kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Blåbock (skalbagge)

För antilopen, se blåbock (antilop).

Blåbock (Gaurotes virginea) är en skalbagge i familjen långhorningar. Den har en kroppslängd på 7 till 11 millimeter. 

Arten förekommer i nästan hela Europa, i norra Asien och fram till Koreahalvön. Den når i bergstrakter 600 meter över havet. I Europa hittas skalbaggen vanligen på träd av gransläktet. I Sibirien bor den på träd av lärkträdssläktet, tallsläktet, ädelgranssläktet och cedersläktet. Sällan hittas den på träs av eksläktet och valnötssläktet.

Larverna håller till under tallkvistarnas bark. De använder även gångar som skapades av andra insekter. Honor lägger upp till 54 ägg per tillfälle. Äggen kläcks efter cirka två veckor. Larvernas utveckling varar i två år. Sedan gräver sig larven ner i marken till ett djup av 5 cm och blir puppa när jordens temperatur är 8 °C. De vuxna exemplaren syns mellan maj och augusti på blommor.

För beståndet är inga hot kända. Hela populationen ökar. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor

Noter

Externa länkar 

Långhorningar
Kaknäs djurkyrkogård

Kaknäs djurkyrkogård är en begravningsplats för husdjur på östra delen av Gärdet i Stockholm.

Historik

På Kaknäs djurkyrkogård begravdes det första husdjuret för över 140 år sedan men var från början ingen ”officiell” begravningsplats för husdjur. Den äldsta graven tillhörde förmodligen författaren August Blanches hund Nero som levde några år längre än sin ägare. När Neros stoft och gravsten flyttades hit på 1870-talet uppmärksammades händelsen av många Stockholmare. Några följde August Blanches exempel och började begrava sina husdjur här. 

Ett annat känt djur som begravdes här var cirkushästen Don Juan. Hästen var 1957 med i Ingmar Bergmans film Det sjunde inseglet. På kyrkogården fick även polishästen Utter (1975−2006) sin sista vila. Han var i tjänst hos Stockholmspolisen mellan 1980 och 2002, vilket var världsrekord i lång och trogen tjänst inom poliskåren. Bland alla tusentals djur som begravts här finns till och med apor, papegojor, akvariefiskar och lejon. Den största gravstenen tillhör ”Chi-Wu Vårt pyre 10/7 1945 − 17/11 1959 Älskad”.

Djurkyrkogården
Kaknäs djurkyrkogård ligger i ett skogsområde mellan Kaknästornet och Lidingöbro värdshus, och har en yta av 12 000 m². Verksamheten hade officiellt varit nedlagd sedan år 1940, men det brydde sig Stockholmarna inte mycket om, som framgår av gravstenarnas inskriptioner. 

Sedan år 1993 är det åter tillåtet att begrava husdjur på denna plats. Djuren måste vara kremerade. Från 1995 är Stockholms Kennelklubb ansvarig för driften av Kaknäs djurkyrkogård. Det är inte bara hundar och katter som får begravas här utan alla sorts husdjur som fåglar, kaniner och sköldpaddor. Gravplatsen får prydas med en gravsten, ett kors, en skulptur eller bara växter. För de djurägare som inte vill ha en fast gravplats finns en minneslund där man får sprida askan. Begravning eller spridning av askan får inte ske på egen hand.

Bilder (gravar i urval)

Källor
 Kaknäs djurkyrkogård – officiell webbplats.
 Nationalstadsparken: Rysskråkorna flyger över djurkyrkogården.

Se även
 Djurminneslunden Stockholm

Externa länkar

Djurkyrkogårdar
Gärdet
Norma Projektilfabrik

Norma grundades 1902 av bröderna Enger från Kristiania (nuvarande Oslo) som några år tidigare hade skapat Norma Projektilfabrikk A/S. 

Skytterörelsen i Sverige behövde en svensk leverantör och bröderna Enger ombads att etablera sig i Sverige. De tog tåget till Sverige och etablerade sig i Åmotfors år 1902. Norma tillverkar idag cirka 23 miljoner patroner i 70 olika kalibrar (2002).

