kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kjell Sjöberg (backhoppare)

Kjell Allan Sjöberg, född Dahlquist 11 maj 1937 i Själevad i Örnsköldsviks kommun, död 26 augusti 2013, var en svensk backhoppare som tävlade under 1960-talet. Han representerade IF Friska Viljor. Han satte bland annat världsrekord två gånger.

Karriär 

Kjell Sjöberg var aktiv backhoppare mellan 1950 och 1973. Han deltog i olympiska vinterspelen 1960 i Squaw Valley. Där blev han nummer 45 i K80-backen (det var bara en backhoppstävling den gången). Han deltog första gången i tysk-österrikiska backhopparveckan säsongen 1960/1961. I första deltävlingen i backhopparvecka, i Oberstdorf 30 december 1960 blev han nummer två och kom på segerpallen första gången i en internationell tävling. Med framgångsrik backhoppning i Garmisch-Partenkirchen, Bischofshofen och Innsbruck, blev Kjell Sjöberg totalt nummer 6 i backhopparvecken.

I backhopparveckan 1961/1962 gjorde han bra ifrån sig i de två första tävlingarna, men lyckades inte i de två sista och gick miste om en god placering sammanlagt. Kjell Sjöberg deltog också i backhopparveckan 1965/66 och 1967/68, men sjätteplatsen sammanlagt säsongen 1960/1961 förblev hans bästa resultat. Andraplatsen i Oberstdorf 1960 var också hans bästa resultat i en deltävling i backhopparveckan.

Kjell Sjöberg deltog i Svenska mästerskapen i backhoppning 1962 och vann individuella tävlingen och laghoppningen med IF Friska Viljor. (Friska Viljor hade på den tiden det bästa backhoppningslaget i Sverige och vann alla lagtävlingar i svenska mästerskap från 1956 till 1967. Kjell Sjöberg vann också den individuella tävlingen och blev svensk mästare i 1966.

I OS-1964 i Innsbruck var det två backhoppstävlingar; normal backe och stora backen. I normalbacken blev Sjöberg nummer 33. I stora backen hade han det näst bästa hoppet i tredje omgången och blev nummer 5 sammanlagt. Kjell Sjöberg deltog också i OS 1968 i Grenoble. Där tävlade han i stora backen och blev nummer 53.

Under världsmästerskapen 1966 i Oslo gjorde Sjöberg sin bästa internationella insats. Han vann en bronsmedalj i den individuella tävlingen i stora backen. Bjørn Wirkola vann tävlingen på hemmaplan i Holmenkollen och Takashi Fujisawa, Japan tog silvret bara 3,0 poäng före Sjöberg. I normalbacketävlingen 6 dagar senare blev Sjöberg nummer 6.

Kjell Sjöberg satte två världsrekord under sin backhoppningskarriär. 15 februari 1964 tangerade han Jože Šlibar och Peter Lessers världsrekord i skidflygning då han hoppade 141 meter i Oberstdorf. 10 februari 1967 satte han ny världsrekord i Oberstdorf, med 148 meter.

Kjell Sjöberg avslutade backhoppskarriären 1973.

Källor 
 
    
 Sports Reference - Kjell Sjöberg
 Veteranhopp.se: Kända Svenskar genom tiderna!
 Svenska Skidförbundet: Backe/nordisk kombination

Fotnoter

Svenska backhoppare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1964 från Sverige
Svenska mästare i backhoppning
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1964
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1968
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1960
Svenska idrottare under 1900-talet
Personer från Själevads socken
Födda 1937
Avlidna 2013
Män
Philippe Boucher

Philippe Boucher, född 24 mars 1973 i Québec, Kanada, är en fransk-kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare. Han spelade för ett flertal NHL klubbar under sin aktiva karriär, varav hans främsta är från säsongen 2006-07 då han noterades för 51 poäng (varav 19 mål) på 76 spelade matcher. Han blev draftad som 13:e totalt av NHL-laget Buffalo Sabres.

