kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gulskuldrad tangara

För fågelarten Tangara ornata, se epålettangara.

Gulskuldrad tangara (Parkerthraustes humeralis) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gulskuldrad tangara är en distinkt tangara med relativt kraftig näbb och stort huvud. Undersidan är grå, ovansidan gulgrön, med grått huvud, rött öga och svart ögonmask. Bland lätena hörs ljusa "seet" och ljusa tvåstaviga "tsi-lit". Sången består av en serie höga visslade toner uppblandade med elektriskt sträva ljud.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från östra Colombia till norra Bolivia och sydvästra Amazonas i Brasilien. Den placeras som enda art i släktet Parkerthraustes.

Familjetillhörighet 
Tidigare behandlades den som en del av familjen kardinaler (Cardinalidae), under det svenska trivialnamnet guldskuldrad stenknäck. DNA-studier visar dock att den är en del av tangarorna, systerart till bruntangara (Orchesticus abeillei).

Levnadssätt 
Gulskuldrad tangara hittas i högväxt skog, framför allt i mer höglänta områden. Den ses födosöka i trädtaket.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Svartkronad sångtangara

Svartkronad sångtangara (Phaenicophilus palmarum) är en fågel i familjen sångtangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Svartkronad sångtangara är en relativt stor tangaralik fågel med rätt lång, kraftig och spetsig näbb. Fjäderdräkten är omisskännlig, med gulgrönt på ovansida och stjärt, grått i nacken och på undersidan, svart på ansiktet och hjässan samt tre kontrasterande vita fläckar vid ögonen och vit strupe. Systerarten gråkronad sångtangara har just istället grå hjässa, men även grått centralt på strupen. Bland lätena hörs ljusa och tunna "tseeoo" och "ts" liksom nasala "byu".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i låglänta områden på Hispaniola förutom i södra Haiti. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Tidigare placerades den i familjen tangaror (Thraupidae). DNA-studier visar dock att den tillhör en helt egen utvecklingslinje tillsammans med några andra arter tangaror och skogssångare som alla enbart förekommer i Västindien. Numera förs den därför till den nyskapade familjen sångtangaror (Phaenicophilidae).

Levnadssätt 
Svartkronad sångtangara är en vanligt förekommande fågel som hittas i stort sett i vilka buskrika miljöer som helst. Där är den förhållandevis trög i sina rörelser, ofta knyckande på stjärten.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Sångtangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Hispaniola
Gråkronad sångtangara

Gråkronad sångtangara (Phaenicophilus poliocephalus) är en fågel i familjen sångtangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Gråkronad sångtangara är en relativt stor tangaralik fågel med rätt lång, kraftig och spetsig näbb. Fjäderdräkten är omisskännlig, med gulgrönt på ovansida och stjärt, grått i nacken och på undersidan samt tre kontrasterande vita fläckar vid ögonen och vit strupe. Kinden är svart, kantad undertill med breda vita mustaschstreck och ovantill grå hjässa. Systerarten svartkronad sångtangara har just svart hjässa men även helvit strupe. Lätena är dåligt kända, men omfattar ljusa och tunna "tseeoo" som är kortare än liknande läten hos svartkronad sångtangara.

Utbredning och systematik 
Gråkronad sångtangara delas in i två underarter med följande utbredning:
 Phaenicophilus poliocephalus poliocephalus – förekommer på södra halvön i Haiti samt öarna Île à Vache och Grande Cayemite
 Phaenicophilus poliocephalus coryi – förekommer på ön [[Gonave Island[Gonâve]] (väster om Haiti)

Vissa urskiljer populationen på Île à Vache som den egna underarten tetraopes.

Tidigare placerades den i familjen tangaror (Thraupidae). DNA-studier visar dock att den tillhör en helt egen utvecklingslinje tillsammans med några andra arter tangaror och skogssångare som alla enbart förekommer i Västindien. Numera förs den därför till den nyskapade familjen sångtangaror (Phaenicophilidae).

Levnadssätt 
Gråkronad sångtangara hittas i skogslandskap, men kan även röra sig in till parker och trädgårdar. Den ses ofta i grupper med upp till fem fåglar som födosöker i trädens övre skikt. Endast sällan slår den följe med kringvandrande artblandade flockar.

