kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karmakagyü

Karmakagyü (Tibetanska: ཀརྨ་བཀའ་བརྒྱུད; Wylie: karma bka'-brgyud) eller kamtsang är riktning inom kagyü-skolan, en av de fyra stora skolorna inom den tibetanska buddhismen och har fått en viss spridning i västvärlden.

Linjens andliga överhuvud bär titeln Gyalwa Karmapa. Karma-kagyü kallas ibland för den "svarta hatt-sekten", vilket är en anspelning på den svarta kronan som bärs av Karmapa.

Sekten betonar inte celibatet lika hårt som andra riktningar inom den tibetanska buddhismen, utan värdesätter istället olika mystiska bruk. Många lamor inom karma-kagyü är gifta.

Karma-kagyü-skolan grundades av den förste Karmapa, Düsum Khyenpa (1110-1193), som vid sin död förklarade att han skulle reinkarneras som sin egen efterträdare. Detta anses ha lagt grunden för traditionen med reinkarnerade lamor i den tibetanska buddhismen och karma-kagyü-linjen av reinkarnerade lamor fortsätter fortfarande.

Under Mingdynastin åtnjöt karma-kagyü officiellt stöd från kejsarhovet och 1406 utsåg Yongle-kejsaren den femte Karmapa till "kejserlig lärare" (guoshi 國師). Detta stöd upphörde dock under Jiajing-kejsarens regering.

Sedan den 16:e Karmapan avled 1981 har två rivaliserande inkarnationer av Karmapa identifierats, vilket lett till en djup schism inom karma-kagyü.

En person som gjort Karma-Kagyü känd i västvärlden är den danske laman Ole Nydahl.

Referenser

Tibetansk buddhism
WP:Projekt Kina
Osváth (de Thorna)

Osváth (ibland stavat Osvath särskilt när ättemedlemmar är folkbokförda utanför Ungern) är en ungersk adlig ätt från staden Thorna i komitatet med samma namn i nordöstra delen av Ungern.

Emerik Osváth anhöll om bekräftelse av äldre sköldebrev och företett vapen, varefter kejsar Ferdinand III i sin egenskap av konung av Ungern 1651  utfärdade ett adelsbrev för Emerik, hans bröder Nicolaus och Johannes Osváth jämte deras kusin på spinnsidan Andreas Nagy. Adelskapet kungjordes (utropades) i Thorna i fastetiden 1652 (7 mars), varvid de ovannämnda jämte Emeriks son Johannes Osváth samt dess arvingar och efterkommande upptogs bland komitatet Thornas adel.

I maj 2016 uppgavs att följande antal personer var bosatta i Sverige med namnvarianterna
 Osvath 13
 Osváth 2
Tillsammans blir detta 15 personer.

Medlemmar i urval 
Mathias Osvath (född 1974), docent i kognitionsvetenskap

Källor

Sköldebrev och "utropsbrev" 1651-1652 i Ungerska riksarkivet, Budapest. -Kempelen, B., Magyar nemes családok, VIII. - OAK (Ointroducerad adels förening) sedan 2000.

Ungerska adelsätter
Svenska ointroducerade adelsätter
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
Trinley Thaye Dorje

Trinley Thaye Dorje, född 6 maj 1983 i Tibets huvudstad Lhasa är en tibetansk lama och son till laman Mipham Rinpoche. Han är en av två pretendenter till titeln som den sjuttonde inkarnationen av Karmapa i Karma Kagyü-skolan inom den tibetanska buddhismen.

Sedan den 16:e karmapa avled 1981 har två rivaliserande inkarnationer av Karmapa identifierats, vilket lett till en djup schism inom Karma-Kagyü. Den fjortonde Dalai Lama och Folkrepubliken Kinas myndigheter har erkänt Ogyen Trinley Dorje, medan Shamarpa, den andra högste laman inom Karma-Kagyü, erkänner Trinley Thaye Dorje som den 17:e karmapa.

1993 blev Trinley Thaye Dorje utsmugglad från Tibet, då det av politiska skäl var för farligt för honom att uppehålla sig i det ockuperade landet. 1994 bosatte han sig i New Delhi och två år senare blev han tillsatt som Karmapa av sina anhängare. Han fick då namnet Trinley Thaye Dorje som betyder oföränderlig, gränslös buddha-aktivitet.

2003 förklarades han vara ledare över Karma Kagyü-linjen av den 14:e Shamarpa. Förutom den traditionella träningen i buddhistisk filosofi och meditation har Karmapa även mottagit undervisning i västorienterade ämnen såsom västerländsk filosofi, engelska och franska.

Karmapa bor till vardags i Kalimpong i nordöstra Indien och reser med jämna mellanrum till Sydostasien, Europa och USA för att träffa sina många elever.

Källor 

 Officiell biografi över Trinley Thaye Dorje.
 

Män
Födda 1983
Personer från Tibet
Levande personer
WP:Projekt Kina
Yichanglilja

Yichanglilja (Lilium leucanthum) är en art i familjen liljeväxter. Den växer naturligt i Kina. Arten odlas sällsynt som trädgårdsväxt i Sverige, men är tveksamt härdig.

Hybrider
Lilium ×aurelifolium är en hybrid mellan yichanglilja och Lilium ×aurelianense.
Lilium ×centigale är en hybrid mellan yichanglilja och kungslilja (L. regale).
Lilium ×centisargale är hybriden mellan yichanglilja och imperielilja (Lilium ×imperiale).

Referenser

Webbkällor
The Genus Lilium -Lilium leucanthum

Liljeväxter
Yi Växtindex
Horizon (musikalbum)

Horizon är ett album av The Carpenters, släppt den 6 juni 1975.

Låtlista
Aurora - 1:33
Only Yesterday - 4:12
Desperado - 3:37
Please Mr. Postman - 2:50
I Can Dream Can't I - 4:58
Solitaire - 4:39
Happy - 3:48
(I'm Caught Between) Goodbye And I Love You - 4:04
Love Me For What I Am - 3:30
Eventide - 1:32

Källor 

Album av The Carpenters
Musikalbum 1975
Engelskspråkiga musikalbum
Album utgivna på A&M Records
HMS Spårö (M58)

HMS Spårö (M58) var en minsvepare i svenska flottan av Arkö-klass. Fartyget såldes 1986 och har byggdes om för räkfiske i Indiska oceanen under namnet King Prawn. Hon återkom senare till Stockholm under namnet Zabull och såldes sedan vidare till Italien 1993.

Arkö-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1957
Fartyg byggda i Oskarshamn
Svenska minsvepare under kalla kriget
Fisksätra varv
Skuggliljesläktet

Skuggliljesläktet (Tricyrtis) är ett släkte i familjen liljeväxter, med cirka 15 arter från Asien. Flera odlas som trädgårdsväxter i Sverige.

De är fleråriga örter med jordstam. Stjälkarna är enkla eller sparsamt grenade, bladbesatta. Bladen sitter strödda, ibland i två rader, de är skaftlösa och ofta något veckade. Blommorna är tvåkönade och sitter i en gles klase. De är ofta fläckiga i purpur. Kalkbladen är sex och de yttre tre har nektargömmen vid basen. Ståndarna är sex och böjer sig utåt i spetsarna. Pistillen är ensam och har ett stort, treflikigt märke. Frukten är en trerumig kapsel med platta frön.

Referenser

Webbkällor 
 Svensk Kulturväxtdatabas

Tryckta källor 
 Walters, S.M. (1986). The European Garden Flora, Vol. 1. Pteridophyta; Gymnospermae; Angiospermae — Alismataceae to Iridaceae. .

Liljeväxter
HMS Karlsö (M59)

HMS Karlsö (M59) var en minsvepare i svenska flottan av Arkö-klass. Fartyget såldes 1986, har renoverats och ligger för närvarande vid Gåsö i Saltsjöbaden.

