kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
William V. Allen

William Vincent Allen, född 28 januari 1847 i Midway i Ohio, död 12 januari 1924 i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk politiker (populist). Han representerade delstaten Nebraska i USA:s senat 1893–1899 och på nytt från december 1899 till mars 1901.

Allen studerade vid Upper Iowa University. Han deltog i amerikanska inbördeskriget i nordstaternas armé. Han inledde 1869 sin karriär som advokat i Iowa och flyttade 1884 till Nebraska. Han tjänstgjorde som domare 1891–1893.

Allen efterträdde 1893 Algernon Paddock som senator för Nebraska. Han ställde upp för omval efter en mandatperiod i senaten men besegrades av republikanen Monroe Hayward. Allen efterträddes i mars 1899 av Hayward som avled senare samma år i ämbetet. Guvernör William A. Poynter utnämnde Allen till Haywards efterträdare i senaten. Allen efterträddes sedan 1901 av Charles Henry Dietrich.

Allen tjänstgjorde igen som domare från 1917 fram till sin död. Han gravsattes på Crown Hill Cemetery i Madison, Nebraska.

Referenser

Externa länkar 
 Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s senat från Nebraska
Amerikanska populister
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Madison County, Ohio
Födda 1847
Avlidna 1924
Män
Arktisk oscillation

Arktisk oscillation (AO) är ett index över lufttrycksvariationer norr om den tjugonde breddgraden (20ºN). Tryckavvikelser från normala indexmedelvärden i Arktis brukar motsvaras av motsatta tryckavvikelser i zonen mellan breddgraderna 37º-45ºN. Teorierna kring indexet lades fram 2001 av meteorologerna David Thompson och John Michael Wallace.

Positivt AO-index kännetecknas av lågtryck i Arktis, som permanenteras av omgivande varma västliga stormvindar (jetströmmar) och hindrar den arktiska köldluften från att sprida sig söderut. Negativt AO-index motsvaras av högtryck i Arktis och östliga eller västliga jetströmmar kan inte hindra den arktiska köldluften från att sprida sig söderut med nordliga vindar.

Den nordatlantiska oscillationen spelar också roll för klimatet på det norra halvklotet och det råder delade meningar om vilket av klimatfenomenen som bäst förklarar dynamiken i de atmosfäriska växlingarna.

Under nästan hela 1900-talet pendlade den arktiska oscillationen mellan positiva och negativa faser. Med början på 1970-talet tenderade indexet att stanna på den positiva sidan vilket motsvarades av lägre lufttryck än normalt i Arktis och högre temperaturer i USA, norra Europa och Sibirien. Vid millennieskiftet planade indexkurvan ut och i slutet av 00-talet fanns en nedåtgående tendens. Vad det beror på är ännu okänt för forskarna. En teori är att ökade utsläpp av växthusgaser är en viktig faktor i ett komplext samband. En annan teori är att de smältande polarisarna medfört större och varmare havsyta i Arktis. Mot teorin om växthusgasers påverkan talar det faktum att AO växlade mellan positiv och negativ fas även under första halvan av 1900-talet då koldioxid var kvar på förindustriella 290 ppm.

Referenser

Externa länkar 
 Overview of Arctic Climate Indices
 NOAA 3-month running mean AO Index 1950 - 2009
 Arctic roots of 'upside-down' weather BBC news, Tuesday, 5 januari 2010

Klimatologi
Christian Georg Nathan David

Christian Georg Nathan David, född den 16 januari 1793 i Köpenhamn, död där den 18 juni 1874, var en dansk statsman och nationalekonom. 

David föddes av judiska föräldrar, men övergick 1830 till kristendomen. År 1823 blev han filosofie doktor i Göttingen och 1830 professor i statsekonomi. År 1834 uppsatte han veckobladet Fædrelandet, som blev ett liberalt oppositionsblad, och i förening med Johannes Dam Hage stod han i spetsen för dess redaktion till 1839. År 1835 ådrog han sig ett tryckfrihetsåtal. Trots att han frikändes, miste han till följd därav sitt ämbete. Han medverkade även till Fædrelandets utvidgande till daglig tidning 1839, men drog sig tillbaka från redaktionen 1840. 

