kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vanessa Mångsén

Vanessa Mångsén, född 20 december 1983, moderklubb Obbola IK. Spelare i Umeå Södra FF som den 13 oktober 2007 vann mot Ornäs BK med 4-0 och tog därmed steget upp i Allsvenskan 2008.

Har spelat i Mariehems SK och Umeå DFF. Kom till Umeå Södra FF år 2003.

Aberg, Kristin
Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Umeå Södra FF
Kvinnor
Levande personer
Kristin Åberg

Kristin Åberg, född 21 maj 1983, moderklubb Umedalens IF. Spelare i Umeå Södra FF som den 13 oktober 2007 vann mot Ornäs BK med 4-0 och tog därmed steget upp i Allsvenskan 2008.

Kom till Umeå Södra FF från Umedalens IF år 2007.

Födda 1983
Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Umeå Södra FF
Kvinnor
Levande personer
Svenska idrottare under 2000-talet
Olave Baden-Powell

Olave St Clair Baden-Powell (född Soames), GBE, född 22 februari 1889 i Chesterfield, Derbyshire, död 19 juni 1977 i Bramley, Surrey, var en brittisk pionjär inom scoutrörelsen och var gift med dess grundare Robert Baden-Powell. Hon överlevde maken med 35 år. 

Olave blev Chief Guide för Storbritannien 1918. Senare samma år tilldelades hon den gyllene Silver Fish, av vilken det endast delats ut två i flickscoutings historia. Hon utsågs till World Chief Guide 1930. Förutom att ha gjort en stor insats för flickscoutrörelsen så besökte hon även 111 länder under sin livstid genom att besöka internationella jamboreer och nationella flick- och pojkscoutorganisationer.

När Olave Baden-Powell dog 25 juni 1977 (88 år) skickades hennes aska till Nyeri i Kenya för att gravsättas bredvid hennes man. Kenya har förklarat graven som nationalmonument.

Referenser

Externa länkar
 Olave Baden Powell — The World Chief Guide komplett med en tidslinje
 Familjedetaljer (från ePeerage)
 Robert Baden-Powell

Britter med anknytning till scouting
Mottagare av Bronsvargen
Flickscouting
Scouting i Storbritannien
Födda 1889
Avlidna 1977
Kvinnor
Personer från Chesterfield
Saif ad-Din Qutuz

Saif ad-Din Qutuz (arabiska سيف الدين قطز ), död 24 oktober 1260, var sultan av mamluksultanatet i Egypten från 1259 till sin död. Han var av turkisk härkomst, född i en kunglig familj innan han tillfångatogs av mongoler som sålde honom som slav, hamnade senare i Syrien varpå han såldes vidare till en egyptisk slavhandlare som sedan sålde honom till Izz al-Din Aybak, dåvarande sultan av mamluksultanatet i Egypten.

Qutuz utsågs under Aybak till regent av Egypten 1253. Qutuz mördades av sin undersåte Baibars.

Referenser 

Avlidna 1260
Egyptens regenter
Män
Födda okänt år
Personer i Egypten under 1200-talet
Mamluker
Fabian Brunnström

Fabian Brunnström, född 6 februari 1985, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare uppvuxen i nordvästra Skåne i Jonstorp i Höganäs kommun.

Spelarkarriär
Brunnström startade sin professionella spelarkarriär säsongen 2005–06 i division 1 med Jonstorps IF där han noterades för 44 poäng och 38 spelade matcher. Följande säsong värvades han till Borås HC och hjälpte laget upp i Hockeyallsvenskan. Han vann poängligan med 73 poäng och spelade 41 matcher. Efter det värvades han av Färjestad där han fortsatte att producera. 

Säsongen 2007–08 började NHL intressera sig för Brunnström när han spelade i Elitserien med Färjestad BK. Han var ännu inte draftad av någon NHL-klubb utan var en unrestricted free agent och kunde gå till vilken NHL-klubb som helst. Detroit Red Wings, Toronto Maple Leafs och Vancouver Canucks var intresserade av att värva honom, men efter säsongen med Färjestad skrev Brunnström ett tvåårskontrakt med Dallas Stars 8 maj 2008. Kontraktet rapporteras vara värt nära 850 000 USA-dollar (ca 6,4 miljoner svenska kronor) per år med bonusar som kan öka värdet till 2,5 miljoner USA-dollar. Han debuterade i landslaget 8 februari 2008 mot Slovakien.

Efter att ha fått stå över de två första matcherna med Dallas gjorde Brunnström ett hat trick i sin debutmatch 15 oktober 2008. Han blev i och med målen den tredje i NHL:s historia att göra tre mål i sin första NHL-match och den första europén att lyckas med bedriften.

Statistik

Klubbkarriär

Referenser

Externa länkar

Födda 1985
Män
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Spelare i Dallas Stars
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i Frölunda HC
Svenska ishockeyspelare
Levande personer
Personer från Höganäs kommun
Ishockeyspelare i Rögle BK
Spelare i Borås HC
Spelare i Manitoba Moose
Spelare i Texas Stars
Spelare i Toronto Marlies
Spelare i Grand Rapids Griffins (2001–)
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Gräsätande antiloper

Gräsätande antiloper eller hästantiloper (Hippotraginae) är en underfamilj i familjen slidhornsdjur.

Gräsätande antiloper förekommer i Afrika och på Arabiska halvön. Angående habitatet är de mycket variabel, de lever i savanner, i halvöknar och öknar. Som namnet antyder utgörs födan av gräs.

Deras storlek kan jämföras med hästar men det vetenskapliga namnet Hippotraginae syftar på att de liksom hästar har en man på sin nacke. Det finns ingen tydlig könsdimorfism, bägge kön är nästan lika stora och har samma pälsfärg. Hos bägge kön finns särskilt långa horn som kan vara raka eller böjda.

Alla arter jagas intensiv av människor. En art, blåttbocken (Hippotragus leucophaeus) är redan utdöd, sabeloryx finns bara kvar i djurparker och addaxantilopen listas som akut hotad (critically endangered).

Släkten och arter 

I underfamiljen finns tre släkten med tillsammans åtta arter.

 Släkte Hippotragus
 Blåttbock (Hippotragus leucophaeus)
 Hästantilop (Hippotragus equinus)
 Sabelantilop (Hippotragus niger)
 Släkte Oryx
 Östafrikansk oryx Oryx beisa
 Sabeloryx (Oryx dammah)
 Arabisk oryx Oryx leucoryx
 Gemsbock eller oryx (Oryx gazella)
 Släkte Addax
 Addaxantilop (Addax nasomaculatus)

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (utgivare): Mammal Species of the World. 3 upplaga. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 2005, .

Externa länkar 

Slidhornsdjur
Wilhelmina Enbom

Christina Wilhelmina Enbom, född 19 augusti 1804, död 14 februari 1880 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, var en svensk opera- och operettsångerska (sopran).

Biografi
Enbom började som elev i Dramatens elevskola 1819, sjöng i operakören 1821–24, och debuterade på scenen som Lise i Pierre Gaveaux operett Lilla Matrosen 1823, men slutade redan 1825 efter sitt giftermål 14 oktober 1826 i Jakob och Johannes församling, Stockholm med kapten Anders Lindeberg  , något som väckte förvåning eftersom hon ansågs ha en lovande karriär framför sig. Äktenskapet upplöstes 1830 och efter skilsmässan, där maken fick vårdnaden om barnen, återvände hon under namnet fru Enbom till scenen, där hon kvarstod i elva år. Under 1841–1850, arbetade hon bland annat på sin mans nygrundade teater, Mindre teatern, och i Hedvig Charlotta Djurströms teatersällskap. Därefter arbetade hon på Operan fram tills att hon lämnade scenen slutgiltigt 1857.

Hennes mest uppskattade roll uppges vara nattens drottning i Trollflöjten. Bland övriga roller nämns Armida, Pamina, Donna Anna, Jessonda, Juliette, titelrollen (byxroll) i Tancred av Rossini och Isabella i Meyerbeers Robert le Diable.

Orvar Odd skrev om henne i Grupper och personager: ”Fru Enbom var utan tvifvel och än mera hade varit en lyrisk användbarhet; hon fylde sitt parti hvad man än gaf henne”. Hennes röst blev med åren mer ansträngd; år 1841 sades att ingen annan än Enboms före detta man, som sades ha blivit hennes nära vän, tyckte om ”före detta fru Lindebergs före detta röst”. Till hennes försvarare hörde dock även kompositören Jacob Niclas Ahlström, vilken i sin Musikalisk fick-ordbok från 1852 ondgjorde sig över att den tidigare stjärnan då förpassats till operakören med orden ”så belönas talangerna!!”.

