kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gråbent sumphöna

Gråbent sumphöna (Rallina eurizonoides) är en syd- och sydostasiatisk fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar. Den förekommer i ett stort område från Pakistan till Filippinerna och Indonesien. Arten minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende och läten 
Gråbent sumphöna är en 25 cm lång brun rall med svartvit bandning på undersidan. Den skiljer sig från liknande rödbent sumphöna (Rallina fasciata) genom grönaktiga eller gråa ben, avsaknad av bandning på vingarna, olivbrun mantel som kontrasterar med rödbrun nacke och bröst, tydligt vit strupe och mer tätbandat vit på den mörka undersidan. Lätet är ett upprepat "kek-kek" eller ett nasalt "ow-ow" som hörs ihärdigt nattetid.

Utbredning och systematik
Gråbent sumphöna har en vid utbredning från Pakistan till Filippinerna och Indonesien. Den delas in i sju underarter med följande utbredningsområden:
 Rallina eurizonoides amauroptera – Pakistan och Indien (Assam), övervintrar i Sri Lanka
 Rallina eurizonoides telmatophila – Myanmar, norra Thailand, Sumatra och Java
 Rallina eurizonoides sepiaria – Ryukyuöarna
 Rallina eurizonoides formosana – Taiwan och Lan-yu-ön
 Rallina eurizonoides eurizonoides – Filippinerna och ibland österut till Palau (västra Mikronesien)
 Rallina eurizonoides alvarezi – Batan-öarna (norr om Filippinerna)
 Rallina eurizonoides minahasa – Sulawesi och Sulaöarna

Levnadssätt 
Gråbent sumphöna återfinns i våtmarker i skogsområden. Den livnär sig på maskar, mollusker, insekter samt skott och frön från våtmarksväxter. Fågeln häckar mellan juni och september i Indien, april till juli i Ryukyuöarna och i april i Sulawesi. 

Boet placeras på marken eller i en lågväxande buske, vari den lägger fyra till åtta ägg. En studie utgörd i Nilambur, Kerala i södra Indien visar att den ruvar omkring 20 dagar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Taxonomi och namn 
Gråbent sumphöna beskrevs för första gången som art av Frédéric de Lafresnaye 1845, som Gallinula eurizonoïdes. Dess vetenskapliga artnamn eurizonoides kommer av att den ansågs likna rödbent rall (R. fasciata), som tidigare hade artnamnet euryzona. Ändelsen -oides är grekiska och betyder just "liknar". Fågeln har på svenska tidigare kallats gråfotad bandrall.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Rödbent sumphöna

Rödbent sumphöna (Rallina fasciata) är en fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Utseende 
Rödbent sumphöna är en 23 cm lång fågel med rödbrunt på huvud och ovansida och bred svartvit bandning undertill. Adulta fågeln skiljer sig från liknande gråbent sumphöna genom, som namnet avslöjar, röda ben istället för grå, vit eller beigefärgad bandning på vingen, rostbrun mantel (ej olivbrun) och otydligt vitaktig till rostbeige strupe (tydligt av gränsad vit strupe hos gråbent rall).

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer låglandsområden från Sydostasien till Indonesien och Filippinerna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i orientaliska regionen
Svartvingad dunrall

Svartvingad dunrall (Rallicula forbesi) är en fågel i familjen dunrallar inom ordningen tran- och rallfåglar som enbart förekommer på Nya Guinea.

Utseende och läte 
Svartvingad dunrall är en medelstor (20–25 cm) ralliknande fågel med kastanjebrun kropp och stjärt och mörka vingar. Hanen är distinkt med otecknad vinge, medan honans har fläckar. Arten är lik kastanjedunrallen, men honan är tvärbandad på bakre delen av flankerna, ej ljusfläckig, och fläckarna på vingen är beigefärgade, ej vita. Bland lätena hörs ett kvackane likt arfakdunrallen och ett hest accelererande "wokwokwokwokwok..." påminnande om blåskäggig biätare.

Utbredning och systematik 
Svartvingad dunrall delas in i två underarter med följande utbredning:
 Rallicula forbesi forbesi – centrala, östra och sydöstra Nya Guinea
 Rallicula forbesi parva – nordöstra Nya Guinea (Matt. Mengam i Adelbert Range)

Vissa urskiljer populationen från Weylandberget till Bismarckberget som underarten steini och fåglar på Huonhalvön på sydöstra Nya Guinea som underarten dryas.

Släktes- och familjetillhörighet 
Kastanjedunrallen och tre nära släktingar placerades tidigare i släktet Rallina, men genetiska studier visar att de inte är släkt med övriga Rallina-arter. Faktiskt står de istället nära de afrikanska dunrallarna som numera lyfts ut till en egen familj tillsammans med skogsrallarna på Madagaskar i släktet Mentocrex.

Levnadssätt 
Arten hittas på marken i bergsskogar på mellan 1100 och 3200 meters höjd, vanligen lägre än kastanjedunrallen. Födan består mestadels av insekter som plockar på marken bland torra löv.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stabil populationsutveckling som inte tros vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Henry Ogg Forbes (1851-1932), skotsk botaniker, etnolog och upptäcktsresande på Nya Guinea. Arten har tidigare kallats forbesrall eller Forbes bandrall på svenska, men har blivit tilldelat ett nytt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté efter studier som visar att den egentligen hör till familjen dunrallar.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Dunrallar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Arfakdunrall

Arfakdunrall (Rallicula leucospila) är en fågel i familjen dunrallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Utseende och läte 
Arfakdunrallen är en medelstor ralliknande fågel med kastanjebrun kropp och mörka vingar med vita teckningar. Den delar utbredningsområde med kastanjedunrallen, men arfakdunrallen är något större med tvärbandade bakre flanker. Hane arfakdunrall utmärks vidare genom de vita teckningarna på vingarna, medan honan har något tvärbandad stjärt och fläckar i nacken. Lätet är ett ihärdigt kvackande.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergs- och skogsområden på västra Nya Guinea, på Vogelkophalvön. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktes- och familjetillhörighet 
Arfakdunrallen och tre nära släktingar placerades tidigare i släktet Rallina, men genetiska studier visar att de inte är släkt med övriga Rallina-arter. Faktiskt står de istället nära de afrikanska dunrallarna som numera lyfts ut till en egen familj tillsammans med skogsrallarna på Madagaskar i släktet Mentocrex.

Levnadssätt 
Arfakdunrallen hittas i bergsskogar på medelhög höjd. Den är mycket snabb i rörelserna och svår att få syn på.

Status 
Arfakdunrallen är en mycket dåligt känd fågel. Den tros minska i antal inom sitt begränsade utbredningsområde. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Namn 
Arten har tidigare kallats vitstrimmig rall på svenska, men har blivit tilldelat ett nytt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté efter studier som visar att den egentligen hör till familjen dunrallar.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Dunrallar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Endemiska fågelarter i Indonesien
Cyklopdunrall

Cyklopdunrall (Rallicula mayri) är en fågel i familjen dunrallar inom ordningen tran- och rallfåglar. Den förekommer i bergsskogar på Nya Guinea. Artens bestånd anses vara livskraftigt, men i stort sett ingenting är känt om dess levnadssätt.

Utseende och läte 
Cyklopdunrallen är en liten (20–23 cm) ralliknande fågel. Fjäderdräkten är övervägande rödbrun, likt kastanjedunrallens hane, men denna saknar band på stjärten. Honan är mörkt kastanjebrun på rygg och vingovansidan med stora svartkantade beigefärgade fläckar. Den är tydligt mer färglös än honor av arfakdunrall (R. leucospila) och svartvingad dunrall (R. forbesi) och dessa har även otydligt svartaktiga band på buk och lår. Lätet är okänt.

Utbredning och systematik 
Cyklopdunrallen delas in i två underarter med följande utbredning:
 Rallicula mayri mayri – förekommer på västra New Guinea (Cyklopbergen)
 Rallicula mayri carmichaeli – förekommer i nordvästra Papua Nya Guinea (bergen Torricelli och Bewani)

Släktes- och familjetillhörighet 
Cyklopdunrallen och tre nära släktingar placerades tidigare i släktet Rallina, men genetiska studier visar att de inte är släkt med övriga Rallina-arter. Faktiskt står de istället nära de afrikanska dunrallarna som numera lyfts ut till en egen familj tillsammans med skogsrallarna på Madagaskar i släktet Mentocrex.

Levnadssätt 
Cyklopdunrallen lever på marken i bergsskogar på mellan 1100 och 2200 meters höjd. I övrigt är inget känt om dess levnadssätt, vare sig föda eller häckningsbiologi.