Status 
Gråkronad sångtangara har ett litet utbredningsområde där habitatförlust pågår. Den är dock fortfarande rätt vanlig i rätt miljö och inte ännu begränsad till några få lokaler. IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Hispaniola
Ockrabukig tangara

Ockrabukig tangara (Pipraeidea melanonota) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar..

Utseende 
Ockrabukig tangara är en liten och slank tangara med karakteristisk fjäderdräkt. Undersidan är ljust sandfärgade med en persikofärgad fläck på bröstet, svart ansiktsmask, puderblå hjässa och mörkare blått på rygg och vingar. Könen är lika.

Utbredning och systematik 
Ockrabukig tangara förekommer i två skilda områden i Sydamerika, dels i Anderna, dels i sydöstra Sydamerika. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Pipraeidea melanonota venezuelensis – förekommer från Anderna i Colombia till Venezuela och nordvästra Argentina
 Pipraeidea melanonota melanonota – förekommer från östra Paraguay till sydöstra Brasilien, Uruguay och nordöstra Argentina

Levnadssätt 
Ockrabukig tangara hittas i Anderna från förberg till övre subtropiska zonen, ibland även högre upp. I sydöstra Sydamerika ses den på lägre nivåer. Den ses vanligen enstaka eller i par i ungskog, skogsbryn och trädgårdar. Ibland slår den följe med kringvandrande artblandade flockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Pipraeidea

Pipraeidea är ett fågelsläkte i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Släktet omfattar vanligen en enda art, ockrabukig tangara (P. melanonota). En period placerades även blågul tangara (Rauenia bonairensis) i släktet och vissa som BirdLife International gör det fortfarande. DNA-studier visar visserligen att bonariensis och melanonota är varandras närmaste släktingar, men de genetiska och morfologiska skillnaderna dock bedömts vara så stora att den numera vanligen lyfts ut till ett eget släkte.

Referenser

Externa länkar

Tangaror
Fågelsläkten
Kastanjehuvad tangara

Kastanjehuvad tangara (Thlypopsis pyrrhocoma) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i östra Paraguay, sydöstra Brasilien och nordöstra Argentina (Misiones). Tidigare placerades den som enda art i släktet Pyrrhocoma. DNA-studier visar dock att den är inbäddad i släktet Thlypopsis och förs allt oftare dit. Dock hamnar fågelns vetenskapliga artnamn ruficeps i konflikt med soltangara (T. ruficeps), varför kastanjehuvad tangara tilldelats ett nytt vetenskapligt artnamn, pyrrhocoma.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Brasilientangara

Brasilientangara (Ramphocelus bresilius) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Brasilientangaran är en rätt stor tangara med tjock näbb. Hanen är praktfull med lysande karmosinröd kropp och svart på vingar och stjärt. Undre näbbhalvan är påtagligt silvergrå. Honan är mestadels brun, på buken och övergumpen mer kanelfärgad.

Utbredning och systematik 
Brasilientangaran förekonmer som namnet avslöjar i Brasilien, i östra delen utmed kusten. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Ramphocelus bresilius bresilius – förekommer i nordöstra Brasilien (Paraíba till Bahia)
 Ramphocelus bresilius dorsalis – förekommer i sydöstra Brasilien (Minas Gerais och Espírito Santo till Santa Catarina)

Levnadssätt 
Brasilientangaran hittas i skogsbryn och öppna miljöer, även i stadsparker och trädgårdar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Silvernäbbad tangara

Silvernäbbad tangara (Ramphocelus carbo) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Silvernäbbad tangara delas in i åtta underarter med följande utbredning:
 R. c. carbo – sydöstra Colombia till Guyana, östra Peru och norra Brasilien
 R. c. unicolor – Andernas bas på östra sidan i Colombia (Cundinamarca och Meta)
 R. c. magnirostris – Trinidad, med enstaka fynd i nordöstra Venezuela (Sucre)
 R. c. venezuelensis – östra Colombia och västra Venezuela
 R. c. capitalis – nordöstra Venezuela (från nordöstra Anzoátegui till sydöstra Monagas, Amacuros delta)
 R. c. connectens – sydöstra Peru (Cuzco) till nordvästra Bolivia (Río Beni)
 R. c. atrosericeus – norra och östra Bolivia
 R. c. centralis – öst-centrala Brasilien och angränsande östra Paraguay

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Ramphocelus costaricensis

Ramphocelus costaricensis är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Numera behandlas den vanligen som underart till rödgumpad tangara (Ramphocelus passerinii).

