kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vitsidig solfågel

Vitsidig solfågel (Aethopyga eximia) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Hane vitsidig solfågel är en helt omisskännlig fågel, med rosenrött på strupe och bröst, glittrande blågrönt på pannan, rökgrå buk och en lång blåglänsande stjärt. Honan är mycket mindre iögonfallande, med grått huvud, beigefärgad buk och brun stjärt. Båda könen har olivbrun rygg och ett vitt streck på sidan som gett arten dess namn. Bland lätena hörs anspråkslösa tjippande serier, liksom ringande "dink dink dink!" och ett snabbt fallande "sweep".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på indonesiska ön Java. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Vitsidig solfågel förekommer i bergstrakter, från skog och skogsbryn i förberg ända upp till lågväxta buskmarker ovan trädgränsen.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Java
Eldsolfågel

Eldsolfågel (Aethopyga flagrans) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Eldsolfågeln är en liten praktfull tätting med lång och nedåtböjd näbb. Ovansidan är olivgrön och övre delen av buken gulaktig. Hanen är svartaktig på stjärt, ansikte, strupe och bröst, med grönglänsande panna och purpurglänsande strupe. Arten liknar olivryggig solfågel, men skiljer sig på en röd fläck på bröstet, orangefärgad anstrykning på övre delen av buken och inget vitt i stjärten. Honan har grå strupe och saknar den olivryggiga solfågelns gula ögonbrynsstreck. Bland lätena hörs ljusa tvåtoniga "chik-chik!!".

Utbredning och systematik 
Eldsolfågel behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Aethopyga flagrans decolor – förekommer i norra Filippinerna (nordöstra Luzon)
 Aethopyga flagrans flagrans – förekommer i norra Filippinerna (södra Luzon och Catanduanes)

Tidigare betraktades brunnackad solfågel (A. guimarasensis) tillhöra eldsolfågel som underart.

Levnadssätt 
Eldsolfågeln förekommer i låglänta områden och lägre bergstrakter. Den hittas i skog och skogsbryn.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Gouldsolfågel

Gouldsolfågel (Aethopyga gouldiae) är en färgstark liten asiatisk fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Kännetecken

Utseende 
Gouldsolfågeln är en tio centimeter lång solfågel med lång stjärt, färgad i rött, lila, gult och blått. Hanen har metalliskt blålila hätta, örontäckare och strupe, karmosinröd mantel och rygg, gul övergump och buk samt blå stjärt. Honan har mycket kortare stjärt med tydliga vita kanter och genomgående olivgrön med blekgul övergump och buk. Underarten dabryii (se nedan) har scharlakansrött bröst.

Läten 
Bland lätena hörs läspande "squeeeee" och snabba, upprepade "tzip".

Utbredning och systematik 
Gouldsolfågel delas in i fyra underarter i två grupper med följande utbredning:
 gouldiae/isolata-gruppen
 Aethopyga gouldiae gouldiae – Himalaya (Sutlej, Arunachal Pradesh och sydöstra Tibet)
 Aethopyga gouldiae isolata – södra Assam, Bangladesh och nordvästra Myanmar (Chin)
 Aethopyga gouldiae dabryii – västra Kina (Xinjiang till Sichuan och Yunnan) till Myanmar, norra Laos
 Aethopyga gouldiae annamensis – södra Laos (Bolavensplatån) och södra Vietnam (Langbianplatån)

Levnadssätt 
Gouldsolfågeln hittas i städsegröna lövskogar, skogsbryn och ungskog, i Sydostasien mellan 1000 och 2565 meters höjd. Den lever av nektar, spindlar och insekter som den födosöker efter på alla nivåer, men mest bland lägre grenar och i undervegetationen. Arten är stannfågel, men fåglar häckande på hög höjd rör sig till lägre liggande områden vintertid.

Häckning 
Fågeln häckar mellan mitten av mars och mitten av juni i Nepal, mellan april och augusti i Indien och mellan april och juni i Sydostasien. Den bygger ett päronformat som hängs från en trädgren tio meter ovan mark. Däri lägger den två till tre vita ägg med röda fläckar kring den bredare ändan.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling som inte tros vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som frekvent förekommande i Bhutan, inte ovanlig i Myanmar, vida spridd men ovanlig i Nepal och generellt ovanlig i Indien, även om den är lokalt vanlig i östra delen.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Elizabeth Gould (1804-1841), konstnär och gift med engelska förläggaren och naturforskaren John Gould.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Rödstjärtad solfågel

Rödstjärtad solfågel (Aethopyga ignicauda) är en asiatisk tätting i familjen solfåglar där hanen i häckningsdräkt är mycket färgglad och har ovanligt lång stjärt.

Kännetecken

Utseende 
Rödstjärtad solfågel är en distinkt solfågel med endast något nedböjd näbb. Likt gouldsolfågeln har hanen i häckningsdräkt blåglänsande huvud, gul undersida och olivgröna vingar, men har lysande röd stjärt med mycket längre centrala stjärtfjädrar. Den är även röd på övre stjärttäckare, nacke och rygg, dock gul på övergumpen. Honan är i stort olivgrön med gulaktig buk och dito anstrykning på övergumpen samt brunorange stjärtsidor utan vit stjärtspets (olikt grönstjärtad solfågel). Hane i eklipsdräkt liknar honan men behåller röda övre stjärttäckare. Kroppslängden är 15-20 för hanen (inklusive stjärten), för honan 8,5-11 cm.

Läten  
Sången består av en kort, fallande och upprepad serie med mycket ljusa och tunna toner: "it'i'tit-tit'tut'tututut".

Utbredning och systematik 
Rödstjärtad solfågel delas in i två underarter med följande utbredning:
 Aethopyga ignicauda ignicauda – förekommer i Himalaya, från Garhwal till sydvästra Kina och norra Myanmar
 Aethopyga ignicauda flavescens – förekommer i Chinbergen i norra Myanmar

Levnadssätt 
Rödstjärtad solfågel förekommer i ek- och rhododendronskogar, enbuskmarker, öppen städsegrön skog, ungskog och i skogsbryn på mellan 1220 och 3960 meters höjd, under häckningstid ovan 2475 meter. Under häckningstid ses den ensam eller i par, resten av året även i smågrupper och blandade artflockar. Födan består av nektar, små insekter och spindlar. Fågeln lägger två till fyra vita ägg med små bruna prickar, i Indien mellan april och juni. Arten är höjdledsflyttare som rör sig till lägre liggande områden vintertid.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som väldigt vanlig vid högre höjder.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Compostelasolfågel

Compostelasolfågel (Aethopyga linaraborae) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Compostelasolfågeln är en liten tätting med lång, nedåtböjd näbb. Ovansidan olivgrön, stjärten blå med vita spetsar. Hanen har gul undersida med en orangefärgad fläck, gnistrande blått på hjässa, kind och vingar samt grönt på skuldorna och övergumpen. Honan har lätt streckad undersida, grått huvud och guldgröna vingar. Arten liknar smaragdvingad solfågel, men urskiljer sig genom hanens blått i vingen och honans grå huvud. Bland lätena hörs en ljus ramsa till sång, en serie vassa "chik!" samt en ljus, stigande vissling.

Utbredning och systematik 
Compostelasolfågel förekommer enbart i bergsskogar på östra Mindanao i södra Filippinerna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Compostelasolfågel har ett mycket litet utbredningsområde. Den bebor dock bergsskogar, där skogsavverkningar är ett relativt måttligt hot jämfört med låglänta områden. IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Lina N. Florendo Rabor (död 1997), gift med filippinska ornitologen Dioscoro S. Rabor. Tidigare kallades den linasolfågel även på svenska, men justerades 2023 till ett mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté. Compostela är namnet på en ort och en dalgång på östra Mindanao där arten oftast observeras.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Mindanao
Javasolfågel

Javasolfågel (Aethopyga mystacalis) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Javasolfågeln är en medelstor fågel. Båda könen är mycket lika karmosinsolfågeln, men javasolfågeln urskiljer sig genom vitt på buk och kroppssidor. Hona javasolfågel kan också förväxlas med både vitsidig solfågel och Leptocoma-solfåglarna, men har mer vitt även jämfört med dessa arter. Sången består av en insektsliknande serie med torra "chit". Även sparvlika "chiweet" kan höras.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på Java. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Javasolfågeln hittas i skog och skogsbryn i förberg, mer sällsynt i högre bergstrakter och mer låglänta miljöer. Den födosöker aktivt i par, blandade flockar eller enstaka.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Java
Grönstjärtad solfågel

Grönstjärtad solfågel (Aethopyga nipalensis) är en asiatisk fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Kännetecken

Utseende 
Grönstjärtad solfågel är en 14-15 cm lång solfågel med rätt lång och kraftig, nedåtböjd näbb samt lång stjärt. Likt gouldsolfågeln har hanen i häckningsdräkt blåglänsande huvud, gul undersida och olivgröna vingar, men har lysande röd stjärt med mycket längre centrala stjärtfjädrar. Hane i häckningsdräkt har blågrönglänsande hjässa, strupe och stjärt, purpurbrun mantel, gul undersida med orangeröda streck (kraftigt röd hos underarten angkanensis) och olivgrönt på vingar och rygg. Honan är överlag olivgrön, lik både gouldsolfågel, rödstjärtad solfågel och svartstrupig solfågel, men har relativt lång, kilformad och vitkantad stjärt utan tydlig gul övergump.

Läten 
Grönstjärtad solfågel sjunger en monoton, metallisk och mycket ljus serie. Bland lätena hörs ljusa men ljudliga "chit".

Utbredning och systematik 
Grönstjärtad solfågel delas in i nio underarter med följande utbredning:
 nipalensis-gruppen
 Aethopyga nipalensis horsfieldi – förekommer från västra Himalaya (Garhwal till västra Nepal)
 Aethopyga nipalensis nipalensis – förekommer i västra Nepal, nordöstra Indien (Darjeeling) och Sikkim
 Aethopyga nipalensis koelzi – förekommer i Himalaya (Bhutan till nordöstra Myanmar, sydvästra Kina och nordvästra Tonkin)
 Aethopyga nipalensis victoriae – förekommer i västra Myanmar (Chin Hills)
 Aethopyga nipalensis karenensis – förekommer i sydöstra Burma (Karen Hills)
 Aethopyga nipalensis australis – förekommer i höga berg i södra Thailand, söder om Kranäset
 Aethopyga nipalensis blanci – förekommer i höga berg i Laos
 Aethopyga nipalensis ezrai – förekommer i höga berg i södra Vietnam
 Aethopyga nipalensis angkanensis – förekommer i höga berg i norra Thailand (Doi Ang Ka)

Levnadssätt 
Grönstjärtad solfågel hittas i städsegrön lövskog, ungskog och skogsbryn mellan 1400 och 2745 meters höjd, vintertid något lägre. Den födosöker oftast enstaka eller i små lösa grupper i trädtaket, på jakt efter små leddjur och nektar. Fågeln häckar mellan april och juni. Den bygger ett päronformat som hängs från en trädgren upp till två meter ovan mark. Däri lägger den två till tre vita ägg med röda fläckar kring den bredare ändan.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ovanlig till vanlig.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Mindanaosolfågel

Mindanaosolfågel (Aethopyga primigenia) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Mindanaosolfågeln har grått på huvud och bröst, olivgrönt på rygg och vingar, vitt på övre delen av buken och gult på nedre delen samt kroppsidorna. Stjärten är vitspetsad. Hanen har grönt på panna och kinder, hos fåglar på nordöstra Mindanao dessutom ett gult streck nerför övre delen av bröstet. Bland lätena hörs snabba serier med ljusa "whip!".

