kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Personal Ancestral File

Personal Ancestral File eller PAF är ett genealogiprogram från FamilySearch som ägs av Jesu Kristi kyrka av sista dagars heliga. Det är tillgängligt som freeware.

Freewareprogram
Genealogiprogram
Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga
Prästforsens kraftverk

Prästforsens kraftverk, även kallat Hagaströms kraftverk, är det femte kraftverket i Gavleån, beläget i Hagaström, inte långt från Valbo kyrka.

Det första kraftverket i Prästforsen byggdes 1892 av Hagaströms tegelbruk och Gävle stad och hade tre turbiner om 300 hästkrafter samt en ångmaskin om 60 hk som reservaggregat. Detta kraftverk revs under 1980-talet och ersattes av det nya kraftverket som stod färdigt 1986.

När Prästforsens kraftverk och Åbyfors kraftverk (som för övrigt är av identisk konstruktion som Prästforsverket) nybyggdes i mitten av 1980-talet höjdes Gavleåns yta så mycket att ån på flera ställen ligger högre än Valboslätten på andra sidan Valboåsen. Detta gjorde att vatten började strömma igenom åsen och hotade att på sikt underminera åsen, förvandla Valboslätten till ett träsk och göra stora delar av Valbo obeboeligt. För att motverka detta installerades pumpstationer med jämna mellanrum på åsens sydsida som dränerar åsen på vatten. Tack vare den naturliga filtreringen av åns vatten genom rullstensåsens sandlager så används sedan slutet av 1980-talet Valboåsen som huvudvattentäkt för Gävle kommun.

Källor
 "Komfort", skrift utgiven av Gävle Energi, 2001

Vattenkraftverk i Gavleån
Valbo
Byggnader och anläggningar i Gävle kommun
Gentleman att hyra

Gentleman att hyra är en svensk komedifilm från 1940 i regi av Ragnar Arvedson.

Handling 
Den internationellt kända kabarétsångerskan Claire Wanner återvänder till Sverige efter många triumfer i utlandet. Vid ett uppträdande i Stockholm förälskar sig två kamrater, godsägaren Bertil Kronberg och den norske flyglöjtnanten Gunnar Ståhle, i henne. De kommer på idén att övertala en tredje kamrat, kompositören Adrian Malme, att utge sig för att vara Bertil för att på så vis få veta om hon skulle kunna älska någon som inte är en förmögen godsägare. Det dröjer dock inte länge innan Claire Wanner avslöjar deras plan, men innan filmen slutar har kompositören skrivit en romantisk melodi åt henne som gör stor succé.

Om filmen 
Premiärvisning den 11 november 1940 i Stockholm. Som Bertil Kronbergs gods Roslagsholm användes Graninge stiftsgård utanför Nacka.

Rollista i urval 
Åke Söderblom - Adrian Malme
Sickan Carlsson - Claire Wanner, sångerska
George Fant - Bertil Kronberg, godsägare
Georg Løkkeberg - flyglöjtnant Gunnar Ståhle
Eva Henning - Greta, dotter till Malmes hyresvärdinna
Eric Abrahamsson - Augustsson, musikförläggare
Gösta Cederlund - Parnell, teaterdirektör
Gun-Mari Kjellström - Lillan, Kronbergs sommarbarn
Carin Swensson - Magda, Claire Wanners påkläderska
John Botvid - kamrer hos Augustsson
Ejnar Haglund - licentiat Haglund, allvetare

Källor 

 

Svenska filmer 1940
Svenska komedifilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
Ung man söker sällskap

Ung man söker sällskap är en svensk komedifilm från 1954 i regi av Gunnar Skoglund. I huvudrollerna ses Gaby Stenberg, Ulf Palme och Ulla Sjöblom.

Handling 
Glasmästaren Albert har länge och väl varit förälskad i sömmerskan Ester, men aldrig lärt känna henne.

Om filmen 
Premiärvisning den 15 november 1954 på biograf Astoria i Stockholm. Filmen bygger på debutromanen Esther och Albert av Waldemar Hammenhög från 1930. Den spelades in vid Sandrewateljéerna, Oscarsteatern, Stockholms slott och Reinholds konditori i Stockholm. Filmen har visats vid ett flertal tillfällen på SVT, bland annat i januari 2019.

Rollista i urval 
Ulf Palme – Albert Hansson, glasmästare
Gaby Stenberg – Ester Holmberg, sömmerska
Ulla Sjöblom – Betty Johansson, affärsbiträde
Karl-Arne Holmsten – Erik, "Jerka"
Gudrun Brost – fru Boman, grannfru
Helga Brofeldt – fru Lundgren, Bettys hyrestant
Haide Göransson – Karin, Eriks fästmö
Henry Lindblom – Emanuelsson, biträde i Alberts glasmästeriaffär
John Harryson – Axel Boman, fru Bomans son
Sven-Eric Gamble – läkare

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 1954
Svenska komedifilmer
Filmer i regi av Gunnar Skoglund
Svenska filmer baserade på romaner
Waldemar Hammenhög-filmatiseringar
Stockholm på film
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1950-talsfilmer
Proud Flesh

Proud Flesh är ett tyskt rockband från den tidiga krautrock-eran. Bandet bildades 1969 i den f.d. diplomatstaden Bonn-Bad-Godesberg (Tyskland) och splittrades 1972. Gruppen bestod av musiker från de lokala banden Cool Stove, Desperados, Hangmen och Rats.

Repertoaren var sammansatt av egna låtar och beroende på besättning även av tolkningar av Deep Purple, Spooky Tooth, Led Zeppelin, Ten Years After, Steppenwolf, Elvis, Black Sabbath, Chicago, Free, Jimi Hendrix, Vanilla Fudge, Nice med flera.

Proud Flesh turnerade i Tyskland och Luxemburg och spelade bland annat som förband till kända grupper som The Lords, The Rattles, Golden Earring och Brian Auger Trinity.

Bandets egen musik utvecklades från den tidiga softrocken via melodiska progrocklåtar allt mer mot hårdrocken. Från Proud Flesh’s sista ackord ända till idag har hittills två sångtitlar (Devil Flight, Price of Misery) tagits med i urvalet till senare samlingsalbum med krautrock (CD/LP).

Diskografi 
 Singelskiva: SL - 1970 - Resono - R 57007Happy / Hey Mister
 Samlingsalbum: LP - 1970 - Resono 13 003Wir im Scheinwerfer - Various Artists

 Singelskiva: SL - 1971 - Resono - R 57027Devil flight / BlindHammondorgel på Devil Flight: Rolf Krosczek

 Samlingsalbum: LP - 1995 - lYahoo Records YR 007Prae-Kraut Pandaemonium Vol. 5
 Samlingsalbum: CD - 1998 - OBK003Obscured by Krauts

 CD: CD - 2006 - Special EditionProud Flesh DigitalizedTracks: Devil Flight, Blind, On the Run, All in Vain

Externa länkar 

 Proud Flesh Webbdokumentation
 Bonn Rock Lexikon av Rope Schmitz (tyska)

Tyska rockgrupper
Progressiv rock
Smidesjärn

Smidesjärn är en typ av järn som till skillnad från stål och gjutjärn har låg kolhalt, mindre än 0,4 procent. Det innehåller ofta slagg. Den låga kolhalten gör smidesjärnet mjukt och enkelt att smida, med liten risk för sprickor.

Smidesjärn har efter industrialiseringen ersatts av olika stållegeringar. Ordet "smidesjärn" syftar i dag ofta på staket, räcken och andra ornamenterade eller handsmidda stålprodukter.

Järn
Belgiens Grand Prix 1978

Belgiens Grand Prix 1978 var det sjätte av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1978.

