kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bo Sahlin (tidningsman)

Bo Rune Sahlin, född 25 april 1952 i Sala, är en svensk socialdemokratisk politiker och verkställande direktör i det socialdemokratiska mediebolaget AiP Media Produktion AB sedan juni 2006. Han är gift med Mona Sahlin.

Biografi 
Sahlin började sin karriär som kock i Västerås och blev sedan anställd vid Stallmästargården i Stockholm samt därefter vid Savoy i Malmö. Samtidigt arbetade han fackligt inom Hotell- och Restaurangfacket. Han arbetade därefter som kock i riksdagens restaurang och anställdes sedan som förste ombudsman i Stockholms läns SSU-distrikt, där han träffade sin blivande fru, Mona Sahlin, då ordförande för SSU i Stockholms län. Senare anställdes han som ombudsman för boinflytande inom bostadsbolaget Familjebostäder i Stockholm. 

År 1987 anställdes Bo Sahlin som försäljningschef på socialdemokratiska partistyrelsens tidskrift Aktuellt i Politiken, "AiP", som han var med om att 1992 utveckla till veckoutgiven nyhetstidning. År 1993 startades den första avläggaren till AiP, Stockholms-Tidningen, och hösten 2006 igångsattes avläggare nummer två, Göteborgsbaserade Ny Tid. 

År 1999 omvandlades den socialdemokratiska partistyrelsens tidningsavdelning till aktiebolag, AiP Media Produktion AB, där Sahlin utnämndes till vice verkställande direktör. 1 juni 2006 efterträdde han T L Ove Andersson som bolagets verkställande direktör, som han sedan var i tio år.

Källor

Noter 

Svenska socialdemokrater
Personer inom svenska medier
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Personer från Sala
Födda 1952
Levande personer
Män
Le Puy

Le Puy kan syfta på:
 Le Puy, Doubs
 Le Puy, Gironde
 Le Puy-en-Velay
Strålben

Strålben, spolben (latin: radius) är, i människans skelett, tillsammans med armbågsbenet (ulna) ett av benen i underarmen. Strålbenet ledar i armbågsleden (art. cubiti) både till överarmsbenet (humerus) och till armbågsbenet. I handleden (art. radiocarpea) ledar strålbenet till handloven (carpus) och till armbågsbenet.

Strålbenet sitter lateralt om armbågsbenet, mellan armbågen och tummen, och är mindre och kortare än armbågsbenet. Dess distala (yttre) ände utgör större delen av handleden men dess proximala utgör en mindre del av armbågsleden.

Proximala extremiteten 
Strålbenets proximala ände består av ett huvud (caput radii), en hals (collum radii) och en tuberkel (tuberositas radii). 

Huvudet har formen av en cylinder. I dess övre yta finns en grund fördjupning som ledar mot överarmsbenets "lilla huvud" (capitulum humeri). Sidorna på huvudet (circumferentia articularis radii) är släta och ledar medialt mot armbågsbenet (incisura radialis).

Halsen är slät och rund. På dess baksida finns en ås där delar av m. supinator har sitt fäste.

Medialt nedanför nacken finns en tuberkel. Vid dess grova baksida fäster m. biceps brachii och på dess släta framsida finns en bursa som avskiljer muskelsenan från benet.

Skaftet 
Strålbenets skaft (corpus radii) har en prismatisk form och består av tre kanter (margo volaris, dorsalis och interossea) och tre ytor (facies volaris, dorsalis och lateralis). Skaftet är smalare upptill än nedtill och lätt krökt. Lateralt är det konvext.

Kanter 
Den främre kanten (margo volaris) avskiljer den volara från den laterala ytan. Kanten sträcker sig från tuberklens nedre del ned till processus styloideus främre del.

 margo dorsalis
 margo interossea

Ytor 
 facies volaris
 facies dorsalis
 facies lateralis

Distala extremiteten 

Strålbenets distala ände är stor och har en kvadratisk form. Här finns två ledytor; en medialt som ledar mot armbågsbenet och en distalt för carpus.

