kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
BMC ADO9

BMC ADO9 är en serie personbilar, tillverkad av British Motor Corporation mellan 1958 och 1971.

Bakgrund
I mitten av 1950-talet började BMC rationalisera sitt omfattande modellprogram. Första projektet blev en ny mellanklassbil som skulle ersätta alla tidigare varianter. Alla märken kom att dela samma motor och kaross. Bilarna skildes bara åt genom detaljutsmyckning på utsidan, olika utrustningsnivå på interiören och motorns trimningsgrad. Tekniken var ytterst konventionell och baserades på Austins A50-modell. Många lösningar delades med den större, sexcylindriga ADO10. Karossen ritades av Pininfarina och hade hans tidstypiska fenor på bakskärmarna.

ADO9 (1958-61)
BMC:s nya mellanklassare introducerades, en modell efter den andra, mellan december 1958 och april 1959. Austin och Morris versioner var identiska, sånär som på kylargrill och instrumentbräda. Den lyxigare Wolseleyn hade mer påkostad inredning och sin traditionella Wolseley-kylare. Den sportigare MG:n hade också egen front och starkare tvåförgasarmotor. Den hade även annan snits på bakskärmarnas fenor. Rileyn var en lyxigare variant av MG:n, med mer påkostad inredning och instrumentering och sin traditionella kylargrill.

En kombi-version av Austin och Morris presenterades på våren 1961.

Totalt tillverkas bilen i fem olika versioner:
Austin A55 Cambridge Mk II: basversion med enkelförgasarmotor.
Morris Oxford Series V: basversion med enkelförgasarmotor.
Wolseley 15/60: lyxigare version med enkelförgasarmotor.
MG Magnette Mk III: sportigare version med dubbelförgasarmotor.
Riley 4/68: lyxigare och sportigare version med dubbelförgasarmotor.

ADO38 (1961-71)
Hösten 1961 introducerades den förbättrade ADO38. Den hade en större 1600cc motor, modifierad hjulupphängning med längre hjulbas och mindre fenor på bakskärmarna.

På modellprogrammet stod nu:
Austin A60 Cambridge
Morris Oxford Series VI
Wolseley 16/60
MG Magnette Mk IV
Riley 4/72

Sedan Leyland Motors tagit över 1968 började Farina-modellerna fasas ut. Magnette lades ned i april 1968, Austin och Riley försvann under 1969, medan Morris- och Wolseley-versionerna fanns kvar tills produktionen av Morris Marina startade våren 1971.

ADO46 (Diesel 1961-71)
Från hösten 1961 såldes bilen även med dieselmotor. Efterfrågan bland privatpersoner på hemmamarknaden var liten, men den blev populär som taxi.

Med dieselmotorn såldes:
Austin A60 Cambridge
Morris Oxford Series VI

Motor
ADO9 var försedd med BMC:s B-motor, som varit i produktion sedan Austin A40 Dorset presenterades 1947. 1961 förstorades den till 1600cc. Samtidigt infördes automatlåda som extrautrustning.

Dieselmotorn var en konvertering av den vanliga B-motorn i 1500cc version.

Bilder

Tillverkning

Se även
 Siam Di Tella

Källor
 The Cars of BMC, av Graham Robson, 1987.

Externa länkar
 Cambridge-Oxford Owners Club: världsomspännande klubb för BMC:s Farina-vagnar.

Fordon tillverkade av British Motor Corporation
Doan Le

Đoàn Lê ävar en vietnamesisk författare född 15 april 1943 i Hai Phong död 6 november 2017. Hon var skådespelare men gick över till att istället skriva manus till filmer. Hon var även målare, poet och har skrivit flera noveller.

Bibliografi (med utgivningsår på svenska)
 Dubbelsängen i Chua och andra berättelser 2006

Vietnamesiska novellförfattare
Vietnamesiskspråkiga novellförfattare
Vietnamesiska poeter
Vietnamesiskspråkiga poeter
Vietnamesiska skådespelare under 1900-talet
Vietnamesiska författare under 1900-talet
Personer från Hai Phong
Födda 1943
Avlidna 2017
Kvinnor
Lista över byggnadsminnen i Gävleborgs län

Förteckning över byggnadsminnen i Gävleborgs län.

Bollnäs kommun

|}

Gävle kommun

|}

Hofors kommun

|}

Hudiksvalls kommun

|}

Ljusdals kommun

|}

Nordanstigs kommun

|}

Ockelbo kommun

|}

Ovanåkers kommun

|}

Sandvikens kommun

|}

Söderhamns kommun

|}

Externa länkar

Byggnadsminnen (Länsstyrelsen i Gävleborgs län)

Gävleborg, byggnadsminnen
Tony Rominger

Tony Rominger, född 27 mars 1961 i Vejle, Danmark, är en schweizisk före detta tävlingscyklist.

Rominger vann fyra Grand Tours under sin karriär. Vuelta a España tre gånger år rad 1992, 1993 och 1994, samt Giro d'Italia 1995. Han vann också bergpristävlingen i Tour de France 1993 och kom tvåa i tävlingen totalt efter Miguel Indurain. Efter att han ramlat och brutit nyckelbenet i samma tävling 1997 lade han karriären på hyllan.

Rominger vann etapper i alla tre Grand Tours – fem i Giro d'Italia, tre i Tour de France och tretton i Vuelta a España – och det dåvarande världscupsloppet Lombardiet runt 1989 och 1992. Rominger var också den ende från det dominerande Mapei-stallet som lyckades vinna en Grand Tour.

Meriter
Tour de France
 Bergspristävlingen – 1993
3 etapper
Giro d'Italia
 Totalseger – 1995
 Poängtävlingen – 1995
5 etapper
Vuelta a España
 Totalseger – 1992, 1993, 1994
Bergspristävlingen – 1993, 1996
13 etapper

UCI Road World Cup – 1994
Lombardiet runt – 1989, 1992

Stall
  Cilo-Aufina 1986
  Supermercati Brianzoli-Chateau d'Ax 1987
  Chateau d'Ax 1988–1990
  Toshiba 1991
  CLAS-Cajastur 1992–1993
  Mapei-CLAS 1994
  Mapei-GB 1995–1996
  Cofidis 1997

Externa länkar
Tony Rominger cyclingarchives.com

Schweiziska tävlingscyklister
Vinnare av Vuelta a España
Födda 1961
Män
Levande personer
Personer från Vejle
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Schweiz
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1996
Aya Matsuura

Aya Matsuura, 松浦 亜弥, född 25 juni 1986 i Himeji, Japan. Sångerska inom den japanska musikgenren J-pop.

Hello! Project
Japanska popsångare
Japanska idoler
Födda 1986
Kvinnor
Levande personer
Personer från Hyogo prefektur
WP:Projekt Japan
Franco Ballerini

Franco Ballerini, född 11 december 1964 i Florens, Toscana, död 7 februari 2010 i Pistoia, Toscana, var en italiensk tävlingscyklist. Han är mest känd för att ha vunnit Paris–Roubaix två gånger, 1995 och 1998. Han kom också tvåa i loppet 1993, efter att på mållinjen ha blivit slagen av Gilbert Duclos-Lasalle. För sin förmåga att köra bra i Paris–Roubaix kallades Ballerini ibland för "Mr. Paris–Roubaix".

Efter ha avslutat den aktiva karriären stannade Ballerini kvar inom cykelsporten och arbetade som förbundskapten för det italienska landslaget. Landslaget har varit mycket framgångsrikt och Italien vann under Ballerinis ledning Världsmästerskapens linjelopp 2002 i Zolder genom Mario Cipollini, OS i Aten 2004 genom Paolo Bettini och VM 2006 i Salzburg genom samme Bettini. 

Ballerini avled den 7 februari 2010 efter att ha ådragit sig skador vid en olycka i en rallytävling.

Stall 
 Magniflex 1986–1987
 Del Tongo 1988
 Malvor-Sidi 1989
 Del Tongo 1990
 Del Tongo-MG Boys 1991
 GB-MG Maglificio 1992–1993
 Mapei-CLAS 1994
 Mapei-GB 1995–1997
 Mapei-Bricobi 1998
 Lampre-Daikin 1999–2000
 Mapei-Quick Step  2001

Externa länkar
Franco Ballerini cyclingarchives.com

Italienska tävlingscyklister
Födda 1964
Avlidna 2010
Män
Polisskolan 3 – Begåvningsreserven

Polisskolan 3 – Begåvningsreserven, (originaltitel: Police Academy 3: Back in Training) är en amerikansk film från 1986 och den tredje filmen i filmserien om de klantiga poliserna i Polisskolan.

Handling 
Poliserna vid polisskolan står inför en ekonomisk kris i delstatens budgetarbete. För att lösa krisen har guvernören beslutat att endast en skola ska få fortsätta utbilda poliser i delstaten. Detta leder till att båda de rivaliserade skolorna skall granskas och utvärderas, vilket leder till att en del tar till fula knep för att bli av med sin motståndare. Tanken är att man ska se vilken skola som kan producera den bästa kåren av poliser. Detta blir ett tufft uppdrag för Mahoney, Jones, Tackleberry och deras virrige rektor Lassard.

Rollista (i urval)

Externa länkar 
 

Amerikanska filmer 1986
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Polisskolan
Amerikanska uppföljarfilmer
Filmer från Warner Bros.
Engelskspråkiga filmer
Filmer inspelade i Ontario
Cornelis Vreeswijk & Jazz Incorporated

Cornelis Vreeswijk & Jazz Incorporated är ett album av Cornelis Vreeswijk inspelat live på en konsert i Bergen i Norge den 23 maj 1979 och utgiven på LP samma år. Som medmusikanter på konserten fanns delar av Sveriges dåvarande jazzelit: Bertil Lövgren, Nisse Sandström, Krister Andersson, Egil Johansen, Lars Sjösten och Sture Nordin. Gruppen kallade sig för Jazz Incorporated.

Jazz Incorporated släppte år 1982 ett album utan Cornelis Vreeswijks medverkan och var således en instrumental liveinspelning från Restaurang Munken i Växjö 1981.

Låtlista

Sida A
Blues för Inga-Maj (Cornelis Vreeswijk/Björn J:son Lindh) – 4:20
Rosenblad (Georg Riedel/Cornelis Vreeswijk) – 5:38
Visa vid Nybroviken (Cornelis Vreeswijk) – 3:46
Ångbåtsblues (Cornelis Vreeswijk) – 3:35
Ett gammalt bergtroll (Tommy Borgudd/Jojje Wadenius/Bo Häggström/Gustaf Fröding) – 4:40
Halvböj blues (Waldemar Hajer/Cornelis Vreeswijk) – 2:40
Round About Midnight (Thelonious Monk/Cornelis Vreeswijk) – 3:47

Sida B
Balladen om den beväpnade tiggaren (Cornelis Vreeswijk) – 13:24
Cheryl (Charlie Parker/Cornelis Vreeswijk) – 7:35
Indiana (James F. Hanley) – 1:25
Donna Lee (Charlie Parker/Cornelis Vreeswijk) – 7:50

Medverkande musiker
Cornelis Vreeswijk – sång, gitarr
Krister Andersson – tenorsax
Nisse Sandström – tenorsax
Bertil Lövgren – trumpet
Lars Sjösten – piano
Sture Nordin – bas
Egil Johansen – trummor

Livealbum 1979
Album av Cornelis Vreeswijk
Teraina

Teraina (tidigare Washington Island, även New York Island och Prospect Island) är en ö i Polynesien som tillhör Kiribati i Stilla havet.

Geografi 
Terainaatollen är en ö bland Line Islands och ligger cirka 435 km nordväst om huvudön Kiritimati. Dess geografiska koordinater är 4°41′ N och 160°22′ V.

Ön ingår i en korallatoll och har en areal om ca 7,8 km² med en längd på ca 7,5 km och ca 2,5 km bred. atollen omfattar 3 större öar och flera småöar. Teraina är den enda ön bland Line Islands som har sötvatten i form av en liten insjö.

