kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Robinsoncrusoepetrell

Robinsoncrusoepetrell (Pterodroma defilippiana) är en hotad fågel i familjen liror som förekommer i östra Stilla havet.

Utseende 
Robinsoncrusoepetrellen är en liten (26 cm) petrell med tydligt avgränsat "M"-tecken på mörkgrå ovansidan. Den är vit på pannan men har mörkgrå hjässa och ögonmask som sträcker sig till ett brutet bröstband. Yttre stjärtpennorna är vita, liksom strupen och nedre delen av bröstet till buken. Undersidan av vingen är huvudsakligen vit men med svart på vingspetsen och vingbakkanten. Från andra små petreller skiljer den sig genom vitare vingundersida.

Maoripetrellen (Pterodroma cookii) har kortare stjärt och kortare, tunnare näbb, medan långnäbbad petrell (P. longirostris) har ljusare hjässa och nacke utan mörkare centrala stjärtpennor. Pycroftpetrellen (P. pycrofti) är möjligen omöjlig att skilja från robinsoncrusoepetrellen, men utbredningsområdena överlappar troligen inte.

Läten 
Lätena är okända.

Utbredning och systematik 
Fågeln häckar dels i två ögrupper tillhörande Chile, dels i Juan Fernández-öarna på Santa Clara (troligen utdöd på Robinson Crusoe), dels i Desventuradasöarna på Isla San Ambrosio och Isla San Félix (Chile). Utanför häckningssäsongen lever den pelagiskt i närliggande Humboldtströmmen, söder om Ekvatorn. Tidigare behandlades den som underart till maoripetrellen (Pterodroma cookii).

Levnadssätt 
Fågeln häckar i kolonier på skyddade klipphyllor, i klippskrevor, grottor och bland stenblock vid foten av lavaklippor. Den lägger ägg i månadsskiftet juli–augusti, äggen kläcks från september till början av oktober och kolonin överges i december. Den har dock konstaterats häcka i februari på Isla San Félix.

Status 
Arten häckar endast på tre eller fyra öar och är därför mycket känslig för yttre störningar. Huvuddelen av populationen tros vara stabil. Världspopulationen har uppskattats till 2.777 häckande par. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Filippo De Filippi (1814-1867), italiensk zoolog och samlare av specimen.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection

Liror
Fåglar i neotropiska regionen
Juanfernándezpetrell

Juanfernándezpetrell (Pterodroma externa) är en fågel i familjen liror inom ordningen stormfåglar.

Utseende 
Juanfernándezpetrellen är en stor (43 cm) och gråvit petrell. Ovansidan grå med ett svart "M" över vingarna och ibland med en vitaktig hästsko vid stjärtroten. Undersidan är vit, även undersidan av vingen, med smal svart bakkant, svart spets, smal svart framkant från vingspets til knogen och ett kort och tydligare svart band mot mitten av vingen från knogen. 

På huvudet syns en svart hjässa som sträcker sig nedanför ögat. Den är större och har annorlunda vingteckning än överlappande långnäbbad petrell, medan hawaiipetrellen har mörkare hjässa och mer svart på undersidan av vingen.

Utbredning och systematik 
Fågeln häckar endemiskt på Isla Alejandro Selkirk, en av Juan Fernández-öarna utanför Chiles kust. Utanför häckningssäsongen lever den pelagiskt i tropiska och subtropiska östra Stilla havet, norrut till Hawaiiöarna, och ses regelbundet utanför Mexikos västra kust. Tillfälligt har den påträffats i Australien, Japan och Nya Zeeland. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt

Häckning 
Denna fågel är en havslevande art som mycket sällan kommer nära land annat än för att häcka. På Isla Alejandro Selkirk häckar den i utgrävda bohålor på sluttningar i ormbunksskogar (Dicksonia externa), i stånd av lågvuxna ormbunkar, i närliggande gräsmarker samt utmed öppna bergsryggar på mellan 600 och 1150 meters höjd. Den lägger ett enda ägg mellan mitten av december och början av januari som kläcks i februari-mars

Föda 
Juanférnandezpetrellen lever förmodligen huvudsakligen av bläckfisk (Ommastrephidae) och flygfisk. Den är beroende av predatorer som gulfenad tonfisk för att driva upp föda till ytan.

Status 
Juanfernándezpetrellen har en stor världspopulation på åtminstone tre miljoner invidiver och det finns inga konkreta bevis på att arten minskar i antal. Trots det kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som sårbar med tanke på dess mycket begränsade utbredningsområde och noterar att om exempelvis införda predatorer skulle orsaka en minskning i beståndet, skulle arten uppgraderas till akut hotad.