Klubbar i NHL
Buffalo Sabres
Los Angeles Kings
Dallas Stars
Pittsburgh Penguins

Externa länkar
Spelarprofil på eliteprospects.com

Kanadensiska ishockeyspelare
Födda 1973
Män
Spelare i Buffalo Sabres
Spelare i Los Angeles Kings
Spelare i Dallas Stars
Spelare i Pittsburgh Penguins
Levande personer
Spelare i Titan de Laval
Stanley Cup-mästare 2009
Spelare i Manitoba Moose (1996–2001)
Spelare i Phoenix Roadrunners (1989–1997)
Spelare i Long Beach Ice Dogs (1990–2000)
Spelare valda i NHL Entry Draft 1991
Spelare valda av Buffalo Sabres i NHL Entry Draft
Spelare i Gouverneurs de Sainte-Foy
Pudel (olika betydelser)

Pudel kan ha olika betydelser:

Hundraser
Pudel, stor- (ibland kallad kungspudel), mellan-, dvärg- och toy-.
Pudelpointer.
Schafpudel.

Idiom och talesätt
Pudelns kärna.
Klok som en pudel.
Luspudel.
Göra en hel pudel; göra en pudel; hel pudel.

Se även
 Pudelrock – en under-genre inom heavy metal se Glam metal.
 Att göra en pudel (film).
Bäcksjön (Umeå socken, Västerbotten)

Bäcksjön är en sjö i Umeå kommun i Västerbotten som ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Hjåggmarksbäcken. Vid provfiske har abborre, gers, gädda och mört fångats i sjön.

Sjön är cirka 2,5 kilometer lång från norr till söder, och drygt 1 kilometer bred på bredaste stället. Större delen av sjön har ett djup på 3-4 meter.

Marken runt sjön ägs till stor del av Skogsstyrelsen, som tidigare hade en skogsvårdsgård, Bäcksjögården, vid Södra Bäcksjön. Gården är idag i privat ägo men den är den enda bebyggelsen runt sjön (bortsett från några enstaka vindskydd, kåtor och utedass), men på norra sidan av sjön kan man se resterna (husgrunder, murar och igenväxta åkrar) efter de övergivna byarna Norra Bäcksjön och Mångbyn.

I sjön finns naturligt abborre, gädda, mört och lake, samt inplanterad öring och regnbåge.

Bäcksjön har tre större öar, och några mindre. En av de större öarna har grillplats och vindskydd.

Det finns fyra badstränder vid sjön, en i norra delen, två i östra delen och en i västra delen av sjön. Det finns även en badplats vid sjöns sydspets.

Delavrinningsområde 
Bäcksjön ingår i delavrinningsområde (710206-172438) som SMHI kallar för Utloppet av Bäcksjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Hjåggmarksbäcken som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (66 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Umeå kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 
Skogsstyrelsen om Bäcksjöns historia

Insjöar i Sävarån-Tavelåns kustområde
Insjöar i Västerbotten
Insjöar i Umeå kommun
Insjöar i Sverige om minst två kvadratkilometer
August Hahr (militär)

August Hahr, född 26 mars 1802 på Ultuna, Bondkyrko socken, Uppsala län, död 19 januari 1885 i Stockholm, var en svensk militär och kartograf. Han var far till Mauritz och Theodor Hahr samt farfar till August Hahr.

Hahr blev underlöjtnant vid Fältmätningskåren 1821 och deltog sedan i de topografiska mätningarna i Västergötland, Södermanland och Uppland. År 1828 blev han löjtnant i armén, vistades två år utrikes samt tjänstgjorde 1831–1832 vid rekognosceringarna i Östergötland och 1832–1834 vid generaladjutantsexpeditionen för armén. År 1837 tog han avsked ur Topografiska kåren, blev 1838 kapten i armén, var 1842 sysselsatt med rekognosceringar i Halland och 1842–1844 anställd vid Generalstabens litografiska anstalt i Stockholm, befordrades 1857 till major i armén och erhöll 1868 avsked. Han utgav en rad kartor, dels med understöd av statsmedel, dels på egen bekostnad. Hahr är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Verk
Geografisk och militärstatistisk karta öfver Sverige och Norrige samt Danmark med Schlesvig och Holstein (1845; andra upplagan 1848)
Karta öfver föreslagne jernvägskommunikationer inom Stockholms, Upsala, Nyköpings, Vesterås', Örebro och Carlstads län (två blad, 1856)
Karta öfver Sverige i 10 blad. Jemte statistik öfver rikets alla socknar, samt deras ecclesiastika, administrativa och juridiska indelningar (åtta blad, upptagande mellersta och södra Sverige, 1853-60)
Statistisk karta öfver medlersta och södra Sverige (åtta blad, 1852; andra upplagan 1861)
Statistisk tablå öfver länens och socknarnes eklesiastika, administrativa och juridiska indelningar inom Sverige (1861)
Fysisk och politisk karta öfver mellersta och södra Sverige (åtta blad, 1868)
Karta öfver norra Sverige, upptagande Jemtlands, Vesternorrlands, Vesterbottens och Norrbottens län (två blad, 1871)
Generalkarta öfver jernvägskommunikationer inom Sverige. Norge och Danmark samt inom angränsande delar af Östersjöländer (sex blad, 1875; andra upplagan 1880).

