kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Storö-Bockö-Lökaö naturreservat

Storö-Bockö-Lökaö naturreservat är ett av de större naturreservaten i den yttre delen av Stockholms mellersta skärgård. Reservatet som ligger cirka 5 M öster om Möja, omfattar de större öarna Storö, Bockö och Lökaö och ett stort antal mindre öar med många långa vikar och sund som gör det lätt att hitta sin egen skyddade natthamn, däribland vid Tistronskären, Roskär, Skarpö, Ådskär, Tvikobben, Vånskäret, Brunskäret, Hopskäret, Gjusskären, Inner Sillö, Ytter Sillö, Björkkobben, Äggekobb m. fl. Reservatet är en del av Möjaskärgården.

Allmänt
På många av öarna finns gamla fiskestugor och mindre fritidshus som uppfördes i början av 1900-talet innan området blev klassat som naturreservat och som ägs av privatpersoner, varför temporära besökare uppmanas ta hänsyn till privatbebyggelsen och inte angöra och tälta i närheten av dessa stugor utan fastighetsägarens medgivande. 

Många av fritidshusen hyrs ut veckovis ut under sommarsäsongen. Närheten till Möja med tillgång till livsmedel, bränsle och annan service gör att reservatet också är populärt bland fritidsbåtsägare som basstation för vidare utflykter i den yttre skärgården.

Många av öarna i reservatet har fått sina namn efter Möjas olika byar (Lökaön, Ramsmoraön m. fl.), eftersom öarna förvaltades som utmark av respektive by.

Natur
Efter att öarna under flera hundra år använts som utmark av Möjas byar - för jakt, äggtäkt och framför allt bete, övergavs de som sådan under 1960-talet. Detta ledde till att betestrycket på öarna upphörde, och reservatet växte till stora delar igen.

Från början av 1970-talet började öarna täckas av en mycket tät och svårforcerad snårskog, vilket ledde till att besökare ofta var hänvisade till öarnas stränder och inte kunde ta sig längre in på öarna.

Under 1990-talet uppmärksammades den kraftiga igenväxningen, och Skärgårdsstiftelsen började bedriva bete i mindre skala på norra Granholmen.

Under 00-talet utökades betet genom företaget Ö-märkt, som på gammalt vis började hålla betesdjur på Möjaskärgårdens öar under sommaren. Det finns förhoppningar om att öarnas betade och hedliknande natur kan återställas på sikt.

Förvaltare
Reservatet förvaltas av Skärgårdsstiftelsen.

Referenser

Webbkällor
 Möjaskärgården Skärgårdsstiftelsen
 Möja-Björndalen Skärgårdsstiftelsen

Noter

Naturreservat i Värmdö kommun
Naturskyddsområden bildade 1972
Sidor om naturreservat i Stockholms län som saknar länkar till Länsstyrelsen
Lynn Westmoreland

Lynn A. Westmoreland, född 2 april 1950 i Atlanta, Georgia, är en amerikansk republikansk politiker. Han är ledamot av USA:s representanthus sedan 2005.

Westmoreland gick i skola i Therrell High School i Atlanta. Han studerade 1969-1971 vid Georgia State University. Han var sedan verksam inom fastighetsbranschen.

Kongressledamoten Mac Collins kandiderade utan framgång i republikanernas primärval inför senatsvalet 2004. Westmoreland vann kongressvalet och efterträdde Collins i representanthuset i januari 2005.

Westmoreland använde adjektivet "uppity" för att beskriva Barack och Michelle Obama i samband med presidentvalet i USA 2008. Ordet uppfattas som ett kodord med rasistiska undertoner för att beskriva framgångsrika afroamerikaner på ett nedsättande sätt.

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
Biographical Directory of the United States Congress

Födda 1950
Ledamöter av USA:s representanthus från Georgia
Män
Levande personer
Alumner från Georgia State University
Roses Are Red

Roses Are Red (My Love) är en populär sång komponerad av Al Byron och Paul Evans. Den spelades in av Bobby Vinton och gick in som nummer ett i USA under år 1962. Den toppade Billboard Hot 100 singles chart den 15 juli 1962, och stannade där i fyra veckor. Inspelningen var hans första hit. Han hittade den bland överblivna låtar på Epic Records. Han första inspelning klassades som ett R&B-nummer, men spelades in med ett nytt arrangemang inklusive stråkar. Det var också det första nummer ett hiten för Epic.

