kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Leo Nilsson

Leo Georg Nilsson, född 20 februari 1939 i Västra Skrävlinge församling i Malmö, är en svensk tonsättare, pianist, organist och kammarmusiker, som tidigt experimenterade med konkret och elektronisk musik och som idag räknas som en pionjär inom svensk elektronisk musik. 

Leo Nilsson utbildade sig vid Musikhögskolan i Stockholm 1958-1962 till organist med solistutbildning i piano och musikpedagogisk examen. Han studerade därefter utomlands, bland annat vid franska radions elektronmusikstudio, GRM. Han har varit verksam vid Elektronmusikstudion och Fylkingen. Under 1960-talet drev han tillsammans med Ralph Lundsten studio Andromeda. På 70-talet startade Leo Nilsson sin egen studio, Studio Viarp i Förslöv i Skåne. Under studietiden tog Leo Nilsson intryck av tonsättare som Ingvar Lidholm, Karl-Birger Blomdahl, György Ligeti och Pierre Schaeffer. Han har samarbetat med bl.a. Knut Wiggen, Folke Rabe, Karl-Erik Welin och Lars-Gunnar Bodin och tillsammans med konstnärer inom andra fält än musikens. Här märks multimediaföreställningar t.ex. med gruppen L'Étoile du Nord, Happenings i Fylkingens regi och samarbeten med konstnärer och arkitekter. Tillsammans med skulptören Olle Adrin gjorde Leo Nilsson flera musikskulpturer och installationer med elektronisk musik. Även instrumentutveckling har intresserat Leo Nilsson t.ex. en "instrumental vägg" och "taktil slinga" som ställdes ut på Konstsalongen Samlaren i Stockholm.  

Leo Nilsson är en av den elektroniska musikens pionjärer i Sverige. Han har arbetat med ren elektronisk musik men också med musik, integrerad i utställningar bland annat i Paris, Milano, New York och Tokyo. Dessutom har han arbetat med musik till film, bildspel, teater, dans och TV. I gruppen Pax Art Ensemble arbetade Leo Nilsson med ett nytt instrumentarium, Dataton, för live-elektronisk musik. Vid Skoldirektionen i Stockholm startade han en elektronmusikstudio för ungdomar. För yngre barn har han installerat lekfulla ljudskulpturer och nya musikinstrument i utemiljö. I naturen, t.ex. vid Norrvikens Trädgårdar i Skåne har han installerat sina kompositioner i trädkronor, raviner och över reflekterande vattenspeglar. Ljudmiljöproblematik och lyssnarfrågor engagerade honom i ett utvecklingsarbete som var knutet till Kgl. Musikaliska Akademien i Stockholm. Som musiker har han främst varit verksam inom kammarmusikområdet.
Sedan 1982 har Leo Nilsson varit lärare vid Musikhögskolan i Stockholm i ämnena musikakustik, musikpsykologi och komposition. Medlem i Föreningen Svenska Tonsättare FST.

Källor
Biografi och verkförteckning på Svensk Musik

Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Svenska kompositörer av elektronmusik
Födda 1939
Män
Levande personer
Musiker från Malmö
Kolhapur (distrikt)

Kolhapur är ett distrikt i delstaten Maharashtra i västra Indien. Befolkningen uppgick till 3 523 162 invånare vid folkräkningen 2001, på en yta av 7 685 kvadratkilometer. Den administrativa huvudorten är Kolhapur.

Kolhapur var förr en vasallstat i det brittisk-indiska presidentskapet Bombay. Den hade en yta av 7 394 kvadratkilometer och 910 011 invånare år 1901, varav 95% var hinduer. Huvudstaden Kolhapur hade samma år 54 373 invånare.

Administrativ indelning 
Distriktets är indelat i tolv tehsil (en kommunliknande enhet):
 Ajra
 Bavda
 Bhudargad
 Chandgad
 Gadhinglaj
 Hatkanangle
 Kagal
 Karvir
 Panhala
 Radhanagari
 Shahuwadi
 Shirol

Städer 
Distriktets städer är Kolhapur, distriktets huvudort, samt:
 Ajra, Gadhinglaj, Gandhinagar, Hupari, Ichalkaranji, Jaysingpur, Kabnur, Kagal, Kalambe Turf Thane, Korochi, Kurundvad, Malkapur, Murgud, Pachgaon, Panhala, Uchgaon och Vadgaon Kasba

Källor 

Distrikt i Maharashtra
Ugglan
Slåttergräshoppa

Slåttergräshoppa (Chorthippus biguttulus) är en art i insektsordningen hopprätvingar som tillhör familjen markgräshoppor.

