kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anna Maria Klemming

Anna Maria Klemming, född 6 februari 1864 i Stockholm, död där den 8 augusti 1889, var en svensk operasångerska (sopran).

Klemming utbildade sig vid konservatoriet där hon var elev till bland andra Hjalmar Håkansson och Fritz Arlberg. Redan 1886 gav hon konserter i Köpenhamn och debuterade året därpå som Matilda i Vilhelm Tell på Kungliga Operan i Stockholm, och med ännu större framgång som Julia i Romeo och Julia. Hon engagerades där uppträdde bland annat som Agata i Friskytten, Elsa i Lohengrin, Venus i Tannhäuser, Anna i Don Juan, Valentine i Hugenotterna och Marie i Regementets dotter. Den repertoaren gjorde att hon överansträngde sig så mycket att hon avled i förtid.

Det har sagts om henne: ”Hon ägde väl ej snille, men däremot en harmonisk förening av flera för en operasångerska lyckliga egenskaper, yppig, nordisk skönhet, osökt naturligt uttryck samt en särdeles klangfull och jämn sopranstämma.”

Hon var brorsdotter till Gustaf Edvard Klemming. Hennes föräldrar var bleckslagaren Vilhelm Klemming och Elisabet Burman.

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 

Svenska operasångare under 1800-talet
Svenska sopraner
Födda 1864
Avlidna 1889
Kvinnor
Sångare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
A-League Men

A-League Men, tidigare A-League, av sponsorskäl Isuzu Ute A-League Men, är Australiens och Nya Zeelands gemensamma proffsliga i fotboll. Den bildades 2004 och första säsongen var 2005/2006. Den ersatte då den år 2004 nerlagda ligan National Soccer League som hade spelats sedan 1977. Ligan var sedan dess start känd som Hyundai A-League på grund av sponsorskäl.

Säsongen 2020/2021 är tolv lag med i ligan, varav elva från Australien och ett från Nya Zeeland. Eftersom ligan är en proffsliga, liknande de amerikanska proffsligorna, åker inga lag ur ligan.

De sex bästa lagen möts i ett slutspel med kvartsfinal, semifinal och final, där ettan och tvåan i grundserien kvalificerar sig för semifinal medan de övriga fyra lagen kvalificerar sig för kvartsfinal. Samtliga slutspelsmatcher spelas sedan säsongen 2012/2013 över en match.

Deltagande klubbar

Säsongen 2020/2021

Tidigare klubbar

Statistik

Segrare genom åren

Finaler

Publiksnitt 

 2005/2006 – 
 2006/2007 – 
 2007/2008 – 
 2008/2009 – 
 2009/2010 – 
 2010/2011 – 
 2011/2012 – 
 2012/2013 – 

 2013/2014 – 
 2014/2015 – 
 2015/2016 – 
 2016/2017 – 
 2017/2018 – 
 2018/2019 – 
 2019/2020 –

Maratontabell 
Tabellen innehåller endast matcher från grundserien. Maratontabellen korrekt per säsongen 2021/2022.

Anmärkningslista

Se även 
 W-League
 New Zealand Football Championship
 National Soccer League

Källor 
 Officiell hemsida
 Rsssf.com
 Ozfootball.net

Referenser
Praktisk medicin

Praktisk medicin, även kallad klinisk medicin, är medicinsk vetenskap inriktad på praktik och tillämpning, och den direkta kontakten med patienterna.

Praktisk medicin handlar framför allt om sjukvård och friskvård, det vill säga behandling och förebyggande av sjukdom och ohälsa.

Exempel på specialiteter i praktisk medicin
Allmänmedicin
Anestesiologi
Barnmedicin/pediatrik
Dermatologi
Flygmedicin
Gynekologi
Invärtesmedicin
Kirurgi
Klinisk kemi
Neurologi
Pediatrik
Obstetrik
Odontologi
Oftalmologi
Psykiatri
Urologi

Medicinska specialiteter
Skellefteå lasarett

Skellefteå lasarett är ett av tre länsdelssjukhus i Västerbottens län, de övriga är Norrlands universitetssjukhus i Umeå och Lycksele lasarett, ägt av Region Västerbotten. Skellefteå lasarett är ett komplett sjukhus och här finns även länets barnlöshetsmottagning. Lasarettet har cirka 1 200 anställda. 

