kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bjärka-Säby järnvägsstation

Bjärka-Säby järnvägsstation är en järnvägsstation utan persontrafik i södra delen av Linköpings kommun, vid platsen där Tjustbanan förenas med Stångådalsbanan. Stationsbyggnaden, som var bemannad fram till början av 1990-talet, ligger vid småorten Bjärka-Säby, nära Bjärka-Säby slott med samma namn. Tågen stannar dock inte längre vid stationen, sedan en rad uppehåll längs Tjust- och Stångådalsbanorna drogs in i början av 2000-talet.

Nedlagda järnvägsstationer i Östergötlands län
Byggnader och anläggningar i Linköpings kommun
Megaraptor

Megaraptor, "Enorm rövare", var förut trodd att vara den största av alla dromeosaurider som har blivit upptäckt. Klon som man först hittade troddes vara en dromesaurieklo, och nådde c:a 40 cm i längd. En liknande teori framlades när Baryonyx först var hittad, då man bara fann en klo. 
Megaraptor levde i Argentina under sena Krita. Födan är inte säkerställd, men det skulle vara antingen fisk eller kött i så fall.
Men än så vet man inte om Megaraptor var en spinosaurid eller en art från ett helt okänt släkte. Nyligen har man dock hittat en liknande dinosaurie i Australien, Australovenator, som var ungefär hälften så stor som Megaraptor, men troligen en av superrovdjuren där den levde.

Carnosaurier
Dinosaurier från kritaperioden
Dinosaurier från Sydamerika
Allosauroidea
Clare Boothe Luce

Clare Boothe Luce, född som Ann Clare Boothe den 10 mars (men använde sig officiellt av datumet 10 april) 1903 i New York i New York, död 9 oktober 1987 i Washington, D.C., var en amerikansk politiker, ambassadör, kongressledamot, dramatiker och journalist.

Hon arbetade för tidskriften Vanity Fair från 1929 och var tidskriftens verkställande direktör 1933–1934. Hon skrev även flera framgångsrika teaterstycken, såsom The Women (1936), Kiss the boys goodbye (1938) och Margin for Error (1939). Hon har även utgett Stuffed shirts (1931) och Europé in the spring (1940).

Från 1935 var hon gift med Henry Robinson Luce, som ägde tidskrifter som TIME Magazine, Life och Fortune Magazine.

I presidentvalet 1940 deltog hon aktiv i den republikanska kampanjen för Wendell Willkie.

Boothe Luce var republikansk medlem av kongressen 1943–1947 samt var USA:s ambassadör i Italien 1953–1956.

Källor

Externa länkar

Amerikanska politiker under 1900-talet
Ledamöter av USA:s representanthus från Connecticut
USA:s ambassadörer i Italien
Födda 1903
Avlidna 1987
Kvinnor
Mottagare av Frihetsmedaljen
Wertheim (olika betydelser)

Wertheim kan syfta på:

 Wertheim – en stad i Tyskland
 Wertheim-koncernen – tysk varuhuskoncern

Personer
 Margaret Wertheim (1958–), en australiensisk författare och vetenskapsjournalist
Vagabond 31

Vagabond 31, är en segelbåt och den modernast konstruerade Kosterbåten. Vagabond 31 är långkölad och byggt som en kompromiss mellan racing och långfärd. Iden var att skapa en modern och snabbseglande koster. Jämfört med tidigare konstruerade kosterbåtar har Vagabonden högre och smalare rigg, plattare botten, djupare köl och rakare stäv. Dessa egenskaper gör båten till en snabb och bra seglare även i lättvind. Hög rigg och stor segelyta möjliggjorde självslående försegel, något som är standard på de flesta båtar.

Vagabonden är byggd i sandwichkonstruktion i däck och fribord och som distansmaterial används vanligtvis divinycell. Kölen är en utanpåliggande järnköl.

Historia
Vagabond 31  Ritades av Jan och Harry Becker. Kosterregeln ligger till grund för konstruktionen, men modernare tankegångar har givetvis tillämpats. Således har undervattenskroppen en plattare mer jolleliknande profil än brukligt och förstäven faller tämligen rakt ned för att ge lång vattenlinje.

