kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tibro köping

Denna artikel handlar om den tidigare kommunen Tibro köping. För orten se Tibro, för dagens kommun, se Tibro kommun.

Tibro köping var en tidigare kommun i Skaraborgs län.

Administrativ historik
Tibro köping bildades 1947 genom en ombildning av Kyrkefalla landskommun där Tibro municipalsamhälle inrättats 20 oktober 1923. 1971 gick köpingen upp i Tibro kommun.

Köpingen hörde till Tibro församling som 1947 namnändrades från Kyrkefalla församling.

Heraldiskt vapen
Blasonering: I rött fält en likbent vinkelhake med spetsen uppåt och därunder en stolpvis ställd timmeryxa, båda av guld.

Vapnet fastställdes 1950. Det registrerades för kommunen 1990. Yxan är hämtad från ett häradssigill och vinkelhaken symboliserar möbelindustrin i tätorten.

Geografi
Tibro köping omfattade den 1 januari 1952 en areal av 110,69 km², varav 109,82 km² land.

Tätorter i köpingen 1960

Tätortsgraden i köpingen var den 1 november 1960 75,0 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1946-1966

Källor

Indelningar i Tibro kommun
Sveriges köpingar
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Tibro
Breviks socken

Breviks socken i Västergötland ingick i Kåkinds härad, ingår sedan 1971 i Karlsborgs kommun och motsvarar från 2016 Breviks distrikt.

Socknens areal var 52,81 kvadratkilometer varav 52,61 land. År 2000 fanns här 403 invånare.  En del av tätorten Mölltorp samt kyrkbyn Brevik med sockenkyrkan Breviks kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Breviks församling och för de borgerliga frågorna bildades Breviks landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Mölltorps landskommun som 1971 uppgick i Karlsborgs kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Brevik, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Kåkinds härad. De indelta soldaterna tillhörde Skaraborgs regemente, Kåkinds kompani och Västgöta regemente, Kåkinds kompani.

Geografi
Breviks socken ligger sydväst om Karlsborg med Vättern i öster. Socknen är en odlad slättbygd i öster och kuperad skogsbygd i väster.

Fornlämningar
Lösfynd från stenåldern har påträffats.

Namnet
Namnet skrevs omkring 1230 Bredaawic och kommer från kyrkbyn som fått sitt namn av Vätternviken Bredvik.

Namnet skrev förr även Bredviks socken.

Se även
 Breviks församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Karlsborgs kommun
Socknar i Kåkinds härad
Břetislav I av Böhmen

Břetislav I, död 1055, kallad "den nye Akilles", av huset Přemyslid, var en böhmisk hertig.

Břetislav var hertig 1034-55, och tog 1035 Böhmen i förläning av Konrad II. Han inföll 1038 i Polen men kunde inte hävda sina erövringar där mot den av Tyskland understödde Kasimir I. 1040 försökte han göra sig självständig från kejsaren genom ett krig mot Henrik III, men tvingades slutligen underkasta sig.

Galleri

Referenser
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Externa länkar 

Böhmens regenter
Födda okänt år
Avlidna 1055
Män
Huset Přemyslid
Personer i Böhmen under 1000-talet
Breviks landskommun

Breviks landskommun var en tidigare kommun i Skaraborgs län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Breviks socken i Kåkinds härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863.

Vid kommunreformen 1952 uppgick området i Mölltorps landskommun som upplöstes 1971 då denna del uppgick i Karlsborgs kommun.

Politik

Mandatfördelning i Breviks landskommun 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Karlsborgs kommun
Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Norra Fågelås socken

Norra Fågelås socken i Västergötland ingick i Kåkinds härad, ingår sedan 1974 i Hjo kommun och motsvarar från 2016 Norra Fågelås distrikt.

Socknens areal är 54,34 kvadratkilometer varav 54,09 land. År 2000 fanns här 438 invånare.  Almnäs slott samt sockenkyrkan Norra Fågelås kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Norra Fågelås landskommun bildades vid kommunreformen 1862 och övertog ansvaret, tillsammans med Södra Fågelås landskommun, för de borgerliga frågorna från Fågelås socken. 1889 bildades en egen jordebokssocken och 14 mars 1902, när Södra Fågelås församling utbröts ur Fågelås församling, namnändrades den kvarvarande delen av Fågelås församling till Norra Fågelås församling. Landskommunen uppgick 1952 i Fågelås landskommun som 1974 upplöstes då denna del uppgick i Hjo kommun. Församlingen uppgick 2006 i en återbildad Fågelås församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Norra Fågelås, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Kåkinds härad. De indelta soldaterna tillhörde Skaraborgs regemente, Kåkinds kompani och Västgöta regemente, Kåkinds och Vartofta kompanier.