Enbom beskrivs som en temperamentsfull person som ibland ställde till skandaler på grund av sitt humör; under en föreställning av Figaros bröllop under spelåret 1838–1839, där hon gjorde rollen som grevinnan, utspelades en scen med Henriette Widerberg, vilken gästskådespelade som Susanna. Då Enbom under andra akten hade sjungit sin aria, kom Widerbergs Susanna in på scenen för tidigt, så Enbom gick miste om sin applåd. Enbom uttalade då sin replik vresigt i stället för, som det var meningen, vänligt, då hon sade: ”Sätt fram en stol”. Widerberg svarade då; ”Det kan du göra själv, din …” , och dialogen utbroderades därefter med en hel del ilskna extrarepliker, som väckte ”både munterhet och förargelse”.

Källor 
 J. N. Ahlström: Musikalisk fick-ordbok för Tonkonstnärer och Musikvänner (Göteborg 1852)
 
 Nordensvan, Georg, Svensk teater och svenska skådespelare från Gustav III till våra dagar. Förra delen, 1772-1842, Bonnier, Stockholm, 1917
 Nordensvan, Georg, Svensk teater och svenska skådespelare från Gustav III till våra dagar. Senare delen, 1842-1918, Bonnier, Stockholm, 1918
 
 Svenska män och kvinnor

Vidare läsning

Externa länkar
  Nils Arfwidsson,  Teaterbilder från fordom, 1885

Noter 

Svenska operettsångare
Svenska sopraner
Svenska operasångare under 1800-talet
Födda 1804
Avlidna 1880
Kvinnor
Ugglan
Fetischism (religion)

Religiös fetischism är en dyrkan av feticher, kultföremål. Ordet fetisch kommer från portugisiska feitiço ’amulett’ och kom att användas av portugisiska handelsmän om föremål de såg hos folk på Västafrikas kust på 1500-talet. Där använde människorna olika tillverkade (latin: factitius) kultföremål - ofta i form av knyten eller skulpturer - för religionsutövning och magi. Inom religionsantropologin kom begreppet fetischism att användas om väst- och centralafrikansk religion, och senare om liknande företeelser över hela världen.

Se även 
 Afrikanska religioner

Källor 

Antropologi
Religiösa trosriktningar, traditioner och rörelser
Claude Guilmois de Rosidor

Claude Guilmois de Rosidor, född 1660, död efter 1718, var en fransk skådespelare och direktör för ett kringresande teatersällskap. Han var ledare för den svenska hovteatern La troupe du Roi de Suede, som från 1699 till 1706 var aktiva i Sverige.

Biografi och karriär 
Hans fullständiga namn var Claude Ferdinand Guillemay du Chesnay, men Rosidor var hans artistnamn. Hans föräldrar, Jean Guillemay du Chesnay (också med artistnamnet Rosidor) och Charlotte Meslier, var också aktörer. 

Rosidor tillhörde ett kringresande sällskap och hade turnerat i provinserna då han år 1691 debuterade på Theatre Francais i Paris i en tragedi. Han engagerades av Karl XII att spela teater i Sverige och anlände som ledare för en trupp franska skådespelare, dansare och sångare år 1699. Sällskapet uppträdde därefter i Stora Bollhuset i Stockholm. Truppen var en hovteater som främst uppträdde inför hovet, men de uppförde även skådespel inför allmänheten i Stora Bollhuset. De blev aldrig populära för allmänheten på grund av sitt språk. Rosidor och hans trupp lämnade landet slutgiltigt 1706 och turnerade sedan i centrala Europa. År 1718 befann sig truppen i Prag i nuvarande Tjeckien. 

Rosidor var gift med skådespelaren Marie Troche. Paret hade barnen Marie Catherine och Pierre, också de medlemmar i truppen och uppträdande i Sverige.

