kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Begåvningsreserv

Begåvningsreserv är en grupp personer som anses ha potential att utvecklas till elit, till exempel inom på ett företag eller i den akademiska världen. Uppskattningen av begåvningsreserven är en uppskattning av humankapitalet, och visar på organisationens möjligheter att möta framtida utmaningar.

Begåvningsreserv kan skattas i förmågor och framsteg hos individer i en avgränsad grupp. Beroende på vilken organisation som studeras, kan begåvning, eller talang, skattas i till exempel IQ, studieframgångar och specifika färdigheter. "Särbegåvat barn" är ett begrepp som därför studerats från olika perspektiv, och avser som regel en medfödd förmåga till intellektuella aktiviteter och studieframgångar, ledarskapsförmåga, färdigheter, uttrycksförmåga, kreativitet och artisteri. Ibland definieras talang som att ha ett IQ mellan 130 och 145, och begåvning som att ha ett IQ mellan 145 och 160 (de som har ett IQ över detta kallas ibland genier). Andra har kritiserat uppfattningen att IQ vore ett mått på begåvning, och framhållit motivation, kreativitet, och produktiva beteenden.  Därför har till exempel S. J. Cohn uppställt modeller för egenskaper som för olika områden innebär begåvning. Hur begåvning än definieras, är definitionen avgörande för skattningen av begåvningsreserven.

Sådana begåvningsreserver är viktiga för organisationens framtid, och är därför en viktig infallsvinkel på nyrekrytering av medarbetare. I ett modernt, västerländskt samhälle är samtidigt begåvningsreserven flyktig eftersom personer har en lösare relation och kan byta organisation eller arbetsplats om dessa erbjuder gynnsammare villkor. Eftersom begåvningsreserven i företag ofta är nyanställd kan den också påverkas negativt vid tider av nedskärningar då personal måste avskedas (enligt turordningsregler).

Samhällets begåvningsreserv har en absolut relation med landets utbildningssystem. Utbildningens filosofi påverkar stimulansen hos eliterna, och kan antingen gynna dessa eller fokusera på elevernas totala begåvning. I Sverige har det funnits en trend sedan 1960-talet att uppfatta att begåvningsreserven finns i de lägre samhällsklasserna, något som har påverkat utformningen av skolsystemet och demokratiseringsprocesserna i skolvärlden.

Ibland används begreppet ironiskt eller pejorativt så att ordet närmast får motsatt betydelse än definitionen ovan.

Referenser
 Susan Magrino et al: Talent management system /.../ US Patent 7437309 20 Feb 2002
 B. Tulgan: Winning the Talent Wars, Empl. Rel. Today, 28: sid 37–51 (2001)
 F. Gagne: Giftedness and talent: Reexamining a reexamination of the definitions, Gifted Child Quarterly, 29(3), sid 103-112 (1985)

Noter

Utbildning
Intelligens
Termer inom arbetsliv
Duck Soup (musikgrupp)

Duck Soup är en dansk skagrupp från Köpenhamn, bildad i september 1981. Gruppen släppte sitt första och hitintills enda studioalbum Planet Ska 1998 på Sidekicks Records.

Medlemmar 
 René Dreyer
 Simon Holm
 Carsten Pedersen
 Clement Polixigis Hauptmann
 Jack Rothe
 H.C. Rørdam
 Jens Wennecke
 Jesper Zacher

Diskografi

Album 
 1998 - Planet Ska

Singlar 
 1998 - This Is What They Say

Referenser 

Danska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1981
Musik i Köpenhamn
Movatn

Movatn är den enda tätorten i Oslo kommun utöver Oslo, belägen i Maridalen på gränsen till Nittedals kommun. Här finns en hållplats på Gjövikbanen  19,34 km norr om Oslo Sentralstasjon.

Referenser
 

Oslo kommun
Orter i Oslo fylke
Mixeddubbel i badminton vid olympiska sommarspelen 2004

Mixed-dubbeln i badminton vid olympiska sommarspelen 2004 spelades i Goudi Olympic Hall i Aten. Samtliga matcher var del av en vanlig utslagsturnering, förutom bronsmatchen som spelades mellan förlorarna i semifinalen.

Medaljörer

Finaler
| RD1-score01-1=
| RD1-score01-2=
| RD1-score01-3=
| RD1-seed02=
| RD1-team02=Bye
| RD1-score02-1=
| RD1-score02-2=
| RD1-score02-3=

| RD1-seed03=
| RD1-team03= Bruil (NED) Bruil (NED)| RD1-score03-1=
| RD1-score03-2=
| RD1-score03-3=
| RD1-seed04=
| RD1-team04=Bye
| RD1-score04-1=
| RD1-score04-2=
| RD1-score04-3=

| RD1-seed05=8
| RD1-team05=
| RD1-score05-1=
| RD1-score05-2=
| RD1-score05-3=
| RD1-seed06=
| RD1-team06=Bye
| RD1-score06-1=
| RD1-score06-2=
| RD1-score06-3=

| RD1-seed07=
| RD1-team07= Shirley (NZL) Petersen (NZL)| RD1-score07-1=15
| RD1-score07-2=15
| RD1-score07-3=
| RD1-seed08=
| RD1-team08= Bourret (CAN) Julien (CAN)
| RD1-score08-1=4
| RD1-score08-2=6
| RD1-score08-3=

| RD1-seed09=3
| RD1-team09= Robertson (GBR) Emms (GBR)| RD1-score09-1=
| RD1-score09-2=
| RD1-score09-3=
| RD1-seed10=
| RD1-team10=Bye
| RD1-score10-1=
| RD1-score10-2=
| RD1-score10-3=

| RD1-seed11=
| RD1-team11= Siegemund (GER) Pitro (GER)| RD1-score11-1=15
| RD1-score11-2=8
| RD1-score11-3=15
| RD1-seed12=
| RD1-team12= Denney (AUS) Wilson-Smith (AUS)
| RD1-score12-1=5
| RD1-score12-2=15
| RD1-score12-3=4

| RD1-seed13=5
| RD1-team13= Qiqiu (CHN) Tingting (CHN)
| RD1-score13-1=
| RD1-score13-2=
| RD1-score13-3=
| RD1-seed14=
| RD1-team14=Bye
| RD1-score14-1=
| RD1-score14-2=
| RD1-score14-3=

| RD1-seed15=
| RD1-team15= Zuyev (RUS) Yakusheva (RUS)
| RD1-score15-1=15
| RD1-score15-2=7
| RD1-score15-3=5
| RD1-seed16=
| RD1-team16= Nugroho (INA) Eny (INA)
| RD1-score16-1=12
| RD1-score16-2=15
| RD1-score16-3='''15

| RD2-seed01=1
| RD2-team01=

Nedre halvan

Badminton vid olympiska sommarspelen 2004
Rain on Me

"Rain on Me" är en låt framförd av den amerikanska R&B-sångerskan Ashanti, skriven av henne själv, Irving Lorenzo, Andre Parker, Burt Bacharach, Hal David och producerad av Irv Gotti till Ashantis andra studioalbum Chapter II (2003).

"Rain on Me" är en midtempolåt som samplar "The Look Of Love" framförd av Isaac Hayes. I låten sjunger framföraren om sin relation där hon utsätts för kvinnomisshandel. I refrängen sjunger Ashanti; "Rain on me/Lord, won't you take this pain from me/I don't wanna live, I don't wanna breathe/Baby, just rain on me". Spåret valdes som den andra singeln från sångerskans skiva och gavs ut den 19 augusti 2003. "Rain on Me" blev en ytterligare hitlåt för Ashanti vid tidpunkten. I oktobers utgåva av Billboard klättrade låten från en trettonde till tiondeplats på Billboard Hot 100 vilket märkte sångerskans fjärde topp-tio singel på den listan och även låtskrivarna Burt Bacharach och Hal Davids första topp-tio hit på den topplistan sedan "Warning" av Notorious B.I.G. år 1995. Ashantis singel klättrade ytterligare tre placeringar och nådde slutligen en sjundeplats. På USA:s R&B-lista Hot R&B/Hip-Hop Songs nådde låten en andraplats. Ashantis låt nominerades till en Grammy Award i kategorin "Best Female R&B Vocal Performance" men förlorade utmärkelsen till rivalen Beyonce och hennes "Crazy In Love" (2003).

Musikvideon till singeln regisserades av Hype Williams. Flera olika versioner spelades in, däribland en kortfilm. I handlingen syns Ashanti bli misshandlad av sin pojkvän som är avundsjuk på hennes berömmelse.

Format och innehållsförteckningar

 Amerikansk CD-singel
 "Rain On Me" (Full Phatt Remix) - 4:34 	
 "Rain On Me" (Junk Yard Dog Remix) - 5:20 	
 "Rain On Me" (Album Version) - 4:19

 Amerikansk CD/Maxi-singel
 "Rain On Me" (Main Version) - 5:05 	
 "Rain On Me" (Instrumental Version) - 5:05 	
 "Rain On Me" (Call Out Research Hook) - 0:15

 Europeisk CD-singel
 "Rain On Me" (Album Version) - 5:05 	
 "Rain On Me" (Taz & Vanguard Remix) - 5:05 	
 "Baby" - 6:47 	
 Video - 5:57

 Brittisk CD-singel
 "Rain On Me" (Full Phatt Remix) - 4:34 	
 "Rain On Me" (Junk Yard Dog Remix) - 5:20 	
 "Rain On Me" (Album Version) - 4:19

Topplistor

Referenser

Noter

Musiksinglar 2003
Låtar med Ashanti
Eugène Van Bemmel

Eugène Paul Philippe Van Bemmel, född 16 april 1824 i Gent, död 19 augusti 1880 i Saint-Josse-ten-Noode, var en belgisk baron och skriftställare.

Bemmel blev 1849 professor i fransk litteratur vid universitetet i Bryssel och 1871 dess rektor. Han uppsatte 1854 tidskriften "Revue trimestrielle" och 1868 dess mer kända fortsättning "Revue de Belgique". Han var sekreterare i "Société des gens de lettres belges" samt medstiftare av det flamländska sällskapet "Vlamigen voruit" (1858), vars förste ordförande han blev.

Bibliografi i urval
De la langue et de la poésie provençales (1846)
La Belgique illustrée, ses monuments etc. (1855)
Étude sur les monuments druidiques (1857)
Traité général de la littérature française (1880)
Patria belgica (tre band, 1871–75)

Källor

Belgiska litteraturvetare
Belgiska professorer
Personer från Gent
Födda 1824
Avlidna 1880
Män
Ugglan
Regionarv

Regionarv utgörs av de natur- och kulturmiljöer med tillhörande immateriellt kulturarv, som uppfattas vara av betydelse i en region. Ordet regionarv är en parallell till världsarv men brukar inte avse ett visst objekt, utan snarare helheter av platser, bebyggelse och landskap som tillskrivs värden. Vad som är regionarv beslutas inte formellt. Det är i stället föremål för ständig värdering och diskussion och framträder mer eller mindre väl i konsensus mellan lokala, regionala och nationella aktörer. 

Regionarvet är fysiska miljöer, som de uppfattas av människorna. Och därutöver dess historia, berättelser, sedvanor och, med en arkitekturterm, den genius loci, ”platsens själ”, som ständigt återskapas och överförs från generation till generation och ger känsla av kontinuitet. 

Internationellt är termen ”regional heritage” mycket vanlig. Dewar skriver: "Heritage can be world heritage, regional heritage, or it can belong to a particular culture or simply to an extended family. Heritage should not be seen simply as cultural elements, since the natural environment also contains places of significance. Heritage value can be found in a national park or a farm woodlot. Natural sites are not necessarily in the past; they exist and are alive in the present."

Se även 
 Världsarv
 Kulturmiljö
 Kulturarv
 Den europeiska landskapskonventionen
 Immateriellt kulturarv

Litteratur 
 Ylva Blank & Malin Weijmer “The Spatial Scales of Cultural Heritage: National, European and Regional Heritage Policy”, Nordisk Kulturpolitisk Tidskrift, 12(2) 2009, s. 55-83.
 Cunningham, A. B. ”Indigenous knowledge and biodiversity: global commons or regional heritage?”, Cultural Survival Quarterly, 1991.
 Keith Dewar “Heritage”, i J. Jenkins, J. J. J. Pigram, Encyclopedia of Leisure and Outdoor Recreation, Routledge, 2003, s. 224.

Externa länkar 
 Regionarv Småland

 Regional-Erbe Birkenfelder Land
 Waterloo Regional Heritage Foundation
 Cherokee Strip Regional Heritage Center
 Red Lake Regional Heritage Centre
 Wellington Region Heritage Promotion Council

Kulturskydd i Sverige
Naturskydd i Sverige
Friedrich von Hagedorn

Friedrich von Hagedorn, född 23 april 1708 i Hamburg, död där 28 oktober 1754, var en tysk poet.

Hagedorns första dikter går i den äldre tyska lyrikens traditionen, men i Versuch in poetischen Fabeln und Erzählungen (1738), pekar han, påverkad av Jean de La Fontaines lätta ton, framåt mot den så kallade anakreontiska riktningen. I Oden und Lieder (1747) och Moralische Gedichte (1750) predikas en måttfull njutningslära. Hans Poetische Werke utgavs i fem band 1800.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 274-275.

Noter

Externa länkar 
 

Tyska poeter under 1700-talet
Tyskspråkiga poeter
Tyska författare under 1700-talet
Alumner från Jena universitet
Författare från Hamburg
Män
Födda 1708
Avlidna 1754
Svensk uppslagsbok
Evangelistfonden

Stiftelsen Roger Larssons fond för evangelisk tro och mission, känd som Evangelistfonden, är en svensk allkristen fond för att hjälpa unga evangelister via stipendier och träning. Fonden grundades 2007 i Uppsala av evangelisten och frälsningssoldaten Roger Larsson. Samma år hade boken Tid att Lyssna utkommit vars intäkter gav grundplåten för fonden.

Historik 
Evangelistfondens målsättning är att hjälpa unga människor med en kallelse att finna vägen till tjänst för Guds rike och hjälpa nordiska evangelister att bli bättre rustade i sin tjänst. Därför delar fonden varje år ut stipendium till en eller flera evangelister eller organisationer som arbetar med fokus på klassisk evangelisk tro och mission.

Stipendier har delats ut på årlig basis sedan 2008. Varje stipendium är på 15 000 kronor.

Varje år utses dessutom en hedersevangelist samt en organisation som premieras. 

I Evangelistfondens ekumeniskt sammansatta styrelse ingår 2015: Andréas Andersson (EFK), Roger Larsson (FA), Johan Winbo (PR), Helena Appelros (PR), Annika Bjurhager (PR), Daniel Frampton (TR) och Samuel Wångehag (EK).

Ändamål
Stiftelsens ändamål är enligt den officiella webbsidan: "Evangelistfondens ändamål är att årligen dela ut stipendium till evangelist eller organisation som arbetar med fokus på klassisk evangelisk tro och mission i överensstämmelse med stiftelsens ändamål i övrigt, och därmed hjälpa unga människor med en kallelse att finna vägar till tjänst för Guds rike och hjälpa nordiska evangelister i sin tjänst".

Stipendiater
2008: Hans Bratt-Hernberg, Viktor Paulsson, Barbro Wallin
2009: Joel Sjöberg, Markus och Eva-Marie Kihlagård, Algot Niklasson, Missionsbåten Shalom 
2010: Jakob Ramlöw, Anna-Maria Nilsson, Tomas Forsbäck, Sport for Life, Stanley Sjöberg 
2011: Jenny Fredén, Elisabeth Hönsvall Holm, Pannkakskyrkan, Fred Nyman, Eva Spångberg 
2012: Simon Manfredsson, Marcus och Hanna Bloom, Open Doors, Emanuel Minos 
2013: Jonas Andersson, Marina Bratterud, Lennart Henricsson, Lewi Pethrus Stiftelses Ungdomssektion SPIK, Arne Höglund. 
 2014: Jonatan Risberg, Mikael Grenstedt, Marina Andersson, MediaServe, Rosie och Lennart Åsberg. 
 2015: Anton Karlsson, Emilia Tellebo, Teen Challenge, Carl-Erik Sahlberg.
 2016: Ann-Sofi Rosqvist, Global gemenskap Centrumkyrkan, Curt Johansson.
 2017: Cilla Eriksson, Alpha Sverige, Carl-Olov Hultby.
2018: Annahita Parsan, Hope for this Nation, Carl-Gustaf Severin.
2019: Organisationen "Life Mission", Sebastian Stakset samt Linda Bergling

Referenser

Externa länkar
Evangelistfonden Officiell webbplats.
Eva Spångberg avliden Sveriges Radio 2011-11-09.
John Tofte: Minos fikk Roger Larssons Evangelistfonds hedersstipend Norge Idag 2012-03-06 (på norska).
Tidningen Dagen (http://www.dagen.se/roger-larsson-startar-fond-for-evangelister-1.200333) Publicerad 2007-08-24.
 http://www.dagen.se/emanuel-minos-har-avlidit-1.299198 Tidningen Dagen

Svensk frikyrkorörelse
Religiösa organisationer bildade 2007
Stipendier
Torneo Descentralizado 2010

Torneo Descentralizado 2010 var den högsta divisionen i Peru för säsongen 2011 och kvalificerade tre lag till Copa Libertadores 2011 och tre lag till Copa Sudamericana 2011. Mästerskapet vanns av Universidad San Martín, som vann i finalen mot León de Huánaúco med totalt 3-2. Säsongen bestod av tre stadier - det första en rak serie med alla lag mötte varandra två gånger vardera (totalt 30 omgångar) och sedan en till där klubbarna delades in i två olika grupper och spelade ytterligare mot varandra inom gruppen två gånger vardera (ytterligare 14 omgångar). Det bästa laget i varje omgång gick vidare till den tredje fasen, finalen. Klubbarna hade även möjlighet till pluspoäng beroende på placeringen i Torneo de Promoción y Reserva (reservlagsserien) som spelades parallellt med mästerskapet. Detta slutade med att Universidad César Vallejo fick två pluspoäng (som seriesegrare) och Universidad San Martín ett pluspoäng (som serietvåa).

Första omgången

Andra omgången

Tredje omgången (final)

Sammanlagd tabell

Färgkoder: – Kvalificerade för Copa Libertadores 2011.
 – Kvalificerade för Copa Sudamericana 2011.
 – Nedflyttade.

Torneo de Promoción y Reserva
Endast topp-3 redovisas.

Färgkoder: – Två bonuspoäng.
 – Ett bonuspoäng.

2010 i Peru
Fotbollssäsongen 2010
2010
Världscupen i backhoppning 1980/1981

Världscupen i backhoppning 1980/1981 hoppades 21 december 1980-22 mars 1981 och vanns av Armin Kogler, Österrike före Roger Ruud, Norge och Horst Bulau, Kanada.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Vintersportvärldscuper 1980/1981
1980/1981
Backhoppningssäsongen 1980/1981
H.C. Andersen Centret

H.C. Andersen Centret, är ett forskningscentrum vid Syddansk Universitet som grundades 1988. Centret leds av H.C. Andersen-forskaren professor Johan de Mylius. På centrumets webbplats finns information om forskningen visar kring Andersens liv och verk.

Externa länkar 
H.C. Andersen Centrets webbplats

Danska forskningsinstitut
H.C. Andersen
Världscupen i backhoppning 1981/1982

Världscupen i backhoppning 1981/1982 hoppades 21 december 1981-28 mars 1982 och vanns av Armin Kogler, Österrike före Hubert Neuper, Österrike och Horst Bulau, Kanada.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Vintersportvärldscuper 1981/1982
1981/1982
Backhoppningssäsongen 1981/1982
Världscupen i backhoppning 1982/1983

Världscupen i backhoppning 1982/1983 hoppades 18 december 1982-27 mars 1983 och vanns av Matti Nykänen, Finland före Horst Bulau, Kanada och Armin Kogler, Österrike.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Vintersportvärldscuper 1982/1983
1982/1983
Backhoppningssäsongen 1982/1983
Världscupen i backhoppning 1983/1984

Världscupen i backhoppning 1983/1984 hoppades 10 december 1983-25 mars 1984 och vanns av Jens Weissflog, Östtyskland före Matti Nykänen, Finland och Pavel Ploc, Tjeckoslovakien.

Olympiska vinterspelen 1984 

Spelen avgjordes i Sarajevo.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Vintersportvärldscuper 1983/1984
1983/1984
Backhoppningssäsongen 1983/1984
Världscupen i backhoppning 1984/1985

Världscupen i backhoppning 1984/1985 hoppades 8 december 1984-24 mars 1985 och vanns av Matti Nykänen, Finland före Andreas Felder, Österrike och Ernst Vettori, Österrike.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Vintersportvärldscuper 1984/1985
1984/1985
Backhoppningssäsongen 1984/1985
Världscupen i backhoppning 1985/1986

Världscupen i backhoppning 1985/1986 hoppades 7 december 1985-23 mars 1986 och vanns av Matti Nykänen, Finland före Ernst Vettori, Österrike och Andreas Felder, Österrike.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Vintersportvärldscuper 1985/1986
1985/1986
Backhoppningssäsongen 1985/1986
Världscupen i backhoppning 1986/1987

Världscupen i backhoppning 1985/1986 hoppades 6 december 1986-21 mars 1987 och vanns av Vegard Opaas, Norge före Ernst Vettori, Österrike och Andreas Felder, Österrike.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Vintersportvärldscuper 1986/1987
1986/1987
Backhoppningssäsongen 1986/1987
Världscupen i backhoppning 1987/1988

Världscupen i backhoppning 1987/1988 hoppades 5 december 1987-27 mars 1988 och vanns av Matti Nykänen, Finland före Pavel Ploc, Tjeckoslovakien och Primož Ulaga, Jugoslavien.

Olympiska vinterspelen 1988 

Spelen avgjordes i Calgary.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Vintersportvärldscuper 1987/1988
1987/1988
Backhoppningssäsongen 1987/1988
Världscupen i backhoppning 1988/1989

Världscupen i backhoppning 1988/1989 hoppades 3 december 1988-26 mars 1989 och vanns av Jan Boklöv, Sverige före Jens Weissflog, Östtyskland och Dieter Thoma, Västtyskland.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Nationscupen - slutställning

Referenser

Officiella resultat från FIS

Vintersportvärldscuper 1988/1989
1988/1989
Backhoppningssäsongen 1988/1989
Världscupen i backhoppning 1989/1990

Världscupen i backhoppning 1989/1990 hoppades 3 december 1989-25 mars 1990 och vanns av Ari-Pekka Nikkola, Finland före Ernst Vettori, Österrike och Andreas Felder, Österrike.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Vintersportvärldscuper 1989/1990
1989/1990
Backhoppningssäsongen 1989/1990
Världscupen i backhoppning 1990/1991