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer utmed Stillahavssluttningen i södra Costa Rica (Puntarenas) och västra Panama. Tidigare urskildes den ofta som egen art, men behandlas numera oftast som underart till rödgumpad tangara.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Karminryggig tangara

Karminryggig tangara (Ramphocelus dimidiatus) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Hane karminryggig tangara är en övervägande sammetsröd fågel, mest färgglad på flanker och övergump, på huvudet mörkare. Vingar och stjärt är svarta. Honan är mattare rödbrun. Näbben är silvergrå med uppsvullen inre del av undre näbbhalvan.

Utbredning och systematik 
Karminryggig tangara delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Ramphocelus dimidiatus isthmicus – tropiska västra och centrala Panama (österut till Río Chepo)
 Ramphocelus dimidiatus arestus – ön Coiba (Panama)
 Ramphocelus dimidiatus limatus – Pärlöarna (Panama)
 Ramphocelus dimidiatus dimidiatus – östligaste Panama (Darién) till norra Colombia och västra Venezuela
 Ramphocelus dimidiatus molochinus – norra Colombia (övre Magdalena)

Underarten isthmicus inkluderas ofta i nominatformen.

Levnadssätt 
Karminryggig tangara hittas i låglänta områden och förberg under 1300 meters höjd. Den ses vanligen i småflockar i buskiga öppna miljöer och ungskog.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv miljon till fem miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Eldgumpad tangara

Eldgumpad tangara (Ramphocelus flammigerus) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i västcentrala Colombia. Tidigare behandlades citrongumpad tangara (R. icteronotus) som en underart och vissa gör det fortfarande.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Colombia
Huallagatangara

Huallagatangara (Ramphocelus melanogaster) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Huallagatangara delas in i två underarter:
 R. m. melanogaster – förekommer i höglandet i norra Peru (San Martín)
 R. m. transitus – förekommer i öst-centrala Peru (övre Huallaga-dalen i Huánuco och San Martín)

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Huallaga är en biflod till Marañónfloden i Peru.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Rödbröstad tangara

För fågelarten Compsothraupis loricata, se rödstrupig tangara.

Rödbröstad tangara (Ramphocelus nigrogularis'') är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från fuktiga sydöstra Colombia till norra Bolivia och västra Amazonområdet i Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Rödgumpad tangara

Rödgumpad tangara (Ramphocelus passerinii) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Hane rödgumpad tangara är en omisskännlig fågel, sammetssvart med lysande scharlakansröd övergump. Honan är mycket annorlunda, med blåvit näbb, gulbrun övergump och gråaktigt huvud.

Utbredning och systematik 
Rödgumpad tangara förekommer i Centralamerika och delas in i två underarter med följande utbredning:
 Ramphocelus passerinii passerinii  – Centralamerikas Atlantsluttning, från södra Mexiko (sydöstra Veracruz och nordöstra Oaxaca) till västra Panama (Ngäbe-Buglé). 
 Ramphocelus passerinii costaricensis – Stillahavssluttningen i södra Costa Rica (Puntarenas) och västra Panama

Tidigare urskiljdes costaricensis som en egen art, "costaricatangara", och vissa gör det fortfarande.

Levnadssätt 
Rödgumpad tangara är en ganska vanlig fågel i fuktiga tropiska områden. Den föredrar kanter av städsegrön skog, plantage och grönskande ungskog, som områden utmed vägkanter. Fågeln födosöker huvudsakligen lågt till medelhögt, ofta i små och rätt ljudliga grupper.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.  Hotstatus för underarten costaricensis bedöms separat, även den som livskraftig.

