kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kinnekulle landskommun

Kinnekulle landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län.

Administrativ historik
Den bildades som storkommun vid kommunreformen 1952 genom sammanläggning av de tidigare landskommunerna Forshem, Fullösa, Kestad, Medelplana, Västerplana och Österplana.

Kommunen upplöstes 1 januari 1967, då dess område gick upp i dåvarande Götene köping. Området tillhör sedan 1971 Götene kommun.

Kommunkoden var 1614.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende hörde kommunen till de sex församlingarna Forshem, Fullösa, Kestad, Medelplana, Västerplana och Österplana. 1 januari 2002 lades dessa församlingar samman för att bilda Kinnekulle församling.

Befolkningsutveckling

Geografi
Kinnekulle landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 139,14 km², varav 138,76 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 34,0 procent.

Näringsliv

Vid folkräkningen den 31 december 1950 var kommunens befolknings huvudnäring uppdelad på följande sätt:
46,9 procent av befolkningen levde av industri och hantverk
34,1 procent av jordbruk med binäringar
5,2 procent av samfärdsel
4,9 procent av handel
3,6 procent av offentliga tjänster m.m.
2,9 procent av husligt arbete
2,5 procent av ospecificerad verksamhet.

Av den förvärvsarbetande befolkningen jobbade 26,8 procent i jord- och stenindustrin.

Politik

Mandatfördelning i valen 1950-1962

Källor

Indelningar i Götene kommun
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Surinams herrlandslag i fotboll

Surinams herrlandslag i fotboll representerar Surinam i fotboll. Laget spelade första matchen den 23 juli 1934 som Nederländska Guyana, då man bortaslog Curaçao med 3-1.

Historik 
Laget spelade under namnet Nederländska Guyana fram till dess att Nederländska Guyana blev självständigt från Kungariket Nederländerna den 25 november 1975.

Surinams fotbollsförbund (SVB) bildades 1920 och blev medlem av Fifa 1929 och Concacaf 1965.

Världsmästerskapet i fotboll 
 1930 - Deltog ej
 1934 - Deltog ej
 1938 - Drog sig ur
 1950 - Deltog ej
 1958 - Deltog ej
 1962 till 1986 - Kvalade inte in
 1990 - Deltog ej
 1994 till 2006 - Kvalade inte in

I kvalet till VM i Tyskland 2006 åkte man ut i första omgången efter oavgjort och förlust mot Guatemala.

CCCF och CONCACAF mästerskap 
 1941 till 1957 - Deltog ej
 1960 - 4:e plats
 1961 - Deltog ej
 1963 till 1969 - Deltog ej
 1971 - Kvalade inte in
 1973 - Deltog ej
 1977 - 6:e plats (sist)
 1981 - Kvalade inte in
 1985 - Första omgången
 1989 - Deltog ej
 1991 - Kvalade inte in
 1993 - Deltog ej
 1996 - Kvalade inte in
 1998 - Deltog ej
 2000 - Kvalade inte in
 2002 - Kvalade inte in
 2003 - Drog sig ur
 2005 - Kvalade inte in
 2007 - Kvalade inte in
 2009 - Kvalade inte in
 2011 - Kvalade inte in
 2013 - Kvalade inte in
 2015 - Kvalade inte in

Karibiska mästerskapet 
 1989 - Deltog ej
 1990 - Kvalade inte in
 1991 - Kvalade inte in
 1992 - Första omgången
 1993 - Deltog ej
 1994 - 4:e plats
 1995 - Kvalade inte in
 1996 - 4:e plats
 1997 - Deltog ej
 1998 - Kvalade inte in
 1999 - Kvalade inte in
 2001 - Första omgången
 2005-2014 - Kvalade inte in

Referenser

Externa länkar 
 Rec. Sport. Soccer Statistics Foundation - Surinams herrlandslag i fotboll

Fotbollslandslag
Landslag startade 1934
Fotboll
Fotboll i Surinam
Örkened

Örkened kan syfta på:

Örkeneds socken – i nordöstra  Skåne
Örkeneds landskommun – tidigare kommun i Kristianstads län
Örkeneds församling – i Lunds stift
 Örkeneds kyrka – en kyrkobyggnad i Lönsboda tätort och församlingskyrka i Örkeneds församling
 Örkeneds distrikt – ett distrikt i Osby kommun och Skåne län

Se även
Nedbränningen av Örkeneds socken 
Lönsboda – en tätort i Osby kommun
Världsmästerskapet i bandy för herrar 1991

Världsmästerskapet i bandy för herrar 1991 var det 17:e världsmästerskapet i bandy för herrar och spelades i Finland 17-24 mars 1991. Sovjetunionen vann turneringen före Sverige och Finland. Tre nya länder deltog, Kanada, Nederländerna och Ungern.

