kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
James Barbour

James Barbour, född 10 juni 1775 i Orange County, Virginia, död 7 juni 1842 i Orange County, Virginia, var en amerikansk politiker och diplomat. Han var guvernör i delstaten Virginia 1812-1814. Han representerade sedan Virginia i USA:s senat 1815-1825 och tjänstgjorde som USA:s krigsminister 1825-1828.

Barbour studerade juridik och inledde 1794 sin karriär som advokat. Demokrat-republikanen Barbour tillträdde 1812 som guvernör i Virginia. Han efterträddes två år senare av Wilson Cary Nicholas.

Barbour vann senatsvalet i Virginias lagstiftande församling den 1 december 1814. Vid den tidpunkten var han inte längre demokrat-republikan, utan kallade sig antidemokrat och förespråkare för State Rights, det vill säga han ville öka delstaten Virginias makt på bekostnad av den federala regeringen. Han efterträdde Richard Brent som senator för Virginia i mars 1815. Barbour tjänstgjorde som tillförordnad talman i senaten, president pro tempore of the United States Senate, 15 februari - 26 december 1819.

President John Quincy Adams utnämnde 1825 Barbour till krigsminister. Barbours vän, senator Richard Mentor Johnson, hade föreslagit honom till Adams. Barbour avgick 1828 för att tillträda som chef för USA:s diplomatiska beskickning i London. Han återvände 1829 till USA och gick senare med i whigpartiet.

Källor

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations hemsidor
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Guvernörer i Virginia
Ledamöter av USA:s senat från Virginia
USA:s krigsministrar
Amerikanska diplomater under 1800-talet
Amerikanska demokrat-republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Orange County, Virginia
Födda 1775
Avlidna 1842
Män
Germaniumhydrider

Germaniumhydrider (även benämnda germaner) är grundämnet germaniums olika föreningar med väte. Germaniumhydrider är färglösa gaser eller flyktiga vätskor med den allmänna formeln GenH2n+2 där n är mellan 1 och 5. 

Hydrider
Paul S. Trible

Paul Seward Trible, Jr., född 29 december 1946 i Baltimore, Maryland, är en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Virginia i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1977-1983 och sedan i senaten 1983-1989.

Biografi
Trible utexaminerades 1968 från Hampden–Sydney College. Han avlade 1971 juristexamen vid Washington and Lee University och inledde sedan sin karriär som advokat i Alexandria, Virginia.

Kongressledamoten Thomas N. Downing kandiderade inte för omval i kongressvalet 1976. Trible vann valet och efterträdde Downing i representanthuset i januari 1977. Han omvaldes 1978 och 1980.

Senator Harry F. Byrd, Jr. kandiderade inte för omval i senatsvalet 1982. Trible besegrade demokraten Richard Joseph Davis i senatsvalet och tillträdde som senator i januari 1983. Trible efterträddes 1989 som senator av Chuck Robb.

Trible efterträdde 1996 Anthony R. Santoro som rektor vid Christopher Newport University.

Referenser

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Christopher Newport University

Ledamöter av USA:s representanthus från Virginia
Ledamöter av USA:s senat från Virginia
Personer från Baltimore
Födda 1946
Levande personer
Män
Alumner från Washington and Lee University
Isaac S. Pennybacker

Isaac Samuels Pennybacker, född 3 september 1805 i Shenandoah County, Virginia, död 12 januari 1847 i Washington, D.C., var en amerikansk demokratisk politiker och jurist. Han representerade delstaten Virginia i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1837-1839 och sedan i senaten från 1845 fram till sin död.

Pennybacker studerade juridik och inledde sin karriär som advokat i Harrisonburg. Han efterträdde 1837 James M.H. Beale som kongressledamot och efterträddes två år senare av kusinen Green Berry Samuels.

