kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svenska kraftnäts författningssamling

Svenska Kraftnäts författningssamling (SvKFS) är en samling föreskrifter som Svenska Kraftnät utgivit. Föreskrifterna gäller framför allt beredskap, driftsäkerhet och säkerhetsbestämmelser på elnätområdet och utgör komplement till olika förordningar på området.

Källor

Externa länkar
 Svenska Kraftnäts författningssamling

Författningssamlingar
Energirätt
Elmarknad
Ferentino

Ferentino (antikens Ferentinum) är en kommun i provinsen Frosinone, i regionen Lazio i Italien. Kommunen hade  invånare (2018). Ferentinum var en av hernikernas städer. Den erövrades av romarna 364 f.Kr. och deltog inte i revolten år 306 f.Kr. Invånarna blev romerska medborgare efter 195 f.Kr. och staden blev senare en municipium. Staden låg precis ovanför Via Latina. Mellan 1198 och 1557 var det del av påvedömets Campagna och Marittima-provins. Efter andra världskriget har staden haft stark industriell tillväxt.

Referenser 

Kommuner i provinsen Frosinone
Orter i Lazio
Pannsten

Pannsten är en beläggning som bland annat uppkommer i ångpannor och består av förhårdnade salter, främst gips, anhydrit , kalciumkarbonat och silikater. Silikater förekommer normalt endast i mindre mängder. 

Kalciumkarbonat utfaller till pannsten i temperaturer av 100 grader och gips utfaller inte förrän vid 140 grader. Halterna av pannstensbildande salter varierar beroende på typ av vatten.

Pannsten förorsakar värmeförluster, och för att minska dessa bör såvitt möjligt "mjukt" vatten användas i pannan. Om detta inte låter sig göra bör man först avhärda, mjukgöra genom jonbyte. Används hårt vatten krävs tätare rengöring av kärlen från pannsten. 

Antipannstensmedel

Soda har varit i bruk sedan 1864. En tillsats av soda ( i beräknade mängder) förhindrar utfällning av gips och anhydrit. Kalk kommer att fällas ut som kalciumkarbonat som sitter lösare fast på metallytor än gips och anhydrit.
Trinatriumfosfat har varit i bruk sedan 1879. Denna förening reagerar med kalksalter och bildar hydroxylapatit. Hydroxylapatit fäster inte på metallytor som kalciumkarbonat, gips och anhydrit. Slammet i pannan kan lätt spolas ut.
Många antipannstensmedel innehåller både soda och trinatriumfosfat.

Källor

Kalciumföreningar
Gattjina

Gattjina (ryska: Га́тчина, uttal , finska: Hatsina, 1923–1929: Trotsk, 1929–1944: Krasnogvardejsk) är en stad i Leningrad oblast som ligger i västra Ryssland, 45 km från Sankt Petersburg. Folkmängden uppgår till cirka 95 000 invånare. Gattjina är listad på Världsarvslistan på grund av att Gattjinaslottet från tsartiden är beläget här. Slottet blev framförallt känt som residens för Alexander III av Ryssland som på grund av ökat terroristhot föredrog slottet i Gattjina framför Vinterpalatset i Sankt Petersburg. 

Åren 1923–1929 hette staden Trotsk efter Lev Trotskij, men efter att han föll i onåd döptes staden om till Krasnogvardejsk 1929.

Referenser 

Orter i Leningrad oblast
Veroli

Veroli (antikens Verulae) är en kommun i provinsen Frosinone, i regionen Lazio i Italien. Kommunen hade  invånare (2018). och gränsar till kommunerna Alatri, Balsorano, Boville Ernica, Collepardo, Frosinone, Monte San Giovanni Campano, Morino, Ripi, San Vincenzo Valle Roveto, Sora och Torrice.

Verulae var en av hernikernas städer. Staden erövrades av romarna och blev municipium 90 f.Kr. Staden blev biskopssäte år 743.

