kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Boulton & Paul

Boulton & Paul Ltd var ett verkstadsföretag i Norwich, som under första världskriget ställde om viss del av sin tillverkning till flygplan. 

Företaget grundades 1797 i Norwich som en metallsmedja. Företaget växte och i början på 1900-talet var man ett framgångsrikt verkstadsföretag med produktion av hushållsprodukter. 1915 fick man en order på att licenstillverka flygplan för de brittiska krigsmyndigheterna. För Royal Aircraft Factory tillverkade man drygt 550 FE.2b. Ordern följdes av en licenstillverkning av Sopwith Camel. Licenstillverkningen ledde till att företaget fick god kännedom om hur flygplan var konstruerade, och man inrättade en egen konstruktionsavdelning för att få fram egna flygande produkter. Som konstruktör anställde man John Dudley North, som tidigare arbetat vid Austins flygavdelning. Men första världskriget avslutades innan företaget fick fram en egen produkt, som kunde konkurrera med andra konstruktioner. Företagets P.3 Bobolink var underlägsen jaktflygplanet Sopwith Snipe och bombflygplanet P.7 Bourges avbeställdes på grund av freden. 

Vid företaget utvecklade man en egen konstruktion av vridbara tornhus som kunde förses med beväpning. Med tornhuset monterat på ett flygplan behövde inte skytten längre sitta i en öppen sittbrunn. Ett torn monterades i nosen på det nykonstruerade tvåmotoriga bombflygplanet P.29 Sidestrand. Tornkonstruktionen vidareutvecklades till bombflygplanet Overstrand, där det manövrerades med hjälp av tryckluft. Under 1930-talet lyckades man tillverka mindre torn som var lämpliga för montering i jaktflygplan. När den brittiske luftfartsministern bestämde att två luftskepp skulle tillverkas i tävlan mellan statliga företag och den privata flygindustrin, blev Boulton & Paul ansvariga för skelettkonstruktionen av luftskeppet R101. Delarna till skelettet tillverkades vid fabriken och fraktades till Cardington, där slutmonteringen utfördes. För att leverera flygplanen till sina kunder iordningställde man ett flygstråk vid Mousehold Heath i Norwich. Stråket kom senare att byggas ut till Norwich Airport första flygplats. 

Boulton & Paul sålde sin flygavdelning 1934 och avdelningen bildade ett självständigt bolag under namnet Boulton Paul Aircraft Ltd.

Flygplan producerade vid Boulton & Paul Ltd 
Boulton Paul Atlantic 1919
Boulton Paul Bolton 1922 
Boulton Paul Bugle 1923 
Boulton Paul Bodmin 1924 
Boulton Paul Partridge 1928 
Boulton Paul Phoenix 1929
P.3 Bobolink 1918 
P.6 1918 
P.7 Bourges 1918 
P.9 1919 
P.29 Sidestrand 1926  
P.31 Bittern 1927  
P.32 1931 
P.64 Mailplane 1933
P.75 Overstrand 1933  
P.71A 1934 

Brittiska flygplanstillverkare
Företag bildade 1797
Karawankerna

Karawankerna (slovenska: Karavanke) är en 120 kilometer lång bergskedja i Alperna mellan floderna Drau i norr och Sava i söder. Karawankerna bildar gränsen mellan det österrikiska förbundslandet Kärnten och Slovenien. Högsta bergstopp är Stol, 2236 meter över havet, på slovenska sidan om gränsen.

Viktiga övergångar över Karawankerna är bergspassen Wurzenpass/Korensko Sedlo, Loiblpass/Prelaz Ljubelj och Seebergssattel/Jezersko Sedlo. Genom Karawankerna går Karawankentunnlarna, en nära 10 kilometer lång motorvägstunnel och en mycket äldre, knappt 8 kilometer lång järnvägstunnel som båda förbinder Österrike med Slovenien.

Geografi i Kärnten
Bergskedjor i Österrike
Bergskedjor i Slovenien
Ossiacher See

Ossiacher See är en alpsjö i det österrikiska förbundslandet Kärnten. Sjön som ligger nära staden Villach är belägen 501 m ö.h. och har en yta på 10,5 km². Dess största djup är 52 m. Sjöns tillflöde är Tiebel och den avrinner genom Villacher Seebach till floden Drau. 

Vid sjön ligger Ossiach känd för sitt kloster och ortsdelen Landskron med sin fästning som idag hör till staden Villach. Sjön och dess omgivning är ett omtyckt turistmål.

Insjöar i Kärnten
Luton Aircraft

Luton Aircraft Limited var en brittisk flygplanstillverkare i Barton-in-the-Clay Bedfordshire.

Företaget grundades för att tillverka flygplan konstruerade av C.H. Latimer-Needham i Barton-in-the-Clay Bedfordshire. 1936 tillverkade man två av Latimer-Needhams ultralätta flygplan Buzzard och L.A.2. Båda flygplanen tillverkades i en träkonstruktion som kläddes med duk. L.A.2 byggdes senare om till ett prototypflygplan för utvärderingen av det lätta flygplanet L.A.3 Minor. Ritningar och vissa delar till L.A.3 såldes från företaget till privatpersoner som ville bygga egna flygplan. Flygplanet vidareutvecklades 1937 till det större L.A.5 Major. När Phoenix lokaler i Gerrards Cross Buckinghamshire blev lediga flyttade företaget sin verksamhet dit. När lokalerna tolalförstördes i en eldsvåda 1943 upphörde företagets verksamhet. 

Latimer-Needham och A.W.J.G Ord-Hume bildade 1958 företaget Phoenix Aircraft Limited. Det nya bolaget köpte rätten att producera och sälja Minor och Major flygplanen. Efter att båda typerna förbättras inleddes försäljning av byggsatser för hembyggare.

Flygplan tillverkade vid Luton Aircraft
1936 - Luton Buzzard I 
1936 - Luton L.A.2 
1936 - Luton L.A.3 Minor 1936 - Luton L.A.4 Minor 
1937 - Luton Buzzard II 
1939 - Luton L.A.5 Major 

Brittiska flygplanstillverkare
Ej längre existerande brittiska fordonstillverkare
Millstätter See

Millstätter See är en alpsjö i det österrikiska förbundslandet Kärnten. Sjön som ligger norr om staden Spittal an der Drau är belägen 588 meter över havet och har en yta på 13 kvadratkilometer. Dess största djup är 141 meter. Sjön avrinner till Lieser, en biflod till Drau.

Sjön är rik på fisk (regnbågsöring, röding, gös, gädda med mera). Vid sjöns utlopp finns ett fiskerimuseum som dokumenterar sjöfiskets historia.

Vid sjön ligger Millstatt känd för sitt före detta kloster. Sjön trafikeras av båtar och är ett omtyckt turistmål.

Insjöar i Kärnten
Henrik I av Bayern

Henrik I av Bayern, född 919/922 i Nordhausen, död 1 november 955 i Pöhlde, var hertig av Bayern och bror till den tysk-romerske kejsaren Otto I. Han var son till den tyske kungen Henrik I och Matilda av Sachsen.

Två år efter att hans bror Otto I hade bestigit den tyska tronen deltog Henrik I i en konspiration mot honom i förhoppningen att själv kunna bli kung. År 939 blev Henrik slagen vid Birten och var tvungen att lämna det tysk-romerska riket. Han flydde till Frankrike, men underkastade sig efter att Ludvig IV av Frankrike hade slutit fred med Otto I. Påsken 941 försökte han mörda Otto i Quedlinburg men planerna avslöjades. Henrik fängslades men benådades vid jul 941.

År 948 förlänades han hertigdömet Bayern som han utvidgade med markgrevskapen Verona och Aquileia 952. År 952 bröt Liudolfs och Konrad av Lothringens uppror ut som efterhand inriktade sig mot Henrik. År 954 bröt upproret samman. 

Henrik I dog den 1 november 955 i klostret Pöhlde och fick sin sista vila i klostret Niedermünster i Regensburg.

