kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lovene socken

Lovene var en socken i Vartofta härad i Västergötland. Den ingår nu i Falköpings kommun i den del av Västra Götalands län som tidigare ingick i Skaraborgs län. 

Under medeltiden ingick socknen i Ållebergs fjärding av Vartofta härad. Socknen omtalas tidigast i en handling från början av 1330-talet av den påvlige nuntien till Danmark, Sverige och Norge, Petrus Gervasii, över hans uppbörd av Peterspenning och sexårstionde, samt andra räkenskaper och inkomster till romerska kyrkan. Tidigt införlivades Holma socken och 1540 införlivades Lovene med Karleby socken.

Lovene kyrkoruin
Kyrkan anges som öde år 1541. Den låg 2 kilometer norr om Karleby kyrka på gården Stommens ägor. När kyrkplatsen undersöktes kunde man konstatera att långhuset hade haft en storlek av 12,90 X 7,40 meter utvändigt. De återstående murarna är vackert lagda och bevarade i en höjd av 4 skift, vilket motsvarar ungefär 1 meter. Till detta har funnits ett mindre rakslutet kor i öst. Murarna har varit uppförda som skalmur av mer eller mindre tuktade block i sandsten. På murarnas insidan finns spår av puts. Ingången har varit på södra sidan vid västra gaveln. Till denna har det funnits en portal, varav endast rester återstår av de kvadratiska baserna utanför ingången. Även på norra långhusväggen har funnits en dörr, mitt emot den södra. Koret har en högre golvnivå än långhuset och rester av altaret finns kvar. På ömse sidor om ingången till koret från långhuset har det på båda sidor funnits sidoaltare. Dopfuntens fundament har påträffats nära korets västra vägg. Både kor och långhus har tydligen haft golvplank. En grav finns i långhuset och ytterligare gravar kan finnas i kyrkan då marken ej är undersökt ner till orörd jord. På kyrkogården finns några flata hällar söder och öster om byggnaden som konstaterats vara gravar. Grunden till en klockstapel har också påträffats. 
Bland fynden har man funnit 15 medeltida mynt och brakteater.

Källor
Församlingshistorik (Skatteverket)
 Västergötlands fornminnesförenings tidskrift, sjätte delen, åttonde häftet, 1971, sid 362-363.
 Det medeltida Västergötland, Ivar Lundahl, 1961, sid 247.

Socknar i Vartofta härad
Indelningar i Falköpings kommun
Sandsallat

Sandsallat (Lactuca tatarica) är en ört i familjen korgblommiga växter.  Den kommer ursprungligen från Östeuropa, Sydösteuropa och Asien, men har invandrat till Tyskland, Österrike och även Gotland på 1900-talet.

Egenskaper 
Sandsallat är en perenn ört. Den är hemikryptofyt och bildar underjordiska utlöpare. Den blir i allmänhet 0,3 till 1 meter hög. Bladen är lansettlika och parflikiga, men smalare nära basen.  

Sandsallat blommar i juli och augusti.  Blomkorgarna består av blommor som är blå eller blå-violetta, ibland även vita. Pollinering sker med hjälp av insekter. Frukterna är flygburna, på samma sätt som maskrossläktet.

Odling 
Sandsallat kommer från Östeuropa, Sydösteuropa och Asien.  Till Centraleuropa och i Norden har den invandrat de senaste 100 åren.  I Tyskland har den utbretts så att den räknas som en invasiv art och det förekommer näre kusten till Östersjön och Nordsjön.  I Österrike finns den också, men den är ovanligt och har invandrat på senare tid. Den förekommer bara i lägre höjdzoner. Den växer på strandhedar, dyner, grus, ödetomter och järnvägsinstallationener.

Till Gotland kom Sandsallaten 1928, då den observerades i Närshamn. Numera återfinns den över hela Gotland.