Status 
Fram till 2017 placerade internationella naturvårdsunionen IUCN arten i hotkategorin kunskapsbrist. Idag förs den istället till kategorin livskraftig (LC). Beståndet tros ha en stabil utveckling och den tros inte vara utsatt för något betydande hot.

Arten är mycket sällan påträffad, men den bebor områden som besöks mycket sällan och tros sannolikt vara lokalt vanlig som övriga medlemmar av släktet. Den noterades som vanlig i Bewani och Torricelli men denna slutsats var baserad på sju specimen som fångades 1966 men har varken setts eller sökts efter sedandess. I Cyklopbergen är den känd från fyra exemplar och återhittades inte under eftersökningar 1992. I Fojabergen noterades den som vanlig 2005–2009, vilket bekräftar tidigare fynd 1979 och 1981.

Namn 
Cyklopdunrallen beskrevs för första gången 1930 av Ernst Hartert, då som underart till kastanjedunrallen. Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Ernst Mayr (1904-2005), tysk evolutionsbiolog, ornitolog och systematiker. Arten har tidigare kallats Mayrs rall eller Mayrs bandrall på svenska, men har blivit tilldelat ett nytt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté efter studier som visar att den egentligen hör till familjen dunrallar. Namnet syftar på Cyklopbergen på västra Nya Guinea.

Referenser

Externa länkar 

Dunrallar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Kastanjedunrall

Kastanjedunrall (Rallicula rubra) är en fågel i familjen dunrallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Utseende och läte 
Kastanjedunrallen är en rätt liten rall, med djupt kastanjebrun fjäderdräkt. Hanen har brun rygg med vissa svarta vingpennor, medan honan har helsvarta vingar täckta av vita fläckar. Den liknar både arfakdunrall och svartvingad dunrall, men kastanjedunrallen är mindre, hanen saknar både vita teckningar och helmörka vingar, och honan är fläckad på flankens bakre del. Lätet består av hårda raspiga toner och gnisslande ljud.

Utbredning och systematik 
Kastanjedunrallen förekommer enbart på Nya Guinea. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Rallicula rubra rubra – förekommer på västra Nya Guinea
 Rallicula rubra klossi – förekommer på västcentrala och centrala Nya Guinea

Vissa urskiljer populationen på Victor Emanuelberget och Hindenbergberget som underarten telefolminensis.

Släktes- och familjetillhörighet 
Kastanjedunrallen och tre nära släktingar placerades tidigare i släktet Rallina, men genetiska studier visar att de inte är släkt med övriga Rallina-arter. Faktiskt står de istället nära de afrikanska dunrallarna som numera lyfts ut till en egen familj tillsammans med skogsrallarna på Madagaskar i släktet Mentocrex.

Levnadssätt 
Kastanjedunrallen hittas i bergsskogar. Där födosöker den mycket aktivt, till och med frenetiskt, genom att kasta löv och mossa åt sidan för att hitta ryggradslösa djur.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Arten har tidigare kallats papuarall på svenska, men har blivit tilldelat ett nytt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté efter studier som visar att den egentligen hör till familjen dunrallar.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Dunrallar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Trefärgad sumphöna

Trefärgad sumphöna (Rallina tricolor) är en fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Utseende och läte 
Trefärgad sumphöna är en relativt stor Rallina-rall med en kroppslängd på 25 cm och vingspannet 40 cm. På huvud, hals och bröst är den rödbrun, på strupen ljusare. Ovansidan är gråbrun, medan undersidan är gråbrun med ljus tvärbandning. Undersidan av vingen är svartvitbandad. Näbben är grön och benen gråbruna. Lätet består av upprepade klickande ljud och mjuka stön.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Nya Guinea till Bismarcköarna, Små Sundaöarna och nordöstra Australien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Trefärgade sumphönan hittas i tropisk regnskog och tät vegetation intill permanenta våtmarker. Födan består av groddjur, vattenlevande ryggradslösa djur, kräftdjur och mollusker. Fågeln häckar på eller nära marken. Den lägger tre till fem smutsvita ägg som ruvas i cirka 20 dagar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och populationsutvecklingen är oklar. Den anses inte vara hotad, varför internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Namn 
På svenska har arten även kallats rödnackad bandrall och trefärgad rall.

