kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Óscar Tabárez

Óscar Wáshington Tabárez Silva, född 3 mars 1947 i Montevideo, är en före detta fotbollsspelare från Uruguay som blev fotbollstränare efter sin professionella karriär vid 32 års ålder.
Tabárez har under sin karriär tränat lag i Italien, Spanien, Argentina, Colombia samt Uruguays herrlandslag (senior och U-20) vid flera olika tillfällen.

Tränarkarriär 
När Tabárez avslutade sin spelarkarriär i den uruguayanska klubben Bella Vista 1979, fick han förtroendet att leda lagets ungdomstrupp mellan åren 1980 och 1983. Han blev snabbt omtyckt av spelarna och steget ut till förbundskapten för U-20-landslaget var inte långt. År 1983 tog han U-20-landslaget till guld i Panamerikanska spelen 1983 i Venezuela.

Efter att ha tränar de uruguayanska klubbarna Danubio FC och Montevideo Wanderers en kort period fick han chansen att träna storklubben Peñarol, 1987. Här tog han sin första stora titel - segrare av Copa Libertadores. Detta var lagets femte titel i turneringen, och den senaste laget har vunnit fram till dagens datum (per 2010). Efter sin sejour i Peñarol tränade han den argentinska storklubben Boca Juniors i två år.

Efter en andraplats i Copa América 1989 ledde Tabárez Uruguays landslag i VM 1990 där man blev utslaget mot värdlandet Italien i åttondelsfinalen. Efter fyra års frånvaro som tränare tog han över rollen som Uruguays förbundskapten 2006, där han ledde laget till en fjärdeplats i Copa América 2007 i Venezuela och till en fjärdeplats i VM 2010 i Sydafrika. Hans största merit som landslagstränare är att han lyckades få Uruguays landslag att vinna Copa América 2011 i Argentina.

Landslagsstatistik

Meritlista

Källor

Män
Födda 1947
Levande personer
Uruguayanska fotbollsspelare
Uruguayanska fotbollstränare
Spelare i IA Sud América
Spelare i Montevideo Wanderers
Spelare i Puebla FC
Spelare i CA Fénix
Spelare i CA Bella Vista
Tränare i CA Bella Vista
Tränare i Danubio FC
Tränare i Montevideo Wanderers
Tränare i CA Peñarol
Tränare i Asociación Deportivo Cali
Tränare i CA Boca Juniors
Tränare i Cagliari Calcio
Tränare i AC Milan
Tränare i Real Oviedo
Tränare i CA Vélez Sársfield
Förbundskaptener i VM i fotboll 1990
Förbundskaptener i VM i fotboll 2010
Förbundskaptener i VM i fotboll 2014
Förbundskaptener i VM i fotboll 2018
Dan Sehlberg

Dan Nils Torsten Sehlberg, född 14 mars 1969, är en svensk entreprenör och författare.

Biografi 
Sehlberg har en MBA examen från Handelshögskolan i Stockholm.  

1993 grundade han multimediabyrån PressLink som senare såldes till Bonnier. 1994-1995 var han produktansvarig för Nya Medier på Aftonbladet, och därefter från 1995 till 1999 VD för Linné Data Stockholm (senare Cell Network/Mandator).  

1999 till 2009 var Sehlberg vVD och sedermera VD och koncernchef för Bure Equity-ägda kommunikations konglomeratet Citat Group, då under styrelseordförande Jan Stenberg. Citat såldes 2009 till finska Nordic Morning (f.d. Edita).   

I oktober 2006 utsåg Affärsvärlden Dan T. Sehlberg till en av näringslivets 100 mäktigaste under 40.   

Dan T. Sehlberg har även arbetat för Grimaldi Industrier samt grundat den internationella tidningsdistributören Front Desk Publishing, Sveriges första resetjänst på Internet, Flygtorget.SE samt analysföretaget Bumblewing.  

2009 grundade Sehlberg företaget Svenska Vårdfastigheter tillsammans med före detta moderatledaren Ulf Adelsohn. I januari 2017 tillträdde han som VD för Svenska Vårdfastigheter, och i juni 2017 sålde Adelsohn och Sehlberg Svenska Vårdfastigheter till Magnolia Bostad.  