Pennybacker tjänstgjorde som federal domare 1839-1845. William Cabell Rives mandatperiod i USA:s senat gick ut i mars 1845 men delstatens lagstiftande församling kunde inte enas om en efterträdare. Efter flera månader valdes sedan Pennybacker till senaten och han fick tillträda i ämbetet den 3 december 1845. Han avled 1847 i ämbetet och efterträddes av James Murray Mason.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Federal Judicial Center
Political Graveyard

Födda 1805
Avlidna 1847
Ledamöter av USA:s representanthus från Virginia
Ledamöter av USA:s senat från Virginia
Amerikanska jurister
Män
Ernst Peymann

Heinrich Ernst Peymann, född 1737 i Tyskland, död 1823, var en dansk general och militärarkitekt, som kommenderade landstyrkorna under Köpenhamns bombardemang år 1807.

Ernst Peymann var en skicklig militärarkitekt, men hade aldrig anfört trupp. När britterna omringade Köpenhamn i augusti 1807 och hotade att terrorbomba staden, var general Peymann, som utsetts att anföra de danska landstyrkorna, så gammal att han inte längre kunde sitta på en häst.

Redan vid en av de första skärmytslingarna med britterna vid Classens Have den 31 augusti sårades han i vänster ben och förblev sedan sängliggande på Hotel D’Angleterre under britternas bombardemang av huvudstaden 2 till 5 september 1807. Den 6 september kapitulerade han. Han dömdes senare till döden för förräderi. När Napoleonkrigen var över togs han dock till nåder igen av kung Fredrik VI av Danmark.

Externa länkar 
 

Danska generaler
Danska arkitekter under 1700-talet
Danska arkitekter under 1800-talet
Danska militärer under 1700-talet
Danska militärer under 1800-talet
Födda 1737
Avlidna 1823
Män
Ole Wæver

Ole Wæver, född 1960, är en dansk professor i internationell politik vid Institut for Statskundskab, Köpenhamns universitet.

Ole Wæver är medlem av redaktionen for European Journal of International Affairs, International Studies Perspectives, Cambridge Review of International Affairs och åtskilliga andra internationella tidskrifter och bokserier. Han har dessutom varit ansvarig utgivare för Tidsskriftet Politik, utgiven vid Institut for Statskundskab.

År 2015 utnämndes han till hedersdoktor vid Åbo universitet.

Bibliogafi (i urval)
Barry Buzan och Ole Wæver, Regions and Powers: The Structure of International Security, Cambridge University Press 2003.
Barry Buzan, Ole Wæver och Jaap de Wilde, Security: A New Framework for Analysis, Boulder CO: Lynne Rienner Publishers 1998.
Concepts of Security, Forlaget Politiske Studier 1997.

Källor

Födda 1960
Levande personer

Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Män
Danska professorer
Danska statsvetare
Freds- och konfliktforskare
Hedersdoktorer vid Åbo universitet
Per Lindström

Per Lindström, född 1952, är  en svensk journalist, fotograf och adjungerad professor i fotografi, inriktning bildjournalistik, vid  Mittuniversitetet i Sundsvall.

Biografi 
Lindström har arbetat som fotograf och journalist sedan 1974 på bland andra Nya Lidköpings-Tidningen och Expressen. Han har varit redaktör för tidningen Lundagård samt Aktuell fotografi. 1990–2002 var han bildchef på Sydsvenskan och har därefter arbetat som utvecklingsredaktör på samma tidning.

Lindström har fokuserat på vardagsnära bildjournalistik, och blev på 1990-talet nyskapande med projektet "En Timme", där tidningens samtliga fotografer under en timme en vardag fick i uppdrag att skildra samma miljö, på olika sätt. Metodiken har blivit ett etablerat arbetssätt i lokaljournalistiskt arbete.

Lindström har i mer än 35 år skrivit om fotografi och medarbetar regelbundet på Sydsvenskans kultursida och i tidningen Foto. Han är en flitig föreläsare om fotografi och bildjournalistik. Han har intresserat sig för etiska frågor och vikten av en bra bildjournalistutbildning. Han har suttit med i ledningsgruppen för Nordens Fotoskola sedan starten 1997 och har engagerat sig i bildjournalistprogrammet på Mittuniversitetet sedan starten 2002.

Sedan 2008 forskar han kring ”Den svenska bildjournalistikens historia”. Han fokuserar på de stora fotograferna men också ”den goda bilden” och dess utveckling, de stora bildtidningarna samt Pressfotografernas klubbs Årets bild-tävling. Mycket få fakta finns i dag samlade kring svensk bildjournalistik och bara en handfull studier har gjort av bildens betydelse i svensk press under de senaste hundra åren. Dessutom riskerar värdefullt material att gå förlorat i det generationsskifte som svensk press nu är mitt uppe i. Ytterst handlar det om att spegla pressfotografens förändrade yrkesroll i ett nytt medielandskap.

Bibliografi (urval)
Som förläggare, författare och fotograf har Per Lindström medverkat i och gett ut ett 50-tal böcker.

 1980 - 
 1992 - 
 1998 - 
 2003 - 
 2008 -  - om Sveriges viktigaste fotografgrupp under 1900-talet, till exempel Georg Oddner, Lennart Olson, Hans Hammarskiöld, Tore Johnson och Hans Malmberg.

Referenser

Noter

Källor
 Tidningen Foto 2007
 Norrköpings tidningar 2009

Externa länkar
 Bildjournalistik.com
 Mittuniversitetet, Institutionen för informationsteknologi och medier

Män
Födda 1952
Svenska professorer i fotografi
Svenska adjungerade professorer
Personer verksamma vid Mittuniversitetet
Fotografi
Alumner från Lunds universitet
Levande personer
Toyota Monterey Grand Prix 1992

Toyota Monterey Grand Prix 1992 var ett race som var den sextonde och avslutande deltävlingen i PPG IndyCar World Series 1992. Racet kördes den 18 oktober på Laguna Seca. Bobby Rahal säkrade sin första titel med sitt eget stall Rahal-Hogan Racing, tack vare en tredjeplats i säsongens sista tävling. Michael Andretti, 1991 års mästare och racevinnare på Laguna Seca, vann igen, men segern räckte inte för att komma ikapp Rahals poängskörd. Michaels far Mario slutade tvåa.

Slutresultat

1992 i USA
Laguna Seca
1992
Hampus Kärnman

Hampus Per Kärnman, född 27 december 1989 i Oscar Fredriks församling i Göteborg, är en svensk bandyspelare. Kärnman spelar för den svenska elitserieklubben IFK Kungälv. 

Kärnman kom till Kungälv från Kareby IS. Hans moderklubb är Höjden SK. Under säsongen 2008/2009 gjorde han elitseriedebut mot Broberg/Söderhamn som libero. Sedan säsongen 2009/2010 har han varit given i lagets startelva och fick även debutera i landslagssammanhang med U23-landslaget 2009 då han blev uttagen av Anders Uhlin.

Källor 
Presentation på IFK Kungälvs webbplats

Noter 
 

Svenska bandyspelare
Födda 1989
Män
levande personer
Idrottare från Göteborg
Tonk (distrikt)

Tonk är ett distrikt i den indiska delstaten Rajasthan. Den administrativa huvudorten är staden Tonk. Distriktets befolkningen uppgick till 1 211 671 invånare vid folkräkningen 2001, på en yta av 7 194 km².

Under brittisk tid var Tonk ett furstendöme (1817-1947). Härskardynastins grundare var Amir Khan, en muslimsk stråtrövare (pindari), som fick detta furstendöme som en del i fredsuppgörelsen mellan britterna och stråtrövarna 1817. Furstendömet kom att exportera spannmål, bomull, opium m.m.