Nytt spelformat
Spelformatet på turneringen ändrades. Semifinaler infördes. Finland, Norge, Sovjetunionen och Sverige spelade i grupp A, där lag 1-3 gick direkt till semifinalspelet. I grupp B spelade Kanada, Nederländerna, Ungern och USA där gruppsegraren kvalade till semifinalspelet mot fjärdeplacerade laget i grupp A. Placeringsmatcher som inte rörde spel om medaljerna infördes också. USA slutade på femte plats före Kanada, och slog alla övriga lag i grupp B. USA missade dock semifinalspelet.

Resultat

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Slutspel

Slutspelsträd

Kval till semifinal

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Placeringsmatcher

Match om femteplats

Match om sjundeplats

Externa länkar

Bandysidan - Världsmästerskapet 1991
Bandytipset kalenderbiteri - Världsmästerskapet 1991

1991 i Finland
Internationella bandytävlingar i Finland
Bandysäsongen 1990/1991
Internationella sportevenemang i Helsingfors
1991
Borgå
Helsingfors under 1900-talet
Umeå stadsförsamling

Umeå stadsförsamling är en församling inom Svenska kyrkan i Södra Västerbottens kontrakt av Luleå stift. 
Församlingen ingår i Umeå pastorat och ligger i Umeå kommun, Västerbottens län.

Administrativ historik 
Umeå stadsförsamling bildades 30 augusti 1646 genom en utbrytning ur Umeå landsförsamling. 1971 utbröts Ålidhems församling.

Församlingen var till 1871 annexförsamling i pastorat där Umeå landsförsamling var moderförsamling, för att därefter från 1871 till 2014 utgöra ett eget pastorat.  Från 2014 ingår församlingen i Umeå pastorat.

Areal
Umeå stadsförsamling omfattade den 1 januari 1976 en areal av 17,5 kvadratkilometer, varav 17,5 kvadratkilometer land.

Kyrkor
 Umeå stads kyrka
 Ersbodakyrkan
 Ersmarkskyrkan
 Västerslättskyrkan S:t Staffan
 Helena Elisabeth kyrka

Kyrkoherdar

Organister 
Lista över organister.

Befolkningsutveckling

Se även
 Umeå stad

Källor 

Organister

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Umeå kommun
Indelningar i Umeå kommun
Saturn IB

Saturn IB var en vidareutveckling av Saturn I och nära släkt med Saturn V. Saturn IB användes för att testa Apolloprogrammets kommando- och servicemodul och månlandare i omloppsbana runt jorden. Den användes även vid alla bemannade flygningar till den amerikanska rymdstationen Skylab och i mötet mellan ett amerikanskt och ett sovjetiskt rymdskepp 1975 i det så kallade Apollo-Sojuz-testprojektet.

S-IB 
Första raketsteget bestod av flera sammansatta första steg från redan beprövade raketer. Åtta bränsletankar från PGM-11 Redstone raketens första steg, monterades runt en bränsletank från en PGM-19 Jupiter rakets första steg. I botten på raketsteget satt fyra fasta och fyra styrbara H-1 raketmotorer.

S-IVB 
Raketens andra steg var en förlängd version av Saturn I-raketens andra steg. Istället för sex RL-10 raketmotorer, drevs steget av en J-2 raketmotor.

Uppskjutningar 

Rymdraketer
Apolloprogrammet
Skylabprogrammet
Världsmästerskapet i bandy för herrar 1993

Världsmästerskapet i bandy för herrar 1993 var det 18:e världsmästerskapet i bandy för herrar och spelades i inomhushallen Vikingskipet i Hamar i Norge 2-7 februari 1993. Det var första och hittills enda gången hela turneringen spelades inomhus. Sverige vann turneringen före Ryssland och Norge. Sverige utklassade Ryssland med 8-0 i finalmatchen. Norge vann mot Finland med 5-3 i matchen om bronsmedaljerna, och Finland blev därmed utan VM-medalj för första gången sedan 1965. För Norge var det första VM-medaljen sedan silvret 1965. Staten Sovjetunionen hade upplösts 1991, och istället deltog Ryssland. Alla grundseriematcher spelades 2x30 minuter.

Resultat

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Slutspel

Slutspelsträd

Kval till semifinal

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Placeringsmatcher

Match om femteplats

Match om sjundeplats

Externa länkar

Bandysidan - Världsmästerskapet 1993
Bandytipset kalenderbiteri - Världsmästerskapet 1993

1993 i Norge
Internationella bandytävlingar i Norge
Bandysäsongen 1992/1993
1993
Sport i Hamar
Erik Nilsson (kristdemokrat)

Erik Nilsson, född 1981, är bördig från Hammarö i Värmland. Nilsson har varit organisationssekreterare, generalsekreterare och förbundskamrer för Kristdemokratiska ungdomsförbundet, KDU samt ombudsman för Kristdemokraterna i Värmland. Sedan 2017 har han varit kommunalråd samt gruppledare för Kristdemokraterna i Karlstad och ordförande i stadsbyggnadsnämnden. November 2021 blev han invald som ersättare i Partistyrelsen för Kristdemokraterna.

Källor

Svenska kristdemokratiska kommunalråd
Män
Levande personer
Födda 1981
Kommunalråd i Karlstads kommun
Svenska politiker under 2000-talet
Världsmästerskapet i bandy för herrar 1995

Världsmästerskapet i bandy för herrar 1995 var det 19:e världsmästerskapet i bandy för herrar och spelades på landisbanan John Rose Minnesota Oval i Roseville i delstaten Minnesota i USA 30 januari-5 februari 1995. Sverige vann turneringen före Ryssland och Finland.

Det var den första världsmästerskapet i bandy som spelades i Nordamerika. Kazakstan gjorde debut i dessa sammanhang, och slog ut Norge i kvalet till semifinalspelet. Kazakstan slutade sedan på fjärde plats, efter förlust mot Finland i matchen om bronsmedaljerna. Spelformatet ändrades något, så att kvalet till semifinalspelet som infördes 1991 från 1995 spelades mellan de två sämst placerade lagen i grupp A och de två bäst placerade lagen i grupp B, och i stället kallades kvartsfinaler.

Resultat

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Placeringsmatcher

Match om sjundeplats

Match om femteplats

Externa länkar

Bandysidan - Världsmästerskapet 1995
Bandytipset kalenderbiteri - Världsmästerskapet 1995

1995 i USA
Internationella bandytävlingar i USA
Bandysäsongen 1994/1995
Sportevenemang i Minnesota
1995
Roseville, Minnesota
Minnesota under 1900-talet
Ståhlberg

Ståhlberg, även stavat Stålberg, är ett svenskt efternamn som förekommer i Sverige och Finland. Enligt uppgifter från 2013 var det följande antal personer i dessa länder med efternamnen
 Ståhlberg: Sverige 845, Finland 599
 Stålberg: Sverige 1 020, Finland 19 eller färre.
Totalt blir detta 2 473 personer eller något färre.

Personer med efternamnet Ståhlberg eller Stålberg
 Armas Ståhlberg (1892–1918), finländsk militär
 August Stålberg (1852–1931), affärsman
 Britt Ståhlberg Norée (född 1943), journalist
 Carl Eric Stålberg (född 1951), bankman och företagsledare
 Carolina Ståhlberg (född 1983), serietecknare, pseudonym "Carromic"
 Edward Ståhlberg (1844–1923), jurist
 Emil Ståhlberg (1880–1953), kristen socialdemokrat
 Erik Ståhlberg (född 1962), skådespelare och regissör
 Erland Stålberg (född 1962). konstnär
 Ester Ståhlberg (1870–1950), finländsk romanförfattare och lärare
 Fredrik Ståhlberg (född 1966), militär
 Gideon Ståhlberg (1908–1967), schackspelare
 Henning Ståhlberg (1888–1953), konstnär
 Johan Ståhlberg (1779–1845), hantverksmålare och konstnär
Kaarlo Ståhlberg (född 1933), finländsk jurist
 Kaarlo Juho Ståhlberg (1865–1952), republiken Finlands förste president
 Karl Emil Ståhlberg (1862–1919), finländsk ingenjör och filmmakare
Krister Ståhlberg (född 1947), finländsk statsvetare
 Knut Ståhlberg (1919–2015), journalist och författare
 Marianne Stålberg (född 1933), politiker
Marie Ståhlberg (född 1989), fotbollsspelare
 Olle Ståhlberg (1919–2002), författare och tecknare
 Reijo Ståhlberg (född 1952), finländsk friidrottare
 Sebastian Stålberg (född 1990), ishockeyspelare
 Sven Stålberg (1893–1973), målare
 Thomas Stålberg (född 1956), illustratör, barnboksförfattare, musiker, m.m.
 Ulla Ståhlberg (1923–2011), författare
 Viktor Stålberg (född 1986), ishockeyspelare
 Wilhelmina Stålberg (1803–1872), författare, poet, översättare, sångtextförfattare

Källor

Svenska efternamn
Efternamn i Finland
Världsmästerskapet i bandy för herrar 1997

Världsmästerskapet i bandy för herrar 1997 var det 20:e världsmästerskapet i bandy för herrar och spelades i Sverige 1-9 februari 1997. Sverige vann turneringen före Ryssland och Finland.