Kännetecken
Både hanen och honan har en övervägande brunaktig till gråaktig färg i olika nyanser, med rödaktiga eller grönaktiga inslag. Undersidan av kroppen är något ljusare än ovansidan. På bakkroppens sidor finns mörkare och ljusare vertikala ränder och bakkroppsspetsen är ofta rödaktig. Honan har en kroppslängd på 20 till 25 millimeter. Hanen är mindre än honan.

Utbredning
Slåttergräshoppan finns i delar av Europa och Asien.

Levnadssätt
Denna gräshoppa föredrar öppna, varma, torra och gärna något sandiga marker, men den kan också återfinnas på något mer fuktiga gräsmarker, liksom vid vägkanter. Födan består av gräs. Som andra hopprätvingar har den ofullständig förvandling och genomgår utvecklingsstadierna ägg, nymf och imago. Hanen spelar för att locka till sig honor. Om en hona är parningsberedd svarar hon med en kortare sång. Efter parningen läggs äggen i jorden.

Referenser
Denna artikel är baserad på en översättning från tyska Wikipedia 16 augusti 2009

Externa länkar

Hopprätvingar
Ysper

Ysper (även Isper) är en biflod till floden Donau i det österrikiska förbundslandet Niederösterreich. Medelvattenföringen är 2,4 m³/s nära mynningen.

Källflödena är Große Ysper och Kleine Ysper som båda rinner upp söder om Weinsberget i södra delen av Weinsberger Wald och förenar sig vid Mitterndorf. Ysper mynnar i den då uppdämda Donau väster om Ybbs an der Donau.

Kleine Ysper utgör delvis gräns mellan förbundsländerna Oberösterreich och Niederösterreich.

Externa länkar

Vattendrag i Niederösterreich
Donaus avrinningsområde
Receptionsstycke

Receptionsstycke kallas det konstverk som nya ledamöter av  Konstakademien skall lämna in till Akademien som prov på sitt arbete. Dessa insamlade verk är kärnan i Akademiens konstsamling. Denna regel bestämdes redan 1773 och gäller än idag.  Bland de äldsta receptionsstyckena finns två målningar av Pehr Hilleström.

Referenser 

Konsttermer
Kungliga Akademien för de fria konsterna
Ybbs

Ybbs är en 130 km lång biflod till floden Donau i det österrikiska förbundslandet Niederösterreich. Medelvattenföringen är 30,2 m³/s vid Greimpersdorf.

Floden Ybbs rinner upp som Weiße Ois vid foten av berget Großer Zellerhut nära staden Mariazell, kallas för Ois efter några kilometer och slutligen Ybbs från Lunz am See. Floden slingrar sig genom Alperna norrut innan den slutligen rinner ut i Donaudalen i nordöstlig riktning där mynnar i Donau vid staden Ybbs an der Donau. Tillflöde är Kleine Ybbs som rinner upp som Schwarze Ois söder om Ybbsitz.

Ybbs är utbyggd med vattenkraftverk.

Vid floden ligger städerna Waidhofen an der Ybbs, Amstetten och Ybbs an der Donau.

Externa länkar 

Vattendrag i Niederösterreich
Donaus avrinningsområde
Traisen

Traisen kan syfta på

Geografi

Tyskland 

 Traisen, Rheinland-Pfalz – kommun i Landkreis Bad Kreuznach, Rheinland-Pfalz,

Österrike 

 Traisen (flod), vattendrag i Niederösterreich, 
 Traisen, Niederösterreich, kommun i Niederösterreich,
Ichalkaranji

Ichalkaranji är en stad i västra Indien och är belägen i delstaten Maharashtra. Den är den näst största staden i distriktet Kolhapur och hade cirka 290 000 invånare vid folkräkningen 2011. Storstadsområdet, inklusive Kabnur, beräknades ha cirka 360 000 invånare 2018.

Källor

Orter i Maharashtra
Traisen (flod)

Traisen är en 80 km lång biflod till floden Donau i det österrikiska förbundslandet Niederösterreich. Avrinningsområdet är 1000 km²2 och medelvattenföringen är 13,5 m³/s vid Windpassing, men kan vid högvatten uppnå 700 m³/s (1997: 747m³/s).

