kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
VMA

VMA är en förkortning som har flera betydelser:

 Viktigt meddelande till allmänheten, ett larmsystem för att varna befolkningen i ett land vid större hot
 En underavdelning i det svenska klassificeringssystemet för bibliotek (SAB), se SAB:V
 MTV Video Music Awards, en årligen återkommande gala för musikvideor
Marin de Bourgeoys

Marin le Bourgeoys, född cirka 1550, död 1634. Fransk vapensmed som antas vara den som utvecklade det första flintlåset.

Marin le Bourgeoys tillhörde en släkt av duktiga hantverkare, låssmeder, urmakare och vapensmeder i byn Lisieux i Normandie. Innan han utvecklade flintlåset hade Marin bland annat tillverkat hjullås, snapplås, armborst och luftgevär. Han var även en framstående konstnär.

1589 blev han utnmämnd till hovmålare av guvernören av Normandie och 1598 utsåg kung Henrik IV honom till valet de chambre, konstmakare av fina glober, skulptör och uppfinnare vid hovet. Han innehade samma titel för Henriks efterträdare Ludvig XIII.

Någon gång mellan åren 1610 och 1615 tror man att le Bourgeoys tillverkade det som anses vara det första riktiga flintlåset på ett gevär till kung Ludvig XIII. Han kombinerade olika finesser från holländska snapplås och snapplås från medelhavsområdet för att få fram ett mer robust och pålitligt vapen. le Bourgeoys nya lås blev snabbt berömt. Omkring år 1700 hade varje stormakt anammat flintlåset, vilket kom att vara den huvudsakliga låsmekanismen för eldvapen långt in på 1800-talet.

Källor

Franska uppfinnare
Vapenkonstruktörer
Avlidna 1634
Män
Födda 1550
Midas Touch

Midas Touch kan syfta på:

 Midas Touch (musikgrupp) – svensk thrash metalband
 Midas Touch (film) – en pornografisk film med svenska skådespelaren Linda Thorén
Inträdestal

Inträdestal är ett högtidligt anförande vid inträde i akademi eller annat lärt sällskap. Talet framförs i regel under en årshögtid. Beroende på sammanhang kan det vara utformat som en presentation av talaren själv vilket gäller för så kallade egoföredrag inom Rotary, eller som en minnesteckning över talarens föregångare som i Svenska akademien.

Retorik
Flintlåspistol

Flintlåspistol, en pistol som använder sig av flintlåsmekanism.

När flintlåset ersatte hjullåset och snapplåset kunde pistolerna göras mindre och lättare, och de blev dessutom billigare att tillverka. Flintlåset möjliggjorde tillverkandet av små fickpistoler och det blev möjligt för vanliga människor att skaffa sig pistoler.

Med flintlåspistolen började också bruket att duellera med pistoler. Särskilda duellpistoler tillverkades och såldes i set om två.

För militära ändamål innebar flintlåset att pistoler kunder börja masstillverkas och många fler soldater kunde utrustas med pistol.

Flintlåspistoler började ersättas när slaglåset introducerades 1815, men många arméer använde fortfarande flintlås under 1840 och 50-talet.

Källor

Pistoler
Santa Maria della Pace

Santa Maria della Pace är en kyrkobyggnad och titelkyrka i Rom, helgad åt Jungfru Maria. Kyrkan är belägen vid Piazza di Santa Maria della Pace i Rione Ponte och tillhör församlingen San Salvatore in Lauro.

Historia
Den nuvarande kyrkan uppfördes 1482 på platsen för en tidigare kyrka, Sant'Andrea de Aquarizariis. Påve Sixtus IV uppdrog åt arkitekten Baccio Pontelli att rita en kyrka som skulle hysa en mirakulös Maria-bild.

Pietro da Cortona fick år 1656 av Alexander VII i uppgift att rita en ny fasad och systematisera torget (piazzan) framför denna. Pietro laborerar i fasadprogrammet med konvexa och konkava former på liknande sätt som han uppvisade i en av sina tidigare kyrkor, Santi Luca e Martina.