Turneringen invigdes av Sveriges kung Carl XVI Gustaf. Turneringen var utspridd på flera orter, stora och små, och drog mycket publik. De 25 matcherna sågs totalt av 53 975 åskådare. Med sin seger stod det klart att Sverige dominerade världsbandyn i mitten av 1990-talet.

Sverige hade satsat stort på guld och redan den 20 mars 1996 hade Sveriges förbundskapten Stefan Karlsson tagit ut den svenska truppen .

Resultat

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Placeringsmatcher

Spelträd

Match om åttonde plats

Match om sjätte plats

Match om femte plats

Källor

Externa länkar

Bandysidan - Världsmästerskapet 1997
Bandytipset kalenderbiteri - Världsmästerskapet 1997

Sport i Sverige 1997
Internationella bandytävlingar i Sverige
Bandysäsongen 1996/1997
Sportevenemang i Vänersborg
1997
Sport i Fagersta kommun
Sport i Köpings kommun
Sport i Ludvika kommun
Sportevenemang i Västerås
Sportevenemang i Trollhättan
Gullspångs kommun
Sportevenemang i Katrineholm
Internationella sportevenemang i Stockholm
Sportevenemang i Skövde
Sport i Grums kommun
Världsmästerskapet i bandy för damer 2004

Världsmästerskapet i bandy för damer 2004 var det första världsmästerskapet i bandy för damer och spelades i Villmanstrand i Finland 18-22 februari 2004. Sverige vann turneringen före Ryssland och Finland. Sverige vann alla matcherna, gjorde 28 mål och släppte som enda lag inte in ett enda mål. Alla matcherna spelades 2x30 minuter, utom finalmatchen som spelades 2x45 minuter. I finalen vann Sverige över Ryssland med 7-0.

Resultat

Grundserien

18 februari 2004: Sverige-Ryssland 9-0 Villmanstrand, Finland
18 februari 2004: Finland-USA 9-1 Villmanstrand, Finland
19 februari 2004: Sverige-USA 8-0 Villmanstrand, Finland
19 februari 2004: Finland-Sverige 0-6 Villmanstrand, Finland
19 februari 2004: Finland-Norge 12-1 Villmanstrand, Finland
19 februari 2004: Ryssland-Norge 9-0 Villmanstrand, Finland
20 februari 2004: Ryssland-USA 9-1 Villmanstrand, Finland
20 februari 2004: Finland-Ryssland 3-4 Villmanstrand, Finland
20 februari 2004: Norge-USA 5-1 Villmanstrand, Finland
20 februari 2004: Sverige-Norge 5-0 Villmanstrand, Finland

Slutspel

Semifinaler
21 februari 2004: Finland-Ryssland 5-6 Villmanstrand, Finland
21 februari 2004: Sverige-Norge 17-0 Villmanstrand, Finland

Bronsmatch
22 februari 2004: Finland-Norge 8-1 Villmanstrand, Finland

Final
22 februari 2004: Sverige-Ryssland 7-0 Villmanstrand, Finland

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Bandysidan - Världsmästerskapet 2004

2004 i Finland
Bandysäsongen 2003/2004
Internationella bandytävlingar i Finland
2004
Sport i Villmanstrand
Parisfreden (1856)

Parisfreden som avslutade Krimkriget skrevs under den 30 mars 1856. Fredsfördraget undertecknades av Ryssland å den förlorande sidan och Osmanska riket och dess allierade Frankrike, Storbritannien och Piemonte-Sardinien å den andra.

