kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Area of Outstanding Natural Beauty

Area of Outstanding Natural Beauty (AONB) (svenska: område av utomordentlig naturlig skönhet) är en utmärkelse som ges till speciella områden på landsbygden i England, Wales och Nordirland, baserat på deras erkända naturskönhet. Denna utmärkelse ges av myndigheten Countryside Agency på uppdrag av Storbritanniens regering.

Lista över områden med Outstanding Natural Beauty

England

Wales 
 Anglesey
 Clwydian Range och Dee Valley
 Gower Peninsula
 Llŷn
 Wye Valley (delvis i England)

Nordirland 
 Antrim Coast and Glens
 Binevenagh
 Giant's Causeway
 Lagan Valley
 Mourne Mountains
 Ring of Gullion
 Sperrin Mountains
 Strangford och Lecale

Natur i Storbritannien
Lana Lang

Lana Lang är en fiktiv person i DC Comics serie Stålmannen. Karaktären Lana Lang skapades av Bill Finger och John Sikela och förekommer för första gången i Superboy #10 (september-oktober 1950). Lana Lang är Clark Kents stora kärlek i Smallville. I TV-serien Smallville spelas hon av Kristin Kreuk.

Seriefigurer i DC Comics
Seriefigurer introducerade 1950
Fiktiva figurer från Kansas
Stålmannen
Pete Ross

Pete Ross är en fiktiv person i DC Comics serier om Stålmannen. I serierna är han en av få personer som vet att Clark Kent är Stålmannen. Han är Clarks bästa vän i TV-serien Smallville där han spelas av Sam Jones III. Han är med i säsong 1-3 och är med i några få avsnitt efter det. Han är även med i filmerna Man of Steel och Batman v Superman: Dawn of Justice.

Seriefigurer i DC Comics
Fiktiva figurer från Kansas
Seriefigurer introducerade 1961
Stålmannen
John Glover

John Soursby Glover, Jr., född 7 augusti 1944 i Kingston, New York, är en amerikansk skådespelare.

John Glover är mest känd för att ha spelat ett antal skurkroller inom film och television, till exempel Lionel Luthor (Lex Luthors pappa) i TV-serien Smallville samt gjort rösten till Gåtan i den animerade tv-serien om Batman. Andra filmer han figurerat i är Stormen (TV-film 1998), Spökenas hämnd, Gremlins 2 och Batman & Robin.

Han föddes i Kingston i delstaten New York, men växte upp i Salisbury i Maryland.

Filmografi

Referenser

Noter

Externa länkar 

  
 
 John Glover på Internet Broadway Database 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Wicomico County
Födda 1944
Levande personer
Män
Smalt

Smalt, även smalts eller koboltglas, C.I. Pigment Blue 32 (77365), är ett blått färgpigment framställt av pulvriserat koboltfärgat glas. Den blå färgen kommer av kaliumkobolt(II)silikat, bildat då koboltoxid (CoO) lösts i smält glas under tillägg av kaliumkarbonat (pottaska), som både underlättar processen och bidrar med kaliumoxid (K2O).

Smaltanvändningen startade troligen i Asien och kom under medeltiden till Europa, med ökad användning från 1500-talet och framåt.

Partikelstorleken har stor inverkan på hur färgen blir, och smalt såldes i olika kornstorlekar. Smalt har dock låg färgstyrka, och efter hand som nya och bättre blå pigment upptäcktes, förlorade smalt sin popularitet.

Se även 
 Blaafarveværket
 Smaltit 
 Los koboltgruva

Källor

Färgämnen och pigment
DAF Daffodil

DAF Daffodil (engelska för påsklilja) var en holländsk personbil i småbilsklassen tillverkad av DAF.
Den ersatte DAF 600 1961. Den delades in fyra typer: DAF 750, DAF 30, DAF 31 och DAF 32. Daffodil följdes 1967 av DAF 33.