2019 grundade Sehlberg Sehlhall Fastigheter, tillsammans med affärspartnern Petter Hallenberg, industrimannen Carl-Henric Svanberg och före detta finansministern Anders Borg. 2021 tillkom även Dan Sten Olsson som storägare i Sehlhall via bolaget Stena Fastigheter. 

2022 valdes Dan T. Sehlberg in i Seniorvärldens advisory board.  

Dan T. Sehlberg har också skrivit flera skönlitterära böcker som har översatts till 25 språk, och filmrättigheterna har sålts till produktionsbolagen Regency och Inkubate Entertainment i Hollywood.

Familj 
Sehlberg är son till flygjournalisten Bo Sehlberg och gift med galleristen Anna Bromberg Sehlberg.

Bibliografi
 2013 – 
 2014 – 
 2019 – 
 2019 – 
2020 - Brända brev. Stockholm: Mondial. Libris länk.

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Personer inom Sveriges näringsliv
Svenska entreprenörer
Män
Födda 1969
Levande personer
Samhällsguiden

Samhällsguiden är en handbok i konsten att leva i Sverige. I boken finns information om det offentliga Sverige. Samhällets regelverk, utbud, rådgivning och service, från vaggan till graven.

I Samhällsguiden kan man hitta vilka regler som gäller i olika situationer i livet. Man finner svaren på både stora och små frågor som exempelvis; Jag ska köpa ett hus, var ansöker jag om lagfart? Om jag behöver hjälp utomlands, hur gör jag och vad har jag rätt till? Hur fungerar det med pension? Hur gör jag vid en begravning av någon som inte är medlem i svenska kyrkan?

Historik
Den första utgåvan av Samhällsguiden gavs ut av Kommundepartementet i samarbete med Allmänna förlaget 1979. Justitierådet Fredrik Sterzel var då redaktör. Tredje upplagan togs fram genom Socialdepartementets försorg 1983. Boken utkom sedan vartannat eller vart tredje år fram till åttonde upplagan 1996. Sedan dess har den omarbetats i en ny upplaga varje år. 2010 års utgåva är den tjugoandra omarbetade upplagan, och aktualiserad med hänsyn till de förändringar som skett fram till augusti 2010.

Samhällsguiden ges sedan 2005 ut av Fritzes i egen regi. Allmänna förlaget är grunden till det som idag är Fritzes, som i sin tur är en del av Norstedts Juridik AB. Norstedts Juridik AB ägs av holländska Wolters Kluwer.

Källor 
LIBRIS

Facklitteratur 1979
Wilhelm Brennecke

Wilhelm Brennecke, född 1875 och död 1924, var en tysk meteorolog och oceanograf.

Brennecke är främst känd som deltagare i en oceanografisk expedition med fartyget Planet och som redaktör för Annalen der Hydrographie und maritimen Meteorologie. Brennecke Nunataks i Antarktis har fått sitt namn efter Brennecke.

Källor 

Tyska upptäcktsresande
Tyska meteorologer
Tyska oceanografer
Födda 1875
Avlidna 1924
Män
Brenner (släkt)

Brenner är en finländsk släkt, av vilken ett par grenar överflyttat till Sverige.

En gren adlades 1664 som adlig ätt 762 på Svenska Riddarhuset men utdog redan 1692. 

En annan gren adlades 1712 genom konstnären Elias Brenner som adlig ätt 1464 på Svenska Riddarhuset. Grenen dog ut på 1800-talet. En gren av den senare ätten kallade sig de Brenner.

Bland övriga medlemmar av släkten märks:

 Isak Brenner (1603-1677), Elias Brenners far, kyrkoherde i Storkyrko
 Sophia Elisabet Brenner (1659-1730), Elias Brenners hustru, författare
 Henrik Brenner (1669-1732), brorson till Isak Brenner, orientalist och biblioteksman
 Peter Johansson Brenner (1677-1720), präst

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Svenska adelsätter
Finländska släkter
Svenska släkter
Johan van Walbeeck

Johannes van Walbeeck, född 15 augusti 1602 i Amsterdam, död i oktober 1649, var kartograf och navigatör i tjänst hos Nederländska Västindiska Kompaniet. 

