kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mondgas

Mondgas är en halvvattengas uppfunnen på 1880-talet av den tysk-brittiske industrimanen Ludwig Mond. Mondgas användes för uppvärmning och i industriella processer under 1800- och 1900-talet.

Mondgasen framställs vid en temperatur i gasgeneratorn som inte överstiger mörk rödglödgning. Man erhåller den låga temperaturen genom att använda en liten mängd förbränningsluft, belastad med mycket vattenånga, vilket är en tillverkningsmetod som är särskilt gynnsam för bildning av ammoniak. Man erhåller därigenom också mer och bättre tjära. Ammoniaken utvinns genom att gasen tvättas med en sur lösning av ammoniumsulfat, som håller högst 2,5 procent fri svavelsyra. Med vissa mellanrum tillvaratas en del av tvättvätskan för indunstning till ammoniumsulfat, och motsvarande mängd svavelsyra tillsättes i stället. Vid tvättningen har gasen fortfarande rätt hög temperatur, omkring 100 °C, och är inte mättad med fuktighet, varför saltlösningen kan bibehållas jämförelsevis koncentrerad. Efter tvättningen nedkyls gasen till omkring 40 °C, då fuktighet avskiljs. Förvärmningen av förbränningsluften för gasgeneratorn liksom största delen av den för gasprocessen nödvändiga ångan erhålls av den alstrade gasens värme.

Mondprocessens fördel, jämfört med andra processer för framställning av generatorgas, består huvudsakligen i utvinnandet av ammoniumsulfat, vilket kunde leda till högre lönsamhet än vid andra processer. Så var dock endast vid mycket stora anläggningar, uppgående till minst 4 000 hästkrafter. I allmänhet användes lågvärdiga kol i processen. Per ton kol fås 3 200-3 500 kubikmeter gas med ett energiinnehåll av 1,100-1,200 kalorier per kubikmeter och exempelvis följande sammansättning:

 Koldioxid, 15 %
 Kolmonoxid, 10 %
 Väte, 23 %
 Kolväten, 3 %
 Kväve, 49 %

Upp till 80 procent av kolets kvävehalt kan utvinnas som ammoniak i processen. Det bästa utbytet fås vid användning av en ångmängd av 2,5 gånger kolvikten. Exempelvis lämnar engelska kol med en kvävehalt av 1,6 procent 40-45 kg ammouniumsulfat per ton, torv med en kvävehalt av 1-2,3 % 31-94 kg och brunkol med en kvävehalt av 0,7 % 18 kg.

Mondgasen användes i huvudsak för drift av gasmotorer, men även för uppvärmning vid tekniska processer, såsom härdning, smältning, lödning, emaljering etc. Den kom till användning huvudsakligen i England. Den mest kända av de brittiska anläggningarna, vid Dudley Port på 16,000 hk, distribuerade mondgas inom ett rektangulärt område av 27 km längd och 12 km bredd till ett pris för konsumenterna i början av 1910-talet av motsvarande 0,42-0,68 öre per kubikmeter, beroende på avståndet.

Källor

Energigas
Blandningar
Teknikhistoria
The Secret Is Love

"The Secret Is Love" (svenska: Hemligheten är kärlek) är en låt framförd av den österrikiska sångerskan Nadine Beiler. Låten representerade Österrike vid Eurovision Song Contest 2011 i Düsseldorf, Tyskland. Låten är komponerad av Thomas Rabitsch samt skriven av Nadine Beiler. I finalen den 14 maj 2011 slutade hon på artonde plats med 64 poäng. Den släpptes som singel den 3 januari 2011 till hennes andra studioalbum I've Got a Voice.

Referenser

Fotnoter 

Bidrag till Eurovision Song Contest 2011
Österrikes bidrag i Eurovision Song Contest
Engelskspråkiga sånger
Edward Frankland

Edward Frankland, född den 18 januari 1825, död den 9 augusti 1899, var en brittisk kemist.

