kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vätteryds gravfält

Vätteryds gravfält eller Vetterydshed är ett gravfält från yngre järnåldern i Norra Mellby socken i Hässleholms kommun, Skåne. Det är beläget på en ljungbevuxen hedmark mellan Tjörnarp och Sösdala tätt invid riksväg 23.

Gravfältet som är ett av Skandinaviens största, består av omkring 250 synliga resta stenar och ca 100 delvis gömda. Av de synliga ingår drygt 150 i de 15 tydliga skeppssättningarna, de 2 rektangulära stenkretsarna och den runda domarringen. Skeppssättningarna är mellan 11 och 25 meter långa och mellan 4 och 8 meter breda. Det finns ca 10 solitära bautastenar medan de övriga stenarna troligen också ingått i nu starkt skadade stenkretsar. En teckning publicerad år 1822 visar att det då fanns omkring 600 resta stenar medan de 100 år senare inventerades till 249. Många har troligen tagits bort i samband med att gårdarna i trakten byggdes efter laga skifte (1853) och i samband brobyggen över den uträtade bäcken (1894).

Mellan 1955 och 1957 gjordes en arkeologisk undersökning av en del av gravfältet. Man konstaterade att skeppssättningarna och även de solitära stenarna utgjorde brandgravar som anlagts mellan ca år 400 och 900 e.Kr. Dateringen har gjorts utifrån karakteristika på fynden. Äldsta fyndet är ett fragment av en upphängningbeslag till ett svärd. Ett skepp kan ha utgjort en "familjegrav" där både kvinnor och män begravts under åtskilliga generationer. Askan har spritts både i och omkring skeppssättningarna. I många små gravgropar fanns utöver benrester också gravgåvor i form av brons- och glaspärlor, delar av bronssmycken, sländor, skärvor samt silvertrådar och silverband. Dessa enskilda gravgropar har varit utmärkta med ett trästycke eller sten.

I den fyrkantiga stenkrets som undersökts fann man en kvinnograv daterad till 800-talet med rika gravgåvor. Spår efter 4 grova stolphål antyder att det funnits tak över den. I alla de utgrävda gravarna fann man eldhärdar med djurben och lerskärvor vilket tyder på ceremoniellt firande på platsen. Var själva likbränningen skedde är dock inte känt.

Referenser
 Karsten Kjer Michaelsen: Danmarks Oldtid. 2002, .
  i RAÄ:s fornminnesdatabas
 Norra Mellby Sockenbok. Hässleholm 1956
 Skånes Hembygdsförbunds årsbok 1959
 Strömberg, Märta: Untersuchungen zur jüngeren Eisenzeit in Schonen I och II. Lund 1961 
 Svanberg, Fredrik: Vikingatiden i Skåne, Lund 2000

Gravfält i Sverige
Fornminnen i Skåne
Hässleholms kommuns historia
Stenkretsar i Sverige
Skånes förhistoria
Penny Lane

Penny Lane (Lennon–McCartney) är en låt av The Beatles. Den utgavs som singel år 1967.

Låten och inspelningen 
Redan på "In My Life" på Rubber Soul hade Beatles experimenterat med att återskapa platser från barndomen i sin musik och man fortsatte på den linjen med "Penny Lane", en av gruppens mest optimistiska låtar som skapar en bild av ett England som inte riktigt fanns i verkligheten. "Penny Lane" ger en bild av Liverpool i ett nostalgiskt skimmer.

McCartney hade blivit inspirerad av Bachs Brandenburg-konserter och försökte återge dessa för George Martin, som förstod vad han syftade på. McCartney hade även hört piccolatrumpetaren David Mason spela ett stycke ur konserterna på TV och man anställde därför denne musiker för inspelningen av "Penny Lane". Utöver Mason medverkade flöjtisterna Ray Swinfield, P Goody, Manny Winters, Dennis Walton, trumpetarna och hornisterna Leon Calvert, Freddy Clayton, Bert Courtley, Duncan Campbell, oboisten Dick Morgan, engelske hornisten Mike Winfield, kontrabasisten Frank Clark samt George Martin på piano. Beatles medlemmar skötte också sina vanliga instrument även om tyngdpunkten låg på de inhyrda musikernas insatser. 

