Lista över HTTP-statuskoder



Statuskoder

Nedan finns en lista över svarskoder för HTTP, och fraser till koderna som kort ska beskriva vad statuskoden innebär. De flesta av dessa statuskoder är specificerade av RFC 2616, medan några är ostandardiserade statuskoder som också används på webben.

Den första siffran i statuskoden anger vilken typ av svar som skickas.

I texten används orden server och klient. Klienten kan bland annat vara en webbläsare eller en sökmotor, och servern är den dator som klienten ansluter till.

1xx Informerande 

Förfrågan togs emot, men har inte slutförts. Få webbservrar och webbläsare hanterar dessa koder.

 100: Continue
 101: Switching Protocols

2xx Lyckad förfrågan 

Förfrågan togs emot, förstods och accepterades.

 200: OK
 201: Created
 202: Accepted
 203: Non-Authoritative Information
 204: No Content
 205: Reset Content
 206: Partial Content

3xx Vidarekoppling 

Ännu en handling, som till exempel en vidarekoppling eller ett val av språk, måste utföras för att slutföra förfrågan.

 300: Multiple Choices
 301: Moved Permanently
 302: Moved Temporarily (HTTP/1.0)
 302: Found (HTTP/1.1)
 303: See Other (HTTP/1.1)
 304: Not Modified
 Betyder att sidan inte har förändrats sedan senaste besöket.
 305: Use Proxy
 Många HTTP-klienter (som till exempel Mozilla och Internet Explorer) hanterar inte svar med denna statuskod korrekt.
 306: (oanvänd men reserverad)
 307: Temporary Redirect
 Objektet har tillfälligt flyttats, men använd den gamla adressen nästa gång.
 308 Permanent Redirect (RFC 7538)
 Objektet har flyttats permanent, uppdatera eventuella bokmärken

4xx Klientfel 

Förfrågan har en felaktig syntax eller kan inte utföras/fullföljas.

 400: Bad Request
 401: Unauthorized
 Se Basic authentication scheme och Digest access authentication (båda sidorna är på engelska). Mer specifik än 403.
 402: Payment Required
 Den här statuskoden kan användas när betalning krävs för att komma åt en sida. Det finns dock ingen standard för hur det här ska fungera.
 403: Forbidden
 Servern har en sådan sida men vill inte lämna ut den.
 404: Not Found
 Sidan finns inte
 405: Method Not Allowed
 406: Not Acceptable
 407: Proxy Authentication Required
 408: Request Timeout
 409: Conflict
 410: Gone
 Filen har funnits men har tagits bort permanent och bör inte förfrågas igen.
 411: Length Required
 Information som skickades till servern, till exempel genom en POST-förfrågan, kunde inte behandlas eftersom längden på informationen inte angavs.
 412: Precondition Failed
 413: Payload Too Large (RFC 7231)
 Tidigare Request Entity Too Large R
 414: Request-URI Too Long
 415: Unsupported Media Type
 Klienten frågar efter en mediatyp som filen inte kan ges som.
 416: Requested Range Not Satisfiable
 417: Expectation Failed
 418: I'm a teapot
 Denna statuskod definierades 1998 i RFC 2324, Hyper Text Coffee Pot Control Protocol, som ett aprilskämt av IETF och förväntas inte att implementeras i faktiska HTTP-servrar. Den förekommer ändå och det har förekommit protester mot förslag att ta bort koden.

5xx Serverfel 

Servern misslyckades med att slutföra en till synes giltig förfrågan.

 500: Internal Server Error
 Internt fel på själva webbservern
 501: Not Implemented
 Servern stödjer inte en funktion som efterfrågades av klienten.
 502: Bad Gateway
 503: Service Unavailable
 Tillfälligt avbrott
 504: Gateway Timeout
 505: HTTP Version Not Supported
 509: Bandwidth Limit Exceeded
 Denna statuskod skickas när en webbsida har använt mer trafik än vad som tillåts. Den används av många webbservrar men är egentligen ingen officiell statuskod för HTTP.

Se även 
 HTTP
 URL
 HTML
 XHTML
 World Wide Web Consortium

Källor 
 W3Cs officiella specifikation för HTTP-statuskoder

HTTP-statuskoder, lista