Källor 
 
 SvenskaGravar

Noter 

Svenska militärer under 1800-talet
Svenska kartografer
Personer från Bondkyrka socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1802
Avlidna 1885
Män
Ugglan
Mats Wennerholm

Mats Wennerholm, född 21 mars 1955, i Brännkyrka församling, Stockholm är en svensk sportjournalist och krönikör på tidningen Aftonbladet. Han skriver för det mesta om friidrott och ishockey i sina artiklar. Wennerholm har sedan 1980-talet varit aktiv på tidningen och tog tillsammans med Lasse Anrell och Lasse Sandlin över rollen som krönikör inom de nämnda sporterna i mitten av 1990-talet efter Aftonbladet-medarbetaren Nic Åslunds bortgång.

Wennerholm har även blivit utsedd till årets sportjournalist i Stockholm 2008, med juryns motivering:

Källor

Externa länkar
Mats Wennerholms blogg på Aftonbladet.se

Svenska sportjournalister
Män
Födda 1955
Levande personer
Bjännsjön

Bjännsjön är en sjö cirka 15 kilometer väster om Umeå i Umeå kommun i Västerbotten som ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön är cirka 5 kilometer lång och (som mest) 2 kilometer bred, och den omges av tätorten Yttersjö samt byarna  Innersjö, Degersjö och Bjännsjö. Sjöns viktigaste tillflöde är Svartbäcken och den avvattnas av Norrmjöleån. Vid provfiske har abborre, braxen, gädda och mört fångats i sjön.

Delavrinningsområde 
Bjännsjön ingår i delavrinningsområde (708335-170652) som SMHI kallar för Utloppet av Bjännsjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 5 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Norrmjöleån mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (53 procent) och öppen mark (11 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Umeå kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Umeälven-Hörnåns kustområde
Insjöar i Västerbotten
Insjöar i Umeå kommun
Insjöar i Sverige om minst två kvadratkilometer
Gulfläckig igelkottsspinnare

Gulfläckig igelkottsspinnare, Hyphoraia aulica är en fjärilsart som beskrevs av Carl von Linné 1758. Gulfläckig igelkottsspinnare ingår i släktet Hyphoraia och familjen björnspinnare, Arctiidae. Enligt den svenska rödlistan är arten starkt hotad, EN, i Sverige. Två underarter finns listade i Catalogue of Life, Hyphoraia aulica meridialpina Daniel, 1939 och Hyphoraia aulica rishiriensis Matsumura, 1927.

Kännetecken
Gulfläckig igelkottsspinnare är en medelstor björnspinnare med en vingbredd på 33 till 40 millimeter. Hanen och honan är i stort sett lika, förutom att hanen har fjäderformade antenner medan honan har antenner som är mer trådlika. Framvingarna är mörkt rödbruna med ljusgula fläckar och strimmor, medan bakvingarna är svarta och orangefärgade. Kroppen har en fin och tät gulbrunaktig behåring.

Utbredning
Gulfläckig igelkottsspinnares utbredningsområde sträcker sig från östra Frankrike och Belgien genom centrala Europa och österut till Turkiet, centrala Asien och Japan. I Europa finns den söderut till Italien och norrut till Danmark, Sverige och Finland

Status
Enligt den svenska rödlistan är gulfläckig igelkottsspinnare starkt hotad, EN, i Sverige. I 2005 års rödlista var den upptagen som akut hotad, CR, men nedgraderades vid bedömningen till 2010 års rödlista.. Det största hotet mot arten är habitatförlust genom igenväxning och exploatering av dess livsmiljöer. Tidigare har fynd av arten i Sverige gjorts från Skåne till Uppland, men numera finns säkert dokumenterade populationer endast kvar i södra Halland, samt på Öland och Gotland.