Referenser

Litteratur 
 M.A. Fischer, W. Adler, K. Oswald: Exkursionsflora für Österreich, Liechtenstein und Südtirol. Zweite Auflage, Land Oberösterreich, Biologiezentrum der OÖ Landesmuseen, Linz 2005, 
 Siegmund Seybold (Hrsg.): Schmeil-Fitschen interaktiv (CD-Rom), Quelle & Meyer, Wiebelsheim 2001/2002,

Externa länkar 

 FloraWeb 3248: Tataren-Lattich
 Den virtuella floran: Mulgedium tataricum (L.) DC.

Korgblommiga växter
Sa Växtindex
Imber Nordin-Grip

Imber Nordin-Grip, född 15 november 1899 i Grundsunda socken i Västernorrlands län, död 24 augusti 1963 i Bollnäs, var en svensk författare.

Nordin-Grip disputerade 1934 för filosofie doktorsgraden på en avhandling om Erik Wennæsius. Hon var anställd vid Landsmålsarkivet i Uppsala. Hennes mest omfattande verk är boken om Mellösa, Mellösa i Sörmland, folkminnen, utgiven postumt 1964.

Bibliografi

Referenser 

Födda 1899
Avlidna 1963
Kvinnor
Svenska författare
George Gissing

George Robert Gissing, född 22 november 1857 i Wakefield, Yorkshire, död 28 december 1903 i Ispoure, Pyrénées-Atlantiques, var en brittisk författare.

Gissing var den mest utpräglade naturalisten i brittisk litteratur. Han mottog starka influenser från Émile Zola och från Auguste Comtes filosofi. Som Londonskildrare anknöt han till Charles Dickens, som han beundrade, även om han i sitt författarskap skiljer sig skarpt från denne. Han har inget av Dickens humoristiska botten och är till sin livsåskådning djupt pessimistisk. Hans tidigaste romaner såsom Demos (1886), en studie av socialismens inverkan på arbetarklassen,  och The nether world (1889) med motiv från fattigkvarteren i Clerkenwell i östra London, passerade tämligen obemärkta. Det var först med New Grub street (1891), en skildring av det litterära proletariatet, som Gissing fick sitt genombrott. Därefter följde den delvis självbiografiska Born in exile (1892) och The odd women (1893). Private papers of Henry Ryecroft (1903) innehåller självbiografiskt material och intar med sin blida stämning en särställning i hans produktion. Gissing skrev även ett biografi över Dickens (1898).

Bibliografi (på svenska)
 Värdshuset "Grisen och visselpipan" (översättning Elisabeth Wærn-Bugge, 1923)
 Här vilar Henry Ryecroft: efterlämnade papper (The private papers of Henry Ryecroft) (översättning Fanny Ekenstierna, Wahlström & Widstrand, 1929)
 Udda kvinnor (The odd women) (översättning Gemma Snellman, Trevi, 1980)
 Brödskrivargatan (New Grub street) (översättning Gemma Snellman, Trevi, 1982)
 Vid Joniska havet: anteckningar från en resa i Syditalien (By the Ionian Sea) (översättning Christina Sjöholm, Atlantis, 2004)

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Födda 1857
Engelska romanförfattare
Engelskspråkiga romanförfattare
Avlidna 1903
Män
Personer från Yorkshire
Lampanyctus

Lampanyctus är ett släkte djuphavsfiskar inom familjen prickfiskar. De förekommer i stora delar av de flesta av jordens världshav.

Arter
Släktet omfattar 22 arter:
 Lampanyctus acanthurus Wisner, 1974
 Lampanyctus alatus Goode & Bean, 1896
 Lampanyctus australis Tåning, 1932
 Jätteprickfisk, Lampanyctus crocodilus (Risso, 1810)
 Lampanyctus festivus Tåning, 1928
 Lampanyctus hubbsi Wisner, 1963
 Gällockprickfisk, Lampanyctus intricarius Tåning, 1928
 Lampanyctus iselinoides Bussing, 1965
 Lampanyctus jordani Gilbert, 1913
 Lampanyctus lepidolychnus Becker, 1967
 Kindprickfisk, Lampanyctus macdonaldi (Goode & Bean, 1896)
 Lampanyctus macropterus (Brauer, 1904)
 Lampanyctus nobilis Tåning, 1928
 Lampanyctus omostigma Gilbert, 1908
 Lampanyctus parvicauda Parr, 1931
 Lampanyctus photonotus Parr, 1928
 Lampanyctus pusillus (Johnson, 1890)
 Lampanyctus simulator Wisner, 1971
 Lampanyctus steinbecki Bolin, 1939
 Lampanyctus tenuiformis (Brauer, 1906)
 Lampanyctus turneri (Fowler, 1934)
 Lampanyctus vadulus Hulley, 1981

