kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Reissiger

Reißiger är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:
 Carl Gottlieb Reissiger (1798–1859), tysk kapellmästare och kompositör
 Friedrich August Reissiger (1809–1883), tyskfödd norsk kompositör, organist, kapellmästare, sångpedagog och dirigent

Tyska efternamn
Ernst Scholz

Ernst Scholz, född 3 maj 1874 i Wiesbaden, död 26 juni 1932 i Berlin, var en tysk politiker.

Scholz var 1899–1900 domstolsassessor, ägnade sig sedermera åt kommunal förvaltningsverksamhet i olika städer och blev 1912 överborgmästare i Kassel. Han var 1913–1920 överborgmästare i Charlottenburg samt juni 1920 till maj 1921 riksekonomiminister i Konstantin Fehrenbachs ministär. 

Scholz tog bland annat initiativ till upprättande av en kommunalbank, avsedd att främja samverkan mellan olika städer vid upptagande av lån. Han var ordförande i de högre ämbetsmännens riksförbund (från 1922) och i Tysklands högre kommunalämbetsmäns yrkesförening. Han var 1912–18 ledamot av preussiska herrehuset och 1920–31 ledamot av Weimarrepublikens riksdag, där han tillhörde Deutsche Volkspartei (DVP).

Källor

Borgmästare i Tyskland
Tysklands ekonomiministrar
Preussiska politiker
Tyska politiker under 1900-talet
Födda 1874
Avlidna 1932
Män
Ugglan
Defensiv

Defensiv är begrepp inom krigföring som innebär att försöka förutsäga och förekomma fiendens agerande genom passiva motåtgärder. Syftet är att behålla sin styrka genom göra motpartens offensiva åtgärder så ineffektiva som möjligt. Defensiva åtgärder kan avskräcka en potentiell fiende genom att redan på förhand få denne att inse att ett anfall inte har några utsikter att lyckas eller kommer att bli alltför dyrbart.

Defensiv krigföring är inte samma sak som försvar eftersom försvar även innefattar offensivt agerande för att hindra fiende från att nå sina mål.

Begreppet defensiv används idag även inom andra sammanhang, till exempel, inom lagsport för att försöka förutsäga och förekomma motståndarens agerande.

Se även
Offensiv

Krigföring
Militära termer och begrepp
Mork

Mork är huvudpersonen i TV-serien Mork & Mindy. Mork medverkade först i ett avsnitt av Gänget och jag, men karaktären blev så populär att han fick en egen spin off-serie. Han spelades av Robin Williams, som var en helt okänd skådespelare innan han fick rollen.

Bakgrund 
Mork är en utomjording som kommer från den fiktiva planeten Ork. Han kom till jorden i ett ägg-format rymdskepp för att utföra ett uppdrag som planeten Orks ledare, Orson, skickat ut honom på - att observera människornas liv för att se om Orks invånare kan lära sig något av deras beteende. Varje vecka ska Mork lämna in en rapport om vad han lärt sig om människorna under den gångna veckan.

Den första människan som Mork träffar är Mindy, en ung kvinna som arbetar i en musikaffär tillsammans med sin pappa och sin farmor. Mork får flytta in hos Mindy och de lär känna varandra. Mindy vet att Mork är en utomjording, men det berättar hon inte för någon.

Mork ser ut som en vanlig människa, men att han är en utomjording framgår väldigt tydligt av hans beteende. Exempelvis dricker han med fingrarna, sitter på huvudet och sover gör han hängande från taket. För att folk inte ska börja undra över hans märkliga beteende, så försöker Mindy lära honom att bete sig lite mer som en människa.

Mork är känd för sina repliker Nanu-Nanu! (som är en hälsningsfras) och Shazbat! (vilket han säger då något går på tok). Mork använder sig även av många andra underliga fraser och uttryck.

Externa länkar
Mork på Mork & Mindy Wiki

Fiktiva utomjordingar
Fiktiva figurer introducerade 1978
Philip Connard

Philip Connard, född 24 mars 1875, död 8 december 1958, var en brittisk konstnär.

Connard tillhörde sin tids mest ansedda brittiska landskapsmålare. Connards tavlor uppvisar en kraftfull ljusbehandling och mjuka lufttoner. Han målade även blomsterstycken, interiörer och "sällskap i det gröna". Connord framträdde även som tecknare och illustratör.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Födda 1875
Avlidna 1958
Män
Brittiska konstnärer
Wilhelm Mayer (politiker)

Wilhelm Mayer, född 18 november 1874 i Enkenbach, Pfalz, död 6 mars 1923 i München, var en tysk politiker.

