kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Michael Odevall

Bengt Michael Odevall, född 5 april 1946, är en svensk diplomat. Han är son till Bengt Odevall.

Biografi
Odevall är juris kandidat. Han är aktiv folkpartist och har en lång karriär inom utrikesförvaltningen. Odevall var politiskt sakkunning i handelsdepartementet 1981-1982.

Odevall har tjänstgjort på ambassaderna i Berlin (DDR) och Bonn. Han har bland annat varit Sveriges ständige representant vid FN i Rom samt tjänstgjort på olika befattningar vid OECD-delegationen i Paris, FN-representationen i New York samt på olika befattningar i Utrikesdepartementet (UD), i regeringens samordningskanslier och på dåvarande handelsdepartementet. Fram till 2008 var Odevall minister vid UD och Sveriges delegat till Östersjöstaternas råd. Han var ambassadör i Rabat 2008-2011.

Referenser

Sveriges ambassadörer i Marocko
Födda 1946
Levande personer
Män
Ingvar Persson (serieskapare)

Ingvar Persson, född 23 juli 1930, död 16 november 2015, var en svensk serietecknare. Han är son till Elov Persson.

Arbete och karriär
Ingvar Persson kom från en familj av serietecknare. Hans far Elov Persson skapade serierna Kronblom (1927) och Agust (1928). Ingvars barn, Lasse Persson och Bia Melin har fört arvet vidare. Ingvar Perssons bror, Gunnar Persson, och brorson Jonas Persson, är också serietecknare. Ingvar Persson tog 1970 över serien Agust från sin far, som han skrev och tecknade tills 1997, när han lämnade ansvaret för Agust vidare till sin dotter Bia Melin.

Ingvar Persson har även tecknat sin egen skapelse Frid och Fröjd sedan 1974, som tecknades för tidskriften Jaktmarker och fiskevatten. Ingvar fortsatte att teckna Frid och Fröjd fram tills 2000-talet.

Efter debut med jaktskildringar skrev Persson flera romaner med historisk miljö från Torsåkersbygden men också flera folklivsskildringar från nutid, till exempel Ingenting att bråka om Johansson (1978). Persson gav ut sin första roman, Södergök 1976 och har även skrivit för Torsåkers amatörteater, inklusive en föreställning om Kronblom.

Bibliografi (urval)
1976 – Södergök
1977 – Gästgivarn
1978 – Ingenting att bråka om Johansson
1979 – Jordens oro
1981 – Biljett till härligheten

Priser och utmärkelser
1978 – Landsbygdens författarstipendium

Referenser

Externa länkar 
 Artikel om Ingvar Persson från seriewikin.
 Historik över Elov Perssons serier

Svenska serieskapare
Svenskspråkiga författare
Gästrikland i skönlitteratur
Svenska författare under 1900-talet
Personer från Torsåkers socken, Gästrikland
Födda 1930
Män
Avlidna 2015
Riding

Riding kan syfta på:

 Riding, England
 Ridin'
Pipaluckbolaget

Pipaluckbolaget (stavningen Pippaluckbolaget förekom första året) startades 1981 i Eskilstuna av Kulturföreningen AllKonst. Skivutgivningen bestod mest av punk och "ny våg". Den största försäljningsframgången var Lolita Pops debutalbum, Falska Bilder. Skivutgivningen upphörde 1986. Kulturföreningen AllKonst skänkte alla skivrättigheter och restlagret 2008 till Undefined Sounds.