Henrik I var gift med Judit av Bayern och hade tre barn med henne:
 Gerberga, född cirka 940, död 1001, abbedissa 
 Henrik II av Bayern, född 951, död 995
 Hadwig, född cirka 939, död 994, gift med Burkhard III av Schwaben

Referenser 

Hertigar av Bayern
Avlidna 955
Män
Födda 920-talet
Personer i Tyskland under 900-talet
Personer från Nordhausen
Folland Aircraft

Folland Aircraft Limited var en brittisk flygplanstillverkare. 

Företaget bildades 1936 som British Marine Aircraft Ltd för att licenstillverka Sikorsky S-42 flygbåtar för den brittiska marknaden. En fabrikslokal uppfördes vid kusten utanför Southampton. Men innan tillverkningen av flygplan kommit igång fick företaget ekonomiska problem och gick i likvidation. Efter flera försök att slå samman bolaget med andra företag, bland annat Westland Aircraft, tillsatte likvidatorerna en ny styrelse 1937. Därefter såldes företaget till konstruktören Henry P. Folland. När denne blev ägare ändrades firmanamnet till Folland Aircraft Limited
24 december 1937. Med Folland som chef kom företaget igång med legotillverkning av flygplanskomponenter till Bristol Blenheim och Beaufort. 

Företagets första egna konstruktion blev Folland Fo 108 som tillverkades enligt en specifikation från Air Ministry. När andra världskriget bröt ut fick fabriken stora order på flygplansdelar till de Havilland Mosquito och Vickers Wellington. Samtidigt producerades egna konstruktioner vid företaget.
 
År 1950 anställdes konstruktören W. E. W. Petter som verkställande direktör, för företagets räkning konstruerade han i rask följd flygplanen Folland Midge och Folland Gnat. Båda flygplanen räknades som en framgång och var i produktion fram till i början av 1960-talet. Hawker Siddeley köpte företaget 1959 och drev det som ett självständigt företag fram till 1963 då firmanamnet ersattes av Hawker Siddeley. När flygindustrin i England rationaliserade sin verksamhet och bildade British Aerospace (BAe) fortsatte verksamheten i Follands tidigare lokaler med montering av Harrier och Hawk.

Referenser

Fotnoter 

 
Brittiska flygplanstillverkare
Ej längre existerande brittiska fordonstillverkare
Företag bildade 1936
Företag upplösta 1963
Ladugårdslandsviken

Ladugårdslandsviken är en vik av Saltsjön i centrala Stockholm som begränsas av Blasieholmen och Skeppsholmen i sydväst, Södra Djurgården i öster och Strandvägskajen i norr. Fortsättningen mot väst är Nybroviken och mot öst Djurgårdsbrunnsviken.

Historik

Namnet härrör från Ladugårdslandet som Östermalm kallades tidigare. Namnet syftar på att det fanns fyra kungsladugårdar här: Medelby, Kaknäs, Unnanrör och Vädla. Idag är det bara namnet Kaknäs som lever kvar. Ladugårdslandet gav även Strandvägens föregångare sitt namn, den hette före 1885 Ladugårdslands Strandgata. På Petrus Tillaeus karta från 1731 finns beteckningen Ladugårdslands Wÿken och inkluderar då även hela Djurgårdsbrunnsviken. På Charta öfwer Stockholm från 1751 är namnet Ladugårdslands Wiken inritat.

Den innersta delen av Ladugårdslandsviken mot väst var avgränsat med en bro, Ladugårds Lands Bron, från Packare Torgs Wiken. Den fylldes igen på 1800-talat och utgör idag Nybroplan och Berzelii park. Ladugårdslandsvikens norra strand var fram till 1890-talet, som en tysk turist uttryckte det, "den eländigaste delen av Ladugårdslandet [som] är knappt mera än en bedrövlig och smutsig by utan stenläggning. Små eländiga kojor stå på klippor, sticker fram mellan klippor, överskyggas av klippor eller förlorar sig mellan träd, kruddgårdar och fält". Här skulle inom några år växa fram Strandvägen, Stockholms nya paradgata.

