kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
A Flock of Seagulls (musikalbum)

A Flock of Seagulls är det brittiska new wavebandet A Flock of Seagulls debutalbum, släppt den 30 april 1982 via skivbolaget Jive.

Mottagande 

Albumet fick goda recensioner vid sin utgivning och första radiosändning. I sin retrospektiva recension för AllMusic gav Tom Demalon albumet 4,5 stjärnor och kallade det "jättekul och en underbar samling av new wave-örongodis."

Låtlista 

Alla låtar är skrivna av Mike Score, Ali Score, Frank Maudsley och Paul Reynolds.

Medverkande 

A Flock of Seagulls

 Mike Score – sång och keyboard
 Paul Reynolds – gitarr och sång
 Frank Maudsley – elbas och sång
 Ali Score – trummor

Referenser

Noter

Källor

Engelska originalcitat 

Musikalbum 1982
Brittiska debutalbum
Album av A Flock of Seagulls
Debutalbum 1982
Engelskspråkiga musikalbum
Listen (musikalbum)

Listen är gruppen A Flock of Seagulls andra album, utgivet 1983.

Låtlista
"Wishing (If I Had a Photograph of You)" – 5:31 
"Nightmares" – 4:37 
"Transfer Affection" – 5:21 
"What Am I Supposed To Do" – 4:13 
"Electrics" – 3:33 
"The Traveller" – 3:26 
"2-30" – 0:59 
"Over the Border" – 5:04 
"The Fall" – 4:30 
"(It's Not Me) Talking – 5:00

Musikalbum 1983
Album av A Flock of Seagulls
Passage (ridsport)

Passage är inom ridsport en rörelse inom dressyr, som räknas till den högre skolan av klassisk dressyr. Passage utmärker sig genom ökad bakbensaktivitet i hästen, en mycket hög grad samling och kadens, samt elasticiteten och elektriciteten i rörelsen. Allvarliga fel i passage är enligt FEI bl.a. ojämnheter i takten, ryckiga benrörelser och "släpande" bakben. Passage är nära besläktat med piaff, men sker till skillnad från denna under rörelse framåt. Vanligtvis lärs passagen ut genom att först lära hästen piaff, och sedan använda piaffen för att hjälpa hästen hitta sin passage. Inlärningen är dock mycket individuell, och träningsmetoden måste i hög grad anpassas efter hästen. 

Passagen liknar också den trav en häst kan ha när den visar upp sig för andra hästar; då kallas den dock i regel inte passage, då passagen grundar sig i spänst, inte spänning. Denna trav brukar istället kallas för balanstrav.

Källor 

Dressyr (ridsport)
Inna Lasovskaja

Inna Aleksandrovna Lasovskaja, ryska: Инна Александровна Ласовская, född den 17 december 1969, är en rysk före detta friidrottare (trestegshoppare).

Lasovskaja tillhörde de tidiga pionjärerna inom det kvinnliga tresteget och bland hennes meriter märks en silvermedalj från OS 1996 i Atlanta. Lasovskaja blev även silvermedaljör vid EM 1994 i Helsingfors. Däremot var Lasovskaja mer lyckosam inomhus med guld både vid EM 1994 och VM 1997.

Lasovskajas personliga rekord är på 15,09 från en tävling 1997.

Källor
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1969
Ryska trestegshoppare
Ryska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Kvinnor
Levande personer
Idrottare från Moskva
Heffners/Ortvikens IF

Heffners/Ortvikens IF, HOIF, är en svensk idrottsförening från Sundsvall som bildades 1898, ursprungligen som Heffners IF. Namnet Heffners kommer från Heffners sågverk och dess ägare Per Fredrik Heffner.

Föreningen bedriver idag ingen aktiv verksamhet. Fram till 2010 bedrev klubben fotboll på programmet men drog sig ur spel i division IV Medelpad på grund av dålig ekonomi. Fotbollslaget spelade sina hemmamatcher på Granlivallen men har även spelat matcher på Norrporten Arena. I fotboll har klubben som bäst en säsong i gamla division III (motsvarande dagens division 1 i fotboll) där klubben slutade 12:a och jumbo 1977.

