kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gunnar Uddén

Gunnar Olof Johan Åkesson Uddén, född 27 maj 1935 i Gustaf Vasa församling, Stockholm, är en svensk skådespelare, främst röstskådespelare.

Filmografi

1987 - Duck Tales
1988 - Nya äventyr med Nalle Puh
1994 - Mumfie
1996 - Lilla Djungelboken
1997 - Hennes armeniske prins 
1998 - Ett småkryps liv
1998 - Mulan
1999 - Musses verkstad
1999 - Inspector Gadget
1999 - Nalle Puh: Vännernas fest
1999 - Pettson och Findus - Katten och gubbens år
2000 - Pettson och Findus - Kattonauten
2000 - Kejsarens nya stil
2000 - Vägen till El Dorado
2000 - Tigers film
2000 - 102 dalmatiner
2001 - Hos Musse
2001 - Boken om Nalle Puh
2001 - Shrek
2001 - Musse Piggs Magiska Jul - Julfest hos Musse
2002 -  Peter Pan II - Tillbaka till landet Ingenstans
2002 -  Askungen II - Drömmen slår in
2003 - Nasses stora film
2004 - Shrek 2
2005 - Pettson & Findus - Tomtemaskinen
2006 - Musses klubbhus
2006 -  Lotta från Uppfinnarbyn
2007 -  Askungen III - Det magiska trollspöet
2010 - Geronimo Stilton

Teater

Roller (ej komplett)

Radioteater

Referenser

Noter

Källor

Källor
 

Män
Födda 1935
Svenska skådespelare
Svenska röstskådespelare
Levande personer
Nöjesparken, Varberg

Nöjesparken är namnet på folkparken i Varberg, naturskönt belägen intill Påskbergsskogen och granne med Påskbergsvallen. Parken kostade 116 341 kronor att bygga och invigdes på Valborgsmässoafton 1932. Den inrymde två dansbanor, utomhusscen och serveringsterrass, en teaterbyggnad invigdes 6 oktober 1936.

Historik
Redan 1912 fanns det en park som kallades folkpark men den låg på annan plats. När planerna på en ny folkpark vid Påskberget kom upp ville man bidra till att höja publikens bildning genom att satsa på en omfattande teaterverksamhet. I teatern skulle genom åren många föreställningar ges av opera, operett och talteater. Till artister som framträtt i Nöjesparken hör Jussi Björling, Duke Ellington, Edvard Persson, Zarah Leander, Alice Babs, Svend Asmussen, Gösta Ekman, Snoddas och Karl-Gerhard. Nöjesparken höll sig även med en egen barnteaterensemble och lokalen användes dessutom till idrottsevenemang som brottning och bordtennis.  

Teatern integrerades 2004 med den nybyggda Sparbankshallen och gavs då namnet Nöjeshallen. 

Serveringsterrassen är borta liksom Polketten, den gamla dansbanan, medan den moderna dansbanan inglasats och används vid mässor och liknande. Utescenen har ersatts av en modern sådan, där bland annat Fästningsspelens efterföljare 1 2 3 Schtunk framträder sommartid.

Källor
Ronald Johansson, samlare av varbergiana 
Hjelmstedt,Lennart och Johansson, Ronald: Hundra år av nöjen. 2016 Hembygdsföreningen Gamla Varberg.

Folkparker i Sverige
Parker i Varberg
Jordan Galland

Jordan Galland, född 2 januari 1980 i Farmington i Connecticut, är en amerikansk manusförfattare, regissör, producent och kompositör.

