kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Harlekintrast

Harlekintrast (Geokichla dohertyi) är en fågel i familjen trastar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Harlekintrasten är en liten trast med en kroppslängd på 16–18 cm. Den liknar brunryggig trast, men hjässan är svartaktig och mer vitt syns i ansiktet. Undersidan är också annorlunda, med det svarta på bröstet övergående i oregelbundna fläckar på den vita buken. Utmed flankerna och bröstsidorna är den rostbrun. Näbben är svartaktig, benen vitaktiga eller skära.

Sången består av en serie fraser som skiljs åt av ungefär en sekund. Varje fras innehåller tre till sju klara och behagliga visslingar med mer komplexa invävda moment. Bland lätena hörs ett skrapigt ljud, en enkel vissling och ett mycket ljust visslande.

Utbredning och systematik 
Harlekintrasten förekommer i Indonesien, i Små Sundaöarna på öarna Lombok, Sumbawa, Sumba och Flores. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. === Släktestillhörighet ===
Tidigare placerades arten i släktet Zoothera, men flera DNA-studier visar att harlekintrast med släktingar står närmare bland andra trastarna i Turdus.

Levnadssätt 
Harlekintrasten hittas i städsegrön bergsskog, ibland även i omgivande av människan påverkade områden som buskmarker kring byar. Den födosöker på marken, men också i träd. Ibland kan den ses i grupper om upp till fem fåglar i träd som bär frukt, då tillsammans med brunkronad trast.

Häckning 
Nyligen flygga ungar har noterats från slutet av juli till början av augusti på Sumba, men arten har också hörts sjunga under den perioden, varför häckningssäsongen troligen sträcker sig längre. I fångenskap har den lagt tre ägg som ruvats i 15 dagar, med ungar kvar i boet i 14 dagar efter kläckning.

Status och hot 
Harlekintrastens utbredningsområde tros vara fragmentiserat. Den tros också minska i antal till följd av fångst för vidare försäljning inom burfågelindustrin. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar William Doherty (1857-1901), amerikansk upptäcktsresande, entomolog och ornitolog. På svenska har den även kallats kastanjeryggad trast.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Trastar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Små Sundaöarna
Endemiska fågelarter i Indonesien
Burutrast

Burutrast (Geokichla dumasi) är en fågel i familjen trastar inom ordningen tättingar. Den förekommer endast på den indonesiska ön Buru. IUCN listar den som nära hotad.

Utseende och läte 
Burutrasten är en rätt liten trast med en kroppslängd på 17 cm. Den är rostbrun på hjässa, nacke och mantel, medan vingarna är mörkbruna, liksom undersidan, buken dock vit. På större och mellersta vingtäckarna syns breda vita spetsar. Seramtrasten liknar burutrasten, men denna är mörkbrun endast på manteln med vita spetsar endast på mellersta vingtäckarna. Fågeln är tystlåten, men kan avge ett tunt "tseep" som kontaktläte och ett "tsree-tsree" i flykten.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i skogar på medelhög höjd på ön Buru i södra Moluckerna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Vissa inkluderar seramtrast (G. joycei) i arten.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Zoothera, men flera DNA-studier visar att burutrast med släktingar står närmare bland andra trastarna i Turdus.

Levnadssätt 
Burutrasten bebor täta mossbelupna skogar i lägre bergstrakter, vanligen mellan 725 och 1500 meters höjd. Fågeln födosöker enstaka eller i par på marken i tät undervegetation. Ägg har noterats i februari och ungar i början av april.

Status 
Burutrasten har ett litet utbredningsområde och ett bestånd uppskattat till endast mellan 20 000 och 50 000 vuxna individer. Kunskapen om dess status är begränsad, men den tros vara hotad av den intensiva burfågelhandeln. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar en J. M. Dumas, holländsk markägare på Borneo tillika upptäcktsresande och samlare av specimen i Ostindien och på Nya Guinea.

