kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karl Wilhelm Reinmuth

Karl Wilhelm Reinmuth, född 4 april 1892, död 6 maj 1979, var en tysk astronom, verksam vid ett observatorium knutet till universitetet i Heidelberg.

Reinmuth upptäckte två kortperiodiska kometer och inte mindre än 395 asteroider, varav några av de första som upptäcktes utanför asteroidbältet

Den första var 796 Sarita (1914) och hans upptäckter sträckte sig ända fram till 1957. Bland de upptäckter som speciellt kan nämnas märks 1862 Apollo, som har givit namn åt en viktig grupp av asteroider, Apollo-asteroider, vars banor kan korsa jordbanan. Vidare dubbelasteroiden 1322 Coppernicus (1934) och  Hermes (1937), vars bandata inte då kunde fastställas och som återfanns först år 2003.

Reinmuth upptäckte också de trojanska asteroiderna 911 Agamemnon, 1143 Odysseus, 1172 Äneas, 1173 Anchises, 1208 Troilus, 1404 Ajax, 1437 Diomedes och 1749 Telamon.

Det var också Reinmuth som upptäckte 5535 Annefrank, som rymdsonden Stardust flög förbi 2002 på 3079 kilometers avstånd.

Reinmuth upptäckte två kometer, de periodiska kometerna 30P/Reinmuth (Reinmuth 1) och 44P/Reinmuth (Reinmuth 2).

Asteroiden 1111 Reinmuthia uppkallades efter Reinmuth – och upptäcktes också av honom. Den typen av namngivning blev senare otillåten för asteroidupptäckter.

Gustav Stracke 
Reinmuth ville namnge en asteroid efter den tyske astronomen Gustav Stracke. Denne undanbad sig och hedrades i stället med initialbokstäverna för asteroiderna 1227 till 1234, som bildar namnet G Stracke. Stracke fick också senare 1019 Strackea uppkallad efter sig.

1227 Geranium 
1228 Scabiosa
1229 Tilia 
1230 Riceia 
1231 Auricula
1232 Cortusa
1233 Kobresia
1234 Elyna

Lista över upptäckta mindre planeter och asteroider

Verk av Karl Reinmuth 
 ”Die Herschel-Nebel nach Aufnahmen der Königstuhl-Sternwarte” W. de Gruyter, Berlin (1926)
 En katalog med 6500 fotografiskt exakt fastställda positioner för asteroider, Karlsruhe (1953)

Se även 
 :Kategori:Astronomiska upptäckter av K Reinmuth

Källor 

Tyska astronomer
Födda 1892
Avlidna 1979
Män
Astronomer under 1900-talet
Personer från Heidelberg
Moulaye Ould Mohamed Laghdaf

Moulaye Ould Mohamed Laghdaf, född 1957 i Néma, är en mauretansk diplomat som utsågs till premiärminister i Mauretanien i augusti 2008.

Han var Mauretaniens ambassadör i Belgien och EU år  2006 innan han utsågs till premiärminister av juntaledaren Muhammed Ould Abdel Aziz den 14 augusti 2008. Hans utnämning kom efter en  statskupp tidigare under månaden.

Referenser 
. Där anges följande källor:

Mauretanska politiker
Födda 1957
Män
Levande personer
Tappström

Tappström är ett sund i östra Mälaren i Ekerö kommun i Uppland, Stockholms län.

Genom Tappström går gränsen mellan öarna Lovön och Ekerön. Längden av sundet är omkring 1,5 km och djupet är 3,2 meter.  Öster om sundet finns Fiskarfjärden och i väster ligger fjärden Långtarmen. 

Bostadsområdet Tappström ligger på Ekerösidan intill sundet. Här finns även en gästhamn för fritidsbåtar. Vägförbindelsen över Tappström heter Ekerövägen och härifrån till Brommaplan i västra Stockholm även länsväg 261.

Bron
Över Tappström finns en öppningsbar bro, Tappströmsbron, som går mellan Ekerön och Lindön. Vid stängd bro är segelfri höjd 6,0 meter och bredd 6,0 meter. Bron kommer 2023 ersättas med en bredare som en del av vägprojektet Förbifart Stockholm. 