Processus styloideus radii' är ett griffelutskott, smalt, spetsigt stiftliknande utskott, lateralt i radius distala ända. Frakturer som drabbar processus styloideus radii heter "Chauffeur's fracture". Den skada som då skett är att Scaphoideum har klämts emot processus styloideus radii. Skadans namn kommer från de chaufförer som drabbades när rekylen på motorn på äldre bilar fick återrekyl .

På strålbenets baksida (dorsalsidan) finns ett utskott som kallas Listers tuberkel, tummens långa sträcksena passerar på dess ulnara sida och svänger sen 45° och fäster in på tummens distala falang.

Referenser 
 Motsvarande engelskspråkiga artikel den 23 augusti 2006
 Rörelseapparatens anatomi, Finn Bojsen-Møller, Liber,

Se även 
 Armbågsledens muskler
 Handens muskler
 Övre extremitetens muskler
 Övre extremitetens skelett
 Arm
 Lista över ben i människans skelett
 Människans anatomi

Referenser 

Övre extremitetens anatomi
Skelettet
Häggspinnmal

Häggspinnmal (Yponomeuta evonymella) en av omkring 90 arter spinnmalar i Sverige. Häggspinnmalen är en fjäril som i sitt larvstadium lever i häggar. Larverna förpuppar sig och den kollektiva väven kokongerna gör så att hela trädet kan täckas i vit väv. Trädet kan då i folkmun kallas för spökträd. Trots att häggens löv helt kan ätas upp av larverna återhämtar sig trädet. Häggspinnmalen är även ofarlig för människan.

Levnadscykel 
När häggens blad slår ut på våren vaknar larverna som redan kläckts men inte gått ur sina ägg. Varje kull spinner ett gemensamt spinn. Äts bladen på ett träd upp förflyttar sig kolonien. I takt med att larverna växer ömsar de hud ett par gånger för att till slut förpuppas i spolformade kokonger. Typiskt i början av juni.

I form av en fjäril har häggspinnmalen vita vingar med svarta prickar. 

Efter parning kan en befruktad hona lägga omkring 60 ägg på samma ställe.

Häggspinnmalen har således de fyra formerna ägg, larv, puppa och imago (fjäril) under en livscykel.

Beroende på väder och status hos häggspinnmalens predatorer kommer utbrott med stor förekomst av häggspinnmal. Utbrotten kan vara flera år.

Bekämpning 
Man kan bekämpa häggspinnmalen då den befinner sig i larvform med den oselektiva bakterien Bacillus thuringiensis, variant kurstaki som går att köpa på plantskolor. Detta måste ske innan larverna börjar spinna. Eftersom bakteriesporen är känslig för direkt solljus bör bekämpning ske på kvällen.

Referenser 
Alla dessa småkryp
Naturhistoriska riksmuseet
Naturhistoriska riksmuseet (igen)
Knutpunkt Örebro
SLU:s Skogsskada
Häggspinnmal.se

Externa länkar 

Fjärilar
Insekter i palearktiska regionen
Mr Soul & his Marshmallows

Mr Soul & his Marshmallows är ett svenskt punksoulband från Stockholm bildat 1982.

Medlemmar
Tomas Bartosz, gitarr, sång
Lotta Nilsson-Thessing, sång (Nuvarande)
Nisse Berglund, sång och tamburin
Guran Lilja, barytonsax (Nuvarande)
Josef Johansson, trombon
Magic Gunnarsson, tenorsaxofon
Anders Löwstedt, trumpet (Nuvarande)
Kjell Käpp Eriksson, trumpet, sång (till och med 1985)
Björn Rothstein, trummor (Nuvarande)
Linkan Lindqvist, klaviatur
Matte Waara, bas, sång (till och med 1985)
Rikard Donatello, bas, sång (Nuvarande)
Ulf Björkman, klaviatur (till och med 1983)
Charlie Malmberg, tenorsaxofon (Nuvarande)
Fabian Månsson, gitarr, sång (Nuvarande)
Oliwer Stenberg, klaviatur (Nuvarande)

Historia
Bandet bildades 1982 av bland andra Tomas Bartosz, Nisse Berglund och Bosse Svedberg. Det något krångliga namnet kom sig av en tidigare spelning med ett annat band (D.O.R.) på klubb Bastun på Åland där publiken överöstes med marshmallows av bandet. Man ville börja spela punksoul, med blås och kör. Tidiga medlemmar var även till exempel Orup, Johan Johansson (då på trummor), och Irma & Idde Schultz. Bandet turnerade flitigt i hela Norden och var populära speciellt i Stockholm, Skåne, Danmark och Finland. De blev kända för sina anarkistiska och utlevande spelningar.

