kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gerhard Forssell

Carl Ebbe Gerhard Forssell, född 30 november 1882 i Hedvig Eleonora församling, död 14 juli 1964 i Sollentuna församling, var en svensk veterinär. Han var son till Abraham Forssell samt bror till Gösta, Jakob, Carl, Arne och Nils Forssell.

Forssell avlade veterinärexamen 1905. Efter några års anställning som militärveterinär blev han 1911 laborator och 1925 professor i kirurgi vid Veterinärhögskolan och var dess rektor från 1937 till 1947. Under finska inbördeskriget 1918 var han chef för Svenska Röda Stjärnans veterinärambulans.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
  
 

Svenska veterinärer
Svenska professorer i kirurgi
Svenska professorer i veterinärmedicin
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Rektorer vid universitet och högskolor i Sverige
Ledamöter av Lantbruksakademien
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Personer i finska inbördeskriget
Personer från Stockholm
Födda 1882
Avlidna 1964
Män
Kinas ungdomsdagblad

Kinas ungdomsdagblad (中国青年报, pinyin: Zhōngguó qīngnián bào) är en kinesisk dagstidning och Kinas kommunistiska ungdomsförbunds officiella tidning. Tidningen grundades 1951, och har sitt kontor i Peking. Kinas ungdomsdagblad betraktades länge som förhållandevis reformistisk.

Kinesiska dagstidningar
WP:Projekt Kina
Dagstidningar startade 1951
Befrielsearméns Dagblad

Befrielsearméns Dagblad (解放军报, pinyin: Jiěfàngjūn bào) är en kinesisk tidning knuten till Folkets befrielsearmé. Den skriver om saker som är relaterade till Folkets befrielsearmé och andra militära angelägenheter.

Kinesiska dagstidningar
WP:Projekt Kina
Svennevads landskommun

Svennevads landskommun var en tidigare kommun i Örebro län.

Administrativ historik
Den bildades då 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft, i Svennevads socken i Sköllersta härad i Närke. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick den i storkommunen Sköllersta landskommun och en mindre del i Askers landskommun. Området ingår numera i Hallsbergs kommun.

Politik

Mandatfördelning i Svennevads landskommun 1938-1946

Källor

Tidigare kommuner i Örebro län
Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Hallsbergs kommun
Karl Vieweg

Otto Vilhelm Karl Vieweg, född 15 oktober 1898 i Enköpings församling, Uppsala län, död 14 juli 1976 i Hedeskoga församling, Malmöhus län, var en svensk agronom.

Karl Vieweg var föreståndare och rektor för lantbruksskolorna i Bjärka-Säby (1934–1951) och Bollerups by (1951–1965). Han invaldes 1951 som ledamot av Lantbruksakademien.

Källor 

Svenska agronomer
Svenska skolledare under 1900-talet
Ledamöter av Lantbruksakademien
Män
Födda 1898
Avlidna 1976
Lista över countyn i Utah

Detta är en lista över de 29 countyn som finns i delstaten Utah i USA.

Referenser 

 
Utahs countyn
Utahs countyn
BRAK

BRAK står för Buk, Rygg, Armar och Knän och är en förkortning som används inom Sveriges försvarsmakt för att beteckna den fysiska träning man ofta börjar dagen med. Som förkortningen antyder är fokus just på buk, rygg, armar och knän med övningar som till exempel situps, rygglyft, armböjning-sträckning, upphopp, utfall och jägarvila. Det finns rekommenderade övningar från försvarsmakten, men inget fastslaget program, så det är upp till varje befäl att själv välja.

Källor
Träningsdagbok FM FysS
Träna rätt – klara jobbet (Försvarsmakten.se)

Militär utbildning i Sverige
Träning
Lista över countyn i New Mexico

Detta är en lista över de 33 countyn som finns i delstaten New Mexico i USA.