Levnadssätt 
Gulfläckig igelkottsspinnare föredrar soliga och öppna områden, som hagmarker, ängsmarker, hällmarker och flygsandsområden. Dess livscykel är ettårig med en övervintring som larv. Larven, som kännetecknas av att den är slankare än andra igelkottsspinnarlarver, är svart med rödbrun behåring på buken. Dess föda är olika örter, som fibblor, röllika, svartkämpar och svingel. Förpuppningen sker i april eller början av maj. De fullbildade fjärilarna kommer fram i mitten av maj och flyger fram till mitten av juni. Som fullbildad fjäril, imago, äter gulfläckig igelkottsspinnare ingenting och dess sugsnabel är därför tillbakabildad.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar

Fjärilar
Björnspinnare
aulica
Axel-Herman Nilsson

Axel Herman Nilsson, född 31 december 1894 i Stockholm, död där 12 maj 1969, var en svensk idrottare som var aktiv inom backhoppning och nordisk kombination under 1920-talet. Han representerade Djurgårdens IF i Stockholm.

Karriär 

Axel-Herman Nilsson medverkade vid olympiska vinterspelen  1924 i Chamonix i Frankrike. Han tävlade i backhoppning och nordisk kombination. Nilsson slutade på sjätte plats i den första olympiska backhoppstävlingen. Han hoppade 42,5 och 44 meter. Tävlingen vanns av Jacob Tullin Thams från Norge före landsmannen Narve Bonna och amerikanen Anders Haugen. I tävlingen i nordisk kombination 1924 blev Nilsson nummer fem, efter fyra norrmän. 

Under Olympiska vinterspelen 1928 i St. Moritz i Schweiz blev Nilsson nummer fyra i backhoppningstävlingen. Tävlingen vanns av Alf Andersen från Norge före landsmannen Sigmund Ruud och Rudolf Burkert från Tjeckoslovakien. Nilsson var mycket nära en olympisk bronsmedalj. Han hoppade 53,5 meter i första omgången och 60 meter i andra.

Axel-Herman Nilsson blev svensk mästare i backhoppning 1922, 1923 och 1924.

Källor 
 Sports Reference - Axel-Herman Nilsson 
   nordisk kobination 
   backhoppning (innehåller fel) 
 Svenska Skidförbundet: Backe/nordisk kombination - svenska mästare
 

Avlidna 1969
Födda 1894
Män
Svenska backhoppare
Svenska utövare av nordisk kombination
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1924 från Sverige
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1928 från Sverige
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1924
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1928
Idrottare från Stockholm
Dovrefjell-Sunndalsfjella nationalpark

Dovrefjell-Sunndalsfjella nationalpark är en norsk nationalpark som ligger i ett högfjällsområde på Dovrefjell och Sunndalsfjella där Trøndelag, Oppland och Møre og Romsdal fylker möts. Parken inrättades 2002 för att skydda ett intakt högfjällsekosystem och täcker ett område på 4 367 km² i Lesja och Dovre kommuner i Oppland, Oppdals kommun i Trøndelag samt Sunndals och Nessets kommuner i Møre og Romsdal. Den är en utvidgning av Dovrefjell nationalpark, som inrättades 1974, dessutom ingår ett separat område öster om Drivdalen i nationalparken.

Geografi, landskap och geologi 
Parken spänner över ett brett spektrum av norska fjällandskaptyper, från det branta och karga i väster till det kalkrika, frodiga med mjuka former i öster.

Flora och fauna 
Parken är kärnområde för vildren och dess centrala delar har ett bestånd av myskoxe, som planterades in under mellankrigstiden. Det finns ett fast bestånd av järv och ett visst bestånd av fjällräv och flera stora rovfåglar som kungsörn och jaktfalk.

Dovrefjell, särskilt Knutshøene, och Sunndalsfjella är kända för en rik fjällflora med många endemiska arter. Det finns även några säregna växter som överlevde istiden på nunataker, som norsk malört och olika underarter till fjällvallmo.

Kulturminnen 
Nationalparken är ett kärnområde för arkeologiska kulturminnen från förhistorisk vildrenjakt, här finns hela fångstsystem med ledstängsel, uppmurade och jordgrävda fångstgropar och skjutplatser.