Resultat
 Mario Andretti, Lotus-Ford, 9 poäng
 Ronnie Peterson, Lotus-Ford, 6
 Carlos Reutemann, Ferrari, 4
 Gilles Villeneuve, Ferrari, 3 
 Jacques Laffite, Ligier-Matra (varv 69, olycka), 2 
 Didier Pironi, Tyrrell-Ford, 1 
 Brett Lunger, BS Fabrications (McLaren-Ford)
 Bruno Giacomelli, McLaren-Ford
 René Arnoux, Martini-Ford 
 Alan Jones, Williams-Ford
 Jochen Mass, ATS-Ford
 Jacky Ickx, Ensign-Ford 
 Vittorio Brambilla, Surtees-Ford (63, motor)

Förare som bröt loppet 
 Jean-Pierre Jabouille, Renault (56, för få varv)
 Hans-Joachim Stuck, Shadow-Ford (56, snurrade av) 
 Jody Scheckter, Wolf-Ford (53, snurrade av) 
 Patrick Depailler, Tyrrell-Ford (51, växellåda)
 Clay Regazzoni, Shadow-Ford (40, transmission)
 Riccardo Patrese, Arrows-Ford (31, upphängning)
 Rolf Stommelen, Arrows-Ford (26, snurrade av) 
 John Watson, Brabham-Alfa Romeo (18, olycka) 
 Niki Lauda, Brabham-Alfa Romeo (0, olycka) 
 James Hunt, McLaren-Ford (0, olycka) 
 Emerson Fittipaldi, Fittipaldi-Ford (0, olycka)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Rupert Keegan, Surtees-Ford
 Derek Daly, Hesketh-Ford
 Keke Rosberg, Theodore-Ford
 Alberto Colombo, ATS-Ford

Förare som ej förkvalificerade sig 
 Hector Rebaque, Rebaque (Lotus-Ford) 
 Arturo Merzario, Merzario-Ford
 Patrick Nève, Patrick Nève (March-Ford)
 Bernard de Dryver, Patrick Nève (March-Ford)

Noteringar
 Alberto Colombo gjorde F1-debut.
 Patrick Nèves stall deltog för första och sista gången.

VM-ställning

Källor 

1978 i Belgien
Belgiens Grand Prix
Bastö

Bastö (fi. Niinisaari) är en stadsdel i Nordsjö distrikt i Helsingfors stad.

Nordsjö hamn, som byggs under åren 2002 till 2008, dominerar Bastö. Hamnen kommer att bli Finlands största hamn och möjliggör att man kan bygga bostäder i Helsingfors centrum då nuvarande hamnområden frigörs. Bastö består också av friluftsområdet som sträcker sig från Nybondas norrut via Svarta backen. Det finns inga bostäder i Bastö, men år 2003 hade över 500 personer sin arbetsplats där. 

Nordsjö
Wojtek Fibak

Wojciech "Wojtek" Fibak, född 30 augusti 1952 i Poznań, Polen, är en polsk högerhänt professionell tennisspelare, känd framför allt som skicklig dubbelspelare.

Tenniskarriären 
Wojtek Fibak blev professionell tennisspelare på ATP-touren år 1974 och spelade till och med säsongen 1988. Under perioden 1975-87 vann han 15 singel- och 52 (varav en Grand Slam) dubbeltitlar. I singel rankades han som bäst nummer 7 och i dubbel nummer 1. Han var från 1977 Polens bäste manlige spelare. I singel nådde han vid 4 tillfällen kvartsfinal i GS-turneringar. Han vann totalt i prispengar 2 725 403 US dollar.

I herrdubbel nådde Fibak framgångar i första hand tillsammans med den nederländske spelaren Tom Okker och den australiske spelaren Kim Warwick. Under treårsperioden säsongerna 1977-79 vann han 27 av sina 52 dubbeltitlar. År 1977 nådde Fibak tillsammans med tjecken Jan Kodeš finalen i Franska öppna. Paret förlorade mötet mot amerikanen Brian Gottfried och den mexikanske spelaren Raul Ramirez som vann med 6-2, 2-6, 6-2, 6-4. Samma år spelade han dubbelfinal i US Pro-turneringen tillsammans med Okker. Karriärens finaste titel vann han år 1978 tillsammans med Kim Warwick. Paret vann då finalen i herrdubbel i Australiska öppna mot Paul Kronk och Cliff Letcher (7-6, 7-5).