Diskografi LP-skivor
PLP 01  / 1981 / Aktiv PR: Samlingsskiva med Eskilstunaband
PLP 02  / 1982 / Lolita Pop: Falska Bilder
PLP 03  / 1983 / Blues around the clock (Mälardalsblues Vol 1)
PLP 04  / 1983 / Gå Å Bada: (ej ännu utgiven)
PLP 05  / 1983 / Memento Mori: Jag....Snäll
PLP 06  / 1984 / Under Ika: Sno från dom rika
MNWP135 / 1984 / Memento Mori: Detta är paradiset (samprod MNW/Pipaluck)
PLP 08  / 1985 / Pablo Pablo
PLP 09  / 1985 / HaiFi (utgiven på underetiketten PUCK)

Diskografi Singelskivor
AL-1s / 1979 / Allan Ladds: 13 år 
PLS 02 / 1981 / Allan Ladds: 1981
PLS 03 / 1981 / Lolita Pop: Kärlekens pedaler/Guld
PLS 04 / 1981 / Allan Ladds: Manipulera
PLS 05 / 1982 / Kontaktlim: Kom igen
PLS 06 / 1982 / Slagna Hjältar: Hummer
PLS 07 / 1982 / Object (outgiven)
PLS 08 / 1982 / Tom Kollo & the Kollokids: Masken (outgiven)
PLS 09 / 1983 / Memento Mori: Spegeln
MNWS84 / 1983 / Memento Mori: Pulserande Väggar (samprod MNW/Pipaluck) 
PLS 10 / 1986 / Under Ika: Förstöra / Cabaret Camouflage

Ej längre existerande svenska skivbolag och skivmärken
Företag i Eskilstuna
Skivbolag och skivmärken bildade 1981
Skivbolag och skivmärken upplösta 1986
Jurij Jurjevitj Browne

Jurij Jurjevitj Browne (på engelska George Browne), född 15 juni 1698 och död 18 februari 1792 var en tysk riksgreve och rysk fältmarskalk.

Browne tillhörde en skotsk-irländsk adelssläkt, och trädde 1730 i ryskt tjänst. Han utnämndes till överste samma år. Under Turkiska kriget 1736-1739 råkade Browne 1739 i fångenskap och såldes som slav, men lyckades tack vare ingripande från franska sändebudet Villeneuve återvinna friheten. Som generalmajor deltog han med utmärkelse i svenska kriget 1741-43 och senare i sjuårskriget. Peter III gjorde honom 1762 till fältmarskalk och överbefälhavare i det tillämnade kriget mot Danmark. Då han avrådde från företaget, föll han i onåd och landsförvisades. Den nyckfulle kejsaren förlät honom dock snart och utnämnde honom samma år till generalguvernör i Livland, vilken post han från 1775 förenade med guvernörskapet - från 1783 ståthållarskapet - över Estland. Browne blev tysk riksgreve 1779.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930
 Michael Johann von der Borch: Histoire de la vie de George de Browne, comte du Saint-Empire, gouverneur général de Livonie et d'Esthonie, général en chef des armées des Sa Majesté l'impératice de toutes les Russies, chevalier des ordres de St. André, St. Alexandre Newski et St. Wlodimir de Russie, de l'aigle blanc de Pologne, et de Ste. Anne de Holstein, seigneur héréditaire des terres de Smilten, Segewold, Palkmar et Galenhoff etc. etc. I. F. Hartknoch, Riga 1794 (digital copy)
 Stefan Michael Newerkla: Die irischen Reichsgrafen von Browne-Camus in russischen und österreichischen Diensten. Vom Vertrag von Limerick (1691) bis zum Tod ihres Hausfreunds Ludwig van Beethoven (1827) [= De irländska kejserliga grevarna Browne-Camus i rysk och österrikisk tjänst. Från Limerickfördraget (1691) till huskompisen Ludwig van Beethovens död (1827)]. In: Lazar Fleishman – Stefan Michael Newerkla – Michael Wachtel (eds.): Скрещения судеб. Literarische und kulturelle Beziehungen zwischen Russland und dem Westen. A Festschrift for Fedor B. Poljakov (= Stanford Slavic Studies, Volume 49). Peter Lang, Berlin et al. 2019, 43–68.
 Stefan Michael Newerkla: Das irische Geschlecht O'Reilly und seine Verbindungen zu Österreich und Russland: Von Noahs Sohn Jafet bis zum russischen Nationaldichter Puškin (Den irländska familjen O'Reilly och dess kopplingar till Österrike och Ryssland: från Noas son Jafet till den ryske nationalpoeten Pusjkin). In: Jasmina Grković-Major – Natalia B. Korina – Stefan Michael Newerkla – Fedor B. Poljakov – Svetlana M. Tolstaja (eds.): Diachronie – Ethnos – Tradition: Studien zur slawischen Sprachgeschichte. Festgabe für Anna Kretschmer. Tribun EU, Brno 2020, 259–279 (Digital kopia), här 260–261.