Lasarettet ger service till invånarna i Skellefteå och Norsjö kommun. Inom upptagningsområdet bor cirka 76 000 invånare. Skellefteå lasarett är ett akutsjukhus och hanterar således akuta sjukdomstillstånd som inträffar sällan för den enskilde patienten. Även om uppgiften i huvudsak är att bekämpa sjukdom arbetar man också hälsofrämjande och förebyggande.

Vid sjukhuset bedrivs klinisk forskning på patientnära områden som hjärt-kärlsjukdomar, slaganfall, lungsjukdomar och mag-tarmsjukdomar. På Skellefteå lasarett forskas det också på hur man använder läkemedel optimalt och bedriver omvårdnadsforskning. 

Ursprungshuset är uppfört 1915 och ritat av Ernst Stenhammar, med senare större och mindre tillägg av arkitekterna Carl-Gustaf Carlstedt, Svante Öhman och Birgitta Edberg.

Se även 
 Region Västerbotten
 Norrlands universitetssjukhus
 Skellefteå kommun

Skellefteå
Byggnader ritade av Ernst Stenhammar
Länsdelssjukhus
Sjukhus i Västerbottens län
Region Västerbotten
Gulskuldrad amazon

Gulskuldrad amazon (Amazona barbadensis) är en papegoja i släktet Amazona som förekommer i norra Sydamerika.

Utseende
Den gulskuldrade amazonen har huvudsakligen en grön fjäderdräkt och är runt 33 centimeter lång och med en vikt på cirka 230 gram. Den har en vitaktig panna och gul krona, ögonregioner och ofta gula öron och haka. Ögonringen är vit. Låren och vingvecken är gula, men båda kan vara svåra att se. Halsen, kinderna och buken har ofta en blåaktig ton. Som de flesta arterna i släktet Amazona har den breda mörkblåa toppar på flygfjädrarna och ett rött vingspekulum. Dess näbb är gråaktig.

Utbredning och levnadsmiljö
Gulskuldrad amazon är stannfågel i de torra och savannliknande områdena i norra Venezuela, Isla Margarita, La Blanquillaön samt Bonaire. Arter förekommer på upp till 450 meter över havet, bland torniga buskar, kaktusar och låga träd. Arten är numera utdöd på Aruba och möjligtvis också på Curaçao.

Levnadssätt 
Arten lever i huvudsak på frukt, frön och kaktusblommor. Den häckar i håligheter i träd och lägger 3-4 ägg, som ruvas i 26-28 dagar.

Status
Arten har ett begränsat utbredningsområde och tros dessutom minska i antal på grund av handel, jakt, habitatförlust och möjligen införda rovdjur. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad. Man tror att det finns 2 500–10 000 vilt levande vuxna individer i världen.

Taxonomi
Den beskrevs första gången vetenskapligt av tysken Gmelin, 1788, under namnet Psittacus barbadensis.

Namn 
Släktesnamnet Amazona, och därmed det svenska gruppnamnet, kommer av att Georges-Louis Leclerc de Buffon kallade olika sorters papegojor från tropiska Amerika Amazone, helt enkelt för att de kom från området kring Amazonfloden. Ursprunget till flodens namn i sin tur är omtvistat. Den mest etablerade förklaringen kommer från när kvinnliga krigare attackerade en expedition på 1500-talet i området ledd av Francisco de Orellana. Han associerade då till amasoner, i grekisk mytologi en stam av iranska kvinnokrigare i Sarmatien i Skytien. Andra menar dock att namnet kommer från ett lokalt ord, amassona, som betyder "förstörare av båtar".

Referenser

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Västpapegojor
Fåglar i neotropiska regionen
Marley och jag

Marley och jag är en självbiografisk bok av den amerikanske författaren John Grogan. Boken, som även filmatiserats, handlar om Jenny och John som tänker köpa en hund. Det de inte vet är att hunden är den värsta som finns och förstör nästan hela hemmet. De uppkallar hunden efter Bob Marley och namnet blir Marley - helt enkelt. Hunden är en gul labrador retriever som är väldigt söt. Boken skrevs 2005 och togs väl emot av både läsare och kritiker.
Den har legat 50 veckor på den amerikanska försäljningslistans förstaplats och sålt i 2,5 miljoner exemplar.

Externa länkar
John Grogans webbplats

Självbiografier
Skönlitteratur 2005
Pjotr Struve

Pjotr Berngardovitj Struve (ryska: Пётр Бернгардович Струве), född 7 februari (gamla stilen: 26 januari) 1870 i Perm, död 22 februari 1944 i Paris, var en rysk ekonom och publicist. Han var sonson till Friedrich Georg Wilhelm von Struve, brorson till Otto Wilhelm von Struve och far till Gleb Struve.

