kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Femtedomare

Femtedomaren i fotboll har till uppgift att assistera fjärdedomaren. Femtedomaren kan även tjänstgöra om någon av matchfunktionärerna inte kan fullfölja matchen.

Femtedomaren introducerades till Fotbolls-VM 2006

Fotboll
Savage Garden (musikalbum av The 69 Eyes)

Savage Garden är bandet The 69 Eyes tredje album, utgivet 1995.

Låtlista 
 1-800-Sleazorama
 Tang
 Smashed'n'Trashed
 Velvet Touch
 Mr.Pain
 Lady Luck
 Motor City Resurrection
 Ghettoway Car
 Wild Talk
 Get It Off
 Always
 Demolition Derby
 Savage Garden

Musikalbum 1995
Album av The 69 Eyes
Edward Walter Maunder

Edward Walter Maunder, född 12 april 1851 , död 21 mars 1928, var en brittisk astronom och bibelforskare.

Maunder beskrev den period 1645–1715 i solens historia, då nästan inga solfläckar fanns. Detta har senare blivit benämnt Maunders minimum. Han påvisade tillsammans med sin hustru, astronomen Annie Scott Dill Maunder, att detta i tiden sammanföll med den tid i jordens historia, som kallats "Lilla istiden", då klimatet över hela jorden karaktäriserades av osedvanligt kalla vintrar och svala somrar.

Annie och Walter Maunder publicerade 1908 verket The Heavens and their Story, med makan som huvudförfattare. Boken innehåller fotografier av solen och Vintergatan som hon tagit i sin yrkesutövning.

1904 publicerade paret sina slutsatser kring solfläckarnas variationer över åren, utifrån sina observationer och fotografier, något som gav upphov till begreppet "fjärilsdiagram".

Övrigt 
Månkratern Maunder, med en diameter av 55 kilometer, har blivit uppkallad efter Annie och Walter Maunder.

Maunders minimum är också uppkallat efter paret Maunder.

Källor 

Födda 1851
Avlidna 1928
Män
Brittiska astronomer under 1800-talet
Brittiska astronomer under 1900-talet
Brittiska bibelforskare
Forskare från London
Alumner från King's College London
Gripenbergare

Gripenbergare är en svag drink av groggtyp.

Den förekommer i Sjöwall Wahlöös polisromaner om Martin Beck, där den är kriminalinspektör Per Månssons favoritdrink. Receptet är ca 4-8 cl gin och krossad is i ett stort grogg-glas. Glaset fylls sedan upp med grape tonic. Månsson sägs ha lärt sig receptet av en finlandssvensk kavalleriofficer vid namn Gripenberg. En Gripenbergare ska vara svag – med mycket groggvirke och lite is. Tanken är att man ska kunna njuta denna grogg länge, utan att den förändras i smak, till exempel genom att is smälter och späder ut groggen.

Sjöwall Wahlöö namngav drinken efter sin gode vän, översättaren Claës Gripenberg.

Referenser 

Drinkar
Garbage

Garbage är ett skotsk-amerikanskt rockband bildat 1993 i Madison, Wisconsin. Bandet består av Shirley Manson (sång, gitarr), Duke Erikson (basgitarr, gitarr, keyboard, slagverk), Steve Marker (gitarr, keyboard) och Butch Vig (trummor, slagverk).

Butch Vig, som hade producerat betydelsefulla album som Nirvanas Nevermind och The Smashing Pumpkins Siamese Dream, bestämde att han ville spela i ett band igen. Han frågade sina medproducenter Marker och Erikson, med vilka han hade spelat med i Spooner och Firetown, om de ville bilda ett band med honom. Efter att gruppen sett Shirley Manson på MTV (i musikvideon "Suffocate Me" med hennes band Angelfish), bjöd de in henne till audition, och efter två auditioner frågade de om hon ville vara med i bandet.

Garbage utgav en rad framgångsrika singlar under 1995–1996, bland annat "Stupid Girl" och "Only Happy When It Rains". Deras självbetitlade debutalbum, Garbage, såldes i 4 miljoner exemplar och fick dubbel platina i Storbritannien, USA och Australien. Gruppen blev även vinnare av Breakthrough Artist vid MTV Europe Music Awards 1996. Gruppen gjorde 1999 ledmotivet till Bondfilmen Världen räcker inte till.

Den 25 augusti 2005 avbröt bandet sin planerade Europaturné i oktober och samtidigt rapporterade man att bandet hade "överansträngt sig något". Bandet gjorde en tillfällig återförening 2007 men är sedan 2010 återigen aktiva.

