kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ljusdals kommunvapen

Ljusdals kommunvapen registrerades 1974 för Ljusdals kommun sedan kommunen hade bildats 1972. Det representerar kommunens läge i Hälsingland.

Blasonering
Blasonering: I svart fält ett avslitet bockhuvud av guld med horn, tunga och tänder röda.

Bakgrund
Det dåvarande Ljusdal delades 1914 upp i Ljusdals köping och Ljusdals landskommun. Köpingen antog 1958 ett vapen likt det nuvarande men med en bård av guld. Vapnet fastställdes aldrig av Kungl. Maj:t (regeringen) och var således inte juridiskt skyddat. Motivet var hämtat från Ljusdals sockensigill, känt från 1630-talet. Det kan antas att bockhuvudet helt enkelt var en förenkling av landskapsvapnets bild. 1963 återförenades köping och landskommun genom att landskommunen uppgick i köpingen, dock utan någon ändring av vapnet. När den nuvarande kommunen bildades genom sammanläggning med ett antal landskommuner intill, fick dock den namngivande delens vapen representera helheten, men med borttagande av den bård som från början hade varit tänkt att skilja köping från landskommun.

Vapen för tidigare kommuner inom den nuvarande kommunen

Färila
Färila landskommun antog 1958 ett vapen som aldrig fastställdes av Kungl. Maj:t. Det var komponerat av Svenska Kommunalheraldiska Institutet och hade följande blasonering: "I blått fält en medelst vågskura bildad, med blå linblomma belagd stam av silver samt däröver en hästsko av guld omslutande en gran av silver". Vapnet syftar på Ljusnan (vågskuran), linodling, hästens betydelse för kommunikationer samt skogsbruket (granen).

Järvsö
Järvsö landskommun använde också ett vapen som inte hade fastställts av Kungl. Maj:t och som var komponerat av Svenska Kommunalheraldiska Institutet. Det hade en blasonering enligt följande: "I fält av guld en upprest svart järv med röd beväring". Vapnet är talande, en järv för Järvsö, och använder samma bild som fanns i Järvsö sockens äldsta sigill. Tinkturerna är desamma som i Hälsinglands landskapsvapen.

Ljusdals köping
Köpingen antog 1958 ett vapen likt det nuvarande vapnet för Ljusdals kommun men med en bård av guld. Se vidare ovan.

Los
Los landskommuns vapen fastställdes av Kungl. Maj:t den 30 januari 1953. Det komponerades av Svenska Kommunalheraldiska Institutet  med följande blasonering: "I fält av silver ett upprest rött lodjur med beväpning av guld." Med beväpning avses detsamma som beväring. Lodjuret syftar förstås på ortnamnet och silverfältet på Axel Fredrik Cronstedts upptäckt av grundämnet nickel i Losfältet 1751. Vapnet upphörde när Los uppgick i den nybildade Ljusdals kommun vid årsskiftet 1970/71.

Ramsjö
Ramsjö landskommun fick sitt vapen fastställt av Kungl. Maj:t den 18 december 1964: "Sköld medelst kluvning och vågskuredelning kvadrerad av guld och svart, upptagande i vartdera av fält 1 och 2 en inåt vänd korp med lyftad vinge samt i fält 3 och 4 två av vågskuror bildade bjälkar, allt av motsatta tinkturer". Vapnet komponerades av Sundsvalls stadsarkitekt Hans Schlyter med grund i ortnamnet, varvid förledet tolkades som fornsvenskans "ramn", korp.

Källor

 
Kommunvapen i Sverige
Heraldiska vapen med getter
Sveriges Bartenders Gille

Sveriges Bartenders Gille (SBG) är en registrerad ideell förening grundad 17 augusti 1949. Föreningen vänder sig till yrkesverksamma bartendrar i Sverige i syfte att verka för en sund alkoholservering och främja yrkets utveckling. Föreningen drivs utan vinstintresse och är politiskt, fackligt och religiöst obunden. SBG är medlem i International Bartenders Association (IBA) som SBG var med och grundade 1951 SBG arrangerar årligen tävlingen Årets Bartender.

