kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Assyriska självständigheten

Assyrisk självständighet var en fråga som kom upp efter första världskriget och det Osmanska rikets fall. 

År 1917 skrev Freydun Atturaya av Assyriska Socialistpartiet sin Urmia Manifesto of the United Free Assyria.

Under förhandlingarna som ledde till Freden i Sèvres dök 1919 en nationalistisk exilorganisation vid namn Assyrian National Association of America upp. De krävde ett stort område för att upprätta en egen nationell assyrisk stat dit de kristna flyktingar från "Svärdets år" (Seyfo) skulle kunna återvända.

Assyrienfrågan brukar man benämna en konflikt i Irak mellan Irak och assyriska grupperingar som vill ha en självständig assyrisk provins. Partier som Assyrian Democratic Movement (ADM) försöker verka för en sådan provins i nordvästra Irak med området utanför Nineve som utgångspunkt. Denna konflikt har pågått under hela förra seklet, ända sedan de moderna statsgränserna skapades i området har vissa grupper krävt en egen stat för de assyrier som finns, inte minst i nordvästra Irak.

Partier som Bet-Nahrain Democratic Party (BNDP) och Assyria Liberation Party (GFA) verkar också för en självständig assyrisk region, som sedan ska leda till ett fritt och självständigt Assyrien. Många assyriska ledare är kritiska till att assyrier inte har en egen provins. De kallar det för ”en internationell skandal”. Ledarna menar att assyrierna måste få provinsen snabbt för att de skall få en plats att känna sig trygga.

I de turkiska och syriska delarna av det område som skulle kunna komma att utgöra Assyrien verkar assyriska partier för ökade rättigheter för den assyriska minoriteten.

Litteratur

Se även 
Assyrier under första världskriget 
Assyrisk-syrianska folkmordet 
Assyrier/syrianer 
Assyrien 
Nineveslätten

Referenser

Mellanöstern
Sydvästasien
Nordbahnhof, Berlin

Nordbahnhof (ty. 'Norra järnvägsstationen'), var Berlins stora norra järnvägsstation, en slutstationen för tåg som kom norrifrån mot Berlin. Den stora järnvägscentralen hade flera spår och invigdes år 1842, då under namnet Stettiner Bahnhof. Idag fortsätter järnvägen under jord i Berlin Nord-Süd-Tunnel under centrala Berlin och vidare söderut förbi Anhalter Bahnhof (som var södra Berlins stora järnvägsstation). Station Nordbahnhof trafikeras idag enbart av S-bahn (pendeltåg) på en underjordisk station med fyra spår som invigdes 1936. Ovanpå Nordbahnhof har flera stora kontorskomplex byggts. Från 1961-1990 var stationen en spökstation då inga tåg stannade på stationen p.g.a. Berlinmuren. Idag trafikerar även flera spårvagnslinjer utanför Nordbahnhof förutom S-bahn. Vid utgång Gartenstrasse finns Berlinmurens dokumentationscentrum.

Bilder

Externa länkar
Nordbahnhof

Nordbahnhof, Berlin
Järnvägsstationer invigda 1842
Järnvägsstationer invigda 1936
Berlin-Mitte
1842 i Tyskland
1936 i Tyskland
Carin da Silva

Carin Elisa da Silva, född 16 november 1984 i Göteborg, är en svensk sångerska, dansare, programpresentatör och programledare i TV. Hon är syster till dansaren Daniel da Silva.

Biografi 
Carin da Silva är trefaldig svensk juniormästare i latinamerikansk dans, standarddans och tiodans. Hon har representerat Sverige i både EM och VM och tillhört Svenska landslaget. Hon har studerat på Kongahällagymnasiet i Kungälv och Balettakademien i Göteborg. 

Mellan 2005 och 2006 var da Silva medlem i gruppen Cosmo4 och spelade in singlarna Peek-A-Boo och Adios Amigos.

Hon har deltagit i TV4:s program Let's Dance tre år i rad. Våren 2006 tävlade hon tillsammans med Viktor Åkerblom Nilsson, och slutade på tredje plats av tio. 2007 tävlade hon med Patrick Ekwall och slutade på nionde plats av tolv. År 2008 deltog hon i Let's Dance för tredje året i rad och tävlade då med Mats ”Matte” Carlsson. De röstades ut i program 9, och hamnade på femte plats av tolv. 

Sedan juli 2008 var hon programpresentatör (hallåa) i TV4, efter att en tid varit presentatör (hallåa) i kanalen TV4+. Hon valdes till Sveriges sexigaste kvinna av tidningen QX i februari 2008. Hösten 2009 blev hon en av tre programledare för Förkväll på TV4. 

Med start i september 2011 var hon bisittare i Adam Alsings TV-program #AdamLive tillsammans med Daniel Breitholtz. Programmet sändes i TV3, men lades ned efter att säsong två hade avslutats. De tre fortsatte sedan samarbetet i podcasten Adam & Kompani, vilken da Silva dock sedermera lämnade.

Hon är numera programledare på Vakna med NRJ.

Carin da Silva gör sedan januari 2019 Mammasanningar-Podden tillsammans med Vivi Wallin som driver kontot Mammasanningar på Instagram.

Musikal och teater 
 2005 Häxjakten – Teater Thalia
 2005 Journey – Teater Thalia
 2006 Fifteen Minutes of Fame – Scen Österlen

TV och film 
 2004 Orka! Orka!
 2005 Sandor slash Ida
 2006 Let's Dance
 2007 Let's Dance
 2008 Let's Dance
 2009 Förkväll
 2011 #AdamLive
 2013 Kändishoppet
 2020 Bäst i test
 2023 Husköp i blindo
 2023 Sveriges mästerkock VIP

Diskografi

Singlar 
6 juni 2006 – Peek-A-Boo (medlem i Cosmo4)
30 augusti 2006 – Adios Amigos (medlem i Cosmo4)

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats

 Mammasanningar-Poddden

Födda 1984
Svenska dansare under 2000-talet
Kvinnor
Svenska sångare under 2000-talet
Svenska programpresentatörer
Levande personer
Dansare från Göteborg
Sångare från Göteborg
Estuna församling

Estuna församling var en församling i Uppsala stift och i Norrtälje kommun i Stockholms län. Församlingen uppgick 2006 i Estuna och Söderby-Karls församling i Stockholms län.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen utgjorde till 1962 ett eget pastorat. Från 1962 till 2006 var församlingen annexförsamling i pastoratet Söderby-Karl, Estuna, Lohärad som till 1974 även omfattade Malsta församling och från 1974 Edsbro församling Församlingen uppgick 2006 i Estuna och Söderby-Karls församling.

Kyrkor 
 Estuna kyrka

Se även
Estuna socken

Källor 

Historiska församlingar i Uppsala stift
Indelningar i Norrtälje kommun
Daphne Akhurst

Daphne Jessie Akhurst, gift Cozens, född 22 april 1903 i Ashfield, Sydney, New South Wales, död 9 januari 1933 i Sydney, var en australisk tennisspelare.

Daphne Akhurst vann singeltiteln i Australiska mästerskapen fem gånger under perioden 1925-30. Bedriften stod sig som rekord ända till 1951 då Nancye Wynne Bolton vann sin sjätte singeltitel i mästerskapen.

Daphne Akhurst vann sina tre första singeltitlar genom finalsegrar över landsmaninnan Esna Boyd, en spelare som nådde finalen i mästerskapen sju år i rad (1922-1928). I finalen 1925 vann Akhurst med 1-6, 8-6, 6-4, de två följande finalerna med 6-1, 6-3 (1926) och 7-5, 6-2 (1928). Sina två sista titlar vann hon över Louise Bickerton (1929, 6-1, 5-7, 6-2) och Sylvia Lance Harper (1930, 10-8, 2-6, 7-5). Hon nådde mixed dubbel-finalen i Wimbledonmästerskapen 1928 tillsammans med landsmannen Jack Crawford.
 
