kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Doodle Jump

Doodle Jump är ett elektroniskt arkadspel, utvecklat av Lima Sky och publicerat den 6 april 2009.

Spelet är utvecklat för iOS, Blackberry, Android och Nokia S60. Spelet är inspirerat av spel som Papijump och Sunflat.

Spelet går ut på att man spelar figuren ”Doodle the Doodler”, en fyrbent rymdvarelse som tar sig uppåt på olika sorters platåer, och undviker svarta hål, monster och ufon. Man styr figuren genom att vinkla smarttelefonen åt höger respektive vänster. Målet med spelet är att inte falla ned samt samla olika typer av mynt, som gör att man kan köpa nya dräkter till Doodle med olika specialegenskaper

Referenser
Doodle Jump has landed on the Marketplace
Doodle Jump Arcade

Arkadspel
Datorspel 2009
Smuxi

Smuxi är en GTK+-baserad IRC-klient. Programmet uppkom ur konceptet att separera front-end från back-end.

Arkitektur
Smuxi är utvecklat enligt klient-server-arkitekturen vilket betyder att man kan placera uppkopplingen mot en IRC-server på till exempel en virtuell server som är uppkopplad mot Internet hela dygnet. På så sätt kan du även koppla upp flera klienter på samma uppkoppling.
På så sätt kan man behålla sin uppkoppling mot IRC även om alla datorer (med undantag från den uppkopplade server) är avstängda.
Inspirationen till den här arkitekturen uppkom från den vanliga kombinationen screen och Irssi som fungerar på ett liknande sätt.

Smuxi går även att använda som en vanlig IRC-klient där back-end och front-end körs på samma dator.

Se även
 mIRC

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats
 #smuxi på OFTC
 #smuxi på freenode
 #smuxi på GIMPnet

IRC-klienter
Wilhelm Friedrich Gintl

Wilhelm Friedrich Gintl, född 4 augusti 1843 i Wien, död 26 februari 1908 i Prag, var en österrikisk kemist; son till Julius Wilhelm Gintl.

Gintl blev 1870 professor i kemi vid tyska Polytechnikum i Prag. Han publicerade en mängd artiklar i flera vetenskapliga tidskrifter och utgav tillsammans med Friedrich Kick den nya upplagan av Karl Karmarschs och Friedrich Heerens "Technisches Wörterbuch" (från 1874). Från 1878 var han representant i böhmiska lantdagen.

Källor

Noter

Österrikiska kemister
Österrikiska professorer
Födda 1843
Avlidna 1908
Män
Konrad Elméus

Carl Konrad Julius Elméus, född 5 januari 1868 i Stockholm, död 7 april 1940 i Stockholm, var en svensk arkitekt.

Biografi
Elméus var son till eldaren Carl Henrik Johansson och Helena Almström. Han avlade examen vid Byggnadsyrkesskolan i vid Tekniska skolan Stockholm 1887, varpå han hade en kortare anställning hos C F Ekholm. 
Han fortsatte sedan studierna i byggnadsfacket och i Hamburg 1888. Därefter följde några år av studieresor och yrkesverksamhet i Europa. Bland annat arbetade han för  rådhusbyggnadsbyrån i Hamburg 1888–1890, hos professor Christoph Hehl i Hannover 1890–1893 samt hos byggnadsrådet Louis Muller i Strasbourg 1893–1896. Från 1897 hade Elméus egen verksamhet i Stockholm.

Till hans arbeten hör bland annat Johanniskyrkan i Harburg 1890–1893 (under Hehls ledning), Evangeliska garnisonskyrkan i Strassburg 1893–1896 (under Mullers ledning) och gravkapellet på kyrkogården till Brännkyrka nya begravningsplats 1898–1899. Elméus var även en flitig skolhusarkitekt i Stockholm och vann tävlingen om Engelbrektsskolan 1899–1902 (som låg till grund för de slutliga ritningarna av Ernst Haegglund), skolhus vid Blommensbergsskolan 1900–1901, Sofi Almquists samskola 1903–1905 och Sofia skola 1907–1910.