Befolkningen uppgår till cirka 1 100 invånare fördelade på 9 byar Tangkore (huvudort), Abaiang, Arabata, Kaaitara, Kauamwemwe, Matanibike, Mwakeitari, Onauea och Uteute.

Teraina har en liten flygplats (flygplatskod "TNQ") för lokalt flyg.

Historia 
Teraina har troligen bebotts av polynesier sedan tidigare. Den upptäcktes den 12 juni 1798 av amerikanske Edmund Fanning som namngav den efter George Washington, USA:s förste president.

USA gjorde anspråk på ön 1856 men 1889 annekterades ön av Storbritannien och den införlivades 1916 i kolonin Gilbert och Elliceöarna, en del i det Brittiska Västra Stillahavsterritoriet.

1979 införlivades öarna i den nya nationen Kiribati.

Externa länkar 
 Om Teraina
 Om Terainas geografi

Polynesien
Kiribatis öar
MOL Fehérvár FC

MOL Fehérvár FC, tidigare kallad Videoton FC och MOL Vidi FC, är en ungersk fotbollsklubb i Székesfehérvár, grundad 1941. Klubben tog sig till final i Uefacupen 1985 där det blev förlust mot Real Madrid. Hemmamatcherna spelas på MOL Aréna Sóstó.

Fehérvár har på senare år haft framgångar i ungerska ligan. Säsongen 2008/09 kom de tvåa och säsongen 2010/11 var de förhandsfavoriter till att vinna sin första ligaseger i klubbens 70-åriga historia, vilket de också lyckades med. Den som fick äran var tränaren György Mezey, som senare avgick för ett jobb i det ungerska fotbollsförbundet MLSZ.

Under 2010 värvades AIK-spelarna Martin Kayongo-Mutumba och Bojan Djordjic.

I kvalet till Uefa Champions League säsongen 2018/19 slog man bland annat ut Malmö FF. I sista kvalomgången förlorade man dock mot AEK Aten, men tog sig på det sättet till Uefa Europa League-slutspelet. Klubben gick inte vidare till 16-delsfinal, men hävdade sig väl med en tredjeplats i gruppen, och tog poäng mot bland annat Chelsea.

Placering senaste säsonger 
 under namnet FC Fehérvár 

 under namnet Videoton FC

 under namnet MOL Vidi FC

 under namnet MOL Fehérvár FC

Referenser

Noter

Externa länkar 

  på molfehervarfc.hu
 MOL Fehérvár FC på facebook
 MOL Fehérvár FC på Soccerway
 MOL Fehérvár FC på Sofascore
 MOL Fehérvár FC på Flashscore
 MOL Fehérvár FC på foot.dk arkiv
 MOL Fehérvár FC på Transfermarkt
 MOL Fehérvár FC på Globalsportsarchive

Fotbollsklubbar i Ungern
Da capo (radioprogram)

För Åke Erikssons radioprogram under 1980-talet, se Da capo (Åke Eriksson).

Da capo är ett radioprogram i Sveriges Radio P4 med underrubriken Bland legender och refränger, där programledaren Anders Eldeman spelar i huvudsak svensk underhållningsmusik från perioden fram till och med 1950-talet. 

Programmet, som startades 2000, för vidare programidén bakom Skivor från Vetlanda efter Lars-Göran Frisks bortgång, och bygger till stor del på dennes skivsamling av 78-varvare, vilken Eldeman numera äger. Skivor hämtas också från Sveriges Radios grammofonarkiv samt Eldemans egna samlingar.

Programmets signaturmelodi är Kärlekens rödaste rosor med Hilmer Borgeling och Willy Rooths orkester 1933. Avsignatur är sedan några år Goodnight sweetheart med Al Bowlly och Ray Nobles orkester 1931.

Det sista programmet sändes den 25 juni 2022. Repriser kommer att sändas med start 2 juli.

Referenser

Externa länkar 
 Programmets hemsida
 Skivor spelade i programmet Da capo 2000–2022 på Svensk underhållningsmusik, revyer och film 1900–1960

Nostalgiska musikprogram i Sveriges Radio
Radioprogram startade 2000
Trehörningen, Uppland

Trehörningen är en sjö i Marielund i Uppsala kommun i Uppland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Vid provfiske har bland annat abborre, björkna, braxen och gers fångats i sjön.

Delavrinningsområde 
Trehörningen ingår i delavrinningsområde (663841-161753) som SMHI kallar för Utloppet av Trehörningen. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 3 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Vattendraget som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 4, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 4 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (80 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Björkna
 Braxen
 Gärs
 Gädda
 Löja
 Mört
 Ruda
 Sarv

Se även 
 Lista över insjöar i Uppsala kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Norrströms avrinningsområde
Insjöar i Uppland
Insjöar i Uppsala kommun
Insjöar i Sverige om minst en kvadratkilometer
MIX

MIX är en dator påhittad och beskriven av Donald Knuth för att användas pedagogiskt när man lär ut algoritmer, i hans bokserie  The Art of Computer Programming. MIX används flitigt för att visa vad det är som är bäst att använda när man programmerar datorer. Datorn MIX programmeras med MIXAL som står för MIX Assembly Language.

Datavetenskap
Hommager & pamfletter

Hommager & pamfletter är ett album av Cornelis Vreeswijk & Träklang, inspelat 1981 och utgivet 1982 på a disc. Medmusikanter vid studioinspelningen och den efterföljande turnén var gitarristen Conny Söderlund och basisten Owe Gustavsson.

Låtlista
Sånger är skrivna av Cornelis Vreeswijk om inte annat anges.

Sida A
Pamflett nr 8: Ballad om en lergök – 3:51
Blues för ett torn (Papperskvarnen) – 4:13
Luchin (Victor Jara/Cornelis Vreeswijk) – 3:00
Hommage – 2:36
Blues för Jacques Brel – 4:57
Till Julia (Cornelis Vreeswijk/Erik Johan Stagnelius) – 3:20

Sida B
Sambaliten (Atahualpa Yupanqui/Cornelis Vreeswijk) – 3:08
Pamflett 53 – 2:37
Pamflett 68: Vals för ingens hundar – 3:19
Pamflett nr 62: Ta en moralkaka till – 3:25
Hommage för Sveriges Radio (Chico Buarque de Hollanda/Cornelis Vreeswijk) – 2:56
Pamflett 31: Blues för Göteborg – 2:59

Bonusspår på CD-utgåvan
Till Julia [alternativ tagning] (Cornelis Vreeswijk/Erik Johan Stagnelius) – 2:51
50-öres blues – 2:13

Medverkande musiker
Cornelis Vreeswijk – sång, gitarr
Conny Söderlund – gitarr, slagverk, munspel, sång
Owe Gustavsson – bas

Referenser

Album av Cornelis Vreeswijk
Musikalbum 1982
Fredrik Carl Sinclair

Fredrik Carl Sinclair, född den 17 oktober 1723 i Karlskrona, död där 11 maj 1776, var en svensk greve, militär, politiker och riksråd.

Biografi 
Sinclair var student i Åbo 1734, volontär vid fortifikationen 1738 samt fänrik vid Åbo läns regemente 1741 och löjtnant där 1742. Sinclair var 1745 löjtnant i fransk tjänst och blev 1746 kapten vid franska regementet Royal Suédois. Han blev kapten vid Östgöta infanteriregemente 1747 och överstelöjtnant i hessisk tjänst 1750. 

Sinclair blev 1757 sekundmajor vid Östgöta infanteriregemente och samma år överstelöjtnant i armén. Efter att blivit illa skadad på ett krigsuppdrag 1757 fick Sinclair livstidspension. 1762 utnämndes Sinclair till överste i armén och samma år förordnades han av drottning Lovisa Ulrika till daglig uppvaktning, kavaljer, hos kronprins Gustaf (sedermera kung Gustaf III), ett uppdrag som varade till kronprinsens förmälning 1766. Samma år upphöjdes Sinclair till friherre.  Han blev riksråd 1769 och greve 1771 (introducerad 1776 under nr 270 bland friherrar och 95 bland grevar). Under frihetstidens sista skede var Sinclair hovpartiets ledare vid riksdagarna. Vid Gustav III:s statskupp 1772 entledigades han ur rådskammaren, men inkallades dit samma dag och sändes omedelbart därefter såsom generalguvernör till Pommern. Samma år förordnades Sinclair till kansler för universitetet i Greifswald. 

1762 började Sinclair bygga ett lustslott utanför Linköping, Lambohov säteri. 

Utöver pastellporträttet av Gustaf Lundberg finns Sinclair avbildad på Carl Gustaf Pilos oljemålning av Gustav III:s kröning i Storkyrkan där Sinclair, som då var överstemarskalk och högste hovfunktionär, är placerad framför och till höger om drottning Sofia Magdalena.  

Sinclair dog i Karlskrona under en resa från Stralsund till Stockholm våren 1776.

Familj
Fredrik Carl Sinclair var son till generalmajoren Carl Anders Sinclair (adl. ätten Sinclair nr. 965) och Barbara Christina von Schwartzenhoff. 

Sinclair gifte sig 1749 med Sofia Reuter af Skälboö (1713–1769) och de fick barnen Catharina Sofia Sinclair (1750–1818), Christina Charlotte Sinclair (1750–1806) och Fredrik Sinclair (1751–1816).

Fredrik Carl Sinclair var farfar till Fredrik Adam Vilhelm Sinclair (1791–1835).

Utmärkelser 

 Riddare av Svärdsorden, 1751
 Kommendör med stora korset av Svärdsorden, 1766
 Riddare och Kommendör av Kungl. Maj:ts Orden (Serafimerorden), 1774 då han behöll sin ätts valspråk: Via Crucis, Via Lucis.

Källor
SBH
, hämtad 2013-07-10]
Elgenstierna, Den introducerade Svenska adelns ättartavlor, volym VII, Stockholm 1932

Noter 

Födda 1723
Avlidna 1776
Svenska riksråd under 1700-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska grevar
Generalguvernörer i Pommern
Män
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
Mottagare av Serafimerorden
Militärer från Karlskrona
Margareta Capsia

Margareta Capsia, född 1682 i Stockholm, död 20 juni 1759 i Åbo, var en svensk-finländsk konstnär. Hon var kyrkomålare och är känd för sina altartavlor, men utförde även personporträtt. Hon räknas som den första kvinnliga yrkeskonstnären i Finland och en av de första i Norden. 

Margareta Capsia var dotter till handelsidkaren Gottfriedt Capsius och Anna Schultzin. Hennes föräldrar hade emigrerat till Stockholm från Nederländerna. Ingenting är känt om hennes tidiga liv och utbildning till konstnär. Hon gifte sig 1719 med prästen Jacob Gavelin och flyttade 1721 med honom till Vasa i Finland. 

Margareta Capsia utförde 1725 altartavlan Nattvarden i Pedersöre kyrka, signerad "PINXIT Margareta Gavelin. aut Capsia. An. 1725". Detta är hennes första kända verk. Målningen finns numera i Nationalmuseet i Helsingfors. Hon var efter detta känd som altarmålare i Österbotten. Sedan hon 1730 bosatte sig i Åbo, blev hon en välkänd och respekterad konstnär i Finland. 

Capsia målade altartavlorna i en rad kyrkor, bland annat Säkylä kyrkas altartavla 1739, och i den gamla kyrkan i Paldamo, den så kallade bildkyrkan, finns en altartavla från 1727 som föreställer nattvarden. Hennes altartavlor beskrivs som individualistiska och naivt ärliga bibelillustrationer, och hon ansågs som landets då främsta altarkonstnär jämte Mikael Toppelius.

