kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Michael Thorndyke

Michael C. Thorndyke, född 1946, död 2022, var en brittisk marinbiolog.

Thorndyke tjänstgjorde som professor i experimentell marin biologi vid Kungliga Vetenskapsakademien och var verksam vid Sven Lovéns centrum för marina vetenskaper, efter att före skapandet av detta centrum ha varit verksam som föreståndare vid Kristinebergs marina forskningsstation inom Vetenskapsakademien. Han var tidigare verksam vid University of London.

Thorndyke invaldes år 2004 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien, och tilldelas Äldre Linnémedaljen i guld 2011 ”för hans forskningsinsatser inom den marina genomiken och för hans arbete för att utveckla Kristinebergs marina forskningsstation, inte minst vad beträffar dess internationella betydelse”.

Källor

Externa länkar 

Brittiska marinbiologer
Svenska professorer i biologi
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1946
Män
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Personer i Storbritannien under 2000-talet
Avlidna 2022
Panamerikanska spelen 1999

Panamerikanska spelen 1999 hölls i Winnipeg, Kanada under perioden 23 juli-8 augusti 1999 vilket var andra gången evenemanget hölls i Kanada, första gången var 1967.

Budgeten som fastställts av Kanadas federala, provinsiella och lokala regeringar omfattade $141 miljoner.

Spelen gick med vinst av $6M .

Värdarna Kanada tog näst flest medaljer efter USA. Kuba tog dock fler guldmedaljer.

Jämförelser gjordes med 1967 års spel, då USA hade stjärnor som Mark Spitz. 1999 skickade USA dock i huvudsak ett B-lag. Inga större TV-kanaler i USA sände spelen, och tidningarna, som inte sände sina främsta journalister, placerade inte några rapporter på förstasidorna. Flera av ländernas toppidrottare tävlade också i Europa, som USA:s framgångsrika kortdistanslöpare, i ekonomiskt mera givande professionella tävlingar. Förutom Uruguay skickade sydamerikanska stater inte sina U 23-herrlag då organisationskommitten vägrade betala CONMEBOL.

Vid tävlingarna noterades sju positiva dopingtester

Medaljtabell

Sporter

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Panamerikanska spelen 1999
Dausa

Dausa är en stad i norra Indien, och är belägen i delstaten Rajasthan. Den är administrativ huvudort för distriktet Dausa och hade cirka 85 000 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Orter i Rajasthan
Vandringsvågrör

Vandringsvågrör (Travelling Wave Tube, TWT) är en rörtyp som exciteras med hjälp av mikrovågor och som används som förstärkare för radiovågor. Det kan generera stora uteffekter vid höga frekvenser och är än idag, trots övrig halvledardominans, den enda apparaturen som klarar detta. Till exempel är många satelliter bestyckade med denna typ av rör.

Beskrivning
Anordningen är ett avlångt vakuumrör med en elektronkanon (en uppvärmd katod som avger elektroner) i dess ena ände. Ett magnetiskt inneslutet fält runt röret fokuserar elektronerna i en stråle som sedan passerar genom en RF-krets (en spole av ledningstråd eller en vågledare) som sträcker sig från RF-ingången till RF-utgången och elektronstrålen träffar slutligen en kollektor (anod) i den andra änden. En riktningskänslig kopplare (vanligtvis en vågledare eller en elektromagnetisk spole), matas med den svaga radiosignalen som skall förstärkas och är placerad nära emittern och inducerar en ström i spiralen.

RF-kretsen fungerar som en fördröjningsledning, där RF-signalen färdas med nästan samma hastighet längs röret som elektronstrålen. Det elektromagnetiska fältet orsakat av RF-signalen i RF-kretsen växelverkar med elektronstrålen, vilket orsakar grupperingar av elektronerna (en effekt som kallas hastighetsmodulering) och det elektromagnetiska fältet orsakat av strålströmmen inducerar i sin tur ström i RF-kretsen (det vill säga strömmens styrka i RF-kretsen ökar/förstärks när strömmen passerar genom röret).
En andra riktningskänslig kopplare, placerad nära kollektorn, mottar därför en förstärkt version av insignalen från den bortre änden av RF-kretsen. Dämpare är placerade längs RF-kretsen för att hindra reflekterade vågor från att nå katoden.

Historik
Rudolf Kompfner byggde 1943 den första fungerande TWT:n.

