kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Susan Dey

Susan Hallock Dey, ursprungligen Smith, född 10 december 1952 i Pekin, Illinois, är en amerikansk skådespelare. Dey är känd för rollen som "Grace Van Owen" i TV-serien Lagens änglar. År 1987 erhöll hon en Golden Globe för sin rollgestaltning.

Biografi 
Susan Dey är dotter till tidningsreportern Robert Smith och sjuksköterskan Gail Dey. Innan hon inledde sin skådespelarkarriär, var hon fotomodell. Från 1970 till 1974 spelade Dey rollen som den skötsamma och präktiga "Laurie Partridge" i TV-serien The Partridge Family. Efter seriens slut valde Dey att distansera sig från sin roll i serien och åtog sig flera roller där hon kom att agera lättklädd, bland annat som "Cindy" i thrillern Looker 1981 och Echo Park 1986. Dessa roller förde inte hennes karriär framåt, och hon försvann ur rampljuset, tills hon dök upp i TV-serien Lagens änglar som handlar om livet på en advokatfirma i Los Angeles. Hon kom att bli hyllad för sin roll som åklagaren "Grace Van Owen".

Filmografi i urval 

1975 – Hawaii Five-O (TV-serie; Susan Bradshaw avsnittet "Target? The Lady")
1976 – San Francisco (TV-serie; Barbara Ross i avsnitten "The Thrill Killers: Part 1" och "The Thrill Killers: Part 2")

 (TV-film)
 

 (TV-film)
 (TV-film)

 (TV-film)
 (TV-film)

2004 – Tredje skiftet (TV-serie; Dr. Breene i avsnitten "Family Ties: Part 1" och "Family Ties: Part 2")

Referenser

Externa länkar 

 

Amerikanska fotomodeller
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Personer från Pekin, Illinois
Födda 1952
Levande personer
Kvinnor
Lizzy Borden

Lizzy Borden är ett amerikanskt heavy metal-band, grundat i Los Angeles 1983. Bandets sångare och frontman heter också Lizzy Borden. Detta är ett namn taget efter Lizzie Borden som blev frikänd för ett dubbelmord på 1800-talet.

Medlemmar 
Lizzy Borden – sång (1983–2004, 2006– )
Joey Scott Harges – trummor (1983–2004, 2006– )
Mårten Andersson – basgitarr (1992–2004, 2006– )
Ira Black – gitarr (2006–2008, 2014– )

Tidigare medlemmar
Steve Hochheiser – basgitarr (1983)
Michael Davis – basgitarr (1983–1988, 2000)
Tony Matuzak – gitarr (1983–1985)
Gene Allen – gitarr (1983–1987)
Alex Nelson – gitarr (1984–1986, 1989–2004; död 2004)
Joe Holmes – gitarr (1987–1988)
Brian Perry – basgitarr (1989–1992)
David Michael Philips – gitarr (1989–1996, 2000)
Corey James Daum – gitarr (1989–1996; död 2009)
Ronnie Jude – gitarr (1989)
Joe Steals – gitarr (2003–2004)
Chris Sanders – gitarr (2007–2010)
Dario Lorina – gitarr (2009–2014)
AC Alexander – gitarr (2010–2012)

Turnerande medlemmar
Jack Frost – gitarr (2007)

Diskografi 
Studioalbum
Love You to Pieces (1985)  
Menace to Society (1986)
Visual Lies (1987)
Master of Disguise (1989) 
Deal with the Devil (2000)
If It Ain't Broke, Break It (2004) (som Starwood)
Appointment With Death (2008)

Livealbum
The Murderess Metal Road Show (1986) 

EP
Give 'Em the Axe (1984)  
Terror Rising (1987)

Singlar
"Ultra Violence" (1986)
"Me Against the World" / "Den of Thieves" (1987)

Samlingsalbum
Best Of Lizzy Borden (1994)

Demo
Demo '83 (1983)
Born to Be Wild (Live) (1988)

Externa länkar 

Officiell webbplats
Official MySpace-sida
Basisten Marten Anderssons officiella webbplats
En intervju med Lizzy Borden på Komodo Rock

Amerikanska metalgrupper
Glam metal-grupper
Musikgrupper bildade 1983
Sven-Olov Lööv

Sven-Olov Peter Lööv, född 30 september 1953, är en svensk journalist, som sedan juli 2008 arbetar som ledarskribent på centerpartistiska Östersunds-Posten. Sven-Olov Lööv kommer ursprungligen ifrån skånska Tollarp.

Tillsammans med bland andra Anders Ahlberg har Sven-Olov Lööv tidigare varit politisk chefredaktör och ledarskribent på tidningen Land Lantbruk mellan september 2003 och mars 2007. Lööv var Land Lantbruks ansikte utåt och anses som en auktoritet på lantbruksfrågor. Innan dess arbetade han som mejerireporter sedan cirka 1989 och ledarskribent sedan cirka 1999 på lantbrukstidningen ATL fram till 2003. Sommaren 2010 och 2011 har han vikarierat på Dagens industris ledarredaktion.

Lööv har också varit med i dels juryn för Årets spjutspetsföretag – där vinnaren får ett stipendium av Lantbrukarnas Riksförbund och som 2006 utdelades av Carl XVI Gustaf – dels juryn för Guldtackan, som utdelas av Swedish meats.

Källor

Noter

Män
Födda 1953
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska ledarskribenter
Svenska chefredaktörer
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Lista över hemvideoutgivningar av That '70s Show

That '70s Show släpptes på DVD i region 1, 2 och 4 av Fox Home Entertainment, med två säsonger per år. Hela serien släpptes i region 1 den 14 oktober 2008.

Den 4 maj 2011 meddelade Mill Creek Entertainment att man köpt rättigheterna till att återutge hela serien på DVD i region 1. och man började återutge de sex första säsongerna  Säsongerna 7 och 8 återutgavs den 12 mars 2013.

Den 12 oktober 2011 meddelade att man arbetade med att släppa serien på bluray den 12 januari 2012. Dock flyttades datumet fram till 20 mars samma år. och säsong 2 till 16 oktober 2012.

Den 14 maj 2013 släppte Mill Creek DVD-utgåvan That '70s Show - The Complete Series, som innehöll hela serien, i Region 1.

Till skillnad från Fox utgåvor, innehåller de från Mill Creek de ursprungliga TV-sända versionerna, oftast med originalmusiken.

Hemvideoutgåvor

DVD

Källor

Fotnoter

That '70s Show
That 70's Show
That 70's Show
That 70's Show
Wolfpriset i medicin

Wolfpriset i medicin är ett av sex Wolfpris. Det har sedan 1978 delats ut årligen. De andra prisen är jordbruksvetenskap, kemi, matematik, fysik och konst. Priset består av ett diplom och 100 000 dollar.

Pristagare

Landsfördelning

Externa länkar 
 Wolf Foundations sida om medicinpriset.

Medicin
Medicinpriser
Maria Rydhagen

Maria Elisabeth Rydhagen, född 6 juli 1969 i Ystad, är en svensk journalist, föreläsare och översättare, och chefredaktör för Kvällsposten.

Rydhagen har sedan 1998 arbetat som krönikör och reporter på Expressen och Kvällsposten. Hon har också varit tv- och bokrecensent och krönikör på tidningen. Maria Rydhagen har även tidigare varit krönikör på Resumé.

År 1983 gav hon ut diktsamlingen Maria, 13, och 2008 boken Tony Pallon & kärleken. Rydhagen har medverkat i Kanal Lokal i Skåne flera gånger. Hon har även 1990 översatt Themes of a Sicklelander av Martin Biko till svenska från engelska.