Frankland blev 1851 professor i kemi vid Owens College i Manchester och var 1865–1885 professor vid Royal School of Mines i London. Han bidrog med flera viktiga upptäckter till den organiska kemin, exempelvis upptäckten av dimetylzink och dietylzink. År 1853 publicerade han ett arbete över lysgasen och inkluderade där en berättelse över sina epokgörande undersökningar över tryckets inflytande på lågors lyskraft. Han var 1868 regeringskommissarie vid undersökningen av flodernas föroreningar samt lämnade viktiga bidrag till vattnets kemi och teknologi. År 1881 besökte han Stockholm för att meddela upplysningar i fråga om vattenledningsverkets utvidgande.

Frankland blev 1853 ledamot av Royal Society och 1885 ledamot av Vetenskapssocieteten i Uppsala. Han författade bland annat Researches on the isolation of the radicals of organic compounds (1853), Influence of atmospheric pressure on the light of gas, candle, and other flames (1853) och Composition and quality of water used for drinking and other purposes.

Frankland tilldelades Royal Medal 1857 och Copleymedaljen 1894.

Hans son Percy Faraday Frankland (1858–1946), från 1900 professor i kemi vid universitetet i Birmingham, skaffade sig ett namn som bakteriolog.

Källor

Noter 

Brittiska professorer i kemi
Personer verksamma vid universitetet i Manchester
Ledamöter av Royal Society
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Mottagare av Copleymedaljen
Mottagare av Royal Medal
Kemister under 1800-talet
Brittiska forskare under 1800-talet
Personer från Lancaster, Lancashire
Födda 1825
Avlidna 1899
Män
Ugglan
Saeko Hirota

Saeko Hirota är en japansk före detta bordtennisspelare och världsmästare i dubbel och lag. Hon vann även guld i dubbel och lag i asiatiska mästerskapen 1967.

Hon deltog i två VM, 1967 och 1969.

Under sin karriär tog hon fyra medaljer i bordtennis-VM, två guld och två brons.

Meriter 
Bordtennis VM
 1967 i Stockholm
 1:a plats dubbel (med Sachiko Morisawa)
 1:a plats med det japanska laget
 1969 i München
 2:a plats mixed dubbel (med Mitsuru Kohno)
 3:e plats med det japanska laget

 Asiatiska mästerskapen TTFA
 1964 i Seoul
 kvartsfinal dubbel
 kvartsfinal mixed dubbel 
 1967 i Jakarta
 1:a plats dubbel (med Sachiko Morisawa)
 1:a plats med det japanska laget

Källor 
 Saeko Hirota ITTF:s - Databank
 Svenska Bordtennisförbundets webbplats

Externa länkar 
 ITTF.com

Japanska bordtennisspelare
Världsmästare i bordtennis
Asiatisk mästare i bordtennis
Kvinnor
Födelseår saknas
WP:Projekt Japan
Levande personer
Miho Hamada

Miho Hamada, född 1947, är en japansk före detta bordtennisspelare och världsmästare i dubbel

Hon spelade sitt första VM 1969 och fyra år senare, 1973, sitt sista. Under sin karriär tog hon fyra medaljer i bordtennis-VM 1 guld och 3 brons.

Meriter 
Bordtennis VM
 1969 i München
 3:e plats singel
 1971 i Nagoya
 3:e plats dubbel (med Yukiko Kawamorita)
 1973 i Sarajevo
 1:a plats dubbel (med Maria Alexandru)
 3:e plats med det japanska laget

 Asiatiska mästerskapen TTFA
 1970 i Nagoya
 3:e plats singel
 kvartsfinal dubbel
 kvartsfinal mixed dubbel 
 2:a plats med det japanska laget
 1972 i Beijing
 kvartsfinal singel
 kvartsfinal dubbel
 kvartsfinal mixed dubbel 
 2:a plats med det japanska laget

Källor 
 Miho Hamada ITTFs - Databank
 Svenska Bordtennisförbundets webbplats

Externa länkar 
 ITTF.com

Japanska bordtennisspelare
Världsmästare i bordtennis
Kvinnor
WP:Projekt Japan
Lista över ledamöter av Sveriges riksdag 1988–1991

Ledamöter av Sveriges riksdag mandatperioden 1988–1991.

