kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
18. Infanterie-Division

18. Infanterie-Division var ett tyskt infanteriförband under andra världskriget.

Förbandet upprättades i oktober 1934 under täcknamnet Infanterieführer III. I oktober 1935 ersattes täcknamnet och divisionen fick sitt riktiga namn.

Vid invasionen av Polen i samband med andra världskrigets utbrott deltog divisionen, varefter den överfördes till västfronten för insatser vid Slaget om Frankrike.

Under slaget om Frankrike drabbades divisionen av förluster i form av 558 döda, 1 993 sårade och 39 saknade officerare och soldater.

I oktober 1940 omorganiserades divisionen till en motoriserad dito.

Befälhavare 
Generalmajor Friedrich-Karl Cranz (26 aug 1939 - 1 nov 1940)

Organisation 
30. infanteriregementet
51. infanteriregementet
54. infanteriregementet
74. artilleriregementet
54. artilleriregementet, 1 bataljon
18. pansarvärnsbataljonen (mot)
18. spaningsbataljonen
18. fältreservbataljonen
18. signalbataljonen
18. pionjärbataljonen
tyg- och trängförband

Källor 
Axis History Factbook (http://www.axishistory.com/index.php)
Axis Biographical Research (http://www.geocities.com/~orion47/)
Lexikon der Wehrmacht (http://www.lexikon-der-wehrmacht.de)

Divisioner ur Heer
Antoine Béthouart

Marie Émile Antoine Béthouart, född 17 december 1889, död 17 oktober 1982, var en fransk general. Han deltog i första världskriget. Efter första världskriget blev han rådgivare åt den jugoslaviska armén.

Under Operation Weserübung så ledde Béthouart en fransk division i Narvikområdet.
Béthouart anslöt sig till de allierade vid deras landstigning i Nordafrika (där han var befälhavare) i november 1942, men han blev arresterad av Vichyregimen den 10 november 1942. Den 14 november 1942 befriades han av de allierade. Senare tjänstgjorde han i Washington D.C. fram till november 1943, och efter det som stabschef för den franska kommittén för franskt försvar till augusti 1944, då han blev stabschef i de Lattre's Armé B. Den 1 september 1944 blev han chef för den franska I kåren i Armé B. Han ledde den I kåren fram till krigets slut.

Mellan 1946 och 1950 var han fransk befälhavare i Österrike. Mellan 1955 och 1971 var han senator i franska senaten.

Födda 1889
Avlidna 1982
Franska militärer under 1900-talet
Franska generaler
Män
Personer från Dole
Nawal El Moutawakel

Nawal El Moutawakel (), född den 15 april 1962, är en marockansk före detta friidrottare som under 1980-talet tävlade på 400 meter häck.

El Moutawakel deltog vid det första världsmästerskapet 1983 i Helsingfors men lyckades inte kvalificera sig till final. Bättre gick det vid OS 1984 i Los Angeles där hon vann guld på 400 meter häck. Det var den första guldmedaljen någonsin i friidrott till en muslimsk kvinna.

1995 valdes hon in i IAAF:s styrelse och 1998 blev hon även medlem i Internationella olympiska kommitténs styrelse. Under OS 2006 var hon en av åtta flaggbärare som bar in den olympiska flaggan.

Källor 
 Fakta på IOK:s webbplats
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1962
Marockanska häcklöpare
IOK-ledamöter
Kvinnor
Levande personer
Marockanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Marocko
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1984
Bengt Schuback

Bengt Jacob Schuback, född 15 maj 1928 i tyska Sankta Gertruds församling i Stockholms stad, död 4 december 2015 i Uppsala domkyrkoförsamling i Uppsala län, var en svensk sjömilitär (viceamiral) som var marinchef 1984–1990.

Biografi
Efter studentexamen i Uppsala 1947 avlade Schuback sjöofficersexamen som kursetta vid Sjökrigsskolan 1950 och utnämndes samma år till fänrik i flottan, där han befordrades till löjtnant 1952. Han studerade vid Krigshögskolan 1958–1960 och vid Sjökrigshögskolan 1960–1961, varpå han befordrades till kapten 1962 och tjänstgjorde vid staben hos chefen för Kustflottan från 1962. Han befordrades till kommendörkapten av andra graden 1966 och till kommendörkapten av första graden 1968, varefter han var chef för Planeringsavdelningen i Marinstaben 1969–1973. År 1974 befordrades han till kommendör, varpå han var chef för sjögående förband 1974–1975, studerade vid Royal College of Defence Studies i London 1975 och genomgick Chefskursen vid Försvarshögskolan 1976. Han befordrades till konteramiral 1976, varefter han var stabschef vid staben i Övre Norrlands militärområde 1976–1977 och souschef vid Försvarsstaben 1977–1978. Schuback utnämndes till viceamiral 1978 och var därefter chef för Försvarsstaben 1978–1982, militärbefälhavare för Södra militärområdet 1982–1984 och chef för marinen 1984–1990.