Referenser

Externa länkar
 Maria Rydhagens krönikor

Kvinnor
Födda 1969
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska krönikörer
Svenska författare under 1900-talet
Svenska översättare
Översättare från engelska
Författare från Malmö
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska författare under 2000-talet
Journalister från Malmö
Joe DiPenta

Joe DiPenta, född 25 februari 1979, är en kanadensisk före detta ishockeyspelare. 2007 var han med och vann Stanley Cup med Anaheim Ducks. Hans moderklubb är Cole Harbour Red Wings. 

Säsongen 2008/2009 spelade han för Frölunda HC. Han avslutade sin aktiva hockeykarriär efter säsongen 2010/2011 i Syracuse Crunch i AHL.

Referenser 

Kanadensiska ishockeyspelare
Födda 1979
Män
Levande personer
Spelare i Frölunda HC
Spelare i Philadelphia Phantoms
Spelare i Chicago Wolves (2001–)
Spelare i Atlanta Thrashers
Spelare i Manitoba Moose
Spelare i Anaheim Ducks
Stanley Cup-mästare 2007
Ishockeyspelare i Boston University Terriers (herrar)
Spelare i Mighty Ducks of Anaheim
Alumner från Boston University
Spelare i Halifax Mooseheads
Spelare i Portland Pirates
Spelare i Syracuse Crunch
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Kanadensiska idrottare under 1900-talet
Personer från Barrie
Idrottare från Ontario
Spelare valda i NHL Entry Draft 1998
Spelare valda av Florida Panthers i NHL Entry Draft
Yngve Sunesson

Yngve Sunesson, född 12 maj 1953 i Västra Torsås församling i Kronobergs län, är en svensk politiker (centerpartist) och journalist, som arbetar som politisk chefredaktör och ledarskribent på centerpartistiska Hallands Nyheter. Han var mellan 1985 och 2010 ledamot av Markaryds kommunfullmäktige för Centerpartiet.

Mellan 1981 och 1984 var han ordförande i Centerns Ungdomsförbund och dessutom partistyrelseledamot. Därefter var Sunesson VD, chefredaktör, ledarskribent och ansvarig utgivare på de centerpartistiska tidningarna Laholms Tidning (mellan juni 1984 och sommaren 1993) samt Norra Skåne (mellan augusti 1993 och juli 2001). År 1995 var Yngve Sunesson ordförande i Stiftelsen EU-kritiska publicister, som samma år skapade den EU-kritiska tidningen EU-Nyheterna. Han har också skrivit för de centerpartistiska tidningarna Hudiksvalls Tidning och Östersunds-Posten sedan senare delen av 1990-talet.

Referenser 

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska centerpartister
Svenska chefredaktörer
Förbundsordförande för Centerpartiets ungdomsförbund
Personer från Västra Torsås socken
Födda 1953
Levande personer
Män
Lars Eller

Lars Fosgaard Eller, född 8 maj 1989 i Rødovre, är en dansk professionell ishockeyspelare som spelar för Colorado Avalanche i NHL. 

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Washington Capitals, Montreal Canadiens och St. Louis Blues och på lägre nivåer för Frölunda HC. 

Eller valdes i NHL-draften av St. Louis Blues som deras förstaval och 13:e spelare totalt 2007.

Han vann Stanley Cup med Washington Capitals säsongen 2017–18, som förste dansk någonsin. Han avgjorde själv sista matchen i finalserien mot Vegas Golden Knights, den 7 juni 2018, då han gjorde målet fram till 4-3. Capitals vann finalserien med 4-1 i matcher.

Biografi
Lars Eller är son till ishockeytränaren och före detta ishockeyspelaren Olaf Eller. Hans bror Mads Eller är även han ishockeyspelare, liksom hans halvbror Michael Smidt.

NHL-karriär
Eller valdes av St. Louis Blues som trettonde spelare totalt i 2007 års NHL-draft och den 5 november 2009 gjorde han NHL-debut mot Calgary Flames i en match som  Blues förlorade med 1-2. Eller gjorde dock sitt lags enda mål då han styrde pucken förbi Flames finländske målvakt Miikka Kiprusoff.

