kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mohrens sista suck

Kärlek och död eller Mohrens sista suck är ett spex uppfört första gången 30 november 1865 vid Södermanlands-Nerikes nation i Uppsala. Spexet räknas tillsammans med På Madagaskar som ett av Sveriges äldsta studentspex som fortfarande uppförs. Ser man till genren är spexet att betrakta som en parodi på italiensk opera seria.

Librettot skrevs av Per Elfvik och musiken av Julius Bagge och Petrus Blomberg. Till skillnad från dagens spex har detta spex alltså originalmusik.

Handlingen utspelas i Granada då morerna drevs ut från Iberiska halvön. Den sköna donna Rotunda har förälskat sig i den moriske prinsen Mustapha ben Abel Guzan och trotsar sin far som vill att hon i stället ska gifta sig med en spansk ädling, Don Lopez y Infamo. Dramat slutar med att alla dör, respektive tar livet av sig, inom loppet av 26 takters musik.

Redan 1885 gavs Mohrens sista suck ut på Gehrmans musikförlag vilket innebar att det fick spridning till andra lärosäten.

År 1909 arrangerades Mohrens sista suck för orkester av musikfanjunkaren vid Upplands regemente Albert Gille, som sedan 1906 anlitats av Södermanlands-Nerikes nation som repetitör för orkestern Hornboskapen. 

Senaste gången spexet sattes upp av Södermanlands-Nerikes nation var 12 november 2022 i Slottsbiografen.

Inspelningar
På Madagaskar - Mohrens sista suck. Södermanlands-Nerikes nationalkapell med solister och kör. Dirigent Christer Henriksén (BIS-NL-CD-5004, april 1997)
På Madagaskar - Mohrens sista suck. Live från Uppsala Stadsteater Maj 1997. Södermanlands-Nerikes nationalkapell med solister och kör. Dirigent Christer Henriksén

Referenser

Noter

Tryckta källor

Christer Henriksén (2016). "Mohrens Sista Suck och På Madagaskar". I Tom Lundin,  Ingemar Perup och Christer Åsberg (red.), Alla Tiders Uppsalaspex (Stockholm 2016): sid. 84-102. 

Spex
Spanien i fiktion
Södermanlands-Nerikes nation
Lake of the Woods

Lake of the Woods, på franska Lac des Bois, är en sjö på gränsen mellan USA och Kanada. Den utgör en del av delstaten Minnesota på USA-sidan och av provinserna Ontario och Manitoba på den kanandensiska sidan.
En liten exklav med samhället Angle Township på västra sidan av sjön tillhör Minnesota, men kan bara nås sjövägen från USA eller till lands via Kanada. Gränsen reglerades i det Anglo-Amerikanska fördraget 1818. 

Lake of the Woods får sitt vatten huvudsakligen från Rainy River och sjöarna Shoal Lake och Kakagi Lake. Lake of the Woods avvattnas av Winnipeg River.

Lake of the Woods är 120 kilometer lång och upp till 95 kilometer bred. Ytan är cirka 4 350 km², och sjön har mer än 14 000 öar samt en stor halvö – Aulneau Peninsula. Denna har fått sitt namn efter en av de 20 fransmän som dödades på en ö i sjön av siouxer 6 juni 1736.

Källor

Insjöar i Minnesota
Insjöar i Kenora District
Insjöar i Manitoba
Nelsonflodens avrinningsområde
The Scream (musikalbum)

The Scream är det engelska rockbandet Siouxsie and the Banshees debutalbum, utgivet i november 1978 genom Polydor Records. Det producerades tillsammans med Steve Lillywhite. Innan skivsläppet hade bandet dock redan gjort sig kända genom sina liveframträdanden samt haft en brittisk topp 10-singel med "Hong Kong Garden" (som inte fanns med på albumet).