Referenser 
 https://web.archive.org/web/20071008011752/http://www.sinebrychoffintaidemuseo.fi/naistensalonki/artists_europe_svenska.htm
 Aartomaa, Ulla (toim.), Naisten salonki, 1700-luvun eurooppalaisia naistaiteilijoita. WSOY 2007. 
 Ars : Suomen taide 2. 1988: C. Granroth, Margareta Capsia. 
 C. Granroth, Margareta Capsia : biografiska uppgifter och tre bibliska motiv / pro gradu, taidehistorian laitos, Helsingin yliopisto. 1985; A. Luukko, Vaasan historia II. 1979.
 https://web.archive.org/web/20080328181957/http://evl.fi/EVLen.nsf/Documents/273F69C6AD2C67C0C225730F00225DE9?OpenDocument&lang=EN
 http://www.helsingforsforsamlingar.fi/?newsid=3014&deptid=4200&showmodul=20&languageid=8&news=1
 En mamsell i akademien. Ulrica Fredrica Pasch och 1700-talets konstvärld. av Anna Lena Lindberg, Stockholm: Signum, 2010.

Noter

Kvinnor
Finländska kyrkomålare
Födda 1682
Avlidna 1759
Finländska porträttmålare
Finländska konstnärer under 1700-talet
Lovisa Charlotta Malm-Reuterholm

Lovisa Charlotta Malm-Reuterholm, född Malm 25 januari 1768 i Strängnäs, död 8 maj 1845 i Stockholm, var en svensk friherrinna, målare och författare, delvis verksam i Finland. 

Hon var dotter till majoren Jacob Georgsson Malm och Eleonora Lovisa von Köhnnigstedt samt gifte sig 1797 med hovrättspresidenten friherre Axel Christian Reuterholm. Hon var amatör och målade porträtt, bland annat av maken samt Juliana Vilhelmina Kjerrmansköld. Malm-Reuterholm är representerad i Vasa hovrätts porträttsamling. Hon utgav också en andaktsbok i tre häften mellan 1820 och 1846.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 https://web.archive.org/web/20071008011752/http://www.sinebrychoffintaidemuseo.fi/naistensalonki/artists_europe_svenska.htm
 Svenskt konstnärslexikon Allhems Förlag Malmö

Födda 1768
Avlidna 1845
Kvinnor
Svenska friherrinnor
Svenska författare under 1800-talet
Svenska målare under 1800-talet
Finländska målare under 1800-talet
Boutredare

En boutredare är en person, ofta en jurist, som gör en bouppteckning, förvaltar och avvecklar ett dödsbo och anordnar begravning.

Även i de fall då det finns anhöriga kan ibland en boupptecknare tillsättas av kommunen om detta behövs.

Boutredaren kan också ge råd och information till allmänheten och stödja anhöriga i sorg och kris.

Arv
Cornelis Live Montmartre/Köpenhamn

Cornelis Live Montmartre/Köpenhamn är livealbum med vissångaren Cornelis Vreeswijk inspelat live år 1978 på klubben Montmartre i Köpenhamn och utgivet på en dubbel-LP året efter. Den danske basisten Hugo Rasmussen medverkade som komp på kontrabas.

Låtlista
Alla låtarna är skrivna av Cornelis Vreeswijk om ej annat anges.

Sida A
Mördar-Anders (Trad/Cornelis Vreeswijk) – 5:02
Linnéa via Leonard Cohen – 3:32
Sången om Britt (Trille/Keddan Madsen/Cornelis Vreeswijk) – 3:59
Jag är fri, jag har sonat (Evert Taube) – 2:47
Sportiga Marie – 3:53

Sida B
Till damtidningen Femina – 2:24
Polaren Per vid morgonstädningen (En manschauvinists dilemma) – 4:07
Mor har köpt en massageapparat – 5:14
Balladen om den nya äktenskapslagen – 3:28
Felicia - adjö – 3:55

Sida C
Personliga Person – 2:03
Incestvisa (Buffy Sainte-Marie/Cornelis Vreeswijk) – 2:47
Epistel N:o 81, Märk hur vår skugga (Carl Michael Bellman) – 4:08
Balladen om hurusom Don Quixote åkte på en blåsning – 8:22
Felicia pratar (för mycket) – 2:20

Sida D
Ballad om censuren – 2:33
Getinghonung provençale – 7:41
Ballad till en bra polis – 3:56
Veronica – 3:08
Lasse liten blues – 3:00

Album av Cornelis Vreeswijk
Svenska livealbum
Livealbum 1979