kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Charles de Broqueville

Charles Marie Pierre Albert de Broqueville, född 4 december 1860 på slottet Postel invid Mol och död 5 september 1940, var en belgisk greve och politiker, samt Belgiens premiärminister under två perioder.

de Broqueville tillhörde en fransk släkt som flyttat till Belgien efter Napoleontiden. Han var deputerad vid Belgiens parlament sedan 1892 och tillhörde den klerikala högern. Han blev järnvägsminister i François Schollaerts ministär 1910-1911, tillträdde på posten som konseljpresident (premiärminister) i juni 1911 sedan Schollaert skollagsförslag fallit. Han förblev konseljpresident till 1918, och under denna tid stärkte han klerikala partiets ställning. Han var februari till april 1912 interimistisk krigsminister och genomförde som sådan en del betydelsefulla arméreformer, och framlade därpå ett klerikalt färgat skollagsförslag, som kraftigt bekämpades av liberaler och socialister, samt stärkte genom parlamentsvalen juni 1912 väsentligt ministärens majoritet. Sedan denna rekonstruerats, framlade han i december ett genomgripande förslag till ny arméorganisation, vilket definitivt antogs juni 1913, genomförde nästan fullständigt allmän värnplikt och föreskrev 15 månaders tjänstetid vid infanteriet. En april samma år igångsatt storstrejk för genomdrivande av allmän rösträtt ledde bara till tillsättande av en kommitté för utarbetande av förslag till rösträttsreform. Skollagsförslaget genomdrevs till sist i maj 1914, efter långvariga parlamentsstrider och föreskrev bland annat obligatorisk skolgång samt statsunderstöd till privata konfessionella skolor. de Broqueville var premiärminister vid första världskrigets utbrott i augusti 1914, stod i spetsen för den i Le Havre residerande belgiska regeringen till juni 1918 och var juli 1917-juni 1918 dessutom utrikesminister.

I Léon Delacroixs ministär ingick han i november 1918 som inrikesminister, men avgick 1919 och utnämndes då till statsminister (ministre de l'état).

Åren 1926–30 var han försvarsminister i Henri Jaspars ministär. Åren 1932–34 blev han åter premiärminister.

Litteratur
 Louis DE LICHTERVELDE, Charles de Broqueville, in: Biographie Nationale de Belgique, t. XXIX, 1956-1957, p. 369-377.
 Paul VAN MOLLE, Het Belgisch parlement, 1894-1972, Antwerpen, 1972
 Luc SCHEPENS, Albert Ier et le gouvernement Broqueville, 1914–1918 : aux origines de la question communautaire, Paris 1983, 
 Thierry DENOËL, Le nouveau dictionnaire des Belges, 2e éd. revue et augm., Bruxelles, Le Cri, 1992, p. 167.
 Maria DE WAELE, Charles de Broqueville, in: Nieuwe Encyclopedie van de Vlaamse Beweging, Tielt, 1998
 Paul VOS, Charles de Broqueville op de kering der tijden, in: Vlaamse Stam, 2012, blz. 122-142.
 Frans RENAERS, De opvoeding van Charles de Broqueville, in: Vlaamse Stam, blz 142-145.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter

Belgiens regeringschefer
Belgiens utrikesministrar
Belgiens ministrar
Belgiska grevar
Födda 1860
Avlidna 1940
Män
Storkorset av Hederslegionen
Personer från Mol
Henry FitzAlan, 19:e earl av Arundel

Henry Fitzalan, 19:e (eller 12:e) earl av Arundel, född den 23 april 1512, död den 24 februari 1580, var en engelsk adelsman. 

FitzAlan stod i hög gunst hos sin gudfader, Henrik VIII, ledde 1544 stormningen av Boulogne och belönades därför med utnämning till lordkammarherre. Han tillhörde det regentskapsråd av 12 stormän, åt vilket Henrik VIII i sitt testamente
anförtrott styrelsen under Edvard VI:s minderårighet, understödde först Northumberland mot protektorn Somerset, men motverkade sedan Northumberlands ärelystna planer och ingrep vid Edvard VI:s död 1553 avgörande genom att i tid sända prinsessan Maria en varning och sedan ställa sig i spetsen för resningen mot Jane Grey. 