Redan vid 13 års ålder skrev han sitt första teaterstycke, som kom till slutrundan av Young Playwrights Competition. Fem år senare grundade han rockgruppen Dopo Yume. När han examinerades vid New York University, gjorde han hösten 2005 kortfilmen Smile for the Camera tillsammans med Sean Lennon, som blev prisbelönad vid New York International Independent Film and Video Festival. Han har även fått ett flertal priser för sin musikvideo Green Umbrella

Filmografi (urval) 
 (Bijou Phillips, Devon Aoki)
 (Sean Lennon)

Referenser

Externa länkar 
 
 Officiell webbplats
 http://seanonolennon.com/menu.htm (Dopo Yume, Filmografi)
 http://www.last.fm/music/Domino/_/Tropical+Moonlight

Amerikanska filmmusikkompositörer
Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska filmregissörer
Födda 1980
Levande personer
Män
Deal (film)

Deal är en amerikansk film släppt 2008. Filmen handlar om Alex Stillman som tävlar i World Poker Tour. Den fick mycket dålig kritik, och drog in väldigt lite pengar med tanke på budgeten. Flera kända pokerspelare spelar sig själva i filmen.

Filmen spelades in i New Orleans.



Rollista
Bret Harrison som Alex Stillman
Burt Reynolds som Tommy Vinson
Shannon Elizabeth som Michelle 
Charles Durning som Charlie Adler
Jennifer Tilly som Karen 'Razor' Jones
Maria Mason som Helen Vinson 
Gary Grubbs som Mr. Stillman 
Caroline McKinley som Mrs. Stillman 
Brandon Olive som Ben Thomas 
Jon Eyez som Mike 'Double Diamond' Jackson 
J.D. Evermore som Tex Button 
Courtney Friel som sig själv
Phil Laak som sig själv
Antonio Esfandiari som sig själv
Vincent Van Patten som sig själv
Scott Lazar som sig själv
Chris Moneymaker som sig själv
Greg Raymer som sig själv
Isabelle Mercier som sig själv
Mike Sexton som sig själv

Källor

Externa länkar
 
Deal på Rotten Tomatoes
Deal på Metacritic
Deal på Box Office Mojo
Deal på Allmovie

Filmer 2008
Poker på film
Aden (namn)

Aden är ett könsneutralt förnamn. 153 män har namnet i Sverige och 94 kvinnor. Flest bärare av namnet finns i Stockholm där 74 män och 43 kvinnor har namnet.

Källor 
 Svenska namn, läst den 1 februari 2009.
 Patent- och registreringsverket, läst den 1 februari 2009.

Könsneutrala namn
Sporten i dag

Sporten i dag var en serie facklitterära sportböcker som utgavs årligen mellan 1955 och 2015. Från början gavs böckerna ut på Åhlén & Åkerlunds förlag och sedan 1972 på Semic. Från 2008 hette de bara "Sporten i dag" + efter året de kom ut. I böckerna skildras det gångna sportåret med blandade reportage, tillbakablickar från gångna tider och ibland även blickar mot framtidens sport.

Summeringar på de första sidorna börjar ofta Sporten i dag är..., Sporten i går var....

Källor

Fotnoter

Årsböcker
Svenskspråkig facklitteratur
Sport i Sverige
Svenska bokserier
Facklitteratur 1955
Sturkö kyrka

Sturkö kyrka är en kyrkobyggnad belägen i Blekinge skärgård och är även den största kyrkan där. Kyrkan tillhör Sturkö församling som ingår i Jämjö pastorat i Lunds stift och Svenska kyrkan.

Medeltida kyrkan 
Den gamla, medeltida kyrkan på Sturkö var en offerkyrka helgad åt resenärernas skyddshelgon Sankta Gertrud av Nivelles. Kyrkan bestod av ett rektangulärt långhus i gråsten samt ett vapenhus av trä, troligen tillfogat under 1600-talet. Medeltidskyrkan revs 1878, i samband med den nuvarande kyrkans uppförande.

Nuvarande kyrka 
Nuvarande kyrka uppfördes efter ritningar av arkitekten Johan Adolf Hawerman från 1875, och invigdes den 13 oktober 1878. Byggnaden består av ett rektangulärt långhus med smalare kor och absid i öster samt västtorn, ett trapphus skjuter ut på tornets nordsida. Byggnadsmaterialet är huvudsakligen gråsten med tegel i omfattningar och korvalv. Kyrkan har putsade fasader, profilerad taklist och rundbågefönster. Långhus och kor täcks av sadeltak. Absiden, som utvändigt har en tresidig form, täcks av ett valmat tak. Tornet har rundbågade ljudöppningar och kröns av en spira. Ingång sker i väster.