I singel var Fibak mindre framgångsrik, men var ändå periodvis en av världens 10 bästa spelare. År 1980 vann han 3 ATP-titlar i singel, men spelade också i 3 kvartsfinaler i GS-turneringar. Han besegrade under karriären i olika turneringar spelare som Björn Borg, Guillermo Vilas, Ilie Nastase, Arthur Ashe, Manuel Orantes och Buster Mottram.

Som Davis Cup-spelare representerade Fibak Polen åren 1972-79, 1984, 1990 och 1992. Han spelade totalt 40 matcher av vilka han vann 28. Vid två tillfällen (1974 och 1975) möttes Polen och Sverige. Fibak förlorade då mot Björn Borg (två möten) och Leif Johansson men besegrade Birger Andersson.

Spelaren och personen 
Wojtek Fibak studerade under en period juridik i sitt hemland innan han slutligen bestämde sig för att bli tennisspelare. Han grundade år 1985 the Polish Tennis Association of Southern California.

Efter avslutad internationell tävlingskarriär ägnar han sig åt affärsverksamhet och är dessutom konstsamlare. 
Fibak bor omväxlande i Warszawa och Monaco. Han har tre döttrar.

Han spelar också periodvis på veterantouren. Han skulle sommaren 2006 bland annat ha spelat i Lysekil i Sverige, men tvingades lämna återbud på grund av tennisarmbåge.

Grand Slam-titlar 
 Australiska öppna
 Dubbel - 1978

Referenser

Externa länkar 

 Davis Cup-spelarprofil

Polska tennisspelare
Födda 1952
Män
Levande personer
Immanuel Nobel

Immanuel Nobel kan syfta på:

Den svenske kirurgen och fältskären Immanuel Nobel d ä (1757-1839)
Den svenske skeppsbyggaren, ingenjören, arkitekten, uppfinnaren och industrimannen Immanuel Nobel d y (1801-1872)
Milo Rambaldi

Milo Giacomo Rambaldi (född i Parma 1444, död 1496) är en fiktiv karaktär i tv-serien Alias, där han hela tiden utgör en viktig del av seriens bihistoria. I serien sägs Rambaldi vara en slags profet, vetenskapsman, konstnär, filosof, matematiker och mystiker som spådde framtiden, uppfann det binära talsystemet cirka 500 år före sin tid, gjorde bland annat ritningar av transistorapparater och komplicerade urverk, och han lär dessutom ha upptäckt källan till evigt liv. 

Han levde under senare delen av 1400-talet i Italien där han började som urmakare och sedan blev chefsarkitekt i Vatikanen åt påven Alexander VI. Flera dokument och upptäckter efter Rambaldi samlas och påträffas under seriens gång av CIA, KGB, SD-6 (Arvin Sloane) och Brödraskapet (The Covenant), samt ryska maffian (Irina Derevko).

Tecknet som kännetecknar verk av Rambaldi är <o>.

Karaktären Rambaldi sägs av seriens skapare J.J. Abrams vara inspirerad av Leonardo da Vinci och Nostradamus.

Rambaldi, Milo

en:List of Alias characters#Milo Rambaldi
Små serier - serier för de allra minsta

Små serier - serier för de allra minsta är en serie seriehäften i litet format, 10,5x15 centimeter, och innehållande 20 sidor. Till sitt utförande och målgrupp påminner de om Pixiböckerna. Små serier ges ut sedan 2004 och för utgivningen svarar Egmont Kärnan. För närvarande pågår två serier - en med disneyserier och en med Bamse. Materialet i Bamsehäftena är hämtade från 1970-talets Bamse-tidningar, medan Disneyutgåvorna innehåller nytt material med figurer från de tecknade disneyfilmerna.

Båda utgåvorna av Små serier hade .

Små sagor
Redan under åren 2002-2004 utkom Egmont Kärnan med en serie snarlika häften. Formatet var dock något annorlunda (12x12 cm) och titeln var Små sagor. Innehållet hämtades från flera olika svenskproducerade barnserier från 1970- och 1980-talen

Dessa tidningar hade .