Bildgalleri

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den italienska zoologen Dr Carlo Passerini (1793-1857).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Rödkragad tangara

Rödkragad tangara (Ramphocelus sanguinolentus) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rödkragad tangara är en praktfull tangara i rött och svart. BFjäderdräkten är sammetssvart med lysande blåvit näbb och glansigt karmosinrött i en krage runt halsen och på övergumpen.

Utbredning och systematik 
Rödkragad tangara förekommer i Centralamerika och delas in i två underarter med följande utbredning:
 Ramphocelus sanguinolentus sanguinolentus – tropiska sydöstra Mexiko (Veracruz) till Guatemala och Honduras
 Ramphocelus sanguinolentus apricus – sluttningar mot Karibien i östra Honduras till nordvästra Panama (Amiralsbukten)

Levnadssätt 
Rödkragad tangara hittas i fuktiga tropiska låglänta områden. Där föredrar den skogsbryn vid städsegröna skogar och grönskande uppväxande ungskog. Den födosöker försynt på alla nivåer i träd och buskar, vanligen i par.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv till fem miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Trasttangara

Trasttangara (Rhodinocichla rosea) är en säregen amerikansk tätting som numera placeras i den egna familjen Rhodinocichlidae.

Utseende och läte 
Trasttangaran är en medelstor tätting med en kroppslängd på 20 centimeter. Hanen är omisskännlig med ett kraftigt och långt ögonbrynsstreck, rosa bakom ögat och vitt framför. Ovansidan är brunsvart, kroppsidorna sotgrå och undersidan magenta, liksom vingens framkant. Honan liknar hanen men magentat är ersatt av ockra. Näbben är lång och något böjd, påminnande om en härmtrasts. Trasttangarans sång är en fyllig följd av klara toner som den unikt ibland avger i duett.

Utbredning och systematik

Systematik 
Trasttangaran har ett brokigt taxonomiskt förflutet och har behandlats som både en härmtrast (Mimidae) och en tangara (Thraupidae). Sentida DNA-studier visar dock att arten inte är en medlem av någon av dessa två familjer. Istället tillhör den en helt egen utvecklingslinje, möjligen närmast på avstånd släkt med sporrsparvarna i Calcariidae. Tillsammans är de systergrupp till övervägande amerikanska familjer som trupialer, tangaror, kardinaler och skogssångare, men också fältsparvar. Trasttangaran placeras därför numera i den egna familjen Rhodinocichlidae.

Underarter 
Trasttangara delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Rhodinocichla rosea schistacea – förekommer i tropiska Stillahavskusten i Mexiko, från Sinaloa till Michoacán.
 Rhodinocichla rosea eximia – förekommer från Térraba Valley i sydvästra Costa Rica till västra Panama.
 Rhodinocichla rosea harterti – förekommer utmed västsluttningen av östra Anderna i centrala Colombia, från Bogotá till östra Tolima.
 Rhodinocichla rosea beebei – förekommer i Sierra de Perija, på gränsen mellan Colombia och Venezuela.
 Rhodinocichla rosea rosea – förekommer i nordvästra Venezuela, från Falcón till Caracas och Miranda.

Levnadssätt 
Arten förekommer i tät undervegetation i lövskog, ungskog och buskmarker. Den påträffas oftast i förberg mellan 500 och 1.500 meter. Den är rätt skygg och svår att på syn på när den ensam eller parvis ses hoppande födosöka på marken genom att vända blad med näbben på jakt efter både smådjur och växtmaterial. Häckning sker i juli i Mexiko och mellan januari och september i Costa Rica.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att anses vara hotad. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Arten är relativt fåtalig, med en uppskattad världspopulation på färre än 50 000 individer.

Namn 
Fågeln har tidigare på svenska kallats rosentangara.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Antillersaltator

Antillersaltator (Saltator albicollis) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Antillersaltatorn är en liten till medelstor olivgrön tätting, med en kraftig svart och gul näbb, ljus strupe och ljust ögonbrynsstreck. Sången består av en serie ljudliga melodiska toner som stiger och faller. Bland locklätena hörs svaga "tsi" och vassa "chink".