Låtlista 
 "Pure" (McKay, Morris, Severin, Sioux) - 1:46
 "Jigsaw Feeling" (McKay, Severin) - 4:36
 "Overground" (McKay, Severin) - 3:48
 "Carcass" (Fenton, Severin, Sioux) - 3:48
 "Helter Skelter" (Lennon, McCartney) - 3:42
 "Mirage" (McKay, Severin) - 2:48
 "Metal Postcard (Mittageisen)" (McKay, Sioux) - 4:10
 "Nicotine Stain" (Severin, Sioux) - 2:56
 "Suburban Relapse" (McKay, Sioux) - 4:06
 "Switch" (McKay, Sioux) - 6:46

Medverkande 
 Siouxsie Sioux – sång
 John McKay – gitarr, saxofon
 Steven Severin – bas
 Kenny Morris – trummor, slagverk

Övriga
 Steve Lillywhite – producent, ljudmix
 Siouxsie and the Banshees – producent

Album producerade av Steve Lillywhite
Album utgivna på Polydor Records
Engelska debutalbum
Musikalbum 1978
Vi barn från Bahnhof Zoo

Vi barn från Bahnhof Zoo (originaltitel: Christiane F. – Wir Kinder vom Bahnhof Zoo) är en västtysk dramafilm från 1981 i regi av Uli Edel (krediterad Ulrich Edel). Manuset är baserat på Christiane F:s självbiografiska bok Gänget i tunnelbanan / Christiane F., med Kai Hermann och Horst Rieck som medförfattare. Titeln på filmen syftar på järnvägsstationen Berlin Zoologischer Garten, Västberlins dåvarande centralstation och känd plats för missbrukarmiljön. Filmen hade premiär den 2 april 1981 i Västtyskland och i USA. Den har 15-årsgräns i Sverige.

Handling 
Filmen är verklighetsbaserad och porträtterar en ung tonårsflickas liv som heroinmissbrukare. Christiane (spelad av Natja Brunckhorst) flyttar som sexåring till Gropiusstadt i dåvarande Västberlin. När hon växer upp kommer hon i kontakt med drogmiljön. Som tolvåring har hon sin första personliga erfarenhet med tabletter och hasch. Hennes frånskilda mor jobbar hårt för att försörja sina två döttrar, och är ofta frånvarande. Detta gör det lätt för Christiane att dölja sitt missbruk till att börja med. Hon hamnar fort i ett tungt drogmissbruk, och med detta följer prostitution för att finansiera heroinet hon använder dagligen. Hon och hennes pojkvän Detlev (Thomas Haustein) lever i en daglig kamp, men ändå med drömmen om att en dag kunna leva ett normalt liv, utan droger.

Rollista i urval 
 Natja Brunckhorst – Christiane F.
 Thomas Haustein – Detlev
 Jens Kuphal – Axel
 Reiner Wölk – Atze
 Christiane Reichelt – Babsi
 David Bowie – sig själv

Musik i filmen 
 "Heroes" - David Bowie
 "Boys Keep Swinging" - David Bowie
 "Station to Station" - David Bowie
 "Look Back in Anger" - David Bowie

Se även 
 Pojkarna från Bahnhof Zoo, dokumentär (2011)
 Vi barn från Bahnhof Zoo, TV-serie (2021)

Externa länkar 

 

Filmer 1981
Tyska dramafilmer
Berlin på film
HBTQ-relaterad film
Filmer om prostitution
Tyskspråkiga filmer
Spanskpeppar

Spanskpeppar (Capsicum annuum) är en art inom familjen potatisväxter.  Arten bildar låga buskväxande ett-tvååriga örter. Frukterna används som kryddörter och uppvisar en stor variation i smakrikedom, allt från milda paprikor till "heta" varianter som cayennepeppar och jalapeño. Inlagda saluförs en del frukter som peperoni eller feferoni.

Sortgrupper 
Arten har en stor mängd framodlade sorter och dessa brukar delas in i sortgrupper. Exempelvis så hör de olika paprikasorterna till gruppen paprika (Grossum) medan mer starksmakande sorter som cayenne och jalapeño inordnas i gruppen chilipeppar (Longum).