Sånger 1962
Miles & More

Miles & More är det största flygbonusprogrammet i Europa med mer än 15 miljoner medlemmar i maj 2008. Miles & More lanserades av Lufthansa (LH) 1993 och används idag av 13 europeiska flygbolag. Programmet gör det möjligt för sina medlemmar att tjäna och lösa in frequent flyer miles på alla de flygbolag som är helt integrerade i programmet samt alla Star Alliance-medlemsbolag. Dessutom har alla kunder möjlighet att uppnå status, vilket ger dem tillgång till vissa förmåner. Medlemskap i Miles & More är gratis och kan tecknas av alla. 

I Star Alliance ingår även Scandinavian Airlines (SAS), vilket betyder att resenärerna kan tjäna poäng i Miles & More-programmet genom att flyga med SAS. Det är även möjligt att betala en SAS-biljett med Miles & More-poäng. Man får dock fler poäng på en SAS-flygning med SAS eget program Eurobonus.

Referenser

Externa länkar
Miles & More officiella sida

Flygbonusprogram

it:Lufthansa#Miles & More
Istiqlal

Istiqlal (arabiska حزب الإستقلال), är ett politiskt parti i Marocko. Det är ett konservativt och rojalistiskt parti. Partiet grundades under 10 december 1943 och var nationalistiskt. Partiet var pådrivande för fullständig självständighet från Frankrike under 1940- och 1950-talen och drev en linje att Frankrike skulle lämna Marocko vilket också skedde 1956. Partiet vann parlamentsvalet 2007 och partiets ledare Abbas El Fassi var också Marockos premiärminister från den 19 september 2007 till den 29 november 2011. Därefter har partiet suttit i opposition.

Externa länkar
Abbas Al-Fassi (franskspråkig)
Official site (arabiska)

Politiska partier i Marocko
Politiska partier bildade 1943
Mr. Lonely

Mr. Lonely är en låt inspelad av Bobby Vinton. Det släpptes som singel år 1964 och nådde # 1 på den amerikanska Billboard Hot 100. Låten som ursprungligen fanns på Vintons album Roses Are Red från 1962. Senare samma år spelade Buddy Greco in en version av låten med samma backing track som Vintons version. Grecos singel nådde # 64 på Billboard Hot 100 i november 1962. 2005 samplade Akon Mr. Lonely på singeln Lonely.

Sånger 1964
Holkham Hall

Holkham Hall är ett slott från 1700-talet, belägen intill byn Holkham i norra Norfolk, England. Huset byggdes i palladisk stil för Thomas Coke, 1:e earl av Leicester (1697–1759) av arkitekten William Kent, assisterad av arkitekten and aristokraten lord Burlington.

Den palladiska stilen beundrades av whigs som Thomas Coke, som ville identifiera sig själva med antikens romare. Kent var ansvarig för Holkhams exteriör; han byggde utformningen på Palladios aldrig uppförda Villa Mocenigo, men med modifikationer.
Huset ser ut som ett stort romerskt palats. Även med palladiska mått mätt är det ovanligt sparsamt ornamenterat. Detta är det byggherren själv som ligger bakom. Han var angelägen om att huset skulle vara bekvämt att bo i.

Den främsta, eller södra fasaden påminner delvis om vad Inigo Jones utförde på Wilton House nära ett sekel tidigare. Flyglarna däremot påminner om den engelska barock som präglar det ett decennium tidigare uppförda Seaton Delaval Hall, ritat av sir John Vanbrugh. Inomhus uppnår den palladiska formen en storhet som knappast ses någon annanstans i England. Huset är fyllt med konst, där stora namn som Peter Paul Rubens, Gavin Hamilton och Claude Lorrain finns representerade.

Parken började anläggas av William Kent redan 1729, långt före bygget av själva huset. Som medarbetare hade han sin lärjunge Lancelot Brown. Det är en enorm anläggning, som även "Coke av Norfolk" bidrog till fram till sin död 1842.Efter sin död blev denne Cokes minne upprätthållet genom ett monument, som restes 1845–48.