Referenser 

 
NeNew Mexicosw Jerseys countyn
New Mexicos countyn
Elefantöra (svampdjur)

Elefantöra (Phakellia ventilabrum) är ett svampdjur som  är utbrett längs Europas Atlantkust, norrut till Norge, och omkring Brittiska öarna. Utanför Sveriges västkust har elefantörat hittas på stenblock och andra liknande hårda underlag. Det kan leva på ganska djupa vatten, ner till omkring 200 meter. Svampdjuret är gråaktigt och kännetecknas av en solfjäder- till trattliknande kropp med ojämna kanter och smalare bas, som på ett öra.

Referenser 
Marins Species Identification Portal 

Svampdjur
Panorama

Panorama kan syfta på:

Bildkonst
 Panorama (fotografi) – en obruten vy eller bild över ett helt större område
 Panoramahuvud – arbetsverktyg vid fotografering av stillbilder till panoramabilder
 Panorama (målning) – en långsträckt målning med en obruten vy över ett större område

Nyheter 
 Panorama (tidning) – albanskspråkig nyhetstjänst
 Panorama (nätmagasin) – ett norskt nätmagasin

Television 
 Panorama (BBC) – ett dokumentärprogram som BBC har sänt sedan 1953

Musik 
 Panorama – ett musikalbum av det amerikanska new wave-bandet The Cars från 1980
 Panorama - ett samlingsalbum utgivet av Benno

Geografi

Brasilien 
1 Panorama (ort i Brasilien, São Paulo, Panorama), 
2 Panorama (kommun), São Paulo,

Kanada 
Panorama Mountain Village

Grekland 
3 Panórama (kommunhuvudort), Mellersta Makedonien, Nomós Thessaloníkis, 
4 Panórama (ort), Peloponnesos, Nomós Argolídos,

Se även 
 Panorama Tools – en uppsättning datorprogram för bildhantering

Robotskapade Brasilienförgreningar
Robotskapade Greklandförgreningar
Elefantöra

Elefantöra kan syfta på:
Elefantöra (svampdjur) – ett svampdjur
Elefantöra (växt) – en växt i familjen nässelväxter
Elefantöra – en maträtt med lövbiff
Oskar Silén

Jon Oskar Silén, född 29 maj 1973 i Helsingfors, är en finlandssvensk skådespelare, regissör och musiker.

Oskar Silén gick ut Teaterhögskolan i Helsingfors 1997 och har arbetat som skådespelare vid de flesta finlandssvenska teatrar. Han har bland annat gjort regiarbete för Teater Taimine, Lurens sommarteater, Åbo Svenska Teater, Wasa Teater. Silén har också bidragit med musik och ljud till flera teaterproduktioner. Silén har bott i Japan, Kina, Holland, England och Finland.

Teater

Roller (ej komplett)

Regi

Filmroller 
 2010 - En kväll på krogen (regi: Joakim Groth)
 2004 - Framom främsta linjen (regi: Åke Lindman)
 2001 - Drakarna över Helsingfors (regi: Peter Lindholm)
 samt diverse kortfilmer

Referenser

Externa länkar 

Födda 1973
Män
Levande personer
Finlandssvenska skådespelare
Finlandssvenska musiker
Finlandssvenska teaterregissörer
Regissörer från Helsingfors
Musiker från Helsingfors
Skådespelare från Helsingfors
Kajana flygplats

Kajana flygplats, finska: Kajaanin lentoasema, är en civil flygplats 8 km från Kajana i Finland.

Flygbolag och destinationer
Finnair flyger till Helsingfors, Oulun Tilauslento utför charter-, frakt- och ambulansflyg till Skandinavien, baltiska staterna och Kolahalvön.

Olyckor
Den 3 november 1994 åkte en McDonnell Douglas MD-83 från Air Liberté Tunisie på väg från Monastir-Habib Bourguiba internationella flygplats till Kajana flygplats av landningsbanan vid landningen i Kajana. Samtliga ombordvarande, 164 passagerare och 7 besättningsmän, överlevde olyckan.

Statistik

Källor

Externa länkar
Finavia - Kajana flygplats 

Flygplatser i Finland
Kajana
Transport i Kajanaland
Bledsjön

Bledsjön (slovenska: Blejsko jezero) är en issjö i juliska alperna, nordvästra Slovenien. Sjön är belägen vid staden Bled och ett populärt turistmål.