Referenser

Myctophidae
Mussla socken

Mussla var en socken i Frökinds härad i Västergötland. Den ingår nu i Falköpings kommun i den del av Västra Götalands län som tidigare ingick i Skaraborgs län.

Mussla uppgick någon före 1540 i Börstigs socken. Kyrkan, nu Mussla kyrkoruin, låg 3 kilometer nordost om Börstigs kyrka.

Mussla kyrkoruin

Källor
Församlingshistorik (Skatteverket)

Socknar i Frökinds härad
Indelningar i Falköpings kommun
Richard Niklasson

Richard Anders Niklasson, född 3 oktober 1959 i Göteborg, är en svensk kristen sångare, musiker, låtskrivare, TV-producent och tidigare pastor.

I Pingströrelsens sångbok Segertoner är Richard Niklasson representerad med sången Jag vill lära känna Jesus (nr 606) i senaste upplagan som är från 1988. Hans sånger finns även utgivna på plattor av exempelvis Roland Utbult. Niklasson har medverkat i TV, bland annat i den populära programserien Minns du sången. 

Niklasson är producent, projektledare och tekniker inom TV-branschen. Han har gjort program åt bland andra SVT och TV4. I hans verksamhet ingår även musik- och videoproduktion.

Richard Niklasson är verksam i Linghem i Linköpings kommun. Han är son till evangelisten Algot Niklasson.

Han satt med som ledamot för Segertonerkommittén 1988.

Diskografi i urval
1989 – Inifrån (Filadelfia)
1991 – Hela hjärtat, tillsammans med Hasse Hallström och Anne-Jorid Ahgnell (Prim)
1994 – Det doftar evighet, tillsammans med Hasse Hallström och Anne-Jorid Ahgnell (Prim)

Referenser

Externa länkar
Richard Niklasson sjunger i Minns du sången på Youtube.
Richard Niklasson på Svensk Mediedatabas.
Richard Niklasson, projektledare och producent Officiell webbplats för Joyful Noise production.
Richard Niklasson på Libris.

Födda 1959
Svenska sångare
Svenska pastorer
Svenska musiker inom kristen musik
Personligheter inom svensk pingströrelse
Svenska låtskrivare
Svenska TV-producenter
Levande personer
Män
Musiker från Göteborg
Saleby övra socken

Saleby eller Saleby övra var en socken i Vartofta härad i Västergötland. Den ingår nu i Falköpings kommun i den del av Västra Götalands län som tidigare ingick i Skaraborgs län.

Under medeltiden ingick socknen i Ållebergs fjärding av Vartofta härad. Omkring 1545 införlivades Saleby övra i Slöta socken. Kyrkan låg 2 kilometer nordväst om Slöta kyrka, invid nuvarande Saleby gård.

Källor
Församlingshistorik (Skatteverket)

Socknar i Vartofta härad
Indelningar i Falköpings kommun
Sjögerås socken

Sjögerås socken var en socken i Vilske härad i Västergötland. Den ingår nu i Falköpings kommun i den del av Västra Götalands län som tidigare ingick i Skaraborgs län.

Redan under medeltiden införlivades Sjögerås med Vilske-Kleva socken. Kyrkan låg 3 kilometer nordväst om Vilske-Kleva kyrka, där nu Sjögerås säteri ligger.

Källor
Församlingshistorik (Skatteverket)

Socknar i Vilske härad
Indelningar i Falköpings kommun
Smeby socken

Smeby var en socken i Vartofta härad i Västergötland. Den ingår nu i Falköpings kommun i den del av Västra Götalands län som tidigare ingick i Skaraborgs län.