Sortgrupper är som följer:
 Paprika, Grossum-gruppen
 Chilipeppar, Longum-gruppen
 Körsbärspaprika,Cerasiforme-gruppen
 Prydnadspaprika, Conoides-gruppen

Referenser

Externa länkar

Kryddor och kryddblandningar
Potatisväxter

zh:甜椒
A45 (motorväg, Tyskland)

A45 är en motorväg i Tyskland som går från Dortmund via Wetzlar till Hanau. Den går på diagonalen från nordväst till sydöst.

Trafikplatser 

|}

Se även 
 Motorväg
 Lista över motorvägar i Tyskland

Referenser

Noter 

Motorvägar i Tyskland
Vägar i Nordrhein-Westfalen
Vägar i Hessen
Vägar i Bayern
Listor över avfartsnummer
Teofil

Teofil är ett mansnamn. Det kommer från grekiskan och är bildat av två ord, "Teo" som betyder Gud och "Fil" som betyder Vän och älska. Teofil betyder i den bemärkelsen Gudsälskande. 

Teofil är även namnet på den kristna gymnasieföreningen på alla Sundsvalls gymnasier. Föreningen är den största gymnasieföreningen i Sundsvall. Teofil har årligen en teofilkonsert där alla gymnasieelever bjuds in. Den kristna skolgruppen startades i och med att Hedbergska skolan invigdes 1886. Föreningen startades på skolans ursprungliga teologiska grund som föreningen fortfarande följer än idag. Föreningen är, till skillnad från skolans andra föreningar, öppen för alla.

Personer med förnamnet Teofil eller med varianter av detta namn (urval)
 Theofil Andersson
 Théophile Aube
 Théophile Berlier
 Théophile-Narcisse Chauvel 
 Theofil Bring
 Théophile Delcassé
 Théophile Alexis Durand
 Theofil Ekelund
 Theofil Engström
 Théophile Ferré
 Théophile Ferron
 Théophile Funck-Brentano
 Théophile Gautier
 Théophile Gide
 Karl Theophil Guichard
 Teofil Lenartowicz
 Teofil Nordmark
 Johan Theophil Nathhorst
 Théophile-Jules Pelouze
 Narcisse Théophile Patouillard
 Theophil Petersson
 Theophil von Podbielski
 Théophile Roussel
 Théophile Schloesing
 Hubert Theophil Simar
 Théophile Steinlen
 Théophile Thoré
 Alexandre-Théophile Vandermonde
 Théophile de Viau

Se även 
Theofilos, mansnamn och personer med namnet

Mansnamn
Ljus efter mörker

Ljus efter mörker, frid efter strid är en psalmtext som tillkommit vid skilda tillfällen. Den nyöversattes 1893 till svenska av Erik Nyström från Frances Ridley Havergals engelska originaltext 1877. Det engelska originalet Light after darkness, gain after loss publicerades första gången 1879 i Ira D. Sankeys häften Sankey's Sacred Songes.  Men år 1877 hade den publicerats i Sanningsvittnet första gången. Nyström reviderade sin översättning inför en nyutgivning av Missionsförbundets Sångbok 1890, då han inte fick använda sina tidigare översättningar av Sankeys sånger. Emil Gustafson satte i Hjärtesånger bibelcitatet Efter jämmer och gråt begåfvar han oss rikligen Tob. 3:22.

I psalmboken Lova Herren 1988 har psalmen tio verser, där verserna 1-3 uppges vara av Frances Ridley Havergal. Verserna 4-10 däremot uppges vara av Anders Nilsson år 1879. Helgelseförbundets predikant Emil Gustafson publicerade sex av verserna i sin psalmbok Hjärtesånger 1895. Han noterade endast signaturen + som författare och publicerade nästan ordagrant verserna 1-2, vers 3 delvis omarbetad i de bägge sista stroferna. Sjätte versen motsvarar i hög grad vers tio av Anders Nilsson i Lova Herren . De övriga verserna, 4 och 5 i Hjärtesånger samt 4-9 i Lova Herren, skiljer sig kraftigt från varandra utom till det betydelsebärande innehållet. Vem som gjort textbearbetningen till Hjärtesånger framgår inte. Enligt Emil Gustafsons sätt att hantera texter av Frances R. Havergal så uppges bara signaturen +. I några fall uppgav han endast att det var Från engelskan. 

