kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nordpoto

Nordpoto (Nyctibius jamaicensis) är en nattaktiv fågel i familjen potoer. Den förekommer i delar av Västindien och i Centralamerika från Mexiko till Nicaragua. Arten minskar i antal men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende och läte
Nordpoton är en rätt stor fågel med en kroppslängd på 38–46 centimeter. Den har en lång stjärt, långa spetsiga vingar, stort huvud, mycket korta ben och en liten näbb men stort gap. Fjäderdräkten är gråbrun, kryptiskt mönstrad i svart, grått och gräddvitt. Kinderna är bleka med ett mörkt mustaschstreck under. Det stora ögat har gul iris. Den är mycket lik gråpoton men skiljer sig tydligt åt i lätena, där nordpotons är sträva och gutturala medan gråpoton ljuder sorgliga ylande visslingar. Större poto är större, blekare och saknar mustaschstreck.

Utbredning och systematik 
Nordpoto delas in i fem underarter i två grupper med följande utbredning:
 mexicanus-gruppen
 Nyctibius jamaicensis lambi – på Stillahavssluttningen i västra Mexiko
 Nyctibius jamaicensis mexicanus – från östra och södra Mexiko till El Salvador, Honduras och ön Roatán
 Nyctibius jamaicensis costaricensis – nordvästra och centrala Costa Rica och antagligen på Stillahavssluttningen i Nicaragua
 jamaicensis/abbotti-gruppen
 Nyctibius jamaicensis jamaicensis – Jamaica
 Nyctibius jamaicensis abbotti – Hispaniola och ön Gonâve

Levnadssätt 
Nordpoton ses vanligen när den sitter orörlig upprätt på grenar eller stolpar. Den förekommer i låglänta områden i skogsområden och buskmarker med gläntor och odlad bygd med spridda träd, ibland i mer urbana områden och kring golfbanor. Fågeln lever av stora insekter som nattfjärilar och skalbaggar som den fångar från sin sittplats. Den lägger sitt enda ägg direkt på en bruten gren. Båda föräldrar ruvar ägget och tar hand om ungen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal på grund av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Namn 
Fågeln har på svenska även kallats nordlig poto och nordlig tandnattskärra. Dess vetenskapliga artnamn jamaicensis syftar på Jamaica.

Referenser 
Artikeln bygger på en översättning från engelskspråkiga wikipedias artikel Northern potoo, läst 2018-06-03 som anger följande källor: 
Downer, Audrey & Sutton, Robert (1990) Birds of Jamaica: A Photographic Field Guide, Cambridge University Press, Cambridge.
Garrigues, Richard & Dean, Robert (2007) Birds of Costa Rica, Christopher Helm, London.
Raffaele, Herbert; Wiley, James; Garrido, Orlando; Keith, Allan & Raffaele, Janis (2003) Birds of the West Indies, Christopher Helm, London.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Potoer
Fåglar i neotropiska regionen
Fontenoy, Aisne

Fontenoy är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Vic-sur-Aisne som ligger i arrondissementet Soissons. År  hade Fontenoy  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Fontenoy

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor 

Kommuner i Aisne
Vitvingad poto

Vitvingad poto (Nyctibius leucopterus) är en fågel i familjen potoer.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i norra Amazonområdet i Brasilien samt östra Brasilien (Bahia). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Potoer
Fåglar i neotropiska regionen
Andinsk poto

Andinsk poto (Nyctibius maculosus) är en fågel i familjen potoer.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i subtropiska eller tropiska fuktiga bergsområden, lokalt i Anderna från östra Colombia till västra Venezuela och västra Bolivia. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett relativt litet utbredningsområde. Den tros också minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att anses vara hotad. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Potoer
Fåglar i neotropiska regionen
Foreste

Foreste är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Vermand som ligger i arrondissementet Saint-Quentin. År  hade Foreste  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Foreste

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor

Externa länkar

Kommuner i Aisne
Större grodmun

Större grodmun (Batrachostomus auritus) är en fågel i familjen grodmunnar.