Ledamöterna invaldes vid valet den 18 september 1988.

Invalda ledamöter
Listan avser valda ledamöter vid inledandet av riksmötet 1988/1989, medan ersättare för talman och statsråd redovisas i en separat lista. De språkrör som Miljöpartiet valde i oktober 1988 (Fiona Björling & Anders Nordin) har räknats med som ledare för detta parti istället för Eva Goës och Birger Schlaug som de efterträdde. Dessa nya språkrör finns dock inte med i listan då de inte satt i riksdagen. Stig Alemyr var ålderspresident under denna riksdag då han hade suttit i med i dessa sammanhang sedan riksdagen 1957. Det bör noteras att Carl Bildt utöver sin roll som oppositionsledare var partiordförande och gruppledare för Moderaterna. I listan nedan saknas också ordförande för utbildningsutskottet, Lars Gustafsson eftersom han egentligen var ersättare för statsminister Ingvar Carlsson. 

Numreringen till vänster syftar inte på respektive riksdagsledamots plats.

Noter

Ersättare
I Listan redovisas de ledamöter som ersatte statsråd och riksdagens talman.

Källor 
Sveriges statskalender 1989, Stockholm 1989, sid. 51–55.
Riksdagens protokoll 1988/89:1, 1988/89:7 & 1988/89:8.

1988–1991
Politik i Sverige 1988
Politik i Sverige 1989
Politik i Sverige 1990
Politik i Sverige 1991
Kinetica

Kinetica är ett racingspel till Playstation 2, utvecklat av Santa Monica Studio och utgivet av Sony Computer Entertainment. Spelet utspelas i framtiden inom Yttre rymden och på några fiktiva platser inom jordens avlägsna framtid. Nio racerförare är iklädda "Kinetic Suits", som har hjul på händer och fötter som får racerförarna att se ut som motorcyklar. Dessa dräkter är så kraftfulla att racerförarna kan forcera väggar och tak i en hastighet upp till 560 km/h.

Spelet har femton banor och tre tävlingssäsonger. För att gå vidare genom spelet måste spelaren erövra första, andra eller tredje plats i de första säsongstävlingarna. I den andra säsongen måste spelaren komma på första eller andra plats, och i den tredje säsongen måste spelaren vinna hela loppet.

Externa länkar 
 Santa Monica Studios officiella webbplats

Racingspel
Datorspel 2001
Playstation 2-spel
Sony Interactive Entertainment-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Cykloaddition

En cykloaddition är en pericyklisk reaktion i vilken två eller fler omättade molekyler (eller delar av samma molekyl) kombineras under bildande av en cyklisk addukt, i vilken det sker en nettoreduktion av bindningsmultipliciteten. Reaktionen är således en cyklisering.

Cykloadditioner beskrivs vanligen genom skelettstorleken på deltagarna sätts inom klammer. Reaktionstypen är en icke-polär additionsreaktion som sker concerted.

Exempel
Diels–Alderreaktionen är en [4 + 2] cykloaddition.

Huisgencykloadditionen är en [2 + 3] cylkoaddition.

Nitron-olefincykloadditionen är en [3 + 2] cykloadition.

Första steget vid ozonlys är en [3 + 2] cykloaddition.

Organisk-kemiska reaktioner
Stockholms Transport- och Bogseringsaktiebolag

Stockholms Transport- och Bogseringsaktiebolag (T & B) var ett fartygsrederi i Stockholm. Företaget grundades 1870 och blev störst i Norden med tidvis 53 bogserbåtar och 302 pråmar. År 1976 uppgick T & B i Röda bolaget i Göteborg.

Stockholms Transport & Bogserings AB även kallat T & B eller Transportbolaget startades 1867 då Gustav Förselius köpte en bogserångare och ett antal pråmar för att bedriva bogserings- och pråmrörelse i Stockholm med omnejd. Rörelsen utvecklades efterhand, och den 1 nov 1870 bildade ett bolag för verksamheten. Den 26 mars 1872 fastställdes bolagsordning. Aktiekapitalet uppgick till 125 000 kr och flottan hade då utökats till att omfatta 3 ångbåtar och 22 pråmar. 1879 ombildades bolaget till aktiebolag och då ägde rederiet 11 bogserbåtar samt 83 pråmar och omsättningen uppgick till 237.000 kr.