Referenser 

Kommuner i provinsen Frosinone
Afrikanska mästerskapen i friidrott 1979

Afrikanska mästerskapen i friidrott 1979 var den första upplagan av afrikanska mästerskapen i friidrott. Tävlingarna arrangerades mellan den 2 och 5 augusti 1979 på Stade Iba-Mar-Diop i Dakar i Senegal.

251 friidrottare från 24 länder deltog i mästerskapen som omfattade 23 grenar för herrar och 16 grenar för damer.

Resultat

Herrar

Damer

Medaljtabell

Referenser

Noter

1979
1979 i Senegal
Friidrott i Senegal
Friidrottsåret 1979
Schönberg (efternamn)

Schönberg är ett namn som används som efternamn i flera länder, däribland Sverige. Det förekommer vidare som ortnamn i tyskspråkiga områden. Den 31 december 2014 var följande antal personer bosatta i Sverige med namnvarianterna
 Schönberg 372
 Skönberg 3
Tillsammans blir detta 375 personer. För Tyskland uppskattas antalet bärare av namnet till 3648 personer.

Den internationellt mest kände med namnet Schönberg är den österrikisk-amerikanske tonsättaren Arnold Schönberg, skapare av ett system för tolvtonsmusik.

Personer med efternamnet Schönberg eller med varianter av detta namn

 Alexander Schönberg (1892–1985), tysk kemist
 Anders Schönberg den äldre (1689–1759), svensk hovjägmästare och riksdagsman 
 Anders Schönberg den yngre (1737–1811), svensk historiker
 Anna Schönberg (född 1935), svensk skådespelare
 Arnold Schönberg (1874–1951), österrikisk-amerikansk tonsättare
 Béatrice Schönberg (född 1953), fransk programledare, journalist och skådespelare
 Birger von Cotta-Schønberg (1889–1958), dansk skådespelare
 Claude-Michel Schönberg (född 1944), fransk skivproducent, skådespelare, sångare och musikalförfattare
 Dagny Schönberg (1908–1997), svensk konstnär och författare
 Edvard Schønberg (1831–1905), norsk obstetritiker
 Gustaf Ulrik Schönberg (1844–1927), svensk tidningsman, diktare och visförfattare
 Gustav von Schönberg (1839–1908), tysk nationalekonom
 Heinrich Ernst Albers-Schönberg (1865–1921), tysk radiolog och kirurg
 Ib Schønberg (1902–1955), dansk skådespelare
 Mário Schönberg (1914–1990), brasiliansk elektroingenjör, konstkritiker och författare
 Michael Schjønberg (född 1967), dansk fotbollsspelare och tränare
 Stig Gustav Schönberg (född 1933), svensk tonsättare och organist
 Yngve Schönberg (1884–1968), svensk journalist, redaktör och manusförfattare

Adlig ätt 
 Schönberg (adlig ätt), svensk adlig ätt, adlad 1653, utslocknad 1811

Referenser 

Svenska efternamn
Tyska efternamn
Jiddisch-efternamn
Georg Gezelius

Georg Gezelius, född 5 oktober 1735 i Jönköping, död 24 maj 1789 i Lillkyrka, var en svensk präst och skriftställare. 

Gezelius blev 1757 filosofie magister i Åbo, 1765 kyrkoherde i Östra Ryd i Roslagen (tillträdde aldrig sysslan), 1766 kyrkoherde i Lillkyrka i Närke och 1780 kontraktsprost. År 1779 fick han hovpredikants titel. 

Gezelius är för eftervärlden mest känd som utgivare av Försök til et biographiskt lexicon öfver namnkunnige och lärde svenske män, som utgavs i fyra delar från 1778 till 1787. Lexikonet färdigställdes i samarbete med bland andra Olof Celsius, Johan Hinric Lidén, Anders Schönberg, Eric Michael Fant och Sigfrid Lorentz Gahm-Persson.

Gezelius tillhörde samma släkt som biskoparna med samma efternamn. Hans farfars far Georgius Georgii Gezelius (kyrkoherde i Husby i Dalarna, död 1684), var bror till Johannes Gezelius den äldre. På sin mors sida var han kusin med Johan Gustaf Halldin.

