kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brandon Flowers

Brandon Richard Flowers, född 21 juni 1981 i Henderson, Nevada, är en amerikansk sångare och keyboardist i rockbandet The Killers.

Uppväxt 

Brandon Richard Flowers föddes 1981 och är det yngsta av sex syskon. Han har en äldre bror och fyra äldre systrar. Hans föräldrar har rötter i både Skottland och Litauen. Men Flowers föddes i Henderson, Nevada och bodde där under sina första levnadsår. När han var åtta år flyttade familjen till Payson, Utah. Redan ett år efter detta flyttade familjen igen och de bosatte sig i Nephi, Utah. Där bodde Flowers ända tills det var dags att börja i high school och han flyttade tillbaka till Las Vegas.

Hans bror Shane anses vara den person som inspirerat honom gällande det musikaliska intresset. Han visade Brandon The Smiths videor och introducerade band som The Beatles, The Cars, Morrissey och The Cure. Om sina musikaliska influenser har Brandon sagt: "It was really weird because other kids were buying Tool and Nirvana and I was buying the Cars and the Psychedelic Furs. I was pretty alienated as a kid."

Karriär 

Brandon hoppade av college och arbetade till en början som butler för Gold Coast Hotel and Casino i Las Vegas. Hans första band, synthpop-bandet The Blush Response, övergav honom 2001 då han vägrade att flytta till Los Angeles, Kalifornien. Han insåg då att han ville spela i ett rockband och började leta efter en gitarrist. Genom en annons i tidningen hittade han en gitarrist, Dave Keuning. 2002 då basisten Mark Stoermer och trummisen Ronnie Vannucci anslutit till bandet blev de officiellt The Killers.

Diskografi (solo) 

Studioalbum

Singlar
2010 – "Crossfire"
2010 – "Only the Young"
2011 – "Jilted Lovers & Broken Hearts"
2015 – "Can't Deny My Love"
2015 – "Still Want You"
2015 – "Lonely Town"
2015 – "I Can Change"

Privatliv 

Den 2 augusti 2005 gifte sig Flowers med Tana Mundkowsky vid en privat ceremoni i Hawaii. Den 14 juli 2007 fick de sitt första barn, en pojke som fick namnet Ammon Richard Flowers.

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Amerikanska rockmusiker
Amerikanska rocksångare
Musiker från Nevada
Personer från Henderson, Nevada
Födda 1981
Levande personer
Män
Synthpopsångare
Nine (musikal)

Nine är en amerikansk musikal av Maury Yeston (musik & sångtexter) och Arthur Kopit (libretto). Den hade sin urpremiär på Broadway år 1982 och bygger på Federico Fellinis långfilm 8 ½ (1963).

Handling 
Musikalen handlar om den världsberömde italienske filmregissören Guido Contini, som genomgår en livskris. Hans manusskrivande har gått i stå, samtidigt som hans hustru, filmstjärnan Luisa del Forno, är på väg att lämna honom, om han inte kan ägna mer uppmärksamhet åt deras äktenskap. Luisas ansträngningar att prata med sin make misslyckas ständigt, eftersom Guido i sin konstnärliga kris för sitt inre hör rösterna från alla de underbara kvinnor han har älskat, inklusive sin mamma, alla dessa kvinnor han har hämtat inspiration och livskraft och hela sin kreativitet ifrån. Men nu är hans kreativitet i lika stor kris som hans äktenskap.   

I ett försök att rädda sitt 20-åriga äktenskap reser Guido & Luisa Contini iväg till ett spa i Venedig, där de dock omedelbart jagas av pressen, med påfrestande frågor om äktenskapet, liksom om Guidos pågående filmprojekt. Guidos älskarinna Carla kommer också till Venedig och ringer honom från sitt hotellrum, huvudrollsinnehavaren Claudia kontaktar honom angående sin roll i filmen, och producenten Liliane La Fleur, före detta stjärna på Folies Bergère, insisterar på att Guido bör satsa på en filmad musikal i stället. Hustrun Luisa förlorar till sist tron på deras fortsatta liv tillsammans, och lämnar Guido.

Svenska Nine 
Nine hade sin Europapremiär och sin Sverigepremiär på Oscarsteatern i Stockholm den 23 september 1983, i regi av Gene Nettles, svensk översättning av Bodil Malmsten, och med Ernst-Hugo Järegård  i huvudrollen som filmregissören Guido och Siw Malmkvist som hans hustru Luisa.

Carla spelades av Suzanne Brenning, Claudia av Viveka Anderberg, Liliane La Fleur av Berit Carlberg, Saraghina av Anna Sundqvist, Guidos Mor av Maj Lindström, Stephanie av Helena Fernell, Kurortens Madonna av Moa Myrén, Mama Maddalena av Ewa Roos, Maria av Lena Nordin, Lina Darling av Berit Bogg, Diana av Solgärd Kjellgren, Gretchen av Monica Janner. Musikalen innehöll dessutom roller för ytterligare 12 kvinnor. I rollen 'Guido som barn' alternerade tre pojkar, däribland Kim Sulocki och Linus Brohult. Regissör & koreograf (efter Broadways originaluppsättning 1982, regisserad av Tommy Tune) var Gene Nettles, musikalisk ledning och dirigent: Gert-Ove Andersson. Ersättare för huvudrollen Guido var  operasångaren Alf Häggstam, och för Luisa skådespelaren Moa Myrén.

Nine har därefter satts upp på Malmö musikteater 2002, där Jan Kyhle gjorde huvudrollen Guido och Marie Richardson gestaltade Luisa. Carla spelades då av den eminenta [[Petra Nielsen]] .

Galleri (1983-84)

Se även 

Nine (film)
Lista över musikaler

Bibliografi

Referenser 

1982 i USA
Musikåret 1982
Teateråret 1982
Kultur i New York
Amerikanska musikaler
Musikåret 1983
Teateråret 1983
Oscarsteatern
1983 i Sverige
Kultur i Stockholm
Sällskapet CMB

Sällskapet CMB, Carlstads manskörs bröder, är en manskör vid Karlstads universitet som bildades i januari 1985 på Klaraborgs herrgård. Kören består till största delen av studenter vid universitetet. Sällskapet CMB är ett registrerat varumärke. Körens repertoar inkluderar traditionell körrepertoar men också pop, schlager, filmmusik och musik av Carl Michael Bellman.

Historia 
Ursprungligen bestod kören av åtta män, däribland Erik Rynefors. Ett Bellmansspel skrivet 1985 krävde kvinnliga sångare och samarbetet med även kvinnor ledde till att systerkören Söt Likör bildades. Sällskapet CMB genomför regelbundet konserter tillsammans med kända artister (Jubelkonsert med hemliga gäster), som exempel kan nämnas jubelkonserten 1997 med den hemliga gästen Tommy Körberg. Andra artistsamarbeten har varit med Helen Sjöholm och pianisten Martin Östergren.

År 2006 gjorde de två körerna och solisten Christer Nerfront konserten ”Kör med kör” – The show must go on på Scalateatern.

Turnéer 
Kören under åren genomfört både större och mindre turnéer. Bland dessa:

 1990 Novgorod, Ryssland
 2003 Barcelona, Spanien
 2005 Seattle, USA
 2005 New York, USA
 2005 Vancouver, Kanada

Utmärkelser 
År 2013 mottog manskören tillsammans med Söt Likör Karlstads kommuns kulturstipendium till Gustaf Frödings minne.

Dirigenter
1985–2006 Erik Rynefors
2007–2012 Leif Nahnfeldt
2012–     Ingela Johansson

Diskografi

Studioalbum
En god bit svensk kultur - ?
Hej dunkom, bröder! - 1999
Livs Levande i Aula Magna - 2004

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska manskörer
Svenska akademiska körer
Karlstads universitet
Musik i Karlstad
Musikgrupper bildade 1985
Society for the Advancement of Scandinavian Study

Society for the Advancement of Scandinavian Study (SASS) är en ideell medlemsförening med 400 medlemmar (1998) med syftet att främja studier, undervisning och forskning i Amerika av de nordiska ländernas språk, litteratur, historia, kultur och samhälle, samt i övrigt främja relationerna mellan Nordamerika och Norden. Föreningen grundades 1911 och har sitt kansli vid Brigham Young University i Provo, Utah. Den utger kvartalstidskriften Scandinavian Studies och nyhetsbrevet SASS News and Notes samt arrangerar en årlig konferens.

Externa länkar
Society for the Advancement of Scandinavian Study, officiell webbplats

Föreningar i USA
Cembratall

Cembratall (Pinus cembra, även kallad brödtall) är en art av släktet tallar. Den har långa barr (mer än 5 cm) som sitter i knippen om fem. Cembratallens frön saknar vingar och är nästan av en hasselnöts storlek. Eftersom de innehåller mycket näring är de en begärlig föda för olika fågelarter, t.ex. nötkråkan. I Sverige ses cembratallen som odlad i parker och trädgårdar, och den finns planterad runt många norrländska järnvägsstationer, det var SJ som i slutet av 1800-talet och i början av 1900-talet mycket medvetet planterade ut dessa träd för att sprida parkkultur. Cembratallens hemvist är Alperna och Karpaterna. En underart (Pinus cembra ssp sibirica) hör hemma i Sibirien. I Sverige kan cembratallen spridas med nötkråkan som samlar och lagrar fröerna i gömställen i skogarna, och inom några kilometers avstånd från odlade cembratallar kan förvildade sådana därigenom hittas på oväntade platser. Vissa år när födan tryter i Sibirien kommer den sibiriska, smalnäbbade nötkråkan hit till Sverige som en invasion. De har då en särskild förmåga att hitta befintliga cembratallar. Överhuvudtaget kan man säga att nötkråkor och cembratallar hör intimt ihop och gynnar varandras ömsesidiga fortlevnad.

Den sibiriska underarten kallas också sibiriskt cederträd. I Ryssland är det en symbol för kraft, ett långt liv, hälsa och stabilitet. Den sibiriska cembratallen blir 35-45 meter hög och 1,5-2 meter i diameter. Den växer väldigt sakta och lever 300-500 år.

Externa länkar
 Den virtuella floran 

Tallväxter
Ce Växtindex
Lantmäterimyndighet

En lantmäterimyndighet beslutar om förändringar av fastigheter och förändringar i fastighetsregistret genom lantmäteriförrättningar.  De beslutar även om bildande eller förändringar av servitut, samfälligheter, gemensamhetsanläggningar, ledningsrätter med mera. Lantmäterimyndigheter kan också genomföra äganderättsutredningar och legalisering av sämjedelningar.

Lagstiftning i Sverige

Den statliga lantmäterimyndigheten 

Den statliga lantmäterimyndigheten är Lantmäteriet.

Kommunala lantmäterimyndigheter 
Från 1972 kunde det finnas kommunala fastighetsbildningsmyndigheter och fastighetsregistermyndigheter.  Sedan 1 januari 1996 kan kommuner genom  om kommunal lantmäterimyndighet ansöka skriftligt till Lantmäteriet och av regeringen få tillstånd att upprätta en kommunal lantmäterimyndighet. Lantmäteriet är även den myndighet som utövar tillsynen över de kommunala lantmäterimyndigheterna.  Det finns nu 40 kommunala lantmäterimyndigheter.

En kommunal lantmäterimyndighet har den egna kommunen som arbetsområde, har åtminstone två tjänstemän som i huvudsak ägnar sig åt lantmäteriförrättningar, och samarbetar nära med Lantmäteriet.

De ärenden som en kommunal lantmäterimyndighet hanterar består av
 fastighetsbildning, förändringar av fastighetsgränser, samfälligheter och servitut,
 fastighetsbestämning,
 särskild gränsutmärkning, och
 fastighetsregistrering.

Vissa ärenden skall dock på grund av storlek med mera överlåtas till Lantmäteriet. Sådana ärenden är
 ärenden då kommunen är inblandad och någon av de andra inblandade begär att Lantmäteriet skall ta över,
 ärenden som sträcker sig över kommungränsen, 
 stora jord- och skogsbruksärenden som inte omfattar ny bebyggelse, och 
 andra särskilda ärenden som av kompetens- eller resursskäl inte bör handläggas hos myndigheten.

Lantmäterimyndigheten i enskilda ärenden 
I lantmäteriförrättningar, enskilda förrättningsärenden, består lantmäterimyndigheten av en förrättningslantmätare och, i de fall han anser att det behövs eller när fastighetsägarna kräver det dessutom av två gode män.  De gode männen får dock inte delta i det tekniska arbetet, det vill säga geodetisk mätning, framställning av kartor och liknande.

De gode männen, som man inte skall förväxla med begreppet god man, utses av kommunfullmäktige för fyra år, och är i princip i samma ställning som nämndemän i en tingsrätt. På liknande sätt är förrättningslantmätaren i princip i samma ställning som en domare.

Fotnoter

Externa länkar 
 Lantmäteriet, svensk myndighet för fastighetsbildning och geografisk information.

Fastighetsrätt
Lantmäteri
Turnagain Heights

Turnagain Heights är ett bostadsområde i Anchorage, Alaska, som är mest känt för ett stort jordskred som utlöstes av det våldsamma Långfredagsskalvet 1964. Ungefär 75 hem förstördes av jordskredet och delar av bostadsområdet har aldrig återuppbyggts sedan dess; i stället har man bevarat området i ett reservat kallat Earthquake Park. Jordskredet var så omfattande att två hus som ursprungligen stod mer än två fotbollsplaner från varandra kolliderade. Anledningen till att jordskalvet fick så omfattande konsekvenser i Turnagain Heights är att området byggdes på ett tjockt lager av kvicklera som håller sig fast under normala förhållanden men övergår i flytande form när den skakas.

Läs mer
Långfredagsskalvet i Alaska 1964
Jordskred

Källor

Alaska
Jordskred
Bollnästruck

En Bollnästruck är en mindre dragbil som används till trailertransport inom terminalområden, exempelvis vid lastning/lossning av fartyg med trailers. Hytten är roterbar vilket gör den mycket smidig jämfört med en vanlig lastbil.

Källor 

Fordon
AAPG Bulletin

AAPG Bulletin är en tidskrift inriktad på ekonomisk geologi, då främst inom petroleumgeologi och andra naturresurser.
Geovetenskapliga tidskrifter
Geologi
Perles de rocaille

Perles de rocaille är en typ av smyckeskonst där smyckena består av ett flertal pärlor (ibland olikfärgade) i asymmetriska mönster.

Externa länkar
Perles de rocaille

Smycken
Geological Magazine

Geological Magazine tillhör de längst utgivna tidskrifterna inom ämnet geovetenskap. Den kom ut första gången 1864.

Geologi
Geovetenskapliga tidskrifter
Mosaikgurami

Mosaikgurami, Trichopodus leeri, är en ganska vanlig akvariefisk. 

Liksom andra labyrintfiskar har den ett organ (kallat labyrint) där den kan ta in luft, som den snappar från luften ovanför vattenytan, som den sedan kan utvinna syre ur, som ett komplement till syresättningen genom gälarna.

Föda 
Mosaikguramin är allätare. I akvarium äter den alla standardfoder som erbjuds i handeln, men uppskattar ett vegetabiliskt tillskott. Även levande foder som mygglarver och vattenloppor uppskattas av denna fisk.

Beteende
Mosaikguramin är en lugn och fredlig fisk som mycket väl lämpar sig som akvariefisk. Den trivs bäst i grupp, i ett akvarium på minst 200 liter. Med en del flytväxter, mycket växter och/eller rätt stort (minst 400 liter) så kan man pröva att hålla enbart en hane och en hona ihop. Hos unga fiskar avgör man  könet lättast genom att kolla på ryggfenan, hos hanen är den något längre. Hanarna blir vanligtvis kraftigare, de blir med tiden mer utfärgade och har oftast större ryggfena. Honorna får en fylligare buk. Mosaikgurami hålls med fördel tillsammans med andra akvariefiskar, olika arter av barber, rasboror eller tetror.

Luft
Det är viktigt att se till att mosaikguramin (liksom andra labyrintfiskar) har möjlighet att "andas" ovanför vattenytan. Trots att dessa fiskar har gälar så måste de emellanåt snappa luft ovanför vattenytan. Ges inte denna möjlighet så drunknar faktiskt denna fisk, hur motsägelsefullt det än kan tänkas vara. I ett vanligt akvarium är detta inget problem, då man vanligtvis har några centimeter luft mellan vattenytan och täckglaset.

Fortplantning 
Jämfört med andra labyrintfiskar är hanen inte lika aggressiv mot honan efter parningen. Skumboet byggs mellan två flytväxter. Hanen formar luftbubblor han binder samman med saliv och med hjälp av labyrintorganet. Honan har också labyrintorgan, men hanen bygger boet. Parningen sker under boet och äggen flyter upp i boet och fastnar i bubblorna, vilket ger äggen ett visst skydd. Hanen skyltar med en röd färg, speciellt under parningen vilket gör det enklare att välja två lekdjur. Honan i sin tur väljer den hane som uppvisar den kraftigaste utfärgningen.

Akvariefiskar
Guramier
Yıldıray Baştürk

Yıldıray Baştürk, född 24 december 1978 i Herne, Tyskland, är en turkisk före detta fotbollsspelare (mittfältare) som avslutade sin karriär i Blackburn Rovers FC.

Bastürk är född och uppvuxen i Tyskland och har spelat i en rad tyska klubbar som till exempel Bayer Leverkusen och Hertha Berlin. Han debuterade i det turkiska landslaget 1998 och var med och tog brons vid VM 2002.

Meriter 
 VM i fotboll: 2002
VM-brons: 2002

 Confederations Cup:
Brons: 2003

Referenser

Externa länkar 

Yildiray Bastürks hemsida (tyska och turkiska)

Födda 1978
Män
Levande personer
Spelare i VM i fotboll 2002
Spelare i SG Wattenscheid 09
Spelare i VfL Bochum
Fotbollsspelare i Bayer Leverkusen
Spelare i Hertha BSC Berlin
Spelare i VfB Stuttgart
Spelare i Blackburn Rovers FC
Turkiska landslagsspelare i fotboll
Herne

Herne kan syfta på:

 Herne, Tyskland – en stad i Tyskland
 Herne, Belgien – en ort och kommun i Belgien
 Herne, Kent – en ort i Storbritannien
 Jägaren Herne – en mytologisk figur
Herne, Tyskland

Herne är en kretsfri stad i den tyska delstaten Nordrhein-Westfalen, och är belägen i Ruhrområdet mellan Bochum och Gelsenkirchen. Staden har cirka  invånare.

Herne är en ung stad, som fick stadsrättigheter först 1897. Den ligger i Ruhrs stenkolsdistrikt, där Rhein–Herne-kanalen och Dortmund–Ems-kanalen möts. Herne är en gruv- och industristad, vars näringsliv domineras av kolgruvor, tillverkning av gruvutrustning samt maskin- och kemikalieindustri.

Administrativ indelning 
Herne består av fyra Stadtbezirke (stadsområden) med sammanlagt tretton Ortsteile (stadsdelar).

Den tidigare kretsfria staden Wanne-Eickel slogs 1975 samman med Herne.

Borgmästare

Källor

Externa länkar 

Städer i Nordrhein-Westfalen
SG Wattenscheid 09

Sportgemeinschaft Wattenscheid 09 är en fotbollsklubb från stadsdelen Wattenscheid i Bochum, klubben grundades 1909.

SG Wattenscheid 09 spelade i 2. Bundesliga 1974-1990 och 1990-1994 i Bundesliga.

Kända spelare
 Halil Altintop
 Hamit Altintop
 Yildiray Bastürk
 Thorsten Fink
 Michael Skibbe
 Leroy Sané

Externa länkar 
 http://www.sgwattenscheid09.de/

Fotbollsklubbar i Tyskland
Sportklubbar bildade 1909
Sportklubbar i Nordrhein-Westfalen
Bochum
Abelisaurider

Abelisauriderna (Abelisauridae) var en familj köttätande dinosaurier (theropoder) som levde på den förhistoriska superkontinenten Gondwana. Fossil efter dem har hittats i Afrika, Sydamerika, Indiska halvön och ön Madagaskar. Abelisauriderna frodades under kritaperioden fram tills att de dog ut vid krita/tertiärutdöendet, då alla dinosaurier (med undantag av fåglar, som är ättlingar till små köttätande dinosaurier, dog ut.

Om abelisaurider
Som de flesta andra theropoder var abelisauriderna köttätande dinosaurier som gick enbart på bakbenen, och balanserade kroppen med sina långa, kraftiga svansar. De flesta kända abelisaurider var mellan 5 och 9 meter från nostipp till svanstipp. Gemensamt för många abelisaurider var bland annat att deras kranier var väldigt korta och kompakta jämfört med andra köttätande dinosaurier, med omfattande ornamentiering av skallbenet, med olika typer av urgröpningar. Många släkten, exempelvis Carnotaurus, kan också uppvisa märkvärdiga hornutväxter på skallen. Abelisauriderna utmärker sig också genom att de hade väldigt förkrympta framben. Underarmsbenen var mycket kortare än överarmsbenen, och händerna saknade både karpalben och klor. Om frambenen användes till något vet man inte.

Historia
Den först upptäckta abelisauriden var Abelisaurus comahuensis som beskrevs av paleontologerna José F Bonaparte och Fernando E Novas 1985. De gav den släktnamnet "Abels ödla", "Abel" efter fossilet av upptäckaren och föregående direktören på Museo de Cipolletti, Robert Abel (suffixet efter det grekiska ordet sauros som betyder "ödla"). "Comahuensis" hedrar Comahue-regionen i Cipolletti i Argentina, där man hittade Abelisaurus först. familjen Abelisauridae föreslogs också i beskrivningen. Sedan Abelisaurus har man funnit många andra abelisaurider, och vissa av dem är mer kända. Till exempel Aucasaurus (2002), Carnotaurus (1985) och Majungasaurus (1979).

Taxonomi
De flesta vetenskapsmän instämmer att Abelisaurus är en abelisaurid som står utanför familjen Carnotaurinae (Tykoski & Rowe, 2004). Abelisaurider delar vissa skallformationer med de icke relaterade carcharodontosauriderna, och eftersom Abelisaurus endast är känd genom ett kranium diskuterar man om huruvida detta egentligen var en carcharodontosaurid. Men det är osannolikt (Lamanna o.a., 2002).

Familj Abelisauridae
 Chenanisaurus
 Eoabelisaurus
 Kryptops
 Rugops
 Tarascosaurus
 Vitakridrinda
 Xenotarsosaurus
 Carnotaurinae
 Lametasaurus
 Brachyrostra
 Ekrixinatosaurus
 Ilokelesia
 Viavenator
 Skorpiovenator
 Carnotaurini
 Abelisaurus
 Aucasaurus
 Carnotaurus
 Pycnonemosaurus
 Quilmesaurus
 Majungasaurinae
 Genusaurus
 Arcovenator
 Rajasaurus
 Indosaurus
 Majungasaurus

Källor
Delar av denna artikel är baserad på en översättning från engelska Wikipedia

Ceratosaurier
Stuttgarter Kickers

Stuttgarter Kickers är en fotbollsklubb från Stuttgart, startad 21 september 1899 som FC Stuttgarter Cickers.

Kickers har spelat många säsonger i 2. Bundesliga och enstaka i Bundesliga. Många spelare i Kickers har gått vidare till Stuttgarts storlag VfB Stuttgart.