Strax efteråt blev David, som kände sig dragen till Kristian VIII, medlem av fångvårdskommissionen. Åren 1849-1858 var David överinspektör för fängelserna och medverkade som sådan till åtskilliga reformer, förnämligast till cellfängelsesystemets införande. År 1840 blev han borgarrepresentant (medlem av "byraadet") i Köpenhamn och var 1841–1849 rådman (medlem av magistraten). Åren 1842–1846 var han ständerdeputerad, men han avlägsnade sig alltmer från det liberala partiet. Han föll därför igenom vid valet till den grundlagsstiftande riksförsamlingen, 1848. Han blev dock kungavald medlem av nämnda riksdag.

David kämpade där häftigt mot de nya valrättsbestämmelserna, såsom alltför demokratiska, och var en av de nio, som protesterade mot grundlagen. Åren 1850–1852 hade han säte i folketinget, där han deltog i synnerhet i debatterna om finansiella frågor. År 1854 blev han chef för statistiska byrån och 1858 nationalbankdirektör, vilka ämbeten han innehade till sin död. Som kungavalt riksråd (1854–1866) kämpade han 1856 med värme mot de elva slesvig-holsteinarnas (Carl Scheel-Plessen med flera) förslag om revision av "fællesforfatningen" (författningen för hela monarkin), men hörde annars till den konservativa helstatsoppositionen och motsatte sig 1863 novemberförfattningen för konungariket och Slesvig. 

Efter kriget 1864 blev David finansminister. På denna post förde han, emot riksrådet, regeringens talan i de nya grundlagsförhandlingarna. Med stor iver sökte han åstadkomma ett mer konservativt landsting, emedan han "lige saa meget afskyede den kofteklædte absolutisme som tidligere den purpurklædte". Då han inte kunde genomdriva sin mening, drog han sig tillbaka, i november 1865. Åren 1866–1870 blev han av sina tidigare motståndare, som inte ville, att riksdagen skulle gå miste om hans sakkunskap, vald till landstingsman för Köpenhamn. Som statsekonomisk författare skrev David åtskilliga smärre avhandlingar i "Statsøkonomisk Archiv", som han utgav 1826–1829, och "Nyt Statsøkonomisk Archiv" (1841–1843).

Källor 

 

Danska nationalekonomer
Danmarks finansministrar
Danska Landstingsledamöter
Danska politiker under 1800-talet
Personer från Köpenhamn
Födda 1793
Avlidna 1874
Män
Ugglan
Lista över sovjetiska arméer under andra världskriget

Lista över sovjetiska arméer under andra världskriget.

Arméer 
1:a gardesarmén
2:a gardesarmén
3:e gardesarmén
4:e gardesarmén
5:e gardesarmén
6:e gardesarmén
7:e gardesarmén
8:e gardesarmén
9:e armén
27:e armén
40:e armén
52:e armén
53:e armén
62:a armén
64:e armén

Stridsvagnsarméer 
1:a stridsvagnsarmén
2:a stridsvagnsarmén
3:e gardesstridsvagnsarmén
4:e gardesstridsvagnsarmén 
5:e gardesstridsvagnsarmén 
6:e stridsvagnsarmén

Sovjetiska militära enheter under andra världskriget
Arméer under andra världskriget
Sovjetiska arméer
Henry Ussing

Henry Ussing kan syfta på flera personer, bland andra:

* Henry Ussing (1855–1943), dansk präst 
 Henry Ussing  (1886–1954), dansk jurist

Se även 

 Henrik Ussing
Narymponny

Narymponnyn en hästras av ponnytyp som härstammar från västra Sibirien i Ryssland. Narymponnyn är nära besläktad med Obponnyn som härstammar från samma område, runt floden Ob, men i söder korsar man ponnyerna med arbetshästar och Orlovtravare vilket idag är de hästar som kallas Narym. Narymponnyn är ca 135-145 cm i mankhöjd och används främst som arbetsdjur, till packning, transport och körning. Narymponnyn kan ibland räknas som en större eller utavlad variant av Obponnyn.