Källor

"Prosten Georg Gezelius' självbiografi", utg. med kommentarer av Birger Gezelius. Personhistorisk tidskrift 1954, s. 1-72.

Externa länkar

Svenska kontraktsprostar
Svenska hovpredikanter
Svenska historiker
Personhistoriker
Präster från Jönköping
Födda 1735
Avlidna 1789
Män
Ugglan
Angelica Burevik

Angelica Burevik, född den 7 december 1958 i Helsingborg, är en före detta landslagsspelare i fotboll och en av hjältarna bakom EM-guldet 1984. Burevik var under sin aktiva karriär en stabil back, och spelade 30 A-landskamper för Sverige efter att ha debuterat mot Frankrike i Montauban den 23 maj 1981, en match som Sverige vann med 6-1. Hon är numera ordförande i division 1-klubben Stattena IF.

Källor 
Svensk damfotboll

Svenska fotbollsspelare
Födda 1958
Kvinnor
Levande personer
Idrottare från Helsingborg
Francis Crawford Burkitt

Francis Crawford Burkitt, född 3 september 1864, död 1935, var en brittisk teolog. Han var far till arkeologen Miles Crawford Burkitt.

Burkitt blev professor i Cambridge 1905. Av hans omfattande produktion märks The hymn of Bardaisan (1899), Early Eastern christianity (1904), The gospel history and its transmission (1903, 3:e upplagan 1911), Earliest sources for the life of Jesus (1910, 2:a upplagan 1922), Jewish and Christian apocalypses (1914), The debt of christianity to judaism (1927). Burkitt var medutgivare av The four gospels in Syriac (1894) och Relics of the Palestinian Syriac literature (1896).

Källor

Noter

Se även 
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Brittiska teologer
Brittiska orientalister
Syrologer
Engelska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Cambridge
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Födda 1864
Avlidna 1935
Män
Svensk uppslagsbok
Alumner från Trinity College, Cambridge
Pieter Burman den äldre

Pieter Burman den äldre, född 6 juli 1668 i Utrecht, död 31 mars 1741 i Leiden, var en nederländsk klassisk filolog. Han var son till Frans Burman (1628–1679), bror till Frans Burman (1671–1719) samt farbror till Johannes Burman, Frans Burman (1708–1793) och Pieter Burman den yngre.

Burman blev professor i historia vid universitetet i Utrecht 1696, och i grekiska vid universitetet i Leiden 1715. Burman utgav ett flertal högt skattade textupplagor av latinska författare, såsom Petronius 1709, Claudius Claudianus 1714, Ovidius 1727. Han utgav även "Sylloge epistolarum" (1727), en för filologins historia viktig samling av brev från samtida filologer.

Källor

Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter

Nederländska historiker
Antikhistoriker
Nederländska klassiska filologer
Nederländska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Utrecht
Personer verksamma vid Leidens universitet
Historiker under 1700-talet
Filologer under 1700-talet
Nederländska forskare under 1700-talet
Alumner från Utrechts universitet
Personer från Utrecht
Födda 1668
Avlidna 1741
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Johan Gustaf Hallman

Johan Gustaf Hallman, född den 24 juni 1726 på Dylta bruk i Axbergs socken i Närke, död den 10 mars 1795 i Stockholm, var en svensk läkare, tecknare och kopparstickare. Han var son till Johan Göstaf Göstafsson Hallman och Margareta Cornelia Klipper samt från 1755 gift med Charlotta Fredrika Kruger. Han var bror till Carl Israel Hallman samt halvbror till Johan Fredrik Hörling och farfar till Gustaf Hieronymus Hallman.

Biografi
Hallman blev student i Uppsala 1742 och sändes 1749 på Linnés förord av Kommerskollegium till utlandet för att inhämta kännedom om mullbärsträdplanteringen. Han vistades utomlands i fem års tid, blev under tiden medicine doktor i Padua 1750 samt erhöll samma år fullmakt som svensk hovmedikus.  Återkommen till Stockholm 1754, började han strax anlägga vidlyftiga mullbärsträdplanteringar på Ladugårdslandet och hade till 1759 planterat 25 000 sådana träd. År 1756 utnämndes han till andre livmedikus. 

