kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jan Gissberg

Jan Gissberg, född 13 augusti 1948, är en svensk tecknare, regissör och animatör. Gissberg har bland annat regisserat filmerna Pelle Svanslös, Pelle Svanslös i Amerikatt, Kalle Stropp och Grodan Boll räddar Hönan och Kalle Stropp och Grodan Boll på svindlande äventyr samt tecknat serierna 91:an Karlsson och Lilla Fridolf.

Gissberg började att teckna redan som liten. Efter gymnasiet utbildade han sig på reklam/illustrationslinjen på Konstfack men avbröt studierna för att ägna sig åt animation och serieteckning.

Verk i urval 
Sjörövarfilmen, 1982, animation på basis av Lennart Hellsings Sjörövarbok

Referenser

Externa länkar 
 Seriewikin - Jan Gissberg

Födda 1948
Svenska illustratörer
Svenska serieskapare
Svenska animatörer
Guldbaggen för kreativa insatser
Män
Levande personer
Serieskapare i 91:an Karlsson
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska tecknare under 2000-talet
Gustaf Hazén

Johannes Gustaf Hazén, ursprungligen Petersson, född 10 augusti 1849 i Tjureda socken, Kronobergs län, död 9 oktober 1930 i Värnamo, Jönköpings län, var en svensk präst och riksdagspolitiker.

Biografi
Hazén avlade studentexamen i Växjö 1869, blev student i Lund 1870, prästvigdes 1873, blev komminister i Bredaryd 1877, kyrkoherde i Forsheda 1887 samt kontraktsprost i Västbo 1893 och var ledamot av riksdagens andra kammare 1894-1909. Han var preses vid prästmötet 1915, blev teologie doktor vid jubelfesten 1917, lämnade prostämbetet 1919, var ledamot av kyrkomötet 1920 och ledamot av länets landsting 1923-1926. I riksdagen skrev han 16 egna motioner, om religiösa och sociala frågor som sabbatsvila för postverkets tjänstemän, uppfostringsbidrag från fadern till oäkta barn samt förbättrad vård åt sinnesslöa.

Under studietiden i Lund ändrades efternamnet från Petersson till Hazén.

Äktenskap
 11 december 1877 med Nanna Concordia de Verdier, född 25 maj 1847, död 19 december 1878, dotter till häradsskrivaren Olof de Verdier och Anna Maria Sandberg.
 25 augusti 1880 med Maria Charlotta Karolina Kuylenstjerna, född 21 september 1845, död 25 januari 1928, dotter till överstelöjtnanten Nils Fredrik Kuylenstjerna och Vilhelmina Sofia Kuylenstjerna.

Barn
Johannes Olof, född 8 december 1878, apotekare.
Gustaf Fredrik, född 24 juli 1881, ingenjör.
Nanna Maria Vilhelmina, född 17 mars 1883.
Fredrika Henriette Elisabet, född 2 maj 1885, sjukgymnast.

Bibliografi
Satser för pastoralexamen. Växjö 1879. 
Högmässopredikan på 1:a sönd. i fastan, hållen i Växjö domkyrka 1882. Växjö s. å. 
Bort med det onaturliga bruket av rusdrycker! Växjö 1884. 
Belysning över vår högmässa. Sthlm 1886.
Om betydelsen av ordet bättring i Nya testamentets heliga skrifter. Föredrag vid prästmötet i Växjö 1896. (PH s. å.)
Minnesvård över fru Mimmi Kuylenstjerna. Växjö 1895.
Forsheda pastorat. Särtryck ur J. Rosengrens Ny Smål. Beskrivning. Växjö 1913.
Arvid i Sunnerbo. Till hågkomst och uppbyggelse. Växjö 1914.
Om katekumenatet inom vårt kyrkosamfund. Avhandling till diskussion vid prästmötet 1915. (PH s. å.)
Några tankar med avseende på det av 1920 års kyrkomöte antagna psalmboksförslaget. Föredrag vid prästmötet 1921. (PH s. å.)
Diskussionsinlägg om tidsläget och de kristnas ansvar (Kyrkliga mötet i Växjö 1928, Lund s.å.).
Avskedspredikan till Forsheda pastorat. Värnamo 1925.
I Växjö stifts hembygdskalender: Julbetraktelse (1910)
Några minnen från religions livet i Västbo (1912)
Prosten Jonas Ekedahl i Tolg (1916)
Skolmoster i Villstad (1918)
Helgedomshälsning till våra sjuka (1922)
Dansbanan (1925) 
En gammal västbokristen (1926)
Luthers Lilla katekes (1929)
Ett stort antal artiklar i Smålandsposten, Arbetarens vän med flera tidningar.
Riksdagsmotioner 1894-1909

Källor
retrace.se

Noter 

Svenska kontraktsprostar
Präster i Svenska kyrkan
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Ledamöter av kyrkomötet
Personer från Tjureda socken
Födda 1849
Avlidna 1930
Män
Mridangam

Mridangam med alternativa språkformer och stavningar mridanga, mrudangam, mrdangam och mrithangam är ett slagverk från södra Indien.

Slagverk
Karin Fransson

Karin Fransson, född den 16 mars 1951 i Weingarten, är en svensk kock. Hon var till och med 2019 köksmästare på Hotell Borgholm på Öland.

Karin Fransson är uppväxt i södra Tyskland men sedan 30 år verksam i Borgholm på Öland. Hon medverkade regelbundet i programmet Meny i Sveriges Radio.

Bibliografi
1998 Karin Franssons örtamat
2006 Meny – det bästa ur radioprogrammet
2006 En handbok örter (med Annica Triberg)
2007 Karin Franssons sju årstider – kärleken till de goda råvarorna

Utmärkelser
1989 Gastronomiska akademiens diplom
1992 Lilla sällskapets diplom och matsked
1992 Årets ölänning
1995 Cajsa Warg-stipendiet
1997 Gastronomiska akademiens guldmedalj
2000 Gastronomiska akademiens Scanstipendium
2001 Gyllene pumpan

Se även
Sven Ekberg

Referenser

Externa länkar
 Hotell Borgholm
 Programmet Meny i Sveriges Radio
 Gyllene pumpan
 Lilla sällskapet

Svenska kockar
Födda 1951
Levande personer
Kvinnor
Edefors landskommun

Edefors landskommun var en tidigare kommun i Norrbottens län. Centralort var Harads och kommunkod 1952-1970 var 2509.

Administrativ historik
Edefors landskommun bildades den 1 januari 1892 (enligt beslut den 24 april 1891) genom en utbrytning ur Överluleå landskommun, samtidigt som Edefors socken bildades genom utbrytning ur Överluleå socken.

Kommunreformen 1952 påverkade inte indelningarna i området, då varken Västerbottens eller Norrbottens län berördes av reformen.

1 januari 1971 blev Edefors en del av den nya Bodens kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde landskommunen Edefors församling, bildad 1890 genom utbrytning ur Överluleå församling.

Kommunvapen
Edefors landskommun förde inte något vapen.

Geografi
Edefors landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 1 674,10 km², varav 1 583,70 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1954 omfattade landskommunen den 1 januari 1961 en areal av 1 693,28 km², varav 1 596,51 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 42,8 procent.

Näringsliv
Vid folkräkningen den 31 december 1950 var kommunens befolknings huvudnäring uppdelad på följande sätt:
52,1 procent av befolkningen levde av jordbruk med binäringar
17,9 procent av industri och hantverk
11,2 procent av samfärdsel
8,5 procent av offentliga tjänster m.m.
5,1 procent av handel
1,6 procent av husligt arbete
3,6 procent av ospecificerad verksamhet.

