kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Roberto Boninsegna

Roberto Boninsegna, född 13 november 1943, är en italiensk före detta professionell fotbollsspelare (anfallare).

Boninsegna spelade i bland annat i Varese, Cagliari, Inter och Juventus. Han slog igenom i Cagliari där han spelade i anfallet tillsammans med Luigi Riva. 1969 gick han till Inter. Boninsegna gjorde 22 A-landskamper (9 mål) för Italien och deltog i VM 1970 och VM 1974. VM-silver 1970. Boninsegna avslutade spelarkarriären 1980.

Män
Födda 1943
Italienska fotbollsspelare
Italienska landslagsspelare i fotboll
Levande personer
Spelare i AC Prato
Spelare i AS Varese 1910
Spelare i Cagliari Calcio
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i Juventus FC
Spelare i Hellas Verona FC
Spelare i Serie A
Spelare i VM i fotboll 1970
Spelare i VM i fotboll 1974
621 Werdandi

621 Werdandi eller 1906 WJ är en asteroid upptäckt 11 november 1906 av August Kopff i Heidelberg. Asteroiden har fått sitt namn efter Verdandi, en av nornorna inom nordisk mytologi. 

Den tillhör asteroidgruppen Themis.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Themis-asteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av A Kopff
Astronomiska upptäckter 1906
Jupp Kapellmann

Jupp Kapellmann, född 19 december 1949 i Würselen, är en före detta västtysk professionell fotbollsspelare (mittfältare) som spelade fem landskamper i det västtyska landslaget 1973–1974 och vann VM-guld på hemmaplan 1974.

Kapellmann spelade för Alemannia Aachen och FC Köln innan han blev en del av FC Bayern Münchens storlag under 1970-talet. Han avslutade spelarkarriären efter två säsonger i 1860 München 1981.

Externa länkar 
 Spelarbiografi om Jupp Kapellmann (svenska)

Födda 1949
Män
Levande personer
Tyska fotbollsspelare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i TSV Alemannia Aachen
Spelare i 1. FC Köln
Spelare i FC Bayern München
Spelare i 1860 München
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i VM i fotboll 1974
Världsmästare i fotboll
Bernhard Cullmann

Bernhard Cullmann, född 1949, är en tysk fotbollsspelare.

Bernhard Cullmann debuterade i Västtysklands landslag 1973. Han deltog i VM-slutspelen 1974 och 1978 samt EM 1976 och 1980. Cullmann spelade i finalerna när Västtyskland blev världsmästare 1974 och europamästare 1980. Till vardags spelade Cullmann under hela proffskarriären i 1. FC Köln.

Externa länkar 
 Spelarbiografi om Bernhard Cullmann (svenska)

Födda 1949
Män
Tyska fotbollsspelare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i 1. FC Köln
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1980
Spelare i VM i fotboll 1974
Spelare i VM i fotboll 1978
Levande personer
Världsmästare i fotboll
Giorgio Chinaglia

Giorgio Chinaglia, född 24 januari 1947 i Carrara, Toscana, död 1 april 2012 i Naples, Florida, var en italiensk professionell fotbollsspelare (anfallare).

Chinaglia växte upp i Wales och inledde sin karriär i Swansea Town. Chinaglia spelade för SS Lazio 1969-76 och blev italiensk mästare och skyttekung i Serie A 1974. Han spelade 14 A-landskamper för Italien och var med i VM-truppen 1974. 1976 gick han till New York Cosmos där han spelade tillsammans med Pelé och Franz Beckenbauer.

Italienska fotbollsspelare
Italienska landslagsspelare i fotboll
Födda 1947
Avlidna 2012
Män
Spelare i Swansea City AFC
Fotbollsspelare i SS Lazio
Spelare i New York Cosmos
Spelare i VM i fotboll 1974
Brea Grant

Brea Colleen Grant , född 16 oktober 1981 i Marshall i Texas, är en amerikansk skådespelare som är bäst känd för sin roll som Daphne Millbrook i NBCs tv-serie Heroes. Hon har även varit med i ett avsnitt av Cold Case, tre av Friday Night Lights och som "Junkie Girl" i Max Payne.