Man jobbade med denna ambitiösa låt 29–30 december 1966 och 4, 5, 6, 9, 10, 12 och 17 januari 1967. Pianospelet i stackato blev också stilbildande för många senare men man krävde en hel del pålägg. Masons piccolasolo gjordes sista dagen av inspelningen, den 17 januari 1967. "Penny Lane" utgavs som singel tillsammans med "Strawberry Fields Forever", vilken utkom i USA och England den 13 respektive 17 februari 1967. Båda låtarna kom även att ingå på den amerikanska LP:n Magical Mystery Tour, men låtarna saknas på den ursprungliga europeiska dubbel-EP:n.

Listplaceringar

Källor

Noter

Tryckta källor 
 
 

Musiksinglar 1967
Sånger framförda av The Beatles
Singlar utgivna på Parlophone
Singelettor i USA
Singelettor i Sverige
Singelettor i Norge
Sånger skrivna av Lennon–McCartney
Hans Eiberg

Hans Eiberg, född 1945, är en dansk genetiker, känd för upptäckten av den mutation som ger blåa ögon. Han har också visat att denna mutation uppkom vid ett enda tillfälle för 6 000 - 10 000 år sedan, och alla blåögda tycks alltså ha en gemensam förfader som levde vid denna tid.

Eiberg har varit verksam på Instituttet för Medicinsk Biokemi och Genetik, Köpenhamns Universitet sedan 1971 som adjunkt, lektor och associate professor. Tillsammans med professor Jan Mohr upprättade han institutets stora familjebank med prov från tusen barnrika danska familjer 1972. Eiberg har bidragit till kartläggningen av det mänskliga genomet och han har lyckats påvisa viktiga genetiska markörer för allvarliga sjukdomar som cystisk fibros, Batten disease och olika ögonsjukdomar. Han påvisade att sängvätning är ärftligt och inte en psykisk sjukdom.

Referenser

Externa länkar 
Hans Eibergs hemsida
HEs artikel om blåa ögon

 

Danska genetiker
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Födda 1945
Män
Levande personer
Quapaw

Quapaw eller Arkansas eller Ugahxpa är en siouxtalande indiansk nation i USA. 

Quapaws etnogenes ägde rum i Mellanvästern och Ohiodalen. Under 1600-talet migrerade de till den västra sidan av Mississippifloden, i vad som nu är staten Arkansas vilken uppkallades efter dem. 1834 tvingades de att flytta till Indianterritoriet, det nuvarande Oklahoma. Quapaw utgör under namnet Quapaw Tribe of Indians en federalt erkänd indiannation med 3 240 medlemmar 2010.

Referenser

Nordamerikanska indianer
Slaget i Femerbält

Slaget i Femerbält, under Karl X Gustavs andra danska krig var en drabbning i Fehmarn Bält mellan svenska flottan under Klas Bjelkenstjerna, som trots underlägsenhet gick en dansk-holländsk eskader till mötes. Striden började kl 1200 på dagen och flottorna passerada varandra två gånger på mötande kurser. Inga fartygsförluster uppstod och personalförlusterna var ringa.

Slag under Karl X Gustavs andra danska krig
Danska sjöslag
Svenska sjöslag
Nederländska sjöslag
Slaget i Femerbält
Armies of Exigo

Armies of Exigo är ett Fantasy/startegi-spel. Det finns tre olika "Stammar": The Empire, som är människor med riddare och pilbågsskyttar, The Fallen, som är insekter, spöken och skelett samt The Beasts, som är orcher och troll. När man börjar spela är man The Empire och ska klara den kampanien. Därefter följer The Fallen och till sist The Beasts. The Empire och The Beasts börjar på land medan The Fallen är under marken. Så i spelat kan man gå ner i grottor och ta sig fram under marken och sedan hoppa upp igen helt oväntat mitt inne i fiendens läger. Spelet går ut på att ta kontrollen över alla arter och rädda Exigo från att falla in i mörkret.

Multiplayer 
Det finns Online och LAN multiplayer i spelet.
Onlineversionen stängdes ner 2006 men LAN fungerar såklart.

Scenario Editor 
Det finns en editor i spelet där du kan göra dina egna slag och vara vilken art du vill. Man kan också bygga sin egen bana som man sedan använder i spelet.

Källor
Armies of Exigo

Windows-spel
Blotta ögat

Blotta ögat är ett uttryck som används speciellt inom astronomin, som ett uttryck för när man observerar ett objekt utan optiska hjälpmedel annat än möjligen glasögon. 

Ingen ljusförstärkning, ingen förstoring och ingen extra ljusinsamling sker när man observerar någonting "med blotta ögat". Om ett objekt syns för blotta ögat, är det alltså synligt utan ljusförstärkande hjälpmedel som till exempel kikare eller teleskop, och inom astronomin anses gränsmagnituden för objekt synliga för blotta ögat vara någonstans mellan 6 och 7 beroende dels på observationsförhållandena, dels på observatörens syn.

Från jorden är sex andra planeter synliga för blotta ögat: Merkurius, Venus, Mars, Jupiter, Saturnus och Uranus.

Ett analogt uttryck är "obeväpnat öga".

Källor
"synlig för blotta ögat" från Nationalencyklopedin

Fotnoter

Astronomi
Norrköpings stadsvapen

Norrköpings kommunvapen fastställdes av Kungl Maj:t 22 maj 1936 för den dåvarande Norrköpings stad. På stadsvapnet återfinns Norrköpings skyddshelgon S:t Olof.

Efter kommunreformen 1971 övertogs vapnet av den nya Norrköpings kommun.

Blasonering
Blasonering: I fält av guld en på en röd tronstol sittande blåklädd S:t Olofsbild med krona av guld och blå gloria, yxa och riksäpple.

Norrköpings gamla stadsvapen
Innan stadens vapen fastställdes formellt 1936, användes även ett annat vapen. Detta gamla stadsvapen har anor från ett mindre stadssigill från 1400-talet och användes parallellt med ett S:t Olof-stadsvapen fram till dess att S:t Olof-stadsvapnet fastställdes.

Blasonering: I blått fält en stolpvis ställd spira, åtföljd till höger av ett med en kunglig krona krönt N och till vänster av en yxa, allt av guld (vissa partier av spiran röda).

Andra symboler
Inför Norrköpings 600-årsjubileum 1984 utlyste kommunen en pristävling om en särskild symbol för jubileumsåret och de arrangemang som planerades till det. Tävlingen vanns av Curt Dahlén som ritade ett stiliserat N gjort av tre vågiga linjer i färgerna rött, orange och gult. Prissumman var 5 000 kronor och kostnaden för att införa N-symbolen i den kommunala verksamheten har angetts till 100 000 kronor. 1994 beslutade kommunstyrelsen att N-symbolen ska användas i praktiskt taget alla officiella sammanhang.

Källor

 
Kommunvapen i Sverige
Heraldiska vapen med helgonbilder
Heraldiska vapen med yxor
Heraldiska vapen med riksäpplen
Heraldiska vapen med kronor
Bernardo Segura

Bernardo Segura, född den 11 februari 1970, är en mexikansk friidrottare (gångare) som innehar världsrekordet på 20 km gång.

Segura deltog vid OS 1996 i Atlanta där han slutade på tredje plats på 20 kilometer gång. Samma år noterade han sitt världsrekord. 1999 vann han även VM i gång.

Källor
 Fakta på IAAFs-hemsida

Mexikanska gångare
Födda 1970
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Mexiko
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Mexiko
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Mexiko
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Mexikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1996
Europaparlamentsvalet 2007

Europaparlamentsvalet 2007 var två val till Europaparlamentet:

 Europaparlamentsvalet i Bulgarien 2007
 Europaparlamentsvalet i Rumänien 2007
Tirreno–Adriatico

Tirreno–Adriatico är ett etapplopp på cykel och den näst största cykeltävlingen i Italien efter Giro d'Italia. Tävlingens bansträckning går mellan Tyrrenska havet och Adriatiska havet och kallas därför också för "Race of the Two Seas", loppet mellan de två haven. Tävlingen är sedan 2009 en del av UCI World Tour. RCS Sport organiserar tävlingen.

Tävlingen startade 1966 och hölls över tre etapper. Sedan 2002 hålls loppet över sju etapper. 

Belgaren Roger De Vlaeminck vann tävlingen sex gånger i rad, mellan 1972 och 1977, medan Giuseppe Saronni, Francesco Moser, Tony Rominger och Rolf Sørensen vann den två gånger i sina karriärer.

"Den italienska dubbeln" består av Milano–Sanremo och Tirreno–Adriatico. Tre cyklister har under ett och samma år vunnit bägge tävlingarna; Roger De Vlaeminck (1973), Maurizio Fondriest (1993) och Giorgio Furlan (1994).

Under säsongen 2008 vann Fabian Cancellara loppet före Enrico Gasparotto och svensken Thomas Lövkvist.

Svenska segrar i Tirreno–Adriatico
1984 Tommy Prim

Segrare 

 2023  Primož Roglič
 2022  Tadej Pogačar
 2021  Tadej Pogačar
 2020  Simon Yates
 2019  Primož Roglič
 2018  Michał Kwiatkowski
 2017  Nairo Quintana
 2016  Greg Van Avermaet
 2015  Nairo Quintana
 2014  Alberto Contador
 2013  Vincenzo Nibali
 2012  Vincenzo Nibali
 2011  Cadel Evans
 2010  Stefano Garzelli
 2009  Michele Scarponi
 2008  Fabian Cancellara
 2007  Andreas Klöden
 2006  Thomas Dekker
 2005  Óscar Freire
 2004  Paolo Bettini
 2003  Filippo Pozzato
 2002  Erik Dekker
 2001  Davide Rebellin
 2000  Abraham Olano
 1999  Michele Bartoli
 1998  Rolf Järmann
 1997  Roberto Petito
 1996  Francesco Casagrande
 1995  Stefano Colage
 1994  Giorgio Furlan
 1993  Maurizio Fondriest
 1992  Rolf Sørensen
 1991  Hermino Diaz Zabala
 1990  Tony Rominger
 1989  Tony Rominger
 1988  Erich Mächler
 1987  Rolf Sørensen
 1986  Luciano Rabottini
 1985  Joop Zoetemelk
 1984  Tommy Prim
 1983  Roberto Visentini
 1982  Giuseppe Saronni
 1981  Francesco Moser
 1980  Francesco Moser
 1979  Knut Knudsen
 1978  Giuseppe Saronni
 1977  Roger de Vlaeminck
 1976  Roger de Vlaeminck
 1975  Roger de Vlaeminck
 1974  Roger de Vlaeminck
 1973  Roger de Vlaeminck
 1972  Roger de Vlaeminck
 1971  Italo Zilioli
 1970  Tony Houbrechts
 1969  Carlo Chiappano
 1968  Claudio Michelotto
 1967  Franco Bitossi
 1966  Dino Zandegu

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats 

 
Cykeltävlingar i Italien
UCI Pro Tour
UCI World Tour
Hahake

Hahake är ett av de tre förvaltningsdistrikt på Wallisön bland Wallis- och Futunaöarna i Stilla havet.

Geografi
Hahake har en area om ca 27,8 km² och ligger på Wallisöns centrala del.

Befolkningen uppgår till ca 3.800 invånare (1) fördelade på huvudorten Mata-Utu i distriktets östra del och övriga större orterna Ahoa, Akaaka, Liku, Falaleu och Haafuasia.

I distriktet ligger även Lano Lalolalo ("Lalolalosjön") och Lano Kikila ("Kikilasjön"), två av öns största insjöar.

Småöarna Île Nukuhifala, Île Fugalei och Île Luaniva utanför den östra kusten tillhör förvaltningsmässigt också distriktet.

Historia
Wallis beboddes troligen av polynesier redan på 1000-talet f.Kr. och Uveariket (ett av de tre kungadömen bland Wallis- och Futunaöarna) grundades i början på 1400-talet.

Den första europeiska kontakten skedde den 16 augusti 1767 av brittiske Samuel Wallis (2).

1837 kom franska missionärer till området och konverterade ursprungsbefolkningen till katolicismen. Efter ett uppror bad missionärerna om franskt beskydd 1842 och ön utropades till franskt protektorat av franske kapten Mallet vilket dock då ej erkändes av Frankrike. Först den 5 april 1887 gjordes Uvea till franskt protektorat under förvaltning från Nya Kaledonien.

1924 blev området en egen koloni och omvandlades sedan den 29 juli 1961 till ett "Territoire d'outre-mer" med viss autonomi och erhöll den 28 mars 2003 slutligen status som franskt "Collectivité d'outre-mer".

Externa länkar
 karta över hela Wallisön

Wallis- och Futunaöarna

it:Hahake
Salad

Salad är en typ av hjälm som användes i strid i Europa från och med början av 1400-talet. 
¨

Källor 
Die Kriegswaffen in ihren geschichtlichen Entwickelungen av Auguste Demmin

Militärhistoria
Hjälmar
Kurt Held

Kurt Held, pseudonym för den tyske författaren Kurt Kläber, född 4 november 1897, död 9 december 1959. Han var sedan 1924 gift med författarkollegan Lisa Tetzner.

Liv och verk
Kurt Held var kommunist. Efter riksdagshusbranden och det nazistiska maktövertagandet brändes verk av honom, till exempel romanen Passagiere der 3. Klasse, under de omfattande bokbålen runt om i Nazityskland 1933. Av det kulturpolitiska styrorganet Reichskulturkammer fick han senare samma år yrkesförbud och paret Held/Tetzner valde att gå i exil. De flyttade till Schweiz och blev schweiziska medborgare.

Kurt Helds mest kända verk är "Röda Zora", en ungdomsroman, som utspelas i mellankrigstidens Jugoslavien. Boken kom ut på svenska första gången 1954, men eftersom den handlar om barn som lever utanför samhället och stjäl var man på sina håll tveksam mot att ge ut den. Att den alls kom ut på svenska var till stor del Astrid Lindgrens förtjänst - hon försvarade den.

En annan ungdomsbok av Kurt Held som kommit ut på svenska är "Giuseppe och Maria".

Verkförteckning
 Passagiere der III. Klasse roman, (Internationaler Arbeiter Verlag, Berlin, 1927) 
 Utdrag ur romanen (tyska)

Svenska
 Röda Zora (Rabén & Sjögren, 1954, nya utgåvpr 1977 och 1982) 256 s.
 Giuseppe och Maria. Första boken, Resan till Neapel (Läseleket, 1986)  (inb) 243 s.
 Andra boken, Om smugglare, tullare och soldater (1987)  (inb) 244 s.
 Tredje boken, Barnstaden (1989)  (inb) 298 s.
 Fjärde boken, Processen (1989)  (inb) 307 s.

Externa länkar
 Böcker av och om Kurt Held på svenska bibliotek. Libris.

Tyska författare under 1900-talet
Tyskspråkiga författare
Tyskspråkiga författare av barn- och ungdomslitteratur
Tyska författare av barn- och ungdomslitteratur
Författarpseudonymer
Män
Födda 1897
Avlidna 1959
Norrköpings Polytekniska Förening

Norrköpings Polytekniska Förening är en förening i Norrköping för tekniker grundad 1888. Föreningen är ett nätverk där personer från olika discipliner inom teknik möts och utbyter erfarenheter. Industribesök, teknikföredrag och utdelning av stipendier hör till aktiviteterna.

Externa länkar
Norrköpings Polytekniska Förening

Kulturföreningar
Norrköping
Hihifo

Hihifo är ett av de tre förvaltningsdistrikt på Wallisön bland Wallis- och Futunaöarna i Stilla havet.