Noter

Externa länkar 

Holkham Halls egendom
 Holkham Hall i The DiCamillo Companion to British & Irish Country Houses

Slott i England
Byggnader och anläggningar i Norfolk
Parker i Norfolk
Sevärdheter i Norfolk
Arkitekturåret 1764
Henry Surtees

Henry Surtees, född 18 februari 1991 i Lingfield, Surrey, död 19 juli 2009 i Whitechapel, London, var en brittisk racerförare. Han var son till den tidigare roadracing- och Formel 1-världsmästaren John Surtees.

Racingkarriär

Surtees avled under Formel 2-loppet på Brands Hatch 19 juli 2009, när ett däck med hjulupphängning från Jack Clarkes bil flög över banan och träffade honom rätt på hjälmen. Enligt hans far John vägde materialet som träffade Henry 29 kilo, och farten var i det läget tillräckligt hög för att döda honom omedelbart, även om han kunde hållas vid liv i några timmar tack vare livsuppehållande åtgärder.

Externa länkar
Officiell webbplats
Henry Surtees på Driver Database

Källor och noter 

Brittiska racerförare
FIA Formel 2-förare
Brittiska F3-mästerskapsförare
Män
Födda 1991
Avlidna 2009
Förolyckade tävlingsförare
Personer från Surrey
Fria män

Fria män (isl. Sjálfstætt fólk, "självständigt folk") är en roman av Halldór Laxness. Den gavs ursprungligen ut i tre band under åren 1933-1935 — Sjálfstætt fólk, Skuldlaust bú och Erfiðir tímar — men senare sammanslogs de till en bok som fick namn efter det första bandet.

Boken utkom i svensk översättning av Anna Z. Osterman år 1949. En nyöversättning av Inge Knutsson utkom år 2011.

Handling
Boken utspelar sig på Island under de första årtiondena under 1900-talet och handlar om den kämpande bonden Guðbjartur Jónsson och hans familj.

Isländska romaner
Romaner av Halldór Laxness
Skönlitteratur 1949
Rovögern

Rovögern eller Rovågern är en långsmal ö cirka 16 kilometer sydöst om Umeå, och cirka 12 kilometer söder om Täfteå.

Den cirka 700 meter långa ön ligger i Yttre Täftefjärden och skiljs åt från halvön Rovan av ett 30–100 meter brett sund. På båda sidor om sundet finns Rovögerns fiskeläge, där det också finns en fiskrestaurang. I övrigt utgörs bebyggelsen av sommarstugor.

Fiskelägen
Svenska öar i Bottniska viken
Öar i Umeå kommun
Upplands runinskrifter 325

Runinskrift U 325 är nu placerad på norra sidan om Markims kyrka i Markims socken och Vallentuna kommun i Uppland. Stenens ursprungliga plats är okänd. 

Stenen har varit krossad och de fyra bitarna har suttit inmurade som byggstenar i kyrkans sakristia. De satt infogade på olika ställen i sakristians väggar och med runorna vända utåt. När kyrkan rappades blev fragmenten dolda av kalkputs och först i september 1942 när putsen knackades bort kom de åter fram och fritogs. De sammanfogades och stenen restes åter på kyrkogården direkt bakom sakristian. Den del av runstenen som saknas, ovan till vänster, kan fortfarande sitta kvar i sakristians mur, men med runsidan vänd inåt och därmed vara helt osynlig under putsen. 

Ornamentiken går i en böljande Urnesstil som täcker större delen av stenen och inom rundjurets övre slinga sitter ett propelkors med liten innesluten ring. En smal bandslinga som utgår från ormens nacktofs bildar en åttaformad ögla som på två ställen snärjer rundjurets kropp. Den från runor översatta inskriften följer nedan:

Inskriften

Källor

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Vallentuna kommun
Guillermo Pérez

Nation:  

Guillermo Pérez Sandoval, född 14 oktober 1979 i Uruapan, Michoacán, Mexiko, är en mexikansk taekwondoutövare som väger 58 kg och är 171 centimeter lång. Han vann guldmedalj i de olympiska sommarspelen 2008 i Peking i herrarnas –58 kg-klass.  

1995 reste han till Ottawa för att delta i sin första internationella tävling och placerade sig på andra plats. 1996 vann han US Open i taekwondo, där deltagare från mer än 60 länder deltog.

Mexikos nationslag
Pérez flyttade till Puebla 1999 för att träna med OS-mästaren William de Jesús som hjälpte 20-åriga Pérez att komma in i Mexikos nationslag. Pérez blev en del av laget som deltog i Panamerikanska spelen 1999 i Winnipeg, Kanada.

