kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
MC-ambulans

MC-ambulans är en motorcykel med påhängsvagn anpassad och ombyggd till fortskaffningsmedel för ambulanstransporter. Det finns sådana både inom industriländer i storstadsmiljö och i utvecklingsländer där vägar är obefintliga eller för undermåliga för att tillåta biltransport.

Motorcykelambulanser i Sverige
I storstadsträngseln är motorcykelambulansen ett bra komplement till en ordinarie ambulans. Med en motorcykel kan man snabbt få fram en sjuksköterska till patienten, många gånger är tiden avgörande, speciellt vid hjärtstopp. MC-ambulansen är utrustad med defibrillator, syrgas, brandsläckare, läkemedel och fixationsutrustning. MC-ambulansen larmas alltid ihop med en ordinarie ambulans. Personalen som kör dessa motorcyklar är sjuksköterskor inom ambulanssjukvården som fått fördjupad körutbildning av trafikpolisens mc-enheter.

Kring 2008  fanns två MC-ambulanser i Göteborg, som användes vid evenemang som konserter, idrottsevenemang, tillställningar i staden när det blev mycket folk, cykellopp etc. Motorcyklarna användes ca 25-35 gånger per år. De har nu tagits ur bruk och avvecklats.

Motorcykelambulanser i u-länder
Särskilt i Afrikas centrala delar är vägarna i stora områden så dåliga eller rent obefintliga, att det även med terrängfordon är svårt att ta sig fram. Det har därför utvecklats billiga ambulansfordonskombinationer med en mindre eller medelstor enkel och billig kinesisk eller indisk motorcykel med möjlighet att hänga på en tvåhjulig släpkärra med en liggstol, som medger att patienten transporteras i halvliggande, vilket är skonsammare för patienten än i sittande eller liggande ställning.

En motorcykelambulans tar sig fram på stigar, i bäckraviner, kan bäras över hinder, genom vattendrag och översvämningsområden som inte är framkomliga för vanliga bilar och många gånger inte heller utan stora svårigheter med terränggående fordon.

Idén till motorcykelambulanser har till en del svensk bakgrund inom projektet Eezer med initiativ taget av Lars Klingsbo under hans vistelse i Kenya. Inledningsvis tillverkades kärrorna i Sverige, men målsättningen är att successivt övergå till lokal produktion.

Målgrupp patienter
Motorcykelambulanser används för svåra sjukdomsfall då det ofta är långt till närmaste hälsocentral eller annan sjukvård. De har visat sig särskilt väl ägnade för kvinnor med sena komplikationer under graviditet eller inför förlossning, där de annars fått bäras på bår.

Referenser

Källor
 

Akutvård
Utryckningsfordon
Kjellers flygplats

Kjellers flygplats (norska: Kjeller lufthavn) är en militär och privat flygplats belägen norr om Lillestrøm i Norge. Flygplatsen var Norges första flygplats och den första starten gjordes den 21 september 1912.

Referenser

Flygplatser i Norge
Flygplatser invigda 1912
Transport i Viken fylke
Skedsmo kommun
Pehr Gustaf Alander

Pehr Gustaf Alander, född 29 januari 1807 i Stenums församling, Skaraborgs län, död 1 juli 1874 i Släps församling, Hallands län (folkbokförd i Skara stadsförsamling, Skaraborgs län), var en svensk skolman, läroboksförfattare och riksdagsman.

Alander blev filosofie magister i Uppsala 1833, lektor i historia vid Skara gymnasium 1840, var rektor vid högre elementarläroverket i Skara 1857–1868 och 1871–1872. Alander författade även ett flertal läroböcker i svensk och allmän historia.

Vid riksdagen 1862/63 var han riksdagsman i borgarståndet för Skara stad, Mariestads stad och Alingsås stad. Han var då bland annat ledamot i expeditionsutskottet.

Referenser 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929
 Personregister till Rikets ständers protokoll 1809–1866, Centraltryckeriet, Stockholm 1935, s. 3 ("Borgarståndet").