Han var ledamot av Stockholms skönhetsråd från 1921, av Stockholms stadsfullmäktige, Katarina församlings kyrkoråd och Stockholms kyrkogårdsnämnd. Han erhöll S:t Eriksmedaljen 1939.

Bilder

Källor

Svenskt Porträttgalleri Band XX. Arkitekter, bildhuggare, målare, tecknare, grafiker, mönsterritare och konstindustrialister

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1868
Avlidna 1940
Män
Arkitekter från Stockholm
S:t Eriksmedaljörer
Dödspatrull

En dödspatrull eller (felaktigt) dödsskvadron är en väpnad styrka som utför avrättningar, lönnmord och/eller kidnappningar. Den kan vara militär, polis eller paramilitär. Dödspatruller agerar mestadels i hemlighet och ibland på sin statslednings uppdrag eller med dess tysta medgivande, i synnerhet de dödspatruller som utgör en del av militär, hemlig polis eller paramilitär styrka.

Deras verksamhet kan vara riktad mot en fientlig stats stats- och militärledning, politiska motståndare, dissidenter, gerilla eller brottssyndikat.

Einsatzgruppen var SS:s och SD:s dödspatruller under andra världskriget.

Se även
 Påtvingat försvinnande
 Statsorganiserad brottslighet

Referenser 

Dödsstraff
Polisorganisationer
Kontraterrorism
Krigsförbrytelser
Statsfinansierad terrorism
Illegala yrken
Våld
Nödrim

Nödrim är ett nedlåtande begrepp för ett undermåligt rim, där innebörden, metriken och/eller det estetiska intrycket i texten blir lidande.

Beskrivning
Nödrim definieras av SAOB som ett "otillfredsställande rim som tillgripes l. tillgripits ss. nödfallsutväg". Det innebär att det otillfredsställande kan vara den stilistiska användningen, med ord som inte "passar" sig att rimma på – delvis är en subjektiv bedömning. Det otillfredsställande kan också vara att orden bara nästan rimmar på varandra, som lådor/lorder eller myckna/tykna.

Se även
 Assonans
 Grötrim

Referenser

Verslära
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Frontierville

Frontierville är ett Facebook-spel utvecklat av Zynga. Det är en spin-off på företagets  Farmville. År 2011 hade spelet 11 miljoner aktiva användare per månad.

Spelet utspelar sig på nybyggartiden i USA, man kan mata djur skörda växter och dekorera farmen, bygga hus och skolor.
Man kan slåss mot skallerormar, rävar, björnar och skogsmurmeldjur.

Källor

Spel på Facebook
Webbläsarspel
Datorspel 2010
Mpho Tutu

Mpho Andrea Tutu, född 1963, är en sydafrikansk präst och författare.

Mpho Tutu är präst i episkopalkyrkan, utbildad i USA, och hon är en hängiven människorättsaktivist med verksamhet både i Sydafrika och USA. Hon arbetar med utsatta barn i Worcester i USA, rehabilitering av våldtäktsoffer i Grahamstown i Sydafrika och med flyktingar i New York. Hon är också direktör i The Tutu Institute for Prayer & Pilgrimage.

Mpho Tutu har tillsammans med sin far Desmond Tutu skrivit boken Made for Goodness utifrån den fasta övertygelsen att alla människor är av naturen goda och det är genom att sprida budskap om fred och god vilja som vi kan få till stånd förändringar. En svensk översättning med titeln Om godhet utkom 2010 och våren 2014 kom deras nästa gemensamma bok, Förlåtelse: De fyra stegen till helande för oss och vår värld (The Book of Forgiving: The Four-Fold Path of Healing for Ourselves and Our World), ut på svenska och engelska.