Biografi
Struve studerade juridik vid universitetet i Sankt Petersburg och skrev det i Karl Marx anda hållna ekonomiska arbetet Krititjeskije zamjetki k voprosu ob ekonomitjeskom razvitii Rossii (1894). I tidskrifter publicerade han många socialekonomiska studier i in- och utländska frågor, däribland Avstrijskoje krestianstvo i ego bytopisatel och Njemtsy v Avstrii i krestianstvo (i "Vjestnik Jevropy") och Osnovnyja ponjatija polititjeskoj ekonomii (i "Mir bozjij"). År 1897 övertog han redaktörskapet för "Novoje Slovo" och 1899 av "Natjalo". I "Archiv für soziale Gesetzgebung" publicerade han 1899 Die Marxische Theorie der sozialen Entwickelung.

Hans samlade studier Na raznyje temy utgavs 1902. Samma år emigrerade han till utlandet, uppsatte i Stuttgart och Paris tidskriften "Osvobozjdenie" och spelade en viktig roll vid organiserandet av föreningen Sojuz osvobozjdenija. Efter 1905 års amnesti återvände han till Sankt Petersburg, där han medverkade vid bildandet av Kadettpartiet, redigerade veckotidskriften "Poljarnaja zvjezda" och efter 1907 den ansedda tidskriften "Russkaja mysl" i Moskva. Han deltog i dumaledamöternas Viborgkonferenser och invaldes i den andra duman (december 1906 - februari 1907). Efter oktoberrevolutionen 1917 var han en tid bosatt i Prag och verksam vid den ryska juridiska fakulteten där. Han flyttade 1925 till Paris, där han utgav tidningen "Vozrozjdenie".

Struve tillägnades 1925 i Prag en ekonomisk-juridisk-historisk festskrift ("Sbornik statei, posviasjtjennych P.B. Struve").

Källor

Noter 

Ryska nationalekonomer
Kadettpolitiker
Nationalekonomer under 1800-talet
Nationalekonomer under 1900-talet
Ryska forskare under 1800-talet
Ryska forskare under 1900-talet
Personer från Perm
Födda 1870
Avlidna 1944
Män
Ugglan
Alumner från Sankt Petersburgs universitet
George Nugent-Temple-Grenville, 1:e markis av Buckingham

George Nugent-Temple-Grenville, 1:e markis av Buckingham, född den 17 juni 1753 i London, död där den 11 februari 1813, var en brittisk adelsman och politiker.

Grenville var 1782–1783 och 1787–1789 Irlands lordlöjtnant. Han blev riddare av Strumpebandsorden 1786.

Biografi
George Grenville föddes in i en politiskt mycket aktiv och prominent familj. Han var son till den senare brittiske premiärministern George Grenville och dennes fru Elizabeth Wyndham. Hans bror William Wyndham Grenville blev 1806 även han premiärminister.  Ännu en bror, Thomas Grenville, var diplomat och ansvarig för amiralitetet i broderns ministär. Hans faster Hester Grenville var gift med William Pitt den äldre, och därmed var han kusin till William Pitt den yngre. Hans farbror Richard Grenville var marinminister och Lord Privy Seal. George Grenville ärvde 1779 dennes titel och blev 3:e earl Temple. Han upphöjdes till markis av Buckingham 1784 och ärvde svärfaderns titel earl Nugent 1788.

Familj
George Grenville gifte sig 1775 i London med Mary Elizabeth Nugent, (död 1812), dotter och arvinge till Robert Craggs Nugent, 1:e earl Nugent. I detta äktenskap föddes sönerna Richard Temple-Nugent-Brydges-Chandos-Grenville (1776–1839), 1:e hertig av Buckingham och  Chandos och George Nugent-Grenville (1789-1850), 2:e baron Nugent.

Referenser

Noter

Externa länkar

Irlands lordlöjtnanter
Brittiska markiser
Engelsk adel
Riddare av Strumpebandsorden
Brittiska politiker under 1700-talet
Födda 1753
Avlidna 1813
Män
Alumner från Christ Church, Oxford
Loropéni

Loropeni är en köpstad i södra Burkina Faso, väster om staden Gaoua. Här finns förkoloniala stenruiner om vilka mycket lite är känt. En teori är att de en gång utgjorde omslutningen till ett slavpalats för en Lobikung under antiken. Det finns liknande, dock betydligt mer nergångna ruiner omkring dagens kungliga gårdsplan i Obiré. En annan teori är att ruinerna kan ha varit en plats där man förvarade slavar efter räder i närområdet. Ruinerna blev ett världsarv 26 juni 2009, Burkina Fasos första. Anläggningen är 11 130 m² och består av en samling stenmurar. Loropéni är det mest väbevarade exemplet på en typ av befäst bosättning i större delen av Västafrika, med kopplingar till guldgruvetraditioner, som verkar ha pågått i åtminstone sju århundraden.