Bandet började som coverband till största delen, men vartefter smög sig eget material in. Nisse Berglund och Kjell Käpp Eriksson stod för komponerandet. Första LP:n, inspelad på Mistlur, var en blandning av eget och covers. Andra LP:n bestod uteslutande av eget material. De började sjunga på engelska, men övertalades att sjunga på svenska, med mindre framgång. Senare återgick man till engelska.

Skivor

LP
LIVE! The soul sessions (Mistlur) 1983
För fanor och dårar (Mistlur) 1984

Singel
Soulrider/Hold on (Mistlur) 1983

Ett tredje album finns färdiginspelat men har aldrig givits ut.

Svenska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1982
Musikgrupper från Stockholm
Åkers IF

Åkers IF, förkortat ÅIF, är en idrottsförening i sörmländska Åkers styckebruk (Strängnäs kommun) med drygt 1 000 medlemmar. Föreningen bildades 1918 genom en sammanslagning av IF Svea vid styckebruket och Åkers Sportklubb vid krutbruket. 2013 hade föreningen fotboll, gymnastik, orientering och skidsport på programmet. Vid 50-årsjubileet 1968 fanns 14 specialsektioner i Åkers IF.

Sektioner 
2006 hade ÅIF nio verksamma sektioner: basket, fotboll, friidrott, gymnastik, handboll, innebandy, ishockey, orientering och skidsport. Föreningen har också bedrivit sektioner för bandy och terränglöpning. Idag bedriver föreningen fotboll, gymnastik, orientering och skidsport. 2012 slogs ishockeysektionen ihop med Strängnäs HC vilket bildade den nya klubben Åker/Strängnäs HC. Den klubben spelade säsongen 2014/2015 i den tredje högsta divisionen, Hockeyettan.

Meriter 
Ishockeysektionen spelade i högsta serien i svensk ishockey två säsonger, i slutet av 1940-talet (säsongen 1946/1947) och i början av 1950-talet (säsongen 1953/1954). Lagets två första landslagsspelare i hockey var Lennart Fredriksson och målvakten Alvar Andersson. Ytterligare två ÅIF-fostrade målvakter har uppträtt i Tre Kronor, Kjell Svensson (som sedermera blev Tre Kronors tränare) och Bengt "Pliggen" Lindqvist. Lindqvist representerade Malmö och Forshaga och Svensson bland annat AIK och Södertälje SK, liksom en senare tiders Åkers-produkt, NHL-meriterade Mats Hallin (New York Islanders), som bland annat varit sportchef och tränare i Södertälje SK. Reine (Karlsson) Landgren som vann SM-guld med Södertälje SK 1985 och Tim Eriksson, Djurgårdens IF har även de Åkers IF som moderklubb. Martin Filander har bland annat representerat AIK, Almtuna och Örebro i Hockeyallsvenskan. Jan "Bulingen" Karlsson har gjort flest seriematcher i Åkers hockey, ungefär 440 st. I Åkers Ishall hänger fyra tröjor som tillhör Mats Hallin. Södertälje SK har spelat flera matcher i Åkers Ishall, bland annat har man mött Jokerit och ishallen var då fullsatt.

Orienteringen har haft landslagsmeriterade Marie-Louise Eriksson och bland föreningens främsta orienteringsframgångar kan nämnas tredjeplatsen i Tiomila 1960.