Företaget ägs sedan 2002 av Ruag Ammotec AG.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Svenska vapentillverkare
Företag bildade 1902
Daniel Aranzubía

{{Infobox fotbollsspelare
|bild = Daniel aranzubia.jpg
|fullständigtnamn = Daniel Aranzubía Aguado
|födelsedatum = 
|födelseort =  Logroño
|födelseland = Spanien
|position = Målvakt
|längd = 186 cm
|seniorår = 1996-20001997-19982000-20082008-20132013-2014Total
|seniorklubbar = Bilbao Athletic Baskonia Athletic Bilbao Deportivo Atlético Madrid
|antalseniormatcher(mål) = 70 (0)31 (0)162 (0)178 (1)1 (0)442 (1)
}}Daniel Aranzubía Aguado''', född 18 september 1979 i Logroño, är en spansk fotbollsmålvakt som spelar i Deportivo La Coruña. Aranzubía har spelat en landskamp för Spanien.

Födda 1979
Spanska fotbollsspelare
Män
Spelare i CD Baskonia
Spelare i Athletic Bilbao
Spelare i RC Deportivo de La Coruña
Spelare i Atlético Madrid
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Spanien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2000
Spanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2000
Spanska landslagsspelare i fotboll
Carlos Marchena

Carlos Marchena López född 31 juli 1979 i Las Cabezas i provinsen Sevilla är en spansk fotbollsspelare, försvarare som spelar för Deportivo de La Coruña. 

Marchena debuterade 1997 i Sevilla FC och efter ett år 2000/2001 i SL Benfica kom han 2001 till Valencia CF och spelade där tills 2010 då han skrev på för Villarreal CF där han för närvarande spelar. Marchena bar kaptensbindeln under sina två sista år i Valencia, där han spelade mest som central mittback men ibland även som defensiv mittfältare.

Marchena spelar också i Spaniens landslag där han gjort över 50 matcher efter debuten i herrlandslaget 2002. Han blev silvermedaljör i OS år 2000 i Sydney, Europamästare 2008 och världsmästare i VM i Sydafrika 2010 med det spanska herrlandslaget "La Roja".

Med Valencia CF har han vunnit spanskt ligaguld, spanska cupen (Copa del Rey), UEFA Europa League (2004, då kallad UEFA Cup) , nått finalplats i UEFA Champions League samt en mängd andra titlar.

Externa länkar 
Marchena på spanska fotbollsförbundets hemsida (statistik mm.)
 http://www.lfp.es/historico/primera/plantillas/historial.asp?jug=6779

Spanska fotbollsspelare
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Män
Födda 1979
Spelare i Sevilla FC
Fotbollsspelare i SL Benfica
Spelare i Valencia CF
Spelare i Villarreal CF
Levande personer
Spelare i VM i fotboll 2010
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Spanien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2000
Spanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2000
Spanska landslagsspelare i fotboll
Världsmästare i fotboll
Personer från Sevilla
Juanito

Juan Gutiérrez Moreno, även kallad  Juanito, född 23 juli 1976 i Cádiz i Spanien, är en spansk före detta fotbollsspelare (försvarare).

Han avslutade sin karriär i Real Valladolid. Tidigare har han spelat i bland annat Recreativo de Huelva, Real Betis där han var lagkapten samt Atlético Madrid. Han har även varit uttagen till Spaniens landslag i fotboll.

Födda 1976
Spanska fotbollsspelare
Spanska landslagsspelare i fotboll
Män
Levande personer
Spelare i Atlético Madrid
Spelare i Recreativo de Huelva
Spelare i Real Betis
Spelare i Real Valladolid
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Spelare i VM i fotboll 2006
Djurkyrkogård

En djurkyrkogård är en begravningsplats där man begraver djur, oftast husdjur.

Historik 
Att rituellt begrava hundar eller katter har förekommit allt sedan människan började ha husdjur, alltså redan runt 10−12 000 före Kristus, som gravfynd från denna tid har visat. 