Ishockey och bandy

Den mest framgångsrika lagidrotten historiskt i HOIF är ishockeyn. HOIF var en av de första klubbar som bedrev ishockey i Medelpad tillsammans med GIF Sundsvall och föregångarna till dagens Timrå IK; Östrands IF och Wivstavarvs IK. HOIF spelade många säsonger i näst högsta serien och spelade 1970/1971 en säsong i högsta serien. Hemmamatcherna spelades i Gärdehallen i Sundsvall. 1976 skedde en utbrytning av Heffners ishockeyverksamhet från moderklubben följt av en omedelbar sammanslagning med dåvarande Tunadals IF till Sundsvall/Tunadals IF, en klubb som idag är namnändrad till IF Sundsvall Hockey. Några år efteråt återuppstartades ishockey i Heffners/Ortvikens regi. Laget nådde därefter som bäst kvalet till dåvarande näst högsta serien och kvalificerade sig för division 1 i ishockey 1990 men tackade nej till platsen. Sedan 1996 är ishockeyverksamheten slumrande. Heffners har även haft ett lag i bandy som, som bäst, spelat i näst högsta serien. Även bandysektionen är vilande.

Säsonger i ishockey
Nedan finns en översikt över HOIF:s säsonger i de två högsta divisionerna. För mer detaljer se säsongernas artiklar.

Konståkning

Konståkningen bröt sig ut 2000 under namnet Sundsvalls konståkningsklubb. Under HOIF-tiden hade föreningen åkare på hög nivå bland både damer och herrar och även i paråkning.

Raymond Wiklander var aktiv både inom och utom landet och var svensk mästare 6 gånger mellan åren 1959-64. Han tog även SM-brons 5 gånger tillsammans med Gun Jonsson 1958-61 i paråkning. På dam sidan fanns Ulla Nedegård som tog SM-brons 1958 och 60 samt silver 59. Raymond deltog även i EM 1960 och kom där på en 20:e plats. I nordiska mästerskapen så deltog Raymond 1960-64 och tog brons samtliga gånger.

HOIF har arrangerat SM två gånger 1958 i Skönsberg och 1975 i Sundsvall.

Referenser

Externa länkar
 H/OIF Fotboll
 Lagfoto Heffners IF Bandy från 1930
Gender-bender (mangagenre)

Gender-bender, på svenska ”genusböjning”, är en genre inom manga och anime. Genren handlar om personer som klär ut sig till motsatt kön för att genomföra något. Exempel på gender-bender-manga är Power!!, Kill Me Kiss Me (K2) och WJuliet.

Anime- och mangagenrer
WP:Projekt Japan
Älvdalsbanan

Älvdalsbanan är en 38 km lång järnvägslinje som börjar i Mora och slutar i Märbäck i Älvdalens kommun. Den del av Dalabanan som går mellan Mora station och Morastrand är egentligen en del av Älvdalsbanan och den södergående delen av Inlandsbanan som delar sträcka till Morastrand. Elektrifieringen upphör strax väster om Morastrand varefter en växel skiljer Inlandsbanan och Älvdalsbanan åt.

Trafik
Persontrafiken på banan är sedan länge nedlagd med undantag för Vasaloppstågen som kör fram till startplatsen för Kortvasan och Tjejvasan i Oxberg. Flis och timmer dominerar dagens godstransporter. Främst är det sträckan upp till Blyberg som trafikeras. Banan är idag klassad som S-bana.

Brobyte i Oxberg
Under 2016 besiktigades den kombinerade väg- och järnvägsbron över Österdalälven i Oxberg och stora skador upptäcktes som tvingade banan att stänga. Stängningen var ett stort hot mot den omfattande godstrafiken till Blyberg, och därför monterades en så kallad ”beredskapsbro” som en tillfällig lösning. Beredskapsbron togs i drift i juni 2017. Två nya broar med separat väg- och järnvägstrafik planeras nu istället för den kombinerade bron.