Referenser 
 Marchant, S.; Higgins, P.J.; & Davies, J.N. (eds). (1994). Handbook of Australian, New Zealand and Antarctic Birds.  Volume 2: Raptors to Lapwings. Oxford University Press: Melbourne.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i australiska regionen
Sydrall

Sydrall (Rallus antarcticus) är en hotad sydamerikansk fågel i familjen rallar.

Utseende och läten 
Sydrallen är en liten (20 cm) och väl markerad rall. Ovansidan är svartstreckat beigebrun, undersidan ljust skiffergrå med brun anstrykning på bröstsidorna. Nedre delen av buken och undergumpen är svart med vita tvärband och undre stjärttäckarna är vita. Ögat är rött, näbben smutsröd och benen rödrosa.

Lätet består av en serie med fem till tio gälla "pi-ric" inledda med ett enkelt "pic". Även ett högljutt "pi-choj" och ett nyligen beskrivet "tri-ti-ti-ti-ti-ti" hörs.

Utbredning och systematik 
Sydrallen förekommer i sankmarker i södra Sydamerika från centrala Chile och Argentina till Tierra del Fuego. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Sydrallen förekommer i våtmarker på den patagonska stäppen med stora bestånd av täta och cirka två meter höga Schoenoplectus californicus och öppnare områden täckta av Myriophyllum och frodigt, grönt gräs. Arten tros vara delvis flyttfågel, där de sydligaste populationerna rör sig norrut efter häckningen.

Status 
Fram till 1998 hade endast tre fynd gjorts sedan 1900 och inga sedan 1959. Eftersökningar visar att den är vidare spridd och vanligare än man tidigare befarat. Världspopulationen uppskattas dock ändå vara liten, högst 10.000 vuxna individer. Den tros också minska i antal, varför Internationella naturvårdsunionen IUCN betraktar den som hotad och placerar den i hotkategorin arten som sårbar.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i neotropiska regionen
TUC

TUC kan syfta på:

 Trades Union Congress
 Tuc (kex), produktnamn på salta kex
 TUC - Time of useful consciousness
Afrikansk rall

Afrikansk rall (Rallus caerulescens) är en fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Utseende och läte 
Afrikansk rall är en typisk medelstor rall. Den har brun rygg, grått på huvud och bröst, tvärbandad buk samt rödaktig näbb och röda ben. Den har liknande fjäderdräkt som gräsrallen, men har längre näbb och saknar fläckar på ryggen. Lätet är en högljudd serie accelererande fallande toner.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i våtmarker och vassområden i östra och södra Afrika. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Afrikansk rall hittas i olika typer av våtmarker, från översvämmande gräsmarker till djupa träsk. Den föredrar dock områden med kaveldun. Arten håller sig vanligen dold, men kan jämfört med andra rallar oftare söka sig ut i det öppna.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i etiopiska regionen
Kungsrall

Kungsrall (Rallus elegans) är en amerikansk fågel i familjen rallar. Den förekommer i östra USA samt på Kuba.

Utseende och läten 
Kungsrallen är en stor (38–48 cm och slank rall med kort stjärt och lång, något böjd näbb. Ovansidan är spräcklig i brunt och rostrött. Flankerna är vitbandade. Bröst och hals är roströda. Mycket lika kustrallen har grå kinder, mindre tydlig bandning på flankerna och är mer ljusare kanelbrun i färgerna än roströd. Aztekrallen, tidigare behandlad som underart, är större och rödare undertill men med även den svagare bandning på flankerna. 

Lätena är mycket lika både kustrallen och virginiarallen, bland annat en fallande serie med stönande ljud eller ett "kik-brrrr". Spellätet, en serie plötsliga "kek", liknar kustrallens men är djupare, långsammare och mer staccato.

Utbredning och systematik 
Kungsrall delas in i två underarter med följande utbredning:
 Rallus elegans elegans – häckar i östra Kanada och nordöstra USA, övervintrar i östra Mexiko
 Rallus elegans ramsdeni – förekommer på Kuba och Isla de la Juventud

Aztekrall (R. tenuirostris) betraktades tidigare som en underart till kungsrall och vissa gör det fortfarande. Genetiska studier visar dock att den utgör en egen art.