Tidigare fanns här en klaffbro som byggdes 1828. Den ersattes på 1880-talet med en öppningsbar träbro, som bekostades av bankdirektören André Oscar Wallenberg -Malmviks ägare. Den efterföljande bron anlades 1930 och nuvarande klaffbro öppnades för trafik 1973 samtidigt med Nockebybron och Drottningholmsbron.

Se även
 Tappsunds tegelbruk

Andra broar i Ekerö kommun
 Lullehovsbron
 Drottningholmsbron
 Nockebybron

Källor
 Kulturmiljöanalys av Tätortsbandet i Ekerö kommun, s. 35.

Ekerö kommun
Sund i Sverige
Birger Christenson

Johan Birger Christenson (i riksdagen kallad Christenson i Södertälje), född den 1 juli 1875 i Håstad i Malmöhus län, död den 22 september 1966 i Södertälje, var en svensk rådman och riksdagspolitiker (högern).

Christenson avlade mogenhetsexamen på Katedralskolan i Lund 1893 och inskrevs därefter vid Lunds universitet där han avlade hovrättsexamen 1900. Efter tingstjänstgöring i Hallands mellersta domsaga blev han först stadsfogde (1903–1946) och sedan parallellt även rådman (1908–1947) i Södertälje. Han verkade också vid olika tillfällen som stadens tillförordnade borgmästare. Vidare var han vice auditör vid Södermanlands regemente 1908–1911.

Christenson var landstingsman i Stockholms län från 1918 och landstingets ordförande 1919–1927 samt vice ordförande 1939–1946. Han var vidare ledamot av riksdagens andra kammare 1925–1932, invald för Stockholms läns valkrets. Han var ordförande i luftförsvarsutredningen 1928–1931. Han hade även åtskilliga styrelse- och andra förtroendeuppdrag inom bland annat skol- och banksektorn.

Birger Christenson är begravd på Södertälje kyrkogård. Han gifte sig 1904 med Inga Berglöf (1877–1963), dotter till häradshövding Frans Berglöf och Augusta Carlquist. Paret fick tre söner och tre döttrar. Christensson var vidare farbror till revyförfattaren Karl-Ewert Christenson.

Källor 
 Studentklassen 1893 vid Karolinska Katedralskolan i Lund – En minnesskrift vid sextioårsjubileet 1953 (Malmö 1953)
 Svensk uppslagsbok (Malmö 1931)

Noter 

Svenska jurister
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmanna- och borgarpartiet
Alumner från Lunds universitet
Personer från Håstads socken
Födda 1875
Avlidna 1966
Män
Aimone av Savojen-Aosta (1900–1948)

Aimone av Aosta, född 9 mars 1900 i Turin, Italien, död 29 januari 1948 i Buenos Aires, Argentina, var en italiensk prins, son till hertig Emmanuel Filiberto av Aosta , som är mest känd för att under andra världskriget ha varit titulärkung av Kroatien.  Som kroatisk kung kallades han Tomislav II. 1942 ärvde han den italienska titeln hertig av Aosta.

Prins Aimone var kusinbarn till den italienske kungen Viktor Emanuel III. När Italien och Tyskland hade ockuperat Jugoslavien 1941, uppvaktades kungen av kroatiska fascister som ville att han skulle utse en kung till Kroatien. Viktor Emanuel III utsåg då Aimone. Aimone trodde först att det var ett stort skämt men accepterade kronan den 18 maj 1941. Han antog namnet Tomislav II efter den historiska kroatiska kungen Tomislav I. 

Han reste aldrig till Kroatien. Efter att Italien hade besegrats i andra världskriget abdikerade han den 31 juli 1943, fast den fascistisk-kroatiska Oberoende staten Kroatien kvarstod till slutet av kriget.

Familj
Gift 1939 med prinsessan Irene av Grekland (1904–1974).