Referenser

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

 
Arbetslivsorganisationer i Sverige
Organisationer inom mat och dryck
Svenska ideella organisationer
Organisationer bildade 1949
Kungshuset, Kungsgatan

Kungshuset är en kontors- och affärsfastighet på Kungsgatan 16–18 på Norrmalm i centrala Stockholm. Byggnaden är belägen vid Regeringsgatans bro över Kungsgatan och har också fasad mot Regeringsgatan och Brunnsgatan. Byggnaden uppfördes 1938–40 av byggmästaren Gösta Videgård och är ett tidigt exempel på svensk funkisarkitektur med en fasad i slipad, ljus kalksten. Arkitekter för fastigheten var Hagstrand & Lindberg genom arkitekt Rolf Hagstrand.

Fastigheten innehåller 16.600 kvm lokaler och har fastighetsbeteckningen Kåkenhusen 37.

Huset har 9 våningar plus två källarvåningar men på grund av nivåskillnaden är fasaden mot Regeringsgatan bara sju våningar hög. De två översta våningarna är indragna och försedda med terrasser. I bottenvåningarna mot Kungsgatan finns biografen Rigoletto kvar från byggåret. Tidigare låg här  Ambassadeurs restaurang- och nöjeslokaler. Biograflokalerna ritades av Rolf Engströmer medan restauranglokalerna utformades av Sture Frölén. I bottenvåningen mot Regeringsgatan finns bakfickan Kåken och butikslokaler, medan resten av huset består av kontorslokaler. En öppen trappa förbinder Regeringsgatan med Kungsgatan.

Byggnaden uppfördes av byggherren Gösta Videgård genom sitt eget bolag AB Byggindustri och kom att ägas av företaget AB Kungshuset som kontrollerades av Videgård. Efter Videgårds död 1952 kom huset, liksom resten av Videgårds förmögenhet, att tillfalla Ekhagastiftelsen.

Fastigheten ägs sedan 2016 av Folksam Fastigheter som förvärvade den från GIC Real Estate (Government of Singapore Investment Corporation) för, enligt tidningen Fastighetsvärlden, 1.510 miljoner kronor.

Bilder

Referenser

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar på Norrmalm
Hjortsberga kyrka

Hjortsberga kyrka kan syfta på: 

Hjortsberga kyrka, Blekinge – en kyrkobyggnad i Hjortsberga, väster om Johannishus i Ronneby församling. Lunds stift
Hjortsberga kyrka, Småland – en kyrkobyggnad i Hjortsberga kyrkby, Växjö stift
Henrik Jacob Wrede

Henrik Jacob Wrede af Elimä, född 1696 på Edeby i Salems socken, Södermanland, död 20 augusti 1758 på sin egendom Runstorp i Östergötland, var en svensk friherre och partiman; bror till Fabian Wrede (1694–1768).

Liksom brodern var han anhängare av hertig Karl Fredrik av Holstein-Gottorp, åt vilken han 1711 varit page och i vars armé han blev major. Hans tjänstgöring i svenska armén (från 1713) inbragte honom endast kaptens titel (1721) och ryttmästarplats på exspektans vid Östgöta kavalleriregemente (1722), till följd av omöjligheten att efter freden bereda lön åt hela mängden av officerare från krigsåren. Liksom brodern blev också han efter holsteinska partiets upplösning ivrig hatt, och fick i likhet med denne stor betydelse på Riddarhuset och han användes särskilt när det gällde att genom något djärvt drag främja hattpartiets intressen. År 1747 utnämndes han 1747 till landshövding i Savolax. Han var ordförande i förräderikommissionen 1741 över Gustaf Johan Gyllenstierna och i den stora kommissionen vid 1755 års riksdag, som vann ryktbarhet genom sina blodsdomar över deltagarna i hovets revolutionsförsök. 

Wrede blev 1741 ledamot av Vetenskapsakademien, såsom vars preses han höll ett av samtiden mycket beundrat tal Om ett borgerligt samhälles eller ett lands och rikes rätta styrka samt sätt och utvägar att hinna därtill. Man har i honom velat se författaren även till den skildring av personer och förhållanden från envåldstidens slut och frihetstidens början, som under titeln Facta till revolutionshistorien under konung Carl XII:s regering etc. är intagen i sjunde delen av "Handlingar rörande Skandinaviens historia" (1819).

Källor

Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Svenska friherrar
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer från Salems socken 
Födda 1696
Avlidna 1758
Män
Henrik Jacob
Taras Bulba (2009)

Taras Bulba (ryska: Тарас Бульба) är en rysk historisk krigs/action/dramafilm från 2009 som bygger på Nikolaj Gogols roman med samma namn. Handlingen utspelar sig under ett kosackuppror (1637-1638) då de kämpade för att befria sitt moderland Ukraina från det polska förtrycket. Under kriget mot polackerna förlorar Taras sina båda söner och för en kompromisslös kamp mot polackerna.

Om filmen 
Filmen har spelats in på ett flertal historiska platser i Ukraina såsom Zaporizjzja, Chotyn och Kamjanets-Podilskyj. Filmen har regisserats av Vladimir Bortko och huvudrollerna innehas av ryska, ukrainska och polska skådespelare såsom Bohdan Stupka (som Taras Bulba), Ada Rogovtseva (som Taras Bulbas hustru), Ihor Petrenko (som Andrij Bulba) Vladimir Vdovitjenkov (som Ostap Bulba)och Magdalena Mielcarz (som Ada). Filmen hade premiär den 2 april 2009 i Kazakstan.

Rollista i urval 
 Vladimir Vdovichenkov - Ostap 
 Igor Petrenko - Andriy 
 Bogdan Stupka - Taras Bulba 
 Ada Rogovtseva - Taras Bulbas hustru 
 Magdalena Mielcarz - Alzhbeta 
 Mikhail Boyarsky - Moisei Shilo 
 Liubomiras Lauciavicius - Polsk hertig

Se även 
 Taras Bulba från 1962

Externa länkar 
 
 Bilder från filminspelningen

Filmer 2009
Ryska krigsfilmer
Ryska filmer baserade på böcker
Nikolaj Gogol-filmatiseringar
Aegis

Aegis (provisorisk beteckning: S/2009 (93) 1) är en av två kända naturliga satelliter till asteroiden 93 Minerva.

Månen upptäcktes 16 augusti 2009 av astronomerna Frank Marchis, Brent Macomber, Pascal Descamps, Jérôme Berthier, J. P. Emery och Frederic Vachier  vid Keck-observatoriet. Samtidigt upptäcktes också en lite mindre måne som idag bär namnet Gorgoneion. Månens omloppsbana har en halv storaxel om 620 kilometer och gör ett varv runt Minerva på 2,4 dygn. Månen bedöms vara mellan 2,6 och 4,6 kilometer i diameter. Månen har fått sitt namn efter skölden Aigis inom grekisk mytologi.

Namngivning 
Konventionen säger att asteroidmånar ska namnges efter ett barn eller en nära släkting till den som fått ge namn åt huvudasteroiden. Exempelvis trippelasteroiden 87 Sylvia har månar som namngetts till Romulus och Remus, grundarna till Rom och tvillingsöner till vestalen Rhea Sylvia. Minerva hade emellertid inga ättlingar, vilket gjorde det omöjligt att följa denna konvention för hennes båda månar.

Därför kom upptäckarna att sprida förfrågan om hur namngivningen skulle lösas. Flera förslag inkom om att döpa asteroidmånarna efter gudinnans magiska vapen. Så kom det sig att de döptes till Gorgoneion efter Zeus skyddsamulett och Aegis efter hans sköld. Namnen godkändes av IAU i december 2013.

Se även 
 Gorgoneion

Referenser

Noter 

Asteroidmånar
Astronomiska upptäckter 2009
Gorgoneion (måne)

För ett smycke från det antika Grekland, se Gorgoneion.
Gorgoneion (provisorisk beteckning: S/2009 (93) 2) är en av två kända naturliga satelliter till asteroiden 93 Minerva.

Månen upptäcktes 16 augusti 2009 av astronomerna Franck Marchis och  Brent Macomber vid Keck-observatoriet. Samtidigt upptäcktes också en lite större måne som idag bär namnet Aegis. Månens omloppsbana har en halv storaxel om 385 ± 14 kilometer och gör ett varv runt Minerva på 26,7 timmar. Månen bedöms vara mellan 2,3 och 4,1 kilometer i diameter. Månen har fått sitt namn efter en amulett i antikens Grekland.

Namngivning 
Konventionen säger att asteroidmånar ska namnges efter ett barn eller en nära släkting till den som fått ge namn åt huvudasteroiden. Exempelvis trippelasteroiden 87 Sylvia har månar som namngetts till Romulus och Remus, grundarna till Rom och tvillingsöner till vestalen Rhea Sylvia. Minerva hade emellertid inga ättlingar, vilket gjorde det omöjligt att följa denna konvention för Sylvias båda månar.

Därför kom upptäckarna att sprida förfrågan om hur namngivningen skulle lösas. Flera förslag inkom om att döpa asteroidmånarna efter gudinnans magiska vapen. Så kom det sig att de döptes till Gorgoneion efter Zeus skyddsamulett och Aegis efter hans sköld. Namnen godkändes av IAU i december 2013.

Se även 
 Aegis

Referenser

Noter 

Asteroidmånar
Astronomiska upptäckter 2009
Jacob von Eggers

Jacob von Eggers, före 1751 Eggers, född 14 december 1704 i Dorpat, död 12 januari 1773 i Danzig, var en svensk friherre och fortifikationsofficer.

Biografi
Eggers åtföljde 1722 sin mor och styvfar friherre Knut Gustaf Sparre ur rysk krigsfångenskap till Sverige och inträdde 1723 vid Fortifikationen. Åren 1725-30 tjänstgjorde han i franska armén men tog 1734 anställning hos kung Stanisław I Leszczyński i Polen, som begagnade sig av hans ingenjörsinsikter till att sätta Danzig i försvarstillstånd. Han utnämndes 1735 till kapten vid artilleriet i Kassel och blev samma år löjtnant vid svenska Fortifikationen. Åren 1736-40 företog han vidsträckta resor i södra Europa, blev 1740 major vid sachsiska ingenjörkårens fältbrigad samt bevistade fälttåget i Böhmen och Prags stormning. Vid återkomsten till Sverige blev han 1741 kapten vid fortifikationsfältstaten samt deltog i kriget mellan Sverige och Ryssland 1741-43. År 1744 deltog han med sachsiska hären i fälttågen i Brabant och Böhmen. Samma år utnämndes han till chef för sachsiska fortifikationsfältstaten. År 1745 – utnämnd överstelöjtnant vid sachsiska ingenjörkåren – tjänstgjorde han vid österrikiska armén i Böhmen, men blev samma år i Dresden tillfångatagen av preussarna.
 
Efter att ha blivit fri övergick han 1747 till franska hären, med vilken han deltog i erövringen av Bergen op Zoom, och 1749 utnämndes han till överste och chef för fortifikationsfältbrigaden i kurfurstendömet Sachsen. Han återvände till Sverige 1751, adlades samma år samt utnämndes 1752 till överstelöjtnant vid Fortifikationen och 1755 till överste vid fortifikationsbrigaden i Pommern. Han inträdde 1756 i sachsisk tjänst, blev samma år kommendant på Königstein och 1758 kommendant i Danzig samt tog samma år avsked ur svensk tjänst, varvid han fick generalmajors grad. År 1772 upphöjdes han av Gustav III i friherrligt stånd. Han skänkte en mängd böcker till fortifikationsbiblioteket i Stockholm och till Vetenskapsakademien, av vilken han var ledamot sedan 1751. 

Eggers ansågs som en av sin tids främsta fortifikationsofficerare. Han utgav bland annat Journal du siege de Bergopzoom par un lieutenant-colonel ingenieur, en MDCCXLVII. Volontaire de l’armée des assiegeans. (1750; sedermera flera gånger omtryckt), en reviderad och betydligt utökad upplaga i två band (1751) av Aubert de La Chenayes 1743 utgivna Dictionnaire militaire; Krieges-, ingenieur-, artillerie-, see- und ritter-lexicon (1757) och "Dödsens tempel" (1747, översatt från franskan).

Källor

Svenska friherrar
Svenska fortifikationsofficerare
Svenska generaler
Svenska militärer under 1700-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1704
Avlidna 1773
Män
Ugglan
Personer från Tartu
Spanska Ostindien

Spanska Ostindien () var Spaniens tidigare besittningar i Stilla havet. Kolonin bestod av nuvarande Filippinerna, Marianerna och Karolinerna, och för en tid även delar av Formosa (Taiwan), och delar av Moluckerna. Åren 1565-1821 administrerades territorierna som del av Vicekungadömet Nya Spanien, som styrdes från Mexico City, men då Mexiko blev självständigt 1821 började de styras direkt från Madrid. Efter det spansk-amerikanska kriget 1898 ockuperade USA flera av öarna, och de återstående territorierna såldes till Tyskland när tysk-spanska fördraget 1899 skrevs på.

Kungen av Spanien kallade sig själv även "Kung av Ost- och Västindien" (Rey de las Indias orientales y occidentales).