Geografi och historia
Sjön är 2 120 m lång och 1 380 meter bred, med ett maxdjup på 30,6 meter. Sjön är belägen i en pittoresk miljö omgärdad av berg och skogar. Ett medeltida slott överblickar sjön från den norra stranden. Mitt i sjön ligger Bledön (sln. Blejski otok), den enda naturliga ön i Slovenien. Ön har ett flertal byggnader, bland annat kyrkan Cerkev Marijinega vnebovzetja som byggdes på 1400-talet. Kyrkan används regelbundet till bröllop och har ett 52 meter högt torn som syns från stranden. 

Sjön är även välkänd bland roddare för sina bra förhållanden för sporten. Bledsjön var även värd för världsmästerskapen i rodd 1966, 1979, 1989 och 2011.

Bledsjön är belägen 35 kilometer från Ljubljanas internationella flygplats och från Sloveniens huvudstad Ljubljana.

Galleri

Se även
 Bledslottet
 Turism i Slovenien

Referenser

 The Columbia Gazetteer of the World, red. Saul B. Cohen.  Columbia University Press, New York.  1998
 Fodor's Eastern and Central Europe, 19:e upplagan. red. Bonnie Bills.  Fodors, New York.  2001

Externa länkar

Bledöns webbplats 
Foton på Bled och Bledsjön
Bledsjön, 55 foton - 1920x1080

Insjöar i Slovenien
Issjöar
Gangra

Gangra var under antiken huvudstad i Paflagonien i Mindre Asien, nu Çankırı i Turkiet, ungefär 140 km nordost om Ankara. 

Staden ligger på 800 meters höjd i en dal med gott om vatten vilket gör att här odlas vete, bönor, äpplen och vallmo.

Under antiken var den också känd som Germanicopolis (grekiska: Γερμανικόπολις), sedermera även som Changra, Kandari eller Kanghari.
Här finns lämningar från många kulturer och folk såsom hettiter, perser, ponter, galater, romare och folk från Bysans, seldjuker och slutligen osmanska turkar.

Den siste kungen i Paflagonien, Deiotarus Philadelphus, dog 65 f.Kr. och efter hans död annekterade romarna landet och införlivade det med Galatien.

I kristen tid blev Gangra biskopssäte och under 300-talet platsen för en synod, synoden i Gangra.

Historiska platser i Turkiet
Mindre Asien
Panzergruppe 3

Panzergruppe 3 var ett tyskt förband av arméstorlek under andra världskriget vilket spelade en stor roll i operation Barbarossa. Den sattes upp den 16 november 1940 från XV. Armeekorps. Ombildades till 3. Panzerarmee den 1 januari 1942.

Barbarossa 

Pansargruppen deltog i den inledande delen av anfallet på Sovjetunionen som en del av armégrupp Mitte.

Organisation 
Organisation den 22 juni 1941:
LVII. Armeekorps 
XXXIX. Armeekorps

Moskva

Organisation 
Organisation den 2 oktober 1941:
VI. Armeekorps 
XXXXI. Armeekorps 
LVI. Armeekorps 
V. Armeekorps

Ledning

Befälhavare

Generaloberst Hermann Hoth    16 november 1940 - 5 oktober 1941  
Generaloberst Hans-Georg Reinhardt   5 oktober 1941 - 1 januari 1942

Stabschef 
Oberst Walther von Hünersdorff   16 november 1940 - 1 januari 1942

Operationschef (Ia)  
Oberstleutnant Harald Freiherr von Elverfeldt   16 november 1940 - 1 februari 1941  
Oberstleutnant Carl Wagener   1 februari 1941 - 1 januari 1942

Referenser

Noter

Tryckta källor    

Tyska militära enheter under andra världskriget
Klippsmörbult

Klippsmörbult (Gobius paganellus) är en bottenlevande fisk i familjen smörbultar.

Utseende 
Hanen är spräcklig i mörkbrunt och blekbrunt, ofta med en rödaktig rand upptill på främre ryggfenan, medan honan är mörkare och mera enfärgad, ibland nästan svart. Framtill på buken har arten en oval sugskiva. Längden uppgår till 12 cm.

Vanor 
Klippsmörbulten är en bottenfisk som lever på stenbottnar på grunt vatten. Det är inte ovanligt att den uppehåller sig i tidvattenspölar på klippkuster. Kan även gå in i bräckt och sött vatten. Födan består av bottendjur som kräftdjur och havsborstmaskar. Den kan bli åtminstone 10 år gammal.

Fortplantning 
Arten blir könsmogen vid 2 till 3 års ålder. Den leker under sommaren; hanen letar upp lämpliga hålrum, där honan sedan lägger äggen som klibbar fast vid väggarna. Ynglen är pelagiska.

Utbredning 
Klippsmörbulten finns i östra Atlanten från Brittiska öarna över södra Nordsjön, Medelhavet och Svarta havet till Senegal. Har spritt sig via Suezkanalen till Röda havet.

Referenser 

Smörbultar
Ivan Golovin

Ivan Gavrilovitj Golovín (ryska: Иван Гаврилович Головин), född 1816, död 1892, var en rysk skriftställare.

Golovín studerade i Dorpat, Berlin och Heidelberg, erhöll därefter plats i ryska utrikesministeriet, men lämnade 1843 denna anställning, därför att han ansåg sig tillbakasatt av Nesselrode, och flyttade utomlands. Redan dessförinnan hade Golovín utgivit en reseskildring från Sverige, Pojezdka v'Sjvetsii (1840), och beslöt nu att uteslutande ägna sig åt litterär verksamhet. 

Han väckte genast stort uppseende med det mot ryska regeringen bittert polemiska La Russie sous Nicolas Ier (1845), som berövade honom rätten att återvända till hemlandet. Han författade vidare Types et caractéres russes (1847), Mémoires d'un prétre russe (1849) och Histoire de Pierre le Grand (1851). Åren 1851–1852 redigerade  han Journal de Turin. År 1853 begav han sig till Amerika, varav han lämnade en ogynnsam skildring i Stars and stripes or American impressions (1855). 

Bland Golovíns senare arbeten kan nämnas Histoire d'Alexandre I (1859), La Russie depuis Alexandre le Bien-intentionné (1859), Die Leibeigenschaft in Russland (1860), Réformes russes et polonaises (1861),  La constitution russe et la Pologne (1863), Russland unter Alexander II (1870), Der russische Nihilismus, meine Beziehungen zu Herzen und Bakunin (1880) och Russische Geheimnisse (1882). Därtill kommer på ryska författade skrifter om Tyskland och tyskarna (1860), om franska revolutionens historia (samma år) och om Frankrikes förfall (1872).

Svenska översättningar
 "Ryssland under kejsar Nicolaus den förste" (La Russie sous Nicolas Ier, översättning Carl Wilhelm Nylander, Stockholm, 1846)
 "Ryska typer och karakterer" (Types et caractéres russes, översättning Adolf Regnér, Hjerta, 1849)

Källor
 

Ryska fackboksförfattare
Ryskspråkiga fackboksförfattare
Ryska författare under 1800-talet
Födda 1816
Avlidna 1892
Män
Ugglan
Vladimir Golovin (skriftställare)

Vladimir Golovin, född 1835, död 1892 i Sankt Petersburg, var en rysk skriftställare.
 
Golovin hade anställning för särskilda uppdrag hos ministerstatssekreteraren för Finland 1863–1885. Golovín publicerade i ryska tidningar och tidskrifter uppsatser om svenska skriftställare och översatte till ryska bland annat dikter av Franzén, Wallin, Tegnér, Lenngren, Leopold, Geijer, Nicander, Runeberg, Topelius, von Qvanten och Karl XV. År 1888, då tusenårsminnet av kristendomens införande i Ryssland firades, utkom Golovíns översättning av Stagnelius Vladimir den store med kritisk-biografiskt företal och kommentarer. Med anledning av Oscar II:s 60-årsdag utgav han 1889 "Ur konung Oscar II:s dikter och tal". Varm vän av Finlands konstitutionella statsskick, publicerade Golovín 1891 med anledning av den pågående polemiken om Finlands statsrättsliga ställning en broschyr ("Blad ur Finlands nutid och forntid, historiskt-polemiskt utkast af En opartisk iakttagare"), vari hävdades, att Finlands statsrättsliga organisation inte stod i strid med ryska rikets allmänna intressen.