Av den förvärvsarbetande befolkningen jobbade bland annat 27,7 procent med skogsbruk, 20,6 procent med jordbruk och boskapsskötsel, 11,3 procent med samfärdsel, 10,9 procent med byggnadsverksamhet och 8,7 procent med hälso- och sjukvård samt personlig hygien. Endast 5 av förvärvsarbetarna (0,3 procent) hade sin arbetsplats utanför kommunen.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Referenser

Fotnoter

Indelningar i Bodens kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Norrbottens län
Peter Möller (handbollsspelare)

Alf Peter Möller, född 25 juni 1972, är en svensk tidigare handbollsspelare (försvarare/mittsexa). Efter spelarkarriären har han varit assisterande tränare och styrelsemedlem i IK Sävehof, och arbetat som ingenjör. Han är far till Simon Möller, målvakt i IK Sävehof, samt Felix Möller mittsexa i IK Sävehof.

Biografi

Handbollskarriär 
Möller började sin karriär i BK Heid. Under andra halvan av 1990-talet gick Möller till Alingsås HK. Han bidrog till att klubben gick upp i högsta serien, dåvarande Elitserien, för första gången. Redan under första elitseriesäsongen 1998/1999 tog sig laget sensationellt till SM-semifinal, men åkte ut mot blivande mästarna HK Drott.

Efter säsongen blev Möller heltidsproffs i tyska VfL Bad Schwartau i Bundesliga. Han var delaktig då de 2001 vann Tyska cupen. 2002 följde han med då klubben flyttades till Hamburg och blev HSV Hamburg. Efter en och en halv säsong i Hamburg vände han hem till Sverige. I januari 2004 blev han klar för Partilleklubben IK Sävehof. Under sejouren i Sävehof var han en bidragande orsak till att vinna klubbens två första SM-guld på herrsidan, 2004 och 2005. Han avslutade karriären efter SM-finalförlusten mot Hammarby IF, säsongen 2007/2008.

Efter handbollskarriären 
Möller har tidigare jobbat som anläggningskonstruktör och har efter avslutad handbollskarriär blivit gruppchef för anläggningskonstruktionsavdelningen vid konsultfirman SWECO:s kontor i Göteborg.

Meriter 
 Tysk cupmästare 2001 med VfL Bad Schwartau
 Två SM-guld (2004 och 2005) med IK Sävehof

Källor

Externa länkar 

Svenska handbollsspelare
Spelare i BK Heid
Spelare i IK Sävehof
Spelare i HSV Hamburg
Män
Födda 1972
Levande personer
Svenska mästare i handboll
Ingenjörer från Göteborg
Idrottare från Göteborg
Sjoutnäset

Sjoutnäset (sydsamiska: Sjeavhta) är en by vid nordvästra änden av sjön Stor-Sjouten (567 m ö.h.) i nordöstra delen av Frostvikens socken i Jämtland.

Allmänt 
Byn Sjoutnäset ligger längs länsväg Z 815 cirka 40 kilometer nordost om Gäddede och cirka 40 kilometer norr om Lidsjöberg vid länsväg 342.

I Sjoutnäset ligger Sjoutnäsets kapell.

Se även 
 Ohredahke sameby

Källor
 Lantmäteriverket; Terrängkartan skala 1:50000

Litteratur 
 
 Wolgers, Beppe (1972). "Erik i Sjoutnäset", dikt i samlingen Röster från Vattudalen

Externa länkar
Bilder i Jämtlands läns museums bildarkiv

Orter i Strömsunds kommun
Petteri Lampinen

Petteri Lampinen är en finländsk bandyspelare som spelat för Broberg/Söderhamn Bandy och Edsbyns IF. Han lämnade 2007 Sverige för att bli bandyproffs i Ryssland och Raketa Kazan. Inför säsongen 2008/2009 skrev han på för toppklubben Zorkij med bland annat många svenskar i laget och en finländare i Sami Laakonen. Inför säsongen 2009/2010 stod det länge och vägde mellan HT Bandy och Kazan, men sedermera blev det klart att han skulle komma att återvända till Kazan som då bytt namn till Dynamo Kazan. Där blev han klubbkamrat med Andreas Bergwall och det andra nyförvärvet från Zorkij – Sami Laakkonen.