Utseende och läte 
Större grodmun är med kroppslängden 39–43 cm och som namnet avslöjar en stor medlem av familjen, störst av de asiatiska arterna. Adulta fågeln är kastanjebrun till ljusbrun ovan, med ljusa band på skapularerna och svartkantad vita eller beigevita fläckar på vingtäckarna. Undersidan är rostbrun, ofta med vissa beigefärgade till vita fläckar. Ungfågeln skiljer genom huvudsakligen gråbrun ovansida med fin ljusbeige marmorering och ljust gråbrun undersida med rostfärgad anstrykning, ljusare på buken.

Lätet är dåligt känt, varierande beskrivet som ett högljutt väsande och ett djupt och ihåligt tremolo som upprepas fyra till åtta gånger. Även ett upprepat "coerrr" eller lågt grälande "oww-OP" samt mycket hårda skrin.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i södra Thailand, Malackahalvön, på Sumatra, Borneo, norra Natuna och Labuanöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Större grodmun är en vida spridd art, men tros minska relativt kraftigt i antal till följd av omfattande skogsavverkningar av låglandsskogar i Stora Sundaöarna. Beståndet har inte uppskattats, men den beskrivs som extremt sällsynt i Thailand, sällsynt på Malackahalvön samt lokalt förekommande och mycket ovanlig på Borneo. IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Grodmunnar
Fåglar i orientaliska regionen
Fossoy

Fossoy är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Château-Thierry som ligger i arrondissementet Château-Thierry. År  hade Fossoy  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Fossoy

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor

Externa länkar

Kommuner i Aisne
Sundagrodmun

Sundagrodmun (Batrachostomus cornutus) är en fågel i familjen grodmunnar.

Utseende och läte 
Sundagrodmunnen är en liten grodmun med lysande gula ögon. Båda könen har varierande fjäderdräkt, men hanen är igenomsnitt kraftigare tecknad och honan oftare rostfärgad. Vita teckningar på undersidan och vingarna varierar från mindre fjäll till större fläckar. Liknande malajgrodmunnen har mindre vitt i fjäderdräkten, medan både borneo- och sumatragrodmun dels har kortare stjärtar och förekommer dessutom på högre höjder. Sumatragrodmunnen har också mycket mer vitt på undersidan. Bland lätena hörs hårda och raspiga kraxanden, men även klara visslingar och korta rullande serier med hårda toner.

Utbredning och systematik 
Sundagrodmun delas in i två underarter med följande utbredning:
 Batrachostomus cornutus cornutus – förekommer på öarna Sumatra, Borneo, Bangka, Belitung och Banggi
 Batrachostomus cornutus longicaudatus – förekommer på Kangeanöarna (nordost om Java)

Levnadssätt 
Sundagrodmunnen förekommer i skogsområden i lågland och i förberg. Den hittas även i plantage och skogsbryn.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Grodmunnar
Fåglar i orientaliska regionen
Dulitgrodmun

Dulitgrodmun (Batrachostomus harterti) är en fågel inom familjen grodmunnar.

Utseende och läte 
Dulitgrodmunnen är en stor grodmun, med ordentligt med borst i ansiktet och lysande vita fläckar på vingarna. Liknande arten större grodmun återfinns normalt på lägre höjd. Dulitgrodmunnen har även bredare vita fläckar (ej tydligt avgränsat trekantiga), kraftig ljus bandning på strupen och genomgående mörkare fjäderdräkt. Sången består av ett lågt, ekande och melankoliskt "hooooo’m". Bland lätena hörs även olika skall, som ofta avges parvis.