Interiör 
Murarna är invändigt vitputsade. Långhuset täcks av ett brutet, kassetterat innertak av trä, medan koret är tunnvälvt. Absiden, vilken rymmer sakristian bakom ett skrank, har ett hjälmvalv.

Den fasta inredningen i form av bänkar,altarring och predikstol är samtida med nuvarande kyrkan. 

Från gamla kyrkan finns bevarade altarskåp och altartavla från 1400-talet och 1700-talet samt ljuskronor. Fyra ljusstakar av malm är från 1600-talet och 1700-talet. I vapenhuset finns en järnbeklädd offerkista som är inköpt 1709.

Altaret pryds av en mindre kopia av Bertel Thorvaldsens Kristusbild. Originalet finns i Vor Frue Kirke, Köpenhamn.

Orgel
Orgeln, som är byggd 1965-1966 av Mårtenssons orgelfabrik, har 15 stämmor och är mekanisk. Fasaden är ritad av Torsten Leon-Nilson. Den tidigare orgeln var byggd 1869 av Andreas Åbergh i Hjortsberga socken med 4 stämmor. Den flyttades hit i slutet av 1800-talet.

Nuvarande disposition:

Bilder

Referenser 
 Våra kyrkor, sidan 461, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 Jämjö pastorat informerar om kyrkan

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Karlskrona kommun
Kyrkobyggnader invigda 1878
Offerkyrkor
1878 i Sverige
HC Dukla Trenčín

HC Dukla Trenčín är ett ishockeylag i den slovakiska högstaligan, som kommer från Trenčin. De spelar deras hemmamatcher i Trenčín Zimny Arena.

Slovakiska mästare: 3 (1994, 1997, 2004)
Tjeckoslovakiska mästare: 1 (1992)

Historia 
Klubben startades år 1962. Efter att ha spelat i den regionala ligan och senare den slovakiska ligan, kvalificerades man till den tjeckoslovakiska ligan säsongen 1976/77 och stannade där med undantag för säsongen 1982/83. Sedan 1993 spelar laget i den slovakiska extraligan.

Kända spelare 
 Pavol Demitra
 Marián Gáborík
 Marián Hossa
 Zdeno Chára
 Andrej Meszároš
 Branislav Mezei (säsongen 2004/05)
 Andrej Nedorost
 Žigmund Pálffy (säsongerna 1991/92 och 1992/93)
 Róbert Petrovický (säsongen 1993/94)
 Miroslav Šatan
 Andrej Sekera
 Róbert Švehla

Externa länkar 
 Official website

Trenčín, Dukla
Sportklubbar bildade 1962
BTJ (olika betydelser)

BTJ kan syfta på: 

 BTJ (– ett svenskt företag som levererar medieprodukter och informationstjänster till professionella användare
 BTJ – smalspårig järnväg, se Bredåkra–Tingsryds Järnväg
 BTJ – smalspårig järnväg, se Lilla Björnmossen–Tallås Järnväg
Kazakstans riksvapen

Kazakstans riksvapen har ett motiv som består av jurta mot en blå bakgrund som symboliserar himmel. På sidorna är det ett par hästar försedda är bevingade. Jurtan är försedd med solstrålar och den gula färgen på vapnet symboliserar solen men också guld. Det ska även symbolisera en klar och ljus framtid för Kazakstan och dess invånare. Cirkeln ska också symbolisera livet och evigheten. Vapnet ska också ge en symbolik för välfärd, fred, familj och lugn. Den blå färgen är även en symbol för strävan till fred, samtycke, vänskap och enighet med alla människor. Nedtill finns texten ҚA3AҚCTAH som betyder Kazakstan på kazakiska. Längst uppe sitter en stjärna.

Riksvapnet antogs officiellt den 4 juni 1992.