Källor 
 https://web.archive.org/web/20071011104946/http://cesar.org.uk/cesar2/people/people.php?fct=edit&person_UOID=312683

Noter

Teater i Sverige under 1600-talet
Franska skådespelare under 1600-talet
Födda 1660
Avlidna 1718
Franska skådespelare under 1700-talet
Män
Personer under stormaktstiden
Karl XII:s hov
Teaterchefer under 1700-talet
Teaterchefer under 1600-talet
Franska teaterchefer
Teater i Sverige under 1700-talet
Johan Bertilsson

Karl Johan Walter Bertilsson, född 15 februari 1988 i Hova, är en svensk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för IF Karlstad. Han har tidigare spelat för svenska klubbarna Degerfors IF, Gefle IF, Kalmar FF, Östersunds FK, Dalkurd FF och Örebro SK samt varit proffs i polska Zaglebie Lubin.

Karriär
Bertilsson provspelade i unga år för Cardiff City som sedan ville ha över den talangfulle västgöten till England. Han stannade dock kvar i sin dåvarande klubb Carlstad United. Efter några bra säsonger i Degerfors IF, dit han kom inför säsongen 2007, fanns år 2009 intresse från flera klubbar i danska andraligan och även från allsvenska Örebro SK men han valde återigen att stanna i den klubb han representerade och skrev istället ett nytt kontrakt med Degerfors. Beslutet visade sig lyckat då Bertilsson var med och återförde klubben till Superettan samma år.

När nya locktoner, nu från allsvenska Kalmar FF, kom mitt under säsongen 2010 då Bertilsson starkt bidragit till Degerfors lyckade start i serien, valde han till sist att falla för uppvaktningen. Ett 4-årskontrakt skrevs på i juni 2010 och debuten i Allsvenskan för hans nya klubb kom redan i juli samma år.

Sejouren i Kalmar blev dock inte vad han själv och klubben hoppats på. Från sommaren 2012 var Bertilsson utlånad till Jönköping Södra i Superettan och redan under hösten 2012 stod det klart att han säsongen 2013 skulle vara fortsatt utlånad, nu till Degerfors IF.

I januari 2014 blev Bertilsson plötsligen utlandsproffs hos polska Zaglebie Lubin men i augusti samma år återvände han till Sverige och skrev på ett 2,5-årskontrakt med allsvenska Gefle IF. I november 2016 värvades han på ett treårskontrakt med Östersunds FK. 

I mars 2018 skrev Bertilsson på för då nyligen allsvenska Dalkurd FF. Redan efter fyra månader var sejouren i klubben dock över och han såldes vidare till Örebro SK där han skrev på ett kontrakt sträckande över 2021.

I januari 2020 återvände Bertilsson till Degerfors IF där han skrev på ett treårskontrakt. Bertilsson gjorde 19 mål på 29 ligamatcher under säsongen 2020, då Degerfors IF blev uppflyttade till Allsvenskan. Efter säsongen 2022 lämnade han klubben.

I januari 2023 blev Bertilsson klar för IF Karlstad där han skrev på ett tvåårskontrakt med option för ett tredje år.

Meriter 
Bertilsson har spelat ett antal ungdoms- och juniorlandskamper för Sverige.

Källor

Landslagsstatistik på svenskfotboll.se
Johan Bertilsson på elitefootball

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Carlstad United BK
Fotbollsspelare i Degerfors IF
Spelare i Kalmar FF
Fotbollsspelare i Jönköpings Södra IF
Spelare i Zagłębie Lubin
Spelare i Gefle IF Fotboll
Fotbollsspelare i Östersunds FK
Spelare i Dalkurd FF
Spelare i Örebro SK Fotboll
Spelare i IF Karlstad Fotboll
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Spelare i Ekstraklasa
Födda 1988
Levande personer
Män
Personer från Gullspångs kommun
Svenska idrottare under 2000-talet
Baibars

Baibars al-Bunduqdari (arabiska بيبرس البندقداري ), eller Baibars eller Baibar, född 1223 på Krim, död 1 juli 1277 i Damaskus, var sultan av mamluksultanatet i Egypten. 