Ryska fältmarskalkar
Födda 1698
Avlidna 1792
Män
Häggenås-Lit-Kyrkås församling

Häggenås-Lit-Kyrkås församling är en församling i Norra Jämtlands kontrakt i Härnösands stift. Församlingen ligger i Östersunds kommun i Jämtlands län.

Församlingen utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik
Församlingen bildades den 1 januari 2010 genom sammanslagning av Häggenås, Lit och Kyrkås församlingar. Pastoratet bildades 2002 för de tre församlingarna.

Kyrkor 
 Häggenås kyrka
 Lits kyrka
 Kyrkås gamla kyrka
 Kyrkås nya kyrka

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Härnösands stift
Indelningar i Östersunds kommun
Svärdsliljan

Svärdsliljan kan syfta på:

 Svärdslilja – en art i irissläktet
 Svärdsliljan – en figur i Alice i Underlandet, se Lista över figurer i Disneys tecknade filmer
Karin Johansson

Karin Margareta Johansson, född 1956, är sedan 2022 vice vd för arbetsgivarorganisationen Svenskt Näringsliv. Hon har tidigare varit svensk  politiker och representerat Kristdemokraterna. Hon var statssekreterare hos Göran Hägglund på Socialdepartementet mellan åren 2006 och 2013. Mellan åren 2013 och 2022 var hon vd för arbetsgivarorganisationen Svensk Handel.

Johansson har varit ledamot av Järfälla kommuns kommunfullmäktige och har dessutom varit ledamot av nordöstra sjukvårdsstyrelsen i Stockholms läns landsting 1992-1994 och politiskt sakkunnig i Statsrådsberedningen 1993-1994. Hon har även haft en karriär i näringslivet och varit försäljningschef för France Telecom Sverige 1995-1999 och försäljningsdirektör på Microsoft 2002-2006. Hon har också varit styrelseordförande för Sveriges radio 1999-2003 och för Blekinge Tekniska Högskola 2004-2006 samt varit ledamot av Svenska spels styrelse sedan 2003.

Hon blev styrelseordförande för Karlstads universitet 2016 och för Visit Sweden 2017.

Hon är gift med Per Egon Johansson.

Källor 

Levande personer
Födda 1956
Kvinnor
Holger Pedersen (lingvist)

Holger Pedersen, född 7 april 1867 i Gelballe vid Kolding, död 25 oktober 1953 i Köpenhamn, var en dansk språkforskare.

Pedersen blev 1885 student och tog 1890 skolämbetsexamen. Redan tidigt inriktade han sig på omfattande språkstudier, särskilt jämförande språkvetenskap. Efter 1892-96 att ha vistats i utlandet, dels vid tyska universitet, dels i Östeuropa och på Irland, blev han 1897 filosofie doktor på avhandlingen Aspirationen i Irsk I (fortsättningen utkom på tyska i Adalbert Kuhns "Zeitschrift für vergleichende Sprachforschung", band 35). År 1900 blev han docent i jämförande språkvetenskap vid Köpenhamns universitet med skyldighet att tills vidare föreläsa i slaviska språk, 1903 e.o. professor och 1914 ordinarie professor i jämförande språkvetenskap. Han var universitetets rektor 1926-27 och höll föreläsningar vid Collège de France i Paris 1925.

