kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johan Hjort (biolog)

Johan Hjort, född 18 februari 1869, död 7 oktober 1948, var en norsk fiskeribiolog, son till oftalmologen Johan Hjort, far till juristen Johan Bernhard Hjort.

Hjort blev 1892 filosofie doktor 1897 chef för biologiska stationen i Drøbak, 1900 medlem av norska fiskeristyrelsen och direktör för dess vetenskapliga avdelning. Då styrelsen upplöstes 1906, blev han fiskeidirektör, en befattning han lämnade 1917. År 1921 blev han professor i marin biologi i Oslo. Hjort har särskilt intresserat sig för de allmänna problemen inom fiskeribiologin och ledde tillsammans med John Murray 1910 en expedition med det norska fiskeriundersökningsfartyget Michael Sars för utforskande av de hydrografiska och biologiska förhållandena i norra Atlanten, varifrån han utgav en populär beskrivning, Atlanterhavet (1912). Som filosofisk författare har Hjort framträtt med arbetena The unity of science (1920) och Keiserens nye klær (1930), det senare en energisk uppgörelse med de modernaste teorierna inom naturvetenskapen.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 71.

Externa länkar 

Norska zoologer
Norska marinbiologer
Norska professorer
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Födda 1869
Avlidna 1948
Män
Svensk uppslagsbok
Personer i Norge under 1800-talet
Personer i Norge under 1900-talet
Daniel Hjort

Daniel Hjort(h) kan syfta på:

 Daniel Hjort (pjäs) – en tragedi av Josef Julius Wecksell - baserad på berättelsen om ämbetsmannen Daniel Hjort nedan
 Daniel Hjort (opera) - en opera från 1911 av Selim Palmgren

Personer
* Daniel Hjorth (tonsättare) (född 1973), svensk tonsättare
 Daniel Hjorth senior (1820–1887), svensk industriidkare och kommunalpolitiker
 Daniel Hjorth junior (1857–1943), svensk industriidkare och kommunalpolitiker
 Daniel Hjorth (författare) (1931–2020), svensk förlagsman och litteraturskribent
 Daniel Hjort (ämbetsman) (död 1615), svensk ämbetsman
Daniel Hjorth (författare)

Olof Per Daniel Gustavsson Hjorth, född 18 juli 1931 i Malmö, död 5 mars 2020 i Falsterbo, var en svensk förlagsman och litteraturskribent.

Hjorth blev filosofie licentiat 1961, var litteraturkritiker på Sydsvenska Dagbladet Snällposten 1951–1956, Bonniers Litterära Magasin 1955, Dagens Nyheter 1957, medarbetare i Svenska Dagbladet från 1975, anställdes på Albert Bonniers Förlag 1958, biträdande redaktör för Bonniers Litterära Magasin 1959, huvudredaktör 1962–1966, litterär rådgivare på bokförlaget Aldus 1962, 1:e förlagskonsult på Albert Bonniers Förlag 1966, förlagschef på Aldus 1970–1976, Alba 1976–1992, ordförande Bonnier Alba från 1992. Han var styrelseledamot i Moderna museets vänner 1970–1982 (ordförande 1977–1981) och i Svenska bokförläggareföreningen 1980–1987. Han var korresponderande ledamot av Svenska litteratursällskapet i Finland.

Hjorth skrev spirituella essäer om författare kring första världskriget och från det österrikisk-ungerska kejsardömet i Bifigurer och några andra (1980) och Kakafoni (1984) samt berättade om författare och kulturpersonligheter i böcker som Passanter (1990) och Gränslösa (1995). Han var inspicient för och hade en roll i filmen Ett svårskött pastorat 1958.

2011 tilldelades han Doblougska priset. Daniel Hjorth är begravd vid Falsterbo kyrka.

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000.

Noter

Externa länkar
 

Svenska förläggare
Svenska redaktörer
Svenska litteraturkritiker
Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Författare från Malmö
Födda 1931
Avlidna 2020
Män
Richard Dobbs Spaight

Richard Dobbs Spaight, född 25 mars 1758 i New Bern, North Carolina, död där 6 september 1802, var en amerikansk politiker. Han var ledamot av kontinentalkongressen 1783–1785, guvernör i North Carolina 1792–1795 och ledamot av USA:s representanthus 1798–1801. Han var först federalist och senare demokrat-republikan. Han var en av delegaterna som undertecknade USA:s konstitution år 1787.