Under medeltiden ingick socknen i Ållebergs fjärding av Vartofta härad. Omkring 1680 införlivades Smeby i Slöta socken. Kyrkan låg 2 kilometer väster om Slöta kyrka, vid Ållebergs sydluttning.

Källor
Församlingshistorik (Skatteverket)

Socknar i Vartofta härad
Indelningar i Falköpings kommun
Gotye

Wouter "Wally" De Backer, (artistnamn Gotye, uttal: [go:ti:e:'j]) född 21 maj 1980 i Brygge, Belgien, är en belgisk-australiensisk multi-instrumentalist, låtskrivare och producent. Gotye har släppt fyra album, varav ett är en remixskiva innehållandes remixer av låtar från hans tidigare skivor. 

Hans internationella genombrott kom med albumet Making Mirrors (2011), bland annat innehållande låten Somebody That I Used to Know. Låten blev en världshit och hamnade på en första plats på Billboard Hot 100.

Tidiga år
Han föddes 1980 i Brygge i Belgien, men när han var två år gammal flyttade han till Australien med sin familj. Till en början bodde de i Sydney, New South Wales, men bosatte sig sedan i Montmorency, Victoria, Victoria. När han skrevs in i skolan gjordes det under den engelska versionen av hans namn, Walter. De Backer var intresserad av musik redan som ung och lärde sig spela piano och trummor. I tonåren bildade han bandet Downstares med tre av sin high school-vänner, däribland Lucas Taranto, som fortfarande spelar i hans Gotye livespelningar. Efter high school gick medlemmarna i Downstares skilda vägar.

År 2001 flyttade hans föräldrar till ett nytt hem, men De Backer bodde kvar i huset i Montmorency, så han kunde fortsätta sina studier. Två vänner flyttade in hos honom och huset blev känt som "The Frat House", där vänner regelbundet kom förbi och umgicks. En äldre granne, som tidigare hört Downstares repetera, gav De Backer sin nyligen avlidna frus stora LP-samling.

Diskografi 
 2003 – Boardface
 2006 – Like Drawing Blood
 2007 – Mixed Blood
 2011 – Making Mirrors

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Australiska låtskrivare
Australiska indiepopsångare
Belgiska låtskrivare
Belgiska indiepopsångare
Australiska trummisar
Belgiska trummisar
Pseudonymer
Män
Födda 1980
Levande personer
Personer från Brygge
Mononymt kända personer
Synneråls socken

Synnerål var en socken i Vartofta härad i Västergötland. Den ingår nu i Falköpings kommun i den del av Västra Götalands län som tidigare ingick i Skaraborgs län.

Under medeltiden ingick socknen i Ållebergs fjärding av Vartofta härad. Redan under medeltiden upphörde Synnerål som socken och delades upp mellan Smeby socken (som i sin tur senare införlivades med Slöta socken) och Luttra socken. Var kyrkan låg exakt är inte känt, men den bör ha legat i Synneråls by, som förr låg samlad vid Ållebergs sydvästluttning 1,5 kilometer sydost om Luttra kyrka.

Källor
Församlingshistorik (Skatteverket)

Socknar i Vartofta härad
Indelningar i Falköpings kommun
Gittersvamp

Gittersvamp, även kallad gallersvamp (Clathrus), är ett släkte om ca 20 arter i familjen Clathraceae.

Kännetecken
Alla arterna är saprofager. Svamparnas fruktkroppar består av en nätformig sporbildande vävnad, som då den mognat flyter samman till en slemaktig massa. Denna äts av flugor, vilka sedan sprider sporerna vidare.

Utbredning
Gittersvamparna lever främst i områden med tropiskt och tempererat klimat. Vissa arter förekommer emellertid även i svalare klimatzoner, exempelvis bläckfisksvampen (Clathrus archeri) som kan återfinnas i Centraleuropa norr om Alperna, dit den inplanterats från Australien eller Nya Zeeland.

