kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
International Union of Geological Sciences

International Union of Geological Sciences, IUGS, är en internationell vetenskaplig organisation som grundades 1961 och har idag 117 medlemsländer. IUGS sekretariat finns för närvarande i Beijing vid Kinas Akademi för Geovetenskaper.

Organisationen ska verka för att stödja utvecklingen av geovetenskaperna genom stöd av breda vetenskapliga studier som relaterar till hela jorden. Man ska tillämpa resultaten från dessa och andra studier för att bevara jordens naturliga miljö, använda jordens naturresurser på ett klokt sätt och förbättra välståndet för länder och livkvaliteten för alla människor. Man ska också öka allmänhetens medvetenade om geologi och en avancerad geologisk utbildning i dess mest allmänna betydelse. 

Tillsammans med Unesco har man så kallade Joint programs. Dessa är till exempel International Geoscience Programme (IGCP) och IGC, International Geological Congress, världens största internationella geologiska kongress.

Man har också tagit olika initiativ för att sprida geovetenskap. Detta inkluderar till exempel International Year of Planet Earth, 2007-2009. FN:s generalförsamlingen beslutade den 22 december 2005 att 2008 skulle vara Geovetenskapens år.

Se även
Geopark
Geoturism

Geovetenskapliga organisationer
Geoturism
Lista över de bästa tiderna på 100 meter sprint genom tiderna



Herrar, personbästa under 10 sekunder

Resultat markerade med A är noterade på hög höjd (2000 meter över havsnivån)

Löpare under 10 sekunder per stat

Damer, personbästa under 11 sekunder

Externa länkar
World Athletcis All time Top lists - 100 Metres Men
World Athletics All time Top lists - 100 Metres Women

Bästa tiderna på 100 meter sprint
Staffa

Staffa är en av öarna i ögruppen Inre Hebriderna utanför Skottlands västkust. Den är 33 hektar stor och når upp till 42 meter över havet. 

Ön är uppbyggd av pelarbasalt, som bildats då den vulkaniska basalten kylts ned och fått en form som påminner om orgelpipor eller – oftast fem- eller sexkantiga – pelare. Liknande geologiska fenomen finns på den nordirländska kusten, nämligen Giant's Causeway.

Namnet Staffa kommer från det urnordiska ordet för ’stavar’. Staffa ligger ungefär en mil utanför Mull och nästan lika långt från Iona.

På Staffa ligger Fingals grotta, som inspirerade Felix Mendelssohn efter ett besök på ön 1829 att skriva ett av sina mest välkända orkesterverk, Hebriderna.

Ön utgör även häckningsplats för lunnefåglar. 

Inre Hebridernas öar
Argyll and Bute
Basalt
Jim Gaffigan

James Christopher "Jim" Gaffigan, född 7 juli 1966 i Elgin, Illinois, är en amerikansk ståuppkomiker, skådespelare, manusförfattare och producent från Chesterton, Indiana, USA.

Filmografi (i urval)

 (röst)

 (röst)

Diskografi

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska komiker
Amerikanska skådespelare
Skådespelare från Indiana
Alumner från Georgetown University McDonough School of Business
Födda 1966
Levande personer
Män
Lunga, Treshnish Isles

Lunga (engelska: Isle of Lunga, Skotsk gaeliska: Lungaigh) är den största av Treshnish Isles en del av Hebriderna på Skottlands västkust.

På somrarna går det ut turer till Lunga för att titta på fåglarna. Det finns stormsvala, tretåig mås, mindre lira, olika grisslearter, lunnefågel, tordmule och även många vanligare fåglar.

Många turer inkluderar stopp på basaltön Staffa.

Inre Hebridernas öar
Saljut 6

Saljut 6 () eller DOS-5, var en sovjetisk rymdstation. Den sköts upp med en Protonraket från Kosmodromen i Bajkonur den 29 september 1977.

Den var den första sovjetiska station som hade två dockningsportar, en fram och en bak. Den extra dockningsporten i aktern användes för att ta emot obemannade Progress-farkoster som kom med förnödenheter, experiment och bränsle. Den gjorde det också möjligt att skifta besättning på stationen utan att lämna den obemannad.

Rymdstationen återinträdde i jordens atmosfär den 29 juli 1982 och brann upp.

Farkoster som besökt stationen

Källor

Fotnoter

Rymdfartsåret 1977
Sovjetunionens rymdprogram
Saljutprogrammet
De heligas gemenskap

De heligas gemenskap (latin: commūniō sānctōrum, klassisk grekiska: κοινωνίᾱ τῶν ἁγῐ́ων, koinōníā tôn hagíōn, eller Κοινωνίᾱ τῶν Ἁγῐ́ων, Koinōníā tôn Hagíōn) betecknar en romersk-katolsk och ortodox lära som följer av läran om kyrkan som ett inlemmande av varje enskild kristen i Kristi mystiska kropp: de troende hör samman oavsett tid och rum; de utgör på ett sätt en enda organism. Därmed står de nu levande i förbindelse med tidigare generationers kristna och kan såväl be om deras förbön som är i himmelen som be för dem av de avlidna som ännu befinner sig i skärselden.

Ecklesiologi
Katolska kyrkans teologi och doktrin
Ernest Riffe

Ernest Riffe var den pseudonym som Ingmar Bergman använde när han skrev i tidskriften Chaplins så kallade anti-Bergmannummer, nr 8, 14 november, 1960. Artikeln "Bergmans ansikte" innehåller den vanliga kritiken mot Bergman fast dragen till sin absoluta spets. Bergman har senare hävdat att han tog namnet från en frisör som i Paris klippt hans fru och gett henne en mycket ful frisyr.

Källor
Ingmar Bergman Face to Face, Skrifter, Bergmans ansikte (1960) http://www.ingmarbergman.se/

Ingmar Bergman
Pseudonymer
Carmine Giovinazzo

Carmine Giovinazzo, född 24 augusti 1973 i Port Richmond på Staten Island i New York, är en amerikansk skådespelare känd för Black Hawk Down men mest för sin roll Danny Messer i CSI: New York. Han har även varit med i CSI: Crime Scene Investigation. Han var gift med skådespelerskan Vanessa Marcil.

Källor

Externa länkar

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1973
Män
Levande personer
Personer från Staten Island
Ovansjö socken

Ovansjö socken i Gästrikland ingår sedan 1971 i Sandvikens kommun och motsvarar från 2016 Ovansjö distrikt.

Socknens areal är 404,19 kvadratkilometer land, 401,47 efter utbrytning 1924 av Storviks köping. År 2000 fanns här 8 974 invånare. Tätorterna Jäderfors, Backberg,  Västerberg, Storvik, Åshammar, Gästrike-Hammarby, Stensätra, samt tätorten och kyrkbyn Kungsgården med Ovansjö kyrka ligger i denna socken.

Administrativ historik
Ovansjö socken har medeltida ursprung. Ur socken utbröts 1622 Högbo socken (som senare blev Sandvikens köping och stad) och 1862 Järbo socken.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Ovansjö församling och för de borgerliga frågorna bildades Ovansjö landskommun. Ur landskommunen utbröts 1924 Storviks köping. Landskommunen uppgick 1971 i Sandvikens kommun.

1 januari 2016 inrättades distriktet Ovansjö, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Gästrikland. De indelta soldaterna tillhörde Hälsinge regemente, Ovansjö kompani.

Geografi
Ovansjö socken ligger nordväst om Storsjön. Socknen har odlingsbygd närmast sjön, kuperad skogsbygd i övrigt.

Under många århundraden var bergsbruk en viktig näring, och Ovansjö tillhörde Gästriklands bergslag.

Fornlämningar
Från stenåldern finns några boplatser och från järnåldern några gravhögar.

Namnet
Namnet (1330-talet Owwansyo) innehåller ovan, 'ovanför' och sjö beskrivande traktens läge som längre upp från land sett från Storsjön.