17 juni 2010, efter endast sju NHL-matcher med St. Louis Blues, byttes Eller (och Ian Schultz) bort till Montreal Canadiens i utbyte mot målvakten Jaroslav Halak. Han spelade sex säsonger för Canadiens (2010–2016) och en av höjdpunkterna var en match mot Winnipeg Jets den 4 januari 2012 då Eller gjorde fyra mål och spelade fram till ytterligare ett i en match som Canadiens vann med 7-3.

24 juni 2016 byttes Eller bort till Washington Capitals i utbyte mot två val i andra rundorna av 2017 och 2018 års NHL-drafter.

Säsongen 2017–18 vann Eller Stanley Cup med Washington Capitals, som förste dansk någonsin, sedan han själv avgjort sista matchen i finalserien mot Vegas Golden Knights, den 7 juni 2018, då han gjorde målet fram till 4-3 med 7 minuter och 37 sekunder kvar att spela av den tredje perioden. Capitals vann finalserien med sammanlagt 4-1 i matcher.

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Externa länkar
Lars Eller på Hockey-Reference.com
Lars Eller på nhl.com
Lars Eller på eliteprospects.com

Referenser

Noter

Danska ishockeyspelare
Födda 1989
Män
Levande personer
Spelare i Frölunda HC
Spelare i St. Louis Blues
Spelare i Montreal Canadiens
Spelare i Washington Capitals
Personer från Rødovre kommun
Spelare i Peoria Rivermen (2005–2013)
Stanley Cup-mästare 2018
Spelare valda i NHL Entry Draft 2007
Spelare valda av St. Louis Blues i NHL Entry Draft
Spelare i Colorado Avalanche
Delahaye 135

Delahaye 135 är en personbil, tillverkad av den franska biltillverkaren Delahaye mellan 1935 och 1951.

Historik 
Den stora depressionen hade varit en tung period för den franska bilindustrin, men Delahaye hade klarat sig igenom. För att liva upp sitt ganska tråkiga program beslutade man att ta fram en sportigare modell, men även att denna skulle använda så mycket befintliga delar som möjligt.

Motorn i Type 135 var en rak sexa som även användes för att driva lastbilar, men den var robust och lätt att trimma. Chassit var dock nyutvecklat, med individuell hjulupphängning fram med tvärställda bladfjädrar. Bilen kläddes med karosser från Frankrikes främsta karossbyggare, som Figoni et Falaschi och Henri Chapron.

Bilen modifierades 1938 och kallades därefter 135 M. Efter andra världskriget togs tillverkningen upp igen, men försäljningen hämmades av det franska skattesystemet som lade mycket höga avgifter på bilar med stora motorer.

Motorer

Motorsport 
Delahaye 135 var en framgångsrik rallybil, med vinsten i Monte Carlo-rallyt 1937 som främsta merit. Men bilen utvecklades även till en sportvagnsracer.

Type 135 S togs fram på initiativ av den amerikanska arvtagerskan Lucy Schell. Hon och maken Laury ägde flera bilar som kördes av privatförare. Bilen var undermotoriserad och långsam jämfört med många av konkurrenterna, men den var robust och tillförlitlig, vilket passade utmärkt för långdistanslopp. Bilens racingkarriär kröntes med en dubbelseger på Le Mans .

Källor 
 Classic Cars av Graham Robson, 1989.

Noter

Externa länkar 

135
Historiska tävlingsbilar
Bakhjulsdrivna fordon
Delahaye 175

Delahaye 175 är en personbil, tillverkad av den franska biltillverkaren Delahaye mellan 1947 och 1951.

Delahaye 175 var en större version av Type 135, uppgraderad med De Dion-axel bak. Marknaden för stora bilar i Frankrike var försumbar efter andra världskriget, på grund av skattesystemet och modellen försvann snart.

Externa länkar 

175
Bakhjulsdrivna fordon
Delahaye 235

Delahaye 235 är en personbil, tillverkad av den franska biltillverkaren Delahaye mellan 1951 och 1955.

Delahaye 235 var en uppdatering av Type 135. Största förändringen var en ny serie karosser efter senaste snitt. Under skalet var dock det mesta hämtat rakt av från företrädaren. Bilen var dyr att köpa och det franska skattesystemet gjorde den därtill dyr att äga. Delahaye lade ned sin personbilstillverkning 1955, sedan företaget köpts upp av Hotchkiss och koncentrerade sig på produktionen av lastbilar istället.

Externa länkar 

235
Bakhjulsdrivna fordon
Talbot-Lago T150

Talbot-Lago T150 är en personbil, tillverkad av den franska biltillverkaren Talbot-Lago mellan 1936 och 1939.

Sedan det brittisk-franska bolaget STD Motors (Sunbeam - Talbot – Darracq) gått i konkurs i mitten av trettiotalet köptes den brittiska delen upp av Rootes. Den franska delen drevs vidare av Antonio Lago, som haft intressen i företaget under hela trettiotalet, under namnet Talbot-Lago.

Talbot-Lagos förnämsta modell var den sportiga T150. Motorn var en stor rak sexa med hemisfäriska förbränningsrum. Ventilerna satt vinklade mot varandra i topplocket och styrdes av en enkel kamaxel i motorblocket via stötstänger, vilket krävde ett snillrikt men komplicerat ventilstyrningssystem. Chassit hade individuell hjulupphängning fram med tvärställda bladfjädrar. Den starka motorn och det låga chassit lockade Frankrikes främsta karossbyggare, som Figoni et Falaschi, Saoutchik och Henri Chapron att skapa sina mest uppseendeväckande karosser på T150:n.

Motor:

Motorsport
Talbot-Lago byggde även tävlingsbilen T150C, avsedd för sportvagnsracing. Den hade ett kortare chassi och motorn trimmad upp till 200 hk.

Referenser

Externa länkar 

Lago T150
Bakhjulsdrivna fordon
Talbot-Lago T26

Talbot-Lago T26 är en personbil, tillverkad av den franska biltillverkaren Talbot-Lago mellan 1946 och 1955.

Efter andra världskriget var Talbot-Lago ensamma bland Frankrikes förnämsta biltillverkare om att presentera en helt ny bilmodell, T26. T26 Record, som introducerades 1946 var avsedd för stora sedan-karosser. Två år senare kom den snabba Gran Sport. Modellen utvecklades även till tävlingsbilen Talbot-Lago T26C.

T26 hade en sexcylindrig motor, vidareutvecklad från förkrigsmodellerna. Topplocket hade återigen hemisfäriska förbränningsrum, men ventilstyrningen förenklades genom att motorn fick dubbla kamaxlar, en på vardera sidan av motorblocket. Chassit övertogs i stort sett oförändrat från företrädaren. Talbo-Lago byggde själva de flesta karosserna till den sedesamma Record-modellen, medan Gran Sport lockade karossbyggare som Figoni et Falaschi, Saoutchik och Henri Chapron.

Försäljningen av T26 hämmades av det franska skattesystemet som lade gruvligt höga avgifter på bilar med stora motorer. Talbot-Lago tvingades till slut lägga ned tillverkningen av T26 och satsa på mindre modeller.

Motor:

Referenser

Externa länkar

Lago T26
Bakhjulsdrivna fordon
Vimmerby pastorat

Vimmerby pastorat är ett pastorat i Smålandsbygdens kontrakt i Linköpings stift i Svenska kyrkan. Pastoratet omfattar större delen av Vimmerby kommun i Kalmar Län.

Pastoratskoden är 021512.

Pastoratet omfattar sedan 2006:

 Vimmerby församling
 Tuna församling
 Rumskulla församling
 Pelarne församling
 Frödinge församling
 Locknevi församling

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Pastorat i Linköpings stift
Indelningar i Vimmerby kommun
Talbot-Lago T26C

Talbot-Lago T26C är en tävlingsbil som tillverkades av den franska biltillverkaren Talbot-Lago mellan 1948 och 1951.