Referenser 

Världsarv i Burkina Faso
Orter i Sud-Ouest, Burkina Faso
Världsarv inskrivna 2009
Canossa

Scandiano är en kommun i provinsen Reggio Emilia i regionen Emilia-Romagna, Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Casina, Castelnovo ne' Monti, Neviano degli Arduini, San Polo d'Enza, Traversetolo, Vetto och Vezzano sul Crostolo.

I kommunen ligger Castello di Canossa.

Referenser

Externa länkar 

 Kommunens hemsida

Kommuner i provinsen Reggio Emilia
Orter i Emilia-Romagna
Isoperimetri

Isoperimetriska  problem kallas sådana problem, där frågan är att bland alla isoperimetriska figurer bestämma den, som har en viss uppgiven maximi- eller minimiegenskap. Dessa problem löses med tillhjälp av variationskalkylen. 

Med isoperimetriska problemet menas ett speciellt dylikt problem, som Jacques Bernoulli 1697 offentligen framställde till sin broder Jean för att lösas och vilket gav anledning till en ytterst häftig skriftväxling mellan bröderna. I sak var Jacques vida överlägsen brodern, då den senare blott lämnade ett felaktigt resultat (1697), under det den förre framställde både ett riktigt resultat (1700) och sedermera en utförlig och förtjänstfull härledning därav (1701).

Efter Jacques Bernoullis död (1705) offentliggjorde Jean Bernoulli två utförliga lösningar (1706 och 1718), av vilka den förra var felaktig, den senare åter innebar blott en förenkling av broderns metod. Denna strid väckte ett oerhört uppseende långt utom vetenskapsmännens krets. 

Såsom en kuriositet och för att visa, hur uppmärksammad den varit, må nämnas, att i Johan Spencers Betänckiande om allehanda vidunder (översättning till svenska av den bekante läkaren Magnus Gabriel von Block, 1709) "translatorens förespråk" i förbigående innehåller en antydan om densamma. 

Ämnet har blivit utförligt behandlat av Gustaf Eneström
(Framställning af striden om det isoperimetriska problemet. En monografi, i Uppsala universitets årsskrift 1876).

Isoperimetriska produkter kallas någon gång sådana produkter, i vilka faktorernas summa är lika. Så är t. ex. 2, 3 och 4 samt l, 3 och 5 isoperimetriska produkter, eftersom 2+3 + 4=1 + 3+5. 

Läran om isoperimetriska figurer och om isoperimetriska problems lösning kallas stundom isoperimetri.

Referenser

Noter

Källor 

Matematikens historia
Funktionalanalys

fr:Théorème isopérimétrique
Thomas Pelham, 2:e earl av Chichester

Thomas Pelham, 2:e earl av Chichester, 3:e baron Pelham av Stanmer, 7:e Baronet, född den 28 april 1756, död den 4 juli 1826, var en brittisk politiker, son till Thomas Pelham, 1:e earl av Chichester (född 1728, sedan 1801 earl av Chichester, död 1805), som var kusin till Thomas Pelham-Holles, 1:e hertig av Newcastle och Henry Pelham.

Biografi 
Pelham blev 1780 medlem av underhuset, där han slöt sig till Fox och Rockingham, var april 1782-april 1783 medlem av den senares ministär och därefter sekreterare för Irland i Portlands ministär och från 1795 även under William Pitt den yngre, men drog sig till följd av ohälsa tillbaka 1798, omedelbart före irländska upprorets utbrott. 

År 1801 blev han (som baron Pelham) medlem av överhuset, tillhörde 1801-04 på nytt kabinettet (till juli 1803 som inrikesminister), ärvde 1805 faderns earltitel och var från 1807 generalpostmästare. Pelham var som politiker moderat och åtnjöt i hög grad Georg III:s förtroende.

Han gifte sig i juli 1801 på Lambethpalatset, London, med lady Mary Juliana Henrietta Osborne (1776-1862), dotter till Francis Osborne, 5:e hertig av Leeds. 