Filmografi (urval)
2008 - Friday Night Lights (tv-serie)
2008 - Cold Case (tv-serie)
2008 - Max Payne
2008 - Heroes (tv-serie)
2009 - H2: Halloween 2

Externa länkar

Officiell webbplats
Brea Grant på Twitter

Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Texas
Personer från Marshall, Texas
Födda 1981
Levande personer
Kvinnor
Alumner från University of Texas at Austin
Taksin

Kung Taksin född 17 april 1734 i Ayutthaya, Thailand, död 7 april 1782, var från början en kinesisk general som hette P'ya Tak, bättre känd som P'ya Taksin, som sedermera blev kung av Siam 1767, vid 34 års ålder. 

Hans väg till den siamesiska tronen började 1763, då burmesiska trupper försökte att invadera alla staterna på Malackahalvön, och P'ya Taksin lyckades hejda burmesernas anstormning vid P'etchaburi.

Galleri

Referenser

Externa länkar

Thailands regenter
Kinesiska generaler
Män
Födda 1734
Avlidna 1782
WP:Projekt Kina
Gudaförklarade personer
Personer i Thailands historia
Grand Hotel Prishtina

Grand Hotel Prishtina  är det största hotellet i Pristina, Kosovo. Det är beläget i centrala Pristina och drivs av New Co Unio Commerce & Grand Hotel Prishtina.

Externa länkar 
 
 Grand Hotel Prishtina

Hotell i Kosovo
Byggnader och anläggningar i Pristina
Thunderbirds 2086

Thunderbirds 2086 är en japansk animeserie från 1982. Serien är inspirerad av serien Thunderbirds. Den utspelar sig 20 år efter ursprungsserien, och internationella räddningskåren är nu en stor, FN-stödd organisation. Det gjordes 24 avsnitt av serien.

Den är enligt många inte en del av Thunderbirds-serien, eftersom Gerry och Sylvia Anderson (seriens originalskapare) inte var involverade i denna.

Referenser 

Animeproduktioner
WP:Projekt Japan
Discovery-expeditionen

Discovery-expeditionen, officiellt namn British National Antarctic Expedition, genomfördes 1901–04, och var den första officiella brittiska expeditionen till Antarktis efter James Clark Ross resa sextio år tidigare. Expeditionen, som organiserades av Royal Society och Royal Geographical Society, syftade till att vetenskapligt studera vad som vid tiden var en i stort sett orörd kontinent. Den utgjorde utgångspunkten för många av de antarktiska upptäcktsresandenas karriärer under det som kommit att kallas Antarktisutforskningens heroiska era. inklusive Robert Falcon Scott som ledde expeditionen, Ernest Shackleton, Edward Wilson, Frank Wild, Tom Crean och William Lashly. 

De vetenskapliga landvinningarna skedde främst inom biologi, zoologi, geologi, meteorologi och magnetism. Viktiga geologiska och zoologiska upptäckter gjordes, inklusive upptäckten av de snöfria dalgångarna vid McMurdo Dry Valleys och Cape Crozier med sin koloni av kejsarpingviner. Vad gäller geografiska utforskningar upptäcktes bland annat King Edward VII Land och Polarplatån via den transantarktiska bergskedjan. 

Discovery-expeditionen gjorde inga seriösa försök att nå Sydpolen.

