kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ernst von Leutsch

Ernst Ludwig von Leutsch, född den 16 augusti 1808 i Frankfurt am Main, död den 28 juli 1887, var en tysk klassisk filolog.

von Leutsch studerade klassiska språk vid universitetet i Göttingen, där han hade Georg Ludolf Dissen, Christoph Wilhelm Mitscherlich och Karl Otfried Müller som lärare. Där kom han också att knyta livslånga vänskapsband med Friedrich Wilhelm Schneidewin. 

År 1830 förvärvade han doktorsgraden och begav sig till Berlin för ett år, där han fortsatte sin utbildning under August Boeckh. År 1831 återvände han till Göttingen, där han 1837 utnämndes till extra ordinarie professor. Från 1842 till 1883 var han ordinarie professor. Han efterträddes av Ulrich von Wilamowitz-Moellendorff.

Efter Schneidewins död 1856 tog von Leutsch över utgivningen av tidskriften "Philologus". Han förblev redaktör till sin död. År 1868 grundade han "Philologischer Anzeiger". Han publicerade inte så mycket i bokform utan koncentrerade sig på undervisningen. Hans älsklingsämnen var Pindaros, Aristophanes, Thukydides, Livius och Tacitus.

Källor

Noter 

 

Tyska klassiska filologer
Tyska professorer
Alumner från Göttingens universitet
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Filologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Frankfurt am Main
Födda 1808
Avlidna 1887
Män
Sjöslaget vid Kronstadt

Sjöslaget vid Kronstadt, även kallat sjöslaget vid Styrsudden eller slaget vid Krasnaja Gorka (, Krasnogorskoje srazjenie) , var ett sjöslag 3-4 juni 1790 mellan svenska och ryska flottorna under Gustav III:s ryska krig. Svensk befälhavare var hertig Karl av Södermanland.

Slaget 
Striden varade i fyra timmar med personella förluster på båda sidor, och återupptogs igen dagen därpå. Flera av de svenska skeppen var nu i behov av reparationer och manskapet av vila och efter att den ryska Revaleskadern siktats beslöt kungen att flottan skulle löpa in till Björkö och den 6 juni ankrade man vid Vidskären. Striden slutade taktiskt oavgjort utan att någon sida förlorat något skepp - men som en rysk strategisk seger eftersom svenska flottan fördröjts och den ryska Kronstadtflottan nu kunde återförenas med Revaleskadern. Den svenska flottan blev nu instängd i Viborgska viken och mynnade ut i flottans utbrytning, det så kallade Viborgska gatloppet.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Ryska sjöslag
Svenska sjöslag
1790 i Ryssland
Krigsåret 1790
Relationer mellan Ryssland och Sverige
Karl Schneidewin

Karl Schneidewin, född den 1 maj 1887 i Hameln, död den 31 januari 1964 i Köln, var en tysk jurist, son till teologen Max Schneidewin.

Schneidewin studerade under åren 1905 till 1908 rättsvetenskap vid universiteten i Freiburg, Berlin, München och Göttingen. År 1910 promoverades han för Victor Ehrenberg. Därefter kom han att ägna sig åt praktiskt utövande av juridiken på olika statliga befattningar. År 1951 kallades han till honorarprofessor vid universitetet i Köln och höll där föreläsningar över straff- och processrätt. Han var medutgivare av femte upplagan av Stengleins kommentar till tyska rikets straffrättsliga Nebengesetze (1928).

Källor 
 

Tyska domare
Straffrättsexperter
Tyska professorer i juridik
Personer verksamma vid universitetet i Köln
Jurister under 1900-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Personer från Hameln
Födda 1887
Avlidna 1964
Män
Leonid Lesj

Leonid Vilgelmovitj Lesj (ryska: Леонид Вильгельмович Леш), född 9 januari 1862, död 28 augusti 1934 i Dubrovnik, var en rysk militär.
 