Världscupen i backhoppning 1990/1991 hoppades 1 december 1990-30 mars 1991 och vanns av Andreas Felder, Österrike före Stephan Zünd, Schweiz och Dieter Thoma, Tyskland.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Skidflygningscupen - slutställning (15 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Vintersportvärldscuper 1990/1991
1990/1991
Backhoppningssäsongen 1990/1991
Världscupen i backhoppning 1991/1992

Världscupen i backhoppning 1991/1992 hoppades 1 december 1991-29 mars 1992 och vanns av Toni Nieminen, Finland före Werner Rathmayr, Österrike och Andreas Felder, Österrike.

Olympiska vinterspelen 1992

Spelen avgjordes i Albertville.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Skidflygningscupen - slutställning (15 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Vintersportvärldscuper 1991/1992
1991/1992
Backhoppningssäsongen 1991/1992
Världscupen i backhoppning 1992/1993

Världscupen i backhoppning 1992/1993 hoppades 5 december 1992-28 mars 1993 och vanns av Andreas Goldberger, Österrike före Jaroslav Sakala, Tjeckien och Noriaki Kasai, Japan.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Skidflygningscupen - slutställning (15 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Vintersportvärldscuper 1992/1993
1992/1993
Backhoppningssäsongen 1992/1993
Världscupen i backhoppning 1993/1994

Världscupen i backhoppning 1993/1994 hoppades 11 december 1993-27 mars 1994 och vanns av Espen Bredesen, Norge före Jens Weissflog, Tyskland och Andreas Goldberger, Österrike.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Skidflygningscupen - slutställning (15 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Vintersportvärldscuper 1993/1994
1993/1994
Backhoppningssäsongen 1993/1994
Världscupen i backhoppning 1994/1995

Världscupen i backhoppning 1994/1995 hoppades 10 december 1994-26 februari 1995 och vanns av Andreas Goldberger, Österrike före Roberto Cecon, Italien och Janne Ahonen, Finland.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Skidflygningscupen - slutställning (15 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Backhoppning
1994/1995
Backhoppningssäsongen 1994/1995
Världscupen i backhoppning 1995/1996

Världscupen i backhoppning 1995/1996 hoppades 2 december 1995-16 mars 1996 och vanns av Andreas Goldberger, Österrike före Ari-Pekka Nikkola, Finland och Janne Ahonen, Finland.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Skidflygningscupen - slutställning (15 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Backhoppning
1995/1996
Backhoppningssäsongen 1995/1996
Världscupen i backhoppning 1996/1997

Världscupen i backhoppning 1996/1997 hoppades 30 november 1996-23 mars 1997 och vanns av Primož Peterka, Slovenien före Dieter Thoma, Tyskland och Kazuyoshi Funaki, Japan.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Skidflygningscupen - slutställning (15 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Backhoppning
1996/1997
Backhoppningssäsongen 1996/1997
Världscupen i backhoppning 1997/1998

Världscupen i backhoppning 1997/1998 hoppades 29 november 1997-22 mars 1998 och vanns av Primož Peterka, Slovenien före Kazuyoshi Funaki, Japan och Andreas Widhölzl, Österrike.

Under säsongen genomfördes även backhoppningstävlingar vid olympiska vinterspelen i Nagano. Dessa tävlingar gav dock inga poäng i världscupen.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Skidflygningscupen - slutställning (15 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Backhoppning
1997/1998
Backhoppningssäsongen 1997/1998
Världscupen i backhoppning 1998/1999

Världscupen i backhoppning 1998/1999 hoppades 29 november 1998-21 mars 1999 och vanns av Martin Schmitt, Tyskland före Janne Ahonen, Finland och Noriaki Kasai, Japan.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Skidflygningscupen - slutställning (15 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Backhoppninh
1998/1999
Backhoppningssäsongen 1998/1999