Referenser

Externa länkar 
 Klubbens webbplats

Sport i Strängnäs kommun
Fotbollsklubbar i Sverige
Gymnastikklubbar i Sverige
Orienteringsklubbar i Södermanland
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1918
Upplösta bandyklubbar i Sverige
Upplösta basketklubbar i Sverige
Upplösta friidrottsklubbar i Sverige
Upplösta handbollsklubbar i Sverige
Upplösta innebandyklubbar i Sverige
Upplösta ishockeyklubbar i Sverige
Adelsnäs

Adelsnäs är ett säteri och svenskt jordbruksföretag i Åtvid i Åtvidabergs kommun i Östergötlands län. Företaget omfattar det tidigare Baroniet Adelswärds ägor med säteriet Adelsnäs och tillhörande jordbruksfastigheter. Säteriets huvudbyggnad uppfördes i engelsk stil 1916–1920 efter ritningar av arkitekten Isak Gustaf Clason. Till byggnaden hör en kulturhistoriskt intressant Arts and Crafts-inspirerad parkanläggning.

Huvudbyggnaden

Huvudbyggnaden uppfördes 1916–1920 under ledning av arkitekten Isak Gustaf Clason och ersatte en tidigare äldre envåningsbyggnad från 1700-talet. Den äldre byggnaden flyttades till Adelsnäs gård Västantorp och blev efter en ombyggnad ledd av arkitekt Carl Westman huvudbyggnad för Adelsnäs trädgårdsskola. Den äldre byggnaden hade sex flyglar, fyra av dem är bevarade. Den nuvarande huvudbyggnaden har tidstypiska drag av nationalromantik och inspiration från England. Den kännetecknas av en oregelbunden plan och stora plana putsade murytor som omger fönstren. Byggnaden ansluter intimt till det omgivande parklandskapet.

Parken
Parken kring huvudbyggnaden omvandlades under nästan 40 år (1883–1920) till dagens skick och var en del av den stora omvandling och modernisering av egendomen som skedde under ledning av Theodor Adelswärd som omvandlade bruket till ett modernt industriföretag och inledde det som skulle bli Adelsnäs sista storhetsperiod.

Parken utformades under ledning av Theodor Adelswärd och arkitekten Isak Gustaf Clason samt trädgårdsmästaren Rudolf Abelin och var vid färdigställandet tydligt inspirerad av den engelska Arts and Crafts-rörelsen. I utformningen deltog bland annat också Ester Claesson som ritade den sjunkna trädgården.

I parken finns också en solkanon som avfyras varje dag under sommarmånaderna.

Historia 

Egendomen anlades av Johan Adelswärd  (1690–1729) som byggde upp stora markegendomar i Östergötland och Småland kring gården Adelsnäs (tidigare Näs) och Åtvidabergs koppargruva. Näs hade tidigare under 1600-talet (1613-1655) ägts av Nils Assersson Mannersköld som hade fått Näs av Hertig Johan.. Adelsnäs fick en storhetsperiod från slutet av artonhundratalet när Theodor Adelswärd utvecklade egendomarna och lade grund till modern industriproduktion som övertogs av AB Åtvidabergs Förenade Industrier (som senare utvecklades till Facit AB). Under den perioden byggdes den nuvarande huvudbyggnaden och parken anlades.

Adelsnäs idag 

Adelsnäs är ett av Sveriges största privata jordbruksföretag och jordägare. Egendomen omfattar 23 000 hektar mark och vatten. Företaget är verksamt inom fem områden, skogs- och lantbruk, fastighetsförvaltning samt vatten- och viltvård. Gården är också Sveriges näst största idag. Den nuvarande ägaren heter Gustaf Adelswärd.

Se även
Adelswärdska huset

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Baroniet Adelswärd
Herrgårdar i Östergötland
Byggnader och anläggningar i Åtvidabergs kommun
Byggnader ritade av Isak Gustaf Clason
Fideikommiss i Sverige
Byggnader med anknytning till ätten Adelswärd
Adûnaiska

Adûnaiska är númenóranernas ärvda språk i J.R.R. Tolkiens sagovärld. Språket uppstod enligt böckerna ur de språk som talades av människorna i Beleriand, i synnerhet i Hadors hus, med många inlån från alviska och en del från khuzdul.