Barn: 
Amedeo, 5:e hertig av Aosta Umberto Constantino Giorgio Paolo Elena Maria Fiorenzo Zvonimir (född i Florens 27 september 1943); gift 1:o 1964 (skilda 1982) , med prinsessan Claude av Bourbon-Orléans (1943- ); gift 2:o 1987 med Marchesa Silvia Paterno di Spedalotto (1953-  )

Referenser 

Huset Savojen
Personer i Kroatien under 1900-talet
Italienska hertigar
Italienska prinsar
Födda 1900
Avlidna 1948
Män
Personer från Turin
Harald Laurin

Harald Laurin, född 24 maj 1875 i Öja församling, död 27 april 1950 i Stockholm, var en svensk affärsman och riksdagspolitiker. Han satt för Bondeförbundet i riksdagens andra kammare 1925–1932, invald i Stockholms läns valkrets.

Uppväxt och fältarkeologi 
Laurin var son till folkskollärare Karl Niklas Laurin och Bernhardina Jakoba Vessman. Efter studentexamen studerade han i Uppsala.

24 år gammal ledde han sommaren 1899 den första arkeologiska räddningsutgrävningen på Barshalder-gravfältet, inte långt från hemsocknen Öja. Han var dock ingen skicklig fältarkeolog: "Om man inte visste om den galopperande gravplundringen och påföljande grustäkten skulle det vara frestande att säga att Laurins utgrävningar gjorde mer skada än nytta. ... Laurins planritningar över gravar är grovhuggna på gränsen till obrukbarhet."

Affärsman 
Han ägnade sig sedan åt affärsverksamhet, bland annat som VD i handelsfirman Laurin & Perkal och styrelseledamot i Restaurang AB Stora Hotellet, Jönköping. Han engagerade sig i Sverige-Amerika Stiftelsen och drev under en tid tillsammans med kompanjoner en velodrom i Stockholm, invigd år 1923.

Bondekooperation och tidningsutgivning 
Laurin arbetade aktivt för bondekooperationen och ägde tidningen Svenska landsbygden, som kom ut mellan 1927 och 1932. 1930 fick han kritik i pressen för en ekonomisk transaktion, ”Gloria-affären”, som var relaterad till bondekooperationen och som ledde till en rättegång.

Filmbranschen 
Han skrev manus till två filmer från 1913, Lappens brud eller Dramat i vildmarken och Amors pilar eller Kärlek i Höga Norden.

Hembygdsvän 
Laurin gav stöd åt sin gotländska hembygd bland annat genom att inrätta två stipendier för gotländska studenter vid Uppsala universitet och genom att finansiera konserveringen av Bara ödekyrka. Han räddade också Träskmyr och Vasteån från utdikning genom att köpa myrmarken i syfte att bevara dess naturvärden.

Referenser
Noter
 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Centerpartiet
Svenska manusförfattare
Personer från Öja socken, Gotland
Författare från Gotland
Födda 1875
Avlidna 1950
Män
Remains

Remains är ett postumt utgivet album av den engelska rockgruppen The Only Ones.

LP:n och CD:n skiljer sig till innehållet. De flesta låtarna spelades in innan debutalbumet The Only Ones, med bland andra Glenn Tilbrook från Squeeze. The Small Faces-covern "My Way of Giving" finns ännu inte utgiven på CD.

Låtlista 
Samtliga låtar skrivna av Peter Perrett, om annat inte anges.

LP 
 "Prisoners" (1976)
 "Watch You Drown"** (1975)
 "Flowers Die" (1976)
 "Devon Song" (1979)
 "My Rejection"** (1975)
 "Baby's Got a Gun"* (1980)
 "Hope Valley Blues" (1976)
 "Counterfeit Woman" (1977)
 "My Way of Giving" (Steve Marriott/Lane) (Small Faces-cover) (1980)
 "River of No Return" (1976)
 "I Only Wanna Be Your Friend"** (1975)
 "Broken Arrows" (med England's Glory) (1973)
 "Oh No" (1977)
 "Don't Hold Your Breath"** (1975)