Utbredning och systematik 
Fågeln lever i bergstrakter i norra och centrala Borneo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Dulitgrodmunnen förekommer i bergsskogar på mellan 600 och 1200 meters höjd.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal till följd av skogsavverkningar, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som nära hotad (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den tyske ornitologen Ernst Hartert (1859-1933). Dess svenska namn kommer av berget Dulit i norra Sarawak, Malaysia.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Grodmunnar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Borneo
Fourdrain

Fourdrain är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen La Fère som ligger i arrondissementet Laon. År  hade Fourdrain  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Fourdrain

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor 

Kommuner i Aisne
Nordlig grodmun

Nordlig grodmun (Batrachostomus hodgsoni) är en fågel i familjen grodmunnar. Fågeln förekommer fläckvist huvudsakligen i Sydostasien från nordöstra Indien österut till Vietnam. Dess bestånd anses vara livskraftigt.

Utseende och levnadssätt 
Nordlig grodmun är en typisk grodmun, kryptiskt tecknad i brunt, vitt och grått, honan mer rostfärgad samt med lång stjärt och mycket stor mun. Den är jämfört med ceylongrodmunnen större (27 centimeter lång) och mer proportionelig med mindre huvud och längre stjärt. Hanen också mer rödbrun och är kraftigare och mer oregelbundet tecknad i svart, vitt och rödbrunt. Fågeln påträffats i subtropisk städsegrön skog.

Utbredning och systematik 
Arten förekommer från nordöstra Indien till Myanmar, sydvästra Kina, nordvästra Thailand, Laos och Vietnam. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Batrachostomus hodgsoni hodgsoni – nordöstra Indien, östra Bangladesh samt norra och västra Myanmar
 Batrachostomus hodgsoni indochinae – östra Myanmar och sydvästra Yunnan i Kina till norra Thailand, nordvästra Laos och centrala Vietnam

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling som inte tros vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som alltifrån lokalt vanlig till sällsynt.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Brian Houghton Hodgson (1800-1894), engelsk diplomat, etnolog och naturforskare boende i Nepal 1833–1844. Fram tills nyligen kallades den hodgsongrodmun (eller särskrivet Hodgsons grodmun) även på svenska, men justerades 2022 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Grodmunnar
Fåglar i orientaliska regionen
Javagrodmun

Javagrodmun (Batrachostomus javensis) är en sydostasiatisk fågel i familjen grodmunnar.

Utseende och läte 
Javagrodmunnen är en rätt typisk liten grodmun, med brun fjäderdräkt uppbruten av vita fläckar och ljusa band på stjärten. Den är den enda grodmunnen på Java. Fågeln skiljs lätt från nattskärror genom sin upprätta hållning och framåtriktade ögon, och från ugglor genom borsten i ansiktet, avsaknad av ansiktsskiva, stora och breda näbb samt den långa stjärten. Bland lätena hörs en serie med fallande visslingar, ett ljust morrande följt av en strypt vissling samt korta, raspiga skrin.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i låglänta områden på västra och centrala Java i Indonesien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Ibland betraktas malajgrodmun (B. affinis, inklusive continentalis) som underart till javagrodmun.

Levnadssätt 
Javagrodmunnen förekommer i olika typer av skogsområden som tät regnskog till kanter av stora plantage, från lågland till lägre bergstrakter. Arten är nattlevande och kan vara mycket svår att se när den vilar på dagen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som fåtalig i större delen av utbredningsområdet,, men eftersom den är svår att upptäcka är den troligen vanligare än vad rapporter visar.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Grodmunnar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Java
Francilly-Selency

Francilly-Selency är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Vermand som ligger i arrondissementet Saint-Quentin. År  hade Francilly-Selency  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Francilly-Selency

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor 

Kommuner i Aisne
Ceylongrodmun

Ceylongrodmun (Batrachostomus moniliger) är en fågel i familjen grodmunnar. Fågeln förekommer endast i södra Indien och på Sri Lanka. IUCN kategoriserar artens bestånd som livskraftigt.

Utseende och läte 
Ceylongrodmunnen är en liten (22–23 cm) grodmun med skilda dräkter för hane och hona. Jämfört med nordlig grodmun (B. hodgsoni) är den mindre och mer kortstjärtad, med förhållandevis större näbb och huvud. Hanen är genomgående brungrå och i mindre utsträckning än hodgsongrodmunnen fläckad i vitt, svart och rödbrunt. Honan är mer rödbrun och än mindre fläckad. Sången som framförs nattetid består av en serie ljudliga och klara, dämpade skratt.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i fuktiga skogar i sydvästra Indien och på Sri Lanka. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Batrachostomus moniliger roonwali – sydvästra Indien
 Batrachostomus moniliger moniliger – Sri Lanka

Levnadssätt 
Ceylongrodmun hittas i tät, tropisk och subtropisk städsegrön skog. Födan är dåligt känd, men den har noterats ta gräshoppor, nattfjärilar och skalbaggar. Den fångar sin föda på marken eller på grenar. Häckningssäsongen är relativt lång, i södra Indien mellan januari och april, tillfälligtvis även mellan juni och september, och på Sri Lanka huvudsakligen mellan februari och mars.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som mindre vanlig och lokalt förekommande i Indien och vanlig i Sri Lanka.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Grodmunnar
Fåglar i orientaliska regionen
Sumatragrodmun

Sumatragrodmun (Batrachostomus poliolophus) är en fågel i familjen grodmunnar.

Utseende och läte 
Sumatragrodmunnen är en medelstor nattlevnade fågel. Den är förhållandevis kortstjärtad, med ordentligt med vita fjäll på undersidan. Bland lätena hörs en spöklik fallande drill samt olika skrin och kortare visslingar. Fågeln överlappar normalt inte i utbredningsområde med andra små grodmunnar, men skiljer sig genom den korta stjärten, de tydliga och utbredda vita fjällen undertill samt annorlunda läten.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergsskogar på Sumatra. Den behandlas numera som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare betraktades borneogrodmun utgöra en underart till sumatragrodmunnen.

Levnadssätt 
Sumatragrodmunnen är begränsad till bergsskogar på mellan 1200 och 2000 meters höjd. Fågeln är nattlevande. Den mycket svår att få syn på dagtid när den vilar tystlåtet på en sittplats på medelhög nivå i skogen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som nära hotad (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Grodmunnar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Sumatra
Franqueville, Aisne

Franqueville är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Sains-Richaumont som ligger i arrondissementet Vervins. År  hade Franqueville  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Franqueville

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor 

Kommuner i Aisne
Filippingrodmun

Filippingrodmun (Batrachostomus septimus) är en fågel i familjen grodmunnar.

Utseende och läte 
Filippingrodmunnen är en medelstor nattlevande fågel. Den är mycket väl kamouflerad och vilande fågel dagtid ser ut som en avbruten trädgren. Arten förekommer i en roströd och en gråbrun form, med intermediära mellanformer. Fjäderdräkten är mörkare på vingarna, med oregelbunden tvärbandning på vingar och stjärt samt fina tvärband på buken. Karakteristiskt är även ett brutet vitt bröstband och vita fläckar på vingarna. Honan liknar hanen men det vita halsbandet är smalare där bak. Bland lätena hörs olika sorters raspiga ljud, bland annat ett fallande "gow!".

Utbredning och systematik 
Filippingrodmun förekommer i Filippinerna och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Batrachostomus septimus microrhynchus – bergstrakter på Luzon och Catanduanes)
 Batrachostomus septimus menagei – Negros och Panay
 Batrachostomus septimus septimus –– Basilan, Mindanao, Leyte, Bohol och Samar

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal på grund av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Grodmunnar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Fresnes-en-Tardenois

Fresnes-en-Tardenois är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Fère-en-Tardenois som ligger i arrondissementet Château-Thierry. År  hade Fresnes-en-Tardenois  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Fresnes-en-Tardenois

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor 

Kommuner i Aisne
Stjärngrodmun

Stjärngrodmun (Batrachostomus stellatus) är en fågel i familjen grodmunnar.