Källflödena är Türnitzer Traisen som rinner upp väster om Annaberg vid Türnitz och Unrechttraisen som rinner upp öster om Traisenberg nära Sankt Aegyd am Neuwalde och förenar sig vid Freiland. Därifrån rinner den norrut mot Donaudalen. Traisen mynnar numera i Donau vid Grafenwörth efter att mynningen flyttats österut i samband med byggandet av Donaukraftverket Grafenwörth.

En biflod är Gölsen som mynnar i nedanför orten Traisen.

Traisen är utbyggd med ett 16-tal mindre vattenkraftverk.

Vid Traisen ligger städerna Lilienfeld, Wilhemsburg, Sankt Pölten, Herzogenburg och Traismauer. Den nedre delen av Traisendalen mellan Sankt Pölten och Donaumynningen är ett av Österrikes yngsta vindistrkt. 

2007 öppnades Traisendalleden, en 111 km lång cykelled som börjar vid Traismauer där den ansluter till Donauleden och slutar i Mariazell. 

Vattendrag i Niederösterreich
Donaus avrinningsområde
Pielach

Pielach är en 70 km lång biflod till floden Donau i det österrikiska förbundslandet Niederösterreich. Avrinningsområdet är 950 km² och medelvattenföringen är 6,5 m³/s vid Hofstetten, men kan vid högvatten uppnå 300 m³/s.

Floden Pielach rinner upp i Alperna norr om Annaberg (976 m ö.h.). Den rinner i en stor båge först mod nordöst, sedan mot nordväst och mynnar i Donau öster om staden Melk.

Vid floden finns flera vattenkraftverk.

Vattendrag i Niederösterreich
Donaus avrinningsområde
Briljantblått FCF

Briljantblått FCF är ett färgämne för livsmedel och andra ämnen. Det betecknas med E-nummer E133 och i Colour Index Food Blue 1 och 42090. Det är i rent tillstånd ett rödblått pulver. Det är lösligt i vatten och lösningen har en maximal absorption vid ca 628 nanometer.

Kemi
Ämnet är ett syntetiskt triarylmetanfärgämne som framställs från stenkolstjära. Ämnet kan kombineras med tartrazin (E102) för att producera olika nyanser av grönt. Ämnet förekommer vanligtvis ett dinatriumsalt. Diammoniumsaltet har CAS-nummer [2650-18-2]. Kalcium- och kaliumsaltet är också tillåtna. Ämnet upptas dåligt från mag-tarmkanalen och 95 procent återfinns i avföringen. Ämnet reagerar med vissa gallpigment och ger upphov till grön avföring.

Användning
Briljantblått FCF finns ofta i glass, ärtor på burk, mejeriprodukter, godis och dryck. Det används också i tvål, schampo och andra hygienprodukter och kosmetiska produkter. I markforskning används briljantblått för att spåra och åskådliggöra infiltration och vattenfördelning i jord.  Det används som färgämne i munvatten.

Hälsa och säkerhet
Briljantblått FCF har tidigare varit förbjudet i bland annat Österrike, Belgien, Danmark, Frankrike, Tyskland, Grekland, Italien, Norge, Spanien, Sverige och Schweiz, men har certifierats som en säker livsmedelstillsats inom EU och är därigenom idag godkänt i de flesta av länderna. Det kan framkalla allergiska reaktioner hos individer som redan lider av astma. I USA beräknas den dagliga konsumtionen vara cirka 16 mg per person.

Omfattande tester har kommit till slutsatsen att färgen inte orsakar hyperaktivitet.

Referenser

Livsmedelsfärgämnen
Triarylmetanfärgämnen
Melk (flod)

Melk är en biflod till floden Donau i det österrikiska förbundslandet Niederösterreich. Medelvattenföringen är 3 m³/s vid Matzleinsdorf.

Floden Melk rinner upp nära Statzberg (948 m ö.h.) och rinner norrut mot Donaudalen, där den mynnar i Donau nära staden Melk. Biflod till Melk är floden Mank.

Vattendrag i Niederösterreich
Donaus avrinningsområde
Lainsitz

Lainsitz (tjeckiska: Lužnice) är en 208 km lång biflod till Moldau i Österrike (43 km) och Tjeckien (165 km). Medelvattenföringen är 24,3 m³/s vid mynningen.

Lainsitz rinner upp vid Karlstift i den österrikiska delstaten Niederösterreich (980 m ö.h.). Floden rinner i början dels på österrikisk, dels på tjeckisk mark, innan den slutligen lämnar Österrike vid Breitensee. 

På de nästa 100 kilometrarna till Planá nad Lužnici faller floden bara 100 m. Från Tábor till mynningen norr om Týn nad Vltavou genombryter floden bergen i en ravin.

Vid Lainsitz ligger städerna Weitra och Gmünd i Österrike samt Planá nad Lužnici, Suchdol nad Lužnici och Tábor i Tjeckien.

Vattendrag i Södra Böhmen
Vattendrag i Niederösterreich
Elbes avrinningsområde
Viktor Sjapovalov

Viktor Sjapovalov, född 4 mars 1965 i Sterlitamak, är en rysk racerförare och teamchef för Russian Bears Motorsport.

Racingkarriär

Källor

Externa länkar
Viktor Sjapovalov på Driver Database.

Födda 1965
Ryska racerförare
WTCC-förare
Män
Levande personer
Personer från Basjkirien
Vakö myr

Vakö myr är en stor högmosse på gränsen mellan Skåne och Småland, i Osby och Älmhults kommuner. Den har en areal på ungefär 13 kvadratkilometer. Mossen består av tre naturreservat:  Vakö myr (Skåne), Vakö myr (Småland) och Tyringemossen.

Myren i äldre tid
Mossens namn är egentligen en förvanskning, på 1700-talet skrevs den "Wackre myhr". På några öar ute på myren levde torpare ända fram till början av 1900-talet. Spår av deras verksamhet och fattiga liv kan fortfarande ses.

Bränntorvsproduktion
Ute på mossen bedrevs mycket stor produktion av bränntorv både under första och andra världskriget. AB Vakö Torvpulverfabrik uppförde en stor fabrik på en fastlandsudde på den östra sidan av mossen 1917–1918. När driften var som intensivast, arbetade 500 personer under sommarsäsongen där. Författaren Harry Martinson arbetade i sin ungdom en period där, och har skildrat den i ett avsnitt av boken "Vägen ut", i vilken han kallar myren Varpinge mosse. Driften nedlades i början av 1950-talet, men fabriken – som var byggd i armerad betong – kvarstod öde och övergiven fram till 1978, då den sprängdes under militära övningar. Rester av fabriken, torvverk och järnvägsspår kan fortfarande ses, liksom vattenfyllda torvgravar. Till minne av torvproduktionen restes sommaren 2008 en minnessten nere i samhället Hökön söder om Vakö myr.

Branden 1992
En stor brand rasade på Vakö myr i juli 1992, och bekämpades av räddningsstyrkor från hela Sydsverige. Händelsen fick stor uppmärksamhet i media. I stort sett alla träd och all övrig vegetation på myren brändes av, men bebyggelsen utanför myren blev räddad. Växtligheten började sedan ganska snabbt att återhämta sig, men många spår av branden kan ändå fortfarande ses. Kort tid efter branden gjordes mossen till ett naturreservat.

Nutid
För den som vill se Vakö myr är enklaste sättet att köra länsväg 120 österut från Älmhult. Cirka 5 kilometer från Älmhult finns skylt mot Vakö myr, och längre fram vid gården Låkan finns en parkeringsplats. Därifrån kan man gå på en gångstig och långa spänger ut till en utsiktsplats med vid utsikt över myren. Att ta sig ut till den före detta torvfabriken är svårare - det området ligger på mossens andra sida, är oskyltat och man är tvungen att gå flera kilometer.

Externa länkar
Länsstyrelsen Kronoberg, naturreservat Vakö myr
Länsstyrelsen Skåne naturreservat Vakö myr
Länsstyrelsen naturreservat Tyringemossen

Se även
Vakö Torvpulverfabrik
Lokomotiv MLJ 1 Limhamn

Älmhults kommuns geografi
Osby kommuns geografi
Kamp (flod)

Kamp är en 153 km lång biflod till floden Donau i det österrikiska förbundslandet Niederösterreich. Avrinningsområdet är 4 226 km² och medelvattenföringen är 24,3 m³/s vid mynningen.

Källflödena är Große Kamp och Kleine Kamp som båda rinner upp i Weinsberger Wald och förenar sig vid Rappottenstein. Floden rinner först mot nordöst till staden Zwettl, där den vänder österut. Efter Zwettl bildar den tre större uppdämda sjöar med kraftverk och vänder slutligen vid Rosenburg mot söder mot Donaudalen. Ursprungligen mynnade Kampfloden i Donau nära Krems, men när man byggde Donaukraftverket Altenwörth flyttades mynningen till Altenwörth.

Vid floden ligger städerna Zwettl med det kända klostret, vinstaden Langenlois och flera borgar. Den nedre Kampdalen är naturpark och vindistrikt.