Källor
Denna artikel är delvis kopierad från engelskspråkiga Wikipedia

Elektroteknik
Destroyer of Worlds

Destroyer of Worlds är det svenska black metal/viking metal-bandet Bathorys tionde album, utgivet 2001 genom Black Mark Productions.

Låtlista
 "Lake of Fire" – 5:43
 "Destroyer of Worlds" – 4:51
 "Ode" – 6:27
 "Bleeding" – 6:50
 "Pestilence" – 3:55
 "109" – 3:36
 "Death from Above" – 4:35
 "Krom" – 3:09
 "Liberty & Justice" – 3:52
 "Kill Kill Kill" – 2:50
 "Sudden Death" – 3:19
 "White Bones" – 8:35
 "Day of Wrath" – 8:11

Text och musik: Quorthon

Medverkande
Musiker (Bathory-medlemmar)
Quorthon (Thomas Börje Forsberg) – alla instrument, sång, texter & musik

Produktion
Quorthon – producent, omslagsdesign, omslagskonst
Boss (Stig Börje Forsberg) – producent
Mimo (Mikael Moberg) – ljudtekniker

Referenser

Externa länkar
"Destroyer of Worlds" på YouTube

Album av Bathory
Musikalbum 2001
Praskovja Ivanovna

Praskovya Ivanovna, född 1694, död 1731, var en rysk storfurstinna, dotter till tsar Ivan V av Ryssland och Praskovja Saltykova. Hon var brorsdotter till Peter den store och syster till kejsarinnan Anna Ivanovna. 

Fadern dog 1696 och hon växte upp på den egendom tsar Peter gett modern, Izmailovskiy, med sina systrar Katarina och Anna. Hon undervisades av tyska lärare. Med samtycke från modern blev hon gift med överbefälhavaren Ivan Iljitj Senior Dmitriev-Mamonov (1680-1730). Äktenskapet var barnlöst.

Referenser 

Födda 1694
Avlidna 1731
Ryska storfurstinnor
Kvinnor
Ftalsyraanhydrid

Ftalsyraanhydrid är en organisk förening med formeln C6H4(CO)2O. Det är en anhydrid av ftalsyra.

Historia 
Ftalsyraanhydrid upptäcktes år 1836 av den franske kemisten Auguste Laurent som framställde den genom att oxidera stenkolstjära.

Framställning 
Idag framställs ftalsyraanhydrid industriellt genom oxidation av ortoxylen (C6H4(CH3)2) eller naftalen (C10H8).

För laboratoriebruk kan ftalsyraanhydrid framställas genom dehydratisering av ftalsyra (C6H4(COOH)2).

Användning 
Ftalsyraanhydrid reagerar med alkoholer (alkolys) och bildar ftalater och många andra viktiga organiska ämnen som till exempel ftalimid.

Se även 
 Ftalsyra
 Maleinsyraanhydrid

Källor 
 Material Safety Data Sheet

Anhydrider
Bensofuraner
DZTL

DZTL står för Diod Zenerdiod Transistor Logik och är en logikkretsfamilj där man har ökat störmarginalen med hjälp av en zenerdiod. Logikfamiljen är närbesläktad med DTL. Nivån på signalen w måste ges ett extra tillskott Uz för att utgångstransistorn ska få basström, liktydigt med en väsentligt ökad störmarginal för strypt utgångstransistor.

Källor
 Per-Erik Danielsson, Lennart Bengtsson, Digital Teknik, tredje upplagan, 1986, Sverige

Digitalteknik
Ungersk gråboskap

Ungersk gråboskap (ungerska Magyar szürke szarvasmarha eller Magyar alföldi) är en gammal ungersk boskapsras.

Rasen är robust, härdig och långlivad. Dess ursprungsområde det ungerska låglandet och rasen har formats efter sina traditionella, öppna betesmarker.

Tjurarna har en höjd på 145 till 155 centimeter och en vikt på 800 till 900 kilogram. Korna har en höjd på 135 till 140 centimeter och en vikt på 500 till 600 kilogram. Färgen varierar från silveraktigt vit till askgrå. Hornen pekar uppåt och är långa och kurvade. Kalvarna föds med en mer rödaktig hårrem.

Rasen har hållits för sin tidiga mognad och goda köttkvalité. Historiskt har den även använts som dragdjur.