CD 
 "Prisoners" (1976)
 "Watch You Drown"** (1975)
 "Flowers Die" (1976)
 "Devon Song" (1979)
 "My Rejection"** (1975)
 "Baby's Got a Gun"* (1980)
 "Hope Valley Blues" (1976)
 "Counterfeit Woman" (1977)
 "River of No Return" (1976)
 "I Only Wanna Be Your Friend"** (1975)
 "Oh No" (1977)
 "Don't Hold Your Breath"** (1975)
 "Silent Night" (Joseph Mohr/Franz Gruber) (1979)
 "Don't Feel Too Good" (1976)

Medverkande 
 Peter Perrett - sång, gitarr, trummor*, 
 John Perry - gitarr, bas**, keyboard*
 Alan Mair - bas
 Mike Kellie - trummor
 Glenn Tilbrook - gitarr**
 Gordon Edwards - keyboard

Musikalbum 1984
Album av The Only Ones
Brother Louie

Brother Louie är en låt framförd av Modern Talking från albumet Ready For Romance från 1986. Låten släpptes även 1998 som nyversion och senare en rap-version.

Musikvideo
I musikvideon Brother Louie har den en del scener ur filmen Once Upon a Time in America.

Sånger av Modern Talking
Sånger 1986
Sånger 1998
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i Sverige

fr:Brother Louie
Endless Pain

Endless Pain är thrash metal-bandet Kreators debutalbum, utgivet i oktober 1985.

Låtlista
"Endless Pain" – 3:32
"Total Death" – 3:28
"Storm of the Beast" – 5:01
"Tormentor" – 2:55
"Son of Evil" – 4:16
"Flag of Hate" – 4:42
"Cry War" – 3:45
"Bone Breaker" – 2:58
"Living in Fear" – 3:12
"Dying Victims" – 4:51

Musikalbum 1985
Album av Kreator
Tyska debutalbum
Folkline

Folkline var ett rederi med passagerarfärja mellan Gävle i Sverige och Kaskö i Finland, verksamt under 1982 - 1984. Linjen lyckades inte få lönsamhet i konkurrens med Vasabåtarna som trafikerade Kvarken något längre norrut. 1986 återuppstod linjen Kaskö-Gävle för en kort tid som KG-Line.

Källor 
faktaomfartyg.se - Folkline

Finländska rederier
Rederier bildade 1982
Rederier upplösta 1984
Svenska trupper under finska kriget

De svenska trupperna i storfurstendömet Finland bestod i februari 1808 huvudsakligen av den finska fältarmén samt garnisonerna i fästningarna Sveaborg och Svartholm. Vid utbrottet av kriget mot Ryssland bestod de svenska styrkorna av följande förband:

Infanteri
Åbo läns regemente
Björneborgs regemente
Tavastehus läns regemente
Savolax lätta infanteriregemente
Nylands infanteriregemente
Österbottens regemente
Vasa regemente (Bildat 1808, upplöstes redan 1809.)
Kajana bataljon 
Änkedrottningens livregemente
Jägerhornska regementet
Savolax jägarregemente
Karelska jägarkåren (Existerade 1791–1809)
Adlercreutz regemente (Existerade 1804–1809)

Kavalleri
Karelska dragonkåren
Nylands lätta dragonregemente

Artilleri
Finska artilleriregementet
Finska kriget
Monumension

Monumension är det sjätte fullängdsalbumet av norska progressive metal bandet Enslaved. Detta album är det första album som innehåller endast engelsk lyrik, fast några versioner av albumet innehåller låten "Sigmundskvadet" som har fornnordisk lyrik.

Låtlista
 "Convoys to Nothingness" (Ivar Bjørnson) – 7:58
 "The Voices" (Bjørnson) – 6:07
 "Vision: Sphere of the Elements - A Monument Part II" (Roy Kronheim) – 4:58
 "Hollow Inside" (Trygve Mathiesen/Bjørnson) – 5:38
 "The Cromlech Gate" (Grutle Kjellson) – 6:55
 "Enemy I" (Bjørnson) – 5:16
 "Smirr" (Bjørnson) – 4:26
 "The Sleep: Floating Diversity - A Monument Part III" (Kronheim) – 8:12
 "Outro: Self-Zero" (Bjørnson) – 3:08
 "Sigmundskvadet" [bonus] – 6:59

