kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Magentapetrell

Magentapetrell (Pterodroma magentae) är en akut utrotningshotad fågel i familjen liror inom ordningen stormfåglar som enbart häckar i Chathamöarna utanför Nya Zeeland.

Utseende  
Magentapetrellern är en medelstor petrell med en kroppsläng på 38 centimeter. På ovansida, huvud, stjärt och övre delen av bröstet är den enhetligt brungrå, medan nedre delen av bröstet, buken och undersidan av stjärten är vit. Vingens undersida är brun, men är blekare på handpennorna. Benen är rosa, fötterna rosa där fram men svart längre bak och näbben är svart.

Utbredning och systematik 
Fågeln häckar på några få platser på sydvästra Chathamön i ögruppen Chathamöarna utanför Nya Zeeland. Utanför häckningssäsongen lever den pelagiskt över ett stort område som sträcker sig från Tasmanska havet till sydamerikanska västkusten. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Fågeln häckar i en fragmenterad koloni i tätskog fyra till sex kilometer inåt land. Där gräver den upp till fem meter långa tunnlar. Häckning sker mellan september och maj. Hanar kan bebo tunnlarna ett till tre år innan den formar par, medan icke-häckande honor mycket sällan besöker kolonin. Paren håller ihop livet ut och lägger ett ägg per år som ruvas av båda föräldrar. Efter kläckning klättrar ungarna upp i träden och tar sig därifrån ut till havet. Ringmärkning visar att hanar återvänder till kolonin vid en ålder av tre till tio år, honor fyra till nio år och första häckningen sker vid fem års ålder. Födan är dåligt känd, men tros omfatta bläckfisk och fisk.

Status 
Arten var länge bedömd som utdöd men återupptäcktes 1978, 111 år efter att den första gången beskrevs. Studier indikerar att den en gång var vanlig och att den genomgått en kraftig historisk minskning. Population 1992 bestod av ungefär 50 fåglar. 1994 observerades bara fyra häckande par. Efter skyddsåtgärder har populationen ökat något. Under häckningsperioden 2006 uppskattas antalet häckande par till 25 och perioden 2009/2010 till 17. IUCN kategoriserar arten som akut hotad.

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn kommer av det italienska krigsskeppet Magenta som färdades jorden runt 1865-1868 under ledning av Vittorio Arminjon.

Noter

Externa länkar

Liror
Fåglar i oceaniska regionen
Sammetspetrell

Sammetspetrell (Pterodroma mollis) är en fågel i familjen liror inom ordningen stormfåglar som häckar på öar på södra halvklotet.

Utseende 
Sammetspetrellen är en medelstor 32-37 centimeter lång mörkgrå och vit petrell. De smala vingarna och spetsiga stjärten är tydliga i flykten. Den har mörkgrått huvud med tydliga vita fjädrar på kinder och strupe. På pannan syns vita fläckar och runt ögat en mörk fläck. Undersidan är mestadels vit medan vingundersidorna är mörkgrå. Näbben är svart och benen rosa med svart på tår och yttre delen av foten.

Utbredning och systematik 
Sammetspetrellen förekommer i södra Atlanten, Indiska oceanen samt söder om Nya Zeeland. Arten behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Pterodroma mollis mollis – Gough, Tristan da Cunha och Antipodöarna
 Pterodroma mollis dubia – Marion, Crozetöarna, Kerguelen och Amsterdamön

Utanför häckningstid sprider den sig till östra Sydamerika norrut till Brasilien, Sydafrika och Australien. Den har tillfälligtvis påträffats i Israel, Jordanien och  i Finnmark i Norge 2009. En individ som preliminärt artbestämts till sammetspetrell sågs även utanför Bamburgh i Storbritannien i juli 2021.

Tidigare behandlades kapverdepetrell (P. feae), desertaspetrell (P. deserta) och madeirapetrell (P. madeira) som underarter till sammetspetrellen, men dessa urskiljs numera som egna arter (desertaspetrellen dock ofta som underart feae, då med det svenska trivialnamnet atlantpetrell).