Spelartruppen 
Uppdaterad: 1 november 2015

Kända spelare 
 Jürgen Klinsmann
 Guido Buchwald

Externa länkar
 Officiell webboplats 
 Abseits Guide till tysk fotboll
 Stuttgarter Kickers på Weltfussball.de 
 Stuttgarter Kickers II på Weltfussball.de 
 Das deutsche Fußball-Archiv historiska tyska serietabeller 

Sport i Stuttgart
Fotbollsklubbar i Tyskland
Sportklubbar bildade 1899
Sportklubbar i Baden-Württemberg
Kickers

Kickers kan syfta på:

 Kickers Offenbach – fotbollsklubb från Offenbach am Main i Tyskland
 Stuttgarter Kickers –  fotbollsklubb från Stuttgart i Tyskland
 Kicker – en svensk ungdomskultur
Kicker Sportmagazin – en tysk fotbollstidning och fotbollsmagasin
Chemnitzer FC

Chemnitzer FC, tidigare FC Karl-Marx-Stadt, är en fotbollsklubb från Chemnitz

Kända spelare 
 Michael Ballack

Externa länkar 
 Chemnitzer FC
 Chemnitzer FC (svenska)

Fotbollsklubbar i Tyskland
Chemnitz
Sportklubbar i Sachsen
Orbiterprojektet

Orbiterprojektet var en föreslagen rymdfarkost, en tidig medtävlare till Vanguardprojektet. 

Förslaget från Wernher von Braun var att placera en satellit i en bana 1954.

Externa länkar 
 Spaceline: Chronology Leading to Explorer I

Orbiter
Lars Olov Eriksson

Lars Olov "Loe" Eriksson (även LarsOlov Eriksson), född 25 mars 1950, är präst i Evangeliska fosterlandsstiftelsen och Svenska kyrkan, docent i Gamla testamentets exegetik, tidigare rektor vid Johannelunds teologiska högskola och författare till ett flertal böcker inom teologi och exegetik.

Särskilda uppdrag
 Svenska kyrkans teologiska kommitté, ledamot 1995–2003
 Arbetsgruppen för  Den svenska evangelieboken, ordförande 1997–2002
 Evangeliska Fosterlandsstiftelsen (EFS), ordförande 1985–1987, 2019-nuvarande
 Johannelunds teologiska högskola, rektor (1992–1998, 2002)
 Credo, ordförande 2001–2005
 Gästprofessor i bibelvetenskap vid Lutheran Bible Institute i Irvine i Kalifornien vårterminen 1999
 Gästforskare i Gamla testamentet vid Fuller Theological Seminary i Pasadena i Kalifornien vårterminen 2007
 Ledamot av Nathan Söderblom-Sällskapet

Bibliografi (urval)
 För att ni ska tro: Johannesevangeliet, band 4 i NTB (2007) (Libris)
 Berättarna: En guide till Gamla testamentets historiska böcker Redaktör och medförfattare (2006) (Libris)
 Poeterna: En guide till Gamla testamentets poetiska böcker Medförfattare (2004) (Libris)
 Evangelieboken i gudstjänst och förkunnelse : homiletiska och liturgiska perspektiv (2003) (Verbum)
 Profeterna: En guide till Gamla testamentets profetiska böcker Medförfattare (2003) (Libris)
 De glömda böckerna: En guide till Apokryferna (1999) (Libris)
 Det goda livet - Bibelstudiematerial ur Jesus Syraks vishet (2002) (Verbum)
 Leva i livets rytm (2002) (Libris)
 Med smak av nåd (2000) Medredaktör (Libris)
 ”Filipperbrevet”, band 11 i  Kommentarer till Nya testamentet (1994) (EFS-förlaget)
 ”Come, Children, Listen to Me” Psalm 34 in the Hebrew Bible and in Early Christian Writings (1991) (Almqvist & Wiksell International) (doktorsavhandling)

Svenska präster under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska författare under 1900-talet
Svenska teologer under 1900-talet
Födda 1950
Män
Personer verksamma inom EFS
Levande personer