kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hurrell Froude

Richard Hurrell Froude, född 25 mars 1803, död 28 februari 1836, var en engelsk teolog. Han var bror till William och James Anthony Froude.

Froude var jämte John Keble och John Henry Newman var en av de mest framträdande ledarna för den så kallade Oxfordrörelsen i dess tidigare skede. Hans efterlämnade självbiografiska skrifter, Remains (1838–1839) väckte uppseende på grund av den häftiga polemiken mot reformationen.

Källor

Tryckta källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Noter 

Brittiska teologer
Teologer under 1800-talet
Brittiska forskare under 1800-talet
Alumner från Oriel College, Oxford
Födda 1803
Avlidna 1836
Män
Svensk uppslagsbok
Ängelholms bro

Ängelholms bro (sedan 1864 Karl XV:s bro, nu stavat Carl XV:s bro) ledde länge riksvägen från Helsingborg över Rönneå in i Ängelholm. Den första bron uppfördes i samband med stadsgrundandet 1516. Den låg från början något nedströms den nuvarande. I mitten av 1700-talet var bron livsfarlig att färdas på, och ersattes då med en pråm. Byggandet av en ny bro fördröjdes genom ideliga tvister mellan Bjäre härad och staden om vem som egentligen skulle underhålla bron. Först 1783 stod en ny träbro, vilande på stenkar, färdig. Men redan två år efteråt tog vårfloden den nya bron, och man fick lita till pråmfart ytterligare 20 år. 

År 1806 stod den nya bron färdig. Den byggdes i trä och låg på samma plats som Carl XV:s bro. Den var vacker men ganska brant. Under 1800-talet planerade man för en stenbro, och 1864 stod den nya Carl XV:s bro färdig i sten och järn. På 1910-talet var järnet rostskadat, och bron byggdes om 1923 enligt Carl Rosells ritningar, göts in i betong och fick gångbanor.
Redan 1955 ansågs bron visserligen vacker men otidsenlig, men tack vare att riksvägen och genomfartstrafiken drogs utanför staden kunde bron överleva. Efter 50 år var det dock slut, och sommaren 2005 invigdes en ny stålbro, mycket lik föregångaren som den såg ut före betongöverdraget, och med belysning underifrån.

Något hundratal meter nedströms uppfördes år 2017 ytterligare en bro, Tullportsbron.

Källor

Broar över Rönne å
Broar i Ängelholm
Broar invigda 1864
Broar invigda 2005
Karl XV
Ej längre existerande broar
1864 i Sverige
2005 i Sverige
Kjachta

Kjachta (ryska: Кяхта; burjatiska: Хяагта) är en stad i östra Sibirien i republiken Burjatien, Ryssland. Befolkningen uppgick till 20 036 invånare i början av 2015.

Staden är belägen vid en biflod till Selenga vid mongoliska gränsen och inkluderar även Troitskosavsk tre kilometer norrut och Ust-Kjachta nitton kilometer bort.

I fördraget i Nertjinsk (1689) mellan Qing-imperiet och Ryssland bestämdes Kjachta som den enda ryska gränshandelsplatsen, mitt emot vilken och endast några hundra steg därifrån kineserna uppbyggde staden Maimaicheng (買賣城), vilken idag är belägen i Mongoliet med namnet Altanbulag.

Fram till dess att fördraget i Kjachta slöts 1727 var handeln mellan Kjachta och Kina ett statligt monopol, men från denna tid var den öppen även för enskilda köpmän och växte sedan beständigt till 1860, då rättigheten till varuutbyte utsträcktes till hela rysk-kinesiska gränsen, i enlighet med fördraget i Peking (1860). Sedan dess har stadens roll som handelsplats minskat och sedan Mongoliets självständighet blivit en gränsstad mellan Ryssland och Mongoliet.