Pedersens många arbeten, till stor del publicerade i in- och utländska tidskrifter, behandlar, förutom indoeuropeisk språkhistoria i allmänhet, särskilt slavisk, keltisk, armenisk, albansk och lykisk. Av hans skrifter kan särskilt nämnas Albanesische Texte mit Glossar (Leipzig 1895), mest folksagor, som han själv upptecknat i Albanien, och av vilka han senare utgav en tysk översättning, Zur albanesischen Volkskunde (Köpenhamn 1898); Les pronoms démonstratifs de l'ancien arménien. Avec un appendix sur les alternances vocaliques indo-européennes (1905) och Les formes sigmatiques du verbe latin et le problème du futur indo-européen (1921, båda i Videnskabernas Selskabs Skrifter); Vergleichende Grammatik der keltischen Sprachen I-II (1909-13); Russisk Grammatik (1916); Russisk Læsebog (1916); Et Blik paa Sprogvidenskabens Historie (1916); Sprogvidenskaben i det nittende Aarhundrede, Metoder og Resultater (1924, i Aage Friis: "Det nittende Aarhundrede, skildret af nordiske Videnskabsmænd"). Pedersen invaldes 1938 som utländsk ledamot av Vetenskapsakademien i Stockholm. År 1946 utnämndes han till hedersdoktor vid Aarhus universitet.

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 

Salmonsens
Danska lingvister
Danska professorer
Keltologer
Albanologer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Hedersdoktorer vid Aarhus universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Filologer under 1900-talet
Danska forskare under 1900-talet
Födda 1867
Avlidna 1953
Män
Alumner från Köpenhamns universitet
Kyrkås socken, Jämtland

För socknen med detta namn i Västergötland, se Kyrkås socken.
Kyrkås socken i Jämtland ingår sedan 1971 i Östersunds kommun och motsvarar från 2016 Kyrkås distrikt.

Socknens areal är 131,20 kvadratkilometer, varav 123,00 land. År 2000 fanns här 333 invånare. Kyrkås gamla kyrka i den gamla kyrkbyn samt Kyrkås nya kyrka i Lungre ligger i socknen.

Administrativ historik
Kyrkås socken bildades, eventuellt återuppstod, omkring 1400 genom utbrytning ur Lits socken. 

Vid kommunreformen 1862 överfördes ansvaret för de kyrkliga frågorna till Kyrkås församling och för de borgerliga frågorna till Kyrkås landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Lits landskommun och ingår sedan 1971 i Östersunds kommun. Församlingen uppgick 2010 i Häggenås-Lit-Kyrkås församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Kyrkås, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Jämtland. De indelta soldaterna tillhörde Jämtlands fältjägarregemente och Jämtlands hästjägarkår.

Geografi
Kyrkås socken ligger nordost om Östersund. Socknen är en mjukt kuperad myrrik skogsbygd.

Inom socknen finns några byar med odlingsmark: Bringåsen, Brynje, Kläppe, Kyrkbyn, Lungre och Sjör.

Fornlämningar
Inom Kyrkås socken har man anträffat cirka 75 fångstgropar som antas vara från medeltiden. Man har vidare anträffat sju ödesbölen från medeltiden samt slagg efter lågteknisk järnhantering.

Namnet
Namnet (1440 Kirkivas) betyder 'åsen med kyrkan'. Socknen skrevs 1407 Hiælzsioasa, Hjällsjöås, vilket eventuellt kan indikera att den tidigare socknen övergetts (digerdöden?) och att det nya namnet uppstod när den nya kyrkan kom på plats.

Befolkningsutveckling

Se även
Kyrkås församling
Lits tingslag

Referenser

Noter

Externa länkar

 Kyrkås hembygdsförening
 Kyrkås hembygdsförening på hembygd.se

Socknar i Jämtland
Indelningar i Östersunds kommun
Peter Wikström

Peter Wikström, född 1977, är en svensk rullstolstennisspelare. Han har bland annat tagit sju SM-guld i singel, två VM-guld i lag samt ett silver och ett guld i dubbel tillsammans med Stefan Olsson i Paralympics.

Peter Wikström har en examen i sjukgymnastik från Luleå tekniska universitet.