Arter i urval
 Bläckfisksvamp, Clathrus archeri
 Clathrus baumii
 Clathrus bicolumnatus
 Clathrus cameroensis
 Clathrus cheriar
 Clathrus chrysomycelinus
 Clathrus columnatus
 Clathrus crispus
 Clathrus crispatus
 Clathrus cristatus
 Clathrus delicatus
 Clathrus hainanensis
 Clathrus kusanoi
 Clathrus mauritianus
 Clathrus oahuensis
 Clathrus preussi
 Clathrus ruber – typart
 Clathrus transvaalensis
 Clathrus treubii
 Clathrus xiningensis

Referenser

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter

Svampar
Tage Thott

Tage Thott kan syfta på bland andra:

* Tage Thott (död 1643), dansk lensmand
 Tage Thott (1580–1658), danskt riksråd
 Tage Thott (1648–1707), danskt (skånsk) gehejmeråd
 Tage Thott (1739–1824), svensk landshövding
 Tage Thott (1796–1866), svensk militär
 Tage Thott (1852–1921), svensk överhovjägmästare
Tage Thott (landshövding)

Tage Thott, född den 20 oktober 1739 på Skabersjö, död den 7 mars 1824 i Malmö, var en svensk militär och ämbetsman. Han var son till Otto Tott, gift med Ulrika Christina Barnekow (1736–1824) samt far till Otto och Christian Thott.

Tage Thott blev student vid Lunds universitet 1748 och avlade juris examen där 1756. Han ingick 1757 vid kavalleriet som sergeant vid Kronprinsens regemente fick sedan han deltagit i Pommerska kriget en snabb befordran, blev 1763 löjtnant, 1769 major och 1772 överstelöjtnant. 1774–1775 var han vice landshövding och 1776–1794 landshövding i Malmöhus län. Efter sitt avsked levde han på fideikommisset Skabersjö. Thott, som var en av Skånes största jordägare, skall i sin ungdom ha levt ett utsvävande liv som gjort honom omöjlig för den parlamentariska banan, vilken han under frihetstiden försökte beträda. Genom att ha visat lojalitet med kungen vid Statskuppen 1772 och genom inflytelserika kontakter vann han Gustav III:s gunst och därigenom landhövdingeämbetet i Malmöhus län. Han blev 1778 friherre, med namnet Thott (han skrev sig förut Tott), 1807 greve och 1816 en av rikets herrar. 1776 blev han ledamot och 1779 ordförande i Fysiografiska sällskapet i Lund.

Källor 

Landshövdingar i Malmöhus län
En av rikets herrar
Svenska friherrar
Svenska grevar
Skånska godsägare under 1700-talet
Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Personer från Skabersjö socken
Tage
Födda 1739
Avlidna 1824
Män
Ugglan
Skånska godsägare under 1800-talet
Otto Thott

Otto Thott, född 13 oktober 1703, död 10 september 1785, var en dansk greve, ämbetsman, bok- och konstsamlare.

Otto Thott blev 1746 förste deputerad i räntekammaren och lyckades i denna ställning på åtta år betydligt reducera statsskulden. År 1762 blev han medlem av geheimekonseljen och 1763 översekreterare i danska kansliet samt upphöjdes 1767 i grevligt stånd, men avskedades i december 1770. Efter Struensees fall i januari 1772 intog han åter sin plats i kungens råd och behöll den till sin död. Thott ägde dyrbara samlingar av tavlor, mynt och böcker. Hans bibliotek räknade 120 000 band och var det största enskilda i hela Europa, större än Det Kongelige Bibliotek i Köpenhamn på den tiden, samt mycket rikt på handskrifter (4 000) och sällsyntheter (6 000 paleotyper). Vid sin död skänkte han det dyrbaraste av samlingen åt kungliga biblioteket, som därjämte köpte en stor del av hans boksamling. Thott var den siste manlige medlemmen i Danmark av sin urgamla och ryktbara ätt.

