kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mathilda Ranch

Caroline Mathilda Ranch, född 23 juni 1860 i Köpenhamn, död 11 juni 1938 i Varberg, var en svensk fotograf. 

Hon hade ateljé i Varberg, Halland. Hon hade också fotografifilialer i Horred, Slöinge och Kungsbacka. Flera av hennes biträden och lärlingar kom att öppna ateljéer runt om i Sverige. Som exempel kan nämnas Calla Sundbeck i Gränna och Emma Lundgren i Vetlanda. 

Hon var dotter till fotografen Wilhelm Ranch (1828–1906) och Theresia Walther (1834–1910).

Mathilda Ranch var med och grundade Varbergs Förening för Kvinnans Politiska Rösträtt (VFKPR) 1903.

Galleri

Referenser

Fotnoter 

 https://skbl.se/sv/artikel/MathildaRanch

Svenska fotografer under 1800-talet
Personer från Varberg
Kvinnor
Födda 1860
Avlidna 1938
Svenska fotografer under 1900-talet
Svenska rösträttskvinnor
Karl-Erik Eriksson (direktör)

Karl-Erik Gabriel Eriksson, född 28 januari 1886 i Undersåkers församling, Jämtlands län, död 13 augusti 1965 i Västerås domkyrkoförsamling, Västmanlands län
, var en svensk direktör och elektroingenjör. 

Han tog examen från KTH 1908, och arbetade där som assistent 1908-1912. Han arbetade också som ingenjör vid Patent- och registreringsverket 1910-1912, studerade i USA 1912-1915, var föreståndare för ASEA:s materiallaboratorium i Västerås 1915-1920, var överingenjör vid ASEA:s Ludvikaverk 1920-1940, och därefter direktör vid ASEA i Västerås.

Eriksson invaldes 1933 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA) och blev 1949 hedersdoktor vid Kungliga Tekniska högskolan. Han tilldelades 1951 IVA:s stora guldmedalj tillsammans med Ragnar Liljeblad med motiveringen för deras insatser för utvecklingen av den elektrotekniska produktionen.

Noter 

Svenska direktörer
Svenska elektroingenjörer
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Hedersdoktorer vid Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1886
Avlidna 1965
Personer från Undersåkers socken
Kliment Bojadzjiev

Kliment Evtimov Bojadzjiev (Климент Евтимов Бояджиев), född 15 april 1861 i Ohrid, Makedonien, Osmanska riket, död 15 juli 1933 i Sofia, Kungariket Bulgarien, var en bulgarisk militär.

Bojadzjiev flyttade redan som ung till Sofia och ingick i bulgariska armén. Han deltog som löjtnant i kriget mot Serbien 1885, genomgick därefter generalstabsakademien i Turin och vann inträde i generalstaben, deltog, som generallöjtnant och chef för fjärde infanterifördelningen, i första Balkankriget 1912–13, blev 1913 krigsminister, 1914 generalinspektör för tredje arméinspektionen och (senare) generalstabschef.
 
Vid Bulgariens inträde i första världskriget i september 1915 erhöll Bojadzjiev befälet över första armén, med vilken han den 5 november samma år intog Niš och den 23–24 november verksamt bidrog till de allierades seger vid Fushë Kosova. Han fick i uppdrag att förfölja den evakuerande serbiska armén. 

Den serbiska armén, åtföljd av kung Peter I, fortsatte det då det flyktliknande återtåget in i Albanien, där dess huvudstyrka fortsatte mot Skutari. År 1923 dömdes Bojadzjiev som medskyldig till det nationella sammanbrottet till fem års fängelse och förlust av medborgerligt förtroende för alltid.

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Bulgariska generaler
Bulgariens ministrar
Bulgariska politiker under 1900-talet
Personer från Ohrid
Födda 1861
Avlidna 1933
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Saif al-Rahbi

Saif al-Rahbi, född 1956 i Sroor i Oman, är en omansk poet och prosaförfattare.