År 2012 släppte de sitt femte studioalbum "Not Your Kind Of People".

Medlemmar
Duke Erikson (eg. Douglas Elwin Erikson) – gitarr, basgitarr, keyboard
Shirley Manson – sång, gitarr, keyboard
Steve Marker – gitarr, keyboard
Butch Vig (eg. Bryan David Vig) – trummor, percussion

Turnerande medlemmar
Eric Avery – basgitarr, gitarr, keyboard (2005– )
Daniel Shulman – basgitarr (1995–2002)
Matthew Walker – trummor (2002, 2017, 2019, vikarie för Vig)
Matt Chamberlain – trummor (2002, vikarie för Vig)

Diskografi

Studioalbum 
 1995 – Garbage
 1998 – Version 2.0
 2001 – Beautiful Garbage
 2005 – Bleed Like Me
 2012 – Not Your Kind Of People
 2016 – Strange Little Birds
 2021 – No Gods No Masters

Samlingar 
 2002 – Special Collection
 2007 – Absolute Garbage

Videor 
 1996 – Garbage Video (VHS)
 2007 – Absolute Garbage (DVD)
 2013 – One Mile High... Live (Blu-ray, DVD)

Turnéer 
 Garbage Tour (November 1995 – December 1996)
 Version 2.0 Tour (Maj 1998 – November 1999)
 Beautiful Garbage Tour (Oktober 2001 – November 2002)
 Bleed Like Me Tour (Mars 2005 – Oktober 2005)
 Not Your Kind Of People World Tour (2012-2013)
 20 Years Queer Tour (2015)

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Amerikanska rockgrupper
Skotska rockgrupper
Brittiska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1994
James Bond-musik
Abeliasläktet

Abeliasläktet är ett växtsläkte inom familjen kaprifolväxter. Inom detta släkte finns cirka 30 arter och dessa är både lövfällande och städsegröna. Dessa arter har sin utbredning från östra Asien till Mexiko. Abeliorna är buskar och blir upp till 1,8 meter höga, har böjda grenar och mörkgröna blad. Blommorna sitter i klasar, är trattformade, relativt små och finns både som vita och rosa.

Ett urval av arter 

Hybrider
 Abelia x grandiflora Hort. ex. Bailey

Källor 
 Botanica •  (engelsk) •  (svenska)
 IPNI • International Plant Names Index

Kaprifolväxter
Caprifoliaceae
Axelledens muskler

Axelledens muskler

Ytliga ryggmusklerna

Ytliga bröstmusklerna

Egentliga skuldermusklerna

Se även 
 Skulderbladets muskler
 Armbågsledens muskler
 Handens muskler
 Rotatorkuffen
 Övre extremitetens skelett
 Övre extremitetens muskler

Axeln
Muskelsystemet
Adolf av Nassau

Adolf av Nassau kan syfta på:

 Adolf av Nassau (tysk kung) 
 Adolf I av Nassau (1353–1390), furstbiskop av Mainz
 Adolf II av Nassau (1423–1475), furstbiskop av Mainz
 Adolf, storhertig av Luxemburg
Quinton Fortune

{{Infobox fotbollsspelare
|spelarnamn = Quinton Fortune
|bild = Quinton Fortune.jpg
|födelsedatum = 
|födelseort =  Kapstaden
|födelseland = Sydafrika
|längd = 
|position = Mittfältare
|seniorår = 19951996-19991996-19991999-20062006-2007200820092009-2010
|seniorklubbar =  Mallorca Atlético de Madrid B Atlético de Madrid Manchester United Bolton Wanderers Brescia Tubize Doncaster RoversTotal
|antalseniormatcher(mål) = 8 (1)61 (6)6 (0)76 (5)6 (0)1 (0)9 (0)6 (1)173 (0)
|landslagsår = 1996-2005
|landslag = 
|antallandskamper(mål) = 46 (2)
}}Quinton Fortune''', född 21 maj 1977 i Kapstaden, är en sydafrikansk fotbollsspelare som har spelat i klubbar som Atlético Madrid, Manchester United, Bolton Wanderers och Brescia. Han är också Unicef-ambassadör i sitt hemland.

