitionspartiet. Mellan 1993 och 1995 var han stadsfullmäktigeordförande i Tallinn, och mellan 1995 och 1997 var han åter premiärminister.

Källor 

Estlands premiärministrar
Alumner från Tallinns tekniska universitet
Födda 1947
Levande personer
Män
Kommunikationsministrar
Fidel Ramos

Fidel Valdez Ramos, född 18 mars 1928 i Lingayen i Pangasinan, död 31 juli 2022 i Makati i Manila, var en filippinsk militär och politiker som var Filippinernas president mellan 1992 och 1998.

Ramos utbildade sig till officer i USA och tjänstgjorde i Korea och Vietnam. Han var från 1981 vice överbefälhavare och ledde upproret som tvingade Ferdinand Marcos regim från makten 1986. Han var försvarsminister under Corazon Aquino mellan 1988 och 1992 samt slutligen landets president mellan 1992 och 1998.

Källor

Referenser 

Filippinernas presidenter
Födda 1928
Avlidna 2022  
Män
Personer i Filippinerna under 1900-talet
Mottagare av Hederslegionen
Personer som avlidit av covid-19
John Sörenson

John Emil Sörenson, född 15 september 1889 i Malmö, död 25 oktober 1976 på Lidingö, var en svensk gymnast.

Han blev olympisk guldmedaljör 1912 och 1920. Sörenson är begravd på Sandsborgskyrkogården i Stockholm.

Externa länkar 
 SOK John Sörenson

Referenser 

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1912
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1920
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1912
Olympiska guldmedaljörer 1920
Födda 1889
Avlidna 1976
Gravsatta på Sandsborgskyrkogården
Män
Idrottare från Malmö
Omar Torrijos

Omar Efraín Torrijos Herrera, född 13 februari 1929 i Santiago i Veraguas, död 31 juli 1981 i Coclesito nära Penonomé i Coclé, var en panamansk officer och politiker. Han var landets ledare 1968–1981 (men dock inte president).

Biografi
Torrijos var chef för Nationalgardet i Panama, och blev landets starke man efter en kupp 1968. År 1972 tog han över den högsta exekutiva makten i landet, utan att formellt ha blivit president.

Torrijos förde en brutal politik mot oppositionen. Han hade dock ett brett folkligt stöd i Panama och var en viktig personlighet i De alliansfria staternas organisation. Han bidrog med viktigt stöd till sandinisternas kamp i Nicaragua och var en av ytterst få latinamerikanska ledare som hade ett gott förhållande till Kuba.

År 1977 undertecknade han Carter–Torrijos-traktaten med USA om ett övertagande av Panamakanalen 1999.  

Han omkom när hans flygplan havererade på väg till Coclesito med sju personer ombord. Det har spekulerats i att USA dödade Torrijos för att Noriega skulle bli Panamas statschef och därefter omförhandla kontraktet om Panamakanalen med USA.

Torrijos är far till Panamas senare president Martín Torrijos. Graham Greene har skrivit om Torrijos i boken Getting to Know the General (1984).

Källor 

Personer i Panama under 1900-talet
Panamas statschefer
Födda 1929
Avlidna 1981
Män
Julio César Romero

Julio César Romero, mer känd som Romerito, född 28 augusti 1960 i Luque, är en paraguayansk före detta fotbollsspelare. Han är den enda paraguayan som finns med på Pelés lista över de 125 bästa fotbollsspelarna. Han blev utnämnd till Sydamerikas bästa fotbollsspelare 1985.

Meriter 
 Paraguay
 Copa América: 1979

 New York Cosmos
 North American Soccer League: 1980, 1982

 Fluminense
 Campeonato Brasileiro Série A: 1984
 Campeonato Carioca: 1984, 1985

 Olimpia
 Torneo República: 1992

Externa länkar 
Futbol Factory profil (Arkiverad)  
Midfield Dynamo's 10 Heroes of the Copa América Romerito listad topp 10

Paraguayanska fotbollsspelare
Paraguayanska landslagsspelare i fotboll
Fifa 100
Födda 1960
Män
Levande personer
Spelare i Club Sportivo Luqueño
Spelare i New York Cosmos
Fotbollsspelare i Fluminense FC
Fotbollsspelare i FC Barcelona
Spelare i Puebla FC
Fotbollsspelare i Club Olimpia
Spelare i Club de Deportes La Serena
Spelare i VM i fotboll 1986
Spelare i Copa América 1979
Spelare i Copa América 1987
Personer från Luque, Paraguay
Breivik

Breivik är ett norskt namn på platser och personer.