Att begrava djur på särskilda djurkyrkogårdar började man med i mitten på 1800-talet, men oftast fick exempelvis den trogne jakthunden en enkel minnessten av ägaren hemma på tomten. Den äldsta större begravningsplatsen för djur i Sverige är Kaknäs djurkyrkogård på Djurgården i Stockholm, här fick författaren August Blanches (1811−1868) hund Nero sin sista viloplats.
 
Idag har varje större stad i västvärlden en djurkyrkogård. Den mest kända är kanske Cimetière des Chiens i Paris som öppnades 1899. Där vilar utöver hundar och katter även hästar, apor, lejon och till och med fiskar.

Sverige 
I Sverige råder för närvarande brist på djurkyrkogårdar. På begravningsplatsen för smådjur i Lilla Edet, som sköts av en stiftelse, tar man enligt uppgift inte längre emot nya djur för begravning. I Trollhättan har man kunnat begrava smådjur sedan cirka 1995. Där är det en kommunal service för boende i kommunen. Stiftelsen Stockholms Djurkyrkogårdar är en ideell förening som underhåller två begravningsplatser för djur i Stockholmstrakten. En ligger bakom Markuskyrkan i Björkhagen, den andra är Gustavslund i närheten av Västerhaninges centrum. Kaknäs djurkyrkogård administreras sedan 1995 av Stockholms Kennelklubb.

Se även 
 Jurtjyrkogården, roman av Stephen King

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Vetenskaplig konsensus

Vetenskaplig konsensus är det gemensamma omdömet, ståndpunkten och åsikten hos det vetenskapliga samfundet inom ett specifikt forskningsområde inom en specifik tidsperiod. 

Konsensus innebär allmän enighet, men inte nödvändigtvis enhällighet. Meningsskiljaktigheter kan uppstå och kan vara nödvändiga för att vetenskapen ska utvecklas. Konsensus innebär inte heller att en sanning är slutgiltig. Ny forskning kan göra att en vetenskaplig konsensus utvecklas och förändras. 

Vetenskaplig konsensus nås oftast genom kommunikation under konferenser, genom processen då vetenskapligt material publiceras och genom peer review. Vetenskaplig konsensus är inte i sig självt ett vetenskapligt argument, och ingår inte i den vetenskapliga metoden. Däremot är sakinnehållet i ståndpunkten kring vilken det råder konsensus grundad på vetenskapliga argument och den vetenskapliga metoden.

Ibland kan det vara svårt att förmedla vetenskaplig konsensus till allmänheten. Vetenskapliga institut publicerar ibland ståndpunktsuttalanden som syftar att ge en sammanfattning av vetenskapen. 

I politiska debatter kan vetenskaplig konsenus åberopas när en fråga är kontroversiell utanför det vetenskapliga samfundet, men inte inom det. Detta gäller exempelvis frågor om evolution och global uppvärmning. 

Ett historiskt exempel på hur vetenskaplig konsensus kan förändras är Ptolemaios geocentriska världsbild. Ptolemaios beskrivning av jorden som universums mitt gällde i århundraden, ända tills Copernicus och Kepler ersatte den med den heliocentriska modellen.

Filosofi

Vetenskaplig konsensus är viktigt inom vetenskapsfilosofin. Synsättet att vetenskapens mål är skapandet av sådan konsensus går ungefär ut på att den enskilde forskaren är en renodlad skeptiker som använder sina analytiska redskap till att värdera all evidens som läggs fram innan vederbörande formulerar sin ståndpunkt. Till skillnad från andra typer av kunskap så består vetenskaplig kunskap av delar som ömsesidigt kan förstås och vara föremål för undersökningar som resulterar i medhåll eller oenighet, och som kan bli del av den ståndpunkt som utgör konsensus. Detta är en förutsättning för att konsensus överhuvudtaget ska kunna uppnås.