Noter

Externa länkar 

Trastar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Buru
Molleville

Molleville är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Salles-sur-l'Hers som ligger i arrondissementet Carcassonne. År  hade Molleville  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Molleville

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Brunryggig trast

Brunryggig trast (Geokichla erythronota) är en fågel i familjen trastar inom ordningen tättingar. Den förekommer i Indonesien, huvudsakligen på Sulawesi. Arten minskar i antal till följd av skogsavverkningar, men beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läten 
Brunryggig trast är en medelstor (19–21 cm) medlem av familjen. På ovansidan är den rostbrun från hjässa till övergump, med svarta vingar försedda med två breda vita vingband. På ansiktet syns vita fläckar. Undersidan är svart från haka till bröst, resten vitaktig med svarta band. Underarten kabaena (se nedan) är svart på hjässa och mantel. Kontaktlätet är ljust, tunt och uppåtböjt, på Kabaena inklämt mellan en ljusare inledningston och en mörkare avslutning. Varningslätet består av en serie "tjack" medan sången rapporteras vara en typisk trastlik fylling serie toner.

Utbredning och systematik 
Brunryggig trast förekommer i Indonesien. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Geokichla erythronota erythronota – förekommer i låglänta skogar på Sulawesi
 Geokichla erythronota kabaena – förekommer på ön Kabaena (Floreshavet)

Tidigare betraktades även vitörad trast (G. mendeni) som underart till brunryggig trast och vissa gör det fortfarande.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Zoothera, men flera DNA-studier visar att brunryggig trast med släktingar står närmare bland andra trastarna i Turdus.

Status och hot 
Brunryggig trast har ett stort utbredningsområde, men tros påverkas negativt av omfattande skogsavverkningar. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som nära hotad. Beståndet uppskattas till mellan 100 000 och en halv miljon vuxna individer.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Trastar
Fåglar i australiska regionen
Borneotrast

Borneotrast (Zoothera everetti) är en fågel i familjen trastar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Borneotrasten är en 19–20 cm lång fågel. Fjäderdräkten är djupt olivbrun ovan, med svag olivgrön ton på halssidor och undergump. På huvudet syns ljust beigevitt på tygel, submustaschstreck, hakan och strupen. Vidare har den mörkbrunt strupsidestreck och beigefläckade örontäckare. Undersidan är orange- till kastanjebrun, mot nedre delen av buken vit och på undergump och undre stjärttäckare ljusorange. Näbben är mörk och benen hud- till brunfärgade. 

Sången har inte beskrivits, men däremot en skuggsong som består av mycket dämpade spridda musikaliska toner. Bland lätena hörs varnande vassa "tsak! tsak! tsak!" och i flykten ett dämpat klickande eller muttrande ljud.

Utbredning och status 
Den förekommer i bergstrakter på norra Borneo (Sarawak och Sabah). IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Levnadssätt 
Borneotrasten hittas i mossiga bergsskogar på mellan 1200 och 2140 meters höjd. Den lever av små insekter som skalbaggslarver och termiter, men ävem maskar och iglar. Fågeln ses enstaka eller i smågrupper på marken bland fuktiga löv eller lågt i vegetationen. Ett bo har hittats i maj placerat lågt.

Status och hot 
Borneotrasten har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 6 000–15 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Alfred Hart Everett (1848-1898), engelsk administratör i Sarawak 1872-1890, naturforskare och samlare av specimen i Filippinerna och Ostindien.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Trastar
Endemiska fågelarter på Borneo
Endemiska fågelarter i Malaysia
Fåglar i orientaliska regionen
Montauriol, Aude

Montauriol är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Salles-sur-l'Hers som ligger i arrondissementet Carcassonne. År  hade Montauriol  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Montauriol

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Bantutrast

{{Taxobox
| name = Bantutrast
| status = LC
| status_ref = 
| image = Orange Ground-Thrush 2008 09 14 07 07 15 1026.jpg
| image_caption = 
| range_map = 
| range_map_caption = 
| image2 = 
| image2_caption = 
| domain_sv = Eukaryoter
| domain = Eukaryota
| regnum_sv = Djur
| regnum = Animalia
| phylum_sv = Ryggsträngsdjur
| phylum = Chordata
| subphylum_sv = Ryggradsdjur
| subphylum = Vertebrata
| classis_sv = Fåglar
| classis = Aves
| ordo_sv = Tättingar
| ordo = Passeriformes
| familia_sv = Trastar
| familia = Turdidae
| genus_sv = 
| genus = Geokichla
| species_sv = Bantutrast
| species = G. gurneyi
| taxon = Geokichla gurneyi
| taxon_authority = (Hartlaub, 1864)
| synonyms = 
 Östafrikansk trast
 Gurneytrast
 Zoothera gurneyi'
}}

Bantutrast (Geokichla gurneyi) är en fågel i familjen trastar inom ordningen tättingar. 

