kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bombus melanopygus

Bombus melanopygus (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus) som lever i USA och Kanada.

Utseende
Huvudet och främre delen av mellankroppen har en blandning av gula och svarta hår. Vissa honor (de med svarta segment på bakkroppen, se nedan) kan dock vara rent gula på huvudet. På mellankroppen övergår färgen till rent gult i mitten baktill, hos honorna möjligen med en bakåtriktad kil av mörkare hår. Mittpå mellankroppen, mellan vingfästena, finns ett band av svarta hår; det kan dock vara blandfärgat hos hanarna. Mellankroppens sidor är mycket variabla, i olika blandningar av gult, svart eller blandfärgat. Det första bakkroppssegmentet är gult, följt av två antingen svarta eller orangefärgade segment. Hanarna har dock alltid orangefärgade segment. Hos honor med orange segment är de två följande segmenten svarta i mitten men blandfärgade på sidorna; det fjärde segmentet kan ha en gul bakkant, och arbetare kan ha rent gula sidor.

Hos honor med svarta segment är de två segmenten efter dessa rent gula. Resterande bakkroppssegment hos dessa honor är svarta, dock ibland med gula sidor.

Efter de orangefärgade segmenten kan hanarna antingen ha två gula segment (ibland svarta i mitten) földa av svarta; det främsta svarta segmentet kan dock ha en inblandning av gula hår. De gula segmenten kan även helt saknas (det vill säga hela bakre delen av bakkroppen efter de oragefärgade segmenten är svart).

Vingarna är mörka men genomskinliga. Längden ligger mellan 15 och 18 mm för drottningarna med en vingbredd på 29 till 36 mm, 9 till 13 mm för hanarna, vingbredd 21 till 26 mm, och 11 till 15 mm för arbetarna, vingbredd 25 till 29 mm.

Ekologi
Drottningarna visar sig mellan februari och slutet av oktober, arbetarna från början av april till början av september och hanarna från tidigt i maj till början av september. Humlan besöker blommor från ett stort antal familjer, främst videväxter, violväxter, korgblommiga växter (som korsörter) och ärtväxter (som lupiner och klöversläktet). Den flyger även till mjölkesläktet, penstemoner och hallonsläktet. Boet kan förläggas både underjordiskt, vanligen i ett övergivet musbo, eller ovan jord.

Utbredning
Humlan återfinns i södra British Columbia i Kanada och Washington, Oregon, Idaho och norra Kalifornien i USA. Formen med mörkfärgade honor förekommer främst i Kalifornien och södra Oregon, den med orangefärgade framför allt i norra och östra delarna av utbredningsområdet.

Externa länkar 
 (Utbredningskarta)

Källor

Insekter i nearktiska regionen
Humlor
Bombus
Linguine

Linguine (ofta felaktigt skrivet linguini) är en slags pasta, platt som fettuccine och trenette, men smal som spaghetti. Namnet betyder "små tungor" på italienska, där det är plural av det feminina linguina. En tunnare version av pastan kallas linguettine. Linguine alle vongole (med musslor) är en vanlig rätt med pastan.

Medan spaghetti ofta serveras med kött- och tomaträtter, serveras linguinen ofta med skaldjur eller pesto. Linguine är något bredare än spaghetti. Det finns en variant, linguine fine, som är ungefär lika bred som spaghetti.

Se även 
 Spaghetti
 Pasta

Referenser

Externa länkar 

Pasta
Kroatiska markarmén

Kroatiska markarmén (kroatiska: Hrvatska kopnena vojska, förkortat HKoV), i folkmun även kallad Hrvatska vojska (Kroatiska armén), är en av tre försvarsgrenar inom den kroatiska försvarsmakten.

Struktur

Se även 
Republiken Kroatiens väpnade styrkor

Externa länkar 
Republiken Kroatiens väpnade styrkor – officiell webbplats

Kroatiens militär
Kroatiens armé
Obefintlig

Obefintlig är en term som används inom svensk folkbokföring. 