Till sin form har vapnet fortfarande en del likheter med socialistiska emblem. Likheterna kan ses vid jämförelse med Kazakstans gamla emblem från tiden då landet tillhörde Sovjetunionen. Den runda formen är ett kännetecken på detta. Sädesaxen är ersatta med de bevingade hästarna. Men formen på hästarna och vingarna visar ändå likheter med sädesaxen. Den gamla socialistiska stjärnan sitter kvar men den är numera gul istället för röd som den var på det gamla.

Riksvapen i Asien
Kazakstans nationalsymboler
Heraldiska vapen med stjärnor
Heraldiska vapen med hästar
A.J. Foyt

Anthony Joseph Foyt Jr., mest känd som A.J. Foyt, född 16 januari 1935 i Houston i Texas, är en amerikansk racerförare.

Racingkarriär 
Foyt körde i Indianapolis 500 35 år i rad 1958-1992, vilket är ett rekord. Han körde således i de lopp som ingick formel 1-VM 1958-1960 och slutade då som bäst tia i .

Han vann Indianapolis 500 fyra gånger, 1961, 1964, 1967 och 1977, vilket är ett rekord han delar med Al Unser och Rick Mears. Han vann även Le Mans 24-timmars tillsammans med Dan Gurney 1967 och Daytona 500 1972. Foyt den ende föraren som vunnit samtliga dessa tre tävlingar. 

Foyt vann sammanlagt 67 lopp och sju mästerskapstitlar och blev invald i International Motorsports Hall of Fame 2000. Han driver numera IndyCar-stallet A.J. Foyt Enterprises, dock har stallets framgångar varit begränsade efter hans tid som förare. Dock vann stallet 1998 års säsong och 1999 års Indianapolis 500 med Kenny Bräck som förare.

F1-karriär 

|}

USAC National Championship

Segrar

Noter

Källor 
 
 A.J. Foyt Racing 
 Champ Car Stats

Externa länkar 
 International Motorsports Hall of fame - A.J. Foyt

Födda 1935
Amerikanska racerförare
Idrottare från Houston
Racerförare från Texas
Indianapolis 500-vinnare
Indianapolis 500-förare
Amerikanska Formel 1-förare
Champ Car-förare
Le Mans 24-timmarsvinnare
Sportvagns-VM-förare
NASCAR-förare
Män
Levande personer
Medlemmar i International Motorsports Hall of Fame
Lars Hiertas professur i statskunskap

Lars Hiertas professur i statskunskap är en professur i statsvetenskap vid Stockholms universitet. Professuren är namngiven efter Lars Johan Hierta och tillkom efter en donation till Lars Hiertas minne. Professuren tillkom 1936 och var den första statsvetenskapliga professuren vid dåvarande Stockholms högskola.

Efter Diane Sainsburys pensionering uppstod problem att fylla professuren, eftersom denna donationsprofessur hade en strängare beskrivning av kompetenskrav än den norm för professorstjänster som etablerades under Carl Thams tid som utbildningsminister. En extern granskningsgrupp under ledning av Bo Rothstein underkände samtliga sökande till tjänsten, trots att de tre granskade sökande alla redan var professorer. Tjänsten stod därefter vakant i några år, till Michele Micheletti tillträdde i januari 2009. Hon efterträddes av Jan Teorell i januari 2021.

Innehavare 

 1936—1947: Herbert Tingsten
 1948—1958: Elis Håstad
 1958—1967: Gunnar Heckscher
 1967—1976: Hans Meijer
 1976—1993: Olof Ruin
 1994—1999: Björn Wittrock
 2002—2005: Diane Sainsbury
 2009—2020  Michele Micheletti
2021—         Jan Teorell

Referenser

Noter

Källor
Hiertaprofessuren – SU.se

Stockholms universitet
statsvetenskap
Firstontario Centre

Firstontario Centre, tidigare Copps Coliseum, är en inomhusarena för idrott och evenemang i staden Hamilton i södra delen av delstaten Ontario i Kanada. När arenan byggdes fanns ambitionen att få med ett lag i NHL. Hamilton har dock fått nöja sig med farmarlag till denna liga. Arenan har dock fått vara värd för både Canada Cup i ishockey 1987 och 1991 och Junior-VM i Ishockey 1986.

