kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Klacken

Klacken kan bland annat syfta på:
 Klacken, Dalarna, sjö i Älvdalens kommun,  (50,2 ha)
 Gillersklack, skidanläggning i Ljusnarsbergs kommun, 
 Klacken, Klackberg, bergmansgård i Norbergs kommun,

Se även
Klack (olika betydelser)

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Michael Vibe

Michael Vibe, född den 24 december 1627 i Lund, död den 1 maj 1690 i Köpenhamn, var en dansk ämbetsman, son till biskop Mads Jensen Medelfar, systerson till diplomaten Peder Vibe, far till ämbetsmannen Ditlev Vibe.

Vibe, som upptog moderns släktnamn, studerade nästan oavbrutet i utlandet 1646-63 statsvetenskap och fick åt sig uppdragen kronprins Fredriks uppfostran 1678. Han adlades 1679 och fick 1682 säte i konseljen samt blev 1683 vice kansler och justitiarius i Højesteret. Som en av Kristian V:s gunstlingar utövade han stort inflytande.

Källor 

 

Födda 1627
Avlidna 1690
Danska ämbetsmän
Personer i Danmark under 1600-talet
Ämbetsmän från Lund
Män
Peder Vibe

Peder Vibe, död 1658 i Trondhjem, var en dansk diplomat. Han var son till borgmästaren i Köpenhamn Mikkel Vibe och far till Johan Vibe.

Vibe var tre år i franske kungens tjänst och blev 1627 dansk diplomatisk agent och 1629 resident i Frankrike. År 1634 erhöll han såväl danskt som franskt adelskap. Vibe var 1635–1643 dansk resident i Stockholm. Han beklädde 1648–1655 posten som räntmästare och motarbetade efter yttersta förmåga Korfitz Ulfeld.

Källor 

 

Danmarks ambassadörer
Dansk adel
Fransk adel
Nyadlade
Diplomater under 1600-talet
Personer i Danmark under 1600-talet
Födda okänt år
Avlidna 1658
Män
Ugglan
Ninas dagbok

Ninas dagbok är Agnes von Krusenstjernas debutroman, publicerad 1917.  Boken är skriven i dagboksform och skildrar två månader i en tonårig flickas liv, i början av 1900-talet. Romanen utspelar sig i överklassmiljö.

Personer  
Nina – 18 år
Ulla – Ninas Kusin
Karl – gift med Ulla, bruksägare
Mark - släkting till Karl, studerar filosofi och spelar fiol
Fröken Magda – släkting till Nina
Ingenjör Göran Hellner – gammal bekant till Magda, och vän till Karl
Adolf ”stackars far” – pappa till Göran Hellner, arkivarie
Mary Rönning – Flicka på grannherrgården, spelar piano
Viola Rönning – lillasyster till Mary
Ruben Flejt - Kusin till Mark

Källor  

Ninas Dagbok på Projekt Runeberg

Svenska dagboksromaner
1910-talet i skönlitteratur
Småland i skönlitteratur
Skönlitteratur 1917
Svenskspråkig skönlitteratur
Helenas första kärlek

Helenas första kärlek är en roman av Agnes von Krusenstjerna, publicerad 1918. Det är författarens andra publicerade roman, efter Ninas dagbok. Handlingen utspelar sig i Stockholm i början av 1900-talet. Boken skildrar en ung flicka i överklassmiljö.

Personer  
Helena af Willner – 20 år
Maggi af Willner – Helenas mor
Erland af Willner – Helenas far
David Hencke – 23-årig musiker
Torvald Brandel – vän till Maggi
Nana Ed – vän till Helena
Fru Gade – Nanas mormor
Mayta – Davids syster
Gagge – vän till Nana
Sofi – husa hos af Willner

Källor  

Helenas första kärlek på Projekt Runeberg

Svenska romaner
1910-talet i skönlitteratur
Stockholm i skönlitteratur
Skönlitteratur 1918
Svenskspråkig skönlitteratur
Land og Folk

Land og Folk var en dansk kommunistisk tidning, utgivet av Danmarks Kommunistiske Parti (DKP) 1945-1991. Tidningen hade sitt huvudkontor i Köpenhamn.

Före det andra världskriget gav DKP ut tidningen Arbejderbladet, som illegaliserades i samband med att lagen om förbud mot kommunistiska föreningar och verksamheter trädde i kraft 22 augusti 1941. I oktober samma månad började partiet ge ut den illegala tidningen Land og Folk, som utkom en gång i månaden. Den blev ett viktigt organ i det danska motståndet mot den tyska ockupationsmakten under kriget. Efter krigsslutet 5 maj 1945 gjordes den om till en dagstidning och gick under en kort period under namnet Folkets Dagblad. Dess första chefredaktör blev Børge Houmann, som tidigare hade arbetat i redaktionen för Arbejderbladet. Under de första efterkrigsåren upplevde tidningen en stor ökning av upplagan.. Mellan 27 juni och 5 september 1945 ökade upplagan från 43 000 till 60 000. Framgångarna följde DKP, som 1945 hade fått 18 mandat (12,5 % av rösterna) i Folketinget. 

Från och med 1946 sjönk dock stödet för partiet och Land og Folks upplaga minskade därefter. Mellan 1946 och 1948 sjönk  upplagan från 40 000 till 27 000 och 1960 var antalet nere i 7 000 . Samma år tappade DKP alla sina mandat i valet till Folketinget. Partiet, och därmed tidningen, var sovjettrogna och förlorade mycket i stöd i samband med Ungernrevolten 1956. 1970 hade upplagan fallit till 5 500. Dock fick tidningen ett visst uppsving under 1970-talet, samtidigt som DKP åter tog sig in i Folketinget 1973 med 3,6 % av rösterna (6 mandat). Partiet försökte även promovera tidningen genom att årligen arrangera Land og Folk Festival i Fælledparken i Köpenhamn. I denna tillställning deltog band och artister som TV-2, Björn Afzelius och Røde Mor.

1980-talets ekonomiska och politiska förändringar i Sovjetunionen och Östeuropa innebar en än mer sjunkande uppslutning kring både DKP och Land og Folk. Beslut togs om att göra tidningen till ett organ för hela den politiska vänstern i Danmark. Det innebar också en ökad redaktionell frihet. Det gav dock inga framgångar och tidningen lades slutligen ner 1991. Det sista numret gavs ut 28 december 1990.

Chefredaktörer 
 Børge Houmann (1945-1955)
 Martin Nielsen (1955-1960)
 Villy Karlsson (1960-1970)
 Thorkild Holst (?)
 Gunnar Kanstrup (1978-1986)
 Frank Aaen (1986-1989)

Referenser 

Nedlagda danska tidningar
Danska dagstidningar
Dagstidningar startade 1945
Dagstidningar nedlagda 1991
Danskspråkiga dagstidningar
Straff- och arbetsfängelset å Långholmen och Stockholms stads södra kronohäkte för män församling

Straff- och arbetsfängelset å Långholmen och Stockholms stads södra kronohäkte för män församling var en församling i nuvarande i Stockholms stift i nuvarande Stockholms kommun. Församlingen uppgick 1889 i Maria Magdalena församling.

Administrativ historik
Församlingen bildades omkring 1830 under namnet Södra korrektionsinrättningens församling och namnändrades på 1860-talet. Församlingen uppgick 1889 i Maria Magdalena församling.

Källor 

Historiska församlingar i Stockholms kommun
Långholmen
Straff- och arbetsfängelset å Norrmalm församling

Straff- och arbetsfängelset å Norrmalm församling var en församling i nuvarande i Stockholms stift i nuvarande Stockholms kommun. Församlingen uppgick 1889 i Adolf Fredriks församling.

Administrativ historik
Församlingen bildades omkring 1815 genom utbrytning ur Maria Magdalena församling under namnet Kronospinnhuset församling som på 1830-talet namnändrades till Norra korrektionsinrättningens församling senare, på 1860-talet, åter namnändrades till Straff- och arbetsfängelset å Norrmalm församling. Församlingen uppgick 1889 i Adolf Fredriks församling.

Källor 

Historiska församlingar i Stockholms kommun
Norrmalm
Mikael Agaton

Mikael Agaton, född 1956 i Eskilstuna, är en svensk dokumentärfilmsregissör, manusförfattare och producent.

Sedan 1995 driver Agaton produktionsbolaget Agaton Film & Television. Dokumentärserien Livets mirakel som visats både på SVT och internationellt är en av de mest kända produktioner han regisserat.

Dokumentärfilm 
Mikael Agaton har sedan början av nittiotalet fokuserat på TV-program som behandlar olika ämnesområden inom historia och vetenskap, framför allt för SVT och internationell television som WGBH i USA, ZDF och SWR i Tyskland och Channel 4 i England. 

Tillsammans med fotografen Lennart Nilsson har Mikael Agaton gjort bland annat Our Immune System för National Geographic Society och producenten Sidney Plait, Livets mirakel för SVT och producenten Bo G. Erikson, War against Disease för SVT samt Resan till Livets kärna för UR, tyska SWR och EBU och producenten Ninnie Küller. Inom ämnet historia/arkeologi har Agaton producerat serier som Stenristarna, Birka Vikingastaden, Vikingar i öst och Vikingarna i väst, en serie om samerna och dokumentärfilmer som Ständigt denna Bellman, Snapphanarnas krig, Vikingafurstinnan och Runsa - Fornborgens gåta. 

Agaton har vunnit ett flertal internationella priser för sina filmer, däribland en Emmy Award för bästa dokumentärfilm i New York 1996 samt en Peabody Award året efter. Serien Livets mirakel är internationellt sett en av SVT:s mest visade produktioner.

Källor 
Svensk filmdatabas
Svensk mediedatabas

Externa länkar 
Agaton Film & Television

Svenska dokumentärfilmare
Födda 1956
Män
Levande personer
Personer från Eskilstuna
Personer i Sverige under 2000-talet
Stiftelsen Konung Oscar I:s minne församling

Stiftelsen Konung Oscar I:s minne församling var en församling för de boende vid Stiftelsen Konung Oscar I:s Minne i Bagarmossen i Stockholms stift. Församlingen var inledningsvis en del av Maria Magdalena församling.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1888 i Maria Magdalena församling.

Källor 

Historiska församlingar i Stockholms kommun 
Bagarmossen
Karl Vilhelm Hammer

Karl Vilhelm Hammer, född den 12 juni 1860 i Moss, död den 24 november 1927 i Oslo, var norsk arkivman och publicist.

Hammer avlade 1881 och 1882 universitetsexamina och medarbetade sedan 1887 i "Verdens gang", i vars konsortium han en tid var delägare. Åren 1898-1903 var han generalsekreterare i kommittén för Norges deltagande i världsutställningen i Paris 1900, varom han avgav en berättelse (1904). Sedan 1906 var han förste arkivarie i utrikesdepartementet. 

Bland Hammers många uppsatser av i synnerhet socialekonomisk och biografisk art kan nämnas La socialisation du droit (1905) och Socialismen og dens løfter (1907). Hammer var medarbetare för Norge i Nordisk familjebok (bokstäverna K-T, 1911-19) och Salmonsens konversationsleksikon samt utgav jämte C.J. Hambro Opslagsboken. Norsk konversationsleksikon (band 1, 1922).

Källor 

 

Norska journalister
Norska arkivarier
Norska fackboksförfattare
Norskspråkiga fackboksförfattare
Norska författare under 1900-talet
Personer från Moss
Födda 1860
Avlidna 1927
Män
Ugglan
Gréta Salóme

Gréta Salóme Stefánsdóttir, född 11 november 1986, är en isländsk sångerska och låtskrivare.

Biografi 

Salóme kommer från en musikalisk familj. Hon började lära sig att spela fiol år 1991, endast 4 år gammal. När hon var 13 började hon studera vid en musikskola i Reykjavik. Hon har sedan dess fortsatt studera musik. Hon spelar bland annat fiol i den isländska symfoniorkestern.

Eurovision Song Contest

Eurovision Song Contest 2012 

Salóme skickade in två låtar till Söngvakeppni Sjónvarpsins 2012. Det var från början endast meningen att hon skulle skicka in låten "Aldrei sleppir mér" som framfördes av Heiða & Guðrún Árný, men efter att en kollega hört "Mundu eftir mér" som hon under sommaren 2011 spelat in tillsammans med sångaren Jónsi så bestämde hon sig för att skicka in den också och då båda kom med hade hon två av sina låtar med i uttagningen. Den som hon själv framträdde med vann tävlingen medan "Aldrei sleppir mér" även den tog sig till final men slutade på plats 3 till 7 av 7 finalister.

Hon och Jónsi representerade därmed Island i Eurovision Song Contest 2012 med den engelska versionen av "Mundu eftir mér" som fick titeln "Never Forget". Hon och Jónsi framförde låten i den första semifinalen den 22 maj i Baku i Azerbajdzjan. Där lyckades de ta sig vidare till finalen som hölls den 26 maj. Där hamnade de på 20:e plats med 46 poäng.

Eurovision Song Contest 2016 
Salomé representerade Island även i Eurovision Song Contest 2016 i Stockholm, med låten "Hear Them Calling". Hon framförde låten i tävlingens första semifinal 10 maj, men låten gick inte vidare till final.

Diskografi

Album 

2012 - The Silence

Singlar 

2012 – "Never Forget" / "Mundu eftir mér" (med Jónsi)

Referenser

Externa länkar 
Deltagarprofil på eurovision.tv

Födda 1986
Kvinnor
Levande personer
Artister som representerat Island i Eurovision Song Contest
Isländska popsångare
Isländska låtskrivare
Isländska violinister
Deltagare i Eurovision Song Contest 2012
Deltagare i Eurovision Song Contest 2016
Hilding Agrell

Carl Johan Hilding Agrell, född 5 oktober 1900 i Glava, Värmlands län, död 14 maj 1996, var en svensk bergsingenjör och företagsledare. Hilding Agrell var son till bruksdisponenten Carl Agrell.

Hilding Agrell tog bergsingenjörsexamen vid KTH 1923, var ingenjör vid Motala verkstad 1924-1925 och studerade i USA 1926-1927. Han fick anställning som ingenjör vid Hallstahammars AB 1927, var företagets disponent och verkställande direktör 1936-1967. Han efterträdde sin far Carl Agrell på VD-posten.

Källor

Svenska bergsingenjörer
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Glava socken
Födda 1900
Avlidna 1996
Män
Carl Agrell

Carl Linus Agrell, född 24 maj 1864 i Varberg, Hallands län, död 30 augusti 1953 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, var en svensk ingenjör och företagsledare.

Carl Agrell utexaminerades från Chalmers 1883, var ingenjör vid Forshaga glasbruk 1883–86, praktiserade inom glasindustrin i Tyskland 1886–1887, var ingenjör vid Sandö glasbruk 1887–1893, vid Vallö glasbruk 1893–1894, ingenjör vid Glava glasbruk 1894–1903 och direktör i Glava glasbruks AB 1904–05. Han var disponent i AB Rämen-Liljendahl 1906–08, bedrev egen affärsverksamhet i Varberg 1908–10 och var verkställande direktör i Hallstahammars AB 1911–1936. 

Carl Agrell var far till Hilding Agrell, som efterträdde honom på VD-posten i Hallstahammars AB.