Referenser

Noter

Orter i Burjatien
Gränsorter i Asien
Lennart Möller

Lennart Möller, född 24 september 1954 i Stockholm, död 19 november 2021 i Stallarholmen, var professor i miljömedicin vid Karolinska institutet. Därtill var han folkpartistisk kommunpolitiker och aktiv inom Evangeliska Fosterlands-Stiftelsen. Han var också amatörarkeolog och gav år 2000 ut boken The Exodus Case där han menade sig ha hittat bevis för det bibliska uttåget ur Egypten. Han medverkade året därpå i dokumentärfilmen Exodus Revealed.

Bibliografi

Källor

Externa länkar 
Professorer och deras forskning
Spårar hälsorisker i miljön

Svenska professorer i yrkes- och miljömedicin
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Personer från Stockholm
Födda 1954
Avlidna 2021
Män
Melbourne Cricket Ground

Melbourne Cricket Ground är en idrottsarena i Melbourne i Victoria i Australien. Arenan används främst vid matcher i cricket och australisk fotboll samt vid konserter. Arenan är belägen i Melbourne Olympic Park, och var huvudarena vid Olympiska sommarspelen 1956 i Melbourne. Publikkapaciteten är cirka 100 000 åskådare. Arenan kallas ofta för "MCG" eller  "The G".

Externa länkar 

Officiell hemsida

Olympiastadion
Sportanläggningar i Australien
Sportanläggningar invigda 1854
Sport i Melbourne
Australian National Heritage List
Byggnader och anläggningar i Victoria, Australien
Jacques Novicow

Jacques Novicow (Yakov Aleksandrovitch Novikov - Новиков Яков Александрович), född 29 september 1849 i Konstantinopel, död 21 maj 1912, var en rysk-fransk sociolog, pacifist, feminist och antirasist.

Novicow som antirasist 
L'Avenir de la race blanche gick till storms mot samtidens föreställningar om den gula faran. De dystra spådomarna byggde på antagandet att civilisation beror på ras. Pessimisterna trodde att ny medeltid var i annalkande när de lägre raserna tog över jorden genom "den stupida makten i sitt antal". Han försökte punktera rasismens fruktansvärda visioner genom att peka på att om de färgade verkligen var så underlägsna som man påstod, så hade vita ingenting att frukta av dem. Då skulle ju Europa alltid komma att behärska världen. Föreställningarna om den gula faran var därför enligt honom befängda. Men om de gula raserna inte var underlägsna de vita, och om de var i stånd att utveckla civilisationen vidare, varför skulle man då frukta en ny medeltid. 

Den övergripande frågan i Novicows bok var definitionen av ras eftersom samtiden tillmätte den så stor betydelse. Enligt honom var förvirringen total. Antalet raser var oklart, vilka kriterier som skulle användas var också oklart. Det fanns också många som insåg att civilisation inte hade något direkt samband med skallform eller hudfärg. Om det alls fanns något direkt samband måste det vara indirekt. Som en sann sociolog menade Novicow att vad en människa blir berodde inte bara på individens personliga egenskaper utan också på samhället omkring henne och vilka uppgifter det ställde.

Bibliografi 
 Une visite, 1878
 Une définition de l’Art, 1882
 La Politique internationale, 1886
 Les Luttes entre les sociétés humaines et leurs phases successives, 1893
 La guerre et ses prétendus bienfaits, 1894
 Les Gaspillages des sociétés modernes, 1895
 Le Péril jaune, 1897
 Essai de notation sociologique, 1897
 Conscience et volonté sociales, 1897
 L'Avenir de la race blanche, critique du pessimisme contemporain, 1897
 La théorie organique des sociétés, 1899
 La Fédération de l'Europe, 1901
 L'Expansion de la nationalité française, 1903
 L’affranchissement de la Femme, 1903
 La Possibilité du bonheur, 1904
 La Justice et l’expansion de la Vie. Essai sur le bonheur des sociétés humaines, 1905
 Le Problème de la misère et les phénomènes économiques naturels, 1908
 La Critique du darwinisme social , 1910
 Le Français, langue auxiliaire de l’Europe, 1911
 L'Alsace-Lorraine, obstacle à l'expansion allemande, 1913
 L'Illusion patriotique, 1925