Utbredning och systematik 
Mindanaosolfågeln förekommer på ön Mindanao i södra Filippinerna. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Aethopyga primigenia primigenia – centrala Mindanao, i bergsområdena MtKitanglad, Apo, Sebu, Busa, MtMcKinley, Lamut, Civolig och Daggayan)
 Aethopyga primigenia diuatae – berget Hilong Hilong

Status 
Arten har ett begränsat utbredningsområde och beståndet är relativt litet, bestående av uppskattningsvis endast 20 000–50 000 vuxna individer. Populationen anses dock vara stabil. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar och spindeljägare
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Mindanao
Smaragdvingad solfågel

Smaragdvingad solfågel (Aethopyga pulcherrima) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar

Utseende och läte 
Smaragdvingad solfågel är en liten tätting med rätt lång och nedåtböjd näbb. Hanen är glänsande blågrön på panna, kind och skuldror. Den är vidare gul på strupe och bröst, med en orangefärgad diffus fläck. Honan är utrvattnat gul under med vitaktig strupe. Arten liknar compostelasolfågeln, men hanen har en kortare och mer rundad grön stjärt och olivgröna istället för blåfärgade vingpennor, medan honan saknar linasolfågelns grå huvud, streckade bröst och rödaktiga buk. Honen liknar även guldstrupig solfågel, men skiljer sig bland annat genom sin mörkgröna stjärt. Bland lätena hörs en ljus ramsa som och ett stigande ljust "chuit!".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Filippinerna på öarna Basilan, Dinagat, Siargo, Biliran, Samar, Leyte och Mindanao. Tidigare behandlades luzonsolfågel (Aethopyga jefferyi) och boholsolfågel (A. decorosa) som underarter till pulcherrima och vissa gör det fortfarande.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig, men inkluderar både luzon- och boholsolfågeln i bedömningen.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Svartstrupig solfågel

Svartstrupig solfågel (Aethopyga saturata) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Svartstrupig solfågel är en 11 cm lång och mörk solfågel. Hanen har svart strupe och bröst, metalliskt purpurblå hjässa, mörka vingar olivgrå undersida och karmosinröd mantel. Stjärten med förlängda centrala stjärtpennor är blålila, övergumpen blå. Mellan mantel och övergump syns ett smalt gult band. Honan har sotfärgat olivgrön undersida, gul övergump och relativt lång näbb. Liknande hona gouldsolfågel har gul buk, kortare näbb och vita stjärtsidor.

Fåglar i södra Vietnam (johnsi, se nedan) skiljer sig något genom att vara gulstreckat röd på bröstet och övre delen av buken, något mindre i storlek och ljusare rödbrun på halssidor, mantel och skapularer.

Utbredning och systematik 
Svartstrupig solfågel delas in i tio underarter med följande utbredning:
 Aethopyga saturata saturata – Himalaya (Garhwal till Bhutan och sydöstra Tibet)
 Aethopyga saturata assamensis – Bangladesh Assam, norra Myanmar och sydvästra Kina (västra Yunnan)
 Aethopyga saturata galenae – bergstrakter i nordvästra Thailand
 Aethopyga saturata petersi – östra Myanmar till norra Thailand, Laos, Nordvietnam och sydöstra Yunnan
 Aethopyga saturata sanguinipectus – kullar i sydöstra Myanmar (Karenni och norra Tenasserim)
 Aethopyga saturata anomala – kullar på södra Thailändska halvön (Phatthalung och Trang)
 Aethopyga saturata wrayi – bergstrakter på Malackahalvön (söder om Trang)
 Aethopyga saturata ochra – södra Laos (Bolaven Plateau) och centrala Vietnam (Dakto)
 Aethopyga saturata cambodiana – bergstrakter i Kambodja
 Aethopyga saturata johnsi – Da Lat-platån i södra Vietnam

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig i Myanmar, vida spridd och frekvent förekommande i Nepal, ganska vanlig i Indien, ovanlig i Thailand och möjligen utdöd i Bangladesh.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Palawansolfågel

Palawansolfågel (Aethopyga shelleyi) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Palawansolfågeln är en liten och vacker tätting, med rätt lång, böjd näbb, vitaktig buk och olivgröna vingar. Hanen har en spetsig grön sthärt, lysande rött på rygg, kroppsidor och huvud, glänsande purpurblått på hjässa och i ett mustaschstreck samt gult bröst med tunna röda strimmor. Honan är mycket mer färglös och liknar andra solfågelhonor, men är den enda arten i sitt utbredningsområde med en kombimation av mycket liten storlek, ljus undersida och olivgröna vingar. Lätet är ett upprepat stigande och fallande "chip-chap! chip-chap! chip-chap!".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i södra Filippinerna (Balabac, Busuanga, Culion och Palawan). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den brittiske geologen och ornitologen George Ernest Shelley (1840-1910).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Palettsolfågel

Palettsolfågel (Anthreptes anchietae) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning 
Fågeln förekommer i Angola, sydöstra Demokratiska republiken Kongo, Zambia, sydvästra Tanzania, Malawi och norra Moçambique.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar José Alberto de Oliveira Anchieta (1832-1897), portugisisk upptäcktsresande och naturforskare.

Noter

Externa länkar 

Solfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Bize-Minervois

Bize-Minervois är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Ginestas som ligger i arrondissementet Narbonne. År  hade Bize-Minervois  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Bize-Minervois

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Lilastjärtad solfågel

Lilastjärtad solfågel (Anthreptes aurantius) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Kamerun till Gabon, nordöstra Angola, Centralafrikanska republiken och nordöstra Kongo-Kinshasa.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Solfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Mangrovesolfågel

Mangrovesolfågel (Anthreptes gabonicus) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från södra Senegal till Kamerun, Gabon, norra Angola och sydvästra Demokratiska republiken Kongo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Solfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Blomac

Blomac är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Capendu som ligger i arrondissementet Carcassonne. År  hade Blomac  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Blomac

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Violsolfågel

Violsolfågel (Anthreptes longuemarei) är en fågel i familjen solfåglar inom ordningen tättingar. Den förekommer i Afrika från Senegal till Zimbabwe. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Violsolfågeln är en rätt liten solfågel med ovanligt kort, sångarlik näbb. Hanen är lysande violett på huvud och rygg, medan honan har brunaktig ovansida och ljust ögonbrynsstreck. Arten är mycket lik törnsolfågeln, men skiljs åt genom hanens violetta snarare än turkosfärgade övergump och honans gultonade, ej rent vita, buk. Bland lätena hörs både ljusa toner och mer grälande. Sången är snabb och varierad.

Utbredning och systematik 
Violsolfågel solfågel delas in i fyra underarter i två grupper med följande utbredning:
 longuemarei-gruppen
 Anthreptes longuemarei longuemarei – Senegal till Guinea-Bissau
 Anthreptes longuemarei haussarum – östra Guinea och Liberia till norra Kamerun, sydvästligaste Sudan, Sydsudan, nordöstra Demokratiska republiken Kongo, nordvästra Uganda och västra Kenya
 angolensis/nyassae-gruppen
 Anthreptes longuemarei angolensis – Gabon, södra Kongo-Kinshasa och Angola till västra Tanzania och västra Malawi
 Anthreptes longuemarei nyassae – sydöstra Tanzania till Malawi, östra Moçambique och östra Zimbabwe

Underarten haussarum inkluderas ofta i nominatformen.

Levnadssätt 
Violsolfågeln hittas i olika typer av lummiga skogsmiljöer, som miombo och savann. Den ses ofta i par, ibland i kringvandrande artblandade flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt vanlig till ovanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den franske naturforskaren Agathe-François Gouÿe de Longuemare (1792-1866).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Solfåglar
Fåglar i etiopiska regionen