kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ceylondvärgfasan

Ceylondvärgfasan (Galloperdix bicalcarata) är en fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar. Den förekommer enbart i Sri Lanka.

Utseende och läte 
Ceylondvärgfasanen mäter ungefär 34 cm och är en mestadels brun hönsfågel med svart stjärt, röd fjäderlös hud runt ögat och röda fötter och ben. Hanen är omisskännlig med tydliga vita streck och fläckar, både på de bruna vingarna och på det gråsvarta huvudet, bröstet och buken. På benet har den adulta hanen två kraftiga sporrar. Honan är kastanjebrun ovan med svartaktig vattring, hjässan mörkbrun till svart, och undertill rostfärgad.

Ceylondvärgfasan sjunger i duett, där hanen börjar med ett gällt kik-kik-kik-kikeeyu som upprepas ungefär fem gånger och som sen följs av en mycket hög men mer musikalisk yuhuhu-yuyu-yuyu. Honan inflikar med ett mjukare visslande ki-ki-ki-ki där varje serie ökar i tonhöjd och volym. Sången avslutas med en något annorlunda serie och kan då också svaras av andra individer i området.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer endast i Sri Lanka. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Ekologi 
Den förekommer främst i orörd, fuktig, tät och högväxt skogsmark. I torrare områden är den mer ovanlig men kan förekomma vid reservoarer och skogsområden utmed floder. Den lever i par, är mycket revirhävdande och håller sig oftast gömd.

Status och hot 
Arten har ett rätt litet utbredningsområde och tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Sri Lanka
Brokdvärgfasan

Brokdvärgfasan (Galloperdix lunulata) är en fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar.

Utseende 
Brokdvärgfasanen är en 32 cm lång hönsfågel som olikt övriga sporrhöns saknar röd orbitalhud samt har mörk näbb och mörka ben, ej röda. Hanen har markant vitbandat grönsvart huvud och hals, vitfläckigt kastanjeröd ovansida och gulbeige undersida med mörka fläckar och band. Honan är mörkbrun med kastanjebrunt på panna och ögonbrynsstreck och beige på strupe och strupesidestreck.

Utbredning och systematik 
Brokdvärgfasanen förekommer enbart på Indiska halvön på halvarida stäpper. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indien
Röd dvärgfasan

Röd dvärgfasan (Galloperdix spadicea) är en huvudsakligen indisk fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar. Fågeln är i princip endemisk för Indien, men påträffas även i västra Nepal. IUCN listar den som livskraftig.

Utseende 
Röd dvärgfasan är en 33,5–38 cm lång hönsfågel med relativt utsträckt kropp och lång, mörk stjärt. Båda könen har röd bar hud i ansiktet och röda sporrförsedda ben. Hanen är brungrå på huvud och hals medan kroppen är rostbrun. Honan är svartfläckad ovan och bandad under. Hanfåglar i Kerala (underarten stewarti, se nedan) är helt djupt kastanjebruna.

Läte 
Röda dvärgfasanens läte är ett kacklande "kuk kuk kuk kuk karack" och ett upprepat galande "ker kweck".

Utbredning och systematik 
Röd dvärgfasan delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Galloperdix spadicea caurina – förekommer i västra Indien (Aravallibergen i södra Rajasthan)
 Galloperdix spadicea spadicea – förekommer från norra Indien (Uttar Pradesh) och terai i västra Nepal till södra Indien
 Galloperdix spadicea stewarti – förekommer i södra Indien (Keralas kust)

Levnadssätt 
Röd dvärgfasan hittas i täta buskområden, ofta på steniga sluttningar, men även i plantage och ungskog. Fågeln är mycket skygg och springer snabbt undan om den störs. Den lever av frukt, frön och ryggradslösa djur som den hittar på marken, tidiga morgnar och kvällar gärna i gläntor eller på stigar. Fågeln också på marken, men tar nattkvist i ett träd.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling som inte tros vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vida spridd och lokalt vanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn spadiceus är latin för "kastanjebrun" eller "dadelfärgad".

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Ceylondjungelhöna

Ceylondjungelhöna (Gallus lafayettii) är en hönsfågel i familjen fasanfåglar som enbart förekommer i Sri Lanka.

Utseende 
Ceylondjungelhöna är en hönsfågel som liksom andra djungelhönsen ser ut som en tamhöna, med kam, flikar under näbben och en buskig stjärt hos hanen. Hanen har orangeröd undersida, en gul fläck på kammen, förlängda orange fjädrar som täcker hela manteln och purpursvarta vingar och stjärt. Olikt andra djungelhöns saknar den en särskild eklipsdräkt. Honan är brun med vita streck på bröstet och svartvit teckning på buken. Storleksskillnaden mellan könen är mycket stor, med kroppslängden 66–72,5 cm för hanen och endast 35 cm för honan.

Utbredning och systematik 
Ceylondjungelhönan är endemisk för ön Sri Lanka där den förekommer relativt allmänt i skogar och buskage. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett rätt litet utbredningsområde men det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Marie Joseph Paul Yves Roch Gilbert Motier Marquis de Lafayette (1757-1834), general i franska armén och reformist.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Sri Lanka
Grå djungelhöna

Grå djungelhöna (Gallus sonneratii) är en fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar.

Kännetecken 
Grå djungelhöna är nära släkt med och lik förfadern till tamhönan, röd djungelhöna, men har generellt gråare fjäderdräkt och mindre utvecklad röd kam och slör. 

Hanen är gråaktig med gyllene teckningar på vingen, vitaktiga fläckar runt halsen och en lång glansigt svart stjärt. De långa och smala halsfjädrarna är hos hanen inte är spetsiga som hos de andra arterna i släktet djungelhöns utan har spolen utvidgad till två vitgula, hornartade skivor, av vilka den yttre sitter i fjäderns ända. Även vingtäckarna har spetsen utvidgad till en gulbrun hornskiva. 

Honan är rätt enfärgad och saknar både den långa stjärten, kammen och slören. De gulaktiga benen och tydliga vita teckningar på undersidan skiljer den från liknande hona röd djungelhöna. 

Arten är rätt ljudlig vars läte "kuk-ku-kuwuk-ku" kan höras nästan året runt.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på den indiska halvön. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den franske naturforskaren Pierre Sonnerat (1748-1814).

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indien
Grön djungelhöna

Grön djungelhöna (Gallus varius) är en fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar.

Utseende och läte 
Grön djungelhöna är en praktfull hönsfågel, nära släkt med röd djungelhöna, ursprunget till tamhönan. Den glänsande hanen är karakteristisk, med orangefärgade och gula fjädrar med mörk kärna på rygg och vingar. Den har vidare bjärt blå- och skärfärgad kam och en stor röd dröglapp. Honan är färglöst brun med mörka fläckar, svartaktig stjärt och ljust skäraktigt ansikte. Hona röd djungelhöna är varmare färgad, med mer orangefärgade toner. Lätet är ett mycket hest galande.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Java, Bali, Lombok, Sumbawa, Flores och Aloröarna. Den är även införd till Kokosöarna. Arten behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Grön djungelhöna hittas i öppen skog, skogsbryn och buskmarker i låglänta områden och förberg. Där ses den krafsa runt på marken enstaka eller i smågrupper.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Blodhöna

Blodhöna (Haematortyx sanguiniceps) är en fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar.

Utseende och läte 
Blodhönan är en 25 cm lång hönsfågel med karmosinrött på huvud, hals och bröst, liksom längst ut på de längsta undre stjärttäckarna. I övrigt är fjäderdräkten svartaktig. Näbben är gul eller gulvit, ögonen bruna med en gul orbitalring och fötterna grå med upp till tre sporrar på tarserna hos hanen. Honan har generellt mer brunsvart istället för svart och rostorange istället för rött. 

Sången består av en upprepad dubblerad ton, i engelsk litteratur återgivet som "whu-kweng... whu-kweng... whu-kweng...", med den andra tonen hårdare och mer högljudd. Även en hård, kluckande serie hörs vid upphetsning, "whu-keng-keng-keng-kok-kok".

Utbredning och systematik 
Arten placeras som enda art i släktet Haematortyx. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Fågeln förekommer i bergsskogar på norra Borneo.

Levnadssätt 
Blodhönan hittas i lägre liggande bergsskogar, huvudsakligen mellan 1000 och 1700 meters höjd. Födan består av bär och insekter, men även vissa skaldjur.