Av drottning Maria belönades han med höga värdigheter och bibehöll under Elisabet, om än misstrodd, i början sin inflytelserika ställning. Han trädde emellertid i spetsen för det gammalkatolska adelspartiet, intrigerade med Spanien och sökte åvägabringa en giftermålsförbindelse mellan sin måg, hertigen av Norfolk, och Maria Stuart för att sedan genom en katolsk resning söka skaffa dem Englands krona. 

För delaktighet i Ridolfis sammansvärjning 1571 satt han ett år i fängelse och tillbragte sedan sin återstående levnad i stillhet. En av hans biktfader författad biografi, The life of Henrye Fitzallen, last earle of Arundell of that name, är tryckt i Gentleman’s magazine, 1833. Titeln earl av Arundel övergick efter hans död till släkten Howard.

Källor

Noter

Engelsk adel
Personer under Tudoreran
Födda 1512
Avlidna 1580
Män
Henrik VIII:s hov
FitzAlan

FitzAlan var en gammal engelsk adelssläkt av normandiskt ursprung, omtalad redan på Henrik I:s tid (1100-talets början). En av dess medlemmar, John FitzAlan, lord av Oswestry, (1223-1267), förtrogen vän till Edvard I, ärvde 1243 av släkten Albini staden och slottet Arundel, och hans sonson, Richard FitzAlan, (1267-1302), var den förste av släktens många mäktiga medlemmar, som bar titeln earl av Arundel (från 1291).

Richard FitzAlans son, Edmund FitzAlan, 2:e earl av Arundel, (1285-1326), var en av kungagunstlingen Gavestons dödsfiender, men trädde sedan på Edvard II:s sida och avrättades 1326 vid dennes störtande. Hans son, Richard Fitzalan, 3:e earl av Arundel och 9:e earl av Warenne, (omkring 1307-1376), var en av Edvard III:s högst betrodda män, försträckte kungen stora penningsummor till franska kriget, anförde en av engelska härens flyglar vid Crécy (1346) och användes mycket i diplomatiska värv.

En av hans söner, Richard FitzAlan, 4:e earl av Arundel och 10:e earl av Surrey, (1346-1397), vann som amiral flera sjösegrar över fransmännen, spelade en av de ledande rollerna i inbördesstriderna under Rikard II och avrättades, invecklad i en sammansvärjning mot kungen; en annan, ärkebiskop Thomas Arundel, (1353-1414), var under en lång tid Rikard II:s kansler, landsförvisades vid broderns fall 1397, men återkom med Henrik av Lancaster 1399, återfick sin andliga värdighet och var sedan själen i religionsförföljelsen mot lollarderna. Släktens mest berömde medlem var den siste earlen av Arundel inom denna ätt, nämligen Henry FitzAlan, 12:e earl av Arundel. Titeln övergick efter hans död till släkten Howard.

Källor
 

Engelska adelsätter
Ugglan
William Denney

William du Hamel Denney, född 31 mars 1873 i Kent County, Delaware, död 21 november 1953 i New Castle County, Delaware, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Delaware 1921-1925.

Denney var verksam inom försäkringsbranschen. Han deltog i första världskriget i USA:s armé. Han gifte sig 1917 med Alice Godwin. Paret fick två barn: Alice och Anne.

Denney besegrade demokraten Andrew J. Lynch i guvernörsvalet 1920. Han efterträdde i januari 1921 John G. Townsend som guvernör. Han efterträddes 1925 av Robert P. Robinson.

Denney var anglikan och frimurare. Han gravsattes på Christ Episcopal Church Cemetery i Dover, Delaware.

Referenser

Externa länkar 
 Biografi av Russ Pickett

Amerikanska republikaner
Guvernörer i Delaware
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Kent County, Delaware
Födda 1873
Avlidna 1953
Män
Bofors HPM Blackout

Bofors HPM Blackout är ett mikrovågsvapen som genererar elektromagnetisk verkan i form av HPM, High Power Microwave. Verkansformen är icke-dödlig och målen är mer eller mindre avancerad elektronik.

Externa länkar
 https://web.archive.org/web/20100825185029/http://www.baesystems.com/ProductsServices/BAE_GCSW_hpm_blackout.html
  

Vapen
Åke Bergmark

Åke Bergmark, född 1958, är innehavare av professuren i socialt arbete vid Stockholms universitet. Hans forskning behandlar ekonomiskt bistånd, det sociala arbetets metoder och kunskapsbas, prioriteringar i socialtjänsten samt decentralisering av välfärdstjänster. Åke Bergmark disputerade 1991 vid Stockholms universitet och arbetade under åren 1998-2001 i Kommittén Välfärdsbokslut, vars uppdrag var att granska välfärdsutvecklingen i Sverige under det turbulenta 1990-talet.