Han deltog i världsomseglingar under 1620-talet, studerade vid universitetet i Leiden och blev så småningom amiral. Van Walbeek blev Nederländska Antillernas första guvernör.

Källor

Nederländska kartografer
Födda 1602
Avlidna 1649
Män
Personer från Amsterdam
Isak Brenner

Isak Brenner eller latiniserat Isaacus Henrici Brennerus, född 1 januari 1603 i Mustasaari församling, död 31 juli 1670 i Storkyro församling, var en finländsk kyrkoherde i Storkyro socken, och prost i södra Österbottens län. Han var av släkten Brenner och far till konstnären Elias Brenner.

Biografi
Isak Brenner föddes 1603 på Mustasaaris prästgård. Han var son till kyrkoherden Henricus Martini Brennerus och Margareta Porshanck. Brenner var student till Johannes Messenius och blev därefter student vid Åbo katedralskola. Han blev i juli 1625 student vid Uppsala universitet och prästvigdes 1627. Brenner blev 1628 kapellan i Mustasaari församling och 1644 kyrkoherde i Storkyro församling. Han även prost i Österbotten och avled 1670 i Storkyro församling.

Brenner var även riksdagsman, och gjorde sig känd som en flitig jordbrukare. På sitt lantbruk tillämpade han en av honom själv uppfunnen metod att genom torrläggning och svedjebruk göra mossmarker odlingsbara.

Familj
Brenner gifte sig 1629 i Vörå, Österbotten med Susanna Werenberg (1609–1685). Hon var dotter till lagläsaren Gabriel Påvelsson i Österbotten och Barbro Viloides. De fick tillsammans sonen målaren Elias Brenner (1647–1717) i Stockholm.

Referenser
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter

Vidare läsning 
 

Finländska präster under 1600-talet
Prästeståndets riksdagsledamöter
Födda 1603
Avlidna 1670
Män
Ernst Brenner

Ernst Brenner, född 9 december 1856 och död 11 mars 1911, var en schweizisk statsman.

Brenner var medlem av nationalrådet från 1887, och 1894-95 dess president. 1897 blev han chef för förbundsrådets justitie- och polisdepartement. Han var 1901 och 1908 förbundspresident. Brenner inlade stort arbete i utformandet av den schweiziska civillagstiftningen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Schweiz förbundspresidenter
Schweiziska förbundsrådsledamöter
Födda 1856
Avlidna 1911
Män
Widar Brenner

Widar Magnus Brenner, född 1887 i Helsingfors, död 1932, var en finländsk botanist. Han var son till Magnus Brenner.

Brenner blev filosofie doktor 1915, assistent vid Finlands geologiska kommission 1919, och har utgett värdefulla växtfysiologiska och växtanatomiska arbeten, såsom över svamparnas kvävenäring och pigmentbildning, småbladens variationsrörelser, protoplasmats permeabilitet och juncacéernas embryologi.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter 

Finländska botaniker
Födda 1887
Avlidna 1932
Män
Personer från Helsingfors
Sadelöga

Sadelöga är en ö som ligger en dryg sjömil öster om Utö i Stockholms skärgård (mellan Utö och Stabbo).

Sadelöga var ett kronohamnsfiske och finns upptaget i skattelängder från 1550-talet, men fiske har troligen bedrivits här längre än så. 1642 överläts Sadelöga från kronan till kammarrådet Conrad Falkenberg. Idag finns ett tiotal husgrunder från fiskebodar kvar på Sadelöga och den intilliggande ön Bodskär.

1690 byggdes det första torpet på Sadelöga. Det torpet bränndes troligen ner under rysshärjningarna 1719. Det torp som står på Sadelöga idag är av senare datum. Naturhamnen vid torpet på öns norra sida är ganska grund och stenig, men sunden mellan Sadelöga och Kaskär i väster samt mellan Sadelöga och Bodskär i öster erbjuder goda förtöjningsplatser.

Källor 
 Sadelöga www.archipelago.nu

Öar i Haninge kommuns skärgård
Karl XI:s fiskarstuga

Karl XI:s fiskarstuga är en historisk byggnad vid Norra Fiskartorpsvägen 100 inom Kungliga nationalstadsparken, belägen på Norra Djurgården i Stockholm. Stugan ligger ett hundratal meter väster om Husarviken. Fiskarstugan gav området Fiskartorpet och gatan Fiskartorpsvägen sina namn. Stugan härstammar från 1680-talet och är Djurgårdens äldsta fortfarande existerande byggnad och var, när den uppfördes en av de få byggnaderna inom den inhägnade kungliga jaktmarken Kungliga Djurgården. Huset är sedan 1935 ett skyddat byggnadsminne. Den stora eken som delvis växt in i stugans södra yttervägg kallas Fiskartorpseken eller Karl XI:s ek.

Historik

Karl XI:s lilla fiskarstuga uppfördes på 1680-talet och står fortfarande kvar på den plats där den en gång byggdes. Genom landhöjningen som innebär en höjning på knappt två meter under 330 år, ligger stugan idag långt uppe på land. På Erland Ströms karta från 1779, med ursprung från 1696, är Husarviken, Laduviken, Uggleviken och Lillsjön fortfarande stora grunda havsvikar i direkt förbindelse med Östersjön. Man kan förmoda att vattenområdet på den tiden gav förutsättningar för fiske, även det närbelägna Fisksjöäng tyder på att så var fallet. Karl XI hade alltså inte långt till sina fiskevatten. 

Fiskartorpet blev så småningom bostället för en av djurgårdsvaktarna som började med en enkel värdshusrörelse i stugan. Torpet omnämns i Bellmans epistel 71: Ä'ke det gudomligt, Fiskartorpet! Hvad? Gudomligt att beskåda!, och var ett värdshus som låg vid samma plats som Karl XI:s fiskarstuga, vid Norra Fiskareuddens sydsluttning.

Den enkla, gulmålade träbyggnaden består av två rum, bara det ena är idag sparsamt möblerat med bord och stolar. Byggnaden är en enkel ryggåsstuga med gräsbevuxet torvtak. På gaveln hänger en skylt med texten Konung Carl XI:s Fiskarstuga samt konungens namnchiffer. Torpet har renoverats och är ett statligt byggnadsminne.

Fiskartorpseken
En stor ek finns intill huset. Trädet kallas Fiskartorpseken eller Karl XI:s ek. Eken har delvis växt in i fasaden och takfoten. Det mäktiga trädet har sitt rotsystem under stugans stengrund, vilket krävt speciell hänsyn vid underhållet av torpet. Eken började växa på platsen ungefär samtidigt som stugan byggdes och borde alltså vara över 330 år gammal. Att det kunde bli så beror på att ekar inom Kungliga nationalstadsparken inte får sågas ner. Den närbelägna Lyells ek blev 1835 tillsammans med Fiskartorpseken viktiga landmärken för den skotske geologen Charles Lyell i samband med beräkningar av den så kallade vattuminskningen, det man numera kallar den postglaciala landhöjningen.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Norra Djurgården
Enskilda träd i Stockholm
Tomtebodatunneln (vägtunnel)

Tomtebodatunneln är en 102 meter lång vägtunnel i Vasastaden i Stockholm som öppnades för trafik år 1991. Tunneln fick sitt nuvarande namn år 2002.

Vägtunnel
Tunneln har två körfält för södergående trafik från E4/E20 (Norra Länken) till Klarastrandsleden, och går under anslutningen mellan Norra Länken och Essingeleden. Några hundra meter söderut ligger Karlbergstunneln. Tunneln var till en början namnlös tills Radio Stockholms trafikredaktion uttryckte bekymmer över en ”namnlös tunnel” i södergående riktning på Klarastrandsleden norr om Karlbergstunneln. Namnberedningen konstaterade att det stämde och föreslog att tunneln skulle ges namnet Tomtebodatunneln. Stadsbyggnadsnämnden beslutade den 16 maj 2002 att godkänna namnet Tomtebodatunneln som nytt namn för denna tunnel. 

Stockholms stads trafikkontor hade under en längre tid haft problem med inläckande vatten som frös i tunneln. Vintertid bildades istappar och isformationer där droppande vatten frös på vägbanan och tunnelväggarna. För att åtgärda problemen stängdes tunneln i juni 2011 för all trafik samtidigt som belysningsanläggningen moderniserades. År 2013 var tunneln avstängd på grund av en rad provisoriska trafikomläggningar i samband med bygget av Hagastaden.

Tågtunnel
Tomteboda betongtunnel är namnet på en ny pendeltågstunnel som anlades för Citybanan och invigdes 2014.

Källor

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Vasastan
Vägtunnlar i Stockholm
Blankettchiffer

Inom kryptografin är ett blankettchiffer (engelska one-time pad, förkortat OTP) en form av kryptering som har bevisats vara omöjlig att forcera om den används på rätt sätt. Varje bit eller skrivtecken från klartexten krypteras genom att addera den modulärt med en bit eller tecken från en hemlig, slumpmässig chiffernyckel med samma längd som meddelandet. Om chiffernyckeln verkligen är slumpmässig, är längre än eller åtminstone lika lång som klartexten, aldrig återanvänds vare sig helt eller delvis, och hålls hemlig, blir den chiffrerade texten omöjlig att dechiffrera utan tillgång till chiffernyckeln. Det har även bevisats att alla chiffer med denna egenskap av perfekt sekretess måste använda sig av chiffernycklar med samma egenskaper som blankettchiffrets nycklar. Praktiska problem har dock förhindrat blankettchiffer från att användas i större omfattning.

Blankettchiffret uppfanns 1917 och patenterades några år senare. Det är en vidareutveckling av vernamchiffret, uppkallat efter en av uppfinnarna, Gilbert Vernam. Vernams system var ett chiffer som kombinerade ett meddelande med en chiffernyckel som lästes från en hålremsa vars ändar hade tejpats ihop för att bilda en slinga. I sin ursprungliga form var inte Vernams system oforcerbart eftersom chiffernyckeln kunde återanvändas. Engångsanvändandet kom senare när Joseph Mauborgne insåg att om chiffernyckelremsan var totalt slumpmässig skulle kryptoanalysen försvåras.

Tidiga implementeringar av blankettchiffer distribuerade chiffernyckeln i ett litet pappersblock (engelska pad of paper, därav namnet one-time pad). För att förhindra upptäckt gjordes dessa chifferblock ibland så små att starka förstoringsglas behövdes för att läsa chiffernyckeln. Foton som är tillgängliga på internet visar beslagtagna KGB-block som får plats i handflatan eller ett valnötsskal. För att öka säkerheten trycktes blankettchiffer på lättantändlig nitrocellulosa för att kunna förstöras snabbt vid eventuell upptäckt.

Se även
 Engångsnyckel

Referenser

Kryptologi
Kryptografi
Charles Brent

Charles Henry Brent, född 9 april 1862, död 27 mars 1929, var en amerikansk präst inom episkopalkyrkan och missionsbiskop på Filippinerna.

Brent kallades 1918 till biskop över Western New Yorks stift. Brent var en av den amerikanska kyrkans främsta män och ledande inom det ekumeniska kyrkliga arbetet. Han var ledamot av den amerikanska sektionen vid Ekumeniska mötet i Stockholm 1925 och president vid The world conference on faith and order i Lausanne 1927.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Amerikanska biskopar
Missionärer i Asien
Amerikanska missionärer
Födda 1862
Avlidna 1929
Män
Svensk uppslagsbok
Brillo Box

Brillobox är ett konstverk från 1964 av den amerikanske popkonstnären Andy Warhol.

Konstverket är byggt utifrån förpackningen till Brillo, ett amerikanskt varumärke för tvålull. Det består av trälådor som är vitmålade i akrylfärg med serigrafiskt tryck i blått och rött. Trycket består av logotypen "Brillo®" med texterna "New!", "Soap pads", "With rust register" och "Shines aluminum fast". De ursprungliga lådornas dimensioner är 43,5 × 43,5 × 35,6 cm, men senare kopior har gjorts i andra storlekar.

Kopior och förfalskningar 

Warhol lät tillverka ett stort antal Brilloboxar som ställdes ut på Stable Gallery i New York. Verket har också ställts ut i bland annat Stockholm, Amsterdam och Pasadena, men av kostnadskäl ställdes repliker ut, bland annat allt wellpappkopior producerade på Brillofabriken. Dessa var sanktionerade av Warhol själv.

Moderna museet i Stockholm ställde 1968 ut Warhol i en retrospektiv utställning. 400 wellpappkopior beställdes från Brillo. Museet tillverkade också 10–15 kopior i trä. Bland konsthandlare är dessa kända som Brilloboxar av Stockholmstyp. De räknades som äkta Warhol-verk och godkändes av The Andy Warhol Art Authentication Board men bedömningen togs tillbaka 2010. Efter utställningen såldes eller skänktes kopiorna bort av Moderna museets dåvarande chef Pontus Hultén.

108 nya kopior tillverkades i Malmö 1990, tre år efter Warhols död, på beställning av Hultén för en utställning i Sankt Petersburg. I maj 2007, ett halvår efter Hulténs död, avslöjade Expressen att dessa senare kopior hade sålts vidare som Stockholmstyp (från 1968) med äkthetsintyg utfärdat av Hultén själv. De sex kopior som 2005 hade donerats till Moderna museet tillsammans med stora delar av Hulténs konstsamling togs efter kort tid bort ur museets katalog.

Källor 

Konstverk av amerikanska konstnärer
Konstverk 1964
Bjurums församling

Bjurums församling var en församling i Skara stift och i Falköpings kommun. Församlingen uppgick 2006 i Gudhems församling.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 1768 genom sammanslagning av Mårby och Hångers församlingar. 

Församlingen var till 1962 annexförsamling i pastoratet (Vilske-)Kleva, Ullene och Bjurum (Mårby) som före 1768 även omfattade Hångers församling. Från 1962 till 1989 var den annexförsamling i pastoratet Gudhem, Östra Tunhem, Ugglum, Broddetorp, Hornborga, Sätuna, Bolum och Bjurum; från 1989 till 1998 annexförsamling i pastoratet Gudhem, Östra Tunhem, Ugglum, Broddetorp och Bjurum. Från 1998 till 2006 ingick den i pastorat med Stenstorps församling som moderförsamling. Församlingen uppgick 2006 i Gudhems församling.

Organister

Kyrkor 
Bjurums kyrka

Se även
Bjurums socken

Källor 

Historiska församlingar i Skara stift
Indelningar i Falköpings kommun
Bjurums landskommun

Bjurums landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Bjurums socken i Gudhems härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick landskommunen i Gudhems landskommun som 1974 uppgick i Falköpings kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951

Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Indelningar i Falköpings kommun
Bolums landskommun

Bolums landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Bolums socken i Valle härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft.

Vid kommunreformen 1952 uppgick landskommunen i Gudhems landskommun som 1974 uppgick i Falköpings kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951

Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Indelningar i Falköpings kommun
Bjärka landskommun

Bjärka landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Bjärka socken i Gudhems härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick landskommunen i Gudhems landskommun. Denna del utbröts därur 1971 och uppgick i Skara kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951

Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Indelningar i Skara kommun
Broddetorps landskommun

Broddetorps landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Broddetorps socken i Gudhems härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick landskommunen i Gudhems landskommun som 1974 uppgick i Falköpings kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951

Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Indelningar i Falköpings kommun
Hornborga landskommun

Hornborga landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Hornborga socken i Gudhems härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick landskommunen i Gudhems landskommun som 1974 uppgick i Falköpings kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951

Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Indelningar i Falköpings kommun
Sätuna landskommun

Sätuna landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Sätuna socken i Gudhems härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick landskommunen i Gudhems landskommun som 1974 uppgick i Falköpings kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951

Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Indelningar i Falköpings kommun
Torbjörntorps landskommun

Torbjörntorps landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Torbjörntorps socken i Gudhems härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft.

Vid kommunreformen 1952 uppgick landskommunen i Gudhems landskommun som uppgick 1974 i Falköpings kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951

Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Indelningar i Falköpings kommun
Ugglums landskommun

Ugglums landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Ugglums socken i Gudhems härad i Västergötland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. 

Vid kommunreformen 1952 uppgick landskommunen i Gudhems landskommun som 1974 uppgick i Falköpings kommun.

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951

Tidigare kommuner i Skaraborgs län
Indelningar i Falköpings kommun