kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Timeless - The Very Best Of Neil Sedaka

Timeless - The Very Best Of Neil Sedaka, samlingsalbum av Neil Sedaka utgivet 1991 på skivbolaget Polydor.

Eftersom skivbolaget RCA ägde rättigheterna till låtarna som Sedaka hade hits med 1958 - 1963, spelade Neil Sedaka in dessa på nytt. Resultatet är förvånansvärt likt originalinspelningarna, med tanke på att dessa ursprungligen gjordes cirka 30 år tidigare. Dessa nyinspelningar är märkta med * nedan.

Albumet avslutas av en helt nyskriven låt "The Mircale Song" följd av en nyinspelning av Sedakas hit "Laughter in the Rain" som framförs tillsammans med dottern Dara Sedaka.

Albumet nådde 10:e plats på englandslistan i november 1991.

Låtlista
Happy Birthday Sweet Sixteen * (Neil Sedaka/Howard Greenfield)
Breaking Up Is Hard To Do * (Neil Sedaka/Howard Greenfield)
Calendar Girl * (Neil Sedaka/Howard Greenfield)
Our Last Song Together (Neil Sedaka/Howard Greenfield)
Oh Carol * (Neil Sedaka/Howard Greenfield)
I Go Ape * (Neil Sedaka/Howard Greenfield)
One Way Ticket (To The Blues) * (Hunter/Keller)
Next Door To An Angel * (Neil Sedaka/Howard Greenfield)
Standing On The Inside (Neil Sedaka)
The Immigrant (Neil Sedaka/Phil Cody)
Laughter In The Rain (Neil Sedaka/Phil Cody)
The Hungry Years (Neil Sedaka/Howard Greenfield)
That's When The Music Takes Me (Neil Sedaka) (live)
Solitaire (Neil Sedaka/Phil Cody) (live)
Love Will Keep Us Together (Neil Sedaka/Howard Greenfield)
Breaking Up Is Hard To Do (Neil Sedaka/Howard Greenfield) (långsam version)
The Queen Of 1964 (Neil Sedaka/Howard Greenfield)
Little Devil * (Neil Sedaka/Howard Greenfield)
The Other Side Of Me (Neil Sedaka/Howard Greenfield)
Stairway To Heaven * (Neil Sedaka/Howard Greenfield)
The Miracle Song (Neil Sedaka)
Laughter In The Rain (Neil Sedaka/Phil Cody) (ny version tillsammans med Dara Sedaka)

Album av Neil Sedaka
Musikalbum 1991
Konventionen om biologisk mångfald

Konventionen om biologisk mångfald (Convention on Biological Diversity (CBD)) är ett FN-fördrag som syftar till bevarande och uthålligt nyttjande av den biologiska mångfalden, samt till en rättvis och skälig fördelning av de resurser som följer av användandet av genetiska resurser. De länder som har undertecknat och ratificerat konventionen land har ett angivet ansvar för att bevara mångfalden på gennivå, artnivå och ekosystemnivå. 

Konventionen antogs på Rio-konferensen den 5 juni 1992 och trädde i kraft 1993. Konventionen har 196 fördragsparter, dock ej USA och Vatikanstaten.

Konventionens innehåll 
Konventionens syfte är att:  
bevara biologisk mångfald,
nyttja dess beståndsdelar på ett hållbart sätt, samt
rättvist fördela den nytta som uppstår vid utnyttjandet av genetiska resurser.

Protokoll

Cartagenaprotokollet
Konventionen om biologisk mångfald är en ramkonvention som är tänkt att följas av protokoll. Det första protokoll som antogs var det så kallade Cartagenaprotokollet (SÖ 2002:57), som handlar om biosäkerhet med avseende på hantering av levande modifierade organismer. För svensk del regleras tillämpningen av EU:s resolution 1946/2003.

Efter att ha ratificerats av nödvändiga 50 länder, trädde det i kraft 2003. Det har dock inte ratificerats av världens största spannmålsexporterande länder: USA, Argentina och Kanada. USA har inte heller undertecknat det.

Nagoyaprotokollet
I oktober 2010 antogs Nagoyaprotokollet, som behandlar tillträde till genetiska resurser, och som syftar att uppnå en rättvis fördelning av de vinster som användning av genetiska resurser ger. Nagoyaprotokollet trädde i kraft den 12 oktober 2014, efter det att nödvändiga 50 länder ratificerat det. För svensk del regleras tillämpningen av EU:s resolution 511/2014.

