kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bombus friseanus

Bombus friseanus (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus) som lever i Centralasien.

Utseende 
Drottningen är tämligen stor, 19 till 22 mm. De övriga kasterna är mindre: Arbetarna 10 till 16 mm, och hanarna 13 till 15 mm. Arten har ljusbruna vingar och en medellång tunga. Honorna har övervägande svart huvud (ansiktet kan dock ha en del gula hår), gul mellankropp med ett svart band mellan vingfästena, och åtminstone främsta bakkroppssegmentet gult. Det andra kan ha samma färg, men kan också vara brunt framtill och svart baktill. Hos drottningarna är det alltid svart. Det tredje bakkroppssegmentet är alltid svart, och resten av bakkroppen orangeröd. Hanarna är gula på huvud och mellankropp, dock med samma svarta band på den senare som honorna; på bakkroppen saknas nästan helt den svarta färgen, så att de två främsta bakkroppssegmenten är gula, och resten röda (dock kan de ha en del svarta hår mot slutet av bakkroppen).

Vanor 
Humlan är vanlig i bergsterräng på höjder mellan 1 000 och 4 400 m. Arten samlar pollen och nektar från ett stort antal familjer som amaryllisväxter, korgblommiga växter som tistlar, solrosor och klippståndssläktet, katalpaväxter, strävbladiga växter, kaprifolväxter, fetbladsväxter som fetknoppar, väddväxter, bokväxter, gentianaväxter, irisväxter, kransblommiga växter likt sugor, hjärtstillor, syskor och salvior, ärtväxter, kräknötsväxter, fackelblomsväxter, rosväxter som hallonsläktet, dunörtsväxter, ranunkelväxter som stormhattar, vänderotsväxter samt flenörtsväxter likt spiror. Flygtiden varar mellan mitten av maj till slutet av september.

Utbredning 
Bombus friseanus finns från Tibet och i de kinesiska provinserna Sichuan, Gansu, Qinghai och Yunnan.

Källor 

Insekter i palearktiska regionen
Insekter i orientaliska regionen
Humlor
Bombus
How to Destroy Angels

How to Destroy Angels (HTDA) är ett amerikanskt band som spelar industrirock. Bandnamnet är taget från en Coil-singel från 1984.

Bandet består av Trent Reznor, Mariqueen Maandig och Atticus Ross och bildades 2010 sedan Nine Inch Nails (Reznors tidigare band) genomfört sin sista spelning på fyra år, i september 2009. Bandet släppte sin självbetitlade debut-EP How to Destroy Angels 2010.

Diskografi 
Studioalbum

EPs

Singlar
2010 – "A Drowning"
2012 – "Keep It Together"
2013 – "How Long?"

Källor

Se även 
 Trent Reznor
 Nine Inch Nails
 West Indian Girl

Externa länkar 

Diskografi på Discogs

Amerikanska musikgrupper
Musikgrupper bildade 2010
Norra-södra motorvägen

Norra-södra motorvägen är en motorväg under konstruktion i Vietnam. Motorvägen kommer att löpa från Hanoi till Can Tho. Dess totala längd kommer att uppgå till 1.900 kilometer. Vissa avsnitt har slutförts. Hela vägen kommer att avslutas under 2020. Total kostnad är 18,5 miljarder USD. Ett järnvägsnät för höghastighetståg kommer byggas vid vägen.

Motorvägen kommer att korsa provinserna Hanoi, Ha Nam, Nam Dinh, Ninh Binh, Thanh Hoa, Nghe An, Ha Tinh, Quang Binh, Quang Tri, Thua Thien-Hue, Da Nang, Quang Nam, Quang Ngai, Binh Dinh, Phu Yen, Khanh Hoa, Ninh Thuan, Binh Thuan, Dong Nai, Ho Chi Minh-staden, Long An, Tien Giang, Vinh Long, Can Tho.