Daphne Akhurst avled vid utomkvedshavandeskap, 29 år gammal. Australiska mästerskapens damsingeltrofé Daphne Akhurst Memorial Cup är uppkallad efter henne.

Grand Slam-titlar
Australiska mästerskapen
Singel - 1925, 1926, 1928, 1929, 1930
Dubbel - 1924, 1925, 1928, 1929
Mixed dubbel - 1924, 1928, 1929

Referenser

Källor
Martin Hedges, 1978. The Concise Dictionary of Tennis. Mayflower Books Inc.

Externa länkar
 
 Australian Dictionary of Biography

Australiska tennisspelare
Idrottare från Sydney
Födda 1903
Avlidna 1933
Kvinnor
Anhalter Bahnhof

Anhalter Bahnhof vid Askanischer Platz i Berlin var en av Berlins viktigaste järnvägsstationer på sin tid. Den stora tåghallen färdigställdes 1880 och var vida känd. Anhalter Bahnhof var slutstation för alla tåg som kom söderifrån till centrala Berlin. Under andra världskriget flygbombades byggnaden och skadades. Under DDR-tiden omdirigerades trafiken til andra stationer för att undvika att använda västberlinskt territorium, och stationen förlorade betydelse. Sedan 1959, då rivningen av påbörjades, finns endast en ruinrest av huvudingången kvar som minnesmärke. Denna är idag kulturminnesmärkt.

Numera går fjärr- och regionaltågtrafiken förbi den tidigare platsen för Anhalter Bahnhof och leds genom Tunnel Nord-Süd-Fernbahn via Bahnhof Potsdamer Platz och Berlin Hauptbahnhof. De nya stationerna har gjort att stationsläget har förlorat i betydelse, men namnet används fortfarande för den underjordiska stationen för Berlins S-Bahn. Denna öppnades 1939 och utgör en del av Nord-Süd-Tunnel.

Bilder 

Järnvägsstationer i Berlin
Järnvägsstationer invigda 1841
Järnvägsstationer invigda 1939
Kreuzberg
1841 i Tyskland
1939 i Tyskland
Wayne Gardner

Wayne Michael Gardner, född 1959 i Wollongong, New South Wales är en före detta australisk motorcykelförare, världsmästare i roadracing 500GP 1987.

Racingkarriär
Efter att påbörjat sin racingkarriär 1978 hemma i Australien och visat sig vara mycket lovande fick Gardner 1984 en styrning med Rothmans Honda i 500GP-klassen i Roadracing-VM. Han van sin första Grand Prix-seger på spanska Jarama 1986 och 1987 blev han världsmästare efter att ha vunnit 7 av 14 race. Gardner var Honda och trogen alla åtta säsonger i världsmästerskapen. 1988 års Honda NSR500 var mycket snabb men extremt svårhanterlig. Gardner kämpade med maskinen för att hålla den på banan och före Yamahas Eddie Lawson. Lawson vann till slut VM det året. Gardners följande säsonger förstördes av skador, men han visade då och då sin kapacitet, som vid segern i Australiens Grand Prix 1989 och i Storbritanniens Grand Prix avskedsåret 1992. Efter Roadracingen tävlade Gardner i ATCC, med vissa framgångar.

VM-säsonger

Segrar 500GP

Källor
MotoGP.com: Wayne Gardner

Externa länkar
Foton på Gardner

Födda 1959
Australiska roadracingförare
Australiska racerförare
500GP-förare
V8 Supercar-förare
Män
Levande personer
Personer från Wollongong
Grödby

Grödby kan syfta på:
Grödby, Nynäshamns kommun – en tätort i Nynäshamns kommun
Grödby, Bromölla kommun – en småort i Bromölla kommun
Born Jamericans

Born Jamericans var en amerikansk reggaeakt från Washington, D.C. som bestod av två medlemmar, Norman "Notch" Howell och Edley "Shine" Payne. De hade sin storhetsperiod under 90-talet med låtar som "Boom Shak-A-Tack" och "Yardcore".