Se även 

 Konsensus
 Empiricism

Noter 

Vetenskaplig metod
William Congreve

William Congreve, född 24 januari 1670 i Bardsey nära Leeds, Yorkshire, död 19 januari 1729 i London, var en engelsk dramatiker och poet.

Unga år 
Congreve föddes i Bardsey i västra Yorkshire, nära Leeds. Hans föräldrar var William Congreve (1637–1708) och hans fru, Mary (Browning; 1636?–1715); en syster begravdes i London 1672. Han tillbringade sin barndom på Irland, där hans far, en kavaljer, hade bosatt sig under Karl II:s regim. Congreve utbildade sig vid Trinity College i Dublin där han mötte Jonathan Swift, som skulle komma att bli hans vän under återstoden av hans liv. Efter utbildningen i Dublin, skrev han in sig vid Middle Temple i London för att studera juridik, men kände snart att han drogs mer till litteraturen och dramatiken. Konstnärligt, blev han en av John Drydens anhängare.

Litterär karriär 
William Congreve skrev flera populära engelska pjäser under det sena 1600-talet. Vid 30 års ålder hade han skrivit fyra komedier, däribland Love for Love (premiär 30 april 1695) och The Way of the World (premiär 1700), samt en tragedi, The Mourning Bride (1697)

Efter att ha skrivit fem pjäser mellan åren 1693 och 1700, skrev han inga fler då publiken plötsligt vände sig mot den sortens intelligenssnobbiga komedier vilka var hans specialitet. Han blev speciellt upprörd över kritik skriven av Jeremy Collier (A Short View of the Immorality and Profaneness of the English Stage), så pass att han skrev en lång replik, "Amendments of Mr. Collier's False and Imperfect Citations." Hans karriär skiftade nu i stället till att bli politisk och han innehade ett par mindre politiska positioner.

De sista åren 
Congreve drog sig tillbaka från teatern och levde under återstoden av sitt liv på inkomster från sina tidiga verk. Hans utgåvor från år 1700 och framåt begränsade sig till några enstaka dikter och några översättningar av andras verk bland annat Molières Monsieur de Pourceaugnac. Congreve gifte sig aldrig, dock misstänks han ha haft en dotter, Mary (1723–1764), tillsammans med Henrietta Godolphin, 2:a hertiginna av Marlborough. 

Så tidigt som 1710, led han av både gikt och grå starr. Congreve var inblandad i en vagnsolycka i september 1728, från vilken han aldrig återhämtade sig, han dog i London i januari 1729, och begravdes i Poets Corner, Westminster Abbey.

Skådespel (urval) 
 The old bachelor 1693
 The double-dealer 1693
 Love for love 1695 (på svenska, Kärlekens maskerad 1950)
 The mourning bride 1697
 The way of the world 1700 (på svenska, Människan i prydno 1954)

Källor 
 Detta är helt eller delvis en översättning från Engelskspråkiga Wikipedia
 Bonniers författarlexikon över utländsk litteratur 
 Vem är vem i världslitteraturen

Externa länkar 
 

Engelska dramatiker
Engelska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1670
Avlidna 1729
Män
Personer från Yorkshire
Maxiyatzy

MaxiYatzy är ett tärningsspel.

Regler

Allmänt
I MaxiYatzy används, 6 tärningar mot vanliga Yatzys 5. Antalet deltagare är dock på samma sätt obegränsat och vinnare blir den deltagare som uppnått högst poängsumma efter spelets slut. Varje spelare har rätt till tre tärningskast, dock behöver man inte utnyttja alla. Slag som avstås kan nyttjas vid senare omgångar. I exempelvis Algas Maxi-Yatzy-spel från början av 1980-talet följde därför ett antal svarta brickor med, som kunde inkasseras för varje slag man avstått och som man senare kunde använda till att betala extra slag utöver de tre första.

Spelaren väljer själv vilka tärningar som skall kastas om. Poängsumman förs in i ett protokoll. Ordningen i protokollet behöver nödvändigtvis inte följas. Spelet blir dock svårare om protokollordningen följs och kan därför bli lite mer utmaning.