Företaget fortsatte att expandera och övertog några av Stockholms Ångslups AB:s fartyg 1881. 1897 köptes tegelbruksägare C.J. Bångs bogseringsrörelse och 1906 förvärvades också byggmästare Carl Oscar Lundbergs båda båtar. T & B satsade inte bara på fartyg utan även på varvsnäringen. Ekensbergs varv anlades år 1873 ursprungligen för att tillgodose Transportbolagets egna behov, men efterhand började även andra företag anlita varvet och 1906 byggdes de första motorfartygen. För reparation av nybyggnad av pråmar övertogs  Sättra varf och dess pråmflotta 1911. T & B förvärvade även aktiemajoriteten i Södra varvet och Rederi AB Norden i Norrköping och köpte 1917 upp Uppsala transportbolag med dess slip i Furusund.

Tiden efter första världskriget blev besvärlig för T & B och bolaget försattes 1924 i konkurs. Konkursmassan övertogs av Stockholms Enskilda Bank men företaget rekonstruerades och ombildades  till Stockholms Nya Transport & Bogserings AB och i oktober 1926 ändrades firmanamnet tillbaks det ursprungliga. Efter andra världskriget kom nya svårigheter när en av T & B:s viktigaste inkomstkällor (frakten av kalksten och svavelkis till cellulosaindustrin vid Norrlandskusten) upphörde 1957. Bolaget fick en del större ångbogserare över. Ett 20-tal bogserbåtar utrangerades eller såldes fram till 1961. 1976 slogs T & B samman med flera andra bogserings- och bärgningsfirmor till ett nytt bolag i Göteborg med namnet AB Neptun-Röda Bolaget, kort Röda Bolaget AB.

Galleri

Källor
 Stockholms Transport- och Bogseringsaktiebolag historia

Noter

Ej längre existerande svenska rederier
Sjöfart i Stockholm
Företag bildade 1870
Borgen (TV-serie)

Borgen är en dansk TV-serie som sänts i fyra säsonger från 2010 till 2022. 

Serien följer den nyvalda statsministern Birgitte Nyborg, spelad av Sidse Babett Knudsen. TV-serien har visats i SVT under 2011 till 2013. Serien har vunnit prestigefulla priser både i Prix Italia och i TV-festivalen i Monte Carlo samt en BAFTA år 2012 för bästa internationella TV-serie. Den fjärde säsongen som släpptes 2022 är en samproduktion mellan DR och Netflix.

Rollista i urval 
Sidse Babett Knudsen
Birgitte Hjort Sørensen
Johan Philip Asbæk
Søren Spanning
Mikael Birkkjær
Freja Riemann
Emil Poulsen
Thomas Levin
Søren Malling
Christoph Bastrup
Anders Juul
Benedikte Hansen
Lisbeth Wulff
Lars Knutzon
Flemming Sørensen
Peter Mygind
Ole Thestrup
Lars Brygmann
Petrine Agger
Christian Tafdrup

Externa länkar 

Danska TV-serier från 2010-talet
Danska dramaserier
TV-seriestarter 2010
TV-serieavslutningar 2013
Danskspråkiga TV-serier
Karl Ebb

Karl Alfred ”Kalle” Ebb, född den 6 september 1896 i Åbo, död den 23 augusti 1988 i Helsingfors, var en finländsk företagare och idrottsman.

Ebb grundade Ebb-Solmio Oy tillsammans med sin hustru 1920. Företaget specialiserade sig på att tillverka slipsar.

Ebb var en framgångsrik idrottsman och tävlade i olympiska sommarspelen 1924 i Paris, där han kom femma på 3000 m hinder. Under 1930-talet tävlade han i Grand Prix-racing och vann bland annat Sveriges vinter-Grand Prix och Djurgårdsloppet. Ebb ägnade sig även åt alpin skidsport.