Personer med efternamnet Breivik
Samtliga biograferade är av norsk nationalitet.
 Anders Behring Breivik (född 1979), dömd för  terrorattentaten i Norge 2011
 Anne Breivik (1932–2012), grafiker
 Bård Breivik (1948–2016), skulptör
 Marit Breivik (född 1955), handbollsspelare och tränare

Se även
 Breivika, vik i Antarktis
 Breivikbotn, kommuncentrum i Hasviks kommun, Finnmark fylke, Norge
 Breivikdalen, Grönland

Norska efternamn
Navajo (språk)

Navajo (Diné bizaad) eller navaho är ett athabaskiskt språk nära besläktat med den västra dialekten av apache. Språket talas i sydvästra USA, i synnerhet i staterna New Mexico och Arizona. Språket är det största indianspråket i Nordamerika och talades 2007 av cirka 171 000 människor, en siffra som ökar. Navajo används bland annat inom skolundervisning och lokal radio och litteratur skrivs även på språket. Navajo har fjorton så kallade verbstammar som klassificerar olika föremål efter dess form och utseende som också beskriver föremålets rörelse eller tillstånd. USA:s militär använde under andra världskriget en kod baserad på navajospråket som kryptering för meddelanden över kortvågsradio. Det var framgångsrikt och användandet och skyddandet av koden skildrades i filmen Windtalkers från 2002.

Källor

Noter 

Nordamerikanska ursprungsspråk
Na-dene
Subjekt–objekt–verb-språk
Mark Z. Danielewski

Mark Z. Danielewski, född 5 mars 1966 i New York i New York, är en amerikansk författare, mest känd för sin debutroman House of Leaves (2000). Danielewskis verk har beskrivits ha en experimentell form, med komplexa narrativ med flera lagar, typografisk variation, och inkonsekvent sidolayout, en stil känd som ergodisk litteratur.

Biografi 
Danielewski föddes i New York i New York som son till den polska avant-garderegissören Tad Danielewski och bror till singer-songwritern Annie Decatur Danielewski, mer känd under pseudonymen Poe.

Danielewski studerade engelsk litteratur vid Yale, varefter han flyttade till Berkeley, Kalifornien, där han studerade latin vid universitetet. Han bodde även en tid i Paris, en tid då han mest skrev.

På tidigt 1990-tal examinerade han på USC School of Cinema-Television, efter vilket han arbetade som assisterande klippare samt på ljudet för Derrida, en dokumentär baserad på den franska kritikern och filosofen Jacques Derrida.

Danielewski släppte sin första bok, House of Leaves, den 7 mars 2000, och den blev mycket väl emottagen. House of Leaves fick flera pris, inklusive New York Public Librarys "Young Lions Fiction Award", samt en stor kultföljning. I oktober 2000 släppte Danielewski en kompanjonsbok till House of Leaves, The Whalestoe Letters, som är den fiktiva brevväxlingen mellan Johnny Truant, huvudkaraktären i House of Leaves, och hans mor, då hon låg på mentalsjukhuset The Three Attic Whalestoe Institute. År 2000 släppte även Danielewskis syster Anne sitt album Haunted, som ses som en musikversion av House of Leaves, med många citat från boken i texterna, samt Mark själv med på en av låtarna. De två turnerade tillsammans runt i USA för promota Annes album.

2005 släppte Danielewski en 100-sidig kortroman, The Fifty Year Sword, i endast 1000 utgåvor, de 51 första signerade. Liksom House of Leaves använder The Fifty Year Sword varierande formatering och färg, men fokuset på färgen är större i jämförelse. I oktober 2006 släpptes en andra utgåva, även den i 1000 exemplar, men en större tryckning har ännu inte tillkännagivits.

Danielewskis andra bok, Only Revolutions, släpptes 2006, men fick inte alls lika gott mottagande som hans debut. Trots detta blev romanen finalist till 2006 års National Book Award. Den 15 september 2010, annonserades om Danielewskis nästa roman på hans officiella forum: "Later this month publishers will receive the first 5 volumes of Mark Z. Danielewski's 27 volume project entitled The Familiar. The story concerns a 12 year old girl who finds a kitten..." Sedan dess har dock ingenting officiellt hörts om projektet.

Privatliv 
Danielewski är ett fan av Biffy Clyro, vilket bandet upptäckte då Danielewski besökte en av deras konserter efter att de använt titeln på Only Revolutions till deras album.