Källor

 

Sydafrikanska författare
Kvinnor
Levande personer
Födda 1963
Sydafrikanska anglikanska präster
Friedrich Stromeyer

Friedrich Stromeyer, född 2 augusti 1776 i Göttingen, död 18 augusti 1835, var en tysk kemist.

Stromeyer studerade först botanik, senare kemi, i vilket ämne han främst utbildade sig hos Louis Nicolas Vauquelin. År 1806 blev han professor i kemi och farmaci i Göttingen, i vilken befattning han förblev till sin död. Han var en utmärkt analytisk kemist, som uträttade betydligt på den kvantitativa analysens område. Han upptäckte metallen kadmium.

Bibliografi (i urval)
Tabellarische Uebersicht der chemischen einfachen und zusammengesetzten Stoffe (1806)
Grundriss der theoretischen Chemie (1808)
Untersuchung über die Mischung der Mineralkörper (1821)

Källor

Noter

Tryckta källor 

Tyska professorer i kemi
Upptäckare av grundämnen
Alumner från Göttingens universitet
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Kemister under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Göttingen
Födda 1776
Avlidna 1835
Män
Salmonsens
Binyavanga Wainaina

Binyavanga Wainaina, född 18 januari 1971 i Nakuru i Rift Valley-provinsen, Kenya, död 21 maj 2019 i Nairobi, var en kenyansk författare och journalist.

Utbildning 
Wainanina gick på Moi Primary School i Nakuru, Mangu High School i Thika och Lenana School i Nairobi. Senare studerade han ekonomi vid University of Transkei i Sydafrika, där han bodde 1991. Han avslutade en filosofie magister i kreativt skrivande vid University of East Anglia 2010.

Karriär 
Wainanina grundade Kwani? 2003, det första litterära magasinet i Östafrika sedan 1976. Utöver sitt engagemang som kulturentreprenör, visionär och inspiratör med stor räckvidd var Wainaina författare av romaner och essäer. År 2002 belönades han med Cainepriset, för novellen Discovering Home, nyöversatt till svenska i tidskriften 10TALs Kenyanummer (september 2010). I april 2014 tog Time med Wainaina i sin årliga TIME 100 som en av de "mest inflytelserika personerna i världen". Wainaina skrev även för engelska The East African och The Guardian samt för National Geographic och New York Times i USA.

Hans debutbok, memoarer med titeln One Day I Will Write About This Place, publicerades 2011. I januari 2014 tillkännagav Wainaina offentligt att han var homosexuell, som svar på en våg av anti-gaylagar som antogs i Afrika. Sveriges Radio beskrev honom som "den förste kände kenyan som är öppet gay och kvar i landet". I samband med detta meddelade Wainaina att han arbetade med en dokumentär om ämnet. Han skrev först en uppsats som han beskrev som ett "förlorat kapitel" i sina memoarer från 2011 med titeln "Jag är homosexuell, mamma", och twittrade sedan: "Jag är, för någon som är förvirrad eller tveksam, en homosexuell. Gay och ganska glad."

Bibliografi

Skönlitteratur 
 Discovering Home (novell, G21Net, 2001)
 An Affair to Dismember (novell)
 Beyond the River Yei: Life in the Land Where Sleeping is a Disease (fotografisk essä, Kwani Trust), med Sven Torfinn
 One Day I Will Write About This Place: A Memoir (självbiografi, Graywolf Press, 2011)

Artiklar 
 How To Write About Africa (satir, Granta 92 2005)
 Letter From - In Gikuyu, for Gikuyu, of Gikuyu (satir, Granta 103, 2008)
 One day I will write about this place (novell, Granta 114, 2011)
 "Viewpoint: Binyavanga on why Africa's international image is unfair", BBC News Africa, 24 april 2012.
 "How to Write About Africa II: The Revenge", Bidoun, #21 Bazaar II.