Vattendrag i Niederösterreich
Donaus avrinningsområde
Fischa

Fischa är en 35 km lång biflod till floden Donau i det österrikiska förbundslandet Niederösterreich. Medelvattenföringen är 7,5 m³/s vid Fischamend.

Floden rinner upp i Wienerbäckenet vid Ebenfurth. Den rinner norrut mot Donau, som den mynnar i nedanför Fischamend.

Vattendrag i Niederösterreich
Donaus avrinningsområde
Maurice Block

Maurice Block, född 18 februari 1816 i Berlin, död 1901 i Paris, var en tysk-fransk statistiker.

Block var en tid anställd i statistiska byrån i Paris, men lämnade statens tjänst 1861 för att uteslutande ägna sig åt författarverksamhet. År 1880 blev han ledamot av Institut de France. Bland hans många arbeten kan nämnas Dictionnaire de l'administration française (1856; tredje upplagan 1862), vilket sedan 1858 kompletterades med Annuaire de l'administration française, den av Institutet prisbelönta skriften Statistique de la France (1860) samt Dictionnaire général de la politique (1862-64; ny upplaga 1874); vidare Traité théorique et pratique de statistique (1878; andra upplagan 1886), Entretiens familiers sur l'administration de notre pays (12 band, 1880-82), Les suites d'une grève (1891; "En strejk och dess följder", 1892). Hans Petit manuel d'économie politique (1873; nionde upplagan 1890) översattes på elva språk (på svenska med titel "Kort inledning till den politiska ekonomien" 1881). Åtskilliga av hans arbeten utgavs även på tyska.

Källor 

Franska statistiker
Födda 1816
Avlidna 1901
Män
Personer från Berlin
Erlauf (flod)

Erlauf är en 67 km lång biflod till floden Donau i det österrikiska förbundslandet Niederösterreich. Avrinningsområdet är 620 km² och medelvattenföringen är 13,9 m³/s. 

Källflödena är Große Erlauf och Kleine Erlauf som förenar sig vid Wieselburg. Große Erlauf rinner upp i Alperna vid Zellerhut vid gränsen mellan Steiermark och Niederösterreich, bildar insjön Erlaufsee, bryter i en ravin genom Tormäuerklipporna (Naturpark Ötscher-Tormäuer), bildar sedan Erlaufdalen innan den rinner norrut till Donaudalen. Från Wieselburg där floden Kleine Erlauf mynnar i kallas floden bara Erlauf. I Pöchlarn mynnar Erlauf i Donau. Floden är utbyggd med flera vattenkraftverk. 

Vid floden ligger städerna Scheibbs, Wieselburg och Pöchlarn.

Vattendrag i Niederösterreich
Donaus avrinningsområde
El Capitan

El Capitan är en 910 meter hög vertikal klippformation i Yosemite nationalpark, USA, och är belägen i den norra delen av Yosemitedalen, i närheten av dess västra sida. Granitmonoliten är en av världens mest populära utmaningar för klippklättrare.

Klippformationen fick sitt namn, ”El Capitan” av Mariposabataljonen när bataljonen utforskade dalen 1851. El Capitan (”kaptenen”, ”chefen”, ”ledaren”) var en fri översättning till spanska från  miwok, på vilket klippan heter To-to-kon oo-lah eller To-tock-ah-noo-lah. Det är oklart om indianernas namn avser en specifik hövding, eller bara betyder ”ledaren”. I modern tid kallas klippan ofta för ”El Cap”, främst bland klippklättrare.

Referenser 
''Denna artikel är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia

Berg i Kalifornien
Naturliga monoliter
Klättring
Lista över kanadensiska filmer från 2000-talet

Detta är en lista över filmer som produceras i Kanada under 2000-talet och är sorterad efter året och datumet filmen släpptes.

Se även
Lista över kanadensiska filmer
Lista över kanadensiska filmer från 1980-talet
Lista över kanadensiska filmer från 1990-talet

Kanada under 2000-talet
2000-talet
Filmer från 2000-talet
Wienerbäckenet

Wienerbäckenet är ett slättlandskap mellan Alperna och Karpaterna som sträcker sig ca 200 km från Gloggnitz i söder mot Mähren i norr. Dess största bredd är ca 55 km.

Det bildades under yngre tertiär som ett sänkningsområde, en sedimentationsbassäng, som efter hand fylldes av havet med upp till 5 500 m tjocka sedimentavlagringar. Årliga, mest svaga, jordskalv och varma termalkällor vid sprickkanterna är tecken på att den geologiska processen fortsätter än idag. 

Wienerbäckenet är ett av de mest tättbefolkade områdena i Österrike och har stor ekonomisk betydelse. I sedimentavlagringarna finns olja och gas som bidragit till uppkomsten av olje- och kemiindustrin. Wien och dess omgivning är ett av de viktigaste industriområdena i Österrike. I den södra och östliga delen av Wienerbäckenet dominerar jord- och skogsbruk med intensiv trädgårds-, frukt- och vinodling. Vid termalkällorna ligger också talrika bad- och kurorter, t.ex. Baden, Bad Vöslau, Oberlaa, Bad Fischau, Bad Deutsch-Altenburg och Bad Sauerbronn.

Österrikes geografi
Niederösterreich
Clémentine

Clémentine är en fransk animerad TV-serie skapad av Bruno-René Huchez från 1985. Serien gick i två säsonger med totalt 39 avsnitt.

TV-serien utspelade sig i 1920-talets Frankrike och handlade om en rullstolsburen 10-årig flicka vid namn Clémentine.

Denna serie bör inte förväxlas med den brittiska franskspråkiga TV-serien Clementine.

Källor 

Franska animerade TV-serier från 1980-talet
TV-seriestarter 1985
Karl von Czoernig-Czernhausen

Karl Freiherr von Czoernig-Czernhausen, född 5 maj 1804 i Tschernhausen, Böhmen, död 5 oktober 1889 i Görz, var en österrikisk statistiker.

Czoernig blev 1841 direktör vid administrativ-statistiska byrån i Wien och 1850 avdelningschef i handelsministeriet samt var 1863–65 president i den av honom organiserade statistiska centralkommissionen. År 1866 drog han sig tillbaka till privatlivet; 1852 hade han erhållit friherrlig värdighet.

Czoernig gjorde sig högt förtjänt om den österrikiska statens allmänna administrativa organisation – han organiserade bland annat 1853–63 centralkommissionen för offentliga byggnader och ledde 1853–59 de österrikiska statsjärnvägarnas förvaltning – samt i synnerhet om Österrikes offentliga statistik. Viktigast av hans statistiska arbeten är hans Ethnographie der österreichischen Monarchie (nio kartblad och tre band text, 1855–57). Han utgav därjämte bland annat Österreichs Neugestaltung von 1848–1858 (1858).

Källor

Noter

Österrikiska statistiker
Österrikiska friherrar
Födda 1804
Avlidna 1889
Män
Vestjysk Musikkonservatorium

Vestjysk Musikkonservatorium eller VMK är ett danskt musikkonservatorium i Esbjerg.

Esbjergs gamla elverk från 1907 byggdes 1997 om av kulturministeriet till Vestjysk Musikkonservatorium. VMK har en konsertsal med plats för 245 åhörare.

Externa länkar 
 Vestjysk Musikkonservatoriums webbplats

Musikutbildning i Danmark
Universitet och högskolor i Danmark
Utbildningsinstitutioner bildade 1946
Esbjerg
Det Fynske Musikkonservatorium

Det Fynske Musikkonservatorium, grundat 1929 av violinisten Martin Andersen, är beläget i Odense och är ett av de sex danska musikkonservatorierna. Konservatoriet har varit statligt sedan 1972.

Konservatoriet erbjuder utbildning inom jazz och afroamerikansk musiktradition och klassisk musik samt - som det enda av de danska konservatorierna - en folkmusiklinje. Konservatoriet har det internationella namnet Carl Nielsen Academy of Music Odense uppkallat efter den i Odense födda kända danska tonsättaren.

Externa länkar
Webbplats

Musikutbildning i Danmark
Universitet och högskolor i Danmark
Utbildningsinstitutioner bildade 1929
Odense
Friedrich Wilhelm von Reden

Friedrich Wilhelm Otto Ludwig Freiherr von Reden (pseudonym Friedrich Wiemund), född 11 februari 1804 i Gut Wendlingshausen, furstendömet Lippe, död 12 december 1857 i Wien, var en tysk friherre och statistiker.

Reden behandlade företrädesvis järnvägs- och finansstatistiken. Bland hans arbeten kan nämnas Die Eisenbahnen Deutschlands (elva band, 1843–1847) och Allgemeine vergleichende Finanzstatistik (fyra band, 1851–1856).

Källor

Tyska statistiker
Födda 1804
Avlidna 1857
Män
Ugglan