Källor

Svenska professorer i socialt arbete
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Födda 1958
Män
Levande personer
Bankenviertel

Bankenviertel är en stor kontorsstadsdel belägen i centrala Frankfurt am Main. Den ligger i västra delen av stadsdelen Frankfurt-Innenstadt, södra delen av Westend och i östra delen av Bahnhofsviertel. Bankenviertel är således officiellt ingen egen stadsdel och den har inga fastställda gränser.

Typiskt för Bankenviertel är modern arkitektur som till största del utgörs av kontorsskyskrapor och bostadshus.

I Bankenviertel finns flera av Frankfurts och Tysklands högsta byggnader; många byggnader är över 150 meter höga. Det byggs eller planeras också för många nya skyskrapor. Bland dem finns den högsta byggnaden i Tyskland, Commerzbank Tower, med en höjd av 260 meter.

Externa länkar 

Emporis.com - Bankenviertel

Frankfurt am Main
Stadsdelar i Frankfurt
Informella områden
Arundel

Arundel () är en småstad och civil parish i grevskapet West Sussex i sydöstra England. Staden ligger i distriktet Arun, vid floden Arun, nära dess utlopp i Engelska kanalen. Tätorten (built-up area) hade  invånare vid folkräkningen år .

Arundel har ett gammalt slott, Arundel Castle, som tillhör ätten Howard, vars huvudman bär titeln hertig av Norfolk och earl av Arundel.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Orter i West Sussex
Civil parishes i West Sussex
Dana 200 1989

Dana 200 1989 var ett race som var säsongspremiären för PPG IndyCar World Series 1989. Racet kördes den 9 april på Phoenix International Raceway. Rick Mears tog hand om segern och mästerskapsledningen, med Al Unser Jr. som tvåa och 1988 års mästare Danny Sullivan på tredje plats.

Slutresultat

1989 i USA
Phoenix
1989
George R. Riddle

George Read Riddle, född 1817 i New Castle, Delaware, död 29 mars 1867 i Washington, D.C., var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten Delaware i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1851-1855 och sedan i senaten från 1864 fram till sin död.

Riddle studerade vid Delaware College (numera University of Delaware). Han studerade sedan juridik och inledde 1848 sin karriär som advokat i Wilmington, Delaware.

Riddle efterträdde 1851 John W. Houston som kongressledamot. Han efterträddes 1855 av Elisha D. Cullen.

Senator James A. Bayard, Jr. avgick 1864 och efterträddes av Riddle. Senator Riddle avled 1867 i ämbetet och gravsattes på Wilmington and Brandywine Cemetery i Wilmington.

Referenser

Noter

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1817
Avlidna 1867
Ledamöter av USA:s representanthus från Delaware
Ledamöter av USA:s senat från Delaware
Män
Alumner från University of Delaware
Prolog (lajvkonvent)

Prolog är ett svenskt, årligen återkommande lajvkonvent som anordnades första gången 2009. Konventets syfte är att "främja och utveckla lajv i Sverige" och hålls under en helg i slutet av vintern. Arrangör är föreningen Lajvverket. Konventet är den största fysiska mötesplatsen för svenska lajvare utöver själva lajvarrangemangen. Under konventet anordnar arrangörerna och deltagarna lajv, föreläsningar, utställning, workshops, lajvpresentationer, diskussioner och förträffar inför lajv. Intresserad allmänhet kan också besöka konventet under en begränsad tid av konventet.

Tidigare lajvkonvent
 Prolog 2009, Culturen, Västerås, 189 deltagare exklusive dagbesökare 
 Prolog 2010, Culturen, Västerås, 230 deltagare exklusive dagbesökare 
 Prolog 2011, Culturen, Västerås, 293 deltagare exklusive dagbesökare 
 Prolog 2012, Culturen, Västerås, 309 deltagare exklusive dagbesökare 
 Prolog 2013, Culturen, Västerås, 310 deltagare exklusive dagbesökare 
 Prolog 2014, Culturen, Västerås, 323 deltagare exklusive dagbesökare 
 Prolog 2015, Culturen, Västerås, 382 deltagare exklusive dagbesökare 
 Prolog 2016, Culturen, Västerås, 389 deltagare exklusive dagbesökare 
 Prolog 2017, Culturen, Västerås, 336 deltagare exklusive dagbesökare

Se även
Spelkonvent
Knutpunkt (konferens)
Nordic Larp Wiki - Meeting Places

Källor

Lajv i Sverige
Spelkonvent
Evenemang i Västerås
Duplicity

Duplicity är en amerikansk långfilm från 2009 i regi och manus av Tony Gilroy, med Clive Owen, Julia Roberts, Tom Wilkinson och Paul Giamatti i rollerna.

