kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alfredo Baccarini

Alfredo Baccarini, född 6 augusti 1826 i Russi, provinsen Ravenna, död 3 oktober 1890, var en italiensk ingenjör och politiker.

Baccarini studerade vid Bolognas universitet, blev filosofie doktor och ingenjör samt deltog 1848–49 i kriget för Italiens självständighet. Han blev förste stadsingenjör i staden Ravenna 1858 och fick efter Italiens enande flera viktiga offentliga uppdrag. Så kallades han 1875 att som generaldirektör leda statens vattenbyggnader och var 1878–83 (med ett kort avbrott) minister för offentliga arbeten i Benedetto Cairolis och Agostino Depretis kabinett. Jämte Francesco Crispi, Benedetto Cairoli, Giovanni Nicotera och Giuseppe Zanardelli ("pentarkin") bekämpade han sedan Depretis styrelse och slöt sig efter dennes död till oppositionen mot Crispi. Baccarini gjorde betydande insatser för järnvägsbyggandet i Italien och utgav flera arbeten i väg- och vattenbyggnadskonst.

Källor

Noter

Italienska ingenjörer
Väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Italiens ministrar
Italienska politiker under 1800-talet
Personer från Emilia-Romagna
Födda 1826
Avlidna 1890
Män
Ugglan
Storofficerare av Hederslegionen
Episteme

Episteme kommer från det antika grekiska ἐπιστήμη ("kunskap" eller "vetenskap"). I Platons terminologi betyder episteme kunskap, som i "sann rättfärdigad tro". Den är alltså helt säker jämfört med doxa som betyder ”åsikt” eller ”det kan vara på annat sätt”.

Platon
Kontrasten mellan episteme och doxa var viktig då Platon formulerade sin skarpa kritik av retorik. För Platon var episteme ett uttryck, eller ett uttalande, som förmedlade absolut säkerhet.

Isokrates
"Eftersom det inte är i den mänskliga naturen att skaffa kunskap (episteme) som gör oss säkra på vad man ska göra eller säga, anser jag att en som har klokhet och förmågan genom gissningar (doxa) uppnå det bästa valet…" – Isokrates, Antidosis, 353 f.Kr.

Michel Foucault
Den franske filosofen och idéhistorikern Michel Foucault använde termen episteme i en särskild betydelse i sitt verk Les mots et les choses. Episteme utgör det historiska a priori som grunden för kunskap. Han beskriver episteme som "I vilket fall som helst, om det i en viss kultur och vid en given tidpunkt, så finns det alltid bara en episteme som definierar villkoren för möjligheten till all kunskap oavsett om de uttrycks i en teori eller i en praxis." – Foucault, 168

Foucaults användning av episteme har påståtts likna Thomas Kuhns begrepp "paradigm". Det finns dock avgörande skillnader av följande skäl: Kuhns paradigm är en allomfattande samling övertygelser och antaganden som resulterar i att organisera vetenskapliga världsbilder och praxis, medan Foucaults episteme inte bara är begränsad till vetenskapen utan till ett bredare spektrum av diskurs. Därutöver verkar Kuhns koncept motsvara vad Foucault kallar ”tema” eller ”teori” om en vetenskap, men Foucault analyserade hur motsatta teorier och teman kan samexistera inom en vetenskap.

Kuhns och Foucaults begrepp var båda påverkade av den franske filosofen Gaston Bachelards föreställning om en "epistemologisk brytning". Judith Butler använder begreppet episteme i sin bok Excitable Speech där hon undersöker användningen av talakten för politiska syften.

Renato Barilli
Platon försvarar det ensliga, tysta och naturliga sökandet efter episteme-sanning: en sökning som leder en bort från folkmassan och de många. Platons mål är att från ’majoriteten’ ta bort rätten att döma, välja, och avgöra. – Renato Barilli, Rhetoric. University of Minnesota Press, 1989

Referenser

Se även
Fronesis (vetenskapsteori)

Termer inom kunskapsteori
Retorik
Michel Foucault
Giovanni Nicotera

Giovanni Nicotera, född 9 september 1828 i Sambiase, Kalabrien, död 13 juni 1894 i Vico Equense, var italiensk baron och politiker. 