Länder som USA, Kanada och Ryssland har inte undertecknat protokollet.

Referenser

Noter

Se även 
Internationella dagen för biologisk mångfald

Externa länkar 
 Convention on Biological Diversity
  

Naturskydd
Internationella konventioner
Biologisk mångfald
Mad Cobra

Mad Cobra, född Ewart Everton Brown 31 mars 1968 i Kingston, Jamaica, är en jamaicansk dancehallartist. Han har internationellt sett blivit mest känd för att tillsammans med den svenska musikgruppen Teddybears STHLM gjort låten Cobrastyle.

Diskografi (i urval)

Studioalbum 
1991: Ex-clusive (Charm)
1991: Bad Boy Talk (Penthouse Records)
1992: Spotlight (Top Rank)
1992: Bad Boy Talk (Penthouse)
1992: Merciless Bad Boy (Sinbad)
1992: Hard to Wet, Easy to Dry (Columbia Records)
1993: Goldmine (RAS Records)
1994: Mister Pleasure (VP Records)
1994: Venom (Greensleeves Records)
1994: Step Aside (VP Records)
1994: Your Wish (Culture Press)
1996: Exclusive Decision (VP Records)
1996: Sexperience (Critique Records)
1996: Playaz in Paradise (New Quest)
1996: Milkman (Capitol Records)
1999: OK Ride On (EMI)
2001: Cobra (Artists Only Records)
2003: Exclusive (Charm)
2004: Words of Warning (Heartbeat Records)
2006: Snypa Way
2009: Helta Skelta

Singlar och EPer 
1992: Flex 
1993: Twinkling Stars
1993: Dead End Street
1993: Legacy (vinyl single)
1996: Big Long John
1998: Pet & Pamper

Externa länkar

Biografi på Allmusic.com
Diskografi på Discogs

Födda 1968
Jamaicanska reggaemusiker
Män
Levande personer
Amphion

Amphion var kung av Thebe i grekisk mytologi. Han var son till guden Zeus och kungadottern Antiope. Han hade en tvillingbror som hette Zethos. Han var gift med den lydiska prinsessan Niobe och tillsammans hade de sju söner och sju döttrar. Enligt vissa myter var de även föräldrar till Ismenos.

Bakgrund 

Kung Nykteus dotter Antiope blev förförd av guden Zeus och var snart gravid. När fadern Nykteus fick reda på sin dotters graviditet blev han rasande och körde iväg Antiope från Thebe.

Antiope flydde förtvivlad till staden Sykion där hon fick skydd hos kung Epopeus och de två gifte sig strax efter. Bara månader senare födde Antiope två tvillingsöner. När Nykteus fick reda på var Antiope tagit vägen gav han sin bror Lykos, kung av Thebe, i uppdrag att straffa dottern och hennes make. Sedan tog han sitt eget liv.

Lykos tog sig in i Sikyon, besegrade staden och dödade Epopeus. Han tog tvillingarna och lämnade dem i ödemarken. Sedan tillfångatog han Antiope, kastade henne i fängelse och torterade henne tillsammans med sin hustru Dirke.
Tvillingarna hittades av en herde som tog med dem hem och döpte dem till Amphion och Zethos. 

Efter många år när pojkarna hunnit växa upp, lyckades Antiope fly och hon sökte upp dem och bad om deras beskydd. Sönerna kände genast igen sin mor. När de hört sin mors berättelse begav de sig till Thebe och dödade kung Lykos. Dirke däremot, band de fast vid hornen på en tjur så att hon stångades till döds. De tog sedan hennes döda kropp och slängde den i en källa på berget Kitharion som efter det uppkallades efter henne. Guden Dionysos förvandlade dock Dirke till en nymf och hennes vatten var heligt för honom.

Thebes murar 

Tillsammans med sin bror Zethos byggde han muren runt staden Thebe med sju portar. De fick med hjälp av sitt lyrspel stenarna att självmant lägga sig på plats och bilda muren.

Niobes straff 

Niobe och Amphion hade tillsammans sju söner och sju döttrar som alla var oändligt vackra. Ingenting skänkte Niobe så mycket glädje och tillfredsställelse som hennes barn. Detta gjorde att hon ofta skröt om sitt höga antal barn och hånade titanen Leto för att hon endast hade två barn. Leto, mor till tvillinggudarna Apollon och Artemis, förargades och ville straffa Niobe för hennes skrytsamhet. Hon kallade till sig sina barn och bad dem döda alla Niobes barn. 

Apollon och Artemis tog sig in i palatset i Thebe och Apollon sköt ihjäl de sju sönerna medan Artemis sköt de sju döttrarna med sina silverpilar. Leto gladdes inte bara över att hennes son och dotter var bättre än Niobes, utan att Niobe nu stod helt barnlös.

I sitt verk Beskrivning av Grekland (Ἑλλάδος περιήγησις) skrev geografikern och upptäcktsresanden Pausanias om att Amphion var en av de som straffades i Hades för att även han skulle ha förlöjligat Letos barn.

Referenser

Argonauter
Laurasiatheria

Laurasiatheria är en överordning i infraklassen högre däggdjur med många olika arter. Djur i denna grupp har sitt ursprung i den gamla superkontinenten Laurasien. Med ordningen Chiroptera (fladdermöss) innefattar överordningen Laurasiatheria de enda däggdjuren som aktivt kan flyga.

Systergruppen till Laurasiatheria utgörs troligtvis av överordningen Euarchontoglires som även innefattar människan. Den sista gemensamma förfadern till bägge djurgrupperna levde antagligen för 85 till 95 miljoner år sedan på norra halvklotet.

I jämförelse till andra överfamiljer förekommer flera fall av konvergent evolution. Till exempel är sirendjur från överfamiljen Afrotheria lika bra anpassade till livet i vatten som valar och sälar från överfamiljen Laurasiatheria. Även specialiseringen på insekter förekommer hos myrkottar från Laurasiatheria liksom hos jordsvin från Afrotheria och myrslokar från Xenarthra.

De flesta av dessa däggdjur förs samman till kohorten ferungulata.

Däggdjur
Mammalia
Ludvig Annerstedt

Per Samuel Ludvig Annerstedt (i riksdagen kallad Annerstedt i Stockholm), född 7 augusti 1836 i Karlskrona, död 20 november 1904 i Stockholm, var en svensk jurist, ämbetsman och politiker; han var justitieminister 1896–1901, professor i juridik och skiljedomare i Haag.

Biografi

Uppväxt och utbildning 
Ludvig Annerstedt var son till konteramiralen Claes Samuel Annerstedt och Louise Gustava Lagerstråle; hans farbror var biskopen Thure Annerstedt och kusin historikern Claes Annerstedt. Han studerade vid Uppsala universitet där han blev filosofie magister och juris utriusque kandidat varefter han blev vice häradshövding.

Karriär 
Annerstedt kvarblev emellertid vid universitetet som adjunkt i nationalekonomi, folkrätt och statsrätt, och senare även i romersk rätt. 1871 fick han tjänst vid Lagbyrån, som tre år senare ombildades till Nya lagberedningen. Han utsågs till professor i kriminal och processrätt 1876, och blev året därpå byråchef vid Justitiedepartementet. 1883 utnämndes han till justitieråd.

1890–1904 var han ledamot av första kammaren, där han blev ordförande i lagutskottet och läroverksutskottet. 1892 utnämndes han till president för Kammarrätten. 1903 blev han skiljedomare i Haag.

När August Östergren utträdde ur Boströms första ministär 1896, kallades Annerstedt till hans efterträdare. Han fortsatte som justitieminister i von Otters ministär.

Politiskt förordade Annerstedt frihandel, trots att han var konservativ, och hans liberala hållning i centrala frågor som rösträtten och unionsfrågan gjorde att mer traditionellt konservativa opponerade sig mot hans utnämning.

Han blev 1 december 1891 Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden

Ludvig Annerstedt ligger begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor 
Artikel i Svenska män och kvinnor, del 1, Stockholm: Albert Bonniers förlag, 1942, s. 113
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, sida 53

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Första kammarens minoritetsparti
Sveriges justitieministrar
Ämbetsmän från Karlskrona
Födda 1836
Avlidna 1904
Män
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Politiker från Karlskrona
Jurister från Karlskrona
Kalix IP

Kalix IP är en bandyanläggning i Kalix, Sverige. Kalix BF spelar sina hemmamatcher där. Arenan fick konstfruset 1994, och publikrekordet lyder på 4 211 personer. och noterades den 14 januari 1994 på matchen Kalix Nyborg BK-Västerås SK.

Källor

Fotnoter

Bandyanläggningar i Sverige
Sport i Kalix
Sportanläggningar i Kalix kommun
The Raven

The Raven är ett konceptalbum av Lou Reed, utgivet 2003. Det är inspirerat av dikter av den amerikanska författaren Edgar Allan Poe och innehåller både musik och spoken word. Det släpptes dels i begränsad utgåva som dubbel-cd och dels i en nerkortad version som enkel-cd, vilken främst fokuserar på musiken.

Flera gästvokalister medverkar på albumet, däribland David Bowie, The Blind Boys of Alabama, Anohni samt skådespelarna Steve Buscemi och Willem Dafoe

Låtlista

Skiva ett
"The Conqueror Worm" - 2:16
"Overture" - 1:05
"Old Poe" - 0:40
"Prologue (Ligiea)" - 4:49
"Edgar Allan Poe" - 3:20
"The Valley of Unrest" - 2:26
"Call on Me" - 2:07
"The City in the Sea/Shadow" - 4:14
"A Thousand Departed Friends" - 4:55
"Change" - 2:18
"The Fall of the House of Usher" - 8:43
"The Bed" - 3:32
"Perfect Day" - 3:27
"The Raven" - 6:30
"Balloon" - 1:01

Skiva två
"Broadway Song" - 3:12
"The Tell-Tale Heart, Pt. 1" - 2:24
"Blind Rage" - 3:27
"The Tell-Tale Heart, Pt. 2" - 1:43
"Burning Embers" - 3:21
"Imp of the Perverse" - 3:12
"Vanishing Act" - 5:23
"The Cask" - 6:41
"Guilty (Spoken)" - 2:45
"Guilty (Song)" - 4:54
"A Wild Being From Birth" - 5:34
"I Wanna Know (The Pit and the Pendulum)" - 6:58
"Science of the Mind" - 1:36
"Annabel Lee/The Bells" - 1:41
"Hop Frog" - 1:46
"Every Frog Has His Day" - 1:06
"Tripitena's Speech" - 2:19
"Who Am I? (Tripitena's Song)" - 4:30
"Courtly Orangutans" - 1:41
"Fire Music" - 2:44
"Guardian Angel" - 6:51

Enkel-cd
"Overture"
"Edgar Allan Poe"
"Call on Me"
"The Valley of Unrest"
"A Thousand Departed Friends"
"Change"
"The Bed"
"Perfect Day"
"The Raven"
"Balloon"
"Broadway Song"
"Blind Rage"
"Burning Embers"
"Vanishing Act"
"Guilty"
"I Wanna Know (The Pit and the Pendulum)"
"Science of the Mind"
"Hop Frog"
"Tripitena's Speech"
"Who Am I? (Tripitena's Song)"
"Guardian Angel"

Musikalbum 2003
Album av Lou Reed
Edgar Allan Poe-bearbetningar
Urban Hamid

Urban Jamal Abdul Hamid, född 26 maj 1957 i Stockholm, är en svensk reporter och journalist från Aftonbladet som rapporterar från Bagdad i Irak. Han har följt med Irakkriget ända sedan starten 2003 och rapporterar fortfarande därifrån.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Urban Hamids webbplats

Svenska journalister under 1900-talet
Utrikeskorrespondenter
Män
Födda 1957
Levande personer
Journalister från Stockholm
Bengt Hedræus

Bengt (Benedictus) Hedraeus, född 1608 i Norra Öxnäs, Högsäters socken, Älvsborgs län, död 4 januari 1659 i Uppsala, var en svensk astronom och en av Sveriges första instrumentkonstruktörer för astronomi och geodesi.

Biografi
Bengt Hedraeus var son till smeden Kristiern Bengtsson och Brita Larsdotter samt bror till lantmätaren och markscheider Tomas Hederæus. Han blev student vid Uppsala universitet 1631 och deltog därpå i det svenska befästningsarbetet i Livland. Därefter fick han stipendium för att bedriva studier i fortifikation, och han inskrevs 1641 vid universitetet i Leiden. Hemkommen till Sverige fick han tillstånd att starta en instrumentsverkstad i Stockholm, och där började han ett av sina viktigaste verk. Hedræus blev tillsammans med Georg Stiernhielm, och möjligen Johannes Bureus, den förste i Sverige som konstruerade instrument för astronomi och geodesi, och den förste som hade en regelbunden sådan tillverkningsindustri. Han författade också verk om instrumentkonstruktion, och hans arbete om och vidareutveckling av astrolabiet blev kända över hela världen. Hans bror började använda detta i gruvindustrin i Stora Kopparberget, vilket troligen är Hedraeus förtjänst.