Verserna är fyrradiga.

Melodin är av okänt ursprung och publicerades i Ira D. Sankeys Sacred Songs and Solos 1881.

Publicerad i
Svenska Missionsförbundets sångbok nummer 342, 1890.
Hjärtesånger som nummer 158 under rubriken "Hemlandssånger", 1895. Av signaturen +  i översättningar av Lina Sandell.
Andliga sånger samlade och utgivna av A. Nilsson 4:e upplagan 1923, Bibeltrogna vänners förlag 1923, som nummer 13. 10 verser med titeln "Härefter". 
Kyrklig sång 1928 nr 267. Havergal anges som författare, men översättarens namn anges inte.
Sions Sånger 1951 nr 119.
Sions Sånger 1981 som nummer 146 under rubriken "Kristlig vandel", år 1981.
 under rubriken "Guds barns tröst i kamp och prövning".

Brittiska psalmer

en:Frances Ridley Havergal
Karl Asplund

Karl Asplund, född 27 april 1890 i Jäder, Södermanland, död 3 april 1978 i Stockholm, var en svensk författare, skald, översättare och konsthistoriker. Han var bror till botanikern Erik Asplund.

Biografi
Asplund, som blev filosofie doktor 1915, var bland annat aktiv som konstkritiker i Dagens Nyheter (1914–1921) och Svenska Dagbladet (1922–1934). Han var VD i AB H. Bukowskis konsthandel 1929–1953. Konstnärsmonografin Egron Lundgren (i två band) utgav han som gradualavhandling 1914–1915. Asplund översatte engelsk och fransk poesi från sin samtid men utgav även ett antal egna diktsamlingar. Han stod även bakom antologin Hellas i svensk litteratur och konst (1941).

Tillsammans med Gunnar Mascoll Silfverstolpe och Sten Selander brukar han kallas ”de lyriska intimisterna”. De stod för en poesi som hämtade motiv företrädesvis från hem och vardagsliv, som i Asplunds debutdiktsamling Världsliga visor (1913).

I Statens porträttsamling på Gripsholms slott återfinns en bröstbild i pastell utförd av Ivar Kamke 1933.

Konstmonografier
 Egron Lundgren (1-2) (1914-1915)
 Zorns graverade verk (1-2, 1920-1921)
 Två gustavianska mästare (1925)
 Ivar Arosenius (1928)
 Nils Dardel (1933)
 Axel Fridell (1937)
 Carl Eldh (1943)
 Bukowskis, ett handelshus (1945)

Diktsamlingar
 Världsliga visor (1913)
 Hjältarna (1919)
 Daphne (1921)
 Klockbojen (1925)
 Silverbron (1936)
 Dagarna (1938)
 Det brinner en eld (1940)
 Att överleva (1948)
 Timglaset (1965)

Memoarer
 Livets smultronställen (1945)
 De ljusa timmarna (1959)

Översättningar (urval)
 Vers från väster: modern engelsk och amerikansk lyrik (i svensk tolkning av Karl Asplund och Gunnar Mascoll Silfverstolpe) (Bonnier, 1922)
 William Butler Yeats: Längtans land (The land of heart's desire) (Norstedt, 1924)
 Fransk vers: från François Villon till Jules Romains (Bonnier, 1927)
 Guy de Maupassant: Systrarna Rondoli (Les Sœurs Rondoli) (Almqvist & Wiksell, 1927)
 Engelsk bukett: modern engelsk och amerikansk lyrik (Bonnier, 1935)
 Eko: versöversättningar (Bonnier, 1948)
 Tricolor: fransk lyrik från ett sekel (Bonnier, 1951)
 Robert Louis Stevenson: Barnets lustgård: dikter (A child's garden of verses) (Bonnier, 1967)
 Brittiska ballader och visor (Bok och bild, 1972)
 Engelsk dikt från sex århundraden (Norstedt, 1975)