Källor 
 Coleman, E. C.: The Royal Navy in Polar Exploration, from Frobisher to Ross Tempus Publishing 2006 
 Crane, David: Scott of the Antarctic Harper Collins 2005 
 Fiennes, Ranulph: Captain Scott Hodder & Stoughton, 2003 
 Huntford, Roland: The Last Place On Earth Pan edition 1985 
 Jones, Max: The Last Great Quest OUP 2003 
 Preston, Diana: A First-Rate Tragedy Constable paperback 1999 
 Riffenburgh, Beau: Nimrod Bloomsbury Paperback 2005 
 Savours, Ann: The Voyages of the Discovery: Illustrated History Chatham Publishing 2001 
 Scott, Robert Falcon: The Voyage of the Discovery vol 1 Smith, Elder & Co 1905 
 Smith, Michael: An Unsung Hero: Tom Crean, Antarctic Survivor Headline Book Publishing 2000 
 Wilson, Edward: Diary of the Discovery Expedition (red. Ann Savours), Blandford Press edition, 1966

Noter

Vidare läsning 
 Huntford, Roland: Shackleton Hodder & Stoughton 1985 
 Landis, M: Antarctica: Exploring the Extreme: 400 Years of Adventure. Chicago Review Press 2003 
 Seaver, George: Edward Wilson of the Antarctic John Murray 1933
 Skelton, J V & Wilson, D W: Discovery Illustrated: Pictures from Captain Scott's First Antarctic Expedition Reardon Publishing 2001 
 Skelton, Judy (red) The Antarctic Journals of Reginald Skelton: 'Another Little Job for the Tinker'. Reardon Publishing 2004

Externa länkar 
 CoolAntarctica.com 
 Scott Polar Research Institutes webbplats

Antarktisexpeditioner
Pansarbrigad 49

Pansarbrigad 49, förkortat PB 49, var ett typförband i inom pansarbrigaderna i svenska armén och var aktivt åren 1949–1958. Det svenska försvaret har mött hotförändringen med en vapenutveckling, som anpassats till den svenska terrängen och ekonomin. Organisation och taktik har kontinuerligt förändrats. De svenska brigaderna förnyades och förbättrades vart tionde år, vilket översikten nedan visar. Organisationsförändringar och tillförsel av nya vapen skedde dock under hela den 10-årsperiod som organisationen var i bruk. 1956 tillkom en förändring av PB 49, då brigaderna började tillföras Stridsvagn 74. PB 49 blev då PB 49M, dvs Pansarbrigad 49 Moderniserad.

Pansarbrigadens organisation
Pansarbrigadstab

Bataljoner

Kompanier
Kompanierna var i regel numrerade efter vilken brigad dom tillhörde.

Artilleri
 Pansardivision bestående av 15 cm Haubits m/39 eller 10,5 cm Haubits m/40
 Divisionsstab
 1. pjäsbatteriet
 2. pjäsbatteriet
 3. pjäsbatteriet
 4. trossbatteriet

Se även
Lista över svenska mekaniserade brigader och pansarbrigader
Pansarbrigad 43
Pansarbrigad 58
Pansarbrigad 63

Sveriges militärhistoria
Svenska pansartrupperna
Jonathan Cain

Jonathan Cain, född Jonathan Leonard Friga den 26 februari 1950 i Chicago, Illinois, är en amerikansk musiker, mest känd som keyboardist och låtskrivare i rockbandet Journey. Han skrev flera av bandets största hits som Open Arms, Faithfully och Don't Stop Believin' Han har även varit medlem i banden The Babys på 1970-talet och Bad English i början på 1990-talet samt släppt flera soloalbum.

Cain ersatte Journeys originalkeyboardist Gregg Rolie 1980. Med sina framträdande syntar och låtskrivande tog han bandets popularitet till nya höjder vilket resulterade i ett mer kommersiellt sound på de storsäljande plattorna Escape" (1981), Frontiers (1983) och Raised On Radio (1986).

Då Journey gjorde ett uppehåll 1987 spelade Cain, tillsammans med Neal Schon, på andra artisters skivor, bland annat Michael Boltons The Hunger och Jimmy Barnes Freight Train Heart. 1989 bildade Cain, tillsammans med Journey-gitarristen Neal Schon och The Babys-sångaren John Waite AOR-bandet Bad English. Ifrån den självbetitlade debutplattan blev låten When I See You Smile en världshit, skriven av Diane Warren. 