Geografi
Hihifo har en area om ca 23,4 km² och ligger på Wallisöns norra del.

Befolkningen uppgår till ca 2.400 invånare (1) fördelade på huvudorten Vaitupu i distriktets nordöstra del och övriga större orterna Alele, Malae, Tufuone och Vailala.

I distriktet ligger även Mont Loka (högst med ca 131 m ö.h.), Mont Lulu och Mont Olaliki, tre av öns högsta toppar.

Småöarna Île Nukutapu och Île Nukuloa utanför den östra kusten tillhör förvaltningsmässigt också distriktet. Öns flygplats Wallis Island Airport (flygplatskod "WLS") har kapacitet för lokaltrafik och är belägen i distriktets norra del nära huvudorten.

Historia
Wallis beboddes troligen av polynesier redan på 1000-talet f.Kr. och Uveariket (ett av de tre kungadömen bland Wallis- och Futunaöarna) grundades i början på 1400-talet.

Den första europeiska kontakten skedde den 16 augusti 1767 av brittiske Samuel Wallis (2).

1837 kom franska missionärer till området och konverterade ursprungsbefolkningen till katolicismen. Efter ett uppror bad missionärerna om franskt beskydd 1842 och ön utropades till franskt protektorat av franske kapten Mallet vilket dock då ej erkändes av Frankrike. Först den 5 april 1887 gjordes Uvea till franskt protektorat under förvaltning från Nya Kaledonien.

1924 blev området en egen koloni och omvandlades sedan den 29 juli 1961 till ett "Territorié d'outre-mer" med viss autonomi och erhöll den 28 mars 2003 slutligen status som franskt "Collectivité d'outre-mer".

Externa länkar
 karta över hela Wallisön

Wallis- och Futunaöarna
Linda Styf

Linda Styf, född i Göteborg 1948, journalist och sångerska. Linda Styf är känd som Dan Andersson-tolkare. Hon var 1988-2003 representant för miljöpartiet i Bollnäs kommunfullmäktige. Linda Styf är bosatt i Stockholm och var 2007-2009 ordförande för föreningen Samhällets styvbarn, som organiserar Sveriges tidigare barnhems- och fosterbarn. Hon har i många intervjuer i press och tv berättat om sin tid som fosterbarn. Linda Styf har flera gånger deltagit i Seniorchansen och hamnade 2009 på delad andra plats.

Diskografi
 Blå längtan (1999)
 I rosornas år (2003), Dan Andersson-visor
 I maskrosens tid
 Sju sånger & En bok (2008)

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats.

Svenska vissångare
Kvinnor
Födda 1948
Levande personer
Sångare från Göteborg
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska sångare under 2000-talet
Journalister från Göteborg
Öppen ingång

Öppen ingång är en inledande ingenjörsutbildning som finns på flera tekniska högskolor i Sverige. Studenten får efter ansökan under andra terminen ansluta till något annat utbildningsprogram under tredje terminen.

Högskoleutbildning i Sverige
Mu'a (Wallis)

Mua eller Mu'a är ett av de tre förvaltningsdistrikt på Wallisön bland Wallis- och Futunaöarna i Stilla havet.

Geografi
Mua har en area om ca 26,3 km² och ligger på Wallisöns södra del.

Befolkningen uppgår till ca 3.700 invånare (1) fördelade på huvudorten Mala'efo'ou (tidigare kallad Mua) i distriktets södra del och övriga större orterna Gahi, Halalo, Haatofo, Kolopopo, Lavegahau, Lotoalahi, Teesi, Tepa, Utufua och Vaimalau.

I distriktet ligger även Mont Atalika, en av öns högsta toppar, och de historiska områden kring Tonga Toto och Talietumu Fort. Fortet var det Tonganska imperiets sista utpost på ön innan Tonganerna besegrades.

Småöarna Île Nukuatea, Île Faioa, Île Nukuofo och Île Nukufetau utanför den södra kusten tillhör förvaltningsmässigt också distriktet.

Historia
Wallis beboddes troligen av polynesier redan på 1000-talet f.Kr. och Uveariket (ett av de tre kungadömen bland Wallis- och Futunaöarna) grundades i början på 1400-talet.

Den första europeiska kontakten skedde den 16 augusti 1767 av brittiske Samuel Wallis (2).

1837 kom franska missionärer till området och konverterade ursprungsbefolkningen till katolicismen. Efter ett uppror bad missionärerna om franskt beskydd 1842 och ön utropades till franskt protektorat av franske kapten Mallet vilket dock då ej erkändes av Frankrike. Först den 5 april 1887 gjordes Uvea till franskt protektorat under förvaltning från Nya Kaledonien.

1924 blev området en egen koloni och omvandlades sedan den 29 juli 1961 till ett "Territorié d'outre-mer" med viss autonomi och erhöll den 28 mars 2003 slutligen status som franskt "Collectivité d'outre-mer".

Externa länkar
 karta över hela Wallisön

Wallis- och Futunaöarna
Mao Asada

Mao Asada, född 25 september 1990 i Nagoya, Japan, är en japansk konståkare. Hon blev tvåa vid damernas singelåkning i VM i konståkning 2007 och japansk mästare 2007 och 2008. Hon vann damernas singelåkning vid världsmästerskapen i konståkning 2008 i Göteborg den 20 mars 2008.

Tävlingsmässiga höjdpunkter

Senior

Referenser

Externa länkar 

Födda 1990
Japanska konståkare
Kvinnor
Levande personer
WP:Projekt Japan
Öronmussling

Öronmussling (Pleurocybella porrigens) är en svampart i ordningen skivlingar. I Sverige förekommer den främst i de sydvästra delarna av landet. Fruktkropparna syns på hösten, helst på barrträdsstubbar.

Den är i flera länder en uppskattad matsvamp, bland annat i Japan. Dödsfall har dock förekommit i Japan, där den misstänks ha slagit ut njurfunktionen hos äldre, känsliga personer med dålig njurfunktion. Den rekommenderades därför under en period inte som matsvamp i Sverige. Öronmussling är Bohusläns landskapssvamp.

Öronmussling kallas också lokalt för svinöra, grisöra eller baconsvamp.

Beskrivning och utbredning
Öronmusslingen är en vedlevande svamp och fruktkroppen uppträder under hösten på murkna barrträdsstubbar, ofta i täta grupper. Fruktkropparna är som hos andra musslingar närmast musselformade, eller som svampens namn antyder något öronformade. Hatten är tunn och slät på ovansidan och blir normalt 3 till 10 centimeter bred. Svampen har nästan ingen fot eller saknar fot. Skivorna är tätt sittande och utgår radiärt från basen. Hela fruktkroppen är vit till gräddvit i färgen.

I Sverige förekommer den främst i de sydvästra delarna av landet, upp till Värmland.

Matvärde
Traditionellt har öronmusslingen betraktats som god matsvamp. Efter ett par uppmärksammade förgiftningsfall i Japan avråddes man under en period från att äta den, i synnerhet för människor med njurproblem. Nya svampboken har tagit bort sin avrådan, eftersom inga fler indikering om giftighet kommit och den, särskilt i Japan, är en vanlig matsvamp. Svampen innehåller D-vitaminliknande ämnen och har misstänkts vara giftig för den som har nedsatt njurfunktion. Det finns även indikationer på att svampen innehåller exempelvis cancerogena ämnen. I vissa länder är den högt skattad, och i Japan används den i misosoppa.

Förväxlingsrisk
Öronmusslingen har misstänkts kunnat förväxlas med Trogia venenata. Denna giftiga svamp växer i Kina och har orsakat flera hundra dödsfall.

Landskapssvamp
Öronmusslingen är sedan 1999 Bohusläns landskapssvamp.

Bilder

Referenser

Noter

Källor 
Nylén, Bo. Svampar i Norden och Europa, 2000.

Externa länkar

Skivlingar
Landskapssvampar