kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mark Boone Junior

Mark Boone Junior, eg. Mark Heidrich, född 17 mars 1955 i Cincinnati, Ohio, är en amerikansk skådespelare. Boone har medverkat i en lång rad filmer, oftast i små biroller. Bland de mer kända filmer han medverkat i finns Die Hard 2 och Batman Begins. Han hade också en stor roll i alla sju säsonger av TV-serien Sons of Anarchy, som handlar om en motorcykelklubb.

Biografi

Uppväxt och utbildning 
Boone föddes som Mark Heidrich i Cincinnati, Ohio till Ginny, en pensionerad lärare, och Bob Heidrich, en före detta byggnadskonsult. Han växte upp på Chicagos norra kust och gick på University of Vermont. Han flyttade till New York efter college, där han började sin karriär med ståuppkomik, med sin gamla vän Steve Buscemi. Hans artistnamn Boone kommer från ett krigsmonument i New York.

Karriär 
Han har medverkat i några av Steve Buscemis regiverk som Trees Lounge och som Evil i Lonesome Jim. Han har en huvudroll i Sons of Anarchy, där han spelar Bobby Munson. År 2010 spelade han rollen som Vincent Doolys far i The Mother of Invention. 

Boone porträtterar ofta en korrupt polis eller annan myndighetsfigur, och har haft en produktiv karriär som innehåller över 70 filmer, bland andra 2 Fast 2 Furious, Get Carter, Generalens dotter,  Den tunna röda linjen, Seven och Die Hard 2. Han har även gästspelat i TV-serier som I lagens namn, Seinfeld, Simma lugnt, Larry!, och mycket mer. 

Han hade en sekunds framträdande som en man i New York i filmen Armageddon, där Eddie Griffins karaktär frågade honom vad alla nyheterna på TV handlade om. Han hade också en annan en sekunds framträdande i säsong 6 avsnitt 5 av TV-serien Oz, som en läsande fånge biblioteket.

Filmografi

Filmer och television

Datorspel

Externa länkar

Referenser 

Män
Födda 1955
Levande personer
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Alumner från University of Vermont
Personer från Cincinnati
San José Chinantequilla

San José Chinantequilla är en ort i delstaten Oaxaca i södra Mexiko. Orten hade 507 invånare år 2010 och ligger 85 km från Oaxaca de Juárez.

Källor
Chinantequilla, México en Cifras, INEGI

Orter i Oaxaca
Forsbo gruva

Forsbo gruva är en före detta järnmalmsgruva utanför Fäggeby i Säters kommun, Dalarna, i drift 1950–1971. Gruvområdet i Forsbo består av 14 gruvhål, varav tre med timmerfodring, och har även en sligtipp samt en skrotstensvarp.

Gruvan ägdes av Ställbergsbolagen och började brytas 1950. Den första laven flyttades till platsen från Sundsgruvan samma år, men en ny lave i betong byggdes 1953, då även ett nytt maskinhus tillkom som ersatte det ursprungliga. Ytterligare ett byte av maskinhus skedde 1961.

Gruvstuga med tillhörande kontor uppfördes 1950, men brann ner 1952. En ny gruvstuga byggdes samma år, men ersattes 1956–1957, som även innehöll lager. Sovringsverket byggdes om till renodlad sligproduktion 1963. På området ska även ett våghus ha funnits.

Gruvdriften upphörde 1971 och laven används numera av Berguvens klättringsklubb, efter att bland annat ha använts som garage. Gruvstugan är omgjord till privatbostad.

Externa länkar

Referenser

Gruvor i Dalarna
Gruvor i Säters kommun
Järnmalmsgruvor
Trähantverk

Trähantverk syftar på det hantverk som görs av materialet trä. Det finns olika typer av trähantverk: snickeri, snideri, täljning, svarvning, båtbyggande, tunnbindning, spånflätning, hyvling, slipning.