Området har även flera spår som tyder på att det var den traditionella färdvägen mellan Sydnorge och Trøndelag med spår av både kungsvägar och pilgrimsleder. Båda skapade behov av fjällstugor och de första värdshusen ska ha uppförts omkring 1120 på Öystein Magnussons initiativ. Fjällstugorna Fokstugu, Hjerkinn, Kongsvold och Drivstua, som var i statens ägo ända in på 1900-talet, var ursprungligen skjutsstationer på sträckan Dovre-Oppdal.

Referenser

Externa länkar 
 - Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark 
 Dovrefjellrådet

Nationalparker i Norge
Lesja kommun
Dovre kommun
Oppdals kommun
Sunndals kommun
Nessets kommun
Naturskyddsområden bildade 2002
Fortuna Hemgården

Fortuna Hemgården är ett delområde i stadsdelen Husie, Malmö.

Delområdet ligger mellan Tullstorpsvägen och Yttre Ringvägen, norr om Sallerupsvägen. Området tillkom 2009. Större delen tillhörde tidigare delområdet Södra Sallerup, men den före detta byn Tullstorp tillhörde tidigare Toftanäs.

Noter 

Husie
Per-Inge Tällberg

Per-Inge Tällberg, född 14 juni 1967 i Bollnäs i Gävleborgs län, är en svensk tidigare backhoppare som tävlade 1986–1993. Han representerade Bollnäs GIF (Bollnäs Gymnastik och Idrottsförening).

Karriär 

Per-Inge Tällberg blev svensk mästare i stora backen 1985. Han debuterade i världscupen i backhoppning under öppningstävlingen i tysk-österrikiska backhopparveckan säsongen 1985/1986 (backhopparveckan ingår i världscupen) i Schattenbergbacken i Oberstdorf i dåvarande Västtyskland 30 december 1985. Han blev nummer tio i sin första världscuptävling. Tällberg var bland de tio bästa i en deltävling i världscupen första gången i Meldal i Norge 18 mars 1988. I världscuptävlingen i skidflygningsbacken Kulm i Bad Mitterndorf i Österrike blev Tällberg nummer tre, efter Stephan Zünd från Schweiz och Ari-Pekka Nikkola från Finland. pallplatsen i Kulm blev han bästa placering i en deltävling i världscupen. Som bäst blev han nummer 33 sammanlagt säsongen 1990/1991. Bästa placeringen i backhopparveckan kom säsongen 1989/1990 då han blev nummer 52 totalt.

I Skid-VM 1987 i Oberstdorf tävlade Tällberg i de individuella grenarna. Han blev nummer 46 i normalbacken och nummer 63 av 66 backhoppare i stora backen. Under Skid-VM 1991 i Val di Fiemme i Italien blev Tällberg nummer 28 i normalbacken och nummer 14 i stora backen, hans bästa placering individuellt i VM-sammanhang. I VM 1993 på hemmaplan i Falun blev han nummer 41 i normalbacken och nummer 19 i stora backen.

Per-Inge Tällberg ingick i det svenska lag  (Per-Inge Tällberg, Anders Daun, Jan Boklöv och Staffan Tällberg) som slutade på sjunde plats i backhoppningens lagtävling i stor backe vid olympiska vinterspelen 1988 i Calgary i Kanada. Han tävlade även i de individuella tävlingarna under OS 1988. Han blev nummer 36 i normalbacken och slutade på en delad 22:a plats i stora backen. Han slutade på 50:e i den individuella tävlingen i stor backe i Albertville i Frankrike vid olympiska vinterspelen 1992.

Tällberg slutade på elfte plats 1990 vid skidflygnings-VM 1990 i Vikersund i Norge. Tävlingen vanns av Dieter Thoma från Tyskland. Tällberg var 23,4 poäng från en plats på prispallen. Tällberg deltog även i skidflygnings-VM 1992 i Harrachov i Tjeckien. Där slutade han på en 29:e plats. Noriaki Kasai från Japan vann tävlingen.

Per-Inge Tällberg avslutade backhoppskarriären 1993.

Övrigt 

Per-Inge Tällberg är äldre bror till Staffan Tällberg.

Källor
 FIS Hemsida: Resultat
 Sports reference - Per-Inge Tällberg

Referenser 

Födda 1967
Män
Svenska backhoppare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Sverige
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Sverige
Levande personer
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1988
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1992
Personer från Bollnäs
Hans Nordin (backhoppare)

Hans Evert Nordin, född 7 januari 1931 i Härnösand, Ångermanland, död 
23 september 2021 i Älandsbro, var en svensk backhoppare som tävlade under 1950-talet. Han representerade IF Älgarna.

