kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Desertshore

Desertshore är Nicos tredje soloalbum, utgivet 1970.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Nico.

"Janitor of Lunacy" - 4:00
"The Falconer" - 5:40
"My Only Child" - 3:28
"Le Petit Chevalier" - 1:09
"Abscheid" - 3:02
"Afraid" - 3:27
"Mutterlein" - 4:37
"All That Is My Own" - 3:28

Musikalbum 1970
Album av Nico
Album producerade av Joe Boyd
Album producerade av John Cale
Daniela Samulski

Daniela Samulski, gift Schwienke, född 31 maj 1984 i Berlin, död 22 maj 2018 i Berlin, var en tysk simmare. 

Hon deltog vid Olympiska sommarspelen 2000 i Sydney och Olympiska sommarspelen 2008 i Beijing. Vid tyska mästerskapen 2009 vann hon fem guldmedaljer. 

Hon avled 33 år gammal i cancer.

Källor

Externa länkar

 Daniela Samulskis biografi

Tyska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Tyskland
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Tyskland
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2008
Födda 1984
Avlidna 2018
Kvinnor
Idrottare från Berlin
Linn Jørum Sulland

Linn Jørum Sulland, född den 15 juli 1984 i Oslo, är en norsk handbollsspelare. Hon spelar i det norska landslaget såväl i handboll som i beachhandboll.

Landslagskarriär

Handboll 
Hon gjorde sin debut i landslaget 2004.

Beachhandboll 
2007 deltog hon i laget som vann en bronsmedalj vid European Beach Handball Championship. 2009 deltog hon i laget som vann en silvermedalj vid de europeiska mästerskapen i Larvik.

Klubbkarriär 
Säsongen 2005/2006 var hon den bästa målgöraren i ligan (tillsammans med Linn-Kristin Riegelhuth) med 159 mål.

Referenser 

Norska handbollsspelare
Norska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Norge
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2012
Spelare i Larvik HK
Kvinnor
Födda 1984
Levande personer
Idrottare från Oslo
Painfield

Painfield är ett hardcore/metal-band från Göteborg. De bildades 1997 och var som mest framgångsrika inom undergroundkretsar mellan 1999 och 2005. Deras intensiva liveshower gav dem ett rykte om att vara ett mycket bra, röjande liveband inom sin genre och recensenter över hela Europa rosade både deras debutalbum This Time och deras liveakter. Gruppens tunga, stoppaggressiva musik ihop med brutal sång och frustrationsskrik, blandat med ett snabbt rappande blev ett av Painfields mest framgångsrika recept.

Medlemmar 
Bandet består av Cain (Cain Gordon) (sång och gitarr), Engberg (Andreas Engberg) (trummor) och G (Gabriel Engberg) (basgitarr). 

År 2000 släpptes Two-faced, som är en egenproducerad EP som totalt under åren 2000–2002 trycktes i ca 10 000 exemplar av bandet själva med uppmaningen att alla skulle sprida musiken och bränna vidare till kompisar. Two-faced fick topprecensioner och tog Painfield på flera turnéer i Europas undergroundscener och skivbolag började visa intresse för bandet. År 2003 skrev de på för ett mindre, lokalt skivbolag med förhoppningarna att få mer uppmärksamhet och stöd än hos ett större. This Time spelades in i Studio Mega med Christian Silver, och släpptes sent samma år. Albumet fick goda recensioner över hela Europa och låg även på nionde plats på Sound Pollutions distributionstopplista. Bandet spelade på mindre klubbar runt om i Europa under ett par år och stundtals öppnade de för band som The Haunted, In Flames och Hatebreed.

2011 
Andreas Engberg spelar numera trummor för metalbandet M.A.N, Gabriel Engberg producerar film och Cain har släppt tre skivor med sitt surfpopband TCABB sedan 2007. Han arbetar även vidare med sitt soloprojekt Cain Gordon.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Painfield på facebook

Svenska hardcoregrupper
Svenska metalgrupper
Hind Husseini

Hind Husseini eller Hind al-Husseini (arabiska: هند الحسيني) född 25 april 1916, död 13 september 1994 i Jerusalem, var en palestinsk kvinna, känd för att ha räddat 55 föräldralösa barn, överlevande från Deir Yassin-massakern . Barnen släpptes ut i Jerusalem för att klara sig själva, sedan deras föräldrar mördats av judiska terrorister.  Hind Husseini omvandlade sin farfars herrgård till barnhem. Det blev småningom en skola, Dar el-Tifel,  som ger utbildning till föräldralösa barn och andra barn från palestinska städer och byar.