Litteratur 
 Lindqvist, Sven, Antirasister (1996)

Födda 1849
Avlidna 1912
Franska sociologer
Antirasism
Män
Živko Nikolić

Živko Nikolić, född 20 november 1941 i Ozrinići (i kommunen Nikšić) i dåvarande Kungariket Jugoslavien, död 17 augusti 2001 i Belgrad i dåvarande FR Jugoslavien, var en berömd montenegrinsk regissör, som skildrar den karga naturen och traditioner i Montenegro, realistiskt och med kärlek. Han skapade ett antal kritikerrosade filmer, bland annat titlarna "Unseen Wonder" (Čudo neviđeno), "In the name of the people" (U ime naroda) och "The beauty of sin" (Ljepota poroka).

Externa länkar 
 

Montenegrinska filmregissörer
Män
Födda 1941
Avlidna 2001
Personer från Nikšić
Tore Ahnoff

Nils Tore Magnus Ahnoff, född 1 mars 1917 i Helsingborg, död 4 februari 2016 i Göteborg, var en svensk konstnär, lärare och rektor på Valands konsthögskola i Göteborg.

Tore Ahnoff var verksam som målare, tecknare och grafiker. Han studerade vid Konstskolan Valand i omgångar 1937–1944, samt Konstakademiens etsningsutbildning 1943. Han debuterade med en separatutställning på Lorensbergs konstsalong 1946 och deltog i flera år i den återkommande samlingsutställningen "Unga tecknare" på Nationalmuseum, i utställningen Göteborgskonst på Liljevalchs konsthall 1947, den svenska officiella utställningen i Oslo 1950. Under åren 1961–1971 var han rektor för konstskolan Valand.

Ahnoff har haft separatutställningar i Stockholm på exempelvis Galleri Gummeson 1952, Grafiska sällskapet 1981, Konstakademien 1988, och i Göteborg på Göteborgs konsthall 1950, 1958 och 1975, på Konstfrämjandet 1977, Göteborgs konstmuseum 1984 med flera gallerier, och på flertal andra platser. Han har också deltagit i en mängd samlingsutställningar. Han var aktiv i Arildsgruppen och Konstnärshuset i Arild och deltog i utställningar med Konstnärernas Samarbetsorganisation (KSO) och medlem i KRO.

Tore Ahnoff är representerad på bland annat Moderna Museet, Göteborgs konstmuseum, Malmö konstmuseum, Borås konstmuseum, Helsingborgs stadsmuseum, Kalmar läns museum, Arkiv för dekorativ konst i Lund, Gustaf VI Adolfs samling, Århus kommun, Billedgalleriet i Bergen, och han har gjort offentliga arbeten i Guldhedstornet i Göteborg 1954, för Statens konstråd i Göteborgs universitet 1970, 1974 och 1980, i biblioteket i Bergsjön 1973, Socialförvaltningen i Göteborg 1980, Kyrkbyskolan i Nödinge 1982 och i kvarteret Landsknekten i stadsdelen Haga.

Fram till sin död hade han Statlig inkomstgaranti för konstnärer. Han var gift med konstnären Brita Ahnoff. De är begravda på Östra kyrkogården i Göteborg.