Bandet upplöstes efter den andra plattan, Backlash, 1991. 

Cain har alltsedan 1990-talet åter tagit upp sin solokarriär där han släppt pianobaserade album där han också sjunger det mesta av materialet. Han har parallellt fortsatt att spela in skivor och turnera med Journey.

Jonathan Cain har fått två BMI songwriters awards för Who's Crying Now och Open Arms som han skrivit tillsammans med bandets dåvarande sångare Steve Perry.
Cains självbiografi, Don't Stop Believin': The Man, the Band, and the Song That Inspired Generations släpptes i juni 2018.

Diskografi

Soloalbum
 Windy City Breakdown (1977) Bearsville/Wounded Bird Records.
 Back to the Innocence (1995) Intersound Records.
 Piano with a View (1995) Higher Octave Records.
 Body Language (1997) Higher Octave Records.
 For a Lifetime (1998) Higher Octave Records.
 Namaste (2001) Wildhorse Records.
 Anthology (2001) One Way Records.
 Animated Movie Love Songs (2002) One Way Records.
 Bare Bones (2004) AAO Records.
 Where I Live (2006) AAO Records.
 What God Wants to Hear (2016) Identity Records.

Med Journey
Escape (1981)
Frontiers (1983)
Raised on Radio (1986)
Greatest Hits (1977-1987) (1988)
Time 3 (1992) (Box set)
Trial by Fire (1996)
Greatest Hits Live 1997 (1998)
Arrival (2001)
The Essential Journey (2001)
Red 13 - EP (2002) Generations (2005)Revelation  (2008)Eclipse  (2011)

Med Bad EnglishBad English  (1989)Backlash  (1991)

Med The BabysUnion Jacks  (1980)On The Edge  (1980)Anthology''  (1981)

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
Journeys officiella webbplats

Män
Amerikanska keyboardister
Amerikanska låtskrivare
Födda 1950
Levande personer
Medlemmar i Journey
Baltische Landeswehr

Baltische Landeswehr (Baltiska lantvärnet) var ett militärförband under första världskriget som opererade i Lettland.

Förbandet sattes upp av tyska regeringen i samförstånd med de Förenade Hertigdömenas (Kurland-Livland) regering på frivillighetens grund vintern 1918 med blandad nationalitet med uppgift att skydda territoriet Livland-Kurland mot bolsjevikerna.

Avsikten var att Landeswehr skulle bestå av 18 lettiska kompanier och ett ryskt kompani under Furst Liewen. Den lettiska ovilligheten att ansluta sig ledde till att endast 2-3 kompanier organiserades av letter och de övriga 14 av balttyskar och rikstyskar. Landeswehr kom därför att benämnas Baltische Landeswehr. Chef kom att bli den rikstyske artilleriofficeren major Fletcher. Landeswehr finansierades av Weimarregeringen och rekrytering skedde i hela Tyskland. Dess personal betalades efter tyska militära förhållanden mycket bra och lovades jordbruksmark eller jordbruksfastigheter i Livland-Kurland efter avslutad tjänstgöring, något som påverkade rekryteringen starkt positivt. Förbandet opererade tillsammans med Järndivisionen och andra rikstyska trupper i området. Efter det tyska sammanbrottet i november 1918 och kejsarens flykt till Holland rådde synnerligen oklara politiska förhållanden i öster; oklara gränser; oklara lydnadsförhållanden; laglöshet mm liknande. Landeswehr liksom Järndivisionen lydde under den tyske militärbefälhavaren general greve Rüdiger von der Goltz som efter sin insats i Finland 1918 övertagit befälet i Baltikum. Landeswehr och de övriga tyska trupperna opererade under en allierad kontrollkommissions överinseende, vilket ledde till ytterligare svårigheter i ledningsförhållandena. På sommaren 1919 upplöstes Landeswehr då den tyska regeringen drog tillbaka sin finansiering. Dess personal erbjöds då övergå i vitrysk tjänst inom ramen för kåren Bermont-Avalov. Många fann senare vägen till de nazistiska stormtrupperna och liknande enheter i Tyskland.

Källor
von der Goltz graf Rüdiger: Meine Sendung in Finnland und in Balticum. von Koehlers förlag Leizig 1920

Militära enheter under första världskriget
Lettlands historia
Militära förband i Tyskland
Organisationer i Livland
Kenny Florian

Kenneth " Ken Flo" Florian, född 26 maj 1976, är en amerikansk MMA-utövare som tävlar i organisationen UFC. Florian har i karriären besegrat bland andra Roger Huerta, Joe Stevenson och Takanori Gomi.

Biografi
Florian har Brasiliansk jiu-jitsu och thaiboxning som grund men under high school och college var han även lovande i tennis och framför allt fotboll. Han gick sin första professionell MMA-match den 25 januari 2003 och samma år fick han svart bälte i Brasiliansk jiu-jitsu. Han var sedan en av deltagarna i mellanviktsklassen under första säsongen av realityserien The Ultimate Fighter. Han besegrade Chris Leben i semifinalen men förlorade sedan finalen mot Diego Sanchez på teknisk knockout den 9 april 2005.

Florians karriär i UFC fortsatte och han vann sina tre efterföljande matcher och fick då chansen att gå en match om titeln i lättviktsdivisionen mot Sean Sherk på UFC 64 den 14 oktober 2006. Matchen gick alla fem ronderna men Sherk vann på poäng. Efter förlusten vann Florian sex raka matcher och han rankades nu som den sjunde bästa lättviktaren i världen av Sherdog. På UFC 91 den 15 november 2008 vann han mot Joe Stevenson via submission i första ronden och han ansågs efter det vara den största utmanaren till B.J. Penns titel. Florian gick sin andra match om mästartiteln i lättvikt när han mötte B.J. Penn på UFC 101 den 8 augusti 2009. Penn försvarade sin titel genom att besegra Florian i den fjärde ronden. Efter förlusten mot Penn vann Florian två raka segrar över Clay Guida och Takanori Gomi, båda på submission. I augusti 2010 förlorade han dock mot den då obesegrade Gray Maynard.

Efter att ha tillbringat största delen av sin karriär som lättviktare och bland annat gått två titelmatcher i viktklassen offentliggjorde Florian i februari 2011 att han fortsättningsvis kommer att tävla i den lättare viktklassen fjädervikt. Han sade att hans mål vara att vinna bältet i viktklassen och att han senare skulle återgå till lättviktsdivisionen.

Referenser

Externa länkar 
 Kenny Florian på Sherdog.com

Födda 1976
Män
Amerikanska utövare av mixed martial arts
Levande personer
Idrottare från Massachusetts
Alumner från Boston College
Boston College Eagles
Järndivisionen

Järndivisionen, (Die Eiserne Division, die Eiserne Brigade), ett på frivillighetens grund i Baltikum i november 1918 uppställt tyskt militärförband. Förbandet organiserades av frivilliga ifrån den 8. tyska armén vid dess myteri och sammanbrott. Chef för Järndivisionen var majoren Bischoff. Förbandet var en reguljär tysk armédivision och lydde under den tyske militärbefälhavaren i området general greve Rüdiger von der Goltz och opererade i samverkan med Baltische Landeswehr.

Källor
von der Goltz greve Rüdiger: Meine Sendung i Finnland und in Balticum, von Koehlers förlag Leipzig 1920

Militära enheter under första världskriget
Lettlands historia
Militära förband i Tyskland
Thomaz Bellucci

Thomaz Cocchiarali Bellucci, född 30 december 1987 i Tietê, är en professionell brasiliansk tennisspelare. Hans högsta rankning i världen hittills var 21, som han hade den 26 juli 2010.

Externa länkar 
 
 Bellucci Recent Match Results
 Bellucci World Ranking History
 Bellucci ITF Juniors Profile
 Bellucci Davis Cup Profile

Födda 1987
Män
Brasilianska tennisspelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Brasilien
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Brasilien
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Brasilien
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2016
Levande personer
Navarro County

Navarro County är ett administrativt område i delstaten Texas, USA, med 47 735 invånare (2010). Den administrativa huvudorten (county seat) är Corsicana.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 2 813 km². 2 611 km² av den arean är land och 205 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Henderson County  (nordöst)
 Freestone County  (sydöst)
 Limestone County  (syd)
 Hill County  (sydväst)
 Ellis County  (nordväst)

Orter 
 Angus
 Barry
 Blooming Grove
 Corsicana
 Chatfield
 Dawson
 Emhouse
 Eureka
 Frost
 Goodlow
 Kerens
 Mildred
 Mustang
 Navarro
 Oak Valley
 Powell
 Purdon
 Pursley
 Retreat
 Rice
 Richland

Källor
China International 1999

Under 1999 spelades China International två gånger:

 China International 1999 (vår), som en del av säsongen 1998/1999.
 China International 1999 (höst), som en del av säsongen 1999/2000.
Strade Bianche

Strade Bianche är ett italienskt endagslopp på cykel som körs första eller andra lördagen i mars i Toscana, med start och mål i Siena. Det går till en tredjedel på grusvägar (elva sektorer på sammanlagt 63 km) i backig terräng. En ordentlig uppförsbacke på slutet gör att tävlingen passar bäst för cyklister som är bra uppför. 

Loppet har sitt ursprung i Eroica Gran Fondo, vilket var ett lopp för "veterancyklar" på de vita grusvägarna runt Siena med premiär 1997, som skulle efterlikna den "heroiska eran" under 1900-talets första hälft. Grusvägskonceptet i "L'Eroica" blev så populärt att ett professionellt lopp, Monte Paschi Eroica (sponsrat av världens äldsta bank Banca Monte dei Paschi di Siena), skapades 2007. Det första loppet gick i oktober, men readn året därpå flyttades datumet till början av mars. 2010 bytte loppet namn från Eroica till Strade Bianche, "Vita vägarna".

Loppet inkluderades från starten 2007 i UCI Europe Tour klassificerat som 1.1, flyttades upp till kategori 1.HC 2014 och överfördes till UCI World Tour 2017.

2015 introducerades ett damlopp, Strade Bianche Donne, vilket sedan 2016 ingår i UCI Women's World Tour. Det innehåller åtta grusavsnitt på sammanlagt 30 km.

Vinnare

Herrar

Damer

Referenser
 Strade Bianche-Eroica Toscana på BikeRaceInfo.
 Strade Bianche (1.UWT) på ProCyclingStats.
 Strade Bianche WE (1.WWT) på ProCyclingStats.

Noter

 
Återkommande sportevenemang med premiär 2007
Cykeltävlingar i Italien
UCI World Tour
UCI Women's World Tour
Brotorp, Sundbyberg

Brotorp är den ytmässigt minsta stadsdelen i Sundbybergs kommun, endast tre procent av kommunens totala yta.  Den utgör Sundbybergsdelen av det med Solna kommun gemensamma stadsbyggnadsprojektet Järvastaden.

Brotorp gränsar i sydväst till Lilla Ursvik, i väster mot Kymlinge och i norr och öster mot Järva, Solna kommun. Befolkningen uppgick 2012 till 938 personer, vilket beräknas stiga till drygt 2 200 under de kommande femton åren .

Stadsdelen utgör en del av det område som 1949 tillfördes Sundbyberg från Spånga landskommun i samband med dess upplösning. Det disponerades länge av militären. 2004 antogs en översiktsplan för Brotorp och den första detaljplanen fastställdes 2006 .

Bebyggelsen, som ännu är under uppförande (första inflyttning 2007), utgörs av radhus, parhus och flerfamiljshus.

Referenser

Noter
Öbackaparken

Öbackaparken är ett grönområde vid Umeälven i Umeå, som sträcker sig från Konstnärligt campus strax söder om centrum till älvkröken sydväst om sjukhusområdet – mitt emot Ön. Delar av parken var, liksom bostadsområdet Öbacka, under 1900-talets första hälft ett industriområde. 

Parken består till större delen av gräsmattor, några glest placerade träd, samt på senare tid utplacerade konstverk. Två bäckar (Djupbäcken och Sandbäcken) har sina utlopp i parken. Genom parken går Strandpromenaden (kommunen räknar Öbackaparken som en del av Strandpromenaden). 

I den östligaste delen av parken byggdes åren 2010–2016 det nya bostadsområdet Öbacka strand, där man återställt Djupbäckens utlopp och därigenom "räddat" en del av parkområdet.

Fler bilder från Öbackaparken

Källor 
 Umeå kommun – Strandpromenaden

Parker i Umeå
Internatskoleböcker

Internatskoleböckerär en genre av ungdomsböcker där miljön för handlingen är förlagd i internatskolemiljö. Dessa böcker är ofta skrivna med en humoristisk ton och som ofta fokuserar på de sociala interaktionerna mellan eleverna. Genom att följa historien om eleverna som studerar eller arbetar på en internatskola kan läsare få en insikt i de olika utmaningarna som de möter och de lärdomar som de får.

Genren har sitt ursprung i 1800-talet när böcker som  Thomas Hughes:s  Tom Brown's school days (1857, svensk översättning 1878) publicerades.  Många av dessa böcker har blivit klassiker som har inspirerat miljoner läsare.

Idag fortsätter genre av internatskoleböcker att utvecklas. Medan de flesta böcker som skrivs fortfarande fokuserar på de sociala interaktionerna mellan eleverna, kommer även fler böcker som fokuserar på andra aspekter av skolgången att publiceras. Dessa inkluderar böcker som fokuserar på hur studenter lär sig om konst, musik och teknik, och böcker som fokuserar på hur studenter lär sig om historia och kultur. Flertalet böcker och bokserier berör internatmiljöer i Storbritannien.

Exempel
Enid Blyton - Flera serier, till exempel S:t Clare, Malory Towers och Kicki utspelas alla på internatskolor. Huvudpersonerna i flera andra av hennes serier är elever på internatskolor, även om läsaren bara får träffa dem under loven
Louis De Geer - Singleton-böckerna om en engelsk internatskola
Rudyard Kipling - Fiffikus & Co
J.K. Rowling - Harry Potter
Lisbeth Werner - Böckerna om Puck
P.G. Wodehouse - Några av Wodehouses tidigaste böcker skrevs för pojkar och utspelas på internatskolor - däribland hans debutroman I knipa
Jan Guillou - Ondskan, som i viss mån har internatskolan Solbacka som förlaga
Agnes Hellström - Ränderna går aldrig ur
Erik Löfvendahl - Vindarnas makt, som i viss mån har internatskolan Restenässkolan som förlaga

Referenser

Externa länkar
Eva Margareta Löfgren: Collection of Boarding School Stories for Girls and Boys På engelska. Läst 16 mars 2009
Eva Margareta Löfgren: Internatskoleberättelsen Läst 16 mars 2009

Litteratur
 Löfgren, Eva Margareta (1986): Dimsie och de andra: flickpensionsbokens återkomst. Barn & kultur. 32(1986):6, s. 138-139
 Löfgren, Eva Margareta (1984): Engelska flickpensionsberättelser. Ungdomsboken / Vivi Edström och Kristin Hallberg (red). s. 135-150.
 Löfgren, Eva Margareta (1977): Internatskolans värld i engelska flickböcker utgivna i Sverige 1941-1960. Examensarbete.

Ungdomslitteratur
Litterära genrer