Nicotera studerade rättsvetenskap, deltog 1848 i upproret i Kalabrien samt blev officer i Romerska republikens armé och sårades 1849 i strid mot fransmännen, varefter han bosatte sig i Turin. År 1857 deltog han i den av Giuseppe Mazzinis anhängare igångsatta expeditionen från Genua, som åsyftade att revoltera Neapel och driva bort Bourbonerna därifrån. 

I insurgenternas avgörande nederlag vid Padula blev Nicotera svårt sårad och fången samt därpå dömd till galärstraff på livstid. År 1860 befriades han av Giuseppe Garibaldi, under vilken han därefter tjänade i fält såväl 1860 och 1861 som 1866 och 1867, då han vid Garibaldis angrepp på Rom förde en kolonn frivilliga till Velletri. 

I italienska parlamentet, där han regelmässigt var ombud för Salerno, anslöt han sig till framstegspartiet. I mars 1876 blev han inrikesminister i kabinettet Agostino Depretis samt vidtog bland annat, ehuru förgäves, energiska åtgärder att tillintetgöra maffian på Sicilien. Ett växande missnöje med hans förvaltning vållade, att han december 1877 avgick och ersattes av Francesco Crispi. I Antonio di Rudinìs kabinett februari 1891 till maj 1892 var han åter inrikesminister.

Källor

Italiens inrikesministrar
Italienska politiker under 1800-talet
Personer från Kalabrien
Födda 1828
Avlidna 1894
Män
Ugglan
Jeremy Boyce

Jeremy Boyce Rotevall, känd som endast Jeremy Boyce, född 28 augusti 1993, är en svensk ishockeyspelare (forward) som spelar för Timrå IK i SHL.

Boyce har en svensk mor och en kanadensisk far. Han debuterade i Timrå IK:s A-lag mot IF Sundsvall under SCA-cupen 2010. Han var med i det svenska laget som vann junior-VM 2012. Han var även med och vann silver vid junior-VM 2013 och U18-VM i ishockey 2011.

Klubbar i karriären 
Huddinge IK
Timrå IK

Källor

Noter

Födda 1993
Svenska ishockeyspelare
Spelare i Huddinge IK
Ishockeyspelare i Timrå IK
Män
Levande personer
Idrottare från Stockholm
Svenska idrottare under 2000-talet
Per Borgström

Per Axel Borgström, född 20 februari 1928 i Stockholm, död 16 april 2007 i Drottningholm, var en svensk arkitekt. 

Borgström tog studentexamen 1947 och fick sin utbildning till arkitekt vid Kungliga Tekniska högskolan (examen 1955). Han var anställd och senare delägare hos Ahlgren Olsson Silow Arkitektkontor (AOS Arkitekter) i Stockholm. Som förste arkitekt hos AOS Arkitekter höll han 1955 i bostadsutställningen på Helsingborgsutställningen 1955. Från 1962 hade han egen arkitektverksamhet. Borgström var bosatt i Drottningholm och som sådan blev han viceordförande i Lovö hembygdsförening och formgav vandringsleden Lovöns fornstig på Lovön. Åren 1977–1978 restaurerades Skutskärs kyrka efter ritningar av Borgström. Han ansvarade för den invändiga renoveringen av Lovö kyrka (2004). Per Borgström var fram till sin död ledamot i Lovö kyrkoråd, som han valdes in år 1995. Han var son till arkitekten Birger Borgström och bror till Hans Borgström och textilkonstnär Ann Engstrand. Han var gift med och senare frånskild från en dotter till silversmeden Erik Fleming. Per Borgström är begravd på Lovö kyrkogård tillsammans med Gunilla Henriksson Berber.

Källor
 
 Vem är vem 1968.
 Kyrksidan: Per Borgström – en Lovöprofil som lämnat oss.
 Borgström, Per Axel på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Stockholm
Födda 1928
Avlidna 2007
Män
Leedsichthys

Leedsichthys var en stor strålfenig fisk i den utdöda familjen Pachycormidae, som levde under Juraperioden. "Den Problematiska Leedsfisken", som det första fyndet 1886 av fossilsamlaren Alfred Nicholson Leeds döptes till, kunde enligt forskares uppskattningar växa till en längd på bortåt 10 meter efter att ha levt i ca 20 - 25 år.  Vissa skelettrester antyder att ännu större exemplar bortåt 16 m har existerat.

I likhet med bardvalarna var de utrustade med en silmekanism, som de använde till att samla små djur och växter som svaldes och nyttiggjordes. Stjärten var stor och kraftig nog för att Leedsichtys skulle kunna fly från predatorer som Liopleurodon, även om det medförde ansenliga bitskador.

Fylogeni 
Initialt tilldelade Woodward Leedsichthys Acipenseroidea, och menade att den var nära knuten till störarna, med sina stora gälrakor och fenstrålar. 1905 ändrade han detta till Pachycormidae. Pachycormidae anses ofta som mycket äkta benfiskar. — om det är på det sättet, så torde Leedsichthys vara den största kända teleosten. 

Inom Pachycormidae fann en kladistikanalys vara Leedsichthys vara Asthenocormus’ systerarter, med sin klad vara Martillichthys’systergrupp.

Fossil
Fossillämningar av Leedsichthys har hittats i  England, norra Tyskland, Chile och Frankrike.

Källor

Noter 

Förhistoriska benfiskar
Fiskar från Juraperioden
Pachycormiformes
GLUT1

GLUT1 är ett transmembrant enzym på epitelceller i blod- hjärnbarriären samt på erytrocyter. Enzymet underlättar transporten av glukos in i cellen, och är ansvarigt för transporten av glukos in till hjärnan.

GLUT1 tar även upp vitamin C över cellmembranet, framför allt hos däggdjur som inte har förmågan att själva syntetisera vitaminet.

Källor 

Enzymer
Glukostransportproteiner
Sebastian Collberg

Erik Sebastian Collberg, född 23 februari 1994, är en svensk ishockeyspelare från Mariestad. Collberg är forward och spelar i Timrå IK. Han har tidigare spelat för Frölunda HC och Bridgeport Sound Tigers. Han var med i det svenska lag som vann guld vid junior-VM 2012. Han är draftad av Montreal Canadiens i den andra rundan av NHL-draften 2012 som 33:e spelare totalt.

Källor

Födda 1994
Svenska ishockeyspelare
Spelare i Frölunda HC
Män
Levande personer
Personer från Mariestad
Spelare valda i NHL Entry Draft 2012
Spelare i Hamilton Bulldogs (1996–2015)
Spelare valda av Montreal Canadiens i NHL Entry Draft
GLUT2

GLUT2, eller glukostransportprotein 2, är transmembrant protein som medför passiv transport av glukos över cellmembranen i hepatocyter, och i njurarna. Det är den huvudsakliga transportören för överföring av glukos mellan lever och blod. Till skillnad från GLUT4 är den inte beroende av insulin för underlättad diffusion.

Hos människor kodas detta protein av SLC2A2-genen.

Vävnadsfördelning
GLUT2 finns i cellmembran i följande vävnader:
Levern
Betacellerna i pankreas. (Primär hos möss, tertiär hos människa efter GLUT1 och GLUT3) 
Hypothalamus (Inte alltför signifikant)
Basolaterala och stavbrämsmembranen i tunntarmen (organ för upptag av glukos från födan).
Basolateralmembranen på njurens rörformiga celler.

Funktion
GLUT2 har hög kapacitet för glukos men låg affinitet (hög KM, ca 15–20 mM) och fungerar därmed som en del av "glukossensorn" i gnagarnas bukspottkörtelceller β-celler, men i mänskliga β-celler verkar GLUT2:s roll vara mindre. Det är en mycket effektiv bärare av glukos.

