kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Waste 'em All

Waste 'Em All är Municipal Wastes debutalbum. Noterbart är albumets extremt korta längd, på ändå 16 låtar. Earache Records fick upp ögonen för bandet, och snart hade bandet fått skivkontrakt. Titeln på albumet är en ordlek av Metallicas debutplatta, Kill 'em all.

Låtlista
 "Executioner (Intro)" - 1:12
 "Sweet Attack"- 0:58
 "Mutants of War" - 1:00
 "Knife Fight" - 0:50
 "Drunk as Shit" - 0:58
 "Death Prank" - 0:11
 "Substitute Creature" - 1:01
 "Waste 'Em All" - 1:30
 "Toxic Revolution" - 1:51
 "I Want to Kill the President" - 0:17
 "Thrash?! Don't Mind If I Do" - 0:56
 "Dropped Out" - 0:46
 "Blood Hunger" - 1:10
 "Jock Pit" - 1:15
 "The Mountain Wizard" - 1:25
 Untitled (Hidden track) - 2:09

Musikalbum 2003
Amerikanska debutalbum
Abum av Municipal Waste
Louise Boyd

Louise Boyd, född 1887 död 1972, var en amerikansk upptäckare, särsklit intresserad av Arktis. 68 år gammal blev hon den första kvinna att flyga över Nordpolen.

Boyd föddes 1887 i San Rafael, Kalifornien, som dotter till en förmögen investerare. Som trettonårig, 1920, stod hon som arvtagerska till hela familjens förmögenhet.

1928 ledde Boyd en egenfinansierad expedition för att hitta den norske upptäcktsresanden Roald Amundsen, som i sin tur hade försvunnit samma år under en räddningsexpedition för den italienske upptäckaren Umberto Nobile. Fastän hon reste över 16 000 km runt Arktis hittade hon inte ett enda spår efter honom. Trots det belönades hon med en medalj av det norska stortinget. 

Boyd är förmodligen mest känd för sina forskningsexpeditioner till östra och nordöstra Grönland, som genomfördes 1931, 1933, 1938 och 1941. Resan 1933 skildrade hon i boken The Fiord Region of East Greenland som utkom 1935. Ett område i närheten av De Geer-glaciären i Sydgeorgien har uppkallats efter Louise Boyd, och även en krater på Venus bär hennes namn.

Mellan 1942 och 1943 arbetade Boyd som teknisk rådgivare på det amerikanska försvarsdepartementet, under andra världskriget. Boyd avled 1972 i San Francisco.

Boyd har fått en krater på Venus uppkallad efter sig.

Amerikanska polarforskare (Arktis)
Amerikanska upptäcktsresande
Födda 1887
Avlidna 1972
Kvinnor
Anna-Karin Olsson

Anna-Karin Olsson (med smeknamnet "AKO"), född 10 maj 1967, är en svensk tidigare bandy- och tennisspelare.

Karriär
Sin första SM-final i bandy spelade hon 1982 för IF Boltic och förlorade med 3-7 mot IK Göta. I bandy vann hon tolv SM-guld, varav fyra med IF Boltic (1984–1987) och åtta med AIK (mellan 1990 och 2004), vilket efter 2003 års SM-guld innebar rekord för såväl herrar som damer. Både Sune Almkvist och Ola Johansson hade tidigare tagit tio SM-guld var.

Säsongerna 1997/1998 och 1998/1999 vann hon svenska skytteligan. Hon utsågs till "Årets tjej i svensk bandy" säsongerna 1995/1996 och 2000/2001.

År 1998 hade hon spelat 30 A-landskamper för Sverige.

Hon vann även ett VM-guld i rinkbandy.

I tennis spelade hon professionellt på WTA-touren i slutet av 1980-talet, och rankades som högst de 100 bästa i dubbel.

Hon var även brevbärare, samt fystränare på staben.