Bibliografi 
 House of Leaves (2000)
 The Whalestoe Letters (2000, kompanjonsbok till House of Leaves)
 The Fifty Year Sword (2005, kortroman)
 Only Revolutions (2006)
 The Familiar (2005)

Referenser 

Amerikanska författare
Levande personer
Födda 1966
Engelskspråkiga författare
Män
Alumner från University of California, Berkeley
Alumner från Yale University
Fattig bonddräng

Fattig bonddräng är en sång med musik av Georg Riedel och text av Astrid Lindgren. Sången handlar om bonddrängarna förr i Sverige. Den utkom på skiva 1971 till filmen Emil i Lönneberga, där den sjungs av drängen Alfred (spelad av Björn Gustafson).

Sången, som skrevs direkt till filmen och finns publicerad i Hujedamej och andra visor av Astrid Lindgren från 1991, tar ställning för drängen i äldre tiders hårda drängliv.

Den har spelats in av många olika artister, bland annat av Tommy Körberg, som sjöng den på Astrid Lindgrens begravning.

Referenser

Externa länkar
Fattig bonddräng - officiell musikvideo

Visor skrivna av Astrid Lindgren
Låtar av Georg Riedel
Filmlåtar
Sånger 1971
Sånger om lantbruk
Svenskspråkiga sånger
Rövarnas visa

Rövarnas visa är en sång skriven av Thorbjørn Egner, till Folk och rövare i Kamomilla stad, som hade scenpremiär 1956. Sången handlar om rövarna Kasper, Jesper och Jonatan som nattetid beger sig till Kamomilla stad för att stjäla. Ulf Peder Olrog och Håkan Norlén gav sången text på svenska.

Källor

Fotnoter

Norska sånger
Norskspråkiga sånger
Arvid Andersson (gymnast)

Arvid Andersson, senare Holtman, född 20 december 1896 i Ekerö, död 28 januari 1992 i Stockholm, var en svensk gymnast.

Han blev olympisk guldmedaljör 1920.

Han bytte senare efternamn till Holtman.

Externa länkar
 SOK Arvid Andersson (Holtman)

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1920
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1920
Personer från Ekerö socken
Födda 1896
Avlidna 1992
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Wawrzyniec Engeström

Wawrzyniec Engeström eller Lars Benzelstierna von Engeström, född den 8 maj 1829, död den 22 oktober 1910, var en polsk greve och författare. Han var son till Stanislaus von Engeström och sonson till Lars von Engeström.

Engeström var bosatt i Posen. Han har på polska utgett skildringar av svenskt kulturliv. Han översatte även diktverk av Esaias Tegnér och dikter av Frans Mikael Franzén, Erik Johan Stagnelius och J. O. Wallin, vilka han 1884 sammanställde och utgav i en antologi. Engeström författade även essäer på polska om Tegnér, Henrik Ibsen, Carl von Linné och Jöns Jacob Berzelius. Han var ägare till godset Revelsta i Altuna socken, Enköpings kommun mellan 1871 och 1910.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar

Polska författare under 1800-talet
Polskspråkiga författare
Födda 1829
Avlidna 1910
Män
Personer från Poznań
Wawrzyniec
Sonja Petterson

Sonja Marianne Petterson, född 17 februari 1935 i Heby, död 1 december 2019, var en svensk skulptör.

Sonja Petterson studerade vid Konstfackskolan 1956–1961 och vid Konsthögskolan 1961–1966. Hennes första separatutställning var på Östersunds stadsmuseum 1979. Hon medverkade i Ungdomsbiennalen i Paris 1967 och Die bildende Kunst und das Tier i Hannover i Tyskland. Bland hennes offentliga arbeten märks Bronshunden, Gammal och snäll i Rinkeby och tre hundar på Heby tegelbruksmuseum. Tillsammans med Åse Christian Danell, som hon också levde ihop med fram till sin död,  utförde hon utsmyckningar på slangtornet för räddningstjänsten i Heby.  Hennes konst består av skulpturer med djurporträtt som visar mänskliga drag, utförda i brons eller betong. Hon var engagerad i Heby tegelbruksmuseum och har gjort sig känd för skulpturer av djur, framförallt hundar. Petterson är representerad vid Moderna museet i Stockholm, Västerås konstmuseum, Kalmar konstmuseum, Aguélimuseet i Sala. och Norrköpings konstmuseum.