All vikt har centrerats i skrovet, och riggkonstruktionen medger möjlighet till flera olika segelsättningar. Seglingsegenskaperna i lätt såväl som kraftig vind är förnämliga

Se även
Kosterbåt

Källhänvisningar
Sailguide Vagabond 31
http://vagabond31.org/

Kölbåtar
Guanzi

Guanzi (kinesiska: 管子, pinyin: guǎnzi, ordagrant "rör" eller "tub") eller bara guan är ett traditionellt kinesiskt blåsinstrument med dubbla rörblad. Den korta kroppen är gjord av hårt träslag och har en cylindrisk borrning. Tonen påminner närmast om en klarinett. Instrumentet har i Kinas historia haft en framskjuten position inom hov- och ritualmusik men är idag mer ovanligt och anses svårbemästrat.

Det kinesiska instrumentet har i Korea och Japan utvecklats till instrumenten piri respektive hichiriki, och i Sydkina (Guangdong) till houguan.

Se även 
 Kinesisk musik
 Kinesiska musikinstrument
 träblåsinstrument

Blåsinstrument
Kinesiska musikinstrument
WP:Projekt Kina
Storfidra

Storfidra är en segelbåt av kostertyp. Den konstruerades på 1970-talet av Torild Larsson och är en större variant av Havsfidra. Båtarna byggdes på Fisksätra varv. Båten tillverkades i Nederländerna som Orpon 26, efter att ritningarna såldes 1976.

Källor
Sailguide Storfidra / Orpon 26

Kölbåtar
Fisksätra varv
George Goring, 1:e earl av Norwich

George Goring, 1:e earl av Norwich, född 1585, död 6 januari  1663, en engelsk soldat, var son till George Goring av Hurstpierpoint och Ovingdean, Sussex, och Anne Denny, syster till Edward Denny, earl av Norwich. Han adlades och blev en gunstling vid hovet. Han gynnades stort av de monopol han tilldelades av kung Karl I. Han blev baron Goring 1628 och medlem av Privy Council 1639.

Då problemen mellan Karl och parlamentet blev akuta ställde Goring helt sin förmögenhet till förfogande för den kungliga saken; och kungen återskapade titeln earl av Norwich, som hade utslocknat vid farbroderns död åt honom. Han reste med drottning Henrietta Maria till Nederländerna 1642 för att samla ihop pengar till kungen och under hösten följande år försökte han samla in militär hjälp och pengar hos Kardinal Mazarin i Paris. Detta avslöjades för parlamentet i januari 1644 i ett beslagtaget brev till Henrietta Maria. Han blev därmed anklagad för högförräderi och stannade förståndigt nog utomlands fram till 1647, då han fick återkomma under förevändningen att han sökte försoning.

Han kunde därigenom ta en viktig del i det engelska inbördeskriget 1648. Han ledde trupperna från Kent, vilka  Fairfax upplöste vid Maidstone och på andra platser och tvingades att ge villkorslöst ge upp vid Colchester. Han dömdes till exil i november 1648 genom röstning i Underhuset, men omröstningen annullerades följande månad.

Tidigt följande år prövades Norwich och fyra andra under domare John Bradshaw. Alla fem dömdes till döden 6 mars 1649, men nådepetitioner presenterades för parlamentet och Norwichs liv skonades av talmannens röst. Kort efter att han släppts fri från fängelset i maj 1649 anslöt han sig till Karl II:s exilhov. Han blev kapten i kungens livgarde under den engelska restorationen och med tanke på den förmögenhet han tillbringat i kungens tjänst fick han en årlig pension på 2000 pund.

Norwich avled i Brentford 6 januari 1663. Med hustrun Mary Nevill (död 1648), hade han fyra döttrar och två söner: George, Lord Goring; och Charles, som kämpade i inbördeskriget och ärvde faderns earltitel, men avled utan arvingar i mars 1671.