Poängberäkning
Enligt Egmot Kärnans regler: För att få Bonus måste spelaren få minst 75 poäng i de sex första villkoren (detta är exempelvis fyra av 4,5,6 tre av 2 och 3) Bonus ger alltid 50 poäng oavsett poängsumman (från 75 poäng och uppåt).
Enligt Algas regler: För att få Bonus måste spelaren få minst 84 poäng i de sex första villkoren (detta är fyra av varje villkor). Bonus ger alltid 100 poäng oavsett poängsumman (från 84 poäng och uppåt).
För att få MaxiYatzy skall alla tärningarna visa lika siffror. Yatzy ger alltid 100 poäng oavsett vilken siffra som tärningarna visar.
För att få Liten stege skall tärningarna visa siffrorna 1, 2, 3, 4 och 5. Detta ger 15 poäng.
För att få Stor stege skall tärningarna visa siffrorna 2, 3, 4, 5 och 6. Detta ger 20 poäng.
För att få Full stege skall tärningarna visa siffrorna 1, 2, 3, 4, 5 och 6. Detta ger 25 poäng (21 enligt Algas regler).
Spelet har 20 villkor att uppfylla. Detta kan maximalt ge 603 poäng (649 enligt Algas regler) och minimalt 6 poäng (exempel är presenterade nedan).

MaxiYatzy-protokoll 

Sällskapsspel

da:Yatzy
de:Kniffel
en:Yahtzee
es:Generala
fi:Yatzy
fr:Yahtzee
hr:Jamb
it:Yahtzee
ja:ヤッツィー
nl:Yahtzee
no:Yatzy
ru:Покер (кости)
simple:Yahtzee
sr:Јамб
Rödhalsad kulhalsbock

Rödhalsad kulhalsbock (Dinoptera collaris) är en skalbagge i familjen långhorningar. Den är 6 till 9 millimeter lång och förekommer i lövskog i hela Europa och i Anatolien, Armenien, Iran, Kaukasus, Kazakstan Sibirien, samt Syrien.

Källor

Externa länkar
 

Långhorningar
Grek-turkiska kriget (1919–1922)

Grek-turkiska kriget, också kallat Kriget i Mindre Asien, eller det grekiska fälttåget under turkiska frihetskriget eller Mindre Asien-katastrofen, var en serie militära händelser som ägde rum under delningen av Osmanska riket efter första världskriget, mellan maj 1919 och oktober 1922. Kriget utkämpades mellan Grekland och turkiska revolutionärer; de senare skulle senare bilda Republiken Turkiet.

Historia 
År 1914, fem år innan kriget brutit ut, påbörjades ett folkmord på den grekiska befolkningen i nuvarande Turkiet. Över 1 miljon greker, pontiska och anatoliska, beräknas ha mördats under det grekiska folkmordet. Det grekiska fälttåget började eftersom de västra allierade, i synnerhet Storbritanniens premiärminister David Lloyd George, hade utlovat Grekland territorier på Osmanska rikets bekostnad. Kriget avlöpte med att Grekland gav upp allt land de tagit i besittning under kriget, återgick till gränserna före kriget, och deltog i en befolkningsutväxling mellan Grekland och Turkiet, i och med Lausannefördraget.

De militära kampanjernas samlade misslyckanden - Greklands, Armeniens och Frankrikes - mot de turkiska revolutionärerna, tvingade de allierade under första världskriget att ogiltigförklara Sèvresfördraget och förhandla i Lausanne om ett nytt fredsfördrag, erkänna den turkiska republikens självständighet och dess suveränitet över östra Trakien och Anatolien. 

Ett skäl till Greklands intresse för territorierna som kriget gällde, var att greker bott i området sedan antiken. Före första världskriget bodde 2,5 miljoner grekisktalande ortodoxa i Turkiet. Ett annat skäl till inblandningen var den grekiska nationalismen och panhellenismen.

Kriget bidrog avsevärt till att väcka ett hat mellan greker och turkar, som skulle fortsätta att prägla relationerna mellan länderna under lång tid framöver.

