kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
William Walker (legosoldat)

William Walker, född 8 maj 1824 i Nashville, Tennessee, avrättad 12 september 1860 i Honduras, var en amerikansk äventyrare och legosoldat.

Walker studerade medicin och juridik och var därefter tidningsredaktör i New Orleans och San Francisco. 1853 gjorde han med en grupp äventyrare en expedition till Nedre Kalifornien och Sonora för att erövra dessa områden från Mexiko, men måste 1854 på grund av livsmedelsbrist och anfall från mexikanska trupper uppge företaget. Han åtalades i San Francisco för neutralitetsbrott, men blev frikänd.

1855 och följande år blandade han sig in i Nicaraguas inre strider, steg där upp först till arméns överbefälhavare, sedan till president (1856), men besegrades av en centralamerikansk trestatsallians (1857) och föll vid ett försök att återvända till Centralamerika i händerna på myndigheterna i Honduras, som lät skjuta honom. Han författade The War in Nicaragua (1860).

Källor

Externa länkar

 "Commodore Cornelius Vanderbilt fought war over route through Central America" från Vanderbilt Register
 "Walker's expeditions" från GlobalSecurity.org
 "Filibustering with William Walker" från Virtual Museum of the City of San Francisco
 Fuchik, Don "The Saga of William Walker" The California Native Newsletter
 Walker the 1987 Alex Cox movie, Walker, featuring Ed Harris as William Walker, at the  Internet Movie Database
 Patrick Deville, Pura Vida: Vie et mort de William Walker, Seuil, Paris,2004
 the memory palace podcast episode about William Walker.
 Walker, William "The War in Nicaragua" at Google Books
 Brief recount of William Walker trying to conquer Baja Californiaq 

 

Amerikanska äventyrare
Nicaraguas presidenter
Politiker som blivit avrättade
Födda 1824
Avlidna 1860
Män
Personer från Nashville
Alumner från University of Pennsylvania
Alumner från Edinburghs universitet
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Personer i Nicaragua under 1800-talet
J. Fred Coots

John Frederick Coots, född 2 maj 1897, död 8 april 1985 var en amerikansk låtskrivare. Han skrev över 700 sånger.

Han är mest känd för att ha skrivit låten "Santa Claus is Coming to Town", en låt som blev en av de största bästsäljarna i amerikansk musiks historia.

Bland hans sånger ingår:
Santa Claus is Coming to Town
You Go to My Head
Louisiana Fairy Tale

Han skrev dessa tre sånger tillsammans med textförfattaren Haven Gillespie. "Louisiana Fairy Tale" skrevs också tillsammans med Mitchell Parish och var första låttema för PBS Production av This Old House.

Källor

Amerikanska låtskrivare
Födda 1897
Avlidna 1985
Män
Handlingsteori

Handlingsteori är den del av filosofin där man studerar olika teorier för de processer som ligger bakom avsiktliga handlingar och rörelser. Detta idéområde har rönt stort intresse från många filosofer sedan Aristoteles tredje bok Den nikomachiska etiken. Ämnet har också blivit allt mer intressant för diverse samhällsvetenskaper. I och med utvecklingen av psykologin och neurologin har många gamla handlingsteorier blivit testade genom empiriska undersökningar.

Många handlingsteoretiker har beskrivit en handling som ett beteende orsakat av en agent under en specifik situation. Agentens uppfattningar och önskningar leder till och förklarar ett beteende, om det är avsiktligt. Den amerikanske filosofen Michael Bratman har belyst vissa problem med detta synsätt och menar att vi ska se på konceptet intention som grundläggande och icke analyserbart till uppfattningar och önskningar (engelska: beliefs and desires).

Enligt vissa teorier är en önskan, samt en uppfattning om hur man tillfredsställer denna önskan, orsaken till alla avsiktliga handlingar. Det finns dock vissa som invänt mot detta. Uppfattningen att jag bör göra X, kan hävdas göra så att jag gör det, utan att jag önskar att handla i enlighet med X. Rationalitet involverar enligt dessa teorier att svara korrekt till de skäl att handla som en agent märker av, och inte bara agera i enlighet med ens önskningar.