Övriga meriter 
Guld i dubbel på Paralympiska sommarspelen 2012
Silver i dubbel på Paralympics i Peking 2008
Deltagit i fyra paralympiska sommarspel, 2000 i Sydney, 2004 i Aten, 2008 i Beijing och 2012 i London
Två guld på lag-vm, 2008 i Italien och 2010 i Turkiet
Fyra brons på lag-vm, 2007 i Stockholm, 2009 i Nottingham, 2011 i Sydafrika och 2013 i Turkiet
Sju SM-guld i singel och fem i dubbel
Segrare i dubbelmasters 2008
Har ca 25 singeltitlar på den internationella rullstolstennistouren (itftennis.com)
Har ca 50 dubbeltitlar på den internationella rullstolstennistouren (itftennis.com)
Utsedd till årets idrottare i Norrbotten 2012 (kuriren.nu)
Erhöll PT-medaljen för årets idrottsprestation 2012 (pitea-tidningen.se)
Prisad för årets prestation 2012 på Norrbottens idrottsgala
Årets pitebo 2005

Referenser

Födda 1977
Män
Levande personer
Svenska tennisspelare
Svenska handikappidrottare
Svenska paralympiska silvermedaljörer
Svenska paralympiska guldmedaljörer
Svenska paralympiska deltagare 2008
Svenska paralympiska deltagare 2012
Fysioterapeuter
Alumner från Luleå tekniska universitet
Idrottare från Piteå
Frihetskorset

Frihetskorset kan avse:
Frihetskorsets orden – en finländsk statsorden instiftad 1918
Frihetskorset (Estland) – en estländsk orden instiftad 1919
Haakon VII:s frihetskors – en norsk utmärkelse instiftad 1945
Kyrkås socken

Kyrkås socken kan syfta på:

Kyrkås socken, Jämtland
Kyrkås socken, Västergötland
Silverräv

Silverräv är en variant av rödräv (Vulpes vulpes) som föds upp för sin päls skull. Pälsen är svart och har inslag av ljusa hår, något som ger den ett karakteristiskt utseende liknande det hos den variant av fjällräv som kallas blåräv. Pälsen används till pälsverk. Anlaget för pälsvarianten finns naturligt i vissa rödrävspopulationer. Den domesticerade silverräven som idag återfinns i uppfödningar har sitt ursprung i Ryssland och är ett resultat av 50 års forskning och selektiv avel.

Källor 
 

Rävar
Husdjur
Santa Anna, Texas

Santa Anna är en tätort i Coleman County, Texas, USA. Vid folkräkningen år 2000 bodde där 1081 personer (283 familjer). Enligt USA:s statistiska centralbyrå har orten en total area av fem kvadratkilometer, av vilket allt är land.

Orter i Texas
Nils Oelrich

Nils Oelrich, född 30 juni 1908 i Halmstad, död 26 april 1997 i Stockholm, var en svensk arkitekt. Han var stadsarkitekt i Stockholm åren 1954 till 1973.

Nils Oelrich fick sin utbildning till arkitekt vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm 1929-1933 och vid Kungliga Konsthögskolan i Stockholm 1936. Därefter var han anställd vid Byggnadsstyrelsen till 1938 och vid Fortifikationsförvaltningen till 1943. Åren 1944-1955 var han vice stadsarkitekt i Stockholm och fick därefter tjänsten som ordinarie stadsarkitekt, som han innehade till sin pensionering 1973. Oelrich hade även egen arkitektverksamhet och ritade begravningsplatser och militära byggnader samt deltog i kyrkorestaureringar.

Källor

Födda 1908
Avlidna 1997
Svenska arkitekter under 1900-talet
Stockholms stadsarkitekter
Svenska stadsplanerare
Män
Personer från Halmstad
Tatariskt växtlamm

Det tatariska växtlammet (Latin: Agnus scythicus eller Planta Tartarica Barometz - observera att dessa inte är vetenskapliga namn) är en legendarisk växt från centrala Asien, en gång trodd kunna producera får som dess frukt. Fåret satt fast på växten genom en navelsträng och betade på markerna runt den. När alla växter runt omkring var uppätna, dog både växten och fåret.

