kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rudolf Söderberg

Joel Rudolf Söderberg, född 24 februari 1881 i Lidköping, död 24 juli 1958, var en svensk ornitolog, läroverksadjunkt, skriftställare, målare och tecknare.

Han var son till överläraren och redaktören Joel Söderberg och Hildegard Steen och från 1919 gift med pianisten Märta Elisabet Sundbaum samt far till konstnären Brynolf Söderberg. Söderberg studerade zoologi, botanik och geografi vid Stockholms högskola från 1909 till 1916 och blev 1920 fil.lic. vid Lunds universitet. Han arbetade 1913–1923 som lärare vid Skaraborgs läns folkhögskola, Stenstorp, 1923–1929 som adjunkt vid Skara högre allmänna läroverk och 1929–1946 vid Vasa realskola i Stockholm. Han promoverades 1957 till filosofie hedersdoktor vid Stockholms högskola.

Söderberg deltog 1910–1912 i den av  Eric Mjöberg ledda vetenskapliga expeditionen till Australien, och publicerade därifrån 1918 en rapport om fåglarna i nordvästra Australien. 

På 1930-talet skrev Söderberg en serie fickböcker med samlingstiteln Våra fåglar och hur man känner igen dem. De var denna tid de mest använda böckerna för fågelbestämning i fält. Den första delen kom i 16 upplagor från 1932 till 1955. En heltäckande fälthandbok Alla Nordens fåglar kom 1951 men fick inte samma popularitet.

Söderbergs stora intresse var Hornborgasjöns växt- och djurliv, som han följde under hela sitt liv och skrev om i flera böcker och rapporter. Han insåg tidigt de fatala konsekvenserna av sjösänkningarna och var en föregångsman inom naturvården. Han var hedersledamot av Svenska Naturskyddsföreningen och Skaraborgs läns naturskyddsförening. En minnessten över honom har rests vid stranden av den återskapade Hornborgasjön.

Söderberg hade inte obetydliga konstnärliga anlag som han framför allt utnyttjade för att i teckning eller akvarell återge fåglar i landskapsmiljö som kom att illustrera hans böcker böcker. Men han var inte helt autodidakt som konstnär utan under sitt flitiga umgänge med Bruno Liljefors fick han både vägledning och praktisk handledning. Han var medlem i Konstnärsklubben i Stockholm och Tillsammans med Tore Fischer ställde han ut sina verk i Lidköping 1950. Söderberg är representerad vid Skara museum. Vid sin död efterlämnade han manuset till en tryckfärdig memoarbok med tillhörande egenhändigt skapade illustrationer.

Bibliografi 
Rudolf Söderberg i Libris.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 371, Allhems Förlag, Malmö. 

 Rudolf Söderberg - hemsida bjellum.se. Läst 6 augusti 2012.
.

Noter

Svenska biologer under 1900-talet
Svenska ornitologer
Män
Födda 1881
Avlidna 1958
Personer från Lidköping
Hedersdoktorer vid Stockholms universitet
Niak

Niak är en bergstopp i de norra delarna av Sarek nationalpark. Höjden uppgår till 1922 meter över havet. Berget har ett karakteristiskt "rundat" utseende.

Berg i Sarek
Lana Jurčević

Lana Jurčević, född 7 november 1984 i Zagreb, Kroatien, SFR Jugoslavien, är en kroatisk sångare. Hennes musikkarriär började med det självbetitlade debutalbumet Lana som släpptes år 2003. Hon släppte sitt andra album 1 Razlog år 2006 och sitt tredje album Volim biti zaljubljena år 2008. År 2010 släppte hon sitt första samlingsalbum Kopija som innehåller 16 av hennes tidigare låtar från de tre första studioalbumen.