Spaight studerade vid University of Glasgow och återvände 1778 till North Carolina. I amerikanska revolutionskriget tjänstgjorde han som Richard Caswells adjutant. Efter två år i kontinentalkongressen tjänstgjorde Spaight 1785 som talman i underhuset av North Carolinas lagstiftande församling. Efter konstitutionskonventet i Philadelphia 1787 arbetade han för ratificeringen av konstitutionen i North Carolina.

Byggnadsprojektet av ett delstatligt universitet i Chapel Hill inleddes under Spaights tid som guvernör. Han var den första av delstatens guvernörer som var född i North Carolina. År 1798 blev Spaight invald i representanthuset. Efter något över två år i kongressen lämnade han politiken på grund av hälsoproblem. Federalisternas kongressledamot John Stanly dödade Spaight i en duell.

Referenser

Födda 1758
Avlidna 1802
Ledamöter av kontinentalkongressen
Guvernörer i North Carolina
Ledamöter av USA:s representanthus från North Carolina
Alumner från University of Glasgow
Personer som dödats i dueller
Män
Rømerskalan

Rømerskalan är en temperaturskala uppkallad efter den danske astronomen Ole Christensen Rømer, som föreslog den år 1701. Vattnets fryspunkt var vid 7,5 °Rø och kokpunkten var vid 60 °Rø. Den Absoluta nollpunkten motsvarar −135,9 °Rø.

Danmark använde Rømerskalan innan de bytte till Celsiusskalan. I dagsläget används inte Rømerskalan längre.

Konvertering

Konvertering mellan temperaturenheterna

Källor 
 
 

Temperaturenheter
Intakes

Intakes är ett studioalbum av den amerikanske rockartisten Rick Nelson, utgivet i september 1977.

Låtlista
"You Can't Dance" (Tim Ryan/Bob Yeomans)
"One X One" (Dennis Larden)
"I Wanna Move With You" (Baker Knight)
"It's Another Day" (Rick Nelson)
"Wings" (Dennis Larden)
"Five Minutes More" (Art DelGudico/Jay DeWitt White)
"Change Your Mind" (Jay DeWitt White)
"Something You Can't Buy" (Rick Nelson)
"Gimme a Little Sign" (Joe Hooven/Alfred Smith/Jerry Winn)
"Stay Young (Benny Gallagher/Graham Lyle)

Musikalbum 1977
Album av Ricky Nelson
Pasi Salonen

Nation:  

Pasi Juhani Salonen, född 8 november 1965, är en svensk före detta triatlet.

Salonen började cykla som 15-åring och gick på Cykelgymnasiet på Katedralskolan i Skara. 1987 vann han sitt första SM på kortdistans. 1988 blev det en silvermedalj och året efter blev det till dubbla SM-titlar, då han vann både olympisk och medeldistans. Hans bästa internationella resultat är en 12:e plats på EM 1989. Han blev Europamästare för veteraner (H45) 2011 på långdistans.

Externa länkar
pasisalonen.se

Svenska triathleter
Män
Födda 1965
Levande personer
Knud Hjortø

Knud Anders Hjortø, född den 4 januari 1869, död den 25 november 1931, var en dansk diktare, far till motståndsmannen Keld Hjortø.

Biografi
Hjortø blev student 1891, och verkade många år som lärare i landsorten men ägnade sig från 1912 helt åt sitt författarskap. Hjortøs talrika romaner och berättelser har oftast den danska landsbyn som miljö. De kännetecknas av ingående psykologisk analys och stark antitetisk problemställning mellan stads- och lantbor, mellan fantasteri och verklighetssinne, mellan manligt och kvinnligt gemyt, mellan självslivets medvetna och omedvetna element. Hjortøs främsta arbeten är To Verdener (1905), Hans Raaskov (1906), Grøn Ungdom og graa Sjæle (1911), Foraarsskyer (1912), Tvelys (1917), Spotske Jomfruer (1918), Faust (1921) och Hans Heilums Nat (1924). Om hans intresse för språkliga frågor vittnar Fra Ordenes Samfund (1918) och Sprogets Luner (1927).

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 78-79.

Noter 

Danskspråkiga författare
Danska författare under 1900-talet
Födda 1869
Avlidna 1931
Män
Svensk uppslagsbok
Ilitch Holdings

Ilitch Holdings, Inc. är ett amerikanskt holdingbolag som förvaltar den amerikanska miljardären Mike Ilitchs företagssfär som han kontrollerade fram till sin död den 10 februari 2017. Inom företagsfären utmärker det sig ishockeylaget Detroit Red Wings i NHL och basebollaget Detroit Tigers i MLB.