Geografi
Norra Fågelås socken ligger söder om Hjo på Hökensås sluttning mot Vättern. Socknen är i öster en odlad slättbygd och i väster en kuperad skogsbygd.

Fornlämningar
Fossil åkermark är funnen.

Namnet
Namnet skrevs 1225 Fugl as och kommer från prästgården. Efterleden är ås och syftar på den mindre höjd kyrkan (Norra Fågelås kyrka) ligger. Förleden innehåller fågel, troligen syftande på skogsfågel.

Se även
 Norra Fågelås församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Hjo kommun

Socknar i Kåkinds härad
Södra Fågelås socken

Södra Fågelås socken i Västergötland ingick i Kåkinds härad, ingår sedan 1974 i Hjo kommun och motsvarar från 2016 Södra Fågelås distrikt.

Socknens areal är 61,98 kvadratkilometer land. År 2000 fanns här 428 invånare.  Sockenkyrkan Södra Fågelås kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Södra Fågelås landskommun bildades vid kommunreformen 1862 och övertog ansvaret, tillsammans med Norra Fågelås landskommun, för de borgerliga frågorna från Fågelås socken. 1889 bilades en egen jordebokssocken och 14 mars 1902 bildades Södra Fågelås församling ur Fågelås församling som samtidigt namnändrades till Norra Fågelås församling. Landskommunen uppgick 1952 i Fågelås landskommun som 1974 upplöstes då denna del uppgick i Hjo kommun. Församlingen uppgick 2006 i en återbildad Fågelås församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Södra Fågelås, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Kåkinds härad. De indelta soldaterna tillhörde Skaraborgs regemente, Kåkinds kompani och Västgöta regemente, Kåkinds och Vartofta kompanier.

Geografi
Södra Fågelås socken ligger söder om Hjo på Hökensås sluttning mot Vättern. Socknen är i öster en kuperad odlad slättbygd och i väster en kuperad skogsbygd.

Fornlämningar
Fossil åkermark finns här.

Namnet
Namnet skrevs 1225 Fugl as och kommer från prästgården. Efterleden är ås och syftar på den mindre höjd kyrkan (Norra Fågelås kyrka) ligger. Förleden innehåller fågel, troligen syftande på skogsfågel.

Se även
 Södra Fågelås församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Hjo kommun
Guldkroken
Socknar i Kåkinds härad
Norra Fågelås landskommun

Norra Fågelås landskommun var en tidigare kommun i Skaraborgs län.

Administrativ historik
Den inrättades i Fågelås socken i Kåkinds härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick området i Fågelås landskommun som (som kommun) upplöstes 1974, då denna del uppgick i Hjo kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951

Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Indelningar i Hjo kommun
Södra Fågelås landskommun

Södra Fågelås landskommun var en tidigare kommun i Skaraborgs län.

Administrativ historik
Den inrättades i Fågelås socken i Kåkinds härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick området i Fågelås landskommun som (som kommun) upplöstes 1974, då denna del uppgick i Hjo kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951

Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Indelningar i Hjo kommun
Jules Breton

Jules Adolphe Aimé Louis Breton, född 1 maj 1827 i Courrières, död 5 juli 1906 i Paris, var en fransk konstnär.

Breton var lärjunge till Felix de Vigne och Michel Martin Drolling. Han slog igenom 1857 med sin tavla Åkrarna välsignas. Dagens slut (1865), nu i Walters Art Museum i Baltimore, har ansetts som hans främsta arbete. Breton utförde stämningsladdade skildringar av böndernas arbete på åkern, vilka påminner mycket om Jean-François Millets.

Breton framträdde även som författare med Œuvres poétiques de Jules Breton (1867–1886) (1887) samt självbiografin La Vie d'un artiste. Art et nature (1890).

Bretons bror, Émile Breton, var även han verksam som landskapsmålare.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Externa länkar 

 
 

Franska landskapsmålare
Franska målare under 1800-talet
Personer från Pas-de-Calais
Födda 1827
Avlidna 1906
Män
Ledamöter av Konstakademien
Manuel Bretón de los Herreros

Manuel Bretón de los Herreros, född 19 december 1796, död 8 november 1873, var en spansk poet.