Litteratur 
Om teckning och aktuella göteborgstecknare. : Vid en utställning hos sällskapet Gnistan den 1 april 1952. [Illustr.]. - 1952
Göteborgsmosaik : En göteborgsrapsodi i ord och bild / Texten vald av Peter Hallberg. Illustr. utförda av konstnärerna Tore Ahnoff, Torsten Billman, Bængt Dimming ... Illustratörerna presenterade av Nils Ryndel. - 1954
Dagboksblad från en sommarresa i Frankrike 1969 / Tore Ahnoff ; [med teckningar av förf.]. - 1976
Sven Svensson / Ulf Abel, Tore Ahnoff, Sven-Bertil Svensson ; [foto av konstverken: Rolf Lind]. - 2001. -

Källor 
Konstbolaget, meritlista
Partillekonst, bilder
Dödsannons - Familjesidan

Noter 

Födda 1917
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska skolledare under 1900-talet
Män
Avlidna 2016
Innehavare av statlig inkomstgaranti för konstnärer
Konstnärer från Helsingborg
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Svenska grafiker under 1900-talet
Representerade vid Moderna museet
Trio (musikalbum)

Trio är ett studioalbum av Dolly Parton, Emmylou Harris och Linda Ronstadt, släppt i februari 1987.

Dolly Parton, Emmylou Harris och Linda Ronstadt hade länge varit vänner, och planerade att spela in ett album tillsammans i mitten av 1970-talet. Men problem fanns med scheman, samt att de tre sjöng för olika skivbolag, och någon albumlansering blev då aldrig av. Ett annat problem var att albumet  skulle produceras av Emmylou Harris producent och man, Brian Ahern, vilket gjorde att både Ronstadt och Parton, men även Harris själv, fann det svårt att kritisera hans arrangemang och framföra egna ideer. Några inspelningar gjordes dock, vilka kom att räknas in i deras solokarriärer. "Mister Sandman" låg på Emmylou Harris album Evangeline och Dolly Partons "My Blue Tears" låg på Linda Ronstadts album Get Closer.

Mot slutet av 80-talet lämnade Dolly Parton RCA Records, och eftersom Ronstadt och Harris båda tillhörde skuvbolag inom Warner Music Group kunde samarbetet nu bli av, denna gång med George Massenburg som producent (Harris hade vi detta laget separerat från Ahern och gift om sig). Men trots att det från början gick lättare, var inte heller detta försök utan problem. Skivbolagen tvivlade på att albumet skulle bli lika lönsamt som deras separata karriärer, och varkem Asylum eller Warner Bros ville ha uppdraget att publicera projektet. Slutligen hamnade det trots allt i knät på Warner Bros, då de hade en Country-musik avdelning, och de var cokså så som albumet salufördes. Då albumet Trio slutligen släpptes under tidigt 1987 blev fyra singlar countryhits, bland annat inspelningen av countrysingelettan "To Know Him Is to Love Him", som skrevs av Phil Spector och 1958 var en hit med The Teddy Bears. Albumet nådde förstaplatsen på USA:s countryalbumlistor och sjätte plats på USA:s popalbumlistor. Det vann en Grammy för "Bästa framförande inom country av duo eller grupp med sång" och "Bästa countrysamarbete med sång". Den var också nominerat till "Årets album", men förlorade ironiskt nog mot U2s "The Joshua Tree".

"Palms of Victory", en annan låt inspelad under 1970-talet, låg 2007 även på Emmylou Harris boxset Songbird: Rare Tracks and Forgotten Gems.

Låtlista
"The Pain of Loving You" (Dolly Parton, Porter Wagoner) – 2:32
"Making Plans" (Johnny Russell, Voni Morrison) – 3:36
"To Know Him Is to Love Him" (Phil Spector) – 3:48
"Hobo's Meditation" (Jimmie Rodgers) – 3:17
"Wildflowers" (Dolly Parton) – 3:33
"Telling Me Lies" (Linda Thompson, Betsy Cook) – 4:26
"My Dear Companion" (trad., arrangerad av Jean Ritchie) – 2:55
"Those Memories of You" (Alan O'Bryant) – 3:58
"I've Had Enough" (Kate McGarrigle) – 3:30
"Rosewood Casket" (trad., arrangerad av Avie Lee Parton) – 2:59
"Farther Along" (trad., arrangerad av John Starling, Emmylou Harris) – 4:10