Företaget har sitt huvudkontor i Detroit i Michigan.

Tillgångar 
313 Presents
Blue Line Foodservice Distribution
Champion Foods
Detroit Red Wings
Detroit Tigers
Little Caesars
Motorcity Casino
Olympia Development
Olympia Entertainment
Pizza Kit

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Officiell webbplats för dotterbolagen

Amerikanska holdingbolag
Detroit Red Wings
Detroit Tigers
Företag bildade 1999
Företag i Detroit
I Spaniens månsken

I Spaniens månsken är Fridas sjätte visa ur Fridas bok av Birger Sjöberg, och är en av hans mest kända visor. Undertiteln är Romantisk aftonfantasi i ensamhet på det lilla vindsrummet.

Visan har många gånger tolkats, både på skiva och på scen. En tidig inspelning gjordes av Karin Juel då hon den 12 mars 1936 spelade in visan till Sune Waldimirs orkesters spel. 1959 tolkade Ingvar Wixell visan på skivan "Fridas visor & Evert Taube". Trubaduren Fred Åkerström spelade visan live i Stockholms konserthus den 4 december 1964 då han var på spelturné med Cornelis Vreeswijk och Ann-Louise Hansson. Visan spelades, tillsammans med hela spelningen, in på albumet Visor och oförskämdheter. Vidare har Mikael Samuelson sjungit in visan 1992.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Svenska visor
Sånger 1922
Svenskspråkiga sånger
Geografisånger
Henry J

Henry J är en bilmodell och ett eget  bilmärke, tillverkat av den amerikanska biltillverkaren Kaiser-Frazer Corp mellan 1951 och 1954.

Henry J
Under sina första år efter andra världskriget hade Kaiser-Frazer Corp gjort succé och sålt så mycket bilar de förmådde att producera, men redan 1949 började försäljningssiffrorna vika. Styrelseordföranden Henry J. Kaisers lösning var att ta fram en ny, liten och billig bil som alla amerikaner hade råd att köpa, men eftersom företaget saknade egna resurser att ta fram en ny modell vände man sig till de federala myndigheterna för ett lån. Kaisers kompanjon Joseph W. Frazer hade starka invändningar mot hela projektet och när han blev nedröstad valde han att dra sig tillbaka från Kaiser-Frazer Corp.

Den nya bilen, uppkallad efter mr Kaiser själv, var en enkel och konventionell produkt. De fyra- och sexcylindriga motorerna köptes från Willys-Overland. För att hålla priset nere var Henry J ytterst spartansk och saknade till och med bagagerumslucka men mer komfortutrustning, inklusive öppningsbar bagagerumslucka, gick att köpa mot pristillägg. Den enklaste fyrcylindriga modellen var runt $200 billigare än en Chevrolet men med sexcylindrig motor och lite mer utrustning var den skillnaden snart utraderad. Det första året såldes cirka 82 000 bilar men sedan tycktes marknaden vara mättad och försäljningen sjönk drastiskt. Tillverkningen upphörde under 1953 men ett antal osålda bilar uppdaterades och såldes som 1954 års modell.

Henry J:s mekaniska komponenter användes även som grund för sportbilen Kaiser-Darrin.

Allstate

Den amerikanska varuhuskedjan Sears Roebuck hade sedan slutet av 1940-talet fört diskussioner om att sälja bilar från Kaiser-Frazer Corp under märkesnamnet Allstate hos egna bilförsäljare i anslutning till sina varuhus. Den okomplicerade och lättservade Henry J var precis vad Sears sökte. Allstate skiljde sig från Henry J genom en annan front, ritad av Alex Tremulis och lite mer påkostad inredning. De hade även batteri och däck av märket Allstate. Förutom försäljningen vid varuhusen fanns bilen även med i Sears Roebucks postorderkatalog. Efterfrågan var dock liten och under 1952 och 1953 såldes inte fler än 2 363 bilar.

Motorer

Källor
Encyclopedia of American Cars 1930-1980, red. Richard M Langworth, 1984.

Externa länkar

 Henry J-historik 
 howstuffworks.com 

Ej längre existerande amerikanska biltillverkare
Hudson Jet

Hudson Jet är en personbil, tillverkad av den amerikanska biltillverkaren Hudson Motor Car Company mellan 1953 och 1954.