Kännetecken

Utseende 
Stjärngrodmun är liksom andra grodmunnar en kryptiskt tecknad och sällan sedd nattlevande fågel. Hos denna art är dock könen unikt likartat tecknade. Fågeln förekommer i två färgformer, en ljus och en mörk. Den ljusa färgformen är bjärt roströd med spridda vita fläckar på vingarna och vitfläckig undersida. Den mörka formen är brun men med likartat mönster som den ljusa. Liknande hane sundagrodmunnen är mycket kraftigare tecknad i vitt ovan och har fläckigare undersida, medan hona sundagrodmun har ett tydligt vitt band tvärs över bröstet.

Läten 
Sången återges i engelsk litteratur som ett högljutt "weeow-wah". medan det bland övriga läten görs ett "weeow" och en snabb serie med "wuk"-toner, liknande varningslätet hos en trast.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från södra Thailand till Malackahalvön, Sumatra, Borneo och näraliggande öar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Arten hittas i tät regnskog, mestadels i låglänta områden upp till 500 meters höjd, dock med ett fynd vid 920 meter på Borneo. Jämfört med sundagrodmun och borneogrodmun förekommer den på lägre höjd. Födan består av bland annat hopprätvingar, mätare och skalbaggar. Ungar har noterats i juni och augusti på Malackahalvön.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som nära hotad (LC).

Namn 
Tidigare kallades arten gouldgrodmun på svenska, hedrande John Gould som beskrev arten 1837, men justerades 2023 till ett  mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Grodmunnar
Fåglar i orientaliska regionen
Marmorgrodmun

Marmorgrodmun (Podargus ocellatus) är en fågel i familjen grodmunnar. Den förekommer på Nya Guinea och i östra Australien. Den Arten minskar i antal men beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Marmorgrodmunnen är en stor, nattlevande fågel med en mycket bred "grodliknande" näbb. Jämfört med den mindre arten australisk grodmun har den proportionellt längre stjärt, längre bandade fjädertofsar ovan näbben och mer spräcklig eller marmorerad undersida. Det märkliga lätet är ett fallande, kalkonliknande ljud, följt av en smäll när den slår ihop näbben.

Utbredning och systematik 
Marmorgrodmunmen förekommer från Nya Guinea söderut till östra Australien. Den delas in i fem underarter med följande utbredning:
 ocellatus-gruppen
 Podargus ocellatus ocellatus – förekommer på Nya Guinea samt i Västpapua, Aruöarna och öar i Geelvink Bay
 Podargus ocellatus intermedius – förekommer i Trobriandöarna och D'Entrecasteaux-öarna
 Podargus ocellatus meeki – förekommer på Tagula (Louisiaderna)
 Podargus ocellatus marmoratus – förekommer i nordöstra Australien (Kap Yorkhalvön)
 Podargus ocellatus plumiferus – förekommer i kustnära östra Australien (sydöstra Queensland till nordöstra New South Wales)

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Grodmunnar
Fåglar i australiska regionen
Fresnes-sous-Coucy

Fresnes-sous-Coucy är en kommun i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Coucy-le-Château-Auffrique som ligger i arrondissementet Laon. År  hade Fresnes  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Fresnes-sous-Coucy

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor 

Kommuner i Aisne
Papuagrodmun

Papuagrodmun (Podargus papuensis) är en fågel i familjen grodmunnar.

Utseende och läte 
Papuagrodmunnen är en mycket stor nattlevande fågel med grodlik mun och lång stjärt. Fjäderdräkten är övervägande gråbrun, med tvärband på undersida och stjärt. Den skiljs från andra grodmunnar framför allt genom storleken. Lätet är ett upprepat, mörkt "oo-oo-oo-oo".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Nya Guinea, i Aruöarna, Västpapua och nordöstra Australien (i söder till Townsville). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Papuagrodmunnen bebor kanter av täta skogar, inklusive mangrove. Dagtid vilar den ofta ovan vatten.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Grodmunnar
Fåglar i australiska regionen