Administrativ indelning
Distriktet är indelat i sju tehsil, en kommunliknande administrativ enhet:
Deoli
Malpura
Niwai
Peeplu
Todaraisingh
Tonk
Uniara

Urbanisering
Distriktets urbaniseringsgrad uppgick till 20,89 % vid folkräkningen 2001. Den största staden är huvudorten Tonk. Ytterligare sex samhällen har urban status:
Banasthali, Deoli, Malpura, Niwai, Todaraisingh, Uniara

Källor

Distrikt i Rajasthan
Historiska indiska stater
Australian FAI IndyCar Grand Prix 1993

Australian FAI IndyCar Grand Prix 1993 var ett race som var säsongspremiären i PPG IndyCar World Series 1993. Racet kördes den 21 mars på Surfers Paradise gator. Nigel Mansell gjorde sin debut i serien och tog hem vinsten. 1992 års världsmästare i formel 1 fick hårt motstånd av en av startfätets bägge andra formel-mästatre, nämligen Emerson Fittipaldi, som slutade på andra plats. Regerande mästaren Bobby Rahal blev sexa i sin första tävling med Rahal-Hogan Racings egna chassin.

Slutresultat

1993 i Australien
Surfers
1993
Ryttarens torvströfabrik

Ryttarens torvströfabrik är ett industriminne vid Kättilstorp i Yllestads socken i Västergötland. Fabriken är byggnadsminne sedan 2012.
 
Torvströaktiebolaget Ryttaren grundades 1906 av agronomen Nils Hartelius på gården Grimstorp och fabriken invid järnvägen mellan Falköping och Nässjö byggdes samma år för att pressa torv från Ryttarens mosse. Torvströet användes främst i djurstallar, torrklosetter och som emballage för frukt. Fabriken hade tre pressar med en årlig produktionskapacitet av 75 000 balar. Vid högsäsong sysselsattes upp till 200 personer vid fabriken och ute på mossen. Förmannen Notarius Karlsson var driftschef från starten till sin pensionering 1938. 

Fabriken köptes av Hasselfors Bruks AB 1964 för att tillverka torv för trädgårdsodling. Brytning på Ljunghemsmossen upphörde 1996 och torvtillverkningen slutade 1997.

Ryttarens torvströfabrik är idag en bevarad produktionsmiljö från tidigt 1900-tal med fabrik, maskinhus, arbetarbostäder med ekonomibyggnader, sågverk och torvmossar. Det finns också en fungerande Decauville-järnväg med 600 mm spårvidd, med lok och vagnar. Bannätet var som störst 1953–1985 11,5 kilometer långt och är idag drygt tre kilometer.

Ryttarens torvströfabrik sköts numera av den år 1999 bildade Föreningen Ryttarens torvströfabrik. Den utsågs år 2004 till Årets industriminne av Svenska Industriminnesföreningen.

Källor

Noter

Media
DVD-filmen Ryttarens torvströfabrik, 40 minuter, Teknikarv Media, Karlstad

Vidare läsning

Externa länkar
Föreningen Ryttarens webbplats
Magdalena Tafvelin: Ryttarens torvströfabrik på Svenska Industriminnens webbplats

Byggnadsminnen i Västra Götalands län
Falköpings kommun
Industriminnen i Västergötland
Museijärnvägar i Sverige
Industrijärnvägar i Sverige
Arbetslivsmuseer i Sverige
Torvindustri
Statsrådet (Norge)

I Norge är Statsrådet benämningen på de sammanträden som hålls av Norges regering. Enligt Norges grundlag utses och entledigas Norges statsminister av Konungen. Statsministern och statsråden är i formell mening endast den norske konungens rådgivare, men på dessa vilar hela det politiska ansvaret och konungen själv kan aldrig lastas eller åläggas ansvar för regeringens handlande. Det finns två typer av regeringssammanträden ”i statsråd”:

 Konungen i statsråd är ett regeringssammanträde i konselj där konungen är närvarande. 
 Möte i statsråd är ett vanligt regeringssammanträde i ministerkollegiet utan konungens närvaro. 