Referenser

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

Osmanska krig
Grekland under 1910-talet
Grekland under 1920-talet
Grekiska krig
Första världskriget
Krig under 1910-talet
Krig under 1920-talet
Relationer mellan Grekland och Osmanska riket
Cuc Phuong nationalpark

Cuc Phuong nationalpark (på vietnamesiska Vườn quốc gia Cúc Phương) är belägen i Ninh Binh-provinsen och är Vietnams första och största nationalpark. Den inrättades den 7 juli 1962 av Ho Chi Minh och är 222 km² stor. Parken innehåller förutom ett rikt djur- och växtliv även ett centrum för skydd och uppfödning av utrotningshotade apor.

Det finns ett stort antal växt- och djurarter i parken, bland annat 97 däggdjursarter (mestadels hotade langurer), 300 fågelarter, 36 reptilarter, 17 groddjursarter, 11 fiskarter, 2 000 krälväxtarter och tusentals insektsarter. Många av arterna är rödlistade i Vietnam.

Referenser

Noter

Externa länkar
Parkens webbplats 

Nationalparker i Vietnam
Naturskyddsområden bildade 1962
Ekträdlöpare

Ekträdlöpare (Rhagium sycophanta) är en skalbagge i familjen långhorningar. Den är 17 till 26 millimeter lång. 

I Sverige är ekträdlöparen klassad som nära hotad av Artdatabanken. De största hoten mot arten är bristen på död ved och gamla exemplar av dess värdträd, som i Sverige främst är ek, i landskapet.

Noter

Referenser

Externa länkar 
 

Långhorningar
November 2007

Den svenska politikern Ulrica Schenström avgår som statssekreterare (1 november).
Pakistans president Pervez Musharraf utlyser undantagstillstånd. (3 november)
Den guatemalanska politikern Álvaro Colom vinner presidentvalet i Guatemala. (4 november)
Ett bombdåd inträffar i Baghlan i Afghanistan. (6 november)
Undantagstillstånd utlyses av Georgiens president Micheil Saakasjvili. (7 november)
 Översvämningsvarning längs Nordsjön på grund av Stormfloden i Nordsjön november 2007. (9 november)  
Den pakistanska politikern Benazir Bhutto sätts i husarrest och släpps dagen efter. (9 november)
Danmarks 66:e folketingsval hålls. (13 november)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Rosenkranskaktus

Rosenkranskaktus (Rebutia narvaecensis) är en växtart i familjen kaktusväxter från Tarija i Bolivia. Arten odlas ibland som krukväxt i Sverige.

Synonymer
Aylostera narvaecensis Cárdenas

Källor
 Edward F. Anderson, The Cactus Family (Timber Press, 2001) 
 Mats Winberg, Succseed

Kaktusväxter
Ro Växtindex
Växter i Bolivia
Yaeyamaöarna

Yaeyamaöarna (japanska (八重山諸島; Yaeyama-shotō eller Yaeyama-rettō ) är en ögrupp bland Ryukyuöarna i nordvästra Stilla havet som tillhör Japan.

Geografi 
Yaeyamaöarna ligger ca 425 kilometer sydväst om Okinawaöarna och cirka 125 kilometer öster om Taiwans norra spets.

Öarna är av vulkaniskt ursprung och har en areal om ca 590 km². Den högsta höjden är Mount Omotodake på cirka 525 m ö.h. och ligger på huvudön. Ögruppen består av 14 öar:

De större öarna är:
 Ishigaki - 石垣島 huvudön, ca 229 km².
 Hateruma-jima
 Iriomote - 西表島
 Yonaguni - 与那国

samt de mindre öarna:
 Atoku-jima
 Hatoma-jima
 Kamichi Aragusuku
 Kayama-jima
 Kohama-jima
 Kuro-shima
 Shimochi Aragusuku
 Taketomi-jima
 Ubanari-shima
 Yubu-shima

Ögruppen utgör tillsammans med Miyakoöarna och Senkaku-öarna den större ögruppen Sakishimaöarna.