Karriär 

Hans Nordin fattade tidigt intresse för skidsport. Han tränade i Polstjärnebacken i Hälletorp på lånade skidor. Nordin blev svensk juniormästare i backhoppning. 

Hans Nordin deltog i backhoppstävlingen i olympiska vinterspelen 1952 i Oslo 24. Han var den först startande backhopparen i tävlingen. 104.102 betalande åskådare var kommit till Holmenkollen för att se backhoppstävlingen, plus runt 30.000 som såg tävlingen från "Gratishaugen", en backe utanför stadion där man gratis kunde se tävlingarna i Holmenkollen.

Nordin låg på 12:e plats efter första omgången, men hoppade sig upp en plats i andra omgången och slutade på elfte plats, 19,5 poäng efter segrande hemmahopparen Arnfinn Bergmann och 13,0 poäng från pallen. Karl Holmström från Sverige tog sista pallplatsen.

Övrigt 

Nordin bodde sedan 1975 i Nässland, Älandsbro med sin fru Hjördis. Makarna hade tidigare bott många år i Timrå och Hans Nordin arbetade som elektriker bland annat på Östrands massafabrik.

Källor

Externa länkar
 1924-56 Winter Olympic ski jumping results
 Backhoppningsresultat från olympiska vinterspelen 1924–1956
 Ski Jumping at the 1952 Oslo Winter Games: Men's Normal Hill, Individual
 Foto: Polstjärnebacken
 Allehanda.se: Intervju med Hans Nordin

Födda 1931
Män
Svenska backhoppare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Sverige
Avlidna 2021
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1952
Personer från Härnösand
Hans Nordin

Hans Nordin kan avse:

Hans Nordin (backhoppare) (1931–) – en tidigare svensk backhoppare
Hans Nordin (författare) (1952–) – programledare, författare och skribent inom sportfiske
Carl Nordin

Carl Nordin, född 1989 i Örnsköldsvik, är en svensk backhoppare. Han representerar IF Friska Viljor.

Karriär 

Carl Nordin debuterade internationellt i kontinentalcupen i Rovaniemi i Finland 4 december 2004. Han blev nummer 81 i sin första tävling i kontinentalcupen. I Kontinentalcupen är hans bästa placering en 25:e-plats i Granåsen i Trondheim i Norge 8 mars 2008. I FIS Cup (backhoppningens tredje högsta nivå) har han som bäst slutat på 3:e plats i hemmabacken i Örnsköldsvik 29 augusti 2010 och i Falun 25 september samma år. 

Nordin deltog i junior-VM 2006 i Kranj i Slovenien. Där hoppade han i lagtävlingen och blev nummer 9 tillsammans med lagkamraterna. Under junior-VM 2007 i Tarvisio i Italien tävlade Nordin i den individuella tävlingen och slutade på en 55:e plats. Nordin startade också i junior-VM 2009 i Štrbské Pleso i Slovakien. Där blev han nummer 56 i den individuella tävlingen och nummer 12 i lagtävlingen.

Nordin debuterade i världscupen i Planica i Slovenien 15 mars 2008. Där deltog han i lagtävlingen i skidflygningsbacken Letalnica och blev nummer 9 med svenaska laget. Hans första start i en individuell tävling i världscupen var i Klingenthal i Tyskland 11 februari 2009. Han slutade på en 59:e plats

Carl Nordin medverkade vid världsmästerskapen i skidflygning 2008 i Heini Klopfer-backen i Oberstdorf i Tyskland, och slutade på 50:e plats i den individuella tävlingen, samt medverkade i det svenska lag (Carl Nordin, Isak Grimholm, Johan Erikson och Andreas Arén) som slutade på 11:e plats.

Nordin har fyra guldmedaljer och fyra silvermedaljer från svenska mästerskap. Han vann lagtävlingarna med IF Friska Viljor och blev tvåa individuellt åren 2009, 2010, 2011 och 2012.

Övrigt 

Carl Nordin är yngre bror till backhopparen Jonas Nordin som tävlade i kontinentalcupen till 2006.

Källor

Referenser 

Födda 1989
Män
Svenska backhoppare
Levande personer
Idrottare från Örnsköldsvik
Svenska idrottare under 2000-talet