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Borgarståndets riksdagsledamöter
Svenska författare under 1800-talet
Svenska politiker under 1800-talet
Födda 1807
Avlidna 1874
Män
Personer från Stenums socken
ECMO-ambulans

En ECMO-ambulans är en ambulans för transport av extremt smittsamma patienter och patienter som behöver ECMO-vård. Ambulansen är även utrustad för att kunna transportera patienter som är i behov av intensivvård. Den har möjlighet att vårda patienter i respirator, ansluta dropp och sprutpumpar och samtidigt ha övervakning på monitor.

ECMO-ambulanser i Sverige
I början på 1990-talet behandlades ett ebolafall på infektionskliniken vid Linköpings universitetssjukhus. I samband med detta startades ett projekt där Avdelningen för flyg- och räddningsmedicin i Linköping, Försvarsmakten, Transport- och specialflygenheten (TSFE, 71. Transportflygdivisionen) vid Såtenäs, samt Falck Ambulans  utvecklade en flyggodkänd specialambulans
. 
Karolinska Universitetssjukhusets ECMO-centrum använder specialambulansen vid flygtransporter med Herculesplan och utför cirka 20-25 uppdrag per år inom Europa.

Källor

Externa länkar
  Karolinska ECMO centrum

Akutvård
Utryckningsfordon
El País

El País (; Landet) är Spaniens största morgontidning och ges ut i lokala upplagor i flera spanskspråkiga länder, däribland Argentina och Mexiko. Den ges även ut i en katalansk och i en portugisisk version.

Historia 
Tidningen grundades i Madrid 1976 av José Ortega Spottorno, sex månader efter Spaniens diktator Francisco Francos död. Tidningen ägs av mediagruppen PRISA som traditionellt stått det spanska socialdemokratiska partiet PSOE nära. Tidningen hade 2014 en upplaga på cirka 340 000 exemplar.

Referenser

Externa länkar 

  

Spanskspråkiga dagstidningar
Spanska dagstidningar
Mottagare av prinsen respektive prinsessan av Asturiens pris
Dagstidningar startade 1976
Fotboll vid olympiska sommarspelen 1980

Fotboll vid olympiska sommarspelen 1980 i Moskva, Ryska SSR, Sovjetunionen spelades 20 juli-2 augusti 1980 och vanns av Tjeckoslovakien före Östtyskland och Sovjetunionen. 16 lag var indelade i fyra grupper:

 Grupp A (Kuba, Sovjetunionen, Venezuela, Zambia)
 Grupp B (Colombia, Kuwait, Nigeria, Tjeckoslovakien)
 Grupp C (Algeriet, Spanien, Östtyskland, Syrien)
 Grupp D (Costa Rica, Finland, Irak, Jugoslavien)
De två bästa lagen i varje grupp vidare till kvartsfinaler.

Fotbollsturneringen spelades på fem olika platser: 
 Stora arenan Centrala Leninstadion (Moskva)
 Stora arenan Dynamostadion (Moskva)
 Kirovstadion (Leningrad)
 Republikstadion (Kiev)
 Dynamostadion (Minsk)
Finalen spelades på Stora arenan centrala Leninstadion och matchen om tredje pris på Stora arenan Dynamostadion. Fotbollsturneringen var det mest sedda evenemanget under sommarspelen 1980: 1 821 624 åskådare kom och såg 32 matcher.

Kvalspel 
På grund av politisk bojkott kom visa lag som kvalificerat sig (parentes) inte till spel. Följande 16 lag kvalade in:

 Afrika (Caf)
 
  (ersättare för )
  (ersättare för )

 Asien (AFC)
  (ersättare för )
 
  (ersättare för 

 Nord- och Centralamerika (Concacaf)
 
  (ersättare för )

 Sydamerika (Comnebol)
 
  (ersättare för )

 Europa (Uefa)
 
  (ersättare för )
  (direktkvalificerade som olympiska mästare 1976)
 
 