Daffodil
Bakhjulsdrivna fordon
Lanseringar 1961
Söderköpingsån

Storån (även felaktigt känd som Söderköpingsån), är en å i Östergötland. Den ursprungliga Söderköpingsån som till stora delar ersatts med Göta kanal, startade sitt flöde vid Roxen (Braskens grav) och passerade sjön Asplången. Från Asplången finns ån kvar och flyter ihop med Storån strax efter Nybble. Storån flyter sedan genom Söderköping för att senare mynna ut i Slätbaken (Östersjön) vid Söderköping. Åns längd är ca 25 km. Delen mellan Söderköping och Mem nämns på en äldre karta Slätbaksån. 

Emellertid mottar ån några kilometer före mynningen ett betydligt större biflöde från söder. Detta biflöde, Tvärån, som uppströms även heter bland annat Hällaån och Gusumsån (och på informationen om Strolången Söderköpingsån) har sina källor nära Värna kyrka (Åtvidabergs kommun) och genomrinner sjöarna Risten (62 m ö.h.), Såken (62 m ö.h.), Borken (60 m ö.h.), den betydande sjön Yxningen (38 m ö.h.) samt sjöarna Byngaren och Strolången (28 m ö.h.). Om man räknar den längsta sträckan från hela vattensystemets källor till mynningen kommer man upp i 82 km. Söderköpingsåns totala avrinningsområde är 882 km².

I registret över Sveriges huvudavrinningsområden är Söderköpingsån nr 68.

Vattendrag i Söderköpings kommun
Vattendrag i Östergötland
Peaches Geldof

Peaches Honeyblossom Geldof, född 13 mars 1989 i Westminster i London, död 7 april 2014 i Wrotham, Kent, var en brittisk kolumnist, TV-personlighet. Hon skrev för Elle och The Sunday Telegraph.

Biografi 
Peaches Geldof föddes som dotter till musikern Bob Geldof och TV-personligheten Paula Yates, syster till Fifi Trixibelle och Pixie Geldof samt halvsyster till Tiger Hutchence. Modern avled år 2000 i en heroinöverdos.

Under åren 2008 till 2009 var Geldof gift med musikern Max Drummey. Den 8 september 2012 gifte sig Geldof med musikern Thomas Cohen i kyrkan St Mary Magdalene and St Lawrence Church i Davington i Kent, samma kyrka som hennes föräldrar gifte sig i 1986. Geldof och Cohen fick två söner, Astala född 2012, och Phaedra född 2013.

Död 
Den 7 april 2014 hittades Peaches Geldof död i sin säng av maken. Orsaken till att hon avlidit visade sig senare när obduktionsrapporten offentliggjordes att hon dött av en heroinöverdos. Geldof hade i hemlighet, även inför familjen, sökt hjälp veckorna innan för sitt missbruk.

Hennes sista inlägg på Twitter var en bild på hennes mamma Paula Yates som håller henne i famnen vid unga år.

Referenser

Externa länkar 

Brittiska journalister
Brittiska fotomodeller
Personer i Storbritannien under 2000-talet
Personer från London
Födda 1989
Avlidna 2014
Kvinnor
Ken De Dycker

Ken De Dycker, född den 20 juni 1984 i Leuven, är en belgisk motocrossförare som deltagit i VM sedan 2003. 

2003 placerade De Dycker sig som 21 totalt i klassen MX3; 2004 gick han upp till klassen MX1 och placerade sig då som 9. Vilket även var hans placering 2005. 2006 förbättrade De Dycker sin placering till 4. 

Ken De Dyckers första Grand Prix-seger kom 2007 på Glimminge motorstadion i Uddevalla. 
Från och med 2010 kör Ken De Dycker för Yamaha.

Födda 1984
Belgiska motocrossförare
Män
Levande personer
Sigfrid Mattsson

Erik Sigfrid Mattsson, född 19 september 1917 i Gävle Heliga Trefaldighets församling, Gävle, död 27 augusti 2009 i Gävle Tomas församling, Gävle, var en svensk längdskidåkare. Han tävlade för Skarpnäcks IF och vann Vasaloppet 1952.

Källor
Dödsannons

Noter 

Födda 1917
Avlidna 2009
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska längdåkare
Vasaloppssegrare
Lars-Arne Bölling

Lars-Arne Bölling, född Lars Arne Torsten 6 oktober 1944 i Sörsjön, är en svensk tidigare längdskidåkare. 

Bölling tävlade på klubbsidan  för IFK Mora och Orsa IF. Han vann Vasaloppet 1970 och 1972. Han blev även svensk mästare på 15 kilometer 1970 och på 30 kilometer 1973 samt på 50 kilometer 1970 och 1971. Han ingick även i IFK Moras lag som blev svenska stafettmästare åren 1970–1973 och 1974 vann han samma titel med Orsa IF.

Lars-Arne Bölling belönades med Sixten Jernbergpriset 1970. och tävlade för Sverige vid olympiska vinterspelen 1972 i Sapporo, där han slutade sjua på femmilen. 1973 vann han långloppet Marcialonga i Italien.

Han är son till Arne Bölling, som kom tvåa i Vasaloppet 1943, och brorson till Stig Bölling.

Källor

Fotnoter

Födda 1944
Levande personer
Män
Personer från Transtrands socken
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska längdåkare
Svenska mästare i längdskidåkning
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1972
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1972 från Sverige
Vasaloppssegrare
Längdskidåkare i IFK Mora
Medicinhistoriska museet i Helsingborg

Medicinhistoriska museet i Helsingborg, tidigare Helsingborgs medicinhistoriska museum, är beläget i Gamla Barnsjukhuset vid Bergaliden i Helsingborg och drivs sedan 1 oktober 2020 av Helsingborgs medicinhistoriska förening.

Museet visar upp föremål som varit i bruk vid de olika vårdinrättningarna i Helsingborg: Barnsjukhuset, Helsingborgs lasarett, Vanföreanstalten, Sankta Maria sjukhus och Epidemisjukhuset. Dessutom finns utställningar om läkemedelstillverkningen vid läkemedelsföretaget Leo (numera McNeil), det medicintekniska företaget Viggo AB, brunnslivet vid Ramlösa hälsobrunn och verksamheten på Sankta Maria sjukhus.

Historik
Museet tillkom till stor del genom arbetet av läkaren Herbert Enell och sjukvårdsföreståndaren Ingrid Nilsson. Just Nilsson hade under åren lagt ner mycket tid på att samla in och bevara föremål från olika sjukvårdsinrättningar. De medicinhistoriska samlingarna visades under en tid upp för allmänheten i Villa Hevea vid Dunkerska sjukhemmet. Tankarna på en förening för bevarandet av medicinhistoriska värden väcktes under 1970-talet och 1982 bildades Helsingborgs medicinhistoriska förening. För att få till stånd ett museum i staden bildades en kommitté, som lyckades övertyga landstinget att upplåta det gamla barnsjukhuset från 1888 till museum. Barnsjukhuset var då mycket förfallet och hotades av rivning, men räddades i och med detta från ett sådant öde. En genomgående restaurering av byggnaden utfördes och den kunde den 18 april 1986 nyinvigas av landshövdingen i Malmöhus län, Bertil Göransson. Efter en tids arbete med att inrätta utställningarna i byggnaden kunde det Medicinhistoriska museet slutligen öppna för allmänheten den 21 oktober 1986.

Samlingarna ägs av Region Skåne och Helsingborgs medicinhistoriska förening drev museet till 2013. Då såldes Gamla barnsjukhuset, samlingarna packades och föreningen erbjöds nya lokaler och ett samarbete med Kulturen under namnet Medicinhistoriska museet i Helsingborg. Den nya ägaren, entreprenören Våge Svensson, köpte byggnaden för att ha kvar den som museum och subventionerar hyran och upplåter lokaler till föreningen. Nyinvigning av museet med basutställningen Tro, hopp och hälsa är planerad till 4 september 2015.

Källor
Ander, Karl Erik (2006). Helsingborgs Medicinhistoriska förening. I Helsingborgs stadslexikon (s. 164). Helsingborg: Helsingborgs lokalhistoriska förening. 
Medicinhistoriska museet (2006). I Helsingborgs stadslexikon (s. 263–264). Helsingborg: Helsingborgs lokalhistoriska förening.

Noter

Externa länkar
Webbplats för Medicinhistoriska museet i Helsingborg

Museer i Helsingborg
Medicinhistoriska museer i Sverige
Organisationer i Helsingborg
Kulturen
Ole Ellefsæter

Ole Ellefsæter, född 15 februari 1939 i Furnes i Ringsakers kommun i dåvarande Hedmark fylke, död 18 oktober 2022 i Brumunddal i Ringsakers kommun, var en norsk längdskidåkare, tillika friidrottare och vissångare. Han tävlade för Nybygda IL och Veldre IL.

Karriär 

Ole Ellefsæter er mest känd för sina meriter i längdåkningsspåren. Han startade sin internationella karriär i olympiska vinterspelen 1964 i Innsbruck. Han blev nummer 25 på 15 km och nummer 8 på 50 km. Han vann guld i stafett 4x10 km och på 50 km i olympiska vinterspelen 1968 i Grenoble. Det var första segern for Norge i stafett under ett OS, och första segern på 50 km sedan Thorleif Haug vann 50 km i OS 1924. Han startade även i olympiska vinterspelen 1972 i Sapporo där han blev nummer 31 på 30 km och nummer 10 på 50 km. 

Under VM på skidor i Oslo 1966 vann han guld på stafetten och silver på 15 km. Han blev 1971 den förste norrmannen som segrade i Vasaloppet. Han var också enda normann med seger i Vasaloppet innan Anders Aukland segrade i 2004.

Ellefsæter vann Birkebeinerrennet 1961. Han har tre norska mästerskap. Han vann 15 km 1964 och 50 kilometer 1965 och 1967.

Ole Ellefsæter har även tävlat i friidrott. Han tog sex guld i norska mästerskapen i 3000 m hinderlöpning 1960 till 1965.

Utmärkelser 

Ellefsæter fick Egebergs Ærespris 1965. Holmenkollenmedaljen fick han 1967, och 1968 fick han Fearnleys olympiske ærespris.

Övrigt 

Han var även sångare och spelade dragspel vid sidan av idrotten. Han kallades (i Sverige) för "Norges Snoddas". I Norge hade Ellefsæter smeknamnet "Ole Uteligger". Han fick smeknamnet då han under träning överraskades av snöoväder och övernattade ute utan något skydd mot ovädret.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

 
 Sports Reference: Ole Ellefsæter
 Ole Ellefsæter som plateartist 
 NRK: Ole Uteligger på sokkel 
 Diskografi på Discogs 

Mottagare av Holmenkollenmedaljen
Norska dragspelare
Norska friidrottare
Norska idrottare under 1900-talet
Norska längdåkare
Norska olympiska guldmedaljörer
Norska sångare
Olympiska guldmedaljörer 1968
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1964
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1968
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1972
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1964 från Norge
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1968 från Norge
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1972 från Norge
Vasaloppssegrare
Världsmästare i längdåkning
Personer från Ringsakers kommun
Män
Födda 1939
Avlidna 2022
Matti Kuosku

Matti Kuosku, född 4 mars 1941 i Pelkosenniemi, död 22 april 2012 i Gävle, var en svensk längdskidåkare, Vasaloppssegrare 1974 och 1976. Han tävlade för Högbo GIF

Matti Kuosku kom igång med idrottande först i 25-årsåldern. 1970 blev han 3:a i SM i terränglöpning på 4 000 meter. Året 1971 slog han igenom på elitnivå genom att på skid-SM bli delad 8:a tillsammans med Sven-Åke Lundbäck på 15 km. På internationell nivå slog Matti Kuosku igenom 1973 i en tävling där hela världseliten var med i Gamlakarleby. Han deltog i två skiddistanser och vann båda. Veckan innan hade han blivit 7:a på Vasaloppet.
1974 blev Kuosku svensk medborgare och deltog i svenska uttagningarna till VM i Falun, där blev han trea. Han var med i VM-laget i Falun men blev inte uttagen att åka på någon sträcka. Ett par veckor efter VM vann han Vasaloppet. På SM det året blev han 4:a på både 30 och 50 kilometer.