Källor

Noter

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Alumner från Chalmers tekniska högskola
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Varberg
Födda 1864
Avlidna 1953
Män
Svenska ingenjörer under 1800-talet
Karl Gustavsgatan

Karl Gustavsgatan (urspr. Carl Gustafsgatan) är en cirka 650 meter lång gata i stadsdelarna Vasastaden och Landala i centrala Göteborg. Den sträcker sig från Parkgatan och upp till Kapellplatsen.

Karl Gustavsgatan fick sitt namn 1882 efter kung Karl X Gustav. Den norra delen av gatan hette Landalagatan 1867-1882, och den södra delen hette Stora Landalagatan (1880) efter sin riktning mot Landala herrgård.

Först 1889 lades avsnittet mellan Storgatan och Parkgatan ut, till en kostnad av 14 230 kronor.

Referenser
Noter

Källor
Göteborgs gatunamn : 1621 t o m 2000, Greta Baum, Tre Böcker Förlag, Göteborg 2001 , s. 156

Gator i Göteborg
Vasastaden
Landala
Karl X Gustav
Ettårsfall

Ett så kallat ettårsfall är en ettårig avstängning från spel i en idrott i samband med en övergång mellan två klubbar. Avstängningen kan ha sin grund i att den nya och den gamla klubben inte kommer överens om en övergångssumma efter att spelaren skrivit kontrakt med den nya klubben. Spelaren får då inte tillstånd att representera sin nya klubb och tvingas avstå från spel helt i avvaktan på att den gamla klubbens rättigheter ska upphöra. I många fall är lösningen att spelaren får fortsätta spela med sin gamla klubb ett år för att gå över utan övergångspengar inför nästa säsong.

Kända exempel på ettårsfall
 Hans Jax, ishockey, avstängd vid övergång från sin moderklubb Vikarby IK till Leksands IF 1966
 Björn Palmqvist, ishockey, ett av tre ettårsfall samma år vid övergång från Modo hockey till Djurgårdens IF 1965. Spelade kvar i Modo ett år till.
 Inge Hammarström, ishockey, vid övergång från Timrå IK till Brynäs IF 1968.
 Roland Grip, fotboll, ettårsfall vid övergång från AIK fotboll till IK Sirius 1970. Spelade kvar i AIK säsongen 1970 för att därefter ansluta gratis till Sirius.
Michael Lindberg, 16 år, avstängdes 1974 vid övergång från HC Dalen till HV 71. HC Dalen spelade säsongen 74-75 i samma division som HV 71.  
 Tomas Sandström, ishockey, ettårsfall vid övergång från Fagersta AIK till Brynäs IF 1981. Spelade kvar i Fagersta ett år till för att sedan gå gratis.
 Peter Lindmark, ishockey, ettårsfall vid övergång från Timrå IK till Färjestads BK 1982. Spelade i Timrå under ettårssäsongen för att därefter gå utan övergångssumma till Färjestad.
 Magnus Augustsson, innebandy ettårsfall 2002 vid övergång från Pixbo Wallenstam till IBF Älvstranden. Var avstängd som spelare ett år och verkade istället som tränare för Älvstranden. 
 Dick Axelsson, ishockey, ettårsfall vid övergång från Huddinge IK till Djurgårdens IF 2006. Spelade kvar i Huddinge en säsong till.

Källor

Sporttermer
Simin Daneshvar

Simin Daneshvar (persiska: سیمین دانشور), född 28 april 1921 i Shiraz, Persien, död 8 mars 2012 i Teheran, var en iransk prosaförfattare och översättare. Daneshvar var pionjär bland kvinnliga iranska författare och publicerade 1969 den första moderna romanen på persiska skriven av en kvinna: Suvashun (Siavashs sörjande). Den räknas som en av de främsta iranska prosaverken genom tiderna och blev en bästsäljare.

Daneshvar publicerade sin första novellsamling 1948. Hon doktorerade året därefter i persisk litteratur vid Teherans universitet. 1951 gifte hon sig med den berömde iranske novellförfattaren Jalal Al-e Ahmad. Hon var professor i litteratur men sparkades 1979 från universitet i samband med den islamiska kulturrevolutionen.