Film
Miral, 2010, regi Julian Schnabel

Referenser

Födda 1916
Avlidna 1994
Palestinier
Kvinnor
Richmond Olympic Oval

Richmond Olympic Oval är en inomhusarena i Richmond, Kanada, belägen sydväst om Vancouver. Vid olympiska vinterspelen 2010 hölls tävlingarna i hastighetsåkning på skridskor här.

Externa länkar 

 Official Website of the Richmond Olympic Oval

Sportanläggningar i British Columbia

Skridskoanläggningar
Sportanläggningar invigda 2008
Isaac D'Israeli

Isaac D'Israeli, född 11 maj 1766 i Enfield, Middlesex, död 19 januari 1848 i Bradenham, Wycombe, Buckinghamshire, var en brittisk-judisk författare. Han var far till den brittiske premiärministern Benjamin Disraeli, 1:e earl av Beaconsfield.

D'Israeli var son till en från Venedig inflyttad sefardisk köpman, som lät honom utbildas i samma yrke i Amsterdam och Paris. D'Israeli visade dock mera intresse för litteraturen, och utgav 1790 A defence of poetry och ägnade sig därefter helt åt litterära värv. D'Israeli, som i en anonym skrift, Genius of judaism (1833), utvecklat sin uppfattning om judendomen, lät döpa sina barn. 

Han utgav ledigt skrivna samlingar av lärda notiser, författaranekdoter och små essäer, bland vilka märks Curiosities of literature (3 band, 1791-1834, svensk översättning "Kuriositeter i litteraturen", 1868), Miscellanies (1796), Calamites of authors (1812) och Quarrels of authors (1814). Mest berömd är hans Essay on the literary character (1795). 

D'Israeli skrev även berättelser, ett par värdefulla historiska arbeten, Inquiry into the literary and political character of king James I (1816), Commentaries on the life and reign of Charles I (5 band, 1828-31), och fragment av en planerad brittisk litteraturhistoria, Amenities of literature (3 band, 1841). Sonen Benjamin Disraeli utgav en samlad upplaga av hans skrifter tillsammans med en biografi 1862.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Brittiska författare
Födda 1766
Avlidna 1848
Män
Svensk uppslagsbok
Söderström (olika betydelser)

Söderström kan avse:

 Söderström – vattendrag i centrala Stockholm
 Söderströmsbron
 Söderströmstunneln
 Söderström (efternamn) –  svenskt efternamn och personer med namnet
 Söderströms förlag – bokförlag i Helsingfors
 Söderströmska medaljen i guld
Julius Disselhoff

Julius August Gottfried Disselhoff, född 24 oktober 1827, död 14 juli 1896, var en tysk teolog.

Disselhoff var Theodor Fliedners medhjälpare i Kaiserswerth och från 1865 ledare för diakonianstalterna där. Disselhoff ägnade ett betydande arbete åt diakonin, vården av förståndshandikappade med mera.

Psalmer 
 "Jesus, Guds Son, träd in i denna skara" (), diktad cirka 1860.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Tyska teologer
Födda 1827
Avlidna 1896
Män
Synoptik

Synoptik är en nordisk optikerkedja med cirka 350 butiker i Danmark, Grönland, Norge och Sverige. Synoptik är en del av GrandVision B.V. – världens största optikerkedja med butiker i över 40 länder och ca 7500 butiker i Europa, Mellanöstern, Asien och Latinamerika.

Historia 
Synoptik grundades i Danmark år 1931 under namnet Sygekassernes Optik av Robert Delfer. 

Robert Delfer grundade företaget som en följd av ett avtal om glasögon till sjukkassornas medlemmar. Den första butiken öppnades i Nørre Voldgade, Köpenhamn. Därefter öppnades snabbt fler butiker i Köpenhamn, Ålborg och Odense och expansionen fortsatte under 1940-talet. Företaget fick namnet Synoptik A/S i början av 1970-talet då sjukkassorna i Danmark avskaffades. 

År 1991 etablerades Synoptik i Sverige och fick namnet Synoptik Sweden AB. Tio år senare förvärvades kedjan Din Optiker med ca 60 butiker. År 2003 förvärvades ytterligare en optikerkedja, Ögat. 
2013 har Synoptik Sweden AB 107 butiker i Sverige. Företaget ägs av GrandVision BV, en global operatör inom optisk detaljhandel med säte i Amsterdam, samt av den danska stiftelsen Synoptik-Fonden. På Nordisk basis opererar GrandVision drygt 450 butiker i Sverige, Danmark, Grönland, Norge, Finland samt Estland och är därigenom marknadsledare på den Nordiska marknaden.
Globalt opererar GrandVision ca 5 000 butiker i 40 länder.

Företag bildade 1931
Danska detaljhandelsföretag
Danska butikskedjor
Långö, Karlskrona kommun

Långö är en ö och stadsdel i Karlskrona, norr om Trossö.  31 december 2005 hade Långö 1 109 invånare.

Historia
Långö är beläget i Augerums socken och ingick efter kommunreformen 1862 i Augerums landskommun I denna inrättades för ön 14 februari 1908 Långö municipalsamhälle. 1934 kom sedan en del av landskommunen, inklusive Långö, att uppgå i Karlskrona stad och samtidigt upplöstes municipalsamhället. Från 1971 ligger Långö i den då bildade Karlskrona kommun.

Referenser

Öar i Karlskrona
Öar i Blekinge skärgård
Thor von Ditten

Thor von Ditten, född 1860, död 1936, var en norsk diplomat.

Ditten var tillförordnad chef för det svensk-norska utrikesdepartementets handels- och konsulavdelning 1891-1900, och kabinettssekreterare 1900-03, samt svensk-norsk minister i Rom 1903-05. Ditten var därefter sysselsatt med upprättandet av det norska utrikesdepartementet, och i oktober 1905 norsk undertecknare av Karlstadsöverenskommelsen. Han var norsk minister i Berlin, tillika Wien 1906-20, 1906-16 även i Rom.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Norska diplomater
Födda 1860
Avlidna 1936
Män
Sveriges ambassadörer i Italien
Thor
Joachim von Dittmer

Joachim von Dittmer, född 1681, död 1755, var en svensk ämbetsman. Han var bror till Herman Dittmer.

Dittmer inträdde 1701 i kungliga kansliet vid fältarmén, som han följde till kapitulationen vid Perevolotjna. Han var senare en tid i Moskva mycket använd av Carl Piper vid dennes arbete för fångarna men skickades 1712 till Sibirien. Hemkommen 1722, sändes han redan 1724 som svensk sändebud åter till Ryssland, där han stannade till 1738, då han utnämndes till landshövding i Nyslott och Kymmenegårds län. Han erhöll avsked 1741. Joachim Dittmer adlades 1727 med namnet von Dittmer den 3 augusti 1727 och introducerades med nummer 1813 samma år. Han  var ogift och slöt därmed själv sin ätt.<ref name=von>von Dittmer nr 1813 i Adelsvapen-wiki. Återger text från Gustaf Elgenstierna. Den introducerade svenska adelns ättartavlor, 1925–1936.</ref>

 Källor 
 Svensk uppslagsbok''. Malmö 1931.

Noter

Svenska diplomater under 1700-talet
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Landshövdingar i Finland
Födda 1681
Avlidna 1755
Män
Herman Dittmer

Herman Dittmer, född 1683, död 1760, var en svensk militär. Han var bror till Joachim von Dittmer.

Dittmer blev 1704 kaptenlöjtnant vid garnisonsregementet i Narva och fången vid stadens fall samma år. Han återkom först 1722 från fångenskapen, och fick då majors rang. 1735 blev han kapten vid Östgöta infanteriregemente, och användes på grund av sin kunskap i ryska för spionuppdrag vid finska gränsen.

af Dittmer
Två söner till Herman Dittmer, utan rysk anknytning, adlades med namnet af Dittmer 20 juli 1769 och introducerades 1776 med nummer 2062. Denna ätt fortlevde med sonsöner till de först adlade men utslocknade 1860. En tredje son till Herman Dittmer den äldre förblev i Estland efter att detta tillfallit Ryssland och erhöll ryskt adelskap 1726 med namnet von Dittmer.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Svenska militärer under 1700-talet
Födda 1683
Avlidna 1760
Män
Bureau du Roi

Kungens byrå ("Roi-byrån"), även känd som Ludvig XV:s rullklaffs-sekretär (franska: Secrétaire à cylindre de Louis XV), är den rikt utsmyckade kungliga cylinderbyrå som utfördes under slutet av Ludvig XV:s regeringstid. Det är den mest överdådigt smyckade byrå som någonsin har gjorts och som kanske till och med överträffar de mycket dekorerade konstskåpen från Tyskland.

Arbetet med kungens byrå påbörjades troligtvis 1760 då uppdraget formellt tillkännagavs. Dess första formgivare var Jean-François Oeben, kabinettmakarmästare vid Royal Arsenal.

Det första steget i byråns tillblivelse var att tillverka en mycket detaljerad miniatyrmodell i vax. Den fullskaliga byrån avslutades 1769 av efterträdaren till Oeben, Jean Henri Riesener, som hade gift sig med Oebens änka. Byrån, som tillverkades för det nya "Cabinet du Roi" i slottet i Versailles, flyttades till Louvren i Paris efter den franska revolutionen men har sedan återbördats till slottet i Versailles under 1900-talet. Byrån står i rummet där den var placerad före revolutionen, i "Cabinet intérieur du Petit Appartement", det berömda studierum där kungarna Ludvig XV och Ludvig XVI utförde sitt dagliga arbete samt i vilket beslutet togs att stödja de amerikanska rebellerna 1777. Hemliga diplomathandlingar förvarades inne i byråns lönnlådor, vars enda nyckel kungen alltid bar med sig.

Byrån är täckt av intrikata inläggningar bestående av en stor variation av sällsynta träslag. I en oval infattning i mitten av byråns framsida sitter ett reliefarbete med Tystnadens ansikte med pekfingret för läpparna, en påminnelse om den diskretion som krävdes av kungen i dennes diplomatiska uppdrag.

Byrån pryds av plaketter, statyetter, miniatyrbyster och ornamentala vaser samt förgyllda ljushållare. Ursprungligen hade byrån överst en miniatyrbyst föreställande Ludvig XV, men denna ersattes av Minerva efter hans död 1770.

Riesener tillverkade senare en förenklad andra version av byrån för Pierre-Gaspard-Marie Grimod, Comte d'Orsay, som idag kan beskådas i Wallace Collection i London.

Referenser 
  
 Brunhammer, Yvonne; Monique de Fayet. Meubles et ensembles, époque Louis XVI. Paris, Éditions Charles Massin, 1965. Sidorna 59, 60, 61, 65.
 Grande encyclopédie illustrée des meubles. Paris: Flammarion, 1980. Sida 118.
 Histoire du mobilier. Paris: Editions Atlas, 1979. Sidorna 105, 106, 107, 144.

Skrivmöbler
Enskilda möbler
Arthur Dix

Arthur Dix, född 30 november 1875, död 25 mars 1935, var en tysk politisk skriftställare.

Dix var verksam som journalistisk skriftställare från 1895 i den nationalliberala pressen. Bland Dix många arbeten märks Deutscher Imperialismus (1912), Der Weltwirtschaftskrieg (1914), Politische Geographie (2:a upplagan 1923), Geoökonomie (1925). Dix utgav månadsskriften Weltpolitik und Weltwirtschaft.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Tyska journalister
Tyska författare
Födda 1875
Avlidna 1935
Män
AGM-124 Wasp

AGM-124 Wasp var en flygburen pansarvärnsrobot som utvecklades av Hughes Aircraft inom WAAM-programmet (Wide-Area Anti-Armour Munitions). Målsättningen var att producera ett vapensystem med precisionsstyrd ammunition som kunde användas mot fientliga pansarförband utan att behöva upptäcka och sikta på enskilda fordon.

Wasp var tänkt att avfyras i svärmar mot områden där man visste att det fanns fientliga pansarförband. Därför bars robotarna i kapslar med sex avfyringstuber laddade med två robotar i varje. När den främre roboten avfyrades avlänkades raketflamman utåt sidan för att skydda roboten bakom. Efter avfyring flyger robotarna över målområdet och söker av det med sin 94 GHz mikrovågsradar efter stora metallföremål.