Bland Hedræus efterlämnade skrifter finns också en i astronomi, Nova et accurata astrolabii geometrici structura, ubi gradus horumque singula minuta prima, nec non quadrantis astronomici azimuthalis qua non solum prima sed et singula minuta secunda distincte observari possunt (1643), där han bland annat beskriver nonieskalan. 

1649 blev han professor i praktisk matematik (mekanik) vid Uppsala universitet, och han flyttade då sin instrumentsverkstad dit. Han utövade påverkan på Jan Hevelius och sägs ha varit drottning Kristinas lärare i astronomi. Som professor hade han att föreläsa i praktisk matematik, och han gav föreläsningar i geometri, instrument och kartografi. Hedræus var en av krafterna bakom bildandet av det första Uppsala astronomiska observatorium. 

Två år före sin död, 1657, bytte han tjänst som professor från praktisk matematik till matematik. 

Bengt Hedraeus var gift med Barbara Andræ Bruun, som var dotter till Anders Torstani Holmdalius, som var fältprost och superintendent för norrländska armén, och Elisabeth Canuti Lenaea som var syster till ärkebiskop Johannes Canuti Lenaeus.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Arne Losman, Benedictus Christierni Hedræus i Svenskt biografiskt lexikon, Band 18, sid 501, Stockholm 1970
 

Svenska astronomer under 1600-talet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Födda 1608
Avlidna 1659
Män
Ugglan
Personer från Högsäters socken
Svenska matematiker under 1600-talet
Svenska professorer i mekanik
R-kioski

R-kioski (R-kioski Oy) är en finländsk kioskkedja som ägs av Reitangruppen. Det finns år 2016 cirka 615 R-kiosker i Finland, varav två tredjedelar sköts av Rautakirja och resten fungerar med franchisekoncept. Det finns också R-kiosker i Estland, Lettland, Litauen och Ryssland. R-kioskerna säljer böcker, tidningar, tobaksprodukter, vissa livsmedel, snacks, drycker och öl.

Historia

R-kioskernas historia börjar år 1910 då Kustannusosakeyhtiö Otava, Sanoma, Uusi Suometar och Hufvudstadsbladet, samt en del andra bolag, grundade Rautatiekirjakauppa Oy (Järnvägsbokhandlarna Ab). Företagets mål var att sälja tidningar och litteratur på järnvägsstationer. 

År 1911 fanns det redan 30 kiosker och försäljning ombord på tågen. År 1920 hade kedjan expanderat till 100 verksamhetspunkter. I slutet av 1920-talet fanns det 140 kiosker, 70 tågförsäljare, 300 gatuförsäljare och 500 andra återförsäljare. Företagets personalstyrka uppgick till 380 personer. År 1933 grundades den första kiosken utanför järnvägsområden och samtidigt började man sälja filmer, tobak och karameller. Då tipsverksamhet inleddes i Finland år 1940 var nästan alla R-kiosker med genast från början. 

År 1958 bytte företaget logotyp och tog i bruk namnet R-kioski. Nya kiosker grundades i köpcentra och kiosk nummer 500 i ordningen öppnades år 1971. År 1982 började man hyra ut videofilmer och tre år senare överskred antalet R-kiosker 800. 

Den första R-kiosken i Estland öppnade år 1993 och år 2005 fanns det 200 kiosker i landet.

R-kioski såldes av Sanoma till Reitangruppen 2012.

Externa länkar
 R-kioskis webbplats (finska)

Källor

Noter

Finländska företag
Finländska butikskedjor
Företag bildade 1910
Kiosker
Konformatör

En Konformatör är en Hattmakares eller modists mätinstrument som används för att mäta huvudets form. Den liknar en större cylinderhatt och avbildar huvudets form på ett papper som kläms fast i en hållare ovanpå konformatören.

Huvudets form avbildas med hjälp av en mängd länkarmar runt om konformatörens sidor. Hattmakaren sätter konformatören på kundens huvud varvid länkarmarna trycks ut och sätter spår i papperet ovanpå konformatören. Avbildningen blir förminskad till cirka hälften av verklig storlek, men hattmakaren förstorar sedan mallen till full skala och kan använda den direkt vid tillskärningen av hattens material.

En konformatör är nödvändig vid tillverkning av styva hattar, till exempel cylinderhattar och doktorshattar, som inte anpassar sig efter huvudets form utan måste ha rätt form från början.

Externa länkar
 Hattmakarna

Mätinstrument
August Östergren

Se även August Östergren (agronom)

August Östergren, född 28 maj 1832 i Svarttorp, död 22 oktober 1914 i Stockholm, var en svensk ämbetsman, jurist och politiker; han var justitieminister 1889–1896.

Biografi 
August Östergren var son till sergeanten Jakob Ludvig Östergren och Christina Jaensdotter. Han studerade vid Lunds universitet, där han tog kameralexamen och hovrättsexamen. 1863 blev han assessor i Göta hovrätt, tre år senare revisionssekreterare, och därefter chef på olika avdelningar vid Civildepartementet och Justitiedepartementet. 1876–1889 var han justitieråd, och 1896–1899 president i Kammarrätten.

Som politiker var Östergren ledamot av andra kammaren 1874–1876, invald i Stockholms stads valkrets och var ledamot av första kammaren 1890–1898, invald i Gotlands läns valkrets. Den 12 juni 1889 till 5 februari 1896 var han justitieminister, och blev känd för sin till ytterlighet drivna konservatism i frågor som rösträtten och unionsfrågan. På grund av meningsskiljaktigheter med statsminister Erik Gustaf Boström avgick han från posten 1896.

Han var juris hedersdoktor vid Uppsala universitet.

År 1864 gifte han sig med Hildegard Amalia Hessle. De är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor 
 Svenska män och kvinnor, del 8, Stockholm: Albert Bonniers förlag, 1955, s. 546f

Noter

Externa länkar 
 

Sveriges justitieministrar
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1800-talet
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Svenska politiker under 1800-talet
Personer från Svarttorps socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1832
Avlidna 1914
Män
North Vikings

North Vikings är en inofficiell supporterklubb till bandylaget Kalix Bandy.
Supporterklubben bildades av Lennart Alm, Jenz Frölander och Lenny Larsson 2001 då Kalix Bandy tog klivet tillbaka till Allsvenskan.

Medlemmar
North Vikings består för tillfället av ett 50-tal betalande medlemmar, men antalet aktiva medlemmar är mycket mindre än så.

Tifo
North Vikings tifo består oftast av bengaliska Eldar före och efter match, Rökmaskin och Stroboskop under match (oftast i samband med mål)

Inkomster
North Vikings är en liten supporterklubb, och har därför små utgifter. Vanligtvis så tjänas pengarna på medlemskort och försäljning i supporterkiosken på Kalix IP(i form av varma chips och glögg)

Supporterklubbar i Sverige
Supporterklubbar bildade 2001
Sport i Kalix
Anders Ljungar-Chapelon

Anders Håkan Torsten Ljungar-Chapelon, född 31 maj 1955, är en svensk flöjtist.

Ljungar-Chapelon arbetar som professor i flöjtspel vid Musikhögskolan i Malmö/Lund universitet. Han har turnerat som solist på fem kontinenter och blir ofta inbjuden som gästlärare till olika akademier i Europa, Sydamerika, och Australien. Han är den första skandinaven som har undervisat på flöjtkonservatoriet i Paris.

Utbildning 
Ljungar-Chapelon har fått sin utbildning i Göteborg, Köpenhamn, Köln(kammarmusik för Amadeus kvartetten) och kanske framförallt Paris, där han studerade för flöjtisten Alain Marion. Efter utbildningen var han bosatt i Tyskland och Frankrike, där han arbetade som solist, orkestersoloflöjtist, kammarmusiker och pedagog. Förutom sina omfattande flöjtstudier har han även studerat och forskat inom pedagogik och är diplomerad Suzuki-pedagog.

Flöjter
Ljungar-Chapelon spelar på en 24 karats guldflöjt. Han spelar även på en Flute d’Amour och en flöjt av trä. Dessa flöjter har specialtillverkats åt honom av Sankyo Flutes i Japan.

När Ljungar-Chapelon var i Paris tillsammans med sina elever från musikhögskolan i Malmö i början av 90-talet träffade han flöjttillverkaren Alain Weemaels. Han gav honom en bild och kort beskrivning från 1760-talet på hur en basflöjt (Basse de Traversière) ska tillverkas. Detta och tre år var allt Weemaels behövde för att färdigställa den. Denna nästan unika flöjt engagerade tre kompositörer och slutade med en CD-inspelning där Ljungar-Chapelon framför både gamla och nya musikstycken för basflöjt.

Referenser

Födda 1955
Levande personer
Män
Svenska flöjtister under 1900-talet
Svenska flöjtister under 2000-talet