Levnadssätt 
Sammetspetrellen är i hög grad havslevande och närmar sig land enbart för att häcka. Den livnär sig mestadels av bläckfisk (Gonatus antarcticus, Discoteuthis), men även kräftdjur och fisk. Fåglarna återvänder till häckningskolonin mellan augusti och oktober, och häckningen inleds i september.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till åtminstone fem miljoner individer.

Referenser

Externa länkar 

 Fler bilder på Flickr
 Läten på xeno-canto.org

Liror
Kermadecpetrell

Kermadecpetrell (Pterodroma neglecta) är en fågel i familjen liror inom ordningen stormfåglar som förekommer i Stilla havet.

Utseende och levnadssätt 
Kermadecpetrell är ungefär 38 centimeter lång med ett vingspann på cirka 100 centimeter. Den är polymorf och förekommer i ljus-, mörk- och mellanmorf. Den lever av bläckfisk, fisk och andra mindre havslevande djur.

Utbredning och systematik 
Kermadecpetrell delas in i två underarter:
 Pterodroma neglecta neglecta – häckar på öar i södra Stilla havet från Nya Zeeland till Påskön
 Pterodroma neglecta juana – förekommer på öarna Juan Fernández, San Ambrosio och San Félix (utanför Chile)

Fågeln har även tillfälligt setts i USA och Japan.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till mellan 150.000 och 200.000 individer.

Bilder

Namn 
Kermadec är en ögrupp i södra Stilla havet (tillhörande Nya Zeeland) där fågeln förekommer.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection

Liror
Fåglar i australiska regionen
Fåglar i oceaniska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Kragpetrell

Kragpetrell (Pterodroma nigripennis) är en fågel i familjen liror inom ordningen stormfåglar som förekommer i Stilla havet.

Kännetecken

Utseende 
Kragpetrellen är en liten till medelstor (längd 29 cm, vingspann 67 cm), rundvingad petrell med mycket svart under vingarna. Ovansidan är grå med ett mörkare "M" tvärs över vingarna och ett likaså mörkt ändband på stjärten. Huvud och halssida har samma färg som manteln, men med ljusare fläckar ovan näbben och mörkare runt ögat. Vingundersidan är vit med ett brett svart band från mellersta större täckarna till knogen och utmed framkanten på yttre delen av vingen. Brett med svart syns även på vingspetsen och smalt på vingarnas bakkant. Vissa fåglar uppvisar en vit krage. Till havs glider den i höga bågar eller tätt över vattenytan, ofta rätt ryckigt och kringflackande.

Jämförelse med andra arter 
Kragpetrellen skiljer sig från liknande arterna vitvingad petrell och halsbandspetrell, men dessa uppvisar tydlig kontrast mellan huvud och mantel. Gråbukig petrell saknar helvit buk och de större arterna vithalsad petrell och vanuatupetrell har mer kontrastrik huvudteckning.

Läten  
Kragpetrellen hörs endast på häckplats, då med ljudliga gälla visslingar, i genomsnitt bestående av fyra stavelser och ljusare än vitvingad petrell. Även skrattande serier och jamanden hörs.

Utbredning och systematik 
Fågeln häckar i sydvästra Stilla havet från Lord Howeön och östra Australien i väster, Nya Kaledonien i norr, Chathamöarna i söder och Australöarna i Franska Polynesien i öster. Utanför häckningstid flyttar den till norra och östra Stilla havet och är då vanligt förekommande i nordvästra Stilla havet mellan juli och november, framför allt mellan Hawaii och Peru. Tillfälligt har den påträffats i Japan. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Kragpetrellen är en havslevande art som endast kommer nära land intill häckningskolonin. Födan är dåligt känd, men tros huvudsakligen bestå av bläckfisk och räkor, men även havslevande insekter som havslöpare. Fågeln häckar på små råttfria öar som den återvänder till mellan mitten och slutet av oktober (Kermadecöarna, Phillip Island och Nya Kaledonien) eller från mitten till slutet av november (Chathamöarna).

