Sibirisk flugsnappare

Sibirisk flugsnappare (Muscicapa sibirica) är en asiatisk fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar. Den häckar dels i ett område från sydöstra Sibirien till Japan, dels i bergstrakter i Himalaya och västra Kina. Vid ett enda tillfälle påträffats i Europa, på Island i oktober 2012. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende 
Sibirisk flugsnappare är en medelstor tätting med en kroppslängd på 14 centimeter och lik övriga arter i släktet med sin oansenliga grå dräkt. Den är mindre än den europeiska grå flugsnapparen men större än den vida spridda glasögonflugsnapparen som den annars kan förväxlas med. Denna fågel har en relativt liten och helmörk näbb och påfallande långa vingar så att handpennorna till skillnad från glasögonflugsnapparen är lika långa som eller tydligt längre än tertialerna. Bröstet och flankerna är streckade så att en vit strimma bildas nedför mitten av buken.

Läte 
Sången består av en svag serie med ljusa toner, drillar och visslingar. Den drunknar lätt bland andra fåglars läten och är mycket lik glasögonflugsnapparens sång, men innehåller vanligen "tsee-tsee-tsee" eller "tsichiriri". Locklätet är tunna "tsuii" eller "chii" och nedåtböjda "feeeer". I flykten hörs ett tunt och rakt "siht".

Utbredning och systematik 
Sibirisk flugsnappare häckar i två skilda områden i Asien, dels från sydöstra Sibirien till Japan, dels i bergsområden i Himalaya och västra Kina. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Muscicapa sibirica sibirica – häckar från sydöstra Sibirien till Japan, övervintrar i Indokina och på Stora Sundaöarna
 Muscicapa sibirica gulmergi – västra Himalaya, från östra Afghanistan till Kashmir och Garhwal
 Muscicapa sibirica cacabata – häckar från östra Himalaya till sydöstra Tibet och nordöstra Indien, övervintrar i södra Thailand
 Muscicapa sibirica rothschildi – häckar i bergsområden från västra Kina till norra Myanmar, övervintrar i södra Kina, Indokina samt Malackahalvön

Nominatformen har föreslagits utgöra en egen art. Arten är en mycket sällsynt gäst i Europa med ett enda fynd, 4–5 oktober 2012 vid Höfn på Island.

Ekologi 
Arten häckar i tempererad eller subtropisk skog, i bergsskog i Himalaya och i Sibirien i tajgagranskog ofta nära vatten och bland pilar Salix. Under flyttningen och vintertid ses den i kustnära buskmarker, plantage, parker och stora trädgårdar. 

Artens föda är inte särskilt studerad, men den tros inta mest små ryggradslösa djur. Den födosöker i skogsgläntor och öppningar genom att på flugsnapparmanér sitta upprätt högt upp på en utkiksplats, jaga insekter i flykten för att sedan återvända till samma sittplats, som mest aktivt sent på eftermiddagen och i skymningen. 

Den häckar maj till augusti och lägger tre till fyra ägg i ett prydligt och kompakt bo placerat på en horisontell gren, i ett trädhål eller bakom lös bark.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling som inte tros vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig till lokalt vanlig.

Namn 
Sibiriska flugsnapparens vetenskapliga artnamn sibirica betyder just "sibirisk". På svenska har den även kallats sotflugsnappare.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen