kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thomas Erséus

Thomas Erséus, född 1963, är en svensk civilingenjör i väg- och vattenbyggnad och företagsledare.

Utbildning 

Han avlade examen som Civilingenjör Väg och Vatten vid Chalmers Tekniska Högskola i januari 1987.

Karriär 
Erséus studerade vid Chalmers tekniska högskola, och arbetade därefter som konsult på Caran AB, där han senare blev VD. Han var därefter VD för teknikkonsultföretaget AB Jacobson & Widmark, som 2001 köptes av WSP Group, och var från 2002 VD för WSP Europe. 1 september 2006 tillträdde han befattningen som VD för Kungsleden AB, en post han stannade på till 2013 då han ersattes av Biljana Pehrsson. Mellan 2013 och 2015 satt Erséus som styrelseordförande i Forsen Projekt AB.  2015 tillträdde Erséus befattningen som Chief Real Estate Officer för Ericsson AB där han är globalt ansvarig för alla fastighetsrelaterade frågor inom Ericsson-koncernen.

Erséus sitter för närvarande som styrelseordförande i TS Nordic Group ABoch i Chalmersfastigheter AB. Han är även ledamot i Knightec och i AMF Fastigheter. Tidigare har han suttit som styrelseordförande ibland annat i Hallvarsson & Halvarsson AB, i Nordic Modular Group AB och i WSP Group International Ltd. Erséus var ledamot och ordförande i styrelsen för STD, nuvarande Innovationsföretagen inom Almega 2001-2003.  

Erséus var förbundsdirektör för Almega Tjänsteförbunden och verkställande direktör för Almega från 12 augusti 2019 till 8 december 2021.   

Sedan 2022 är Erséus vd för AMF Fastigheter.   

Erséus var styrelseledamot i HQ AB då Finansinspektionen beslutade sig för att dra in tillståndet för dotterbolaget HQ Bank, där Erséus också var ledamot. I efterspelet till den så kallade HQ-skandalen stämdes Erséus bland annat tillsammans med övriga styrelseledamöter och revisorn av HQ, anklagelser som Erséus tillsammans med övriga frikändes för.

Utmärkelser 
1998 - Erséus vann utmärkelsen “Framtidens ledare 1998” Utdelat av Juniorhandelskammaren 

2004 - Erséus vann utmärkelsen “Framgångsrikt ledarskap inom Byggsektorn”. Utdelat av CMB — Centrum för Managernent inom Byggsektorn

Källor

Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Svenska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Alumner från Chalmers tekniska högskola
Födda 1963
Levande personer
Män
The Power of Good-Bye

"The Power of Good-Bye" är en låt framförd av den amerikanska popartisten Madonna, utgiven som den fjärde singeln från hennes sjunde studioalbum Ray of Light den 22 september 1998. Den skrevs av Madonna och Rick Nowels medan produktionen sköttes av Madonna, William Orbit och Patrick Leonard. I Storbritannien släpptes singeln med "Little Star" som b-sida.

Videon till låten regisserades av Matthew Rolston.

Referenser

Externa länkar 
 "The Power of Good-Bye" på Madonna.com

Madonna-låtar
Musiksinglar 1998
Engelskspråkiga sånger
Nothing Really Matters

"Nothing Really Matters" är en låt framförd av den amerikanska popartisten Madonna. Den släpptes 2 mars 1999 som den femte och sista singeln från hennes sjunde studioalbum Ray of Light (1998). Låten skrevs av Madonna och Patrick Leonard medan produktionen sköttes av Madonna, William Orbit och Marius de Vries. I låten skildrar Madonna sin kreativa process som andra har sågat och kritiserat. Inspirationen kommer enligt Madonnas från dottern Lourdes Leon. Låten går stilmässigt under dance med element från ambient och techno.

Videon till låten regisserades av svenske Johan Renck. Flera scener i den är filmade i det bergrum under Kungliga Tekniska högskolan som tidigare hyste R1, Sveriges första kärnreaktor.