Han ägde Goring House, som låg på den plats där Buckingham Palace nu ligger.

Källor

Noter

Referenser
Artikeln innehåller text från ‘’ Encyclopædia Britannicas’’ elfte upplaga

Brittiska militärer
Födda 1585
Avlidna 1663
Män
Houguan

Houguan (kinesiska: 吼管, ordagrant "tjutande/bölande guan") är ett främst i provinsen Guangdong spelat träblåsinstrument med dubbla rörblad. Houguan är en sydkinesisk utveckling av det klassiska instrumentet guanzi och har som detta en cylindrisk borrning. Kroppen är vanligen gjord av bambu (istället för av hårdträ som guanzi) och till den har fogats ett klockstycke av metall. Instrumentet användes fram till i början av 1900-talet främst av gatuförsäljare och -artister men har sedan dess funnit en plats inom kantonesisk opera och traditionell folkmusik.

Se även
 Kinesisk musik
 Kinesiska musikinstrument
 träblåsinstrument

Blåsinstrument
Kinesiska musikinstrument
WP:Projekt Kina
Ottignies-Louvain-la-Neuve

Ottignies-Louvain-la-Neuve är en kommun i den franskspråkiga provinsen Vallonska Brabant i centrala Belgien. Förutom Ottignies består den av de gamla kommunerna Limelette och Céroux-Mousty, som fusionerades med Ottignies 1977, och Louvain-la-Neuve, som grundades i slutet av 1960-talet när det Katolska universitetet i Leuven delades i en nederländsk- och en franskspråkig del. Den franskspråkiga delen är sedan dess Université catholique de Louvain.

Vapen 
Sedan 18 december 1991 har Ottignies-Louvain-la-Neuve ett vapen som har fyra fält. Sköldens delar representerar olika delar av kommunen. Första fältet en blå bjälke i fält av guld (för Ottignies och Mousty), andra fältet är blått inom en bård av guld, med en balk i guld åtföljd av två duvor i silver, och med åtta blå tau på bården (familjen Colopmas vapen, för Céroux), tredje fältet är blått med ett kors i guld och fyra musslor i guld (vapen för Anne-Josèphe de la Croix, abbedissa av Florival 1733-1749; vapnet var inbäddat i muren på en bondgård i Louvain-la-Neuves nuvarande område), fjärde fältet bär tre röda tuppar, ordnade två och en (Limelette).

Vänorter 
Ottignies-Louvain-la-Neuve är vänort till Jassans-Riottier i Frankrike, Veszprem i Ungern och Tiassalé i Elfenbenskusten. Dessutom finns samarbetsavtal med Masaya i Nicaragua och Draganesti i Rumänien.

Externa länkar 
Webbplats för Ottigies-Louvain-la-Neuve 
Webbplats för det katolska universitetet i Louvain-la-Neuve (franska, delvis på engelska)

Kommuner i Vallonska Brabant
Huddersfield Works & Combination Association Football League

Huddersfield Works & Combination Association Football League var en engelsk fotbollsliga baserad runt Huddersfield, grundad 1932. Toppdivisionen låg på nivå 19 i det engelska ligasystemet.

Vinnaren kunde bli uppflyttad till Huddersfield and District Association Football League.

Ligan grundades 1932 och bestod fram till 2007 av en enda division. Efter 2015/16 års säsong lades ligan ned.

Mästare

Externa länkar 
 Huddersfield Works & Combination Association Football League på FA Full-Time

Fotbollsserier i England
Nedlagda engelska fotbollstävlingar
Återkommande sportevenemang med premiär 1932
Mid Essex Football League

Mid Essex Football League är en engelsk fotbollsliga baserad i Essex. Den har fem divisioner och toppdivisionen Premier Division ligger på nivå 13 i det engelska ligasystemet.

Ligan är en matarliga till Essex Olympian Football League.

Mästare

Externa länkar 
 
 Mid Essex Football League på FA Full-Time

Fotbollsserier i England
Bournemouth Hayward Saturday League

Bournemouth Hayward Saturday League är en engelsk fotbollsliga baserad runt Bournemouth. Den har tre divisioner och toppdivisionen Premier Division finns på nivå 13 i det engelska ligasystemet.

Ligan är en matarliga till Dorset Football League.

Mästare

Externa länkar 
 Bournemouth Hayward Saturday League på FA Full-Time

Fotbollsserier i England
Europeiska inomhusmästerskapen i friidrott 1989

Europeiska inomhusmästerskapen i friidrott 1989  genomfördes 1989 i Haag, Nederländerna.

Medaljörer, resultat

Herrar

60 m
1 Andreas Berger, Österrike – 6,56
2 Matthias Schlicht, Västtyskland – 6,58
3 Michael Rosswess, Storbritannien – 6,59

200 m
1 Ade Mafe, Storbritannien   – 20,92
2 John Regis, Storbritannien   – 21,00
3 Bruno Marie-Rose, Frankrike – 21,14

400 m
1 Cayetano Cornet, Spanien  – 46,21
2 Brian Whittle, Storbritannien – 46,49
3 Klaus Just, Västtyskland – 46,80

800 m
1 Steve Heard, Storbritannien – 1.48,84
2 Rob Druppers, Nederländerna – 1.48,96
3 Joachim Heydgen, Västtyskland – 1.49,75

1 500 m
1 Hervé Phélippeau, Frankrike – 3.47,42
2 Han Kulker, Nederländerna – 3.47,57
3 Sergej Afanasjev, Sovjetunionen – 3.47,63

3 000 m
1 Dieter Baumann, Västtyskland – 7.50,43
2 Abel Antón, Spanien  –  7.51,88
3 Jacky Carlier, Frankrike –  7.52,23

60 m häck
1 Colin Jackson, Storbritannien   – 7,59 
2 Holger Pohland, Östtyskland  – 7,65
3 Philippe Tourret, Frankrike  – 7,67

Stafett 4 x 400 m
Ingen tävling

Höjdhopp
1 Dietmar Mögenburg, Västtyskland – 2,33  
2 Dalton Grant, Storbritannien – 2,33
3 Aleksej Jemelin, Sovjetunionen – 2,30

Längdhopp 	
1 Emiel Mellaard, Nederländerna – 8,14
2 Antonio Corgos, Spanien – 8,12
3 Frans Maas, Nederländerna – 8,11

Stavhopp 
1 Grigorij Jegorov, Sovjetunionen – 5,75 
2 Igor Potapovitj, Sovjetunionen  – 5,75
3 Miroslaw Chmara, Polen  – 5,70

Trestegshopp
1 Nikolaj Musijenko, Sovjetunionen – 17,30
2 Volker Mai, Östtyskland – 17,25
3 Milan Mikuláš, Tjeckoslovakien – 17,23

Kulstötning
1 Ulf Timmermann, Östtyskland – 21,68
2 Karsten Stolz, Västtyskland – 20,22
3 Georg Andersen, Norge – 20,22

Damer

60 m
1 Nelli Cooman, Nederländerna – 7,15
2 Laurence Billy, Frankrike – 7,19
3 Sisko Hanhijoki, Finland – 7,23

200 m
1 Marie-José Pérec, Frankrike – 23,21
2 Regula Aebi, Schweiz – 23,28
3 Sabine Tröger, Österrike – 23,35

400 m
1 Sally Gunnell, Storbritannien – 52,04
2 Marina Sjmonina, Sovjetunionen – 52,36
3 Anita Protti, Schweiz – 52,57

800 m 
1 Doina Melinte, Rumänien – 1.59,89
2 Ellen Kiessling, Östtyskland – 2.01,24
3 Tatjana Grebentjuk, Sovjetunionen  – 2.01,63

1 500 m
1 Paula Ivan, Rumänien – 4.07,16
2 Marina Jatjmenjova, Sovjetunionen – 4.07,77
3 Svetlana Kitova, Sovjetunionen – 4.08,36

3 000 m
1 Elly van Hulst, Nederländerna – 9.10,01
2 Nicky Morris, Storbritannien – 9.12,37
3 Maricica Puica, Rumänien – 9.15,49

60 m häck
1 Jordanka Donkova, Bulgarien – 7,87 
2 Ludmila Narozjilenko (Engquist), Sovjetunionen  – 7,94 
3 Gabi Lippe, Västtyskland – 7,96

Stafett 4 x 400 m
Ingen tävling

Höjdhopp
1 Alina Astafei, Rumänien – 1,96
2 Hanne Haugland, Norge  – 1,96
3 Maryse Ewanjé-Épée, Frankrike  – 1,91

Längdhopp
1 Galina Tjistjakova, Sovjetunionen – 6,98
2 Jolanda Tjen, Sovjetunionen  – 6,86
3 Ringa Ropo-Junnila, Finland – 6,62

Kulstötning
1 Stephanie Storp, Västtyskland – 20,30
2 Heike Hartwig, Östtyskland  – 20,03
3 Iris Plotzitzka, Västtyskland – 19,79

Medaljfördelning

1989 i Nederländerna
1989
Sportevenemang i Haag
Friidrottsåret 1989
Internationella friidrottstävlingar i Nederländerna
Haag under 1900-talet
Kristian Gidlund

Kristian Olof Erik Gidlund, född 21 september 1983 i Borlänge, död 17 september 2013, var en svensk författare, journalist och musiker. Han spelade trummor i rockbandet Sugarplum Fairy.

Biografi 
Kristian Gidlund föddes och växte upp i Borlänge och bildade rockbandet Sugarplum Fairy tillsammans med bland andra bröderna Victor och Carl Norén i slutet av 1990-talet. Bandet slog igenom med låten Sweet Jackie 2004. 2009 tog bandet en paus och Gidlund började frilansa som journalist samtidigt som han läste multimedia vid Södertörns högskola. Han var då bosatt i Hägersten i Stockholm. 

År 2011 diagnostiserades Gidlund med cancer i magsäcken. Det blev upprinnelsen till en välbesökt blogg, I kroppen min, med 8 miljoner besök. Han genomgick cellgiftsbehandling men insjuknade åter. År 2013 utgavs hans bok I kroppen min – resan mot livets slut och alltings början (Bokförlaget Forum), delvis baserad på blogginnehållet. Boken och bloggen väckte medial uppmärksamhet och Gidlund figurerade i media där han talade om sin sjukdomsresa och syn på döden.

I juni 2013 öppnade en fotoutställning om Gidlund i Stockholm skapad av fotografen Emma Svensson. Samma månad var han sommarvärd i Sommar i P1.

I september 2013 försämrades hans tillstånd och han avled strax före klockan 15.00 den 17 september 2013, fyra dagar före sin 30-årsdag den 21 september.

I november 2013 gavs Gidlunds avslutande blogginlägg ut postumt i boken I kroppen min – Vägsjäl (Bokförlaget Forum), där också samtliga foton från Emma Svenssons utställning ingår.

Bibliografi

Källor 
 Lokaltidningen Mitt i Östermalm (21/5 2013)

Noter

Externa länkar
 "I kroppen min", Kristian Gidlunds blogg

Svenska journalister under 2000-talet
Svenska rocktrummisar
Sommarvärdar 2013
Svenska författare under 2000-talet
Personer från Borlänge
Födda 1983
Avlidna 2013
Män
Cambridgeshire County Football League

Cambridgeshire County Football League är en fotbollsliga i England som finns mellan nivå 11 och 18 i det engelska ligasystemet.

Den är uppbyggd av en högsta division kallad Premier Division och tolv underdivisioner. Nedanför Premier Division ligger Senior A och Senior B Division. Sedan delas ligan i två regionala ”stegar” som löper parallellt fem steg nedåt i systemet. Vinnaren kan ansöka om att bli uppflyttad till Eastern Counties Football League First Division.

Mästare Premier Division

Externa länkar 
 Full Time
 The Pyramid

Fotbollsserier i England
Donkey Kong Jr.

Donkey Kong Jr. (ドンキーコングJR. Donkī Kongu Junia) är ett arkadspel från 1982, tillverkat av Nintendo. 
Spelet har även släppts till en hel del konsoler som Atari 2600, NES, Colecovision, BBC Micro och fler. 
Detta spel är en uppföljare till arkadspelet Donkey Kong.

Spelupplägg
Rörläggaren Mario har tillfångatagit den stora gorillan (förra spelets antagonist) Donkey Kong och slängt honom i en bur. Nu är det upp till Donkey Kong Junior att rädda sin stackars pappa. Spelaren måste leda Donkey Kong Junior genom fyra äventyrsfyllda nivåer, där han måste klättra lianer, undvika fiender och hoppa över plattformar, från djungeln till den stora staden. Fienderna kan besegras genom att släppa frukt på dem.

När den stora staden på nivå fyra är nådd, står Mario på toppen av en skyskrapa och genom att sätta sex nycklar i sina nyckelhål kollapsar byggnaden. Mario och Donkey Kong faller båda ner och Donkey Kong Junior fångar Donkey Kong men Mario hamnar på marken. De går därifrån men Mario springer ilsket efter, tills han blir sparkad tillbaka och flyr.

Därefter börjar spelet om på första nivån, och svårighetsgraden ökas. När spelet är slut och spelaren fått ett högre antal poäng än de som är publicerade på high-scorelistan, får spelaren skriva in ett namn på tre bokstäver, som sedan publiceras tillsammans med poängen på high-scorelistan.

Källor
 http://www.mariowiki.com/Donkey_Kong_Jr._(game)
 http://donkeykong.wikia.com/wiki/Donkey_Kong_Jr._(game)
 http://strategywiki.org/wiki/Donkey_Kong_Jr.

Fotnoter

Externa länkar

Datorspel 1982
Donkey Kong-spel
Arkadspel av Nintendo
NES-spel
Virtual Console-spel till Wii
Virtual Console-spel till Nintendo 3DS
Virtual Console-spel till Wii U
Nintendo Switch Online-spel
Atari 2600-spel
Atari 7800-spel
Plattformsspel
Colecovision-spel
Intellivision-spel
Colchester & East Essex Football League

Colchester & East Essex Football League är en engelsk fotbollsliga baserad runt Colchester. Den har två divisioner och toppdivisionen Premier Division ligger på nivå 15 i det engelska ligasystemet.

Ligan är en matarliga till Essex & Suffolk Border Football League.

Mästare

Externa länkar 
 Colchester & East Essex Football League på FA Full-Time

Fotbollsserier i England
Song of Joy

Song of Joy är en kör som bildades år 2002. Den består av cirka 60 sångare och 8 musiker. Körmedlemmarna kommer huvudsakligen från norra Dalsland, medan flera av musikerna är tillfälliga hemvändare som bor runtom i Sverige, men kommer hem för att spela tillsammans. Dirigent är Birgitta Stenbratt. Michael Ottosson är pianist och kapellmästare. Tack vare honom får kören många specialskrivna arrangemang på musik som inte finns att tillgå i körsättning. Kören har några fasta konserttillfällen under året som exempelvis - vårkonserter i början av maj, sommarkonserter med allsångskväll på Baldersnäs och lucia- och julkonserter.

Diskografi 
 Raise your voices (2008)
 Spirit of the season (2009)

Externa länkar 
 Körens webbplats

Musikgrupper bildade 2002
Svenska blandade körer
Bengtsfors kommun
Prädd

Prädd var ett varumärke för ett vegetabiliskt gräddersättningsmedel i pulverform lanserat av AB Sunco (ett dotterbolag till Astra) år 1966. Produkten blev särskilt uppmärksammad när Björn Gillberg i början av 1970-talet visade i TV att det gick att använda den som tvättmedel. Prädd försvann därefter från marknaden.

I ett radioprogram (SR P1) på 90-talet sade en man (som sade sig varit med då) att Gillbergs son också var med vid TV-inspelningen, men att sonen skulle ha sagt "Men pappa, det blev ju inte rent!". Sonens uttalande redigerades bort. Resultatet blev att Prädd försvann, oavsett om det dög som tvättmedel eller ej.