Externa länkar

Vägar i Vietnam
Sölve, Sölvesborg

Sölve är ett bostadsområde i östra delen av tätorten Sölvesborg i Sölvesborgs kommun, Blekinge län. Sölve var tidigare en fristående ort i Sölvesborgs socken. Området är en av två stadsdelar i Sölvesborg som inte ligger på Sölvesborgshalvön. Sölve räknas istället till Listerlandet.

Sölve genomskars fram till 1995 av E22, men den gamla riksvägen är numera en stadsgata med tillhörande hastighetsbegränsning och avsmalning.

Vid historiska utgrävningar har fynd inom byn gjorts, men deras datering är osäker och kan enbart hänföras till förhistorisk tid.

Referenser 

Orter i Sölvesborgs kommun
Stadsdelar i Sölvesborg
Listerlandet
Super Stars: Kenny Rogers & Dolly Parton

Super Stars: Kenny Rogers & Dolly Parton är ett samlingsalbum av countryartisterna Kenny Rogers och Dolly Parton, utgivet 28 april 1997. Det släpptes på skivmärket Super.

Låtlista 
 Ruby Don't Take Your Love to Town (Mel Tillis) [2:51]
 Makin' Believe (Jimmy Work) [2:29]
 Reuben James (Barry Etris/Alex Harvey) [2:42]
 Release Me (Eddie Miller)[2:14]
 Elvira (Dallas Frazier) [2:34]
 Hanky Tonk Angels (Pat Miller/E. Miller) [2:24]
 Me and Bobby McGee (Fred Foster/Kris Kristofferson) [2:30]
 Little Blossom (Jeffe) [2:52]
 Poem for a Little Lady (Mac Davis) [2:32]
 Letter to Heaven (Parton) [2:36]
 Tulsa Turnaround (Larry Collins/Alex Harvey) [3:25]
 Two Little Orphans (Jeffe) [2:41]
 For The Good Times (Kristofferson) [3:20]
 Girl Left Alone (Owens/Parton) [2:09]

Källor 

Samlingsalbum 1997
Samlingsalbum av Dolly Parton
Samlingsalbum av Kenny Rogers
Engelskspråkiga samlingsalbum
Ehsan Fadakar

Ehsan Fadakar Bani, född 26 augusti 1982 i Iran, är en svensk-iransk journalist och företagare i mediebranschen.

Biografi 
Fadakar är född i Iran, men uppvuxen i Göteborg och har svenskt medborgarskap. Han började på Nyheter24 som sportreporter 2008 och arbetade sedan även som allmänreporter, sportchef och specialsajtschef, innan han år 2011 utsågs till chefredaktör. Han blev 2013 chef för sociala medier på Aftonbladet. Under 2014 startade han även underhållningssajten Lajkat.se tillsammans med Erik Carlsson. I januari 2017 blev han chef för social- och tredjepartsstrategi på mediekoncernen Schibsted.

Efter att ha stängts av och en internutredning genomförts så lämnade Ehsan Fadakar Schibsted-koncernen den 17 november 2017 efter anklagelser om bland annat fysiska och psykiska trakasserier mot en kvinnlig medarbetare. Han hade då redan i oktober 2017 lämnat Lajkat.se.

I oktober 2018 startade han Digibyrån Sverige AB, en konsultfirma inom media, marknadsföring och digitalisering.

Referenser 

Födda 1982
Män
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Rainbow Bridge (musikalbum)

Rainbow Bridge är ett musikalbum av Jimi Hendrix som släpptes i oktober 1971 på Reprise Records. Albumet färdigställdes efter Hendrix död av Mitch Mitchell, Eddie Kramer och John Jansen. Tillsammans med albumet The Cry of Love skulle detta låtmaterial ha mynnat ut i Hendrix nästa dubbel-LP First Rays of the New Rising Sun. Albumet släpptes som soundtrack till Chuck Weins film Rainbow Bridge, och där förekom liveversioner av de studioupptagningar som finns på skivan. Av kontraktsskäl användes inte liveinspelningarna till skivan. Rainbow Bridge återutgavs på CD av Sony Lagacy 2014.