Listplaceringar

Externa länkar
 "Trio" på Dolly Parton On-Line

Referenser

Fotnoter 

Album av Dolly Parton
Album av Emmylou Harris
Album av Linda Ronstadt
Musikalbum 1987
Samarbetsalbum
Engelskspråkiga musikalbum
Skrivare (yrke)

Skrivare var under antiken ett yrke som omfattade skrivning, särskilt i samhällen med bristfällig läskunnighet. Skrivare ägnade sig framför allt åt bokföring och registrering. I medeltidens Europa togs skrivning till stor del över av munkar. En motsvarighet i Norden var runristare.

Tryckpressen gjorde att skrivarens uppdrag delvis ersattes av typografer. Senare har också maskinskriverskor och sekreterare haft liknande uppgifter, de senare vid sidan av annat arbete.

Historiska yrken
Skrift
Ted Johansson

Ted Johansson, född 17 juni 1978, är en svensk serietecknare och illustratör från Örkelljunga, numera bosatt i Eslöv. Bamsetecknare sedan 2005. Johansson startade sin firma Wanted Design 2007.

Biografi
Ted Johansson har gått på Serietecknarskolan i Hofors och Filmanimationskursen på Fellingsbro folkhögskola. På den senare hade Johansson Kenneth Hamberg som animationslärare. Hamberg, som är skaparen av stenålderspojken Goliat (tecknad serie), och som tecknat serier för Bamse i många år, uppmanade Ted Johansson att söka till Bamse.

Ted Johanssons stora förebild är den amerikanske Kalle Anka-tecknaren Don Rosa som han träffat flera gånger.

Ted Johansson är medlem i Nationella Ankistförbundet i Sverige (kvack), förkortat NAFS(k).

Bibliografi i urval
Sagan om Jim och Högbergens drake, HLT 2005, 60 sidor. . (Författare: Louise Davstedt)
Goda grupper med pedagogisk dramalek , Argument 2008, 164 sidor. . (Författare: Camilla Strömberg)
Rickard Lus: tre månader i ide, Texicon 2009, 47 sidor. . (Författare: Ulla Camilla Rang)
Leka tillsammans, Argument 2009, 154 sidor. . (Författare: Charles A. Smith)
Himmelrik : vårtermin, Argument 2012, 176 sidor. . (Författare: Martina Hansson, Karin Lindell, Ingela Olander, Helena Ånestrand) (Pysselblad: Ted Johansson)

Referenser

Externa länkar 
 Wanted Design - Officiell webbplats med blogg
 YouTube: Uncle Scrooge - The Daily Money Swim
 YouTube: My Donald and Scrooge drawings

Födda 1978
Svenska serieskapare
Svenska animatörer
Män
Levande personer
Bamsetecknare och -författare
Uefa Women's Cup 2007/2008

Uefa Women's Cup 2007/2008 var den sjunde säsongen av Uefa Women's Cup, och vanns av tyska Frankfurt efter finalseger mot svenska Umeå IK med sammanlagt 4–3.

Första kvalomgången

Grupp A1
Matcherna spelades i Litauen.

Grupp A2
Matcherna spelades på Färöarna.

Grupp A3
Matcherna spelades i Österrike.

Grupp A4
Matcherna spelades i Kroatien.

Grupp A5
Matcherna spelades i Slovenien.

Grupp A6
Matcherna spelades i Makedonien.

Grupp A7
Matcherna spelades i Ryssland.

Grupp A8
Matcherna spelades i Grekland.

Grupp A9
Matcherna spelades i Moldavien.

Grupp A10
Matcherna spelades i Israel.

Andra kvalomgången

Grupp B1
Matcherna spelades i England.

Grupp B2
Matcherna spelades i Sverige.

Grupp B3
Matcherna spelades i Belgien.