I april 2005 deltog han i VM och placerade sig på nionde plats.

Mexikanska kampsportare
Män
Födda 1979
Olympiska guldmedaljörer 2008
Mexikanska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Mexiko
Tävlande i taekwondo vid olympiska sommarspelen 2008
Levande personer
Marie-Louise Coidavid

Marie-Louise Coidavid, född 1778, död 1851, drottning av Haiti 1811-20; gift med kung Henri Christophe.

Marie-Louise var född i en affranchifamilj som var ägare till ett hotell; Hotel de la Couronne. Hon gifte sig med Christophe år 1793; de fick två döttrar och två söner. Vid makens nya makttillträde 1798 installerades hon i ett palats i Cap Haitien. Under den franska invasionen 1802 levde hon med barnen under jorden. 1806 blev maken Haitis ledare, och 1811 krönte han sig till kung, och Marie-Louise blev drottning. 

Marie-Louise tog titeln drottning på allvar och förklarade att den titel som givits henne av nationen också innebar skyldigheter. Hon fick en sekreterare, hovdamer och ceremoniella uppgifter och var värdinna för det hovliv som utfördes på palatset Sans-Souci. 

Då maken dog, stannade hon kvar i palatset hos hans lik med sina två döttrar tills de eskorterades därifrån. Då de lämnat palatset blev det attackerat och plundrades. President Boyer erbjöd dem sitt beskydd, men han avböjde de gyllene sporrar hon ville ge honom med orden att han var ledare för ett fattigt land. 

Hon lämnade Haiti med sina döttrar på ett brittiskt fartyg 1821 och reste till London. Det ryktades att hon hade en förmögenhet på flera miljoner som maken deponerat i Europa, och hon levde också resten av sitt liv utan ekonomiska bekymmer med sina döttrar i Pisa i Italien, med undantag av ett högtidligt besök i Rom 1828. De besvärades ofta av lycksökare och tronpretendenter. Hon ansökte före sin död om tillstånd att återvända till Haiti, men dog strax därpå.

Källor 

Drottningar
Födda 1778
Avlidna 1851
Kvinnor
Personer i Saint-Domingue
Personer i Haiti under 1800-talet
Diana López

Nation:  

Diana López född 7 januari 1984 i Houston, Texas, USA, är en amerikansk taekwondoutövare. 

Hon representerade USA i OS 2008 i Peking. López är yngre syster till taekwondoutövarna Mark och Steven Lopez. Hon lämnade Kempner High School 2002 och är nu student på University of Houston-Downtown. 2005 gjorde Diana, Mark och Steven historia genom att bli de tre första syskonen i någon sport att vinna VM-titeln vid samma mästerskap under VM i taekwondo i Madrid.

Hon tog OS-brons i fjäderviktsklassen i samband med de olympiska taekwondo-turneringarna 2008 i Peking.

Referenser

Externa länkar
Sports-reference.com 

Amerikanska kampsportare
Födda 1984
Kvinnor
Olympiska bronsmedaljörer 2008
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från USA
Tävlande i taekwondo vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från USA
Tävlande i taekwondo vid olympiska sommarspelen 2012
Levande personer
Hedvig Henriette Caspér

Hedvig Henriette Caspér, född 30 oktober 1823 i Stockholm, död 10 januari 1907 i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Biografi
Caspér föddes på Operan i Stockholm som dotter till teaterfiskalen Johan Frischman och Maria Charlotta Lindström. Student på Kungliga teaterns elevskola 1836-44, medlem i Pierre Delands trupp 1844—1849. Caspár var verksam vid en rad turnerande teatersällskap, samt även vid Ladugårdslandsteatern 1869-71, innan hon 1880 anställdes vid Mindre teatern och året därpå vid
Södra teatern i Stockholm. Hon spelade ofta "vardagskaraktärer" i komedier.  

Gift första gången 1848 med skådespelaren J. G. Södergren, död 1850, och andra gången med skådespelaren Florian Eduard Caspér, med vilken hon hade dottern Matilda Caspér.

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Noter 

Svenska skådespelare under 1800-talet
Födda 1823
Avlidna 1907
Kvinnor
Helena Sofia Smedberg

Helena Sofia Smedberg, även kallad Hedin, född 1771, död i Göteborg 20 januari 1804, svensk balettdansare och skådespelare.  