Källor 

Historiska länder och riken i Asien
Spanska imperiet
Stater och territorier bildade 1565
Stater och territorier upplösta 1899
Historiska länder och riken i Oceanien
Filippinernas historia
Buffy-coat

Buffy-coat kallas den fraktion av antikoagulerat blod som efter centrifugering innehåller huvuddelen av leukocyterna (vita blodkroppar) och trombocyterna (blodplättar). Denna fraktion hamnar vid centrifugering ovanför fraktionen med de röda blodkropparna och under blodplasman, som ett tunt skikt med ljus färg. Hos en människa representerar buffy-coat mindre än en procent av den totala blodmängden.

Blod
Budweiser/G.I. Joe's 200 1989

Budweiser/G.I. Joe's 200 1989 var ett race som var den sjätte deltävlingen i PPG IndyCar World Series 1989. Racet kördes den 25 juni på Portland International Raceway. Emerson Fittipaldi tog sin tredje seger för säsongen, och kunde öka sitt avstånd ned till de andra förarna i mästerskapet. Bobby Rahal blev tvåa, med Arie Luyendyk på tredje plats.

Slutresultat

1989 i USA
Portland
1989
Masaharu Homma

Masaharu Homma , född 27 november 1887 på ön Sado, död 3 april 1946 i Los Baños (avrättad), var en japansk militär under andra världskriget. Han kallades även "poetgeneralen" och var amatörmålare.

Biografi 
Homma tog examen från den kejserliga krigshögskolan 1915. Under första världskriget tjänstgjorde han som observatör hos de brittiska styrkorna på västfronten och 1930 blev han japansk militärattaché i London.

Andra världskriget 
Efter anfallet mot Pearl Harbor i december 1941 gick japanska styrkor till angrepp mot västmakternas besittningar i Asien. Homma, som då var generallöjtnant, fick i uppdrag att leda den japanska 14. arméns anfall mot den amerikanskkontrollerade ögruppen Filippinerna. Huvudstaden Manilla erövrades utan större svårigheter i januari 1942 men därefter körde det japanska avancemanget fast. Den amerikanska garnisonen under general Douglas MacArthur hade förskansat sig på Bataanhalvön, varifrån den effektivt blockerade stadens hamn. Belägringen av det amerikanska brohuvudet drog ut på tiden och först i maj föll den sista stödjepunkten, fästningsön Corregidor, i japanernas händer. Trots segern var den japanska arméledningen missnöjd över Hommas insats och anklagade honom för att ha missköt fälttåget. I augusti samma år sparkades han från sin befattning och förpassades till arméns reserv.

Rättegång och död 
Efter Japans kapitulation den 2 september 1945 ockuperades landet av USA. Till ledare för ockupationen utsågs Douglas MacArthur med titeln militärguvernör. Som de facto ledare för det besegrade landet styrde MacArthur med närmast oinskränkt makt och utnyttjade sin ställning till att hämnas på general Homma för sitt nederlag tre år tidigare. Homma greps och ställdes inför en hastigt sammansatt domstol, anklagad för krigsförbrytelser. Domare och jury utgjordes av fem amerikanska generaler utan juridisk utbildning. Homma beskylldes för att ha organiserat den så kallade "dödsmarschen från Bataan" där 80 000 amerikanska och filippinska soldater som tillfångatagits under striderna på halvön, tvingades genomföra en brutal marsch från Mariveles till San Fernando. Under marschen dödades tusentals av fångarna av brutaliserade japanska vakter eller lämnades att dö av svält och sjukdomar. Trots att det inte fanns några bevis för att Homma beordrat eller ens känt till dessa illdåd, dömdes han till döden i vad många historiker anser var en skenprocess. Strax efter midnatt den 3 april 1946 avrättades Homma genom arkebusering.

Referenser

Noter 

Militärer som blivit avrättade
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Japanska generaler
Födda 1887
Avlidna 1946
Män
WP:Projekt Japan
AAA National Championship Trail 1937

AAA National Championship Trail 1937 var ett race som kördes över tre omgångar. Wilbur Shaw tog hem titeln tack vare sin vinst i Indianapolis 500 samma år, medan Bernd Rosemeyer från Tyskland och Auto Union tog hem Vanderbilt Cup.

Delsegrare

Slutställning
   

1937 i USA
1937
Motorsportevenemang 1937
Yesterday (låt av Toni Braxton)

"Yesterday" är en R&B-ballad framförd av den amerikanska sångerskan Toni Braxton, komponerad av henne själv, Jerome Armstrong, Terrence Battle, Justin Franks och Michael White till Braxtons sjätte studioalbum Pulse (2010). Remixversionen av låten innehåller gästsångaren Trey Songz.