Källor

Noter

Ryska översättare
Ryskspråkiga översättare
Ryska fackboksförfattare
Ryskspråkiga fackboksförfattare
Ryska författare under 1800-talet
Födda 1835
Avlidna 1892
Män
Ugglan
Franz Betz

Franz Betz, född 19 mars 1835 och död 11 augusti 1900, var en tysk operasångare.

Betz verkade vid operan i Berlin 1859-1897 som en av de mest framstående uppbärarna av de Wagnerska barytonpartierna.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar 
 
 

Barytonsångare
Tyska operasångare under 1800-talet
Födda 1835
Avlidna 1900
Män
Svensk uppslagsbok
Bulwer-Lytton

Bulwer-Lytton är ett brittiskt efternamn, som burits av bland andra:

 Henry Bulwer-Lytton (1801–1872) engelsk diplomat och författare
 Edward Bulwer-Lytton, 1:e baron Lytton (1803–1873), romanförfattare och politiker
 Rosina Bulwer Lytton (1802–1882), feministisk författare
 Robert Bulwer-Lytton, 1:e earl av Lytton (1831–1891), statsman och poet
 Victor Bulwer-Lytton, 2:e earl av Lytton (1876–1947), politiker
 Neville Bulwer-Lytton, 3:e earl av Lytton (1879–1951), officer och konstnär

Se även 
 Bulwer (olika betydelser) 
 Lytton (olika betydelser)

Engelska efternamn
Pulsklocka

En pulsklocka  är en klocka som mäter och registrerar pulsen, kroppens hjärtslag per minut.

Klockan består av två delar. Den ena delen är ett bälte som spänns fast under bröstet, där det i fram på bältets insida sitter elektroder som oavbrutet uppmärksammar kroppens puls. Mitt på bältets framsida sitter en sändare som registrerar detta och som i sin tur för över den uppmätta informationen till en klocka som sitter på armen. Klockan ser oftast ut som ett vanligt armbandsur, fast i lite större format.

Användningsområden
Oftast används pulsklockan till att mäta högre puls då hjärtat slår snabbare, den så kallade maxpulsen. En maxpuls uppnås bland annat vid hög arbetsintensitet, energiförbrukning under konditionsträning. Pulsklockans uppgift är här att redovisa träningsintensiteten eller att mäta energiomsättningen under ett pass.
Andra användningsområden är under vardagsaktiviteter, här är klockans uppgift att helt enkelt påvisa hur kroppen reagerar fysiskt inom de olika aktiviteterna.

Källor
pulsklocka.nu Senast läst 2010-08-07

Ur
Kalksvampar

Kalksvampar (Calcarea) är en klass av marina svampdjur. Kalksvampar kännetecknas av att deras spikler (små taggliknande strukturer i kroppen som fungerar som skelett) består av kalciumkarbonat. De flesta kalksvampar är ganska små svampdjur som lever på grundare vatten. Störst är artrikedomen i tropiska och subtropiska hav, bland annat vid korallrev. Gruppen är dock räknat i antalet arter den minsta svampdjursklassen.

Många kalksvampar har rundade säck- eller vasliknande former och ljus färg. De lever som andra svampdjur fästade vid ett underlag och livnär sig som filtrerare.

Referenser 
Schou, Per (red.). Djur: illustrerad guide till världens djurliv, Globe Förlaget, 2007.

Externa länkar 

Svampdjur
Aleksej Chomjakov

Aleksej Stepanovitj Chomjakov (ryska: Алексей Степанович Хомяков), född 13 maj (gamla stilen: 1 maj) 1804 i Moskva, död 5 oktober (gamla stilen: 23 september) 1860, var en rysk författare.