Historia 
Narymponnyn har stora likheter med Obponnyn som utvecklats i samma område, runt Obfloden i Sibirien. Båda raserna har troligtvis utvecklats ur den mongoliska vildhästen Przewalski och influerats av kinesiska ponnyraser och även den sibiriska Yakutponnyn. Precis som Obponnyn har Narymponnyn ett utseende som vittnar om att ponnyerna även influerats av tyngre kallblodshästar. 

De första forskningarna om dessa båda ponnyer gjordes inte förrän 1936. Genetiska tester bevisade då ett tydligt släktskap med den asiatiska vildhästen Przewalski. Idag är ponnyerna väldigt ovanliga och används främst av bönder för transport och jordbruksarbete. I söder korsas ponnyerna oftast med större hästar som Ardenner och Orlovtravare och det är främst dessa ponnyer som kallas Narym, även om man avlar renrasiga ponnyer i norr som också benämns Narym. Idag pågår förbättringar av Narymponnyn då man avlar de renrasiga ponnyerna mer selektivt, även i norr.

Egenskaper
Narymponnyn är en relativt stor ponny på ca 135-145 cm i mankhöjd. Hingstarna är oftast något större än stona. Narymponnyn är rätt lågrektangulär med en lång, men kompakt kropp, korta ben och en lång rygg. Huvudet är stort och nacken är kort och kraftig. Ponnyerna har alltid hela färger som brun, fux eller bork och visar ofta primitiva färger som black och tecken som zebraränder eller en mörkare ål längs ryggen. 

Ponnyerna är sunda och starka och lever oftast länge och på lite foder, mycket tack vare att de föds upp halvvilt under sommarhalvåret och tillåts att gå fritt och hitta mat själva. Under vinterhalvåret ger man dem enbart hö. Detta gör att hästarna är mycket tåliga för hårt väder och extrema temperaturer. Hästarna mognar dock långsamt men är trots det mycket fertila och de flesta ston får sina första föl redan vid 1 års ålder men kan vara fertila ända upp till 20 års ålder. Ponnyerna är starka dragdjur som främst används i jordbruket, eller som transport- och packhäst.

Se även 
Obponny
Yakutponny
Basjkir
Altaiponny
Viatka

Källor 
Trophort.com
Answers.com

Ponnyer
Hästraser från Ryssland
Henry Ussing (präst)

Henry Braëm Ussing, född den 2 juli 1855, död den 30 oktober 1943, var en dansk präst, son till Johan Louis Ussing.  

Ussing blev 1877 teologie kandidat och 1883 teologie licentiat, 1882 kyrkoherde i Veilby i närheten av Århus och förflyttades 1891 till den av Carl Jacobsen uppförda Jesuskyrkan i Valby, där han samlade talrika åhörarskaror; härifrån befordrades han 1915 till Vorfruekirken i Köpenhamn som domprost i Själlands stift. Han var en av ledarna för den inre missionen och i denna egenskap arbetade han för Köpenhamns kyrkliga angelägenheter. Han var från 1911 ordförande i Det kirkelige landsforbund, som starkt hävdade folkkyrkans självständighet gentemot statsmakten.

Bibliografi (i urval)

 Evangelisk Sejrsgang over Jorden (1902; 2:a upplagan 1908 - behandlar den protestantiska missionshistorien)
 Aabenbarìng og Inspiration (1913)
 Stat og Kirke i Danmark (1917)

Källor

Noter 

Danska präster
Domprostar
Födda 1855
Avlidna 1943
Män
Ugglan
Peter Hudson

Peter Hudson  är en fransk/brittisk skådespelare och regissör. Han arbetar inom film, tv och vanlig teater.