Barn:

 Henry Thomas Pelham, 3:e earl av Chichester (1804-1886)
 Lady Amelia Rose Pelham (1806-1884) , gift med sir Joshua Webb, generalmajor
 Hon. Frederick Thomas Pelham (1808-1861), amiral
 Lady Catharine Georgiana Pelham (1814-1885) , gift med Reverend Hon. Lowther John Barrington

Källor 

 

Brittiska parlamentsledamöter
Engelsk adel
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1756
Avlidna 1826
Män
Baronetvärdiga personer
Norra Karelens landskapsvapen

Norra Karelens landskapsvapen är samma vapen som på 1500-talet tilldelades landskapet Karelen. Trots att delar av det nuvarande Norra Karelen på den tiden ingick i Kexholms län, som hade ett annat vapen, har det moderna landskapet övertagit landskapsvapnet oförändrat, medan Södra Karelen, som kanske skulle ha haft en större historisk rätt till det oförändrade vapnet, har ett något ändrat vapen.

Vapnet symboliserar kampen mellan väst och öst (Sverige och Ryssland) som var påtaglig i denna gränstrakt.

Norra Karelen använder också en landskapsflagga med samma bild som i vapnet men med ett vitt fält närmast flaggstången.

Blasonering
Blasonering på svenska: "I rött fält en krona av guld och därunder två mot varandera krökta, uppskjutande armar, den högra med pansar hållande ett svärd, den vänstra med ringbrynja och obehandskad hållande en kroksabel, allt av silver utom vapnens fästen och den pansarklädda armens ledplåta, som är av guld. Skölden krönes med hertigdömets krona."

Eftersom Finland är ett tvåspråkigt land, finns det också en officiell finsk variant av blasoneringen.

Källor

Landskapsvapen i Finland
Heraldiska vapen med svärd
Heraldiska vapen med kronor
Norra Karelen
Karelen
Lapplands landskapsvapen (Finland)

Lapplands landskapsvapen skapades för det historiska landskapet Lappland av Finland under den Sveriges tid i Finland. Vapnet har övertagits oförändrat av det moderna  landskapet Lappland, trots att detta har en större utsträckning och även omfattar den nordligaste delen av det historiska Österbotten.

Vapnet är väldigt likt vapnet för Sveriges Lappland, nästan den enda skillnaden ligger i tinkturerna (färgerna). Medan Finlands Lappland har en naturfärgad vildman i rött fält, har Sveriges Lappland en röd vildman i fält av silver. Det finländska vapnet har också en krona. Före freden i Fredrikshamn (1809) var de båda Lappland ett och samma landskap. Tinkturförändringarna beror från början förmodligen på att man i gamla tider ibland använde fel tinkturer när man framställde bilder av vapen. Eftersom Finland och Sverige numera är skilda länder, har man låtit tinkturskillnaden bestå för att på ett praktiskt sätt kunna skilja de båda Lappland åt heraldiskt även om de språkligt har samma namn.

Blasonering 
Blasonering på svenska: "I rött fält en naturfärgad vildman med grön krans på huvudet och kring länderna, hållande en på högra axeln vilande klubba av guld. Skölden krönes med grevskapets krona."

Eftersom Finland är ett tvåspråkigt land, finns det också en officiell finskspråkig variant av blasoneringen.

Se även 
 Lapplands läns vapen
 Lapplands landskapsvapen (Sverige)

Landskapsvapen i Finland
Heraldiska vapen med vildmän
Lappland, Finland
Irländska upproret 1798

Irländska upproret ( eller Éirí Amach na nÉireannach Aontaithe; ) inträffade 1798 på grund av missnöje med det brittiska styret. Upproret pågick från maj till september 1798 och organiserades huvudsakligen av en republikansk revolutionär grupp som kallade sig United Irishmen och som inspirerades och präglades av idéerna från revolutionerna i Nordamerika och Frankrike. Unionsakterna 1800 var en direkt följd av upproret.

I populärkultur 
TV-serien Mot alla vindar, med premiär 1978, börjar med att beskriva situationen på ön vid denna tid.

Referenser

Externa länkar 
 National 1798 Centre - Enniscorthy, Co. Wexford
 The 1798 Irish Rebellion - BBC History
 The 1798 Rebellion in County Clare - Clare library
 The 1798 Rebellion - Irish anarchist analysis
 General Joseph Holt of the 1798 Rebellion in Wicklow
 Fugitive Warfare - 1798 in North Kildare
 Karta över Dublin 1798

1798 i Irland
Irländska krig
Politikåret 1798
Överbestämning

Överbestämning används inom geodetisk mätning för att hitta felaktiga mätvärden och för medelvärdesbildning, det vill säga att man räknar fram medelvärden på punktens koordinater.  Det man gör är att man mäter fler värden än vad som är absolut nödvändigt för att kunna räkna ut något.  Motsatsen till överbestämd mätning är enkel mätning.

