kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Barents Airlink

Barents Airlink var namnet på flygverksamhet i norra Skandinavien som bedrevs av det svenska flygbolaget Nordkalottflyg grundat 1974 med bas på Luleå Airport. Flygbolaget hette fram till år 2008 Nordkalottflyg när det bytte namn till Scandinavian Air Ambulance.

Historia
Nordkalottflyg startade 1974 vid Luleå flygplats Kallax. Efter 1997 koncentrerades verksamheten kring charterresor i norra Europa. Nordkalottflyg startade den 18 oktober 2004 en flyglinje mellan Luleå och Kiruna som fortsatte till Tromsø som flögs med en Piper PA-31 som också hade använts för chartertrafiken. Rikstrafiken valde Nordkalottflyg för flyglinjen mellan Luleå och Pajala som började trafikeras i september 2005. De tog över efter European tidigare än avtalsstarten den 28 oktober 2005. Det utökades med en linje mellan Luleå och Murmansk den 8 juni 2006 (efter att ett ryskt flygbolag som flög där fått sina plan förbjudna i EU). Samma år sattes en Beach 200 in på linjen mellan Luleå och Tromsø och namnet på linjen ändrades till Barents Airlink
Ägaren till Nordkalottflyg Fly Partners AB köpte Lufttransport Ambulansflyg AB 2007 som kallades Scandinavian Air Ambulance. Nordkalottflyg blev sedan sammanslaget med eller bytte namn till Scandinavian Air Ambulance..Flybolaget lade ner verksamheten 2012. 

Bolaget flög flygplan från tillverkarna Beechcraft och Piper, och även en Jetstream som såldes till Svenska Direktflyg.

Barents Airlink har flugit följande reguljära förbindelser:
 Luleå flygplats - Pajala flygplats 2 gånger per dag (måndag-fredag)
 Luleå flygplats - Kiruna flygplats - Tromsø flygplats
 Luleå flygplats - Murmansk flygplats

Flottan
Barens Airlink hade följande flygplan i maj 2008:
 BAe Jetstream 32
 Beechcraft Super King Air 200
 Piper PA-31 Navajo/Chieftain

Källhänvisningar
 

Företag i Luleå kommun
Ej längre existerande svenska flygbolag
Flygbolag bildade 1974
Flygbolag upplösta 2012
Olof Ahlström

Olof Christian Ahlström (i riksdagen kallad Ahlström i Malmö), född 13 juni 1833 i Malmö (Sankt Petri), död 20 oktober 1903 i Malmö (Sankt Pauli), var en svensk borgmästare. Han var far till Herman Ahlström.

Ahlström blev student i Lund 1850 och avlade hovrättsexamen 1853. Han blev auskultant i Skånska hovrätten samma år, var anställd hos domhavande och tillförordnad domhavande 1854–62 och blev vice häradshövding 1859.

Ahlström var kanslist hos Borgarståndet 1859–60, blev vice notarie vid Stockholms rådhusrätt 1860, var kamrerare vid Malmö drätselkammare 1863–68, sekreterare och ombudsman där 1863–76, kamrerare och ombudsman vid Malmö sparbank 1865–75 och endast ombudsman från 1876. Han var stadsfullmäktiges sekreterare i Malmö 1867–75, blev magistratssekreterare och notarius publicus där 1875 samt borgmästare där från 1876, en befattning vilken han lämnade 1903.

Ahlström var ledamot av andra kammaren i riksdagen 1873–1875 samt 1885–1890, invald i Malmö stads valkrets. Han skrev fyra egna motioner i riksdagen om lagändringar och om mildrande av lotteriförordningen.

Källor 
Malmö stads historia, åttonde delen (register), Arlöv 1994, , sid. 51

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Malmös borgmästare
Svenska politiker under 1800-talet
Politiker från Malmö
Födda 1833
Avlidna 1903
Män
Interswede

Interswede var 1971–1972 ett svenskt reguljärflygbolag med bas på Malmö/Bulltofta flygplats.

Bolaget flög 1971–1972 med DC-8-51 SE-DCT och DC-8-51 SE-DCR. KB Interswede Aviation AB & Co hade utöver basen i Malmö även ett kontor i Stockholm. Flygbolagets byggdes till stor del upp av personal från flygbolaget Falconair, vilket gått i konkurs i september månad 1970. Redan från start då flygningarna inleddes hade man stora problem med att få kontrakt med researrangörer och resebyråer, vilket ledde till att flygbolaget avslutade all verksamhet samt försattes i konkurs den 29 februari 1972.