Priser och utmärkelser 
 Doblougska priset 1955

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 
 "Karl Asplund, 1890–1978" av Karin Strand i ''Svenskt översättarlexikon

Svenska konsthistoriker
Svenska konstkritiker
Hedersledamöter vid Södermanlands-Nerikes nation
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska poeter
Svenskspråkiga poeter
Svenska översättare
Svenskspråkiga översättare
Översättare från engelska
Översättare från franska
Personer från Jäders socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1890
Avlidna 1978
Män
ÉS

éS Footwear startades 1995 och är ett av skateboardens mest kända märken.

éS-teamet består av följande åkare: Tom Penny, Rick Mccrank, Rodrigo TX, PJ Ladd, Justin Eldrige och Cale Nuske. Europateamet består bland annat av Jean-Marc Soulet och i Sverige kör Anton Myhrvold éS.

De gör produkter som skor, byxor, jackor, kepsar, mössor, t-shirtar, sweatshirtar, smycken och accessoarer.

Externa länkar
Officiell webbplats

ES
Yes (diskmedel)

Yes, av tillverkaren skrivet YES, är det svenska varumärket för det brittiska diskmedlet Fairy som tillverkas och marknadsförs av Procter & Gamble. Även i Norge går varumärket under namnet Yes, men i många andra länder är det istället Fairy.

Fairy introducerades 1898 för en fast tvål. Vanliga tvålar användes även för handdisk fram till 1940-talet. År 1950 lanserades flytande Fairy. Den första flaskan var avlång och vit med röd kork. Den genomskinliga plastflaskan med diskmedel introducerades år 2000.

Yes introducerades på den svenska marknaden 1962. Procter & Gamble ville i mitten av 1950-talet lansera diskmedlet som Fairy även i Sverige, men undersökningar visade att svenskarna hade svårigheter att uttala det, så det blev en senarelagd lansering under namnet Yes. 

Yes har i flera år under 2000-talet utsetts till ett av Sveriges starkaste varumärken. Två anledningar kan vara hård marknadsföring och att diskmedlet uppfattats som skonsamt för miljön av kunderna. Yes diskmedel var tidigare miljömärkt med Svanen men tvingades avlägsna miljömärkningen efter 2015 till följd av att EU sänkte gränsvärdet för vissa tensider i produkten, samt införa varningstexten "Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer" på flaskorna.

Produkter finns för diskning både för hand och i diskmaskin. Handdiskmedlet finns i olika varianter, färger och dofter. Några exempel som finns eller funnits är grön (original), gul (med citrondoft), orange (med doft av äpple) och blå (bakteriehämmande).

Referenser 

Varumärken ägda av Procter & Gamble
Rengöringsmedel
Varumärken för dagligvaror
Mille Lacs Lake

Mille Lacs Lake eller Lake Mille Lacs, är den näst största sjön i delstaten Minnesota i USA. Sjön avvattnas av Rum River som utmynnar i Mississippifloden.

Arkeologiska fynd visar att området kring sjön uppodlats redan i förhistorisk tid och från 1680 finns skriftliga uppgifter i franska källor om att Santeesiouxerna då bodde vid sjön Mille Lac samt i området mellan den och Lake Superior. Sjöns tidigaste kända namn är det dakotaspråkiga M'de Wakan ("helig sjö").

Insjöar i Minnesota
Mississippiflodens avrinningsområde
Nikola Gruevski

Nikola Gruevski (makedonska: Никола Груевски), född 31 augusti 1970 i Skopje, är en kristdemokratisk makedonsk politiker. Han var premiärminister från 27 augusti 2006 till 18 januari 2016. Under tiden som premiärminister var han initiativtagare till det senare mycket hårt kritiserade projektet Skopje 2014. Han efterträddes av Emil Dimitriev.

Gruevski var tidigare finansminister i Ljubčo Georgievskis regering från 1998 till september 2002. Gruevski var det kristdemokratiska partiet VMRO-DPMNE:s partiledare mellan maj 2003 och december 2017.