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av bopredation från invasiva arter, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har uppskattats till mellan åtta och tio miljoner individer.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Liror
Fåglar i oceaniska regionen
Vanuatupetrell

Vanuatupetrell (Pterodroma occulta) är en relativt nybeskriven fågelart i familjen liror. Den behandlas ofta som underart till vithalsad petrell (P. cervicalis).

Upptäckt, utbredning och systematik 
Vanuatupetrellen beskrevs som ny art för vetenskapen först 2001, baserat på sex specimen tagna 1927 utanför ön Merelava i Vanuatu och en ensam individ som hittats på land 1983 i New South Wales, Australien. Först 2009 hittades första bekräftade häckningsplatsen på ön Vanua Lava i Vanuatu, men tros också häcka på  Merelava grundat på rapporter från lokalbefolkningen. Vissa väljer att behandla den som underart till vithalsad petrell (’’P. cervicalis’’)

Utseende och levnadssätt 
Vanuatupetrellen är en medelstor (40 cm) petrell. Den har svart hjässa, vit nacke, mörkgrå rygg, vingsar och stjärt och mörkare övergump. Undersdian är vit med mörka handpennebaser. 

Jämfört med mycket lika vithalsad petrell är den något mindre samt har proportionellt längre stjärt, gråare vingundersida och mörka yttre stjärtpennor. Likt vithalsad petrell blir den mörkare på ryggen med mer sliten fjäderdräkt.

Levnadssätt
Vanuatupetrellen lever ensam pelagiskt på öppet hav i sydvästra Stilla havet. Flykten är smidig med få vingslag och den följer inte fartyg. Fågeln födosöker i flykten genom att plocka fisk och bläckfisk från vattenytan.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN behandlar den som underart till vithalsad petrell, varför dess hotstatus inte bedömts separat. När vanuatupetrellen inkluderas kategoriseras vithalsad petrell som sårbar.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Onley and Scofield (2007). Albatrosses, Petrels and Shearwaters of the World. Helm Publishing.

Externa länkar 

Liror
Fåglar i oceaniska regionen
Galápagospetrell

Galápagospetrell (Pterodroma phaeopygia) är en utrotningshotad fågel i familjen liror inom ordningen stormfåglar. Den häckar endast i Galápagosöarna, men observeras utanför häckningstid i ett vidare område från västra Mexiko till norra Peru.

Utseende 
Galápagospetrellen är en stor och långvingad petrell, med en kroppslängd på 43 cemtimeter. Den har varierande mängder med svarta markeringar på vita pannan, men är i övrigt mycket lik hawaiipetrellen (P. sandwichensis), så pass att de inte med säkerhet kan skiljas åt till havs. I genomsnitt har gal+apagospetrellen längre vingar, tarser och näbb.

Läten 
Från galápagospetrellen hörs ett tre- eller fyrstavigt "(kee-kee)-kee-kee-koo", med sista tonen utdragen.

Utbredning och systematik 
Arten häckar enbart i Galápagosöarna, på öarna Santa Cruz, Floreana, Santiago, San Cristóbal, Isabela och möjligen fler öar.  Utanför häckningsperioden förekommer den pelagiskt i ett område som sträcker sig från Clipperton Island till norra Peru. Tillfälligt har den påträffats i Panama och Filippinerna. Den har tidigare behandlats som underart till hawaiipetrellen (P. sandwichensis), längre tillbaka även karibpetrellen (P. hastata).

Ekologi 
Galápagospetrellen häckar i fuktiga höglänta områden mellan 300 och 900 meters höjd, i bohålor, i kratrar, lavatunnlar och på sluttningar, oftast nära växter av släktet Miconia. Den livnär sig huvudsakligen av bläckfisk, fisk och skaldjur.

Status och hot 
Arten har en liten population på endast 10.000-20.000 individer och har minskat mycket kraftigt i antal, i alla fall till 1980-talet, till följd av predation från invasiva arter och habitatförstörelse. Sedan dess verkar takten ha avtagit. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar ändå arten som akut hotad.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Liror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Galápagosöarna
Pycroftpetrell

Pycroftpetrell (Pterodroma pycrofti) är en hotad fågel i familjen liror som förekommer i Stilla havet. Den häckar på öar utanför Nya Zeeland.

Utseende 
Pycroftpetrellen är en liten (26 cm), gråvit petrell. Ovansidan är grå, vingarna mörkare med ett tydligt "M" som syns i flykten. Vingundersidorna är vita med mörk spets och en mörk kant utmed framkanten som sträcker sig otydligt vidare från vingknogen in mot kroppen. Undersidan är vit med en otydlig och ofullständig halskrage. Runt ögat syns en mörkare fläck. 

Fågeln skiljs från de flesta andra små petreller genom vitare vingundersidor. Långnäbbad petrell har mer utbredd och mörkare ögonmask, medan maoripetrellen istället är ljusare, framför allt på hjässan och ögonmasken. Pycroftpetrellen kan möjligen inte skiljas från robinsoncrusoepetrellen, men troligen överlappar inte utbredningsområdena.

Utbredning 
Fågeln häckar på små öar utanför Nya Zeelands östkust. Efter häckning verkar den sprida sig mot centrala och östra tropiska Stilla havet. Subfossila lämningar visar att arten tidigare även häckade på Norfolkön och Lord Howeön.

Systematik 
Länge behandlades pycroftpetrellen som en underart till långnäbbad petrell (Pterodroma longirostris). Den kan möjligen också vara nära besläktad med vitvingad petrell (P. leucoptera) och boninpetrell (P. hypoleuca). Arten behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Pycroftpetrellen gräver bohålor på kustnära sluttningar, ofta mitt i andra petrellkolonier. Den adulta fågeln återvänder till häckningsplatsen i oktober, lägger ägg i november–december och ungarna lämnar boet i mars–april. Födan är dåligt känd, men den har setts ta bläckfisk och kräftdjur.

Status 
Pycroftpetrellen har ett mycket litet häckningsområde, begränsat till fem små skär. Majoriteten häckar dessutom på en enda ö, vilket gör den mycket känslig för predation från invasiva arter. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som sårbar. Världspopulationen uppskattas till mellan 12.000 och 22.000 häckande individer.

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn hedrar Arthur Thomas Pycroft (1875-1971), nyzeeländsk naturforskare och samlare av specimen.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection

Liror
Fåglar i australiska regionen
Hawaiipetrell

Hawaiipetrell (Pterodroma sandwichensis) är en starkt hotad fågel i familjen liror inom ordningen stormfåglar som förekommer i Stilla havet.

Utseende och läten 
Hawaiipetrellen är en stor (43 cm) och slank mörkt gråbrun och vit petrell som ger ett långvingat och långstjärtat intryck i flykten. På huvudet syns en brunsvart hjässa som sträcker sig under ögat och formar ett brutet halsband över övre delen av bröstet. Resten av huvudet vitt. Ovansidan är mörkt gråbrun utan kontrasterande "M"-teckning som hos flera andra petreller. Många individer, men inte alla, uppvisar vita fläckar på sidan av övergumpen. Undersidan av vingen är vit med smal svart vingbakkant, svart vingspets och en bred, svart kant mellan handtäckarna och vingknogen. Ett svagare band syns även gå från knogen in på mitten av vingen. Lätet är bland annat ett gurglande "goo-oooo-gouih-gouih-gooo-o".

Galápagospetrellen är näranog identisk, men denna har något längre stjärt, kortare ben, vanligen mörk teckning i pannan, något annorlunda utbredning av det mörka på hjässan, smalare vingbakkant på armpennorna samt är diffust sotfärgad på axillarerna. Även lätet skiljer sig, ett kortare "kee-kee-kee-o". Även arterna juanfernandezpetrell och vithalsad petrell är lika men dessa är ljusare ovan, med mer begränsad mörk hjässa och "M"-teckning på vingovansidan.

Utbredning 
Hawaiipetrellen häckar i Hawaiiöarna, numera huvudsakligen kring Haleakalā på Maui, men även på Hawaii, Kauai, Lanai och Molokai. Utanför häckningstid förekommer den i ett vidare område i Stilla havet. Åtminstone några av häckfåglarna på Lanai födosöker då regelbundet i vattnen utanför Aleuterna. Tillfälligt har arten påträffats i Indonesien, Japan och Filippinerna.

Systematik 
Hawaiipetrellen behandlades tidigare som underart till galápagospetrellen (P. phaeopygia), men urskiljs numera allmänt som egen art baserat på tydliga skillnader i läte, små men konsekventa skillnader i utseende samt avvikande genetik. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Hawaiipetrellen häckar i bohålor eller i klippskrevor. Häckningen sträcker sig från mars till december, med det mesta av äggläggning i maj och juni. Honan lägger ett enda vitt ägg. När ungen kläckts födosöker föräldrarna till havs dagtid och återvänder till boet först när det blivit mörkt för att undvika rovdjur. Födan består huvudsakligen av fisk och bläckfisk.

Status och hot 
Hawaiipetrellen är en fåtalig art med begränsat utbredningsområde. Fram till och med 2018 kategoriserade internationella naturvårdsunionen IUCN arten som sårbar, men har därefter uppgraderats till starkt hotad. Två av dess häckningslokaler (Mauna Loa och västra Maui) tros vara på väg att försvinna och den tros minska kraftigt även på Kauai, troligen även på andra öar också. Det största hotet mot arten idag är predation från införda rovdjur som javanesisk mungo, katter, tornuggla, råttor, hundar och grisar. Världspopulationen uppskattas till mellan 7500 och 16600 vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Liror
Fåglar i oceaniska regionen
Solanderpetrell

Solanderpetrell (Pterodroma solandri) är en hotad fågel i familjen liror inom ordningen stormfåglar som nästan enbart häckar på Lord Howeön utanför Australien.

Utseende 
Solanderpetrellen är en medelstor (40 centimeter lång) helmörk petrell. Den är enhetligt mörkt gråbrun, fjälligt vit runt ansiktet och på hakan samt med vita handpennebaser på vingens undersida, likt en labb. Stjärten är relativt lång och kilformad. Könen är olika, där hanen har betydligt längre kulmen på näbben. 

Liknande pitcairnpetrellen (P. ultima) har smalare näbb, vitare strupe och tydligare "M"-teckning på vingens ovansida. Kermadecpetrellen (P. neglecta) har vita handpennor på ovansida av vingen, medan nordöpetrellen (P. gouldi) som liknar solanderpetrellen i ansiktsteckningen är mörkare.

Utbredning och systematik 
Solanderpetrellen häckar på södra halvan av Lord Howeön, 800 km från Australiens fastland, samt på skäret Phillip Island utanför Norfolkön. Tidigare förekom den även på huvudön Norfolk. Efter häckningen sprider den sig över västra Tasmanska havet, vissa vidare mot norr och nordväst i Stilla havet, möjligen så långt norrut som Berings hav. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Solanderpetrellen häckar i bohålor eller i klippskrevor från havsnivån upp till 900 meters höjd, på Lord Howeön i skog och på Phillipön eroderade klippor. Arten häckar vintertid och anländer till häckningskolonin från mitten av april. Den lägger ett enda ägg från mitten till slutet av maj som kläcks från mitten av juli. Misslyckade häckningar orsakas av översvämning och predation från endemiska lordhowerallen. Adulta fåglar lever i huvudsak av bläckfisk och fisk, i mindre utsträckning kräftdjur, som fångas på högst fem meters djup. Den viktigaste födan verkar vara en fluorescerande fiskart i släktet Electrona. Den följer endast undantagsvis fiskebåtar.