Lesj blev 1881 officer vid infanteriet, 1903 överste, förde regements- och brigadbefäl under rysk-japanska kriget 1904–05, blev generallöjtnant 1909, chef för andra gardesinfanteridivisionen 1910 och för andra turkestanska armékåren 1914. 

Under första världskriget förde Lesj först 12:e armékåren och därefter (som Radko Dimitrijevs efterträdare) under tiden maj 1915 till april 1917 tredje armén, vilken han förde i södra Polen 1915, Volynien 1916 (offensiven mot Kovel och Aleksej Brusilovs andra offensiv) och Polesien 1916–17 (striderna vid Stochod).

Källor

Ryska generaler
Bulgariska generaler
Personer i rysk-japanska kriget
Personer i första världskriget
Ryska militärer under 1800-talet
Ryska militärer under 1900-talet
Födda 1862
Avlidna 1934
Män
Ugglan
Minnesota Sports & Entertainment

Minnesota Sports & Entertainment, L.P. är ett amerikanskt kommanditbolag som äger och driver ishockeylaget Minnesota Wild i NHL och lacrosselaget Minnesota Swarm i NLL samt Saint Paul Arena Company som sköter det dagliga driften med arenan Xcel Energy Center och andra faciliteter som Saint Paul RiverCentre och Roy Wilkins Auditorium och cateringföretaget Wildside Caterers.

Tillgångar 
 Minnesota Wild - NHL
 Minnesota Swarm - NLL
 Saint Paul Arena Company
 317 on Rice Park
 Roy Wilkins Auditorium — Sköter dagliga driften
 Saint Paul RiverCentre — Sköter dagliga driften
 Wildside Caterers — Majoritetsägare
 Xcel Energy Center — Sköter dagliga driften

Referenser 

Amerikanska underhållningsföretag
Företag i Saint Paul, Minnesota
Företag bildade 1997
Minnesota Wild
Platon Letjitskij

Platon Aleksejevitj Letjitskij (ryska: Платон Алексеевич Лечицкий), född 18 november 1856, död 18 februari 1921 i Moskva, var en rysk militär.

Letjitskij blev officer vid infanteriet 1881, överste 1900, regementschef 1902, deltog som sådan i rysk-japanska kriget 1904–05, blev generalmajor och brigadchef 1905, divisionschef 1906 och chef för 18:e armékåren (Sankt Petersburg) 1908, generallöjtnant 1909 och chef för militärdistriktet Amur 1911. 

Vid första världskrigets utbrott fick han befälet över nionde armén (till en början strategisk reserv i Sankt Petersburg), som han förde i Polen 1914, i Galizien och Bukovina, vilket han erövrade under Aleksej Brusilovs första offensiv, 1915–16 och i Rumänien 1917. I samband med februarirevolutionen samma år entledigades han från armébefälet.

Källor

Ryska generaler
Personer i rysk-japanska kriget
Personer i Ryssland under första världskriget
Ryska militärer under 1800-talet
Ryska militärer under 1900-talet
Födda 1856
Avlidna 1921
Män
Ugglan
Archosaurus

Archosaurus är ett utdött släkte av köttätande reptiler tillhörande familjen arkosaurier, som levde under äldre perm i Ryssland och Polen. Den var en av de tidigaste formerna av arkosaurier.

Se även
Proterosuchus

Referenser

Arkosaurier
Reptiler under perm
Lena Nilsson (olika betydelser)

Lena Nilsson kan avse någon av följande personer:

Lena Nilsson (född 1945), skådespelare
Lena B. Nilsson, född 1957, skådespelare
Lena Nilsson, född 1962, skådespelare
Lena Nilsson (friidrottare), född 1980, medeldistanslöpare
Ivan Erdeli

Ivan Georgijevitj Erdeli (ryska: Иван Георгиевич Эрдели), född 15 oktober 1870, död 7 juli 1939 i Paris, var en rysk militär.