Externa länkar

Nötkreatursraser
Husdjursraser från Ungern
Deva Premal

Deva Premal, född 1970, är en sångerska född i Tyskland, hon har haft stora framgångar med mantrasånger inom New age-genren. Ofta samarbetar hon med sin livskamrat, Miten, de har gjort flera skivor tillsammans. Devas största hit är mantrasången Gayatri Mantra.

Födda 1970
Levande personer
Tyska sångare
Kvinnor
Lista över biskopar av Plasencia

Följande personer har varit biskopar av Plasencia (Spanien):

 Bricio (1190–1212)
 Domingo (1212–1232)
 Adán (1234–1262)
 Simón (eller Jimeno) (1263–1268)
 Pedro Fernández (1269–1271)
 Pedro el maestro (1272–1284)
 Juan Alfonso (1285–1290)
 Diego (1290–1295)
 Domingo (1295–1326)
 Juan (1329–1330)
 Jimeno (1330–1332)
 Benito (1332–1343)
 Sancho (1344–1355)
 Nicolás (1356–1362)
 Juan Guerra (1364–1372)
 Pedro de Manso (1372–1373)
 Martín (1373–1375)
 Pedro (1375–1401)
 Vicente Arias Balboa (1403–1414)
 Gonzalo de Zúñiga (1415–1422)
 Diego de Badán (1422–1423)
 Gonzalo de Santa María (1423–1446)
 Juan Carvajal (1446–1469)
 Rodrigo de Ávila (1470–1492)
 Gutiérre Álvarez de Toledo (1496–1506)
 Gómez de Toledo Solís (1508–1521)
 Bernardino López de Carvajal (1521–1523)
 Gutierre Vargas de Carvajal (1524–1559)
 Pedro Ponce de Léon (1560–1573)
 Martín de Córdoba Mendoza, O.P. (1574–1578)
 Francisco Tello Sandoval (1578–1580)
 Andrés de Noronha (1581–1586)
 Juan Ochoa Salazar (1587–1594)
 Pedro González Acevedo (1594–1609)
 Enrique Enríquez, O.S.A. (1610–1622)
 Sancho Dávila Toledo (1622–1626)
 Plácido Pacheco de Haro, O.S.B. (1623–1639)
 Francisco Hurtado de Mendoza y Ribera (1627–1630)
 Cristóbal Lobera Torres (1630–1632)
 Plácido Pacheco (1633–1639)
 Diego Arce Reinoso (1640–1652)
 Juan Coello de Sandoval (1652–1655)
 Francisco Guerra (1656–1657)
 Luis Crespi de Borja (1658–1663)
 Alfonso Enríquez (1664–1664)
 Diego Riquelme y Quirós (1665–1668)
 Diego Sarmiento de Valladares (1668–1677)
 Juan Lozano, O.S.A. (1677–1679)
 Juan Herreros Jaraba (1681–1681)
 José Jiménez de Samaniego (1683–1692)
 Juan de Villacé y Vozmediano (1693–1694)
 José González (1695–1698)
 Bartolomé de Ocampo (1699–1703)
 José Gregorio de Rojas (1704–1709)
 Bartolomé Cernuda Rico y Piñeros (1713–1715)
 Francisco Eustaquio Perea Porras (1715–1720)
 Juan Montalbán Gómez, O.P. (1720–1720)
 Francisco Laso de la Vega Córdova, O.P. (1721–1738)
 Pedro Manuel Dávila Cárdenas (1738–1742)
 Plácido Bailés Padilla, O.S.A. (1742–1747)
 Francisco Antonio Bustamante Jiménez (1747–1749)
 José Ignacio Rodríguez Cornejo (1750–1755)
 Pedro Gómez de la Torre (1756–1759)
 Juan Francisco Manrique Lara (1760–1765)
 Francisco Antonio de Lorenzana y Butrón (1765–1766) 
 José González Laso Santos de San Pedro (1766–1803)
 Lorenzo Igual Soria (1803–1814)
 Antonio Carrillo Mayoral (1815–1826)
 Cipriano Sánchez Varela (1826–1848)
 José Avila Lamas (1852–1857)
 Bernardo Conde Corral, O. Praem. (1857–1863)
 Gregoria María López Zaragoza (1863–1869)
 Pedro Casas y Souto (1875–1906)
 Francisco Jarrín y Moro (1906–1912)
 Manuel Torres y Torres (1913–1914)
 Angel Regueras y López (1915–1923)
 Justo Rivas Fernández (1924–1930)
 Feliciano Rocha Pizarro (1935–1945)
 Juan Pedro Zarranz y Pueyo (1946–1973)
 Antonio Vilaplana Molina (1976–1987)
 Santiago Martínez Acebes (1988–1992)
 Carlos López Hernández (1994–2003)
 Amadeo Rodríguez Magro (2003––2016)
 José Luis Retana Gozalo (sedan 2017)

Källor 
 

Plasencia
Biskopar av Plasencia
Spanska biskopar
Listor med anknytning till romersk-katolska kyrkan

pt:Diocese de Plasencia#Bispos de Plasencia
Maleinsyraanhydrid

Maleinsyraanhydrid är en organisk förening med formeln C2H2(CO)2O. Det är en anhydrid av maleinsyra.

Framställning
Maleinsyraanhydrid framställs industriellt av genom oxidation av tetrahydrofuran (C4H8O) som i sin tur framställs genom oxidation av n-butan (C4H10).
1.  

2.

Se även
Maleinsyra
Ftalsyraanhydrid

Källor
Material Safety Data Sheet Mallinckrodt Baker

Anhydrider
Dihydrofuraner
Alkener
Dentinho

Bruno Ferreira Bonfim, mer känd som Dentinho, född 19 januari 1989 i São Paulo, är en brasiliansk fotbollsspelare som spelar för Sjachtar Donetsk.

Källor

Noter

Brasilianska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Sport Club Corinthians Paulista
Spelare i FK Sjachtar Donetsk
Fotbollsspelare i Beşiktaş JK
Spelare i Campeonato Brasileiro Série A
Spelare i Premjer-Liha
Spelare i Süper Lig
Födda 1989
Levande personer
Män
Idrottare från São Paulo
Brasilianska idrottare under 2000-talet
Verbunkos

Verbunkos är en ungersk dans- och musikform från 1700-talet. Namnet Verbunkos kommer från tyskans werbung, vilket betyder värva. Denna soldatdans hade till syfte att värva ynglingar på landsbygden genom att soldater reste runt och dansade denna manligt imposanta dans med mycket akrobatik och "stövelklatsch". Dansen utförs oftast av en grupp män som växelvis avlöser varandra med än mer avancerade figurer som näste man skall överträffa.

Danser
Kultur i Ungern

.
Pioneer Electronics 200 1994

Pioneer Electronics 200 1994 var ett race som var den elfte deltävlingen i PPG IndyCar World Series 1994. Racet kördes den 14 augusti på Mid-Ohio Sports Car Course. Al Unser Jr. tog sin sjätte seger för säsongen, och utökade sin mästerskapsledning, efter två mindre lyckade tävlingar. Det suveräna Marlboro Team Penske tog sin andra trippelseger för säsongen, med Paul Tracy som tvåa och Emerson Fittipaldi som trea.

Slutresultat

Följande förare missade att kvalificera sig:
  Buddy Lazier
  Ross Bentley
  Marco Greco
  Jeff Wood

1994 i USA
Mid-Ohio
1994
Ftalimid

Ftalimid är en aromatisk imid med formeln C6H4(CO)2NH. Det förekommer i mineralet kladnoit.

Egenskaper 
Ftalimid är en svag syra () och kan bilda salter med alkalimetaller som natrium och kalium.

Framställning 
Ftalimid framställs vanligen genom att värma upp ftalsyraanhydrid (C6H4(CO)2O) och ammoniak (NH3).

Användning 
Ftalimid används som reagent i Gabriel-syntes där halogenalkaner omvandlas till primära aminer.

Se även 
Ftalsyraanhydrid

Källor
Antonio Vilaplana Molina

Antonio Vilaplana Molina, född den 28 februari 1926 i Alcoy, 14 januari 2010, var en spansk romersk-katolsk biskop. 

Vilaplana Molina prästvigdes den 18 december 1949 och utnämndes den 17 september 1976 till biskop av Plasencia. Den 31 oktober samma år följde biskopsvigningen genom ärkebiskop José María García Lahiguera. Den 9 februari 1987 utnämndes Vilaplana Molina till biskop av León och den 15 mars samma år installerades han. Den 19 mars 2002 gick han i pension. Vilaplana Molina avled i njursvikt den 14 januari 2010

Referenser 
 

Spanska biskopar
Romersk-katolska biskopar
Födda 1926
Avlidna 2010
Män
Slick 50 200 1994

Slick 50 200 1994 var ett race som var den tolfte deltävlingen i PPG IndyCar World Series 1994. Racet kördes den 21 augusti på New Hampshire International Speedway. Al Unser Jr. fortsatte skriva in sig i CART:s historieböcker, tack vare sin sjunde seger för säsongen. Marlboro Team Penske tog sin tredje trippelseger för säsongen, och precis som på Mid-Ohio var det Paul Tracy som blev tvåa, före Emerson Fittipaldi på tredje plats.