Utveckling
Under vikingatiden utvecklades ett avancerat trähantverk i bland annat Norge, vilket bland annat bevarats i kvarvarande stavkyrkor.

Referenser

Externa länkar
 Träsniderier
 Skedsnideri

Hantverk
Trä
Maria Calderón

María Calderón, född 1611 i Madrid, död 1646 i Guadalajara, känd som La Calderona och Marizápalos var en spansk skådespelare, känd som mätress till kung Filip IV av Spanien och mor till Juan de Austria den yngre.

Maria Calderón uppmärksammades av monarken vid sin debut på teatern de Corral de la Cruz i Madrid 1627. Hon hade vid den tidpunkten ett förhållande med Ramiro Pérez de Guzmán, hertig av Medina de las Torres, änkling efter dottern till hertigen av Olivares, som var Spaniens verkliga regent. Hennes relation till monarken tvingade henne att pensionera sig mitt under en lovande karriär. Kontroverser utbröt med drottningen då kungen gav henne ett palats för att ge fester i. Den 7 april 1629 föddes hennes son med monarken; han togs ifrån henne trots hennes protester och kom till en fosterfamilj. Det gick ett rykte om att han i verkligheten var son till hertigen av Medina de las Torres, men han erkändes 1642 av kungen. Hennes relation med kungen upphörde samma år. 

I mars 1642 tvingades Maria Calderon mot sin vilja att gå in i klostret San Juan Bautista i Guadalajara. Hon var abbedissa 1643-1646.

Källor 
 Denna artikel är delvis baserad på spanskspråkiga Wikipedia.

Födda 1611
Avlidna 1646
Mätresser
Spanska skådespelare under 1600-talet
Romersk-katolska abbedissor
Kvinnor
Skådespelare från Madrid
Muirhead Bone

Muirhead Bone, född 23 mars 1876 i Glasgow, död 21 oktober 1953 i Oxford, var en skotsk tecknare och grafiker.

Bone har framträtt företrädesvis i kallnålsteknik, i vilken han raderat landskap och annat i hög kvalitet. Han har även utfört bokillustrationer.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Brittiska grafiker
Brittiska konstnärer
Personer från Glasgow
Födda 1876
Avlidna 1953
Män
Élisabeth Jacquet de La Guerre

Élisabeth Jacquet de La Guerre (Élisabeth-Claude Jacquet de la Guerre) född Élisabeth Jacquet 17 mars 1665 i Saint-Louis-en-l'Ile i Paris, död 27 juni 1729 i Paris, var en fransk musiker; cembalist och kompositör.

Biografi 
Elisabeth Jacquet tillhörde en familj av musiker och frimurare. Hon spelade cembalo inför Ludvig XIV vid fem års ålder 1670 och ingick vid Madame de Montespans hov fram till sitt giftermål med organisten Marin de La Guerre 1684, varefter hon kallades Jacquet de La Guerre. Hon gav sedan konserter och undervisning i sitt hem och blev mycket omtalad; hon var en av få berömda kvinnliga kompositörer i sin samtid. Hennes första publicerade komposition var en av få skrivna för cembalo i Frankrike under 1600-talet; hennes opera Céphale et Procris (1694) för Musikaliska akademien var den första franska opera som skrivits av en kvinna; och hennes triosonater från 1695 tillhör de tidigaste i Frankrike. Hennes Pièces de Clavecin qui peuvent se jouer sur le Viollon och Sonates pour le viollon et pour le clavecin från 1707 betraktas som tidiga exempel på sonater för violin med obligat cembalo, som skulle komma att bli en ny genre.