Låtlista
(alla låtar utom Star Sprangled Banner komponerade av Jimi Hendrix)
"Dolly Dagger" - 4:45
"Earth Blues" - 4:20
"Pali Gap" - 5:05
"Room Full of Mirrors" - 3:17
"Star Spangled Banner" 4:07
"Look Over Yonder" - 3:28
"Hear My Train A Comin" (live) - 11:15
"Hey Baby (New Rising Sun)" - 6:05

Listplaceringar

Källor
Rainbow Bridge på Allmusic
Fotnoter

Album av Jimi Hendrix
Musikalbum 1971
Musikalbum utgivna postumt
Frederick Walker Pitkin

Frederick Walker Pitkin, född 31 augusti 1837 i Manchester, Connecticut, död 18 december 1886 i Pueblo, Colorado, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Colorado 1879–1883.

Pitkin utexaminerades 1858 från Wesleyan University och avlade året därpå juristexamen vid Albany Law School. Efter studierna arbetade han fram till 1872 som advokat i Milwaukee. På grund av sitt hälsotillstånd reste Pitkin sedan till Europa för att få vård och återvände två år senare till USA. Han flyttade till Coloradoterritoriet, fortsatte karriären som advokat och investerade i gruvorna.

Pitkin efterträdde 1879 John Long Routt som guvernör i Colorado och han efterträddes fyra år senare av James Benton Grant. Under hans ämbetsperiod krossades 1879 års indianuppror och nationalgardet satte stopp för 1880 års gruvstrejk i Leadville efter att Pitkin utlyste krigslagar.

Metodisten Pitkin gravsattes på Fairmount Cemetery i Denver. Pitkin County har fått sitt namn efter Frederick Walker Pitkin.

Referenser

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Colorado State Archives
Political Graveyard

Guvernörer i Colorado
Alumner från Wesleyan University
Alumner från Albany Law School
Personer från Manchester, Connecticut
Födda 1837
Avlidna 1886
Män
Living My Life

Living My Life är även namnet på Emma Goldmans självbiografi.
Living My Life är ett musikalbum av Grace Jones lanserat i november 1982 på Island Records. Skivan spelades in på Bahamas. Under inspelningarna spelades även en låt med titeln "Living My Life" in, men den kom inte med på skivan utan släpptes senare som singel. Efter den här skivan kom Jones att ta en paus från musikkarriären några år för att bland annat satsa på skådespeleri.

Låtlista
"My Jamaican Guy" - 6:00
"Nipple to the Bottle" - 5:55
"The Apple Stretching" - 7:08
"Everybody Hold Still" - 3:10
"Cry Now, Laugh Later" - 5:00
"Inspiration" - 4:35
"Unlimited Capacity of Love" - 5:45

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #86
Billboard R&B Chart: #19
UK Albums Chart, Storbritannien: #15
VG-lista, Norge: #13
Topplistan, Sverige: #7

Källor

Musikalbum 1982
Eddyville

Eddyville kan syfta på: 

 Eddyville, Illinois
 Eddyville, Iowa
 Eddyville, Kentucky
Eddyville, Illinois

Eddyville är en by i Pope County i den amerikanska delstaten Illinois med en yta av 1 km² och en folkmängd, som uppgår till 153 invånare (2000). Ödemarksområdet Lusk Creek Wilderness ligger i närheten av Eddyville.

Källor

Externa länkar
Hayes Canyon Campground

Orter i Illinois
Eddyville, Iowa

Eddyville är en ort i den amerikanska delstaten Iowa med en yta av 3,1 km² och en folkmängd som uppgår till 1 064 invånare (2000). En del av orten hör till Mahaska County, ytterligare en del är belägen i Monroe County och resten finns i Wapello County.

Källor

Externa länkar
Eddyville Raceway
Eddyville-Blakesburg Community Schools

Orter i Iowa
Mahaska County
Monroe County, Iowa
Wapello County
William Ellery Sweet

William Ellery Sweet, född 27 januari 1869 i Chicago, död 9 maj 1942 i Denver, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var guvernör i delstaten Colorado 1923–1925.