Grupp B4
Matcherna spelades i Frankrike.

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler
Första matchen spelades 14 & 15 november 2007 och den andra matchen 21 & 22 november 2007

Semifinaler
Första matchen spelades 29 mars 2008 och den andra spelades 6 april 2008

Final
Den första matchen spelades den 17 maj 2008 och den andra matchen spelades den 24 maj 2008.

Referenser

Webbkällor

Externa länkar 

 Womens cup på Uefas webbplats

2007/2008
Fotbollssäsongen 2007/2008
2007 i Europa
2008 i Europa
Kwantung

För den sydkinesiska provinsen Kwangtung, se Guangdong.

Kwantung var ett strategiskt beläget kustområde på Liaodong-halvöns yttersta udde som Kina tvingades arrendera till Ryska imperiet, Japan och Sovjetunionen mellan 1898 och 1955.

Kwantung blev först föremål för utländskt intresse då japanska styrkor ockuperade Port Arthur den 21 november 1894 under det första kinesisk-japanska kriget. Enligt Shimonosekifördraget fick Qingimperiet avträda Kwantung till Japan, men detta föranledde Ryssland, lett av Sergej Witte, samt Tyskland och Frankrike den så kallade "trippelinterventionen," vilken tvingade Japan att återlämna området till Kina i utbyte mot 30 miljoner tael.

Till Japans bestörtning ockuperade Ryssland Kwantung den 27 december 1897 och året därpå tilltvingade sig Ryssland ett arrende på Kwantung från Qingimperiet. Städerna Dalian och Port Arthur växte snart fram som viktiga baser för ryskt inflytande.

Efter det ryska nederlaget i det rysk-japanska kriget 1905 tog Japan över Kwantung, som blev ett brohuvud för den japanska expansionen i Manchuriet under de följande decennierna. Kwantung gav också namnet till den japanska Kwantungarmén som bevakade området och den japanskägda Sydmanchuriska järnvägen.

Efter att de allierade besegrat Japan i det andra världskriget fick Sovjetunionen överta Kwantung, som blev en viktig bas för den sovjetiska flottan, men området överlämnades till Kina 1955.

"Kwantung" är också det kinesiska namnet på Kantō-regionen i Japan.

Referenser 
China foreign colonies

Manchuriet
Tidigare japanska besittningar
WP:Projekt Kina
Tidigare ryska besittningar
WP:Projekt Japan
Ouachita County

Ouachita County är ett administrativt område i delstaten Arkansas, USA. År 2010 hade countyt 26 120 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Camden.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 917 km². 1 899 km² av den arean är land och 18 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Dallas County - nord 
 Calhoun County - öst 
 Union County - syd 
 Columbia County - sydväst 
 Nevada County - väst 
 Clark County - nordväst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1842
Faulkner County

Faulkner County är ett administrativt område i delstaten Arkansas, USA. År 2010 hade countyt 113 237 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Conway. 

Countyt grundades 1873 och fick sitt namn efter Sanford Faulkner.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 720 km². 1 676 km² av den arean är land och 44 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Cleburne County - nordöst
 White County - öst
 Lonoke County - sydöst
 Pulaski County - syd
 Perry County - sydväst
 Conway County - väst
 Van Buren County - nordväst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1873
Sonic Riders: Zero Gravity

Sonic Riders: Zero Gravity är ett datorspel i Sonic-serien till Playstation 2 och Wii. Det är möjligt för en till fyra personer att spela.

Datorspel 2008
Sonic the Hedgehog
Playstation 2-spel
Wii-spel
Datorspel med antropomorfa figurer
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Axel Lund

Anders Axel Wilhelm Lund (i riksdagen kallad Lund i Västervik), född 8 augusti 1839 i Vimmerby, död 18 december 1925 i Västervik, var en svensk skolman och politiker (liberal).