Om en person varit folkbokförd utan känd hemvist oavbrutet under minst 2 år kan personen, om det inte finns skäl som talar emot det, avregistreras från folkbokföringen som obefintlig och överföras till obefintlighetsregistret (OB). Normalt sett överförs endast svenskar och medborgare i de nordiska länderna till obefintlighetsregistret. Medborgare i övriga länder och statslösa registreras istället som utvandrade.

En person som registrerats som obefintlig måste göra en anmälan till Skatteverket för att åter kunna tas med i folkbokföringsregistret. Huvuddelen av ansökningarna om att åter få upptas i folkbokföringsregistret kommer från personer som utvandrat utan att meddela detta och som sedan har återvänt till Sverige. En mindre del ansökningar kommer från personer som hela tiden vistats i Sverige utan några kontakter med myndigheter. Det kan gälla missbrukare, kriminella, personer med psykiska problem eller personer som av religiösa eller ideologiska skäl inte vill ha några kontakter med myndigheter.

Några få av dem som finns i obefintlighetsregistret dödförklaras senare och ännu färre kvarstår i registret trots att de kan antas ha avlidit i Sverige utan att någon kropp någonsin återfunnits. När det gäller övriga får man anta att de vistas och så småningom avlider utomlands utan att återvända till Sverige.

Referenser

Folkbokföring
Sveriges administration
Honda NSX

Honda NSX, eller Acura NSX i Nordamerika, är en sportbil som producerats i två generationer sedan 1990 av den japanska biltillverkaren Honda. Modellen har en mittmonterad V6-fyrtaktsmotor av rent aluminium. NSX är Hondas första produkt i denna klass.

Första generationen (1990-2005) 

År 1984 beställde Honda ett designarbete från den italienska bildesignern Carrozzeria Pininfarina, som skulle designa prototypen HP-X (Honda Pininfarina eXperimental). Efter att Honda hade beslutat att aktivt driva igenom projektet, hade konceptbilen HP-X utvecklats till prototypen NS-X (New Sportscar eXperimental).

Prototypen NS-X och den slutliga seriebilen NSX designades slutligen av en grupp som leddes av japanerna Ken Okuyama och Shigeru Uehara, som senare skulle ingå i verksamheten för S2000-projektet.

NSX hade Hondas på den tiden revolutionerande förbränningsmotor VTEC, med variabla ventiltider och elektronisk kontroll. Motorn uppfanns av ingenjören Ikuo Kajitani.

Honda NSX var ursprungligen designad för att konkurrera med Ferrari 328 och den senare modellen 348.

Versioner

Andra generationen (2016-2022) 

Tio år efter att den första generationen slutat tillverkas presenterades en andra generation NSX. Den nya bilen har en hybriddrivlina där den mittmonterade ottomotorn kompletteras av tre stycken elmotorer: två på framaxeln och en på bakaxeln. Tillsammans genererar motorerna en systemeffekt på 571 hk och ett vridmoment på 646 Nm.

Versioner

Galleri

Referenser

Externa länkar
 Honda NSX:s officiella webbplats

NSX
Sportbilar
Bakhjulsdrivna fordon
Monumenta musicae svecicae

Monumenta musicae svecicae (MMS) är en utgivningsserie där äldre svensk musik (främst från perioden 1600–1900) publicerats i form av vetenskapliga utgåvor. Utgivningsserien har möjliggjort att denna musik kunnat framföras och spelas in. Huvudman för utgivningen var från och med 1958 Svenska samfundet för musikforskning. Sedan 1990-talet ansvarar i stället Kungliga Musikaliska Akademien för utgivningen. Huvudredaktör för serien är Margareta Rörby.

Volymer utgivna inom serien 
MMS 1: 
MMS 2: 
MMS 3: 
MMS 4: 
MMS 5: 
MMS 6: 
MMS 7: 
MMS 8: 
MMS 9: 
MMS 10: 
MMS 11: 
MMS 12: 
MMS 13: 
MMS 14: 
MMS 15: 
MMS 16: 
MMS 17: 
MMS 18: 
MMS 19: 
MMS 20: 
MMS 21: 
MMS 22:

Källor 
Owe Ander och Mattias Lundberg: 'Principer, frågor och problem i musikvetenskapligt editionsarbete. Exempel från pågående inventerings-, editions- och utgivningsprojekt', Svensk tidskrift för musikforskning XCI (2009), ss. 49-76.