Mayer blev 1898 juris doktor i Würzburg och 1901 advokat i München. Han innehade 1912-19 en mycket framskjuten ställning inom den tyska kaliindustrin. Han var från 1907 ledamot av tyska riksdagen, från 1919 av bayerska lantdagen samt därjämte från 1920 åter av tyska riksdagen. 

Mayer tillhörde ursprungligen Centrumpartiet, men efter att han i juni 1919 blivit riksskatteminister i Gustav Bauers ministär anslöt han sig till Bayerska folkpartiet vid dess utbrytning från Centrumpartiet och utträdde då (i januari 1920) ur ministären.  Han sändes efter fredstraktatens ratificering i januari till Paris som chargé d'affaires och blev tysk ambassadör där juli samma år. Han återkallades 10 januari 1923 med anledning av den franska truppinmarschen i Ruhrområdet.

Källor

Tysklands ministrar
Bayerska politiker
Tyska politiker under 1900-talet
Födda 1874
Avlidna 1923
Män
Ugglan
Alanna: det första äventyret

Alanna - det första äventyret är den första delen av fyra i serien Lejoninnans sång, skriven av den amerikanska fantasyförfattaren Tamora Pierce.

Handling 
Boken utspelar sig i det fiktiva landet Tortall, där vi får följa Alanna av Trebond, en flicka vars högsta önskan är att få bli riddare. Hennes föräldrar har andra önskningar, och bestämmer att Alanna ska skickas till ett tempel för att lära sig unga damers seder medan hennes tvillingbror Thom måste träna till riddare: båda syskonens värsta mardröm. De beslutar därför att byta plats; Alanna reser till huvudstaden förklädd till pojke och Thom till templet, som även tar emot pojkar, för att bli magiker.
Boken handlar om Alannas kamp för att klara sig vid hovet utan att låta någon lägga märke till att hon är en kvinna, det sociala livet och träningen bland pagerna och Alannas många äventyr.
Amerikansk fantasylitteratur
Skönlitteratur 1983
Anfall

Ett anfall är en offensiv militär operation som genomförs i syfte att ta terräng eller att besegra en fientlig styrka eller bådadera. Fokus ligger på att genom slagkraft, snabbhet och överraskning ta initiativet i striden för att nå en avgörande seger, och att söka upp motståndaren. Motsatsen till anfall är försvar, som går ut på att invänta och avvärja ett anfall.

Typer av anfall

Markanfall 
Ett markanfall genomförs huvudsakligen av markstridskrafter som infanteri, kavalleri, pansartrupper etc. De kan ha understöd av flygstridskrafter, sjöstridskrafter och/eller artilleri för att uppnå högre eldkraft. Den här typen av anfall genomförs huvudsakligen för att ta terräng eftersom markstridskrafter är ensamma om att kunna behålla tagen terräng genom att försvara den mot motanfall.

Flyganfall 
Ett flyganfall genomförs oftast uteslutande av flygstridskrafter även om det har förekommit att flyganfall har haft understöd av sjöstridskrafter och artilleri för att bekämpa fientligt luftvärn. I normalfallet genomförs ett flyganfall mot mål på marken av bombflygplan eller attackflygplan med understöd av jaktflygplan.

Sjöanfall 
I sjöstrid har vapnens begränsade räckvidd under lång tid gjort det mycket svårt att genomföra ett anfall med överraskning. Därför har sjöstrider mellan sjöstridskrafter ofta tagit formen av dueller där ingendera sidan har någon nämnvärd fördel av att vara angripare. Undantaget är när krigsfartyg anfaller mål på land eller mål till sjöss som inte kan försvara sig effektivt som till exempel konvojer.

Amfibieanfall 

Ett specialfall är när markstridskrafter anfaller från sjön. Ett sådant anfall är komplicerat eftersom det kräver omfattande samordning mellan markstridskrafter och sjöstridskrafter. Lyckas man uppnå överraskning kan en lyckad amfibieoperation vara krigsavgörande.

Motanfall 
Ett motanfall är ett anfall som sätts in under eller direkt efter ett fientligt anfall för att återta förlorad terräng. Man försöker utnyttja att fienden har konsumerat det mesta av sin ammunition och drivmedel under själva anfallet och därför har begränsade möjligheter att möta ett motanfall.