Medan handlingsteoretiker vanligtvis formulerar sina teorier om mänskligt handlande i termer av kausalitet, har frågan om vad som orsakar ett avsiktligt agerande gett upphov till flera kontroverser i frågan gällande den fria viljans existens och natur. Konceptuella diskussioner råder också runt definitionen av ett avsiktligt agerande. Tänkare inom ämnet är ofta oeniga om vilka handlingar som faller under kategorin.

En text som blivit en modern klassiker inom handlingsteori är Donald Davidsons Actions, reasons and causes, först publicerad i Journal of Philosophy 1963.

Framstående handlingsteoretiker 

 G.E.M. Anscombe
 Jonathan Bennett
 Michael Bratman
 August Cieszkowski
 Donald Davidson
 Fred Dretske
 Harry Frankfurt
 Jürgen Habermas
 Rosalind Hursthouse
 David Hume
 Jennifer Hornsby
 Immanuel Kant
 Robert Kane
 Anthony Kenny
 Hans Joas
 Alfred R. Mele
 John Searle
 Michael Thompson
 Charles Taylor
 Richard Taylor
 Georg Henrik von Wright
 Ludwig Wittgenstein
 Max Weber

Referenser 

 Uppslagsordet Action från Stanford Encyclopedia of Philosophy
 Mele, Alfred, The Philosophy of Action, Oxford University Press, Oxford, 1997

Noter

Delområden inom humanfilosofi
Filosofiska teorier
Handling
Fri vilja
Vetenskapsteori
Medvetandefilosofi
Socialfilosofi
Termer inom metafysik
Ontologi
Cowdenbeath FC

Cowdenbeath FC är en skotsk fotbollsklubb, som för närvarande spelar i den tredje högsta divisionen, Scottish Second Division. Hemmamatcherna spelas på Central Park, en arena som rymmer 4370 åskådare.

Historia 

Klubben bildades 1882, då Cowdenbeath Rangers och Raith Rovers slogs ihop. Klubben har ännu så länge inte vunnit några titlar i Skottland.

Placering senaste säsonger

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats
Otto Walkhoff

Friedrich Otto Walkhoff, född 23 april 1860 i Braunschweig, död 8 juni 1934 i Berlin, var en tysk odontolog.

Walkhoff var 1901–1922 professor i odontologi vid universitetet i München och 1922–1927 professor vid universitetet i Würzburg. Han vann erkännande särskilt för ett flertal grundliga undersökningar rörande urmänniskans och de människolika apornas tandsystem och käkbildning. Han var en av de första tandläkare som använde den nyss upptäckta röntgenstrålningen. Dessutom upptäckte han att möss med tumörer som behandlas med radium senare dog i sjukdomen. Flera experiment utförde han i självförsök.

Bibliografi (i urval) 
 Der Unterkiefer der Anthropomorphen und des Menschen in seiner funktionellen Entwicklung und Gestalt (1901)
 Die diluvialen menschlichen Knochenreste in Belgien und Bonn in ihrer strukturellen Anordnung und Bedeutung für die Anthropologie (1902)
 Die diluvialen menschlichen Kiefer Belgiens und ihre pithekoiden Eigenschaften (1903)

Källor 

Tyska tandläkare
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid Münchens universitet
Personer verksamma vid Würzburgs universitet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Braunschweig
Födda 1860
Avlidna 1934
Män
Ugglan
Burlington Cars

Burlington Cars gjorde byggsatsbilar (eller snarare "bygg efter beskrivning"). Byggsatserna såldes av Haydn Davies som drev The Burlington Motor Company Ltd. Som Midge använde den sig av Triumph som donator och en kaross i plywood.

