kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Förbjuden värld

Förbjuden värld kan vara:

Förbjuden värld (film) – en film med originaltitel: Forbidden Planet, med premiär 1956
Förbjuden värld (roman) – en roman med originaltitel: Pebble in the Sky, publicerad 1950

ru:Запретная планета (фильм)
Heroes of Our Time

Heroes of Our Time är öppningsspåret och den första singeln från det fjärde studioalbum av DragonForce, Ultra Beatdown. Den var först släppt på deras officiella MySpace hemsida, den 4 juli 2008. Den 8 juli, 2008 släpptes musikvideon i en något nedkortad version (4:57 istället för 7:14). Och den 15 juli, 2008 släpptes singel för nedladdning på Itunes. Den 21 augusti 2008 blev den tillgänglig för spelet Guitar Hero III: Legends of Rock. Låten förekommer även i NHL 10.

Referenser

Externa länkar
Heroes of Our Time på Youtube
Musiksinglar 2008
Sånger 2008
Singlar utgivna på Universal Music Group
Magnus Erlingsson

Magnus Erlingsson, född 1156, död 15 juni 1184, var kung av Norge från 1161 till sin död. Han föddes förmodligen i Etne i Hordaland fylke och var son till Erling Skakke och Kristin Sigurdsdotter, som var dotter till Sigurd Jorsalafarare. När han i Bergen av ärkebiskop Øystein Erlendsson kröntes till Norges konung 1164 blev han landets förste krönte kung. Hans far tog sig titeln jarl, och hade den verkliga makten över riket.

Under Magnus Erlingssons regeringstid gjorde Sverre Sigurdsson uppror och försökte komma åt tronen. Efter flera års stridigheter segrade Sverre i slaget vid Fimreite den 15 juni 1184, där kung Magnus dräptes.

Detta var bara en del av det inbördeskrig som rasade i Norge mellan 1130 och 1217. Under den här perioden utkämpades flera konflikter av varierande storlek och intensitet. Anledningarna till dessa konflikter var bland annat Norges otydliga tronföljdslagar, sociala förhållanden och maktkampen mellan kyrkan och kungen. Det fanns framförallt två stridande parter. Ursprungligen omnämndes dessa under en mängd olika namn, men så småningom fick de två parterna namnen Bagler och Birkebeiner. Oftast utnämnde den part som för tillfället inte innehade makten en ung man av kunglig börd som den äkta tronföljaren, för att få en anledning till att göra uppror mot och avsätta regenten från den andra parten.

Referenser

 Magnus 5 Erlingsson, Store norske leksikon.
 Magnus 5 Erlingsson, Norsk biografisk leksikon.

Magnus 5
Kungligheter som stupat i strid
Personer i Norge under 1100-talet
Födda 1156
Avlidna 1184
Män
Serieåret 2008



Händelser

Januari
9 - Teen Titans: The Lost Annual, fördröjd sedan 2003, utkommer.
23 - Hellblazer #240 markerar 20-årsjubileumsnumret.

April
 20 april: - Under New York Comic Con, meddelar Marvel att Marvel Apes skall startas i oktober 2008.
 28 april: - Universal Studios meddelar att man valt att Oni Press's Resurrection av Marc Guggenheim skall produceras av Scott Stuber.

Oktober
8 oktober - Archaia Studios Press bekräftar att man köpts upp av Kunoichi, företaget bildat av Joshua Blaylock, tidigare ordförande för Devil's Due Publishing.

Okänt datum
Den svenska serietidningen Teenage Mutant Ninja Turtles läggs ner.

Avlidna
 7 augusti - Stefan Nagy (född 1961), svensk serietecknare.
 26 september - Raymond Macherot, 84, belgisk serieskapare.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Prefekt (akademisk titel)

Prefekt är inom högskola eller universitet chef för en institution.

Prefekter vid svenska universitet och högskolor utses av rektor och vanligen på förslag från personalen vid berörd institution. Att vara prefekt är numera ett myndighetsuppdrag på delegation från rektor, vilket innebär att man är arbetsgivarföreträdare, och därmed har personalansvar och ekonomiskt ansvar för verksamheten. Prefektuppdraget är oftast tidsbegränsat till en identifierad mandatperiod.

