kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skulderfläcksbock

Skulderfläcksbock (Tetropium fuscum) är en skalbagge i  familjen långhorningar som huvudsakligen lever i granskogar.

Kännetecken
Skulderfläcksbock blir mellan 10 och 18 millimeter lång. Kroppen är långsmal med svart grundfärg och med bruna täckvingar. Täckvingarnas främre tredjedel har tät ljus behåring. Antennerna når nästan till täckvingarnas mitt och är kraftigt byggda. Benen har kraftigt förtjockade lår. Liksom andra arter i släktet har ögat en kraftig inskärning på mitten.

Levnadssätt
Skulderfläcksbock lever i barrskog, främst på gran men ibland även på tall. Larven lever under barken på nyligen döda, eller  döende träd. Den vuxna skalbaggen är mest nattaktiv och påträffas från mitten av maj till mitten av juni.

Utbredning
Skulderfläcksbock förekommer mindre allmänt i hela Sverige. Den finns även i Danmark, Finland och delar av Norge. Den finns i en stor del av Central och Sydeuropa och vidare österut genom Ryssland till Stilla Havet och Japan. Den är även införd i Kanada.

Källor

Externa länkar

Långhorningar
Norrdans

Norrdans är en professionell producent och dansensemble för samtida dans, som har sitt säte i Härnösand.

Ensemblen, med dansare, gästande koreografer och kompositörer från ett flertal länder, bildades 1995. De har turnerat och gästspelat såväl regionalt som nationellt, samt erbjudit workshops och dansskola för barn, unga och vuxna. Norrdans danschef var mellan 2007 och 2017 den finska dansaren Mira Helenius Martinsson, och sedan april 2018 den svenske koreografen Martin Forsberg.

Norrdans ingår i Norrlands nätverk för musikteater och dans, och är en del av Scenkonst Västernorrland, som ägs av Region Västernorrland och Sundsvalls kommun. Ensemblen får även ekonomiskt stöd från Härnösands kommun och Statens kulturråd.

Norrdans vann utmärkelser från Svenska teaterkritikers förening 2020, Danspriset för arbetet under pandemin, och 2021, Barn- och Ungdomsteaterpriset för föreställningen Pianofavoriter med Norrdans.

Norrdans blev uttagna till Scenkonstbiennalen både 2021, med föreställningen Proxy, och 2022, med föreställningen Pianofavoriter med Norrdans.

Dansare
 Rebecka Berchtold, Sverige
 Leila Verlinden, Nederländerna
 Sam Huczkowski, Sverige
 Nastia Ivanova, Ryssland
 Chang Leo Liu, Kina
 Jade Stenhuijs, Nederländerna
 Jonathan Starr, Storbritannien
 Malika Ali, Tyskland 
 Alban Ovanessian, Frankrike

Föreställningar 2018-2022

Referenser

Externa länkar
Norrdans webbplats

Svenska dansgrupper
Kultur i Härnösand
Kultur i Norrland
Kultur i Ångermanland
Januária Maria av Brasilien

Januária Maria av Brasilien (Januária Maria Joana Carlota Leopoldina Cândida Francisca Xavier de Paula Micaela Gabriela Rafaela Gonzaga), född 11 mars 1822 i Rio de Janeiro, Brasilien, död 13 mars 1901 i Nice, Frankrike, var en brasiliansk prinsessa. Hon var dotter till Peter I av Brasilien och Maria Leopoldina av Österrike och syster till Peter II av Brasilien.

Januária Maria var tillsammans med sin bror och sin syster en av endast tre personer arvsberättigade till Brasiliens tron fram till födseln av broderns första barn. Hennes bror Peter II blev monark 1831 då han fortfarande var omyndig, och år 1836 framlades ett förslag om att Januária Maria skulle leda förmyndarregeringen som Brasiliens regent fram till hans myndighetsdag. Hon avlade samma år en högtidlig ed inför regeringen att respektera landets rättigheter och konstitution i egenskap av tronarvinge. Frågan om hennes regentskap lades dock ned.  

Januária Maria var alltså Brasiliens tronarvinge fram till att hennes brors första barn föddes, och det ansågs därför viktigt att arrangera ett äktenskap åt henne. Hon giftes bort 28 april 1844 med sin brors svåger, Luigi av Bägge Sicilierna, greve av Aquila, i Rio de Janeiro.

Källor

Externa länkar

Personer i Brasilien under 1800-talet
Brasilianska prinsessor
Födda 1822
Avlidna 1901
Kvinnor
Gainas

Gainas, död omkring 400 e.Kr., var en västgotisk krigare.