Källor

Noter

Danska ämbetsmän
Danska grevar
Danska boksamlare
Danska konstsamlare
Ämbetsmän under 1700-talet
Danska politiker under 1700-talet
Personer från Region Själland
Födda 1703
Avlidna 1785
Män
Ugglan
Otto
Otto Thott (olika betydelser)

Otto Thott kan syfta på bland andra:

* Otto Thott (1607–1656), danskt riksråd
 Otto Thott (1696–1758), svensk adelsman
 Otto Thott (1703–1785), dansk statsman
 Otto Thott (1768–1826), svensk greve och landshövding
 Otto Thott (1823–1891), svensk godsägare
 Otto Thott (1854–1933), svensk hovman
Valdemar Thisted

Valdemar Adolph Thisted, född den 28 februari 1815, död den 14 oktober 1887, var en dansk präst och författare. Han var son till Jørgen Thisted.

Thisted blev candidatus theologiæ 1840, var adjunkt vid högre realläroverket i Aarhus 1846–1853, blev kyrkoherde i Nord-Slesvig 1855 och var i ett pastorat nära Kalundborg 1862–1870. Han utgav under pseudonymen Emanuel St. Hermidad 1843 En Vandring i Syden, där hans fantasi och framställningsförmåga ersatte hans brist på autopsi. Senare följde flera äventyrsromaner, såsom Havfruen (1846), Tabt og vunden (1848), Sirenernes Ø (1852) och Familieskatten (1855; svensk översättning 1877), reseskildringar och lyriska, episka och dramatiska dikter (Danmark bestaaer, 1848), nu nästan alldeles glömda. 

Under intryck av sin prästerliga verksamhet författade han Præstekald, en Samling Breve af Herodion (1858), betraktelser över kyrkliga förhållanden och prästens ställning, och de följdes av Søgnedagsprædikener af Præsten i Hvilsted (1860). Största uppmärksamhet väckte dock Thisteds Breve fra Helvede af M. Rowel (1866, 4:e upplagan 1871; översatt till flera språk, bland annat, i sammandrag, till svenska, 1867), som jämte en moraliserande, fantastisk teckning av de fördömdas tillstånd ger en sentimental framställning av ett kärleksförhållande. Hans sista bok var legendsamlingen Høgholt (1868).

Källor 

 

Präster i Danska folkkyrkan
Danska reseskildrare
Danska romanförfattare
Danskspråkiga romanförfattare
Danska präster under 1800-talet
Danska författare under 1800-talet
Personer från Århus
Födda 1815
Avlidna 1887
Män
Ugglan
Ole Christian Thistedahl

Ole Christian Thistedahl, född den 15 augusti 1813 i Kristiansand, död där den 2 juli 1876, var en norsk bibelöversättare.
 
Thistedahl blev teologie kandidat 1834 och var sedan 1842 adjunkt vid katedralskolan i sin födelsestad. Han uppehöll sig dock 1849–1855 i Kristiania, upptagen av studier för en bibelöversättning och som handledare för teologer. Thistedahls översättning av Gamla testamentets kanoniska (1869) och apokryfiska böcker (1873) upptogs i bibelsällskapets bibel 1888. Hans översättning av Nya testamentet är deponerad i universitetsbiblioteket.

Källor 

 

Norska orientalister
Norska teologer
Bibelforskare
Norska lärare
Norska översättare
Norskspråkiga översättare
Bibelöversättare
Personer i Norge under 1800-talet
Personer från Kristiansand
Födda 1813
Avlidna 1876
Män
Jens Mathias Pram Kaurin

Jens Matthias Pram Kaurin, född den 25 november 1804 i Lårdal i Telemark, död den 6 juli 1863 i Vestre Aker (idag inkorporerat i Oslo) , var en norsk teolog.

Kaurin blev teologie kandidat 1826, residerende kapellan i Sigdal 1827 och kyrkoherde i Flesberg 1832, 1837 lektor och 1843 professor i teologi vid Kristiania universitet, men återvände 1853 till den prästerliga verksamheten och blev kyrkoherde i Lier. År 1858 kallades han till biskop i Bergens stift. 