Nedlagda svenska serietidningar
Disneytidningar
Bamse
Tolvfors kraftverk

Tolvfors kraftverk är det sjätte kraftverket i Gavleån, beläget i Tolvfors i utkanten av Gävle. Kraftverket byggdes för Gävle stads elverk och togs i bruk den 18 mars 1926 som ett av de första fjärrstyrda vattenkraftverken i landet. 1987 restaurerades dammen och kraftverksluckorna byttes ut.

Huvudbyggnaden, byggd i 1920-talsklassicism och med drag av ett grekiskt tempel, är en av de mer genomarbetade kraftverksfasaderna i Sverige.

Källor
 "Komfort", skrift utgiven av Gävle Energi, 2001
 Tolvfors kraftverk från John Eklunds elektriska museum

Byggnader och anläggningar i Gävle
Vattenkraftverk i Gavleån
Jeff O'Neill

Jeffrey "Jeff" O'Neill, född 23 februari 1976 i Richmond Hill i Ontario, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyforward som tillbringade elva säsonger i den nordamerikanska ishockeyligan National Hockey League (NHL), där han spelade för Hartford Whalers, Carolina Hurricanes och Toronto Maple Leafs. Han producerade 496 poäng (237 mål och 259 assists) samt drog på sig 670 utvisningsminuter på 821 grundspelsmatcher. O'Neill spelade också för Springfield Falcons i American Hockey League (AHL) och Guelph Storm i Ontario Hockey League (OHL).

Han draftades av Hartford Whalers i första rundan i 1994 års draft som femte spelare totalt.

O'Neill gjorde sin NHL-debut säsongen 1995–96 i Hartford Whalers. I klubben, som flyttades till North Carolina och blev Carolina Hurricanes inför säsongen 1997–98, spelade han fram till lockouten 2004–05. Inför säsongen 2005–06 blev han bortbytt till Toronto Maple Leafs. 

Hans poängmässigt bästa säsong är 2000–01 då han gjorde 41 mål och 26 assist för totalt 67 poäng på 82 matcher för Carolina Hurricanes.

Efter spelarkarriären har O'Neill arbetat som expertkommentator och radiopratare hos The Sports Network (TSN). Han är mest känd utanför isen som en av paneldeltagarna i radio/TV-programmet Overdrive med journalisten Bryan Hayes och den före detta ishockeymålvakten Jamie McLennan.

Statistik

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Jeff O'Neill NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Jeff O'Neill (b.1976) hockey statistics and profile at hockeydb.com

Män
Födda 1976
Levande personer
Personer från Richmond Hill, Ontario
Idrottare från Ontario
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Spelare i Guelph Storm
Spelare valda i NHL Entry Draft 1994
Spelare i Hartford Whalers
Spelare i Springfield Falcons
Spelare i Carolina Hurricanes
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Spelare i Toronto Maple Leafs
Kanadensiska sportkommentatorer
Kanadensiska radiopersonligheter
Kanadensiska TV-personligheter
Spelare valda av Hartford Whalers i NHL Entry Draft
Strömdalens kraftverk

Strömdalens kraftverk, beläget mellan Villastaden och Boulognerskogen i Gävle är det sjunde och näst sista kraftverket i Gavleån.

Det första kraftverket vid Strömdalen anlades i början av 1900-talet för Gävle stads räkning. Kraftverket hade då två växelströmsgeneratorer om vardera 200 kW. Ca 1910 utökades kraftverket med en tredje turbin.

1945–1950 byggdes dagens kraftverk och 1964 byggdes det ut.

I närheten
 Silvanum
 Strömvallen

Källor
 "Komfort", skrift utgiven av Gävle Energi, 2001

Byggnader och anläggningar i Gävle kommun
Vattenkraftverk i Gavleån
Ron Rifkin

Ron Rifkin, född Saul M. Rifkin den 31 oktober 1939 i New York i New York, är en amerikansk skådespelare.

Ron Rifkin har medverkat i ett flertal film- och TV-projekt i USA genom åren, men är framförallt en stor och hyllad Broadwayskådespelare som huvudsakligen ägnat sig åt teater under sin karriär. Han har varit nominerad till flera Tony-awards (USA:s främsta teaterpris) genom åren och vann en år 1998 för Bästa Manliga Biroll för sin roll i musikalen Cabaret.