Diskografi

Studioalbum 

2003 - Lana
2006 - 1 Razlog
2008 - Volim biti zaljubljena

Samlingsalbum 

2010 - Kopija

Referenser 

Födda 1984
Kvinnor
Levande personer
Kroatiska popsångare
Musiker från Zagreb
Sankt Clemens församling, Lunds stift

Sankt Clemens församling var en församling  i Lunds stift i nuvarande Helsingborgs kommun. Församlingen uppgick efter reformationen i Maria församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung och uppgick efter reformationen i Maria församling (Helsingborgs stadsförsamling).

Referenser

Historiska församlingar i Lunds stift
Lund
Dženan Lončarević

Dženan Lončarević, född 10 april 1975 i Prijepolje, Socialistiska republiken Serbien, SFR Jugoslavien, Socialistiska republiken Serbien, SFR Jugoslavien är en serbisk sångare. 

Dženan Lončarević debutalbum Nikome ni reč släpptes år 2007. Han har sedan dess även släppt albumen Dobro je to år 2009, Zdravo dušo år 2011, No. 4 år 2013 och Dva su koraka år 2015.

Diskografi

Album 

2007 - Nikome ni reč
2009 - Dobro je to
2011 - Zdravo dušo
2013 - No. 4
2015 - Dva su koraka

Referenser 
Diskografi från Itunes
Diskografi från Discogs

Serbiska popsångare
Personer från Prijepolje
Födda 1975
Levande personer
Män
Zeitgeist: Moving Forward

Zeitgeist: Moving Forward är en amerikansk film från 2011, den tredje filmen i Zeitgeist-serien. Filmen är producerad av den sociale aktivisten Peter Joseph, och är enligt denne en samhällskritisk dokumentärfilm. Kritiker menar att filmen innehåller konspirationsteoretiska delar.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska dokumentärfilmer
Amerikanska filmer 2011
Engelskspråkiga filmer
Nereo Rocco

Nereo Rocco, född 20 maj 1912 i Trieste i Italien, död 20 februari 1979, var en italiensk fotbollsspelare och fotbollstränare. Han är känd för att vara en av Italiens framgångsrikaste tränare i historien.

Spelarkarriär 
Rocco tillbringade större delen av sin spelarkarriär i den italienska klubben Triestina. Han spelade 232 matcher för Triestina och svarade för totalt 66 mål. Efter sina åtta säsonger i Triestina bytte han klubb till den större klubben, Napoli där han spelade i tre säsonger, från 1937 till 1940. Rocco spelade 52 matcher för Napoli och stod för 7 mål. Efter sin sejour i Napoli bytte han till Calcio, som blev hans tredje och sista klubb under spelarkarriären. Han spelade två år i Calcio och det blev totalt 47 matcher och 14 mål för Rocco i klubben.

Under sin spelarkarriär spelade Rocco 287 Serie A-matcher och svarade för 69 mål över 11 säsonger i Italiens högstaliga. Rocco spelade en match för Italiens landslag.

Tränarkarriär 

Rocco debuterade som tränare i Triestina, klubben han hade tillbringat större delen av sin spelarkarriär i. Han debuterade säsongen 1947. Klubben överraskade alla och slutade på en andra plats i ligan, det var den bästa placeringen klubben fått i ligan. Han lämnade klubben tre säsonger senare eftersom han tyckte tvärtemot vad byråkraterna i klubben tyckte. Från 1950 till 1953 var han tränare för Treviso FBC innan han senare återvände till Triestina för att träna klubben i ytterligare en säsong. 

Roccos mest framgångsrika period som tränare kom i den italienska storklubben AC Milan. Han vann under sina säsonger i Milan totalt 5 Europeiska cuper, 2 gånger Europacupen (idag kallad Champions League), 2 gånger Cupvinnarcupen och 1 gång Interkontinentala cupen. Klubben blev även italienska mästare 2 gånger och vann italienska cupen 3 gånger under Roccos tid som tränare.