Rollista

Källor

Externa länkar

Amerikanska filmer 2009
Amerikanska romantiska komedifilmer
Filmer i regi av Tony Gilroy
Engelskspråkiga filmer
Elisha D. Cullen

Elisha Dickerson Cullen, född 23 april 1799 i Millsboro, Delaware, död 8 februari 1862 i Georgetown, Delaware, var en amerikansk politiker (knownothings). Han representerade delstaten Delaware i USA:s representanthus 1855-1857.

Cullen studerade vid College of New Jersey (numera Princeton University). Han studerade sedan juridik och inledde 1821 sin karriär som advokat i Georgetown, Delaware.

Cullen besegrade sittande kongressledamoten George R. Riddle i kongressvalet 1854. Han ställde upp för omval efter en mandatperiod i representanthuset men besegrades av demokraten William G. Whiteley.

Cullen avled 1862 och gravsattes på Lewes Presbyterian Church Cemetery i Sussex County.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1799
Avlidna 1862
Ledamöter av USA:s representanthus från Delaware
Män
Prolog (olika betydelser)

Prolog kan syfta på

 Prolog – inom litteratur ett förord
 Prolog (lajvkonvent) – ett svenskt lajvkonvent
 Prolog (ort) – en ort i Bosnien och Hercegovina
 Prolog (programspråk) – ett programmeringsspråk

Se även
 Prologue
Steve Schirripa

Steven Ralph "Steve" Schirripa (), född 3 september 1957 i New York, är en amerikansk skådespelare. Schirripa är kanske mest känd för sin roll som Bobby "Bacala" Baccalieri i TV-serien Sopranos, 2000–2007. Han har också bland annat spelat Leo Boykewich i The Secret Life of the American Teenager.

Filmografi i urval 

 (ej krediterad)

 (53 avsnitt)

 (röst)
 (110 avsnitt)

 (röst)

 (röst)
 (16 avsnitt)

Referenser

Externa länkar 

Män
Födda 1957
Levande personer
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Alumner från Brooklyn College
Millsboro

Millsboro är en liten stad (town) i Sussex County i den amerikanska delstaten Delaware med en yta av 5 km² och en folkmängd, som uppgår till 3 877 invånare (2010).

Kända personer från Millsboro 
 Elisha D. Cullen, politiker, kongressledamot 1855-1857

Källor

Orter i Delaware
Sussex County, Delaware
Johan von Hermansson

Johan von Hermansson, född 8 mars 1726 i Uppsala, död 19 november 1793 på Rynge nära Ystad, var en svensk fortifikationsofficer.

Biografi
Johan von Hermansson var son till Johan Hermansson och Margareta Steuch, dotter till ärkebiskop Mattias Steuchius från Bureätten.

Hermansson antogs 1741 som volontär vid Fortifikationen, adlades jämte sina syskon 1744 och utnämndes 1746 till konduktör med placering vid Skånska fortifikationsbrigaden. För att vidareutbilda sig inträdde han samma år som löjtnant i fransk tjänst och deltog i marskalkens av Sachsen fälttåg i Nederländerna 1747 och 1748. År 1756 fick han majors grad, deltog på österrikisk sida i kampen mot preussarna 1757 och tjänstgjorde efter hemkomsten i svenska Pommern, där han utmärkte sig vid försvaret av Malchin.

Efter krigets slut fortsatte han sin flera år före dess utbrott påbörjade tjänstgöring vid fästningsbyggnaden vid Landskrona. År 1766 blev han överste vid Fortifikationen, 1778 generalmajor samt 1784 generalkvartermästare och direktör för Fortifikationen. Vid Gustav III:s ryska krigs utbrott (1788) medföljde han kungen till Finland och deltog senare på året i förstärkandet av Göteborgs försvar och var tillförordnad kommendant vid krigsoroligheterna. Han fick därefter ansvaret för den svenska skärgårdens befästande. Han ledde med framgång fästningsbyggnaderna i bland annat Landskrona, Kristianstad och Karlskrona samt Tavastehus, Sveaborg och Svartholm.