Som ung pojke skickades han i skola i Kairo, där han utvecklade en passion för litteratur. Förutom i Kairo har han levat och verkat i Damaskus, Algeriet och Paris, samt i flera andra städer både i arabvärlden och Europa.

al-Rahbi har gett utt ett antal diktsamlingar, prosavolymer och essäer. Hans tredje diktsamling, Ajras al-Qatia’a ("Extasens klockor") från 1985 var hans genombrott. Han är grundare till Nizwa, Omans största kulturmagasin, och är dess chefredaktör. Han har även skrivit för tidskriften Banipal.

I svensk tolkning föreligger diktsamlingen Soldaten som såg fågeln i drömmen (Alhambra förlag, 2014. ).

Källor

Externa länkar 
Sex dikter i engelsk översättning, adab.com Arabic Poetry.

Omanska författare
Arabiskspråkiga författare
Födda 1956
Levande personer
Män
Axel Wallander

Axel Leonard Wallander, född 2 augusti 1879 i Söderhamn, död 20 januari 1962 i Göteborg, var en svensk friidrottare (längdhopp) som tävlade för klubben Gais. Han tog brons i längdhopp vid SM 1897 på 5,52 meter, och året därpå tog han SM-guldet i samma gren med ett hopp på 5,26 meter, före klubbkamraten Theodor Andersson på 5,23 meter. 1899 tog han SM-silver i höjdhopp på 1,68 meter, men blev bara fyra i längdhoppet, trots ett hopp på 5,60 meter.

Wallander var ordförande för Gais 1899, och vice ordförande 1900. I rollen som vice ordförande var han en av de som, när Gais hotades av upplösning på grund av svalt intresse bland utövarna, uppvaktade idrottsklubben Gårda SK och fick dem att överta namnet Gais, dess fana och dess redskap för att klubben över huvud taget skulle kunna fortsätta sin verksamhet. Detta "nya" Gais, under P. A. Sjöholm, kom emellertid framför allt att satsa på fotboll, och Wallander skrev i klubbens jubileumsbok 1934:

Liksom Otto Nilsson och flera andra friidrottare i Gais valde Wallander efter Gårda SK:s övertagande av Gais att lämna klubben för att i stället representera Örgryte IS. Axel Wallander är begravd på Västra kyrkogården i Göteborg.

Referenser

Noter 

Svenska längdhoppare
Män
Födda 1879
Avlidna 1962
Svenska idrottare under 1800-talet
Svenska mästare i längdhopp
Gais ordförande
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Friidrottare i Gais
Friidrottare i Örgryte IS
Minneslunden i Ryvangen

Minneslunden i Ryvangen (danska: Mindelunden i Ryvangen) är en park på gränsen mellan Hellerup och Köpenhamn i Danmark, anlagd till minne av de medlemmar i den danska motståndsrörelsen som den tyska ockupationsmakten avrättade på denna plats under andra världskriget. De dömda bands vid pålar och avrättades sedan av en exekutionspluton. De avrättade var medlemmar i olika motståndsgrupper, exempelvis Hvidstengruppen och Holger Danske.

Efter befrielsen 1945 hittades 202 lik som tyskarna begravt på platsen.
Även kvarlevorna av 31 danskar som dog i tyska koncentrationsläger finns begravda här.
Verandan längs den östra gränsen av parken har 151 minnesstenar över motståndsmän vars kvarlevor aldrig hittats.

Externa länkar 

 http://www.mindelundenryvangen.dk/
 http://www.mindelunden-4maj.dk
 http://www.mindelunden-juleaften.dk/

Köpenhamns historia
Østerbro
Gentofte kommun
Danmark under andra världskriget
Hemel en Aarde

Hemel en Aarde ("Himmel och Jord") var Nederländernas bidrag till Eurovision Song Contest 1998 i Birmingham, framförd av sångerskan Edsilia Rombley. Det var det 18:e framträdandet i turordningen den kvällen och bidraget hamnade på en 4:e plats med 150 poäng, vilket var Nederländernas bästa placering i tävlingen sedan landets vinst 1975. 