Arkö-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1957
Fartyg byggda i Oskarshamn
Svenska minsvepare under kalla kriget
HMS Hasslö (M64)

HMS Hasslö (M64) var en minsvepare i svenska flottan av Arkö-klass. Fartyget såldes 1990 och låg till 2007 i dåligt skick i Svindersviken i Nacka. Flyttades därefter från platsen för att ge plats åt bostäder. Vidare öden okända. Såldes 1990 ihop med HMS Styrsö (M61), Hasslö ligger nu sjunken/ sänkt efter 2007 vilar nu någonstans i  Stockholms inlopp. Idag vilar HMS Hasslö på ca 50 meters djup,

Referenser

Johan Carlsson, video på Youtube, https://www.youtube.com/watch?v=m8AkFwY9MNE&feature=youtu.be&app=desktop

Arkö-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1962
HMS Vållö (M66)

HMS Vållö (M66) var en minsvepare i svenska flottan av Arkö-klass. Fartyget såldes 1985 och användes som arbetsplats vid Tvetaberget på Värmdö under flera år. Fartyget destruerades 1996.

Arkö-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1963
Robert Lewis Taylor

Robert Lewis Taylor, född 24 september 1912 i Carbondale, Illinois, död 30 september 1998 i Southbury, Connecticut, var en amerikansk författare och vinnare av 1959 års Pulitzerpris.

Taylor föddes i Carbondale, Illinois och studerade vid Southern Illinois University i ett år. Han tog examen vid University of Illinois 1933. Därefter arbetade han som journalist. 1939 skrev han för tidskriften The New Yorker.  

Mellan åren 1942 till 1946 tjänstgjorde Taylor i USA:s flotta under andra världskriget. 1949 fick han i uppdrag av The Saturday Evening Post att skriva en serie med biografiska artiklar om W.C. Fields. Han gav ut dem under titeln W.C. Fields: His Follies and Fortunes. Han fortsatte, förutom att skriva romaner, att skriva biografier, bland annat en om Winston Churchill.  

Taylors roman från 1958, The Travels of Jaimie McPheeters, om en fjortonåring och hans far under den kaliforniska guldrushen, vann Pulitzerpriset för skönlitteratur. A Journey to Matecumbe filmatiserades för TV, Treasure of Matecumbe 1976. Hans roman Professor Fodorski utgjorde underlag för musikalen All American 1962. Hans roman Two Roads to Guadalupe från 1964 blev också framgångsrik.

Bibliografi 
 Adrift in a Boneyard (1947)
 Doctor, Lawyer, Merchant, Chief (1948)
 W.C. Fields His Follies and Fortunes (1949)
 Professor Fodorski (1950)
 The Running Pianist (1950)
 Winston Churchill: An Informal Study of Greatness (1952)
 The Bright Sands (1954)
 The Travels of Jaimie McPheeters (1958)
 Center Ring (1960)
 A Journey to Matecumbe (1961)
 Two Roads To Guadalupe (1964)
 Vessel of Wrath: The Life and Times of Carry Nation (1966)
 A Roaring in the Wind (1978)
 Niagara (1980)

Utgivet på svenska 
 Winston Churchill 1953
 Den stora guldrushen 1965
 Resan till Matecumbe 1967

Priser och utmärkelser 
 Pulitzerpriset för skönlitteratur 1959 för The Travels of Jaimie McPheeters

Källor 

Amerikanska författare under 1900-talet
Engelskspråkiga författare
Författare från Illinois
Vinnare av Pulitzerpriset för skönlitteratur
Amerikanska journalister
Personer som tjänstgjort i USA:s flotta
Personer från Carbondale, Illinois
Födda 1912
Avlidna 1998
Män
Hinte

Hinte är en kommun i distriktet Aurich i det historiska landskapet Ostfriesland i den tyska delstaten Niedersachsen. Kommunen ligger mellan städerna Emden och Aurich.

Historia 

Hinte omnämns första gången omkring år 1000 som Hinuti. Borgen Hinta har en vattenfylld vallgrav och är säte för familjen von Freese. I orterna runt Hinte har ett flertal hövdingaborgar funnits som numera mestadels är förstörda, bland annat borgen i Cirkwehrum.

I Hinte finns bland annat en sengotisk kyrka från 1400-talet som står på en konstgjord kulle, en så kallad terp (Warf), som anlades för att förhindra översvämningar vid stormfloder. Klocktornet är från 1200-talet. I Suurhusen finns en kyrka från 1200-talet med världens mest lutande kyrktorn. Vid allhelgonastormfloden 1570 steg vattnet till 4,40 meter över normal nivå enligt en markering som finns i kyrkan i Suurhusen.

Liksom på flera andra håll i Ostfriesland finns även i Hinte en väderkvarn av holländsk typ. Kvarnen är från 1869.

Flera av de övriga orterna i kommunen har en lång historia. Exempelvis Westerhusen omnämns första gången runt år 1000 och är känd för sin kyrka i gotisk stil från 1400-talet. Liksom flera andra kyrkor i Ostfriesland har den en känd orgel. Orgeln i Westerhusen byggdes 1642-1643 av Jost Sieburg och är fortfarande i bruk. Kyrkan har även ett hagioskop genom vilket man utifrån kan se altaret. En annan ort, Osterhusen, har blivit känd som stamort för den ostfriesiska hövdingafamiljen Allena. År 1611 slöts här ett fördrag mellan Cirksena-greven Enno III av Ostfriesland och företrädare för adel, borgare och bönder. Detta Osterhusischer Akkord ledde till att den ostfriesiske greven fick mindre makt.

Näringsliv 

Hinte är näst intill sammanvuxet med Emden och dess näringsliv och kan på så sätt betecknas som en sovstad. Inom kommunen finns endast ett industriområde. Liksom i övriga Ostfriesland spelar jordbruk och turism en förhållandevis viktig roll.

Genom kommunen går huvudvägen mellan Emden och Wilhelmshaven samt järnvägen mellan Rheine och Norddeich.

Orter i Hinte kommun 

Canhusen (170 invånare) 
Cirkwehrum (200) 
Hinte (2.830), kommunens huvudort 
Groß-Midlum (760) 
Loppersum (1.400) 
Osterhusen (500) 
Suurhusen (1.175) 
Westerhusen (320)

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Aurich
Ostfriesland
HMS Iggö (M60)

HMS Iggö (M60) var en minsvepare i svenska flottan av Arkö-klass. Fartyget såldes 1989 och skänktes sedan till Kalmars sjöbefälsskola. Under 1993 användes fartyget för träning på brand- och sjöräddning vid en övning utanför Ystad och brann då upp. Ystads nya hamnbassäng har resterna av fartyget som utfyllnad.

Arkö-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1961
Fartyg byggda i Kalmar
Svenska minsvepare under kalla kriget
Fisksätra varv
John Koch

Agathon John Hjalmar Koch, född 28 oktober 1878 i Stockholm, död 21 april 1950 i Lund, var en svensk fysiker.

Koch blev filosofie doktor i Uppsala 1904 med avhandlingen Den elektriska gnistan. En undersökning av de fysikaliska villkoren för dess slocknande. Han blev samma år docent vid Uppsala universitet, 1911 laborator där, 1914 professor vid Chalmers i Göteborg och 1924 professor i Lund. Koch utförde noggranna bestämningar av våglängden för reststrålarna från gips samt omfattande precisionsmätningar av dispersionen hos gaser inom infraröda, synliga och framför allt ultravioletta spektralområdet. Koch var den förste, som upptäckte de spektrallinjer, så kallade kombinationslinjer, som endast framkommer då de ljusemitterande atomerna inbringas i starka elektriska fält.

Koch var gift med Ebba Koch (1874–1939), född Segerström, och paret fick tre söner: Fredrik, docent i kirurgi, Hjalmar, öronprofessor i Lund, John, tandläkare, samt två döttrar som båda blev sjukgymnaster. Koch ligger begravd på Norra kyrkogården i Lund.

Källor
 Ahlström, Kristian, "Fredrik Koch. Kirurg – lärare – vän" i Föreningen Gamla Christianstads årsskrifter 2002 s. 143–172.

Noter

Externa länkar
 

Svenska professorer i fysik
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Personer verksamma vid Lunds universitet
Fysiker under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Personer från Stockholm
Födda 1878
Avlidna 1950
Män
Svensk uppslagsbok
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Hagahuset, Solna

Hagahuset (tidigare Landstingshuset) är ett höghuskomplex ritat av arkitekt Stig Annerfelt beläget på Råsundavägen 1 i Solna kommun. Huset uppfördes som kontorshus för Stockholms läns landstings samlade förvaltning 1954–1957 och behöll den funktionen till början av 1970-talet då Stockholms kommun anslöt sig till Stockholms läns landsting och förvaltningen flyttade till det gamla garnisonssjukhuset på Kungsholmen.

Läge
Huset ligger i anslutning till Haga Norra och E4 vid infarten till Stockholm norrifrån. På andra sidan motorvägen ligger Hagaparken och söder om byggnaden finns Norra kyrkogården.

Byggnaden

Byggnaden består av två byggnadskroppar, en elva våningars höghusdel och en femvåningar hög flygel i vinkel. Byggnaden är inspirerad av Giò Pontis samtida Pirellihus i Milano. Fasaden är i ljust tegel. Byggnaden har en rik konstnärlig utsmyckning, vid huvudingången står en bronsskulptur av Stig Blomberg, entréportarnas glas är skapade av Sven Sahlberg och entréhallen innehåller järn- och kopparsmide av Helge Johansson.

Hagahuset i dag
Efter att landstinget flyttade ut har huset fungerat som vanligt kontorshus och är numera ägt av AFA. Huset genomgick en omfattande invändig renovering 1995. Efter ännu en försäljning och renovering 2017-2018 är byggnaden nu ett hotell, Hotel Gio, med restaurang, Mama Gio, i bottenplanet. Namnen syftar på arkitekten Gio Ponti.

Referenser

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Solna kommun
Hagahuset

Hagahuset kan syfta på:

Hagahuset, Göteborg – ett allaktivitetshus i Haga i Göteborg
Hagahuset, Solna – ett höghuskomplex beläget på Råsundavägen 1 i Solna kommun
HMS Styrsö (M61)

HMS Styrsö (M61) var en minsvepare i svenska flottan av Arkö-klass. HMS Styrsö såldes 1990 ihop med  båda minsvepare i Arkö-klassen. Styrsö låg därefter förtöjd på olika ställen i Södertälje innan hon fick plats vid gamla tegelbruket vid Linasundet i Södertälje. Styrsö tjänstgjorde som bostad fram tills det att hon den 28 december 2012 förstördes i en brand.

Referenser

Arkö-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1960
Fartyg byggda i Kalmar
Svenska minsvepare under kalla kriget
Delta III (raket)

Delta III var en amerikansk rymdraket som tillverkades av Boeing. Raketen användes endast tre gånger. Varav två uppskjutningar misslyckades totalt.

Uppskjutningar 

Boeing
Rymdraketer
HMS Skaftö (M62)

HMS Skaftö (M62) var en minsvepare i svenska flottan av Arkö-klass. Fartyget såldes 1991 och reparerades 1996 i Valletta på Malta. Hon hade då fått namnet .

Arkö-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1961
Fartyg byggda i Kalmar
Svenska minsvepare under kalla kriget
Se & Hör:s Meloditävling 1995

Se & Hör:s Meloditävling 1995 är ett samlingsalbum från 1995 med de svenska dansbanden som medverkade i Se & Hör:s Meloditävling 1995.

Låtlista

En enkel sång om kärleken - Lasse Stefanz
Vi rymmer inatt - Jenny Öhlund & Candela
På ett tåg i natten - Barbados 
Du är den jag håller kär - Grönwalls
En liten röd bukett - Matz Bladhs 
Dig ska jag älska - Lasse Stefanz
Flyg bort min fågel - Thorleifs
En försvunnen värld - Kikki Danielsson & Roosarna  
En av oss - Anders Engbergs
Kärlekens låga - Drifters med Marie Arthuren  
Du skulle bara veta  - Flamingokvintetten  
Blå himmel - Wizex

Samlingsalbum 1995
Svenska samlingsalbum
Svenska dansbandsalbum
Svensk myskanka

Svensk myskanka är en tamvariant av myskand och en egen svensk lantras. Den är en av 15 bevarade svenska lantraserna (16 om man tar med lanthönsen). Den nämns för första gången i litteraturen 1749 av Carl von Linné i hans alster Linnés skånska resa. Den bevaras i sin ursprungliga form i genbank av Svenska Lanthönsklubben på uppdrag av Jordbruksverket. 

Myskankor kan äta mördarsniglar, men inte så många åt gången på grund av slemmet.

Särprägel
Den svenska varianten av myskanka är härdigare mot kyla än ursprungsformen. Fjäderdräkten är oftast brokig i vitt och svart men individer med mera svart än vit förekommer samt vice versa.

Sitt namn har myskankan fått för att ett starkt luktande sekret utsöndras från gumpkörteln på andriken (hanen). Däremot kommer ingen lukt från honan.

Vikten för en hona är 2,5-3 kilogram och för en hane 4-4,5 kilogram.

Referenser

Externa länkar
Gamla lantraser. Svensk myskanka.
Svenska Lanthönsklubben – Rasbeskrivningar

Svenska lantraser
Fjäderfä
HMS Aspö (M63)

HMS Aspö (M63) var en minsvepare i svenska flottan av Arkö-klass. Fartyget såldes 1991 och strandade sedan vid Alholmsudd i norra delen av Stora Värtan någon gång i slutet av 1990-talet. Sjöfartsverket noterade detta vrak i notis 1045 som finns listat i årsregistret 1999 av Underrättelser för sjöfarande. Kring 2006 gjordes försök att få tag på ägaren för att förmå denne att frakta bort vraket, men ägaren har inte gått att nå. Vraket skadades ytterligare av att delarna ovanför vattenytan brann den 25 februari 2013. År 2019 låg vraket fortfarande kvar på samma plats, och det förfaller mer och mer allt eftersom åren går.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Flygbild över HMS Aspö
Fotografier på HMS Aspö
HMS Aspö (M63) Shipwreck video 2013
HMS Aspö (M63) Minesweeper Shipwreck video 2017
HMS Aspö (M63) Minesweeper Shipwreck video 2019
 

Arkö-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1962
Jacob Dinc

Jacob Dinc, född 20 februari 1986 i Enschede, Nederländerna, är en syriansk sångare. Jacobs första album, Slomo U Seyno, spelades in i Turkiet och släpptes den 13 maj 2005. Jacobs första uppträdande var framför 500 personer i Enchede vid åldern 15. Detta banade så småningom väg för Jacobs etablering som artist och han har därefter uppträtt i åtskilliga bröllop och evenemang.

Referenser

Assyrier/syrianer
Syriska musiker
Födda 1986
Män
Levande personer
Personer från Enschede
Gul skugglilja

Gul skugglilja (Tricyrtis latifolia) är en art i familjen liljeväxter, från östra och centrala Kina, samt Japan. Arten odlas ibland som trädgårdsväxt i Sverige.

Synonymer
Tricyrtis bakeri  Koidz.
Tricyrtis latifolia var. makinoana (Tatew.) Hiyama.
Tricyrtis makinoana Tatew.
Tricyrtis puberula Nakai & Kitag.

Referenser

Webbkällor
Svensk Kulturväxtdatabas

Tryckta källor
Walters, S.M. (1986). The European Garden Flora, Vol. 1. Pteridophyta; Gymnospermae; Angiospermae — Alismataceae to Iridaceae. .

Externa länkar

Liljeväxter
Gu Växtindex
HMS Nämdö (M67)

HMS Nämdö (M67) var en minsvepare i svenska flottan av Arkö-klass. Fartyget utrangerades som minsvepare 1995 för att senare nyttjas av Kustflottans skoldivision som övnings- och ledningsfartyg. Fartyget var fortfarande i tjänst 2002. Skall avvecklas under 2009.

Referenser

Arkö-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1964
Fartyg byggda i Helsingborg
Fartyg byggda i Karlskrona
Dansbandslåten final 1998

Dansbandslåten final 98 är ett samlingsalbum från 1998 med de svenska dansbanden som medverkade i meloditävlingen "Dansbandslåten 1998".

Låtlista

 1.En liten bit av himlen - Thorleifs (Lasse Westmann)
 2.Dagar som kommer och går - Kikki Danielssons (Calle Kindbom-Thomas Thörnholm)
 3.Guld och gröna skogar - Fernandoz (Wendt-Lundh) 
 4.Godmorgon världen - Joyride (Calle Kindbom-Carl Lösnitz-P.O.Pettersson-Ulf Georgsson)
 5.Grand hotell - Barbados (Lars Diedrickson-Ulf larsson-Lars Sahlin) 
 6.Gör min himmel blå - Wizex (Wendt-Lundh)
 7.Där du är - Paula & Co (Paula Åkesdotter-Jarl-Thomas Thörnholm)
 8.Jag kommer med kärlek - Lasse Stefanz (Magnus Persson-Helene Persson)  
 9.När kärleken slår till - Anders Engbergs (P.A.Thigerberg-Peter Bergqvist-Hans Backström)
10.Saknar dig - Arvingarna (Tommy Gunnarsson-Lasse Larsson-Elisabeth Lord-Tommy Carlsson)  

Bonusspår
11.Ännu en Dag  - Carina Jaarneks (Carina Jaarnek/Carina Jaarnek-Keith Almgren) 
12.Flickan vid grinden - Nick Borgen (Nick Borgen)
11.Kärlek och gemenskap  - Drifters (Svante Gustavsson-Donald Broqvist)  
12.Sommarens sista vals - Berth Idoffs (Patrik Ahlm-Maritha Höglund)

Samlingsalbum 1998
Svenska samlingsalbum
Svenskspråkiga musikalbum
Svenska dansbandsalbum
Hårig skugglilja

Hårig skugglilja (Tricyrtis hirta) är en art i familjen liljeväxter, från Japan. Arten odlas ibland som trädgårdsväxt i Sverige.

Former
f. hirta - har rosa, purpurfläckiga blommor.
f. albescens - har vita blommor.

Synonymer
f. hirta
Tricyrtis hirta f. atropurpurea Hisauti
Tricyrtis hirta f. minor Honda
Tricyrtis hirta var. masamunei (Makino) Masam.
Tricyrtis hirta var. saxicola Honda 
Tricyrtis japonica Miq.
Tricyrtis masamunei Makino
Uvularia hirta Thunb.

f. albescens (Makino) Hiyama
Tricyrtis affinis f. albida (Makino) Okuyama
Tricyrtis affinis var. albida Makino
Tricyrtis hirta f. nivea Hiyama
Tricyrtis hirta var. albescens Makino
Tricyrtis japonica var. albida (Makino) Masam.

Referenser

Webbkällor
Svensk Kulturväxtdatabas

Tryckta källor
Walters, S.M. (1986). The European Garden Flora, Vol. 1. Pteridophyta; Gymnospermae; Angiospermae — Alismataceae to Iridaceae. .

Externa länkar

Liljeväxter
Hå Växtindex
Baltrum

Baltrum är en ö utanför Ostfriesland i den tyska delstaten Niedersachsen. Baltrum bildar en egen kommun inom distriktet Aurich och har cirka  invånare.

Geografi 
Baltrum, som en är av de ostfrisiska öarna, är cirka 5 kilometer lång och 1,4 kilometer bred. Den är den minsta av de sju bebodda öarna utanför Ostfrieslands kust. Högsta punkt på denna sandö är en 19 meter hög sanddyn.

Historia 
Ön omnämndes första gången år 1398. På 1600-talet var ön långsträckt men under de påföljande århundradena förlorade ön stora delar av sin yta till följd av erosion i samband med bland annat stormfloder. Samtidigt har öns position förskjutits alltmer åt öster. År 1650 hade ön endast 14 invånare och omkring år 1800 blev öns by och kyrka helt täckt av sand och en ny by fick byggas upp. En stormflod i februari 1825 orsakade stor skada på ön. Från år 1870 har stora insatser gjorts för att skydda ön mot fortsatt erosion. År 1876 blev ön officiellt ett havsbad.
Bauhausarkitekten Adolf Meyer drunknade under en simtur här år 1929.

Näringsliv 

Baltrums näringsliv domineras av turismen. Omkring 30.000 gäster kommer varje år till ön som är känd för sina badstränder och hotell. Biltrafik är förbjuden på ön.

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Aurich
Ostfriesland
Tysklands öar
Bilfria zoner
Öar i Niedersachsen
Tyska öar i Nordsjön