Ej längre existerande svenska flygbolag
Flygbolag bildade 1971
Flygbolag upplösta 1972
Företag som gått i konkurs
Företag i Malmö
Malmös historia
Transport i Malmö
Valle Erling

Valdemar (Valle) Erling, född 1963 i Göteborg, är en svensk läkare, sångare, gitarrist och låtskrivare.

Valle Erling är uppvuxen i en svensk prästfamilj i Etiopien men idag bosatt i Göteborg. Han är specialistläkare i internmedicin, och tilldelades 2015 Svenska Läkaresällskapets etikpris, Hippokratespriset, för att ha varit drivande bakom ett nytt system för att ronda vid den klinik där han är verksam. 

På 1980- och 90-talen var Valle Erling medlem i bandet Ideell Rebell, som spelade i Göteborgsområdet och samlade in pengar till Lutherhjälpen. På senare år har främst spelat med gruppen Valdemar.  Han driver skivbolaget Zebra Art Records.

Källor

Svenska sångare
Svenska låtskrivare
Svenska internmedicinare
Män
Födda 1963
Levande personer
Läkare från Göteborg
Dödstecken

Dödstecken är de förändringar på en organisms kropp som indikerar att döden inträtt. Sådana förändringar har gemensamt att de alla är direkt orsakade av att blodcirkulationen upphört, att syre- och energibrist uppstått samt att ämnesomsättning i celler oåterkalleligt avstannat.

Säkra dödstecken 
De så kallade säkra dödstecknen är de som bevisar att döden inträtt, dessa tecken kallas även likfenomen.
 Rigor mortis
 Livor mortis
 Pallor mortis
 Algor mortis
Herman Holmgren

Herman Theodor Holmgren, född 31 mars 1842 i Östads socken i Älvsborgs län, död 24 maj 1914 i Stockholm, var en svensk arkitekt som ritat ett flertal offentliga byggnader runt om i Sverige. Han var även ledamot av Konstakademien.

Liv och verk 
Mellan 1863 och 1871 studerade Holmgren vid Konstakademien. Åren 1871-1874 reste han i Tyskland, Frankrike och Italien. År 1871 blev han arkitekt i Överintendentsämbetet och 1887 ledamot av Konstakademien.  Mellan 1897 och 1907 var han intendent för kronans byggnader i Stockholm. 

Holmgrens förnämsta arbeten är Universitetshuset i Uppsala (1878-1887), Sundsvallsbankens byggnad i Sundsvall, landsstatshusen i Falun och Luleå samt dövstumskolornas byggnader i Härnösand, Gävle och Växjö. Han ritade även landshövdingeresidenset i Jönköping och Brogård i Upplands-Bro. Bland sakrala verk märks Stjärnsunds kyrka (1885–87), Furuby kyrka (1886–1888), Hede kyrka och Kymbo kyrka (1898–1899). Han anses också ha ritat orgelfasaden i Alsters kyrka 1884.

Verk (i urval)

Källor 
 
 
 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 235.

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1800-talet
Ledamöter av Konstakademien
Personer från Östads socken
Män
Födda 1842
Avlidna 1914
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Henrik Ahrenberg

Henrik Elis Ahrenberg, född 10 september 1835 i Göteborgs domkyrkoförsamling, död 23 april 1915 i Göteborgs Vasa församling, var en svensk grosshandlare och riksdagspolitiker.

Biografi
Fadern var vågmästaren Elis Ahrenberg och modern Charlotta M Göök. Ahrenberg arbetade i sin ungdom i stadens tjänst som vågskrivare, stadsrevisor och t.f. stadskassör. 1870 började han på kontoret hos handelshuset Ekman & Co, 1874 blev han delägare och 1892 dess chef.

Från 1864 utgav han i flera upplagor en "stämpelbok" som listar alla svenska järnverk. Se vidare nedan.

Ahrenberg var under mandatperioden 1894–1896 ledamot av riksdagens andra kammare, invald i Göteborgs stads valkrets. Han delade med sig av sina förtjänster genom donationer, bland annat till stipendiefonder vid Göteborgs Högskola. Efter hans död övertog hans hustru Anna Ahrenberg donationsverksamheten. Både han och hustrun ligger begravna på Östra kyrkogården i Göteborg.