Externa länkar

Sydafrikanska landslagsspelare i fotboll
Unicef-ambassadörer
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i VM i fotboll 2002
Spelare i RCD Mallorca
Spelare i Atlético Madrid
Spelare i Manchester United FC
Spelare i Bolton Wanderers FC
Spelare i Brescia Calcio
Spelare i Doncaster Rovers FC
Spelare i La Liga
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Serie A
Män
Födda 1977
Levande personer
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 1998
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2000
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2002
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Sydafrika
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2000
Idrottare från Kapstaden
Sydafrikanska idrottare under 1900-talet
Sydafrikanska idrottare under 2000-talet
Tant Grön, tant Brun och tant Gredelin

Tant Grön, tant Brun och tant Gredelin är figurer i sagoböcker av Elsa Beskow, som publicerades under perioden 1918 till 1947. Förutom tanterna finns Farbror Blå, barnen Petter och Lotta samt pudeln Prick och katten Esmeralda.

När Elsa Beskow var femton år dog fadern och familjen flyttade till mostrarna på Storgatan 18 i Stockholm. Förebilderna till figurerna var Elsa Beskows mostrar och morbror som var ogifta och bodde tillsammans i Trosa. 

De tre tanterna tros representera tre olika kvinnotyper: den manhaftiga, den moderliga och husliga samt den "förnämt sjåpiga". Tant Grön (Jeanette) – som sköter trädgården – är den manhaftiga, tant Brun (Marie-Louise) – som står i köket – är den moderliga och husliga och tant Gredelin (Agate-Julie) – som mest sitter i salongen och broderar – är den förnämt sjåpiga. Berättelserna utspelar sig i en småstad på 1840-talet och huvudpersonerna bär tidstypiska kläder som krinolin och bahytt samt pantalonger och kalott.

Boken Tant Grön, tant Brun och tant Gredelin filmatiserades 1947 av Rune Lindström. Den var Sveriges första film i Technicolor och var Sveriges bidrag i Children's Film Festival i Bath. Även 1968–1970 filmades sagorna, i regi av Mille Schmidt, som Farbror Blås nya båt, Petters och Lottas jul, Tant Bruns födelsedag, Tant Grön, tant Brun och tant Gredelin och Petter och Lotta på nya äventyr.

Böcker

Källor

Svenska litterära figurer
Svenska barnböcker
Figurer i barn- och ungdomslitteratur
Elsa Beskow
Fiktiva figurer introducerade 1918
Sadako Sasaki

Sadako Sasaki, född 7 januari 1943 i Hiroshima, död 25 oktober 1955 i samma stad, var en japansk flicka och blev ett mycket känt offer för atombomben över Hiroshima. Den 6 augusti är nu fredsdagen till minne av Sadako Sasaki.

Sjukdom och död
När atombomben detonerade över staden var Sadako ungefär två och ett halvt år gammal. Till en början verkade hon frisk, men när hon var 11 år insjuknade hon i leukemi och blev inlagd på sjukhus. Efter att ha inspirerats av en gammal japansk legend som lovar att den som viker tusen papperstranor får se sin högsta önskan slå in, började Sadako att vika sådana tranor med en förhoppning om att bli frisk. En populär föreställning är att hon skulle hunnit vika 644 tranor innan hon dog, varefter hennes familj och klasskamrater vek resten. I själva verket hann Sadako vika långt över 1300 tranor innan sin död. Sadako låg i sängen omgiven av sin familj. Efter att hennes föräldrar hade uppmanat henne att äta någonting bad hon om te och ris och sade "det är bra". De var hennes sista ord innan hon dog morgonen den 25 oktober 1955.

Papperstranorna
Papperstranor har sedan dess blivit en symbol för fredsrörelsen och mot atombomben. I Fredsparken i Hiroshima finns en staty där Sadako står med utsträckta armar och håller i en papperstrana. Runt statyn hänger man upp tusentals papperstranor som barn över hela världen dagligen skickar som en önskan om fred i världen.

Sadako och de tusen papperstranorna
1977 skrev Eleanor Coerr en lättläst ungdombok om Sadako, Sadako och de tusen papperstranorna. Ebba Hamelberg översatte boken till svenska år 1980.

Se även
 Barnfredsmonumentet
 Zjuravli

Källor

Japaner
Kvinnor
Födda 1943
Avlidna 1955
Japan under andra världskriget
WP:Projekt Japan
Personer från Hiroshima
Avlidna i barndomen
Alsou

Alsou Ralifovna Abramova, född som Alsou Ralifovna Safina 27 juni 1983 i Bugulma, Tatarstan i dåvarande Sovjetunionen, är en rysk sångerska och låtskrivare.

Eurovision Song Contest 
Alsou representerade Ryssland i Eurovision Song Contest 2000 i Stockholm, med bidraget Solo. Alsou fick tolvpoängare (högsta poäng) från Kroatien, Cypern, Malta och Rumänien och slutade efter omröstningen på andra plats efter Danmarks representanter Olsen Brothers och deras Fly on the Wings of Love.

Alsou innehade därmed Rysslands bästa placering i tävlingen fram till 2006 då Dima Bilan tangerade den med sitt bidrag Never Let You Go. Dima Bilan blev etta 2008 och tog hem segern åt Ryssland med bidraget Believe.

I finalen av Eurovision Song Contest 2009 i Moskva den 16 maj, var Alsou programledare tillsammans med Ivan Urgant.

Diskografi

Album 
 Алсу (1999)
 Alsou (2001) - första engelskspråkiga musikalbumet
 Мне приснилась осень (2002) – återutgivning av debutalbumet med 5 nya låtar. 
 19 (2003) – andra ryskspråkiga albumet
 Самое главное (2008) – tredje ryskspråkiga albumet
 Tugan Tel / Rodnaya Rech (2008) – första tatariskspråkiga albumet
 Inspired (inspelat 2002-2006) – andra engelskspråkiga albumet

Engelskspråkiga singlar 
 Solo (2000)
 You're My #1 (2000, duett med Enrique Iglesias)
 Before You Love Me (2001)
 He Loves Me (2001)
 Run Right Out of Time (2002)
 Always on My Mind (2004)
 Miracles (2006, begränsad upplaga)

Källor

Externa länkar 

Ryska popsångare
Artister som representerat Ryssland i Eurovision Song Contest
Personer från Tatarstan
Kvinnor
Födda 1983
Levande personer
Deltagare i Eurovision Song Contest 2000
Mononymt kända personer
Sune Linde

Sune Emil Elving Linde, född 18 december 1924 i Eda församling i Värmland, död 6 maj 2015 i Nyköping, var en svensk golfbanearkitekt.

Linde, som först var tandtekniker, började som assistent till Nils Sköld när Ärilabanan konstruerades 1974–1975. Sedan dess ritade och utvecklade han omkring 50 av Sveriges golfbanor. Fram till 1982 hade han bandesign som hobby men efter det ritade han banor på heltid.

Bland de banor han har ritat finns banorna på Frösåkers GK, Forsgårdens GK,  Arlandastad GK, Björklidens GK i Björkliden, Ringenäs GK, Timrå GK och Vallentuna GK.

1978 tilldelades han Svenska Golfförbundets förtjänstplakett i silver.

Källor

Golflexikon, Bokförlaget Bra Böcker AB, 1995, 
Information från Björklidens GK (PDF-dokument)

Golfarkitekter
Födda 1924
Män
Avlidna 2015
Tandtekniker
Brott mot medborgerlig frihet

Brott mot medborgerlig frihet är att genom andra brott försöka förhindra demokratiska fri- och rättigheter.

Det beskrivs i brottsbalken(BrB) 18:5 som:

Brott mot medborgerlig frihet är även ett brott i tryckfrihetsförordningens brottskatalog. Det innebär att det även är ett tryckfrihetsbrott och ett yttrandefrihetsbrott.

Referenser

Se även 
Tryckfrihetsbrott
 Olovlig kårverksamhet
 Väpnat hot mot laglig ordning

Brott mot person
Yttrandefrihetsbrott
Tryckfrihetsbrott
Friheter
Hotbrott
Sigge Jernmark

Sigfrid Andreas "Sigge" Jernmark, född 9 juli 1887 i Göteborg, död 12 juli 1982, var en svensk målare, tecknare och dekoratör.

Jernmark fick sin konstutbildning på Valands målarskola i Göteborg och senare i Paris. Han var mest känd för sina motiv från hemstaden Göteborg. I ljus kolorit målade han ofta porträtt. Han är representerad på Göteborgs museum.

Källor
Sveriges dödbok 1947-2006, (Cd-Rom), Sveriges Släktforskarförbund
 Sigfrid Sigge Andreas Jernmark i Konstnärslexikonett Amanda.

Konstnärer från Göteborg
Födda 1887
Avlidna 1982
Svenska målare under 1900-talet
Män
Svenska tecknare under 1900-talet
Lyckebär

Lyckebär är ett varumärke för godis som tillverkas av Cloetta Fazer. 

Till formen är den snarlik geléhallon, men basen är av fruktskum och toppen av gelé med fruktskum. Den är sockrad. Gelébiten har olika färger för olika smaker; röd för hallon, gul för citrus och grön för äpple/päron. 

När Lyckebär introducerades i slutet av 1980-talet blev det en stor succé, försäljningen har sedan dess avtagit. Lyckebär säljs numera enbart i lösvikt.

Externa länkar 
Produktinformation om Lyckebär. 100 gram.

Godis
Nöjesteatern

Nöjesteatern, tidigare Nya teatern, är en privatteater i Malmö.

Historik
Byggnaden i utkanten av Malmö Folkets Park och granne med nöjespalatset Amiralen på Amiralsgatan 35 ritades av Carl-Axel Stoltz och invigdes 27 januari 1940 som biografen Amiralen med Weyler Hildebrands beredskapsfilm Kadettkamrater. Lokalen hade 850 publikplatser och användes även återkommande under 1940–1950-talen som teaterscen för teater och opera av framför allt Folkparksteatern.

Nya teatern
Efter önskemål av Malmö stadsteaters ledning redan från början av 1950-talet köpte Malmö kommun 1962 byggnaden av Malmö Biograf AB för att bygga om den till en extra teaterscen för Malmö stadsteater, då också antalet publikplatser minskades till 670. Teatern invigdes av kulturminister Ragnar Edenman 9 september 1965 och fick namnet Nya teatern (Nyan). Första uppsättningen var John Littlewoods och Charles Chiltons Åh, vilket härligt krig i regi av Lennart Olsson. Nya teatern hade en blandad repertoar av revyer, musikaler och komedier, klassisk dramatik, opera och barnteater. Nils Poppe var under många år en säker publikmagnet på Nyan när han gästspelade med sina lustspel från Fredriksdalsteatern. Nya teatern drevs av Stadsteatern fram till 1988, varefter den sporadiskt användes för några gästproduktioner.

Nöjesteatern
1991 öppnade teatern i ny regi av de nya ägarna Anders Aldgård och Julius Malmström och fick namnet Nöjesteatern. Som privatteater har programmet bestått av ett flertal komedier och musikaler. På 1990-talet sågs Jan Malmsjö och Sofie Lindberg  i publiksuccéer som My Fair Lady och Vita Hästen. Scenen används även för gästspel, exempelvis har Stefan & Krister och Thomas Pettersson gästat teatern med sina uppsättningar. Sedan 2004 drivs teatern av Julius Malmström och Julius Production, och är även biljettkontor för Julius Biljettservice. 1994 tilldelades Nöjesteatern Guldmasken som "Årets privatteater". Även konserter hålls emellanåt på teatern.

Uppsättningar

Nya Teatern 1965-88

Nöjesteatern 1992–

Referenser

Källor
Nöjesteatern, "Om Nöjesteatern och repertoaren"

Externa länkar
Nöjesteaterns webbplats

Teatrar i Malmö
Privatteaterchefernas pris
Biografer ritade av Carl-Axel Stoltz
Biografer i Malmö
Palace & Main

Palace & Main är en låt och en singel av bandet Kent. Den släpptes som singel den 4 maj 2005 och finns med på albumet Du & jag döden. Singeln toppade den svenska singellistan den 12 maj 2005. Melodin testades på Svensktoppen den 22 maj 2005, men misslyckades med att ta sig in på listan .

Text 

Joakim Berg använder, i "Palace & Main", som så ofta många populärkulturella markörer. Till exempel sjunger han om Jackson Pollock efter 44 sekunder och efter 1 minut 52 sekunder nämner han Robin Wright Penn och hur hon "skjuter saker framför sig" i State of Grace. Michael Caine nämns även han ett flertal gånger.

Låtlista 
 Palace & Main (4:05)
 Nihilisten (4:11)
 Alla mot alla (5:06)

Listplaceringar

Källor

Externa länkar
 Låtinfo på Kents officiella hemsida - med text och ackord

Musiksinglar 2005
Singlar av Kent
Svenskspråkiga sånger
Singelettor i Sverige
Caroline Elkins

Caroline Elkins, född 1969 i USA, är historiker och professor vid Harvard University. 

Elkins forskning kretser kring kolonialismen i Afrika. 2006 tilldelades hon Pulitzerpriset för sin bok om brittisk tortyr och misshandel i Kenya vid Mau-Mau-upproret, Imperial Reckoning: The Untold Story of Britain's Gulag in Kenya (Imperieräkenskap: den oberättade historien om Storbritanniens gulag i Kenya).