Sweet gick i skola i Colorado Springs och gifte sig 1892 med Joyeuse L. Fullerton i Philadelphia. Paret flyttade till Denver och fick fyra barn. Investmentbanken som Sweet grundade var framgångsrik och han skapade en betydande förmögenhet.

Sweet, som efterträdde 1923 Oliver Shoup som guvernör, profilerade sig som en stark motståndare till Ku Klux Klan. I Colorado var KKK en betydande maktfaktor under 1920-talet och stödde Clarence Morley i guvernörsvalet 1924. Sweet förlorade valet med klar marginal.

Kongregationalisten Sweet gravsattes på Fairmount Cemetery i Denver.

Externa länkar 
 Biografi på National Governors Associations webbplats
 Colorado State Archives
 Political Graveyard

Guvernörer i Colorado
Personer från Chicago
Födda 1869
Avlidna 1942
Män
Julius Caldeen Gunter

Julius Caldeen Gunter, född 31 oktober 1858 i Fayetteville, Arkansas, död 26 oktober 1940 i Denver, var en amerikansk demokratisk politiker och jurist. Han var guvernör i delstaten Colorado 1917–1919.

Gunter utexaminerades 1879 från University of Virginia, flyttade till Colorado och inledde sin karriär som advokat i staden Trinidad. Han tjänstgjorde som domare i Colorados högsta domstol 1905–1907.

I guvernörsvalet 1916 vann Gunter mot ämbetsinnehavaren George Alfred Carlson. Under första världskriget profilerade sig Gunter som en förespråkare för de tyska invandrarnas sak. Enligt honom kunde en amerikan vara född var som helst. Samtidigt visade guvernören sitt stöd för de amerikanska trupperna i första världskriget. Demokraterna i Colorado övervägde inte ens Gunter som kandidat i guvernörsvalet 1918 i och med att bilden av honom i medierna var tyskvänlig och kandidatnomineringen inträffade under pågående krig.

Anglikanen Gunter gravsattes på Fairmount Cemetery i Denver.

Referenser

Externa länkar 
 Colorado State Archives

Guvernörer i Colorado
Personer från Fayetteville, Arkansas
Födda 1858
Avlidna 1940
Män
Alumner från University of Virginia
Kragtrapp

Kragtrapp (Chlamydotis macqueenii) är en hotad fågel i familjen trappar som förekommer i västra Asien. Den förekommer från Nildalen i Egypten österut till Kina. Tidigare behandlades kragtrappen och ökentrappen som en och samma art. Arten tros minska kraftigt i antal på grund av förföljelse och habitatförstörelse. Den anses därför som utrotningshotad och placeras av IUCN i hotkategorin sårbar.

Utseende och läte 
Kragtrappen mäter cirka 60 centimeter lång och har ett vingspann på cirka 140 centimeter. Honan är något mindre än hanen. Fågeln är brun på ovansidan och vit på undersidan, samt har en svart rand längs sidorna av halsen. 

Den är mycket lik nära släktingen ökentrappen, men denna skiljer sig huvudsakligen genom svarta inslag i sina huvudfjädrar som den under spelet fäller fram över näbben, medan kragtrappens är helvita och reses som en tofs. Den är också något kraftigare fläckad ovan på en mer rödbrun botten. Det sällan hörda spellätet skiljer sig också. Istället för kragtrappens djupa hoanden hörs en lång serie med knackande maskinliknande ljud, 25-40 stavelser på tolv till 18 sekunder.

Utbredning och systematik 
Kragtrappen häckar lokalt från östra delen av Nildalen i Egypten, på Arabiska halvön, i Pakistan, Mongoliet och Kina. Merparten är flyttfåglar där populationen från Turkmenistan och österut övervintrar i Indien, Pakistan, Iran och delar av Mellanöstern, medan den mindre populationen på Arabiska halvön till största delen är stannfåglar som möjligen flyttar kortare sträckor vid dålig tillgång på föda.