Evenemang (urval)
 Canada Cup i ishockey 1991
 Canada Cup i ishockey 1987
 Junior-VM i Ishockey 1986

Externa länkar
Copps Coliseum på worldstadiums.com

Sportanläggningar i Ontario
Sportanläggningar invigda 1985
Hamilton, Ontario
Hamilton Bulldogs (1996–2015)
Risudden

Risudden (finska: Vitsaniemi, meänkieli: Vittaniemi) är en by söder om Päkkilä (Bäckesta) vid Torne älv i Hietaniemi distrikt (Hietaniemi socken) i södra Övertorneå kommun. Statistiska centralbyrån klassade Risudden som en småort (benämnd Vitsaniemi) vid avgränsningen 1995. Efter det understeg befolkningen 50 personer och området räknades därför inte som småort ända fram till 2015 då orten återigen tillfälligt avgränsades som en småort. 2020 hade dock befolkningen på nytt understigit 50 personer och orten räknas därför inte längre som en småort.

Risudden är planerad plats för en diskuterad konsthall, Konsthall Tornedalen.

Den fria teatergruppen Institutet planerar att 2018/2019 etablera sig i Vitsaniemis gamla skola, efter att tidigare varit baserad i Malmö.

Vid Risudden är Torne älv så pass bred att älven mer liknar en sjö än en älv. Vid lågvatten bildas flertalet sandbankar ända ut till älvens mitt, fina badstränder under sommaren. Nedströms denna "sjö" blir älven stridare. Vuentoforsen finns precis söder om Risudden.

Namnet
Vitsa och vitta är det finska respektive tornedalsfinska ordet för vidja. Niemi betyder udde. Byn fick sitt svenska namn Risudden i samband med att järnvägen Karungi-Övertorneå järnväg etablerades och stationerna fick svenska namn. Järnvägens persontrafik upphörde 1984 och spåret revs upp 1992, men järnvägsbanken finns kvar som rid- och vandringsled längs älven.

Befolkningsutveckling

Källor

Noter

Orter i Övertorneå kommun
Gränsorter i Europa
Tidigare tätorter i Norrbottens län
Tidigare småorter i Sverige
Anders Engström (musiker)

Anders Engström, född 1963 i Norrköping, är en svensk fagottist. Han har varit alternerande stämledare i Göteborgs Symfoniker 1987–2013 och är numera stämledare i Kungliga Hovkapellet.

Engström framträder, vid sidan av orkesterarbetet, som solist med orkestrar i Sverige och utomlands. Han har tilldelats flera internationella utmärkelser, bland annat förstapris vid den internationella musiktävlingen i Genève, samt givit mästarkurser vid Pariskonservatoriet och universitetet i Chicago. Sedan många år undervisar Anders Engström i fagottspel, kammarmusik och orkesterspel vid Högskolan för scen och musik vid Göteborgs universitet.

Källor

Svenska fagottister under 1900-talet
Svenska fagottister under 2000-talet
Män
Levande personer
Födda 1963
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Musiker från Norrköping
Reimer Johansson

Reimer Napoleon Johansson, född 17 november 1893 i Norrbäck, Norrby församling, Västmanlands län, död 4 februari 1967, var en svensk lantbrukare, kommunalpolitiker inom Bondeförbundet samt landshövding i Halland 1943–1959.

Biografi
Reimer Johansson utbildade sig först på Tärna folkhögskola 1911–1912 och sedan på Lantmannaskolan, också i Tärna nuvarande Kumla kyrkby, 1914–1915. Han drev gården i Norrbäck som varit i släktens ägo sedan 1624. 

År 1941 var Johansson ordförande i Sveriges lantbruksförbund och utsågs samma år till vice ordförande i Statens livsmedelskommission och 1943 blev han ordförande i 1943 års mejeriutredning. Åren 1943–1959 var Johansson landshövding i Halland. Han blev 1948 hedersledamot av Hallands nation vid Lunds universitet och invaldes 1950 som ledamot av Lantbruksakademien.