År 1791 tog han avsked ur krigstjänsten. År 1790 valdes han till ledamot av Vetenskapsakademien.

von Hermansson var gift med friherrinnan Christina Gyllenkrook.

Källor
 Anrep, Gabriel, Svenska adelns Ättar-taflor

Svenska militärer under 1700-talet
Svenska fortifikationsofficerare
Svenska generaler
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Kommendörer av Svärdsorden
Födda 1726
Avlidna 1793
Män
Bureätten
Svenskt adlade
Ugglan
Militärer från Uppsala
Wangerland

Wangerland är en kommun i distriktet Friesland i den tyska delstaten Niedersachsen. Kommunen har cirka  invånare och en yta omfattande 176 kvadratkilometer.

Geografi 
Wangerland är ett utpräglat jordbruksområde beläget vid Nordsjökusten. Det ligger på det nordtyska låglandet vid Vadehavet. Wangerland ligger geografiskt sett på den ostfrisiska halvön men tillhör historiskt sett Oldenburger Land.

Historia 

Wangerland (Wanga) är ett gammalt frisiskt landskap omgivet av Östringen i söder och Harlingerland i väster. Till Wangerland hörde även den ostfrisiska ön Wangerooge. På 1200- och 1300-talen kom Wangerland alltmer att samarbeta med de frisiska landskapen Östringen och Rüstringen. Under tiden för den frisiska friheten kom företrädare för de frisiska landskapen årligen till tingsplatsen Upstalsboom utanför Aurich för att lösa olika rätts- och lagfrågor.

Den ursprungliga bebyggelsen i Wangerland skedde huvudsakligen på konstgjorda kullar (terp) för att undvika översvämningar i samband med stormfloder. Ett flertal kyrkor från medeltiden finns på sådana kullar, till exempel 1200-tals-kyrkan i Hohenkirchen. Området har drabbats av ett flertal stormfloder, bland annat julstormfloden 1717. Skyddsvallar mot stormfloder började byggas redan på 1100-talet, bland annat vid Minsen.

Wangerland och delar av Östringen och Rüstringen bildade på 1400-talet ett nytt område inom det tyska riket, Herrschaft Jever, vilket senare kom att kallas Jeverland. Hooksiel var under perioden 1583-1870 hamnstad till Jever. På 1800-talet var Wangerland indelat i två administrativa enheter, Tettens och Minsen. År 1858 kom dessa båda enheter att bli en del av Jever.

Den nuvarande kommunen Wangerland bildades 1972 i samband med kommunreformen genom att de tidigare kommunerna Hohenkirchen, Hooksiel, Minsen, Tettens och Waddewarden slogs samman. Den nya kommunen fick sitt namn från det gamla frisiska landskapet.

Orter i Wangerland 
Hohenkirchen (kommunens centralort)
Hooksiel 
Horumersiel-Schillig 
Oldorf 
Tettens 
Waddewarden 
Westrum 
Wiefels 
Minsen-Förrien

Näringsliv 
Wangerlands näringsliv domineras av jordbruk och turism. Längs kusten finns flera badorter, bland annat Horumersiel-Schillig, Hooksiel och Minsen. År 2006 registrerades ca 2 miljoner övernattningar i kommunen.

Inom kommunen finns ett flertal vindkraftverk, bland annat 34 vindkrafverk vid Bassens.

Referenser

Externa länkar 
 Kyrkor i Wangerland (på tyska)

Kommuner och städer i Landkreis Friesland
Ostfriesland
Fyrstegsprincipen

Fyrstegsprincipen är ett förhållningssätt för planering inom transportsystemet som innebär att möjliga förbättringar i transportsystemet ska prövas stegvis. Principen lanserades ursprungligen inom Vägverket 1997 för att bättre hushålla med investeringsmedlen men idag lyfts principen upp som en metod att minska trafikens negativa effekter på exempelvis trängsel, luftkvaliteten och klimatet. I Sverige ska den användas för att motivera om- och nybyggnader av väg, järnväg och flygplatser.