 Hemmalag

Domare 

Afrika
  Belaid Lacarne
  Bassey Eyo-Honesty
  Nyirenda Chayu

Asien
  Salim Naji Al-Hachami
  Ali Albannai Abdulwahab
  Marwan Arafat

Nord- och Centralamerika
  Luis Siles Calderón
  Ramón Calderón Castro
  Mario Rubio Vázquez

Sydamerika
  Romualdo Arppi Filho
  Guillermo Velasquez
  Enrique Labo Revoredo
  José Castro Lozada

Europa
  Franz Wöhrer
  Vojtěch Christov
  Anders Mattsson
  Riccardo Lattanzi
  Klaus Scheurell
  Bob Valentine
  Emilio Guruceta-Muro
  Ulf Eriksson
  André Daina
  Marjan Raus
  Eldar Azim-Zade

Medaljörer

Spelartrupper

Turneringen

Första omgången

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Match om tredjepris

Final

Källor 

 FIFA Match Reports
 RSSSF Archive

Noter

Externa länkar 

Olympiska sommarspelen 1980
1980
Fotbollsåret 1980
Sporter vid olympiska sommarspelen 1980
Sportevenemang i Kiev
Notoddens flygplats, Tuven

Notoddens flygplats, Tuven (norska: Notodden lufthavn, Tuven) är en privatägd regional flygplats belägen vid Notodden i Norge.

Destinationer 
Uppgifter från februari 2010.

Inrikes	
	

Flygplatser i Norge
Flygplatser invigda 1955
Transport i Vestfold og Telemark fylke
Notoddens kommun
Thor Ekecrantz

Thor Emanuel Ekecrantz, född 18 januari 1856 i Stockholm, död 1 november 1939, var en svensk apotekare.

Ekecrantz avlade apotekarexamen 1880 samt tjänstgjorde därefter under en följd av år på apotek, men återupptog studierna och avlade 1893 mogenhetsexamen samt blev 1901 filosofie doktor vid Uppsala universitet. 1904-1921 var han professor i kemi och kemisk farmaci vid Farmaceutiska institutet samt 1904-1914 och 1918-22 tillika dess föreståndare. Ekecrantz grundade 1897 Svensk farmaceutisk tidskrift, vars redaktör han var till 1906.

Han var sekreterare i Farmaceutiska föreningen 1894-1902 och dess ordförande 1916-20. Han skrev ett 60-tal avhandlingar och flera läroböcker, bland dessa märks Vårt farmaceutiska undervisningsväsen (1898), Studier öfver benzaldoximer och deras reaktionsprodukter med diazometan (doktorsavhandling, 1900), Kort lärobok i organisk kemi (1906), Den kemiska forskningens historia (1907), Lärobok i farmaceutisk kemi (1909-1910), och därutöver ett betydande antal mindre arbeten huvudsakligen inom kemiska ämnesområden, publicerade i olika svenska och utländska facktidskrifter.

Källor

Noter 

Svenska professorer i farmaci
Personer verksamma vid Farmaceutiska institutet
Alumner från Uppsala universitet
Födda 1856
Avlidna 1939
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Forskare från Stockholm
Svenska apotekare under 1900-talet
Dinatriumguanylat

Dinatriumguanylat, även känd som natrium 5'-guanylat och dinatrium 5'-guanylat, är ett naturligt dinatriumsalt från smakförstärkaren guanylsyra (E626). Dinatriumglutamat är en livsmedelstillsats med e-numret E627. Eftersom tillsatsen är relativt dyr används den ofta tillsammans med glutaminsyra (natriumglutamat).

Om dinatriumguanylat finns deklarerat bland ingredienserna och natriumglutamat eller glutaminsyra saknas är förmodligen någon av de två en del av en annan ingrediens, såsom ett behandlat sojaproteinkomplex. Ämnet används ofta även tillsammans med dinatriuminosinat (E631). Kombinationen är känd som dinatrium-5'-ribonukleotider.

Dinatriumguanylat tillverkas av torkad fisk eller torkad tång och tillsätts ofta i nudlar, potatischips och andra snacks, smaksatt ris, konserverade grönsaker, rökt kött och förpackade soppor.