Efter pensioneringen ägnade Schuback en stor del av sin tid åt Stiftelsen Ymer 80, som stödjer svensk polarforskning. Han var även ordförande i Vasamuseets vänförening och inspector för den navalakademiska föreningen SjöLund.

Schuback invaldes 1967 som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet och utsågs till hedersledamot 1984. Han invaldes 1973 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Schuback var son till avdelningschef Erik Schuback och Elsa Lundén. Han var från 1952 gift med Ann-Mari (född Hagström 1928). Bengt Schuback är begravd på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Utmärkelser
  Riddare av första klassen av Svärdsorden, 6 juni 1968.

Bibliografi i urval
 
 
 .

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar
 Bengt Schuback i LIBRIS, 17 poster.

Män
Födda 1928
Avlidna 2015
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska amiraler
Svenska marinchefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Hedersledamöter av Örlogsmannasällskapet
Riddare av Svärdsorden
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Paul McCarthy (fotbollsspelare)

Paul McCarthy, född 4 augusti 1971 i Cork på Irland, död 19 februari 2017, var en irländsk professionell fotbollsspelare som spelat som försvarare för Ebbsfleet United. Han spelade över 500 matcher i The Football League och Conference National.

Karriär 
McCarthy påbörjade sin karriär i Brighton & Hove Albion där han spelade över 200 matcher innan han gick till Wycombe Wanderers för 100 000 pund i juli 1996. Hos Wycombe spelade han över 250 matcher på sju säsonger och hjälpte klubben till en semifinal i FA-cupen mot Liverpool i april 2001 där man dock förlorade med 2–1.

McCarthy gick i mars 2003 på lån till Oxford United och i slutet av säsongen skrev han ett permanent kontrakt med klubben. Efter 35 matcher för Oxford släpptes han på fri transfer sommaren 2004 varpå han gick till Hornchurch FC som inte spelade i någon liga.

Efter att Hornchurch drabbades av ekonomiska svårigheter gick McCarthy till Football Conference-klubben Gravesend and Northfleet, numera Ebbsfleet United, i november 2004. 2007 förlängde McCarthy kontraktet med Ebbsfleet med ytterligare tolv månader och vid slutet av säsongen 2007/2008 hade han redan spelat 110 matcher för klubben och vunnit FA Trophy efter 1–0-vinsten i finalen mot Torquay United.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Irländska fotbollsspelare
Personer från Cork (grevskap)
Spelare i Brighton & Hove Albion FC
Spelare i Ebbsfleet United FC
Spelare i Hornchurch FC
Spelare i Oxford United FC
Spelare i Wycombe Wanderers FC
Födda 1971
Avlidna 2017
Män
Torrfläcksjuka

Torrfläcksjuka, eller Alternaria, är en allvarlig växtsjukdom som angriper potatis och tomater och orsakas av svampen Alternaria solani. Svampen orsakar mörka fläckar med koncentriska ringar på plantorna som sedan växer till svarta prickar av död vävnad. Den döda vävnaden leder till en tidigare nedvissning av bladmassan och därmed en lägre skörd. Sjukdomen kan förebyggas med fungicider som till exempel Boscalid + Pyraclostrobin, azoxystrobin, kaliumbikarbonat och väteperoxid. Andra metoder att förebygga sjukdomen är att tillse god ventilation samt att rotera grödor så att man endast sår grödor ur familjen Solanaceae vart tredje år. Stort sammetsblomster (Tagetes erecta) utsöndrar allelopatiska ämnen som hindrar svampsporerna från att gro.

I Sverige är torrfläcksjuka främst ett problem inom odlingen av stärkelsepotatis då den drabbar plantorna senare på säsongen när stärkelsepotatisen har en betydelsefull tillväxtperiod.