Status 
Solanderpetrellen var historiskt en mycket vanlig art på Norfolkön, men mellan 1790 och 1793 fångades en miljon individer för att ätas. 1796 återstod endast 15 000 och år 1800 var den utdöd. Populationen på Lord Howeön uppskattades till 20.000 häckande par under 1970-talet, men en vidare studie 2002 visade att 32 000 par häckade på ön, där den sannolikt ökat i antal efter att grisar har avlägsnats. Populationen på Phillipön upptäcktes så sent som 1985 och har idag ett uppskattat bestånd på 250 par. Den totala populationen beräknades 2022 bestå av 83 000 vuxna individer. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten idag som livskraftig.

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn hedrar den svenske naturforskaren Daniel Solander (1733-1782), elev till Carl von Linné och medföljande på James Cooks resa 1768-1771.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection

Liror
Fåglar i australiska regionen
VersaEmerge (EP)

VersaEmerge är den självbetitlade EP:n från det amerikanska experimentell rockbandet med samma namn. Detta är den första av EP:s som släppts på ett skivbolag. Past Praying For var den första singeln från EP:n. En musikvideo till den släpptes senare. I december 2009 släppes den andra singeln Whisperer.

Låtlista

Amerikanska EP-skivor
EP-skivor 2009
Pitcairnpetrell

Pitcairnpetrell (Pterodroma ultima) är en fågel i familjen liror som förekommer i Stilla havet.

Utseende 
Pitcairnpetrellen är en medelstor (34,5–41 cm), mörk petrell med liten näbb och kraftig framkropp. Jämfört med sina släktingar är den endast svagt mönstrad på vingarna, med ett "M" på ovansidan och något ljusare spolstreck på handpennorna undertill. På hakan och runt näbben är den ljus.

Utbredning och systematik 
Fågeln häckar i östra Stilla havet i Pitcairnöarna, Tuamotuöarna, Australöarna, Gambieröarna, på Påskön samt möjligen även i Cooköarna och Juan Fernández-öarna. Den absoluta merparten av världspopulationen häckar på ön Ducie i Pitcairnöarna med cirka 250 000 fåglar. Andra stora kolonier finns på ön Oeno (25 000 2013) och Hendersonön (2 500). I Australöarna häckar högst 100 par på skär utanför Rapa och i Tuamotuöarna kan möjligen kolonierna på Mururoa och Fangataufa ha försvunnit efter kärnvapenprov och byggandet av ett flygfält. I Gambieröarna har fem till tio par konstaterats häcka på ön Manui och 2009 rapporterades två par häcka på Påskön. I Cooköarna samlades ett exemplar in mellan 1899 och 1904, vilket tolkats som att arten häckat eller fortfarande häckar där. 

Studier visar att den efter häckning rör sig till centrala delen av norra Stilla havet, norrut till cirka 40-40° N. Den har setts utmed Sydamerikas västkust i Chile, Ecuador och Peru, men också längre norrut i Costa Rica, Mexiko och även USA där den är den vanligaste påträffade mörka petrellen. Den har även påträffats i Atlanten utanför Sankta Helena. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Pitcairnpetrellen lägger ägg mellan slutet av maj och början av juli. Föräldrarna ruvar äggen totalt 50 dagar i tre omgångar, där hanen inleder och avslutar och honan ruvar däremellan. Den fågel som inte ruvar kan röra sig så långt som 480 mil, från Hendersonön mot Perus kust. Efter november överges häckningsplatsen helt. Fågeln lever av bläckfisk, fisk och små kräftdjur.

Status och hot 
Artens populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig. Världspopulationen har uppskattats till mellan 800 000 och en miljon individer.

Namn 
Fågeln kallades tidigare murphypetrell, efter den amerikanska ornitologen Robert Cushman Murphy (1887-1973) som beskrev arten 1949. Namnet justerades 2022 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar 

Liror
Fåglar i oceaniska regionen