Offentliga verk i urval
Caesar, brons, 1965, Sveriges ambassad i Haag
Quintus, brons, 1965, receptionen till barnkliniken på Centrallasarettet i Västerås
Gammal och snäll, brons, 1974, lekparken Rinken, Storbyplan i Rinkeby i Stockholm
Bravurnummer, grupp i brons, Enköping
Julius och Jörgen, brons, 1990, kvarteret Julius och Jörgen, Östermalmsgatan i Västerås 
Bravurnummer, brons, Fisktorget i Enköping
Bollhund, brons, 1990. Byggmästarparken i Sala backe i Uppsala
Hunden Bill, brons, entrén till vårdcentralen Korallen i Vallentuna
I Heby finns skulpturstråket Tant Fridas stig, vid Heby tegelbruksmuseum utefter Örsundaån med ett tiotal skulpturer av Sonja Petterson
Katt, brons, utanför Enköpings lasarett

Fotogalleri

Källor
Om Sonja Petterson på Konstnärslexikonett Amanda, läst 2011-06-26
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 421,

Noter

Externa länkar
Åse Christian Danells och Sonja Pettersons webbplats
mopsar-126509 Lena Köster: En konsthall med mopsar i UNT 2011-02-26, läst 2011-07-26

Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1935
Avlidna 2019
Kvinnor
Personer från Västerlövsta socken
Stora kyrkan

Stora kyrkan kan syfta på:

 Åtvids nya kyrka – en kyrkobyggnad i Åtvidabergs kommun
 Östersunds nya kyrka – en kyrkobyggnad i Östersunds kommun
Wilhelm Henzen

Johann Heinrich Wilhelm Henzen, född 24 januari 1816 i Bremen, död 27 januari 1887 i Rom, var en tysk klassisk filolog och epigrafiker.

Henzen blev 1844 andre, 1856 förste sekreterare (chef) vid det tyska arkeologiska institutet, Deutsches Archäologisches Institut, i Rom. Han inlade genom flera avhandlingar betydande förtjänster särskilt om den romerska epigrafiken och utgav som Theodor Mommsens medarbetare flera delar av Corpus Inscriptionum Latinarum.

Källor

Noter

Tyska klassiska filologer
Epigrafiker
Personer från Bremen
Födda 1816
Avlidna 1887
Män
Ugglan
Kalle Stropp och Grodan Boll räddar Hönan

Kalle Stropp och Grodan Boll räddar Hönan är en svensk animerad kortfilm från 1987 regisserad av Jan Gissberg. Filmen handlar om karaktärerna med samma namn skapade av Thomas Funck som även gör alla röster.

Kortfilmen fick 1991 en uppföljare genom långfilmen Kalle Stropp och Grodan Boll på svindlande äventyr, även den i regi av Jan Gissberg.

Handling 
En dag blir Kalle Stropps och Grodan Bolls vän Hönan kidnappad av två skurkar vid namn Pudding och Karlsson. Kalle Stropp, som strax innan blivit inbjuden av Grodan Boll att delta i testkörningen av hans nya bil, som konstruerats av Plåt-Niklas och honom själv utifrån en gammal sko och en väl skakad läskflaska, tar upp jakten. Men starten är olycklig då deras andra vän Papegojan också blir kidnappad. Det visar sig i slutändan att kidnapparna inte är så ondskefulla som de trott, då de jobbar som magiker och råkade vara i behov av en höna till ett av deras nummer. Kalle Stropp och de andra fortsätter att jaga kidnapparna från luften, marken och på vattenskidor fram till den slutliga konfrontationen. Kanske de kan hitta ett annat trick.

Se även 
 Kalle Stropp och Grodan Boll
 Kalle Stropp, Grodan Boll och deras vänner

Referenser

Externa länkar 
 

Animerade kortfilmer
Svenska animerade filmer
Svenska kortfilmer
Svenska filmer 1987
Svenska filmer baserade på radioprogram
Animerade filmer 1987
Svenska 1980-talsfilmer
Animerade filmer med fåglar
Tant Fridas stig

Tant Fridas stig är en skulpturpark i Heby i Uppland.

Tant Fridas stig ligger vid Heby tegelbruksmuseum och sträcker sig utmed Örsundaån. Utmed skulpturstråket och vid tegelbruksmuseet finns tio djurskulpturer (åtta hundar och två katter) av Sonja Petterson. Skulpturparken anlades år 2007 av Heby kommun i samarbete med konstnärerna Sonja Pettersson och Å C Danell och med Sala Sparbank.

I området låg tidigare bland annat huset Hebybro, som ägdes av "tant" Frida. Sonja Pettersson växte upp i villan Fagerudd i närheten av Hebybro. Tant Fridas stig är hennes hyllning till tant Frida, som hon har lyckliga barndomsminnen av.