Referenser

Externa länkar 
 "Nothing Really Matters" på Madonna.com

Madonna-låtar
Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 1999
Music (Madonna-låt)

"Music" är en låt framförd av den amerikanska popartisten Madonna. Det var den första singeln från Madonnas åttonde studioalbum med samma namn och släpptes den 21 augusti 2000. Låten, som skrevs och producerades av Madonna och Mirwais Ahmadzaï, handlar om människor som roar sig på en fest, och Madonna menar att musik får människor att träffas. Musikaliskt sett är "Music" en pop- och electropoplåt.

Musikvideon till låten regisserades av Jonas Åkerlund och filmades i Los Angeles i april 2000.

Medverkande 
 Madonna – låtskrivare, producent
 Mirwais Ahmadzaï – låtskrivare, producent
 Keeling Lee – gitarr
 Jonathan White – elbas
 Patrick Dawes – slagverk
 Dan Hewson – strängarrangemang
 Jean-Baptiste Mondino – fotografi
 Kevin Reagan – art director, design

Medverkande är hämtade ur albumhäftet till Music.

Listplaceringar

Referenser

Noter

Externa länkar 
 "Music" på Madonna.com

Madonna-låtar
Musiksinglar 2000
Engelskspråkiga sånger
Musikvideor regisserade av Jonas Åkerlund
Grupp D i Afrikanska mästerskapet i fotboll 2012

Grupp D i Afrikanska mästerskapet i fotboll 2012 spelades den 24 januari–1 februari 2012. Ghana och Mali avancerade till utslagsspelet.

Poängtabell

Ghana mot Botswana

Mali mot Guinea

Botswana mot Guinea

Ghana mot Mali

Botswana mot Mali

Ghana mot Guinea

Externa länkar
CAFonline.com - Officiell webbsida

Referenser

Fotnoter

Grupp D
Anderstorps kyrka

Anderstorps kyrka är en kyrkobyggnad i Anderstorp i Gislaveds kommun i Jönköpings län. Den tillhör Anderstorps församling i Växjö stift.

Kyrkobyggnad
Den nuvarande kyrkan har haft åtminstone två äldre föregångare, belägna 300 meter väster om den nuvarande. Den senast föregående var av trä och uppfördes 1754 och revs 1856.

Anderstorps kyrka är uppförd 1853-56 efter ritningar av Abraham Rafael Pettersson vid Överintendentsämbetet. Kyrkan är uppförd i sen nyklassicistisk stil som en enskeppig salskyrka med rundat kor i samma bredd som långhuset. Tornet i väster har ett flackt kopparklätt tak som kröns av en lanternin med spetsig spira. Taket över långhus och kor är klätt med skiffer. I norr finns en sakristia. Exteriören är väl bevarad förutom utvidgning av sakristian 1967.

Interiören präglas av bred sal, enkelt och nyklassisistisk rent. Kyrkan målades invändigt 1965-67 i gråvitt, ockragula listverk och bondskt inspirerade marmoreringar på bänkdörrar och taklister. Det ursprungliga svepekorset i altartavlan har bytts ut mot en snidad träskulptur av Kristus. Den tillkom 1981 och ät utförd av Margaretha Engström.

Inventarier
 Predikstolen i senrokoko från 1772 tillverkades av Sven Nilsson Morin är en av få tillvaratagna delar från den gamla kyrkan. 
 Fodralet till golvuret är tillverkat av Sven Nilsson Morin.
 Den ursprungliga svepekorset står nu i sakristian.
 Morin gjorde även de åtta pannåer som nu sitter i vapenhuset och som tidigare satt i den gamla kyrkans som läktarbröstning

Kyrkklockor

 Storklockan väger 680 kilo.
 Kyrkans Lillklocka kom till efter en ihopgjutning av kyrkans tidigare Mellan- och Lillklockor år 1783. Klockgjutare Elias Fries Thoresson i Jönköping gjorde omgjutningen.

Orgel
1861 byggde Frans Andersson, Stockholm en orgel med tolv stämmor.
En orgel byggd 1877 av Anders Victor Lundahl, Malmö, blev provspelad och avsynad av den nerresta organisten. Orgeln blev sedan transporterad med ångfartyget "Svea" upp till Halland för vidare transport.
1926 byggde Herman Nordfors på Nordfors & Co, Lidköping en orgel med två manualer och 23 stämmor. 
Ett nytt mekaniskt orgelverk insattes 1972 tillverkat av Olof Hammarberg, Göteborg, bakom fasaden från 1861 års orgel.

Kororgeln är tillverkad 1964 av Ingvar Johansson, Västbo Orgelbyggeri, Långaryd. Orgeln flyttades hit från församlingshemmet 1986. Samtidigt byggde man till pedalverket. Orgeln är mekanisk.

Se även
 Anderstorps socken
 Anderstorps församling

Källa
 Byggnadsvårdrapport 2006:29 Jönköpings Läns Museum

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader i Gislaveds kommun
Kyrkobyggnader invigda 1856
Anderstorp
1856 i Sverige
Edvard Poulsson

Poul Edvard Poulsson, född 18 april 1858 i Larvik, död 24 april 1935 i Aker vid Oslo, var en norsk farmakolog.
 
Poulsson studerade medicin vid Kristiania universitet och därefter hos Oswald Schmiedeberg i Strassburg. Han återvände till Kristiania 1891, där han blev medicine doktor 1892 på avhandlingen Om det ætheriske filixextrakts toxisk og anthelmintisk virkende bestanddel. Han var överläkare vid Sandefjords badanstalt 1891–97, blev 1895 e.o. och  1913 ordinarie professur i farmakologi och toxikologi vid Kristiania universitet, vid vilket han även inrättade ett farmakologiskt institut. Efter pensioneringen 1928 var  han chef för Statens Vitaminlaboratorium, vid Skøyen nära Oslo.

Poulsson var ordförande i kommissionen för utgivande av fjärde upplagan av "Pharmacopæa norvegica" (1913). Han arbetade energiskt för rationell lagstiftning mot kvacksalvare och humbugsmedicin. Förutom många mindre arbeten, särskilt i toxikologiska och fysiologiska ämnen, utgav han en ansedd Lærebok i farmakologi for læger og studerende (1905; andra upplagan 1908; tysk översättning 1909, andra upplagan 1912).

Källor

Norsk biografisk leksikon: Edvard Poulsson

Noter

Norska farmakologer
Norska professorer i medicin
Födda 1858
Avlidna 1935
Män
Personer från Larviks kommun
Ugglan
William C. Gorgas

William Crawford Gorgas, född 3 oktober 1854 i Mobile County i Alabama, död 3 juli 1920, var en amerikansk generalfältläkare. Han var son till sydstatsarméns generalfälttygmästare Josiah Gorgas. Som militärläkare lyckades han utrota gula febern på Kuba och i Panama.

Gorgas fick i uppdrag att bekämpa gula febern på Kuba och lyckades, tack vare Walter Reeds påvisande av en myggart som överförare av smittan, inom loppet av tre månader göra Havanna fritt från sjukdomen. Han insattes därefter i kommissionen för Panamakanalens bygge, och lyckades häva den bland arbetarna rasande gula febern och gjorde därigenom Panamakanalens fullbordande möjligt. 1918 blev Gorgas chef för Rockefellerinstitutets avdelning av International board för bekämpande av gula febern. Han tilldelades Buchananmedaljen 1912.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar 
 

Amerikanska läkare
Militärläkare
Mottagare av Buchananmedaljen
Personer i USA under 1900-talet
Personer från Mobile County
Födda 1854
Avlidna 1920
Män
Svensk uppslagsbok
Alfredo Dugès

Alfredo (Alfred Auguste Delsescautz) Dugès, född 16 april 1826 i Montpellier, död 7 januari 1910 i Guanajuato, var en fransk-mexikansk zoolog. Han var son till Antoine Louis Dugès.

Dugès blev medicine doktor i Paris 1852 och emigrerade därefter till Mexiko. Han bosatte sig i Guanajuato, där han var verksam som obstetriker, men även ägnade sig åt zoologi. Han är främst känd för sina herpetologiska studier.