Sammanträden där konungen är närvarande hålls på Kungliga slottet i Oslo, och då ges kunglig sanktion till Stortingets beslut så att dessa kan vinna laga kraft.

På motsvarande sätt som i Sverige tituleras de enskilda ledamöterna (ministrar) för statsråd. Utgångspunkten är att varje regeringsdepartement har en chef som betraktas som ett politiskt statsråd. Statsrådens arbetsuppgifter är politiska, men till arbetsuppgifterna hör också de administrativa ledningsuppdragen som administrativ chef och verklig departementschef. I Regjeringsinstruksen sägs att departementscheferna ansvarar för att en vederbörlig behandling sker av varje ärende som inkommer till deras departement och att departementscheferna svarar inför statsministern.

Sammansatt statsråd (historisk inrättning)
När på den svensk-norska unionens tid frågor, som rörde bägge rikena, behandlades i norskt eller svenskt statsråd, skulle i det förra tre norska och i det senare tre svenska statsråd enligt Riksakten ha plats. Det kallades för sammansatt statsråd; det försvann med unionsupplösningen 1905. 

Sammansatt statsråd hölls normalt sett i Stockholm eftersom unionsmonarken residerade där, och det fanns därför ständigt en permanent norsk statsrådsdelegation närvarande vid det Norska Ministerhotellet. Statsrådsdelegationen leddes av en norsk statsminister, men detta uppdrag som statsminister innebar inte en roll som regeringschef. Chef för den norska regeringen i Oslo var istället riksståthållaren som var en kunglig ämbetsman av svensk eller norsk nationalitet, vilken biträddes av ett norskt førstestatsråd. När kungen själv närvarade vid regeringssammanträden i Oslo, ställdes ståthållaren åt sidan och monarken var statsrådets ordförande. Dessutom kunde kronprinsen eller dennes äldste son utses till vicekung och var då ordförande i statsrådet när kungen inte var närvarande, men eftersom denna post stipulerade att vicekungen också skulle bo i Norge var den endast sporadiskt tillsatt.

Efter att ämbetet som riksståthållare avskaffats 1873 inrättades ytterligare en post som statsminister vilken i Oslo var ordförande vid möte i statsråd, medan statsministern i Stockholm deltog i konselj under kungens ledning, det vill säga Konungen i statsråd.

Se även 
 Kronrådet
 Statsråd

Externa länkar 
 Statsråd - Kongehuset.no
 Statsrådsalen - Kongehuset.no
 Grunnloven §15

Statsråd
 Statsråd
Norge
Vasaloppet 30

Vasaloppet 30 (tidigare Kortvasan) är en längdskidåkningstävling som ingår i Vasaloppets organisation och Vasaloppsveckan. Startplatsen är i Oxberg.

Sträckan i Vasaloppet 30 är 30 kilometer och alla från 12 år kan delta. Som mest kan 10 000 åkare starta i loppet. Åktekniken är, precis som alla andra skidlopp i Vasaloppsveckan, i klassisk stil. 

Loppet hade premiär 1997.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Vasaloppet 30 på ''Vasaloppets webbplats

Vasaloppets vintervecka
Återkommande sportevenemang med premiär 1997
Ungdomsvasan

Ungdomsvasan är en längdskidåkningstävling som ingår i Vasaloppets organisation och Vasaloppsveckan. I Ungdomsvasan kan alla mellan 9 och 16 år tävla. Hur långt man åker, beror på hur gammal man är. Hela loppet körs i klassisk stil.

Loppet hade premiär 2008.

Ålder och sträcka 

Alla åldersgrupper startar klassvis på Mora skidstadion och kommer i mål i den klassiska målgången i Mora. Däremellan åker alla åldersgrupper olika slingor då alla kör olika långt.