"Yesterday" är en bitter ballad om att göra slut med sin partner och skrevs av Braxton efter sin skilsmässa med maken Keri Lewis år 2008. Låten hade premiär via Toni Braxtons officiella hemsida den 29 september 2009 och blev hennes återkomst sedan en lång tid av sjukhus vistelser på grund av sin hjärtsjukdom. Singeln var den första att ges ut under skivbolaget Atlantic efter ett byte år 2006 från Blackground Records. Remixen med Trey Songz släpptes den 20 november 2009. Tillsammans uppträdde de på Soul Train Music Awards. Musikkritikers reaktioner på låten var positiva. Vissa jämförde den med Beyonces hitlåt "Halo" och andra menade att låten var den bästa från skivan. "Yesterday" debuterade på en 96:e plats på USA:s R&B-lista Hot R&B/Hip-Hop Songs. Följande veckor klättrade låten och nådde slutligen en 12:e plats på listan. Internationellt nådde låten bland annat en 17:e plats i Schweiz, en 20:e plats i Tyskland och en 49:e plats på Österrikes singellista vilket gör låten till sångerskans bästpresterande singelrelease sedan år 2000s "Just Be a Man About It" (från albumet The Heat). 

Musikvideon till singeln regisserades av Bille Woodruff.

Format och innehållsförteckningar

 Amerikansk EP
 "Yesterday" (Remix featuring Trey Songz) — 3:46
 "Yesterday" (Album Version) — 3:48
 "Yesterday" (Instrumental) — 3:48

 Amerikansk CD-singel
 "Yesterday" (Remix featuring Trey Songz) — 3:46
 "Rewind" — 3:30

 Tysk nedladdningsbar singel
 "Yesterday" (Album Version) — 3:48
 "Yesterday" (Bimbo Jones Mix) — 7:05
 "Yesterday" (Fred Falke Mix) — 7:02
 "Yesterday" (Dave Audé Club Mix) - 8:41
 "Yesterday" (Remix featuring Trey Songz) — 3:46
 "Yesterday" (Video) — 3:47

 Tysk CD-singel
 "Yesterday" (Album Version) — 3:48
 "Yesterday" (Remix featuring Trey Songz) — 3:46

 Brittisk CD-singel
 "Yesterday" (Album Version) — 3:48

 Brittisk nedladdningsbar singel
 "Yesterday" (Album Version) — 3:48
 "Rewind" — 3:30

 Brittisk nedladdningsbar remixsingel
 "Yesterday" (Bimbo Jones Mix) — 7:05
 "Yesterday" (Fred Falke Mix) — 7:02
 "Yesterday" (Nu Addiction Mix) — 6:04
 "Yesterday" (Sticky Lovers Remix) — 4:58
 "Yesterday" (Remix featuring Trey Songz) — 3:46

 Brittisk nedladdningsbar singel
 "Yesterday" (Album Version) — 3:48
 "Yesterday" (Cutmore Mix) — 6:18

 Brittisk 7" vinylsingel
 "Yesterday" (Sticky Lovers Remix) — 4:58
 "Yesterday" (Sticky Lovers Dub Mix) — 4:58

Topplistor

Referenser

Noter

Poplåtar
Musiksinglar 2009
Sånger av Toni Braxton
Ekerö landskommun

Ekerö landskommun var en tidigare kommun i Stockholms län.

Administrativ historik
Kommunen bildades vid kommunreformen 1862 ur Ekerö socken i Färentuna härad i Stockholms län.

Vid kommunreformen 1952 inkorporerades Adelsö landskommun, Lovö landskommun och Munsö landskommun.

Kommunen ägde bestånd fram till 1971 då den gick upp i Ekerö kommun.

Kommunkoden var först 0225 (1952-1967), därefter ändrad till 0125 (1968-1970).

Kommunen hade inget vapen.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Ekerö församling. Den 1 januari 1952 tillkom Adelsö församling, Lovö församling och Munsö församling.

Geografi
Ekerö landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 131,54 km², varav 131,06 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1955 omfattade landskommunen den 1 januari 1961 en areal av 134,00 km², varav 133,79 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 36,0 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938–1966

Källor

Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Ekerö kommun
Tidigare kommuner i Stockholms län
Sveriges kommuner 1863-1951