Kragtrappen i Europa 
Kragtrappen är en mycket sällsynt gäst i Europa. I Sverige har den påträffats tre gånger: i Gräsgård på Öland 1847, Gävunda i Dalarna 1933 samt Ottenby på Öland 1974.

Släktskap 
Tidigare kategoriserades detta taxon som en underart till C. undulata. Efter uppdelningen fick taxonet macqueenii behålla det svenska trivialnamnet kragtrapp medan undulata tilldelades trivialnamnet ökentrapp.

Levnadssätt 
Fågeln förekommer i sandöken och andra sandiga torra miljöer. Den lägger två till fyra ägg direkt på marken. Kragtrappen är omnivor och äter frön, insekter och andra smådjur.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen kategoriserar arten som sårbar. Världspopulationen uppskattades 2014 till endast 50 000–100 000 individer. Den minskar dessutom kraftigt i antal på grund av habitatförstörelse och jakt. Den fångas också in i Pakistan och Iran för vidare transport till Arabiska halvön där den används för att träna falkenerarfalkar.

Namn 
Vem Macqueen var som hedras med artens vetenskapliga namn macqueenii är något av ett mysterium. Den har på svenska också kallats asiatisk kragtrapp.

Referenser

Noter

Källor
 Lars Larsson (2001) Birds of the World, CD-rom

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i etiopiska regionen
Trappar
Under Feet Like Ours

Under Feet Like Ours är det första studioalbumet av den kanadensiska popduon Tegan and Sara, utgivet 1999 under etiketten Plunk Records. Det producerades av Tegan and Sara tillsammans med ljudteknikern Jared Kuemper. Tidigare hade gruppen släppt tre demoinspelningar under 1998 med namnen Yellow Demo, Orange Demo och Red Demo. Albumet släpptes ursprungligen i ett begränsat antal exemplar som "Sara and Tegan", men återlanserades 2001 under det nuvarande gruppnamnet med större framgång. Nyutgåvan innehåller låten "Frozen", från uppföljarskivan This Business of Art.

Skivomslaget visar en bild på duon tillsammans som små barn, Sara iklädd en röd topp och Tegan en lila topp.

Låtlista 
 "Divided" (Tegan Quin) – 3:04
 "Our Trees" (T. Quin) – 3:47
 "Come On" (Sara Quin) – 4:05
 "Freedom" (T. Quin) – 2:15
 "Proud" (S. Quin) – 2:48
 "More for Me" (T. Quin) – 3:44
 "Hype" (S. Quin) – 3:05
 "Clever Meals" (T. Quin) – 3:18 
 "This Is Everything" (T. Quin) – 3:09
 "Heavy" (S. Quin) – 4:18
 "Welcome Home" (T. Quin) – 2:34
 "Superstar" (T. Quin) – 3:50
 "Untitled" (instrumental; alternativ titel "Bye!" på nyutgåvor) – 0:05

Bonuslåt på nyutgåvan från 2001
 "Frozen" (T. Quin) – 2:44

Medverkande 
Tegan and Sara
Tegan Quin – sång, gitarr, producent
Sara Quin – sång, gitarr, producent

Övriga musiker
Kristian Alexandrov – programmering, piano, slagverk (2, 3, 6, 8-10, 12)
Aaron Burke – trummor (3-6, 9, 10, 13)
Jeremy Coates – bas (3, 5, 6)
Jara Muzzik – elgitarr (6)
Lilly Penner – cello (11)
Marc Tremblay – bas (2, 4)

Produktion
Derek Bachman – omslagsdesign
Jerry Clement – fotografi (fram- och baksida)
Jared Kuemper – ljudtekniker, ljudmix
Eli Svoboda – fotografi

Information från Discogs.

Referenser 

Album av Tegan and Sara
Engelskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1999
Kanadensiska rockalbum
Crude (film)

Crude är en amerikansk dokumentärfilm från 2009. Filmen följer en pågående stämningsprocess mot det amerikanska företaget Chevron i Ecuador.

Handling 
Filmen följer utvecklingen av ett rättsfall under åren 2006 och 2007 där energibolaget Chevron stämts på 27 miljarder amerikanska dollar för borrandet efter olja vid Lago Agrio i Ecuadors del av Amazonas regnskog mellan 1972 och 1992, då under namnet Texaco som senare köptes upp av Chevron. Grupprättegångens målsägande är 30 000 ecuadorianer som bor i regnskogen. De hävdar att de har blivit förorenade av företaget. I filmen intervjuas människor från båda sidor och undersöker även medias inflytande, aktivism bland berömdheter, multinationella företags makt, den skiftande makten i Ecuadors politik och försvinnandet av ursprungskulturer.

Externa länkar 
 
 

Amerikanska dokumentärfilmer
Amerikanska filmer 2009
Amerikanska miljöfilmer
Engelskspråkiga filmer
Spanskspråkiga filmer
NotifyOSD

NotifyOSD är ett system för att presentera händelser för användare som används i operativsystemet Ubuntu. Programmet ger användaren information om vad som händer, exempelvis ljudvolymen, nya meddelanden eller batterinivån på ett enkelt sätt. Mac OS X- och Windowsanvändare kan använda Growl, ett program som liknar NotifyOSD.

Ubuntu
Federico Leo

Federico Leo, född 27 augusti 1988 i Varese, är en italiensk racerförare.

Racingkarriär
Säsongen 2006 tävlade Leo i Formula Junior 1600 Italy och slutade tolva totalt, efter att bland annat ha tagit en pallplats. 2007 tog han klivet upp till Formula Renault 2.0 Italia, det italienska Formel Renault-mästerskapet, men lyckades inte ta några poäng. Året efter blev det ATS Formel 3 Cup i Tyskland för italienaren. Leo blev nia totalt, med en tredjeplats på Hockenheimring som bäst. Han gästkörde även en helg i det brittiska F3-mästerskapet på Autodromo Nazionale Monza det året.

I slutet av säsongen 2008 deltog Leo i tester i Formula Renault 3.5 Series, både för RC Motorsport och Pons Racing. Det blev sedan ett kontrakt med Pons Racing för säsongen 2009, tillsammans med Marcos Martínez, där han slutade totalt på tjugoförsta plats. Han fortsatte i samma serie för samma team även 2010, men då med Daniel Zampieri som teamkamrat. Totalt slutade han på sjuttonde plats.

Efter säsongen 2010 valde Leo att avsluta sin karriär som formelbilsförare, då han aldrig lyckades nå toppen. Istället bytte han till GT-racing och FIA GT3 European Championship, med AF Corse 2011. Han tävlade i en Ferrari F458 Italia tillsammans med Francesco Castellacci och tillsammans lyckades de vinna mästerskapet, trots att de inte startade i säsongens första race.

Källor och noter

Externa länkar
Officiell webbplats
Federico Leo på Driver Database.

Födda 1988
Italienska racerförare
Tyska F3-mästerskapsförare
Brittiska F3-mästerskapsförare
Formula Renault 3.5 Series-förare
Auto GP-förare
GP2-förare
Män
Levande personer
Östergötlands runinskrifter Fv1959;97

Östergötlands runinskrifter Fv1959;97, Ög Fv1959;97. är en runinskrift i Tingstads socken i Norrköpings kommun. Det runristade objektet är ett fragment av en vikingatida gravhäll av kalksten. Fragmentet hittades i tornmuren under det att Tingstads kyrka restaurerades i slutet av 1950-talet. Det bestod då av två stycken, vilka därefter sammanfogats. Under samma restaurering påträffades Östergötlands runinskrifter 158. Ög Fv1959;97 förvaras numera på en liten hylla i väggen vid kyrkans kor.