Han var svärfar till journalisten Charlotte Reimerson.

Utmärkelser 
   Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 23 november 1955.

Källor 

Landshövdingar i Hallands län
Svenska centerpartister
Ledamöter av Lantbruksakademien
Män
Födda 1893
Avlidna 1967
Personer från Norrby socken
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Hedersledamöter vid Hallands nation
Royal Court Theatre

Royal Court Theatre är en teater vid Sloane Square i Chelsea i London. Det är en av Storbritanniens mest ansedda och välkända teatrar. Sedan teatern byggdes 1888 har den varit plantskola för nyskriven dramatik. Efter sekelskiftet 1800/1900 hade flera av George Bernard Shaws pjäser urpremiär på Royal Court, däribland Major Barbara.

1952 blev Royal Court hemmascen för The English Stage Company och George Devine blev teaterchef. 1956 hade John Osbornes Se dig om i vrede premiär på teatern som sedan blev hemmascenen för den generation brittiska dramatiker som blivit kända under beteckningen arga unga män.

Bland dramatiker vars pjäser haft urpremiär på Royal Court Theatre kan nämnas John Arden, Edward Bond, Joe Orton, Arnold Wesker, Christopher Hampton, Nigel Williams, Howard Barker, Timberlake Wertenbaker, Jim Cartwright, Hanif Kureishi, Sarah Kane och Mark Ravenhill. 1973 hade musikalen Rocky Horror Show urpremiär här.

En viktig del av Royal Court Theatres profil är att anställa husdramatiker (engelska writer in residence) som under en period får skriva direkt för teatern och som på så vis också får direktkontakt med det sceniska hantverket.

Källor 
 Royal Court Theatre, Nationalencyklopedin (läst 2009-02-01)
 Oscar G. Brockett: History of the Theatre, London 1991,  (senare upplaga finns)
 Rune Blom: Teater i London, Malmö 1982, 
 Jan Eric Arvastson: Brittisk skolning av teaterförfattare, entré nr 4 1990

Externa länkar 

  

Chelsea
Teatrar i Storbritannien
Kultur i London
Byggnader och anläggningar i Kensington and Chelsea
Framtidens vapen

Framtidens vapen (originaltitel Future Weapons) är ett amerikanskt TV-program som första gången sändes i april 2006.

Programledaren Richard Machowicz, en före detta Navy SEAL, visar den senaste militära tekniken. Programmet sänds på Discovery Channel och Military Channel.

Amerikanska TV-program
TV-seriestarter 2006
TV-serieavslutningar 2008
Hannu Patronen

Hannu Patronen, född 23 maj 1984 i Träskända, är en finländsk fotbollsspelare som spelar för HIFK. Han spelar främst som mittback, men har under sin karriär även spelat som defensiv mittfältare.

Karriär
Patronen spelade mellan 2002 och 2008 för Esboklubben FC Honka. 

Den 12 juli 2008 värvades Patronen av allsvenska Helsingborgs IF, där han skrev på ett 3,5-årskontrakt. Patronen värvades till Helsingborg för att ersätta backen Andreas Granqvist, vars lånetid från Wigan Athletic gått ut under sommaren. Han debuterade i Helsingborgs IF den 15 juli 2008 i hemmamatchen mot AIK och spelade i 90 minuter. Helsingborgs IF vann matchen med 2–1.

I december 2018 värvades Patronen av HIFK.

Källor

Profil på Helsingborgs IF:s webbplats

Noter

Finländska fotbollsspelare
Finländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Honka
Fotbollsspelare i Helsingborgs IF
Spelare i Sogndal Fotball
Spelare i HJK
Spelare i HIFK
Spelare i Tipsligan
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Tippeligaen
Spelare i Adeccoligaen
Födda 1984
Levande personer
Män
Personer från Träskända
Kurfurstendömet Köln

Kurfurstendömet Köln eller Kurköln var ett furstbiskopsdöme i det tysk-romerska riket, som fanns från 900 e.Kr. till tidigt 1800-tal. Furstendömet styrdes av ärkebiskopen i Kölns ärkestift men sekulariserades år 1803.