Den allmänna tron var, att på en högt belägen, vidsträckt och ouppodlad saltslätt, väster om Volgafloden, fanns en underbar varelse, till hälften djur, till hälften växt, vilken de inhemska benämnde barometz, det vill säga lammungen. Myten är baserad på en verklig planta, Cibotium barometz, en ormbunksväxt i släkten Cibotium. Den var känd under olika namn som Skytiskt lamm, Borometzen, Barometzen och Borametzen, var av de tre senare är olika stavningar av samma ord för lamm på det lokala språket. "Lammet" syns genom att ta bort löven från en bit av ormbunkens ulliga rhizom. När rhizomen vänds uppochner liknar den ett ulligt lamm med bladstjälkarna som ben.

I populärkulturen
En planta vid namn Borometz nämns i kapitel 22 i  Den äventyrlige Simplicissimus, en pikaresroman av Hans Jakob Christoffel von Grimmelshausen, när huvudpersonen beskriver hur han blir bortförd av tatarerna.

I Playstation 2-spelet Odin Sphere kan Baromettfrön planteras till växter med två får.

Det tatariska växtlammet finns på skivomslaget till Guided by Voicess album Vampire on Titus.

Referenser

Externa länkar
Barometzen eller tatariska lammet. i Svenska Familj-Journalen

Kryptozoologi
Peter Boysen Jensen

Peter Boysen Jensen, född 18 januari 1883 i Hjerting, död 21 november 1959, var en dansk växtfysiolog.

Bosen Jensen blev mag. scient. 1908 och dr. phil. 1910 på avhandlingen Sukkersønderdelingen under Respirationsprocessen hos højere Planter. Han var assistent vid Köpenhamns universitets växtfysiologiska laboratorium 1907-27, lektor i växtfysiologi där 1922-27 och professor från 1927. Han blev ledamot av Videnskabernes Selskab 1929 och av Vetenskapsakademien i Stockholm 1938.

Källor

Externa länkar
 Dödsruna 

Danska botaniker
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1883
Avlidna 1959
Män
Boa (klädesplagg)

Boa är ett halsdukliknande klädesplagg som är uppkallad efter ormsläktet Boa.

Boan började användas under 1600-talet men kallades då palatin. Namnet boa kom i bruk på 1820-talet. Boan var tidigare, lång, rund och ganska smal. Mot slutet av 1800-talet blev den kragformigt tillskuren och utbredd i nacken. Senare blev den jämnbred, platt och gärna lång. Under 1880-talet kom plyschboor på modet, och omkring 1900 boor i fjäder eller chiffong. Under början av 1900-talet blev boor av naturskinn populära.

De vanligaste varianterna består av päls eller fjädrar. Pälsboan var mycket vanlig mellan världskrigen, då priset för vissa pälsarter var lågt. Fjäderboan är främst ett plagg för underhållningsbranschen. Under slutet av 1900-talet förekom den ofta hos dansare i nattklubbar eller varietéer.

Källor

Externa länkar 

Kläder
Afrikanska spelen

Afrikanska spelen, (före 2012 Allafrikanska spelen, Panafrikanska spelen), hölls första gången 1965 och är ett sportevenemang öppet för hela Afrika. Internationella olympiska kommittén har givit officiellt godkännande av spelen som ett kontinentalt fler-sportevenemang, tillsammans med panamerikanska spelen och asiatiska spelen.

Bakgrund 
De moderna olympiska spelens "fader" Pierre de Coubertin föreslog panafrikanska spelen 1920. Många kolonialmakter var mindre intresserade, och fruktade att det skulle kunna skapa en afrikansk enighet, och slänga ut kolonialmakterna. 

Man försökte anordna spel i Alger 1925 och Alexandria år 1928, men misslyckades trots förberedelser. Internationella olympiska kommitténs första afrikanska ledamot, Greklands-födda kortdistanslöparen Angelo Bolanaki från Egypten, donerade pengar för att bygga ett stadion, men det blev inga spel på tre decennier. 