Helena Sofia Smedberg var anställd vid Kungliga Baletten på Operan i Stockholm som figurant.  Hon var 1797-99 anställde hon vid Munkbroteatern.  Hon förlorade sin plats då denna teater stängdes.  Hon turnerade därefter på landsbygden.  Hon var engagerad hos Anders Lundqwist (1801-02), Johan Erik Brooman (1802-03) och Johan Peter Lewenhagen (1803-04). Under hennes tid hos Lundqwist framträdde hon för första gången i Sillgateteatern i Göteborg som solodansös. Hon avled i lungsot. 

Hon var gift med skådespelaren Gustaf Hedin (1776-1813), som ansågs vara en framstående aktör på landsbygden och var särskilt känd för sina kjolroller; han gifte efter hennes död om sig, 1807, med kollegan Theresia Levin (1783-1833).

Källor 
 Johan Flodmark (1893). Stenborgska skådebanorna: bidrag till Stockholms teaterhistoria. Stockholm: Norstedt. Libris 439864
 Anteckningar om Göteborgs äldre teatrar / Band 2. 1794-1816 

Födda 1771
Avlidna 1804 
Svenska skådespelare under 1700-talet
Kvinnor
Svenska ballerinor
Svenska balettdansare under 1700-talet
Svenska balettdansare under 1800-talet
Buttree Puedpong

Nation:  

Buttree Puedpong, född 16 oktober 1990, är en thailändsk taekwondoutövare som bl.a. vann silvermedalj i de olympiska sommarspelen 2008 i Peking i damernas 49 kg-klass.

Källor 

Födda 1990
Thailändska taekwondoutövare
Thailändska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Thailand
Tävlande i taekwondo vid olympiska sommarspelen 2008
Kvinnor
Levande personer
Nobuyoki Sato

Nobuyuki Sato, född den 8 augusti 1972, är en japansk friidrottare som tävlar i maraton.

Satos främsta merit är hans bronsmedalj vid VM i Sevilla 1999 då han sprang på 2:14.07. Han deltog vid Olympiska sommarspelen 2000 men slutade då på plats 41.

Personliga rekord 
 Maraton - 2:08.48

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Noter

Födda 1972
Män
Japanska maratonlöpare
Levande personer
WP:Projekt Japan
Alvastra krönikespel

Alvastra krönikespel är ett skådespel som i juli varje år spelas vid Alvastra klosterruin utanför Ödeshög i Östergötland. Det är ett skådespel med mycken ljussättning. Det börjar när mörkret faller över Östgötaslätten.

Handling 
Alvastra krönikespel handlar om drottning Omma som levde på Omberg, Ommas folk, vikingarna som förslavade Ommas folk, de kristnas intåg, Clairvauxmunkarna, djävulen, digerdöden och heliga Birgitta. 

Det börjar på jättarnas och alvernas tid, då drottning Omma levde. Ommas älskade slår ihjäl sig på Omberg och Omma blir otröstlig och hennes tårar bildar Vättern. Hon bestämmer senare för att följa sin älskade i döden, men hon lovar att föda ett folk som ska leva i hennes land.

Därpå följer vikingar, munkar, präster och kungar, men Omma finns alltid närvarande i det förtrollade land som hon kallar sitt eget.

Historik 
Spelet har uppsatts sedan 1985 och har haft en rad olika regissörer genom åren. Nuvarande (2014) regissör är Bernt Lindkvist.
Förutom några traditionella latinska hymner är all musik skriven av Gunnel Frisk. 
Sedan många år leds musiken av Moa Frisk. Koreograf (2014) är Annsi Simar.

Trivia 
Från och med 2014 testas en myggfångare av gasoltyp.

Externa länkar
Föreningen Alvastra Krönikespels webbplats

Bygdespel
Ödeshögs kommun
1985 i Sverige
Teateråret 1985
Östergötland i fiktion
Medeltiden i fiktion
Återkommande evenemang med premiär 1985
Återkommande evenemang i juli
Curt Clausen

Curt Clausen, född den 9 oktober 1967, är en amerikansk friidrottare som tävlar i gång.

Clausen tävlar främst på den längre distansen 50 km gång. Hans främsta merit är hans bronsmedalj vid VM 1999 i Sevilla. Han var sjua vid VM 2001 i Edmonton. Dessutom blev han 22:a vid Olympiska sommarspelen 2000 och 32:a vid Olympiska sommarspelen 2004.

Personliga rekord 

 50 km gång - 3:48.04

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1967
Amerikanska gångare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Nikolaj Matjuchin

Nikolaj Ivanovitj Matjuchin (), född den 13 december 1968 i Zjukovskij, är en rysk friidrottare som tävlar i gång.

Matjuchin tävlar främst på den längre distansen 50 km gång. Hans främsta merit är hans silvermedalj vid VM 1999 i Sevilla. Han blev även silvermedaljör vid IAAF World Race Walking Cup 1997.

Han deltog vid Olympiska sommarspelen 2000 där han slutade på femte plats.

Personliga rekord 

 50 km gång - 3:40.13

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1968
Ryska gångare
Män
Levande personer
Personer från Zjukovskij
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Kerstin Fredga

Kerstin Fredga, född 16 november 1935 i Engelbrekts församling i Stockholm, är en svensk astrofysiker.

Fredga tog filosofie licentiatexamen vid Uppsala universitet 1962 och filosofie doktorsexamen i astronomi vid Stockholms universitet 1971, där hon samma år blev docent. Hennes avhandling har titeln Ultraviolet studies of the sun from sounding rockets. Hon var forskningsassistent vid Institutionen för plasmafysik på Kungliga Tekniska Högskolan i Stockholm 1963–1973 samt Research Associate vid NASA:s Goddard Space Flight Center 1964–1966 och 1968 och vid Space Research Laboratory i Utrecht 1969–1970. Åren 1973–1998 tjänstgjorde hon vid Statens delegation för rymdverksamhet (1992 namnändrad till Rymdstyrelsen): som professor i astrofysikalisk rymdforskning tillika vetenskaplig sekreterare 1973–1986, som avdelningschef och ställföreträdande överdirektör 1987–1989, som överdirektör och chef för myndigheten 1989–1995 och som generaldirektör och chef för myndigheten 1995–1998. Under sin tid vid myndigheten var hon bland annat vetenskapligt ansvarig för forskningssatelliten Viking.

Hon var vetenskaplig rådgivare till Europeiska rymdorganisationen 1982–1985, ledamot av denna organisations råd 1987–1998 och ordförande i dess vetenskapliga kommitté 1987–1990.

Fredga invaldes 1978 som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien, 1986 som ledamot av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien och 1990 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien. Hon var preses i Kungliga Vetenskapsakademien 1994–1997. År 1983 tilldelades hon KTH:s stora pris.

Kerstin Fredga är dotter till Arne Fredga. Hon var gift med Jan Högbom från 1968 och från 1990 gift med Inge Jonsson till hans död.

Referenser

Källor 
Moen, Ann (red.): Vem är det 2007. Svensk biografisk handbok (Nationalencyklopedin, Malmö 2006), s. 187.

Externa länkar

Födda 1935
Levande personer
Kvinnor
Svenska professorer i astrofysik
Generaldirektörer för Statens delegation för rymdverksamhet/Rymdstyrelsen
Alumner från Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ämbetsmän från Stockholm
Catharina Sophia Murman

Catharina Sophia Murman, svensk skådespelare och styrelseledamot. Murman tillhörde kretsen av Sveriges pionjärskådespelare vid teatern i Stora Bollhuset i Stockholm vid mitten av 1700-talet.  

Gift med Johan Bergholtz år 1735. 

Det är inte känt exakt när Murman anställdes som skådespelare vid Bollhusteatern, men hon är säkert belagd som sådan år 1752. Även hennes man var anställd som skådespelare, och de var båda viktiga medlemmar av truppen. Båda två var ledamöter i teaterns styrelse.

År 1754 blev hon medlem vid den Lindahls-Berholtzska truppen. Hon separerade från maken vid truppens upplösning 1755. Efter detta anställdes hon vid Stenborgs Sällskap med dottern Johanna Sophia Berghult. De gjorde bland annat en turné i Finland 1763.

Källor 
 Byström, Tryggve, Svenska komedien 1737-1754: en studie i Stockholmsteaterns historia, Norstedt, Stockholm, 1981
 Johan Flodmark: Stenborgska skådebanorna: bidrag till Stockholms teaterhistoria, Norstedt, Stockholm, 1893

Svenska skådespelare under 1700-talet
Kvinnor
Födelseår saknas
Dödsår saknas