Verk

Scen
 Baletten Les jeux à l’honneur de la victoire (c.1691), förlorad
 Operan (tragédie lyrique) Céphale et Procris (1694)

Vokalmusik
 Cantates françoises sur des sujets tirez de l'Ecriture, livre I (1708)
 Cantates françoises, livre II (1711)
 La musette, ou Les bergers de Suresne (1713)
 Cantates françoises (1715)
 Te Deum (1721), förlorad
 Flera sånger publicerade i Recueil d'airs sérieux et à boire (1710–24)

Instrumentalmusik
 Pièces de clavessin (1687)
 Pièces de clavecin qui peuvent se jouer sur le viollon (1707)
 6 sonates för violin och bas (1707)
 Som manuskript: 4 sonater för violin, viola da gamba och basso continuo; 4 triosonater för 2 violiner, viola da gamba och basso continuo.

Källor

Vidare läsning
 
 
 , s. 39-77.

Externa länkar
 ElisabethClaude Jacquet de la Guerre, britannica.com (en).
  Women composers – The Long Road to Recognition, womencomposers.org (en).
 
 Élisabeth-Claude Jacquet de La Guerre i lexikon: Europäische Instrumentalistinnen des 18. und 19. Jahrhunderts, Sophie Drinker Institut, Bremen.
 Élisabeth Jacquet de La Guerre, Projekt MUGI – Musik und Gender im Internet, Hochschule für Musik und Theater Hamburg
 Sceneverk, operone.de
 

Födda 1665
Avlidna 1729
Franska klassiska kompositörer
Franska harpister
Kvinnor
Franska musiker under 1600-talet
Franska musiker under 1700-talet
Musiker från Paris
Juan Pablo Bonet

Juan Pablo Bonet, född omkring 1570 och död 1633, var en spansk hovfunktionär och officer.

Bonet undervisade i slutet av 1500-talet och i början av 1600-talet en döv. År 1620 utgav han i Madrid den första dövstumundervisningsmetodiken under titeln Reduction de las letras y arte para enseñar á ablar los mudos.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Spanska lärare
Födda 1500-talet
Avlidna 1633
Män
Fonetiker
Svensk uppslagsbok
Dövpedagoger
Personer med anknytning till teckenspråk
Adriana Basile

Adriana Basile, född 1580 i Posillipo, död 1640 i Rom, var en italiensk kompositör och sångare.

Basile var 1610–1626 anställd som hovmusiker vid familjen Gonzagas hov i Mantua. Även andre medlemmar av hennes familj var anställda vid hovet: hennes bror Giambattista Basile som poet, hennes bror Lelio Basile som kompositör och hennes systrar Margherita och Vittoria som vokalister. Hon var gift med hovfunktionären Mutio Baroni. Hennes döttrar Leonora Baroni och Caterina Baroni blev båda framgångsrika sångare. 

Även under sin tid som hovmusiker uppträdde hon i Florens, Rom, Neapel och Modena. Hon uppträdde i Licori, ovvero L’incanto d’amore av Alessandro Guarini. Basile mottog ett baroni av hertig Vincenzo Gonzaga. Claudio Monteverdi ansåg att hon överglänste sin samtida, Francesca Caccini; i november år 1623 uppträdde hon i en tävling mot denna i improviserad poesi. Ingen av Basiles kompositioner är bevarade.

Se även
Francesca Caccini
Leonora Baroni

Källor 
 

Födda 1580
Avlidna 1640
Italienska klassiska kompositörer
Personer i Italien under 1500-talet
Renässanskompositörer
Kvinnor
Italienska musiker under 1600-talet
Italienska sångare under 1600-talet
Björn Nilsson (direktör)

Nils Björn Albert Nilsson, född 11 april 1918 i Jönköpings Sofia församling i Jönköpings län, död 9 maj 1983 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk företagsledare och elektroingenjör.