Under 1975 tillhörde Matti Kuosku landslaget. Han fick framskjutna placeringar på SM, blev 3:a på både 30 och 50 km. Matti Kuosku blev uttagen att åka 15 km i Faluspelen som hade samlat hela världseliten. Han kom in på en 6:s plats. 

Inför OS-säsongen 1976 var Matti Kuosku i god form. Matti Kuosku deltog i OS- uttagningen i Delsbo och blev 2:a. Strax efter det vrickade han foten under träning. Han blev uttagen till OS, och slutade på 19:e plats på femmilen. Några veckor senare vann han dock Vasaloppet.

Säsongen 1977 satsade han på långlopp. Han blev bland annat 2:a i Dolomitenlauf i Österrike, 2:a i Marcialonga i Italien och 1:a i Kalvträskloppet. 

Säsongen 1978 blev han 3:a i Vasaloppet. 1979 vann Kuosku Dolomitenloppet i Österrike, blev delad 1:a i König-Ludwig-lauf i Tyskland, 7:a i American Birkebeiner i USA (bröt båda stavarna), 6:a i Vasaloppet (föll på målrakan). Kuosku segrade totalt i världscupen för långlopp det året. 

1980 blev han 2:a i Vasaloppet, slagen av Walter Mayer med 2 sekunder samt 3:a i Engadinloppet i Schweiz. Han vann Världscupen i långlopp med serien 7-2-2-3-5-2-4. 

1981 vann han Dolomitenloppet, hade delad seger i König-Ludwig, var 3:a i Lachute i Canada, 1:a i Finlandialoppet och 6:a i Vasaloppet. 
1982 segrade han i Finlandialoppet och blev 35:a i Vasaloppet. 

Kuosku avled den 22 april 2012 efter en tids sjukdom och är begravd vid Högbo kyrka.

Kuriosa
Kuosku blev den siste att vinna Vasaloppet på träskidor (1974) och är den ende som vunnit loppet på både trä och kompositskidor (1976).

Källor

Fotnoter

Avlidna 2012
Födda 1941
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska längdåkare
Svenska mästare i terränglöpning
Svenska terränglöpare
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1976
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1976 från Sverige
Vasaloppssegrare
Eskilstunaån

Eskilstunaån (genom Torshälla kallad Torshällaån) är en betydande å i Södermanland som avvattnar Hjälmaren (22 m ö.h.) norrut till Mälaren (0,7 m ö.h.) och  passerar rakt igenom Eskilstuna. Längden är 32 km och avrinningsområdet är 4 187 km², varav 46 procent skogsmark, 25 procent åkermark, 15 procent sjöar (där Hjälmaren utgör största delen), 3 procent tätorter och 11 procent övrig mark. Räknat i avrinningsområde är Eskilstunaån Mälarens största tillflöde. Medelvattenföringen (nära utloppet ur Hjälmaren) är 24 m³/s. Delsträckan närmast Hjälmaren kallas Hyndevadsån.

Ån utgör historiskt en del av gränsen mellan Västerrekarne och Österrekarne härader. 

Ekeby våtmark renar en del av åns vatten innan det släpps ut igen.

Idag är ån kraftigt reglerad och därigenom relativt artfattig. Historiskt fanns även ett rikt fiske i ån av vandrande fisk såsom lax, öring och ål och uppströms Skogstorp fanns kungliga ålkistor. Viss restaurering av habitat har utförts i till exempel. Skjulsta där en gammal forssträcka återskapats jämte den damm som finns där.