Meriter 
Med AC Milan
Nationella
Serie A : 1961-62, 1968-68 (2)
Coppa Italia : 1971-72, 1972-73, 1976-77 (3)
Internationella
Cupvinnarcupen : 1967-68, 1972-73 (2)
Europacupen : 1962-63, 1968-69 (2)
Interkontinentala cupen : 1969 (1)

Referenser 

Födda 1912
Avlidna 1979
Personer från Trieste
Män
Italienska fotbollsspelare
Italienska fotbollstränare
Spelare i US Triestina Calcio
Spelare i SSC Napoli
Spelare i Calcio Padova
Tränare i US Triestina Calcio
Tränare i Treviso FBC
Tränare i Calcio Padova
Tränare i AC Milan
Tränare i Torino FC
Tränare i ACF Fiorentina
5-(2-Aminopropyl)indol

5-(2-Aminopropyl)indol, även kallad 5-IT och 5-API, är ett indolderivat med effekt av psykostimulantia. Det har sålts som nätdrog från 2011 och har under 2012 satts i samband med flera dödsfall.

Kemi 
5-IT är en positionsisomer till tryptaminen alfa-metyltryptamin (αMT), men är inte själv en tryptamin eftersom indolringen i 5-IT finns i 5-position snarare än i 3-position som i tryptaminer. 5-IT är kemiskt närmare fenetylaminderivat såsom 5-APB, som är motsvarande substans med en bensofuranring (syre som heteroatom) istället för indolring (kväve som heteroatom). Detta reflekteras i substansens effekter när den används som drog, som uppges vara stimulerande snarare än psykedeliska.

Effekter och dödsfall 
5-IT är ej framtagen som läkemedelssubstans. Alexander Shulgin nämner 5-IT mycket kort i sin bok TiHKAL, och rapporterar om effekter vid en oral dos av 20 mg. Doser runt 100 mg tycks ha varit vanligen förekommande hos droganvändare, sedan 5-IT började bli tillgängligt som nätdrog under 2011. Symptom vid användning inkluderar utvidgade pupiller, svettningar, motorisk oro, myrkrypningar, förvirring, uppjagad stämning, ångest, hög puls, högt blodtryck och hög kroppstemperatur.

I Sverige har intag av 5-IT satts i samband med flera dödsfall under första halvan av 2012. Rättsmedicinalverket upptäckte i juli 2012 en koppling till förekomst av 5-IT i 14 dödsfall, efter genomförda obduktioner. Samtliga döda var unga män i 20- till 30-årsåldern. I minst några av fallen bedöms förgiftning av 5-IT vara dödsorsaken. 5-IT var det enda drogfyndet i två fall, och i de övriga förekom 5-IT i kombination med andra droger eller läkemedel hos de avlidna.

Reglering 
I mitten av 2012 var 5-IT inte specifikt narkotikaklassat i något land, så vitt bekant, eftersom drogbruk av substansen var nytt förekomma. 5-IT torde dock i några länder kunna omfattas av förbud i kraft av att det är en analog till αMT respektive MDA.

I Sverige begärde Folkhälsoinstitutet 26 juli 2012 till Regeringen att 5-IT skall tas upp i förteckningen i Lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Även innan dess kan tullbeslag ske med stöd av Förstörandelagen.

Källor 

Indoler
Psykostimulantia
Narkotika
Georges Jacob

Georges Jacob, född 1739, död 1814, var en fransk möbelsnickare. 

Jacob blev mästare 1765, kunglig hovleverantör 1790, och utförde för de kungliga slotten och hovet ett flertal inredningar samt 1789-90 för konstnären Jacques-Louis David efter dennes ritningar möblerna till hans ateljé, vilka blev förebilder för samtiden. 1793 gjorde Jacob inredningen till konventets nya sessionssal i Tuilerierna efter ritning av arkitekterna Charles Percier och Pierre Francois Leonard Fontaine i strängt antikiserande stil. Under revolutionsoroligheterna lyckades Jacob bevara sin ställning men överlämnade 1796 verkstaden till sönerna Georges Jacob och François Honoré Georges Jacob (1770-1841). 