Medverkande
Enslaved
 Ivar Bjørnson (eg. Ivar Skontorp Peersen) – gitarr, keyboard, piano, hammondorgel, ljudeffekter
 Grutle Kjellson (Kjetil Tvedte Grutle) – basgitarr, sång
 Roy Kronheim – gitarr, ljudeffekter
 Dirge Rep (Per Husebø) – trummor, percussion, ljudeffekter

Bidragande musiker
Kai Lie – bakgrundssång
Trond Veland – bakgrundssång
Trygve Mathiesen – sång
Dennis Reksten (Sven Johan Reksten) – synthesizer, minimoog, vocoder, ljudeffekter

Produktion
Dave Bertolini – inspelning, ljudtekniker
Truls Espedal	 – omslagsdesign
Gøran F. Breivik – foto
Dirge Rep – omslagsdesign
Fredrik Saroea – omslagsdesign, illustrationer
Ivar Bjørnson – omslagsdesign
Pytten (Eirik Hundvin) – producent, inspelning, ljudtekniker
Jørgen Træen – mixning
Herbrand Larsen – inspelning

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: Monumension
Monumension på Discogs.com

Album av Enslaved
Musikalbum 2001
Depottablett

En depottablett, eller depåtablett, är en beredningsform av läkemedel för oralt bruk. Det som skiljer depottabletterna från vanliga tabletter är att det aktiva innehållsämnet frigörs långsamt och i olika ställen i matsmältningssystemet, detta för att koncentrationen av läkemedlet i blodet ska bli jämn och inte lika plötslig som vid intag av konventionella tabletter, vilket innebär att antal gånger per dygn man behöver ta medicinen minskar.

Det finns olika former av depottabletter. Vissa innehåller ett plastskelett, andra är uppbyggda av olika lager.

Depotkapslar är en annan variant av depottablett.

Källor
'Läkemedel som du tar genom munnen på Vårdguiden

Sjukvård 
Galenik
Gustav Tschermak

Gustav Tschermak, Edler von Seysenegg, född 19 april 1836 i Littau, Mähren, död 4 maj 1927 i Wien, var en österrikisk mineralog. Han var far till Armin och Erich Tschermak von Seysenegg.

Tschermak blev 1861 privatdocent i Wien och antogs 1862 till kustos vid hovmineraliekabinettet där och var denna samlings föreståndare 1868-77. Han var professor vid universitetet i Wien 1868-1906 och företog studieresor i stora delar av Europa. Han invaldes 1875 i Österrikes vetenskapsakademi, tilldelades 1878 hovråds titel och adlades 1906. År 1905 blev han ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

I avhandlingar av mineralogiskt och kristallografiskt innehåll ordnade och belyste han så viktiga grupper som fältspat (1864), hornblände och augit (1872), glimmer (1877) och klorit (1890-91). Han bedrev även forskning om meteoriter och utgav tidskriften "Mineralogische und petrographische Mittheilungen".

Bibliografi (i urval)
Die Porphyrgesteine Österreichs (1869, prisbelönt)
Lehrbuch der Mineralogie (1881-83; sjätte upplagan 1905)
Die mikroskopische Beschaffenheit der Meteoriten (1883-85)

Källor

Kungliga svenska Vetenskapsakademiens årsbok (1910)

Österrikiska mineraloger
Österrikiska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Wien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Geologer under 1800-talet
Geologer under 1900-talet
Österrikiska forskare under 1800-talet
Österrikiska forskare under 1900-talet
Personer från Mähren
Födda 1836
Avlidna 1927
Män
Ugglan
Rättviselistan

Rättviselistan var ett svenskt politiskt parti som ställde upp i Europaparlamentsvalet 1995. Partiet hade formen av en valallians och var en sorts fortsättning på Norrlandskampanjen.