Inskrift
Fragmentet bär runor dels på framsidan och dels på ena kantsidan, vilken varit del av kantsidan på den helhetliga gravhällen. Runorna är av typen normalrunor. Framsidan bär förutom runorna även spår av ornamentik. I translittererad form lyder denna sidas inskrift

...uru : ...  

medan inskriften på kantsidan lyder

...-k : ku-...

Det finns ingen etablerad normalisering av den fragmentariska inskriften, och därmed inte heller någon översättning.

Referenser

Östergötlands runinskrifter
De Tomaso Deauville

De Tomaso Deauville är en personbil, tillverkad av den italienska biltillverkaren De Tomaso mellan 1971 och 1986.

Historik
De Tomaso Deauville presenterades på bilsalongen i Turin 1970, där även modellen Pantera hade Europa-premiär. Deauville var en stor sedan med fyra dörrar, ritad av Tom Tjaarda hos Ghia. Karossen uppvisade tydliga likheter med Jaguar XJ. Bilen hade likadan V8-motor från amerikanska Ford som Pantera, men i något nedtrimmat utförande. Förutom den femväxlade manuella växellådan kunde man välja automatväxellåda, även den från Ford. Bilen hade individuell hjulupphängning och skivbromsar runt om.

Referenser

Externa länkar
 Svenska DeTomaso-klubben

Deauville
Bakhjulsdrivna fordon
De Tomaso Longchamp

De Tomaso Longchamp är en Gran turismo, tillverkad av den italienska biltillverkaren De Tomaso mellan 1972 och 1986.

Historik
De Tomaso Longchamp var närmast en coupé-version av Deauville-modellen, med kortare hjulbas. Motor och hjulupphängningar var desamma som på den stora sedanen. Karossen ritades av Tom Tjaarda hos Ghia.

1980 tillkom en GTS-variant, med lätt modifierad kaross, samt en cabriolet-version, byggd av Carrozzeria Pavesi i Milano. Sammanlagt byggdes 395 coupéer, samt 14 av de i än större utsträckning handbyggda cabrioleterna. Pavesi konverterade också en del coupéer till cabriolet.

Referenser

Externa länkar
 Svenska DeTomaso-klubben

Longchamp
Bakhjulsdrivna fordon
De Tomaso Guarà

De Tomaso Guarà är en sportbil, tillverkad av den italienska biltillverkaren De Tomaso mellan 1994 och 2004.

Historik
Innan De Tomaso sålde Maserati till Fiat 1992 hade man byggt en tävlingsbil kallad Maserati Barchetta. Barchettans avancerade chassi kom att användas till De Tomaso Panteras länge emotsedda ersättare, De Tomaso Guarà.

Bilen visades på Internationella bilsalongen i Genève 1993 med en tävlingsmässig roadster-kaross. Ett år senare visades en mer civiliserad coupé. Den mittmonterade motorn var en V8 i aluminium från BMW. Chassi och kaross var till stora delar byggda i kompositmaterial. 1998 byttes BMW-motorn mot en betydligt större och tyngre V8 från Ford.

Tillverkningen upphörde 2004 i samband med att företaget De Tomaso upplöstes.

Motorer

Referenser

Externa länkar
 Svenska DeTomaso-klubben
 ultimatecarpage.com 
 qv500.com 

Guarà
Bakhjulsdrivna fordon
Monteverdi Sierra

Monteverdi Sierra är en personbil, tillverkad av den schweiziska biltillverkaren Monteverdi mellan 1977 och 1982.

Monteverdi Sierra
Efter oljekrisen 1973 sjönk efterfrågan på 375-modellen, med dess stora V8-motor drastiskt. Efterföljaren Monteverdi Sierra, som introducerades på Internationella bilsalongen i Genève 1977, hade mindre och bränslesnålare motorer. Sierra baserades på Dodge Aspen, med ny front och akter samt lyxigare interiör. Bilen hade sedankaross, men senare tillkom en cabriolet och även en kombi.

Motorer

Referenser

Externa länkar
Monteverdi Automuseum. 
Privat Monteverdi-sida. 

Sierra
Bakhjulsdrivna fordon