Modellerna som Burlington Cars sålde var
 Burlington SS, en kopia av Morgan. Senare såld av GCS Cars som "Hawke"
 Burlington Arrow, en tvåsits roadster med cykelskärmar (baserade på MG TC) och utan dörrar. Inspirerad av 1935 års Triumph Dolomite Straight Eight. Man byggde den efter en byggbeskrivning baserad på ett modifierat chassi från en Triumph Herald. Senare användes också Triumph Spitfire, Vitesse eller GT6. Över 6000 byggbeskrivningar såldes vilket resulterade i uppskattningsvis 500 färdiga bilar. Vissa använde donatorbilar som Lotus Elan, Triumph TR4, Reliant Scimitar och t.o.m. Volkswagen Bubbla. Burlington gjorde också en kylarmaskering och instrumentbrädestopp men ungefär hälften av byggarna gjorde egna istället för att köpa dem färdiga. 
 Burlington Berretta, samma som Arrow men med fasta stänkskärmar och insteg.
 Burlington Chieftain, Jeep-inspirerad bil baserad på Triumph Spitfire eller GT6. Inga ändringar behövdes göras på chassit förutom att kapa av en del delar. Beskrivningarna inkluderade även en nedskalad version för barn.
 Burlington Centurion, en futuristisk design baserad på Triumph Spitfire designad av Quincy-Lynn.

Externa länkar 

 Burlington Register
 Haydn Davies
 Burlington Car Mods

Företag bildade 1988
Brittiska biltillverkare
Pomp and Circumstance

Pomp and Circumstance March No. 1 är en marsch i D-dur för orkester som komponerades av Edward Elgar år 1901.

Inledning 
Verkets titel, som är den första i en serie om fem, hämtade Elgar från Shakespeares skådespel Othello, akt 3. Det fick sitt uruppförande den 19 oktober 1901 i Liverpool under tonsättarens ledning. Vid samma konsert stod bland annat även en Pomp and Circumstance March No. 2 i a-moll på programmet.

Hur stycket kom att få sin text 
Efter att ha hört ett framförande av denna marsch, frågade sångerskan Clara Butt tonsättaren om han ville skriva något liknande för henne, vilket han gjorde. 

Elgar hade använt marschens triodel, med den melodi som senare kom att bli så älskad, som final till sin Coronation Ode. Odet var tänkt att framföras som en del i festligheterna i samband med kröningen av kung Edward VII. Dikten Land of Hope and Glory skrevs av Arthur Christopher Benson och Coronation Ode blev fullbordat 1902, men uruppförandet fick ställas in eftersom kungen insjuknade.

Ett musikförlag, Boosey, insåg då den försäljningspotential som den nya versionen med text hade och bad Elgar om en bearbetad version. Den framfördes den 21 juni 1902 av samma Clara Butt som tidigare hade efterfrågat ett verk av Elgar.

Pomp and Circumstance March No. 1 är idag för evigt förknippad med orden Land of Hope and Glory och har blivit något av en andra nationalsång i Storbritannien.

Därför framförs Pomp and Circumstance March No. 1 vid examensceremonier i USA 
Yale University beslutade 1905 att ge Elgar ett hedersdoktorat. Elgar, som flera gånger tidigare hade fått erbjudanden om att dirigera egna verk i USA, hade till dess avböjt inbjudningarna och han anlände efter en sex dagar lång båtresa över Atlanten till New Haven, Connecticut. 

Dagen före den stora högtidsdagen hade den berömde tonsättaren fått en förfärlig huvudvärk men hunnit tillfriskna så pass att han kunde anlända till ceremonin med sin vän och amerikanske tillskyndare professorn Samuel Sanford. Det var förmodligen till en stor del dennes förtjänst att Elgar fick hedersdoktoratet.  

Ceremonin, där ett flertal utdrag ur Elgars verklista hade framförts, avslutades, efter det att hymnen Ein Feste Burg (Vår Gud är oss en väldig borg) av Martin Luther hade sjungits, med att gästerna tågade ut ur aulan till tonerna av Pomp and Circumstance March No. 1. 

Det intryck verket hade gjort på de församlade ledde till att många att andra prestigefyllda universitet i USA valde att spela stycket på sina högtidsdagar.

Vid mitten 1920-talet hade flera andra skolor, såsom colleges och high schools, börjat att framföra denna marsch vid sina examensceremonier.

Källor 
 The Elgar Society

Verk av Edward Elgar
Marscher
Hydroxipropyldistärkelsefosfat

Hydroxipropyldistärkelsefosfat, förtjockningsmedel med E-numret 1442. Ämnen med E-kod har godkänts som trygg tillsats av livsmedelssäkerhetsmyndigheter.

Livsmedelstillsatser
Lyncar

Lyncar var en brittisk formel 1-stall som deltog i ett par formel 1-lopp under 1970-talet.

Historik
Stallet grundades av Martin Slater som byggde och tävlade i egna formel Junior-bilar. Han blev senare designer hos Lola, Brabham och March men 1971 började han bygga chassin för det brittiska formel Atlantic-mästerskapet. Slater lyckades och den nyzeeländske motortrimmaren John Nicholson vann formel Atlantic-titeln i en Lyncar både 1973 och 1974.

Nicholson beställde sedan ett formel 1-chassi med modellbeteckningen Lyncar 006 som försågs med en Ford Cosworth-motor. Han deltog i ett F1-lopp utanför mästerskapet men lyckades sedan inte kvala in till Storbritanniens Grand Prix 1974. Han kvalade dock in till Storbritanniens Grand Prix 1975 och slutade där trots en olycka på sjuttonde plats. Nicholson tappade sedan intresset för bilar och började i stället tävla i powerboat racing.

F1-säsonger

Noter

Källor

Brittiska racingstall
Formel 1-stall
Mallrats

Mallrats är en film från 1995.

Handling
Två killar blir samma dag dumpade av sina respektive flickvänner. De båda vännerna beger sig till ett köpcentrum, där träffar de två knarklangare och tillsammans gör de upp en plan om hur de ska få tillbaka sina flickvänner.

Om filmen
Filmen är inspelad i Eden Prairie, Los Angeles, Minneapolis, New Brunswick, Palos Verdes och Universal City. Den hade världspremiär i USA den 20 oktober 1995 och svensk premiär den 10 maj 2003 på TV3.

Rollista (urval)
Shannen Doherty - Rene Mosier 
Jeremy London - T.S. Quint 
Jason Lee - Brodie Bruce 
Claire Forlani - Brandi Svenning 
Ben Affleck - Shannon Hamilton 
Jason Mewes - Jay 
Ethan Suplee - Willam Black 
Stan Lee - sig själv 
Priscilla Barnes - Ivannah
Michael Rooker - Svenning
Kevin Smith - Silent Bob

Musik i filmen
Web in Front, skriven av Eric Emil Bachmann, Matthew Peter Gentling, Wiliam Eric Johnson och Mark Anderw Price, framförd av Archers of Loaf
Social, skriven av Massimillano Giorgini, Flaviano Giorgini, Daniel Lumley och Matthew Hart, framförd av Squirtgun
Hated It, skriven av Joel Plaskett, framförd av Thrush Hermit
Build Me Up Buttercup, skriven av Tony Macaulay och Mike d'Abo, framförd av The Goops
Broken, skriven av Tanya Donelly, framförd av Belly
Cruise Your New Baby Fly Self, skriven och framförd av Girls Against Boys
Guilty, skriven av Bill Stevenson, framförd av All
Line Up, skriven av Justine Frischmann, framförd av Elastica
Boogie Shoes, skriven av Harry Wayne Casey och Richard Finch, framförd av KC & The Sunshine Band
Seventeen, skriven och framförd av Sponge
Smoke Two Joints, skriven av Chris Kay och Michael A. Kay, framförd av Sublime
Stoned, skriven av Daniel Johns och Ben Gilles, framförd av Silverchair
Easy Beat, skriven av Malcolm Lockyer
Dry Martini, skriven av Howard Pfeifer
Garota de Ipanema, skriven av Vinicius DeMorass och Antonio Carlos Jobim
Lollipops and Roses, skriven av Anthony Velona
Bubbles, skriven av Gavin Rossdale, framförd av Bush
Susanne, skriven av Rivers Cuomo, framförd av Weezer

Källor
 
 

Amerikanska komedifilmer
Amerikanska romantikfilmer
Filmer 1995
New Jersey på film
Filmer i regi av Kevin Smith
East Fife FC

East Fife FC är en skotsk fotbollsklubb, som för närvarande spelar i den tredje högsta divisionen, Scottish League One. Laget spelar sina hemmamatcher på Bayview Stadium.

Historia 

Klubben bildades 1903. Laget har vunnit skotska cupen vid ett tillfälle 1938 när man finalslog Kilmarnock FC. Man förlorade även finalen 1927 mot Celtic FC och 1950 mot Rangers FC.

Svenska spelare 

Notera att endast ligamatcher är medräknade

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Fotbollsklubbar i Skottland
Sportklubbar bildade 1903
Clicked Singles Best 13

Clicked Singles Best 13 är en samlingsskiva med singlar av bandet L'Arc-en-Ciel. Det gavs ut 14 mars 2001 på Ki/oon Records.

Låtlista

<small>* Alla text vid Hyde.

Japanska musikalbum
Musikalbum 2001
WP:Projekt Japan
298 Baptistina

298 Baptistina eller A890 RB är en asteroid upptäckt 9 september 1890 av A. Charlois i Nice. Bakgrunden till asteroidens namn är inte känt.

Asteroidens yta består delvis av olivin och pyroxen.

Den tillhör och har givit namn åt asteroidgruppen Baptistina.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Baptistina-asteroider
Småplaneter med namn av okänt ursprung
Astronomiska upptäckter av A Charlois
Astronomiska upptäckter 1890
Al Rayyan SC

Al-Rayyan Club (arabiska: نادي الريان, Ar-Rayyan) är en professionell klubb som spelar i Qatars högstadivision i fotboll för herrar och ägs av shejken och den före detta qatariska premiärministern Abdullah bin Hamad Al Thani.

Kända spelare som har representerat Al-Rayyan genom åren är Frank de Boer, Ronald de Boer, Jacek Bąk, Sonny Anderson, Mario Basler, Ali Benarbia, Fernando Hierro, Sabri Lamouchi och Emile Mpenza. Mellan 2020 och 2022 var franska Laurent Blanc tränare för klubben.

Titlar 

 Q-League (7) 
 1975/1976, 1977/1978, 1981/1982, 1983/1984, 1985/1986, 1989/1990, 1994/1995

 Qatar Crown Prince Cup (4)
 1994/1995, 1995/1996, 2000/2001, 2011/2012

 Emir of Qatar Cup (6) 
 1998/99, 2003/04, 2005/06, 2009/10, 2010/11, 2012/13

Placering tidigare säsonger

Kända spelare 
  Afonso Alves (2010-2012)
  Sonny Anderson (2004-2006)      
  Mario Basler (2003-2004) 
 / Marcelo Bordon (2010-2011)
  Frank de Boer (2004-2005) 
  Ronald de Boer (2004-2005)
  Fernando Hierro (2003-2004)
  Emile Mpenza (2006-2007)
  Christophe Dugarry (2004-2005)
 / Youssef Mokhtari (2008)
  Roque Junior (2008)
  Ricardinho (2008)

Kända tränare 
  Luis Fernandez (2005)
  Manolo Jimenez (2013-2015)
  Michael Laudrup (2016-2018)
  Laurent Blanc (2020-)

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats 
 RSSSF (säsonger och mästare)
 RSSSF (CUP vinnare)

Fotbollsklubbar i Qatar
Rolls-Royce 20hp

Rolls-Royce 20hp är en personbil, tillverkad av den brittiska biltillverkaren Rolls-Royce mellan 1922 och 1929.

Den svaga efterkrigsekonomin tvinga Rolls-Royce att överge sin enmodellspolitik och 1922 introducerades den mindre och billigare 20hp, eller Twenty (namnet hänvisar till den brittiska skatteklassen, inte motoreffekten). Den nya bilen var på många sätt mer avancerad än den äldre Silver Ghost, med toppventilsmotor med avtagbart cylinderhuvud, hjulupphängning med längsgående bladfjädrar och centralt placerad växelspak. Äldre Rolls-bilar hade växelspaken placerad längst till höger, ute vid förardörren. Detta var ett arv från tiden med sekventiell växellåda. Dock flyttades växelspaken till höger sida även på Twenty redan 1925, efter krav från konservativa brittiska kunder och där blev den kvar på alla högerstyrda Rolls-bilar till 1955, då automatlåda infördes som standard.

Den sexcylindriga motorn hade cylinderdiametern 76,2 mm och slaglängden 114,3 mm, vilket ger en cylindervolym på 3127 cm³. Effekten var 53 hk och bilen kändes undermotoriserad, speciellt om den var försedd med en tung limousine-kaross.

Växellådan var först treväxlad, med från 1925 infördes fyrväxlad låda. Tidiga bilar hade mekaniska bromsar endast på bakhjulen, men 1925 kom fyrhjulsbromsar med servo.

Källor 
 The Classic Rolls-Royce, av G.N. Georgano, 1985. 

20hp
Bakhjulsdrivna fordon
Rolls-Royce 20/25hp

Rolls-Royce 20/25hp är en personbil, tillverkad av den brittiska biltillverkaren Rolls-Royce mellan 1929 och 1936.

1929 vidareutvecklades den lilla Rollsen till 20/25hp. Största skillnaden var en större motor, så att bilen skulle orka med tyngre karosser. Genom att borra upp cylinderdiametern till 82,6 mm ökades cylindervolymen till 3669 cm³. Effekten ökade till 70 hk. 1932 infördes växellåda med synkronisering på tredje och fjärde växeln.

Sedan Rolls-Royce köpt upp Bentley 1931 fick 20/25hp snart en syskonmodell i Bentley 3½ Litre.

Källor 
 The Classic Rolls-Royce, av G.N. Georgano, 1985. 

20/25hp
Bakhjulsdrivna fordon
Oslo bys kulturpris

Oslo bys kulturpris är ett norskt pris som delats ut årligen sedan 1966.

Priset ”tildeles en person, gruppe eller kulturvirksomhet som gjennom lengre tid, minst 3 år, har gjort en særlig fremragende innsats innen kunst, vitenskap eller annet kulturarbeid i byens eller landets kulturliv. Et diplom deles ut sammen med prisen.” Förutom medalj får vinnaren en summa pengar, som år 2023 var på 150 000 norska kronor.

Mottagare

1966: Francis Bull, professor
1967: Johan Borgen, författare
1968: Aase Nordmo Løvberg, sångerska
1969: Gerhard Fischer, arkitekt
1970: Edvard Drabløs och Lars Tvinde, skådespelare
1971: Rolf Nesch, målare
1972: Nils Aas, bildhuggare
1973: Reidar Kjellberg, museidirektör
1974: Kjell Bækkelund, pianist
1975: Thorbjørn Egner, författare
1976: Per Aabel, skådespelare
1977: Gösta Hammarlund, tecknare
1978: Leif Juster, skådespelare
1979: Robert Levin, pianist
1980: André Bjerke, författare
1981: Else Christie Kielland, målare
1982: Carl Fredrik Engelstad, författare, översättare och litteraturkritiker
1983: Arne Skouen, filmkonstnär, författare, dramatiker och journalist
1984: Mentz Schulerud, författare och kulturhistoriker
1985: Robert Riefling, pianist
1986: Øivind Bergh, kapellmästare
1987: Egil A. Wyller, professor
1988: Wenche Foss, skådespelare
1989: Stein Mehren, författare
1990: Anne-Cath. Vestly, författare
1991: Delades ej ut p.g.a. oenighet
1992: Knut Wigert, skådespelare
1993: Mariss Jansons, dirigent
1994: Arve Tellefsen
1995: John Persen, kompositör
1996: Alf Bøe
1997: Aud Schønemann, skådespelare
1998: Stephan Barrat Due och Soon Mi Chung, musiker och pedagoger
1999: Nina Sundbye, bildkonstnär
2000: Ingvar Ambjørnsen, författare
2001: Arne Nordheim, kompositör
2002: Kjersti Alveberg, koreograf
2003: Morten Krogvold, fotograf
2004: Lillebjørn Nilsen, vissångare, kompositör och textförfattare
2005: Stein Winge, regissör
2006: Kai Zahl, kulturarbetare 
2007: Komiker och skådespelare Harald Heide-Steen Jr.
2008 Lise Fjeldstad, skådespelare
2009 Svein Sturla Hungnes, regissör
2010 Elsa Lystad, skådespelare
2011 Øyafestivalen
2012 Liv Ullman, skådespelare
2013 Jo Nesbø, författare
2014 Toralv Maurstad, regissör

Referenser 

Kulturpriser i Norge
Priser och utmärkelser instiftade 1966
Rolls-Royce 25/30hp

Rolls-Royce 25/30hp är en personbil, tillverkad av den brittiska biltillverkaren Rolls-Royce mellan 1936 och 1938.

1936 vidareutvecklades den lilla Rollsen återigen med större motor. Genom att borra upp cylinderdiametern till 88,9 mm ökades cylindervolymen till 4257 cm³. Effekten var nu uppe i 115 hk. Växellådan hade synkronisering på de tre högsta växlarna.

Källor
The Classic Rolls-Royce, av G.N. Georgano, 1985. 

25/30hp
Bakhjulsdrivna fordon
Rolls-Royce Wraith

Rolls-Royce Wraith är en personbil, tillverkad av den brittiska biltillverkaren Rolls-Royce mellan 1938 och 1939.

1938 introducerades Wraith. Bilen skilde sig från föregångaren främst genom att den fått individuell framvagnsupphängning och motorn hade ett nytt cylinderhuvud i aluminium.

Källor
The Classic Rolls-Royce, av G.N. Georgano, 1985. 

Wraith
Bakhjulsdrivna fordon
Domarring

En domarring är en forntida gravanläggning. Domarringar kom i bruk under slutet av bronsåldern, och var vanligast under folkvandringstiden. Domarringen är en typ av stenkrets där resta stenar eller klumpstenar är glest placerade så att en cirkelform bildas (jämför skeppssättning). Stenarna är ofta udda till antalet, sju eller nio stenar är det vanligaste.

Namnet kan härledas till en medeltida uppfattning att domarringar var en sorts tingsplatser där man fattade rättsliga beslut. På varje sten satt en utvald domare och i och med det udda antalet stenar kunde en dom aldrig bli oavgjord. Från järnåldern finns dock inga tecken som tyder på en sådan funktion. Domarringar har ibland visat sig vara brandgravar, dock relativt fyndfattiga. Sekundärgravar kan ha tillkommit i efterhand.

De flesta av Sveriges domarringar hittar man i Jönköpings län och före detta Skaraborgs län men de förekommer också i övriga Götaland samt i Mälardalen och Skåne.

Domarringar förekommer också utanför Sverige, bland annat i Polen runt Wisłas utlopp i Östersjön, och i Finland.

Lista över domarringar i Sverige (urval)

Källor 
Vikingatidens ABC. Statens Historiska Museum 1995. 

Fornminnen
Begravningsplatser
Wings (musikalbum)

Wings är ett album av Bonnie Tyler som utkom 2005. Det innehåller 13 nya låtar plus nyinspelade versioner av "It's a Heartache" och "Total Eclipse of the Heart".

Låtlista
"Louise" - 3:41
"Celebrate" - 2:56
"Driving Me Crazy" - 3:09
"Hold Out Your Heart" - 3:45
"Run Run Run" - 3:29
"Wings" - 4:06
"It's a Heartache" - 3:19
"Stand Up" - 3:32
"Crying in Berlin" - 3:34
"Total Eclipse of the Heart" - 3:51
"I'll Stand by You" - 4:16
"All I Need Is Love" - 4:45
"I Won't Look Back" - 3:36
"Streets of Stone" - 3:31
"Chante avec moi" - 2:56
"Louise (Il est mon homme)" - 3:37

Album av Bonnie Tyler
Musikalbum 2005