Källor

Externa länkar
Ungdomsvasan på ''Vasaloppets webbplats
 Ungdomsvasan 2009 på Youtube

Vasaloppets vintervecka
Återkommande sportevenemang med premiär 2008
Dockteatern Tittut

Dockteatern Tittut är en barnteater i Stockholm bildad 1977 av Ing-Mari Tirén och Eva Persson, som kallar sig Sveriges äldsta fasta teater för förskolebarn. 

Dockteatern Tittut var ursprungligen en turnerande teater, men har sedan 1996 en egen scen på Lundagatan 33 i närheten av Zinkensdamm i Stockholm.  Teaterns tre huvudtekniker är speldocka/objekt, skuggspel och skådespelare. Den målgrupp teatern i första hand vänder sig till, är barn från två år.

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Teatrar i Stockholm
Marionetteater i Sverige
Stafettvasan

Stafettvasan är en längdskidåkningstävling som ingår i Vasaloppets organisation och Vasaloppsveckan.

Stafettvasan är hela Vasaloppet uppdelat på fem delsträckor och genomförs som en stafett.  Detta motionsarrangemang är öppet för vilka lag-konstellationer som helst förutsatt att ingen deltagare är yngre än 12 år.

Stafettvasan hade premiär 2003, sedan ett testlopp 2002 körts i samband med Öppet spår, och flyttades 2008 till fredagen före Vasaloppet, vilket är samma dag som Skejtvasan.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Stafettvasan på ''Vasaloppets webbplats

Fredag
Vasaloppet
Återkommande sportevenemang med premiär 2003
Kim Newman

Kim Newman, född 31 juli 1959 i London, England, är en brittisk författare av noveller och romaner med skräck, alternativhistoria och fantasy som tema. Han arbetar även till vardags som filmkritiker och brukar benämnas som en expert på kultfilmer med skräck- och science-fictionstema. 

Han är också känd under pseudonymen Jack Yeovil.

Bibliografi

Kim Newman-romaner 
 The Night Mayor (1989)
 Bad Dreams (1990)
 Jago (1991)
 Anno Dracula (1992)
 The Quorum (1994)
 The Bloody Red Baron (1996)
 Back in the USSA (1997)
 Dracula Cha Cha Cha (1998)
 Life's Lottery (1999)
 Time and Relative (2001)

Som Jack Yeovil 
 Drachenfels (1989)
 Demon Download (1990)
 Krokodil Tears (1990)
 Comeback Tour (1991)
 Beasts in Velvet (1993)
 Genevieve Undead (1993)
 Route 666 (1994)
 Orgy of the Blood Parasites (1994)
 Silver Nails (2002)
 The Vampire Genevieve (2005)

Novellsamlingar 
 The Original Dr Shade, and Other Stories (1994)
 Famous Monsters (1995)
 Back in the USSA (1997)
 Where the Bodies Are Buried (2000)
 Seven Stars (2000)
 Unforgivable Stories (2000)
 Dead Travel Fast (2005)
 The Man from the Diogenes Club (2006)
 The Secret Files of the Diogenes Club (2007)

Facklitteratur 
 Ghastly Beyond Belief: The Science Fiction and Fantasy Book of Quotations (med Neil Gaiman) (1985)
 Nightmare Movies: A Critical History of the Horror Film Since 1968 (1985)
 Horror: 100 Best Books (med Stephen Jones) (1988)
 Wild West Movies: Or How the West Was Found, Won, Lost, Lied About, Filmed and Forgotten (1990)
 The BFI Companion to Horror (1996)
 Millennium Movies: End of the World Cinema (1999)
 BFI Film Classics: Cat People (1999)
 Science Fiction/Horror Sight and Sound Reader (2001)
 BFI TV Classics: Doctor Who (2005)
 Horror: Another 100 Best Books (med Stephen Jones) (2005)
 Horror: The Complete Guide to the Cinema of Fear (med James Marriott) (2005)

Webbkällor 
 The Kim Newman Web Site
 EOFFTV: Kim Newman Archive

Födda 1959
Engelskspråkiga författare
Engelska författare
Skräckförfattare
Män
Levande personer
Ola Sigurdson

Ola Sigurdson, född 28 juni 1966 i Dalstorp, är en svensk teolog.