Bretón de los Herreros blev chef för Biblioteca nacional 1847, och medlem av Spanska akademien 1837, och var under en lång tid dess ständige sekreterare. Sin bana som dramatiker inledde han 1824 med det 1817 skrivna skådespelet A la vejez, viruelas ("När de gamla få vattkoppor"). Han sista verk var Sentidos corporales (1867, "Köttslig lusta"). Mellan dessa utgav han inte mindre än 175 skådespel, bland vilka kan framhållas det romantiska dramat Elena (1834), komedin Marcela (1831) och lustspelet La escuela del matrimonio (1852, "Äktenskapsskolan"). Bretón de los Herreros påverkades främst av Eugène Scribe och Leandro Fernández de Moratín.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Externa länkar 
 

Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Spanska dramatiker
Spanskspråkiga dramatiker
Ledamöter av Spanska Akademien
Personer i Spanien under 1800-talet
Födda 1796
Avlidna 1873
Män
Svensk uppslagsbok
Hanrejen på Skeppsbron 44

Hanrejen på Skeppsbron 44 är en maskaron som sitter i konsolen till en karnap, en bit ovanför entrén till huset på Skeppsbron 44 i Gamla Stan i Stockholm. Maskaronen har antydningar till horn, vilket antyder att det är en hanrej, en symbol för en bedragen äkta man. Precis under den sitter något som ser ut som ett kvinnosköte. Huset uppfördes under åren 1909-1910 av byggherren och ägaren Carl Smitt, och skötet har suttit där sedan huset byggdes. 

Enligt folkloren lät Carl Smitt göra skulpturen eftersom hustrun varit otrogen. Ansiktet är förvridet av förtvivlan och vrede och huvudet är behornat, en symbol för att mannen blivit bedragen, en hanrej. Det hävdas också att regnvatten som träffar ansiktet rinner likt tårar över skötet.

Källor 

Skulpturer i Gamla stan
Skulpturer från 1900-talet
Skulpturer av svenska skulptörer
Reliefer
Friggeråker

Friggeråker kan syfta på flera saker. 

 Friggeråkers socken – en socken i Västergötland i Gudhems härad
 Friggeråkers landskommun – en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län 1863–1951
 Friggeråkers församling – en tidigare församling i Skara stift i Falköpings kommun –2010
 Friggeråkers kyrka – en kyrkobyggnad som tillhör Mössebergs församling i Skara stift
 Friggeråkers distrikt – ett distrikt i Falköpings kommun och Västra Götalands län 2016–

Personer
 Johan Friggeråker (1872-1959), riksdagsman som tagit namn efter socknen.
Île de Batz

Île de Batz är en fransk ö vid Bretagnes kust i Engelska kanalen. Ön är också en kommun som ligger i arrondissementet Morlaix i departementet Finistère. År  hade Île de Batz  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Île de Batz

Referens:INSEE

Galleri

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Finistère

Källor 

 https://web.archive.org/web/20090711095713/http://www.iledebatz.com/home.php

Externa länkar 

 
Kommuner i Finistère
Frankrikes öar
Engelska kanalen
Öar i Atlanten
Orter i Bretagne
Bilfria zoner
Grönstamordet

Grönstamordet ägde rum den 10 augusti 1930 i Eskilstuna och är det enda som preskriberats som ouppklarat inom Eskilstuna polisdistrikt.

Den 52-årige Arvid Gunnar Andersson från Stenkvista återfanns skjuten i Grönstaskogen öster om Eskilstuna i augusti 1930; han var skjuten i nacken och skottet hade gått ut genom kinden. Icke desto mindre var liket flyttat.

Han var gift med 33-åriga Maria Johansson och hade en dotter. Paret flyttade sedan in hos svågern, Amandus Johansson. Det man känner till om Grönstamordet är att Amandus Johansson och Arvid Andersson gick in i skogen. Efter en stund återvände Amandus medan Arvid stannade kvar som lik. Amandus blev misstänkt, men man lyckades inte bevisa att han utfört dådet.

Ärendet preskriberades den 10 augusti 1955. Det är det enda mordet som Eskilstuna polisdistrikt missat på grund av preskription.