Diskografi
 Studioalbum 

 Samlingsalbum 

Singlar (urval)
1993 – "Boom Shak-a-Tack" (#84 på U.S. Hot 100, #57 på U.S. R&B, #15 U.S. Rap, #20 på U.S. Dance/Maxi Singles)
1994 – "Cease & Seckle" (#82 på U.S. R&B, #32 Rap, #34 på U.S. Dance/Maxi Singles)
1997 – "Yardcore" (#45 på U.S. R&B, #8 på U.S. Rap)
1998 – "Send My Love" / "Send One Your Love" (#72 på U.S. Hot 100, #60 på U.S. R&B, #19 på U.S. Rap)

Externa länkar 
Born Jamericans på allmusic.com
Diskografi på Discocs

Amerikanska reggaegrupper
Mattias Andersson

Mattias eller Mathias Andersson kan syfta på:

 Mattias Andersson (författare och journalist) (född 1965), svensk journalist och författare
 Mattias Andersson (illustratör), född 1986, svensk barnboksförfattare
 Mattias Andersson (Sveriges unga katoliker) (född 1969), ordförande i riksungdomsförbundet Sveriges unga katoliker 1993–1995
 Mathias Andersson (programledare) (född 1969), en svensk programledare
 Mattias Andersson (dramatiker och regissör) (född 1969), svensk dramatiker, regissör, skådespelare
 Mattias Andersson (racerförare) (född 1973), svensk racerförare och expertkommentator på Eurosport
 Mattias Andersson (handbollsspelare) (född 1978), svensk handbollsmålvakt
 Mattias Andersson (fotbollsspelare född 1981), svensk fotbollsspelare och tränare, främst i Norge
Kruståtel

Kruståtel (Deschampsia flexuosa) eller sia är en flerårig ört tillhörande familjen gräs.

Beskrivning
Kruståtel blir normalt mellan 30 och 70 centimeter hög. Bladen är trådsmala och känns i regel vaxartade eller feta. När den växer i skuggiga partier har varje exemplar i regel ett antal extra skott som är sterila. I bladvecken finns ett 1 till 3 millimeter långt snärp.

Arten blommar mellan juni och juli och har en 3 till 9 centimeter lång och relativt gles vippa. Grenarna i vippan är krusiga och det är detta karaktärsdrag som gett arten dess svenska namn. På vippan sitter 6 till 7 millimeter långa småax som ibland har en rödaktig ton. Varje småax har normalt två blommor samt borst.

Habitat
Kruståtel finns i hela Norden med undantag för några få delar av inlandet på Island.

Utbredningskartor
 Norden
 Norra halvklotet

Biotop
Kruståtel trivs bäst i torra och magra områden.

Underarter 
Ibland delar man in arten i följande två underarter:
 Vanlig kruståtel (Deschampsia flexuosa spp. flexuosa)
 Fjällkruståtel (Deschampsia flexuosa ssp. corsica)

Fjällkruståtel skiljer sig ifrån huvudunderarten i att den bara blir 20 till 35 centimeter hög och bara blommar i juli.

Etymologi
Artepitetet flexuosa kommer ifrån det latinska ordet flexus som betyder böjning. Detta namn, precis som det svenska artnamnet, syftar på vippans krusiga eller vågiga grenar.

Bygdemål

Kruståtel som betesväxt 
Kruståtel har i Sverige ansetts vara en av de allra bästa skogsbetesväxterna för kreatur. Kemiska analyser har visserligen inte visat på något anmärkningsvärt näringsinnehåll, men kanske har arten egenskaper som gör den särskilt smaklig.

Även för rennäringen betraktas kruståteln som en av de allra viktigaste betesväxterna, inte bara sommartid utan även under hösten, då den har en hög sockerhalt. Den är vanlig inom hela renskötselområdet.

Referenser

Noter

Källor
 Den nya nordiska floran. Bo Mossberg och Lennart Stenberg. Wahlström & Widstrand 2003. .
 Svensk flora: Fanerogamer och ormbunksväxter (28 upplagan). Th. O. B. N. Krok och S. Almquist. Liber 2001. .
 Den virtuella floran - Kruståtel

Se även 
 Tåtlar
 Sjötåtel, har också trådsmala blad.
 Fårsvingel, har också trådsmala blad.

Kr Växtindex
Gräs
Ra II

Ra II var namnet på Thor Heyerdahls tredje expeditionsbåt (den andra av papyrus). Föregångarna var Kon-Tiki och Ra I, och fartyget var liksom Ra I döpt efter den egyptiske solguden Ra. Den byggdes för att bevisa att det var möjligt att resa från Afrika till Amerika med en papyrusbåt.

Expeditionen
Ra I hade året före havererat fem dagars segling öster om Barbados i Karibien efter att ha tillryggalagt cirka 5 000 km. Orsaken till haveriet var ett konstruktionsfel som gjorde att aktern sjönk ner i vattnet och medförde att båten blev manövreringsoduglig.

Inför bygget av Ra II lärde man sig av sina tidigare misstag. Ra II avseglade även den här gången från Safi i Marocko, med Karibien som mål. Ra II kom tryggt fram till Barbados efter 57 dagars segling om sammanlagt 6 000 km. Med denna seglats kunde Heyerdahl bevisa att man från den Gamla Världen kunde nå Amerika sjövägen ca. 2500 år före Leif Erikson.

Idag finns Ra II utställd på Kon-Tiki-museet i Oslo.

Båten
Vis av erfarenheterna från Ra I med bland annat en akter som sjönk ner så hämtades båtbyggare från Titicacasjöns bolivianska del. Heyerdahl hade under resan förstått felet.

På Ra I hade man lastat merparten av lasten på läsidan vilket visade sig vara fel. Vindsidan blev nedtyngd av vatten och båten trycktes ned allt djupare i stormbyarna.

Under skapliga dagar höll båten en medelhastighet på nästan 4 knop (7,4 km/tim). Medelhastigheten under hela resan var 105 km per dygn, det vill säga 2,4 knop.

Vid överfärden utnyttjades Norra ekvatorialströmmen som från Safi passerade mellan Kanarieöarna och Afrikas västkust ned till Dakar och lämnade där kusten och drev förbi Kap Verde och smet sedan över Atlanten upp mot Bahamas.

Besättningen
Besättningen bestod, förutom Heyerdahl själv, av:
  Jurij Senkevitj (1937-2003),(skeppsläkare - Ra I, Ra II, Tigris), med erfarenheter från Antarktis, författare.
  Norman Baker (1929-2017), (navigatör och telegrafist - Ra I, Ra II, Tigris), den ende med en bakgrund av yrkesmässigt sjömannaskap i besättningen.
  Santiago Genovés (1923-2013), (förrådsförvaltare - Ra I, Ra II, Tigris), exilspanjor, antropolog, forskningsprofessor på universitet i Mexico och författare till boken Pax och mottog av påven Johannes XXIII International Peace Council 1969 strax inför resan med Ra I och var även nominerad för Nobels fredspris.
  Georges Sourial, (undervattensexpert - Ra I, Ra II, Tigris), kemiingenjör, professionell dykare, mästare i judo och playboy.
  Carlo Mauri (1930-1982), (filmfotograf - Ra I, Ra II, Tigris), bergsbestigare och expert på tåg  och knopar.
  Kei Ohara（）
  Madani Ait Ouhanni

Referenser

Vidare läsning 
Heyerdahl, Thor: Expedition Ra

Externa länkar

Expeditioner
Expeditionsfartyg
Thor Heyerdahl
Vetenskapsåret 1970
Bygdøy
Trålare

Trålare är en typ av fiskebåt.

Trålare används för att fiska med trål, vilket innebär att fartyget efter sig drar ett påsformat nätredskap, som samlar upp fisk och andra djur.

Trålning

Från trålaren går vajrar ner mot trålen. Där dragvajrarna slutar är trålbord fästade. Trålborden är utformade och fästa vid dragvajern så att vattentrycket av framfarten vid ca. 2,5 – 4 knop för ut dem till sidorna.  Från trålborden går linor till trålen. Med trålbordens infästning samt draghastigheten kan trålöppningens storlek varieras.