Källor

Externa länkar
 AIK Dambandy – Truppen 1998/99
 Bandysidan.nu – Anna-Karin Olsson

Svenska bandyspelare
Svenska tennisspelare
Födda 1967
Kvinnor
Levande personer
Svenska mästare i bandy
Doris Leuthard

Doris Leuthard, född 10 april 1963 i Merenschwand i Aargau, är en schweizisk politiker och jurist. Den 1 augusti 2006 tillträdde hon som ekonomiminister och medlem i Förbundsrådet. Mellan 1999 och 2006 satt hon i Nationalrådet och var partiordförande för Kristdemokraterna (CVP/PDC/PPD/PCD) mellan 2004 och 2006. Hon är Schweiz förbundspresident under 2017. 

Leuthard valdes in i Förbundsrådet 14 juni 2006 som efterträdare till Joseph Deiss med 133 av 234 giltiga röster. Hon blev därmed den 109 ledamoten i Förbundsrådet och den femte kvinnan sedan 1848. I och med att Leuthard valdes så frångicks en lång tradition av att välja någon från samma språkgrupp till efterträdare då Deiss är fransktalande och Leuthard tysktalande.

Hon har tidigare varit förbundspresident år 2010 samt vicepresident 2009 och 2016. Den 1 november 2010 tog hon över ledningen för miljö-, transport-, energi- och kommunikationsdepartementet efter att Moritz Leuenberger avgått.

Källor 

Schweiziska förbundsrådsledamöter
Schweiziska kristdemokrater
Schweiziska partiledare
Näringsministrar
Schweiz förbundspresidenter
Miljöministrar
Transportministrar
Energiministrar
Schweiz kommunikationsministrar
Alumner från Zürichs universitet
Kvinnor
Födda 1963
Levande personer
Personer från kantonen Aargau
Östergötlands runinskrifter 185

Ög 185 är en nu försvunnen vikingatida runstensfragment i Sjögestad, från kyrkogårdsmuren vid Sjögestads kyrka, Sjögestads socken och Linköpings kommun. Rent ornamental. 
Runsten av grå granit, 1,25 m lång och 0,6 m bred. 

Stenen har troligen felaktigt antagits vara identisk med Ög ATA4905/48, riksantikvarieämbetets skylt uppger liksom FMIS att den har signum Ög 185.

Inskriften 

Ristningen utgöres av ett par konstfullt sammanflätade slingändar utan runor.

Källor 

 
Östergötlands runinskrifter
Runinskrifter i Linköpings kommun
Eva Palm

Eva Palm, senare Eva Palm-Uhlin, född 24 december 1972, är en svensk bandyspelare som började spela i Bromstens IK och sedan spelade för AIK och IK Göta. Hon utsågs till årets tjej i svensk bandy år 1999. Inför säsongen 1999/2000 började hon spela för Edsbyns IF. Hon arbetade då på Svenska Baseboll- och Softbollförbundet i Solna.

Hon gick sedan tillbaka till AIK, och vann SM-guld med laget 2003, 2004, 2005 och 2006.

Hon har också spelat för Sveriges landslag, och vann VM-guld 2004 i Finland samt blivit "stor tjej" i svensk bandy.

I dagsläget tränar hon Grycksbo IF:s tjejlag, som 2015 gick upp i Damallsvenskan och som även spelat i flickallsvenskan (tidigare F17)

Källor

Externa länkar
 Bandysidan.nu – Eva Palm

Födda 1972
Kvinnor
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Svenska bandyspelare
Levande personer
Världsmästare i bandy
Amalfikusten

Amalfikusten ( Costiera amalfitana ) är en kuststräckning på sydsidan av Sorrentohalvön. Den ligger i provinsen Salerno i Kampanien. 

Kusten sträcker sig från Positano i väst till Vietri sul Mare i öst. Längs kuststräckningen ligger städerna Cetara, Maiori, Minori, Ravello, Atrani, Amalfi, Praiano, Positano och Scala.