Då syfilitiska smittan i början av 1770-talet så allmänt utbredde sig ibland den fattiga befolkningen i Stockholm, framställde han planen till en särskild kuranstalt för sjukdomens hämmande, utdelade på egen bekostnad läkemedel, ja, då så behövdes, underhåll åt fattiga, som led av denna sjukdom. Också förordnades han 1774 att förestå det då inrättade kurhuset. Genom preservativa åtgärder och en kraftig kurativ metod sökte han inskränka den veneriska sjukdomens härjningar. 

Fördomen mot dessa sjuklingar var den tiden så stor, att Hallman till följd av sin omvårdnad om de syfilitiskt smittade förlorade en del av sin praktik och även ådrog sig andra ledsamheter. Allmänhetens rädsla för sjukdomen ifråga var vid denna tid var så stor, att den även fruktade läkaren, som skötte de sjuka. Detta hindrade honom dock inte, utan han uppoffrade han likväl både sin tid, sin egen bekvämlighet och sin förmögenhet och fortsatte med detta ända till sin död. 

År 1773 hade han utnämnts till assessor vid Collegium medicum och blev 1793 läkare vid Djurgårdsbrunn. Bland Hallmans skrifter märkas ett antal i Salvius "Lärda tidningar" tryckta brev från hans utländska resa, hans inträdestal i Collegium medicum: Om veneriska smittan (1774) samt en avhandling Om drunknades räddning (1784), som jämte nödiga instrument genom hans försorg av överståthållaren utdelades till varje parmmätare i Stockholm.

Hallman var troligen elev till Jonas Silfverling i Uppsala och är representerad vid Linköpings museum med illustrationer för vetenskapliga arbeten och vid Nationalmuseum.

Källor 

Svenskt konstnärslexikon del III, sid 33, Allhems förlag, Malmö.

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska brunnsläkare
Svenska läkare inom hud- och könssjukdomar
Svenska läkare under 1700-talet
Personer från Axbergs socken
Födda 1726
Avlidna 1795
Män
Ugglan
SBH
Representerade vid Nationalmuseum
Pieter Burman

Pieter Burman kan syfta på:

Pieter Burman d.ä. (1668-1741) holländsk historiker och filolog
Pieter Burman d.y. (1713-1780) holländsk historiker och filolog, den föregåendes brorson.
Johannes Burman

Johannes Burman, född 26 april 1707 i Amsterdam, död 20 februari 1780 i Amsterdam, var en nederländsk botaniker. Han var son till Frans Burman (1671–1719), brorson till Pieter Burman den äldre, bror till Frans Burman (1708–1793) och Pieter Burman den yngre samt far till Nicolaas Laurens Burman. 

Burman var professor vid Athenaeum Illustre i Amsterdam och blev direktor för botaniska trädgården där 1728. Han ägnade sig främst åt floristik och växtsystematik. Han utgav två rikt illustrerade arbeten. Dels Thesaurus zeylanicus (1737), till stor del enligt den tyske läkaren Paul Hermanns insamlingar på Ceylon 1670–1677, ett arbete, vid vars utarbetande Linné biträtt honom under sin vistelse i Holland; dels Raariorum africanarum plantarum decas 1–10 (1738–1739), där han beskrev Kaplandets växter efter insamlingar av de nederländska tjänstemännen van der Stel och Witsen. År 1740 invaldes Burman som ledamot av Leopoldina och 1776 blev han hedersledamot av Ryska vetenskapsakademien i Sankt Petersburg.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Nederländska botaniker
Nederländska professorer
Professorer i botanik
Personer verksamma vid Universiteit van Amsterdam
Ledamöter av Leopoldina
Ledamöter av Rysslands Vetenskapsakademi
Botaniker under 1700-talet
Nederländska forskare under 1700-talet
Personer från Amsterdam
Födda 1707
Avlidna 1780
Män
Svensk uppslagsbok
Pieter Burman den yngre

Pieter Burman, född 23 oktober 1713 i Amsterdam, död 24 juni 1778 i Santhorst vid Wassenaar, var en nederländsk klassisk filolog. Han var son till Frans Burman (1671–1719), brorson till Pieter Burman den äldre samt bror till Johannes Burman och Frans Burman (1708–1793). 