Om fartygets motorstyrka är otillräcklig eller om man vill ha stor öppning i trålen, kan man utföra så kallad partrålning med två dragbåtar. Vid partrålning krävs inte trålbord, utan trålens öppning kan regleras av dragbåtarnas avstånd från varandra.

Trålning kan utföras antingen som bottentrålning, då trålen följer botten eller som frivattenstrålning (pelagisk trålning), då trålen går fram genom den fria vattenmassan och inte når bottnen. Redskapen benämns bottentrål respektive flyttrål

Typer av trålare
Trålare finns i storlekar från 7 – 8 m, som kan skötas av en man (i Norge kallad sjark och i Finland mopo) till oceangående fabrikstrålare på 50 - 100 m, med besättning och utrustning nog för att även rensa och processa fångsten, eventuellt också att frysa ner den.

Miljöpåverkan
Trålning har kritiserats som en ur miljösynpunkt olämplig form av fiske. Vid bottentrålning görs stor skada på övriga organismer längs bottnen och metoden är inte selektiv; alla fiskar följer med, både fridlysta arter och för små exemplar. Dessutom förbrukas betydligt mer bränsle i förhållande till fångsten än med andra metoder, med ökad förorening som följd.

Vidare läsning 
Ludvig Karlsen: Redskapslære og fangstteknologi 
Karlsen, Gjøsæter, Hamre: Fiskeriteknolgi

Referenser

Noter

Externa länkar
Fiskeriverket om trålning

Fiskefartyg
Lena Smedsaas

Lena Smedsaas, född 20 mars 1951 i Solna församling, död 6 januari 2014 i Täby, var en svensk journalist, politisk kommentator och senare pr-konsult. 

Smedsaas utbildades vid Journalisthögskolan och började sin journalistiska bana på Nya Kristinehamns-Posten. Hon anställdes 1973 på Tidningarnas Telegrambyrå (TT) och arbetade på verkredaktionen, riksdagsredaktionen och centralredaktionen. År 1981 blev hon biträdande nyhetschef på centralredaktionen. År 1984 utsågs hon till de nordiska nyhetsbyråernas korrespondent i Stockholm och efterträdde Finn Persson. I slutet av 80-talet arbetade hon under några år som riksdagsreporter för Göteborgs-Posten (GP).  

Hon började arbeta som reporter och politisk kommentator när TV4 startades 1990 och var senare både nyhetsankare, reporter och redaktör för Nyheterna på samma kanal. Störst avtryck kom hon att göra som inrikespolitisk kommentator och programledare för partiledardebatterna flera val på 90-talet. Hon producerade tillsammans med Anders Palmgren TV4:s särskilda tv-program om EU-valet 1995 och varit program- och debattledare för flera andra politiska program i kanalen i samband med olika val. I partiledardebatten inför valet 1998 bröt hon tillsammans med Lennart Ekdal och Cecilia Wanger traditionen, och styrde debatten med ämnesval och frågor i stället för med den traditionella tidmätningen. Redaktionen på TV4 nominerades till Stora Journalistpriset. Smedsaas ingick också i redaktionen för Kalla fakta ett tag under 2000-talet.

När Fokus listade Sveriges mäktigaste mediemänniskor 2007 var hon med på listan. Den före detta socialdemokratiske presschefen Manuel Ferrer har kallat Smedsaas för en av "de åtta som styr medievärlden".

2009 började hon som senior associate på pr-byrån JKL där hon arbetade fram till sin död 2014.

I antologin Makten framför allt om dåvarande statsminister Göran Persson medverkade Lena Smedsaas tillsammans med sexton andra skribenter.  

Tillsammans med flera andra nyhetsuppläsare och programledare från främst TV4 satte Lena Smedsaas upp en kabaréföreställning på Mosebacke i Stockholm i oktober 2006.

Hon var från 1977 gift med journalisten Claes-Göran Kjellander och fick två barn födda 1978 och 1980.

Smedsaas avled i cancersjukdom.