Utom några tal, herdabrev och några små inlägg i dagens kyrkliga frågor utgav Kaurin (tillsammans med W.A. Wexels med flera) Den norske kirkes symbolske bøger i grundtexterne (1853). Åren 1842–61 deltog han jämte Wexels, C.A. Holmboe, C.P. Caspari och O.Chr. Thistedahl i utarbetandet av den av norska bibelsällskapet föranstaltade, först 1890 avslutade bibelöversättningen.

Källor

Noter
 

Födda 1804
Avlidna 1863
Biskopar i Björgvins biskopsdöme
Norska professorer i teologi
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Norska översättare
Norskspråkiga översättare
Personer i Norge under 1800-talet
Personer från Tokke kommun
Män
Christopher Holmboe

Christopher Andreas Holmboe, född den 19 mars 1796 i Valders, död den 2 april 1882, var en norsk språkforskare, sonson till Otto Holmboe, bror till Bernt Michael Holmboe.

Holmboe blev student 1814 och avlade teologisk ämbetsexamen 1818. Därefter ägnade han sig åt studiet av österländska språk och höll från 1820 föreläsningar i hebreiska vid universitetet. Åren 1821–22 studerade han i Paris arabiska och persiska under Silvestre de Sacy samt nyarabiska under Caussin de Perceval. År 1822 blev han lektor och 1825 professor i österländska språk vid Kristiania universitet. Från 1830 var han styresman för universitetets mynt- och medaljkabinett, vilket han, tillsammans med F.L. Vibe och L.C.M. Aubert, grundlagt. År 1876 tog han avsked från professuren. Holmboe var medlem av flera kommittéer för undervisningsväsendets ordnande och utgav (1834–40) band 1–3 av "Norske universitets- og skoleannaler". Många av hans avhandlingar finns tryckta i Kristiania videnskabsselskabs handlingar. Även till åtskilliga utländska vetenskapliga tidskrifter lämnade han bidrag. 

Bland hans särskilt utgivna arbeten märks Bibelsk geographie (1828), Descriptio ornamentorum maximam partem aureorum et numorum in parochia Eger anno 1834 repertorum (1835), De numis MD medii ævi, in Norvegia nuper repertis (1836–37), De prisca re monetaria Norvegiæ et de numis seculi duodecimi nuper repertis (1841; 2:a upplagan 1854), Das älteste münzwesen Norwegens bis gegen ende des 14:ten jahrhunderts (1846), Sanskrit og oldnorsk, en sammenlignende afhandling (samma år), Det oldnorske verbum (1848), Om pronomen relativum og nogle relative conjunctioner i vort oldsprog (1850), Det norske sprogs væsentligste ordforraad, sammenlignet med sanskrit og andre sprog af samme æt. Bidrag til en norsk etymologisk ordbog (1852), Norsk og keltisk. Om det norske og keltiske sprogs indbyrdes laan (1854), Traces de buddhisme en Norvège avant l’introduction du christianisme (1857), Norske vægtlodder fra fjortende aarhundrede (1863) och Bibelsk realordbog (1868).

Källor

Noter

Födda 1796
Avlidna 1882
Norska orientalister
Norska professorer
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Norska numismatiker
Norska fackboksförfattare
Män
Personer från Vangs kommun
Freddie McGregor

Freddie McGregor, född 27 juni 1956 i Clarendon, Jamaica, är en sångare och låtskrivare inom musikstilen reggae.

Freddie McGregor har samarbetat med producenter som Junjo Lawes, Linval Thompson och Gussie Clarke. Han är medlem av Twelve Tribes of Israel, en religiös del inom rastafari. Några av hans mest kända låtar är bland andra; Big Ship, Lover's Rock, Push Comes To Shove, Just Don't Want To Be Lonley, I Was Born A Winner och Give Jah Glory.

Två av Freddie McGregors barn är också kända som artister, Daniel "Chino" och Stephen "The Genius" som bland annat har komponerat några låtar på Sean Pauls album Imperial Blaze.

Män
Födda 1956
Levande personer
Jamaicanska sångare