Referenser

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Kenyanska författare
Engelskspråkiga författare
Kenyanska journalister
Personer i Kenya under 2000-talet
Personer från Nakuru
Födda 1971
Avlidna 2019
Män
Alumner från University of East Anglia
Senayit Worku

Senayit Worku är en etiopisk konstnär, illustratör och grafisk designer, utbildad vid Addis Abeba School of Fine Arts. Hon har illustrerat ett flertal barnböcker, arbetar med film och animation och har deltagit i konstutställningar. Hon bor och verkar i Addis Abeba.

Källor
 

Etiopiska konstnärer
Kvinnor
Levande personer
Födelseår saknas
Alexander Classen

Alexander Classen, född 13 april 1843 i Witten, Westfalen, död 28 januari 1934 i Aachen, var en tysk kemist.

Classen var professor vid tekniska högskolan i Aachen. Han gjorde sig särskilt förtjänt av den analytiska kemin, främst genom att i hög grad utveckla användandet av elektriciteten inom den kvantitativa analysen.  Han utgav flera hand- och läroböcker.

Källor

Tyska kemister under 1800-talet
Tyska professorer
Födda 1843
Avlidna 1934
Män
Tyska kemister under 1900-talet
Alumner från Giessens universitet
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Marinregementet

Marinregementet var ett sjöartilleriförband inom svenska flottan som verkade i olika former åren 1824–1886. Förbandsledningen var förlagd i Karlskrona garnison i Karlskrona.

Historia
Garnisonstruppen vid flottan kallades i äldre tider marinjärer, och av dessa fanns ett regemente bestående av 1 400 man, vilket 1766 minskades till 700, som med tiden dels blev volontärer, dels kofferdibåtsmän. Ett nytt volontärregemente på 400 man uppsattes 1789 och ännu ett bestående av 1 000 man kallat Storamiralens regemente samma år. Efter slutet av Gustav III:s ryska krig sammanslogs regementena till två på tillsammans 1 500 man, vilka bedrev garnisonstjänst i Karlskrona; ett kompani var dock förlagt till Göteborg, senare flyttades ett kompani till Stralsund. I stället uppsattes på Pommerska kammarens bekostnad ett nytt kompani. Slutligen fanns i Karlskrona två regementen med volontärer, i Stockholm ett och i Göteborg ytterligare ett. 

Dessa förvandlades 1824 till Sjöartillerikåren på 874 man fördelat på 10 kompanier, av vilka sju förlades i Karlskrona, två i Stockholm och ett i Göteborg. Sjöartillerikåren skulle i fredstid utöva garnisonstjänst vid flottans stationer och där bedriva artilleriarbeten. Dess ändamål skulle vara att utbilda goda artillerister men den skulle övas både som infanteri och som artilleri. Sjöartillerikåren förvandlades 1832 till Sjöartilleriregementet på 800 man i 10 kompanier och med ungefär samma tjänstgöring som den förra kåren, varjämte regementet skulle utgöra stam för Blekinge läns beväring. Regementet förlades i garnison i Karlskrona, dit även kompanierna från Stockholm och Göteborg förflyttades. 

År 1845 förändrades Sjöartilleriregementet till Marinregementet, med i huvudsak samma uppgifter som det förra. Marinregementet överflyttades med 1872 års ingång från sjö- till lantförsvaret och skulle sedan dras in i mån av personalens avgång. Vid uppsättningen av Blekinge bataljon 1886 överfördes de flesta kvarvarande officerarna och underofficerarna dit, varefter Marinregementet avvecklades.

Förläggningar och övningsplatser
När Sjöartillerikåren omorganiserades till Sjöartilleriregementet och förlades till Karlskrona förlades regementet till kasern Sparre och vapenövades på Wämö slätt. År 1872 överfördes Marinregementet till infanteriet på indragningstat, men förlades till samma kasern. Kasern Sparre överlämnades 1889 till Flottan.

Förbandschefer
1832–1856 Pehr Sparre
1856–1866 Carl Christian Kreüger
1866–1886 Carl Verner von Heidenstam

Namn, beteckning och förläggningsort

Galleri

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Ej längre existerande svenska marinförband
Svenska militära enheter bildade 1824
Svenska militära enheter upplösta 1886
Jonathan Shapiro

Jonathan Shapiro, alias Zapiro, född 1958 i Kapstaden, är en sydafrikansk karikatyrtecknare.

Shapiro påbörjade först studier i arkitektur, och senare i grafisk design, vid University of Cape Town. Som vapenvägrare under apartheidtiden engagerade han sig 1983 i United Democratic Front och började 1987 teckna satiriska bilder i dess tidskrift South. Shapiro anhölls 1988, men lyckades komma iväg på ett treårigt Fulbright-stipendium till School of Visual Arts i New York. År 1991 var han tillbaka i Sydafrika och sedan 1994 har han tecknat för många av de största tidningarna där. Han arbetar regelbundet i bland annat Mail & Guardian, Cape Times och The Star.

Från The Madiba years 1996 har han årligen publicerat samlingar av sina teckningar i  bokform.

Åren 2008 och 2009 lämnade Jacob Zuma, Sydafrikas president, in två stämningsansökningar mot Shapiro med begäran om ett mångmiljonbelopp i skadestånd. I maj 2010 försökte en muslimsk organisation i Sydafrika i domstol stoppa publicering av en teckning av Muhammed, där denne avbildades hos en terapeut yttrande: "Andra profeter har anhängare som har humor!"

Källor

Noter

Externa länkar
Zapiros webbplats
Zapiro: The Mandela Files, Double Storey  Books 2009, på Google Books
Karikatyrteckningar på Africartoons.coms webbplats
Arkiv med Zapiro-teckningar på Mail & Guardians webbplats

Sydafrikanska serieskapare
Sydafrikanska satirtecknare
Män
Födda 1958
Levande personer
Sydafrikanska illustratörer
WebP

WebP (uttalas webbpee) är ett stillbildsformat som stödjer både destruktiv och förlustfri komprimering, och som utvecklas av Google. Formatet ger i snitt jämfört med JPEG 39 % mindre filstorlek, men behåller samma kvalitet. Transparens (alfakanal) stöds, liksom ICC-profil, animering och metadata (EXIF och XMP). WebP är därmed ett alternativ till JPEG, PNG och GIF.

Formatet använder sig av komprimeringsteknik som videokodeken VP8 i en behållare baserad på RIFF.

Se även 
 WebM
 JPEG

Referenser

Källor 
 https://developers.google.com/speed/webp/
 http://blog.chromium.org/2010/09/webp-new-image-format-for-web.html

Externa länkar 

Digitala bildformat
Anders Nilsson (chefredaktör)

Anders Nilsson, född 31 maj 1963 i Kisa, är en svensk journalist och chefredaktör.

Karriär 
Efter avslutade studier började Nilsson som reporter på Vimmerby Tidning i Hultsfred, innan han 1985 fick anställning som reporter på Östgöta Correspondenten. Mellan 1994 och 1998 var Nilsson chef för Östgöta Correspondentens satsning i Motala och Vadstena.

År 1998 började Nilsson arbeta som nyhetschef på huvudredaktionen i Linköping och mellan 2000 och 2009 arbetade han som redaktionschef och ställföreträdande ansvarig utgivare på Östgöta Correspondenten. 2006 utsågs Östgöta Correspondenten till "Årets redaktion" och 2007 till "Årets Dagstidning".

Under åren 2009-2015 arbetade Nilsson som publisher och ansvarig utgivare för mediehuset Norrköpings Tidningar. 2011 utsågs Norrköpings Tidningar till "Årets Dagstidning".

Från 2016 arbetar Anders Nilsson som chefredaktör och ansvarig utgivare på Nerikes Allehanda i Örebro. 2017 utsågs Nerikes Allehanda till "Årets Dagstidning". 2022 utsågs Nerikes Allehanda till "Årets redaktion".

Anders Nilsson är lillebror till skådespelerskan Inger Nilsson och son till Kisaprofilen Bertil Nilsson.

Källor 

Män
Födda 1963
Levande personer
Svenska chefredaktörer
Personer från Kisa socken
Ole Sivert Bragstad

Ole Sivert Bragstad, född 4 september 1868 i Inderøy, död 10 mars 1927, var en norsk ingenjör.

Bragstad blev student 1890 och diplomingenjör vid tekniska högskolan i Dresden 1894. Efter att under en tid ha varit verksam som ingenjör i Kristiania och Königsberg blev han assistent i elektroteknik vid tekniska högskolan i Karlsruhe 1897, docent där 1901 och professor vid samma lärosäte 1905. Han lämnade denna tjänst 1908, då han blev beräkningsingenjör vid stålverken i Pittsburgh, men återvände 1910 till Norge, då han blev professor i elektroteknik vid Norges tekniska högskola i Trondheim, där han undervisade i växelströmsteknik, läran om elektriska bananläggningar samt om elektriska belysnings- och kraftanläggningar.

Bragstad publicerade i olika tekniska tidskrifter en rad avhandlingar, främst rörande asynkronmotorernas teori och beräkning. 1902 utkom hans Beitrag zur Theorie und Untersuchung von mehrphasigen Asynchronmotoren, ett värdefullt bidrag till motortypens utveckling. Tillsammans med den danske ingenjören Jens Lassen la Cour skrev Bragstad Theorie der Wechselströme. Bragstad var även innehavare av en rad patent; mest känd var en kaskadomformare avsedd för omformning av växelström till likström.

Referenser

Noter

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Norska ingenjörer
Norska uppfinnare
Män
Födda 1868
Avlidna 1927
Svensk uppslagsbok
HMS Fortune

HMS Fortune är namnet som 22 fartyg i Royal Navy burit:

*, var ett skepp i tjänst 1512.
, var ett skepp i tjänst 1522.
, var ett skepp tidigare den franska Fortunee. Hon tillfångatogs 1627 och visades senast på skeppslistor 1635.
, var ett 12-kanoners rojalistskepp tillfångataget av parlamentariker 1644 och omdöptes till Robert. Hon tillfångatogs av irländska rojalister 1649.
, var ett 12-kanoners rojalistskepp förvärvat 1644 och tillfångatogs det året av parlamentariker. Hon omdöptes till Dove och förlorades 1650.
, var ett skepp tillfångataget 1651 och tillfångatogs av holländarna 1652.
, var ett 10-kanoners brandskepp tillfångataget 1652 och listades senast 1653.
, var ett 32-kanoners skepp, tidigare franska Fotunee. Hon tillfångatogs 1653 och såldes 1654.
, var en 6-kanoners brandskepp tillfångataget 1666 och förbrukat senare samma år.
, var en 4-kanoners kanalbåt tillfångatagen från holländarna 1666 och sänktes som blockadskepp år 1667.
, var en 8-kanoners kanalbåt tillfångatagen av holländarna 1672 och såldes 1674.
, var ett depåfartyg förvärvad 1699 och förolyckades 1700.
, var ett depåfartyg tillfångataget 1700 och fanns på skeppslistorna 1702.
, var en 24-kanoners depåfartyg sjösatt 1709 och såldes 1713.
HMS Fortune, var ett 14-kanoners kanonslup sjösatt 1744. Hon tillfångatogs av fransmännen 1745, återtogs som en 18-kanoners slup 1746 och omdöptes HMS Fortune år 1756. Hon konverterades till brandskepp 1759 och såldes 1770.
, var en 10-kanoners briggslup förvärvad 1770 och fortfarande i tjänst 1772.
, var en 14-kanoners slup sjösatt 1778 och tillfångatogs av fransmännen 1780.
, var en 14-kanoners slup tillfångatagen från amerikanarna 1779 och förlorades 1780.
, var en 14-kanoners briggslup sjösatt 1780 och förolyckades 1797.
, var en 18-kanoners slup tillfångatagen från fransmännen 1798 och återtogs av dem 1799.
, var en jagare av Acasta-klass sjösatt 1913 och sänktes i slaget vid Jylland 1916.
, var en jagare av F-klass sjösatt 1934. Hon överfördes till Royal Canadian Navy 1943 som  och höggs upp 1946.

Se även
Steeve Sassene

Steeve Sassene, alias Evindi, är en diktare och rappare från Kamerun.

Artistnamnet Evindi betyder "svart" på ewondospråket. Han är en rappare som har spelat tillsammans med gruppen Negrissim från Yaoundé, Kameruns huvudstad. Med Sadrak och Sundjah från Negrissim började Evindi i december 2001 en resa genom Västafrika för att berätta på rappares vis om sin vandring och sina upplevelser.

Källor
 

Kamerunska sångare
Kamerunska författare
Män
Levande personer
Ismail Serageldin

Ismail Serageldin, född 1944 i Giza, Egypten, är direktör för Bibliotheca Alexandrina.

Serageldin är naturvetare, ekonom, miljöexpert, jurist, humanist och en stark tillskyndare av kultur och mänskliga rättigheter. Han har examen från Kairo universitet och Harvard och över 26 hedersdoktorat. Under drygt två decennier var han på Världsbanken och på 1990-talet tog han initiativet till att banken skulle stödja samarbeten och projekt på kulturområdet.

Han har formulerat sitt credo sålunda: Världen är mitt hem/ Mänskligheten är min familj/ Icke-våld är min troslära/ Fred, rättvisa, jämlikhet är mitt mål/ Engagemang, rationalitet, tolerans, dialog, lärande och förståelse är mina verktyg.

Bibliotheca Alexandrina är det nyuppbyggda, internationella biblioteket i Alexandria, den nutida efterföljaren till det bibliotek som Alexander den Store invigde 288 f Kr. Dagens bibliotek är ett intellektuellt centrum för forskning, lärande och dialog mellan kulturer och folk.

Källor

Noter

Externa länkar

Egyptiska bibliotekarier
Män
Födda 1944
Levande personer
Hedersdoktorer
Alumner från Harvard University
Gunnar Wennberg

Gunnar Ambjörn Emanuel Wennberg, född 13 september 1928, är en svensk valthornist.

Wennberg var militärmusiker 1942–1960 och studerade vid Kungliga Musikhögskolan 1951–1955. Han var solohornist i Gävleborgs läns orkesterförening 1958–1959 och från 1960 anställd i Sveriges Radios symfoniorkester, förste solohornist 1964–1991. Gunnar Wennberg var medlem av "Blåskvintett 54", samt Radiosymfonikernas brassensemble och blåskvintett. Han invaldes som ledamot 829 av Kungliga Musikaliska Akademien den 8 maj 1980.

Diskografi
1988 Carl Michael Bellman
1990 Carl Michael Bellman 1740-1795 : i samband med 250-årsminnet av hans födelse den 4 febr. 1740

Referenser

Svenska hornister
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Födda 1928
Män
Levande personer
HMS Nestor

HMS Nestor kan avse följande fartyg ur Storbritanniens örlogsflotta:

* – 28-kanoners sjätteklass linjeskepp , tidigare den franska kaparen Franklin. Hon erövrades 1781 och såldes 1783.
 – jagare av Admiralty M-klass sjösatt 1915 och sänktes under slaget vid Jylland 1916.
 – jagare av N-klass sjösatt 1942. Hon användes av Royal Australian Navy men hon förblev brittisk egendom. Hon sänktes 1942.