Externa länkar 
Monumenta musicae svecicae:s webbplats, Kungl. musikaliska akademien

Musik i Sverige
Musikverk
Musikvetenskap
Kungliga Musikaliska Akademien
Fredric Ulric von Essen

Fredric Ulric von Essen, född 22 juli 1721, troligen i Stockholm, död 18 augusti 1781, var en svensk friherre under frihetstiden.

Biografi
Fredric Ulric von Essen var son till baron Reinhold Wilhelm von Essen i dennes andra äktenskap med grevinnan Margareta Christina Frölich, som var dotter till Carl Gustaf Frölich.

Efter studier vid Uppsala universitet och utrikes resor, blev han kammarherre hos kronprins Gustaf. Han ägnade sig därefter åt skötseln av sin farbrors, generallöjtnant Hans Henrik von Essens gods, Kavlås slott. Han gjorde sig här känd en skicklig lanthushållare, och var en av de första i Sverige som införde ordnad skogshushållning och klövercirkulation.

Von Essen var engagerad i mösspartiet, med början vid 1755 års riksdag. År 1765 invaldes han i sekreta utskottet och bankodeputationen. Han deltog 1772 i den grupp av riksdagsledamöter som hade till uppgift att överbrygga konflikterna mellan möss- och hattpartiet.

Fredric Ulric von Essen var gift med friherrinnan Anna Charlotta Kruuse af Verchou, vars mor tillhörde ätten Lilliehöök af Fårdala. Samtliga senare ättlingar av friherrliga ätten nr 158 och grevliga ätten nr 118, är ättlingar till dessa båda. Ett av deras barn var Hans Henrik von Essen; ett annat dottern Sofia Magdalena som gifte sig med Carl Philip von Blixen-Finecke. En sonson var Fredric Ulric von Essen den yngre, en annan Ture Gustaf von Essen.

Källor 

 Anreps ättartavlor

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Svenska friherrar
Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Fredric Ulric 01
Mösspartiet
Personer under frihetstiden
Födda 1721
Avlidna 1781
Män
SBH
Lasse Mårtenson

Lars Anders Fredrik (Lasse) Mårtenson, född 24 september 1934 i Helsingfors, död 14 maj 2016 i Esbo, var en finlandssvensk kompositör och sångare. Han var son till Elis Mårtenson och gift med Siw Malmkvist 1963–1969.

Biografi
Mårtenson växte upp i ett högmusikaliskt hem; fadern var organist och modern Eini, född Stenfeldt, var sångpedagog. Under fortsättningskriget sändes han som krigsbarn till Helgerums slott i Sverige, men återbördades till Helsingfors 1943. Som ung ägnade sig Mårtenson åt jazz och vann bland annat jazzpianopriset i den nordiska tävlingen Ungdom med ton år 1952. Han utbildade sig till reklamtecknare.

Mårtenson deltog i Eurovision Song Contest två gånger, 1964 som både artist och kompositör till "Laiskotellen" och 1967 som kompositör till "Varjoon – suojaan", framförd av Fredi.

En av Mårtensons mest kända kompositioner är ledmotivet till TV-serien Stormskärs Maja. I sin självbiografi Vågspel: Såsom jag vill minnas beskriver han sitt livsöde.

Studioalbum 

 Lasse Mårtenson (Sävel 1965, SÄLP 629)
 Lasse (RCA Victor 1966, LPM 10071)
 Voiko sen sanoa toisinkin (Metronome 1968, MLP 15265)
 Kristina & Lasse (Scandia 1968, SLP 523)
 Lasse Mårtenson (RCA Victor 1970, LSP 10324)
 Lasse Mårtenson (Scandia 1970, HSLP 121)
 Lasse Mårtenson / Esko Linnavallin orkesteri Kesäuni (RCA Victor 1971, LSP 10339)
 Lasse Mårtenson laulaa (RCA Victor 1977, YFPL 1-849)
 Skärgård – saaristo – Archipelago & Myrskyluodon Maija (Kompass 1977, KOLP 1)
 Lasse Mårtenson / Purema Elämänmeno (Kompass 1978, KOLP 12)
 Yö meren rannalla (K-tel 1980, NS 4104)
 Lasse Mårtenson & Kuurojen liitto (K-tel 1981, LM-7014)
 Visor från skären och sjön (Scandia 1982, SLP 688)
 Instrumental (Metronome 1985, MLLP 3203)
 Kaikki paitsi purjehdus on turhaa (Scandia 1988, SLP 720)
 Karita Mattila & Lasse Mårtenson: Lauluja merelle (Ondine 1997, ODE 907-2)

Bibliografi 

 Mårtenson, Lasse: Vågspel: Såsom jag vill minnas. Nagu: Vrakplundrarförlaget, 2011. .
 Mårtenson, Lasse: Laiskotellen: Niin kuin minä haluan muistaa. Helsinki: Gummerus, 2013. .

Källor

Litteratur
 Sjökvist, A: Lasse Mårtenson: Sin egen värsta kritiker. Svenskbygden 1/2012.

Noter

Vidare läsning
 

Finlandssvenska kompositörer
Finländska jazzpianister
Finländska schlagersångare
Finländska vissångare
Finlandssvenska musiker
Artister som representerat Finland i Eurovision Song Contest
Musiker från Helsingfors
Födda 1934
Avlidna 2016
Män
Deltagare i Eurovision Song Contest 1964
Mary Seton

Mary Seton, född 1549, död 1615, var en skotsk hovfunktionär. Hon var hovdam till Skottlands drottning Maria Stuart och är känd i historien som en av de "Fyra Mariorna".   

Hon var dotter till George Seton, 6th Lord Seton, och fransyskan Marie Pieris. Hennes mor var hovdam till Skottlands franska drottning Maria av Guise. 

Hon var en av de fyra adliga flickor som valdes ut från prominenta skotska familjer av Maria av Guise till sällskap och hovdamer åt den sexåriga Maria Stuart, då denna sändes till Frankrike i augusti 1548. Dessa fyra adelsflickor var: Mary Beaton, Mary Seton, Mary Fleming och Mary Livingston. Då de alla (liksom för övrigt Maria Stuart själv) hette Mary, kallades de populärt för The Four Marys ("De fyra Mariorna"), och är kända som sådana i historien. Efter ankomsten till Frankrike skildes dock Maria Stuart från hela sin skotska uppvaktning (med undantag från sin guvernant och sin barnsköterska) för att bättre lära sig tala franska, och de fyra mariorna skickades för att uppfostras hos dominikanernunnorna i Poissy under överinseende av François de Vieuxpont. 

Hon återvände liksom de andra Mariorna till Skottland tillsammans med Maria Stuart år 1561. Mary Seton närvarade vid Maria Stuarts sida vid Slaget vid Carberry Hill 1567 och följde henne i fångenskapen på Loch Leven Castle. Hon hjälpte Maria Stuart i dennas flykt från slottet genom att ställa sig i fönstret och låtsas vara henne. Seton följde Maria Stuart till England efter Slaget vid Langside. 

Mary Seton beskrivs som en skicklig frisör, något som noterades under fångenskapen i England. Hon hade själv två egna tjänare av olika kön i fångenskapen fram till 1571. År 1570 fängslades hennes mor i Skottland sedan hon hade skrivit till Maria Stuart för att höra sig för om sin dotters hälsa, men släpptes tack vare Elisabet I av England. 1581 förhördes Seton om Maria Stuarts hälsa, och vittnade om att den hade försämrats i fångenskapen. Hon mottog ett frieri av Andrew Beaton, Stuarts hovmästare, men eftersom hon hade avlagt ett katolskt kyskhetslöfte fick Beaton resa till kontinenten för att försöka få katolska kyrkan att upplösa hennes löfte. Han avled dock under resan.

Mary Seton lämnade England 1585 och gick in i klostret Saint-Pierre i Reims i Frankrike.

Referenser 

 

Födda 1549
Avlidna 1615
Kvinnor
Personer i Skottland under 1500-talet
Skotsk adel
Skotska hovdamer
Romersk-katolska nunnor
Maria Stuart
Trafikplats Haga norra

Trafikplats Haga norra, avfartsnummer 167, är en trafikplats i Solna kommun. Trafikplatsen är en planskild korsning mellan Uppsalavägen (E4) och Frösundaleden strax norr om Norra begravningsplatsen.

Historik

Fram till början av 1990-talet var trafikplatsen en ljusreglerad plankorsning mellan dåvarande Råsundavägen och Uppsalavägen. I rusningstrafik bildades regelbundet långa köer. I början av 1990-talet anlades nuvarande planskilda korsning, 1993 släpptes trafiken på och 1994 var alla arbeten avklarade.

Till en början projekterade Vägverket trafikplatsen med Uppsalavägen i högt läge, men ändrade sig efter protester från bland annat miljöorganisationer och utförde E4 nedsänkt. Genom det fick man en bättre anpassning vid Hagaparkens entré och en gångförbindelse mot Haga norra grindar i naturlig nivå.

Vägverkets nybildade skönhetsråd såg trafikplatsen som ett viktigt pilotprojekt, vilket bidragit till en estetisk tilltalande utformning. Arbetena utfördes i samråd med bland a stadsarkitektkontoret i Solna. Ansvarig arkitekt var White-Coordinator arkitekter. Arkitekten behandlade broar, vägbankar och bullerskydd omsorgsfullt och skapade så en enhetlig trafikmiljö. Den konstnärliga utsmyckningen utfördes bland annat av Sivert Lindblom.

Noter

Källor

Falkplaner 1978, 1985, 1994
Taxikarta 1981

Externa länkar

Gator och torg i Solna
Motorvägar i Sverige
Motorvägskorsningar
Jean Jacques Avril

Jean Jacques Avril, född 1744 och död 1831 var en fransk kopparstickare.

Avril studerade först till arkitekt, blev sedan kopparstickare och var flitigt verksam men brukar inte räknas bland de förnämsta.
Han stick var ofta reproduktionen efter äldre, italienska, nederländska och franska mästare, särskilt klassiskt mytologiska och bibliska ämnen och arkitekturbilder.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Franska konstnärer
Födda 1744
Avlidna 1831
Män
Bürger Union für Südtirol

Union für Südtirol - "Unionen för Sydtyrolen" (UfS) är ett i Sydtyrolen verksamt italienskt regionalt parti, som framförallt representerar de tysk- och ladinskpråkiga folkgrupperna. Partiet bildades 1989 som en utbryning ur Südtiroler Volkspartei, där utbrytarna förenade sig med representanter för två småpartier till ett nytt parti.

Ideologi
Ideologiskt positionerar sig partiet sedan 2007 som borgerligt-konservativt, men ganska mycket till höger fast det strävar efter att inta en centristisk position. För att skapa ett alternativ till det dominerande Südtiroler Volkspartei försöker partiet profilera sig som ett folkparti med social inriktning (höjda löner och pensioner). I partiprogrammet ingår krav på utökad demokrati, skydd för familjen, bekämpning av nepotism samt folkens självbestämmanderätt, särskilt Sydtyrolens - där de kräver landskapets återförening med österrikiska Tyrolen. Partiet arbetar också för att minska det italienska kulturella inflytandet i Sydtyrolen; partiet kräver att de av Ettore Tolomei konstruerade italienska ortnamnen avskaffas till förmån för de traditionella tyska och ladinska. Partiet kräver också att det italienska segermonumentet i Bozen - en samlingsplats för fascistiska demonstrationer - skall avlägsnas. Partiet uteslöts Europeiska fria alliansen 2008 då det vägrade att fördöma islamofobi utan i stället insisterade på att försvara europeiska kristna värderingar.

Valresultat
Vid lantdagsvalen 2008 fick partiet 2,3 % av rösterna och vann ett mandat. Vid lantdagsvalen 2103 fick partiet 2,1 % av rösterna och ett mandat.

Referenser

Se även 

 Sydtyrolen
 Tyrolen

Politiska partier i Italien
Politiska partier bildade 1989
Girl You Know It's True

Girl You Know It's True är en låt av popduon Milli Vanilli, från albumet "Girl You Know It's True" (1989). Låten låg 1:a i flera länder. Videon blev också väldigt populär.

Referenser 
 

Musiksinglar 1988
Poplåtar
Gillberga kyrka

Gillberga kyrka kan syfta på:
 Gillberga kyrka, Södermanland – en kyrkobyggnad i Eskilstuna kommun
 Gillberga kyrka, Värmland  – en kyrkobyggnad i Säffle kommun
Gillberga kyrka, Södermanland

Gillberga kyrka är en kyrkobyggnad i Eskilstuna kommun, sydväst om Borsökna. Den är församlingskyrka i Västra Rekarne församling i Strängnäs stift.

Kyrkobyggnaden
Den murade kyrkan har korsformad planform med ett tresidigt avslutat korparti i öster. I vinkeln mellan norra och östra korsarmen ligger sakristian. Vid långhusets södra sida ligger vapenhuset med ingång. Vid västra sidan finns ett kyrktorn.
Interiören präglas av takets stjärnvalv med tungt tegelornerade valvribbor.

Byggnadshistorik
Vid 1100-talets slut uppfördes en stenkyrka som bestod av långhus med ett litet kor i öster och ett smalt torn i väster. Vid slutet av 1400-talet förlängdes kyrkan åt öster och fick ett kor med samma bredd som långhuset. Samtidigt tillkom en sakristia och ett vapenhus. Kyrkorummet försågs då med valv i tre travéer. I samband med valvslagningen påmurades långhuset och tornet med tegel i munkförband, numera bara synligt från vinden. 1671 tillbyggdes det Stiernskiöldska gravkoret vid korets sydsida. 1859 byggdes nuvarande tresidiga korparti efter ritningar av arkitekt Johan Fredrik Åbom. Under koret byggdes ett gravvalv för ätten Celsing. Gravvalvet kom bland annat att nyttjas som bisättningsrum men togs aldrig i bruk för sitt ursprungliga syfte. Vid norra sidan av det tillbyggda koret uppfördes 1859 nuvarande sakristia, medan gamla sakristian öppnades upp mot kyrkorummet, och samtidigt tillkom kyrkans medeltidsinspirerade trappgavlar.

Orgel
Orgeln var troligen byggd under 1500-talet. Orgeln skänktes av den Stiernsköldska familjen. Ombyggd 1696 av Georg Hum, Norrköping, den hade 7 stämmor. Orgeln flyttades under 1700-talet till Lista kyrka.

1797 bygger Pehr Schiörlin, Linköping en orgel med 8 stämmor. Den har en manual och bihangspedal. 
1896 bygger Åkerman & Lund, Stockholm en orgel med 7 stämmor.
1947 bygger A Magnussons Orgelbyggeri, Göteborg en orgel med 17 stämmor, fördelad på två manualer och pedal.
1979 bygger Grönlunds Orgelbyggeri, Gammelstad en mekanisk orgel. Den är oliksvävigt tempererad. Fasaden är från 1797 års orgel.

Diskografi
Inspelningar av musik framförd på kyrkans orgel.
Adagio & allegro för orgelvals kv 594 f-moll / Stenholm, Rolf, orgel. LP. Opus 3 8007. 1984.

Inventarier

 Predikstolen tillverkades av bildhuggare Jöns för 300 daler och skänktes av Gustaf Adolf Sparre på Biby 1682. Den är gjord av ek och svart ebenholtz.
 Dopfunten i romansk stil har repvulst och kvadratisk fot.

Referenser

 Strängnäs stift

 
 

Kyrkobyggnader i Strängnäs stift
Kyrkobyggnader i Eskilstuna kommun
Anthony Edgar

Anthony Edgar, född 30 september 1990, är en engelsk fotbollsspelare (mittfältare) som är klubblös. Han har tidigare spelat i bland annat West Ham United. Han är kusin till Sunderland anfallare Jermaine Defoe.

Källor 

 

Engelska fotbollsspelare
Spelare i West Ham United FC
Spelare i AFC Bournemouth
Spelare i Yeovil Town FC
Spelare i Barnet FC
Män
Levande personer
Födda 1990
Europas MotoGP 1993

Europas MotoGP 1993 kördes den 4 juli på Circuit de Catalunya i Spanien.

500GP

Slutresultat

1993 i Spanien
MotoGP-tävlingar 1993
1993
Vicious Delicious

Vicious Delicious är det sjätte studioalbumet av psykedelisk trance-duon Infected Mushroom. Albumet släpptes den 26 mars 2007. Omslaget gjordes av David Ho, som senare gjorde ett liknande konstverk för Seethers Finding Beauty in Negative Spaces.

Vicious Delicious har ett något annorlunda sound än andra Infected Mushroom-album. Spåret "Artillery" sammanfattar denna förändring i ljud och är den enda hiphop-låten på albumet. Låten uppvisar även ett nu metal-sound. Resten av albumet innehåller musik som kan beskrivas som en elektronisk hybrid av trance, psychedelic och rock.

Låtlista
 "Becoming Insane" (sång Gil Cerezo) - 7:20
 "Artillery" (feat. Swollen Members) - 4:28
 "Vicious Delicious" - 7:24
 "Heavyweight" - 8:41
 "Suliman" - 6:10
 "Forgive Me" - 3:29
 "Special Place" - 6:53
 "In Front of Me" - 4:29
 "Eat It Raw" - 6:30
 "Change the Formality" - 7:44
 "Before" - 6:56

Musikalbum 2007
August Gaul

August Gaul, född 1869, död 1921, var en tysk bildhuggare.

August Gaul var lärjunge till Reinhold Begas, och utvecklade sig snart till en av tidens största djurskulptörer. Ett grundligt naturstudium och en ypperlig stiliseringsförmåga visar sig i hans monumentalplastik liksom i hans mindre skulpturer i terrakotta och porslin. Den så kallade Björnbrunnen vid Wertheims varuhus i Berlin och gruppen Vilande får är ett par av hans bästa verk. Gaul är representerad på Nationalmuseum med ett huvud, Merkurius.

Verk i urval
Kämpande visenter, 1912, Kaliningrad i Ryssland

Bildgalleri

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932

Tyska skulptörer under 1800-talet
Födda 1869
Avlidna 1921
Män
Tyska skulptörer under 1900-talet
Dacia Duster

Dacia Duster är den första stadsjeepen tillverkad av den rumänska biltillverkaren Dacia, ägd av franska Renault. Den blev officiellt uppvisad den 8 december 2009, och började säljas 2010.

Marknadsföring och produktion 
Dacia Duster började säljas 2010. På vissa marknader saluförs den som Renault Duster. Förutom i Rumänien tillverkas Duster i andra fabriker, bland annat i Indien. 

När modellen lanserades fick den en hel del kritik av motorjournalisterna beträffande säkerheten, bland annat för att antisladdsystem inte ens fanns som tillval till vissa modeller och motoralternativ. 2013 gavs modellen ett ansiktslyft och då blev antisladdsystem standard i Sverige. På den uppdaterade modellen är även kylargrillen omdesignad och ljudisoleringen förbättrad. Duster finns med framhjulsdrift och med fyrhjulsdrift. Utrustad med fyrhjulsdrift har bilen fått goda omdömen för sina offroadegenskaper.

I Ryssland och Indien marknadsfördes den första generatioen som Nissan Terrano.

2017 lanserades så den andra generationen och började säljas 2018.

Referenser

Externa länkar 
Dacia Duster dacia.se

Se även 

Duster
Framhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
San Marinos MotoGP 1993

San Marinos MotoGP 1993 kördes den 18 juli på Autodromo Internazionale del Mugello.

500GP

Slutresultat

1993 i Italien
MotoGP-tävlingar 1993
San Marinos MotoGP