Erdeli blev officer vid kavalleriet 1890, överste och regementschef 1907 samt, som generalmajor, generalkvartermästare i Sankt Petersburgs militärdistrikt 1912. Efter första världskrigets utbrott blev han i september 1914 chef för 14:e kavalleridivisionen och 1915 chef för ett kavalleridetachement (om två divisioner), varmed han deltog i första arméns strider i Polen och Litauen. I juni 1917 blev han chef för 11:e armén (i Galizien), vars upplösning han förgäves försökte hindra. I september samma år avsattes han (av Aleksandr Kerenskij) och fängslades, men frigavs åter i november samma år.

Källor

Ryska generaler
Personer i Ryssland under första världskriget
Personer i Ryssland under 1900-talet
Födda 1870
Avlidna 1939
Män
Ugglan
Strandman

Strandman är ett svenskt efternamn som burits av bland andra:

 Aleksander Strandman (1856–1933), finländsk senator
 Erik Strandman (1882–1948), tecknare och målare
 Ernst Strandman (1870–1950), lärare och nykterhetsman
 John Erik Strandman (1886–1934), svensk skådespelare och operettsångare
 Otto Strandman (1871–1960), svensk skulptör
 Otto August Strandman (1875–1941), estnisk politiker

Svenska efternamn
Faddej Sivers

Faddej Vasiljevitj Sivers (ryska: Фаддей Васильевич Сиверс; tyska: Thadeus von Sievers), född 18 oktober 1853, död 1915, var en rysk (balttysk) baron och militär. 

Sivers blev officer vid infanteriet 1875, generalstabsofficer 1881, överste 1890, regementschef 1899, generalmajor och stabschef 1900, divisionschef 1904, generallöjtnant 1906, chef för 17:e armékåren 1908 och general av infanteriet 1912. 

Under första världskriget förde han först 10:e armékåren (Galizien), sedan 10:e armén, med vilken han i november 1914 inföll i Ostpreussen och besatte östligaste delen av provinsen. I vinterslaget i Masurien, den 4–22 februari 1915, blev han fullständigt slagen av tyska armégruppen Paul von Hindenburg och måste retirera mot Njemen, varefter han entledigades från sin post som arméchef.

Källor

Ryska generaler
Personer i Ryssland under första världskriget
Ryska militärer under 1800-talet
Ryska militärer under 1900-talet
Balttyskar
Födda 1853
Avlidna 1915
Män
Ugglan
Alimak Hek

Alimak är en svensk tillverkare av kuggstångsdrivna hissar för byggindustri och övrig industri med cirka 300 anställda. Företaget, som är baserat i Skellefteå, grundades av Alvar Lindmark 1948 och tillhör Alimak Group som är noterat sedan 2015 på Stockholmsbörsen. Alimak har levererat över 30 000 produkter till ca 75 länder världen över. Företaget ingår i Alimak Group med huvudkontor i Stockholm. Koncernen har ca 2 400 anställda. Ett genombrott kom 1962 då företaget lanserade en bygghiss där hisskorgen klättrar längs en kuggstångsförsedd mast. Hissen bär på sitt eget maskineri och masten byggs på successivt från korgtaket.

Bland intressanta installationer finns en permanent hiss för nödsituationer och service i Frihetsgudinnan i New York. Den högsta installationen var den 645 meter höga Konstantynows radiomast i Warszawa i Polen och den högst belägna finns på Jungfraujoch i Schweiz, 3571 meter över havet. Flera av världens högsta byggnader som Petronas Towers i Malaysia och Taipei 101 i Taiwan har använt hissar från Alimak Hek vid byggandet.