Befolkningen uppgår till cirka  (2022), varav cirka  bor i stadskommunen Ishigaki som omfattar huvudön med samma namn samt de omtvistade Senkakuöarna. Resten av ögruppen utgör distriktet Yaeyama-gun som består av landskommunerna Yonaguni på ön med samma namn samt Taketomi som omfattar övriga öar, bland annat ön Taketomi-jima.

Historia 
Ögruppen ingår i Okinawaöarna som alltid har varit ett viktigt handelscentrum i regionen. Öarna utgjorde mellan 1300-talet och 1800-talet ett oberoende kungadöme, Kungariket Ryukyu. Riket hade kontakter inte bara med grannarna Japan och Kina, utan också med exempelvis Borneo och Java. Sin självständighet behöll riket genom att betala tribut (brandskatt) till ömsom Kina, ömsom Japan.

1879 införlivades riket i Japan, och blev länet Okinawa.

Under andra världskriget utspelade sig våren 1945 ett av de största och betydande slagen i Stilla havet (Slaget om Okinawa) här. Området ockuperades sedan av USA som förvaltade öarna fram till 1972 då de återlämnades till Japan.

Den 1 oktober 2005 infördes den nuvarande förvaltningsstrukturen med distrikt och stad.

Externa länkar 
 om Yaeyamaöarna
 karta över Yaeyamaöarna
 Lokala turistbyrån om Yaeyamaöarna

Japans ögrupper
WP:Projekt Japan
Vitblommig kranskaktus

Vitblommig kranskaktus (Rebutia albiflora) är en växtart i familjen kaktusväxter från Tarija i Bolivia. Arten odlas ibland som krukväxt i Sverige.

Synonymer
Aylostera albiflora (F.Ritter & Buining) Backeb.
Rebutia albiflora F.Ritter & Buining
Rebutia pulvinosa subsp. albiflora (F.Ritter & Buining) Hjertson

Källor
 Edward F. Anderson, The Cactus Family (Timber Press, 2001) 
 Mats Winberg, Succseed

Kaktusväxter
Vi Växtindex
Växter i Bolivia
Karen O

Karen O, född Karen Lee Orzolek 22 november 1978, är sångare i rockbandet Yeah Yeah Yeahs. Hon föddes i Sydkorea men växte upp i New Jersey i USA. Karens mor är korean och hennes far är polack.

I bandet Yeah Yeah Yeahs har Karen en viktig roll som underhållare och sångare. På scenen är hon klädd i kläder designade av vännen Christian Joy. I en intervju har Karen sagt att hon ofta skadar sig på scen, då bandet är kända för sina energisprakande shower.

Karen O har även gjort musiken till Spike Jonzes film Till vildingarnas land (2009).

Diskografi

Soloalbum

 (med Danger Mouse)

EPs med Yeah Yeah Yeahs

Studioalbum med Yeah Yeah Yeahs

Soundtrackalbum
 (Karen O and the Kids)

Referenser

Externa länkar 

Officiell webbplats

Födda 1978
Amerikanska rocksångare
Personer från Busan
Kvinnor
Levande personer
Christian Joy

Christian Joy, eg Christiane Joy Hultquist, född 1973, är en amerikansk designer från Marion, Iowa. Hennes verk har visats på Victoria and Albert Museum.

Hon är vän till Yeah Yeah Yeahs sångare Karen O. Christian designar alla Karens scenkläder.

Källor

Amerikanska formgivare
Personer från Marion, Iowa
Imaad Wasif

Imaad Wasif, född 10 oktober 1975, är en kanadensisk gitarrist och sångare. Han har varit medlem i banden Lowercase, Alaska! och The Folk Implosion. Hans självbetitlade solodebutalbum gavs ut 2006. Under 2006-2007 turnerade han med Yeah Yeah Yeahs.

Diskografi
Soloalbum

		

Kanadensiska gitarrister
Män
Födda 1975
Levande personer