Källor 
 
 kolumbus.fi  

Födda 1896
Avlidna 1988
Finländska racerförare
Finländska hinderlöpare
Finländska alpina skidåkare
Män
Idrottare från Åbo
Curt Lincoln

Curt Richard "Curre" Lincoln, född den 8 oktober 1918 i Stockholm, död den 28 augusti 2005 i Esbo, var en finlandssvensk företagare och idrottsman.

Lincoln tävlade med mindre formelbilar under femtio- och sextiotalet. Han var även en framgångsrik tennisspelare och spelade i finska Davis Cup-laget 1954.

Lincolns dotter Nina var gift med formel 1-världsmästaren Jochen Rindt.

Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.


Källor

Externa länkar

Noter

Externa länkar
 Curt Lincoln profile at The 500 Owners Association. 

Födda 1918
Avlidna 2005
Finländska racerförare
Finländska tennisspelare
Män
Idrottare från Stockholm
Gravsatta på Sandudds begravningsplats

Finlandssvenska idrottare
Självhjälpslitteratur

Självhjälpslitteratur är litteratur som syftar till att hjälpa och guida läsarna i deras personliga (vardagliga) problem. Genren, i dess moderna form, uppstod i USA under 1930-, 1940- och 1950-talet. En del av böckerna är jordnära och handlar exempelvis om att få saker gjorda (vara effektiv) eller att övervinna fobier av olika slag. Andra lovar läsaren att hon blir en bättre och lyckligare människa om hon följer råden. Genren bygger på idén att individen kan forma det liv som han eller hon vill leva. Centralt är också det psykologiska och terapeutiskt förhållningssättet liksom idén om det romantiska parförhållandet.

Tre livsfilosofier 
Thomas Johansson, som i boken Makeovermani undersökt genren, menar att det finns tre olika livsfilosofier i genren: den hedonistiska, den kontemplativa och den framgångsteologiska. Den filosofi som dominerar är dock, enligt Johansson, den framgångsteologiska. Andliga och kontemplativa inslag förekommer liksom hedonistiska, men huvudbudskapet i de flesta böcker i genren är att individen bör utveckla sig själv och därmed bli lycklig och framgångsrik.

Självhjälpsförfattare (i urval)
Nathaniel Branden (1930-2014), psykoterapeut och författare till böcker om självkänsla
Per Håkan Börjesson
Allen Carr (1934-2006), anti-drogdebattör (rökning och alkohol)
Deepak Chopra (1946-), författare till böcker om New Age och alternativ medicin
Wayne Dyer (1940-2015)
John Gray
Napoleon Hill (1883-1970)
L. Ron Hubbard (1911-1986), grundare av Scientologirörelsen
Anna Kåver (1952-), psykolog och psykoterapeut
Phil McGraw
Joyce Meyer
Åsa Nilsonne
Tony Robbins
Eckhart Tolle
Mia Törnblom, författare till bestsellern Självkänsla nu!

Dessutom har flera "kändisar" marknadsfört olika självhjälpsböcker, däribland Jennifer Love Hewitt, Oprah Winfrey, Elizabeth Taylor, Charlie Fitzmaurice och Cher. Den mest kände representanten är dock Phil McGraw, som i böcker och framförallt i sin TV-show, Dr. Phil, på ett handfast sätt ger råd till människor med olika problem.

Exempel på böcker i genren 
Lev livet fullt ut (1997), Eckhart Tolle
Självkontroll genom nervkontroll, David Fink
Hur man uppnår effektivitet, Donald Laird
Hur man uppnår duglighet och självförtroende, Donald Laird
Hur man vinner vänner och inflytande, Dale Carnegie
Män är från Mars, Kvinnor från Venus, John Gray
Älska dig själv, Wayne Dyer (1976)
Sikta mot stjärnorna, Wayne Dyer (1980)
Självkänsla nu! (2005), Mia Törnblom

Se även 
 Positivt tänkande

Referenser

Noter

Externa länkar 
 En artikel om självhjälpslitteraturen med några exempel

Litterära genrer
Fjällsjö kyrka

Fjällsjö kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Fjällsjö församling i Härnösands stift. Kyrkan ligger vid Fjällsjöälven i samhället Backe i Strömsunds kommun.