Adûnaiska var vardagsspråk för de lägre samhällsskikten under Númenors uppgångstid - adeln talade företrädesvis quenya eller sindarin. När Númenors regenter tog avstånd från alverna förbjöds dock de alviska språken. Númenors kungar, som tidigare tagit högalviska regentnamn, tog därefter namn på adûnaiska.

Efter Númenors fall förföll adûnaiskan, och blev den främsta källan till språket väströna.

I sin struktur påminner adûnaiska om semitiska språk. Språkets ord bygger på konsonantrötter, men varje ord har också en karakteristisk vokal.

En beskrivning av språket ges i boken Sauron Defeated: The History of Middle-earth volume 9 (red. Christopher Tolkien, ).

Exempel 

Kadô Zigûrun zabathân unakkha ... êruhînim dubdam ugru-dalad
Êphalak îdôn Yôzâyan. Êphal êphalak îdôn hi-Akallabêth.

"Och Sauron underdånig han-kom ... eruhíni föll skugga-under
Långt-borta nu (är) Gåvolandet. Långt långt-borta nu (är) Hon-som-har-fallit."

Externa länkar 

 Adûnaic - the Vernacular of Númenor http://www.uib.no/people/hnohf/adunaic.htm

Språk i Tolkiens värld

simple:Middle-earth languages#Adûnaic
Baroniet Adelswärd

Baroniet Adelswärd var ett fideikommiss som erhöll kunglig stadfästelse 1783 och blev därmed Sveriges enda baroni. Titeln och namnet baron Adelswärd tillkom fideikommissets innehavare. Huvudgård i baroniet var Adelsnäs i Åtvids socken i Östergötlands län. Johan Adelswärd (1718–1785), som blivit friherre år 1770, var stiftare av baroniet. Baroniet förvaltar en av Sveriges största privata egendomar. 

År 1964 avskaffades fideikommiss i Sverige och baroniet omvandlades då till fideikommissaktiebolag, Baroniet Adelswärd AB. Nuvarande vd är friherre Gustaf Adelswärd.

Innehavare

Fideikommissarier 
 Stiftades år 1781 av landshövdingen friherre Johan Adelsvärd, f 1718, d 1785
 1785–1810 av sonen, översten baron Erik Göran Adelswärd, f 1751, d 1810
 1810–1852 av sonen, överstekammarjunkaren baron Johan Carl Adelswärd, f 1776, d 1852,
 1852–1868 av sonen, överstekammarjunkaren baron Erik Adelswärd, f 1813, d 1868,
 1868–1887 av kusinen, kammarherren baron August Theodor Adelswärd, f 1803, d 1887,
 1887–1900 av sonen, underlöjtnanten baron Axel Reinhold August Adelswärd, f 1828, d 1900,
 1900–1929 av sonen, statsrådet baron Axel Theodor Adelswärd, f 1860, d 1929,
 1929–c. 1970 av dennes son, godsägaren baron Eric-Göran Douglas Adelswärd, f 1909, d. 1986.
 c. 1970–1972 av dennes son, hovjägmästaren baron Johan Theodor Adelswärd, f 1936, d 2023.

Verkställande direktörer 

 Stiftades år 1972 av hovjägmästaren baron Johan Theodor Adelswärd, f 1936, d 2023.
 2005–idag av dennes son, friherre Gustaf Adelswärd, f 1964.

Källor 
Svenskt biografiskt handlexikon, 1. Adelsvärd, Johan

Svenska fideikommiss: Adelsnäs fideikommiss (Baroniet Adelswärd)

Vidare läsning

Externa länkar 

 Baroniets webbplats
Åtvids socken

Åtvids socken i Östergötland ingick i Bankekinds härad (före 1888 även delar i Kinda härad), ingår sedan 1971 i Åtvidabergs kommun och motsvarar från 2016 Åtvids distrikt.

Socknens areal är 162,87 kvadratkilometer, varav 143,89 land. År 2000 fanns här 8 009 invånare. Tätorten Berg samt tätorten Åtvidaberg med sockenkyrkan Åtvids nya kyrka samt säteriet Adelsnäs ligger i socknen.

Administrativ historik
Åtvids socken har medeltida ursprung.