Namn  
På svenska har fågeln även kallats chilepetrell.

I kulturen 
Juanfernándezpetrellen finns på ett julfrimärke från Palau 1987 med valören 22 cent.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Liror
Fåglar i neotropiska regionen
Karibpetrell

Karibpetrell (Pterodroma hasitata) är en fågel i familjen liror inom ordningen stormfåglar. Den häckar i Västindien, konstaterat på Hispaniola och Dominica men möjligen även på andra öar. Tillfälligt har den påträffats i bland annat Storbritannien, Spanien och Marocko. Arten har ett litet och krympande bestånd, varför IUCN listar den som starkt hotad.

Utseende och levnadssätt 
Karibpetrellen är en medelstor och långvingad petrell, med en längd på 40 centimeter. Den har en brunsvart hätta som sträcker sig ned till ögon, nacke och övre delen av bröstet där den formar ett partiellt halsband. Längst ner på nacken är den vit, medan manteln är brungrå, liksom ovansidan av vingen. Övergumpen och övre stjärttäckarna är vita, medan stjärten är mörkbrun. Undersidan är vit, liksom undersidan av vingen förutom en smal svart bakkant, svart spets och en svart kil mellan vingpennor och knogen. Näbben är svart, benen rosa. Liknande bermudapetrellen (Pterodroma cahow) är mindre och saknar oftast vit nacke och övergump.

Häckning och föda 
Fältobservationer från Hispaniola visar att karibpetrellen lägger ägg i andra halvan av januari som kläcks i andra halva av mars. Ungarna blir flygga från mitten av juni till början av juli. Alla bon som hittills har hittats är på hög höjd, över 1.500 meter över havet. Häckande fåglar pendlar långa avstånd för att söka föda, huvudsakligen nattetid efter skaldjur, fisk, bläckfick och sargassotång.

Utbredning och systematik 
Karibpetrellen häckar i Karibien på Hispaniola och med största sannolikhet på Dominica. På Guadeloupe och Martinique har ingen häckning dokumenterats sedan 1900, men möjligen kan arten komma att återupptäckas på Guadeloupe grundat på fältobservationer och förekomst av otillgängliga bergstoppar där den kan häcka. På Kuba har ingen karibpetrell konstaterats häcka, men det finns observationer av fåglar som flyger inåt landet i skymningen, vilket kan tyda på att det finns en okänd häckningslokal.

Karibpetrellen är en mycket sällsynt gäst i Europa, med enstaka fynd från Storbritannien, Spanien, Madeira och Azorerna. Den har även observerats utanför Marocko.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som starkt hotad, baserat på litet, fragmenterat och krympande utbredningsområde tillika population. Den hotas av habitatförstörelse och habitatförlust, jakt samt invasiva djurarter på häckplats som tar deras ägg och ungar. Världspopulationen uppskattas till endast 1 000–2 000 individer.

Namn 
Arten har på svenska även kallats västindisk petrell.

Referenser

Externa länkar 

Liror
Fåglar i neotropiska regionen
Boninpetrell

Boninpetrell (Pterodroma hypoleuca) är en fågel i familjen liror inom ordningen stormfåglar. Den förekommer i norra Stilla havet och kommer sällan närmare land annat än för att häcka, då i ögrupper utanför Japan men också i Hawaiiöarna. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Utseende 
Boninpetrellen är en liten (30 cm), svartvit petrell med karakteristisk teckning. Ovansidan är mörk, undersidan mestadels vit med svart bakkant på vingen och ett tydligt svart diagonalt band tvärs över täckarna. Stjärten är gråsvart. Ögat är mörkbrunt, benen svarta och fötterna rosa med svarta tår.

Utbredning 
Boninpetrellen förekommer i västra Stilla havet. Den häckar på Vulkanöarna, Ogasawaraöarna och de västra hawaiianska öarna. Utanför häckningstid har den observerats i Kina, Japan, Nordmarianerna, Marshallöarna, Filippinerna, Ryssland och Taiwan.

Systematik 
Tidigare har boninpetrellen behandlats som samma art som kragpetrell (Pterodroma nigripennis) och chathampetrell (P. axillaris), men är troligen snarare närmare besläktad med arterna pycroftpetrell (P. pycrofti), vitvingad petrell (P. leucoptera) och långnäbbad petrell (P. longirostris). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Boninpetrellen har diskreta vanor och mycket är okänt om dess ekologi. Den är havslevande och kommer mycket sällan nära land annat än för att häcka. Häckningen inleds i december. Bland petrellerna är den ovanligt specialiserad på fisk, även om den också tar bläckfisk.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till en miljon individer.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Liror
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i oceaniska regionen
Vitbukig petrell

Vitbukig petrell (Pterodroma incerta) är en utrotningshotad fågel i familjen liror inom ordningen stormfåglar.