Biografi 
Sigurdson, som är uppvuxen i Ulricehamn, disputerade 1996 vid Lunds universitet med en doktorsavhandling om Karl Barth med titeln Karl Barth som den andre: En studie i den svenska teologins Barth-reception. I boken studerar Sigurdson hur Barths texter kritiserats och kommenterats i Sverige i kapitel om bland annat teologerna Gustaf Wingren, Benkt-Erik Benktsson och Gunnar Hillerdal, biskop Martin Lind samt Uppsalateologin. Sedan 2008 är Sigurdsson professor i tros- och livsåskådningsvetenskap på institutionen för litteratur, idéhistoria och religion vid Göteborgs universitet. I december 2009 valdes han in som ledamot i Kungliga Vetenskaps- och Vitterhets-Samhället i Göteborg.

I Sigurdsons bok Theology and Marxism in Eagleton and Žižek undersöks var intresset för teologi från politiskt radikala tänkare och filosofer kan ha sin grund med utgångspunkt i en läsning av filosofen och psykoanalytikern Slavoj Zizek och litteraturteoretikern Terry Eagleton. 

År 2021 tilldelades han Inge Jonssons pris av Samfundet De Nio.

Bibliografi

Böcker i urval 
 Karl Barth som den andre: En studie i den svenska teologins Barth-reception, Stockholm/Stehag: Brutus Östlings Bokförlag Symposion, 1996 (avhandling).
 Kärlekens skillnad: Att gestalta kristen tro i vår tid, Stockholm: Verbum, 1998.
 Ljus av ljus: Läsning av en kristen bekännelse. Tillsammans med Sune Fahlgren, Antje Jackelén, Werner G. Jeanrond, Johnny Jonsson och Birgitta Westlin. Stockholm: Verbum, 1998.
 Den lyckliga filosofin: Etik och politik hos Hägerström, Tingsten, makarna Myrdal och Hedenius, Stockholm/Stehag: Brutus Östlings Bokförlag Symposion, 2000.
 Hungerns väg: Om Gud, kyrka och mångfald. Lund: Arcus, 2000.
 De prudentia: Om principer och personer i etiken. Stockholm/Stehag: Brutus Östlings Bokförlag Symposion, 2001.
 Ett djupare brus i tystnaden: Trettio texter om Gud och människan. Örebro: Cordia, 2001 (populärt hållna teologiska meditationer).
 Den goda skolan: Om etik, läroplaner och skolans värdegrund. Lund: Studentlitteratur, 2002.
 Världen är en främmande plats: Essäer om religionens återkomst. Örebro: Cordia, 2003.
 Himmelska kroppar: Inkarnation, blick, kroppslighet. Logos/Pathos 6. Göteborg: Glänta, 2006.
 Det postsekulära tillståndet: Religion, modernitet, politik. Göteborg: Glänta, 2009.
 Theology and Marxism in Eagleton and Žižek: A Conspiracy of Hope. New York: Palgrave Macmillan, 2012.
 Gudomliga komedier: Humor, subjektivitet, transcendens. Göteborg: Glänta, 2021. 

Svenska professorer i teologi
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Födda 1966
Män
Levande personer
Systematiska teologer
Svenska religionsfilosofer
Svenska filosofer under 2000-talet
Mottagare av Karin Gierows pris
Personer från Dalstorps socken
Vinteruniversiaden 1960

Vinteruniversiaden 1960 hölls i Chamonix, Frankrike.

Sporter 
 Alpin skidåkning
 Backhoppning
 Konståkning
 Längdskidåkning
 Nordisk kombination

1960 i Frankrike
Internationella sportevenemang i Frankrike
Sportåret 1960
1960
Sport i Chamonix
Utbildningsåret 1960