I Sverige är han mest känd för sin roll i TV-serien Alias där han spelar Arvin Sloane, chef för den hemliga spionorganisationen SD-6 och uppdragsgivare till seriens huvudperson Sydney Bristow (Jennifer Garner).

Filmografi, i urval

Referenser

Noter

Externa länkar 

 
 

Födda 1939
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Serie D

Serie D grundades 1952 och är den fjärde högsta divisionen i italienska ligan. Det är även den högsta amatördivisionen i Lega Nazionale Dilettanti.

Struktur
Sedan tidigt 90-tal har Serie D bestått av 162 klubbar uppdelade i nio regionala divisioner (it. gironi), vanligtvis med 18 klubbar i varje girone. Säsongen 2007/2008 är uppdelningen enligt följande:

 Girone A - lag från Piemonte & Liguria
 Girone B - lag från Piemonte, Lombardiet & Trentino-Alto Adige
 Girone C - lag från Veneto & Friuli-Venezia Giulia
 Girone D - lag från Lombardiet, Emilia-Romagna & Marche
 Girone E - lag från Liguria, Toscana & Umbria
 Girone F - lag från Marche, Umbria, Abruzzo & Molise
 Girone G - lag från Lazio & Sardinien
 Girone H - lag från Campania, Apulien & Basilicata
 Girone I - lag från Campania, Kalabrien & Sicilien

Upp- och nedflyttning
Endast det högst placerade laget i varje girone flyttas upp till Serie C2 till nästa säsong och ersätter ett av de nio lag i Serie C2 som flyttas ner till Serie D. Det händer ofta att klubbar i Serie C2 inte klarar av vissa ekonomiska krav för att få vara kvar i serien – då går deras plats till den högst placerade klubben i Serie D som faktiskt klarar av kraven.

Fyra klubbar från varje girone flyttas varje år ner till Eccellenza. De två lägst placerade klubbarna flyttas ner direkt medan klubbarna på platserna 13–16 får spela avspelsmatcher, där laget på plats 13 möter laget på plats 16 och laget på plats 14 möter laget på plats 15. Avspelsmatcherna är uppdelade i en hemma- och en bortamatch och om det sammanlagda resultatet från de två mötena fortfarande inte skiljer klubbarna åt relegeras det lägre placerade laget. Sammanlagt 36 klubbar flyttas ner till Eccellenza varje år.

Om klubbarna på plats 12 och 13 eller 16 och 17 har lika många poäng i slutet av säsongen spelas en enda avspelsmatch på neutral plan mellan de berörda lagen innan ovan nämnda avspelsmatcher spelas.

Scudetto Dilettanti
Efter slutet av varje säsong får vinnarna av varje girone delta i ett litet mästerskap som kallas för Scudetto Dilettanti (amatörmästartiteln). I första rundan av mästerskapet delas de nio vinnarna upp i grupper om tre där varje lag möter de andra två lagen en gång. De tre gruppvinnarna samt det bästa laget på andra plats går vidare till semifinal. Vinnarna i semifinalerna går till final och vinnaren i finalen vinner titeln.

Den första turneringen spelades efter säsongen 1952/1953 då Serie D fortfarande kallades för IV Serie (fjärde divisionen). Fr.o.m. 1958/1959 t.o.m. 1991/1992 spelades inte turneringen över huvud taget.

Vinnare genom tiderna

Fotbollstävlingar i Italien
Fotboll i Italien
Fotbollsserier i Italien
London Calling: 25th Anniversary Edition

London Calling: 25th Anniversary Legacy Edition är ett samlingsalbum från 2004 av den brittiska punkgruppen The Clash.