Kännetecken

Utseende 
Vitbukig petrell är en stor och kraftig brun och vit petrell med en kroppslängd på 43 centimeter. Ovan och på övre delen av bröstet är en mörkt chokladbrun, men huvudet kan verka grått om dräkten är sliten. En skarp kant skiljer bröstets mörka övre del från vit nedre del och buk. Undergump och undre stjärttäckare är bruna och undersidan av vingen är enfärgat brun. Liknande sammetspetrellen har mönster på undersidan av vingen medan trindadepetrellen har vita vingspeglar. Olikt andra Pterodroma-petreller kan den ses slå med vingarna när den glider över havet.

Läte 
Lätet sägs likna långvingad petrell (P. macroptera).

Utbredning och systematik 
Fågeln häckar enbart i ögruppen Tristan da Cunha i Sydatlanten och där troligen numera enbart på Goughön efter att arten inte synts till på huvudön på 35 år. Utanför häckningstid ses den i ett vidare område över södra Atlanten och ses regelbundet i Argentina, Brasilien, Falklandsöarna, Namibia och Sydafrika samt vid öarna Ascension och Tristan da Cunha. Tillfälligt har den rört sig ner till Antarktis, Sydgeorgien och Sydsandwichöarna men också till Aqabaviken i Röda havet där två fynd gjorts i både Israel och Jordanien, 31 maj 1982 samt 18 april 1989. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Arten lever huvudsakligen av bläckfisk, som i vissa studier utgör 87% av dess föda, men intar också kräftdjur och prickfiskar när de kommer upp till ytan nattetid. Den häckar i bohålor utgrävda i torvjord bland ormbunkar och buskar mellan 50 och 300 meters höjd på Gough, högre upp på Tristan.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som starkt hotad med tanke på det extremt begränsade utbredningsområdet samt upptäckten att predation av införda möss påverkar häckningsframgången starkt, vilket troligen kommer decimera populationen. Skulle det bekräftas att arten är utdöd på Tristan da Cunha kan arten uppgraderas till kategorin akut hotad (CR). Arten är fortfarande relativt talrik, med ett bestånd på 1,8 miljoner vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Liror
Fåglar i etiopiska regionen
Gråbukig petrell

Gråbukig petrell (Pterodroma inexpectata) är en fågel i familjen liror inom ordningen stormfåglar som förekommer i Stilla havet.

Utseende 
Gråbukig petrell är en distinkt, medelstor (32-36 cm), grå petrell med rätt kort näbb och stjärt. Karakteristiskt är grå, ett brett svart band från knogen in mot mitten av den silvervita vingundersidan samt ett tydligt grått "M" på vingovansidan.

Utbredning och systematik 
Gråbukig petrell häckar i Nya Zeeland på sydvästra Sydön, Solanderöarna, på småöar kring Stewart Island samt i Snaresöarna. Tidigare har den förekommit över stora delar av både Nordön och Sydön, möjligen även i Chathamöarna, Bountyöarna, Antipodöarna och Aucklandöarna. Efter häckning flyttar den till norra Stilla havet ända upp till norra Alaskagolfen och södra halvan av Berings hav, medan den sommartid kan röra sig söderut ända till packisen. Tillfälligt har den påträffats bland annat i Japan, Ecuador och Ryssland.

Levnadssätt 
Gråbukig petrell är en havslevande art som mycket sällan kommer nära land annat än för att häcka på avlägsna öar. Häckningen inleds i oktober, med äggläggning från slutet av första veckan i december. Fågeln livnär sig huvudsakligen av fisk och bläckfisk, men även kräftdjur.

Status och hot 
Denna art häckar endast på några få rätt små öar. På flera av dessa finns införda predatorer som tros påverka beståndet. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som nära hotad. Den är dock fortfarande en individrik fågel med över 1,5 miljoner häckande individer.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Liror
Fåglar i australiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i oceaniska regionen
Vithuvad petrell

Vithuvad petrell (Pterodroma lessonii) är en fågel i familjen liror inom ordningen stormfåglar.