Se även
Potatisbladmögel

Referenser

Noter 

Växtsjukdomar
Dick Börjesson

Dick Roland Börjesson, född 16 juli 1938 i Strömstads församling, Göteborgs och Bohus län, är en svensk pensionerad sjöofficer och viceamiral i Marinen.

Biografi
Börjesson tog examen vid Kungliga Sjökrigsskolan och blev fänrik i Marinen 1961. Han befordrades till löjtnant 1963, till örlogskapten 1972, till kommendörkapten 1975, kommendörkapten (mst) 1981, till kommendör 1983, kommendör av 1. graden 1987, konteramiral 1989, och viceamiral 1990.

Börjesson var chef för 6. minröjningsavdelningen åren 1982–1983. Åren 1983–1986 var han sektionschef vid Marinstaben (MS). Åren 1987–1989 var han sektionschef vid Försvarsstaben (Fst). Åren 1990–1994 var han Sveriges marinchef (CM). Åren 1994–1998 var han militärbefälhavare (MB) för Mellersta militärområdet (Milo M) samt Överkommendanten i Stockholm. Börjesson lämnade Försvarsmakten 1998.

Börjesson är ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien och hedersledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet.

Utmärkelser
   Storkorset av Argentinska Majorden (4 juni 1998)

Referenser

Noter

Tryckta källor

Födda 1938
Levande personer
Män
Personer från Strömstad
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska amiraler
Svenska marinchefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Hedersledamöter av Örlogsmannasällskapet
The Show Must Go On (Queen-låt)

The Show Must Go On är en powerballad av det brittiska rockbandet Queen. Den fanns med på albumet Innuendo, och släpptes som singel 14 oktober 1991, endast sex veckor före Freddie Mercurys bortgång. En liveversion med Elton John som sångare finns med på samlingsalbumet Greatest Hits III.

Medverkande
Roger Taylor - trummor, kör
John Deacon - bas, kör
Brian May - gitarr, synt, kör
Freddie Mercury - sång

Queenlåtar
Musiksinglar 1991
Singlar utgivna på Parlophone
Brittiska musiksinglar
Sånger
Singlar utgivna på Hollywood Records
Låtar skrivna av Brian May
Stonesilk

Stonesilk är ett svenskt neogrunge-band som grundades mellan 2004 och 2006 av musikern och producenten Johan Sjöberg(fd Token) som under perioden vann en låttävling för radiostationen Rockklassiker och Musikermagasinet. Bandet hade från början olika tillfälliga medlemmar innan det stabiliserades. Under 2007 tillkom Fredrik Schönbeck (som tidigare spelat i Token) och Tor Pentén som just lämnat den internationellt framgångsrika gruppen Rednex. Sjöberg startade sitt eget skivbolag - Intravex, där Stonesilk även kom att släppa sitt första album.  Singeln "Hold me up" började snabbt spelas på främst svenska radiostationer och blev från ingenstans utmanare på Trackslistan. Videon kom flitigt att spelas på ZTV. Samma låt har även varit på topplistor för Sveriges mest nedladdade ringsignaler(realtones) och låtar.

Medlemmar
Johan Sjöberg - Sång och gitarr, tidigare medlem i Token
Tor Pentén - Trummor, även medlem i Rednex
Fredrik Schönbeck - Bas, tidigare medlem i Token

Musikstil
Musikstilen är en blandning av grunge, hårdrock och pop, ett recept som fått benämningen neogrunge eller postgrunge. Stilen är väldigt vanlig i USA, med företrädare som Nickelback, Creed, Fuel m fl, men är mindre vanlig i Norden.

Diskografi
 2008 - You're not alone (Intravex musik & Publishing)
 2008 - Hold Me Up (singel) (Intravex musik & Publishing)
 2009 - Stop Closing Your Eyes(singel) (Intravex musik & Publishing)
 2010 - Running From My Self(singel) (Intravex musik & Publishing)

Källor 
Musikermagasinet, nr 4, 2004
NV Posten, 2008 02 26

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Myspace-sida
 Token
 Rednex
   Artikel NV Posten
Artikel Musiker Magasinet
Zero music magazine

Svenska musikgrupper
Peter Nordbeck

Peter Esbjörn Nordbeck, född 19 juli 1938 i Grängesbergs församling i Kopparbergs län, är en svensk sjöofficer.

Biografi
Nordbeck avlade studentexamen 1957. Han avlade sjöofficersexamen vid Sjökrigsskolan 1960 och utnämndes samma år till fänrik i flottan samt befordrades till löjtnant 1962. Han var verksam i kustflottan 1960–1970 och befordrades till kapten 1968. Han gick Stabskursen vid Militärhögskolan 1970–1972 samt befordrades till örlogskapten 1972 och kommendörkapten 1973. Åren 1974–1975 studerade han vid Naval War College. Han tjänstgjorde vid Marinstaben 1975–1978 och som avdelningschef vid Försvarsstaben 1978–1981, befordrad till kommendörkapten med särskild tjänsteställning 1980. Åren 1981–1982 var han divisionschef i kustflottan. År 1982 befordrades han till kommendör och var 1982–1986 sektionschef vid Försvarsstaben samt 1986–1988 chef för 1. ytattackflottiljen. Han befordrades 1988 till konteramiral och var 1988–1991 stabschef i Södra militärområdet, varpå han var chef för Planeringsledningen vid Försvarsstaben 1991–1992. År 1992 befordrades han till viceamiral, varefter han var chef för Försvarsstaben 1992–1993, därefter chef för Operationsledningen tills 1 juli 1994 då han tillträdde tjänsten som marinchef och chef för Marinledningen i Högkvarteret, vilket han var till 1998.

Peter Nordbeck invaldes 1978 som hedersledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet. Han invaldes 1985 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien, var akademiens styresman 1996–1999 och utsågs till hedersledamot 1999.

Nordbeck har varit inspector för den navalakademiska föreningen SjöLund och är nu inspector för den navalakademiska föreningen SjöCannes. Den 7 februari 2013 tilldelades Nordbeck H.M. Konungens medalj i 12:e storleken i Serafimerordens band med orden "För framstående insatser inom svenskt militärväsende".

Peter Nordbeck är son till civilingenjör Stig Nordbeck och gymnastikdirektör Kerstin Froste. Han är halvbror till Gunnar Nordbeck och Lennart Nordbeck. Han gifte sig 1962 med sjukgymnasten Eva Lindblad (född 1941).

Referenser

Män
Födda 1938
Levande personer
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska amiraler
Svenska marinchefer
Personer från Grangärde socken
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Hedersledamöter av Örlogsmannasällskapet
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Alumner från Naval War College
Vincenz Czerny

Vincenz Czerny, född 19 november 1842 i Trautenau, Böhmen, död 3 oktober 1916 i Heidelberg, var en böhmisk kirurg.

Czerny studerade i Wien, var en tid assistent hos Theodor Billroth, blev 1866 medicine doktor samt kallades 1871 till kirurgie professor i Freiburg och 1877 i Heidelberg. År 1906 lämnade han professuren och blev ledare för det i Heidelberg nyinrättade institutet för experimentell cancerforskning. 

Czerny publicerade en mängd avhandlingar om exstirpation av struphuvudet, matstrupen, njuren och livmodern, om mag- och tarmresektioner, om radikaloperation för bråck med mera. Från 1884 var han medutgivare av "Beiträge zur klinischen Chirurgie". Han var även generalfältläkare och blev ledamot av svenska Vetenskapsakademien 1901.

Källor
 
 

Österrikiska kirurger
Österrikiska professorer
Alumner från Karlsuniversitetet
Personer verksamma vid Freiburgs universitet
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer från Trutnov
Födda 1842
Avlidna 1916
Män
Ugglan
Alumner från Wiens universitet
Plymouth, Montserrat

Plymouth, före detta länshuvudstad i den brittiska besittningen Montserrat.

Med början i juli 1995 inträffade en rad vulkanutbrott från Soufrière Hills som spred lava och aska över stora delar av södra Montserrat, inklusive Plymouth. Det stod omedelbart klart att staden var i fara, den 21 augusti 1995 föll tefra över staden och i december evakuerades befolkningen av säkerhetsskäl. De fick återvända några månader senare, men den 25 juni 1997 inträffade ett större utbrott vars tefra dödade 19 personer och nästan nådde öns flygplats. Plymouth evakuerades igen och mellan den 4 och 8 augusti förstörde en serie utbrott cirka 80% av staden och begravde den under 1,4 meter aska. De flesta byggnaderna brann ned och gjorde det i stort sett omöjligt att bo i staden. Det ansågs bli för dyrt att gräva ut staden, den övergavs därför och dessutom infördes tillträdesförbud på öns södra halva.

Öns regering flyttade till Brades, men Plymouth är fortfarande de jure länshuvudstad, eftersom någon ny inte utsetts.

Förstörelsen av Plymouth ställde till stora problem för Montserrat. Det var öns största ort, med omkring 4 000 invånare, och de flesta affärer, myndigheter och regeringen fanns där. En del av det som förlorats har byggts upp på andra platser på Montserrat, men över två tredjedelar av öns befolkning evakuerades utomlands.

Ruinstäder
Nordamerikas huvudstäder
Ej längre existerande städer
Ställverk (elkraft)

Ett ställverk är en grupp av elkraftsapparater, som kopplar ihop inkommande och utgående ledningar. Det består av både kopplingsapparater och skyddsutrustning. Ställverk finns i stationer i elkraftnät och i industrianläggningar.

De ingående och utgående ledningarna ansluts till en eller flera samlingsskenor. Gruppen av apparater från varje ledning till skenan kallas fack. 

Ett fack kan bestå av en lastfrånskiljare med säkring eller av en strömbrytare med frånskiljare. Dessa kopplar in och ur den anslutna ledningen eller komponenten. Dessutom finns det mätutrustning för ström och spänning, som är kopplade till en manövercentral liksom till skyddssystemet.

En utgående ledning från ställverket kan gå till en transformator, som i sin tur är kopplad till ett ställverk för lägre spänning. Den kan också gå till en reaktor eller ett kondensatorbatteri för reaktiv effektkompensering.

Typer 

Luftisolerade ställverk (AIS): De utnyttjar luftens isolerförmåga.
Gasisolerade ställverk (GIS): De är kompakta och metallinkapslade ställverk som innehåller en särskild gas, som är en bättre isolator än luft, oftast svavelhexafluorid (SF6). Då krävs det kortare isolatorer och behovet av yta och höjd minskar. Därför används GIS när utrymmet är begränsat, till exempel vid utbyggnad, i stadsmiljö, för havsbaserad vindkraft, och vid industrier.

Se även 
Station (elkraft)

Källor 

Elkraftteknik
Jan-Olov Nyström

Jan-Olov Nyström, född 1951 i Nederluleå församling, Norrbotten är verksam som skribent, kritiker och författare.
 
Nyström skriver kulturkritik i svensk dagspress, framför allt litteraturrecensioner och krönikor. Författare till ett femtontal böcker om norrbottnisk och hälsingsk historia.

Bibliografi (urval)
"Marmoreringsboken (1984).
"Ordbok över lulemålet på grundval av dialekten i Antnäs by" (1993).
"Gammal som gatan, en bok om namn och platser i Hudiksvall" (1997).
"Kyrkstaden Luleå Gammelstad, Världsarvet" (tillsammans med Maurits Nyström) (1999).
"Antnäs historia - språk och minne" (2000).
"Olof Broman 1676 - 1750" (2000).
"Kockarens vedermödor. Anders Wattrang i Harmånger och hans almanackor"(2002).
"Bland borgare, bönder och proletärer, berättelsen om Håsta herrgård" (2005)
"Från Källargränd till Queensland, Alice Jacobsson från Hudiksvall" (2006).
"Jakobs kyrka. En historisk beskrivning" (2007).
"Hälsingtuna kyrka. Medeltid möter samtid" (2009).
"Dokument Norrbotten. Samhälle, människa, natur 1810 - 2010" (tillsammans med Maurits Nyström) (2010).
"Tusenårstexterna. Malstastenen och Hälsinglands runinskrifter" (2015).
"Gammelstad. Kyrkstad och Världsarv" (tillsammans med Maurits Nyström) (2015).
"Guide till Forsa kyrka, Högs kyrka" (tillsammans med Lars Nylander) (2016).
"Den osjälviska hjälpen. Röda Korset i Hudiksvall 100 år" (2017).

I de historiska skildringarna skriver Nyström det som kallas "platsens historia" och låter det lokala eller provinsiella spegla det generella eller världen. Allt med utgångspunkt i den ryske nobelpristagaren Joseph Brodskys ord från 1987: Tvärtemot den gängse uppfattningen är utkanterna inte den 
plats där världen slutar - det är just där som den öppnar sig.
''

Svenska författare
Författare från Norrbotten
Personer från Nederluleå socken
Födda 1951
Levande personer
Män
Alternaria solani

Alternaria solani orsakar torrfläcksjuka hos  potatis och tomater.