Levnadssätt 
Kungsrallen häckar i våtmarker med både sött och bräckt vatten, men inte i saltträsk där den ersätts av kustrallen. Den är vanligast i grunda våtmarker med inslag av djupare, öppna områden. Den ses även året runt i risfält. Födan består huvudsakligen av kräftor, vinkarkrabbor och andra små kräftdjur, men tar även mollusker, grodor, små ormar, möss och näbbmöss, fisk, insekter som gräshoppor och skalbaggar, frukt och frön. Fågeln lägger en till två kullar med tio till tolv ägg som ruvar i 21–23 dagar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal på grund av habitatförlust. Sedan 1966 har den minskat med hela 90%. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som nära hotad (NT). Världspopulationen för nominatformen elegans uppskattas till 104.000-105.000 individer, medan ramsdeni tros bestå av endast 500-1.000 individer.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen
Virginiarall

Virginiarall (Rallus limicola) är en amerikansk fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Utseende och läte 
Virginiarallen är en medelstor, bjärt färgad rall. Fjäderdräkten är övervägande orangefärgad, med röd näbb, röda ben, grå kind och svarta strimmor på ryggen. Ytligt sett liknar den kungsrallen, men är mycket mindre och de grå kinderna är karakteristiska. Hanens spelläte är ett dubblerat "kiddik". Vanligaste lätet är dock en fallande och accelererande serie med stönande ljud.

Utbredning och systematik 
Virginiarall delas in i tre underarter med följande utbredning:
 limicola/friedmanni-gruppen
 Rallus limicola limicola – förekommer i södra Kanada och USA, övervintrar i Baja California och Guatemala
 Rallus limicola friedmanni – sydöstra Mexiko (Puebla, Mexiko, Veracruz och Chiapas)
 Rallus limicola aequatorialis – lokalt i Anderna i södra Colombia och Ecuador samt utmed kusten i Peru (La Libertad till Arequipa)

Underarten aequatorialis urskiljs ibland som en egen art, ecuadorrall (R. aequatorialis).

Levnadssätt 
Virginiarallen hittas övervägande i sötvattensvåtmarker, men kan även påträffas i bräckt och salt vatten. Den föredrar större områden med kaveldun eller vass, men kan också hittas i buskigare miljöer. Arten är skygg och ses inte ofta, men kan ibland vandra ut i det öppna intill vasskanter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen
Kustrall

Kustrall (Rallus crepitans) är en amerikansk fågel i familjen rallar inom ordningen tran- och rallfåglar.

Utbredning och systematik 
Kustrallen förekommer utmed i östra Nordamerika och Centralamerika, från Connecticut i USA söderut till Belize. Vidare påträffas den även i stora delar av Västindien. Den delas in i elva underarter i fyra grupper, med följande utbredning
 crepitans/waynei-gruppen
 R. c. crepitans – förekommer vid Atlantkusten (från Connecticut till nordöstra North Carolina)
 R. c. waynei – förekommer i kustnära salta våtmarker till Atlanten (nordöstra North Carolina till östra Florida)
 scottii/saturatus-gruppen
 R. c. saturatus – förekommer längs golfkusten (sydvästra Alabama till Texas och Tamaulipas)
 R. c. scottii – förekommer i kustnära delar av Florida (från Pensacola till Cape Sable och Jupiter)
 caribaeus-gruppen
 R. c. insularum – förekommer i mangroveträsk i Florida Keys
 R. c. coryi – förekommer i mangroveträsk i Bahamas
 R. c. leucophaeus – förekommer på Isle of Pines
 R. c. caribaeus – förekommer från Kuba, Hispaniola och Puerto Rico till Antigua och norra Antillerna
 pallidus-gruppen
 R. c. pallidus – förekommer i mangroveträsk i sydöstra Mexiko (kustnära norra Yucatánhalvön)
 R. c. grossi – förekommer i sydöstra Mexiko (öar vid Chinchorro Bank utanför Quintana Roo)
 R. c. belizensis – förekommer i Belize (Ycacos Lagoon)

Underarterna grossi och belizensis inkluderas ofta i pallidus, medan leucophaeus ofta inkluderas i caribaeus.

Tidigare betraktades mangroverall (R. longirostris) och californiarall (R. obsoletus) ingå i kustrall, då under det vetenskapliga namnet Rallus longirostris. Genetiska, morfologiska och ekologiska studier visar dock att de utgör tre olika arter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen