kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Chloé

Chloé är ett franskt modehus som grundades 1952 av den fransk-egyptiska modeskaparen Gaby Aghion. Huset producerar lyxiga damkläder (prêt-à-porter), accessoarer och parfym. Huvudkontoret ligger i Paris. 

Innan Chloés grundades, fanns inga lyxmodehus som producerade prêt-à-porter, d.v.s. färdigsydda kläder, utan endast couture/haute couture (kläder efter måttbeställning), vilket innebar att lyxmode av hög kvalitet bara var tillgängligt för dem med mycket pengar. Gaby Aghion såg att här fanns ett gap på marknaden som hon kunde fylla. Hon beslutade sig för att skapa högkvalitativt lyxmode, köpbart direkt från klädställ i butik. Lyx-prêt-à-porter hade fötts.

Gaby Aghion tyckte inte att hennes eget namn passade som namn på ett modehus, så hon lånade en väninnas namn till klädmärket: Chloé.

Många inflytelserika formgivare har arbetat på Chloé genom åren, exempelvis Karl Lagerfeld, Stella McCartney, Phoebe Philo och svenske formgivaren Paulo Melim Andersson.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Franska modeskapare
Franska klädmärken
Veronica Thörnroos

Veronica Thörnroos, född 16 juli 1962, är en åländsk politiker. Hon valdes till partiordförande för Åländsk Center 2017. och blev 2019 Ålands lantråd (regeringschef).

Åren 1989-2009 var Thörnroos medlem av kommunstryrelsen i Brändö och 2009-2011 medlem i kommunfullmäktige för samma kommun. Åren 2003-2009 var hon ledamot i Ålands lagting och 2009 blev hon ledamot i Ålands landskapsregering med ansvar för trafikavdelningen och som Nordisk samarbetsminister. Åren 2011-2015 var hon infrastrukturminister. Hon skiljdes från Jan-Tore Thörnroos

Bildgalleri

Se även
 Ålands landskapsregering
 Ålands lagting

Referenser

Externa länkar
 
 Ålands lagting
 Åländsk Center

Åländska centerpartister
Kvinnor
Födda 1962
Levande personer
Åländska politiker
Schweiz filmhistoria

Schweiz filmhistoria handlar om filmens utveckling i Schweiz från 1896 fram till idag.

De första åren
Den första filmvisningen i Schweiz ägde rum i Genève 1896, men den första inhemska filmen gjordes dock inte förrän 1918. På grund av landets språkliga splittring var det svårt att göra filmer som fångade den stora publikens intresse, samt konkurrensen från grannländerna Tyskland, Frankrike och Italien, som hade de ekonomiska möjligheterna att göra påkostade storproduktioner, gjorde att publiken oftast föredrog utländska filmer.

Den första guldåldern
1924 grundade Lazar Wechsler Praesens-Film i Zürich, vilket hade stor del i den schweiziska filmens första guldålder, från 1938 till 1945. Den tyske flyktingen Leopold Lindtberg som gjorde en av schweizisk films största succéer, Füsilier Wipf (1938). Max Haufler var en annan person som hjälpte till att lyfta fram den schweiziska filmen. Lindtbergs Sista chansen (Die letzte Chanse, 1945), om Schweiz hårda flyktingpolitik under andra världskriget. 
En annan film av Lindtberg som fick internationell uppmärksamhet var Två flickor på gaffeln (1950). 1940- och 50-talens flitigaste regissör var dock Franz Schnyder, vars Der 10. Mai (1957) också hade framgångar utomlands.

Den nya schweiziska filmen
Den inhemska filmproduktionen fortsatte dock att vara blygsam, 1960 gjordes 8 schweiziska filmer, samtidigt som 459 filmer importerades. Under 1960-talet återvände Alain Tanner och Claude Goretta, två filmentusiaster som arbetat utomlands, till Schweiz. Tanners Död eller levande (Charles mort ou vif, 1969) och Gorettas Galningen (Le fou, 1970) anses allmänt vara den nya schweiziska filmens genombrott. 1969 gavs för första gången statligt stöd till filmproduktion, detta var en viktig orsak till att produktionen och kvaliteten ökade.