Han inträdde först på den militära banan och deltog i rysk-turkiska kriget 1828-29 men tog avsked efter fredsslutet och ägnade sig helt åt litterär verksamhet. Hans dikter, som utkom 1844, är föga betydande men väckte uppseende genom sin patriotiska och panslavistiska tendens. Detsamma gäller om hans båda dramer Jermak (Sibiriens erövrare) och Den falske Dmitrij, där det västerländska inflytandet dock spåras. 

En ofantlig betydelse fick Chomjakov såsom en av det slavofila partiets ledare, som trodde på den västerländska kulturens undergång och det slaviska Rysslands framtida storhet. På 1840-talet publicerade han många skrifter av historisk och socialekonomisk art i "Moskvitjanin", men behandlade även filosofiska och teologiska frågor i rysk anda. Med sin energi och personliga oförvitlighet vann han erkännande, även av sina politiska motståndare, däribland Vissarion Belinskij och Aleksandr Herzen.

Chomjakov var gift med en syster till poeten Nikolaj Jazykov. Han invaldes 1857 i ryska vetenskapsakademien, där han publicerade bland annat en jämförande språkstudie om ryska och sanskrit.

Källor

Literatur 
 Lea B.Virághalmy: A homjakovi ekkléziológia szókincsének szemantikai elemzése. Budapest, 2002. 
 Antonella Cavazza: A. S. Chomjakov. Opinione di un russo sugli stranieri. Bologna, 1997.
 Albert Gratieux: A.S. Khomiakov et le Mouvement Slavophile (In: Unam Sanctam 5–6) Paris, 1939.
 Georgio Paša: Homjakovi doctrina de Ecclesia. Excerpta ex dissertatione ad lauream in facultate Theologica Pontificiae Universitatis Gregorianae. Zagrebiae, 1943. 38 p.
 Peter Plank: Parapolimena zur Ekklesiologie A. S. Chomjakovs (In: Ostkirchliche Studien, Würzburg, 1980. pp. 3–29)
 John S. Romanides: Orthodox Ecclesiology According to Alexis Khomiakov (In: The Greek Orthodox Theological Review 1956/II.1 pp. 57–73.)
 Bernhard Schultze S.J.: Chomjakows Lehre über die Eucharistie (In: Orientalia Christiana Periodica. Vol.XIV. N0 I-II) Roma, 1948. pp. 138–161.
 Ernst Christoph Suttner: Offenbarung, Gnade und Kirche bei A.S. Chomjakov. (In: Das östliche Christentum. Neue Folge 20) Würzburg, 1967. 200 p.
 Jurij Samarin: Préface aux oeuvres théologiques de A.S. Khomiakov. (In: Unam Sanctam 7) Paris, 1939. 95 p.
 Marcin Ks. Wojciechowski: Nieomylosc Kosciola Chrystusowego wedlug A. Chomiakowa i jego zwolenników. Lublin, 1938. 187 p.

 

Födda 1804
Avlidna 1860
Män
Ryska författare under 1800-talet
Ryskspråkiga författare
Författare från Moskva
Romantiken
Ugglan
Georg Emil Betzonich

Georg Emil Betzonich, född den 10 juli 1829, död den 7 april 1901, var en dansk författare, farbror till Axel Emil Betzonich och far till skulptören Johanne Pedersen-Dan.

Betzonich deltog i de bägge slesvigska krigen först Slesvig-holsteinska kriget 1848–1850 och sedan Dansk-tyska kriget 1864. Han är främst känd genom sitt patriotiska skådespel Landsoldaten (1886).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Danska författare
Danska militärer under 1800-talet
Födda 1829
Avlidna 1901
Män
Svensk uppslagsbok
Rosina Bulwer-Lytton

Rosina Bulwer-Lytton, född Doyle Wheeler den 4 november 1802 i County Tipperary på Irland, död 12 mars 1882 i London, var en brittisk författare, som skrev och fick utgivna 14 romaner, en novellsamling och en brevsamling. Hon var dotter till Anna Doyle Wheeler, gift med Edward George Bulwer-Lytton och mor till Robert Bulwer-Lytton.