Befolkningsutveckling

Se även
Ovansjö församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Socknar i Gästrikland
Indelningar i Sandvikens kommun
Eddie Cahill

Eddie P. Cahill, född 15 januari 1978, New York, är en amerikansk skådespelare.

Familj och uppväxt
Cahills mamma är italienare och hans pappa är irländare. Han har en äldre och en yngre syster.

Cahill gick ut Byram Hills High School i Armonk, New York 1996.

Skådespelarkarriär
Cahill spelar Don/Donald Flack i CSI: New York. Han har också varit med i två avsnitt av Lords of Dogtown. Spelade Jim Craig i ishockeyfilmen Miracle som är baserad på händelsen Miracle on Ice då USA besegrade Sovjet i OS i Lake Placid 1980. Han har också varit med i sju avsnitt i Vänner där han spelade "Rachel's"  (Jennifer Aniston) assistent och hemliga pojkvän "Tag Jones". Han spelar även rollen som Sam Verdreaux i serien Under the dome

Externa länkar

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1978
Levande personer
Skådespelare från New York
Danny Pino

Danny Pino, född 15 april 1974 i Miami, är en amerikansk skådespelare med kubanskt ursprung.
Han har spelat i "Cold Case" sedan 2003 som Scotty Valens, i "Flicka" där han gestaltar rollen Jack, samt i "The Shields" som Armadillo Quintero. Han framträder också ett avsnitt av TV-serien "CSI New York" i avsnittet "Cold Reveal".

Pino är gift med Lily och de har två barn; Luca Daniel, född 2006 och Julian Franco, född 2007. Han talar också spanska och har blivit nominerad två gånger.

Externa länkar 

Födda 1974
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Skådespelare från Miami
Alumner från Florida International University
Ninja Gaiden (2004)

Ninja Gaiden är ett datorspel till Xbox som utvecklats av Tecmos utvecklingsstudio Team Ninja med producenten Tomonobu Itagaki som projektledare, samme man som skapade Ninja Gaiden-spelen till NES. Då utvecklingen av spelet tog sin början 1999 kallades det "The next generation Ninja Gaiden Project" och var från början tänkt att släppas till Dreamcast. Då denna började gå kräftgång annonserades spelet istället ut till Playstation 2, för att slutligen hamna på Xbox efter en konflikt mellan Team Ninja och Sony. Spelet släpptes slutligen i mars 2004 efter att ha varit under utveckling i närmare fem år.

Förutom originalet har det släppts två stycken nyversioner av spelet innehållande extramaterial, Ninja Gaiden Black (Xbox, 2005) samt Ninja Gaiden Sigma (PS3, 2007).

Externa länkar
 
 Ninja Gaiden på Gamefaqs

Xbox-spel
Datorspel 2004
Ninjaspel
Actionäventyrsspel
Emma Vetter

Emma Elisabeth Vetter, född 19 mars 1975, är en svensk operasångare (sopran). 

Vetter gick i Adolf Fredriks Musikklasser och är utbildad vid Operahögskolan i Stockholm, där hon tog examen 2005.

Hon debuterade som Döden i Stravinskijs Näktergalen på Kungliga Operan 2004. På samma teater har hon också sjungit Santuzza i På Sicilien, Chrysotemis i Elektra, Sieglinde i Valkyrian, Elsa i Lohengrin och Amelia i Maskeradbalen. 2008 sjöng hon Agathe i Friskytten på Folkoperan. 

Vetter har också sjungit Senta i Den flygande holländaren vid NorrlandsOperan, en roll hon 2013 gästspelade med i Berlin och Paris. 2015 framförde hon för första gången Isolde i Wagners Tristan och Isolde Hon sjöng titelrollen i Daniel Börtz nyskrivna opera Medea vid premiären på Kungliga Operan den 23 januari 2016. Regissör var Stefan Larsson och dirigent Patrik Ringborg.

Priser och utmärkelser
2004 – Gunn Wållgren-stipendiet
2007 – Birgit Nilsson-stipendiet
2016 – Svenska Dagbladets operapris för sin insats i operan Medea av Daniel Börtz
Emma Vetter har därutöver erhållit ett antal stipendier, bland annat från Svenska Wagnersällskapet.

Diskografi
Chrysotemis i Richard Strauss Elektra. Med Katarina Dalayman, Marianne Eklöf. Kungliga hovkapellet. Dirigent Pier Giorgio Morandi. 2009. Premiere Opera 4134-2 (premiereopera.com).

Referenser

Noter

Webbkällor 
 "Stefan Larsson operadebuterar", Svenska Dagbladet 2014-12-09. Läst 9 december 2014.
 Chrysotemis i Richard Strauss Elektra. Med Katarina Dalayman, Marianne Eklöf. Kungliga hovkapellet. Dirigent Pier Giorgio Morandi. 2009. Premiere Opera (premiereopera.net). Läst 20 december 2012.

Externa länkar
Officiell webbplats
Emma Vetter, Operans artistpresentation.

Kvinnor
Svenska operasångare under 2000-talet
Födda 1975
Levande personer
Daymond Langkow

Daymond Langkow, född 27 september 1976 i Edmonton, Alberta, är en kanadensisk professionell ishockeyspelare som för närvarande är free agent. Langkow har tidigare spelat för NHL-lagen Tampa Bay Lightning, Philadelphia Flyers, Calgary Flames och Phoenix Coyotes.

Spelarkarriär
Langkow gjorde sin debut i NHL säsongen 1995–96 för Tampa Bay Lightning. Året efter tog han en ordinarie plats i laguppställningen.

I Lightning spelade Langkow under fyra säsonger. 1998 blev han, tillsammans med Mikael Renberg, bortbytt till Philadelphia Flyers. I utbyte fick Lightning Mike Sillinger och Chris Gratton. I Flyers utmärkte sig Langkow som en allround-spelare, som både producerade poäng och var stabil defensivt.

Efter några år i Flyers blev Langkow 2001 återigen bortbytt, nu till Phoenix Coyotes för ett val i första rundan och ett val i andra rundan i NHL-draften. 2004 ingick han för tredje gången i en bytesaffär; Coyotes fick Oleg Saprykin och Denis Gauthier, medan Langkow skickades till Calgary Flames.

I Flames gjorde Langkow sin bästa säsong poängmässigt, med 77 poäng på 81 matcher säsongen 2006–07. Under samma säsong gjorde han 33 mål, vilket också det är personligt rekord.

Statistik

Klubbkarriär

Externa länkar

 
 
 

Födda 1976
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Tampa Bay Lightning
Spelare i Philadelphia Flyers
Spelare i Phoenix Coyotes
Spelare i Calgary Flames
Män
Levande personer
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Spelare i Tri-City Americans
Spelare valda i NHL Entry Draft 1995
Spelare valda av Tampa Bay Lightning i NHL Entry Draft
Joakim Larsson (handbollsspelare)

Lars Joakim Larsson, född 7 januari 1984 i Skövde, är en svensk handbollsspelare.

Karriär 
Joakim Larssons började spelar handboll i HP Skövde 90. Han har även spelat med HK Country och  spelade för IFK Skövde 2001-2008.Han var då med om att vinna EHF Challange cup 2004. Vidare tog han ett SM-silbver med Skövde 2005.

Till säsongen 2008/2009 blev han proffs i TV Großwallstadt i tyska Bundesliga.2013 efter fem år lämnade han Grosswallstadt som ramlat ur ligan för Vfl Gummersbach. 2017 lämnade han GWD Minden efter två år i klubben i bundesliga. Joakim Larsson hade då spelat i 9 år i bundesliga.Till säsongen 2017/2018 återvände Larsson från Tyskland till Sverige, till Partillelaget IK Sävehof. Han spelade för IK Sävehof i två år och andra året slutade med SM-guld. Han valde efter detta att återvända till IFK Skövde.

Totalt har han gjort 26 landskamper med Sveriges U21-landslag. Joakim Larsson har inte spelat  i A-landslaget.

Meriter 

 Guld i Challange Cup 2004 med IFK Skövde
 SM-silver med IFK Skövde 2005

 SM-guld med IK Sävehof 2019

Referenser

Externa länkar 

Födda 1984
Svenska handbollsspelare
Män
Levande personer
Spelare i IFK Skövde
Idrottare från Skövde
Svenska mästare i handboll
Spelare i HK Country
Spelare i IK Sävehof
Spelare i TV Großwallstadt
Spelare i GWD Minden
Transgression

Transgression innebär en höjning av havsnivån, dvs. strandförskjutningen är inåt land och landmassan minskar. Transgressioner har bl.a. skett under Östersjöns postglaciala utveckling, framförallt under Littorinastadiet mellan ca 8500 och 6000 BP. Transgressionerna är tydligast i den södra delen av Östersjöbassängen, till exempel i Blekinge där variationer i den globala havsytan hade en större betydelse än längre norrut, till exempel längs Norrlandskusten där den postglaciala landhöjningen fortfarande var stor under Littorinahavets inledande del.

Se även
 Havsnivåökning
 Landhöjning
 Postglacial landhöjning
 Strandförskjutning

Geologi
Heinkel HD 35

Heinkel HD 35 var ett skolflygplan, som utvecklades under 1920-talet i Tyskland.

Användning i Sverige 
Mellan åren 1926 och 1929 ingick Heinkel HD 35 som ett skolflygplan i Flygvapnet och benämndes Sk 5.

Ett tresitsigt flygplan Heinkel HD 35 inköptes 1926 av Flygkompaniet för utprovning och utvärdering som ett eventuellt skolflygplan. Flygplanet var en vidareutveckling av Heinkel HD 29. Flygplanet licenstillverkades av Svenska Aero.   

Flygplanet köptes in som en tänkt ersättare för Albatros B.II som fungerade som Flygkompaniets grundskolflygplan. Efter att man utrett skolans behov köptes en Gloster Grouse, Avro 504N och en Heinkel HD 35 för jämförande prov. Resultatet av proven blev att inget av flygplanen valdes. Heinkel HD 35 ansågs vara det bästa alternativet om flygplanet kunde modifieras efter Flygkompaniets önskemål. Efter att proven var avslutade vid F 3 Malmslätt överfördes flygplanet till F 5 Ljungbyhed, där det till stor del kom att användas som S.A. Florys personliga flygplan. När Flygvapnet bildades 1 juli 1926 överfördes flygplanet från Flygkompaniet. Flygvapenbenämningen blev Sk 5. När det slutligen kasserades efter 199 timmar i luften 1929, såldes flygplanet till löjtnant Anders Wentzer. 1931 registrerades det på C.E.Sparre som SE-SAM, för att slutligen avföras från registret 1940. Flygplanet var under många år förvarat i en lada utanför Jönköping, när slutligen Svedino hittade flygplanet och tog det till sitt museum. Senare gjorde Svedino och Flygvapenmuseum ett byte, och det ingår numera i Flygvapenmuseums samling.

Skolflygplan
Flygplan tillverkade av Heinkel
Heinkel HD 36

Heinkel HD 35 var ett skolflygplan utvecklat under 1920-talet i Tyskland för Svenska flygvapnets räkning.

Användning i Sverige
Mellan åren 1927 och 1940 ingick Heinkel HD 36 i Flygvapnet och benämndes Sk 6

Ett tresitsigt flygplan Heinkel HD 35 inköptes 1926 av Flygkompaniet för utprovning och utvärdering som ett eventuellt skolflygplan. 1927 köpte Flygvapnet in ett exemplar av den vidareutvecklade varianten Heinkel HD 36 med en 180 hk Mercedes-motor. I samband med köpet förvärvade man även rätten att licenstillverka flygplanet av Heinkels svenska ombud Svenska Aero. 

I december 1928 provflögs den första av 10 svensktillverkade HD 35. Under februari 1929 inleddes leveranserna av flygplanet från Centrala Flygverkstaden Malmslätt (CFM). Flygplanen var utrustade med Mercedes Mc 180 sexcylindriga vätskekylda radmotorer på 160 hk som Flygkompaniet köpt på överskottsmarknaden efter första världskriget. Det sista flygplanet levererades oktober 1929 till F 5 Ljungbyhed. Mellan maj och november 1930 levererades ytterligare tio flygplan. 

Under 1930 inleddes flygplanets roll som skolflygplan på riktigt, men de gamla Mercedes visade sig ha en kort livslängd och ett flertal mindre haverier inträffade på grund av motorstörningar. Efter att flygplanstypen fick flygförbud byttes under 1932-1933 motorerna ut mot 240 hk Armstrong Siddeley Puma. Därmed ökade även toppfarten från 150 km/h till 175 km/h. Eftersom även dessa motorer var gamla användes inte Sk 6 i den grundläggande flygutbildningen utan mer till spanings- och olika tillämpningsövningar.

Efter bara något år monterades några flygplan ner och ställdes i förråd som reservflygplan. 1937-1938 fördelades några fungerande flygplan på F 1 Hässlö, F 2 Hägernäs och F 3 Malmslätt där de användes som sambandsflygplan och allmän flygträning. Fem flygplan kasserades i november 1938 och de sista tre fungerande flygplanen placerades på F 1. under 1939. 
 
När de kvarvarande flygplanen av Sk 6A slutligen avfördes i december 1940, kom de att användas som skjutmål medan motorerna användes som vindgeneratorer i samband med olika skjutprov. Inget flygplan typ Sk 6A finns bevarat till eftervärlden.

Varianter
Sk 6 - Heinkel HD 36 original samt CFM tillverkad med 160 hk Mercedes-motorer
Sk 6A - utrustade med Armstrong Siddeley Puma-motorer

Skolflygplan
Flygplan tillverkade av Heinkel
Alpakleja

Alpakleja (Aquilegia alpina) är en art i familjen ranunkelväxter från Alperna.

Synonymer
Aquilegia pseudalpina Skalinská 

Ranunkelväxter
Al Växtindex
Spansk akleja

Spansk akleja (Aquilegia pyrenaica) är en art i familjen ranunkelväxter från sydvästra Frankrike och Spanien.

Arten är mångformig och fyra underarter har urskiljts:

subsp. pyrenaica
subsp. cazorlensis 
subsp. discolor 
subsp. guarensis

Synonymer
subsp. pyrenaica
Aquilegia alpina subsp. pyrenaica (DC.) Bonnier 
Aquilegia aragonensis Willk.  
Aquilina pyrenaea Bubani nom. illeg.

subsp. cazorlensis (Heywood) Galiano & Rivas Mart. 
Aquilegia cazorlensis Heywood

subsp. discolor (Levier & Leresche) Pereda & M. Laínz 
Aquilegia discolor Levier & Leresche 
Aquilegia pyrenaica var. discolor (Levier & Leresche) Pau 

subsp. guarensis (Losa) Rivas
Aquilegia guarensis Losa 
Aquilegia viscosa subsp. guarensis (Losa) J.M. Monts.

Ranunkelväxter
Sp Växtindex
Joshua Tree nationalpark

Joshua Tree nationalpark ligger i sydöstra Kalifornien, USA och fick status som nationalpark 1994. 

Nationalparken omfattar 3196 km² land på båda sidor om gränsen mellan San Bernardino County och Riverside County och inkluderar två typer av öken med varsitt ekosystem som är mycket olika beroende på olika höjd över havet. Under 900 m ö.h. sträcker sig Coloradoöknen över den östra delen av nationalparken. Bergskedjan Little San Bernardino Mountains sträcker sig över den sydvästra delen av parken. Den högre, fuktigare och något svalare Mojaveöknen är växtplats för Yucca brevifolia (Joshua Tree på engelska).

22 december 2018 stängdes delar av den amerikanska statsapparaten och öppnades igen 25 januari 2019. Stängningen innebar bland annat att bara ett fåtal av parkens anställda fanns på plats. Naturvårdare rapporterar om att besökande under perioden vandaliserat, bland annat genom att rivit ner staket, kört bil i terrängen och förstört ett antal av Joshua Tree-träden i parken.

Galleri

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Nationalparker i Kalifornien
Före detta tentativa världsarv
Naturskyddsområden bildade 1994
Riverside County
San Bernardino County
Tvåfassystem

Ett tvåfassystem är en eldistributionsmetod som bland annat användes när Island byggde ut sitt elnät efter andra världskriget.

I ett tvåfassystem använder en av fasledningarna i trefas-systemet jorden som ledare.
På grund av Islands speciella förhållanden, med stora avstånd mellan olika samhällen, och låg elförbrukning efter andra världskriget, var det inte ekonomiskt möjligt att bygga ett stamnät bestående av tre fasledningar.

Elkraftteknik
Nianfors socken

Nianfors socken i Hälsingland ingår sedan 1971 i Hudiksvalls kommun, från 2016 inom Njutångers distrikt.

Socknens areal är 99,19 kvadratkilometer land. År 1950 fanns här 211 invånare. Tätorten och kyrkbyn Nianfors med sockenkyrkan Nianfors kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Nianfors församling bildades 12 juni 1798 genom en utbrytning ur Njutånger, Enånger, Forsa och Arbrå församlingar. Nianfors landskommun bildades genom en utbrytning av områden ur landskommunerna Njutånger, Enånger, Forsa och Arbrå den 23 april 1869. Nianfors landskommun inkorporerades 1952 i Njutångers landskommun, vilken senare 1963 inkorporerades i Iggesunds landskommun som 1971 uppgick i Hudiksvalls kommun. Nianfors församling uppgick 1985 i Njutångers församling som sedan 2006 uppgick i Enånger-Njutångers församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Njutånger, med samma omfattning som Njutångers församling hade 1999/2000 och fick 1995, och vari detta sockenområde ingår.  

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Hälsingland.  De indelta båtsmännen tillhörde Första Norrlands förstadels båtsmanskompani.

Geografi
Nianfors socken ligger sydväst om Hudiksvall. Socknen är en storkuperad skogstrakt runt sjöarna Stora och Lilla Nien och genomflytes av Nianån i vars dalgång bebyggelsen ligger.

Området genomkorsas av Länsväg X 663 (ArbråNjutånger.

Vid sidan av Nianfors finns i socknen byarna Mörtsjö, Karlsnäs, Niannoret' samt Redsjövallen'. 

Nianfors sockenområde gränsar i nordväst till Delsbo socken, i norr till Forsa socken, i väster mot Arbrå socken och i söder mot Enånger socken.

Fornlämningar
Från stenåldern finns boplatser.

Namnet
Namnet kommer från bruket Nianfors. Detta har en förled från byn Niarne som i sin tur har sitt namn från sjöarna Lill- och Stor-Nien med oklar tolkning. Efterleden fors syftar på en fors i Nianån.

Befolkningsutveckling

Källor

Vidare läsning 
 Hovanta, Elise; Fångstgropar i Nianfors - arkeologisk undersökning - fornlämning 10, Niarne 4:1, Nianfors socken, Hälsingland, 1992, Länsmuseet Gävleborg, Gävle, 1996, serie Internrapport 1995:1
 Swartling, Ingrid (1919-1972); Kyrkorna i Njutånger, Nianfors och Iggesund, Uppsala, 1961, serie: Hälsinglands kyrkor - 10, LIBRIS-id 1693334
 Wahlund, Sten (huv-red); Sveriges släktregister - Njutångers socken med annexförsamlingarna Iggesund och Nianfors, släkthistorisk samling - forskningsledare: K. J. Nilsson, Sveriges släktregister, Stockholm, 1963

Externa länkar

Socknar i Hälsingland
Indelningar i Hudiksvalls kommun