Hudson Jet

Den lilla fristående tillverkaren Hudson hade svårt att konkurrera med de tre stora, GM, Ford och Chrysler, som hade helt andra resurser att utveckla nya bilar i början av 1950-talet. Företagsledningen beslutade att istället utveckla en mindre bilmodell, där konkurrensen i praktiken bara utgjordes av Nash framgångsrika Rambler-modell. Hudson Jet, som introducerades 1953, hade självbärande kaross precis som de större Hudson-bilarna, men där de stora ”limporna” kännetecknades av en låg och bred kaross var Jet-modellen istället hög och smal. Den sexcylindriga motorn hade gammaldags sidventiler men med dubbla förgasare gav den bilen goda prestanda för tiden. Hudson erbjöd även en automatlåda inköpt från General Motors.

Försäljningen blev en besvikelse och därmed försämrades Hudsons ekonomiska problem ytterligare. 1954 övertogs företaget av Nash för att bilda American Motors Corporation. Året därpå ersattes Jet-modellen av en Rambler med Hudsons kylargrill.

Hudson Italia

Hudsons chefsdesigner Frank Spring ritade en prototyp till framtida Hudson-modeller. För att väcka lite intresset för märket tillverkades 25 exemplar av den italienska karossbyggaren Carrozzeria Touring 1954. Bilen byggde på mekaniken från Jet-modellen men den kom för sent för att kunna ha någon inverkan på Hudsons framtid.

Motorer

Källor
Encyclopedia of American Cars 1930-1980, red. Richard M Langworth, 1984.

Externa länkar

 Hudsonjet.net 
 howstuffworks.com 

Jet
Bakhjulsdrivna fordon
Newtonskalan

Newtonskalan är en temperaturskala som uppfanns av Isaac Newton omkring år 1700. Newtonskalans nollpunkt (0 °N) är vid fryspunkten precis som Celsiusskalan. Kokpunkten däremot, motsvarar 33 °N.

Konvertering

Konvertering mellan temperaturenheterna

Källor 
 

Temperaturenheter
Primera División de Uruguay 1903

Uruguay Association Foot-ball League 1903 var den fjärde säsongen av Uruguays högstaliga i fotboll. Nacional lyckades försvara sin titel som seriesegrare från föregående års mästerskap. Ligan spelades som ett seriespel där samtliga sju lag mötte varandra vid två tillfällen. Totalt spelades 39 matcher inklusive en avgörande match om seriesegrare då Nacional och CURCC slutade på lika många poäng i poängtabellen. Juan Pena (CURCC) vann skytteligan med 16 gjorda mål.

Deltagande lag 
Sju lag deltog i mästerskapet, samtliga lag från Montevideo.

Poängtabell 
Notera att en av matcherna mellan Triunfo och Montevideo Wanderers aldrig spelades.

Final

Källor 
 

 

1903 i Uruguay
1903
Fotbollssäsongen 1903
Willys Aero

Willys Aero är en personbil, tillverkad av den amerikanska biltillverkaren Willys-Overland mellan 1952 och 1955. Senare tillverkades den av det brasilianska dotterbolaget Willys Overland do Brasil mellan 1960 och 1972.

USA
Efter andra världskriget hade Willys-Overland koncentrerat sig på att tillverka civiliserade versioner av Jeepen. Först 1952 presenterade Willys en ny personbil. Willys Aero hade en kompakt självbärande kaross. Den sexcylindriga motorn fanns i två utföranden: med gammaldags sidventiler eller med en något modernare F-topp. För export tillverkades ett litet antal bilar med fyrcylindrig motor. Willys erbjöd även en automatlåda inköpt från General Motors. Försäljningen gick ganska bra, trots att priset låg på samma nivå som en större Ford eller Chevrolet.

1954 fick bilen ny framvagnsupphängning för bättre vägegenskaper. Samma år köptes Willys-Overland upp av Kaiser. Det resulterade i att Aeron även såldes med den större 226 cui motorn från Kaiser. 1955 uppdaterades bilens formgivning. Samtidigt försvann namnet Aero. Det blev även sista årsmodellen sedan Kaiser-Willys beslutat lägga ned sin personbilstillverkning i USA och flytta den till Sydamerika.

Brasilien

Produktionsapparaten flyttades till São Paulo där tillverkningen av den ursprungliga Aeron startade igen 1960 under namnet Aero-Willys. 1962 fick bilen en modernare kaross, ritad av industridesignern Brooks Stevens. Den såldes även med en starkare tvåförgasarmotor. 1967 köpte Ford upp Willys Overland do Brasil och de sista åren såldes bilen under Ford-namnet, innan den ersattes av Ford Maverick 1972.