Överbestämning 
För att beräkna en punkts läge, det vill säga två obekanta värden, norrut och österut, behövs minst två värden, till exempel en vinkel och en längd, mätta från två intilliggande punkter.  För att under beräkningarnas gång kunna hitta eventuella fel i mätningarna vill man gärna ha fler mätvärden.  Om man till exempel mot en punkt har bäringar mätta från fyra punkter, när bara bäringar från två punkter behövs, säger man att man har två överbestämningar av den punkten.  Om något värde skiljer sig från de andra kan man helt bortse från det eller ge det mindre vikt när man beräknar ett medelvärde.  Punkterna blir alltså statistiskt sett noggrannare bestämda.

Kontrollerbarhetstal 
Kontrollerbarhetstal, k-tal, är ett näraliggande begrepp som beskriver hur många överbestämningar man i genomsnitt kan göra i någon form av nät och alltså hur noga man kan kontrollera mätningarna i det samt även ger en fingervisning om noggrannheten.  k-tal används dels för planering av geometrin i stomnät och dels för uppföljning av mätningar.  Noggrannheten påverkas dock även av noggrannheten i de individuella mätningarna och noggrannheten i koordinaterna på de kända punkter man utgår ifrån.

Ett k-tal, k, är helt enkelt antalet överbestämningar, ö, genom antalet mätningar, n.

Se även 
 Geodetisk mätning
 Mätfel
 Geodetiskt stomnät

Referenser 
 

Geodesi
Björneborgs stadsvapen

Björneborgs stadsvapen innehåller ett björnhuvud, vilket gör vapnet talande. Skölden brukar krönas med en murkrona och under skölden finns valspråket Deus protector noster, latin för "Gud vår beskyddare".

Källor 
 * Бойко Дм. А. Геральдика Великого Княжества Финляндского. – Запорожье, 2013 (second edition 2018) , 

Kommunvapen i Finland
Heraldiska vapen med björnar
Heraldiska vapen med kronor
Stadsvapen
Richard Hooker

Richard Hooker, född i mars 1554 i Heavitree (en del av nuvarande Exeter) i Devon, död 3 november 1600 i Bishopsbourne i Kent, var en engelsk teolog och rättsfilosof.

Biografi
Hooker var en tid från 1579 lärare i hebreiska i Oxford, prästvigdes 1581, var 1585–1591 rektor vid den juridiska utbildningsanstalten the Temple i London och tillbragte sina sista år som kyrkoherde i Bishopsbourne i Kent.

Under sin verksamhet vid the Temple kom Hooker i polemik med den där anställde puritanske predikanten Walter Travers, som i sina eftermiddagspredikningar sökte vederlägga vad Hooker predikat på förmiddagen ("förmiddagspredikningarna talade Canterbury och eftermiddagarna Genève", sades det).

Trött på dessa tvister, sökte sig Hooker bort till en landsförsamling för att där i stillhet utarbeta ett verk om kyrkoförfattningens rätta grundvalar. Så tillkom hans berömda, dock ofullbordade, arbete The laws of ecclesiasticall politie (bok l–4, 1594, bok 5 1597, bok 6–8, i sitt nuvarande skick nog blott delvis av Hookers hand, 1648–1662).

Hooker anses som en av den anglikanska kyrkans förnämsta lärofäder. Han sökte i sitt arbete filosofiskt utveckla förhållandet mellan stat och kyrka samt framhävde i samband därmed i enkla och högstämda ordalag lagens majestät i naturen och den mänskliga sammanlevnaden, dess enhet och alltomfattande karaktär.

Mot puritanerna försvarade han lugnt och sakrikt, mindre med teologiska än med praktiska skäl, den biskopliga kyrkoförfattningen och även den kungliga suprematin. Hookers arbete har för alla tider berett honom en plats bland den engelska prosastilens mästare, och hans allmänna åskådning påverkar ännu den anglikanska teologin.

Referenser

Noter

Externa länkar

Anglikanska teologer
Engelska teologer
Brittiska rättsfilosofer
Personer under Tudoreran
Födda 1554
Avlidna 1600
Män
Personer från Devon
Personer från Exeter
Engelska präster under 1500-talet
Alumner från Corpus Christi College, Oxford