Historik i urval 
1956 – Den första kuggstångsdrivna klätterplattformen lanseras: ”Jakobs stege”
1960 – Första dotterbolaget i USA
1962 – Den första kuggstångsdrivna bygghissen lanseras
1968 - Alimak Verken och Lindéns Kranar slås ihop
1968-1983 – Krantillverkning under märket Linden-Alimak
1983 - Kranverksamheten säljs 
2001 – Samgående mellan Alimak och Hek
2006 - Champion Elevators i USA köps
2006 – Alimak Hek startar lokal tillverkning i Kina
2015 - Alimak Group noteras på Stockholmsbörsen

Produktionsanläggningar 
Alimak Group Sweden AB, Skellefteå – bygghissar och industrihissar
Alimak Hek Vertical Access Ltd, Changshu – bygghissar, plattformar och industrihissar

Källor

Noter

Externa länkar 
Alimak Heks webbplats

Företag bildade 1948
Svenska metallindustriföretag
Företag i Skellefteå
Företag listade på Stockholmsbörsen (mid cap)
Parareptilia

Parareptilia ("vid sidan av reptiler") är en systematisk grupp av amnioter som definierar utdöda släkten av primitiva anapsider.

Taxonomi
Ett namn för reptiler under perm och trias var inte längre med i förgreningen för anapsider, så därför blev dom indelade som  parareptiler. Man var dock lite osäker om man skulle uppföra Parareptilia som en formell taxon. Kladogramet blev som följande:

Referenser

Parareptiler
Carl Lagerström

Carl Abraham Lagerström, född 12 januari 1869 i Jakob och Johannes församling i Stockholm, död 26 juni 1925 i Klara församling där, var en svensk boktryckare som tillsammans med sin yngre bror Hugo Lagerström först gav ut tidskriften Nordisk boktryckarekonst sedan 1900 och därefter bildade Bröderna Lagerströms boktryckeri. 

Carl Lagerström är begravd på Sandsborgskyrkogården i Stockholm.

Se även
 Bröderna Hugo Lagerström och Viktor Lagerström

Källor
 Nordisk Familjebok, 3:e uppl 1930, sp 602
Sveriges dödbok utg 5 1901-2009, Sveriges släktforskarförbund

Noter 

Födda 1869
Svenska förläggare
Svenska boktryckare under 1800-talet
Svenska redaktörer
Personer från Stockholm
Gravsatta på Sandsborgskyrkogården
Avlidna 1925
Män
Svenska boktryckare under 1900-talet
Pavel Pleve

Pavel Adamovitj Pleve (ryska: Павел Адамович Плеве, tyska: Paul von Plehve), född 30 juni 1850, död 28 mars 1916 i Moskva, var en rysk militär av tyskt ursprung. 

Pleve blev 1870 officer vid kavalleriet, 1877 generalstabskapten, 1882 överste vid generalstaben, 1893 generalmajor, 1900 generallöjtnant och 1907 general av kavalleriet. Åren 1890–93 var han regementschef, 1899 blev han kavalleridivisionschef, 1905 chef för 13:e armékåren och 1909 chef för Moskvas militärdistrikt. 

Under första världskriget förde han till i januari 1915 femte armén (i södra Polen), därefter till i juni samma år den nybildade 12:e armén (i nordvästra Polen) och sedan till i februari 1916 åter femte armén (i Kurland). Han blev därefter (efter Nikolaj Ruzskij) chef för armégruppen på "norra fronten", men avgick redan 27 februari samma år på grund av sjukdom. Han var en av ryska arméns mest framstående generaler, kunskapsrik och viljekraftig.

Källor

Noter

Ryska generaler
Ryska militärer under 1800-talet
Ryska militärer under 1900-talet
Personer i Ryssland under första världskriget
Födda 1850
Avlidna 1916
Män
Ugglan
Nikolaj Ruzskij

Nikolaj Vladimirovitj Ruzskij (ryska: Николай Владимирович Рузский), född 18 mars (gamla stilen: 6 mars) 1854, död 1 november 1918 i Pjatigorsk (mördad), var en rysk militär. 