Roboten började designas 1979 i konkurrens med Boeing. Radarn började designas 1981 och 1983 gjordes de första provskjutningarna. Radarn visade sig ha förmågan att hitta sina mål trots radarstörning och markekon. Projektet föreföll mycket lovande och produktionen planerades starta 1987, men i oktober 1983 avbröts programmet.

Källor

Amerikanska pansarvärnsrobotar
Hughes Aircraft Company
Döden i grytan (2010)

Döden i grytan är en populärvetenskaplig bok från 2010 skriven av Mats-Eric Nilsson och Henrik Ennart, utgiven på förlaget Ordfront. Boken riktar kraftig kritik mot de regler som bland annat EU och Livsmedelsverket sätter upp, vilka gynnar storindustrier men mer eller mindre omöjliggör för småtillverkare och lokala slaktare och mejerier att bedriva sin verksamhet. 

Exempel på praktikfall som tas upp är Frälsningssoldater som förbjudits sälja hembakta bullar till välgörenhet, Förskolor som förbjuder barnen att vistas i köken och ibland till och med bre sina egna smörgåsar, och inte minst Korvmojjen som förbjöds göra eget potatismos på grund av den extrema fara som potatisens jord innebär om man tar in den i sitt kök, istället rekommenderades ägarna att använda sig av det kliniskt rena pulvermoset som processats fram i den kliniskt rena industrin.

Boken redogör dels för regler som styr storkök, och tar även upp historiken bakom råvarorna som används – exempelvis behandlas ämnen som hur kycklingar avlats fram för att växa så mycket som möjligt på så kort tid som möjligt och samtidigt ge så mycket kött som möjligt, och hur lokala små svinfarmar i Polen fått stänga då dessa inte nått upp till EU:s hygienkrav, till förmån för gigantiska amerikanska farmar som öppnat upp där med tusentals djur i varje stia – så stor omfattning av djur att medicinering måste ske kollektivt för att förebygga spridning av bakterier, med följden att flera djur utvecklat resistens mot antibiotika.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 SvD Kultur - recension
 NE - Döden i grytan
 Ordfront - Döden i grytan
 Adlibris - Döden i grytan

Svenskspråkig facklitteratur
Facklitteratur 2010
Böcker utgivna på Ordfront
Litteratur om mat och dryck
Mats Widgren

Mats Olof Widgren, född 5 april 1948, är en svensk professor emeritus i kulturgeografi vid Stockholms universitet. Han är specialiserad på det historiska och förhistoriska odlingslandskapet i Sverige.

Widgren disputerade i Stockholm 1983 på avhandlingen Settlement and Farming Systems in the Early Iron Age: a Study of Fossil Agrarian Landscapes in Östergötland, Sweden. Den behandlar stensträngslandskapet från den romerska järnåldern och folkvandringstiden. Handledare var Sven-Olof Lindquist.

Widgren är son till skådespelaren Olof Widgren och bror till författaren Lillemor Widgren Matlack, skådespelaren Kerstin Widgren och ämbetsmannen Jonas Widgren samt morbror till skådespelaren och regissören Helena Bergström.

Publikationer 
Medförfattare till Jordbrukets första femtusen år 4 000 f.Kr. – 1 000 e.Kr., Natur & Kultur

Referenser 
Officiell webbplahttps://www.su.se/profiles/widgren-1.184099ts

Svenska professorer i kulturgeografi
Agrarhistoriker
Män
Födda 1948
Levande personer
Hildur Dixelius

Hildur Emma Euphrosyne Dixelius, född 14 oktober 1879 i Nederkalix församling, död 19 augusti 1969 i Finja, var en svensk författare. Dixelius var i sitt första gifte gift med medicine licentiaten J. Brettner, och från 1923 i sitt andra gifte med Ernst von Aster.

Dixelius har utgett romaner och noveller, de flesta med motiv från den norrländska landsbygden, vilka alla kännetecknas av allvar, naturlighet och en klok och klar folkpsykologisk blick. Mest känd bland hennes verk är trilogin Prästdottern (1919), Prästdotterns son (1921) och Sonsonen (1922); trilogin har översatts till många språk under titeln Sara-Alelia. Bland övriga verk märks debutromanen Barnet (1910), novellsamlingarna En mesallians (1916), Drömmen (1917), samt Far och son (1918). Hennes senare romaner som Synderskan (1925), I bojor (1926) och Ragnar och Lola (1929) är starkt präglade av intresse för psykoanalytiska problem. Ett socialt drama, Mördaren, uppfördes i Stockholm 1928. Hennes sista bok blev Stormansfru och helgon : Birgittanoveller, utgiven 1951.

Källor 
 Svensk uppslagsbok (Malmö, 1931)
 Andersson, Gun, "'Gammelgärden'. Några drag i Hildur Dixelius' författarskap." Ångermanlandsbygd. Hampnäs folkhögskola 1910-1950. Jubileumsskrift." 1950.
 Fjellander, Eva (2014).Myndighetsperson, själasörjare eller driftkucku. En studie av prästgestalter i svenska romaner 1809-2009.'' Artos 2013

Noter

Externa länkar 
 Hildur Dixelius i Libris

Svenska författare
Födda 1879
Avlidna 1969
Kvinnor
Personer från Nederkalix socken
Döden i grytan

Döden i grytan kan syfta på:

 Döden i grytan – något är det mest olycksbringande som kan hända, se Lista över svenska idiomatiska uttryck
 Döden i grytan (1978) – en film av Ted Kotcheff, originaltitel Who Is Killing the Great Chefs of Europe?
 Döden i grytan (1875) – ett nykterhetsföredrag 1875 av C O Berg
 Döden i grytan (1957) – en bok av Hans Krister Rönblom
 Döden i grytan (2010) – en bok av Mats-Eric Nilsson och Henrik Ennart
 Döden i grytan (restaurang) – en restaurang i Stockholm, som belönades med Gulddrakens mellanklass 2006 och 2004.
 Döden i grytan: Bibeln i dagligt tal – en bok från 2004 av Carl Henrik Martling
Ewy Palm

För den svenska långdistanslöparen, se Evy Palm

Ewy Matilda Palm, under en period Palm-Andréasson, född 2 april 1925 i Värmland, död 1 juni 2018 i Stockholm, var en svensk målare, tecknare, grafiker, skulptör och feministisk aktivist. Hon skapade bland annat ett flertal stora offentliga konstverk och var den som 1990 fick den amerikanska feministiska gruppen Guerrilla Girls att besöka Stockholm.

Biografi 
Palm växte upp i Örebro, utbildade sig vid Konstfack i Stockholm åren 1945–1950 och hade en fil. kand. i teatervetenskap. Hon arbetade i en figurativ tradition i framförallt måleri, teckning och träsnitt, men arbetade även skulpturalt. Hon hade ett antal separatutställningar på bland annat Nationalgalleriet i Stockholm.

I Breviks kyrka i Lidingö gjorde hon 1959 väggmålningar föreställande de fyra evangelisterna och för S:ta Birgitta kyrka i Nockeby har hon skapat en dopfunt som hon huggit i vit Ekebergsmarmor. Palm har också skapat en muralmålning för Huddinge sjukhus.

Hon engagerade sig tidigt i kvinnorörelsen och tog aktiv del i Kvinnokulturfestivalen, 21–23 oktober 1977 och gjorde bland annat illustrationer för Kvinnovetenskaplig tidskrift under 1970- och 1980-talen. 1980 var hon med och arrangerade grupputställningen Vi arbetar för livet på Liljevalchs, där hon också deltog som konstnär.

1990 bjöd hon in den feministiska konstnärsgruppen Guerrilla Girls till Stockholm och arrangerade deras första besök och utställning i Sverige, vilket skedde på Kulturhuset i Stockholm. Besöket resulterade i filmen Guerrilla Girls. En dag i Stockholm, producerad av MA Film Produktion AB.

Ewy Palm är mor till filmaren Markus Andréasson.

Källor
 Konstfeminism, 2005, Atlas, Stockholm,

Noter

Vidare läsning

Externa länkar
 Officiell webbplats 

Kvinnor
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1925
Avlidna 2018
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
William Hepworth Dixon

William Hepworth Dixon, född den 30 juni 1821, död den 27 december 1879, var en brittisk författare.

Dixon var utgivare av Athenæum 1853-69. Bland hans skrifter märks John Howard and the prison world of Europe (1849), William Penn (1851) och The personal history of Lord Bacon (1861).

Flera av hans verk översattes till svenska av Thora Hammarsköld.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1821
Avlidna 1879
Män
Svensk uppslagsbok