Kyrkobyggnaden
En kyrka har funnits på platsen sedan medeltiden. Om ursprungliga kyrkan är ingenting känt. Träkyrkan som fanns på 1700-talet hade platt innertak och ett torn mitt på taket där kyrkklockan var inrymd. 1735 byggdes en fristående klockstapel av bonden Lars Abrahamson i Helgum.
Nuvarande träkyrka uppfördes 1817-1818 och försågs med kyrktorn 1821. 
Enligt sägnen skall Fjällsjö gamla kyrka ha legat i Sunnansjö. Då man beslöt sig för att flytta kyrkan (ev. någon gång på 1600-talet) till dess nuvarande plats, i Backe, på andra sidan älven, råkade en av kyrkklockorna falla i vattnet. Platsen kunde lokaliseras och många bärgningsförsök har gjorts. Ibland, säger sägnen, har klockan kunnat lyftas så högt att den varit synlig, men något har alltid tvingat bärgningsmännen att i sista stund släppa klockan.

Inventarier
 En madonnabild är från 1200-talet.
 Altarskåpet är en triptyk från 1500-talet.
 Nuvarande predikstol tillkom 1863. En tidigare predikstol från 1782 är placerad i kyrkomuseet.
 Ett sockenbudstyg är från 1766.
 En tidigare altartavla är målad 1933 av Olle Hjortzberg. Motivet är "Änglahälsningen efter uppståndelsen". Tavlan hänger numera på södra långväggen.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Fjällsjö församling
 Härnösands Stifts Herdaminne av L. Bygdén

Kyrkobyggnader i Härnösands stift
Kyrkobyggnader i Strömsunds kommun
Kyrkobyggnader invigda 1818
Träkyrkobyggnader i Sverige
1818 i Sverige
Ulf Cedermark

Ulf Rune Cedermark, född 15 september 1957 i Rio de Janeiro, Brasilien, är en svensk pilot och före detta officer i Flygvapnet. Cedermark är mest känd för sin inblandning i Gottröraolyckan 1991.

Biografi
Cedermark började i Flygvapnet som officersaspirant på flyglinjen i juni 1977. Efter grundläggande flygutbildning på SK 61 och SK 60 på F 5 Ljungbyhed fortsatte han på Flygvapnets Krigsskola F 20 Uppsala där han utexaminerades i juni 1980. Efter typinflygning på AJ 37 Viggen på F 15 Söderhamn fortsatte grundläggande flygslagsutbildning, GFSU, och taktisk utbildning på F 6 Karlsborg.

I februari 1987 slutade han i Flygvapnet och började som styrman hos SAS där han inledningsvis flög som tredjepilot på DC-10. Efter ett år som utlånad pilot till Thai Air återvände han till SAS i oktober 1991 för ny typinflygning på MD-80.

Två veckor efter utcheck som styrman och med 76 timmar på flygplanstypen tjänstgjorde Cedermark den 27 december 1991 som F/O på Scandinavian Airlines Flight 751 från Stockholm-Arlanda flygplats mot Kastrups flygplats, då man kort efter start fick dubbelt motorbortfall och knappt fyra minuter senare kolliderar med marken i Gottröra nordost om Arlanda. Händelsen kom efteråt i media att kallas för Miraklet i Gottröra.

Cedermark fortsatte flyga efter olyckan och blev 1997 flygkapten hos SAS där han i dag flyger Airbus 330/340/350.

Referenser
P3 Dokumentär - Gottrörakraschen

Noter

Stridspiloter
Män
Födda 1957
Levande personer
Eds kyrka, Värmland

Eds kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Ed-Borgviks församling i Karlstads stift. Kyrkan ligger en halvmil söder om Grums.

Kyrkobyggnaden
Första kyrkan på platsen uppfördes av trä på 1200-talet och ersattes av en ny träkyrka på 1500-talet.
Nuvarande kyrka uppfördes 1783-1785 under ledning av byggmästare Sven Hertz. 31 augusti 1788 ägde invigningen rum.