Vattenkraftverk i Eskilstunaån
Eskilstunaån har flera dammar och vattenkraftverk och många industrier har historiskt legat jämte åns utbyggda forsar. Eskilstuna Stålpressnings AB Laval vid Kraftstationen i Skogstorp (1906), Tunafors fabriker vid Tunafors kraftstation (1914). Dammarna tjänar dels som magasin för vattenkraften och dels ger de Eskilstuna sin nutida karaktär med stora vattenspeglar och extremt ånära bebyggelse centralt. 
Faktoriholmarna. Byggt: 1950 Turbintyp: Lawaczeck  Ägare: Strömfallet Tunafors AB
Kvarnfallet. Byggt: 1960 Turbintyp: Kaplan Ägare: Strömfallet AB
Nyby. Byggt: 1960 Turbintyp: Kaplan Ägare: Strömfallet AB
Kraftstationen i Skogstorp, Rosenfors, Skogstorp. Byggt: 1906 Turbintyp: Lawaczeck Ägare: Skogstorp Kraftvek AB
Tunafors. Byggt: 1914 Turbintyp: 2 Francis, 1 Rörkaplan Ägare: Strömfallet Tunafors AB

Se även 
 Eskilstuna och Torshälla kanal
 Karl IX:s kanal

Referenser 

Vattendrag i Södermanland
 
Vattendrag i Eskilstuna kommun
Hudfärg

Hudfärg är färgen på främst människors hud. 

Inom traditionell västerländsk konst avses med hudfärg vanligen en gulbeige färg som påminner om nordeuropéers hudfärg. En konsthistorisk term för hudfärg är karnation, efter carne, (kött).

Färgen på huden bestäms främst av mängden melanin som avgör hudens brunhet, men även mängden karotenoider som påverkar hudens gulhet. En person eller djur utan melanin kallas albino. Hudfärgen kan även påverkas temporärt genom att utsätta huden för ultraviolett strålning för att åstadkomma en så kallad solbränna.

Hudfärgen varierar mellan olika områden på jorden och är generellt sett mörkare i områden med starkare ultraviolett strålning från solen. I områden med kraftig sol skyddar den mörka hudfärgen mot hudcancer och solbränna, medan en ljusare färg underlättar produktionen av D-vitamin. 

Hudfärgen har också betydelse för att hjälpa kroppen hålla rätt balans mellan vitamin D och folsyra. 
Den mörka huden skyddar mot UV-strålning som förstör folsyran i blodet, folsyra är en mycket viktig komponent vid fostrets utveckling. Samtidigt behöver människan solens strålar för att bilda D-vitamin, när människan flyttade till områden med mindre strålning var en ljusare hud till fördel, då den mörka huden blockerade solens strålar och människor med för mörk hud fick D-vitaminbrist.

Typer
Människan kan grovt indelas i 6 olika hudtyper som främst används för att klassificera hur väl man tål solens UV-strålning.

Hudtyp 1 – Hit hör människor med mycket ljus hudfärg som alltid bränner sig i solen och inte blir bruna

Hudtyp 2 – Hit hör människor med ljus hudfärg som bränner sig lätt och blir något bruna

Hudtyp 3 – Hit hör människor med en beige hudton som bränner sig ibland och lätt blir bruna

Hudtyp 4 – Hit hör människor med ljusbrun hy som inte bränner sig särskilt mycket och lätt blir bruna

Hudtyp 5 – Hit hör människor med mörkbrun hy och som tål solen väl, sällan bränner sig och blir mycket bruna

Hudtyp 6 – Hit hör människor med mycket mörk hudfärg som aldrig bränner sig

Européer tillhör vanligtvis hudtyperna 1 till 4. Hudtyp 1 till 2 är typiska Skandinaviska och Keltiska hudtyper, hudtyp 3 är vanlig hos östasiater medan hudtyp 4 är vanligast runt Medelhavet och i Sydamerika. Hudtyp 5 och 6 är typisk hos människor från Afrika (söder om Sahara) och Karibien.