Se även
Torrfläcksjuka

Växtsjukdomar
Sporsäcksvampar

Al Växtindex
Alternaria
Kurt Nilsen

Kurt Erik Kleppe Nilsen, född 29 september 1978, är en norsk musiker, bosatt på Gaupås i stadsdelen Arna i Bergen. I maj 2003 vann han norska Idol. Singeln "She's So High", en cover på en sång av Tal Bachman gick rakt in på den norska singellistans förstaplats och blev snart den mest sålda singeln i Norge någonsin. Debutalbumet I, som mestadels innehöll nyskrivet material, blev också en succé. Han är även sångare och gitarrist i bandet Fenrik Lane.

Den 1 januari 2004 vann han World Idol-titeln, där han tävlade mot tio andra länders Idolvinnare. I avsnittet där deltagarna presenterades, sa Australiens domare, Ian Dickson: "Du sjunger som en ängel, men du ser ut som en hobbit. Hade det här varit Midgård-Idol, hade du vunnit lätt."

Nilsen har även gett ut singlarna "She's So High" (2003) och "My Street" som utnämndes till årets låt vid Spellemannprisen 2003, respektive årets hit vid Spellemannprisen   2004. 2005 medverkade han på Venke Knutsons album Places I Have Been, där de tillsammans sjöng Ryan Adams "When The Stars Go Blue". Senare samma år sjöng han på Gods Of Thunder – A Norwegian Tribute To Kiss.

2006 turnerade Nilsen tillsammans med de norska artisterna Espen Lind, Alejandro Fuentes och Askil Holm. Senare gav de ut samlingsalbumet Hallelujah - Live, som består av olika coversånger. I norska medier kom de snart att kallas för "De nye gitarkameratene". Vid Spellemannprisen 2006 vann de pris i kategorin årets hit, för deras cover av Leonard Cohens "Hallelujah". Det var tredje gången under loppet av fyra år som Nilsen vann i den kategorin. Även vid Spellemannprisen 2007 nominerades han till årets hit, nu med sången "Push Push".

Nilsen har aldrig kommit in på den svenska singel- eller albumlistan förrän i juni 2008.
Låten som är en countrylåt är från skivan med samma namn som själva singeln, Rise to the Occasion. Den ligger på Mix Megapols Topp 20-lista och hittills är 8:e plats bästa placering.

Diskografi

Album med "Breed"
1998 – Shoe

Album med "Fenrik Lane"
2002 – Come Down Here 

Soloalbum
2003 – I (norsk utgåva)
2004 – I (internationell utgåva, inkluderar låten "Beautiful Day")
2004 – A part of Me
2007 – Push Push
2008 – Rise to the Occasion (med Willie Nelson)
2010 – Have Yourself a Merry Little Christmas 
2013 – Inni en god periode 
2013 – Kurt Nilsen Live
2017 – Amazing

Album tillsammans med Espen Lind, Alejandro,Fuentes och Askil Holm
2006 – Hallelujah Live
2009 – Hallelujah Live Vol 2.

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats

Födda 1978
Norska rocksångare
Norska rockgitarrister
Norska popsångare
Norska popgitarrister
Män
Levande personer
Musiker från Bergen
Protaminer

Protaminer är en grupp lågmolekylära proteiner (molekylvikt: 1 000 till 5 000) med hög halt av basiska aminosyror, speciellt arginin. De är ofta bundna till nukleinsyror. Protaminer används bl. a. för att förlänga effekten av insulin samt som heparinantagonister.

Protaminer ersätter histoner under bildningen av spermier. I och med utbytet till protaminer kondenseras (tätpackas) spermiekärnan och DNA blir inaktivt. När den befruktande spermiens kärna packas upp inne i ägget byts protaminerna ut mot histoner och DNA kan åter bli aktivt. Den kondenserade spermiekärnans DNA uppskattas bara uppta cirka 1/6 av en vanlig cells DNA-volym. Den tätpackade spermiekärnan är i det närmaste kristallartad i sin struktur och därför mycket vattenfattig. Det anses att inaktivering, tätpackning och lågt vattenhinnehåll är mycket väsentligt för skyddet av spermiens DNA under transporten till ägget.

Källor

Proteiner
Trutnov

Trutnov (tyska: Trautenau) är en stad i regionen Hradec Králové, Böhmen, i norra Tjeckien, 30 812 invånare (2016).

Professorn i kirurgi Vincenz Czerny föddes i Trutnov 1842.

Referenser

Externa länkar