Fördraget fastslog:
 Sevastopol (som intagits av de allierade i belägringen av Sevastopol) återbördades till Ryssland.
 Ryssland gav upp sitt krav på att osmanerna skulle erkänna den ryske tsaren som beskyddare för alla ortodoxt kristna i Osmanska riket. I gengäld fick Frankrike ge upp sitt protektorat över de katolskt kristna i riket, som varat sedan ett fördrag 1740.
 Moldavien och Valakiet (och därtill Serbien) förblev autonoma furstendömen, med egna konsitutioner och nationalförsamlingar, inom den osmanska staten.
 Ryska Budjak, området mellan Donaus och Dnjestrs mynningar, gavs till Moldavien.
 Svarta havet demilitariserades. Varken Osmanska riket eller Ryssland fick ha flottor där, och kustbefästningar begränsades (Sevastopols befästningsverk skulle inte återuppbyggas).
 Åland demilitariserades, vilket i praktiken innebar ett förbud mot att återuppbygga Bomarsunds fästning som förstörts av engelsmännen och fransmännen.
 Dardanellerna stängdes för alla krigsskepp men skulle vara öppna för handelsskepp.
 Donau skulle vara fri flod och övervakas av Europeiska Donaukommissionen.

Finland efterföljer ännu i dag det internationella fördraget om Ålands demilitarisering trots att Ryssland så tidigt som 1870 (i samband med att Frankrike var upptaget i fransk-tyska kriget) förklarade att Svarta havets demilitarisering inte längre gällde. Ålands demilitariserade situation baserar sig på den finska finländska senare statsförbindelser, som baserar sig på de Parisfredsvillkor som Ryssland var tvunget att erkänna 1856.

Freden löste inte i sin helhet områdenas öde och lyckades bara förstärka den i Ryssland förhärskande panslavistiska rörelsen. Alexander II insåg dock att kriget hade påvisat grundläggande svagheter i den ryska staten, vilket ledde till ett delvis förnyat Ryssland. 20 år efter Parisfreden var det dock klart för alla att Krimkriget inte hade löst problemen i området.

Se även 
 Parisdeklarationen

Referenser

Fotnoter

Freder
Krimkriget
Rysslands militärhistoria
Osmanska freder
Frankrike under 1800-talet
Storbritannien under 1800-talet
Rumänien under 1800-talet
Serbien under 1800-talet
Ålands historia
1856 i Paris
Politikåret 1856
Parisfreden

Parisfreden kan syfta på:

 Parisfreden (1229) – avslutade albigenserkriget
 Parisfreden (1259) – mellan Henrik III av England och Ludvig IX av Frankrike
 Parisfreden (1303) – mellan kung Filip IV av Frankrike och kung Edvard I av England
 Parisfreden (1323) – greve Louis av Flandern gav upp de flamländska anspråken på Zeeland
 Parisfreden (1355) – ett byte av landområden mellan Frankrike och Savojen
 Parisfreden (1763) – avslutade sjuårskriget
 Parisfreden (1783) — avslutade den amerikanska revolutionen, se Parisavtalet
 Parisfreden (1810) — avslutade svensk-franska kriget 1805-1810
 Parisfreden (1814) — avslutade det Sjätte koalitionskriget, kriget mellan Frankrike och den sjätte koalitionen, som bestod av Storbritannien, Ryssland, Sverige, Preussen och Österrike, 
 Parisfreden (1815) — följde på Napoleon I:s nederlag vid slaget vid Waterloo
 Parisfreden (1856) — avslutade Krimkriget. 
 Parisfreden (1898) — avslutade det spansk-amerikanska kriget
 Fredskongressen i Paris 1919 — ledde till undertecknandet av 
Versaillesfreden
Freden i Saint-Germain
Freden i Neuilly-sur-Seine
Trianonfördraget
Freden i Sèvres
 Parisfreden (1920) — förenade Bessarabien och Rumänien
 Parisfreden (1947) — etablerade formellt fred mellan de allierade i andra världskriget och Bulgarien, Ungern, Italien, Rumänien och Finland
 Parisfreden (1973) — avslutade USA:s krig i Indokina (Vietnamkriget) 
 Daytonavtalet — avslutade 1995 Bosnienkriget, undertecknades i Paris

Se även
 Parisdeklarationen – 1856
 Parisfördraget (1951) — etablerade Europeiska kol- och stålgemenskapen, ett av grundfördragen som lade grunden för Europeiska unionen.
 Parisfördragen – rörande Västtysklands självständighet, i kraft 1955
Parisfreden (1810)

För andra parisfreder, se Parisfreden.
Parisfreden 1810, som undertecknades den 6 januari 1810, avslutade det pommerska kriget 1805–07 mellan Frankrike och Sverige. Sverige tvingades anta kontinentalsystemet och återfick svenska Pommern som ockuperats av franska trupper.

Sverige hade vid flera tillfällen, med början i mars 1809, försökt få Frankrike och Napoleon att sluta ett fredsavtal. Napoleon ville dock inte sluta fred med svenskarna, innan Sverige slutit fred med Ryssland. När den freden slutits (se Freden i Fredrikshamn), var Napoleon villig att förhandla.

Redan från början visste den svenska fredsdelegationen om att man skulle tvingas anta kontinentalsystemet som innebar förbud mot import av brittiska varor till Sverige. Delegationen hade därför instruktioner om att rädda importen av nödvändighetsvaror från England, men man misslyckades fullständigt med detta. Undantaget var salt. Smyghandel kom dock att bedrivas, då fransmännen hade svårt att kontrollera att förbudet efterlevdes. I förlängningen ledde Frankrikes press på Sverige till att Sverige tvingades förklara Storbritannien krig (se: Sveriges krig mot Storbritannien), ett krig helt utan stridshandlingar.

Se även
Parisfreden (1814), som avslutade det Sjätte koalitionskriget mot Napoleon under åren 1812-1814.
Napoleonkrigen

Referenser
Ulf Sundberg: Svenska freder 1249–1814, s. 351–2. Hjalmarson & Högberg 2002.

Svenska freder
Napoleonkrigen
1810 i Frankrike
1810 i Sverige
Paris under 1800-talet
Politikåret 1810
Franska freder
Relationer mellan Frankrike och Sverige
Fredrik Coyet

Fredrik Coyet, född 1615 i Stockholm, död 17 oktober 1687 var en svensk kolonial ämbetsman.

Biografi 
Coyet tog tjänst i det Nederländska Ostindiska Kompaniet och blev 1644 medlem av domstolen i Batavia 1644. 1647 sändes han till den japanska staden Nagasaki som sändebud, men vägrades att bli mottagen, men återkom dock 1652 och fick då beträda posten, vilken han innehade till 1653. Han utnämndes till guvernör över den nederländska kolonin Formosa år 1656. Den kinesisk-japanske generalen Koxinga anföll kolonin 1662 och efter en nio månader lång belägring tvingades Coyet överlämna Fort Zeelandia och senare även hela kolonin till Koxinga, som med sina 30 000 soldater var vida överlägsen Coyets 2 000 holländska soldater.

Coyet ställdes inför rätta och tvingades leva i exil på Bandaöarna under tolv år. 1670 fick den svenske ministern i Haag, Harald Appelboom den svenska regeringens uppdrag att intervenera till förmån för Coyet, vilket till slut ledde till att Coyet frigavs 1675 under löfte att aldrig lämna Nederländerna. 1675 publicerades också en stridsskrift som tillskrivits Coyet, "Det Försummade Formosa" ('t Verwaerloosde Formosa), i vilken det ostindiska kompaniet anklagades för okunskap och för att ha vägrat skicka de förstärkningar som hade kunnat rädda Formosa. Coyet avled i Nederländerna och återsåg aldrig Sverige.

Familj
Fredrik Coyet var bror till den framstående svenske diplomaten Peter Julius Coyet. Coyet gifte sig 1650 i Indien med Helena van der Wijck, dotter till en general. De fick tillsammans barnen Baltzar Fredrik Coyet (1651–1728), en dotter som var gift med Everhard van Loo och Julia Coyet som var gift med borgmästaren Willem Teekman. Sonen Baltzar Coyet följde i faderns fotspår och tog tjänst i det Nederländska Ostindiska Kompaniet. Han blev utnämnd till guvernör i Batavia 1696. Efter Coyets död gifte van der Wijck om sig med adelsmannen von Dahlen.

Se även 
 Taiwans historia

Noter

Källor

Vidare läsning 
 

Födda 1615
Avlidna 1687
Personer i Nederländerna under 1600-talet
Personer i Taiwans historia
Fredrik
Män
WP:Projekt Kina
WP:Projekt Japan
Väldig är Guds nåd

Väldig är Guds nåd är en psalmtext med fem  8-radiga verser författade av Arvid Hydén.

Publicerad i
Kom (sångbok) 1930 nr 32 under rubriken "Frälsningen i Kristus".
Sions Sånger 1951 nr 206
Sions Sånger 1981 nr 199 under rubriken "Guds nåd i Kristus"
Lova Herren 1988 nr 310 under rubriken "Kallelsen till Guds rike".
Finlandssvenska psalmbok 1986 nr 421 under rubriken "Kallelse och efterföljd"-

Svenska psalmer