 Utseende och läte 
Bantutrasten är en stor trast med brun rygg, orangefärgat bröst och tydliga vita vingband. Sången är melodisk och typisk för trastar, en pratig och gladlynt serie av visslingar. Lätet är en mycket tunn och stigande drill. Arten är mycket lik orangebröstad trast men har ett annorlunda huvudmönster, med olivgrön hjässa, ett svart band under ögat och en bruten vit ögonring.

 Utbredning och systematik 
Bantutrasten delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Geokichla gurneyi otomitra – Angola (Moco) till Demokratiska republiken Kongo, Tanzania och norra Malawi
 Geokichla gurneyi chuka – bergstrakter i Kenya och Kikuyu
 Geokichla gurneyi raineyi – bergsskogar i sydöstra Kenya (Taita och Chyulu Hills)
 Geokichla gurneyi disruptans – centrala Malawi till Moçambique, östra Zimbabwe, nordöstra Sydafrika (Limpopo) och norra Swaziland 
 Geokichla gurneyi gurneyi – östra Sydafrika (KwaZulu-Natal och Östra kapprovinsen)

 Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Zoothera, men flera DNA-studier visar att den tillhör en grupp trastar som står närmare bland andra trastarna i Turdus.Voelker, G., and J. Klicka. 2008. Systematics of Zoothera thrushes, and a synthesis of true thrush molecular systematic relationships. Molecular Phylogenetics and Evolution 49: 377–381. Dessa har därför lyfts ut till ett eget släkte, Geokichla.

 Levnadssätt 
Bantutrasten förekommer i undervegetation i bergsskogar. Den är skygg och fåtalig.

 Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). 

 Namn 
Artens vetenskapliga namn hedrar John Henry Gurney (1819-1890), engelsk bankman, parlamentsledamot och ornitolog som var en av British Ornithological Unions ursprungliga medlemmar. Fram tills nyligen kallades den även gurneytrast'' på svenska, men justerades 2022 av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Trastar
Fåglar i etiopiska regionen
Montazels

Montazels är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Couiza som ligger i arrondissementet Limoux. År  hade Montazels  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Montazels

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Fläcktrast

Fläcktrast (Geokichla guttata) är en utrotninghotad afrikansk fågel i familjen trastar.

Utseende och läten 
Fläcktrasten är en medelstor (19–23 cm), mark- och skogslevande trast. Kännetecknande är kraftigt fläckad undersida, ett svart, vertikalt streck i ansiktet och två vita vingband. Benen är hudfärgade. Liknande jordtrasten är större och mer upprätt, saknar vingband och förekommer inte i skog. Sången är högljudd och vacker med korta, flöjtande fraser innehållande fyra till fem toner. Lätet är ett utdraget "sreee".

Utbredning och systematik 
Fläcktrast delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Geokichla guttata maxis – förekommer i södra Sydsudan
 Geokichla guttata lippensi – förekommer i sydöstra Kongo-Kinshasa (Upemba National Park)
 guttata-gruppen
 Geokichla guttata belcheri – förekommer i södra Malawi (Thyoloberget)
 Geokichla guttata fischeri – förekommer i kustnära östra Kenya och Tanzania
 Geokichla guttata guttata – förekommer i södra Malawi, KwaZulu-Natal och Kapprovinsen

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Zoothera, men flera DNA-studier visar att fläcktrast med släktingar står närmare bland andra trastarna i Turdus.