Biografi
Nilsson blev reservofficer vid Smålands artilleriregemente 1942 och utnämndes till kapten i reserven 1953. Han avlade civilingenjörsexamen vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH) i Stockholm 1942 och blev teknologie licentiat 1946. Han var förste assistent vid KTH 1942–1947, varefter han tjänstgjorde vid Nämnden för televisionsforskning 1947–1951 och vid Sveriges Radio 1952–1956. Han var laborator vid Försvarets forskningsanstalt 1956–1959 och avdelningsdirektör där 1959. Åren 1959–1962 var han vice verkställande direktör för NEFA och 1963–1975 verkställande direktör för Philips Teleindustri AB. Han var verkställande direktör för Philips Elektronikindustrier 1975–1979 och vice styrelseordförande från 1979. Han var ledamot av styrelsen för Post- och Kreditbanken från 1977 och var ordförande i Institutet för verkstadsteknisk forskning. År 1982 blev han teknologie hedersdoktor vid Lunds universitet.

Björn Nilsson invaldes 1971 som ledamot av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien, 1971 som korresponderande ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet och 1974 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Referenser

Män
Födda 1918
Avlidna 1983
Ingenjörer från Jönköping
Svenska reservofficerare
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Personer inom Sveriges Radio
Personer verksamma vid Försvarets forskningsanstalt
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Hedersdoktorer vid Lunds universitet
Per Sandberg (politiker)

Per Sandberg, född 6 februari 1960 i Levanger, är en norsk politiker för Fremskrittspartiet. 

Sandberg var stortingsledamot mellan 1997 och 2017 samt förste vice partiordförande i Frp från 2006 till 2018. Han var fiskeminister i Regeringen Solberg 2015–2018. Han avgick som minister och vice partiordförande 2018 efter en resa till Iran som han gjorde tillsammans med sin flickvän. Där bröt han mot flera av regeringens och den norska säkerhetspolisens säkerhetsföreskrifter.

Han har tidigare arbetat som processoperatör.

Källor 

Stortingsledamöter för Fremskrittspartiet
Norges fiskeriministrar
Personer från Levangers kommun
Födda 1960
Levande personer
Män
C2H6O

{{VISATITEL:C2H6O}}
C2H6O kan syfta på:

 C2H6O – summaformeln för ett drivmedel i gasform, se dimetyleter
 C2H6O – summaformeln för det som i dagligt tal kallas "alkohol", se etanol
Berlin: Slutstriden 1945

Berlin: Slutstriden 1945 (; engelsk originaltitel Berlin: The Downfall 1945) är en bok från 2002 av Antony Beevor som beskriver det sista slaget om Berlin under andra världskriget, där den sovjetiska armén har kämpat sig från Stalingrad hela vägen till Tysklands huvudstad. Boken, som är en fortsättning på Stalingrad av samma författare, kommer in i historien precis innan ryssarna går över tyska gränsen. Boken tar upp enskilda människors beskrivningar av kriget från brev som de har skrivit.

Litteratur inom historia
Facklitteratur 2002
Rid i natt! (TV-serie)

Rid i natt! är en svensk TV-serie från 1985 i regi av Per Sjöstrand. Kjell Bergqvist, Gurie Nordwall, Tord Peterson, Lauritz Falk med flera deltar som skådespelare. TV-serien är baserad på Vilhelm Mobergs roman med samma namn.

Handling 
Dramat utspelar sig år 1650 i och omkring byn Brändebol. Sju bönder ska betala skatt till slottsherren, men på grund av missväxt i två år får samtliga skatteskulder. Skatterna drivs slutligen in med våld.

Avsnitt 
 Jag värjer mig och mitt, vad gör ni andra? (23 januari 1985)
 ...skall såsom förrädare aktas och anses (30 januari 1985)
 Skallgångsmän skall ha sin lön (6 februari 1985)
 Ensam mäktar man intet (13 februari 1985)

Rollista i urval

DVD 
Serien gavs ut på DVD 2013.

Referenser
 Svensk Filmdatabas: Rid i natt!
 IMDb

Externa länkar 
 Rid i natt. SVT Öppet arkiv.

1600-talet i svensk film
Svenska miniserier från 1980-talet
TV-seriestarter 1985
TV-serieavslutningar 1985
Vilhelm Moberg-filmatiseringar
Svenskspråkiga TV-serier
Svenska dramaserier
Alfonso Freeman

Alfonso Freeman, Alfonso Rene Freeman, Sr., född 13 september 1959 i Los Angeles. Amerikansk skådespelare. Son till skådespelaren Morgan Freeman.

Filmografi
1994 - Nyckeln till frihet - intern
1995 - Seven - fingeravtryckstekniker
2000 - Betty tur och retur - akutmottagningsläkare
2007 - Nu eller aldrig - Roger Chambers 

Han har även medverkat i enstaka avsnitt av TV-serierna Vita huset, Cityakuten, Advokaterna och På heder och samvete.

Källor
 
 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1959
Levande personer
Alumner från California State University, Long Beach
Proberkonst

Proberkonst, även kallat Metallproberingskonst eller Dokimasi, är konsten att analysera olika mineraler, malmer, salter, metallurgiska produkter och så vidare, för att bestämma halten av ingående ämnen. Oftast avses bestämning av en malms metallhalt på den så kallade torra vägen, det vill säga med hjälp av värme i en mindre ugn.

Proberkonsten var förr viktig för både utarbetandet och kontrollerandet av metallurgiska processer, men har nu förlorat sin betydelse och ersatts med andra analysmetoder.

Referenser

Metallurgi
Analytisk kemi
Erik Rost

Anders Erik Thule Rost, född 30 maj 1985 i Alfta, är en svensk orienterare och skidorienterare. Rost har haft störst framgångar inom skidorienteringen där han under många år tillhört världseliten. Han vann den totala världscupen år 2008 och tog EM-guld i medeldistans i skidorientering 2011 samt EM-guld i långdistans 2015. Detta år tog han även VM-brons i sprint. 2017 vann han EM-guld i männens stafett och samma år VM-guld i mixstafett tillsammans med Tove Alexandersson.

Säsongen 2010 fick han även sitt stora orienteringsgenombrott och etablerade sig även här i absoluta toppen. På SM i medeldistans segrade Rost 10 sekunder före Petter Eriksson och David Andersson. År 2011 vann han elitklassen i femdagarstävlingen O-Ringen. Han tävlar from 2021 för klubben IFK Mora OK och har tidigare representerat Malungs OK och  Alfta-Ösa OK. Han är också längdskidåkare för Hudiksvalls IF.

Erik Rost är gift med Hanna Rost (född Hana Hančíková 1988), också skidorienterare. Hon tog guld i sprint både 2007 och 2008 vid Juniorvärldsmästerskapen i skidorientering. Paret bor i Mora.

Källor
 Orienteering.org/Athlete Details Erik Rost

Noter

Externa länkar
 Löparpresentation på Malungs OK Skogsmårdarnas webbplats
 IOF Eventor Biografi

Svenska orienterare
Svenska skidorienterare
Födda 1985
Män
Levande personer
Europamästare i skidorientering
Personer från Ovanåkers kommun
Sköldlavar

Sköldlavar (Parmelia) är ett släkte av lavar som beskrevs av Erik Acharius. Parmelia ingår i familjen Parmeliaceae, ordningen Lecanorales, klassen Lecanoromycetes, divisionen sporsäcksvampar och riket svampar.

Sköldlavar kännetecknas av bladlik bål, ofta med grå eller gråvit ovansida och mörkare undersida med rhiziner som fäster laven vid underlaget. Släktet innefattar i äldre verk angående lavarnas systematik ett mycket stort antal arter, men vidare studier har lett till att flera mindre släkten skiljts ur, baserat bland annat på morfologiska skillnader i bålen och annorlunda kemi. Detta är en av orsakerna till att flera lavar vars svenska namn innefattar benämningen "sköldlav" inte hör till släktet Parmelia.

Utbredning 
Sköldlavar förekommer världen över, men är vanligast i tempererade klimat.