Utseende 
Vithuvad petrell är en medelstor (40 cm) petrell med som namnet avslöjar vitt huvud. Runt ögat syns en tydlig mörk fläck. Vingarna är smala och långa, och även den spetsiga stjärten är lång. Ovansidan är ljusgrå, kontrasterande mot mörkgrå vingovansidor och övergump. Undersidan är mestadels vit. Den svarta, krokförsedda näbben är kraftig. Benen är skära till vitaktiga med svarta fläckar på tårna.

Läte 
Lätena består av ljusa och gälla visslingar som ”ti-ti-ti” eller ”wik-wik-wik” samt mörkare, klagande ”ooo-er’” och ”or-wik”.

Utbredning och systematik 
Vithuvad petrell häckar på subantarktiska öar i södra Indiska oceanen och Stilla havet, närmare bestämt kring Nya Zeeland på Macquarieön, Aucklandöarna, Antipodöarna och möjligen Campbellön samt Crozetöarna, Kerguelen och möjligen Prins Edwardöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Genetiska studier visar att den är nära släkt med vitbukig petrell (Pterodroma incerta), nordöpetrell (P. gouldi) och långvingad petrell (P. macroptera).

Levnadssätt 
Vithuvad petrell häckar från augusti till maj, ensam eller i kolonier och placeras sitt bo i jordhålor som den gräver ut i gräs- och örtvegetation. Den uppträder till största delen pelagiskt, då ofta ensam, och lever av mindre bläckfiskar och kräftdjur.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar René-Primevère Lesson (1794-1849), kirurg i franska flottan tillika naturforskare och upptäcktsresande.

Referenser 
Delar av texten är översatt från engelskspråkiga wikipedias artikel White-headed Petrel'', läst 2012-05-25

Noter

Tryckta källor 
 Marchant and Higgins. (1990). Handbook of Australian, New Zealand and Antarctic Birds. Vol.1. Oxford University Press: Melbourne.

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection

Liror
Fåglar i oceaniska regionen
Fåglar i australiska regionen
Vitvingad petrell

Vitvingad petrell (Pterodroma leucoptera) är en hotad fågel i familjen liror som förekommer i södra Stilla havet. Den häckar utanför östra Australien, dels på Nya Kaledonien, dels utanför kusten i New South Wales. Arten är upptagen på IUCN:s rödlista som sårbar.

Utseende 
Vitvingad petrell är en liten petrell med en kroppslängd på 30 cm. På huvudet syns vit panna som övergår i mörkt brungrått på hjässa och kinder. Ovansidan är grå med tydligt markerat "M" över vingarna och mörk stjärtspets. Undersidan är vit, liksom vingundersidan, med mörk spets och vingbakkant. Även framkanten är mörk, liksom i ett band från vingknogen in mot kroppen. Liknande halsbandspetrellen har ett band över bröstet, tydligare mörk teckning på vingens framkant och är ibland nästan helt mörk på undergumpen.

Läte 
Två huvudsakliga läten har beskrivits: ett tunt, cikadalikt "zit-zit-zit" och ett gällt "peep-peep-peeoo".

Utbredning och systematik 
Vitvingad petrell behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Pterodroma leucoptera leucoptera – häckar på öar utanför Australiens östkust, huvudsakligen Cabbage Tree Island i New South Wales; utanför häckningstid i södra Stilla Havet
 Pterodroma leucoptera caledonica – häckar på Nya Kaledonien

Tidigare betraktades halsbandspetrell (P. brevipes) ingå som underart, men den har nu urskilts som egen art.

Levnadssätt 
Arten häckar i bohålor små och lösa kolonier med tio till 50 par, på Nya Kaledonien på branta bevuxna sluttningar 350–650 meter över havet och på Cabbage Tree Island i klippskrevor eller exponerade talussluttningar. Födan består huvudsakligen av bläckfisk, fisk och kräftdjur. Ringmärkta fåglar har konstaterats bli äldre än 40 år gamla.

Status och hot 
Fågeln har ett litet utbredningsområde, få häckningslokaler och tros minska i antal till följd av predation från införda däggdjur. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som sårbar. Beståndet av nominatformen anses dock numera vara stabilt. Världspopulationen uppskattas till endast mellan 2 000 och 14 000 häckande individer.

Taxonomi och Namn 
Vitvingad petrell beskrevs taxonomiskt av John Gould 1844. Av den anledningen har den tidigare kallats Goulds petrell eller gouldpetrell på svenska, men det namnet flyttades över till Pterodroma gouldi, som nu döpts om till nordöpetrell. Fågelns vetenskapliga artnamn leucoptera betyder just "vitvingad".