Fotnoter

Svenska varumärken
Mejeriprodukter
Horungen

För betydelsen inom typografi, se: horunge

Horungen () är en amerikansk långfilm från 1996 i regi av Anjelica Huston, med Jennifer Jason Leigh, Ron Eldard, Glenne Headly och Lyle Lovett i rollerna.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 1996
Amerikanska dramafilmer
Engelskspråkiga filmer
Golden Hits

Golden Hits är en restaurang och nattklubb med shower som ligger på Kungsgatan 29 i Stockholm. Showkonceptet på Golden Hits liknar det koncept Hasse Wallman lade grunden till på Wallmans salonger, så kallad Dinnershow, redan 1991. 2015 renoverades Golden Hits och man presenterade ett nytt matkoncept kallat FunDining. På Golden Hits återfinns även en nattklubb med tre dansgolv på tre olika plan, karaoke samt rockbaren Backstage.

Källor 

http://www.allabolag.se/5564510948/Golden_Hits_AB

Externa länkar 
 Golden Hits webbplats
 2E Group

Restauranger i Stockholm
Nattklubbar i Stockholm
Nöjeslokaler i Stockholm
Watson Washburn

Watson "Watty" McLean Washburn, född 13 juni 1894, New York, New York, USA, död 2 december 1973, var en amerikansk högerhänt  tennisspelare. Washburn rankades bland USA:s 10 bästa tennisspelare vid flera tillfällen under perioden 1914-1922. Som bäst var han nummer 5 (1921). År 1913, under sin tid vid Harvard University vann han dubbeltiteln i Intercollegiate Championships. Han spelade 3 finaler i Grand Slam-turneringar, samtliga i dubbel.

Watson Washburn upptogs 1965 i International Tennis Hall of Fame.

Tenniskarriären 
Washburn nådde 1921 och 1923 tillsammans med R. Norris Williams dubbelfinalerna i Amerikanska mästerskapen. År 1921 mötte paret Bill Tilden/Vincent Richards som vann en mycket jämn 3-setsmatch som spelades över hela 53 game (13-11, 12-10, 6-1). År 1923 var finalmotståndarna Tilden och den sydafrikanske spelaren Brian Norton. Tilden/Norton vann med siffrorna 3-6, 6-3, 6-3, 5-7, 6-2. 

Sin sista Grand Slam-final spelade Washburn i Wimbledonmästerskapen 1924, även denna gång tillsammans med Williams. De mötte i finalen Francis Hunter/Vincent Richards som vann med setsiffrorna 6-3 3-6 8-10 8-6 6-3.  
   
Washburn fortsatte att spela tennis på hög nivå även in på 1940-talet. Han vann Amerikanska mästerskapen, åldersgrupp 45, 1940, och dessutom 3 gånger dubbeltiteln i samma mästerskap (1940, 1942 och 1944).
  
Washburn spelade en match i det amerikanska Davis Cup-laget i the Challenge Round 1921. Laget mötte då ett lag från Japan i Forest Hills. Tillsammans besegrade dubbelparet Washburn/Williams det japanska paret Zenzo Shimidzu/Ichiya Kumagae (6-2, 7-5, 4-6, 7-5) och säkrade därmed den amerikanska Cup-segern det året.

Spelaren och personen 
Watson Washburn studerade i sin ungdom på Harvard University. Han var under en period styrelsemedlem i det amerikanska tennisförbundet (ULSTA).

Bill Tilden beskrev i sin bok "the Art of Lawn Tennis" Washburn som en lugn spelare som placerade serven väl och som var utrustad med grundslag slagna med en handledssnärt som gav bollarna underskruv. Enligt Tilden var Washburn "bakom sina stora runda glasögon" en god tennisspelare med strategisk blick för spelet.

Referenser

Källor 
International Tennis Hall of Fame (biografi Watson Washburn)

Amerikanska tennisspelare
Män
Födda 1894
Avlidna 1973