Baibars var kiptjak och skall ha tillfångatagits av mongoler som sålde honom som slav i Syrien, och han hamnade senare i Egypten som livvakt åt As-Salih Ayyub. 1250 hjälpte han Izz al-Din Aybak att bemäktiga sig tronen, men flydde därefter till Syrien. Efter Aybaks död återvände han till Egypten och innehade under hans efterträdare höga befälsposter i striderna mot mongolerna om Syrien samt utmärkte sig särskilt i den avgörande drabbningen vid Ain Djalut. På återvägen till Egypten röjde Baibars sin herre Saif ad-Din Qutuz ur vägen och lät utropa sig till sultan och drog utan motstånd in i Kairo 1260. 

Han blev nu herre över ett stort men vacklande välde, vilken i Afrika hotades av berber och nubier, i Asien av turkar och korsfarare, medan assassiner i Syrien ökade den inre osäkerheten. Gentemot tronpretendenter av aijubidernas och aliderna parti stärkte han sin ställning genom att erbjuda en vid Bagdads fall (1258) undkommen abbasid en fristad i Kairo, där han lät hylla honom som kalif men höll honom helt under sitt inflytande, liksom fallet blev under följande mamluksultaner. Baibars förstod att underhålla vänskapliga förbindelser med flera kristna furstar men bekrigade korsfararna, erövrade efter sju krigståg Antiokia 1268 och bekämpade tempelherre- och johanniterordnarna. Mot nubier och berber var han segerrik och lyckades även kuva assassinerna. Baibers var en utmärkt organisator, slug och hänsynslös politiker som personlig ovanligt djärv och tapper.

Hans äventyrsfyllda liv har av folkfantasin utmålats i riddarromanen "al-Sirah al-Zahiriya" (al Zahirs liv) och i romantrilogin "Brödraskapet".

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Födda 1223
Avlidna 1277
Egyptens kungligheter
Män
Personer i Egypten under 1200-talet
Mamluker
Riksgropen

Riksgropen var den populära benämningen på den grop som uppstod under de arkeologiska utgrävningarna av Riksplan framför Riksdagshuset på Helgeandsholmen i Stockholm.

Beskrivning

I samband med ombyggnaden av Riksdagshuset under åren 1978–1983 planerades även ett stort garage under Riksplan, för riksdagens ledamöter och anställda. Innan garaget byggdes beslöt länsstyrelsen under våren 1978 att arkeologiska utgrävningar skulle företas, och att dessa skulle vara avslutade senast i november 1978. I själva verket kom undersökningarna att pågå under sammanlagt två och ett halvt år. Riksgropen existerade alltså från våren 1978 till hösten 1981. Arbetet och undersökningarna leddes av Anders Ödman och Marietta Douglas.

Vid schaktningsarbeten för de arkeologiska utgrävningarna påträffades husgrunder tillbaka till 1200-talet, rester av Stockholms stadsmur från 1500-talets början, elva båtar från fyra sekel och över 1 300 skelett från Helgeandshusets kyrkogård med cirka sju ton skelett. Därutöver fann arkeologerna rester efter Apoteket Morianen från 1600-talet och mängder med småfynd som mynt, glasflaskor, medeltida keramik och kritpipor.

Speciellt på grund av de fasta fornlämningar som påträffades trädde lagen om fornminnesskydd in. För att bevara de arkeologiska fynden för eftervärlden och göra allt tillgängligt för allmänheten fick garageplanerna avskrivas, och istället byggdes ett museum på platsen – Stockholms medeltidsmuseum.

Se även
Riksgropen – den omfattande byggarbetsplats på Nedre Norrmalm som uppstod i samband med Norrmalmsregleringen och utbyggnaden av Stockholms tunnelbana under 1950-, 1960- och början av 1970-talen.

Källor
 Stockholmskällan

Litteratur 
Helgeandsholmen - 1000 år i Stockholms ström, Riksantikvarieämbetet 1982
Riksdagens Hus, Byggförlaget Stockholm 1983

Externa länkar

Ruiner i Uppland
Gamla stans historia
Högskolevänstern

Högskolevänstern var mellan 1992 och 2004 en studentförening och ett kårparti vid Filosofiska Fakulteternas Studentkår vid Göteborgs universitet. Föreningen präglades de första åren av en bred verksamhet med studiecirklar, föreläsningar, allmän politisk verksamhet och under mitten av 1990-talet gav man ut den nationellt spridda gratistidningen Replik, som senare bytte namn till Relevans. Under de sista åren koncentrerade sig föreningen dock på den studentfackliga verksamheten. Under åren hann partiet vara med i såväl den styrande majoriteten i kårfullmäktige som i opposition, och man var under hela sin verksamma tid det enskilt största kårpartiet vid studentkåren. Föreningen var partipolitiskt obunden och organiserade allt ifrån vänsterradikala socialdemokrater och vänsterut.