Källor 

Nordmakedoniens premiärministrar
Män
Födda 1970
Levande personer
Personer från Skopje
Makedonska brottslingar
Vegalta Sendai

Vegalta Sendai är ett fotbollslag från Sendai, Japan. Laget spelar för närvarande (2020) i den högsta proffsligan J1 League.

Placering tidigare säsonger 

 M: Antal matcher spelade, Po Antal poäng, V Vunna matcher, O Oavgjorda matcher, F Förlorade matcher, Pl Placering i tabellen/antal lag

Trupp 2022 
Aktuell 23 april 2022

Tidigare spelare 

Atsushi Yanagisawa
Kazuo Echigo
Yuji Sakakura
Teruo Iwamoto
Takahiro Yamada
Shigetatsu Matsunaga
Hajime Moriyasu
Norio Omura
Masahiro Ando
Tomoyuki Hirase
Daijiro Takakuwa
Shigeyoshi Mochizuki
Yoshiteru Yamashita
Koki Mizuno

Hisato Sato
Kunimitsu Sekiguchi
Yuki Muto
Thiago Neves
Humberlito Borges
Nádson
Pierre Littbarski
Frank Ordenewitz
Goce Sedloski
Michael McGlinchey
Satoshi Otomo
Ryang Yong-Gi
Slobodan Dubajić

Referenser

Fotbollsklubbar i Japan
Sportklubbar bildade 1988
WP:Projekt Japan
Elin Lindell

Elin Linnea Maria Lindell, född 17 oktober 1981 i Göteborgs Karl Johans församling, är en svensk författare och illustratör.

Hon debuterade 2006 med barnboken Stora syndboken (medförfattare Lisa Bjärbo) på förlaget Natur och Kultur, och har därefter gett ut ett tiotal böcker på Natur & Kultur, Alfabeta bokförlag och Lilla Piratförlaget. Hon medverkar regelbundet som illustratör i tidningen Kamratposten. Tidigare har hon varit journalist på Kamratposten och nöjesjournalist på Arbetarbladet och Göteborgs-Posten.

Bibliografi 

2006 –  Stora syndboken (tillsammans med Lisa Bjärbo), utgiven på Natur & Kultur.
2007 –  Pinsamt (tillsammans med Lisa Bjärbo), utgiven på Natur & Kultur.
2010 –  Bästa testboken (endast illustration), utgiven på Alfabeta Bokförlag.
2011 –  Iris Karlssons värsta sommar, utgiven på Alfabeta Bokförlag.
2012 –  Äventyr i Paradiset: Bästa vänner (endast illustration, författare Moni Nilsson), utgiven på Lilla Piratförlaget.
2012 –  Äventyr i Paradiset: Änglar, kakor och tappade tänder (endast illustration, författare Moni Nilsson), utgiven på Lilla Piratförlaget.
 2013 –  Äventyr i Paradiset: Spöknatt (endast illustration, författare Moni Nilsson), utgiven på Lilla Piratförlaget.
 2013 –  Äventyr i Paradiset: Bästa värsta födelsedagen (endast illustration, författare Moni Nilsson), utgiven på Lilla Piratförlaget.
 2014 –  Borttappat: Katt, kompis, kalsong, utgiven på Alfabeta Bokförlag.
 2014 –  Äventyr i Paradiset: Slatten, Kakan och tjuven (endast illustration, författare Moni Nilsson), utgiven på Lilla Piratförlaget.
 2014 –  Efterlysta: Harry Hansson och jag, utgiven på Alfabeta Bokförlag.
 2014 –  Vilken vecka!? När föräldrarna skiljer sig (tillsammans med Jennie Persson), utgiven på Natur & Kultur.
 2015 –  Hemligt: Jördis hjärta Harry, utgiven på Alfabeta Bokförlag.
 2016 –  Feminism pågår (tillsammans med Sassa Buregren), utgiven på Natur & Kultur.
 2016 –  Upphittat: Tiger och silverfisk, utgiven på Alfabeta Bokförlag.
 2016 –  Ava och hunden som kom bort (endast illustration, författare Monica Zak), utgiven på Opal.
 2017 – I mitt hjärta finns du kvar (endast illustration, författare Jennie Persson), utgiven på Natur & Kultur.
 2018 – Den där Jonny Jonsson Johnson, utgiven på Alfabeta Bokförlag.
 2019 – Sova, snarka, snooza : en trött bok om sömn (endast illustration, författare Katarina Kuick), utgiven på Natur & Kultur.
 2020 – Kom igen, Jonny!, utgiven på Alfabeta Bokförlag.