Gainas mördade 395 det östromerska rikets ledande statsman Rufinus och utnämndes till "magister equitum". 399 anförtroddes han uppgiften att rensa Mindre Asien från rövare. Medan han var sysselsatt med detta, skedde en statskupp i Konstantinopel som förde ett antigermanskt parti till makten. Sedan Gainas återvänt störtades de styrande och Gainas blev landets ledare. År 400 utbröt, sedan han lämnat Konstantinopel, på nytt ett antigermanskt uppror, och Gainas störtades. Gainas lät med sina trupper härja den bysantinska landsbygden, men dödades samma år.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Bysantinska militärer
Födda 300-talet
Avlidna okänt år
Män
Svensk uppslagsbok
Goter
Personer i Bysantinska riket under 400-talet
Maria Amélia av Brasilien

Maria Amélia av Brasilien, född 1 december 1831 i Paris, Frankrike, död 4 februari 1853 i Funchal på Madeira (Portugal), var en brasiliansk prinsessa. Hon var dotter till Peter I av Brasilien och Amalia av Leuchtenberg och halvsyster till Peter II av Brasilien och drottning Maria II av Portugal. Hon var genom sin mors syster Josefina av Leuchtenberg kusin till de blivande svenska regenterna Karl XV och Oscar II samt deras syskon prins Gustaf, prinsessan Eugenia och  prins August.

Maria Amélia föddes i Paris efter att fadern tidigare samma år hade abdikerat som kejsare av Brasilien och föräldrarna hade bosatt sig i Frankrike. Hennes far Peter stred från sin bas i där för att säkra tronen i Portugal för sin dotter, hennes halvsyster Maria II, något han också lyckades med år 1833. Samma år följde Maria Amélia och hennes mor fadern och hennes halvsyster Maria II till Portugal, där de bosatte sig. Fadern avled strax därefter.

Maria Amélia och hennes mor levde i Portugal trots att de formellt inte var medlemmar av det portugisiska kungahuset. Maria Amélia erkändes heller inte som medlem av det brasilianska kejsarhuset, eftersom hon inte hade fötts i Brasilien. Först 1840 fick hon status som medlem av Brasiliens kejsarhus och en följande inkomst. Maria Amélia beskrivs som intelligent, religiös, välmenande och välutbildad. 

År 1852 mötte hon ärkehertig Maximilian av Österrike och paret blev förälskade och trolovade sig. Förlovningen blev dock aldrig offentliggjord. Maria Amélia avled i scharlakansfeber efter att länge varit försvagad av lungtuberkulos.

Referenser

Noter

Externa länkar

Brasilianska prinsessor
Födda 1831
Avlidna 1853
Kvinnor
Personer från Paris
Norrlands nätverk för musikteater och dans

Norrlands nätverk för musikteater och dans (NMD) är ett kommunalförbund och ett turnénätverk för att tillgängliggöra opera, musikteater och dans för en större publik i de fyra norrländska länen Jämtland, Västernorrland, Västerbotten och Norrbotten.

Nätverket bildades och ägs av de fyra landstingen sedan år 2000. Det gick under namnet Norrlands Musik- och Dansteater fram till år 2006, då det bytte till det nuvarande namnet. I nätverket ingår de fyra kulturensemblerna Norrlandsoperan i Umeå, Norrdans i Härnösand, Piteå Kammaropera i Piteå och barnoperaensemblen Estrad Norr i Östersund. Större delen av de statliga och regionala medlen (cirka 10,5 miljoner kronor, 2011) går till turnéstöd och publikbussar från avsides orter. 2017 uppgick bidragen till cirka 10,7 miljoner kronor. NMD hade från år 2010 till 2012 en särskild satsning, FUNK, för att underlätta tillgängligheten till kulturen för publik med funktionsnedsättning.

Källor 
Kultur i Norrland
Dansorganisationer i Sverige
Norrland
Teaterorganisationer i Sverige
Opera i Sverige

Externa länkar
Nätverkets webbplats
TinyURL

TinyURL var den första URL-förkortaren och startades 2002. Tjänsten erbjuder kortlänkar på sin egen domän, till exempel URL:en http://sv.wikipedia.org/wiki/URL-förkortare kan förkortas till exempelvis http://tinyurl.com/85p8lot. I mars 2004 hade sajten omkring 80 miljoner sidvisningar per månad och genererade omkring 8 4400 kortlänkar per dag.