Bibliografi 
2022 -

Externa länkar
Simin Daneshvar - Iran Chamber Society
Suvashun, artikel i Encyclopedia Iranica
Biografi - Mage Publishers

Personer i Iran under Pahlavidynastin
Iranska författare under 1900-talet
Iranska professorer
Persiskspråkiga författare
Persiskspråkig litteratur
Alumner från Teherans universitet
Födda 1921
Avlidna 2012
Kvinnor
Personer från Shiraz
Östermalms kontrakt

Östermalms kontrakt är ett kontrakt inom Svenska kyrkan i Stockholms stift.

Kontraktskoden är 1311.

Administrativ historik
Kontraktet bildades 1995 med namnet Östermalms-Lidingö kontrakt där sedan namnet 2013 ändrades till det nuvarande. 

Kontraktet bildades 

från Stockholms norra kontrakt med
Hedvig Eleonora församling
Oscars församling 
Engelbrekts församling 

från Roslags kontrakt med 
Lidingö församling som 2013 överfördes till Solna kontrakt

Referenser

Kontrakt i Stockholms stift
Carl Elfström

Carl Elfström, född 23 juli 1830 i Röste, Bollnäs socken, Gävleborgs län, död 12 februari 1917 i Ljungby, Kronobergs län, var en svensk orgelbyggare.

Carl Elfström var först anställd vid bröderna Söderlings orgelbyggeri i Göteborg, men började sedan egen verksamhet i Berga i Småland. 1871 reste han till Amerika för att studera orgelbyggeri. Han arbetade troligen på Steinways pianofabrik i New York och byggde där också ett par mindre orglar. När han efter två år kom hem, etablerade han sig som orgelbyggare i Ljungby. Hans orgelverkstad där var på sin tid en betydande industri med 25 anställda. Elfström hann med att bygga cirka 75 orglar till kyrkor i hela södra Sverige. Den största orgeln (28 stämmor) byggde han i Linköpings domkyrka 1887. Endast ett tiotal av Elfströms instrument är bevarade. Frillestads gamla orgel byggde han 1890, 60 år gammal. Sin sista orgel byggde han så sent som 1912. Han var då 82 år gammal.

En dotter till Carl Elfström var verksam som fotograf.

Biografi
Carl Elfström föddes 23 juli 1830 på Röste i Bollnäs socken. Han var son till soldaten Carl Johan Elfström och Brita Nilsdotter. Elfström flyttade 1850 till Ovanåker och blev lärling hos orgelbyggaren Jonas Wengström. 1852 flyttade han till Amerika. Han blev 1853 orgelbyggarelev hos orgelbyggarna Johan Nikolaus Söderling och Carl Fredrik Söderling i Göteborg. År 1862 blev han orgelbyggarelev hos Per Larsson Åkerman i Stockholm.

1863 flyttade han till Västra Eds socken. 1864 flyttade han till kyrkoherden Isaac Strandmark i Södra Ljunga socken. 1866 bodde han i Jönköping. 

1870 flyttade han till prästgården i Bolmsö socken. Där gifte han sig 16 augusti med Hilda Karolina Lundeberg (född 1832). Hon var dotter till kyrkoherden Pehr Lundeberg och Britta Elisabeth Leander i Bolmsö. Där fick de tillsammans dotter Britta Valborg Karolina (född 1870). Samma år flyttade familjen till Falköping. 1871 flyttade familjen till Nordamerika. 

Elfström bosattes sig 1873 på klockargården i Ljungby och arbetade där som orgelbyggare och direktör. Familjen flyttade 1876 till tomt 43 i Ljungby. Elfström avled 12 februari 1917.

Orgelbyggen

Renoveringar

Medarbetare
Nils Alfred Andersson (född 1854). Han arbetade mellan 1882 och 1892 som orgelbyggeriarbetare hos Elfström.
1898–1901: Fritz Hjalmar Valdemar Söderberg, född 16 december 1880 i Ryssby, var snickarlärling.