Se även 
 Apartheid
 Brun (hudfärg)
 Färgord
 Hud
 Karnation
 Svart (hudfärg)
 Vit (hudfärg)

Källor 

Färg
Hudfysiologi
Pigmentering
Sony Ericsson K550i

Sony Ericsson K550 är en mobiltelefon i mellanskiktet från Sony Ericsson. Den presenterades i februari 2007.

Funktioner och egenskaper

Kamera: 2 megapixel med cybershot, autofokus, fotolampa och zoom. Aktivt objektivskydd. Har även videofunktion.
Vikt: 85 gram.
Display: 262 144 färger.
Bluetooth: Ja (har även infraröd port).
Storlek: 102 x 46 x 14 mm.
Inbyggt minne: 64 MB, finns plats för M2-minneskort upp till 2 GB.
Musikspelare: Ja.
Underhållning: Spel. VideoDJ: Redigera en video som man själv spelat in. MusicDJ: Göra sin egen melodi med hjälp av trumtakter, piano, trumpet och bas. PhotoDJ: Redigera och gör om egna foton.
Meddelande: sms, mms och E-post.
Samtalstid: 7 timmar.
Passningstid: 350 timmar
Flygplansläge: Ja

Externa länkar

GSM arena recension av K550
GSM arena K550 faktablad
Spel till K550

K550
Storbritanniens Grand Prix 2007

Storbritanniens Grand Prix 2007 var det nionde av 17 lopp ingående i formel 1-VM 2007.

Rapport 
I de tre främsta startraderna stod Lewis Hamilton i McLaren, Kimi Räikkönen i Ferrari, Fernando Alonso i McLaren, Felipe Massa i Ferrari, Robert Kubica i BMW och Ralf Schumacher i Toyota. Massa fick stopp i starten varför det blev ett extra formationsvarv för de övriga medan Massa tvingades starta från depån. Hamilton förlorade ledningen till Räikkönen, som sedan blev av med ledningen till Alonso efter sitt första depåstopp. Räikkönen kom tillbaka starkt, gjorde ett bättre andra depåstopp än Alonso och vann loppet. Massa körde upp från sista till femte plats.

Resultat 
 
 Kimi Räikkönen, Ferrari, 10 poäng 
 Fernando Alonso, McLaren-Mercedes, 8
 Lewis Hamilton, McLaren-Mercedes, 6
 Robert Kubica, BMW, 5
 Felipe Massa, Ferrari, 4
 Nick Heidfeld, BMW, 3
 Heikki Kovalainen, Renault, 2
 Giancarlo Fisichella, Renault, 1
 Rubens Barrichello, Honda
 Jenson Button, Honda
 David Coulthard, Red Bull-Renault 
 Nico Rosberg, Williams-Toyota
 Alexander Wurz, Williams-Toyota
 Takuma Sato, Super Aguri-Honda 
 Christijan Albers, Spyker-Ferrari

Förare som bröt loppet 
 Vitantonio Liuzzi, Toro Rosso-Ferrari (varv 53, växellåda)
 Jarno Trulli, Toyota (43, bröt)
 Anthony Davidson, Super Aguri-Honda (35, mekaniskt)
 Scott Speed, Toro Rosso-Ferrari (29, olycka)
 Ralf Schumacher, Toyota (22, hjul)
 Adrian Sutil, Spyker-Ferrari (16, motor)
 Mark Webber, Red Bull-Renault (8, hydraulik)

Noteringar 
 Rookien Lewis Hamilton tog sin nionde raka pallplacering.

VM-ställning 

2007 i Storbritannien
Storbritanniens Grand Prix
Hepadnavirus

Hepadnavirus är en virusfamilj bestående av dubbelsträngade DNA virus. Replikation sker via en cirkulärt RNA mellansteg. Viktigaste viruset i familjen är hepatit B viruset.

Dubbelsträngade DNA-virus
DsDNA-RT-virus
Lista över UN-nummer 0301 till 0400

Detta är en lista över UN-nummer 0301 till 0400

UN 0301 till 0400

Referenser

Listor med anknytning till militärväsen
 0301–0400