Låtlista
CD 1, Original LP:n från 1979: (Se London Calling)
London Calling
Brand New Cadillac
Jimmy Jazz
Hateful
Rudie Can't Fail
Spanish Bombs
The Right Profile
Lost in the Supermarket
Clampdown
The Guns of Brixton
Wrong 'Em Boyo
Death or Glory
Koka Kola
The Card Cheat
Lover's Rock
Four Horsemen
I'm Not Down
Revolution Rock
Train in Vain

CD 2, The Vanilla Tapes:
Hateful
Rudie Can't Fail
Paul's Tune
I'm Not Down
4 Horsemen
Koka Kola, Advertising & Cocaine
Death or Glory
Lover's Rock
Lonesome Me
The Police Walked in 4 Jazz
Lost in the Supermarket
Up-Toon (Instrumental)
Walking the Slidewalk
Where You Gonna Go (Soweto)?
The Man in Me
Remote Control
Working and Waiting
Heart & Mind
Brand New Cadillac
London Calling
Revolution Rock

Musikalbum 2004
Samlingsalbum
Spaniens Grand Prix 1978

Spaniens Grand Prix 1978 var det sjunde av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1978.

Resultat
 Mario Andretti, Lotus-Ford, 9 poäng
 Ronnie Peterson, Lotus-Ford, 6
 Jacques Laffite, Ligier-Matra, 4
 Jody Scheckter, Wolf-Ford, 3
 John Watson, Brabham-Alfa Romeo, 2
 James Hunt, McLaren-Ford, 1
 Vittorio Brambilla, Surtees-Ford
 Alan Jones, Williams-Ford
 Jochen Mass, ATS-Ford
 Gilles Villeneuve, Ferrari 
 Rupert Keegan, Surtees-Ford
 Didier Pironi, Tyrrell-Ford 
 Jean-Pierre Jabouille, Renault
 Rolf Stommelen, Arrows-Ford
 Clay Regazzoni, Shadow-Ford (varv 67, bränslerör)

Förare som bröt loppet 
 Jacky Ickx, Ensign-Ford (varv 64, motor) 
 Emerson Fittipaldi, Fittipaldi-Ford (62, gasspjäll)
 Carlos Reutemann, Ferrari (57 , olycka)
 Niki Lauda, Brabham-Alfa Romeo (56, motor) 
 Patrick Depailler, Tyrrell-Ford (51, motor) 
 Hans-Joachim Stuck, Shadow-Ford (45, upphängning)
 Riccardo Patrese, Arrows-Ford (21, motor) 
 Hector Rebaque, Rebaque (Lotus-Ford) (21, avgassystem)
 Patrick Tambay, McLaren-Ford (16, snurrade av)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Arturo Merzario, Merzario-Ford
 Brett Lunger, BS Fabrications (McLaren-Ford)
 Emilio de Villota, Emilio de Villota (McLaren-Ford)
 Alberto Colombo, ATS-Ford

Förare som ej förkvalificerade sig 
 Keke Rosberg, Theodore-Ford

VM-ställning

1978 i Spanien
Spaniens Grand Prix
HMS Norrköping (T131/R131)

HMS Norrköping (T131) senare (R131) var en av svenska marinens robotbåtar. Den byggdes ursprungligen som torpedbåt i Norrköping-klassen men byggdes om till robotbåt mellan 1982 och 1984 och betecknades därför som (R131) efter ombyggnaden. Mellan 1995 och 1999 genomfördes en livstidsförlängning av sex av robotbåtarna som bland annat omfattade uppgradering och ombyggnad av SLC (stridsledningscentralen). Efter denna ombyggnad döpte man om klassen till robotbåt Ystad-klass efter det sist producerade fartyget i Norrköping-klassen.

Gradvis började man fasa ut de sista sex robotbåtarna i början på 2000-talet. Efter försvarsbeslutet 2004 bestämdes det att även de två sista robotbåtarna (Norrköping och Ystad) skulle tas ur organisationen. HMS Norrköping avvecklades 1 september 2005. För HMS Norrköping finns det planer på att fartyget skall ligga i Norrköping som museifartyg på initiativ av föreningen Flottans män.

Gick till upphuggning/skrot 2006

Referenser

Norrköping-klass (torpedbåt)
Norrköping-klass (robotbåt)
Ystad-klass (robotbåt)
Svenska torpedbåtar
Svenska robotbåtar
Fartyg sjösatta 1972