Under 2009 var han bland annat med i en uppsättning av The Dumb Waiter skriven av Harold Pinter, skrev och regisserade Le feu dans le miroir och var med i filmen Bus Palladium. 

Mellan 1993 och 1998 var han med 12 avsnitt av TV-serien Highlander, där han spelade James Horton en fiende till Duncan MacLeod, seriens huvudperson.

Filmografi – i urval

Filmer 
 I Want to Go Home (1989) - Le Spectre
 En kyss för mycket (1992) - Hotel Band – Sax
 The Hour of the Pig (1993) - Sheriff's Officer 
 The Statement (2003) - Professor Valentin
 Sky Fighters  (2005) - Général Buchanan 
 Twice Upon a Time (2006) - Médecin BATAR 
 Hitman (2007) - Mr. Price
 Bus Palladium (2009)

TV-serier 
 Napoleon och Joséphine (1987) TV-miniserie - D'Enghien (okänt antal avsnitt)
 Counterstrike (1992) – Burroughs
 Cousin William ( 1992-1993) - Larry (95 avsnitt)
 Highlander (1993 - 1998) - James Horton  (12 avsnitt)
 Les zinzins de l'espace (Space Goofs (International: English title)) (1997-1998) - Etno Polino (52 avsnitt)
 Grand Star (2007-2008) - Liam Ragg (24 avsnitt)

Referenser

Externa länkar 

 
 Peter Hudson på tvguide.com

Franska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Män
Levande personer
Franska skådespelare under 2000-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Paul Doguereau

Paul René Doguereau, född 8 september 1908 i Angers, död 3 mars 2000, var en fransk pianist och pianolärare.

Män
Födda 1908
Avlidna 2000
Franska pianister
Carl Emil Christiansen

Carl Emil Christiansen, född 31 december 1937 i Esbjerg, död 15 januari 2018 i Esbjerg, var en dansk fotbollsspelare och tränare för Esbjerg fB. Han spelade 313 matcher och gjorde 112 mål för Esbjerg fB. Han gjorde ett mål och spelade två matcher i det danska landslaget.

Källor 

Födda 1937
Danska fotbollstränare
Spelare i Esbjerg fB
Tränare i Esbjerg fB
Män
Personer från Esbjerg
Danska landslagsspelare i fotboll
Avlidna 2018
Roman Hruska

Roman Lee Hruska, född 16 augusti 1904 i David City, Nebraska, död 25 april 1999 i Omaha, Nebraska, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Nebraska i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1953-1954 och sedan i senaten 1954-1976. Han var av tjeckisk härkomst.

Hruska studerade vid Omaha University. Han fortsatte sedan med juridikstudier vid University of Chicago och Creighton University. Han inledde 1929 sin karriär som advokat i Omaha.

Hruska efterträdde 1953 Howard Buffett som kongressledamot. Han efterträdde sedan 1954 Samuel W. Reynolds som senator för Nebraska.

Hruska röstade för Civil Rights Act år 1964 som förbjöd diskriminering efter ras, hudfärg, religion, kön och nationellt ursprung. President Richard Nixon utnämnde 1970 G. Harrold Carswell till USA:s högsta domstol. Hruska var en av Carswells främsta försvarare. Då kritikerna påstod att Carswell var en medioker jurist, tyckte inte Hruska att detta var ett argument emot Carswell. Hruska menade att även medelmåttorna förtjänade representation i högsta domstolen. Hruska kritiserades hårt för talet i försvar av medelmåttigheten och nomineringen av Carswell gick inte igenom i senaten. Hruska avgick 1976 och efterträddes som senator av Edward Zorinsky.

Hruska var unitarier. Han gravsattes på Bohemian National Cemetery i Omaha.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från Nebraska
Ledamöter av USA:s senat från Nebraska
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Alumner från University of Nebraska Omaha
Personer från Butler County, Nebraska
Födda 1904
Avlidna 1999
Män
Alumner från University of Chicago
Ankarsund

Ankarsund är en by vid Storuman i Lappland.