Referenser

Noter 

Personer från Bollnäs socken
Födda 1830
Avlidna 1917
Män
Svenska orgelbyggare under 1900-talet
Stadshagens IP

Stadshagens IP är en idrottsplats vid  Sankt Göransgatan 130 i Stadshagen på västra Kungsholmen i centrala Stockholm.

Historik
Idrottsplatsen började anläggas i slutet av 1920-talet på en äng nedanför Stadshagens vattenreservoar. Nuvarande anläggning invigdes 1931. Då tillkom även en servicebyggnad innehållande servering och omklädningsrum för damer och herrar. Anläggningen vid Stadshagens IP ritades av arkitekten Paul Hedqvist (1931). Paul Hedqvist var även arkitekt till några andra idrottsanläggningar i Stockholm såsom Stora mossens IP (1933), Kristinebergs IP (1933) och Zinkensdamms IP (1937).

Idrottsplatsen hade sin storhetstid på 1930- och 1940-talen med allsvensk bandy och friidrott. Tidigare fanns även en skidhopparbacke i kanten ned mot Hornsberg, vars rester av den lilla backen fortfarande kan skymtas i slänten. Publikrekordet sattes på en träningsmatch i fotboll på 1930-talet mellan Djurgården och Sandvikens IF som åsågs av  6 500 åskådare.

7 000 åskådare kom det i bandy när Hammarby mötte Edsbyns IF 1952, dock betalade bara 5 720.

Idrottsanläggningen idag
Idag finns två planer, varav den ena sedan år 2006 har uppvärmt konstgräs, som möjliggör att spela fotbollsmatcher även vintertid.

Idag används anläggningen enbart för fotboll och har två konstgräsplaner för elvaspelsmatcher, det vill säga en målvakt och tio utespelare i vardera laget, samt en grusplan för lag med sjumannalag. Den största föreningen som är verksam på Stadshagen idag är Karlbergs BK med drygt 1000 ungdomsspelare och herrlag i division 2 i fotboll. Vidare spelar Mariebergs SK och Karlberg BK:s damlag i division 3 på anläggningen. Därutöver spelar ett stort antal mindre föreningar från Stockholms innerstad tävlingsmatcher i lägre divisioner på anläggningen, bland annat forna allsvenska laget Westermalms IF. Utöver fotboll finns vissa anläggningar för friidrott. En av konstgräsplanerna spolas till isbana på vintern och upplåts för allmänhetens åkning.

Det fanns planer att uppföra 400 bostäder där Stadshagens IP ligger idag, men efter protester skrinlades dessa idéer. Byggstart har skjutits upp flera gånger i väntan på att en ersättningsanläggning ska projekteras och byggas. Under tiden har anläggningen delvis tillåtits förfalla av Stockholms Stad.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Sportanläggningar i Stockholm
Stadshagen
Sportanläggningar invigda 1931
Università Cattolica del Sacro Cuore

Università Cattolica del Sacro Cuore (UCSC) är ett privat universitet beläget i Milano, Italien. Dess huvudsakliga campus är beläget i Milano, Italien med satellit campus i Brescia, Piacenza, Cremona, Rom och Campobasso. Det UCSC är den största privata universitetet i Europa och den största och en av de mest framstående katolska universitet i världen.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Privata högskolor och universitet
Universitet och högskolor i Italien
Byggnader och anläggningar i Milano
Utbildningsinstitutioner bildade 1921
Olov Agri

Olov Agri, född 8 februari 1938 i Stockholm, är en svensk civilingenjör och företagsledare.

Olov Agri tog examen från KTH 1961, var anställd vid Jacobson & Widmark 1961-79, var verkställande direktör för AB Arsenalen 1979-88, och VD för Fastighets AB Hufvudstaden 1988-97.

Källor

Noter

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Stockholm
Födda 1938
Levande personer
Män
Ingenjörer från Stockholm