Sedan den äldre sonen avlidit 1803 rekonstruerades dock firman och Georges Jacob trädde in i firman med sin son som administrativ kompanjon, med rätt att ge råd och ha synpunkter på tillverkningen.

Jacob, som började sin verksamhet i rokoko, följde utvecklingen under Ludvig XIV-stilen och bidrog verksamt till skapandet av den strängare klassicistiska stil, som blev direktoarstilen. Han i denna stil utförda trämöbler utmärks av släta polerade träytor, ofta i mahogny, med en sparsamt förgylld ornering. är representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Källor 
 

Franska konsthantverkare
Franska möbelsnickare
Representerade vid Nationalmuseum
Födda 1739
Avlidna 1814
Män
Amerikas Grand Prix

Amerikas Grand Prix var en föreslagen deltävling för formel 1-VM som var tänkt att köras på stadsbanan Port Imperial Street Circuit i Hudson County, New Jersey i USA, men som inte blev förverkligad.
Efter flera års rykten om ett F1-lopp i New York presenterades till slut i oktober 2011 planerna på ett stadslopp genom Weehawken och West New York, väster om Hudsonfloden, planerat att köras 2013. För att underlätta logistiken var planen att samordna loppet med Kanadas Grand Prix i juni. Då skulle det inte heller krocka med USA:s Grand Prix som körs senare på hösten. Amerikas Grand Prix skulle om det körts, ha blivit USA:s andra årliga formel 1-lopp, tillsammans med USA:s Grand Prix på Circuit of the Americas i Texas. Loppet togs med som provisoriskt förslag i Internationella Bilsportsförbundets (FIA) officiella kalender för 2013, men ströks och fanns inte med i den fastställda kalendern och det kördes därmed aldrig, bland annat på grund av att finansieringen inte gick ihop. Det fanns planer på att försöka anordna loppet 2014, men finansiella problem stoppade detta. Loppet har sedan dess inte funnits med i FIA:s förslag på formel 1-lopp.

Referenser 

Formel 1-grand prix
Motorsportevenemang i USA
Rysslands Grand Prix

Rysslands Grand Prix är en deltävling i formel 1-VM som körs på Sotji Autodrom i Sotji från och med säsongen .

Historia
Redan åren före första världskriget hölls två tävlingar i Sankt Petersburg under namnet Rysslands Grand Prix. Tävlingen återkom aldrig efter kriget och den ryska revolutionen.

Vinnare Rysslands Grand Prix

Ljusröd bakgrund betyder att loppet inte ingick i formel 1-VM.

Referenser 

Grand Prix före 1950
Formel 1-grand prix
Återkommande sportevenemang med premiär 1914
Matilda av Anjou

Matilda av Anjou, född cirka 1111, död 1154, var en engelsk kronprinsessa och hertiginna av Normandie 1119-1120, och senare fransk abbedissa. Hon var först gift med Englands tronarvinge William Adelin. Efter hans död blev hon abbedissa i det franska Fontevraudklostret.

Biografi 

Matilda var dotter till kung Fulko av Jerusalem, greve av Anjou, och Ermengard av Maine. Hon var född som Isabelle eller Alice, men bytte namn till Matilda då hon gifte sig med William Adelin vid åtta års ålder i juni 1119, precis som hennes svärmor Edith av Skottland hade gjort då hon gifte sig. Hon blev genom äktenskapet både Englands kronprinsessa och hertiginna av Normandie. 

Den 25 november 1120 reste paret med sitt hov från Normandie till England på två skepp. William seglade på det berömda Vita skeppet, som sjönk och därmed förorsakade en tronkris i England som ledde till ett inbördeskrig. Matilda färdades på det andra skeppet, som inte sjönk. Hon överlevde därför och återvände till Frankrike. Hon valde att inte gifta sig en gång till, utan att bli nunna i Fontevraudklostret. Då Fontevrauds första abbedissa Petronille de Chemillé avled 1149 efterträdde Matilda henne som abbedissa.

Referenser 

 

Kvinnor
Engelska prinsessor
Franska abbedissor
Födda 1111
Avlidna 1154
Sibylla av Conversano

Sibylla av Conversano, född 1080 i Conversano, död 18 mars 1103 i Rouen, var engelsk prinsessa och hertiginna av Normandie som gift med Englands tronarvinge hertig Robert II av Normandie. 

Hon var dotter till Geoffrey av Brindisi, greve av Conversano. Hon gifte sig med Robert år 1100. Under hans frånvaro fungerade hon som regent och fick ett gott omdöme som sådan. 

Deras son Guillaume Cliton föddes den 25 oktober 1102 och blev arvtagare till Normandie. Sibylla, som beundrades och hyllades av den tidens historieskrivare, dog kort efter sonens födelse. William av Malmesbury menade att hon dog för att hennes bröst bands för hårt, medan både Robert av Torigny och Orderic Vitalis hävdar att hon mördades av en grupp adelskvinnor under ledning av makens älskarinna, Agnes Giffard.

Referenser

Noter 

Kvinnor
Engelska prinsessor
Franska hertiginnor
Födda 1080
Avlidna 1103
Kvinnliga regenter under 1100-talet
Personer från Conversano
Miljondrivning

Miljondrivningar eller miljonstämplingar var ovanligt stora upplåtelser av avverkningsrätter – omfattande omkring en miljon träd vardera – som gjordes i Norrbottens och Västerbottens län i slutet av 1800-talet. Med drivning menas i detta sammanhang avverkning och utforsling av virke, medan stämpling är den märkning som skedde av de trädstammar som skulle avverkas.

Upplåtelserna skedde från de kronoparker som bildades i och med avvittringen och köparna var såväl privatpersoner som aktiebolag. Stora utstämplingar ägde bland annat rum i Jokkmokks socken 1873, i Lycksele socken 1888 och i Stensele socken 1896. Avverkningsrätterna löpte på ett tiotal år.

Infrastruktur och inflyttning 
De som köpte avverkningsrätterna fick som regel på egen bekostnad iordningställa de flottleder som krävdes för att transportera timret ned till sågverken vid kusten. I och med miljondrivningarna tillkom således en transportstruktur som öppnade inlandsskogarna för vidare exploatering. Samtidigt erbjöds sysselsättning för  ett stort antal skogs- och flottningsarbetare, vilket ledde till inflyttning av driftiga entreprenörer.

Stensele som exempel 
I Stensele socken skedde miljonstämplingen 1896 inom ett mer än fyra mil långt område från Gardejaure (belägen i Lycksele socken) till Övre Gunnarsjön norr om Storuman. De träd som stämplades var tallar som var minst 12 tum (ca 30 cm) i brösthöjdsdiameter. Efter avverkning skulle virket flottas från sjön Lumsen ned till Blåvikssjön, i Juktån och i Gunnarbäcken samt vidare på Umeälven. 

Hela miljonstämplingen såldes på auktion i Lycksele. Sedan tidigare hade sågverksägarna i Holmsund vid Umeälvens mynning, framför allt James Dickson & Co och Sandviks Ångsågs AB, köpt upp stora mängder timmer i området, och de hade också tänkt göra upp om miljonstämplingen. Vid auktionen fick de dock se sig slagna av en representant för Gideå & Husums AB som ropade in hela stämplingen för 2,2 miljoner kronor.

En van timmerdrivare från Östmarks socken i Värmland, Per Olsson, tog på sig det praktiska ansvaret för projektet. Han styckade upp hela det väldiga området i lämpliga delar och ackordsatte dessa. Avverkning och framkörning utfördes sedan av underentreprenörer, bland andra bröderna August och Axel Persson, som även de var värmlänningar. Axel Persson bosatte sig senare i Gunnarn, medan Per Olsson flyttade till Lycksele som en välbärgad man.

Av avräkningsböcker från miljondrivningen i Stensele framgår att skogsarbetarna i stor utsträckning kom från Ångermanland. Mer långväga arbetare kom, förutom från Värmland, från bland annat Småland och Norge. Avverkningarna pågick från och med slutet av oktober till slutet av april. Vintern 1905 slutfördes miljondrivningen i Stensele.

Se även 
 Norrlandsfrågan

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
 Urskogen med de stämpelbleckade gammeltallarna (innehållande bland annat avsnittet Berättelser från miljonstämplingen)

Skogsbruk i Sverige
Svenska Lapplands historia
Wembley (distrikt)

Wembley är en stadsdel (district) i nordvästra London, England, och är en del av London Borough of Brent. Stadsdelen ligger cirka 13 km nordväst om Charing Cross och är mest känt för Wembley Stadium, Englands nationalarena i fotboll, samt Wembley Arena.

Stadsdelar i London
Reichssender Königsberg

Reichssender Königsberg var en tysk radiostation inom Reichs-Rundfunk-Gesellschaft, sedermera Großdeutscher Rundfunk. Stationen var belägen i Königsberg, dagens Kaliningrad, i Ostpreussen.

Historik
Reichssender Königsberg driftsattes ursprungligen 1924 av radiobolaget Ostmarken Rundfunk AG, ORAG, i lokaler på mässområdet för Deutsche Ostmesse Königsberg. ORAG, som var den första radiostationen i Ostpreussen, var till 50 % privatägt och till 50 % ägt av Die Reichspost.. Den första radiostationen byggdes i området Pregelwiesen vid Sackheimer Tor och dess 0,5 kW-sändare hade en 40 m hög mast. År 1932 förstatligades ORAG och döptes om till Reichssender Königsberg. 1 april 1934 inleddes byggnadsarbetena på det nya radiohuset vid Hansaring, ritat av arkitekten Hanns Hopp. I maj 1933 tillträdde Siegfried Haenicke som stationschef. Då han hamnade i konflikt med Joseph Goebbels ersattes han i juni 1935 av Alfred Lau.

Tekniska data

Radiotablå

Den 28 februari 1936 hade Radio Königsberg denna tablå. Man sände med 100 kW uteffekt på frekvensen 1031 kHz (291 m våglängd)

Se även
Transportabla radiosändare för Deutsche Reichspost
Lapplandsender
Radio Königsberg (Svenskspråkiga sändningar 1940–1945)

Referenser

Noter

Externa länkar

Tyska radiostationer
Magne Dæhli

Magne Dæhli, född 24 april 1987 i Løten, är en norsk orienterare som tog silver i stafetten vid VM 2012 och 2015. I junior-VM har han tagit ett guld och två silver. Han är son till en norsk orienterare Sigurd Dæhli.

Källor
World of O Runners – Magne Dæhli 

Norska orienterare
Män
Födda 1987
Levande personer
Personer från Løtens kommun
Europamästare i orientering
Von der Groeben

von der Groeben är en uradlig tysk släkt från Magdeburg. Släkten förlänades 1786 grevetitel i Preussen. En gren av ätten är sedan 1920 bosatt i Sverige.

den 31 december 2015 var 12 personer med efternamnet von der Groeben bosatta i Sverige.

Litteratur 
 Wolfgang von der Groeben: Die Grafen und Herren von der Groeben. Düsseldorf 1994
 Friedhelm A. Dölling: Die Geschichte der Familie von der Groeben. Lengerich 2009
 Genealogisches Handbuch des Adels, Adelslexikon Band IV, Bd. 67 der Gesamtreihe, S. 263–264, C. A. Starke Verlag, Limburg an der Lahn 1978, 
 Otto Hupp: Münchener Kalender 1910. Verlag und Druckerei G. J. Manz 1910
 Ernst Heinrich Kneschke: Neues allgemeines deutsches Adels-Lexicon. Band 4, Friedrich Voigt's Buchhandlung, Leipzig 1863, S. 43–46, Digitalisat
 Leopold von Zedlitz-Neukirch: Neues preussisches Adelslexicon. Band 4, Gebrüder Reichenbach, Leipzig 1836, S. 454–455, Digitalisat
 Leopold von Zedlitz-Neukirch: Neues preussisches Adelslexicon. Supplement Band 1, Gebrüder Reichenbach, Leipzig 1839, S. 190–197, Digitalisat

Källor

Svenska ointroducerade adelsätter
Tyska adelsätter
Anders Holmberg (orienterare)

Anders Holmberg, född 4 september 1984 i Bankeryds församling, är en svensk orienterare som totalt har tagit fem medaljer vid internationella seniormästerskap.

Källor
World of O Runners – Anders Holmberg 
Orientering.se – Anders Holmberg

Svenska orienterare
Män
Födda 1984
Levande personer
Personer från Jönköpings kommun
Rafaela Aparicio

Rafaela Aparicio, egentligen Rafaela Díaz Valiente, född 9 april 1906 i Marbella (Málaga), Spanien, död 9 juni 1996 i Madrid var en spansk skådespelare. Hon medverkade i mer än 100 filmer.

Filmografi i urval
 La vida por delante (1958)
 La vida alrededor (1959)
 Atraco a las tres (1962)
 Amor en el Aire (1967)
 Change of Sex (1977)
 Ana och vargarna (1972)
 Södern (1983)
 Padre nuestro (1985)
 Year of Enlightment (1986)
 The Sea and the Weather (1989)

Källor

Rafaela Aparicio på Find-A-Grave

Födda 1906
Avlidna 1996
Spanska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Personer från Marbella
Siegessäule (tidskrift)

Siegessäule är en tysk tidskrift som utkommer en gång i månaden och som riktar sig till det tyskspråkiga HBTQ-samhället i främst Berlins storstadsområde som har ca 6 miljoner invånare. Tidningen startade år 1984 och är ett av Tysklands största gaymagasin. Tidningen är uppkallad efter minnesmonumentet Siegessäule i parken Tiergarten. I Berlin finns även gaytidningen Blu som utkommer i ca 120 000 ex.

Referenser

Externa länkar
 Officiel webbsida 

HBTQ-tidskrifter
HBTQ i Tyskland
Tyska tidskrifter
Tidskrifter startade 1984
Damernas kvaltävling i gymnastik vid olympiska sommarspelen 2012

Herrarnas kvaltävling i gymnastik vid olympiska sommarspelen 2012 hölls den 29 juli i North Greenwich Arena. I varje gren kvalificerade sig de åtta främsta till de individuella tävlingarna i dessa grenar, dessutom kvalificerade sig 28 mångkampare samt de åtta främsta nationslagen till mångkampsfinal.

Kvalresultat

Lagmångkamp

De åtta främsta nationerna i kvalet (se kvalresultaten ovan) kvalificerade sig för mångkampsfinal, vilket var följande lag:

  USA
  Kina

  Ryssland
  Rumänien

  Kanada
  Storbritannien

  Italien
  Japan

Det var fyra nationer som deltog i kvalet utan att kvalificera sig för finalen, vilket var följande lag:

  Italien

  Kanada

  Frankrike

  Brasilien
|}

Individuell mångkamp

De 24 bästa kvalificerade sig för finalen, men enbart två gymnaster per land tilläts delta i mångkampen. Detta innebar att gymnaster som kommit på högre plats i kvalet ändå inte fick tävla, eftersom två gymnaster från samma nation placerat sig högre.

Fristående

Hopp

Barr

Bom

Referenser
London2012.com - Artistic gymnastics