Källor 
 Börje Carlsson, Brottsplats Sörmland 1. Husby skrivarstuga. Eskilstuna 2009

1930 i Sverige
Eskilstunas historia
Mord och mordförsök 1930
Mord i Sverige
Grönsö

Grönsö kan avse:

 Grönsö (äpple) – en äppelsort

Geografi
 Grönsö slott – ett slott på Grönsö i Mälaren
 Grönsö, Enköpings kommun – en ö i Mälaren i Enköpings kommun
Grönsö naturreservat
 Grönsö, Nynäshamn – en ö i Nynäshamns kommun
 Grönsö, Gryts skärgård – en ö i Gryts skärgård i Valdemarsviks kommun

Se även
 Grönsöö turistväg
 Gränsö (olika betydelser)
Grönsö, Gryts skärgård

Grönsö är en ö i Valdemarsviks kommun i Gryts skärgård. Ön består till största delen bergig hällmarksskog, men på de sandiga partierna på öns centrala och södra del växer ädellövskog och här finns också en del jordbruksmark.

Grönsö tillhörde från början Kråkmarö by och användes för bete och slåtter. År 1885 byggdes två stycken hemman på Grönsö. Peter Gerdehags film Den vackraste ön handlar om Grönsö.

Referenser

Källor
Vad är det som Peter kallar "Den vackraste ön" Arkipelagbloggen

Valdemarsviks kommun
Östgötaskärgården
Olaus Stephani Graan

Olaus Stephani Graan  kan bland annat syfta på någon av dessa personer:

 Olaus Stephani Graan som var kyrkoherde i Piteå 1656–1689.
 Olaus Stephani Graan som var kyrkoherde i Lycksele 1673–1690.
Just Qvigstad

Just Knud Qvigstad, född den 4 april 1853 i Lyngen, Tromsø amt, död den 15 mars 1957 i Tromsø, var en norsk språkforskare.

Qvigstad tog 1874 språkvetenskaplig och 1881 teologisk ämbetsexamen. Han var 1878–1910 anställd vid Tromsø lærerskole, från 1883 som föreståndare, från 1902 med titeln rektor. Mellan den 2 februari 1910 och den 20 februari 1912 var han kyrko- och undervisningsminister i Wollert Konows regering, varefter han återgick till sitt rektorat, där han var kvar till 1920. 

Qvigstad var etnograf och kännare av de finsk-ugriska och samiska folkens språk. Han vann internationellt rykte genom sina vetenskapliga arbeten om samiskt språk och kultur. Folkloristiskt intressant är hans tillsammans med Georg Sandberg insamlade och bearbetade Lappiske eventyr og folkesagn (1887). Qvigstads språkvetenskapliga huvudverk är Nordische Lehnwörter im Lappischen (i Kristiania videnskabsselskabs skrifter 1893–1894). 

I Trondhjems videnskabsselskabs skrift har han offentliggjort Kildeskrifter til den lappiske mytologi I. (1904) och – efter ett manuskript av samemissionären Isaac Olsen från början av 1700-talet – II. Om lappernes vildfarelser og overtro (1911). Av hans mycket omfattande produktion kan även nämnas Lappiske eventyr og sagn (4 band 1927–1929; ett urval utgivet som Samiske beretninger, 1997) och De lappiske stedsnavn i Finnmark og Nordland fylker (1938).

Åren 1905–1910 var Qvigstad sakkunnig i en rad frågor i samband med den mellan Sverige och Norge rådande tvisten om utsträckningen av de svenska flyttsamernas tillträde till renbeten på norskt område (den så kallade "renbetesfrågan") och har som sådan, tillsammans med professor K.B. Wiklund i Uppsala, utgivit en samling Dokumenter angående flyttlapparna (2 band, svenska och norska upplagor, 1909). 

Tillsammans med Magnus Olsen gav Qvigstad 1924 ut band 18 av Norske Gaardnavne (Finnmark), där han särskilt behandlade det samiska och finska namnstoffet. Till hans 90-årsdag instiftade Tromsø museum Rektor J. Qvigstads gullmedalje. Han tog aktivt del i missionsverksamheten och det humanitära arbetet för de norska samerna och hade stor del i översättningen och utgivningen av den norsk-samiska Bibeln och psalmboken.

År 1941 utnämndes han till hedersledamot av Finska Vetenskapsakademien.

Källor

Noter

Vidare läsning 
 Cocq, Coppélie (2008) Revoicing Sámi Narratives. North Sámi Storytelling at the Turn of the 20th century. Umeå: Sámi dutkan.
 Hansen, Lars Ivar (1992) Just K. Qvigstad's Contribution to the Study of Sami Culture. Oslo: Novus Förlag.