Historia
Banan byggdes som Mora-Elfdalens Jernväg (MEJ) och slutade i Älvdalen. Invigningen ägde rum år 1900. Planerna var att bygga ut den till Elverum i Norge, vilket inte skedde. Efter att ha tillhört flera olika privata bolag blev den statlig 1948.

Det sista persontåget gick 1961. Banan rustades 1982, men godstrafiken från Blyberg till Älvdalen upphörde 1988. Slutsträckan Märbäck-Älvdalen (3 km) revs under 1995.  Det gamla stationshuset i Älvdalen är sedan dess turistbyrå.

Sträckan Blyberg-Märbäck trafikeras inte, men Älvdalens kommun och Försvarsmakten är intresserade av att rusta upp den med tanke på industrin i Märbäck och transporter till Älvdalens skjutfält. De boende i Gåsvarv vill riva upp spåret och göra en gång- och cykelbana för att slippa använda riksväg 70.

Referenser

Externa länkar
Järnvägsnäts beskrivning med bland annat Älvdalsbanan
Bilder från monteringen av beredskapsbron på FB
järnväg.net - Älvdalsbanan
Foton på chartertåg för Tjejvasan 2011
Foton på chartertåg för Tjejvasan 2012

Mora-Märbäck
Järnvägslinjer öppnade 1900
Transport i Dalarnas län
Moe Kare!!

Moe Kare!! är en mangaserie av Gō Ikeyamada.

Utgivning 
Böcker: 7 st (Bara utgivna i Japan hittills)
Genrer: Shoujo, Komedi, Kärlek

Mangaserier
Wish (låt)

Wish är en låt av det amerikanska industrirockbandet Nine Inch Nails, utgiven på EP-skivan Broken från 1992.
Nine Inch Nails vann med "Wish" en amerikansk Grammy för bästa heavy metal-låt.

Sånger 1992
Skylab 3

Skylab 3 var den andra flygningen till den amerikanska rymdstationen Skylab. Farkosten sköts upp med en Saturn IB-raket från Kennedy Space Center LC 39B den 28 juli 1973.

Man dockade med rymdstationen några timmar efter uppskjutningen.

Efter 58 dagar ombord lämnade man rymdstationen den 25 september 1973. Några timmar senare återinträdde man i jordens atmosfär och landade i Stilla havet.

Besättningen bestod av astronauterna Alan L. Bean, Owen K. Garriott och Jack R. Lousma.

Under flygningen började två av de fyra styrraketer på servicemodul att läcka bränsle och fick stängas av. Detta lämnade farkosten med endast två fungerande styrraketer, vilket var minimum för att flygningen skulle kunna fortsätta. På Kennedy Space Center började man förbereda Skylab Rescue ifall situationen skulle förvärras ytterligare. Vid ett tillfälle rullade man även ut raketen till LC 39-B. Men någon räddningsflygning behövdes aldrig.

Se även 
Lista över rymdpromenader mellan åren 1965 och 1999

Källor

Fotnoter

Skylabprogrammet
Rymdfartsåret 1973
1973 i USA
Raimondo D'Aronco

Raimondo D’Aronco (1857-1932), italiensk arkitekt, delvis verksam i Istanbul, en av Italiens mest kända arkitekter från jugendepoken.  
 
D’Aronco studerade vid Accademia di Belle Arti i Venedig. Från 1892 arbetade han för sultanen Abdul Hamid II i Istanbul där han utformade en rad byggnader. 

Hans mest kända verk är utställningsbyggnader för 1902 års utställning i Turin (l'Esposizione d'arte decorativa moderna). 1908 återvände han till Italien och hemstaden Udine, där han året därpå började arbeta med ett nytt stadshus (uppfört 1911-30).