TinyURL erbjuder även anpassade kortlänkar, så att användare kan anpassa dem för att lättare komma ihåg dem. En extratjänst är Preview, vilket låter besökare av en kortlänk se målet för kortlänken innan de vidarebefordras dit. Man når den genom att lägga till subdomänen preview, till exempel http://preview.tinyurl.com/85p8lot.

Företaget bakom TinyURL är TinyURL LLC. TinyURL finansieras av annonsintäkter och donationer.

Källor

Webbaserade tjänster
Josef Anton Gaisser

Josef Anton Gaisser, född 1853, död 1920, var en tyskfödd kyrkomusikforskare, även känd som Dom Ugo Atanasio.

Gaisser var benediktinmunk i Namur, professor och lektor i grekisk koral vid Collegio greco di Sant'Atanasio i Rom. Han skrev bland annat Le système musical de l'église grecque d'après la tradition (1901). Gaisser tillhörde den av François-Auguste Gevaert påverkade forskartradition, som ensidigt betonade den antika grekiska musikens betydelse för utbildningen av gregoriansk koral.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Tyska musikologer
Födda 1853
Avlidna 1920
Män
Debaser

Debaser är en låt av det amerikanska alternativrockbandet Pixies, första spåret på deras album Doolittle från 1989. Låten, som är skriven av frontmannen Black Francis, gavs även ut på singel 1997, i samband med utgivningen av samlingsalbumet Death to the Pixies.

Texten till "Debaser" är inspirerad av Luis Buñuel och Salvador Dalís surrealistiska film Den andalusiska hunden från 1929.

Referenser

Noter 

Sånger 1989
Radola Gajda

Radola Gajda, eller Rudolf Geidl, född 14 februari 1892, död 15 april 1948, var en tjeckoslovakisk militär och politiker.

Vid första världskrigets utbrott deltog Gajda som fältskär på den österrikiska fronten mot Serbien, men sympatiserade med den tjeckiska frihetsrörelsen och lyckades 1916, via Korfu, fly till Ryssland, där han i rysk tjänst kämpade mot centralmakterna. Gajda bildade i Ukraina de tjeckiska legionerna och deltog med brigadchefs grad i den sibiriska socialdemokratiska revolutionen och avancerade till general och överbefälhavare för Jekaterinburg-området. Gajda övergick senare till den kontrarevolutionäre general Aleksandr Koltjak men råkade 1919 i konflikt med denne. En revolt i Vladivostok, riktad mot Koltjak, misslyckades och Gajda måste som en av ledarna för denna fly. Han kom, via Japan, tillbaka till Tjeckoslovakien och blev, efter hemkomsten, 1924 chef för tjeckoslovakiska generalstaben men anklagades 1926 för att ha sålt militära hemligheter till bolsjevikerna, dömdes för högförräderi och degraderades. Gajda arbetade senare med kraft för sin rehabilitering, och var en av de ledande inom Tjeckoslovakiens fascistiska parti. Gajda skrev den självbiografiska Minnen på tjeckiska 1923.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Tjeckiska militärer
Tjeckiska politiker
Personer från Kotor
Födda 1892
Avlidna 1948
Män
Svensk uppslagsbok
Hermann von der Goltz

Hermann Alexander Georg Maximilian von der Goltz, född den 17 mars 1835 i Düsseldorf, död den 25 juli 1906, var en tysk friherre och protestantisk teolog.

von der Goltz var först legationspredikant i Rom och blev sedan professor i dogmatik i Basel 1870, i Bonn 1873 samt i Berlin 1876, där han tillika var prost och sedan 1892 prästerlig vicepresident i det evangeliska överkyrkorådet. 

Bland von der Goltz skrifter kan nämnas Die christlichen Grundwahrheiten (1873), Die Grenzen der Lehrfreiheit (samma år) och den postuma ''Grundlagen der christlichen Socialethik (1908).

Källor 

 
	

Födda 1835
Avlidna 1906

Tyska friherrar
Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid Basels universitet
Personer verksamma vid Bonns universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Düsseldorf
Män
Johanna I av Toulouse

Johanna I av Toulouse, född 1220, död 25 augusti 1271 i Siena, var regerande grevinna av Toulouse, hertiginna av Narbonne och markisinna av Provence (1249-1271).  Hon var gift med den franske prinsen greve Alfons av Poitou, som också var hennes medregent. Hon var den sista monarken av grevedömet Toulouse, som efter hennes död anslöts till Frankrike.