Externa länkar 
 Ankarsund på www.storumanbyar.se

Orter i Storumans kommun
Per Orsa

Per Orsa (Per Olsson) född 18 december 1839 i Jättendals församling, död 1 juli 1917 i Rogsta församling, Gävleborgs län. Han kallades även för ”Pelle Spelman”, var en väl ansedd spelman och fick ofta ställa upp både på danser och bröllop.

Per Orsa ställde även upp i spelmanstävlingen i Hudiksvall 1910 där han gjorde bra ifrån sig.

På äldre dagar flyttade Per Orsa till Rogsta där han avled 1917. Tack vare bl.a. Pelle Schenell, Rogsta-Lasse och Andreas Olsson har hans låtar förts vidare till yngre spelmän, där bl.a. Anders Gill och Lennart Eriksson är de främsta förvaltarna.

Se även
Folkmusik från Hälsingland

Män
Födda 1839
Avlidna 1917
Svenska fiolspelmän
Hälsingespelmän
Samuel W. Reynolds

Samuel Williams Reynolds, född 11 augusti 1890 i Omaha, Nebraska, död 20 mars 1988 i Omaha, Nebraska, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Nebraska i USA:s senat från juli till november 1954.

Raynolds tjänstgjorde i den amerikanska arméns flygstyrka i första världskriget. Under andra världskriget förde han befäl som överste över en specialiststyrka stationerad i Omaha 1942-1943.

Senator Hugh A. Butler avled 1954 i ämbetet och guvernör Robert B. Crosby utnämnde Reynolds till senaten. Han efterträddes senare samma år av Roman Hruska. Reynolds var sedan verksam inom affärslivet i Nebraska. Han avled 1988 och gravsattes på begravningsplatsen Forest Lawn Memorial Park i Omaha.

Källor

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1890
Avlidna 1988
Amerikanska republikaner
Ledamöter av USA:s senat från Nebraska
Män
Personer från Omaha
Frösundavik

Frösundavik är ett område inom stadsdelen Haga, Solna kommun som begränsas i väst av Uppsalavägen (E4), i öst av Brunnsviken  och av Hagaparken i syd. Det är beläget inom Kungliga Nationalstadsparken.

Historik

Torpet Snåltäppan
Frösundavik var ursprungligen torpet Snåltäppan som lydde under Lilla Frösunda. 1789 disponerades stället av Carl Olbertz, en grosshandlare från Stockholm. Under honom förvandlades torpet till ett vackert sommarnöje vid namn  Frösundavik. Då bestod anläggningen av en huvudbyggnad med utsikt över Brunnsviken mot norr. I söder flankerades mangården av två mindre kvadratiska flyglar och vid infarten väster om flyglarna fanns en långsmal trädgård. Till stället hörde även en ladugård ”i någorlunda gott stånd”. 

Redan i början av 1800-talet ersattes bebyggelsen av en ny anläggning lite längre söderut. De båda flyglarna revs och ett nytt corps de logi i stram empirstil uppfördes. Stället friköptes 1809 av grosshandlaren Nils Setterwall. Det var troligen han som lät omgestalta huvudbyggnaden som då fick dagens utseende. Under 1800-talet blev Frösundavik till en länk i ”det muntra sällskapsliv”, som Stockholms borgare levde runt Brunnsviken. År 1876 förvärvades Frösundavik av fördelningsläkaren Edvard Petersson som blev egendomens sista privata ägare. Han lätt uppföra några sommarvillor på sina ägor och sålde gården 1903.