Det finns en engelsk version av låten med titeln Walking On Water. Den nederländska sångerskan Ruth Jacott har gjort en cover på låten.

Listplaceringar

Referenser 
 Engelskspråkiga wikipedia

Fotnoter 

Bidrag till Eurovision Song Contest 1998
Nederländernas bidrag i Eurovision Song Contest
Musiksinglar 1998
Renown

Renown kan syfta på:

 Renownklass – en brittisk fartygsklass
 HMS Renown – flera fartyg
Sihem Bensedrine

Sihem Bensedrine, född 1950, är en tunisisk journalist och människorättsaktivist. Sedan 1980-talet har hon engagerat sig i kampen för yttrandefrihet i Tunisien, och grundat och medverkat i flera viktiga tidningar och tidskrifter i landet.

Biografi 

Bensedrine studerade filosofi på universitetet i Toulouse i Frankrike. 1980 blev hon reporter på den oberoende tunisiska tidningen Le Phare, därefter politisk chefredaktör på Maghreb och sedan på Réalités. Hon ledde La Gazette touristique och oppositionstidningen Al-Mawkif, och grundade L'Hebdo touristique. Redan 1980 blev Bensedrine medlem i Ligue tunisienne des droits de l'homme, och hon blev dess ledare 1985. 1979 var hon med och grundade kvinnoföreningen Tahar-Haddad. Hon deltog även vid grundandet av en kvinnokommission inom Tunisiens journalistförbund. Hennes arbete mot tortyr gjorde henne till en måltavla för regimen, vilket bland annat innebar att hennes arbetsgivare pressades att avskeda henne, och att hennes förlag (Arcs och Aloès) drevs i konkurs. Vidare utsattes hon för en förtalskampanj. Från 1991 förhördes varje person som lämnade hennes hem av polisen. 2000 fängslades hon och utsattes för dålig behandling. Året därpå grundade hon tillsammans med Naziha Réjiba tidningen Kalima, där hennes man Omar Mestiri var redaktör. Samma år grundade hon även l'Observatoire pour la liberté de presse, d'édition et de création (Olpec). När myndigheterna förbjöd Kalima att tryckas, gjorde Bensedrine den till en internettidning, som genast förbjöds. Makarna Bensedrine fråntogs sina pass och fängslades, men släpptes efter en månad tack vare yttre tryck. 2008 greps hon och torterades, och 2009 fängslades hon återigen. Först efter Jasminrevolutionen upphörde förtrycket. 

Bensedrine har mottagit ett flertal priser, bland annat Alison-Des-Forges från Human Rights Watch.

Källor

Externa länkar 
Kalimas webbplats 

Tunisiska journalister
Födda 1950
Levande personer
Kvinnor
Tunisiska människorättsaktivister
Robert Bojesen

Robert Peel Bojesen, född 27 december 1847 och död 4 december 1876, var en dansk målare.

Bojesen ägnade sig åt det historiska genremåleriet, där han framträdde med kraftig och känslig realism i målningar som Marsk Stigs döttrar och Mogens Munck tar avsked av Kristian II.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Danska konstnärer
Födda 1847
Avlidna 1876
Män
Ernst Bojesen

Ernst Severin Jens Bojesen, född 23 februari 1849 i Sorø, död 10 juli 1925 i Köpenhamn, var en dansk bokförläggare. Han var far till Kay Bojesen.

Bojesen grundade 1878 en konsthandel och ett konstförlag, vilket 1896 gick upp i Det nordiske Forlag, som i sin tur sammanslogs med det Gyldendalske. 