Talbot-Lago T26C
Talbot-Lago vidareutvecklade sin T26-modell till en tävlingsbil. Den stora sexcylindriga motorn passade perfekt till det nya reglemente som skulle börja gälla till den allra första formel 1-säsongen , med sugmotorer på 4,5 liter.

Motorn hade hemisfäriska förbränningsrum, där ventilerna satt vinklade mot varandra i topplocket och styrdes av dubbla kamaxlar, en på vardera sidan av motorblocket via stötstänger. Med åren vidareutvecklades motorn med bland annat dubbeltändning. Chassit hämtades från personbilen T26 och var enkelt uppbyggt, med individuell hjulupphängning fram med tvärställda bladfjädrar och en stel bakaxel upphängd i längsgående bladfjädrar.

Talbot-Lago T26C var en enkel och gammalmodig konstruktion, jämfört med konkurrenterna, men samtidigt var den beprövad och pålitlig. Dessutom drog den betydligt mindre bränsle än de överladdade konkurrenterna, så när dessa stod i depå för service och bränslepåfyllning tuffade T26:an vidare ute på banan och tog igen förlorad tid.

Tekniska data

Tävlingsresultat

Grand prix-tävlingar före 1950
Grand Prix-tävlingarna åren efter andra världskriget var, av naturliga orsaker, ganska avslagna tillställningar, med få deltagare i gamla bilar. Talbot-Lago introducerade sin nya bil under säsongen 1948 och 1949 kom de första vinsterna, då Louis Chiron vann Frankrikes Grand Prix och Louis Rosier vann Belgiens Grand Prix.

F1-säsongen 1950

Biltillverkaren Talbot-Lago deltog under den första formel 1-säsongen  med ett fabriksstall och sålde även bilar till ett antal privata stall. Privatföraren Louis Rosier lyckades bäst och slutade på fjärde plats i förarmästerskapet. Säsongen dominerades av Alfa Romeo. Talbot-Lago kämpade med Ferrari om andraplatsen, men hamnade till slut trea i det inofficiella konstruktörsmästerskapet.

F1-säsongen 1951
Säsongen  dominerades av kampen mellan Alfa Romeo och Ferrari. T26:an var inte konkurrenskraftig längre och Louis Rosier, som var bäste Talbot-Lago-förare, slutade på trettonde plats i förarmästerskapet.

Efter säsongen förändrades reglementet och Talbot-Lago saknade då resurser att ta fram en ny bil.

Sportvagnsracing
Flera privatförare tävlade i Le Mans efter andra världskriget med T26 Gran Sport. Mest berömd blev André Chambas som körde samtliga lopp 1949–1953, med en niondeplats som bästa resultat 1952.

 ställde fabriken upp med egna vagnar, baserade på formel 1-bilen. Louis Rosier vann tävlingen, i par med sonen Jean-Louis. Året därpå följde fabriksteamet upp framgången med en andraplats för Pierre Meyrat och Guy Mairesse.

Referenser

Externa länkar

Lago T26C
Historiska tävlingsbilar
Grand Prix-bilar
Formel 1-bilar
Bakhjulsdrivna fordon
Fördraget i Nertjinsk

Fördraget i Nertjinsk var ett gränsfördrag som slöts den 27 augusti 1689 i Nertjinsk mellan Qingdynastins Kina och Ryssland efter en väpnad sammanstötning vid Amur-floden.

Med detta fördrag förlorade Ryssland tillgång till Japanska havet och tvingades överge utposten Albazin, men fick i gengäld upprätta handelsförbindelser med Kina. Gränsen mellan Ryssland och Qing-väldet skulle löpa längs Stanovoj-ryggen (norr om Amur) och floden Argun. Ryska Sibiriens södra gräns har gått ungefär längs samma linje som fördraget i Nertjinsk sedan dess. Fördraget markerade en vändpunkt i kinesisk utrikespolitik eftersom Ryssland behandlades som en part med vilken man förhandlade på lika fot snarare än en tributskyldig stat underställd Kina.