Externa länkar 

Biografi i Norsk biografisk leksikon

Norska filologer
Personer inom samisk språkforskning
Norska folklorister
Norska skolledare
Norges kyrko- och undervisningsministrar
Ledamöter av Finska Vetenskapsakademien
Alumner från universitetet i Oslo
Personer från Lyngens kommun
Födda 1853
Avlidna 1957
Hundraåringar
Män
Ugglan
Kyrkås landskommun, Jämtland

För landskommunen med detta namn i Västergötland, se Kyrkås landskommun, Västergötland.
Kyrkås landskommun var en tidigare kommun i Jämtlands län.

Administrativ historik
Kyrkås landskommun inrättades den 1 januari 1863 i Kyrkås socken i Jämtland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. Den upphörde vid kommunreformen 1952, då den gick upp i Lits landskommun. Sedan 1971 tillhör området Östersunds kommun.

Kommunvapen
Kyrkås landskommun förde inte något vapen.

Se även
 Kyrkås socken

Referenser

Indelningar i Östersunds kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Tidigare kommuner i Jämtlands län
Slaget vid Vittsjö

Slaget vid Vittsjö var ett slag under Kalmarkriget. Slaget stod mellan svenska och danska styrkor den 11 februari 1612 vid Vittsjö. Slaget kan snarare ses som en svensk reträtt undan danskarna än ett regelrätt slag.

Bakgrund 
Gustav II Adolf, som den 30 oktober 1611 hade bestigit Sveriges tron, var under vintern 1612 på härjningståg i Skåne som vedergällning för danskarnas härjningar i Småland och Västergötland under Kalmarkriget. Han och hans här, som bestod av ungefär 3 000 man, anförda av Nils Stiernsköld och Herman Wrangel, hade bland annat bränt staden Vä och 24 socknar inom Göinge och Villands härad.

Slaget 
Natten mellan den 10 och 11 februari 1612 övernattade kungen och en mindre styrka i Vittsjö. På förmiddagen anföll danskarna och kungen och hans följe fick fly norrut förbi Vittsjö skans mot Dragsån (numera Verumsån eller Vieån). Bron över ån var besatt av danskar varför kungen tvingades försöka ta sig över genom att rida över isen som brast och kungen och hans häst hamnade i vattnet. Kungen men inte hans häst räddades av den uppländske ryttaren Thomas Larsson och kammarjunkare Peder Gustafsson Banér, som själv hamnade  i vattnet och räddades av sin yngre bror Nils Banér, som sedan dog i strid i Ryssland året därpå. Thomas Larsson fick senare hemmanet Ingelsta (eller Igelsta) i Romfartuna socken jämte utsäde för två år och ständigt frälse på fastigheten som tack. Även Per Banér blev rikligt belönad.

1912 restes en minnesstenen från slaget 1612. Inskriptionen på minnesstenen lyder i sin helhet:

De som stupat begravdes i en massgrav. Den var länge bortglömd men återfanns i samband med grävningen av ett dike 1959 inte mer än 100 meter från den tidigare resta minnesstenen.

Minnesstenen för massgraven har följande inskription:

Källor 
 Slaget i Vittsjö 1612. Författare Ebbe Persson
 Kriget mot Danmark. Författare Stefan Zenker

1612 i Danmark
Vittsjö
Slag under Kalmarkriget
Skånes historia
Vittsjö
Vittsjö
Maria Erixon Levin

Maria Erixon Levin, egentligen Maria Charlotte Levin, född Andersson 12 september 1963 i Vetlanda, Jönköpings län, är en svensk kläddesigner och företagare. 

Hon är grundare av företaget Nudie Jeans, arbetar som chefsdesigner på företaget och designar mestadels jeansen i kollektionen själv. Hon började sin karriär som jeansdesigner i Borås 1988–1998 och var sedan designchef för Lee jeans i Europa 1998–2001. Samma år startade hon Nudie Jeans med senare maken Joakim Levin. 

År 2012 fick hon näringslivsmedalj av Kungliga Patriotiska sällskapet för framstående entreprenörskap.

Maria Erixon Levin är syster till konstnären Birgitta Yavari och ståupplyrikern Solveig Andersson-Carlsson. Fadern Helge Andersson grundade Vulkcentralen i Vetlanda.

Hon har varit gift med jeansdesignern Klas Erixon och med Joakim Levin.

Referenser

Externa länkar
 Nudie Jeans Maria Erixon SvD Näringsliv 2004-08-07.
 ”I Sverige går alla samhällsklasser i jeans” Metro 2007-04-23.