Bibliografi

Källor

Noter

Vidare läsning 

 Fritz, Martin, 1937-. - Göteborgsdonatorerna Anna och Henrik Ahrenberg : främjare av vetenskap, kultur och social välfärd / Martin Fritz. - 2007. - 
 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Andra kammarens center
Svenska donatorer
Grosshandlare i Göteborg
Födda 1835
Avlidna 1915
Män
Politiker från Göteborg
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Svenska grosshandlare under 1800-talet
Thirteen

Thirteen kan syfta på:

 Thirteen (album av Teenage Fanclub) – album från 1993
 Thirteen (album av Megadeth) – album från 2011
 Thirteen (sång) – en låt av gruppen Big Star (1972)

Se även 
 13 (olika betydelser)
Baskiska nationalistpartiet

Baskiska nationalistpartiet (baskiska: Euzko Alderdi Jeltzalea eller EAJ, spanska: Partido Nacionalista Vasco PNV, även benämnt EAJ-PNV) är ett baskiskt nationalistparti som grundades 1895. De förespråkar baskisk nationalism, centralism och kristdemokrati. Det är (2012) det största politiska partiet i Baskien, med 27 ledamöter i Baskiens parlament. Därtill tillkommer en ledamot i Navarras parlament (inom koalitionen Nafarroa Bai), fem ledamöter i Spanska senaten och Deputeradekongressen, samt en ledamot i Europaparlamentet (genom samarbetet inom Coalición por Europa).

Partiets Iñigo Urkullu är sedan 2012 regionpresident i Baskien.

Källhänvisningar

Politiska partier i Spanien
Politiska partier bildade 1895
Nationalistiska partier
Hovenäsets kapell

Hovenäsets kapell, som ägs av hovenäsborna, användes som en kyrkobyggnad i Hovenäset i Sotenäs kommun i Bohuslän fram till 2022. Efter en upprustning är idag kapellet en flitigt använd samlingslokal för religiösa och icke-religiösa sammankomster.

För Hovenäsets invånare var det långt att resa till Askums kyrka och därför höll man gudstjänster i skolhuset. År 1919 påbörjades en insamling till ett eget kapell och 1924 satte man upp en klockstapel. Man tog 1933 kontakt med en arkitekt, men först år 1954 var kapellet klart för invigning. 

Den lilla träbyggnaden ritades av Axel Forssén och har ett valmat, skifferbelagt tak. Väggarna täcks av en ljusare skiffer och taket är panelklätt. Bänkkvarteren är fasta med mittgång. 

Predikstolen och altartavlan från 1600-talet kom från den gamla kyrkan i Askum som revs 1885. De flyttades till Hovenäset efter en grundlig restaurering och återfördes till Askums kyrka 2022.

Kapellföreningen är medlem i Sveriges Bygdegårdsförening.

Referenser

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Sotenäs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1954
1954 i Sverige
Kapell i Sverige
Federación Anarquista Ibérica

Federación Anarquista Ibérica eller FAI (Iberiska anarkistiska federationen) är en militant spansk anarkistisk organisation med nära band till fackföreningen Confederación Nacional del Trabajo (CNT). Ofta förkortas organisationsnamnet till CNT-FAI på grund av de två organisationernas nära band. Dessa räknade tillsammans drygt två miljoner medlemmar. Mujeres Libres, den anarkafeministiska organisationen, hade cirka 30 000 medlemmar. CNT-FAI använde under Spanska revolutionen 1936–1939 en fana som delats diagonalt i ett rött och ett svart fält. Kollektiviserade byggnader och fordon målades också med bokstäverna CNT-FAI.

Historia
Organisationen grundades i Valencia 1927 (efter ett förberedande möte föregående år i Marseille, Frankrike) som en ansats till att hålla CNT på den anarkistiska banan genom att motarbeta dess byråkratiska tendenser. Man ansåg att CNT hade börjat utvecklas till en länk mellan arbete och kapital, snarare än en representant för arbetarklassen. Frågan blev än mer spänd när Miguel Primo de Rivera tog makten i Spanien och började undertrycka arbetarrörelsen. Hegemonin som FAI utövade över CNT fick mer moderata syndikalister under ledning av Ángel Pestaña att utmana ledarskapet och så småningom bilda Syndikalistpartiet 1931. 

Åtskilliga FAI-medlemmar stred vid fronten mot Francisco Franco under spanska inbördeskriget, och Buenaventura Durruti var den samlande gestalten. FAI-CNT hade då drygt två miljoner medlemmar, inräknat kvinnoorganisationen Mujeres Libres. I dagsläget har det CNT som överlevde Franco cirka 60 000 medlemmar. Anarkismen som rörelse har numera en global utbredning.

Vidare läsning
 Vad är FAI? Souchy berättar om FAI. Av C. J. Björklund, Brand nr 8/1936 

Politik i Spanien
Anarkism
Héctor Bianciotti

Héctor Bianciotti, född 18 mars 1930 i Calchin Oeste, provinsen Córdoba, död 11 juni 2012 i Paris, var en argentinsk-fransk författare och journalist. Bianciottis föräldrar utvandrade från Italien till Argentina. 1955 flydde han ifrån diktaturen och reste runt i Europa tills han 1961 slog sig ner i Paris. Han satt sedan 1996 på stol nummer 2 i Franska akademien. Han var den förste som valdes in i akademien utan att ha franska som modersmål.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Utan kristi barmhärtighet, 1989
 Vad natten berättar för dagen, 1995
 Kärlekens långsamma steg, 1998
 Som fågelns spår i luften, 2001

Priser och utmärkelser 
 Prix Femina 1985

Källor 
 Dödsnotis

Noter

Franska författare
Franskspråkiga författare
Män
Födda 1930
Avlidna 2012
Ledamöter av Franska Akademien
Officerare av Hederslegionen
Bitterblue

Bitterblue är ett album av Bonnie Tyler som gavs ut 1991.

Spårlista
Bitterblue
Against The Wind
Careless Heart
Whenever You Need Me
Where Were You?
Save Me
He¹s Got A Hold On Me
Keep Your Love Alive
Tell Me The Truth
Heaven Is Here (duett med Giorgio Moroder)
Love Is In Love Again
Till The End Of Time (duett med Dan Hartman)
Why?

Album av Bonnie Tyler
Musikalbum 1991
Angel Heart (musikalbum)

Angel Heart är ett album av Bonnie Tyler som gavs ut 1992.

Spårlista
Fools Lullaby
Take A Chance
Race To The Fire
Sending Me Angels
Call Me
Angel Heart
You¹re The Greatest Love
God Gave Love To You
All We Need Is Tonight
I¹m Only A Lonely Child
Born To Be A Winner
Save Your Love (duet with Frankie Miller)
You¹re The Greatest Love
I Cry Myself To Sleep At Night

Album av Bonnie Tyler
Musikalbum 1992
Crawley

Crawley () är en stad i grevskapet West Sussex i sydöstra England. Staden är huvudort i distriktet med samma namn och ligger cirka 44 kilometer söder om centrala London samt cirka 32 kilometer norr om Brighton. Tätorten (built-up area) hade  invånare vid folkräkningen år .

Strax norr om Crawley återfinns flygplatsen Gatwick som är Storbritanniens näst mest trafikerade flygplats. Motorvägen M23 förbinder Crawley med London, och fyrfältsvägarna A23 och A264 leder till Brighton respektive Horsham. I Crawley grundades rockbandet The Cure.

Crawley Town FC är stadens fotbollsklubb som spelar i den engelska fjärdedivisionen League Two.

Referenser

Externa länkar 

 
Orter i West Sussex
Tidigare civil parishes i West Sussex
Röda kapellet (blåsorkester)

Röda Kapellet är en amatörblåsorkester i Lund med rötter i sjuttiotalets vänsterrörelse (under 1970- och 80-talen var namnet Lunds Kommunistiska Blåsorkester). Behovet av musik första maj födde en orkester som under årens lopp spelat på gator och torg, på fester och kulturnätter och en rad olika evenemang. Orkestern har spelat på Mårtenstorget i Lund, i Tomelilla, i Berga i Katalonien och på Milos i Grekland. 

Initiativtagare till den våren 1974 grundade orkestern var Gunnar Sandin.

Orkestern spelar inte bara traditionell vänstermusik utan även musik av Joe Hill, Hanns Eisler, Kurt Weill, Nino Rota, Sergej Prokofjev, Mikis Theodorakis, Lars-Erik Larsson med flera.

Litteratur 
 Bengt Hall (red.) Röda kapellet - blåsorkester med hjärtat till vänster, Lund: Arkiv förlag 2014,

Externa länkar
Röda Kapellet (officiell webbplats)
Röda Kapellet (kort information om blåsorkestern)

Svenska blåsorkestrar
Musikgrupper från Lund
Jump In!

Jump In! är en amerikansk-kanadensisk Disney Channel-film (Disney Channel Original Movie) från 2007 i regi av Paul Hoen, som hade premiär den 12 januari 2007. Bland de medverkande syns Corbin Bleu och Keke Palmer, som spelar filmens två stora huvudroller, det vill säga Izzy Daniels och Mary Thomas. 

Filmen spelades in i Toronto i Ontario i Kanada mellan juni och juli 2006.

Handling 
Brooklyn-tonåringen Izzy Daniels (Corbin Bleu) tränar för att bli boxningsmästare - för det är hans pappas (David Reivers) dröm. Men när han ser ett gäng hoppa hopprep går han med på att hjälpa sin granne Mary (Keke Palmer) när hon behöver en fjärde medlem till sitt hopprepslag.

Rollista (i urval)

Filmer 2007
Alver (fantasy)

Alv är en humanoid varelse eller ett övernaturligt väsen som förekommer i fantasygenren (fantasylitteratur, bordsrollspel, datorspel och lajv).

Tolkiens alver

De stilbildande fantasyalverna är de som förekommer i J. R. R. Tolkiens böcker. De är inspirerade av vissa typer av mytologiska alver. Tolkiens alver är mer mänskliga än gudomliga, om än odödliga, rättrådiga, i regel vackra och utrustade med god fysik och fina sinnen. De kan närmast ses som en vision av hur människan hade varit om hon inte hade gjort sig skyldig till syndafallet. De talar ett antal mycket noggrant konstruerade språk, främst quenya och sindarin. Inspiration till språken fick Tolkien främst från finsk grammatik och keltisk (walesisk) vokabulär.

Alver efter Tolkien

Alver i litteraturen
Fantasyalver efter Tolkien kännetecknas förutom av rättrådighet och hög ålder ofta av långa och spetsiga öron. De uppvisar påfallande ofta en keltisk influens, framför allt från de iriska väsena sídhe och tuatha dé danann. I J. K. Rowlings böcker om Harry Potter förekommer husalfer som är påtagligt inspirerade av bröderna Grimms saga om Skomakaren och pysslingarna (eng. The Shoemaker and the Elves); och i serietidningen Alverfolket av Wendy och Richard Pini är alverna inspirerade av de nordamerikanska indianernas kultur.

Alver finns också i Christopher Paolinis böcker om Eragon som är en drakryttare.
I böckerna sägs att alverna lägger stor tonvikt vid artighet och att de kan bli mycket gamla utan att förändras utseendemässigt.

Alver i bordsrollspel och datorspel
I bordsrollspel och datorspel är alver vanliga både som roll- respektive spelfigurer och som spelledarperson. Alverna är ofta uppdelade på ett antal arter med olika särdrag, såsom högalver, skogsalver, mörkeralver och drower.

Alver på lajv

På fantasylajv hör alver till de populäraste icke-mänskliga rollerna. En av anledningarna till detta kan vara att de flesta alvroller kräver relativt lite arbete med mask och smink. Gemensamt för de flesta alver på lajv är att de har spetsiga öron, vilket åstadkoms med latexdetaljer eller hudtejp/silvertejp. Exakt hur alver ska gestaltas kan variera mellan olika arrangemang. Som skogsalv krävs för det mesta ingen ytterligare sminkning utöver att man sminkar latexöronen och täcker skarven mellan latexöronen och huden. Andra typer av alver som brukar gestaltas på fantasylajv är mörkeralv (vit hy, svart hår, ofta svarta kläder och rustningar i svart läder; någon accentfärg, exempelvis grönt eller lila, kan ibland förekomma), drow (svart hy och vitt hår; svarta kläder och rustningar) och högalv (ibland bleka och ljust klädda, ibland finns längdkrav på spelarna).  

Vissa alvgrupper lär sig utökade versioner av Tolkiens alvspråk quenya och sindarin för att öka känslan i gestaltningen.

Se även 
 Alver
 Alver (Tolkien)
 Svartalf (Harry Potter)
 Husalf (Harry Potter)
 Fiskarhustrun i Palermo

Externa länkar
 Alaric Hall: The Meanings of Elf, and Elves, in Medieval England
 How Elvish Were The Álfar?
 Om fantasyalver

Övernaturliga väsen
Fantasy
Rollspel
Lajv
Dave Charlton

Dave Charlton, född 27 oktober 1936 i Brotton, North Yorkshire, död 24 februari 2013 i Johannesburg, Gauteng, var en sydafrikansk racerförare.

Racingkarriär
Charlton tävlade i formel 1 under senare hälften av 1960-talet och första hälften av 1970-talet. Han körde huvudsakligen i hemmaloppet Sydafrikas Grand Prix. Han fullföljde tre av elva lopp och slutade som bäst på tolfte plats i , så några poäng fick han aldrig.

F1-karriär

|}

Noter

Källor

Födda 1936
Sydafrikanska racerförare
Sydafrikanska Formel 1-förare
Brabham F1-förare
Team Lotus F1-förare
McLarenförare
Män
Avlidna 2013
Andrea Tafi

Andrea Tafi, född 7 maj 1966 i Fucecchio, Florens, är en italiensk tidigare tävlingscyklist som framförallt var specialiserad på kullerstensklassikerna, som Paris–Roubaix.

Karriär
Andrea Tafi blev professionell 1989 i Eurocar-Mosoca. Under sitt första år som professionell vann han etapper på Tour of Murcia och Luxemburg runt. Inför säsongen 1990 bytte han stall till Selle Italia, där han stannade i två år. Under säsongen 1991 vann han Giro del Lazio. Andrea Tafi valde att fortsätta sin karriär i det italienska stallet Carrera Jeans – Vagabond 1992 och 1993, men vann inga tävlingar med stallet. 

I stället valde han att gå över till Mapei-stallet, som hade startat ett år tidigare, och han fortsatte med stallet tills de tappade sin sponsor efter säsongen 2002. Under sin första säsong i Mapei vann han Grand Prix de Fourmies. 

Han fortsatte sedan genom att vinna bland annat Lombardiet runt 1996, Paris–Roubaix i den italienska mästartröjan 1999, Paris–Tours 2000. Tafi gjorde inga större resultat under säsongen 2001 men vann Flandern runt 2002, vilket blev hans sista stora seger under karriären, som han vann 21 sekunder framför bland annat Johan Museeuw, Peter van Petegem, George Hincapie och stallkamraten Daniele Nardello. 

Andrea Tafi slutade trea i Paris-Roubaix 1996 efter stallkamraterna Johan Museeuw och Gianluca Bortolami. Ett år senare slutade han tvåa i loppet bakom italienaren och stallkamraten Franco Ballerini.

När byggföretaget Mapei slutade sponsra stallet blev Andrea Tafi kontrakterad av det danska stallet Team CSC under säsongen 2003. Han slutade femma i Paris–Roubaix, men hade annars ingen lyckad säsong. Året därpå tävlade han för det italienska stallet Alessio-Bianchi, men lyckades inte heller där vinna några tävlingar. Till slut flyttade han till det schweiziska stallet Saunier Duval-Prodir. Han avslutade med dem sin karriär efter Paris-Roubaix 2005. 

Tafi kallades under sin karriär för "Il Gladiatore" och "Il Tafone".

Meriter 
1989
Etapp 5, Vuelta a Murcia
Etapp 1, Luxemburg runt
1991
 Giro del Lazio
1994
 Grand Prix de Fourmies
1996
 Giro del Lazio
 Paris–Bryssel
 Lombardiet runt
 Coppa Placci
3:a, Paris–Roubaix
8:a, Leeds International Classic
1997
 Grand Prix de Fourmies
 International Rochester Classic
 Coppa Sabatini
Etapp 3 och 8, Tour de Langkawi
2:a, Amstel Gold Race
2:a, Japan Cup
3:a, Paris-Bryssel
3:a, Världscupen
7:a, Lombardiet runt
1998
  Nationsmästerskapens linjelopp
 Etapp 1, Tour de Langkawi
 Giro del Lazio
 Coppa Agostoni
 Grand Prix de la ville de Camaiore
2:a, Paris–Roubaix
3:a, Världscupen
4:a, Züri Metzgete
8:a, Världsmästerskapens linjelopp
10:a Lombardiet runt
1999
 Paris–Roubaix
 Giro del Piemonte
 Ponte a Cappiano
2000
 Paris–Tours
10:a, Paris–Roubaix
2001
Etapp 1, Tour de Burgos
2002
 Flandern runt
2003
5:a, Paris–Roubaix

Stall 
 Eurocar 1998–1989
 Selle Italia 1990–1991
 Carrera-Tassoni 1992–1993
 Mapei-Clas 1994
 Mapei-GB 1995–1997
 Mapei-Bricobi 1998–1999
 Mapei-Quick Step 2000–2002
 CSC-Tiscali 2003
 Alessio-Bianchi 2004
 Saunier Duval 2005

Externa länkar
Andra Tafi cyclingarchives.com

Referenser 

Italienska tävlingscyklister
Födda 1966
Män
Levande personer