Köln ärkebiskopsstift (kurfurstendöme) i Kurrhenska kretsen, bestod av två områden på vänstra Rhenstranden – mellan hertigdömena Jülich och Berg samt ärkebiskopsstiftet Trier, jämte grevskapet Recklinghausen och hertigdömet Westfalen, med en sammanlagd areal av omkring 6 600 km2.

Ärkebiskopen var den tredje andlige kurfursten i Tysk-romerska riket och Heliga romerska rikets ärkekansler uti Italien, från 1200-talet även påvlig legat. Som förste biskop i Köln nämns en Maternus, i början av 300-talet. Genom Karl den store upphöjdes Köln 785 till ärkebiskopsstift, som omfattade biskopsstiften Bremen (till 864), Münster, Minden (till 1648), Osnabrück, Utrecht (till 1559) och Liège.

Till de förnämste ärkebiskoparna av Köln hörde Brun av Köln (953-965), Anno den helige (1056-75), Rainald von Dassel (1159-67) samt Filip von Heinsberg (1167-91), vilken 1180, då Henrik Lejonet förklarades i akt, förvärvade en del av Westfalen och Engern med titeln hertig av dessa länder.

De långa striderna med staden hade, som ovan nämnts, till följd biskopsresidensets förläggande till Bonn (1288). Herman av Wied (1515-46) var en anhängare av reformationen och avsattes därför, liksom senare Gebhard Truchsess von Waldburg
(1577-83) av samma skäl. Därefter besattes biskopsstolen med bayerska prinsar till 1761 och 1785 med en österrikisk ärkehertig, varpå stiftet
1801 genom freden i Lunéville sekulariserades, och dess område på vänstra Rhenstranden avträddes till Frankrike, besittningarna på flodens högra strand till större delen till Nassau-Usingen, hertigdömet Westfalen till Hessen-Darmstadt och grevskapet
Recklinghausen till hertigen av Arenberg (1811 till storhertigen av Berg). I första Parisfreden (1814)
och på Wienkongressen förvärvade Preussen
hela det forna ärkestiftets område. Ett nytt ärkebiskopsstift upprättades 1821 av större delen av det gamlas besittningar, och under detsamma löd biskopsstiften Trier, Münster och Paderborn.

Källor

Furstbiskopsdömen i Tysk-romerska riket
Kölns historia
Stater och territorier upplösta 1803
Théâtre du Soleil

Théâtre du Soleil är ett franskt teatersällskap som startades 1964 av regissören Ariane Mnouchkine. Gruppen har blivit känd för en kollektiv och visuell spelstil med stark publikkontakt. Det konstnärliga genombrottet kom 1967 med den engelske dramatikern Arnold Weskers kollektivdrama Köket (från 1959).

I början av 1970-talet fick gruppen internationella framgångar med två gruppteater-uppsättningar om franska revolutionen - 1789 och 1791. Sedan dess har gruppens hemmascen varit en krutfabrik, La Cartoucherie, i förorten Vincennes utanför Paris.

1979 gjorde gruppen en film om Molières liv.

Under 1980-talet gjorde Théâtre du Soleil en serie banbrytande uppsättningar av William Shakespeares dramer, där man undersökte Shakespeares texter utifrån österländska teaterformer som no-spel och kabuki från Japan; kathakali från Indien och balinesisk dans. Utgångspunkten var att man ville lyfta fram det avlägsna hos Shakespeare - i viss polemik mot Jan Kotts synsätt i essäboken Shakespeare vår samtida, som hade stort genomslag i 1960-talets och 70-talets nytolkningar.

Externa länkar
 Théâtre du Soleil

Källor
 Nationalencyklopedin
 Oscar G. Brockett: History of the Theatre, London 1991,  (senare upplaga finns)
 Margareta Sörenson & Ulf Sörenson: Teater i Paris, Malmö 1983, 

Kultur i Paris
Teatergrupper i Frankrike