Litteratur
 Diana Barillari, Raimondo D’Aronco, Laterza, Roma-Bari 1995

Italienska arkitekter under 1900-talet
Män
Födda 1857
Avlidna 1932
Gliadin

Gliadiner är en samling av fröproteiner funna i glutenprotein-komplexet i vetekärnor och fungerar som en näringskälla åt embryot vid groning. De finns i tre klasser: α/β, γ och ω, som alla är likartade. De har stora områden med repetitiva aminosyra motiv, specifika cystein motiv (med undantag från ω-gliadinerna) och att de saknar struktur/form.

Den största skillnaden jämfört med andra glutenproteiner är att de normalt inte bildar disulfidbindningar med omgivande proteiner, vilket annars är kända som naturens längsta polymerer. Som jämförelse mellan LMW-gluteninerna och α-gliadiner har de i princip samma strukturella uppbyggnad, men enbart gluteninen har normalt benägenhet att bilda polymerer. Gliadinernas ringa benägenhet att bilda polymerer eller binda till omgivande proteiner har bedömts bero på att deras cysteiner är placerade i hydrofoba sektioner i den primära strukturen. På grund av hydrofobiciteten klumpar därmed peptidkedjan ihop sig och de tillgängliga cysteinerna bildar snabbt interna disulfidbindningar vid syntesen.

Gliadiner har betydelse vid brödbakning och är kända för att påverka elasticiteten för degen.

Gliadiner spelar en viktig roll vid sjukdomen celiaki genom att specifika eptioper placerade i de repetitiva områdena i primärstrukturen utlöser en antikroppsrektion som orsakar de för celiaki karaktäristiska skadorna på tunntarmens slemhinna.

Liknande proteiner finns även i majoriteten av gräsarter som till exempel sekalin (i råg), hordein (i korn) samt avenin i havre.

Källor

Glykoproteiner
Skylab 4

Skylab 4 var den tredje och sista flygningen till den amerikanska rymdstationen Skylab. Farkosten sköts upp med en Saturn IB-raket från Kennedy Space Center LC 39B den 28 juli 1973.

Man dockade med rymdstationen några timmar efter uppskjutningen.

Efter 83 dagar ombord lämnade man rymdstationen den 8 februari 1974. Några timmar senare återinträdde man i jordens atmosfär och landade i Stilla havet.

Besättningen bestod av astronauterna Gerald P. Carr, Edward G. Gibson och William R. Pogue.

Se även 
Lista över rymdpromenader mellan åren 1965 och 1999

Källor

Fotnoter

Skylabprogrammet
Rymdfartsåret 1973
1973 i USA
Mountain Safety Research

Mountain Safety Research eller MSR, är ett amerikanskt företag med säte i Seattle, Washington. MSR tillverkar utrustning för camping och friluftsliv såsom friluftskök, vattenrenare, och tält.

Mountain Safety Research ägs av Cascade Design.

Externa länkar 
 Mountain Safety Research Hemsida
 Cascade Designs Hemsida

Amerikanska tillverkningsföretag
Sekalin

Sekalin (engelska secalin) är ett glykoprotein som återfinns i glutenprotein hos råg. Det spelar samma roll i sjukdomsförloppet vid glutenintolerans (celiaki) som det hos vete förekommande glykoproteinet gliadin.

Källor

Glykoproteiner
August (TV-serie)

August är ett TV-drama i två delar för Sveriges Television 2007, författat av Peter Birro och regisserat av Stig Larsson. Jonas Karlsson spelar huvudrollen som den unge August Strindberg.

Roller
Jonas Karlsson - August Strindberg
Linda Zilliacus - Siri von Essen
Jakob Eklund - Olle Montanus
Börje Ahlstedt - Carl-Oscar Strindberg
Stina Ekblad - Bettie von Essen
Henrik Norlén - Carl-Gustaf Wrangel
Johan Wahlström - Doktor Borg
Peter Engman - Renhjelm
Mats Flink - Ygberg
Douglas Johansson - Sellén
Maria Salomaa - Ina
Josefin Ljungman - Sophie In De Betou
Dan Ekborg - Frans Hedberg
Jennie Silfverhjelm - Beda
Frida Röhl - Grevinnan Tessin
Claes Ljungmark - Kung Oscar II
Bergljót Árnadóttir - Bordellmamma
Peter Haber - Redaktionschef Wall
Iwar Wiklander - Gustaf Klemming
Lars Green - Looström
David Mjönes - Redaktionsskrivaren
Jonas Uddenmyr - Murvel
Emil Almén - Murvel
Sofia Rönnergård - Barnmorska
Örjan Ramberg - Professor
Johan Rabaeus - Befälhavare på båt
Lars Lind - Befälhavare på båt
Jan Mybrand - Kypare

August Strindberg på film
Svenska biografifilmer
Svenska TV-serier från 2000-talet
Filmer i regi av Stig Larsson
TV-seriestarter 2007
Ismail Samanis mausoleum

Ismail Samanis mausoleum är beläget i Buchara, Uzbekistan. Det är gravplats för Ismail Samani, samanidernas grundare, samt hans far och sonson. 

Byggnaden färdigställdes runt år 905 e.Kr. och är en av tre byggnadsverk som överlevde Djingis Khans plundring och näst intill totala förstörelse av staden på 1200-talet. Den är känd för sitt vackra terrakottamurverk vars skuggor gör att fasaden ändrar karaktär beroende på vilken tid på dygnet den betraktas.

I anslutning till byggnaden finns en park samt en del av Bacharas gamla stadsmur och även en byggnad inhysandes vad som påstås vara Jobs brunn.

Se även 
Labi-Hauz

Buchara
Mausoleer i Uzbekistan
Lista över månens kratrar, T–Z

Detta är en underlista till lista över månens kratrar.

Lista över månens kratrar

T

U

V

W

X

Y

Z

Källor 
Artikeln är, helt eller delvis, en översättning från engelskspråkiga Wikipedia.

Listor över månens kratrar
Leicester (fårras)

Leicester är en brittisk fårras, främst använd för kött- och pälsproduktion.

Utseende
Rasen har lång, vanligtvis vit ull. Det är kraftiga djur med bred och lång kropp. Vikten för vuxna individer är mellan 65 och 85 kilogram för tackor, 100 till 120 kilogram för baggar.

Historia
Rasen är mycket gammal, men någon egentlig avel påböjades inte förrän Robert Bakewell (1726–1795) renavlade rasen omkring 1755. Till Sverige importerades den kort därefter (de första djuren redan under 1760-talet) av Jonas Alströmer. I Sverige finns ca 2000 renrasiga tackor (2007).

Användning
Lammullen är lång och silkig, och används ofta till pälsar. De vuxna djuren används främst som köttdjur, men ullen är riklig och rasen hålles även för ullproduktion. Den paras ofta med gotlandsfår för att ge vita pälsar.

Källor
 Nationalencyklopedin, CD-upplagan 2000 Leicester (fårras)
 Fårraser i Sverige Svenska Fåravelsförbundet
Får av Erik Sjödin, 2007

Fårraser
Gene Mayer

Eugene "Gene" Mayer, född 11 april 1956 i New York, USA, är en amerikansk högerhänt tidigare professionell tennisspelare. Yngre bror till tennisspelaren Sandy Mayer.

Tenniskarriären
Gene Mayer vann som professionell ATP-spelare perioden 1978- 83 14 singel- och 15 dubbeltitlar. Bland dubbelmeriterna märks två titlar i Grand Slam-turneringar. Han rankades som bäst som nummer 4 i singel (oktober 1980) och som nummer 20 i dubbel (augusti 1984). Han spelade totalt in $1,382,422 i prispengar.

Gene Mayer vann alla utom två av sina singeltitlar på hardcourt eller matta. Sin första titel vann han dock på grusunderlag i Guadalajara (1978) genom att i finalen besegra australiske tidigare världsettan John Newcombe (6-3, 6-4). Mayer vann en titel säsongen därpå (1979, Köln, finalseger över Wojtek Fibak). Hans verkliga genombrott som singelspelare kom 1980, han vann då 5 singeltitlar och följde upp 1981 med ytterligare fyra segrar. Han finalbesegrade då bland andra spelare som Brian Teacher, Roscoe Tanner och brodern Sandy Mayer.  Säsongen 1983 vann han sina sista två titlar (Rotterdam, finalseger över Guillermo Vilas, 6-1, 7-6, och Los Angeles, finalseger över Johan Kriek, 7-6, 6-1).

Av sina dubbeltitlar vann han 5 med brodern Sandy Mayer, däribland Franska öppna 1979. I finalen besegrade bröderna de båda australiska spelarna Ross Case/Phil Dent med 6-4, 6-4, 6-4. Brödraparet blev därvid det första som vunnit en GS-titel i dubbel. Året före hade Gene Mayer också vunnit dubbeltiteln i samma turnering, den gången tillsammans med Hank Pfister. I finalen besegrade de spanjorerna Manuel Orantes/José Higueras med siffrorna 6-3, 6-2, 6-2. 

Gene Mayer deltog i det amerikanska Davis Cup-laget 1982-83. Han spelade totalt 6 matcher och vann 4 av dem. 

Mayer var känd som en spelare med goda grundslag. Han kompletterade därvid väl sin mer attackspelande bror i dubbelspel.

Grand Slam-titlar
Franska öppna
Dubbel - 1978 (med Hank Pfister), 1979 (med Sandy Mayer)

Övriga professionella titlar
Singel
1978 - Guadalajara
1979 - Köln
1980 - Denver, Metz, Los Angeles, Cleveland, San Francisco
1981 - Memphis, Denver, Cleveland, Stockholm
1982 - München
1983 - Rotterdam, Los Angeles 
Dubbel
1978 - Miami, San Jose, Mexico City WCT, Indianapolis, Cincinnati
1979 - Rancho Mirage, Indianapolis, Köln, Houston
1980 - Metz, Boston, Florence 
1981 - Memphis

Se även
Sandy Mayer

Källor
Bud Collins, Tennis encyklopedia, 1998, eds. Bud Collins and Zander Hollander. Visible Ink Press ().

Externa länkar
ATP, spelarprofil

Födda 1956
Amerikanska tennisspelare
Män
Levande personer
Idrottare i Stanford Cardinal
Alumner från Stanford University
Stigläder

Stigläder är de remmar som stigbyglarna är fästade i vid sadeln. Stigläder tillverkas vanligen av läder. De har ett spänne med torne i den ena ändan och ett flertal hål i den andra änden så att man kan justera stiglädrets längd. Hålen kan vara numrerade för att man enklare ska kunna få samma längd på höger och vänster stigläder.

Justering och användning 
För enklare motionsridning brukar tumregeln vara att stiglädrets längd ska motsvara längden av ryttarens arm, vilket man kan kontrollera innan man sitter upp. När man är uppsutten bör stiglädren vara så långa att stigbygelns platta är i höjd med ryttarens fotknölar när ryttaren låter sina ben hänga rakt ned. För lättridning och hoppning kan man korta stiglädren några hål. På galopptävlingar är stiglädren maximalt avkortade.

Hästutrustning
Abenezra (månkrater)

Abenezra är en nedslagskrater i de fårade högländerna på den södra hemisfären av månen. Den namngavs 1935 efter den vise, sefardiska Abraham ibn Ezra av International Astronomical Union. Abenezra sitter samman med den sydvästerut liggande kraterkammen på kratern Azophi. I nordväst ligger kratern Geber, och längre mot sydväst den större kratern Sacrobosco.

Abenazras kraterrand har en påfallande månghörnig form, med ojämna väggsegement. De inre kraterväggarna är terrasserade och bottnen är ojämn och fylld med åsar. Åsarna formerar ovanliga, kurviga mönster över bottnen. Kratern ligger över den östra delen av en kraterlik formation som kallas Abenazra C.

Satellitkratrar 

På månkartor är dessa objekt genom konvention identifierade genom att placera ut bokstaven på den sida av kraterns mittpunkt som är närmast kratern Abenezra.

Se även 
 Lista över månens kratrar

Källor 

Artikeln är, helt eller delvis, en översättning från engelskspråkiga Wikipedia.

Referenser 

Kratrar på månen
Ulrik Quensel

Johan Ulrik Theodor Quensel, född 16 juni 1863 i Malmö, död 13 maj 1934 i Uppsala, var en svensk läkare och professor. Han var son till bankdirektören Johan Ulrik Quensel.

Quensel avlade mogenhetsexamen i Malmö 1881, blev 1892 medicine licentiat vid Karolinska institutet i Stockholm och promoverades 1894 till medicine doktor. Han gifte sig 8 juli 1895 med Thyra Ingeborg Key (1871–1955), dotter till patolog Axel Key. Efter att ha tjänstgjort vid nämnda institutet, Lunds universitet och sjukhus i Stockholm utnämndes han 1902 till professor i patologi och allmän hälsovård vid Uppsala universitet. På hans initiativ bildades 1917  Svenska patologföreningen, vilken 1922 utvidgades till Nordisk patologförening. Quensel är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Bibliografi i urval
Studier öfver den kroniska gastritens histologi (1893)
Bidrag till kännedomen om den späda barnålderns patologi (1899)
Alkoholfrågan från medicinsk synpunkt. Studier öfver alkoholismens pathologi (två band, 1913).
Untersuchungen über die Morphologie des Harnsedimentes bei Krankheiten der Nieren und der Harnwege und über die Entstehung der Harnzylinder (1918, belönad med Svenska läkaresällskapets jubileumspris 1920).
Zytologische Untersuchungen von Ergüssen der Brust- und Bauchhöhlen mit besonderer Berücksichtigung der karzinomatösen Exsudate (två band, 1928).

Källor 

 Quensel, U på SvenskaGravar.se

Noter  

Svenska patologer
Svenska professorer i patologi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Läkare från Malmö
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1863
Avlidna 1934
Män
Ugglan
Mårten Elfstrand

Mårten Elfstrand, född 29 maj 1859 i Undersåker, Jämtlands län, död  11 oktober 1927 i Uppsala, var en svensk läkare och professor.

Avgångsexamen från Östersunds högre allmänna läroverk 1883, medicine doktor på avhandlingen Studier över alkaloidernas lokalisation samt docent i farmakognosi vid Uppsala universitet 1895. Följande år förordnades han som e.o. professor i farmakodynamik och farmakognosi samt blev 1897 docent, 1898 e.o. professor och 1908 ordinarie professor i dessa ämnen vid Uppsala universitet.

Han var en framstående botaniker, särskilt kännare av släktet Hieracium. Bland hans skrifter märks Om krotin, ägghvitartadt gift i Croton-frön, samt Läkemedelslära med särskild hänsyn till svenska farmakopén (två delar, 1905, 1908).

Gift 20 december 1908 med Adolfina Matilda Schwalbe (1877–1943). Han är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Svenska professorer i farmakologi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Personer från Undersåkers socken
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1859
Avlidna 1927
Män
Max Fabiani

Max Fabiani (född 29 april 1865 i Kobdil (i nuvarande Slovenien), död 18 augusti  1962), arkitekt verksam i Wien och Ljubljana, en av secessionismens arkitekter.

Fabiani studerade till arkitekt vid Technische Hochschule Wien från 1882 till 1889. Efter en studieresa till flera europeiska länder var han i två år anställd hos Otto Wagner i Wien. Hans mest uppmärksammade egna verk är affärs- och bostadshuset Portois & Fix på Ungargasse i Wien från 1900 vilket har en fasad klädd med keramiska plattor i ett abstrakt mönster.
En annan av Fabianis byggnader är Urania i Wien från 1910.

Italienska arkitekter under 1900-talet
Österrikiska arkitekter under 1900-talet
Män
Födda 1865
Avlidna 1962