Giftermål 
Hon blev gift med Edward Bulwer-Lytton (som vid den tidpunkten hette Bulwer i efternamn) den 29 augusti 1827. Hans författarskap och hans politiska ambitioner slet hårt på äktenskapet och de blev lagenligt separerade 1836. Tre år senare utgav hon en roman kallad Cheveley, or the Man of Honour, där Edward Bulwer-Lytton blev karikerad.

I juni 1858, medan hennes man var kandidat i Hertfordshire till parlamentet, ställde hon sig upp offentligt och tog avstånd ifrån honom. Som konsekvens av detta uppträdande blev hon inlagd som sinnessjuk, men frisläppt några veckor senare. Detta blev beskrivet i hennes bok A Blighted Life. Åren därefter fortsatte hon sina angrepp på sin mans karaktär.

Källor 

  

Födda 1802
Avlidna 1882
Engelska romanförfattare
Engelska novellförfattare
Engelskspråkiga romanförfattare
Engelskspråkiga novellförfattare
Kvinnor
Personer från Hertfordshire
Soricomorpha

Soricomorpha är en föreslagen taxonomisk grupp, som antingen placeras som ordning eller underordning för att dela upp den omdiskuterade ordningen äkta insektsätare och som omfattar familjerna snabelslidmöss (Solenodontidae), näbbmöss (Soricidae), mullvadsdjur (Soricidae) och den utdöda familjen Nesophontidae, det vill säga alla de familjer som vanligtvis förs till ordningen äkta insektsätare, förutom igelkottdjur (Erinaceidae) som istället placeras i Erinaceomorpha.

Utbredning och habitat 
Ordningens arter förekommer nästan i hela världen. De saknas bara i den australiska regionen samt i den antarktiska regionen. Arter som tillhör familjen snabelslidmöss hittas bara i Västindien och familjen mullvadsdjur har sin utbredning i tempererade områden av Europa, Asien och Nordamerika.

Mullvadsdjur vistas nästan hela livet i underjordiska tunnelsystem och även snabelslidmöss lever längre tider under markytan. Till mullvadsdjuren räknas även myskmöss som är anpassade för att jaga i vattnet. Näbbmöss hittas främst i fuktiga landskap, ofta i lövskiktet, men vissa medlemmar klarar sig i öknar. De behöver däremot en vattenkälla i närheten på grund av sin höga ämnesomsättning.

Ekologi 
Djur i ordningen Soricomorpha är främst nattaktiv men mullvadsdjur kan även vara dagaktiv. Arterna håller ingen vinterdvala. I ordningen ingår några av de få däggdjuren som producerar och jagar med hjälp av gift. Beteendet är främst känt för snabelslidmöss men förekommer även hos några näbbmöss. När honor inte är brunstiga lever varje vuxen individ ensam. Några näbbmöss och snabelslidmöss skapar ljud med höga frekvenser som troligen används för ekolokaliseringen. Däremot är förmågan inte lika bra utvecklad som hos fladdermöss.

Födan utgörs främst av insekter och andra ryggradslösa djur. Näbbmöss har en hög ämnesomsättning och behöver varje dag äta föda som motsvarar 80 till 90 procent av deras egen vikt. Snabelslidmöss kompletterar födan ibland med groddjur samt kadaver och näbbmöss även med ödlor, små däggdjur, frukter och frön.

Allmänt deltar hannar inte i ungarnas uppfostring. Honor äter betydlig mer när de är dräktiga och när de ger di åt ungarna. Mjölken är rik på fett och kalorin. Ungarnas utveckling sker därför snabb och ungarna diar sin mor mindre än tre månader. Näbbmöss har det kortaste livet inom ordningen. De blir vanligen ett år gamla. Arter av snabelslidmöss och mullvadsdjur levde i fångenskap upp till 6 respektive 7 år.

Arterna jagas av flera olika predatorer som lever i samma utbredningsområde. Vissa rovdjur avskräckas däremot av individernas intensiva lukt.

Taxonomi 
Följande familjer ingår i ordningen:
 Snabelslidmöss (Solenodontidae)
 Näbbmöss (Soricidae)
 Mullvadsdjur (Soricidae)
 † Nesophontidae

Källor

Noter 

Soricomorpha