Rättviselistan var socialistiskt, vänsterradikalt och EU-kritiskt. De två socialdemokraterna Lennart Holmlund och Widar Andersson anklagade det dock för att i praktiken vara kommunistiskt. Dess fullständiga namn var "Rättviselistan – EU-motståndare mot nedskärningar", och det registrerades hos Riksskatteverket den 22 maj 1995. Partiet hade sitt ursprung i en rad vänsterorganisationer, bland annat Arbetarförbundet Offensiv, Socialistiska partiet, Elevkampanjen och Fackliga EU-kritiker.

Några av Rättviselistans kandidater var Elin Gauffin, dåvarande ordförande i Elevkampanjen, Jan-Olov Carlsson, Peter Lahti, Kjell Petterson, Göte Kildén, Roger Hultgren, Anna Kristoffersson, Jan Hägglund och Rolf Andersson. Rättviselistan var EU-motståndare, ville lämna unionen och ville slåss mot nedskärningarna i svensk ekonomi på det sociala området. En av partiets kandidater i Västsverige var Lasse Brandeby. Rättviselistan satte igång sin valkampanj den 22 augusti 1995, där man höll torgmöten över hela Sverige. Partiet ville via sin kandidatur också protestera mot "bankmaffia, valutaspekulanter och betongpolitiker", vilka av Rättviselistan beskylldes för att ha skapat den ekonomiska krisen på 1990-talet.

Man kritiserade också regeringen Carlsson III:s stöd till FN:s och Natos bombningar av bosnienserberna i samband med Bosnienkriget. Rättviselistan fick sina valplakat på Sergels torg nedrivna och stulna, vilket polisanmäldes. Ett av partiets viktigaste krav var att politiker skulle ha "vanliga arbetarlöner". Rättviselistan ansåg bland annat att vänsterpartiet hade gått för långt åt höger och kritiserade partiet för detta flera gånger. Man anordnade också en demonstration mot kärnvapen utanför den franska ambassaden i Stockholm.

En opinionsmätning av Temo, som Dagens Nyheter publicerade den 15 september, visade på ett statistiskt osäkert stöd för Rättviselistan på cirka 0,5 procent. Rättviselistan var ett av de fyra partier förutom de sju riksdagspartierna vars röster redovisades särskilt på valkvällen. Valresultatet blev 14 409 röster, vilket motsvarade 0,6 procent. I Helsingborg fick Rättviselistan 5,3 procent av rösterna, mycket tack vare den lokale profilen och socialdemokraten Rolf Andersson. Efter valet upplöstes partiet men fick senare 1996 en sorts fortsättning i Rättvisekonferensen.

Referenser

Historiska politiska partier i Sverige
Politiska partier bildade 1995
Politiska partier upplösta 1995
George Gower

George Gower, född 1540, död 1596, var en brittisk konstnär som var hovmålare åt drottning Elisabeth I.

Källor
 Anthony F. Janson, A. Ian Fraser (1980). 100 Masterpieces of Painting: Indianapolis Museum of Art. sid. 58-.

Noter 

Brittiska konstnärer
Födda 1540
Avlidna 1596
Män
Recompens

Maria Recompens var ett tyskt kejserligt skepp som erövrades av svenska flottan 1632 och under namnet Recompens användes bland annat i 1644 års sjötåg och deltog i sjöslaget vid Kolberger Heide. Fartyget slutade sina dagar som brännare 1658.

Se även
Lista över svenska örlogsfartyg

Svenska örlogsfartyg
Tyska örlogsfartyg
Skeppshunden Bamse

Skeppshunden Bamse (1937–1944) var en Sanktbernhardshund som blev maskot för den norska marinen i Storbritannien under andra världskriget. Bamse var den största hunden som tjänstgjorde ombord på ett allierat skepp och han blev en mycket känd symbol för kampen om ett fritt Norge.

Bamse kom från Honningsvåg i Norge och tillhörde kapten Erling Hafto på minsveparen Thorodd. Bamse dog av en stroke i Montrose i Skottland, den 22 juli 1944 och fick en militärbegravning.

Bamse skall ha räddat minst två liv och enligt uppgift fick alla elever i skolorna i området ledigt när Bamse skulle begravas. Omkring 800 personer följde den norska skeppshunden till graven och den begrovs med huvudet vänt mot Norge.