GLUT2 bär också glukosamin.

När glukoskoncentrationen i tunntarmens lumen går över 30 mM, såsom förekommer i absorberande tillståndet, är GLUT2 uppreglerad vid stavbrämmembranet, vilket förbättrar kapaciteten för glukostransport. Basolateral GLUT2 i enterocyter hjälper också till vid transport av fruktos in i blodomloppet genom glukosberoende samtransport.

Klinisk betydelse 
Defekter i SLC2A2-genen är förbundna med en viss typ av glykogenlagringssjukdom som kallas Fanconi-Bickel syndrom.

Vid läkemedelsbehandlade diabetiska graviditeter där glukosnivåerna hos kvinnan är okontrollerade beror neuralrörs- och hjärtdefekter i den tidigt utvecklande hjärnan, ryggraden och hjärtat på funktionella GLUT2-bärare, och defekter i GLUT2-genen har visat sig vara skyddande mot sådana defekter hos råttor. Även om bristen på GLUT2-anpassningsförmåga är negativ, är det dock viktigt att komma ihåg det faktum att huvudresultatet av obehandlad graviditetsdiabetes verkar orsaka att barn är av storlek över genomsnittet, vilket mycket väl kan vara en fördel som hanteras mycket bra med en hälsosam GLUT2-status.

Att upprätthålla en reglerad osmotisk balans av sockerkoncentration mellan blodcirkulationen och de interstitiella utrymmena är avgörande i vissa fall av ödem såsom hjärnödem.

GLUT2 verkar vara särskilt viktigt för osmoreglering och förhindra ödeminducerad stroke, övergående ischemisk attack eller koma, särskilt när blodsockerkoncentrationen är över genomsnittet. GLUT2 kan rimligen kallas "diabetisk glukostransportör" eller en "stresshyperglykemiglukostransportör."

SLC2A2 är förknippad med kliniska stadier och oberoende förknippad med total överlevnad hos patienter med levercancer, och kan betraktas som en ny prognostisk faktor för denna.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Enzymer
Glukostransportproteiner
Antonio di Rudinì

Antonio Starabba di Rudinì, född 6 april 1839 i Palermo, död 6 augusti 1908 i Rom, var en italiensk markis och politiker. 

Rudinì blev 1865 borgmästare i Palermo, nedslog 1866 ett klerikalbourbonskt uppror i staden samt blev till belöning prefekt i Palermo och 1868 i Neapel. År 1869 kallades han till inrikesminister, men avgick snart. Strax därefter valdes han till ledamot av deputeradekammaren, där han alltsedan satt och alltid tillhörde den yttersta högern. 

År 1890 blev Rudinì kammarens vice president, och i februari 1891 utnämndes han till ministerpresident efter Francesco Crispi, till vars fall han bidragit mycket. Han övertog själv utrikesportföljen, förnyade trippelalliansen och arbetade på inskränkning av de militära utgifterna, men måste redan i maj 1893 vika för Giovanni Giolitti. 

Rudinì blev Crispis efterträdare även i mars 1896, sedan denne fallit till följd av det olyckliga kriget i Abessinien. Han slöt fred med detta land och avstod från alla anspråk på överhöghet däröver, men kunde inte komma till rätta med de inre svårigheterna. Efter flera rekonstruktioner av kabinettet begärde och fick han i juni 1898 avsked.

Källor

Noter

Italiens premiärministrar
Italiens inrikesministrar
Personer i Italien under 1800-talet
Personer från Palermo
Födda 1839
Avlidna 1908
Män
Ugglan
GLUT5

GLUT5 är ett transmembrant protein som uttrycks på stavbrämsmembranet på enterocyter i tunntarmen. GLUT5 gör det möjligt att transportera fruktos från tarmlumen till enterocyten genom underlättad diffusion på grund av fruktosens höga koncentration i tarmlumen. GLUT5 uttrycks också i skelettmuskulaturen, testiklar, njure, fettvävnad (adipocyter) och hjärnan. 