Typiska för landskapet är en mosaik av klippiga områden med glest fördelad växtlighet, skogar, biomen Macchia som kännetecknas av buskar, vinodlingar, citrusodlingar, betesmarker (främst för får) och bebyggelse. I området inrättades tre naturreservat. Lämningar från äldre stenåldern (paleolitikum) och mellanstenåldern (mesolitikum) som hittades nära Positano vittnar om tidig mänsklig vistelse i regionen. Under Medeltiden ökade antalet bosättningar intensivt.

Costiera Amalfitana finns sedan 1997 på listan över världsarv.

Referenser

Externa länkar 

Världsarv i Italien
Kampanien
Kustområden
Beatrice Zade

Inez Alfhild Beatrice Zade, född Bæcklund 20 juli 1875 i Trelleborg, död 1948, var en svensk författare.

Zade avlade studentexamen i Stockholm 1893 och utexaminerades 1896 från Högre lärarinneseminariet. Hon var därefter anställd som lärarinna i Uddevalla, Trollhättan och Smedjebacken och 1907-08 föreståndarinna för samskolan i Höör.

Åren 1908-10 studerade hon i Jena och gifte sig 1910 med Adolf Zade, extra ordinarie professor i Leipzig. Efter det nazistiska maktövertagandet 1933 bosatte sig paret i Stockholm efter att maken avskedats från sin professur på grund av sin judiska bakgrund. Utöver nedanstående skrifter författade hon även noveller och artiklar i tidningar och tidskrifter.

Bibliografi i urval
Caroline. Ett kvinnoöde från romantikens dagar (1914)
Bettina. En livsväg kring Goethe (1916)
Två systrar. Schillers Lotte och Line (1918)
I musernas rike (1920; skildringar från Weimar på Johann Wolfgang von Goethes tid)
Goethes barndom 1749-1765 (1922)
Studenten Goethe 1765-1771 (1923)
Frida Stéenhoff: människan, kämpen, verket (1935)
Prinsessan Eugénies Jenny Lind-bilder: Till 50-årsminnet av sångerskans dödsdag (1937)

Källor

Svenska skolledare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Födda 1875
Avlidna 1948
Kvinnor
Ugglan
Personer från Trelleborg
Converge (baptistsamfund)

För det amerikanska hardcorebandet, se Converge.

Converge är ett amerikanskt baptistsamfund, bildat 1879.

Historia 
I början av 1850-talet bedrev svenska baptistpionjärer som Gustaf Palmquist, F O Nilsson och Anders Wiberg väckelseverksamhet bland svensk-amerikaner i USA. Man arbetade i flera delstater i Mellanvästern. 1852 grundade bland andra G. Palmquist den första svenska baptistförsamlingen i USA, i Rock Island, Illinois. F O Nilsson medverkade i bildandet av församlingar såsom "Swedish Baptist Church of Village Creek" (numera "Center Baptist Church") nära Lansing, Iowa och i Minnesota församlingar i Houston, Wastedo, Chisago Lake och Scandia (numera "Oakwood Community Church" i Waconia).

1871 grundade Johan Alexander Edgren (även känd som John Alexis Edgren) Swedish Baptist Seminary i Chicago, Illinois (numera "Bethel University" i Saint Paul, Minnesota).

1879, när de svensk-talande församlingarna nått ett antal av 65, bildade man Swedish Baptist General Conference of America. Samfundet fick under flera år hjälp av American Baptist Home Mission Society och American Baptist Publication Society, tills de svenska baptisterna blev självförsörjande. I takt med att svensk-amerikanerna assimilerades allt mer i det amerikanska samhället så glömde man sitt modersmål och på 1940-talet var de flesta av församlingarna engelsktalande. 1945 strök man därför förleden "Swedish" ur namnet och bytte namn till "Baptist General Conference of America". 1956 tog man även bort slutorden "of America". År 2008 antog Baptist General Conference som rörelse (samfund) namnet "Converge Worldwide" vilket 2015 ändrades till "Converge".

Verksamhet 
Converge omfattar självstyrande församlingar i hela USA (anges 2020 vara 322 293 medlemmar i 1 312 församlingar, omfattande 17 olika etniska grupper och missionsverksamhet i 35 länder).  Nuvarande Bethel University i Saint Paul, Minnesota (och i Arlington Heights, Illinois) ägs och drivs av samfundet. Converges arbete bedrivs genom flera styrelser och årligen hålls en generalkonferens. Samfundets huvudkontor ligger numera i Orlando, Florida.

Converge tillhör National Association of Evangelicals och Baptisternas världsallians (Baptist World Alliance, BWA).

Externa länkar
Converge
Bethel University

Religiösa organisationer bildade 1879
Baptistiska samfund i USA
Organisationer i Florida
Hélio Gracie

Hélio Gracie, född 1 oktober 1913, död 29 januari 2009, var en brasiliansk jiu jitsu-utövare och anses vara grundaren av Gracie Jiu-Jitsu eller Brasiliansk Jiu Jitsu (BJJ). Han är far till MMA-utövarna Rickson Gracie, Royler Gracie, Royce Gracie, Relson Gracie och skaparen av Ultimate Fighting Championship Rorion Gracie. Utöver sina framgångar inom brasiliansk jiu-jitsu (han var vid sin död den enda levande mästaren av tionde graden) var han även dan av sjätte graden i Judo.

Under sin karriär utmanade han ofta utövare från andra kampsportsdiscipliner. 1951 gick han en match mot den japanska judokan Masahiko Kimura. Efter att Kimura kopplat ett arm- och axellås som bröt armen på Gracie kastade hans bror Carlos in handduken då Hélio vägrade ge upp. Greppet kallades efter matchen för "kimura" och termen används fortfarande inom MMA. Fyra år senare gick han en match som varade i nästan fyra timmar mot sin forne student Valdemar Santana.

Noter

Män
Födda 1913
Avlidna 2009
Brasilianska kampsportare
Frederic Täckström

Frederic Täckström, född den 12 juli 1946 i Helsingborg, är svensk skådespelare och regissör. Han har skådespelat i Studioteaterns ensemble i Malmö.

Han har även jobbat på tidningen Arbetets centralredaktion i Malmö och som grafisk formgivare på Brutus Östlings bokförlag Symposion i Stehag.

Filmografi

Roller

1995 - Hundarna i Riga
1995 - Mördare utan ansikte
1996 - Den vita lejoninnan
2000 - Det nya landet
2005 - Doxa
2005 - Wallander – Mastermind
2005 - Wallander – Bröderna
2007 - Kväll med måne

Regi och foto
1980 - Ohyra
2009 - Gatupredikanten

Källor
 

Män
Födda 1946
Svenska skådespelare
Levande personer
Skådespelare från Helsingborg
Joakim Narin

Ulf Joakim Narin, född den 16 mars 1964 i Hörby, är en svensk skådespelare.

Biografi
Narin är sedan 2005 en av två teaterpedagoger på Fridhems folkhögskola. Där han undervisat för bland annat Simon J. Berger, Sissela Benn, Anna Blomberg och många fler yrkesverksverksamma skådespelare. 

Narin har i film varit med i de tre första Wallander filmerna och under 1995 visades humorserien ”Fritt Fall” på SVT. Med bland annat Morgan Alling, Lena Nylén och Lasse Beisher där Joakim Narin var en av skådespelarna.

Filmografi 
1991 - Schh! (1991) 

1995 - Hundarna i Riga (1995) 
1995 - Mördare utan ansikte (1995) 
1996 - Den vita lejoninnan (1996)

Teater

Roller

Källor 
 

Män
Födda 1964
Svenska skådespelare
Levande personer
Milk

Milk är en amerikansk biografisk film från 2008 om Harvey Milk (1930–1978). Milk var aktivist för homosexuellas rättigheter och Kaliforniens första öppet homosexuella politiker.

Beskrivning
Filmen är regisserad av Gus Van Sant, är 128 minuter lång och började visas på biografer 26 november 2008. Den visades också månaden innan, 28 oktober på en välgörenhetsvisning på Castro Theater i San Francisco, Kalifornien i USA. Filmen tog åtta veckor att spela in. Statister som var närvarande vid de faktiska händelserna medverkade i stora masscener, däribland en scen som avbildar Milks "Hopptal" vid Gay Freedom Day Parade 1978.

Milk filmades till stora delar på Castro Street och andra ställen i San Francisco, som Harvey Milks dåvarande butik Castro Camera. Filmen börjar på Harvey Milks 40-årsdag. Han bodde då i New York och hade inte ännu flyttat till San Francisco. Filmen följer hans lokalpolitiska engagemang i Castro-området och staden. Harvey Milk drev kampanjer mot förslag om att begränsa homosexuellas rättigheter, som introducerades av Anita Bryant och John Briggs åren 1977 och 1978. Filmen dramatiserar även Harvey Milks romantiska relationer, liksom förhållandet till politikern Dan White, som i slutet av filmen mördar Harvey Milk och stadens borgmästare George Moscone. Filmen premiärvisades på Castro Theater i San Francisco, två veckor innan Kaliforniens folkomröstning om homosexuellas rätt att gifta sig år 2008.

Rollbesättning 
Sean Penn spelar huvudrollen. 
Josh Brolin spelar rollen som Harvey Milks mördare, Dan White.
Emile Hirsch spelar gayrörelseaktivisten Cleve Jones.

I filmen medverkar också:

 Diego Luna som Jack Lira
 James Franco som Scott Smith
 Alison Pill som Anne Kronenberg
 Victor Garber som Mayor George Moscone
 Denis O'Hare som State Senator John Briggs
 Joseph Cross som Dick Pabich
 Stephen Spinella som Rick Stokes
 Lucsom Grabeel som Danny Nicoletta
 Jeff Koons som Art Agnos
 Ashlee Temple som Dianne Feinstein
 Wendy Tremont King som Carol Ruth Silver
 Kelvin Han Yee som Gordon Lau
 Howard Rosenman som David Goodstein
 Ted Jan Roberts som Dennis Peron
 Robert Chimento som Phillip Burton
 Zachary Culbertson som Bill Kraus
 Mark Martinez som Sylvester

Utmärkelser och nomineringar 

Sean Penn belönades med en Oscar (2009) för bästa manliga huvudroll och Dustin Lance Black för bästa bästa originalmanus. Milk har nominerats till 56 andra utmärkelser världen över, och vunnit 34. Filmen var dessutom nominerad för Oscars i kategorierna:

Bästa film
Bästa regi (Gus Van Sant)
Bästa manliga biroll (Josh Brolin)
Bästa filmmusik (Danny Elfman)
Bästa kostym (Danny Glicker)
Bästa klippning (Elliot Graham)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats 
 Filmens manus 

Filmer 2008
HBTQ-relaterad film
San Francisco på film
Filmer vars manliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa manliga huvudroll
Filmer vars författare belönades med Oscar för bästa originalmanus
Amerikanska filmer baserade på verklighet
Filmer i regi av Gus Van Sant
Filmmusik av Danny Elfman
Engelskspråkiga filmer
Filmer om val
Loka Kanarp

Loka Viola Marguerite Kanarp, född 1 april 1983, är en svensk serieskapare. Hon tecknade under flera år den återkommande serien Historiska projekt, vilken publiceras i Borås Tidning och Arbetarbladet och har sedan 2006 producerat flera seriealbum. En av böckerna har även översatts till franska.

Biografi
Loka Kanarp började teckna serier under gymnasietiden. Hon har också givit ut seriefanzinet Serier av Loka. 2006 gav hon ut en serienovellsamling på Kartago förlag med titeln Till mina vänner och ovänner. Hon publicerar även serier i Galago och Hjälp. Hon var också en av delägarna i Kolik förlag, som 2009 gav ut hennes samling Pärlor och patroner: 60 historiska kvinnoporträtt.

Loka Kanarp gifte sig 2010 med förläggaren och idéhistorikern Carl-Michael Edenborg. Tillsammans med honom skrev och ritade hon serieromanen Hungerhuset, vilken gavs ut på Kolik förlag hösten 2011. Boken gavs även ut i fransk översättning under titeln La Maison de la faim. Paret skiljde sig 2016. 2019 fick Kanarp ett barn med sin partner filmrecensenten, musikskaparen och förläggaren Orvar Säfström.

Bibliografi
2006 – 
2009 – 
2011 – 
2011 – La Maison de la faim, Actes Sud, Arles 
2012 – 
2015 –

Serier i antologier
2004 –  (antologi)
2010 – 
2013 –

Illustrationer
2010 –

Referenser

Noter

Allmänna källor
Loka Kanarps blogg
Artikel i SvD

Svenska serieskapare
Svenska illustratörer
Födda 1983
Kvinnor
Levande personer
Alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1992

Alpin skidåkning var en av sporterna vid olympiska vinterspelen 1992 i Albertville.
Programmet var oförändrat sedan 1988, med fem grenar för damer och herrar, störtlopp, super-G, storslolom, slalom och kombination. Herrarnas fartgrenar hölls i Val d'Isère, hemstad för den trefaldige olympiske medaljören och medlem av organisationskommittén Jean-Claude Killy. Herrarnas slalom hölls i Les Menuires. Alla damernas grenar hölls i Méribel.

Medaljfördelning

Resultat

Herrar

Damer

Källor
SR/Olympic Sports - Alpine Skiing at the 1992 Albertville Winter Games
FIS-ski.com - results - 1992 Winter Olympics

Externa länkar
Benny Poulsen

Benny Poulsen, född den 11 augusti 1942, död den 21 juli 2004, var en dansk skådespelare. Han har förutom i film, haft roller på Odense Teater, Det Danske Teater, Aarhus Teater och Det Kongelige Teater. 

År 1972 fick han en son med skådespelerskan Charlotte Neergaard. År 1996 gifte han sig med skådespelerskan Grethe Holmer.

Filmografi 
1978 - Vinterbørn
1981 - Historien om Kim Skov
1987 - Hipp hurra!
1990 - Springflod
1990 - Europa
1995 - Hundarna i Riga

Källor

Män
Födda 1942
Avlidna 2004
Danska skådespelare under 1900-talet
Rover P5

Rover P5 är en personbil, tillverkad av den brittiska biltillverkaren Rover mellan 1958 och 1973.

P5 (1958-67)
Rover P5 introducerades på bilsalongen i London 1958 under namnet Rover 3-Litre. Det var en betydligt större och dyrare bil än den väletablerade P4-serien, näst intill en lyxbil. Bilen hade självbärande kaross och framvagnen fjädrades med torsionsstavar. Men helt modern var inte P5:an. Den stela bakaxeln var upphängd i bladfjädrar och den sexcylindriga motorn hade fortfarande sidventiler på avgassidan.

1962 kom en Mk II-version med starkare motor och modifierad fjädring, för bättre vägegenskaper. Dessutom tillkom en fyrdörrars coupé-version. 6 cm lägre taklinje och tunnare takstolpar gav bilen ett helt nytt utseende, på bekostnad av innerutrymmet.

1965 kom Mk III-versionen, med ytterligare lite starkare motor. På utsidan fick bilen en ny kylarmaskering och inne i kupén infördes nya, bekvämare säten.

P5B (1967-73)
I mitten av sextiotalet började motorn med sin halvtopp bli riktigt gammalmodig, men Rover saknade resurser att ta fram en modern ersättare. Därför sökte man efter en leverantör att köpa en färdig motor av. Lösningen fanns i USA, där Buick just lagt ned tillverkningen av sin lilla V8-motor i aluminium. Rover köpte tillverkningsrätten av General Motors och kom att vidareutveckla och tillverka aluminium-V8:n under närmare 40 år. 

P5B (B för Buick) presenterades 1967 under namnet Rover 3.5-Litre. Förutom den nya motorn hade bilen nu fått automatlåda och servostyrning som standardutrustning. Dessutom hade den fått sportiga Rostyle-fälgar för att understryka dess förbättrade prestanda. Aluminiummotorn var drygt 90 kg lättare än den gamla sexan, vilket hade en positiv inverkan på vägegenskaperna.