Burman blev professor i historia vid universitetet i Franeker 1736 och vid Athenaeum Illustre i Amsterdam 1744. Bland Burmans skrifter märks en kommenterad upplaga av Anthologia latina (1773), samt textupplagor av Aristofanes, Claudianus med flera. En av hans lärjungar var Jeronimo de Bosch.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Nederländska historiker
Antikhistoriker
Nederländska klassiska filologer
Nederländska professorer
Professorer i historia
Alumner från Utrechts universitet
Personer verksamma vid universitetet i Franeker
Personer verksamma vid Universiteit van Amsterdam
Historiker under 1700-talet
Filologer under 1700-talet
Nederländska forskare under 1700-talet
Personer från Amsterdam
Födda 1713
Avlidna 1778
Män
Svensk uppslagsbok
Christopher Burmeister

Christopher Burmeister, född omkring 1595 och död efter 1671, var en svensk militär av tysk-baltiskt ursprung.

Burmeister kom redan 1613 i svensk krigstjänst, och deltog först under Gustav II Adolfs livländska fälttåg, därpå i 30-åriga kriget, och 1644 i Horns fälttåg i Skåne, men fick 1645 avsked. 1656 blev Burmeister överste och deltog med utmärkelse i försvaret av Finland mot ryssarna, och var en tid kommendant i det strategiskt viktiga Viborg. 1657 blev Burmeister landshövding och kommendant på Kexholms fästning, men sårades svårt i en strid med ryssarna samma år, och utnämndes därför 1658 till överkommendant i det lugnare Pernau. 1671 fick Burmeister avsked, och hans vidare öden är okända.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Svenska militärer under 1600-talet
Landshövdingar i Finland
Födda 1500-talet
Avlidna 1600-talet
Män
Brynäs IF 2010/2011

Elitserien i ishockey 2010/2011 blir Brynäs IF:s 36:e säsong i Elitserien i ishockey.

Elitserien

Transaktioner

Laguppställningen 

Sport i Sverige 2010
Sport i Sverige 2011
Ishockeysäsongen 2010/2011 efter lag
2010/2011
Willy Burmester

Carl Adolph Wilhelm ”Willy” Burmester, född 16 mars 1869 i Hamburg, död där 16 januari 1933, var en tysk violinvirtuos.

Burmester var lärjunge till Joseph Joachim. Han gav redan som barn konserter och företog efter 1886 talrika konsertresor. Han blev 1890 konsertmästare i Sonderhausen, och verkade sedan i Weimar, Helsingfors, Darmstadt och i Danmark. Burmester har komponerat och bearbetat talrika mindre virtuosstycken och en serenad för stråkkvartett med kontrabas. Han utgav 1926 en självbiografin Fünfzig Jahre Künstlerleben.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter 

Tyska violinister
Födda 1869
Avlidna 1933
Män
Vännäsmasten

Vännäsmasten är en 323 meter hög radio- och TV-mast belägen på Granlundsberget nära byn Rödtjärn, Vännäs kommun i Västerbotten. Masten drivs och underhålls av statliga Teracom.

Masten återfinns på koordinaterna .

Masten används som hjälp när flygplan landar på de två militära landningsbanorna utanför Umeå.

Se även
Lista över TV-master i Sverige

TV-torn i Sverige
Master
Byggnader och anläggningar i Vännäs kommun
Nu och då – Det bästa med Lili & Susie

Nu och då – Det bästa med Lili & Susie är ett CD-album med Lili & Susie, som gavs ut 2009 på Lionheart.

Låtlista
 Show Me Heaven (Lili & Susie-låt) / (Päivärinta/Lönn/Geli/G:son/Kindbom) Sue Songs/Razzia Music/Maple Music/Adm.Sweden Songs/G:songs/Yellow
  Oh Mama / (Norell/Oson) Cloudberry Songs
  Boyfriend / (Norell/Oson/Bard) Cloudberry Songs
  Ride on My Love / (Päivärinta/Päivärinta/Geli) Universal/Sonet Music AB/L&S Music/Razzia Music
  Sending Out a Message / (Norell/Oson/Bard) Cloudberry Songs
  Robert and Marie / (Norell, Oson) Cloudberry Songs
  Samma tid samma plats / (Strömstedt/Norell/Oson) Cludberry Songs
  Bara du och jag / (Norell/Oson) Cloudberry Songs
  Tease Me / (Päivärinta/Lönn/Geli) Sue Songs/Maple Music/Razzia Music/Adm.Sweden Songs
  Where Eagles Fly / T. Päivärinta, P. Alm, L. Päivärinta, S. Päivärinta
  Om du kan / (Kowalchyk/Strömstedt) EMI Music Publishing Sacdn.AB
  Enkel resa (Norell/Oson) Cloudberry Songs
  Nothing Could Be Better / (Päivärinta/Päivärinta/jernberg/Geli) Cloudberry Songs
  Okey, okey (Norell/Oson) Cloudberry Songs 
  What's the Colour of Love (Norell/Oson/Bard) Cloudberry Songs
  Turn to Me (Rickfors) Rooster Music 
  We Were Only Dancing / (Norell/oson/Bard) Cloudberry Songs
  Something in Your Eyes (Hansson/Oson/Bard) Sweetberry Music
  Sommar i natt / (Strömstedt/Päivärinta/Päivärinta) Inhouse Music

Listplaceringar

Källor

Album av Lili & Susie
Musikalbum 2009
Djurgården Hockey 1975/1976

Djurgården Hockey deltog i den första säsongen av Elitserien i ishockey

Djurgården blev nedgraderade, efter tjugoåtta raka säsonger i högsta serien, till Division I med endast en poäng efter AIK.

Ordinarie säsong

Grundserien 
SM = Spelade Matcher V = Vinster, O = Oavgjorda, F = Förluster, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, Poäng = Antalet poäng

x - tog sig till slutspel, y - vann serien, e - eliminerad från slutspelsplats, r  - nerflyttad till Division 1

Matcher

Spelarstatistik

Poängliga 
Not: SM = Spelade matcher, M = Mål, A = Assists, Pts = Poäng, PIM = Utvisningsminuter

Målvaktsliga 
Not: SM = Spelade matcher, S% = Räddningsprocent, GAA = I snitt insläppta mål per match

Källor 
DIFHockey.se - Säsongen 1975/1976
Svensk ishockey - Elitserien 1975/76

Sport i Sverige 1975
Sport i Sverige 1976
Ishockeysäsongen 1975/1976 efter lag
1975/1976
Caroline Lucas

Caroline Patricia Lucas, född 9 december 1960 i Malvern i Worcestershire, är en brittisk politiker (Green Party). Hon är ledamot av underhuset för Brighton Pavilion sedan 2010.

Lucas satt i Europaparlamentet mellan 1999 och 2010 som en av de första ledamöterna för Green Party. Hon valdes in som den första gröna parlamentarikern i det brittiska parlamentet vid valet 2010.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Brittiska underhusledamöter
Ledamöter av Europaparlamentet från Storbritannien
Ledamöter av Europaparlamentet 1999–2004
Ledamöter av Europaparlamentet 2004–2009
Brittiska partiledare
Födda 1960
Kvinnor
Levande personer
Personer från Worcestershire
Vetulonia

Vetulonia var en etruskisk stad i Italien. På latin hette den Vetulonium och på etruskiska Vetluna. Man tror att den gamla etruskiska staden ligger på samma plats som den moderna frazionen Vetulonia (200 invånare) som ligger i kommunen Castiglione della Pescaia i provinsen Grosseto. Vetulonia ligger 300 m ö.h.

Dionysios av Halikarnassos nämner staden bland de som ingick i latinska alliansen mot Rom på sjuhundratalet f.Kr. Enligt Silius Italicus imiterade romarna flera innovationer från Vetulonia. Även Plinius d.ä. och Ptolemaios nämner staden. Etruskernas Vetulonia var känd för sina guldsmeder. Under romersk kontroll förlorade staden i betydelse, också på grund av malaria som spreds norrut under den perioden.

Ruinstäder
Antikens Etrurien
Luna (stad)

Luna var en gammal etruskisk stad som låg ungefär 6 kilometer sydöst om det moderna Sarzana (provinsen La Spezia, regionen Ligurien, Italien). Den låg vid floden Marca (som idag kallas Magra) på gränsen mellan Ligurien och Etrurien. Luna ligger utanför Luni Mare en frazione i kommunen Luni (tidiger Ortonovo), i provinsen La Spezia i den italienska regionen Ligurien. Luni har gett namn åt området Lunigiana, som sträcker sig från östra Ligurien till norra Toscana.

Luna fick sin betydelse från hamnen, som nämns av Ennius som 205 f.Kr. seglade under Manlius Torquatus till Sardinien. Staden tycks inte ha grundats förrän 177 f.Kr. En inskription från 155 f.Kr. som återfanns vid forum i Luna år 1851, var tillägnad en M. Claudius Marcellus med anledning av hans seger över ligurerna och apuanerna. 

Under kejsartiden förlorade staden Luna mycket av sin forma betydelse, trots att kustvägen  Via Aurelia passerade genom staden. Luna var också känt för den marmor som kom från bergen Carrara: marmorn kallades då luna-marmor. Luna var också omtalat för sina dagbrott och vin. 

Luna blev år 860 plundrat av vikingarna under Håstein som, enligt sägnen, trodde det var Rom. Staden förstördes av araberna 1016. Den var då biskopssäte, och den funktionen flyttades över till Sarazana 1204.

Källor

Referenser 

Ruinstäder
Antikens Etrurien
Francis Cowley Burnand

Francis Cowley Burnand, född 29 november 1836 och död 21 april 1917, var en brittisk författare och dramatiker.

Burnand skrev mycket uppskattade humoresker såsom serien Happy thoughts i tidningen Punch, vars redaktör han var 1880-1906, och burlesker och dramatiska bearbetningar som Black-eyed Susan (1866) och The colonel (1881).

Källor

Tryckta källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter

Brittiska författare
Alumner från Trinity College, Cambridge
Födda 1836
Avlidna 1917
Män
Svensk uppslagsbok
Metoiker

Metoiker var i det antika Grekland fast bosatta invånare, inkluderande frigivna slavar, av främmande nationalitet bosatta i de grekiska stadsstaterna. 

Genom att betala en avgift, liknande skatt, omfattades metoikerna av lagen och samtidigt de flesta av samhällets plikter, såsom att ge stöd till offentliga medel, finansiera festivaler och militärtjänstgöring. Metoiker fanns i de flesta grekiska stadsstater med undantag av Sparta. I Aten representerade de en tredjedel av den fria befolkningen. De bäst kända beskrivningarna om metoiker kommer från 400-talet f.Kr. i Aten.  Metoiker kunde i Aten, enligt lag från 451 f.Kr., inte erhålla fullt medborgarskap och hade därigenom inte heller rösträtt eller rätt att köpa eller inneha fast egendom. Metoiker skulle alltid ha en medborgare i Aten som företrädare, en prostates, som representerade dem inför rätta. 

Termen metoiker började förlora sin distinkta legala särskillnad under 300-talet f.Kr., när metoiker fick agera i domstol utan sin prostates och kom till ett definitivt slut under den hellenistiska eran då handel med medborgarskap blev vanligt.

Exempel på kända metoiker i antika Grekland var Aristoteles, Aspasia, Diogenes och Protagoras.

Referenser

Noter 

Antikens Grekland