Fram till 1888 hörde till Kinda härad Getskinnebo eller Gissebo, Kägglelöt eller Kägglan, Södra Boetorp, Emtenäs och Visesjö.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Åtvids församling och för de borgerliga frågorna till Åtvids landskommun. Landskommunen uppgick 1946 i Åtvidabergs köping och ingår sedan 1971 i Åtvidabergs kommun. Församlingen utökades 2010. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Åtvid, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som Bankekinds härad.  De indelta soldaterna tillhörde  Första livgrenadjärregementet, Kinda kompani och Andra livgrenadjärregementet, Tjusts kompani.

Geografi

Åtvid socken med Åtvidaberg i centrum ligger kring sjöarna Horsfjärden, Virken och Stora Bjän. Socknen är en skogrik bergsbygd rik på sjöar och höjder i söder.

Åtvids ström kallas den del av Storåns vattensystem som ligger uppströms det dåvarande Åtvidaberg.

Fornlämningar
Kända från socknen är gravrösen och stensättning på sex gravfält från järnåldern.

Namnet
Namnet (1348 Athuide) kommer från kyrkbyn som innehåller ordet vidher, 'skog'.  Tolkningen är oviss och kan antingen vara 'skogen där det finns åt (flygfä-bromsar, flugor, mygg)' eller 'vid skogen'.

Se även
Åtvids församling
Lista över fasta fornminnen i Åtvidabergs kommun#Åtvid

Referenser

Fotnoter

Vidare läsning 
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Östergötlands län, del 7 Hermes 1951 libris

Externa länkar

Indelningar i Åtvidabergs kommun
Socknar i Bankekinds härad
Socknar i Kinda härad
Anthony Rossomando

Anthony Rossomando, född 21 februari 1976 i Hamden, Connecticut, är gitarrist i indierock-bandet Dirty Pretty Things. Han har tidigare varit ersättare åt Pete Doherty i The Libertines, till följd av Dohertys drogmissbruk. Rossomando är också medlem i New York/Bostonbandet The Damn Personals.

Han kommer från Hamden, Connecticut, där han spelade trumpet i skabandet J.C. Superska. Han flyttade senare till Boston där han gick med i skagruppen Johnny Too Bad and the Strikeouts och spelade gitarr. I början av Dirty Pretty Things "Bang Bang You're Dead" spelar Rossomando kornett.

Anthony Rossomando är supporter av Love Music Hate Racism, en antirasistisk kampanj i Storbritannien.

Diskografi
På Soundtrack
The Rime of the Modern Mariner (2010)

Som producent
Accidental Happiness - EP (2014) – Ida Maria
Big Things (2010) – Fiction
Parakeets (2010) – Fiction

Som låtskrivare
"Bang Bang You're Dead" (2006) – Dirty Pretty Things
"Waiting" (2010) – MNDR
"Somebody to Love Me" (2010) – Mark Ronson feat. Boy George och Andrew Wyatt
"Glass Mountain Trust" (2010) – Mark Ronson feat. D'Angelo
"Battlecry" (2016) – Digitalism
"Shallow" (2018) – Lady Gaga & Bradley Cooper
"Hurt By You" (2020) – Donna Missal

Referenser

Externa länkar

Anthony Rossomando på Discogs

Amerikanska rockgitarrister
Födda 1976
Män
Levande personer
Dee Ferris

Dee Ferris, född 27 december 1973 i Paulton, Somerset, är en brittisk konstnär.

Utbildning
 1992-1995 Christ's College, Cambridge University, Cambridge
 2000-2002 Royal College of Art, London

Externa länkar
Dee Ferris at Corvi-Mora, London
Dee Ferris på engelska Wikipedia

Noter

Födda 1973
Brittiska konstnärer
Kvinnor
Levande personer
Ryan Cabrera

Ryan Frank Cabrera, född 18 juli 1982 i Dallas, Texas, är en colombiansk-amerikansk sångare, skådespelare och programledare. Han leder TV-programmet Score! på MTV och medverkade 2007 i filmen My Sexiest Year med rollen som Ricky.