Svenska formgivare
Kvinnor
Födda 1963
Levande personer
Personer från Vetlanda
Bedarön

Bedarön är en ö i Nynäshamns kommun, numera sammanvuxen med ön Inre Gården strax söder om Bedarön och endast en liten å skiljer ödelarna åt. Båda öarna är sammanlagt knappt 4 kilometer långa

Vid Byviken på Bedarön fanns redan under 1509 ett torp lydande under Nynäs gård. Gården räntade 1509 1/2 tunna strömming och 1562 1 tunna strömming och 8 dagsverken.

Jordbruket vid Bedarös gård avvecklades vid sekelskiftet 1900. Vid samma tid tillkom fyra sommarhus på ön.

År 1903 anlade båtbyggaren J.A. Östman ett varv på Bedaröns västra sida. Östman avled redan 1907, men hans hustru drev verksamheten vidare. Flera framgångsrika kappseglare byggdes vid varvet som spelade en viktig roll vid Olympiska sommarspelen 1912. En minnesplatta sattes på initiativ av Kungliga Svenska Segelsällskapet upp på berget ovanför varvet. Varvet kom senare att avvecklas och istället bli kolstation och serviceanläggning.

Runt 1910 slog sig flera fiskare från norrlandskusten ned på Bedarön och lät uppföra de båthus kombinerade med bostadshus som finns på ön.

Natur
Största delen av Bedarön är bevuxen med hällmarksskog, men den norra delen av ön genomskärs av en uppodlad dalgång. på sluttningarna växer blandskog där barrträden blandas med ask, ek, björk, rönn och oxel. Här finns också växter som är typiska för betesmark som gullviva och nattviol.

Panorama

Källor

Objekt i Nynäshamns socken Nynäshamns kommun

Öar i Nynäshamns kommuns skärgård
Saltsjötunneln

Saltsjötunneln är en tunnel som anlades 1988-89 för att leda renat avloppsvatten från Solna via Stockholm till Saltsjön utanför Kastellholmen. Tunneln har sitt namn efter Saltsjön, där den mynnar. Saltsjötunneln är 7,5 kilometer lång, har en diameter på 3,5 meter och ligger på cirka 50 meters djup under staden. Genom tillkomsten av Saltsjötunneln blev det möjligt att avlasta Östra Mälarens vattenskyddsområde från avloppsvatten. Ursprungligen leddes det biologiskt renade vattnet genom en 900 meter lång bergtunnel till Mälaren vid Nockeby, där det släpptes ut på 10 meters djup.

Avloppsvattnet kommer från Bromma reningsverks Nockebyanläggning där det renas. Därifrån leds vattnet via en 4,5 km lång bergtunnel till värmepumpverket Norrenergi vid Bällstaviken i Solna. Norrenergi utvinner fjärrvärme och fjärrkyla från restvärmen i avloppsvattnet för förbrukare i Solna och Sundbyberg. Därefter går vattnet som nu har en temperatur av +2°C med självfall i den 7,5 km långa Saltsjötunneln österut. Tunneln sträcker sig under Huvudsta, längs Kungsholmen,  passerar Klara Sjö vid Kungsbron och fortsätter vidare under Klara kyrka på Norrmalm till södra sidan av Skeppsholmen och Kastellholmen till Saltsjön. Utloppet ligger i hamnbassängen utanför Kastellholmen, cirka 250 meter från stranden. 

När Saltsjötunneln anlades valde man en fullortsborrning. Att borra tunneln hade, jämförd med sprängning den fördelen att erhålla släta tunnelväggar utan större efterbehandlingar men nackdelen var att stockholmstraktens hårda granit och gnejs är svårbearbetat och fullortsborrning innebar en merkostnad. Arbetena bedrevs i treskift, alltså dygnet runt under tre år från 1988-1989. Fullortsborrmaskinen som användes vid anläggning av Saltsjötunneln kallades "Ormen Långe". Vid anläggningsarbetena uppträdde störande stomljud. Ljuden från borrmaskinerna fortplantade sig 100 meter genom berget och in i bostäder, där det uppmättes upp till 50-60 decibel. De boende förstod inte vad det var frågan om och började ringa efter rörmokare.

Se även
 Ormen (avloppstunnel)

Referenser

Tryckta källor

Vattentunnlar
Tekniska försörjningssystem i Stockholm
Tunnlar i Stockholm