Den 30 september 1984 fick Bamse Norges hundorden och i juli 2006 PDSA Gold Medal (som motsvarar George Cross (GC) för människor). En staty av Bamse i brons av Alan Herriot restes i Montrose och avtäcktes av prins Andrew den 17 juni 2006. En kopia restes utanför Nordkappmuseet i Honningsvåg 2009.

Externa länkar 
 Sjöförsvaret markerar att det är 60 år sedan Bamse dog
 Sjöförsvaret, pengainsamling till statyn av Bamse
 NRK, Bamse får staty
 BBC, Bamses staty avtäcks, den brittiska prinsen Andrew närvarar 
 WWII hero dog's tale put in print, från BBC 
YouTube: Skipshunden Bamse ble hyllet
 Bilder av Bamse-skulpturen

Norge under andra världskriget
Bamse
Nordkapps kommun
Grynsopp

Grynsopp (Suillus granulatus) är en svamp som ofta förekommer i kalkrika tallskogar. Vid rensning så måste hatthuden tas av.

Det är en läcker matsvamp som bör plockas vid torr väderlek, då den inte är slemmig.

Externa länkar

Noter 

Soppar
Matsvampar
Arbetareförening

En arbetareförening är en sammanslutning av arbetare som bildats i syfte att främja eller tillvarata gemensamma intressen. Arbetareföreningarnas funktion har varierat under historien och mellan de olika typerna av föreningar.

Föreningarnas funktioner
Några vanliga funktioner är:
Att bilda medlemmarna genom anordnande av föredrag, sammankomster, studiecirklar och dylikt.
Att hjälpa medlemmarna ekonomiskt genom sjuk-, begravnings-, resehjälps- och arbetslöshetskassor.
Att tillhandahålla billiga varor av hög kvalitet för medlemmarna. Denna funktion återfanns främst hos de så kallade konsumentföreningarna.
Att agera folkbanker eller förskottskassor för att genom delegarnas gemensamma, ofta solidariska, ansvarighet bereda dem en kredit, men även fungera som sparbanker. 
Att agera produktionsföreningar, det vill säga sluta samman arbetare i föreningar där de är både arbetsgivare och arbetare (jämför Rochdale).

1850-talet
Man kan urskönja två tidiga vågor av arbetareföreningar i Sveriges historia. Den första vågen ägde rum under 1850-talet och vid denna tid uppfattades arbetareföreningarnas funktion som en bildningsanda. Tanken var att arbetarna genom att bilda sig själva och delta i kooperativ verksamhet skulle utveckla en mognad som skulle göra de lämpliga att delta i det samhälleliga livet som fullvärdiga medborgare (framför allt i form av att rösta i politiska val). En central tidning för denna rörelse var Folkets röst, som utgavs under drygt tio år. En av de första arbetareföreningarna av denna typ var Stockholms Arbetareförening, bildad 1850 genom ett ombildande av Skandinaviska Sällskapet (som i sin tur var en utbrytning från Stockholms Bildningscirkel). Liknande föreningar grundades även i Malmö, Lund och Göteborg.

1860- och 1870-talet
Den andra vågen av arbetareföreningar uppstod 1866, med början i Lund och Norrköping. Det som utmärkte denna våg var dess samförståndsanda mellan klasserna samt dess nationalism och pro-kapitalistiska inställning. De kallades även självhjälpsorganisationer. Rörelsen kom från Tyskland, där en jurist Franz Hermann Schulze-Delitzsch var initiativtagare. Rörelsens ledande män i Sverige var Eduard Ljungberg och Gustaf Axel Knut Hamilton.

Kvinnor hade inte rätt att bli medlemmar i dessa föreningar. De män som deltog fick dock erfarenheter av politiskt arbete som, efter att denna våg av arbetareföreningar dött ut under 1880-talet, skulle påverka deras arbete inom andra organisationer längre fram.

Se även
Arbetarrörelsen i Sverige
Arbis
Fackförening

Referenser

Vidare läsning

Svensk arbetarrörelse