Näringsmässig information

Dinatriumglutamat är inte säkert för småbarn under tolv veckor, och borde generellt sett undvikas av astmatiker och personer med gikt eftersom guanylater metaboliseras till puriner. Då ämnet ofta tillverkas av fisk undviker många veganer och vegetarianer produkter som innehåller det såvida de inte är märkta vegetarisk eller vegansk. Sådana märkningar kräver att ämnet är tillverkat av vegetariska källor, såsom tång eller jäst.

Se även

 Guanylsyra
 Dinatriuminosinat

Referenser

Natriumföreningar
Nukleotider
Smakförstärkare

es:Guanilato dipotásico
Flickan

Flickan är en svensk dramafilm från 2009 i regi av Fredrik Edfeldt och med manus av Karin Arrhenius. 

Filmen fick flera filmpriser, bland annat en Guldbagge till Hoyte van Hoytema för bästa foto, och var nominerad i klasserna bästa kvinnliga biroll (Tova Magnusson-Norling), bästa regi och bästa manuskript.

Handling 
Sommaren 1981 blir en flicka lämnad med sin faster när resten av familjen åker till Afrika för ett biståndsprojekt. Fastern ger sig ganska snabbt iväg med en man, och flickan måste lova att vara stark och inte berätta det för någon. Flickan hemlighåller att hon är helt ensam och ägnar sig åt att umgås med sina kompisar, leta grodor och förundras över de vuxnas ofta absurda och ansvarslösa beteende.

Rollista 

 Blanca Engström – flickan
 Shanti Roney – pappan
 Annika Hallin – mamman
 Calle Lindqvist – Petter
 Tova Magnusson – Anna
 Leif Andrée – Gunnar
 Ia Langhammer – Elisabeth
 Emma Wigfeldt – Tina
 Michelle Vistam – Gisela
 Vidar Fors – Ola
 Mats Blomgren – Olas pappa
 Krystof Hadek – ballongmannen
 Eleonora Gröning – simskolefröken
 Per Burell – Björn Curman
 Henric Holmberg – herrmiddagsvärd

Produktion 
Filmen producerades av Acne Film i samarbete med bland annat Canal+ Television, Scanbox Entertainment, Film i Väst och SVT och spelades in i Upphärad i Trollhättan. Filmen distribuerades i Sverige av Scanbox Entertainment och såldes utomlands av Delphis Films.

Filmen hade biopremiär i Sverige 4 september 2009 och visades även på Göteborgs filmfestival 2010.

Mottagande 
Filmen fick ett bra mottagande av kritiker och landade på ett snittbetyg på 3,8 på kritiker.se.

Referenser

Externa länkar

Filmer 2009
Svenskspråkiga filmer
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Fredrik Edfeldt
Filmer vars fotograf belönades med Guldbaggen för bästa foto
Alanus de Rupe

Alanus de Rupe eller egentligen Alain de la Roche, född omkring 1428 i Bretagne, död 8 september 1475 i Zwolle, var en dominikanermunk, som var lärare vid universiten i Paris och Gent.

Alanus de Rupe verkade ivrigt för den enskilda Mariakulten och skrev för detta ändamål Jungfru Marie psaltare, som emellertid inte innehöll några böner till Maria, utan endast avsåg att visa det nyttiga i det privata bruket av bönerna i rosenkransen eller Jungfru Marie psaltare. År 1534 översattes Alanus de Rupes skrift till svenska, det sista mera betydande översättningsarbete, som utfördes i Vadstena kloster. Översättningen utgavs av Robert Geete i Samlingar utgivna av Svenska fornskriftssällskapet, band 48 (1923–1925).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Externa länkar

Bretoner
Saligförklarade personer
Franska dominikaner
Födda okänt år
Avlidna 1475
Män
Tjeckien i olympiska vinterspelen 2010

Tjeckien deltog i olympiska vinterspelen 2010. Tjeckiens trupp består av 92 idrottare, 70 män och 22 kvinnor.