Externa länkar
 Caroline Elkins' hemsida vid Harvard (på engelska)

Kvinnor
Födda 1969
Amerikanska professorer i historia
Levande personer
Personer verksamma vid Harvard University
Amerikanska historiker under 2000-talet
Rula Dashti

Rula Dashti, är en kuwaitisk ekonom och liberal politiker som sedan maj 2009 är ledamot i Kuwaits parlament. Hon är en stark förespråkare för demokratiska och ekonomiska reformer i landet.  

Efter att regeringen i Kuwait 2005 införde kvinnlig rösträtt ställde hon upp i det efterföljande valet som hölls den 29 juni 2006. Hon blev då den kvinnan som klarade sig bäst med totalt 1.539 röster, vilket ledde till en femteplats i hennes valkrets. I valet den 17 maj 2009 blev hon och tre andra kvinnor de första kvinnliga parlamentsledamoten i landet. 

Dashti är utbildad i USA och har en doktorstitel i ekonomi. Hon blev 2008 utsedd av Financial Times som en av Arabvärldens mest framträdande kvinnorna.

Externa länkar
TV4 Kuwait får kvinnliga parlamentskandidater

Kuwaitiska politiker
Kvinnor
Levande personer
Födelseår saknas
Nunavuts flagga

Nunavuts flagga antogs 1 april 1999 i samband med att det kanadensiska territoriet Nunavut bildades.

I flaggans mitt finns en röd inuksuk (inuitiskt landmärke). Till vänster om inuksuken finns ett gult fält, och till höger ett vitt. I det övre högra hörnet av det vita fältet finns en blå, femuddig stjärna. Färgerna representerar landets, havets och himlens rikedomar.

Nunavut
Regionflaggor i Nordamerika
Fiolmannen

John Eriksson, känd som fiolmannen, född 15 juni 1896 i Ytterby, död 24 januari 1991 i Fjällbo, var ett av Göteborgs mest kända original, och sågs i många år vandra på stadens gator med sin fiollåda. Idag finns han att beskåda som en av Claes Hake skapad staty på gården i kvarteret Traktören i västra Nordstaden.

"Fiolmannen" har fått ge namn åt spårvagn 836 i Göteborg. Denna vagn är av typ M29. Erikssons liv inspirerade även Tages singel "There's a Blind Man Playin' Fiddle in the Street" vilket blev deras sista hit på Tio i topp år 1968.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Näcken spelar upp, staty av Claes Hake föreställande fiolmannen.

Musiker från Göteborg
Födda 1896
Avlidna 1991
Män
Mononymt kända personer
Jean Louis Bousquet

Jean Louis Bousquet var född 1664 i S:t Hippolyte, Frankrike och död 1747 i Kalmar, var en fransk militär, som kom i svensk tjänst.

Biografi
Bousquet var protestant, och lämnade 1691 sitt land för att gå i engelsk tjänst. Han kom därefter i holländsk och sachsisk tjänst. Han ska ha blivit tillfångatagen av den svenska hären i Sachsen 1704, där han kom i svensk tjänst, senast 1706 var han alla fall i Svensk tjänst. Under Karl XIIs Ryska fälttåg var han i Polen hos Stanisław I Leszczyński. 1710 kom han till Karl XII i bender och 1712 var han med i slaget vid Gadebusch. Han återvände senare till Karl XII i Bender. Där blev han utnämnd till överstelöjtnant vid dragonerna. Vid Karl XIIs hemresa var han en av sex som var närmast kungen. Bosquet befordrades 1712 till överstelöjtnant och blev 1719 regementschef för Bohusläns dragonregemente. I samband med freden fick Bosquet avsked och inträdde först 1735 i svensk tjänst. 1737 utnämndes han till överste och chef för ett eget regemente, Bousquets värvade regemente och med detta deltog han ryska kriget 1741-1743, befordrades 1741 till generalmajor. Bousquet yrkade som kommendant på Fredrikshamns fästning förgäves att denna skulle försvaras. Under återtåget utmärkte han sig som befälhavare över arriärgardet och fick 19 augusti 1742 fick Bousquet överbefälet över trupperna i Finland. Han lyckades dock inte återställa disciplinen i den retirerande armén, och tivngades 24 augusti kapitulera i Helsingfors. Bousquet gjordes dock inte ansvarig för misslyckandet, och utnämndes 1743 till generallöjtnant. Han dog i Kalmar 1747.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Svenska generaler
Karoliner
Födda 1664
Avlidna 1747
Män
Deltagare i slaget vid Gadebusch
Svenska militärer under 1700-talet