Utbredning och systematik 
Antillsaltator förekommer i Små Antillerna och delas upp i två underarter med följande utbredning:
 S. a. guadelupensis – Guadeloupe och Dominica
 S. a. albicollis – Martinique och St Lucia

Familjetillhörighet 
Tidigare placerades Saltator i familjen kardinaler. DNA-studier visar dock att de tillhör tangarorna.

Levnadssätt 
Antillersaltatorn hittas i buskar, snår och andra låga och täta miljöer.

Status 
Arten har ett rätt begränsat utbredningsområde. Beståndets utveckling är okänt. Trots det kategoriserar 
IUCN arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Svartkronad saltator

Svartkronad saltator (Saltator atriceps) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Arten förekommer i Centralamerika, från Mexiko söderut till Panama.

Utseende 
Saltatorer är stora, långstjärtade och långbenta tangaror med kraftiga, finkliknande näbbar där övre näbbhalvan karakteristiskt är något böjd. Svartkronad saltator är med kroppslängden 25,5–28 cm störst av dem alla. Fjäderdräkten varierar geografiskt, men alla har svart eller svart och mörkgrått huvud, ett smalt vitt ögonbrynsstreck och ljus strupe. De flesta har vit strupe, fåglar i sydöstra Mexiko ljust kanelbrun. Ovansidan är olivgrön, liksom stjärten, medan undersidan är grå, dock gulbruna undre stjärttäckare. Vissa har ett brett svart bröstband som skiljer den ljusa strupen från det gråa bröstet, medan hos andra populationer är denna reducerad eller saknas helt.

Utbredning och systematik 
Svartkronad saltator delas in i sex underarter med följande utbredning:
 Saltator atriceps atriceps – Karibiska sluttningen från Mexiko till Guatemala och östra Costa Rica
 Saltator atriceps suffuscus – sydöstra Mexiko (Sierra de Tuxtla i sydöstra Veracruz)
 Saltator atriceps flavicrissus – västra Mexiko (central Guerrero)
 Saltator atriceps peeti – Stillahavssluttningen i södra Mexiko (Chiapas och angränsande Oaxaca)
 Saltator atriceps raptor – sydöstra Mexiko (Yucatán, Quintana Roo och Campeche)
 Saltator atriceps lacertosus – västra Costa Rica och östra Panama (till Panamakanalzonen)

Familjetillhörighet 
Tidigare placerades Saltator i familjen kardinaler. DNA-studier visar dock att de tillhör tangarorna.

Levnadssätt 
Svartkronad saltator förekommer framför allt i lågland i olika typer av halvöppna men väl bevuxna områden, inklusive trädgårdar och plantage. Den ses vanligen i familjegrupper som ibland slår följe med artblandade flockar. Arten är skygg och tillbakadragen, men görs sig tillkänna genom sina högljudda läten. Den är en allätare som tar både frukt och insekter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att anses vara hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv till fem miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Svartstrupig saltator

Svartstrupig saltator (Saltatricula atricollis) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar. Den förekommer i torra gräs- och buskmarker i östra Sydamerika. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Svartstrupig saltator har olivbrun rygg, ljus buk och beigefärgad undergump. Den orangefärgade stenknäcksliknande näbben kontrasterar tydligt med svart ansikte och svart haklapp. Ungfågeln har mörk näbb. Sången består av en serie snabba och melodiska visslingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i campos i östra Bolivia, nordöstra Paraguay och inre nordöstra och centrala Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare i Saltator men förs numera till Saltatricula efter DNA-studier som visar att chacosaltator (Saltatricula multicolor) är dess närmaste släkting. Vissa tolkar dock resultaten annorlunda så att Saltator expanderas till att även inkludera chacosaltatorn.

Familjetillhörighet 
Tidigare placerades saltatorerna i familjen kardinaler (Cardinalidae). DNA-studier visar dock att de tillhör tangarorna (Thraupidae).

Levnadssätt 
Svartstrupig saltator är en karismatisk invånare i savann, caatinga och buskmarker. Den är ljudlig och lätt att få syn på när den sitter synligt i busktoppar och på stängseltrådar. Fågeln ses ofta som en del av kringvandrande artblandade flockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen