kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vespa Service

Vespa-Service (Vespa Servizio), var under 1950- och 1960-talet en serviceorganisation med verkstäder och butiker som arbetade med  Vespa.

Organisationen hade som mål att erbjuda ”tekniskt kunnande” till Vespaägare som reste med sin skoter utomlands. Den bärande idén var att man skulle möta samma standard på service oavsett var i världen man befann sig på skotern. Samtidigt skulle skotern göra det möjligt för fler att resa på semester.

1959 fanns det Vespa Service-, eller Vespa Servizio-representanter i 125 länder. Dessa var i sin tur organiserade under de olika Vespatillverkarna under den tidsperioden. A.C.M.A. i Paris, Vespa G.m.b.H i Haunstetten-Augsburg, Douglas (Kingswood) Ltd. i Bristol och Piaggio & Co i Genua.

I Sverige organiserades verkstäderna under Italien och den lokala distributören Como M&T Bjerke AB i Stockholm. Sverige var ett land där Vespa Service-verkstäderna var väl utbredda. 1959 fanns de representerade på 181 svenska orter, från Ystad (motor firma M Nilsson) i söder till Vittangi (Vittangi Järnhandel) i norr.

I Sverige upphörde Vespa service-verkstäderna med verksamheten i slutet av 1970-talet. Piaggio Vespa har dock fortfarande ett nät av återförsäljare via en Svensk generalagent (2009  C Reinhardt Ballerup Danmark).
”Vespa Service” används numera av Piaggio som ett begrepp och logotyp för eftermarknadsprodukter som hjälmar handdukar, tröjor och kaffemuggar. 

Man kan fortfarande finna enskilda verkstäder som fortsatt att arbeta med det gamla namnet ”Vespa-Service”, exempelvis Vespa-Service i Stockholm där inredningen till större delen härstammar från COMO M&T Bjerke AB.  På Bali hittar man Vespa Service nära Kuta Beach.

Ett tidsdokument över ”Vespa Service” i Sverige är filmerna från Uffes vespaverkstad i Stockholm. Dessa är inspelade i slutet av 50-talet och man kan hitta dem på Youtube.

Fordon
Upplands runinskrifter 229

Runinskrift U 229 är en runsten som står i åkerkanten utmed vägen mellan Gällsta och Grana i Vallentuna socken. Cirka 200 meter åt nord-nordost står även två andra runstenar: U 231 och U 232.

Stenen 
Runstenen som är av ljusgrå granit och från vikingatiden hittades 1633 lite längre ut i åkern, vilket antas ha varit dess ursprungliga plats. Den är ristad av den berömde runristaren Öpir. Ornamentiken går i Ringerikestil med vissa inslag av Urnesstil och motivet består ett runband med flera uppåtsträvande utlöpare, som innesluter en större cirkel och ett flertal mindre ringar. Från runbandets övre del hänger ett kristet kors. Under motivet närmast marken är ett rakt, horisontellt band.

De två närbelägna runstenarna U 231 och U 232, är liksom denna resta av barnen till Halvdan och Tobbe.

Den från runor översatta inskriften lyder enligt nedan:

Inskriften

Runsvenska: halfntan ÷ auk ' tubi ÷ litu ' risa ' stin ' at ' huta ' faþur ' sin ' sun * þorbiarn ÷ ybir ÷ risti * ruan

Normaliserad: Halfdan ok Tobbi/Tubbi letu ræisa stæin at Udda, faður sinn, sun ÞorbiarnaR. ØpiR risti runaR.

Nusvenska: "Halvdan och Tobbe läto resa stenen efter Udde, sin fader, Torbjörns son. Öpir ristade runorna."

Galleri

Källor
Samnordisk runtextdatabas:: inscription:: U 229

Fotnoter

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Vallentuna kommun
Katy Hudson

Katy Hudson är Katy Perrys första album och utgavs den 23 oktober 2001. Albumet innehåller låtar med kristet budskap.

Låtlista 
 "Trust in Me"
 "Piercing"
 "Search Me"
 "Last Call"
 "Growing Pains"
 "My Own Monster"
 "Split"
 "Faith Won't Fail"
 "Naturally"
 "When There's Nothing Left"
 "Naturally (Single Version)"

Album av Katy Perry
Musikalbum 2001
Sigyn Almgren

Sigyn Maria Kristina Almgren, född 14 oktober 1908 i Stockholm, död 21 september 2002 i Högalids församling i Stockholm, var en svensk läkare.

Hon studerade vid Karolinska institutet i Stockholm och blev 1930 medicine kandidat och 1936 medicine licentiat. Hon var därefter verksam 1936–1937 vid Serafimerlasarettet, 1937–1940 med invärtesmedicin vid Sabbatsbergs sjukhus, 1941–1951 vid gengaskliniken (hon specialiserade sig på koloxidförgiftning) vid Sabbatsberg och Södersjukhuset, tjänstgjorde från 1951 vid Beckomberga sjukhus och var 1968–1975 överläkare för öppna vården vid Beckomberga sjukhus. Efter pensioneringen var hon 1974–1990 sjukhemsläkare vid Solsunda-Hagnäs. Sigyn Almgren är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bibliografi
 Gengasförgiftning : Några medicinska synpunkter (1943), tillsammans med Ernst Bertil Sahlén.

Källor
 Vem är det 1997
 Almgren, Sigyn Maria Kristina på SvenskaGravar.se

Fotnoter 

Kvinnor
Födda 1908
Avlidna 2002
Svenska internmedicinare
Politiker från Stockholm
Läkare från Stockholm
Svenska läkare under 1900-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Upplands runinskrifter 231

Upplands runinskrifter 231 är en runsten i Vallentuna socken. Runstenen står på sin ursprungliga plats på vägen mellan Gällsta och Grana. Två andra runstenar står i närheten (U 229 och U 232). Runstenen klövs för att användas som grindstolpar. Den lagades under 1800-talet med järnklamrar, men är nu lagad med cement. Toppen förstördes dock vid klyvningen. Tack vare tidigare utförda teckningar kan hela inskriften tolkas.

Inskriften

Referenser

Noter

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Vallentuna kommun
Ur So Gay

Ur So Gay är sångerskan Katy Perrys första EP-album som gavs ut år 2007.
Låten "Ur So Gay" har även dedikerats till den tyska rockgruppen Tokio Hotel flera gånger efter att de vann över Katy på VMA år 2008.
På Singfest, Singapore (2010), ändrade hon även texten från "I can't believe I fell in love with someone who wears more makeup than me..." till "I can't believe I fell in love with Tokio Hotel. You're so gay and you don't even like boys."

Låtlista
 "Ur So Gay" (3:39)
 "Ur So Gay" (Remix) (5:54)
 "Use Your Love" (The Outfield-cover) (3:03)
 "Lost" (4:20)

Amerikanska EP-skivor
EP-skivor 2007
Khayelitsha

Khayelitsha är ett så kallat township i Sydafrika. Det är en till stor del informell förort till Kapstaden. Folkmängden uppgick till 391 749 invånare vid folkräkningen 2011, vilket gör den till den största förorten till Kapstaden.

Historia

Under apartheid
Khayelitsha grundades år 1985 som ett av många townships i Sydafrika som uppstod på grund av lagen Group Areas Act från 1950, ett led i etablerandet av apartheidsystemet där de svarta invånarna tvångsförflyttades ut från städerna till illegala kåkstäder i utkanterna. Inledningsvis hade det politiska styret i Kapstaden motsatt sig tvångssegregeringen men gav vika år 1957 varpå Kapstaden blev en av de mest rassegregerade kommunerna i hela landet. Situationen i Kapstadens förorter förvärrades i mitten på 1980-talet på grund av en växande befolkning samt stora inflyttningsantal, bland annat arbetssökande från andra delar av landet. 1983 offentliggjorde utvecklingsminister Piet Koornhof planer på byggandet av ännu en förort för svarta, Khayelitsha (då kallat Site C), för att avlasta andra förorter runtomkring Kapstaden, den enda lösningen apartheidregeringen såg på bostads- och befolkningsproblematiken. Efter avskaffandet av de rasistiska passlagarna 1987 ökade antalet svarta som flyttade till Kapstaden och redan existerande kåkstäder utsattes för högt befolkningstryck. Myndigheterna gick dessutom regelbundet in och förstörde bostäder i kåkstäderna vilket försämrade de redan usla levnadsförhållandena.

Nutid
Trots nybyggnationer av skolor och hälsokliniker sedan efter apartheids fall 1994 är levnadsförhållandena fortfarande svåra med trångboddhet och kriminalitet som stora problem. Den största folkgruppen är xhosa som utgör över 95 % av befolkningen i förorten. Språket xhosa är modersmål för cirka 90 % av invånarna.

Källor

Noter

Kapstaden
Margareta Almling

Karin Margareta Almling, född Kriström den 20 augusti 1921 i Stockholm, död 27 juni 2020 i Sankt Johannes distrikt, Stockholm, var en svensk jurist och högskoledirektör för Karolinska institutet. Hon gifte sig 1946 med Sten Almling.

Hon studerade vid Stockholms högskola och blev 1947 juris kandidat. Hon tjänstgjorde från 1943 vid Länsstyrelsen i Kopparbergs län, 1945 vid Georg Stiernstedts advokatbyrå, 1946–1947 vid Stockholms rådhusrätt, 1947–1949 vid nedre justitierevisionen, 1950–1951 vid Statistiska centralbyrån, 1951–1964 vid Ecklesiastikdepartementet och från 1964 vid Karolinska institutet, där hon 1965 blev förvaltningschef och 1978–1985 var högskoledirektör.

Källor 
 Vem är det 1997

Noter 

Svenska jurister under 1900-talet
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Jurister från Stockholm
Födda 1921
Avlidna 2020
Kvinnor
Upplands runinskrifter 232



Placering
Runstenen står på sin ursprungliga plats på vägen mellan Gällsta och Grana. Två andra runstenar står i närheten (U 229 och U 231).

Inskriften

Inskriften i translitterering
tosti ÷ uk ' sihus ' uk ' sihmar ' litu ' raisa ' sta-- * iftiR ÷ tuba ÷ faþur * sin

Inskriften normaliserad
Tosti ok Sigfuss ok Sigmarr letu ræisa stæ[in] æftiR Tobba/Tubba, faður sinn.

Inskriften i översättning
"Toste och Sigus och Sigmar läto resa stenen efter Tobbe, sin fader."

Referenser

Noter

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Upplands runinskrifter
Gunila Ambjörnsson

Elsa Gunila Ambjörnsson, född Falklind 12 mars 1938 i Kalmar, död 16 november 2013 i S:t Matteus församling i Stockholm, var en svensk författare, dramatiker och regissör. 

Gunila Ambjörnsson var dotter till lektor Otto Falklind och Gunborg, ogift Lundgren. Hon blev 1962 filosofie magister, arbetade 1968–1985 som filmare vid Sveriges Television och var efter 1985 verksam som frilans och författare. Hon skrev och regisserade för teater, television och film, men har också skrivit barnböcker och debattböcker om barn.

Hon var 1958–1973 gift med Ronny Ambjörnsson.

Regi
TV
 Ville, Valle och Viktor (1970–1971)
 Huset Silfvercronas gåta (1973)
Musikpjäser
 Emma – drömmen om friheten (1983)
Filmer
1985. Vad hände katten i råttans år? (1985)
 Det finns för lite indianer (1988)
 Drömspår -en film om längtan (1990)
 Sagan om pappan som bakade prinsessor (1993)
 Granskogen i våra hjärtan (1994)
 Stannar du så springer jag (1995)

Bibliografi
Barnböcker
 Truls (1967)
 Här kommer Ville & Valle & Viktor (2 delar, 1972)
 Spindelvävsridån (1990)
 Huset Silvercronas gåta (1992)
 Ivar den förskräcklige : en storebrors berättelse (1996), tillsammans med Ola Ambjörnsson
 Vilse i tiden (1998), den danska översättningen har titeln Lucia
 Trädet och tiden (1999)
 Berättelser från andra sidan (2000)
 Äventyrerskor (2001)
 Tidens fånge (2000)
 Tigerhjärta (2003)
 Silverapan (2004)
 Magic.circle.com (2008)

Fackböcker / debattskrifter
 Skräpkultur åt barnen (1968)
 (redaktör för) Barnteater - en klassfråga (1970)
 Tiga, tala, handla (1971-1972)
 Läsning för barn : orientering i dagens barnlitteratur (1971), tillsammans med Margareta Strömstedt
 (redaktör för) Pappa - en kärlekshistoria : en antologi (1986)
 Folkhemsprinsessorna : om att växa upp på 50-talet (1987)
 (redaktör för) Vart tog Fredrika vägen? : en bok om Flickläroverket och flickorna (2004)
 Tidsandans krumbukter (2007)

Översättningar till svenska
 Günter Wallraff, Reporter hos Springer (1978, nyutgåva 2003)

Se även
Kvinnor i svensk film

Referenser
 Vem är det 1997

Noter

Externa länkar
 
 
 

Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenska dramatiker
Svenskspråkiga författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenska filmregissörer
Svenska teaterregissörer
Svenska TV-regissörer
Kvinnor
Födda 1938
Avlidna 2013
Personer från Kalmar
Kiel Martin

Kiel Urban Mueller, mer känd under artistnamnet Kiel Martin, född 26 juli 1944 i Pittsburgh i Pennsylvania, död 28 december 1990 i Rancho Mirage i Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Han är mest känd för rollen som den alkoholiserade och strulige polismannen John "J.D." LaRue i 1980-talsserien Spanarna på Hill Street.

Mellan 1969 och 1971 var han gift med Claudia Martin (1944–2001), dotter till Dean Martin.

Martin gjorde gästroller i serier som Krutrök, Kärlek ombord, Lagens änglar, Miami Vice och Mord och inga visor.

Kiel Martin avled i lungcancer 1990, 46 år gammal.

Filmografi i urval 

 (144 avsnitt)

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1944
Avlidna 1990
Skådespelare från Pittsburgh
Män
Pensionärernas Riksorganisations folkhögskola

Pensionärernas Riksorganisations folkhögskola (PRO folkhögskola)  ligger i Gysinge och har PRO som huvudman. Den är till för alla men med fokus på äldre, således unik i världen med sin inriktning mot äldre deltagare. Skolan har fyra profilområden: Hälsa och natur, Konst och kultur, Samhälle samt Starka föreningar. Kunskap och gemenskap är skolans ledord och man utgår från en kunskapssyn som ser värdet av det livslånga lärandet.

Verksamheten startade som kursgård 1970 när PRO köpte herrgården och 1982 blev det en folkhögskola. Den låg fram till 2019 i Gysinge herrgård med kringbyggnader. Sedan 2019 har man hyrt undervisningslokaler på herrgården, men planerar flytt av säte från Gysinge till Huddinge där större delen av verksamheten sker.

Folkhögskolan har filialer i Huddinge (Stockholms län) samt Malmö. Deltagarna som går terminslånga kurser gör det på dagfolkhögskolan i ABF:s lokaler i Huddinge, eller på dagfolkhögskolan i ABF Mosaiken Malmö. Kursutbudet består av kurser med fokus på samhälle, konst och kultur, samt vandring. 

Det finns även kurser som riktar sig till nyanlända vilket sker i samarbete med ABF Huddinge och Södertälje. Därutöver finns det korta kurser i yoga, dans, släktforskning, matlagning med mera, många av dessa sker digitalt eller i Gysinge. 

Folkhögskolan är också en plats för föreningar och organisationer att utveckla och stärka sina medlemmar.

Externa länkar 

PRO folkhögskolas webbplats

Referenser 

Folkhögskolor knutna till svensk arbetarrörelse
Utbildning i Sandvikens kommun
Utbildningsinstitutioner bildade 1970
Sexuella övergrepp mot barn

Sexuella övergrepp mot barn är sexuella övergrepp som riktar sig mot barn. Definitionen av barn handlar här oftast om sexuell myndighetsålder.

En majoritet av övergreppen begås av personer som inte är pedofiler. Syftet kan också vara att producera barnpornografi, eller uttryck för en folktro att sexuellt umgänge med en person som aldrig haft samlag kan bota HIV.

Sexuellt utnyttjande av barn och spridande och innehav av barnpornografi är förbjudna i de allra flesta rättssystem. Sexturister reser ibland till fattigare länder, framförallt i Sydostasien, i syfte att ha sex med barn, vilket utgör en del av sexturismen, se barnsexturism.

Lagar 
I Sverige finns den särskilda brottsrubriceringen våldtäkt mot barn och sexuellt övergrepp. Mer lindriga fall kan räknas som sexuellt utnyttjande av barn eller sexuellt ofredande.

Förekomst

Afrika
Sydafrika är ett av de länder med störst förekomst av sexuella övergrepp mot barn i världen. Våldtäkter på barn har också rapporterats i stor skala i Kongo under kriget. Biståndsarbetare anklagar alla parter i kriget för detta.

USA och Europa
Sexuella övergrepp på barn har generellt sett bedömts som vanliga i väst.

Asien

I Taiwan har en undersökning bland ungdomar indikerat att 2,5 procent av dessa utsatts för sexuella övergrepp som barn.

Återfallsrisk 

Sedan 1980-talet fokuserar all behandling av sexualförbrytare på att motverka beteende då minskandet av sexuell dragning inte längre anses möjligt med annat än medicinsk hjälp. Behandling har visat sig effektivt då endast 2,9 procent återfaller i brott under en uppföljningsperiod på 5 år. Medicinsk behandling är kontroversiell då effekterna inte är permanenta utan försvinner när behandlingen avbryts. En av de mest lovande behandlingarna är med GnRH (Gonadotropin-releasing Hormone) som varar länge och har få biverkningar. Den främsta sidoeffekten är hypoandrogenism vilket orsakar en förlust av sexuella fantasier, sexuell lust och beteende vilket inte bara påverkar den oönskade böjelsen.

Organisationer och resurser mot sexuella övergrepp på barn 
Det finns även en stor grupp organisationer som försöker motverka sexuella övergrepp på barn. Bland de mest namnkunniga finns Ecpat och Rädda barnen. Andra organisationer som stöttar utsatta barn inkluderar bland annat BRIS och Ungdomsmottagningar.

Se även 

 Komplext PTSD 
 Traumafokuserad KBT 

 Sexuellt utnyttjande av barn
 Barnmisshandel
 Sexuella övergrepp i romersk-katolska kyrkan
 Våld i nära relationer
 Europarådets konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp

Källor 

Sexualbrott
Produktions- och konstruktionskåren i Xinjiang

Produktions- och konstruktionskåren i Xinjiang, även känd under sin kinesiska förkortning Bingtuan, är en unik ekonomisk och halvmilitär organisation som verkar i den autonoma regionen Xinjiang i Folkrepubliken Kina.

Kåren, som formellt grundades av Wang Zhen 1954, lyder under Folkets befrielsearmé och bestod inledningsvis av trupper som underkuvat den andra Östturkestanska republiken. Dessa soldater organiserades i statsägda jordbruk som skulle befästa den kinesiska kontrollen över området, vilket lade grunden för en ökad hankinesisk inflyttning i regionen.

Produktions- och konstruktionskåren utövar i praktiken flera administrativa funktioner i Xinjiang och förvaltar orterna Shihezi, Wujiaqu, Tumshuq, Aral, Beitun och Tiemenguan.

Kåren bedriver flera vinstinriktade ekonomiska projekt. Större delen kårens anställda är hankineser och organisationen utpekas ibland som ett organ som har som syfte att kolonisera regionen med hankineser.

Kårens partiavdelning i Kinas kommunistiska parti har samma nivå i partihierarkin som en provins. Xinjiangs partisekreterare Ma Xingrui är sedan 2021 förste politiske kommissarie i kåren.

Källor
Becquelin, Nicolas. "Xinjiang in the Nineties." The China Journal, no. 44 (2000): 65-90. 

McMillen, Donald H. "Xinjiang and the Production and Construction Corps: A Han Organisation in a Non-Han Region." The Australian Journal of Chinese Affairs, no. 6 (1981): 65-96. 
O'Neill, Mark, "The Conqueror of China’s Wild West", Asia Sentinel, 13 april 2008.

Noter

Kinesiska företag
Kinas militär
Politik i Kina
Xinjiang
Organisationer bildade 1954
WP:Projekt Kina
Gun-Britt Andersson

Back Tyra Gun-Britt Ingegerd Andersson, född 13 september 1942 i Malung, är en svensk nationalekonom och ämbetsman. Hon gifte sig 1964 med Göran Andersson. De har två barn.

Hon studerade ekonomi, statskunskap, geografi och matematik vid Uppsala universitet och blev 1968 filosofie kandidat. Hon var 1969-70 kanslisekreterare i finansdepartementet, 1970-75 i utrikesdepartementet (UD), 1975-80 kanslichef i Swedish Agency for Research Cooperation with Developing Countries (SAREC), 1980-82 biträdande chef och 1983-84 chef för biståndskontoret vid Sveriges ambassad i Dar es-Salaam, Tanzania, 1984-87 personalchef vid SIDA, 1987-92 departementsråd vid UD, 1992-94 chef för UNRWA i Jerusalem, 1994 statssekreterare vid socialdepartementet och från 1996 statssekreterare vid UD med ansvar för migrations- och flyktingpolitik. År 1999 lades biståndsfrågor till hennes ansvarsområde. År 2003 utnämndes hon till Sveriges ständiga representant vid OECD.

Hon har 1985-90 haft kommunalpolitiska uppdrag för socialdemokraterna i Järfälla kommun, 1990-92 varit styrelseledamot i Exportkreditnämnden, 1988-92 varit vice ordförande i Beredningen för internationellt tekniskt-ekonomiskt samarbete (BITS), 1990-92 vice ordförande i OECD:s utvecklingskommitté DAC.

Hon har skrivit artiklar och varit medförfattare till böcker om internationella utvecklingsfrågor.

Källor
 Vem är det 1997

Externa länkar
 

Kvinnor
Födda 1942
Svenska nationalekonomer
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Levande personer
Personer från Malungs socken
Riksförbundet Landsbygdens folk

Riksförbundet Landsbygdens folk (RLF) var en intresseorganisation för Sveriges jordbrukare som grundades 1929. Den slogs 1971 samman med jordbrukarnas producentkooperativa riksorganisation Sveriges Lantbruksförbund (SL) till det nybildade Lantbrukarnas Riksförbund (LRF).

Historik
RLF hade sitt ursprung i flera olika bonderörelser. I "Backenmötet" i Umeå den 21 februari 1928, under ledning av lantbrukaren Viktor Johansson, bildades den ekonomiska intresseföreningen Lantmännens Producentförbund. Redan 1918 hade Karl Levin bildat fackföreningen Sveriges Demokratiska Jordbrukareförbund. Vidare fanns organisationen Färentuna häradskommitté för ekonomisk rättvisa åt landsbygdens befolkning.

En sammanslagning till en stor riksorganisation skedde på initiativ av Karl Levin och Viktor Johansson den 19-20 februari 1929 under ett möte med 32 delegater på Otto Walléns gård Sånga-Säby på Färingsö i närheten av Stockholm. Värdar för mötet var Wallén, Levin, Johansson och ytterligare tre personer. Det nya riksförbundet fick namnet Riksförbundet Landsbygdens Folk. 

Efter andra världskriget hade RLF vuxit till att bli det dominerande riksförbundet för bönder, med uppemot 200.000 medlemmar år 1950.

Organisationen var en intresseorganisation för jordbrukarbefolkningen och deras ekonomiska, kulturella och sociala intressen. Den var uppbyggd av länsförbund, vilka i sin tur bestod av mer än 2.000 lokalavdelningar. RLF samarbetade nära med jordbrukarnas producentkooperativa rörelse och verkade för anslutning av jordbrukare till sådana kooperativa producentföreningar. Strukturen finns kvar idag i den del av Lantbrukarnas Riksförbund, som är en ideell förening.

Organisationen verkade under, då förhandlingar mellan med statsmakterna om prisbildning på jordbrukets produkter var en väsentlig del av jordbrukarnas ekonomi, och RLF var i detta hänseende förhandlingspart för producenterna. Inom skogsbruket företrädde RLF skogsägare i förhandlingar om priser och villkor för virkesförsäljning.

Medier
RLF utgav 1930-37 dagstidningen Landsbygdens folk, och 1938-70 fjortondagarspublikationen RLF-tidningen, föregångare till nuvarande av Lantbrukarnas Riksförbund utgivna Land.

Se även
Lantbrukarnas Riksförbund (LRF)
Sveriges Lantbruksförbund (SL)
Sånga-Säby kursgård
Land
Jordbrukskooperationen

Källor
Svensk Uppslagsbok 1955
Per Thullberg: Bönder går samman - en studie i Riksförbundet Landsbygdens folk under världskrisen 1929-1933, doktorsavhandling på Stockholms universitet, del av projektet "Kris och krispolitik i Norden under mellankrigstiden", LT 1977,

Noter

Intresseorganisationer i Sverige
Organisationer bildade 1929
Organisationer inom jordbruk
Riksförbund i Sverige
Organisationer upplösta 1971
Sveriges agrarhistoria
Landsbygdens folk

Landsbygdens folk kan avse:

 Landsbygdens Folk – finlandssvensk veckotidning för landsbygdsfrågor
 Riksförbundet Landsbygdens folk – intresseorganisation för Sverige jordbrukare 1929–1979, gav 1930–1937 ut dagstidningen Landsbygdens folk