Fotogalleri

Se även
Heby tegelbruksmuseum

Källor
Om Tant Fridas stig på Heby kommuns webbplats, läst 2015-08-02

Noter

Skulpturparker i Sverige
Heby kommun
Mateusz Damięcki

Mateusz Damięcki, född 19 maj 1981 i Warszawa, Polen, är en polsk skådespelare. Flera av hans släktingar är också skådespelare. Sin första huvudroll i en spelfilm gjorde han 1993 med Łowca. Ostatnie starcie. Han inledde dock sin skådespelarkarriär tidigare med TV-serien WOW. Mateusz tog examen från teaterhögskolan i Warszawa 2004.

Referenser
Mateusz Damięcki: Biography 

Polska skådespelare under 2000-talet
Födda 1981
Män
Levande personer
Skådespelare från Warszawa
Church of God with Signs Following

Church of God with Signs Following (CGWSF) är ett trossamfund grundat i början av 1920-talet av George W Hensley och andra avhoppare från pingstkyrkan Church of God (COG) sedan COG tagit avstånd från Hensleys praxis att ta i giftormar under gudstjänsterna, som tecken på stark tro. I likhet med moderkyrkan, och huvuddelen av världens kristna döper man folk i Faderns, Sonens och den Helige Andes namn (Matt 28:19).

CGWSF är verksam söder om Appalacherna. Norr om samma bergskedja verkar en liknande rörelse, Church Of Lord Jesus With Signs Following som till skillnad från CGWSF enbart döper i Jesu namn (Apg 2:38).

Källor

Holiness Snake Handlers

Pingströrelsen i USA
Protestantiska samfund i USA
Ormar i kulturen
OR Tambo internationella flygplats

OR Tambo internationella flygplats  eller på engelska OR Tambo International Airport är en internationell flygplats belägen i Kempton Park i närheten av Johannesburg, Sydafrika. Det är Afrikas mest trafikerade flygplats och Sydafrikas viktigaste flygplats.

Flygplatsen hette före 2006 Johannesburg International Airport och före 1994 Jan Smuts International Airport.

Det går direktflyg till städer på fem kontinenter från flygplatsen, däribland till New York, Amsterdam och Hongkong. Flygplatsen är också en viktig utgångspunkt för inrikesflyg.

Externa länkar
Officiell webbplats

Flygplatser i Sydafrika
Johannesburg
Gauteng
Flygplatser invigda 1952
Copa Libertadores 1991

Copa Libertadores 1991 var 1991 års upplaga av Copa Libertadores som vanns av Colo-Colo från Chile efter en finalseger mot Olimpia från Paraguay. 2 lag från varje land i CONMEBOL deltog, vilket innebar 20 länder. Dessutom var ett lag kvalificerat som regerande mästare, i detta fall Olimpia. De första 20 lagen delades upp i fem grupper om fyra lag där varje gruppvinnare, grupptvåa och grupptrea gick vidare till slutspel. De regerande mästarna var redan kvalificerade för slutspel, vilket innebar totalt 16 lag i slutspelet.

Varje grupp representerades av två länder, med två lag från vardera land.
Grupp 1: Argentina och Bolivia
Grupp 2: Chile och Ecuador
Grupp 3: Brasilien och Uruguay
Grupp 4: Paraguay och Peru
Grupp 5: Colombia och Venezuela

Gruppspel

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Grupp 5

Slutspel

Slutspelsträd

Källor

1991 i Sydamerika
1991
Fotbollssäsongen 1991
Merriweather Post Pavilion

Merriweather Post Pavilion är ett studioalbum av den experimentella musikgruppen Animal Collective, utgivet av Domino Records 6 januari 2009. Det togs mycket väl emot av musikkritiker och placerade sig högt på flera årslistor. Pitchfork rankade albumet som det bästa 2009.

Albumet är namngivet efter en utomhusscen i Columbia, Maryland.

Låtlista
 "In the Flowers" – 5:22
 "My Girls" – 5:40
 "Also Frightened" – 5:14
 "Summertime Clothes" – 4:30
 "Daily Routine" – 5:46
 "Bluish" – 5:13
 "Guys Eyes" – 4:30
 "Taste" – 3:53
 "Lion in a Coma" – 4:12
 "No More Runnin" – 4:23
 "Brother Sport" – 5:59

Referenser
Noter

Musikalbum 2009
Album av Animal Collective