Backhoppning i Sverige

Backhoppningen spreds från Norge till Sverige via norska soldater, förlagda till Stockholm på 1880-talet. Djurgårdens IF blev den första backhopparklubben och tillhörde de bästa under många decennier.

Historik

Redan 1895 invigdes Saltsjöbadens hoppbacke som hade tagits fram i samarbete med Djurgårdens IF. På 1930-talet räknades Saltsjöbadens hoppbacke till en av Sveriges bästa. Det sista backrekordet i Saltsjöbaden hade Holger Schön som 1931 hoppade 46,5 meter.

Under 1950-talet fanns cirka 150 backar runt om i landet och Sverige hade under 1950- och 60-talen medaljörer i OS och VM. Från 1970-talet har antalet backar kraftigt minskat och sportens utbredning likaså. Vid mitten av 1980-talet fanns i Sverige ett 60-tal hoppbackar som var möjliga att använda, att jämföra med Norge som vid samma tidpunkt hade omkring 1 200 fungerande hoppbackar. Under 1980-talets början upplevde sporten en renässans. Hoppare från bland annat Bollnäs GoIF och Ljusdals SK dominerade ungdomsklasserna. Bland dessa kan nämnas från Bollnäs Per-Inge Tällberg och Staffan Tällberg samt Tomas Nordgren. 

Andra framstående klubbar har varit Friska Viljor (Örnsköldsvik), Holmens IF (Falun), Husums IF samt Nedansjö IK. Trots dessas och Jan Boklövs framgångar under senare delen 1980-talet och början av 1990-talet blev backhoppningstrenden kortlivad. De klubbar var aktiva 2010 var IF Friska Viljor, Sollefteå GIF, Holmens IF, Fagersta BHK, Sollentuna BHK samt Hede BHK. Samtliga dessa klubbar nyrekryterar och bedriver ungdomsträning. Aktiva elithoppare 2010 var Sebastian Ekman och Fredrik Balkåsen Holmens IF, Isak Grimholm, Carl Nordin, Niklas Eriksson, Jesper Daun, Pär Svensson m.fl för IF Friska Viljor, Josef Larsson för Sollefteå, Erik Eghammar och Simon Eriksson, Sollentuna BHK.

Aktiva 2021 som tävlar internationellt är Frida Westman, Astrid Norstedt och Jonathan Swedberg.

Kvinnor och backhoppning 
Den första kända svenska kvinnliga backhopparen hette Sigrid Wiking-Olsson. Som femtonåring deltog hon i en backhoppningstävling som arrangerades vid Fiskartorpsbacken i Stockholm, vintern 1908. Hennes deltagande dokumenterades av tidskriften Sport im Bild 1909.

Damernas organiserade backhoppande var länge kraftigt begränsat. Första gången som kvinnor fick delta i i denna gren i olympiska spelen var vid olympiska vinterspelen 2014 i Sotji, där tyskan Carina Vogt segrade. Herrar och damer har tidigare tävlat i samma klasser i backhoppning. Den kanske enda framgångsrika kvinnliga backhopparen i Sverige under den tiden var Carina Norén som var konkurrenskraftig upp till junioråldern, men som senare lade av.

Hoppbackar i Sverige 
De större hoppbackarna i Sverige är belägna i Bollnäs, Falun, Sollefteå, Örnsköldsvik, Gällivare och Hede. Dessa sex orter har alla en K-90-backe. Den enda backen som kvalificerar sig för klassen Stor backe, är den så kallade K-115 meters backen i Falun byggdes inför VM 1974.

Svenska framgångar 

Av svenska backhopparframgångar märks bland annat: 

 Tore Edman: Guld i världsmästerskapen 1927 i Cortina d'Ampezzo 
 Sven Selånger: Silver i backhoppning vid Olympiska vinterspelen 1936 i Garmisch-Partenkirchen
 Dan Netzell: Världsrekord 135 m 1950 Världsrekordhållare genom tiderna i Oberstdorf
 Bengt "Silver-Bengt" Eriksson: Silver i Nordisk kombination vid Olympiska vinterspelen i Cortina 1956
 Kjell Sjöberg, Brons i stora backen under Världsmästerskapen i Oslo 1966, femte plats i normalbacken i OS i Innsbruck 1964.
 Rolf Nordgren: 13:e plats i normalbacken och 19:e plats i stora backen vid VM på skidor i Falun 1974. 11:e plats i både normal- och stor backe i Olympiska vinterspelen 1972 i Sapporo 
 Jan Boklöv: Segrare i totala världscupen 1988/1989. Känd som backhopparen som introducerade V-stilen i 1985.
 Karl-Erik Johansson, IF Örnen, 5:e plats i normalbacken och 20:e plats i stora backen i världsmesterskapen 1970 i Štrbské Pleso
 Helena Olsson Smeby, Svensk mästare 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003. Norsk mästare i plastbacke 2006
 Johan Erikson, Flera topp-20 placeringar i världscupen 2003-04
Kurt Elimä, Svensk mästare 1963–1965, 1967 och 1969. Han slutade sjua i de individuella tävlingarna i liten backe vid olympiska spelen 1964 i Innsbruck 
Staffan Tällberg. Vann en delseger i världscupen, i skidflygningsbacken Letalnica i Planica i Slovenien 23 mars 1991. Plats 12 sammanlagt i världscupen säsongerna 1987/1988 och 1990/1991. Sexa i backhopparveckan 1987/1988. Silvermedaljör i Garmisch-Partenkirchen nyårsdagen 1988. Tvåa i junior-VM 1988, trea i junior-VM 1989.
Isak Grimholm, svenskt rekord i skidflygning i Planica 2007 med 207,5 meter.

Se även 
 Backhoppning - huvudartikel om internationell backhoppning

Referenser

Externa länkar 
 IF Friska Viljor
 Sollefteå GIF
 Sollentuna BHK