Ruzskij inträdde 1870 i tjänst vid ett gardesgrenadjärregemente, blev 1872 officer och 1885 överste, 1896 generalmajor och 1903 generallöjtnant. Sin mesta tid tillbringade han i generalstabsbefattningar och var 1904 stabschef i Vilnius militärdistrikt, varifrån han följde sin chef, general Oskar Gripenberg, till krigsskådeplatsen och som stabschef vid andra armén. Ruzskij blev sedan chef för XXI armékåren, general av infanteriet och adjoint hos chefen för Kievs militärdistrikt. 

Under första världskriget förde Ruzskij först befälet över tredje ryska armén, som kämpade sig fram genom Galizien och slutligen hotade Kraków. Han var under tiden oktober 1914 till april 1915 högste befälhavare över "nordvästra fronten". Han avgick därefter på grund av olika meningsskiljaktigheter med högste befälhavaren. 

I augusti 1915 blev han högste befälhavare över "norra fronten", en post vilken lämnade i december samma år och blev medlem av riksrådet, men innehade under tiden augusti 1916 till maj 1917 åter den föregående posten. Sedan Aleksandr Kerenskij den 12 maj 1917 blivit krigsminister, tog Ruzskij, som inte ville finna sig i de nya förhållandena beträffande disciplinen inom armén, avsked. 

Ruzskij, som åtnjöt anseende som en av Rysslands mest framstående härförare, mördades 1918 av bolsjevikerna.

Källor

Ryska generaler
Ryska militärer under 1800-talet
Ryska militärer under 1900-talet
Personer i Ryssland under första världskriget
Personer som blivit mördade i Ryssland
Födda 1854
Avlidna 1918
Män
Ugglan
Nikolaj Janusjkevitj

Nikolaj Nikolajevitj Janusjkevitj (ryska: Николай Николаевич Янушкевич), född den 1 maj 1868, död 1918, var en rysk general.

Janusjkevitj blev officer 1886, överste 1903, generalmajor 1909, chef för generalstabsakademien 1913 och generallöjtnant 1915. Han var då sedan våren 1914 chef för generalstaben. Som sådan samverkade han dagarna före första världskrigets utbrott med krigsministern Vladimir Suchomlinov om att låta den allmänna mobiliseringsordern utgå, utan att fördröjas av tsarens den 29 juli givna men dagen därpå återtagna kontraorder. Janusjkevitj förflyttades i september 1915, samtidigt med storfurst Nikolaj Nikolajevitj, till kaukasiska krigsskådeplatsen, där han till april 1917 var verksam som storfurstens stabschef. Enligt uppgift skall han i februari 1918 ha dödats av rödgardister.

Källor 
 

Födda 1868
Avlidna 1918
Ryska generaler
Personer i Ryssland under första världskriget
Personer i Ryssland under 1900-talet
Män
Ugglan
Erik Hallgren (konstnär)

Erik Hallgren, född 27 augusti 1910 i Sankt Matteus församling, Stockholm, död 22 september 2000 i Essinge församling, Stockholm, var en svensk målare.

Hallgren, som var son till postkontrollör David Hallgren och Frida Rönne, bedrev studier på Valand och hos Otte Sköld samt på Kungliga Konsthögskolan i Stockholm och Det Kongelige Danske Kunstakademi i Köpenhamn. Han började måla i en lätt kubiserande stil, men efter en resa till Frankrike 1939 bytte han till ett friare valörmåleri. Han målade intima, milda landskap i en varierad grönskala. Hans verk finns representerade på  Moderna Museet i Stockholm, Göteborgs konstmuseum, Malmö museum och Västerås stad. Dessutom finns han representerad vid Statens Museum for Kunst i Köpenhamn.

Hallgren ingick 1950 äktenskap med Bertha Hvenegaard Lassen, dotter till overbibliotekar Harald Hvenegaard Lassen och Carli Simonsen, men var frånskild sedan 1969.

Referenser

Födda 1910
Svenska målare under 1900-talet
Avlidna 2000
Män
Konstnärer från Stockholm
Representerade vid Moderna museet
Tomáš Pekhart

Tomáš Pekhart, född 26 maj 1989 i Sušice, Tjeckoslovakien (idag Tjeckien), är en tjeckisk fotbollsspelare som sedan februari 2020 spelar för den polska klubben Legia Warszawa och Tjeckiens fotbollslandslag.

Externa länkar
 Official website of Tomáš Pekhart
 Profile on tottenhamhotspur.com
 Profile at iDNES.cz
 
 

Tjeckiska fotbollsspelare
Tjeckiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Tottenham Hotspur FC
Spelare i Southampton FC
Fotbollsspelare i SK Slavia Prag
Spelare i FK Jablonec
Spelare i AC Sparta Prag
Spelare i 1. FC Nürnberg
Spelare i FC Ingolstadt 04
Spelare i AEK Aten FC
Spelare i Hapoel Be'er Sheva FC
Spelare i UD Las Palmas
Fotbollsspelare i Legia Warszawa
Spelare i English Football League
Spelare i 1. česká fotbalová liga
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Spelare i Grekiska superligan
Spelare i Ligat Haal
Spelare i Segunda División
Spelare i Ekstraklasa
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2020
Födda 1989
Levande personer
Män
Victor Lagerström

Viktor Emanuel Lagerström, född 26 juni 1864 i Västerås, Västmanlands län, död 17 november 1948 i Katarina församling, Stockholm, var en svensk konstnär. 

Lagerström studerade vid Konstakademien och under resor i Frankrike, Tyskland och Italien. Han verkade som tidningstecknare för Svenska Dagbladet mellan 1897 och 1902 och Stockholms-Tidningen mellan 1897 och 1903 och inriktade sig därefter på bokkonst för olika förlag. Vid sidan av detta ägnade han sig också åt måleri och var under många år aktiv som sekreterare i Konstnärsklubben. 
Som målare har han mest framställt stämningsbetonade Stockholms- och Visby-motiv samt folklivsbilder från Skåne. Han är representerad på Nationalmuseum.

Lagerström var bror till Hugo Lagerström och Carl Lagerström. Viktor Lagerström, som var ogift, var far till Stig Arbman, grundare av reklambyrån Arbmans.

Lagerström är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor
 Nordisk Familjebok, 3:e uppl 1930, bd 12, sp 603
 Svensk uppslagsbok, 2:a uppl 1956, bd 17, sp 615
Sveriges dödbok utg 5 1901-2009, Sveriges släktforskarförbund

Noter   

Födda 1864
Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1800-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Konstnärer från Västerås
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Avlidna 1948
Män
På jakt efter magentamärket

På jakt efter magentamärket (The Gilded Man) är en Kalle Anka-historia av Carl Barks från 1952. Den handlar om Kalle Anka och Knattarna som försöker hitta ett dyrbart frimärke i Brittiska Guayana.

Handling
Det börjar med att Kalle råkar tipsa Alexander Lukas om att det går att tjäna pengar på att samla frimärken. Alexander hittar med sin tur då ett helt frimärksalbum som tillhör en rik och glömsk frimärkssamlare. I ren glömska råkar samlaren betala hittelön till både Alexander och Kalle. Kalle bestämmer sig för att använda pengarna till att finansiera en resa till Brittiska Guayana för att hitta ett mycket sällsynt märke - ett encents magentarött frimärke. Det leder dem till en bortrövad postväska som rövats bort av Den Gyllene Mannen som enligt knattarna även benämns El Dorado. Kalle och knattarna hittar både frimärke och El Dorado, men förlorar märket till Alexander Lukas som säljer det till den förvirrade frimärkssamlaren. Dock råkar frimärksamlaren återigen tappa bort sitt album och denna gången hittar Kalle det och blir rikligt belönad.

Externa länkar
På jakt efter magentamärket på COA

Kalle Anka-serier
Serieåret 1952
Enhörningen (serie)

Enhörningen (Trail of the Unicorn) är en Kalle Anka-historia av Carl Barks från 1950. Den handlar om Kalle Anka och Knattarna som försöker spåra och hämta hem en enhörning till Joakim von Ankas zoo.

Handling

Serien börjar med att Kalle blir uppringd av Farbror Joakim som vill att han åker till Himalaya för att hämta hem en enhörning till Joakims zoo. Kalle blir lovad en stor summa pengar om han lyckas. Dock har Alexander Lukas tjuvlyssnat på samtalet och följer efter Kalle och Knattarna för att med hjälp av sin tur kunna var den som levererar enhörningen till Joakim. Kalle och knattarna hittar och fångar en vildsint enhörning, som tyvärr råkar slita sig och rymma. Enhörningen faller därefter i Alexanders händer och han blir den som lämnar över djuret och inkasserar belöningen hos Farbror Joakim. Enhörningen visar sig dock snart bli sjuk då den vägrar äta och Joakim utlovar en mycket stor belöning till dem som kan bota enhörningen. Kalle och knattarna matar den då med en mossa de hittade i Himalaya, vilket ger enhörningen sina krafter tillbaka.

Externa länkar
Enhörningen på COA

Kalle Anka-serier
Serieåret 1950
Godtfred Rump

Christian Godtfred Rump, född den 8 december 1816 i Hillerød, död där den 25 maj 1880, var en dansk målare, bror till Nicolai Reimer Rump.

Rump kom vid 16 års ålder till Köpenhamn, studerade vid konstakademien och J.L. Lunds målarskola, debuterade med porträtt och historiska tavlor, men fördes sedan över till sitt verkliga kall, landskapsmåleriet. 

Han var en mild, fin och känslig naturpoet och kolorist, därtill den förste friluftsmålaren i Danmark (även under vintern målade han ute i naturen). En resa till Italien 1857-58 medförde ingen förändring i hans personliga känsla för det danska landskapets karaktär och stämningsliv. 

Rump är representerad i Kunstmuseet (bland annat med några motiv från Frederiksborg, med vinterbilden Tillfrusen å i en park och Ån i Sæbygaards skog, som anses som hans bästa verk) samt i Hirschsprungs museum och i Glyptoteket. Han målade även landskap från Blekinge och Norge. Rump fick professors titel 1874.

Källor 

 

Danska landskapsmålare
Mottagare av Thorvaldsenmedaljen
Personer i Danmark under 1800-talet
Personer från Hillerød
Födda 1816
Avlidna 1880
Män
Kalle Anka på Grönland

Kalle Anka på Grönland (Luck of the North) är en Kalle Anka-historia av Carl Barks från 1949. Den handlar hur Kalle Anka lurar iväg Alexander Lukas till Grönland men får dåligt samvete och bestämmer sig för att hämta hem honom.

Handling
Det börjar med att Kalle träffar Alexander Lukas som skryter med sin fantastiska tur. Kalle tröttnar på skrytet och tillverkar en påhittad karta till en gruva med uran. Kalle låter sedan Alexander hitta kartan varvid denne beger sig iväg mot gruvan. När Kalle kontrollerar koordinaterna han angett på kartan visar de sig ligga utanför Grönland. Fylld av dåligt samvete tar Kalle med sig Knattarna för att stjäla tillbaka kartan och på så sätt tvinga hem Alexander utan att avslöja att kartan är falsk. Alexanders tur hindrar Kalle från att lyckas och till slut hamnar de på ett isberg som befinner sig på de angivna koordinaterna. Isberget visar sig innehålla ett infruset vikingaskepp fullt med guld. Alexander lyckas registrera äganderätten till skeppet och dess guld, men skänker resten till Kalle, i tron att det är värdelöst. Knattarna hittar dock en karta över Nordamerika från vikingatiden, vilken visar sig vara mycket värdefull.

Externa länkar
Kalle Anka på Grönland på COA

Kalle Anka-serier
Grönland i fiktion
Serieåret 1949