Användning 
Inom släktet finns exempelvis arter som är användbara för växtfärgning.

Arter 
Släktet Parmelia indelas i:
 Parmelia adaugescens
 Parmelia aggregata
 Parmelia angustifolia
 Parmelia araucana
 Parmelia barrenoae
 Parmelia cochleata
 Parmelia crambidiocarpa
 Parmelia crowii
 Parmelia cunninghamii
 Parmelia ernstiae
 Parmelia erumpens
 Parmelia fertilis
 Parmelia fraudans
 Parmelia hygrophila
 Parmelia hygrophiloides
 Parmelia isidioclada
 Parmelia kerguelensis
 Parmelia laevior
 Parmelia lindsayana
 Parmelia marmariza
 Parmelia marmorophylla
 Parmelia masonii
 Parmelia meiophora
 Parmelia neodiscordans
 Parmelia niitakana
 Parmelia norcrambidiocarpa
 Parmelia nortestacea
 Parmelia novae-zelandiae
 Parmelia omphalodes - Letlav
 Parmelia protosignifera
 Parmelia pseudolaevior
 Parmelia pseudoshinanoana
 Parmelia pseudotenuirima
 Parmelia psoromoides
 Parmelia queenslandensis
 Parmelia ricasolioides
 Parmelia salcrambidiocarpa
 Parmelia saxatilis - Färglav
 Parmelia serrana
 Parmelia shinanoana
 Parmelia signifera
 Parmelia skultii
 Parmelia squarrosa
 Parmelia subdivaricata
 Parmelia submontana
 Parmelia submutata
 Parmelia subtestacea
 Parmelia sulcata - Skrynkellav
 Parmelia tarkinensis
 Parmelia tenuirima
 Parmelia testacea

Källor

Moberg, Roland & Holmåsen, Ingemar. Lavar - en fälthandbok, Interpublishing AB, 1982.

Externa länkar

Lavar
Sporsäcksvampar
Concavenator

Concavenator ("Puckelryggig jägare"), släkte med dinosaurier påträffade i Spanien. Concavenator tros ha varit en primitiv Carcharodontosaurid, och är den första Carnosaurien med bevis för att ha haft enkla fjädrar (detta har dock ifrågasatts av några). Den utmärker sig också genom en triangulär benkam över korsryggen. Concavenator är känd från ett mycket välbevarat fossil hittat i Cuenca, och den tros ha levt under äldre kritaperioden för omkring 130 - 125 milj. år sedan. Det är det första beviset för att Carcharodontosaurider levde på de nordliga kontinentera. Alla tidigare fynd har hittats i Afrika och Sydamerika.

Beskrivning
Concavenator var betydligt mindre än de flesta andra Carcharodontosaurider. Den mätte cirka 6 meter från nos till svans. Concavenator utmärker sig också genom att den hade ett 0,5 meter högt triangulärt benutskott över korsryggen, liknande ryggfenan hos en haj. Denna upphöjning bildades av två förlängda taggutskott. Forskarna uteslöt möjligheten att det rör sig om en misstolkad skada på skelettet, och anser att det rör sig om en naturlig utformning.

Forskarna som beskrev Concavenator förklarade att den hade fjädrar i någon grad och form. Det fanns inga fjädrar bevarade med fossilet, men underarmsbenet har små knölar som forskarna menar fäste fjäerspolar. Dessa fjädrar tros dock endast ha varit enkla, hårliknande utväxter. Det har dock ifrågasatts att knopparna på underarmen hos Concavenator verkligen är fäste för stjärtfjädrar. Det har föreslagits att det skulle kunna vara fästen för senor, och inte fjädrar, så man kan inte veta säkert.

Fylogeni
Upptäckten av fjädrar hos Concavenator vände upp och ned på forskares tidigare teorier om när fjädrar skulle ha uppkommit. Concavenator var en medlem av överfamilj Allosauroidea, som ur ett evolutionsteoretiskt perspektiv inte anses vara nära släkt med fåglarna. Därför anser man att fjädrar måste ha funnits i någon form hos den sista gemensamma förfadern till Carnosaurier och Coelurosaurier (om Concavenator verkligen hade fjädrar).

Referenser

Externa länkar
USA TODAY intervjuar forskarna bakom Concavenator.
Illustration av Concovenator.
Bild av Concavenators underarmsben, med "Quill knobs" synliga.
Concavenator under utgrävning.

Carnosauria
Carcharodontosaurider
Befjädrade dinosaurier
Dinosaurier från Europa
Dinosaurier från kritaperioden
Anton Halén

Anton Halén, född 28 november 1990 i Helgum, är en svensk handbollsspelare. Han är vänsterhänt och spelar i anfall som högersexa. Han är 192 cm lång och väger 87 kg.

Klubblagsspel 
Tillsammans med HK Drott Halmstad tog han SM-guld 2013. Samma år blev han utsedd till elitseriens bästa högersexa av SHF.

Mellan 2014 och 2018 spelade Anton Halén i den tyska bundesligaklubben Frisch Auf Göppingen. Från och med säsongen 2018/2019 spelar han i svenska mästarlaget IFK Kristianstad. Med Kristianstad var han med och blev Svensk mästare och Svensk cupmästare 2023.

Landslagsspel 
Anton Halén deltog bland annat han 2013 i de två sista EM-kvalmatcherna mot Ukraina och Holland. Vid EM i Danmark i januari 2014 ingick han i bruttotruppen men som reserv på hemmaplan. Han deltog även i VM 2015 i Qatar. Han har spelat totalt 25 A-landskamper för Sverige och gjort 50 mål

Klubbar 
  Sollefteå Handbollsklubb (Moderklubb–2006)
  HK Drott Halmstad (2006–2014)
  Frisch Auf Göppingen (2014–2018)
  IFK Kristianstad (2018–)

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 

 

Födda 1990
Män
Levande personer
Svenska handbollsspelare
Spelare i HK Drott
Svenska mästare i handboll
Personer från Sollefteå kommun
Spelare i IFK Kristianstad
Bonfilio di Monaldi

Bonfilio di Monaldi var under 1200-talet en borgare och medlem av rådet i Florens.

Tillsammans med sex meningsfränder instiftade han 1240 Serviterorden.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Personer i Italien under 1200-talet
Födda okänt år
Avlidna 1200-talet
Män
Blå gaffelmakrill

Blå gaffelmakrill (Trachinotus ovatus) är en fisk i familjen taggmakrillfiskar i ordningen abborrartade fiskar. Kallas även långfenad pompano.

Utseende 
Den blå gaffelmakrillen har en oval kropp med gråblå färg, och ljusare, silveraktig buk. Stjärtfenan är kraftigt urgröpt med spetsar som en gaffel, därav namnet. Längs sidan har den ett antal mörka fläckar. Spetsarna på stjärt- rygg- och analfenorna är även de mörka. Den främre ryggfenan består endast av 6 korta taggar. Största längd är 70 cm, även om den vanligen inte går över 35 cm. Som mest kan den väga 2,8 kg.

Vanor 
Arten är en pelagisk stimfisk som lever i kustnära vatten med mjuka bottnar (sand eller gyttja) på ett djup ner till 200 m. Den kan även gå in i brackvatten. Den livnär sig av mindre kräftdjur, blötdjur och fiskar. Äggen är pelagiska.

Utbredning 
Den blå gaffelmakrillen lever i östra Atlanten från Brittiska öarna till Biscayabukten, Medelhavet och vidare till Angola. Besöker sällsynt Skandinavien (Danmark, Norge och svenska västkusten) på sina vandringar.

Kommersiell användning 
Fiskas endast tillfälligtvis, men förekommer som akvariefisk, bland annat i offentliga akvarier.

Referenser 

Abborrartade fiskar