Bilder

Se även
Ladugårdslandsbron

Källor

Externa länkar

Östermalm
Vikar i Sverige
Alicia Patterson

Alicia Patterson, född 15 oktober 1906, död 2 juli 1963, var amerikansk grundare och chefredaktör för tidningen Newsday.

Patterson växte upp i en tidningsfamilj, hennes far, Joseph Medill Patterson, startade tidningen New York Daily News och hon var barnbarn till Chicago Tribunes ägare Joseph Medill. Själv skapade hon seriefiguren Deathless Deer med Neysa McMein. Efter att hon gift sig med Harry Guggenheim föreslog han att de tillsammans skulle starta tidningen Newsday. Tidningen blev på några år en av de mest betydelsefulla nyhetstidningarna i USA. När Alicia avled 1963 övertog Guggenheim posten som ansvarig utgivare och drev tidningen vidare. Samtidigt inrättade han fonden Alicia Patterson Foundation som årligen delar ut ett pris bland amerikanska journalister.

Guggenheim lät Joan Miró skapa väggmålningen Alicia till hennes minne.

Källor

Amerikanska journalister
Kvinnor
Födda 1906
Avlidna 1963
Liberaldemokratiska partiet (Kenya)

Liberaldemokratiska partiet (engelska: Liberal Democratic Party, LDP) är ett politiskt parti i Kenya, som är observatör i den Liberala internationalen. Partiledare är Raila Odinga.

Sommaren 2001 lämnade en rad medlemmar regeringspartiet KANU (i protest mot att Uhuru Kenyatta utsetts till partiets presidentkandidat) och anslöt sig till LDP. Många av dessa hade tidigare tillhört Nationaldemokratiska partiet.

I de allmänna valen den 27 december 2002, var LDP en del av valalliansen Nationella regnbågskoalitionen, som erövrade 56,1 procent av rösterna i parlamentsvalet och 125 av 212 platser i parlamentet. 59 av dessa mandat tillföll LDP.

Regnbågskoalitionens presidentkandidat Mwai Kibaki fick samma dag 62,2 procent av rösterna och svors den 30 december 2002 in som Kenyas tredje president.

Efter valet uppstod snart spänningar mellan LDP och Kibaki sedan den sistnämnde vägrat fullfölja den överenskommelse som låg till grund för bildandet av regnbågskoalitionen. Enligt denna skulle LDP tilldelas 50 procent av ministerposterna och en ny grundlag skulle minska presidentens makt och säkra inrättandet av en premiärministerpost som skulle tillfalla Odinga.

2005 genomfördes en folkomröstning om en ny grundlag där Odinga och LDP verkade för ett nej medan Kibaki och hans nationella alliansparti stod på ja-sidan. Sedan nej-sidan vunnit sprack regnbågskoalitionen. LDP lämnade regeringen och bildade tillsammans med KANU Orange Democratic Movement.

Liberala partier i Kenya
Politiska partier bildade 2001
Dikter (bok av Heidenstam)

Dikter är en diktsamling av Verner von Heidenstam som gavs ut 1895. Den finns även tryckt i Den Svenska Lyriken: Verner von Heidenstams dikter, Stockholm 1954.

Den innehåller följande dikter:

Tiveden
Hemmet
Barndomsvännerna
Sommarnatten
Kon Gulleborg
Adjunktens midnattspredikan
För mig finns ingen väg från hemmets dörr
Sånger i kyrktornet
Djävulens frestelse
Den nioåriga freden
Önskedagen
Drottning Kristinas julnatt
Myrstacken
Gullebarns vaggsånger
Den avundsvärde
Decembersaga
Minnenas gård
Stjärnorna
Önskan
Vid brasan
Vid kistan med familjereliker
Vid pendylen
Vi otacksamma
Mannens sista ord till kvinnan
Hur lätt bli människornas kinder heta
Låt oss dö unga
Pilgrimens julsång
Tvillingbröderna
 Höstsång
Barrikadsång
Morgonen
Malatestas morgonsång
Dödens blommor
Natten
Jairi dotter
Dårarnas dröm
Pingstnatten
Den sovande systern

Externa länkar
 Dikter i fulltext hos Litteraturbanken

Svenskspråkig litteratur
Svenska diktsamlingar
Svenskspråkiga diktsamlingar
Skönlitteratur 1895
Diktsamlingar av Verner von Heidenstam
Michitaro Komatsubara

Michitarō Komatsubara (小松原 道太郎 Komatsubara Michitarō), född 20 juli 1885, död 6 oktober 1940, var en general i den Kejserliga japanska armén under slaget om Chalchin-Gol.