Medaljer

Guld 
 Hastighetsåkning på skridskor
 3 000 m damer: Martina Sáblíková
 5 000 m damer: Martina Sáblíková

Brons 
 Längdskidåkning
15 km fristil herrar: Lukáš Bauer
4 x 5 km stafett herrar: Martin Jakš, Lukáš Bauer, Jiří Magál och Martin Koukal
 Hastighetsåkning på skridskor
 1 500 m damer: Martina Sáblíková
 '''Alpin skidåkning
 Damernas slalom: Šárka Strachová

2010 i Tjeckien
2010
Nationer i olympiska vinterspelen 2010
Gabriel Alapetite

Gabriel Alapetite, född 1854 och död 1932, var en fransk ämbetsman.

Alapetite var generalresident i Tunis under de kritiska åren 1906-1918, och var från 1920 generalkommissarie i Elsass-Lothringen, i vilken egenskap han arbetade för det återvärvade områdets assimilering med Frankrike.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932

Franska ämbetsmän
Födda 1854
Avlidna 1932
Män
Fotboll vid olympiska sommarspelen 1984

Fotboll vid olympiska sommarspelen 1984 i Los Angeles, Kalifornien, USA spelades 29 juli-11 augusti 1984 och vanns av Frankrike före Brasilien och Jugoslavien. 16 lag var indelade i fyra grupper:

För första gången fick proffs vara med, eftersom amatörreglerna gynnat socialiststaterna från Östeuropa som varit proffs till allt annat än det officiella namnet. Dock beslutade man med Fifa att bara tillåta spelare med mindre än högst fem landskamper då turneringen startade, oavsett ålder, för att VM skulle få behålla sin status som finaste fotbollsturneringen att vinna.

Matcherna var förlagda till följande platser: 
 Harvard Stadium (Boston)
 Navy–Marine Corps Memorial Stadium (Annapolis)
 Stanford Stadium (Palo Alto)
 Rose Bowl, (Pasadena, Kalifornien)

Kvalspel
16 lag kvalade in efter kval. Flera av Warszawapaktens medlemmar hade kvalat in med drog sig ur då Sovjetunionen inledde en bojkott.  De ersattes med följande lag:
 Östtyskland vann UEFA:s kvalgrupp 2. De ersattes av Norge, som kom trea; då kvalgruppstvåan Polen också deltog i bojkotten.
 Sovjetunionen vann UEFA:s kvalgrupp 1. De ersattes av Västtyskland, tvåa i grupp 4. Ungern och Bulgarien, tvåa och trea i grupp 1, deltog också i bojkotten.
 Tjeckoslovakien, direktkvalificerade som 1980 års mästare.  De ersattes av Italien, trea i UEFA:s kvalgrupp 3.

Afrika (Caf)

Asien (AFC)

Nord- och Centralamerika (Concacaf)

Sydamerika (Conmebol)

Europa (Uefa)

 (ersättare för )
 (ersättare för )
 (ersättare för )

Hemmalag

Turneringen

Medaljörer

Domare

Afrika
  Mohamed Hossameldin
  Gebreyesus Tesfaye
  Bester Kalombo

Asien
  Abdul Aziz Al-Salmi
  Kyung-Bok Cha
  Toshikazu Sano

Nord- och Centralamerika
  Tony Evangelista
  Antonio Márquez Ramírez
  Jesus Paulino Siles Calderón
  David Socha

Sydamerika
  Romualdo Arppi Filho
  Gastón Castro
  Jesús Díaz
  Jorge Eduardo Romero

Europa
  Enzo Barbaresco
  Ioan Igna
  Jan Keizer
  Brian McGinlay
  Joël Quiniou
  Volker Roth
  Victoriano Sánchez Arminio
  Edvard Sostarić

Laguppställningar

Turneringen

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Match om tredje pris

Final

Skytteligan
5 mål
  Daniel Xuereb
  Borislav Cvetković
  Stjepan Deverić

4 mål
  Gilmar Popoca

3 mål
  François Brisson
  Jovica Nikolić
  Rudolf Bommer
  Uwe Rahn
  Dale Mitchell

Källor

Externa länkar 
FIFA Match Reports
RSSSF Archive

Olympiska sommarspelen 1984
1984
Fotbollsåret 1984
Sporter vid olympiska sommarspelen 1984
Pedro Antonio de Alarcón

Pedro Antonio de Alarcón, född 10 mars 1833, död 19 juli 1891, var en spansk författare.

Biografi
Alarcón studerade teologi och juridik, men vände sig snart till litteraturen och journalistiken. Han gick från början sina egna vägar, läste Walter Scott och läste franska romantiker och realister som Victor Hugo, Balzac med flera. Hans förstlingsverk är naivt romantiska som El final de Nora, men hållna i en humoristisk ton. Mest bekant blev den realistiska romanen El sombrero de tres picos (svensk översättning Mauritz Boheman, Den trekantiga hatten, 1900), tillkommen under intryck av George Sands bilder ur lantlivet. Alarcón var även verksam som krigskorrespondent och politiker.

Bibliografi
 Cuentos amatorios.
 El final de Norma: novela (1855).
 Descubrimiento y paso del cabo de Buena Esperanza (1857).
 Diario de un testigo de la Guerra de África (1859).
 De Madrid a Nápoles (1860).
 Dos ángeles caídos y otros escritos olvidados.
 El amigo de la muerte: cuento fantástico (1852).
 El año en Spitzberg.
 El capitán Veneno: novela.
 El clavo.
 El coro de Angeles (1858).
 La Alpujarra (1873)
 El sombrero de tres picos: novela corta (1874).
 El escándalo (1875)
 El extranjero.
 El niño de la Bola (1880).
 Historietas nacionales.
 Juicios literarios y artísticos.
 La Alpujarra: sesenta leguas a caballo precedidas de seis en diligencia.
 La Comendadora.
 La mujer alta: cuento de miedo.
 La pródiga
 Lo que se oye desde una silla del Prado.
 Los ojos negros.
 Los seis velos.
 Moros y cristianos.
 Narraciones inverosímiles.
 Obras literarias de Pedro Antonio de Alarcón. Volumen 2
 Obras literarias de Pedro Antonio de Alarcón. Volumen 1
 Obras literarias de Pedro Antonio de Alarcón. Volumen 3
 Poesías serias y humorísticas
 Soy, tengo y quiero.
 Viajes por España. 
 Últimos escritos.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932

Spanska författare under 1800-talet
Födda 1833
Avlidna 1891
Män
Svensk uppslagsbok
Torah Bright

Torah Jane Bright, född 27 december 1986 i Cooma, Australien, numera bosatt i Salt Lake City, Utah, USA, är en australiensisk snowboardåkare. Vid 14 års ålder började hon en karriär som professionell snowboardåkare, och har sedan dess skördat framgångar i X Games, och vann guld i Vinter-OS 2010 i halfpipe.

Källor 

Australiska snowboardåkare
Australiska olympiska guldmedaljörer
Australiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2010
Olympiska silvermedaljörer 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Australien
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Australien
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Australien
Födda 1986
Kvinnor
Levande personer
Arvid Laurin

För politikern med samma namn, se Arvid Laurin (politiker).

Arvid Laurin, född 1901 i Lysekil, död 1998 i Sköldinge, var en svensk olympisk tävlingsseglare, båtkonstruktör och expert på seglingsregler. 

Arvid Laurin utbildade sig till ingenjör vid Chalmers tekniska högskola i Göteborg och var senare överingenjör vid försvaret. Laurin ritade i början av sin karriär som konstruktör olika motorbåtar av typ snipor för att senare börja konstruera segelbåtar. Havskryssarregeln utarbetades av Arvid Laurin tillsammans med Tore Herlin och Sten Valander. 

Han konstruerade mellan 1924 och 1981 cirka 1.000 ritningar på olika båtar, vilka finns i Sjöhistoriska Museet ritningsarkiv.

Arvid Laurin konstruerade havskryssare, och andra segelbåtar för långfärd. Den mest kända är Laurinkostern som finns med beteckning Laurin 22, Laurin 28, och Laurin 32 samt Laurin 38. Laurinkostern är känd för det så kallade valdäcket. Laurinkostern har inget skarndäck utan båtens sida övergår till däcket i en välvd konstruktion. Laurin konstruerade även flera andra Långkölade segelbåtar.

Segling  
Arvid Laurin tävlade även i kappsegling. Den främsta meriten var en silvermedalj tillsammans med Uno Wallentin i starbåtsegling utanför Kiel vid Olympiska sommarspelen 1936. Laurin och Wallentin seglade båten Sunshine. Vann totalt gjorde den tyska båten Wannsee men Laurin/Wallentin vann en av de sju OS-seglingarna.

Källor

Noter

Externa länkar 
Sjöhistoriska Museets båtritningar av Arvid Laurin på Digitalt Museum
 Laurinkostersällskapets webbplats

Svenska seglare
Svenska båtkonstruktörer
Svenska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Sverige
Personer från Lysekil
Födda 1901
Avlidna 1998
Män
Tord Sundén

Tord Arne Sundén, född 29 juni 1909 i Göteborgs Vasa församling, död 26 augusti 1999 i Göteborgs Annedals församling, Göteborg, var en svensk ingenjör och båtkonstruktör. Han är framför allt känd för att ha konstruerat Nordisk folkbåt 1941. 

Tord Sundén växte upp i Göteborg och utbildade sig till skeppsbyggare på Chalmers tekniska högskola i Göteborg. Han var verksam som konstruktör vid Eriksbergs Mekaniska Verkstads AB i Göteborg. På fritiden konstruerade han segelbåtar, bland annat en R 6a till redaren Sven Salén. Sundéns första konstruktion var Göteborgs Kungliga Segelsällskap lottbåt 1938. 

Nordisk folkbåt i trä från 1942 blev den konstruktion av Tord Sundén som det har byggts flest exemplar av, först i trä senare i en variant i glasfiberarmerad polyester. 

Sundén ritade även Internationell folkbåt (IF-båten) 1966, Kungskryssaren samt flera andra segelbåtar. Han samarbetade med Nykarleby båtvarv, vilket resulterade i flera båtkonstruktioner:

Källor

Om Tord Sundén på Sjöhistoriska museets webbplats
700 segelbåtar i test Curt Gelin. 
7

Noter 

Män
Födda 1909
Avlidna 1999
Svenska båtkonstruktörer
Alumner från Chalmers tekniska högskola
Magnus Nordquist

Magnus Nordquist, född 24 november 1890 i Sköns församling, död 29 september 1968, var en svensk jägmästare och skogschef.

Nordquist tog civiljägmästarexamen vid Skogsinstitutet 1914. Han invaldes 1947 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien och blev 1952 ledamot av Lantbruksakademien.

Källor

Svenska jägmästare
Alumner från Sveriges lantbruksuniversitet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Lantbruksakademien
Män
Födda 1890
Avlidna 1968
Personer från Sköns socken
Marcus von Niebuhr

Marcus Carsten Nicolaus von Niebuhr, född den 1 april 1817 i Rom, död den 1 augusti 1860 i Oberweiler bei Badenweiler, var en tysk journalist och politiker, son till Barthold Georg Niebuhr, sonson till Carsten Niebuhr.

Niebuhr var 1848-49 medarbetare i flera konservativa tidningar i Preussen och blev 1850 regeringsråd hos Fredrik Vilhelm IV. Han blev 1854 också utnämnd till kabinettsråd, och inträdde även i det preussiska statsrådet. Som rådgivare åt den preussiske kungen utövade han stort inflytande i konservativ riktning, men överbevisades 1856 om hemlig förbindelse med ryska regeringen bakom preussiska ministeriets rygg och måste avgå. 

I Geschichte Assurs und Babels (1857) sökte han påvisa överensstämmelse mellan Bibelns uppgifter och upplysningar hämtade från kilskrifter.

Källor 
 

Tyska journalister under 1800-talet
Preussiska politiker
Tyska politiker under 1800-talet
Födda 1817
Avlidna 1860
Män
Politiker från Rom