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection

Liror
Fåglar i oceaniska regionen
Fåglar i australiska regionen
Långnäbbad petrell

Långnäbbad petrell (Pterodroma longirostris) är hotad en fågel i familjen liror inom ordningen stormfåglar som häckar på en enda ö utanför Chiles kust.

Utseende
Långnäbbad petrell är en liten (26 cm) petrell med tydligt ”M”-tecken på mörkgrå vingovansidan. Den har en utmärkande mycket mörk hjässa och mask över ögat, övergående i mörkgrått på övre delen av bröstet. Även övergump och övre stjärttäckare är mörkgrå. Strupen är vit, liksom nedre delen av bröstet och buken, liksom undersidan av vingen, dock med svart vingspets och smal svart kant både bak och fram. 

Arten skiljs från de flesta andra petreller genom den vita vingundersidan. Liknande maoripetrellen och  robinsoncrusoepetrell har blekare hjässa och nacke samt blekare yttre stjärtpennor. Pycroftpetrellen har mindre mörk fläck kring ögat och juanfernándezpetrellen är större med vitt på övergumpen och svart knogfläck.

Läte 
Lätet anses likna långvingad petrell, ett snabbt "ti-ti-ti".

Utbredning och systematik 
Fågeln häckar på ön Isla Alejandro Selkirk som tillhör ögruppen Juan Fernández-öarna utanför Chile). Till havs rör den sig i östra och norra Stilla havet. Den påträffas regelbundet i Chile, Franska Polynesien, Guam, Japan, Marshallöarna, Mikronesien och Nordmarianerna. Tillfälligt har den även setts i Nya Zeeland.

Levnadssätt 
Långnäbbad petrell häckar i bohålor på sluttningar med ormbunksskog (Dicksonia externa) och angränsande gräsmarker på mellan 700 och 1120 meters höjd. Den födosöker pelagiskt efter huvudsakligen bläckfisk och småfisk. Fågeln häckar i kolonier med juanfernándezpetrell. Den inleder häckning i november och lägger ett enda ägg som kläcks mellan slutet av januari och mitten av februari. Först i maj är ungarna flygga.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som sårbar baserat på det faktum att arten häckar på en enda liten ö. Världspopulationen uppskattades 1986 till 131.000 par, men senare studier antyder att den kan vara mindre och minskande, troligen på grund av predation från katt, brunråtta och husmus.

Namn 
Arten kallades tidigare stejnegerpetrell på svenska, hedrande Leonhard Hess Stejneger (1851–1943), norsk zoolog bosatt i USA 1881-1943 och föreståndare för Smithsonian Institution 1884-1943. Han beskrev arten 1893. Namnet justerades 2023 till ett mer informativt av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Liror
Fåglar i oceaniska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Långvingad petrell

Långvingad petrell (Pterodroma macroptera) är en fågel i familjen liror som förekommer på södra halvklotet i Atlanten och Indiska oceanen.

Utseende 
Långvingad petrell är en rätt stor (42–45 cm) lira med helt mörkbrun fjäderdräkt, förutom en vit fläck av varierande storlek nära roten av den svarta näbben. Nordöpetrellen (P. gouldi), tidigare behandlad som underart, är något större och har mycket mer utbrett grått på panna, haka och i ansiktet.

Den skiljs från mörka gråliran och kortstjärtad lira genom helmörka vingundersidor, dess korta, kraftiga näbb och annorlunda proportioner. Mörka petreller i släktet Procellaria är ännu större och har mindre studsande flykt.

Utbredning och systematik 
Långvingad petrell häckar på öar i södra Atlanten och södra Indiska oceanen: Tristan da Cunha, Gough Island, Marion Island, Crozetöarna och Kerguelen samt utanför sydvästra Australien. Den sprider sig från södra Atlanten och Indiska oceanen till Tasmanska havet. 30 augusti 2020 gjordes ett fynd i spanska Galicien.

Tidigare behandlades nordöpetrell (P. gouldi) som en underart till långvingad petrell och vissa gör det fortfarande. Studier visar dock att de bör behandlas som två olika arter.

Levnadssätt
Långvingad petrell lever mestadels av bläckfisk, till en mindre grad även av fisk och kräftdjur. Den jagar mestadels nattetid. Ibland följer den valar och sällskapar med andra havsfåglar. Fågeln häckar under södra halvklotets vinter, från april och framåt, antingen enstaka eller i små kolonier i hålor i marken eller bland klippblock och låg vegetation.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till fler än 1,5 miljoner individer.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection

Liror