Stegen
De fyra stegen innebär att trafikåtgärder ska analyseras i följande ordning:
Steg 1. Åtgärder som påverkar transportefterfrågan och val av transportsätt
Detta omfattar planering, styrning, reglering, påverkan och informationskampanjer för att minska transportefterfrågan eller föra över resor och transporter till effektivare transportslag. 
Steg 2. Åtgärder som ger effektivare utnyttjande av befintligt vägnät 
Detta steg är insatser planering och påverkan för att använda befintligt vägnät effektivare, säkrare och miljövänligare. Bussfiler på trafikintensiva gator är exempel på åtgärder inom detta steg.
Steg 3. Mindre vägförbättringsåtgärder
Omfattar förbättringsåtgärder och ombyggnader i befintligt sträckning till exempel trafiksäkerhetsåtgärder eller bärighetsåtgärder. Mötesfria vägar med wireräcken är exempel på åtgärder inom detta steg.
Steg 4. Nyinvesteringar och större ombyggnadsåtgärder
Omfattar om- och nybyggnadsåtgärder som ofta tar ny mark i anspråk, till exempel nya vägsträckningar.

Mobility management
Steg 1 och 2 kallas i Sverige och internationellt också för Mobility management-åtgärder. De handlar att på olika sätt effektivisera användandet av transporter och infrastruktur. Syftet är att påverka resan eller transporten innan den börjat. 
Mobility management är enligt en officiell definition hämtad från EU-projektet MOMENTUM:
Ett efterfrågeorienterat angreppssätt för att påverka person- och godstransporter genom att
* uppmuntra användandet av miljöanpassade färdsätt
* förbättra hållbar tillgänglighet för alla människor och organisationer
* öka effektiviteten i transporter och markanvändning
* minska trafiken genom att begränsa antal, reslängd och behov av motoriserat resande.

Mobility management är alltså inte ett universalmedel som ersätter eller utesluter tekniska lösningar. Mobility management är snarare ett komplement; ett förstärkningsmedel som får nya eller befintliga tekniska lösningar att ge större effekt. Att Mobility management ibland helt kan eliminera behovet av ny infrastruktur är en bonus, inte en regel. Mobility management kan ses som mjukvaran (kunskaps-, attityd- och beteendepåverkan) som gör att vi får ett bättre utnyttjande av hårdvaran (fysiska åtgärder).

Referenser

Externa länkar 
Åtgärdsanalys enligt fyrstegsprincipen
Proposition 2008/09:35 Framtidens resor och transporter - infrastruktur för hållbar tillväxt
 Mobilitymanagement.se - En svensk sajt om Mobility management
 Swepomm, Swedish plattform on Mobility Management

Vägtrafik i Sverige
Gentle Touch

Gentle Touch är ett svenskt indieband från Kalmar bestående av Gustav Petersson, Michael Karlsson.

Diskografi 
 Gentle Touch EP
 In memory of Savannah

Externa länkar
 Officiell webbplats
 

Svenska pop- och rockgrupper
Harlingerland

Harlingerland (Herloga) är ett gammalt frisiskt landskap i norra delen av nuvarande Landkreis Wittmund i Ostfriesland, Niedersachsen, Tyskland. I området finns i dag bland annat städerna Esens och Wittmund, medan området runt staden Friedeburg hörde till det frisiska landskapet Östringen. Andra omgivande frisiska landskap var Wangerland, Auricherland, Brookmerland och Norderland. 

Under tiden för den frisiska friheten var Harlingerland ett självständigt landskap som deltog i det så kallade Upstalboomsförbundet. Efter den frisiska friheten kom en tid av strider mellan de olika frisiska hövdingafamiljerna. Runt 1455 enade hövdingen Sibet Attena städerna Esens, Wittmund och Stedesdorf på nytt och Harlingerland kom att bli en konkurrent till Ostfriesland under ledning av familjen Cirksena. Bland de mer framträdande hövdingarna i Harlingerland kan nämnas Hero Omken och Balthasar von Esens. År 1530 intogs Harlingerland av ostfriserna under ledning av Enno II. Med stöd från greven av Rietberg och hertigen av hertigdömet Geldern kunde Balthasar av Esens återerövra Harlingerland, men tiden av självständighet för Harlingerland var nu slut. Efter Balthasars död tillföll området Grevskapet Rietberg och år 1600 kom Harlingerland att tillfalla Ostfriesland. 

Ostfriesland
Historiska tyska stater
Niedersachsen