I början av 1960-talet hade fransktalande länder i Afrika börjat anordna "Vänskapsspelen" I Madagaskar 1960 och Elfenbenskusten 1961. 1963 års spel skulle hade förlagts till Senegal. Men då de afrikanska ungdoms- och sportministrarna möttes i Paris 1962; och då några engelsktalande länder ocjkså deltog, beslutade man att börja anordna Panafrikanska spelen. 

I juli 1965 hölls de första spelen (numera allafrikanska spelen) i Brazzaville, Republiken Kongo. 2 500 deltagare från omkring 30 länder deltog , och Egypten tog flest medaljer. 

1966 inrättades Supreme Council of Sport in Africa (SCSA) i Bamako; it för att styra spelen. Andra upplagan skulle hållas i Mali 1969, men efter en militärkupp där blev spelen inställda. Lagos erbjöd sig att arranger spel 1971. Spelen kunde hållas igen 1973, då Biafrakriget tagit slut 

1978 års spel var förlagda till Algeriet, men de sköts upp på grund av tekniska prolem. Näst spel var planerade till Kenya 1983, sköts sedan upp till 1985 för att 1987 anordnas i Nairobi. Sedan dess har det dock fungerat att hålla spelen vart fjärde år, i takt med den olympiska rytmen.

Tävlingarna

Medaljställning 

Medaljställning genom tiderna i afrikanska spelen (till och med afrikanska spelen 2019).

Referenser

Källor
Soffan (TV-program)

Soffan var ett TV-program som sändes 1968 av Sveriges Radio-TV, med fokus på musik och ungdomskultur, och med Robert Broberg som programledare.

Källor

Svenska TV-program
TV-året 1968
Johan Wilhelm Liljencrantz

Johan Wilhelm Liljencrantz, född 9 maj 1768 i Stockholm, död 25 oktober 1816 i Västerås, var en svensk greve, militär och ämbetsman.

Biografi
Liljencrantz föddes i Stockholm som äldsta barnet till Gustav III:s finansminister Johan Liljencrantz och hans första hustru Ottiliana Vilhelmina Transköld. Han blev redan 1777 volontär vi Åbo läns infanteriregemente och i samband med faderns adlande fänrik vid samma regemente 17 december samma år. År 1781 blev han sekundadjutant vid livgardet, och premiärlöjtnant vid samma regemente 1783. År 1785 befordrades Liljencrantz till kornett och 1786 till löjtnant och senare ryttmästare vid livregementet till häst. Han utnämndes även samma år till kammarjunkare. År 1798 befordrades han till major vid livregementets kyrassiärkår och året därpå till överadjutant hos kungen. År 1801 tog han avsked från tjänsten som adjutant hos kungen. Han utnämndes 1811 till hovmarskalk och samma år till landshövding över Västmanlands län.
År 1814 blev han riddare av Nordstjärneorden. Vid faderns död 1815 blev han greve.

Farbrodern, Sven Liljencrantz, hade i sitt testamente 1796, då hans enda levande barn sonen Johan Ludvig (1766–1798) var mycket sjuklig bestämt att hans fideikommiss Hässelbyholm och Heby genom lottning mellan de tre brorsönerna skulle tillfalla två av dem. Johan Wilhelm var den av sina bröder som blev utan fideikommiss, men fick i stället ett penningfideikommiss som kompensation.

Liljencrantz var gift första gången med Johanna Beata von Engeström, vars mor var av släkten Ihre. Två år innan han avled gifte han om sig med Helena Meldercreutz. Äldste sonen Gustaf Fredrik Liljencrantz blev landshövding. Hans dotter Charlotta gifte sig 10 oktober 1822 med Filip von Schwerin.

Källor 
 Gustaf Elgenstierna, Den introducerade Svenska adelns ättartavlor, Stockholm 1928

Noter 

Landshövdingar i Västmanlands län
Riddare av Nordstjärneorden
Födda 1768
Avlidna 1816
Män
Bureätten
Personer under gustavianska tiden
Militärer från Stockholm
Ämbetsmän från Stockholm
Svenska grevar under 1800-talet