Priser och utmärkelser 
 Carl von Linné-plaketten 2007 för Stora syndboken

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenskspråkiga författare
Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Kvinnor
Födda 1981
Levande personer
Montedio Yamagata

Montedio Yamagata är ett fotbollslag från Yamagata, Japan. Laget spelar för närvarande (2020) i den näst högsta proffsligan J2 League.

Placering tidigare säsonger

Spelartrupp 
Aktuell 23 april 2022

Tidigare spelare

Masashi Oguro
Yuzo Tashiro
Chikashi Masuda
Yohei Toyoda
Edwin Ifeanyi
Momodu Mutairu

Referenser

Noter 

Fotbollsklubbar i Japan
Sportklubbar bildade 1984
WP:Projekt Japan
Tokyo Verdy

Tokyo Verdy 1969 är ett fotbollslag från Tokyo, Japan. Laget spelar för närvarande (2023) i den näst högsta proffsligan J2 League.

Titlar 
 J-League: 
 Japanska mästare (2): 1993, 1994
 Emperors Cup: 
 1996, 2004
 Yamazaki Nabisco Cup: 
 1992, 1993, 1994
 Xerox Super Cup:' 
 1994, 1995, 2005

 Placeringar tidigare år 
 1993 - Vinnare (som Verdy Kawasaki)
 1994 - Vinnare (som Verdy Kawasaki)
 Placering tidigare säsonger 

 Spelartrupp Aktuell 23 april 2022''

Tidigare spelare 

Kazuyoshi Miura
Yuji Nakazawa
Naohiro Takahara
Takayuki Morimoto
Masashi Oguro
Seiichiro Maki
Yoichi Doi
Takashi Fukunishi
Yukitaka Omi
Hiroyuki Sakashita
Ryoichi Kawakatsu
Kazuo Ozaki
Tetsuya Totsuka
George Yonashiro
Yasutaro Matsuki
Hisashi Kato
Yasuharu Kurata
Tomoyasu Asaoka
Shiro Kikuhara
Yasutoshi Miura
Nobuhiro Takeda
Teruo Iwamoto
Masahiro Endo
Takafumi Ogura
Kenji Honnami
Takahiro Yamada
Satoshi Tsunami
Takumi Horiike
Tetsuji Hashiratani
Ruy Ramos
Shinkichi Kikuchi
Kentaro Hayashi
Takuya Takagi
Masakiyo Maezono
Tadashi Nakamura
Tsuyoshi Kitazawa
Naoki Soma
Takashi Hirano
Atsushi Yoneyama
Daijiro Takakuwa
Hiroshi Nanami
Kenichi Uemura
Nozomi Hiroyama
Kazuyuki Toda
Toshihiro Hattori
Takuya Yamada
Norihiro Nishi
Atsuhiro Miura
Hayuma Tanaka
Daigo Kobayashi
Yuki Kobayashi
Givanildo Vieira de Souza
Edmundo Alves de Souza Neto
Bismarck Barreto Faria
Washington Stecanela Cerqueira
Ramon Menezes
Alexandre Lopes
Argel Fucks
Osmar Donizete Cândido
Gilberto Ribeiro Gonçalves
Antônio Benedito da Silva
Euller
Moacir Rodrigues Santos
Daniel da Silva
Carlos Alberto Dias
Patrick Mboma
Edwin Ifeanyi
Hennie Meijer

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Official Site (på japanska)

 
WP:Projekt Japan