Den andra guldåldern 
Under 1970-talet inträffade den schweiziska filmens andra guldålder, där Tanner, Goretta, Yves Yersin och Michel Soutter stod för den romanskspråkiga filmens förnyelse, och Kurt Gloor, Peter van Gunten, Markus Imhoof, Rolf Lyssy och Daniel Schmid för den tyskspråkiga. 

1990 oscarbelönades Xavier Kollers Resan till hoppet.

Schweiziska filmpersonligheter

Regissörer
Charles-Georges Duvanel
Kurt Früh
Jean-Luc Godard
Claude Goretta
Helena Hazanov
Leopold Lindtberg
Franz Schnyder
Casimir Sivan
Alain Tanner

Producenter 
August Kern
Lazar Wechsler

Skådespelare
Anne-Marie Blanc
Sibylle Blanc
Zarli Carigiet
Heinrich Gretler
Max Haufler
Ursula Andress
Emil Hegetschweiler

Externa länkar
 Schweiziska filmer
 artfilm.ch DVD/VOD
 Schweiziska DVD
 Fakta om schweizisk film
 Alla schweiziska filmer sedan 1896
 european-films.net - Recensioner, trailers, intervjuer, nyheter och premiärer av nya och kommande europeiska filmer (på engelska)

Källor
Nationalencyklopedin, Schweiz, film, av Jan Åhlander
Filmboken, Schweiz, sid. 208, av Elisabet Nemert och Gunilla Rundblom

 
Filmhistoria
Vadstenabrakteaten

Vadstenabrakteaten är en C‐brakteat i guld med runor från 500‐talet, funnen 1774 i Vadstenatrakten. Motivet på framsidan (åtsidan) är ett människohuvud på ryggen av ett fyrfotadjur, och framför det en fågel. Bilden omges av en text som ska läsas från höger till vänster (ᚠᚢᚦᚨᚱᚲᚷᚹ ᛬ ᚺᚾᛁᛃᛇᛒᛘᛋ ᛬ ᛏᛒᛖᛗᛚᛜᛟᛞ): f u þ a r k g w : h n i j e/ï p R/z s : t b e m l ŋ o (d). Före futharken är ordet t u w a t u w a skrivet. Ordets första t ansågs tidigare vara ett l, men genom studier av brakteatens frånsida och de stampidentiska exemplaren har man kunnat fastslå att det är ett t, vilket antagits ha magisk innebörd, något som Sigurd Agrell, via sin omdebatterade och idag starkt ifrågasatta uthark‐teori, tog fasta på. De tre senare grupperna utgör den urnordiska runraden, vars sista runa dolts av prydnaden under öglan, men spåras på en dubblett av brakteaten, som inkom till museet 1906.

Vadstenabrakteaten stals i november 1938 från Statens historiska museum och har inte återfunnits. Enligt Svenska Dagbladet, som var först med att rapportera om försvinnandet, försvann brakteaten i samband med att den var lämnad för avgjutning i museets konserveringsanstalt. Brakteaten förvarades i ett kassaskåp, dit endast tre personer hade nyckel. En stampidentisk brakteat, Mariedammbrakteaten, hade påträffats redan före 1906.

Vadstenabrakteatens futhark renritad:

Se även 

Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Östergötlands runinskrifter
Sverige under folkvandringstiden

Referenser

Östergötlands runinskrifter
Brakteater
Urnordiska runinskrifter
Fornfynd i Sverige
Fornfynd från järnåldern
Icke återfunna konstverk
Proportionalitetsprincipen

Proportionalitetsprincipen är inom juridiken en princip som säger att åtgärder inte ska gå utöver det som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet. Enligt denna princip vägs olika intressen mot varandra, till exempel samhällets krav på säkerhet mot individens rätt till personlig integritet. 

Proportionalitetsprincipen är en rättssäkerhetsprincip som innebär att det ska råda balans mellan mål och medel.

Sverige 
I Sverige har proportionalitetsprincipen länge betraktats som en grundläggande rättsprincip och har därför aldrig blivit kodifierad. När Sverige gick med i Europeiska unionen 1994 började Fördraget om Europeiska unionen gälla även i Sverige. Där ställs krav på att proportionalitetsprincipen ska tillämpas när medlemsstaterna tillämpar EU-lagstiftning. Med anledning av detta började också Högsta förvaltningsdomstolen tillämpa proportionalitetsprincipen som rättspraxis. För att förtydliga att proportionalitetsprincipen ska gälla vid all offentlig förvaltning i Sverige valde regeringen att införa principen i den nya förvaltningslag som infördes 2017.

Exempel på när proportionalitetsprincipen kommit till uttryck är vid begäran vid domstol om informationsföreläggande enligt upphovsrättslagen då domstolen ska göra en intresseavvägning mellan kärandens intresse av att få tillgång till uppgifterna och svarandens intresse av skydd för sin integritet.

Ett exempel på när proportionalitetsprincipen tillämpats som praxis var när en rwandisk medborgare häktades i Sverige i avvaktan på utlämning till Rwanda. Den häktade var bland annat misstänkt för folkmord. Sedan regeringen beslutat att han skulle utlämnas överklagade han till Europadomstolen eftersom han ansåg att beslutet stred mot Europakonventionen. På begäran av Europadomstolen meddelade regeringen beslut om inhibition. Högsta domstolen beslöt under hänvisning till proportionalitetsprincipen att häva häktningen.

Ett exempel på praktisk tillämpning av proportionalitetsprincipen är Datainspektionens rapport om FRAs signalspaning.

Europeiska unionen 
I europeisk unionsrätt gäller ett proportionalitetstest som består av tre kriterier som alla ska vara uppfyllda för att åtgärden ska anses proportionell. 

Dessa är
 Åtgärden ska vara ägnad att tillgodose ändamålet. 
 Åtgärden ska vara nödvändig för att uppnå ändamålet samtidigt som mindre inskränkande alternativ saknas. 
 Fördel åtgärden tillgodoser ska stå i rimlig proportion till den skada som åtgärden kan orsaka för de berörda.

Inom folkrätten 
Inom folkrätten hänvisas ibland till proportionalitetsprincipen som i detta sammanhang betyder att risken för civilbefolkning ska vägas mot nyttan av ett angrepp på ett militärt mål. Övervägandet kan leda till att angriparen väljer en annan stridsmetod eller avstår från anfall.

Se även 
 Distinktionsprincipen
 Principen om tilldelade befogenheter
 Subsidiaritetsprincipen

Referenser

Litteratur 

Rättsprinciper
Juridiska termer
Allmänna principer och grundläggande rättigheter inom Europeiska unionen
Internationell rätt
Offentlig rätt
Samhällsprogram

Samhällsprogram är ett program i radio eller TV där samhället granskas. De innehåller ofta intervjuer. Eftersom de kan innehålla avslöjanden om till exempel politiker som tar emot mutor är de betydligt vanligare i demokratier än diktaturer.

Programmens karaktär är oftast dokumentär. Fiktiva berättelser med samhällskritik brukar inte räknas in.

 
TV-genrer
Nils Forsgren

Nils Signar Forsgren, född 26 januari 1937 i Robertsfors, Västerbottens län, död 23 april 2020 på Lidingö, var en svensk författare.

Allmänt
Forsgren skrev flera moderna historiska böcker om uppbyggnaden av vattenkraft och kärnkraft i Sverige, samt speciellt hur det statliga Vattenfall utvecklats.

Lidingö - Människor och miljöer 

Nils Forsgren är speciellt känd av Lidingöborna genom boken Lidingö - människor och miljöer som han började arbeta med tillsammans med sin bror Eric Forsgren när bröderna flyttade ner från Västerbotten till Lidingö på tidigt 1970-tal. Boken på 379 sidor som tog över 15 år att färdigställa är en omfattande historieskrivning om Lidingö författad i modern tid för den breda allmänheten, och sträcker sig från forntiden fram till mitten av 1990-talet. Den tar upp både enskilda händelser, omfattande porträtt av genom tiderna framstående Lidingöbor och större milstolpar i Lidingös historia. Boken utgavs i samarbete med Lidingö hembygdsförening. Nils Forsgren hämtade en stor del av materialet om Lidingös tidiga historia före sekelskiftet 1900 från Birger Wedbergs bok Lidingöliv i gamla dar  som kom ut 1924.

Nils Forsgren är gravsatt i minneslunden på Lidingö kyrkogård.

Bibliografi i urval
 1982 - 
 1984 - 
 1987 - 
 1989 - 
 1992 - 
 1993 - 
 1995 - 
 1995 - 
 2002 - 
 2006 - 
 2010 - 
 2012 - 
 2015 -

Referenser och fotnoter

Externa länkar 
 

Svenska författare under 1900-talet
Svenska författare under 2000-talet
Författare från Västerbotten
Personer från Bygdeå socken
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Födda 1937
Avlidna 2020
Män
Nanolitografi

Nanolitografi (Nanoimprint litography, NIL) är en metod för att framställa mönster i storleksordningen nanometer. Mönstret "trycks" in i ett substrat med hjälp av en mall. Substratet kan behandlas med flera olika tekniker. NIL kan användas för att framställa bland annat elektronisk och optisk utrustning som till exempel transistorer och lysdioder.

Se även
Obducat

Tillverkningsteknik
Grumpanbrakteaten

Grumpanbrakteaten, med signum Vg 207, är en delvis skadad C-brakteat av guld med runor. Brakteaten som återfanns 1911 i Grumpan i Sävare socken i Kinnefjärdings härad i Västergötland, förvaras nu i Statens Historiska Museum i Stocklholm.

Brakteaten
Brakteaten har daterats till omkring 500 e.Kr. men det finns även en yngre datering 
och den har en urgermansk futhark som inskrift.

Grumpanbrakteatens futhark är indelad i ätter med följande ordning:

 f u þ a r k g w : h n i j e/ï p - - : t b e m l R o d 

Brakteaten hittades i ett depåfynd cirka tjugo centimeter under jordytan vid plöjning av en gräsbeväxt åker. I depåfyndet ingick även två andra mindre kända brakteater som inte bär runor, men är rikt ornerade på sina beslag med två små guldspiraler, sex pärlor av glasfluss, en vit, en gul och fyra röda. 

Futharken renritad:

Fyndet
Brakteaten hittades inte ensam utan ingick i depåfyndet med flera andra, bland annat ytterligare två brakteater, båda av typ C. I fyndet ingick även två enkla spirallagda eller snarast runda guldtenar, sex pärlor av glasfluss, samt två knäppebeslag av brons, alltsammans daterbart till folkvandringstiden. Knäppebeslagen är rikt ornerade med utåtstående Borrestilsliknande mönster, båda dessutom utvändigt förgyllda med bladguld. De båda spiraltenarna är enkelt lagda och ungefär lika stora som pärlorna, pärlorna i sin tur är alla färgade. Fyra pärlor är röda, en vit och en gul. Färgen har man fått genom att tillsätta olika mineraler i den smälta glasmassan. Alltsammans hittades 20 centimeter under jordytan efter plöjning i en slättmark, "inlagdt i litet rödaktig jord, omslutet af en hinna, som förintades under torkningen". Fyndet inlämnades som gåva av August Friberg i Skara.

Referenser

Se även 
 Alfabetisk lista över runinskrifter
 Lista över Västergötlands runinskrifter
 Sverige under folkvandringstiden

Västergötlands runinskrifter
Brakteater
Urnordiska runinskrifter
Fornfynd i Sverige
Fornfynd från järnåldern
Föremål på Statens historiska museum
Misunderstood

"Misunderstood" är en sång från 1993 av det amerikanska hårdrock / glam metalbandet Mötley Crüe. Texten skrevs av sångaren/gitarristen John Corabi och basisten Nikki Sixx, musiken av Corabi, Sixx, trummisen Tommy Lee och gitarristen Mick Mars. Den finns med på albumet Mötley Crüe, och gavs 1994 också ut som maxisingel.

Maxisingeln innehåller, förutom huvudspåret, även en remix av sången "Hoologan's Holiday (Extended Holiday Version)", den dittills outgivna sången "Hypnotized" samt albumversionen av "Hooligan's Holiday". "Hypnotized" togs sedan med på Crücial Crüeutgåvan av albumet 2003.

En musikvideo gjordes för att promota singeln. Den regisserades av Brian Lockwood. Videon, som visar dels bandet spelandes framför ett gammalt hus, dels personerna som nämns i texten, visades första gången i maj 2004. MTV vägrade att visa den eftersom det fanns en referens till självmord i texten, samt att det i en scen ligger en pistol på ett bord.

Bakgrund
"Misunderstood" var en av de första sångerna gruppen skrev med Corabi som medlem. De arbetade fram den akustiska delen under en av deras första repetitioner tillsammans. 

Texten handlar om några människors liv, som inser faktum att de har försummat sina liv.

Låtlista
"Misunderstood" - (6:53)
"Hooligan's Holiday (Extended Holiday Version)" - (11:06)
"Hypnotized" - (5:29)
"Hooligan's Holiday (LP Version)" - (5:40)

Musiksinglar 1994
Amerikanska musiksinglar
Sånger
Sånger 1993
Singlar utgivna på Elektra Records
Lista över Östtimors presidenter

Detta är en lista över Östtimors presidenter från 1975 och framåt.

Östtimors presidenter under självständighetskriget 
 Francisco Xavier do Amaral (28 november – 7 december 1975)
 Nicolau dos Reis Lobato (7 december 1975 – 31 december 1978)

Östtimors presidenter från självständigheten 2002

Källor

Presidenter
Östtimor
Ankarsvik BK

Ankarsvik BK var en svensk innebandyklubb från Alnö som bildades 1986. Både klubbens herrar och damer spelade som högst i division 1. 2018 slogs klubben ihop med IBK Sundsvall och bildade Sundsvall FBC.

Externa länkar
Ankarsvik BK

Sportklubbar i Sundsvalls kommun
Innebandyklubbar i Sverige
Alnön
Afraid (sång)

"Afraid" är en sång från 1996 av det amerikanska hårdrock / glam metalbandet Mötley Crüe. Den skrevs av basisten Nikki Sixx. Texten inspirerades av hans relation med Donna D'Errico, som han kände tog avstånd från honom av rädsla för att komma för nära.

Musikvideon spelades in i maj 1997 och visades första gången den 9 maj samma år. Den regisserades av Nancy Baldwill. Hustler Magazine-chefen Larry Flynt medverkar i den.

Musiksinglar 1997
Amerikanska musiksinglar
Sånger 1996
Singlar utgivna på Elektra Records
Detonationsvåg

En detonationsvåg i fluiddynamiken är trycket och flödet som uppkommer när en mycket stor mängd energi släpps fri i en liten väl avgränsad volym. Flödesfältet kan approximeras med en bogchock, följt av ett 'själv-similärt' subsoniskt flödesfält.

Historik 
Den klassiska sfäriska flödeslösningen — den så kallade "similaritetslösningen" — togs oberoende av varandra fram av Geoffrey Ingram Taylor och John von Neumann under andra världskriget. Efter kriget publicerades similaritetslösningen av tre andra författare — Leonid I. Sedov, R. Latter, och J. Lockwood-Taylor — vilka likaledes upptäckt lösningen oberoende.

Tillämpningar

Militära 
Som svar på en begäran från brittiska atomvapenkommittén (MAUD Committee), uppskattade G. I. Taylor energimängden som skulle frigöras vid en atombombsexplosion i luft.  Han förutsade att för en idealiserad punktkälla av energi, så skulle rumsfördelningen av flödesvariablerna ha samma form under ett givet tidsintervall. Variablerna skulle skilja sig enbart i skala – därav uttrycket "similaritetslösning".  Denna hypotes gjorde att de partiella differentialekvationerna i termer av r (detonationsvågens radie) och t (tiden) kunde transformeras till en vanlig differentialekvation i termer av similaritetsvariabeln    , 

där  är luftens täthet och  är energin som avges vid explosionen.  Resultatet medgav att G. I. Taylor kunde uppskatta utbytet vid den första atombomsexplosionen i New Mexico 1945 enbart med hjälp av fotografier av smällen, vilken hade publicerats i dagstidningar och tidskrifter.  Utbytet vid explosionen bestämdes av ekvationen   , 

där  är en dimensionslös konstant som beror av kvoten mellan luftens specifika värme vid konstant tryck och dess specifika värme vid konstant volym. År 1950 publicerade G. I. Taylor två artiklar i vilka han avslöjade energiutbytet E från den första atombombsprovet, vilket dessförinnan varit hemligstämplad information och vars publicering därför orsakade avsevärt rabalder.

Astronomi            
Denna så kallade Sedov-Taylor lösning har kommit till användning inom astrofysiken, bland annat för att kvantitativt beräkna följderna av supernova-explosioner.

Referenser

Se även 
 Chockvåg

Externa länkar 
"The formation of a blast wave by a very intense explosion" G. I. Taylor's lösning

Litteratur 
 Cathy J. Clarke & Bob Carswell; Principles of Astrophysical Fluid Dynamics, Kapitel 8, Cambridge University Press (2007). .

Strömningsmekanik
Astrofysik
Helen Morse

Helen Morse, född 24 januari 1947 i Harrow on the Hill i London, är en australisk skådespelare. Hon är mest känd för huvudrollen i den internationellt framgångsrika australiska TV-serien Fem svarta höns från 1981, och för rollen som  fransklärarinnan Dianne de Poitiers i Peter Weirs film Utflykt i det okända 1975. 

Helen Morse föddes i London men flyttade som treåring med sin familj till Australien. Hon anses vara en av Australiens främsta kvinnliga skådespelare och har medverkat i en lång rad uppmärksammade teaterproduktioner, TV-serier och filmer, huvudsakligen i Australien.

Externa länkar 
 

Kvinnor
Födda 1947
Australiska skådespelare under 1900-talet
Levande personer
Interception

Interception är ett begrepp inom hydrologi som beskriver den process i vilken nederbörd fångas upp av vegetation och andra föremål och inte rinner ner i marken, utan avdunstar. Nederbörd som ej når marken kallas för intercept. Interception kan även referera till mängden intercept. Intercept i form av snö kallas för upplega.

Till interception räknas även gutterat vatten från bladytan. Interception är en passiv process och ska inte förväxlas med den aktiva processen transpiration, som innebär att markvatten sugs upp av växternas rötter och lämnar bladen via klyvöppningarna.

Interception har stor betydelse för skogsklimat där den ger en dämpande effekt med bland annat senarelagd snöläggning och snösmältning. Interception sker dels i själva vegetationen och dels i växtrester som ligger på marken. Interceptionen i vegetationen i en skog uppgår normalt till 10-25 procent av nederbörden, men man har i täta ryska barrskogar uppmätt 40-60 procents interception. Interceptionen i växtrester på marken uppgår normalt till 1-5 procent.