Den intilliggande klostergården ritades av Donato Bramante och uppfördes 1500–1504. Frisen bär följande inskription:

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Mariakyrkor i Rom
Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Ponte)
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda under 1600-talet
Titelkyrkor i Rom
Verk av Pietro da Cortona
Kyrkobyggnader med verk av Antonio Raggi
Kung Markatta

Kung Markatta kan syfta på

 Kung Markatta – en kinesisk roman, se  Färden till Västern
 Sun Wukong – eller Kung Markatta  en av huvudfigurerna i romanen
 Kung Markatta (film) – kinesisk animerad film från 1965
Kung Markatta (varumärke) – ett svenskt varumärke för ekologiska livsmedel
Sherwoodskogen

Sherwoodskogen (), är en skog i Nottinghamshire i England och skådeplatsen för legenderna om Robin Hood. Sedan 2002 utgör delar av skogen ett naturreservat som lockar 350 000 turister per år.

Externa länkar 
Forestry Commission
The News, History, and Archaeology of The Real Sherwood Forest
Nottinghamshire County Council's Official Sherwood Forest Page
Sherwood Forest Regeneration Plans 
Sherwood Forest Trust Official Website
The Living Legend detaljer om planer om skogen.
Official tourism website for Nottinghamshire and Sherwood Forest
According to Ancient Custom: Research on the possible Origins and Purpose of Thynghowe Sherwood Forest

Skogar i England
Crawford Long

Crawford Long, född 1 november 1815, död 16 juni 1878, var en amerikansk läkare. Long var den förste läkaren som använde eterbaserad narkos, med vars hjälp han sövde en patient under en tumöroperation i nacken.

Referenser 

Amerikanska läkare
Personer från Madison County, Georgia
Födda 1815
Avlidna 1878
Män
Arthur Drews

Christian Heinrich Arthur Drews, född 1 november 1865 i Uetersen, död 19 juli 1935, var en tysk professor i filosofi och viktig representant för den tyska monismen.

Artur Drews tog ideologiskt avsteg i Eduard von Hartmanns filosofi om det omedvetna och grundade på grundval av denna en panteistisk världsåskådning. Han blev senare professor i filosofi vid tekniska högskolan i Karlsruhe.  Tillsammans med Bruno Bauer och Albert Kalthoff var Arthur Drews den mest kände representanten för den tankeskola som förde fram Jesusmyten, som ifrågasätter evangeliernas berättelser om Jesus som historiska fakta. I boken "Die Christusmythe" (1909) framför han denna teori och menar att Kristusgestalten växte fram från de mystiska och apokalyptiska idéer som fanns under denna period. 

Boken orsakade en hel del uppståndelse och drog in Drews i många offentliga debatter som ofta blev känslomässigt laddade. Albert Schweitzer ägnade ett helt kapitel för att behandla Drews tes i boken Geschichte der Leben-Jesu-Forschung (1913). Idag är Die Christus-Mythe i stort sett bortglömd i Drews hemland Tyskland, men är fortsatt betydelsefull i engelskspråkiga länder.

Bibliografi (i urval)
 Die deutsche Spekulation seit Kant, 2 volymer, 1893
 Das Ich als Grundproblem der Metaphysik, 1897
 Eduard von Hartmanns philosophisches System im Grundriss, 1902
 Die Religion als Selbstbewußtsein Gottes, 1906
 Plotin und der Untergang der antiken Weltanschauung, 1907
 Die Christus-Mythe, 2 band, 1909-11
 Die Petruslegende, 1910
 Das Markusevangelium, 1921
 Einfuehrung in die Philosophie, 1922
 Der Sternenhimmel in der Dichtung und Religion der alten Völker und des Christentums, 1923
 Psychologie des Unbewussten, 1924
 Die Enstehung des Christentums aus dem Gnostizismus, 1924
 Die Bestreitung der Geschichtlichkeit Jesu, 1926
 Deutsche Religion, 1934

Noter 

Tyska professorer
Födda 1865
Avlidna 1935
Män
Tyska filosofer
Moskvafreden

Moskvafreden () tecknades den 12 mars 1940 mellan Finland och Sovjetunionen. Freden trädde i kraft den 13 mars och avslutade vinterkriget. Fredsvillkoren var hårda för Finland, då den finska arméns resurser praktiskt taget var slut och ett sovjetiskt genombrott var mycket nära. Orsaken till att Sovjetunionen trots det var villigt att sluta fred, var att de inte ville riskera att hamna i krig med Storbritannien och Frankrike som övervägde att stödja Finland. Efter kriget har det visat sig att västmakternas största intressen låg i norra Sverige och Norge, då man ville förhindra Nazityskland - vid den tiden allierat med Sovjet - att behärska de svenska malmfälten vid Kiruna. Endast en bråkdel av de utlovade trupperna skulle ha skickats till Finland.

Moskvafreden skall inte sammanblandas med mellanfreden i Moskva som undertecknades den 19 september 1944 och avslutade fortsättningskriget.

Fredsvillkoren 
Vid fredsförhandlingarna befann sig Sovjetunionen i en situation där de kunde diktera villkoren relativt fritt, då Finlands resurser att föra krig nästan var uttömda. Finland förlorade sammanlagt cirka 35 000 km² av sin areal och man tvingades ta hand om över 400 000 karelare och andra som fick lämna sina hem i de områden som gick förlorade i freden.

De områden som Finland förlorade var:
 Karelska näset (inklusive städerna Viborg och Kexholm)
 Ladoga-karelen (inklusive staden Sordavala)
 Delar av kommunerna Salla (6 003,39 km², varav 5 834,02 km² land och 169,37 km² vatten) och Kuusamo (1 795,40 km², varav 1 638,07 km² land och 157,33 km² vatten)
 Finlands del av Fiskarhalvön i Petsamo (370,21 km², varav 352,45 km² land och 17,76 km² vatten)
 Yttre öarna i Finska viken: Hogland, Tytterskär, Lövskär och Seitskär

Dessutom innehöll fredsavtalet också andra krav:
 Finland skulle arrendera ut Hangö udd till Sovjetunionen som flottbas på 30 år
 Finland skulle ersätta industrier och dylikt som evakuerats från Karelen
 Finland skulle inte alliera sig mot Sovjetunionen

Moskvafreden började i Finland nästan omedelbart kallas för "mellanfreden". Fredsvillkoren ansågs orättvisa och en revanschanda uppstod tämligen snabbt. I och med att Tyskland 1940 ockuperade Norge och Sovjetunionen samma år pressade Finland hårt så började Finland och Tyskland att närma sig varandra strategiskt. Denna utveckling ledde till fortsättningskriget.

Se även 
 Freden i Dorpat, 1920
 Mellanfreden i Moskva, 1944
 Parisfreden, 1947
 Vinterkriget
 Fortsättningskriget

Externa länkar 
 Svenska YLE/Arkivet: Material om Moskvafreden

Källor

1940 i Finland
1940 i Sovjetunionen
Krigsåret 1940
Finland under andra världskriget
Moskva
Moskva
Politikåret 1940
Sovjetunionen under andra världskriget
Moskva under 1900-talet
Myggans nöjeslexikon

Myggans nöjeslexikon, med underrubriken Ett uppslagsverk om underhållning, utkom i 14 band på Bokförlaget Bra Böcker AB 1989–1993. Initiativtagare och huvudredaktör var Uno "Myggan" Ericson.

Myggans nöjeslexikon är ett populärvetenskapligt, brett upplagt uppslagsverk som speglar ett samtida kultur- och nöjesliv, såväl det kommersiella som det ideella. Det innehåller också historiska tillbakablickar, men tyngdpunkten ligger på ett rikt material av samtidshistoria. Lexikonet täcker vitt skilda ämnen såsom pop och rock, klassisk musik, jazz, spel, film, operett, revy, studentspex, cirkus, populärmusik, musikal, radio, tv, dans, kulturhistoria med mera.

Artiklarna i Myggans nöjeslexikon saknar käll- och litteraturhänvisningar. Redaktören lämnar själv en brasklapp i förordet: "När det gäller nöjen är källor ofta grumliga och memoarböcker inte alltid sanningsvittnen. Källkritiken blir svår. Jag vet av egen erfarenhet att varje specialist – och såna finns inte minst i nöjesvärlden – älskar att hitta fel. Min förhoppning är att inte bara skadeglädje ska uppstå inför fel, utan att detta skall kunna paras med den sanna glädje som kan finnas i att få hjälpa till med att göra fel rätt och fylla tomrum."

Lexikonet har också avslöjats innehålla vissa felaktigheter, i fråga om årtal och enskilda faktauppgifter, men ställer man inte samma krav på den som på en encyklopedi är det en värdefull kunskapskälla när det gäller underhållningshistoria. Generellt är artiklarna i de tidigare banden utförligare och rikligare illustrerade än i de sista banden, där redaktionen uppenbart hade problem att få in alla återstående uppslagsord inom det bestämda sidantalet.

Medarbetare

 Pelle Ahrnstedt
 Katarina Aronsson
 Lars Axelson
 Alf Danielsson
 Jarl W. Donnér
 Klas Engström
 Åke Engström
 Hans Fridlund 
 Dan Glimne
 Oscar Hedlund
 Erland Josephson
 Torsten Jungstedt
 Jan Lewin
 Börje Lundberg
 Bengt Malcus
 Leif Matteson
 Rune Moberg
 Stig Nahlbom
 Allan Schulman
 Carl-Uno Sjöblom
 Janos Solyom
 Anna Greta Ståhle
 Jan-Öjvind Swahn
 Harald Tusberg
 Sten Wahlström
 Staffan Westander
 Björn Vinberg
 Leif Wivatt

Referenser

Svenska uppslagsverk
Musiklexikon
Malmö konsthall

Malmö konsthall är en konsthall i centrala Malmö. Den har varje år ett tiotal utställningar och omkring 200 000 besökare.. Malmö Konthall invigdes den 22 mars 1975, med en mycket stor utställning med Edvard Munch.

Verksamhet
Malmö konsthall har utställningar med både internationell och nationell konst, från den moderna konstens klassiker till aktuella experiment. Man genomför även kringarrangemang gränsande till andra konstformer, ordnar föreläsningar och debatter samt bedriver pedagogisk verksamhet riktad till både barn och vuxna.

Byggnaden
Malmö konsthall, invigd 1975, ritades av Klas Anshelm. Den räknas till ett av hans främsta verk och erhöll Kasper Salin-priset 1974. Utställningsytan på 2 000 m2 kännetecknas av stor flexibilitet och ljus.

I samband med renovering 1994 utökades konsthallen genom en sammanslagning med lokaler i den angränsande tegelbyggnaden, det så kallade Hantverkshuset.

Chefer

Eje Högestätt 1975–1986
Björn Springfeldt 1986 –1990
Sune Nordgren 1990–1996
Bera Nordal 1997– 2002
Anna Holmbom (tillförordnad) 2002– 2003
Lars Grambye 2003 – 2007
Jacob Fabricius 2007 – 2013
Diana Baldon 2014 – maj 2016
Mats Stjernstedt januari 2017 –

Källor

Noter

Externa länkar
Malmö konsthalls webbplats

Konstmuseer och konsthallar i Malmö
Kommunala konsthallar i Sverige
Kasper Salin-priset
Benue-Kongospråk

Benue-Kongospråken är en språkgrupp som utgör den största grenen av Niger-Kongospråken, både vad gäller antalet språk, av vilka 938 är kända (dialekter oräknade), och antal talare, som utgör ungefär 550 miljoner.  Inom Niger-Kongospråken tillhör Benue-Kongospråken grenen Volta-Kongospråk. Den föreslogs som gruppering första gången av Joseph Greenberg (1963). Senare forskning har visat att gränsen mellan Benue-Kongospråk och några andra grenar av Volta-Kongospråken (till exempel kwaspråk) är ganska otydlig. Detta tyder på en mångfald i ett dialektkontinuum snarare än en tydlig avgränsning av språkfamiljer.  

De huvudsakliga undergrupperingarna inom Benue-Kongospråken, tillsammans med de största språken i fråga om antal talare, är som följer (med antal språk inom varje undergrupp inom parentes): 
 Akpes (1)
 Bantoida språk (668)
 Sydliga bantoida språk (643)
 Bantuspråk
 Tivoida språk (17)
 Tiv
 Cross River-språk (68)
 Defoida språk (16)
 Yoruboid (13)
 Igala
 Yoruboida språk (15)
Yorùbá
Itsekiri
 Edoida språk (27)
 Edo
 Idomoida språk (9)
 Idoma
 Igboida språk (7)
 Igbo
 Kainjispråk (57)
 Nupoida språk (12)
 Nupe
 Oko (1)
 Platåspråk (46)
 Berom
 Eggon
 Ukaan (1)

Källor
Benue-Congo languages i engelskspråkiga Wikipedia 5 september 2006, där följande anges som referenser:
Wolf, Paul Polydoor de (1971) The Noun Class System of Proto-Benue-Congo (Thesis, Leiden University). The Hague/Paris: Mouton.
Williamson, Kay (1989) 'Benue-Congo Overview', pp. 248—274 in Bendor-Samuel, John & Rhonda L. Hartell (eds.) The Niger-Congo Languages — A classification and description of Africa's largest language family. Lanham, Maryland: University Press of America.

Externa länkar
 Ethnologues rapport om Benue-Kongospråken (engelska)
 Webbresurser för Benue-Kongospråk (engelska)
Changchun

Changchun är en stad med subprovinsiell status och huvudstaden i provinsen Jilin i södra Manchuriet i nordöstra Kina.

Historia 

Namnet Changchun kommer från Cha'achong, vilket går tillbaka till ett tungusiskt ord för "himmelsoffer". Namnet anpassades sedan till Changchun på kinesiska, vilket betyder "lång vår".

Jiaqing-kejsaren anlade själva staden Changchun 1800 i det som då var Jilin-provinsen i Manchuriet. Staden var obetydlig fram till rysk-japanska kriget, efter vilket staden blev en viktig knutpunkt i den japanskkontrollerade sydmanchuriska järnvägen (Mantetsu).

Changchun var 1932-1945, under namnet Xinjing (新京), "Nya huvudstaden", huvudstad i den japanska marionettstaten Manchukuo i samband med det andra sino-japanska kriget.

Under det kinesiska inbördeskriget svalt minst 160 000 av stadens invånare ihjäl på grund av kommunisternas belägring, vilken varade mellan juni och oktober 1948.

1956 övertog Changchun rollen som provinshuvudstad i Jilin.

Changchun är vänort till Mora kommun.

Administrativ indelning

Changchun består av sju stadsdistrikt, ett härad och två städer på häradsnivå:
 Stadsdistriktet Chaoyang (朝阳区), 379 km², 740 000 invånare;
 Stadsdistriktet Nanguan (南关区), 497 km², 610 000 invånare;
 Stadsdistriktet Kuancheng (宽城区), 877 km², 470 000 invånare;
 Stadsdistriktet Erdao (二道区), 965 km², 390 000 invånare;
 Stadsdistriktet Lüyuan (绿园区), 301 km², 570 000 invånare;
 Stadsdistriktet Shuangyang (双阳区), 1 663 km², 380 000 invånare;
 Stadsdistriktet Jiutai (九台市), 2 875 km², 830 000 invånare;
 Häradet Nong'an (农安县), 5 221 km², 1,12 miljoner invånare;
 Staden Dehui (德惠市), 3 096 km², 920 000 invånare;
 Staden Yushu (榆树市), 4 691 km², 1,23 miljoner invånare.

Klimat
Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juli, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är januari, med  mm nederbörd.

Källor 

WP:Projekt Kina
WP:Projekt Japan
Slaget vid Xiaoting

Slaget om Xiaoting (猇亭之戰), även känt som slaget om Yiling (夷陵之戰), var ett slag som utspelades år 222 under perioden av De tre kungadömena i Kina.

Slaget utkämpades sommaren 222 mellan Liu Beis och Sun Quans styrkor. Hösten det föregående året ledde Liu Bei personligen en stor styrka österut för att hämnas Guan Yu, som blivit tillfångatagen och avrättats av Sun Quan år 219. En förfrågan om fred från Sun Quans håll avslogs. Efter att Liu Bei haft inledande segrar, Lu Xun,  överbefälhavare över Wus styrkor, beordrade reträtt till Yiling (dagens Yichang, Hubei). Där höll han ställningarna och avböjde att anfalla de invaderande.

Då sommaren kom var Liu Beis trupper uttröttade och varma, och moralen var låg. Liu Bei tvingades att slå läger vid skogen för att få skydd emot solen. Men Lu Xun beordrade då en konterattack. Han satte lätt hela Liu Beis läger i eld och tvingade armén att retirera västerut till Ma'an-berget (馬鞍山, nordväst om Yiling, skall inte förväxlas med Ma'anshan, Anhui). Lu Xuns styrkor belägrade sedan berget. Liu Bei lyckades, då de flesta av hans trupper befann sig i upplösning, fly i skydd av natten till Baidi och dog ett år senare.

Xiaoting
222
WP:Projekt Kina
Kina under 200-talet
318 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Makedoniska riket 
 Antigonos bestämmer sig för att bli herre över hela Asien, tillsammans med Kassander och Ptolemaios. Han börjar förhandla med Eumenes, men denne är trogen kungahuset. Eumenes uppbådar en armé och går i koalition med satraperna i de östra provinserna samt erövrar Babylon från Antigonos.
 Antigonos marscherar mot Eumenes, så denne drar sig tillbaka österut, för att gå samman med satraperna i provinserna bortom floden Tigris.
 Kassander, som har allierat sig med Ptolemaios och Antigonos, förklarar krig mot riksföreståndaren Polyperkon. De flesta av de grekiska stadsstaterna, inklusive Aten, stöder honom. Han lyckas dessutom få till stånd en allians med kung Filip III Arrhidaios ambitiösa hustru Eurydike.
 Trots att Polyperkon till en början är framgångsrik i sin strävan att vinna kontrollen över de grekiska stadsstaterna, vars frihet han utropar, blir hans flotta krossad av Antigonos.

Grekland 
 Under en maktkamp i Aten efter Antipaters död blir Fokion avsatt som stadens härskare, dömd för förräderi och avrättad av de atenare, som hoppas kunna återställa demokratin i staden. Strax därefter anordnar atenarna en offentlig begravning och en staty till hans ära.

Kina 
 Den kinesiska staten Qin flyttas till Sichuansänkan, vilket ger Qin kontrollen över denna stora matproducerande slätt.

Efter ämne

Musik
 Den grekiske, peripatetiske filosofen och kompositören Aristoxenos (en av Aristoteles elever) skriver en avhandling om musik, kallad Harmonins element.

Födda 
 Pyrrhus, grekisk fältherre (född detta eller föregående år; död 272 f.Kr.)

Avlidna 
 Fokion, atensk statsman och general (född omkring 402 f.Kr.)

Källor 
 Motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.
317 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Makedoniska riket 
 Seleukos går samman med Antigonos mot Eumenes och återtar Babylon.
 Armeniens persiske satrap Ardvates frigör sitt land från makedonisk kontroll.
 Efter att ha erövrat Aten från Makedoniens regent Polyperkhon överlåter Kassander styret över staden till den atenske talaren, statsmannen och filosofen Demetrios Falereios.
 Polyperkhon flyr till Epiros, där han går samman med Alexander den stores mor Olympias, hans änka Roxana och hans unge son Alexander IV. Han bildar en allians med Olympias, som är förmyndare för Alexander IV, och kung Aiakides av Epiros.
 Medan Kassander är upptagen på Peloponnesos leder Olympias en armé in i Makedonien. Till en början är hon framgångsrik och besegrar kung Filip III Arrhidaios av Makedonien. Hon fångar kung Filip och hans hustru Eurydike, samt Kassanders bror Nikanor, och låter mörda dem.
 Ptolemaios gifter sig med sin förra hustru Eurydikes hovdam Berenike.

Sicilien 
 Akestorides, stammande från Korinth, får högsta befälet över Syrakusas invånare.
 Efter att två gånger ha blivit förvisad, för att ha försökt störta det oligarkiska partiet, återvänder Agathokles med en armé och förvisar eller mördar omkring 10.000 invånare (inklusive oligarkerna), samt gör sig själv till tyrann av Syrakusa. Akestorides förvisas från staden.

Efter ämne

Konst 
 Privata gravmonument förbjuds på Atens kyrkogårdar.

Litteratur 
 Menandros vinner första pris vid Lenaiafestivalen med sin pjäs Dyskolos (Melankolin).

Födda

Avlidna 
 Filip III, kung av Makedonien sedan 323 f.Kr. (avrättad på Olympias order; född omkring 359 f.Kr.)
 Eurydike III, drottning av Makedonien (avrättad på Olympias order)

Källor 
 Motsvarande artiklar på engelskspråkiga Wikipedia.
Miller

Miller kan syfta på:

 Glenn Miller Café – jazzklubb och restaurang i Stockholm
 McCabe & Mrs. Miller – amerikansk film
 Miller Motorsports Park – racerbana i Utah, USA
 Miller-effekt – det fenomen som återkopplade förstärkare lätt drabbas av när förstärkningen är stor
 Miller-Fischer syndrom – nervsjukdom
 Miller-Urey-experimentet – ett experiment som utfördes av Stanley Miller och Harold Urey år 1953 och som simulerade förhållanden som man då trodde hade förelegat under jordens tidiga historia
 Millerindex – inom fasta tillståndets fysik för att beteckna olika riktningar och plan i kristallstrukturer
 Steve Miller Band – amerikanskt rockband
 Miller (typsnitt) – skapat av Matthew Carter
 Miller Brewing Company – ett amerikanskt ölbryggeri

Personer
 Miller (efternamn) – ett engelskt eller skotskt efternamn och personer med namnet 
 Miller (auktor) – en  auktorsförkortning

Geografi

Antarktis 

 Miller Heights,

Australien 

 Miller (del av en befolkad plats), New South Wales, Liverpool,

USA 

 Miller Missouri, ort, Lawrence County, 
 Miller, Nebraska, ort, Buffalo County, 
 Miller, South Dakota, countyhuvudort, Hand County,

Se även
 Miller County

Se även
 Mjölnare 

Robotskapade Antarktisförgreningar
Robotskapade Australienförgreningar
Robotskapade USAförgreningar
Cebu

Cebu är en ö och provins i Filippinerna. Den ligger i regionen Centrala Visayas och provinsen består av ön Cebu samt ett antal mindre öar, däribland Mactan och Malapascua. Provinsen är indelad i 47 kommuner och 6 städer och har 3 867 700 invånare (2006) på en yta av 5 088 km². Den långsmala ön (225 km lång och 4 468 km² stor) är bergig med smala kustslätter, men är trots detta mycket tätbefolkad, med över 700 invånare per km².

Cebu City är administrativ huvudort. De andra städerna i provinsen är Danao City, Lapu-Lapu City, Mandaue City, Talisay City och Toledo City, men Lapu-Lapu, Mandaue, och Talisay är att betrakta som kranskommuner inom storstadsområdet Cebu City. Lapu-Lapu City ligger på ön Mactan, övriga ligger på ön Cebu.

Källor 
 National Statistical Coordination Board, Filippinerna

Filippinernas provinser
Filippinernas öar