Traditionellt var en av institutionens professorer prefekt, ett uppdrag som ibland roterade bland professorerna och ibland istället kunde gå till den äldste. I takt med att prefektrollen under en period ändrades till en mera administrativ chefsroll blev det vanligare under en period att personer ur andra kategorier, som universitetslektorer, blev valda till prefekter.

Under de senaste åren har dock universiteten alltmer tydligt understrukit prefektens ansvar för akademiskt ledarskap vilket i praktiken inneburit att prefektrollen återigen i huvudsak är ett ansvar för en professor som vetenskaplig och akademisk ledare.

En proprefekt eller ställföreträdande prefekt är en vice prefekt som träder in i prefektens ställe om denne skulle vara förhindrad att agera som prefekt (sjukdom, långresa etc). I det vardagliga arbetet delar i regel prefekt och proprefekt på ledarskapet över institutionen.

Akademiska titlar
Noise Records

Noise Records är ett tyskt skivmärke som grundades av Karl-Ulrich Walterbach 1984. Noise Records specialiserar sig på heavy metal och växte dramatiskt när New Wave of British Heavy Metal och thrash metal-vågen sköljde över Tyskland. Med artister som Helloween och Kreator blev bolaget även populärt utomlands. Andra stora band på etiketten var bland andra Billy Idol, Bruce Dickinson, Celtic Frost, Europe, Running Wild och W.A.S.P..

Noise blev genom ett uppköp en del av Sanctuary Records, och vid Universal Records senare uppköp av Sanctuary Records försvann både Noise och Sanctuary.

Noise Records-band (urval)

Noter 

Heavy metal
Throw Down Your Arms

Throw Down Your Arms är ett dubbelalbum av Sinéad O'Connor från 2005 – hennes sjunde album och hennes första reggaealbum. Hon sjunger med tolv covers av klassiska roots reggae-låtar, genomsyrade av rastafarifilosofi, från 1970-talets Jamaica samt med dubversioner av samma låtar. Producentduon Sly Dunbar och Robbie Shakespeare, som även har mixat låtarna i familjen Marleys studio Tuff Gong har behållit det tunga reggaesoundet nästan oförändrat. Det nya är att det är Sinéad O'Connor som sjunger i stället för Burning Spear, Peter Tosh, Bob Marley, The Abyssinians m.fl. 

Dubbel-CD:n släpptes på dagen 42 år efter de rastafaritroendes Messias Haile Selassies tal till FN den 4 oktober 1963. Sinéad O'Connor uppger i det häfte som följde med albumet att hon aldrig kan framföra låtarna bättre än hennes hjältar, profeter, mästare, präster och vägvisare, det vill säga de rastafaritroende jamaicanska artisterna, gjorde på 1970-talet. Hon uppger emellertid att hon genom att spela in skivan kan vidarebefordra rastafaribudskapet – som skrivits och framförts av dessa "stora män" som alltid funnits där för henne när ingenting annat hjälpt – till människor som "inte känner till att Gud och religion är två vitt skilda saker".

Throw Down Your Arms, som har sålt i för Sinéad O'Connor något blygsamma 250.000 exemplar, har fått mycket goda recensioner överlag. Vissa recensenter har kallat Throw Down Your Arms Sinéad O'Connors mest intressanta album dittills. De flesta recensenterna håller med Sinéad om att de tidlösa reggaelåtar hon valt ut alltid kommer att vara bra låtar.

Låtlista

Sångare och spelare av instrument
Sinéad O'Connor - sång
Sly Dunbar - trummor
Robbie Shakespeare - bas
Mikey Chung - lead guitar
Dalton Brownie - rhythm guitar
Glen Brownie - akustisk gitarr på on "Untold Stories"
Robbie Lyn - keyboard, orgel
Carol"Bowie" McLaughlin - piano
Steven "Lenkky" Marsden - piano på "Curly Locks"
Uziah "Sticky" Thompson - percussion
Dean Fraser - saxofon
David Madden - trumpet
Pam Hall, Keisha Patterson, Katrina Harley - kör

Källor 

Album av Sinéad O'Connor
Coveralbum
Musikalbum 2005
Reggaealbum
Carlton Barrett

Carlton Barrett, född 17 december 1950 i Kingston, död 17 april 1987 i Kingston, var en stilbildande jamaicansk reggaetrummis och medlem av bandet Bob Marley and the Wailers sedan 1969. Tillsammans med sin bror Aston "Family Man" Barrett skrev Carlton den av Bob Marley framförda låten Talkin 'Blues. Carlton skrev även låten War, där texten bygger på ett tal till FN av Haile Selassie I och som av de större rastafarisamfunden betraktas som en manifestation av Gud, Jah. Låten War fanns med på samtliga konserter som Bob Marley and the Wailers framförde på från och med albumet Rastaman Vibration till och med Marleys död 1981. Barrett var dessutom en av de musiker som utvecklade one drop, en framgångsrik reggaerytm. 