Status och hot 
Fläcktrast har en liten och fragmenterad världspopulation bestående av under 1 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Fågeln är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Trastar
Fåglar i etiopiska regionen
Stillahavstrast

Stillahavstrast (Zoothera heinei) är en fågel i familjen trastar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Stillahavstrasten är en 23–27 cm lång trast. Ovansidan är mörkt olivbrun kraftigt fjällad i svart och med två ljusbruna vingband. På huvudet syns vitaktig strupe och skärbeige strupsidestreck. Undertill är den kraftigt fjällad i svart, på ljust gulbrun botten på övre delen av bröstet, medan resten av undersidan är vit. Näbben är ljusbrun och benen gråskära eller grågula. Arten är mycket lik eukalyptustrasten, men är något mindre, med större öga, varmare rostrött på övergump och övre stjärttäckare och mer vitspetsade yttre stjärtpennor.

Utbredning och systematik 
Stillahavstrast delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Zoothera heinei papuensis – förekommer i högländer på Nya Guinea
 Zoothera heinei eichhornii – förekommer i St Matthiasöarna (Bismarckarkipelagen)
 Zoothera heinei choiseuli – förekommer på Choiseul, Salomonöarna
 Zoothera heinei heinei – förekommer i östra Australien (Clarke Range, Queensland, söderut till området kring Sydney, New South Wales)

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den tyske ornitologen Ferdinand Heine (1809-1894).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Trastar
Fåglar i australiska regionen
Montbrun-des-Corbières

Montbrun-des-Corbières är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Lézignan-Corbières som ligger i arrondissementet Narbonne. År  hade Montbrun-des-Corbières  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Montbrun-des-Corbières

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Brunkronad trast

Brunkronad trast (Geokichla interpres) är en fågel i familjen trastar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Brunkronad trast är en 16–18 cm lång trast. Den är mörkt kastanjebrun på hjässa och nacke, övergående i blåsvart ovansida med två mycket breda vita vingband. På huvudet syns vitaktig tygel, en ofullständig vit ring kring ögat och svarta örontäckare som ramar in en vit kindfläck. Främre delen av undersidan är svart, övergående i svartfläckat vitt på buk och flanker, mot undre stjärttäckarna helvitt. På bakre delen av flankerna syns en svag beigefärgad anstrykning. Vissa individer har också ett streck av svarta fläckar på strupen. Näbben är svart medan benen är gula till skärgula.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i södra Thailand, Malaysia, Stora Sundaöarna, Små Sundaöarna och södra Filippinerna. Vissa inkluderar engganotrast (Geokichla leucolaema) i arten.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Zoothera, men flera DNA-studier visar att brunkronad trast med släktingar står närmare bland andra trastarna i Turdus.

Status 
Arten tros minska mycket kraftigt i antal till följd av fångst för burfågelhandeln och skogsavverkningar. Från och med 2020 är den upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s rödlista över utrotningshotade arter, där listad som starkt hotad.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Trastar
Fåglar i orientaliska regionen
Montclar, Aude

Montclar är en kommun i departementet Aude i regionen Occitanien  i södra Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Montréal som ligger i arrondissementet Carcassonne. År  hade Montclar  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Montclar

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aude

Källor 

Kommuner i Aude
Seramtrast

Seramtrast (Geokichla joiceyi) är en fågel i familjen trastar inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Seramtrasten är en rätt liten trast med en kroppslängd på 17 cm. Den är rostbrun på hjässa och nacke, på mantel, vingar och undersida mörkbrun, dock vitaktig på buken. På vingarna syns också breda vita spetsar på mellersta vingtäckarna. Den är lik burutrasten, men denna är rostbrun även på manteln och har vita spetsar även på större vingtäckarna. Fågeln är mestadels tystlåten, men kan avge tunna "tseep" som kontaktläte och i flykten "tsree-tsree".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergsskogar på medelhög höjd på Seram i södra Moluckerna. Vissa behandlar den som underart till burutrast (G. dumasi).

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Zoothera, men flera DNA-studier visar att seramtrast med släktingar står närmare bland andra trastarna i Turdus.