Biografi
Johanna var dotter till greve Raimond VII av Toulouse och Sancha av Aragonien. Så som faderns enda barn var hon hans tronarvinge. Hennes far var i konflikt med det franska kungahuset under Albigenserkriget, och i enlighet med Parisfördraget 1229 förlovades Johanna i egenskap av hans tronarvinge vid nio års ålder med den franske kungens bror, prins Alfons. Johanna blev sedan uppfostrad hos sin blivande svärfamilj vid det franska hovet, vilket innebar att hon inte växte upp med den occitanska kulturen, inte kände någon sympati för katarerna. Hon motarbetade därför inte den inkvisition som sattes in mot dem i hennes domäner i Toulouse och Languedoc. 

Datumet för vigseln mellan Johanna och Alfons är okänt, och både den 13 mars 1234 och den 24 juni 1241 har föreslagits. Det förstnämnda datumet är mest trovärdigt, eftersom syftet med äktenskapet var att säkra franska kungahusets rätt till hennes tron, och det bör därför ha fullbordats så snart hon var gammal nog att gifta sig. Alfons mottog 24 juni 1241 länen Poitiers och Auvergne, och blev snart därpå utsedd till att bekämpa hennes fars uppror mot det franska kronan, som slutade i belägringen av Montsegur 1244. Den 26 augusti 1249 medföljde Johanna Alfons på det sjunde korståget. 

Den 27 september samma år dog hennes far, och Johanna ärvde tronen i Toulouse. Hennes svärmor och Frankrikes tillförordnade regent Blanka av Kastilien, skickade en förvaltare till Toulouse. Paret återvände till Frankrike 1250, tog kontrollen över Toulouse i oktober och gjorde sitt officiella intåg som greve och grevinna av Toulouse den 23 maj 1251. De bekräftade förvaltarens befogenheter att styra i deras ställe och besökte sällan riket. Johanna och Alfons följde båda med på det åttonde korståget 1271. 

Alfons avled på slottet Corneto vid Siena 21 augusti 1271, och Johanna fyra dagar senare. Johanna dog barnlös: hon försökte testamentera sina troner till sin släkt i stället för att låta dem tillfalla franska kronan, men hennes testamente ogiltigförklarades 1274 och hennes länder liksom hennes makes återgick till franska kronan, med undantag av Avignon, som tillföll Vatikanen.

Referenser

 

Kvinnor
Födda 1220
Avlidna 1271
Kvinnliga regenter under 1200-talet
Franska prinsessor
Personer i Frankrike under 1200-talet
Johnny Örbäck

Carl Vilhelm Johnny Örbäck,  född 29 maj 1952 i Virserum (Kalmar län), är en tidigare svensk socialdemokratisk kommunalpolitiker.

Johnny Örbäck har varit ombudsman och invaldes i Malmö kommunfullmäktige 1985. Han var oppositionsråd 1986–88, kommunalråd för undervisnings- och kulturroteln 1989–91 och därefter åter oppositionsråd till juni 1994. Han var ordförande i skolstyrelsen 1989–91 och vice ordförande där 1992–94. Han var verkställande direktör i HSB Malmö fram till 2004.  Därefter drev han bland annat Stafsjö Hotell i Stafsjö bruk 2005–07 tillsammans med en kompanjon. Han har också varit ordförande i Malmö Allmänna Idrottsförening.

Johnny Örbäck var den drivande kraften bakom HSB Malmös satsning på att bygga landmärket Turning Torso i Malmö. Bygget drogs med kostnadsöverskridande, vilket ledde till att Örbäck tvingades avgå som chef för HSB Malmö i april 2004. Johnny Örbäck tilldeldes Malmö stads hederstecken år 2005 för sitt arbete med att förverkliga Turning Torso.

År 2008 blev han friad av Hovrätten över Skåne och Blekinge från åtal för grov trolöshet mot huvudman i samband med fastighetsaffärer som HSB Malmö gjort, efter att först ha blivit fälld av Malmö tingsrätt 2007.

Media
Sossen, arkitekten och det skruvade huset, dokumentärfilm 2005 av Fredrik Gertten

Källor

Noter

Externa länkar
Skulptur gav idén till Turning Torso på Byggvärlden.se 25 mars 2009

Svenska socialdemokrater
Kommunalråd i Malmö
Svenska direktörer
Födda 1952
Levande personer
Män
Trillingnerven

Trillingnerven (latin: nervus trigeminus) är den femte kranialnerven (kranialnerv V).

Trillingnerven innehåller sensoriska nervfibrer (från de tre trigeminuskärnorna) samt motoriska nervfibrer (från den motoriska trigeminuskärnan). Trillingnervens tjocka huvudgren träder ut från hjärnstammen vid pons och delar sig i tre mindre grenar i kraniumhålan: nervus ophthalmicus (V1), nervus maxillaris (V2) och nervus mandibularis (V3). Alla tre dottergrenar innerverar sensoriskt, bland annat den största delen av ansiktets hud. Endast nervus mandibularis har motoriska nervfibrer vilka är främst viktiga för tuggfunktion.

Nervus ophthalmicus (V1) träder ut till ögonhålan via fissura orbitalis superior. Nervus ophthalmicus innerverar sensoriskt bindhinnorna, tårkörtlarna, ögonen, etmoidalsinus, kilbenshålorna, pannhålorna, näshålan, dura mater i den främre skallgropen, falx cerebri, superiort över tentorium cerebelli och hud. Nervus ophthalmicus förgrenas bland annat till nervus supratrochlearis och nervus supraorbitalis vilka träder ut i huden. Kliniskt är nervus ophthalmicus viktig för corneal- respektive tårreflexen.

Nervus maxillaris (V2) träder ut till fossa pterygopalatina via foramen rotundum. Nervus maxillaris innerverar sensoriskt dura mater i den mellersta skallgropen, nasofarynx, näshålan, käkhålorna, kilbenshålorna, etmoidalsinus, den övre delen av munhålan (gommen samt den övre tandraden och tandkött) och hud. En gren av nervus maxillaris kallad nervus infraorbitalis träder in i ögonhålan för att därefter träda ut i huden.

Nervus mandibularis (V3) träder ut till fossa infratemporalis via foramen ovale. Avseende motorik innerverar nervus mandibularis tuggmuskulatur, m. mylohyoideus, m. diagastricus venter anterior, m. tensor tympani och m. tensor veli palatini. Avseende sensorik innerverar nervus mandibularis den nedre delen av munhålan (de främre två tredjedelarna av tungan, munhålegolvet och kindernas slemhinnor samt den nedre tandraden och tandkött), dura mater i den bakre skallgropen och hud. En gren till nervus mandibularis träder in i mandibelns kanal för att bland annat träda ut i huden som nervus mentalis.

Referenser 
Richard, D. L. (2020). Gray's Anatomy for Students (4). Elsevier.
Kranialnerver
Ansiktet
Von der Goltz

von der Goltz är en talrik, i Preussen och Nederländerna bosatt, dels grevlig, dels friherrlig ätt, av vars  medlemmar många beklädde viktiga poster i den preussiska förvaltningen.

Kända medlemmar 

 August Friedrich Ferdinand von der Goltz (1765–1832), preussisk statsman
 Colmar von der Goltz (1843–1916), preussisk generalfältmarskalk och militärhistoriker
 Hermann von der Goltz (1835–1906), protestantisk teolog
 Karl Friedrich von der Goltz (1815–1901), preussisk kavallerigeneral
 Robert Heinrich Ludwig von der Goltz (1817–1869), preussisk diplomat
 Rüdiger von der Goltz (1865-1946), tysk general
 Theodor von der Goltz (1836–1905), tysk agronom

Källor 

 

Tyska adelsätter
Ugglan
August Friedrich Ferdinand von der Goltz

August Friedrich Ferdinand von der Goltz, född 20 juli 1765 i Dresden, död 17 januari 1832, var en preussisk greve och statsman. 

von der Goltz var sändebud i Polen, Danmark, Sverige och Ryssland, bevistade som Preussens fullmäktig kongressen i Erfurt 1808 och slöt 1812 fördragen med Frankrike.

Källor 
 

Preussiska diplomater
Tyska grevar
Diplomater under 1800-talet
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Dresden
Födda 1765
Avlidna 1832
Män
Ugglan
Kapan

Kapan (armeniska: Կապան), till 1991 känd som (: Ghapan; : Kafan), är huvudorten i Siunikprovinsen i södra Armenien. År 2010 beräknades stadens invånarantal till 45 711 personer. Staden är den mest befolkade i Sjunikprovinsen och södra Armenien.

Terrängen runt Kapan är kuperad åt nordost, men åt sydväst är den bergig. Kapan ligger nere i en dal. Den högsta punkten i närheten är Chustup,  meter över havet,  km sydväst om Kapan. Kapan är det största samhället i trakten. 

Omgivningarna runt Kapan är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Runt Kapan är det ganska glesbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer.  Inlandsklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är maj, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är augusti, med  mm nederbörd.

Sport 
 Gandzasar FK (fotbollsklubb)

Kommentarer

Referenser 
World Gazeteer: Armenia – World-Gazetteer.com

Orter i Siunik
Karl Friedrich von der Goltz

Karl Friedrich von der Goltz, född den 12 april 1815 i Stuttgart, död den 21 februari 1901 i Nice, var en preussisk greve och militär, bror till Robert von der Goltz.

von der Goltz inträdde 1832 i hären, stred 1844-45 under Bugeaud i Algeriet och förde 1870 gardeskavalleridivisionen i slagen vid Gravelotte och Sedan. År 1875 blev von der Goltz general av kavalleriet.

1882 utnämndes von der Goltz till riddare av Serafimerorden.

Källor 

Födda 1815
Avlidna 1901
Preussiska generaler
Tyska grevar
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Stuttgart
Män
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Pullman

Pullman kan syfta på:

Philip Pullman (1946–), brittisk författare
Bill Pullman (1953–), amerikansk skådespelare
George Pullman (1831–1897), populariserade sovvagnen 1864 i USA
Pullmanvagn – en amerikansk sovvagn
Pullman, Washington – en stad i Whitman County, Washington
Gustaf Thomée

Gustaf Thomée, född 18 december 1812 i Stockholm, död där 16 juni 1867, var en svensk författare och översättare. Han var son till Gustaf Henrik Thomée.

Biografi 
Thomée blev student i Uppsala 1830 och filosofie kandidat 1835. Året förut hade han utgett diktsamlingen Lyriska reminiscenser. Han ingick därefter i en huvudstadstidning, till en början som sättare och korrekturläsare, snart som medarbetare. 

Som originalförfattare ägnade Thomée sig mest åt historiska och geografiska ämnen, utgav bland annat Jorden (1851), Lärobok i geographien (1853), resehandboken Sverige (1857, flera omarbetade upplagor), Konungariket Sveriges statistik i sammandrag (1859–61), Stockholmska promenader (1863) och kartböcker, varjämte han deltog i utarbetandet av Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige (1858–65). 

Thomée utgav eller redigerade även flera andra originalarbeten och bearbetningar, tidskrifter o.s.v. Samtidigt publicerade han en ofantlig mängd översättningar av vetenskapliga arbeten, romaner och noveller av franska och engelska författare, spridda som följetonger eller särskilt tryckta. Därjämte var han sedan 1845 medarbetare i Stockholms Dagblad samt undervisade även vid flera läroanstalter med mera. Det rastlösa arbetet bröt emellertid i förtid hans krafter.

Skrifter (urval)
 Lyriska reminiscenser (Eget förlag, 1834)
 Göta canal och dess omgifningar: handbok för resande, som färdas på ångbåtarna mellan Göteborg och Stockholm (1843)
 Samtidstaflor (1853-1854)
 Stockholmska promenader: hufvudstadens historiska minnen, offentliga inrättningar, förnämsta byggnader och andra föremål, som förtjena att ses, jemte ströftåg genom Stockholms omgifningar (1863)

Översättningar (urval)
 Gustaf Schwab: Den klassiska fornålderns hjeltesagor efter dess skalder och berättare (1839-1841)
 Gideon A. Mantell: Geologiens under: föreläsningar (The wonders of geology) (Hæggström, 1844)
 Edward Bulwer Lytton: Lucretia, eller Nattens barn (Lucretia, or, The Children of Night) (Bonnier, 1846-1847)
 Heinrich Berghaus: Jordens folkslag, efter deras egendomlighet i afseende på regeringsform, religion, seder och klädedrägter (1847-1850)
 Alexander von Humboldt: Kosmos: utkast till en physisk verldsbeskrifning (Kosmos) (Meyer, 1852-1860)
  Alphonse de Lamartine: Turkiska rikets historia (Histoire de la Turquie) (Bonnier, 1854-1856)
 Horace Marryat: Ett år i Sverige (One year in Sweden) (Bonnier, 1863)
 Charles Dickens: Vår gemensamma vän (Our mutual friend) (Bonnier, 1864-1865)
 John MacGregor: En kanotfärd i Sverige (Flodin, 1868)

Källor

Svenska författare under 1800-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska översättare
Översättare från engelska
Översättare från tyska
Översättare från franska
Svenska lärare under 1800-talet
Födda 1812
Avlidna 1867
Män
Ugglan
Författare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Lärare från Stockholm
Översättare från Stockholm