Axel Lund, som var son till en rådman, blev filosofie magister vid Uppsala universitet år 1863 och anställdes samma år som adjunkt vid högre allmänna läroverket i Västervik. Vid sidan om lärartjänsten var han också en ledande lokalpolitiker i staden, bland annat som stadsfullmäktiges ordförande 1895–1914.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren i två omgångar, dels vid höstsessionen 1887 (efter nyvalet) för Eksjö, Vimmerby och Västerviks valkrets, dels 1903–1905 för Västerviks och Eksjö valkrets. År 1887 var han partilös, men vid återkomsten till riksdagen anslöt han sig till frisinnade landsföreningens riksdagsparti liberala samlingspartiet. Han var ledamot av 1903 års tillfälliga utskott och lade bland annat fram en riksdagsmotion om förändrad handelslagstiftning.

Källor

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Anders Norberg och Andreas Tjerneld, Almqvist & Wiksell International, Stockholm 1985), band 2, s. 291

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Svenska liberala politiker
Födda 1839
Avlidna 1925
Män
Västerviks, Vimmerby och Eksjö valkrets

Västerviks, Vimmerby och Eksjö valkrets var en särskild valkrets med ett mandat vid riksdagsvalen till andra kammaren från extravalet 1887 till och med det ordinarie valet 1893. Valkretsen avskaffades vid valet 1896, då Vimmerby gick till Oskarshamns, Vimmerby och Borgholms valkrets medan de två andra städerna bildade Västerviks och Eksjö valkrets.

Riksdagsmän
Axel Lund (andra riksmötet 1887)
Gustaf Berg, nya lmp (1888–1890)
Richard Berg, AK:s c 1891–1892, bmp 1893 (1891–1893)
Axel Petri, nya lmp 1894, vilde 1895–1896 (1894–1896)

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Anders Norberg och Andreas Tjerneld, Almqvist & Wiksell International, Stockholm 1985), band 2, s. 249

Historiska valkretsar i Jönköpings län
Historiska valkretsar i Kalmar län
Västerviks historia
Eksjös historia
Västerviks och Eksjö valkrets

Västerviks och Eksjö valkrets var en särskild valkrets med ett mandat vid riksdagsvalen till andra kammaren 1896–1905. Valkretsen avskaffades vid valet 1908, då Eksjö gick till Växjö och Eksjö valkrets medan Västervik bildade Västerviks stads valkrets.

Riksdagsmän
 Axel Petri, lmp (1897–1902)
 Axel Lund, lib s (1903–1905)
 Axel Rune, lib s (1906–1908)

Valresultat

1896

Valdeltagandet var 64,4%.

1899

Valet ägde rum den 22 september 1899. Valdeltagandet var 73,2%.

1902

Valet ägde rum den 26 september 1902. Valdeltagandet var 54,5%.

1905

Valet ägde rum den 3 september 1905. Valdeltagandet var 66,9%.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Anders Norberg och Andreas Tjerneld, Almqvist & Wiksell International, Stockholm 1985), band 2, s. 249
 Tidningen Kalmar, digitaliserad av Kungliga biblioteket
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1894-1896
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1897-1899
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1900-1902
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1903-1905

Historiska valkretsar i Kalmar län
Historiska valkretsar i Jönköpings län
Västerviks historia
Eksjös historia
Cartago, Costa Rica

Cartago är en stad i Costa Rica, cirka 25 km öster om huvudstaden San José. Den är belägen cirka 1 435 meter över havsnivå vid Cartagofloden, vid foten av stratovulkanen Irazú. Cartago är huvudort både för provinsen Cartago och för kantonen Cartago. Folkmängden för kantonen, som har samma administrativa funktioner som en kommun, uppgår till lite mer än 150 000 invånare. Cartago var huvudstad i Costa Rica fram till 1823.

Se även 
 Costa Ricas kantoner

Källor

Noter

Orter i Cartago (provins)