Högskolevänstern drev en studentfacklig linje fokuserad på studiebevakning och jämställdhetsarbete och var mycket restriktiv till att kåravgifter skulle gå till något annat än utbildnings- och studiesocialbevakning i olika former. På Högskolevänsterns program stod motverkande av den sociala snedrekryteringen till universitetet, begränsning av näringslivets inflytande över utbildning och forskning, stärkande av studentinflytandet, strävan efter att hålla nere kåravgiften samt en stärkning av genusperspektivet vid universitetet.  

Under sina två första år i kårstyrelsen var Högskolevänstern involverad i två omdiskuterade frågor. Den första rörde kårobligatoriet, vars avskaffande den borgerliga regeringen under Carl Bildt drev under 1993 och 1994. Högskolevänstern tog efter omfattande debatt ställning för avskaffandet, motiverat av att ett statligt medlemskapstvång inte ansågs förenligt med grundpelarna i frihetlig socialism. Obligatoriet liknades vid tvångsmedlemskap i fackföreningar.  

Den andra omdiskuterade frågan rörde en försäljning av kårhuset till Göteborgs Universitet. Kårhuset hade under många år varit en finansiell förlustaffär för studentkåren, och försäljningen ansågs nödvändig för att rädda studentkårens finanser. Det fanns dock stor oro bland Högskolevänsterns medlemmar att universitetet skulle använda byggnaden för annat än studentverksamhet. Försäljningen villkorades därför så att huset enbart skulle användas för studentfrämjande verksamhet.  

Under 1990-talet skapades ett antal mindre föreningar på högskolor i Sverige som kallade sig för Högskolevänstern. Dessa hade ingen organisatorisk koppling till den ursprungliga kårföreningen och de gick närmast mangrant upp i Vänsterns Studentförbund när detta bildades 1998.

Externa länkar 
Kopia av Högskolevänsterns webbplats hos Wayback Machine

Politiska studentorganisationer i Sverige
Kårpartier
Föreningar vid Göteborgs universitet
Ko-, lyr- och gnuantiloper

Ko-, lyr- och gnuantiloper (Alcelaphinae) är en underfamilj i familjen slidhornsdjur med åtta arter fördelade på fyra släkten (se även motsvarande rubrik). Alla arter är jämförelsevis stora och förekommer i Afrika. Dessutom har de ett kompakt huvud som påminner om nötkreatur. Å andra sidan är de inte särskild släkt med oxdjur. Deras nästa släkting är antagligen impalan. De flesta arterna i underfamiljen lever på savanner med gräs söder om Sahara. Dessa djur lever eller levde ursprungligen i stora flockar men vissa arter blev stark decimerade i beståndet genom jakt.

Hos bägge kön av alla arter i underfamiljen finns horn. Hornen är korta och liknar en krok.

Släkten och arter 
Antalet arter i underfamiljen är omstridd. Det finns flera åsikter hur olika populationer ska räknas som art eller underart och hur de ska sammanfattas i olika släkten. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan följande släkten och arter:

 släkte (Damaliscus)
 bläsbock (Damaliscus pygargus)
 topi (Damaliscus lunatus) underarterna är troligen självständiga arter, Wilson & Reeder listar även D. korrigum och D. superstes som art
 släkte koantiloper (Alcelaphus)
 hartebeest eller koantilop (Alcelaphus buselaphus)
 Lichtensteins hartebeest eller konzi (Alcelaphus lichtensteinii, ibland i ett eget släkte Sigmoceros)
 Alcelaphus caama, räknas ofta som underart till hartebeest
 släkte (Beatragus)
 hirolaantilop (Beatragus hunteri)
 släkte gnuer (Connochaetes)
 strimmig gnu (Connochaetes taurinus)
 vitsvansad gnu (Connochaetes gnou)

Referenser

Externa länkar 

Slidhornsdjur