Häckning 
Artens häckningsbiologi är mycket dåligt känd. Den har tidigast noterats lägga ägg i januari, med ungfåglar noterade i april och en hane i häckningstillstånd i mitten av marks. Boet av torra löv placeras på en grästuva eller liknande. Däri lägger den åtta till nio kaffe-med-mjölk-färgade ägg. Ruvningstid i fångenskap har noterats till 18–19 dagar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC). Beståndet är relativt litet, uppskattat till endast mellan 1 000 och 10 000 individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Borneo
Blodfasan

Blodfasan (Ithaginis cruentus) är en asiatisk fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar.

Utseende och läte 
Blodfasanen är en rätt liten (hane 44-48 cm, hona 39,5-42) och rapphönelik, tofsförsedd fasan med röda ben och röd bar hud kring ögat. Hanen är vitstreckat grå ovan, ljust grönaktig under och blodröd på strupen och delar av stjärten, ibland även i olika mängd på bröstet. Honan har grå tofs och nacke, rostorange ansikte, mörkbrun ovansida och rostbrun undersida. De olika underarterna (se nedan) varierar i mönstret av svart och rött i ansiktet och utbredningen av det röda på bröstet. Revirlätet är en egendomlig serie hesa skrik  som i engelsk litteratur återges "glee-glee-keweee!-keweee!-keweee!".

Utbredning och systematik 
Blodfasanen placeras som enda art i släktet Ithaginis. Den delas in i 14 underarter med följande utbredning:
 Ithaginis cruentus cruentus – norra Nepal och nordvästra Bhutan
 Ithaginis cruentus affinis –  Sikkim
 Ithaginis cruentus tibetanus – östra Bhutan och södra Tibet
 Ithaginis cruentus kuseri – nordöstra Indien (övre Assam) och sydöstra Tibet
 Ithaginis cruentus geoffroyi – västra Kina (västra Sichuan) och sydöstra Tibet
 Ithaginis cruentus marionae – nordvästra Yunnan i Kina och nordöstra Myanmar
 Ithaginis cruentus rocki – Mekongdalen i nordvästra Yunnan
 Ithaginis cruentus holoptilus – Likiangdistriktet i Yunnan
 Ithaginis cruentus clarkei – bergstrakter i Likiang i nordvästra Yunnan
 Ithaginis cruentus michaelis – Nan Shan-bergen i nordvästra Gansu
 Ithaginis cruentus beicki – nordöstra Qinghai och angränsande Gansu
 Ithaginis cruentus berezowskii – bergstrakter i södra Gansu och norra Sichuan
 Ithaginis cruentus annae – bergstrakter i nordvästra Sichuan
 Ithaginis cruentus sinensis – Tsinlingbergen i södra Shaanxi och sydvästra Hunan

Underarten holoptilus inkluderas ofta i rocki och annae i berezowskii.

Levnadssätt 
I Nepal återfinns arten i höglänta rhododendronsnår och andra typer av buskmarker på 3200 till 4500 meters höjd. Vintertid söker den sig till lägre regioner ner till 2500 meter över havet, varierande geografiskt och efter väderlek. Arten lever huvudsakligen av mossa, löv och grässkott, men har även noterats äta insekter. Fågeln lägger ägg från mitten av april till slutet av juni, varav de flesta bon hittas i maj.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal på grund av habitatförlust och jakt, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Sherpahöna

Sherpahöna (Lerwa lerwa) är en bergslevande asiatisk fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar.

Utseende 
Sherpahönan är en 30-40 cm lång hönsfågel som på håll verkar mycket mörk. Ovansidan är fint marmorerad i mörkbrunt och vitt, medan undersidan är brett längsstreckade i kastanjebrunt. Ben och näbb är röda.

Läte 
Lätet är en upprepad, låg vissling.

Utbredning och systematik 
Sherpahönan placeras som enda art i släktet Lerwa. Fågeln förekommer i Himalaya från östra Afghanistan till södra Tibet och sydvästra Kina. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Lerwa lerwa lerwa – nominatformen förekommer i nordvästra och norra Pakistan (från övre Hunderjavdalen), möjligen även i östra Afghanistan, österut i Himalaya till södra och sydöstra tibetanska platån och gränsen mot nordöstra Indien
 Lerwa lerwa major – centrala Kina från södra Gansu (övre Huangfloden) söderut till norra och västra Sichuan och norra Yunnan

Levnadssätt 
Sherpahönan hittas i höglänta bergstrakter, på huvudsakligen mellan 3000 och 5000 meters höjd, endast sällsynt nedan 2000 meter. Arten förekommer ovan trädgräsen, men inte i lika stenig och vegetationsfattig miljö som snöhöns. Snarare ses den på alpängar och öppna grässluttningar med lavar, mossa, ormbunkar och rhododendron. Fågeln hittas i smågrupper med sex till åtta men upp till 30 individer utanför häckningstid. När den skräms upp flyger de ofta upp innan de sprider sig med ljudliga vingslag. Mitt på dagen har den benägenheten att sola sig på en bar klippyta. Den tros leva av mossor, lavar, bär och växtskott.