Fruktosmalabsorption eller kostfruktosintolerans är en koststörning i tunntarmen, där mängden fruktosbärare i enterocyter är bristfällig.

Hos människor kodas GLUT5-proteinet av SLC2A5-genen.

Reglering
Upptagningshastigheten för fruktos av GLUT5 påverkas signifikant av diabetes mellitus, hypertoni, fetma, fruktosmalabsorption och inflammation. Åldersrelaterade förändringar i fruktosintagsförmågan förklaras emellertid inte av uttryckshastigheten för GLUT5. Absorptionen av fruktos i samtidig närvaro av glukos förbättras, medan sorbitol är hämmande. Fruktosabsorption av GLUT5 kan undersökas med hjälp av tarmorganoider.

Se även 
 Glukostransportör

Referenser

Noter

Externa länkar 

Enzymer
Glukostransportproteiner
Kevihjulet

Kevihjulet är ett möbelhjul, som konstruerades  på 1960-talet 1965 av den danske arkitekten Jørgen Rasmussen (född 1931).

Kevihjulet tillkom i samband med tvillingbröderna Ib och Jørgen Rasmussens arbete att formge kontorsstolen Kevi/Knoll. Hjulet var innovativt på flera sätt. Det gjordes i nylon och var därför smörjningsfritt. Det hade en bredare anläggningsyta än tidigare hjul och klarade därför bättre mjuka underlag. Det är också dubbelt och har sin vertikala axel för hjulets fäste i stolen mellan hjulhalvorna, vilket gjorde att axeln kom tätt intill hjulets vertikala vridningspunkt och gjorde stolen smidig att vrida. Hjulen tillåter att man sittande kan flytta stolen i olika riktningar och har blivit standard för efterföljande modeller av kontorsstolar.

Kevihjulet är inkluderat i Danmarks kulturkanon under kategorin Design och konsthantverk.

Källor
 

Dansk formgivning
Danmarks kulturkanon
Möbeldetaljer
Ward

Ward är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Aaron Ward
 Adolphus William Ward (1837–1924), engelsk historiker och litteraturvetare
 Andre Ward
 Anita Ward
 Ann Radcliffe
 Ann Ward
 Artemas Ward (militär)

 Becca Ward
 Bernie Ward
 Bill Ward
 Burt Ward

 Cam Ward
 Catherine Ward
 Charles Ward
 Claire Ward

 Danny Ward
 Darren Ward
 Dean Ward

 Edgar Melville Ward (1839–1915), amerikansk konstnär
 Edward Matthew Ward (1816–1879), brittisk konstnär
 Emily Ward

 Fannie Ward
 Fred Ward

 Gavin Ward
 Gemma Ward
 Geneviève Ward (1837–1922), engelsk-amerikansk skådespelare

 Holcombe Ward

 James Ward, flera personer
 James Ward (konstnär) (1769–1859), engelsk målare
 James Ward (psykolog) (1843–1925), engelsk psykolog och filosof
 Jeff Ward
 Jeff Ward (musiker)
 Jeremy Michael Ward
 Jesmyn Ward
 Joel Ward
 Joel Ward (fotbollsspelare)
 
 Julia Ward Howe

 Karin Ward
 Karl Ward

 Lance Ward
 Lester Frank Ward
 Linda Ann Ward

 M. Ward
 Marcus Lawrence Ward
 Margaret Ward
 Mary Ward (olika betydelser)
 Mary Ward
 Mary Ward (författare)
 Mary Ward (skådespelare)
 Mary Augusta Ward
 Matt Ward
 Matteus Ward
 Matthias Ward
 McLain Ward
 Megan Ward
 Micky Ward

 Nancy Ward
 Natalie Ward

 Paula af Malmborg Ward

 Rachel Ward
 Reg Ward
 Rodger Ward

 Samuel Ward
 Samuel Ward King
 Sax Rohmer
 Sela Ward
 Seth Ward (1617–1689), engelsk astronom, matematiker och biskop
 Shayne Ward
 Stephen Ward
 Susan Ward

 Thomas B. Ward
 Tyler Ward

 Wilfrid Philip Ward
 

 Zack Ward

Engelska efternamn
SGLT1

SGLT1 eller sodium-glucose cotransporter 1 (svenska: natrium-glukoskotransportprotein 1) är ett transmembrant enzym som medför natrium- och glukostransport i en så kallad symportmekanism, där båda substraten måste ingå för att de skall transporteras över cellmembranet. Detta är framför allt ett sätt att utnyttja koncentrationsskillnader i natrium för att driva transporten av glukos mot dess koncentrationsgradient. SGLT uttrycks i enterocyter i mag-tarmkanalen.

Referenser 

Enzymer
Glukostransportproteiner
Strountes

Strountes, med uttal och betydelse "strunt", är en diktsamling av Gunnar Ekelöf, utgiven 1955 av Bonniers förlag. Boken präglas av en slags "anti-poesi" med absurda och vitsiga nonsensdikter, men som en medveten kontrast återfinns också en del allvarligare inslag. Det var emellertid i det meningslösa som Ekelöf här ville finna det meningsfulla:

Strountes hyllades vid sin utgivning av alla ledande kritiker som menade att Ekelöf med sin blandning av gyckleri, förtvivlan och mystik hade vidgat poesins gränser och "spänt ett valv mellan Grönköping och Hades", som Åke Janzon uttryckte det i Svenska Dagbladet.

Referenser

Externa länkar
Fyra dikter ur Strountes på Gunnar Ekelöf-sällskapets webbplats
Libris

Skönlitteratur 1955
Diktsamlingar av Gunnar Ekelöf
René Théodore Berthon

René Théodore Berthon, född 1776 i Tours, död 1859 i Paris, var en fransk konstnär.

René Théodore Berthon, som var elev till Jacques-Louis David, målade historiska och bibliska motiv. De var inte mer än habilt utförda men gav honom ändå ett visst rykte under det första franska kejsardömet och den bourbonska restaurationen. Bland hans verk märks porträtten av Pauline Bonaparte och Lady Morgan. Flera av hans historiska målningar finns i Versailles.

Referenser

Noter

Födda 1776
Franska historiemålare
Män
Avlidna 1859
Personer från Tours
Temple Sowerby

Temple Sowerby är en by (village) och en civil parish i Eden i Cumbria i nordvästra England. Orten har 333 invånare (2001). Temple Sowerby ligger nära vägen A66 omkring 13 km öster om Penrith i Eden Valley.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/cumbria/temple+sowerby

Orter i Cumbria
Civil parishes i Cumbria
Eden (distrikt)
Jeremias Chitunda

Jeremias Kalandula Chitunda, född den 20 februari 1942, död den 2 november 1992, var UNITA:s vicepresident 1986-1992, då han mördades i huvudstaden Luanda, strax efter det angolanska presidentvalet.

Källor

Referenser

Födda 1942
Avlidna 1992
Angolanska politiker
Mördade afrikanska politiker
Män
Dufton

Dufton är en by (village) och en civil parish i Eden i Cumbria i nordvästra England. Orten har 169 invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser 

Orter i Cumbria
Eden (distrikt)
Civil parishes i Cumbria
William Ward

William Ward kan syfta på bland andra:

* William Ward, 3:e viscount Dudley och Ward (1750–1823), brittisk peer och politiker
 William Ward, 1:e earl av Dudley (1817–1885), brittisk peer och välgörare
 William Ward, 2:e earl av Dudley (1867–1932), brittisk politiker, lordlöjtnant av Irland och generalguvernör av Australien
 William Ward, 3:e earl av Dudley (1894–1969), brittisk konservativ politiker
 William Ward, 4:e earl av Dudley (1920–2013), brittisk peer
 William Ward (1762–1826), engelsk grafiker 
 William George Ward (1812–1882), engelsk romersk-katolsk teolog och matematiker
 William Hayes Ward (1835–1916), amerikansk präst, utgivare och orientalist
 William L. Ward (1856–1933), amerikansk politiker
 Adolphus William Ward (1837–1924), engelsk historiker och litteraturvetare
Great Strickland

Great Strickland är en by (village) och civil parish i Eden i Cumbria i nordvästra England. Orten har 246 invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser 

Orter i Cumbria
Eden (distrikt)
Civil parishes i Cumbria
The Almighty Trigger Happy/Misconduct

The Almighty Trigger Happy/Misconduct är ett splitalbum med banden The Almighty Trigger Happy och Misconduct, utgivet på Bad Taste Records 2000.

Låtlista 
Låtarna 1-7 är framförda av Misconduct och låtarna 8-13 av The Almighty Trigger Happy.
 "I Believe"
 "Think Positive"
 "Friends"
 "Face Forward"
 "Empty Words"
 "This Is My Way"
 "Tribute"
 "Broncitis"
 "Unjustified"
 "Punisher"
 "My Brain Won't Leave Me Alone"
 "Rip Tide"
 "Stupid World"

Referenser

Fotnoter 

Musikalbum 2000
Album av Misconduct
Album av The Almighty Trigger Happy
Album utgivna på Bad Taste Records
Kirkby Stephen

Kirkby Stephen är en stad (Market town) och en civil parish i Eden i Cumbria i nordvästra England.  Orten har  invånare (2001).

Referenser 

Orter i Cumbria
Eden (distrikt)
Civil parishes i Cumbria
One Last Try

One Last Try är Misconducts tredje studioalbum, utgivet på Bad Taste Records 2001.

Låtlista 
 "You're the Reason"
 "I Believe"
 "Streets of Glory"
 "Hardcore Lifestyle"
 "No Regrets"
 "Eternal Flame"
 "This Is My Way"
 "Speak the Truth"
 "United as One"
 "One Last Try"
 "Pushed Aside"
 "Words of Anger, Words of Fear"
 "Not the Same"
 "Tribute"

Referenser

Fotnoter 

Musikalbum 2001
Album av Misconduct
Album utgivna på Bad Taste Records
Crosby Ravensworth

Crosby Ravensworth är en by (village) och en civil parish i Eden i Cumbria i nordvästra England. Orten har 538 invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser 

Orter i Cumbria
Eden (distrikt)
Civil parishes i Cumbria
Giuseppe Colombo (politiker)

Giuseppe Colombo, född 18 december 1836 i Milano, död där 16 januari 1921, var en italiensk ingenjör och politiker. 

Colombo var professor vid högre tekniska institutet i Milano och president för vetenskapsakademien, varjämte han införde elektrisk belysning i staden.  År 1886 valdes han till stadens ombud i deputeradekammaren, där han tog plats bland den moderata högern och utmärkte sig såsom talare i synnerhet i skattefrågor. Han bekämpade statsutgifternas omåttliga ökning samt Francesco Crispis hela in- och utrikespolitik.
 
Det var Giuseppe Colombo som arbetade för införandet av elektricitet i Italien enligt "System Edison" och som ledde fram till bildandet av elbolaget Edison.

År 1891 kallades Colombo till finansminister i Antonio di Rudinìs första kabinett, men avgick i april 1892, då han icke ville biträda förslagen om skattehöjningar. I Rudinìs nya kabinett, mars 1896, blev han åter minister, men avgick 11 juli samma år. År 1899 valdes Colombo till kammarpresident, men föll igenom vid nyvalen 1900 på grund av det hat han ådragit sig hos de radikala genom sitt kraftiga bekämpande av obstruktionen i kammaren samma år och utnämndes därefter till senator. Han författade flera arbeten i ingenjörfacket, bland annat Manuale dell' ingegnere civile ed industriale (1877; många upplagor).

Källor

Noter

Italienska ingenjörer
Italienska professorer
Italiens finansministrar
Italienska politiker under 1800-talet
Personer från Milano
Födda 1836
Avlidna 1921
Män
Ugglan