Status och hot 
Seramtrasten har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 10 000–20 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av fångst för vidare försäljning inom burfågelindustrin. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar James John Joicey (född 1871), brittisk lepidopterist och sponsor av expeditioner för insamling av specimen.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Trastar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Seram
Engganotrast

Engganotrast (Geokichla leucolaema) är en fågel i familjen trastar inom ordningen tättingar. Den förekommer enbart i skogar på ön Enggano utanför Sumatra i Indonesien. Där påverkas beståndet negativt av skogsavverkningar. IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Utseende och läte 
Engganotrasten är en liten (15–18,5 cm) trast. På ovansidan är en kastanjebrun från hjässa till nacke, på mantel, rygg och skapularer till övre stjärttäckare mer rostbrun. På vingarna syns två breda vita vingband. Undertill är den vit från hakan till övre delen av bröstet, med svartaktigt i ansiktet, på strupsidorna och resten av bröstet. Resten av undersidan är ljus, på flankerna med brunaktig anstrykning. Sången låter mer som ett tiggläte, långsammare och mer varierat än brunkronad trast.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på ön Enggano utanför västra Sumatra. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Vissa behandlar den som underart till brunkronad trast (G. interpres).

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Zoothera, men flera DNA-studier visar att engganotrast med släktingar står närmare bland andra trastarna i Turdus.

Levnadssätt 
Engganotrasten är en skogslevande art, men är inte begränsad till urskog. Mycket lite information finns om dess häckningsbiologi eller levnadssätt i övrigt.

Status och hot 
Engganotrasten har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 10 000–20 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Trastar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Eukalyptustrast

Eukalyptustrast (Zoothera lunulata) är en fågel i familjen trastar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Eukalyptustrasten är en stor trast. Ovansidan är grönbrun med tydlig svart fjällning, undersidan ljusare, även där med ett fjälligt utseende. Gulbröstad trast är mindre men med större näbb och mindre kraftigt tecknad ovansida. Eukalyptustrasten saknar också vitt i stjärthörnen, vilket ofta är väl synligt på flygande gulbröstad trast. Det mindre vingbandet har vidare mindre tydliga ljusa spetsar hos eukalyptustrasten. Sången påminner om koltrastens, helt annorlunda än gulbröstad trast.

Utbredning och systematik 
Eukalyptustrast förekommer i Australien och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Zoothera lunulata cuneata – bergstrakter i Mount Windsor Tableland och Atherton Plateau i (nordöstra Queensland)
 Zoothera lunulata lunulata – sydöstra Australien (sydöstra Queensland till södra Victoria och Tasmanien)
 Zoothera lunulata halmaturina – södra Australien (Mount Lofty och Flinders Ranges, Kangaroo Island)

Levnadssätt 
Eukalyptustrasten hittas i fuktiga skogar. Där ses den födosöka bland torra löv på marken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Trastar
Endemiska fågelarter i Australien
Fåglar i australiska regionen
Gulbröstad trast

Gulbröstad trast (Zoothera machiki) är en fågel i familjen trastar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gulbröstad trast är en 21–22 cm lång fågel. Ovansidan är varmbrun, mot övergump och stjärt mot rostbrunt, med något mörkare fjällning på kroppsfjädrarna. Vingarna är ljuskantade med två tydliga ljusa vingband. På undersidan är den ljust och lätt svartfjälligt guldbeige på strupe. bröst och bukmitt, mot nedre delen av buken och flankerna mot vitt med kraftigare svarta fjäll. Näbben är svart, utom längst in på nedre näbbhalvan där den är gulaktig, och benen är ockra- till hudfärgade. Sången består av en serie enkla visslande eller pipande ljud. Lätet är ett vasst "tsit".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Tanimbaröarna (Yamdena och Larat). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare har den ansetts utgöra en underart till guldtrasten, men urskiljs numera allmänt som egen art.

Levnadssätt 
Gulbröstad trast hittas mestadels i ursprunglig skog, ibland även i buskmarker och nyligen svedda områden. Den födosöker i täta buskage, men också i det öppna på stigar genom skogen. Ingen information finns om dess häckningsbiologi.

Status och hot 
Gulbröstad trast har ett rätt litet utbredningsområde. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Jószef Machik, ungersk konkolog och samlare av specimen i Moluckerna.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Trastar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Tanimbaröarna