Slutresultat

1994 i USA
New Hampshire
1994
Manfred Enoksson

Manfred Enoksson, född  1962 nära Düsseldorf i Tyskland, är en bagare verksam i Järna utanför Södertälje i Sverige. Han har genomgått en fyraårig bagarmästarutbildning och arbetat i Danmark, England, Norge och Finland. Enoksson kom till Sverige 1992 för att börja arbeta på Saltå kvarn i Järna. Enoksson är idag (2009) bagarmästare på Saltå Kvarn som under hans tid har femdubblat sin produktion av bröd.

Enoksson är förespråkare för ekologisk bakning och håller kurser i hur man bakar ekologiskt och använder surdegar. Bland kursdeltagarna finns småskaliga bagerier och professionella bagare samt privatpersoner. Han har också medverkat i radio och tv ett flertal gånger.

Vid sidan av arbetet för Saltå kvarn är Enoksson verksam vid Eldrimner som är ett resurscenter för hantverksmässig matproduktion och som 2009 gav ut Enokssons bok Bakverkstan. Enoksson har också haft bakskola i Aftonbladet där han lärt ut surdegsbakning. Han deltog 2008 i invigningen av utställningen Bröd och andra bullar på Historiska museet och har också undervisat på Kulturhuset.

Bibliografi

Källor

Vidare läsning

Svenska bagare
Levande personer
Män
Födda 1962
Personer från Düsseldorf
Turambar

Turumbar var, i J. R. R. Tolkien's fiktiva sagovärld Midgård, den nionde konungen av Gondor. Född år 397 tredje åldern, han var son och efterträdare till Rómendacil I.

Han hämnades sin fars död genom att erövra stora delar av Rhovanion från östringarna. Han var den längst regerande kungen sedan Meneldil som regerade i 126 år. Han efterträddes av sin son Atanatar I vid hans död 667 tredje åldern.

Härskare av Gondor
Göta segelsällskap

Göta Segelsällskap är en segelbåtsklubb i Stockholm. Den grundades 1895 på initiativ av den tidigare ägaren av G.F. Petterson, som tidigare ägt Lövholmsvarvet. Klubben har båtplatser i Långholmskanalen mellan Reimersholme och Långholmen i Mälaren. Uppläggningsplats för båtar finns på den tidigare fängelsegården utanför den byggnad som fram till 1975 inhyste Långholmens fängelse. 

Sällskapet har drygt 400 medlemmar. Göta SS klubbholme Jungfruholmarna ligger mellan Gällstaö på Ekerö och Vårberg, omkring sex distansminuter in i Mälaren.

Sällskapet har sin klubblokal i det före detta kvinnofängelset Spinnhuset.

Historik
Den 10 augusti 1895 beslöt 26 personer med elva båtar att bilda ett segelsällskap, varvid namnet  avgjordes genom en omröstning mellan de två förslagen "Segelsällskapet Stjärnan" och "Göta Segelsällskap". Det sistnämnda namnet fick stor majoritet. Samma år anordnade sällskapets sin första kappsegling.

Att klubbnamnet Göta skulle komma av pansarskeppet HMS Göta stämmer inte, eftersom detta fartyg gick av stapeln först 1898. I stället anknöt namnet till de nationalromantiska strömningar som fanns i samhället vid 1800-talets slut. Tidigare använde sig Göta Segelsällskap av förkortningen GSS. En tvist uppstod eftersom samma beteckning användes av Gävle Segelsällskap. Svenska Båtunionen löste tvisten så att Gävle Segelsällskap, vilket är äldre än Göta Segelsällskap, fick de behålla beteckningen GSS medan Göta Segelsällskap fick byta förkortning till GöSS.

Göta Segelsällskap fick 1921 sitt första arrende för hamnplatser på Långholmen. Sällskapet ägde 2931–1934 Gröndalsvarvet. År 1984 arrenderades fängelsegården för båtuppläggning, och 1986 fick klubben tillstånd att inreda klubblokal i Spinnhuset.

Träbåtsflotta 
Göta Segelsällskap har en stor träbåtsflotta som bland annat består av klassiska Mälarbåtsmodeller som M22, M25, M30, A22, Neppare och Nordisk Kryssare 5½ Sällskapet har en egen brygga för folkbåtar.

Fem medlemsbåtar var 2022 k-märkta av Sjöhistoriska museet, bland andra M/Y Tournesol.

Egna båttyper 
Segelsällskapet är initiativtagare till framtagandet av båttyperna Götajollen i plywood och Götatrettian i plast, som sedermera blev S30.

Kappsegling 
I ett försök att öka intresset för kappsegling i Mälaren på Stockholmssidan arrangerar Göta Segelsällskap, i samarbete med flera andra klubbar, kappseglingen Mälarvarvet. Båtar från tio klubbar deltog i Mälarvarvets första upplaga den 24 maj 2008.
Banan, med start och mål vid Jungfruholmarna, har sin nordligaste del strax söder om Drottningholms slott och sin västligaste punkt vid Lurudden.

Klubbmedlemmar i urval 
 Milo Dahlmann, den första svenska kvinnliga ensamseglaren över Atlanten.
 Klas Helmerson, tidigare museichef för Vasamuseet och Sjöhistoriska museet
Hans-Lennart Ohlsson, tidigare museichef för Sjöhistoriska museet 
 Jan Strömdahl, författare

Källor

Noter

Externa länkar 
 Göta segelsällskaps webbplats

Segelsällskap i Sverige
Sportklubbar i Stockholms kommun
Sportklubbar bildade 1895
Differdange (kommun)

Kommunen Differdange (, , ) är en kommun med stadsstatus i kantonen Esch-sur-Alzette i sydvästra Luxemburg. Kommunen har 28 641 invånare (2022), på en yta av 22,18 km². Den utgörs av huvudorten Differdange samt orterna Lasauvage, Niederkorn och Oberkorn.

I kommunen ligger frilufts- och järnvägsmuseet Minettpark Fond-de-Gras.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

 
Luxemburgs kommuner
Alfred E. Driscoll

Alfred Eastlack Driscoll, född 25 oktober 1902, död 9 mars 1975, var en amerikansk politiker och guvernör i New Jersey samt verkställande direktör för Warner-Lambert (nu en del av Pfizer).

Barndom och uppväxt
Driscoll kom från Haddonfield, New Jersey. Han tog examen från Williams College 1925 och tog examen i juridik från Harvard University 1928.

Politisk karriär
Driscoll var medlem av Republikanerna och ledamot av New Jerseys senat från 1939 till 1941 som representant för Camden County.

Driscoll blev guvernör 1947, som den förste enligt den nya delstatsgrundlagen som tillät omval av sittande guvernörer. Han satt kvar som guvernör till 1954. Under sin tid som guvernör var han den främste förespråkaren för motorvägarna New Jersey Turnpike och Garden State Parkway. När de hade byggts, kom dessa två stora transportleder att förändra jordbruksdelstaten som kallas "Garden State" till den mest folktäta delstaten i USA. Bron Driscoll Bridge längs Garden State Parkway över Raritanfloden fick namn efter honom. En planerad förlängning av New Jersey Turnpike (motsvarande den nordöstra förlängningen av Pennsylvania Turnpike) som aldrig byggdes skulle ha fått hans namn.

Driscoll var delegat till Republikanska nationella konventet från New Jersey 1948 och 1952.

Driscoll (som var republikan) gav William J. Brennan (medlem av Demokraterna) dennes första domartjänst 1949 - en plats i New Jersey Superior Court. År 1951 befordrade Driscoll Brennan till New Jersey Supreme Court, där han tjänstgjorde till dess han utnämndes till domare vid USA:s högsta domstol av president Dwight D. Eisenhower 1956.

Trots att han var presbyterian, begravdes Driscoll på Haddonfield Baptist Churchyard.

Se även
Lista över guvernörer i New Jersey

Referenser
Biografi över Alfred E. Driscoll (PDF), New Jersey State Library
New Jersey Governor Alfred Eastlack Driscoll, National Governors Association
Political Graveyard, information om Alfred E. Driscoll
Alfred E. Driscoll på Find a Grave

Födda 1902
Avlidna 1975
Guvernörer i New Jersey
Män
Alumner från Harvard Law School
Alumner från Williams College