Biografi 
Michitarō Komatsubara föddes i Yokohama, där hans far arbetade som mariningenjör. Komatsubara tog examen från den 18:e klassen i den japanska Kejserliga Militärakademin år 1905. Han tjänstgjorde som militärattaché i Ryssland åren 1909-1910 och lärde sig tala flytande ryska. Efter återkomsten till Japan tilldelades han en rad stabsbefattningar inom den kejserliga japanska armén och inom Japans Högsta Krigsråd. 1914 följde han under första världskriget med den japanska expeditionsstyrkan och deltog i slaget vid Tsingtao.

Vid Komatsubaras återkomst till Japan 1915 avslutade han 27:e klassen vid Arméns Stabskollegium, (ett sorts krigskollegium) och utnämndes till befälhavare för den Kejserliga japanska arméns 34:e Infanteriregemente.

Från 1919 överfördes Komatsubara till den sovjetiska grenen inom den 4:e sektionen (europeisk & amerikansk militär underrättelsetjänst), 2:a byrån vid Arméns Generalstab. Efter att ha tillbringat åren 1926-1927 som instruktör vid Krigskollegiet återvände han till Moskva igen som militärattaché 1927-1929.

Efter Komatsubaras återkomst till Japan blev han befälhavare för Kejserliga japanska arméns 57:e Infanteriregementet åren 1930-1932. Två år senare blev han chef för Harbins specialagentur i Manchukuo. Han befordrades till generalmajor 1934 och återvände till Japan för att överta kommandot över den kejserliga japanska arméns 8:e Infanteribrigad, 1936-1937 var han befälhavare för 1:a Kejserliga Gardesbrigaden.

Han upphöjdes till generallöjtnant 1939 och fick nytt uppdrag i Manchukuo som befälhavare för 23:e divisionen och tjänstgjorde vid staben för Kwantungarmén. Han blev satt i reserven efter Japans förnedrande nederlag i slaget om Chalchin-Gol (1939) och dog den 6 oktober 1940 av magsäckscancer.

Litteratur 
 Coox, Alvin D., "Nomonhan: Japan Against Russia, 1939", Stanford University Press,

Referenser

Externa länkar 
 Komatsubara Michitaro (på "The Generals of World War II")

Födda 1885
Avlidna 1940
Japanska generaler
Män
Personer från Yokohama
WP:Projekt Japan
International Six-Speed

International Harvester Six-Speed Special var en amerikansk lastbil.

Six-Speed Special-lastbilen konstruerades och tillverkades av International Harvester Company, lanserades på marknaden 1928 och var fabrikens första lastbil som var försedd med två backväxlar. Den var specialkonstruerad för att kunna användas vid terrängkörning och inom jordbruket.

För att öka lastbilens popularitet bland köparna fick fabriken Sir Charles Markham och Fredrik von Blixen-Finecke att genomföra en 4 828 kilometer lång färd genom Saharaöknen 1928 med en fyrhjulsdriven Six-Speed.

Lastbilen hade täckt hytt med oglasade fönster för att ökenluften skulle kunna cirkulera fritt. Om man råkade ut för sandstormar kunde man täcka öppningarna med skivor som hindrade sanden att tränga in i kupén. På karossen var flera reservdäck fästade under färden. Trots de extrema temperaturer som rådde under färden klarade lastbilen färden genom öknen problemfritt.

Lastbilen drevs av en bensinmotor och den utrustades med en växellåda med sex växlar framåt och två bakåt. Lastkapaciteten var 5 000 kilogram.

I standardutförande kunde den förses med lastskåp, fast flak eller tippflak med en tippanordning under flaket. I specialutförande utrustades den som brandbil, ambulans, sopbil eller för persontransporter.

Lastbilar
Koolhoven

Koolhoven var en nederländsk flygplansfabrik.

Företaget grundades av Frederick Koolhoven 1926 vid flygplatsen Waalhaven utanför Rotterdam. Till en början specialiserade man sig på små skol- och privatflygplan. Verksamheten utökades senare med militära flygplan och passagerarflygplan. Totalt kom man att konstruera 21 olika prototypflygplan vid fabriken.

De två största framgångarna för företaget var privatflygplanet F.K.41 och skolflygplanet FK.51. Båda flygplanstyperna väckte stort intresse vid flygutställningarna. 

Fram till 1938 växte företaget stadigt antalet anställda var drygt 1 200 personet och framtiden för bolaget såg ljus ut. Den 10 maj 1940 invaderades Nederländerna av Tyskland. Samtliga flygfält i Nederländerna bombades och ett av de första målen var Koolhovens fabriksanläggningar som totalförstördes. 

Efter andra världskrigets slut försökte man få igång produktionen igen med tidigare och nya modeller och bland annat tillverkades några segelflygplan. 1956 stängdes fabriken och bolaget likviderades.

Flygplan producerade vid Koolhoven
Koolhoven FK.30 'Toerist'
Koolhoven FK.35
Koolhoven FK.36
Koolhoven FK.37
Koolhoven FK.39
Koolhoven FK.40
Koolhoven FK.41
Koolhoven FK.42
Koolhoven FK.43
Koolhoven FK.44 'Koolmees'
Koolhoven FK.45
Koolhoven FK.46
Koolhoven FK.47
Koolhoven FK.48
Koolhoven FK.49
Koolhoven FK.49A
Koolhoven FK.50
Koolhoven FK.51
Koolhoven FK.52
Koolhoven FK.53 'Junior'
Koolhoven FK.54
Koolhoven FK.55
Koolhoven FK.56
Koolhoven FK.57
Koolhoven FK.58
Koolhoven FK.59

Referenser

Ej längre existerande flygplanstillverkare
Företag bildade 1926
Företag upplösta 1956

es:Koolhoven
John Moisant

John Bevins Moisant, född 25 april 1868 i Kankakee, Illinois, död 31 december 1910 i Kenner, Louisiana, var en amerikansk flygpionjär. Han var bror till Alfred och Matilde Moisant.

Moisant växte upp i en jordbrukarfamilj med sina rötter från franska delarna av Kanada. Han och hans bröder flyttade till El Salvador 1896 för att slå sig på sockerodling. Han ombads 1909 av president José Santos Zelaya att resa till Frankrike för att för Nicaraguas räkning undersöka utvecklingen av flygkonsten. 
  
Han besökte den första internationella flygmässan i Reims där han träffade Louis Blériot. De kom överens om att Moisant efter flygveckan skulle åka till Blériots flygskola i Pau för att lära sig flyga. På ovanligt kort tid lärde han sig flyga och han inledde jakten att slå olika flygrekord. Medan han var i Europa konstruerade och byggde han ett av världens första flygplan i metall. 
23 augusti 1910 blev han den första flygare som flög över Engelska kanalen med passagerare. Med ombord på flygplanet var mekanikern Albert Fileux och en katt. Tillsammans med sin bror Alfred bildade han uppvisningsgruppen Moisant International Aviators som genomförde flyguppvisningar runt om i USA. Bröderna startade även flygskolan Moisant School of Aviation på Long Island där senare systern Matilde blev flygelev. Vid Belmont Air Show 30 oktober 1910 i New York flög han runt frihetsgudinnan och återkom till flygfältet 42,75 sekunder före tvåan Claude Grahame-White. Men efter en protest från Grahame-White, som menade att Moisant tjuvstartat, blev han diskvalificerad och prissumman på 10 000 dollar tillföll Grahame-White.

30 december 1910 tävlade han med sitt Blériotflygplan mot en Packard bil. Båda fordonen skulle ta sig en sträcka på åtta kilometer utanför New Orleans, men trots att flygplanet kunde flyga rakt till målplatsen segrade bilen. Dagen efter startade han från ett stråk i Kenner Louisiana för att träna inför flygtävlingen Michelin Cup. Hans flygplan fångades upp av en vindby och då han inte var fastsatt i flygplanet föll han ur och landade med huvudet före mot marken. Han begravdes vid Valhalla Memorial Park Cemetery i Los Angeles Kalifornien. Kroppen flyttades senare till Portal of Folded Wings Shrine to Aviation.

Amerikanska flygpionjärer
Personer som omkommit i flygincidenter
Personer från Kankakee County
Födda 1868
Avlidna 1910
Män
Matilde Moisant

Matilde Moisant, född 13 september 1878 i Earl Park i Indiana, död 5 februari 1964 i Glendale i Kalifornien, var en amerikansk flygpionjär och syster till Alfred och John Moisant.

Moisant genomgick flygutbildning vid Moisant School of Aviation i ett Blériotflygplan som drevs med en Anzani motor på flygstråket i Mineola Long Island 1911. Sedan hon fått en muntlig genomgång av sin bror Alfred gjorde hon sin första ensamflygning under utbildningen 13 juli 1911. Under flygningen, som varade 32 minuter, satte hon ett amerikanskt flygrekord som godkändes av Aero Club of America.

Hon flög upp för sitt FAI certifikat och blev därmed den andra kvinnan i USA som klarat flygproven. Hon tilldelades certifikat nummer 44 17 augusti samma år.

24 september 1911 genomförde hon en flygning med sitt Blériotflygplan på cirka 350 meters höjd över Garden City Long Island, varvid delstatspolisen rykte ut för att arrestera henne eftersom hon flög på en söndag. Efter att hon landat redde polisen ut saken på platsen och hon fick bara en varning. Så fort polisen försvunnit startade hon sitt flygplan för en ny flygtur. Slutligen återkom polisen för att arrestera henne, men på marken fanns drygt 300 åskådare som ställde sig i en mur runt Moisant och efter en halvtimmes försök att fånga in henne gav polisen upp. Polisen vände sig senare till Justice of the Peace för att få ett föreläggande och arresteringsorder, men domaren kunde inte hitta någon paragraf som angav att det var förbjudet att flyga på söndagar.   

Som flygare satte Moisant flera amerikanska rekord, 1912 slog hon det gällande rekordet i höjdflygning för kvinnor under en flygning över Mexico City. Senare satte hon världsrekordet i höjdflygning för kvinnor med en flygning på 2 500 fots höjd över Hempstead.

Hon är begravd i Portal of the Folded Wings vid Valhalla Memorial Park i Hollywood Kalifornien.

Externa länkar 

Födda 1878
Avlidna 1964
Amerikanska flygpionjärer
Kvinnor
Fosforsyrlighet

Fosforsyrlighet, summaformel H3PO3, är en syra som bland annat innehåller fosfor.

Salter av fosforsyrlighet kallas fosfoniter.

Tautomerer
Fosforsyrlighet existerar i två tautomera former. I vattenlösning utgör formen P(OH)3, där alla väteatomer är bundna till syre endast en mindre del, medan huvuddelen föreligger i formen HP(O)(OH)2, där en väteatom är bunden direkt till fosofor. Denna tautomer kallas också för fosfonsyra. Denna beteckning används särskilt som utgångspunkt för substiuterade organiska föreningar, såsom metylfosfonsyra, CH3P(O)(OH)2.

Fosforsyra och fosforsyrlighet
Skillnaden mellan fosforsyrlighet och fosforsyra, H3PO4, är att fosforatomen har ett lägre oxidationstal (+3) i fosforsyrlighet än i fosforsyra (+5). Fosforsyrlighet är en svagare syra än fosforsyra.

Se även
Fosforsyra
Hypofosforsyra

Syror
Fosfonater