I Jamaica har det alltid funnits få band jämfört med pop- och rockband i USA och Europa. Det har i stället fungerat så att inspelningsstudiorna i Kingston har hållit sig med "husband", det vill säga en fast ensemble av musiker. Sångare eller vokalistgrupper som jobbat fram en melodi och en text kunde under 1960- och 1970-talen, och även i viss utsträckning i fortsättningen, söka sig till en inspelningsstudio eller musikproducent för att sjunga upp. Om deras röster och deras låt ansågs vara tillräckligt bra fick de spela in en singel. 

Bob Marley, Peter Tosh och Bunny Wailer (Neville Livingston) som kallade sig The Wailers var just en sådan vokalistgrupp med rösten som enda instrument under ska-åren på 1960-talet. Carlton Barrett och hans bror hörde i slutet av 1960-talet till reggaeproducenten och sounduppfinnaren Lee "Scratch" Perry stall av musiker, som ibland kallades för The Upsetters. När Marley, Tosh och Livingston började spela in sina tidiga reggaelåtar hos Perry (Soul Rebel, Small Axe, Kaya, African Herbsman, So Sympathy, Rebel's Hop, 400 Years, Keep On Moving, Don't Rock My Boat, Downpresser m.fl) kompades de av Aston och Carlton Barrett. När de tre i The Wailers lämnade Perry i början av 1970-talet så följde bröderna Barrett med, och genom att fler musiker anlitades mer eller mindre permanent blev The Wailers ett av få reggaeband.

The Wailers släppte år 1973 de båda albumen Catch A Fire och Burnin' på skivmärket Island Records. Samma år lämnade Peter Tosh och Bunny Wailer gruppen, som i fortsättningen kallade sig Bob Marley and the Wailers. Bröderna Barrett stannade i bandet, och till nästa album – Natty Dread (1974) – skrev Carlton två låtar: Talking Blues och Them Belly Full. 

Carlton Barrett mördades utanför sitt hem i Jamacia den 17 april 1987.

Referenser

Externa länkar 
Carlton Barrett på allmusic.com

Jamaicanska reggaemusiker
Män
Födda 1950
Avlidna 1987
Musiker som blivit mördade
Personer som blivit mördade i Jamaica
Personer från Kingston
Roter Teufel

Roter Teufel, tidigare Tvekamp av Elbogen,) är en fullskalekopia av en kogg, vars vrak påträffades av Fotevikens Museum utanför Skanör 1991. Koggar var den tyska Hansans stora transportskepp. En kogg kunde lasta mycket, var flat i botten och förde endast ett segel, ett råsegel. Originalet till Roter Teufel är troligen ett av världens äldsta påträffade bestyckade skepp.

Historik
En marinarkeologisk undersökning av fem sänkta vikingaskepp i Foteviken gjordes under 1980-talet. Detta blev grunden till den marinarkeologiska föreningen SVEG inom Fotevikens Museum, som under flera år kom att bedriva marinarkeologiska undersökningar utmed Skånes kust. Bland många vrak som lokaliserades och grävdes ut kan nämnas ”Skanörskoggen”, världens största kända kogg. Genom så kallad årsringsdatering av Skanörskoggen vet man att originalet byggdes i norra Polen omkring 1390. Exakt år när den förlist är okänt men en träbalk från skeppet återanvändes i Skanörs borg strax efter 1400. Det är troligt att skeppet har varit ett av de så kallade vitaliebrödernas piratskepp. Denna sammanslutning, som stödde den tysk-svenske kungen Albrekt av Mecklenburg, kom från Polen/Mecklenburg och härjade i Östersjön på 1390-talet. Man brände bland annat Skanör och Malmö. 

Sven Rosborn, som var informations- och forskningschef vid Fotevikens museum, tog 1998 initiativ till att låta bygga replikor av två koggar i Malmö och bygga ett koggmuseum. Förlagorna till koggkopiorna var Skanörskoggen och den holländska Almerekoggen. Den större Skanörskoggen döptes till Tvekamp av Elbogen och den mindre till Enighet av Elbogen och de byggdes på Kockums gamla varvsområde för ubåtar i Malmö. Varvet hade då sedan länge lagt ner denna fartygsproduktion.
 
Tvekamp av Elbogen sjösattes 2001. Hon var under några år världens största seglande fullskalekopia av en medeltida kogg. Senare, år 2006, sjösattes den större tyska koggkopian Wissemara med hemmahamn i Wismar. Roter teufel är dock fortfarande än i dag byggnadstekniskt såväl som utseendemässigt världens främsta kopia av en medeltida kogg. 

De båda koggreplikorna från Malmö koggmuseum såldes till Västerås historiska skeppsmuseum. Omdöpta till Roter Teufel och Almerekoggen finns de där sedan 2014.

Bildgalleri

Tvekamps längre resor
2007 Malmö – Helsingör – Halmstad
2007 Malmö – Vordingborg
2008 Malmö – Lübeck – Wismar - Rostock
2011 Malmö - Nexö - Kalmar - Oskarshamn - Visby
2014 Malmö - Stockholm - Västerås (Frösåkers brygga / Västerås historiska skeppsmuseum)

Roter Teufels längre resor
2014 med det nya namnet Roter Teufel: Malmö - Stockholm - Västerås (Frösåkers brygga / Västerås historiska skeppsmuseum)
2017 Västerås – Åland – Västerås

Se även
Frösåkers brygga
Foteviksskeppen
Lista över svenska vrak

Källor

Noter

Källor
 Längre dokumentär från Fotevikens Museum om skeppet.

Externa länkar

 
 

Svenska segelfartyg
Fartyg sjösatta 2001
Museifartyg i Sverige
Replikafartyg
Marinarkeologi
Adad-nirari III

Adad-nirari III (även ibland benämnd Adad-narari IV) var kung i Assyrien 810–783 f.Kr. Han var son till Shamashi-Adad V och  Sammu-ramat. Modern sägs ha varit de facto regent 810–805.

Adad-niraris regeringstid var en expansiv period i Assyriens historia, i kontrast mot den nedgångsperiod som startade efter hans död. Han förde väldiga segrande härtåg till Medien och till Asiens yttersta gränser i väster. De syriska stammarna, vid sidan av Byblos och Arvad samt även Sidon och Tyrus blev tributpliktiga. Även Damaskus underkastade sig Adad-nirari, som på så sätt fick överväldet över hela Palestina ända till Edom. 

För Kungariket Israel, som under Joachas regering kände trycket av Damaskus ok värre än någonsin, kom Adad-niraris ingripande som en frälsning. Det har tolkats att han var den kung i Nineve som Bibelns Jona berättar om. I andra Kungaboken (kap. 13:5) beskrivs denne kung som just en "frälsare". Joahas son Joash lyckades också med sin assyriske överherres goda minne återta en del av det område som avträtts till Damaskus. 

Under hans regim byggdes Nabutemplet i Nineve.

Referenser 

Assyriska kungar
Födda 811 f.Kr.
Avlidna 783 f.Kr.
Män
Regenter under 800-talet f.Kr.
Regenter under 700-talet f.Kr.
Eero Aarnio

Eero Alvar Aarnio, född 21 juli 1932 i Helsingfors, är en finländsk formgivare.

Eero Aarnios far var målare och han hade två äldre bröder: Risto och Jalmari. Han växte upp i en enrumslägenhet vid Femte linjen i Berghäll i Helsingfors. Han tog studentexamen 1953 och studerade en kortare period till arkitekt och utbildade sig därefter i inredning på Konstindustriella läroverket i Helsingfors 1954–1957 för bland andra Runar Engblom (1908–1965) och Ilmari Tapiovaara. Han finansierade sina studier med arbete som fotograf av byggnader och skolfoton.

Han arbetade under studietiden som renritare på Tapiovaaras arkitektbyrå, bland annat med plastbåten Palko och Nana- och Kiki-stolarna 1959. Efter examen 1957 arbetade han på Antti Nurmesniemis (1923–2003) arkitektkontor. Han var möbelformgivare på Asko Oy i Lahtis 1960–1962.

Aarnio startade sitt eget företag som inredare och industriell designer 1962 och arbetade vid sidan av som förpackningsformgivare och fotograf. Han började bryta sig loss från traditionell design under 1960-talet och experimentera med plast, livfulla färger och organiska former. Hans plastskapelser inkluderar 1960-talsstolarna Åskbollen, Pastill och Bubblan, vilka speglar popkulturen och dess tidsanda. 

År 2010 tilldelades han Pro Finlandia-medaljen.

Han gifte sig 1956 med logonomen Pirkko Attila. Paret har barnen Maria-Lena (född 1959) och Rea (född 1961).

Aarnios produkter finns på designmuseer som  Victoria and Albert Museum i London, Museum of Modern Art i New York, Nationalmuseum, Röhsska museet, Nasjonalmuseet,  Vitra Design Museum i Weil am Rhein, National Gallery of Victoria och Philadelphia Museum of Art.

Produkter i urval

Lutti (Svampen), pall i rotting, senare glasfiber,1960
Åskbollen, fåtölj i glasfiber,1963
Fiesta, för Cassina, belönad med första pris vid International Competition on Furniture Design i Cantù i Italien 1964 
Kantarell, bord,1966
Pastill, stol i glasfiber,1967
Bubblan, fåtölj i akrylplast, 1968
Tomato, stol i glasfiber,1971
Pony, pall i glasfiber, 1973
Copacabana, bord i glasfiber, 1991
Skruven, bord i glasfiber, 1992
Formula, stol i glasfiber, 1998
Parabel, bord i glasfiber, 1994
Tipi, leksak, 2002
Focus 2, stol i glasfiber, 2003
Puppy, pall, leksak, i glasfiber, 2005
Trolis, barnstol, glasfiber, 2005
Cognac XO, stol i glasfiber, 2008

Bildgalleri

Priser och utmärkelser
International Design Award of the A.I.D. (American Institute of Interior Designers) för Pastillen-stolen,1968, New York, USA
Kaj Franck-priset, 2008, Finland
Compasso d'Oro, 2008, Italien, för stolen Trioli 
Pro Finlandia-medaljen, 2010, Finland

Bibliografi
Aila Svenskberg (redaktör): Eero Aarnio. Färgen och glädje av formgivare, WSOY, Helsingfors 2016,

Källor
Texter på Nationalmuseums utställning om Eero Aarnio på Kulturhuset i Stockholm, februari 2017.

Noter

Externa länkar
Eero Aarnios webbplats

Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Victoria and Albert Museum
Representerade vid Nasjonalmuseet
Representerade vid Museum of Modern Art
Representerade vid Röhsska museet
Födda 1932
Finländska formgivare
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Män
Levande personer
Konstnärer från Helsingfors
Popkonst
Rane Vaskivuori

Rane Vaskivuori, född 12 maj 1967, död 23 juni 2016, var en finsk designer. Han var delägare i och en av grundarna av Arkkitehtuuritoimisto Valvomo Oy, som bland annat arbetar med inredningsdesign och produktdesign.

Några av Vaskivuoris mest kända verk är belysningen Globlow (som han formgav tillsammans med Vesa Hinkola och Markus Nevalainen) som ingår i den permanenta samlingen på Museum of Modern Art i New York samt paraplyställningen och klädhängaren Y.

Rane Vaskivuori betraktar Good Design Award, som han mottog 1998 av Chicago Athenaeum, som det viktigaste erkännandet under hans karriär.

Vaskivuori är representerad vid bland annat Nationalmuseum och Museum of Modern Art.

Källor

Externa länkar 
Valvomo
Good Design Award

Representerade vid Museum of Modern Art 
Representerade vid Nationalmuseum
Finländska formgivare
Män
Födda 1967
Avlidna 2016
Vetenskapsåret 1823



Händelser
 Heinrich Wilhelm Olbers beskriver Olbers paradox.
 William Sturgeon uppfinner elektromagneten.

Paleontologi
Januari - I Paviland-grottan Gowerhalvön i Wales upptäcker William Buckland "Red Lady of Paviland", den första identifieringen av en förhistorisk (manlig) begravning. Benen upptäcks sida vid sida med en mammut, vilket visar att de två existerat samtidigt.

Pristagare
 Copleymedaljen: John Pond, brittisk astronom.

Födda
 8 januari - Alfred Russel Wallace (död 1913), brittisk biolog.
 3 februari - Spencer Fullerton Baird (död 1887), amerikansk ornitolog och ichtyolog
 16 april - Ferdinand Eisenstein (död 1852), tysk matematiker.
 7 december - Leopold Kronecker (död 1891), tysk matematiker.

Avlidna
 26 januari - Edward Jenner (född 1749), brittisk läkare och uppfinnare av smittkoppsvaccinet.

Källor

Fotnoter
Vetenskapsåret 1813



Händelser

Biologi
Okänt datum - Charles Waterton börjar omvandlingen av sin lantegendom Walton Hall, West Yorkshire, England till världens första naturreservat.

Kemi
Okänt datum - Mathieu Orfila publicerar Traité des poisons och formaliserar toxikologin.

Pristagare
 Copleymedaljen: William Thomas Brande, brittisk kemist.

Födda
19 januari - Henry Bessemer (död 1898), brittisk uppfinnare.
19 mars - David Livingstone (död 1873), brittisk missionär och upptäcktsresande.
Carl Weltzien (död 1870), tysk oorganisk kemist.

Avlidna
10 april - Joseph-Louis Lagrange, italiensk-fransk matematiker och fysiker.
27 april - Zebulon Pike (född 1779), amerikansk general och forskningsresande.
23 augusti - Alexander Wilson (född 1766), skotsk-amerikansk poet, ornitolog och illustratör.
Gustav von Engeström (född 1738), svensk kemist och mineralog.

Källor

Fotnoter
Vetenskapsåret 1814



Händelser

Matematik
Okänt datum - Peter Barlow publicerar New Mathematical Tables and A New Mathematical and Philosophical Dictionary. 'Barlow's Tables' fortsätter sedan att tryckas de kommande 150 åren.

Medicin
April - Abraham Colles publicerar "On the Fracture of the Carpal Extremity of the Radius" i  Edinburgh Medical and Surgical Journal, där han beskriver skadan Colles fraktur.

Pristagare
 Copleymedaljen: James Ivory, skotsk matematiker.
Rumfordmedaljen; William Charles Wells, brittisk-amerikansk fysiker.

Födda
19 maj - Henry William Ravenel (död 1887), amerikansk botaniker.
30 maj - Eugène Charles Catalan (död 1894), belgisk matematiker.
5 juni - Pierre-Laurent Wantzel, (död 1848), fransk matematiker.
13 augusti - Anders Jonas Ångström (död 1874), svensk fysiker och astronom.
3 september - James Joseph Sylvester, (död 1897), brittisk matematiker.

Avlidna
 21 augusti - Benjamin Thompson (född 1753), anglo-amerikansk fysiker.

Källor

Fotnoter
Laclede County

Laclede County är ett administrativt område i delstaten Missouri, USA, med 35 571 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Lebanon.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 989 km². 1 984 km² av den arean är land och 6 km² är vatten.

Angränsande countyn 
  Camden County - nord 
  Pulaski County - nordost 
  Texas County - sydost 
  Wright County - syd 
  Webster County - sydväst 
  Dallas County - väst

Källor
Stefan Lindfors

Stefan Lindfors, född 3 maj 1962 i Mariehamn, Åland är en finlandssvensk formgivare, skulptör och filmskapare. Han tog sin examen som inredningsarkitekt vid Konstindustriella högskolan i Helsingfors 1988.

Lindfors slog igenom internationellt med sin Scarago-lampa (Ingo Maurer GmbH), som presenterades i Milano under möbelmässan 1988. Efter detta har han designat bland annat möbler, bruksföremål, lampor, tyger, kakel, tapet, smycken och affischer både för den finländska och utländska marknaden.

Stefan Lindfors har fått tiotals priser i olika designertävlingar under sin karriär. En av de viktigaste erkännandena enligt Stefan själv är Muutoksentekijä-priset från Väinö Tanner-stiftelsen som han fick år 1992.

Vidare läsning

Externa länkar 
Stefan Lindfors

Finländska formgivare
Födda 1962
Män
Levande personer
Personer från Mariehamn
Sommarpratare 2013

Finlandssvenskar