Se även
Avdunstning
Evapotranspiration
Vattnets kretslopp

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 Mingteh Chang: Forest Hydrology

Hydrologi
Klimatologi
Meteorologi
Barkentin

Barkentin, eller Skonertskepp avser ett åtminstone tremastat fartyg som för råsegel på fockmasten och gaffelsegel på de andra masterna.
Barkentiner var vanliga kring sekelskiftet 1900 och senare, då de var billigare att rigga än barkskepp (med råsegel också på stormasten), men ändå i viss mån förenade barkskeppets goda egenskaper i medvind med skonarens bättre kryssningsegenskaper.

Termen skonertskepp är litet problematisk, då den kan syfta på andra riggtyper, t.ex. slättoppad skonare.

Externa länkar

Källor 

Segelfartygstyper
Gräddtjuv

En gräddtjuv är ett redskap för att skumma mjölk, dvs. ta av grädden som flyter ovanpå, i mjölkflaskor. Gräddtjuven är gjord som en liten strut med ett skaft och sticks ned i flaskan så att strutens kant precis kommer under ytan. Grädden rinner ned i tjuven, och kan samlas upp.

Köksredskap
Riksdagsvalet i Tyskland 1930

Tysklands riksdagsval 1930 ägde rum den 14 september 1930 under den period i Tysklands historia, som kallas Weimarrepubliken. Valet innebar en stor framgång för Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiet (NSDAP), som ökade från 12 till 107 av riksdagens 577 mandat. Emellertid blev inte partiet största parti utan det blev Socialdemokraterna (SPD) med 143 mandat. Nästa val hölls den 31 juli 1932.

Valresultat

Referenser 

1930 i Tyskland
Tyskland
1930
Sången från fängelset

Sången från fängelset, italiensk-tysk film från 1938.

Om filmen
Filmen är inspelad i studio i Rom. Den hade världspremiär i Finland den 22 april 1938 och svensk premiär den 2 september 1940, åldersgränsen är 15 år.

Rollista (komplett)
Beniamino Gigli - Ettore Vanni
Maria Cebotari - Fiamma Appiani
Peter Bosse - Mario
Hans Moser - Geraldi
Michael Bohnen - Cesare Doret
Hilde Hildebrand - Riccarda Doret
Josef Dahmen
Alfred Gerasch
Herbert Gernot
Hilde Maroff
Philipp Lothar Mayring
Rio Nobile
Max Paetz
Werner Pledath

Musik i filmen
Ninna nanna della vita, musik av Bruno Cherubini, text av Cesare A. Bixio
Ti voglio tanto bene, musik av Ernesto De Curtis, text av Domenico Furnò

Externa länkar

Filmer 1938
Italienska musikalfilmer
Tyska musikalfilmer
Filmmanus av Thea von Harbou
Raymond Roche

Raymond Roche, född 21 februari 1957, är en fransk roadracingförare som var aktiv i världsmästerskapen från 1978 till 1992. Han blev världsmästare i Superbike säsongen 1990.

Roche började tävla i Grand Prix Roadracing 1978 i klasserna 250GP och 350GP. Året därpå gick han upp i 500GP-klassen där han stannade till 1989. Han blev trea i 500GP Roadracing-VM 1984. Han vann aldrig ett Grand Prix, men var en stabil förare som var med i tio år. Säsongen 1989 körde Roche istället hela säsongen i Superbike och  blev VM-trea efter fem heatsegrar. Roche vann titeln säsongen 1990 efter åtta heatsegrar. Både Superbike-VM 1991 och Superbike-VM 1992 kom han tvåa i VM efter fyra respektive sex racesegrar.

Han var även världsmästare i Endurance (långlopp) 1981.

Segrar Superbike

Källor 
 
 

Födda 1957
Franska roadracingförare
500GP-förare
350GP-förare
250GP-förare
Superbikeförare
Män
Levande personer
Världsmästare i roadracing
Enduranceförare