Motorer

Källor
Encyclopedia of American Cars 1930-1980, red. Richard M Langworth, 1984.

Externa länkar

 Willys Aero Survival Count 
 howstuffworks.com 

Aero
Bakhjulsdrivna fordon
Luciano Narsingh

Luciano Narsingh, född 13 september 1990 i Amsterdam, är en nederländsk fotbollsspelare. Han har representerat Nederländernas herrlandslag.

Karriär
Den 5 juli 2019 värvades Narsingh av Feyenoord, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Den 22 januari 2021 lånades Narsingh ut till Twente på ett låneavtal över resten av säsongen 2020/2021.

Den 11 februari 2022 gick Narsingh på fri transfer till Sydney FC, där han skrev på ett kontrakt över resten av säsongen 2021/2022.

Källor
Transfermarket profil
Profil på vi.nl

Noter

Nederländska fotbollsspelare
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i SC Heerenveen
Spelare i Jong PSV
Spelare i PSV Eindhoven
Spelare i Swansea City AFC
Spelare i Feyenoord
Spelare i FC Twente
Spelare i Sydney FC
Spelare i Eredivisie
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i A-League Men
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Födda 1990
Levande personer
Män
Idrottare från Amsterdam
Nederländska idrottare under 2000-talet
Gerolama Orsini

Gerolama Orsini, född i Rom 1504, död 1590 i Piacenza, var hertiginna av Parma 1545-1547 som gift med Pierluigi Farnese. Hon var mor till balnd annat Ottavio Farnese. Hon var dotter till den romerska adelsmannen greve Lodovico Orsini av Pitigliano och Giulia Conti. Hon var ställföreträdande regent (guvernör) i Castro för sin yngre son Orazio Farnese i Castro mellan 1550 och 1553.

Biografi
Gerolama Orsini förlovades 1513 med Pierluigi Farnese, son till påven Paul III och Silvia Ruffino. Vigseln ägde rum 1519 i Valentano. Hennes svärfar blev 1534 vald till påve. 

I enlighet med seden för adliga kvinnor i Kyrkostaten vid denna tid levde hon ett tillbakadraget liv i Rom och ägnade sig uteslutande åt familjens och släktens angelägenheter. Hon beskrivs som en person med gott förnuft, kapabel att fatta avgörande beslut när det var nödvändigt, som levde nära sin son och påven. Hon brevväxlade med humanister och personligheter i Curian, såsom Paolo Giovio, Giovanni Della Casa och Bartolomeo Cavalcanti. År 1545 blev maken av sin far påven utnämnd till regerande monark av den nygrundade staten hertigdömet Parma och Piacenza, vilket gav henne motsvarande titel. Hon levde dock kvar i Rom och bibehöll de viktiga kontakterna med påvehovet. Hon blev änka 1547, men kvarstannade i Rom. 

Efter Paul III:s död 1549 försökte hon och hennes söner arbeta för valet av sin egen kandidat till påve för att säkerställa släkten Farnese fortsatta inflytande, men misslyckades. Hennes yngre son Orazio Farneses förläning Castro, ockuperades 1550 av påven. Gerolama Orsini hade samma år utnämnts till sin sons ställföreträdande regent eller guvernör, och hon tilläts kvarstå i positionen. Hon gjorde inget motstånd mot den påvliga ockupationen, men fortsatte effektivt att utöva civil jurisdiktion och inkomstförvaltning. Genom att enträget plädera för sin sons sak till arvets legat, Rodolfo Pio av Carpi, lyckades hon slutligen få påven att upphäva ockupationen 1552. 

I augusti 1553, underrättades hon om Orazios död. Hon avslutade då sitt regentskap och bosatte sig slutligen i Parma. Hon levde sedan i Palazzo Farnese i Piacenza, där hon dog 1590.

Barn 
Alessandro Farnese, född 1520

Vittoria Farnese, född antingen 1521 eller 1519

Ottavio Farnese, född 1524

Ranuccio Farnese, född 1530

Orazio Farnese, Greve över of Castro, född 1532

Referenser

Källor 

Födda 1504
Avlidna 1590
Personer under renässansen
Kvinnor
Italienska hertiginnor
Personer från Rom
Kvinnliga regenter under 1500-talet
Alamut

Alamut var en bergsfästning vid kullarna söder om Kaspiska havet, nära Qazvin, cirka 100 km från nuvaranade Irans huvudstad Teheran. Bara ruiner finns nu kvar av fästningen.

Fästningen som kallades "örnnästet" byggdes 840 på ett sätt som bara hade en möjlig ingång, vilket gjorde det extremt svårt att erövra fästningen. Fortet hade bland annat ett ovanligt utvecklat system för vattenförsörjning. 

År 1090 invaderades fästningen och ockuperades av Hassan-i Sabbah (1050-1124) som blev grundaren för den nizari-ismailitiska rörelsen som kom att använda detta fort som grundfäste till sin rörelse. Denna rörelse stöddes redan innan Hassans invadering av folket i regionen. Nizari-ismailiterna fick sedan öknamnet Hashshashin. Det har hävdats att ordet assassin etymologiskt kommer från arabiskans "haššāšīn" (حشاشين, som tolkades som "hasch-ätare" av européerna, när den korrekta översättningen var "folk som följer Al-Hassan". Av denna sekt härleder man de franska orden assassin, lönnmördare och assassiner, lönnmörda.  

Alamut blev assassinernas fäste från 1090 till cirka 1200-talet, och fästningen var berömd bl.a. för ett omfångsrikt bibliotek. Ytterligare erövringar av bergsfästen följde: Girdkuh i Khurasan, Shadiz i söder nära Isfahan, Tabas nära gränsen till Afghanistan. Detta gav en stark styrkebas för Hashshashin.  

Alamut brändes till slut ner av mongolerna den 15 december 1256, när den siste borgsherren kapitulerade efter att Djingis khans sonson Hülegü khan hade tillfångatagit assassinernas dåvarande ledare. Fästningen kunde inte försvaras utan borgherren Ruknuddin Khor-schah kapitulerade utan strid i ett fåfängt hopp om att Hülegü skulle visa barmhärtighet. Detta var slutet på Alamut och assassinerna (en liten del av sekten fanns kvar ett tag i Syrien). 

Lista över borgherrar efter grundaren Hassan ibn Sabbah 

 Muhammad bin Kiya Buzrug Ummid 
 El-Hâdî bin el-Nizâr 
 El-Môhtadî bin el-Hâdî 
 El-Kahir bin el-Môhtadî bi-Kuvvet’ûl-Lâh / bi-Ahkâmî’l-Lâh 
 Imam Hasan ‘ala dhikrihi al-salam 
 Kıyâmet-i Kûbrâ 
 Nūr al-din Muhammad II
 Celâl’ed-Dîn Hasan III 
 Alā’ ad-Dīn Muḥammad III
 Rûkn’ed-Dîn Hûr-Şâh

Fornminnen i Iran
Kungsvägen, Gullringen

Kungsvägen var en historisk färdväg mellan Stockholm och Kalmar. Kungsvägen är även namnet på en lokalgata i tätorten Gullringen som utgör en del av den gamla vägen.

Beskrivning
Kungsvägen räknas till en av Sveriges äldsta färdvägar. På den har kungar och andra prominenta personer rest mellan Stockholm och Kalmar. Delar av den gamla vägen finns bevarad vid Gullringen i Vimmerby kommun. Enligt folktron härrör ortsnamnet "Gullringen" från den guldring som en prinsessa lär ha tappat när hon färdades på Kungsvägen när hon var på väg till Ålhult. En annan legend berättar att Carl Fredrik Pechlin, dåvarande ägare till Ålhults herrgård, en gång vid midsommartid färdades på Kungsvägen med släde på gnistrande medar och fyra hästar i spann ända till Stockholm. 

När vägen moderniserades på 1870-talet ändrades sträckningen bara några 100-tals meter och när Östra Centralbanan anlades 1902 följde den ungefär samma sträckning som Kungsvägen. Idag är vägen ytterligare moderniserad och uträtad och är en del av riksväg 23/34.

Bilder

Källor
 Informationstavla vid vägen

Noter

Medeltida vägar i Sverige
Vimmerby kommuns historia
Transport i Vimmerby kommun
HC Oceláři Třinec

HC Oceláři Třinec är en tjeckisk ishockeyklubb i Třinec som bildades 1929. Klubben spelar i Extraliga, och har sina hemmamatcher i Werk Arena. HC Oceláři Třinec har blivit tjeckiska mästare en gång, säsongen 2010/2011. 

Oceláři Třinec spelade i Champions Hockey League 2017/2018.

Externa länkar

  Officiell webbplats

Ishockeyklubbar i Tjeckien
Sportklubbar bildade 1929