Franska zoologer
Födda 1826
Avlidna 1910
Män
Personer från Montpellier
Ugglan
Alumner från Paris universitet
Sveriges U18-damlandslag i handboll

Sveriges U18-damlandslag i handboll representerar Sveriges damer i handboll vid U17-EM och U18-VM. Bästa resultat är guld i U18-VM 2010 och guld i U17-EM 2013.

Historia

VM 2010 

Guldlaget från 2010 i Dominikanska republiken bestod av följande spelare: Emma Friberg (mv), Ame Ogbomo (mv), Marie Wall, Linn Blohm, Maria Lindh, Vanessa Tellenmark, Alexandra Domeij, Sara Johansson, Linn Hallberg, Clara Monti Danielsson, Carin Strömberg, Maria Adler, Lina Larsson, Linn Larsson, Linnea Claeson och Fredrika Zeidler (mv) och förbundskapten var Camilla Eriksson.

EM 2013 
2013 vann laget EM-turneringen i Polen.

Sverige vann sin kvalgrupp till EM efter tre raka segrar mot Italien, Bulgarien och Spanien. Sverige och Spanien gick till slutspelet i EM.

Sverige spelade sedan sju matcher i Gdansk och Gdynia och vann sex av dessa. Man fick stryk mot Ryssland i gruppspelet (17-27) men fick revansch i finalen, som slutade 26-24 mot Ryssland. Emma Ekenman Fernis och Olivia Mellegård blev uttagna till All Star Team i turneringen. Emma Ekenman Fernis och Felippa Sarenbrant var bästa målgörare med 37 respektive 35 mål.

Laget bestod av Sofie Börjesson (mv), Joumana Chaddad (mv), Emma Hultborg (mv), Julia Bardis, Olivia Mellegård, Emma Rask (V6), Sofia Hvenfelt (m6), Ida Reinholdsson (m6), Emma Ekenman Fernis (h6), Evelina Källhage (h6) samt niometer: Hanna Blomstrand, Anna Johansson, Elinore Johansson, Tilda Olsson, Julia Sandell och Felippa Sarenbrant. Förbundskapten var Ola Månsson.

Se även 
 U17-Europamästerskapet i handboll för damer
 U18-världsmästerskapet i handboll för damer
 Sveriges landslag i handboll

Referenser 
 Sveriges placeringar och förbundskaptener vid samtliga JEM, JVM, UEM och UVM som spelats, från Svenska Handbollförbundets webbplats.

Noter 

Damlandslag i handboll
Sveriges handbollslandslag
Evan McGrath

Evan McGrath, född 14 januari 1986 i Oakville, Ontario, är en kanadensisk ishockeyspelare som för närvarande spelar för Hockey Thurgau.

Spelarkarriär 
Som en effektiv offensiv spelare i OHL-laget Kitchener Rangers blev McGrath draftad av Detroit Red Wings i den fjärde rundan (128:e totalt) i NHL Entry Draft 2004. Red Wings uttalade sig om McGrath som en potentiell framtida powerforward, trots att han dittills haft vissa svårigheter att anpassa sig till seniorspelet. Vid slutet av säsongen 2009/2010 blev han nedflyttad till Syracuse Crunch och tog ingen ny plats i laget innan han blev en free agent vilket tillät honom att bli en obegränsad free agent.

Den 17 september 2010 meddelades det att McGrath skrivit på för Allsvenska Västerås Hockey. Inför säsongen 2011/2012 meddelade IK Oskarshamn att man gjort klart med McGrath som sin förstecenter. Den 14 februari 2012 blev McGrath polsk medborgare. Han vann poängligan (22+28=50) i Hockeyallsvenskan säsongen 2012–2013. Den 18 april 2013 meddelades att McGrath skrivit på för Frölunda HC. Kontraktet sträckte sig över två säsonger, till och med den 30 april 2015. McGrath lämnade därefter klubben för Västerås. Säsongen 2014–2015 spelar han återigen för IK Oskarshamn.

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Födda 1986
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Grand Rapids Griffins (2001–)
Ishockeyspelare i Västerås IK
Spelare i IK Oskarshamn
Spelare i Frölunda HC
Levande personer
Män
Idrottare från Ontario
Spelare i Kitchener Rangers
Personer från Oakville, Ontario
Spelare i HC Thurgau
Spelare valda i NHL Entry Draft 2004
Spelare valda av Detroit Red Wings i NHL Entry Draft
Landsfogde

Landsfogde var under perioden 1918–1965 länspolischef och statsåklagare. 

Varje län hade en landsfogde. Som statsåklagare lydde han under justitiekanslern och i övrigt under länsstyrelsen, men när riksåklagaren inrättades 1948 blev detta organ istället statsåklagarnas chefsorganisation. I de flesta län fanns även biträdande landsfogdar och landsfogdeassistenter. Under landsfogden lydde distriktsåklagarorganisationen med undantag för åklagarmyndigheterna i rikets tre största städer. För behörighet som landsfogde krävdes juris kandidatexamen och tingsmeritering samt polischefsutbildning. Landsfogden tillsattes av Kungl Maj:t genom fullmakt. Den 1 januari 1965 upphörde landsfogdarna och ersattes med länspolischeferna och länsåklagarna.

Källor

Noter

Se även
 Landsfiskal
 Stadsfiskal

Polisväsendet i Sverige
Yrken inom rättsväsen
Titlar i statsförvaltning
Tjänstegrader inom polisen
Svensk rättshistoria
Lista över olympiska rekord i cykling



Under de moderna olympiska sommarspelen, som har arrangerats sedan 1896, finns möjligheten för idrottare att slå olympiska rekord vilka är erkända av den internationella olympiska kommittén (IOK). Inom cykelsporten finns det sju just nu gällande rekord. Fem av dessa sju grenar var med på programmet vid olympiska sommarspelen 2008 och i fyra av de sattes ett nytt rekord.

På herrsidan innehas samtliga rekord av idrottare från Storbritannien medan idrottare från tre olika nationer - Australien, Nya Zeeland och Storbritannien - innehar rekorden på damsidan.

Tillsammans med Leontien Zijlaard-van Moorsel från Nederländerna och Marcus Hurley från USA är Chris Hoy den cyklist som tagit flest guld vid olympiska spel.

Damernas rekord
Tecknet ♦ markerar att resultatet också är ett nu gällande världsrekord. Resultat fram till och med Olympiska sommarspelen 2012 i London i Storbritannien är med i listan.

Herrarnas rekord
Tecknet ♦ markerar att resultatet också är ett nu gällande världsrekord. Resultat fram till och med Olympiska sommarspelen 2012 i London i Storbritannien är med i listan.

Se även

Cykling vid olympiska sommarspelen
Lista över världsrekord i velodromcykling

Noter
 De individuella tempoloppen plockades bort från det olympiska programmet efter olympiska sommarspelen 2004 i Aten.

Referenser

Rekord
Cykling
Distriktsåklagarexamen

Distriktsåklagarexamen infördes 1944 och avlades vid Stockholms högskola. Den omfattade huvudsakligen vissa av ämnena i juris kandidat-examen.

Referenser

Se även
 Landsfiskal
 Stadsfiskal

Polisväsendet i Sverige
Yrken inom rättsväsen
Svensk rättshistoria
Hertzberg

Hertzberg även skrivet Herzberg är ett efternamn, som finns i flera länder.

Personer med efternamnet Hertzberg eller med varianter av detta namn
 Axel Gustaf Hertzberg (1832–1878), svensk bildkonstnär
 Brita Hertzberg (1901–1976), svensk operasångerska (sopran)
 Carl O. Hertzberg (1889–1955), svensk skådespelare och filmproducent
 Ebbe Hertzberg (1847–1912), norsk jurist och nationalekonom
 Ewald Friedrich von Hertzberg (1725–1795), greve, tysk statsman
 Fredrik Hertzberg (född 1966), finlandssvensk litteraturkritiker, redaktör och forskare
 Gerhard Herzberg (1904–1999), tysk-kanadensisk fysiker och kemist
 Gustav Hertzberg (1826–1907), tysk historiker
 Hugo Hertzberg (1864–1947), finlandssvensk affärsman och bankdirektör
 Iris Viola Hertzberg (1912–1998), svensk dragspelare och bandledare, känd som Lola Svensson
 Johanna Bölja Hertzberg, svensk folksångerska
 John Hertzberg (1871–1935), svensk fotograf och hovfotograf
 Judith Herzberg (född 1934), nederländsk judisk poet
 Lars Hertzberg (född 1943), finlandssvensk filosof
 Martin Herzberg (1911–1972), tysk skådespelare och manusförfattare
 Nils Hertzberg], flera personer
 Nils Hertzberg (präst) (1759–1841), norsk präst
 Nils Hertzberg (politiker) (1827–1911), norskt statsråd
 Ola Hertzberg (född 1974), musiker i musikgruppen Sarek och Nyckelharporkestern
 Peder Harboe Hertzberg (1728–1802), norsk präst
 Rafael Hertzberg (1845–1896), finlandssvensk författare, översättare, historiker, affärsman, uppfinnare och publicist
 Viktor Hertzberg (född 1991), svensk ishockeyspelare

Se även
 Herzberg – flera

Tyska efternamn
Svenska efternamn
Norska efternamn
Världscupen i längdåkning 2012/2013

Världscupen i längdskidåkning 2012/2013 inleddes den 24 november 2012 i Gällivare, Sverige och avslutades den 24 mars 2013 i Falun, Sverige.

Höjdpunkten denna säsong var VM i Val di Fiemme mellan 20 februari och 3 mars. Världsmästerskapet ingick dock inte i världscupen. Världscupseriens höjdpunkt var den årliga Tour de Ski.

Den totala världscupen vanns av polskan Justyna Kowalczyk och på herrsidan av norrmannen Petter Northug. Distanscupen vanns av Aleksandr Ljogkov och Justyna Kowalczyk. Pokalen för sprintcupen fick Emil Jönsson och Kikkan Randall.

Norge dominerade den totala nationscupen stora delar av säsongen och vann den med hela 14 208 poäng, 5 078 poäng före tvåan Ryssland. Sverige kom trea med 6 352 poäng.

Tävlingsprogram 
Förklaring: (K) = Klassisk stil, (F) = Fristil

Herrar

Individuella tävlingar

Lagtävlingar

Damer

Individuella tävlingar

Lagtävlingar

Noter 
1.  Resultatet är utifrån åktider, och inte vilken åkare som gick först i mål. Slutresultatet i Nordiska öppningen, Tour de Ski och Världscupsavslutningen är däremot resultat utifrån målgångsordningen på jaktstarten.

2.  Inga världscuppoäng delas ut för denna etapp i Världscupsavslutningen.

Världscuppoäng 

Världscuppoäng delas ut enligt tabellen, till de trettio främsta i varje tävling.

¹Alla tävlingar som inte är etapper i Nordiska öppningen, Tour de Ski eller Världscupsavslutningen.

I stafetter räknas världscuppoäng endast till nationscupen. I sprintstafett följer man den ”vanliga” poängsättningen (100 poäng till vinnande lag o.s.v.), medan de längre stafetterna (4 x 5 km respektive 4 x 7,5 km) ger dubbla världscuppoäng (liksom Nordiska öppningen och Världscupsavslutningen).

I masstarter delas även ett antal så kallade spurtpriser ut. Beroende på loppets längd delas poäng ut vid 1 till 6 tillfällen. De tio första till de utsatta stationerna får världscuppoäng enligt följande:

Världscupställningar

Herrar 
Nedan visas herrarnas resultat i världscupen, både totalt och i sprint/distans.

Totala världscupen - Slutställning 
 Uppdaterad 24 mars 2013

Distanscupen - Slutställning 
 Uppdaterad 24 mars 2013

Sprintcupen - Slutställning
 Uppdaterad 24 mars 2013

Damer 
Nedan visas damernas resultat i världscupen, både totalt och i sprint/distans.

Totala världscupen - Slutställning 
 Uppdaterad 24 mars 2013

Distanscupen - Slutställning 
 Uppdaterad 24 mars 2013

Sprintcupen - Slutställning 
 Uppdaterad 24 mars 2013

Nationscupen

Totalt - Slutställning 
 Uppdaterad 24 mars 2013

Herrar - Slutställning 
 Uppdaterad 24 mars 2013

Damer - Slutställning 
 Uppdaterad 24 mars 2013

Källor

Fotnoter 

Längdskidåkningssäsongen 2012/2013
Längdskidåkning
2012/2013
Klövjeförband

Klövjeförband är militära förband där pjäser, annan materiel eller förnödenheter fortskaffas genom klövjning på hästar, mulor eller andra klövjedjur.

Andra världskriget
Redan under första världskriget och mellankrigstiden hade tyska och österrikiska bergsjägarförband försetts med klövjehästar för att öka rörligheten. Vid andra världskrigets utbrott utrustades de tre tyska bergsdivisionerna med klövjedjur; 1. bergsdivisionen med klövjemulor och de två övriga med klövjehästar. I augusti 1942 insattes den tyska bergsarmékåren i alpterräng i Kaukasus. För att komma igenom de höga passen rekvirerades fyra- till femtusen panjehästar (lokala hästar) vilka användes som klövjedjur.

Moderna klövjeförband
De tre tysktalande alpländernas bergsjägare använder sig fortfarande av klövjeförband i begränsad utsträckning. Dessutom har Afghanistankriget gett klövjeförbanden en renässans. De italienska alpjägarna, till exempel, förlorade sina sista klövjemulor 1993, men i Afghanistan har de improviserat fram sådana förband med hjälp av inhemska klövjedjur och lokalt rekryterade förare.

Schweiz
I den nya schweiziska arméorganisationen, Armee XXI ingår fortfarande klövjförband. Ett kompetenscentrum för veterinärtjänst och armédjur har inrättats med ansvar för militärveterinärväsende, klövjeförband och hundutbildning. Det består av fyra aktiva klövjekolonner med 102 klövjehästar av rasen Freiberger och fem ridhästar. I den nya mobiliseringsorganisationen ingår 650 klövjedjur och 60 ridhästar.

Tyskland
I Bundeswehr återupprättades klövjeförbanden för bergsjägartrossen 1958. Sedan 1981 är bergsklövjekompani 230 i Bad Reichenhall det enda tyska förband med hästar. Kompaniet ombildades 1993 till ett insats- och utbildningscentrum för bergsklövjedjur (EAZ 230). Klövjedjuren är till 1/3 Haflinger och till 2/3 mulor.

USA
De amerikanska klövjeförbanden för 10. bergsdivisionen lades ned på 1950-talet. Improviserade klövjeförband organiserade av amerikanska specialstyrkor började dock användas i Afghanistankriget sedan 2001. Som ett tecken på klövjeförbandens förnyade betydelse kan ses att ett nytt amerikanskt tjänstgöringsreglemente för klövjedjurstjänsten togs fram 2004. Idag ges kurser för klövjedjursförare av marinkårens bergsstridscentrum (MCMWTC) i Bridgeport, Kalifornien.

Österrike
Tre klövjekompanier tillkom i Bundesheer 1958 som transportmedel för apljägarförbandens försörjning med vapen, ammunition, förplägnad och annat. Sedan de tre kompanierna lagts ned 1971-1972 kvarstod fortfarande fyra klövjeplutoner. 1983 bildades en remontdepå i Hochfilzen. Idag använder Bundesheer klövjehästar i alpterräng av alpjägarförband från 6. jägarbrigaden. Personal och djur utbildas vid ett i 6. stabsbataljonen ingående Tragtierzentrum i Hochfilzen. Som klövjehästar används inhemska Haflinger.

Bildgalleri

Se även
Anspannsförband

Referenser

Noter

Militär organisation