Referenser

Källor
http://www.bandysidan.nu/ibdb/playerinfo.php?SpelareID=114&sprak=sve&land=3

Noter

Finländska bandyspelare
Män
Födda 1972
Levande personer
Personer från Torneå
Daniel Liw

Daniel Liw, född 24 januari 1979, var en svensk bandyspelare som bland annat har spelat för svenska Edsbyns IF. Han bröt kontraktet med ryska Dynamo Moskva i oktober 2007 för att lånas ut till Edsbyns IF. Han valde att lägga skridskorna på hyllan den 27 maj 2018 och hann att vinna 2 till sm-guld (2017-2018) med Edsbyn innan la av.

Klubbar

Födda 1979
Svenska bandyspelare
Män
Levande personer
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Daniel Välitalo

''Ej att förväxla med ishockeymålvakten Daniel Wälitalo.

Daniel Välitalo, född 23 augusti 1976, är en svensk bandyspelare (försvarare) i Edsbyns IF. Moderklubb är IFK Kalix.
Säsongen 08/09 debuterade han i landslaget och var med Sverige när man tog VM-guld i ABB Arena 2009.

Klubbar i karriären 
1995/96-1999/00: Kalix BF
2000/01-2012/13: Edsbyns IF
 2013/14- : Dynamo-Kazan

Källor 
ibdb.bandysidan.nu Daniel Välitalo

Svenska bandyspelare
Födda 1976
Män
Levande personer
Världsmästare i bandy
Spelare i Edsbyns IF Bandy
Bandyspelare i Kalix BF
Äggdonation

Äggdonation är proceduren då en kvinna donerar ett eller flera ägg till ett par som inte på egen hand lyckats få barn, på grund av infertilitet hos kvinnan.

Metod
Äggdonation är en förhållandevis komplicerad process. Donatorn genomgår en hormonbehandling, för att flera ägg ska mogna samtidigt i äggstockarna. Det går att beräkna när äggen är mogna, och vid den punkten tas de ut genom ett smalt stick. Äggen kan sedan befruktas med spermier från mottagarens make genom IVF. De bästa äggen kan sättas in i mottagarens livmoder, medan resten kan frysas ner för senare bruk om det första försöket skulle misslyckas.

Se även
 Spermadonation

Externa länkar
 Villhabarn.com för information i Sverige

Fortplantningsterapier
Medicinsk donation
Von Platenska huset

von Platenska huset är en byggnad i centrala Helsingborg. I Helsingborgs stads bevarandeprogram för stadskärnan från 2002 klassificeras byggnaden som "särskilt värdefull bebyggelse" enligt äldre plan- och bygglagen (3:12§).

Beskrivning
Byggnaden uppfördes 1843 åt generaladjutanten Achates Carl von Platen, som vid tillfället ägde Henckelska gården och huset uppfördes på mark tillhörande gården. Byggnaden ligger i Springpostgränden, just där gatan kröker av mot norr, och söder om huset ligger Springpostkällan, som gett gatan dess namn. Byggnaden är klassicistisk och står på en hög gråstenssockel, då den branta landborgen reser sig upp bakom den. Fasaden består av ljusgula slammade tegelfasader med slätputsade markerade hörn och gesimser i mörkare brun ton. Taket är ett halvvalmat mansardtak täckt i rött taktegel. Centralt på taket dominerar en tre fönster bred frontespis. Huset har vita småspröjsade mittpostfönster. År 1923 utfördes en upprustning av arkitekt Gustav W. Widmark, där bland annat fönstren fick sin nuvarande utformning. Vid sitt uppförande var huset en del av Henckelska gårdens tomt, men styckades av på 1990-talet och ägs sedan dess av den judiska församlingen i Helsingborg som använder huset som synagoga och församlingshus.

Kulturhistorisk skydd
När Henckelska gården byggnadsminnesmärktes den 14 februari 1978 ingick ursprungligen von Platenska huset i kulturskyddet, då den var en del av fastigheten. Efter att huset styckats av väcktes vid upprättandet av bevarandeprogrammet för Helsingborgs stad 2002 frågan om von Platenska huset (Kärnan Norra 27) fortsatt skulle ingå i byggnadsminnet. Länsstyrelsen i Skåne län beslutade 2003 att så inte skulle vara fallet med motiveringen att syftet med byggnadsminnesförklaringen var att skydda själva Henckelska gården med tillhörande lusthus, där von Platenska huset inte ansågs ingå. Istället skyddades byggnaden som "särskilt värdefull bebyggelse" i bevarandeprogrammet.

Referenser

Noter

Källor

Byggnader och anläggningar i Helsingborg
Heinz-Steyer-Stadion

Heinz-Steyer-Stadion, även kallad Stadion i Ostragehege, är en arena för fotboll och friidrott, Dresden, Tyskland.

Stadion är en del av Sportkomplexet i Ostragehege, som bland annat även innehåller en inomhusarena för ishockey. Stadion är den nästa största stadion i Dresden efter Rudolf-Harbig-Stadion. Stadion används bland annat av fotbollsklubben Dresdner SC.

Stadion öppnade 1919. Publikrekordet innan ombyggnation är 65 000 åskådare och sattes 26 maj 1934 vid landskampen Tyskland och Tjeckoslovakien. Stadion har idag en publikkapacitet på 24 000 åskådare.

Externa länkar
 Sida med Foton
Heinz-Steyer-Stadion - Worldstadiums.com
Sportanläggningar i Dresden
Worksop Town FC

Worksop Town Football Club är en halvprofessionell fotbollsklubb från Worksop, Nottinghamshire i England. Den bildades 1861 och hemmamatcherna spelas sedan 1992 på Sandy Lane. Smeknamnet är The Tigers.

Historia 
De första papper som nämner klubben är från 1873, men klubben själv säger att den grundades 1861. Laget spelade från första början på en fotbollsplan i området kring Netherton Road i Worksop, innan man flyttade till Central Avenue 1891. Central Avenue skulle bli klubbens hemmaplan i nästan 100 år.

Under en stor del av klubbens tidiga år spelade man i Midland League. Två noterbara framgångar i FA-cupen kom under den här perioden. Säsongen 1907/08 nådde man den första omgången (samma som tredje omgången idag), och lottades mot Chelsea. 70 184 åskådare kom och såg matchen som vanns av Chelsea med 9-1.

Den andra gången var under säsongen 1920/21 när Worksop lyckades spela 0-0 borta mot division ett-laget Tottenham Hotspur på deras hemmaplan White Hart Lane. Omspelsmatchen spelades på White Hart Lane av ekonomiska skäl och Worksop förlorade med 9-0. Supportrarna som förväntat sig att omspelsmatchen skulle spelas på Central Avenue visade sitt missnöje med att inte gå på flera hemmamatcher i rad, detta gjorde att klubbens skulder för en tid ökade.

I mitten av 1960-talet vann Worksop the Midland League och var sedan med och grundade Northern Premier League, men efter bara en säsong var man tillbaka i the Midland League. I slutet av 1970-talet var man tillbaka i Northern Premier League. Säsongen 1978/79 nådde man första omgången av FA-cupen igen men förlorade med 5-1 borta mot Barnsley.

Säsongen 1988/89 flyttades Worksop än en gång ned en division, den här gången till Northern League Division One. Samma säsong blev klubben av med sin plan Central Avenue, och tvingades att dela plan med rivalerna Gainsborough Trinity ca 3 mil bort. 1992 kunde man flytta tillbaka till Worksop och den nuvarande hemmaplanen Sandy Lane. 

Säsongen 1999/99 var man tillbaka i the Northern Premier Division och slutade på en hedrande andraplats. Fram till idag är det klubbens bästa placering inom the National League System.

Conference North 
Inför säsongen 2004/05 var man med och grundade Conference North, som en del i omstruktureringen av det engelska ligasystemet. Under andra halvan av den säsongen fick man ekonomiska problem. På grund av det blev man av med tio poäng vilket gjorde att man förvandlades från en uppflyttningskandidat till ett lag som slogs för att slippa nedflyttning. Den första säsongen i Conference North slutade till slut på 17:e plats. Säsongen 2005/06 slutade man på en 19:e plats och klarade sig kvar tack vare vinst i sista matchen för säsongen. Säsongen 2006/07 slutade man på 21:a plats och flyttades ned till Northern Premier League Premier Division.

Meriter 
 Midland League: 1922
 Midland Counties League:1966, 1973

Externa länkar 
 Officiell klubbsida
 1861 Tigers Trust (Worksop Town FC Supporters Society Ltd.)
 Worksop Town Supporter Klubb
 Worksop Town på FCHD

Källor 
Engelska Wikipedia och klubbens hemsida.

Fotbollsklubbar i England
Sportklubbar bildade 1861
Axel Lindvall

Axel Lindvall kan avse:

Axel Valfrid Lindvall (1866–1934), även kallad Djurgårds-Kalle, positivhalare
Axel Lindvall (politiker) (1852–1931), en svensk lantbrukare och riksdagspolitiker
Axel Lindvall (politiker)

Axel Edward Lindvall, född 15 juni 1852 i Karlskrona stadsförsamling, Blekinge län, död 24 mars 1931 i Nättraby församling, Blekinge län, var en svensk lantbrukare och riksdagspolitiker.

Axel Lindvall var lantbrukare på egendomen Havgården i Nättraby, Blekinge. Han var även riksdagspolitiker mandatperioderna 1900–1921, invald för Lantmannapartiet i riksdagens andra kammare. Under sin tid där var han ledamot i statsutskottet, suppleant i konstitutionsutskottet samt statsrevisor. Han deltog även i ett flertal världskongresser via riksdagens interparlamentariska fredsgrupp. Han var dessutom mycket engagerad i det lokala politiska livet, bland annat som landstingsman och nämndeman.

Lindvall var den främste initiativtagaren till förbättring av kommunikationerna i Nättraby. Han startade 1884 en ångslupslinje mellan Nättraby och Karlskrona. En av rederiets fartyg var Ångslupen Ägir, numera k-märkta M/S Tärnan av Karlstad med hemmahamn i Strömsund. Tidigare ångslupen Axel, som trafikerar sjövägen mellan Fisktorget i Karlskrona och Nättraby, är uppkallad efter honom.

Referenser

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmanna- och borgarpartiet
Svenska lantbrukare under 1800-talet
Födda 1852
Avlidna 1931
Män
Politiker från Karlskrona
Svenska lantbrukare under 1900-talet
Fredrik Lundberg (finansman)

Lars Fredrik Elis Lundberg, född 5 augusti 1951 i Norrköping, är en svensk finansman.

Biografi 
Fredrik Lundberg är son till byggmästaren Lars Erik Lundberg. Han avlade ekonomexamen vid Handelshögskolan i Stockholm samt civilingenjörsexamen vid KTH.

Han är VD i investmentföretaget L E Lundbergföretagen i vilket hans, hans familjs och hans bolags innehav uppgår till över hälften av kapitalet och omkring 90 procent av rösterna. Han har direkt och genom L E Lundbergföretagen intressen i bland annat Hufvudstaden, Holmen, Handelsbanken, Skanska och investmentbolaget Industrivärden, där han sedan 2015 är styrelsens ordförande. 

År 2011 var Fredrik Lundberg den tionde rikaste svensken. Han var den vd som tog ut i särklass högst lön, utdelning och inkomst av kapital i Sverige år 2017, 489,6 miljoner kronor.

Utmärkelser 
 Ledamot av Kungl. Ingenjörsvetenskapsakademien, invald 1997
 Ekonomie hedersdoktor vid Handelshögskolan i Stockholm (ekon.dr h.c.) 1998
 Ekonomiska forskningsinstitutet vid Handelshögskolan i Stockholms årliga pris, kallat  the SSE Research Award (tidigare EFI Research Award) till personer som "aktivt bidragit till att skapa goda förutsättningar för forskning inom de administrativa och ekonomiska vetenskaperna"

Familj 
Fredrik Lundberg är gift med Anne-Marie Lundberg och far till Louise Lindh och Katarina Martinson.

Källor

Noter 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Lundbergsfären
Hedersdoktorer vid Linköpings universitet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1951
Levande personer
Näringslivspersoner från Norrköping
Hedersdoktorer vid Handelshögskolan i Stockholm
Svenska miljardärer
Mottagare av SSE Research Award
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Personer inom svenskt bankväsen
Svenska företagsledare
Levasseur PL 8

Levasseur PL 8 var ett franskt dubbeldäckat flygplan som utvecklades ur det tresitsiga marinflygplanet Levasseur PL 4, som ursprungligen konstruerades för franska marinen av Levasseur. 

Flygplanet PL-8 specialmodifierades för Charles Nungesser och François Coli flygförsök över Atlanten 1927. Vingarna förlängdes och flygplanet utrustades med en 12-cylindrig Lorraine-Dietrich V-motor på 450 hk.  Vattenkylarna monterades in i det undre vingparet. Motorn drev en tvåbladig propeller av duralumin med 3,8 meters diameter, frigången från marken vid start var 20 cm. Hjullandstället som vägde 123 kg kunde frigöras från flygplanskroppen efter start för att minska flygplanets luftmotstånd och vikt. För den händelse man skulle tvingas att nödlanda på vattnet utformades flygplanskroppen vattentät och i en skrovform som möjliggjorde en vattenlandning. Flygplanet kunde dock inte återstarta från en vattenyta och sjögången fick inte vara för häftig, då flygplanet inte var sjöutrustat med vattenroder. 

Den tredje sittplatsen som fanns i PL 4 togs bort och ersattes med en bränsletank dessutom fanns det ytterligare två bränsletankar placerade mellan motorns brandskott och förarkabin. Samtliga tankar var tillverkade av duralumin och rymde 4 025 liter högoktanig bensin. I bränslesystemet fanns en handdriven pump som kunde flytta bränslet från den främre tanken till den bakre tanken för att justera tyngdpunktsläget vid en eventuell nödlandning. Pumpen kunde även användas för att dumpa bränslet i luften, man beräknade att en dumpning skulle ta cirka två till tre timmar. Piloterna satt i en öppen cockpit bredvid varandra men Nungessers stol var monterad några centimeter längre fram och några centimeter högre upp.

När flygplanet levererades från fabriken i april 1927 inledde Nungesser ett flygutprovingsprogram för att hitta brister i konstruktionen samt för att bekanta sig med flygplanet. De flesta flygningarna genomfördes runt Villacoublay och Chartres. Vid en av provflygningarna nådde man hastigheten 207 km/h och flyghöjden 4 900 m. Man genomförde inga testflygningar med maximal bränslelast ombord, eftersom Nungesser var medveten om riskerna. Året före drabbades René Fonck i sitt startförsök i en flygning till New York av brand.  

Den 8 maj 1927 var man färdig för start från Paris till New York för att erövra Raymond Orteigs Atlantpris. Flygplanet som döptes till l'Oiseau Blanc var målat med likadana symboler som Nungesser stridsflygplan från första världskriget. Trots ett intensivt internationellt sökande efter de två piloterna har inga spår påträffats. Det enda som finns kvar av planet är landstället som är utställt på Musée de l'Air et de l'Espace  i Le Bourget.

Två veckor efter Nungessers och Colis start erövrade Charles Lindbergh Orteigpriset. 

1928 tillverkades ytterligare en PL-8 utrustad med en Hispano-Suiza motor på 600 hk.

Källor

Tävlingsflygplan