Som förläggare var Bojesen mycket driftig och uppslagsrik och fick stor framgång med sitt förlag. Han startade bland annat den stora illustrerade jubileumsupplagan av Holberg, utaga Juleroser och skämttidningen Oldfux.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter

Externa länkar 
 

Danska förläggare
Personer inom Danmarks näringsliv under 1800-talet
Personer inom Danmarks näringsliv under 1900-talet
Personer från Sorø
Födda 1849
Avlidna 1925
Män
Svensk uppslagsbok
Adolfo Valencia

Adolfo Valencia född 6 februari 1968 i Buenaventura, Colombia, är en före detta colombiansk fotbollsspelare som spelade som anfallare. Han har representerat Colombia i VM 1994, samt VM 1998. I VM 1994 gjorde Valencia 2 mål, ett mot Rumänien och ett mot USA. Fast VM 1994 skulle sluta med en katastrof för Valencia och för hela det colombianska landslaget, de förlorade de första två matcherna och vann sedan den sista men åkte ur gruppen, men det värsta av allt var att Colombias back Andrés Escobar som gjorde självmål mot USA blev förklarad som syndabock av några män som satsat pengar på matchen, förlorat och sedan så blev Escobar skjuten till döds, ett människoliv hade det kostat. I VM 1998 blev det inget större väsen för Valencia och Colombia då de också förlorade två matcher och vann den tredje och åkte ur gruppen.

Födda 1968
Levande personer
Colombianska fotbollsspelare
Colombianska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Independiente Santa Fe
Spelare i FC Bayern München
Spelare i Atlético Madrid
Spelare i América de Cali
Spelare i AC Reggiana 1919
Spelare i Independiente Medellín
Spelare i PAOK FC
Spelare i Red Bull New York
Spelare i Hangzhou Greentown
Spelare i Copa América 1993
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i VM i fotboll 1998
Män
Mjölner (olika betydelser)

Mjölner kan syfta på:

 Mjölner – guden Tors hammare i den fornnordiska mytologin
 Mjölner – ett granatkastarsystem som är avsett att monteras på fordon, se BAE Systems Hägglunds Mjölner
 Camp Mjölner – militär grupperingsplats i Kosovo
 FK Mjølner – en fotbollsklubb i Narvik, Norge
Isbrytaren Mjølner (Danmark) – dansk isbrytare
Isbrytaren Mjølner (Norge) – norsk isbrytare
Mjölnerkratern – en stor meteoritkrater i Barents hav

Se även
 HMS Mjölner – flera örlogsfartyg i svenska flottan
U3 (olika betydelser)

U3 kan syfta på:

 U3 – ett programpaket
 HMS U3 – en ubåt
 U3 (Berlins tunnelbana) – en linje i Berlins tunnelbana
 U3 (Hamburgs tunnelbana) – en linje i Hamburgs tunnelbana
Små ord av guld

Små ord av guld är det svenska dansbandet Larz-Kristerz sjätte studioalbum, och släpptes 2010. 

Nisse Hellberg har skrivit titelspåret "Små ord av guld". Albumet innehåller även i övrigt en hel del nyskrivna låtar av kända låtskrivare som bland annat Thomas G:son och Chris Antblad. Peter Larsson i bandet har skrivit låten "Den som älskar".

Den 8 oktober-15 oktober 2010 toppade albumet den svenska albumlistan. Albumet sålde, liksom bandets två föregående, platina. Albumet belönades med guldklaven i kategorin Årets Album 2011.

Låtlista
Är du lika ensam som jag
Små ord av guld
Zetorn
Natten har tusen ögon (Cuando salí de Cuba)
Gasen i botten
Life is Life
OK nu glömmer jag dig
Den som älskar
När sanningen sjunkit in
Hälsa Marie från mig
Cruisin' on a Saturday Night
Jag kan glömma
Pröva lite kärlek nån gång
Cool Cat Walk
Love Me

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter 

 

Album av Larz-Kristerz
Album utgivna på Sony Music
Musikalbum 2010
Guldklavenvinnare
Flerspråkiga musikalbum
Petar Bojović

Petar Bojović, född 16 juli 1858 i Miševići, Nova Varoš, Furstendömet Serbien, död 19 januari 1945 i Belgrad, Serbien, Kungariket Jugoslavien, var en serbisk militär.

Bojović blev officer 1876, deltog i krigen mot Osmanska riket 1876–78 och mot Bulgarien 1885–86 och befordrades till överste 1901, general 1912 (efter slaget vid Kumanova) och vojevod 1918. Vid första balkankriget utbrott i oktober 1912 blev Bojović arméstabschef vid första armén, 1913 krigsminister och 1914 vid första världskrigets utbrott chef för första armén. Efter de serbiska truppernas nederlag flydde han till Albanien och förde 1916 den nyorganiserade serbiska armén från Korfu till Thessaloníki, varifrån han sedan ledde framryckningen mot Monastir.

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter

Externa länkar 

Serbiska generaler
Serbiska politiker under 1900-talet
Födda 1858
Avlidna 1945
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Personer i Serbien under första världskriget
Frede Bojsen

Frederik Engelhardt (Frede) Bojsen, född 22 augusti 1841 och död 4 december 1926, var en dansk politiker. Han var son till den danske prästen Frederik Engelhart Boisen och bror till politikerna Peter Boisen, Emil Boisen, och till kvinnosakskämpen Jutta Bojsen-Møller.

Bojsen tog en teologie examen 1864, och var därefter föreståndare för Rødkilde folkhögskola 1865-70 och 1905-09. 1869 invaldes Bojsen i Folketinget, där han anslöt sig till det av gruntvigianismen påverkade Nationale Venstre, som 1870 uppgick i Forenede Venstre. Bojsen blev en av ledarna för partiet, och särskilt tungt vägde hans ord i finansiella frågor, och han vari efter 1872 upprepade gånger ordförande i finansutskottet. 

I längden visade sig dock åsikterna inom Forenede Venstre att vara för spretiga, och under "visnepolitikens" dagar kom flera partisplittingar att slå sönder partiet. Vid splittingen 1877 anslöt han sig till Moderate Venstre, och var en av partiets ledare fram till 1884, då partiet för en kort tid slogs samman med Christen Bergs radikalare gruppering. 1887 splittrades de båda grupperingarna på nytt, och Bojsen valde på nytt den moderata linjen och blev ledare inom Forhandlende Venstre.

Hans försök att genom förhandlingar med högern föra Danmark ur den konstitutionella krisen visade sig fruktbart, och Bojsen kom att få inflytande i en rad av de nya lagförslag som lades fram. 1894 lyckades han slutligen få till stånd den förlikning, som ledde till att Jacob Brønnum Scavenius Estrup tvingades avgå. 

Reformerna blev dock början till Bojsens eget fall, och en gruppering av partimedlemmar med Peter Adler Alberti valde att lämna partiet. Sedan de följande valen visat att hans linje inte hade något stöd bland väljarna, valde han 1901 att lämna politiken för gott. När han 1912 erbjöds en plats som kungavald ledamot av Landstinget, avböjde han. I stället ägnade han sin ålderdom åt studiet av Möns historia och utgav flera skrifter i ämnet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Externa länkar 

 

Danska historiker
Danska Folketingsledamöter
Danska Landstingsledamöter
Födda 1841
Avlidna 1926
Män
Maurice Bokanowski

Maurice Bokanowski, född 31 oktober 1879 och död 2 september 1928, var en fransk jurist och politiker.

Bokanowski, som tillhörde en rysk immigrantfamilj av judisk börd, innehade en befattning vid appellationsdomstolen i Paris, när han 1914 invaldes i deputeradekammaren, där han mestadels följde den demokratiskt-republikanska vänstern. 1924 ingick han som marinminister i Raymond Poincarés andra ministär och var sedan 1926 minister för handel och industri i dennes tredje ministär, då han 1928 omkom genom en flygolycka.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Franska politiker
Frankrikes handelsministrar
Frankrikes sjökrigsministrar
Födda 1879
Avlidna 1928
Män
Om judarna och deras lögner

Von den Jüden und iren Lügen (modern stavning: Von den Juden und ihren Lügen, översatt till svenska: Om judarna och deras lögner) är en skrift författad 1543 av Martin Luther. Boken som gavs ut i Wittenberg är ursprungligen skriven på tyska och får betraktas som antijudaistisk och starkt generaliserade. Den har en uttalat negativ syn på judar och deras religion. Boken, som numera finns tillgänglig på nätetinleds med att Luther manar de kristna att "vara på sin vakt" mot judar och att judar "försöker förstöra fundamentet för vår tro" och är "omöjliga" att konvertera till kristendom. Luther hävdar att judar "skryter" om sin "härstamning" från Abraham, Jakob och "de tolv patriarkerna" och anser att icke-judar "inte är mänskliga". Luther hävdar att judar från barndomen uppfylls av ett "giftigt hat mot gojerna" från sina föräldrar och rabbiner. Luther menar att Talmud ger judar tillåtelse att mörda, bedra och stjäla från icke-judar. Boken kritiserar judarnas tro för att vara felaktig, och kallar judarna för ett horande gudlöst folk. Därefter fortsätter författaren att argumentera för något som bär starka drag av pogrom, nämligen att judarna skall fördrivas eller skickas till tvångsarbete och deras böcker brännas.

Boken fick stor spridning och kom att påverka många under de århundraden som följde. (Vilket dock ifrågasatts av teologen Johannes Wallmann) Under senare år har även lutherska kyrkor distanserat sig från skriften eller tagit avstånd från den. Skriften är dock inte ensam från tiden att uttrycka antisemitiska eller antijudaistiska åsikter. Inte heller är det den enda Luther skrivit som har sådant innehåll.

Boken har cirka 65000 ord (på svenska: cirka 30 sidor).

Se även
Martin Luther och antisemitism
Martin Luther

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Svenska kyrkan
 SU
 KB
 Frikyrka 
The Jews and Their Lies - Engelskspråkig översättning tillgänglig på nätet

Litteratur under 1500-talet
Litteratur inom religion
Antisemitiska verk
Verk av Martin Luther

de:Martin Luther#Luther und die Juden
Air Force Global Strike Command

Air Force Global Strike Command, förkortat AFGSC, är ett av det amerikanska flygvapnets huvudkommandon. 

I operativt hänseende står AFGSC under U.S. Strategic Command.

Bakgrund
AFGSC bildades som ett svar på den misskötsel av flygvapnets del av USA:s kärnvapentriad som uppenbarats genom oberoende undersökningar, och som i juni 2008 nådde sin kulmen då försvarsminister Robert Gates entledigade både flygvapenminister Michael Wynne och flygvapenstabschefen T. Michael Moseley.

Den 24 oktober 2008 meddelade flygvapenminister Michael Donley och flygvapenstabschefen Norton Schwartz att ett nytt huvudkommando, Air Force Global Strike Command, skulle inrättas i flygvapnet och i augusti 2009 aktiverades AFGSC i en uppstartsfas. Man övertog ansvaret för robotstridskrafterna från Air Force Space Command den 1 december 2009 och det strategiska bombflyget från Air Combat Command den 1 februari 2010. 

Sammanlagt fem flygvapenbaser hör till AFGSC och dess underlydande förband: Barksdale Air Force Base i Louisiana (där också högkvarteret är beläget), Minot Air Force Base i North Dakota, Whiteman Air Force Base i Missouri, Francis E. Warren Air Force Base i Wyoming, och Malmstrom Air Force Base i Montana.

Förband

Twentieth Air Force (20 AF) - Francis E. Warren Air Force Base, Wyoming
 90th Missile Wing - Francis E. Warren Air Force Base, Wyoming
 91st Missile Wing - Minot Air Force Base, North Dakota
 341st Missile Wing - Malmstrom Air Force Base, Montana
 625th Strategic Operations Squadron - Offutt Air Force Base, Nebraska

Eighth Air Force (8 AF) - Barksdale Air Force Base, Louisiana
 2nd Bomb Wing – (B-52H) – Barksdale Air Force Base, Louisiana 
 5th Bomb Wing – (B-52H) – Minot Air Force Base, North Dakota
 7th Bomb Wing – (B-1B) – Dyess Air Force Base, Texas
 28th Bomb Wing – (B-1B) – Ellsworth Air Force Base, South Dakota
 509th Bomb Wing – (B-2A) – Whiteman Air Force Base, Missouri

Se även
 Strategic Air Command (historisk föregångare)

Referenser

Noter

Externa länkar
  afgsc.af.mil officiell webbportal.

Global Strike Command
Organisationer bildade 2009
Diazin

Diaziner är organiska föreningar med summaformeln C4H4N2. Dessa består av en bensenring där två av kolatomerna har ersatts av två kväveatomer. Det finns tre isomerer.

Pyrazin (1,4-diazin)     
Pyrimidin (1,3-diazin)     
Pyridazin (1,2-diazin)

Referenser
Lanhélin

Lanhélin (bretonska: Lanhelen) är en kommun i departementet Ille-et-Vilaine i Bretagne.

Lanhélin med sina 831 invånare enligt senaste folkräkning ligger 25 km sydost om Saint-Malo på 65 meters höjd över havet.

Lanhélin är känt för sin grå-blå granit (granodiorit) som bryts i öppna dagbrott och används för gravstenar och golv men även för gator som till exempel Champs Elysées.

Den japansk-svenske skulptören Takashi Naraha har bosatt sig här.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Lanhélin

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Ille-et-Vilaine

Källor

Externa länkar 

Orter i Bretagne
Kommuner i Ille-et-Vilaine
Hjalmar Olson (direktör)

Otto Hjalmar Olson, född 24 december 1902 i Eskilstuna, död 1 april 1990 i Gustavsberg, var en svensk företagsledare. 

Hjalmar Olson var son till bokbindaren Johan Oscar Olson. han började som fjortonåring arbeta inom eskilstunaindustrin och studerade samtidigt vid Eskilstuna maskinfackskola. Sedan han genomgått denna, bedrev han specialstudier i kemi och företog på stipendium en studieresa till Tyskland 1922–1923. Efter att 1926–1929 ha varit ingenjör i fälstspatfirman Jonn H. Olson i Köping och dessutom 1928–1929 på nytt studerat vid tyska industrier anställdes Olson 1929 som driftsledare vid Gustavsbergs porslinsfabrik. Då Kooperativa förbundet 1937 köpte företaget utsågs Olson till dess VD, vilken befattning han hade till 1968. Han var vidare vice styrelseordförande i LKAB 1962–1973, VD för Strebelverken i Västervik från 1947, för Mälardalens tegelbruk från 1947 och för AB Centrifugalrör i Oxelösund från 1948. Under Olsons ledning upptogs vid Gustavsberg förutom den tidigare porslinstillverkningen produktion av sanitetsporslin, elporslin, emaljerade stålbadkar och plastsaker. Han blev 1942 ledamot av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien där han var andre vice preses 1954–1956 och utsågs till förste hedersledamot 1963. Han promoverades 1962 till teknologie hedersdoktor vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm.

Källor 
 
 
 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Hedersdoktorer vid Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1902
Avlidna 1990
Personer med anknytning till Gustavsbergs porslinsfabrik
Näringslivspersoner från Eskilstuna