Rover P5B blev en populär tjänstelimousine bland brittiska regeringsmedlemmar och användes av alla premiärministrar från Edward Heath till Margaret Thatcher.

Sedan Rover och Jaguar hamnat under samma British Leyland-flagg blev den interna konkurrensen mellan P5:an och Jaguar XJ uppenbar. BL:s ledning beslutade att Jaguar skulle tillverka koncernens lyxigaste bilar och när produktionen av P5:an avslutades sommaren 1973 fick den ingen efterträdare.
'''

Motor

Tillverkning

Referenser

Externa länkar

P5
Bakhjulsdrivna fordon
Aston Forsberg

Stig Aston Forsberg, född 25 augusti 1922 i Alnö församling i Västernorrlands län, död 12 mars 2001 i Alnö församling, var en svensk skulptör.

Biografi
Aston Forsberg växte upp i en sågverksarbetarmiljö på Alnön och arbetade själv på Hofvidssågen. Han studerade 1947-57 vid Lena Börjesons skola, Konstfack och Kungliga Akademien i Stockholm för Bror Hjorth och Stig Blomberg. Han gjorde studieresor i Frankrike, Spanien, Ryssland, Österrike och Tyskland.

Aston Forsberg är framför allt känd för kraftfulla offentliga verk i stål och betong. Bland dem finns stålskulpturen Vridande moment från 1968, som har blivit signum för Skärholmen.

Offentliga verk i urval

Grindar i gjutjärn (1960), Folksamhuset i Stockholm
Smidesskulptur (1963), Mormöskolan i Hammarö kommun
Skiljegaller i stål och betong (1964), tunnelbanestation Slussen i Stockholm
Bevingad kub (1969), cortenstål, Rudboda torg på Lidingö
Gallergrindar i koppar på stålstomme (1967), Hantverkargatan 25, Murmästaren 13 i Stockholm
Vridande moment (1968), cortenstål, Skärholmens centrum i Stockholm
Labyrint, grind i syrafast stål (1966), Tingshuset i Örnsköldsvik
 Mutation på Sabbatsbergs sjukhus (1969)
Väggrelief i färgad betong (1970), Rudbecksskolan i Sollentuna kommun
Riksväg 2000 (1971), cortenstål, Landstingshusparken på Kungsholmen i Stockholm
Omhändertagen (1978), brons, polis- och tingsrättbyggnaderna i Sundsvall
Polykrom betongskulptur, Örebro universitet
Granfröet (1983), brons, Hullsta Gård i Sollefteå
Sågverksminnet (1985), koppar, Vi centrum på Alnön
Entré till Folkets Park i Avesta
Relief i stål, Folkets Hus i Sundsvall

Bildgalleri

Källor
Lexikonett Amanda om Aston Forsberg.

Noter

Externa länkar

Svenska skulptörer under 1900-talet
Konstnärer, Slussen
Personer från Alnön
Födda 1922
Avlidna 2001
Män
Anders Gunér

Anders Gunér, född 29 juli 1962 i Stockholm, är en svensk designer och konstnär. Gunér studerade grafisk design vid Berghs SoC 1985-87. Började tidigt 2000-tal med fri konst. Influerad av massmedia, konsumtionssamhälle, internet, leksaker.

Bibliografi
 "Guide till 60-talets Stockholm!" (Wahlström & Widstrand, 2005) 
 "Aforismer om ledarskap" (Babylon, cop. 1999)

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska konstnärer under 1900-talet
Svenska konstnärer under 2000-talet
Män
Födda 1962
Levande personer
Svenska grafiska formgivare
Regeringen Brundtland I

Regeringen Brundtlands I var en norsk regering som satt från 4 februari 1981 till 14 oktober samma år. Statsminister var Gro Harlem Brundtland som tog över efter Odvar Nordli. Utrikesminister var Knut Frydenlund.

1981 i Norge
Bildanden 1981
Norges regeringar
Upplösningar 1981