Staten tar över
År 1917 köpte svenska staten området Frösundavik för att etablera en ny förläggning för Svea ingenjörregemente (Ing 1). Armén byggde åren 1922-1923 en stor militäranläggning med bland annat bataljonskasern, kanslihus, matsal, sjukhus, marketenteri, stallar och förråd. Arkitekt för anläggningen var Erik Josephson. Byggnaderna uppfördes i klassicistisk stil och var alla slätputsade i gulbrunt kulör med röda snickerier. År 1970 flyttade Svea Ingenjörregemente från "Frösunda östra" till Almnäs, Södertälje kommun, och därefter avvecklades successivt den militära verksamheten. Idag används Frösundaviks herrgård av Radisson SAS Royal Park Hotel för konferenser. Byggnaden är q-märkt i 2004 års detaljplan.

Nere vid Brunnsvikens strand finns en häll med Gustaf V:s namnteckning och datum 26 oktober 1923.

Frösundavik i dag
År 1985 förvärvade Solna kommun Frösundaviksområdet av staten, därigenom gjordes området tillgängligt för allmänheten. Samma år köptes stora områden av SAS som uppförde sitt nya huvudkontor här (se SAS koncernbyggnad). De kvarvarande militärbyggnaderna bevarades och upprustades samt tillbyggdes. De rymmer numera bland annat huvudkontor för Procordia. De gamla kasernernas fasader är q-märkta.

Bilder

Källor

Noter

Externa länkar

Haga, Solna kommun
Changes (David Bowie)

Changes är en låt av David Bowie utgiven som singel i januari 1972 och på albumet Hunky Dory som gavs ut den 17 december 1971. 

Sången rankades som nummer 128 när tidskriften Rolling Stone 2010 rankade de 500 bästa sångerna genom tiderna. Låten finns med på Bowies turné "Ziggy Stardust" (1972-1973)

Musiker 
 David Bowie - sång, gitarr
 Mick Ronson - gitarr
 Trevor Bolder - elbas
 Rick Wakeman - piano
 Mick Woodmansey - trummor

Referenser

Noter 

Musiksinglar 1972
Låtar framförda av David Bowie

fr:Change#Musique
Bloodline Champions

Bloodline Champions är ett datorspel utvecklat av svenska Stunlock Studios i Skövde. Utvecklingen startade någon gång under 2008 av en grupp studenter från dataspelsutvecklingsprogrammet vid Högskolan i Skövde. Spelet vann 2009 två Swedish Game Awards i kategorierna årets spel samt bästa XNA-utvecklade spel. Spelet gick in i betatestningsstadie den 25 januari 2010. Det var färdigutvecklat och släpptes officiellt den 13 januari 2011.

Bloodline Champions klassas i genren multiplayer online battle arena (MOBA), och blandar action, rollspel och realtidsstrategi. Spelet har beskrivits som ett arenarollspel där spelarna utkämpar lagbaserade strider mot varandra. Spelaren väljer en av flera karaktäristiska "bloodlines" (klasser) som man styr från ovan ur ett tredjepersonsperspektiv. Spelet utmärker sig bland annat genom att inte ha några slumpmässiga spelelement, för att skicklighet och taktik ska blir mer avgörande. E-sportturneringar för Bloodline Champions har arrangerats.

Trots att spelandet bara består av korta oberoende rundor finns det uttänkta rollspelselement i spelet. Detta i form av en utarbetad fantasyvärld som alla olika klasserna kommer ifrån samt bakgrundshistoria för de olika klasserna.

Referenser  
 Bloodline Champions webbplats och forum

Noter

Externa länkar 
 Bloodline Champions officiella webbplats
 How to play
 FAQ: frågor och svar
 Trailer

Datorspel 2011
Windows-spel
Lars Seldén

Lars Seldén, född 1943, är en svensk docent och bibliotekarie. Seldén är docent i biblioteks- och informationsvetenskap och arbetade vid Bibliotekshögskolan i Borås 1974-2012, därefter sedan 2012 vid Linnéuniversitetet. 1986-1989 innehade han tjänsten som prefekt för institutionen. Han disputerade 1999 på en avhandling om forskares informationssökning. Innan han började på bibliotekshögskolan hade han en bakgrund som förste amanuens på historiska institutionen på Göteborgs universitet och som anställd på universitetsbiblioteket vid samma universitet.

Externa länkar
Lars Seldén i Libris

Svenska docenter
Män
Svenska bibliotekarier
Födda 1943
Levande personer
Personer verksamma vid Högskolan i Borås
Personer inom biblioteksväsen
Alexander Salzberger

Alexander Per Åke Salzberger, född 5 juni 1985, är en svensk skådespelare, komiker och författare.

Biografi
Salzberger är utbildad på Scengymnasiet S:t Eriks teaterlinje och tog 2007 examen från Teaterhögskolan i Stockholm. 

2007 satte han upp den egna monologen Måsarna skrattar sig hesa på Södra teatern och spelade själv rollen. Efter det har han varit verksam vid bland annat Uppsala stadsteater, Kulturhuset Stadsteatern, Dramaten, Backa Teater, Moment teater och Riksteatern. På Backa Teater satte han också upp den egna uppmärksammade monologen Kicktorsken 2012, som även turnerade, gavs i en version på SVT och nominerades till Svenska teaterkritikers förenings pris. Kicktorsken kom 2017 även ut i bokform på Norstedts. 2016 debuterade han som musikartist under artistnamnet "Salzberger" med singeln "Trouble". Han arbetar även som imitatör, konferencier och DJ.

Han har ett förhållande och en son tillsammans med skådespelaren Disa Östrand.

Teater/Scen

Roller (i urval)

Film/TV
 /SVT, Regi: Daniel Fridell
 /TV4, Regi: Kjell Sundvall 
2006 – Futurevision (kortfilm) /SVT, Regi: Peter Pontikis 
  
2008 – Vakna svensk /UR/Atmo, Regi: Musse Hasselwall 
 /SVT, Regi: Micke Hellström 
2009 – Vägen hem - en film om synden, skulden och skotten i Knutby /TV4/Filmlance, Regi: Karin Swärd 

2011 – Extra! Extra! – Kärleksskolan (TV-serie) /TV3 Jarowskij
2014 – Vännerna (kortfilm)

2018 – Hjärtat

Radio
Humorhimlen P3 medverkande
Radio Liechtenstein Idé/medverkan P3 humor
"Bröllopsreportern" Idé/regi/medverkan P3 humor
Kungen kommer till Rissne Idé/regi/medverkan P3 humor
Surdegshotellet Idé/medverkan Radioteatern i P1
 Lille Al Fadji P3 humor Ide/medverkan
Zlatans brorsa P3 humor Ide/Medverkan
Uppläsare av vinnaren i Sveriges radios novellpris "Gift mot sin vilja " av Arkan Assad

Utmärkelser och stipendier
2008 - Sandrews stipendium

Referenser

Agentfirman, om Alexander Salzberger

Noter

Externa länkar

Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenska dramatiker under 2000-talet
Män
Födda 1985
Levande personer
Crisis? What Crisis?

Crisis? What Crisis? är ett musikalbum av Supertramp lanserat i november 1975 på A&M Records. Albumet spelades in i Los Angeles under sommaren 1975. Albumtiteln var hämtad från en replik ur Fred Zinnemanns film Schakalen. Skivan blev inte en lika stor kommersiell framgång som det föregående albumet Crime of the Century. År 2002 släpptes en ny cd-utgåva av albumet som också inkluderade låttexter, vilka inte förekom på tidigare utgåvor.

Låtlista
(alla låtar skrivna av Rick Davies och Roger Hodgson)

"Easy Does It" - 2:18
"Sister Moonshine" - 5:15
"Ain't Nobody But Me" - 5:14
"A Soapbox Opera" - 4:54
"Another Man's Woman" - 6:16
"Lady" - 5:24
"Poor Boy" - 5:07
"Just a Normal Day" - 4:02
"The Meaning" - 5:23
"Two of Us" - 3:27

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #44
UK Albums Chart, Storbritannien: #20
VG-lista, Norge: #10
Topplistan, Sverige: #16

Källor

Musikalbum 1975
Album av Supertramp
Album utgivna på A&M Records