Kyrkan har en stomme av sten och består av ett rektangulärt långhus med tresidigt avslutat kor i öster. Öster om koret finns en utbyggd sakristia. Under sakristian finns ett före detta gravkor. Vid långhusets västra kortsida finns kyrktornet med vapenhus och ingång. Torntaket har en fyrkantig lanternin vars väggar och tak är klädda med kopparplåt. Långhuset har ett sadeltak som är belagt med glimmerskiffer.

Kyrkorummet har ett trätunnvalv som är målat i gråblått. Koret ligger 15 centimeter högre än övriga kyrkorummet.

Inventarier
 Predikstolen tillverkades 1701 av bildhuggare Nils Falk.
 Altaruppsatsen är från 1720-talet..

På Eds kyrkogård finns 8 gravkors av järn utformade som livsträd med "spelande löv". (varav fyra i kyrkan). De utgör familjegravar för smeder då på varje kors fanns från början flera namn inristade med födelse och dödsdatum på de olika korslederna. De äldsta korsen är från 1700-talet. Inte långt från kyrkan fanns från 1600-talet Uppsala järnbruk med tyska- och vallonsmeder.

I kyrkan finns också taklampa med glaskulor utformad av glasblåsare från närliggande Liljedals glasbruk.

Orgel
1879 byggde E A Setterquist & Son, Örebro en orgel med 10 stämmor. 
1945 byggde Olof Hammarberg, Göteborg en orgeln med 22 stämmor. Den är pneumatisk och har fria och fasta kombinationer.

Galleri

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Kyrkor i Karlstads stift Del I, Utgiven av Värmlands Museum och Karlstads stift, 2008,

Vidare läsning

Kyrkobyggnader i Karlstads stift
Kyrkobyggnader i Grums kommun
Kyrkobyggnader invigda 1788
1788 i Sverige
Ring of Fire (sång)

Ring of Fire är en sång skriven av June Carter Cash och Merle Kilgore och framförd av Johnny Cash. Låten släpptes som singel år 1963 och finns även med på samlingsalbumet Ring of Fire: The Best of Johnny Cash.

Om låten 
Låten spelades in den 25 mars 1963 och blev den största hiten under Cashs karriär. Den låg etta på hitlistorna i sju veckor.  Det är än i dag en av Johnny Cashs mest kända låtar.

Låten handlar om att bli kär, vilket June Carter blev i Johnny vid tiden då hon skrev sången. Det finns källor som uppger att June Carter läste frasen "Love is like a burning ring of fire" i en diktsamling och inspirerades till att skriva en sång med temat. 

Låten framfördes ursprungligen av June Carters syster, Anita Carter, på albumet Folk Songs Old and New, och då med titeln (Love's) Ring of Fire. Efter att ha hört Anitas version, påstod Johnny att han haft en dröm där han hört sången spelas av "mexikanska blåsinstrument". Johnny ska sen ha sagt till Anita: "Jag ger dig fem eller sex månader till, och om inte du slår med den, så kommer jag spela in den som jag känner det."

Låten blev ingen hit med Anita Carter, så Johnny Cash spelade in den på sitt eget sätt. Då gick det genast mycket bättre.

Fyra år efter att låten släppts så gifte sig Johnny Cash och June Carter. Johnny Cash har påstått att giftermålet satte stopp för hans drogmissbruk och alkoholism.

Coverversioner 
Det har gjorts åtskilliga covers på låten, och här följer en lista över några artister som tolkat låten:
 Social Distortion
 Bowling for Soup
 Eric Burdon
 Alan Jackson
 Dwight Yoakam
 Frank Zappa
 Blondie
 DragonForce

Listplaceringar

Johnny Cash

Alan Jackson

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
 Johnny Cash - Ring of Fire - Johnny Cashs officiella musikvideo till låten.

Amerikanska countrylåtar
Sånger framförda av Johnny Cash
Musiksinglar 1963
Singlar utgivna på Columbia Records
Engelskspråkiga sånger