Musikkarriär 
I high school startade Cabrera ett punkband som hette Caine. Dave Matthews gav honom inspiration till att börja spela akustisk gitarr istället och i och med det startade Cabrera bandet Rubix Groove. Efter att ha blivit smått känd i Dallas bestämde han sig till slut för att starta en solokarriär. 2001 spelade han in sitt första album, som kom att heta Elm St.. Skivan produceras inte längre och är väldigt sällsynt, då bara några hundra exemplar trycktes.

Diskografi 
Studioalbum
 2001 – Elm St.
 2004 – Take It All Away
 2005 – You Stand Watching
 2008 – The Moon Under Water

EP
 2015 – Wake Up Beautiful

Singlar 
2004 – "On the Way Down"
2004 – "True"
2005 – "40 Kinds of Sadness"
2005 – "Shine On"
2005 – "Photo"
2006 – "I Will Remember You"
2008 – "Say"
2008 – "Enemies"
2012 – "Home"
2012 – "I See Love"
2015 – "House on Fire"
2016 – "Right on the Money"

Referenser

Externa länkar 

Officiell webbplats

Amerikanska sångare
Amerikanska TV-programledare
Män
Födda 1982
Levande personer
Gaddsteklar

Gaddsteklar (Aculeata) är en systematisk grupp bland steklarna. I taxonomin ligger den mellan underordningen midjesteklar och olika överfamiljer.

Utseende
Gaddsteklarna kännetecknas framför allt av att honans äggläggningsrör ombildats, förbundits med en giftkörtel och blivit en gadd. Denna används för försvar och för att döda eller bedöva byten.  Äggen läggs från den ombildade äggläggarens bas. 

Myrfamiljen Formicidae saknar ofta gadd så de sprutar ut giftet direkt från bakkroppens spets.

Andra kännetecken är den insnörda midjan och de trådliknande (ibland brutna) antennerna.

Vanor
Larverna är vanligtvis rovdjur, medan vuxna gaddsteklar oftast lever av söta växtsafter. Både larver och fullbildade djur hos humlor och honungsbin är dock vegetarianer, medan myrorna får betraktas som allätare.

Många gaddsteklar är sociala, vilket innebär att de bildar samhällen (myror, många humlor, honungsbin, getingar). De sociala gaddsteklarna har så kallade kaster: Honor (drottningar), hanar och arbetare. Dessa senare är mer eller mindre sterila honor. Gaddsteklarnas samhällen är oftast ettåriga, endast de befruktade honorna övervintrar för att bilda nya samhällen. Honungsbin och myror bildar dock fleråriga samhällen.

Många gaddsteklar är goda flygare.

Överfamiljer och familjer (urval)

 Bin (Apoidea)
 Långtungebin (Apidae). Till exempel sociala bin som honungsbin och humlor, men även många solitära arter.
Korttungebin (Colletidae)
Grävbin (Andrenidae)
Vägbin (Halictidae)
Sommarbin (Melittidae)
Buksamlarbin (Megachilidae)
 Vespoidea (Getingar, myror mm)
 Planksteklar (Sapygidae)
 Vägsteklar (Pompilidae)
 Spindelsteklar (Mutillidae)
 Myrsteklar (Tiphiidae)
 Dolksteklar (Scoliidae)
 Getingar (Vespidae). Inkluderar både sociala och solitära getingar.
 Myror (Formicidae). Samhällsbildande steklar, som under större delen av sina liv saknar vingar.
 Chrysidoidea. Solitära steklar, som lever som yttre parasiter på larver av andra gaddsteklar.
 Vedstritsteklar (Embolemidae)
 Stritsäcksteklar (Dryinidae)
 Dvärggaddsteklar (Bethylidae)
 Guldsteklar (Chrysididae)
 Rovsteklar (Sphecoidea). Räknas ibland in i överfamiljen Apoidea.
 Kackerlackesteklar (Ampulicidae). Lever på kackerlackor.
 Grävsteklar (Sphecidae). Solitära steklar där honorna jagar spindlar eller insekter som förlamas och tjänar till föda åt larverna. De fullbildade djuren lever av blomnektar.
 Crabronidae

Referenser 

Steklar