Fördraget avfattades på tre språk: ryska, latin och manchuiska, men inte på kinesiska. Från Qing-hovets sida användes missionärer från jesuitorden och deras insatser hade en väsentlig betydelse för förhandlingarnas utfall, som var mycket gynnsamma för Kina, då den ryska expansionen mot Stilla havet hejdades.

Fördraget reviderades till Rysslands fördel i Fördraget i Aigun 1858 och Fördraget i Peking 1860, som slog fast den rysk-kinesiska gräns som gäller än idag. Dessa fördrag räknas från kinesisk sida som ett av de "ojämlika fördragen" som följde efter landets nederlag i Opiumkriget.

Källor

Noter

 
 
 Weiers, Michael, red. Die Verträge zwischen Russland und China, 1689-1881 : Faksimile der 1889 in Sankt Petersburg erschienenen Sammlung mit den Vertragstexten in russischer, lateinischer und französischer sowie chinesischer, mandschurischer und mongolischer Sprache. Bonn: Wehling, 1979. 

Nertjinsk
Kinas politiska historia
Rysslands politiska historia
1689 i Ryssland
Stala IF

Stala IF, Stala Idrottsförening bildades 18 januari 1944. Bildandet hölls i Stalas gamla församlingshem. Klubben har representerat friidrott, bordtennis, orientering, gymnastik, skidor, bandy, cykel och fotboll. Numera är det i huvudsak fotboll men en omstart av cykelverksamheten skedde 2015. Hemmamatcherna spelas på Lövängens IP som är belägen i Varekil, Orust.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Upplösta bandyklubbar i Sverige
Upplösta bordtennisklubbar i Sverige
Upplösta cykelklubbar i Sverige
Fotbollsklubbar i Sverige
Upplösta friidrottsklubbar i Sverige
Upplösta gymnastikklubbar i Sverige
Upplösta orienteringsklubbar i Sverige
Upplösta skidklubbar i Sverige
Sport i Orusts kommun
Sportklubbar bildade 1944
Empire (företag)

Empire AB (tidigare The Empire AB) är ett svenskt företag som distribuerar hushållsprodukter på den nordiska marknaden och som grundades 1983 av Ian Wachtmeister. I sortimentet Ingår hushållsmaskiner och hårvårdsprodukter med varumärken som C3, HoMedics och Salter. Tidigare även Greenpan och BaByliss. Till 2012 hade Empire agenturen i Norden för SodaStream. Omsättningen var 42 miljoner kronor 2015.

Företaget är börsnoterat på First North. Verkställande direktör har varit Per Björkman, och från 2013 Ulf Bork. Styrelseordförande är (2016) David Rönnberg. 

Företaget köptes 2017 av byggvaruhandelsföretaget Kakel Max Holding, formellt ett avtal om omvänt förvärv.

Externa länkar 
 Empires webbplats

Svenska hemelsföretag
Företag bildade 1983
Företag listade på Stockholmsbörsen (First North)
Vetenskapsåret 1788



Händelser

Allmänt
18 mars - Linnean Society of London grundas.

Botanik
Okänt datum - Thomas Walter publicerar Flora Caroliniana, den första nordamerikanska flora med vetenskapliga namn.

Pristagare
 Copleymedaljen: Charles Blagden, brittisk läkare

Födda
 22 mars - Pierre Joseph Pelletier (död 1842), fransk kemist.
 14 oktober - Edward Sabine (död 1883), irländsk fysiker, astronom och upptäcktsresande.
 12 september – Charlotte von Siebold (död 1859), tysk gynekolog.

Avlidna
 16 april - Georges-Louis Leclerc de Buffon (född 1707), fransk biolog.
 8 maj - Giovanni Antonio Scopoli (född 1723), italiensk-österrikisk biolog.
 6 december - Nicole Reine Lepaute (död 1723), fransk astronom.
 Lucia Galeazzi Galvani (född 1743), italiensk forskare

Källor

Fotnoter