Bibliografi
 Makten framför allt. En antologi om statsminister Göran Persson (2005), Wahlström & Widstrand, redaktör Mats Ögren
 Sanningen om Sverige: en antologi om jobben som försvann (2006), Bokförlaget DN, redaktör Mats Ögren

Referenser

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska TV-programledare
Utrikeskorrespondenter
Personer från Solna
Födda 1951
Avlidna 2014
Kvinnor
Estuna och Söderby-Karls församling

Estuna och Söderby-Karls församling är en församling i Roslagens östra pastorat i Upplands södra kontrakt i Uppsala stift. Församlingen ligger i Norrtälje kommun i Stockholms län.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 2006 genom sammanslagning av Estuna församling och Söderby-Karls församling och ingick i Söderbykarls pastorat. Från 2018 ingår församlingen i Roslagens östra pastorat.

Kyrkor 
 Estuna kyrka
 Söderby-Karls kyrka

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Uppsala stift
Indelningar i Norrtälje kommun
Oatly

Oatly Group AB, tidigare Ceba Foods AB, är ett svenskt livsmedelsföretag med huvudkontor i Malmö och produktionsanläggning i Landskrona och med rötter från Lunds universitet. Företaget har även delar av sin produktion av kylvaror i Tyskland. Sedan 20 maj 2021 är företaget noterat på Nasdaq-börsen i New York.

Oatly utvecklar, producerar och marknadsför bland annat havrebaserade drycker och glass. Produkterna är fria från mjölk och sojaprotein. Företagets produkter säljs i Sverige och i ett 20-tal länder under varumärket Oatly.

Historik
Idén till Oatly föddes i slutet av 1980-talet. Forskaren Rickard Öste vid Lunds universitet hade intresserat sig för möjligheten att ersätta mjölk med annan sorts livsmedel. År 1994 bildades Ceba Foods av Öste och Skånska Lantmännen och 2001 lanserades varumärket Oatly. År 2006 bytte företaget namn till Oatly AB och en egen utvecklings- och produktionsanläggning i Landskrona invigdes. Sommaren 2014 flyttades huvudkontoret till Malmö, med anläggningen i Landskrona oförändrad. 

Under 2015 hamnade Oatly i en juridisk tvist med branschorganisationen Svensk Mjölk, som stämde Oatly inför Marknadsdomstolen för att få företaget att sluta använda vissa uttryck i sin marknadsföring. Oatly förlorade tvisten och förbjöds att i sin annonsering bland annat hävda att komjölk inte är anpassat för människor.

I januari 2022 förbjöd det brittiska annonskontrollorganet ASA delar av Oatlys reklamkampanj eftersom de innehåller vilseledande budskap om produkternas miljövänlighet.

Ägare
Oatly ägdes i december 2019 av det belgiska investmentbolaget Verlinvest, det kinesiska statsägda bolaget China Resources, Industrifonden, Östersjöstiftelsen, grundarna och ytterligare privata ägare, däribland anställda. Sedan juli 2020 så är även riskkapitaljätten Blackstone delägare.    

Den 20 maj 2021 noterades bolaget på den amerikanska börsen Nasdaq till en introduktionskurs om 17 USD per aktie. Intaget kapital blev mer än 1,4 miljarder USD. Aktien steg den första handelsdagen med mer än 18%. Efter sex månader på Nasdaq har aktien sjunkit med 67 procent jämfört med kursen vid notering.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska livsmedelsföretag
Företag bildade 1994
Näringsliv i Skåne län
Företag i Malmö
Företag i Landskrona kommun
Företag listade på Nasdaq
Lekplatsen (bok)

Lekplatsen (The Playground), är en roman av den tyske pseudonymen Thomas Sanders från 2003 som utger sig för att vara dokumentär men har avslöjats som fiktiv.

Handling
Boken skildrar hur Sanders tillsammans med åtta andra fallskärmsjägarsoldater ur tyska Bundeswehr under två års tid specialutbildades i USA. Då utbildningen var genomförd satte man upp specialstyrkan Elitkommando ost.

Utgåvor på svenska
2003 - 
2004 -

Noter

Skönlitteratur 2003
Tyskspråkig litteratur