Häckning 
Fågeln häckar mellan maj och juli. Boet är en uppskrapad grop på en sluttning under skyddande klippblock eller gömd av vegetation. Däri lägger honan tre till fem blekgula och något glansiga ägg med rödbruna fläckar vid runda änden. Honan ruvar medan hanen står vakt.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga art- och släktesnamn Lerwa är namnet på arten på sikkimesiska.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i palearktiska regionen
Kinesisk monal

Kinesisk monal (Lophophorus lhuysii) är en hotad, bergslevande  fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar, endemisk för Kina.

Utseende och läte 
Kinesisk monal är en stor (75–80 cm) och färgglad monal med buskig tofs. Hanen har en glittrande fjäderdräkt bestående av grönt huvud, purpurfärgad tofs, koppar- eller guldglänsande nacke och övre mantel, purpurgrön ovansida och stjärt samt vitaktig nedre rygg. Vidare är undersidan svartaktig och i ansiktet syns blå bar hud. 

Den mindre honan har mindre tydlig tofs och  intrikat tecknad mörkgrå och rostbrun kropp. Undersidan är streckad, ryggen vit och stjärten rostfärgad, finbandad i svart. 

Hane av liknande arten vitstjärtad monal (Lophophorus sclateri) saknar tofs och har mer vitt på ryggen, medan honan är bandad under och blek (ej vit) på ryggen. Båda könen har vitspetsad stjärt.

Från hanen hörs en vissling påminnande om ett rostigt gångjärn och andra ljusa pipande läten.

Utbredning och systematik 
Kinesisk monal förekommer i Kinas bergsregioner i södra Gansu, nordvästra Sichuan och Yunnan. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Kinesisk monal hittas i buskmarker med rhododendron och på alpängar med exponerade klippor ovan trädgränsen, men rör sig ibland ner i barrskogsbältet. Den har påträffats mellan 2800 och 4900 meters höjd, men ses normalt mellan 3300 och 4500. Fågeln lever av rötter, rotknölar, löv och blommor. Den häckar mellan mars och juni, det vill säga tidigare än andra bergslevande fasanfåglar.
Undersökningar i Baoxing i Sichuan visar att det möjligen kan ta fågeln ett antal år att bli könsmogen. Vidare häckar den möjligen inte varje år.

Status och hot 
Kinesisk monal har en liten världspopulation på uppskattningsvis 6 000–10 000 vuxna indiider. Den tros dessutom minska i antal till följd av habitatförlust och jakt inom ett redan fragmenterat utbredningsområde. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som sårbar (VU).

Namn 
Artens vetenskapliga namn är uppkallat efter den franske diplomaten och politikern Édouard Drouyn de Lhuys.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Kinas fauna
WP:Projekt Kina
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Endemiska fågelarter i Kina
Michael Krohn-Dehli

Michael Krohn-Dehli, född 6 juni 1983, är en dansk fotbollsspelare som spelar för det spanska La Liga-laget Deportivo la Coruña. 

Krohn-Dehli åkte som tonåring till Ajax ungdomsakademi, men flyttade efter ett par år till RKC Waalwijk, där han debuterade i Eredivisie år 2004. Två år senare återvände han till Ajax, men lånades ut till Sparta. 

Sommaren 2008 meddelade Brøndby att man värvat Krohn-Dehli från Ajax.  Han gjorde årets mål i dansk fotboll 2010 och utsågs till årets spelare i Brøndby IF såväl 2010 som 2011. Efter fyra säsonger i Brøndby såldes Krohn-Dehli i augusti 2012 till spanska La Liga-laget Celta Vigo. 

Michael Krohn-Dehli debuterade i danska landslaget hösten 2006. I Europamästerskapet 2012 gjorde han mål mot Holland i lagets första match. Även i den tredje matchen, mot Tyskland, blev han målskytt.

Externa länkar 

 Danish national team profil
 Official Danish Superliga stats
 Voetbal International profil

Danska landslagsspelare i fotboll
Spelare i RKC Waalwijk
Spelare i AFC Ajax
Spelare i Sparta Rotterdam
Spelare i Brøndby IF
Spelare i RC Celta de Vigo
Spelare i Sevilla FC
Spelare i RC Deportivo de La Coruña
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Spelare i VM i fotboll 2018
Födda 1983
Levande personer
Män
Idrottare från Köpenhamn
Vitstjärtad monal

Vitstjärtad monal (Lophophorus sclateri) är en hotad asiatisk fågel i familjen fasanfåglar inom ordningen hönsfåglar.

Kännetecken

Utseende 
Vitstjärtad monal är en typisk monal med mycket färgglad handräkt i blått, grönt och rödbrunt. Den har dock en mycket karakteristisk avvikande kort tofs av krulliga hjässfjädrar. Hanen är vit på nedre delen av ryggen, övergumpen och övre stjärttäckarna. Stjärten i övrigt är kastanjebrun, dock även den vit i en nyupptäckt population i Arunachal Pradesh i Indien. Honan är mörkbrun och saknar himalayamonalens vita streckning på undersidan samt den vita strupen. Båda könen har vit spets på stjärten. Kroppslängden är 63-68 cm.

Läte 
Revirlätet är ett vittljudande klagande och ylande skrik som tydligt stiger i tonhöjd på slutet.

Utbredning och systematik 
Vitstjärtad monal delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Lophophorus sclateri sclateri – förekommer från sydöstra Tibet söderut till nordöstra Indien (nordöstra Arunachal Pradesh) och österut till södra Kina (norra Yunnan) och norra Myanmar
 Lophophorus sclateri arunachalensis – förekommer i norra Indien, i bergsområden i västra Arunachal Pradesh
 Lophophorus sclateri orientalis – förekommer i nordöstra Myanmar och intilliggande södra Kina (sydvästra Yunnan)

Arten är nära släkt med himalayamonalen (L. impejanus).

Levnadssätt 
Vitstjärtad monal bebor alpängar, rhododendronsnår och branta sluttningar från 3000 till 4200 meters höjd, ner till gränsen till ek- och rhododendronskog, barrskog med tät bambuvegetation, azaleaskog och områden med en och oxbär. Vintertid söker den sig ner till lägre regioner i tempererad skog på 2000-3000 meters höjd. Där den överlappar med himalayamonalen återfinns den generellt på högre nivåer. Under häckningstiden ses den i par men kan bilda grupper vintertid. Fågeln lever av rötter, frön, bark och löv.

Status och hot 
Vitstjärtad monal är en dåligt känd fågel som bebor ett mycket svårtillgängligt område. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som sårbar baserat på antagandet om en liten fragmenterad population på högst 10.000 vuxna individer som dessutom minskar i antal.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den engelske ornitologen Philip Lutley Sclater (1829-1913).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Brudfasan

Brudfasan (Lophura bulweri) är en hotat hönsfågel som enbart förekommer på Borneo.

Utseende och läten 
Brudfasanen är en svartaktig hönsfågel med hos hanen buskformad, lysande vit stjärt. Fjädrarna på ovansidan har otydligt blåfärgade spetsar. Honan är mörkt rostbrun. Skillnaderna i storlek mellan könen är stor, med en kroppslängd på 77–80 cm hos hanen och cirka 55 cm hos honan. 
Båda könen har blå bar hud i ansiktet och röda ben. Revirlätet är ett gällt och genomträngande rop. Även varnande "kak" hörs, liksom rätt metalliska "kook! kook!".

Utbredning 
Fågeln är endemisk för Borneo och förekommer i lägre bergsskogar i Borneos inre  från cirka 300 meters höjd upp till åtminstone 1 500 meter. Ibland kan fåglarna åtminstone tillfälligt vistas ner till cirka 150 meters höjd.

Status 
Brudfasanen tros minska kraftigt i antal till följd av habitatförlust och jakt. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Namn 
Artens vetenskapliga namn hedrar den brittiske diplomaten Sir Henry Ernest Gascoyne Bulwer (1836-1914). Fram tills nyligen kallades den bulwerfasan även på svenska, men justerades 2022 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Fasanfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Borneo