Strategiskt anfall 
Vid ett strategiskt anfall är syftet oftast inte att besegra fienden militärt, utan att beröva denne de resurser som krävs för fortsatt krigföring. Oftast riktas strategiska anfall mot försörjning och krigsindustri.

Skenanfall 
Ett skenanfall är ett anfall som är avsett att avbrytas innan det orsakar någon egentlig skada. Avsikten är istället att framkalla någon typ av reaktion från fienden, t.ex. förflyttning av styrkor från den punkt där det egentliga anfallet kommer, eller ett motanfall som kan ledas in i ett bakhåll. Utförs även i fredstid för att markera mot eller driva bort flygplan och fartyg som anses inkräkta på någons territorium.

Referenser 

Krigföring
Militära termer och begrepp
Alsta, Börje

Alsta är en by i Börje socken i Uppsala kommun.

Alsta omtalas första gången 1305 ('in Adhulustum'), då Uppsala helgeandshus ägde jord i byn. 1316 upptas två bönder på gårdar tillhörande kyrkoherden i Börje herr Ingvar, en förteckning över hertig Valdemars skatter från kyrkogodsen i Tiundaland.

1336 var en Johan i Alsta domare i Ulleråkers härad. 1540–1568 fanns två skattegårdar och en gård kyrkojord i Alsta.

Källor 

 Det Medeltida Sverige 1:2, Dahlbäck, Ferm & Rahmqvist, 1984

Orter i Uppsala kommun
CA Cerro

Club Atlético Cerro, även kallad Cerro i folkmun, är en professionell fotbollsklubb i Montevideo, Uruguay. Klubben grundades 1 december 1922 och spelar sina hemmamatcher på Estadio Luis Tróccoli. Från dess att laget grundades (1922) fram till säsongen 1997 hade laget spelat i högsta ligan. Säsongerna 1998 och 2006-2007 är de enda säsongen laget inte har spelat i Uruguays högstaliga.
Karl Trimborn

Karl Trimborn, född 2 december 1854 i Köln, död 25 juli 1921 i Bonn, var en tysk politiker. 

Trimborn blev 1887 referendarie och slog sig 1891 ned i Köln som advokat. År 1896 valdes han till ledamot av tyska riksdagen och preussiska deputeradekammaren och gjorde sig där snart bemärkt som en bland Centrumpartiets mest dugande talare, särskilt i juridiska och socialpolitiska frågor. 

Under senare år var Trimborn Centrumpartiets ledande man i Rhenlandet. Han var under tyska ockupationen av Belgien från 1915 till juli 1917 föredragande vid generalguvernementet i Bryssel för vetenskap, konst- och skolfrågor samt uppges därunder energiskt ha verkat för det belgiska skolväsendets utveckling. I oktober 1918 blev Trimborn riksinrikesminister i Tysklands första parlamentariska ministär (under ledning av Max av Baden), men avgick redan i samband med novemberrevolutionen samma år. Sommaren 1919 uppträdde han med stor energi mot utropandet under fransk inspiration av en från Preussen skild rhenländsk republik.

Källor

Tysklands inrikesministrar
Födda 1854
Avlidna 1921
Män
Henri Conneau

Henri Conneau, född 4 juni 1803 i Milano, död 16 oktober 1877, var en fransk läkare och politiker.

Conneau var privatsekreterare hos exkungen av Holland Louis Bonaparte och blev senare Napoleon III:s intimaste vän och förtrognaste medhjälpare. Conneau delade dennes fångenskap på fästningen Ham och organiserade den lyckade flykten 1846. Från 1848 var han officiellt prinsens och senare kejsarens livmedikus och var medlem av den lagstiftande församlingen 1852-1867 och av senaten 1867-1870. Efter katastrofen 1870 följde Conneau kejsaren i fångenskapen och senare i dennes landsflykt.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Franska läkare
Födda 1803
Avlidna 1877
Män
Svensk uppslagsbok
Kåre Hedebrant

Kåre Hedebrant, född 28 juni 1995 i Stockholm, är en svensk skådespelare mest känd för rollen som Oskar i Tomas Alfredsons film Låt den rätte komma in. Han har även bland annat spelat Emil i Lönneberga i en barnteaterpjäs. Våren 2012 var han aktuell som Tobias i SVT:s dramaserie Äkta människor.

Han har studerat på Adolf Fredriks musikskola med musik som huvudämne, och har gått på Stockholms musikgymnasium.

Filmografi 
 2008 – Låt den rätte komma in
 2009 – Ofrekventa frekvenser (kortfilm)
 2011 – Amors baller (norsk fotbollsfilm) 
 2011 – Anno 1790 (ett avsnitt i TV-serie)
2012 – Äkta människor (TV-serie) 
2015 -  Lakshmi (kortfilm)

Externa länkar 

Födda 1995
Svenska skådespelare
Män
Levande personer
Zhong Acheng

Zhong Acheng (钟阿城, pinyin: Zhōng Āchéng), född 1949, är en kinesisk författare, känd under sin pseudonym A Cheng.

Acheng blev mycket känd genom sin debutroman Qi wang (1984, "Schackkungen") i såväl Kina som Taiwan.

Källor 
 Nationalencyklopedin. CD-utgåvan 2000.

Födda 1949
Levande personer
Män
Kinesiska författare under 2000-talet
WP:Projekt Kina
Personer från Peking
Emma av Altdorf

Emma av Altdorf, också kallad Hemma, född 808, död 31 januari 876, var en drottning av Östfrankiska riket och Bayern; gift i Regensburg 827 med kung Ludvig den tyske. Hon var dotter till greve Welf I och Hedvig av Bayern och syster till Judith av Bayern.

Emma beskrivs som anmärkningsvärd modig och begåvad. Hon omtalas särskilt för att hon ledde en armé mot furst Adelchis av Benevento, som hade gjort uppror mot hennes man och som hon besegrade. Det sägs samtidigt att hon inte gjorde något gott intryck i Italien, där hon uppfattades som alltför högmodig. Hon fick 833 Obermünster kloster i Regensburg av maken som personlig förläning.

Referenser

 

Födda 808
Avlidna 876
Karolinger
Kvinnor  
Frankiska drottningar
Bayerns drottningar
Personer i Tyskland under 800-talet
Victor Beck

Johan Victor Beck, född 12 mars 1852 i Stockholm, död 19 maj 1934 i Karlskrona, var en svensk bokbindare, son till Franz Beck och bror till Julia Beck. Johan Viktor Beck erhöll som sjuttonåring hantverksföreningens stora silvermedalj, genomgick Tekniska skolan och upptogs 1876 som delägare i faderns affär, vilken han 1886 övertog. Han besökte 1872, med ett statens resestipendium, utställningen i Köpenhamn samt 1873 världsexpositionen i Wien, där han lyckades erhålla någon inblick i ett nytt konstindustriellt förfaringssätt, lädermosaik, vilket han sedan på egen hand fört betydligt framåt. Från 1881 förvärvade han sig även skicklighet i läderplastik (punsning i tjockt läder till rent reliefarbete). De många praktarbeten av nämnda två slag, vilka från början av 1880-talet årligen utgått från firmans verkstad, har samtliga utförts av Beck själv, den ende i Sverige, som i nämnvärd mån utövat dessa svåra, men tacksamma konstindustrigrenar. Han blev 1881 samtidigt med fadern hedersmästare i Berlins bokbindarförening och erhöll bland annat guldmedalj på utställningarna i Paris 1894 och i Lübeck 1895. Till firman F. Beck & sons 50-årsjubileum 1893 utgav han en illustrerad minnesskrift, innehållande bland annat Spridda drag till bokbinderiets i Sverige historia 1843–1893.

Beck var från 1887 till sin död gift med Augusta Maria Kraak. Makarna är begravda på Katolska kyrkogården i Stockholm.

Källor 
Vem var det? 1944
 Viktor Johan Beck på Gravar.se

Noter 

Bokbindare
Konstnärer från Stockholm
Gravsatta på Katolska kyrkogården i Stockholm
Födda 1852
Avlidna 1934
Män
Liutgard av Sachsen

Liutgard av Sachsen född ca 845, död 17 november 885, var en drottning av Östfrankiska riket (Tyskland) och Bayern; gift med kung Ludvig den yngre. I sitt andra äktenskap gift med hertig Burchard I av Schwaben.

Liutgard beskrivs som ambitiös och viljestark och fungerade som politisk rådgivare åt båda sina män. År 878 uttryckte hon sitt missnöje med Ludvigs undertecknande av ett fördrag som gällde hans rättigheter över Lothringen med argumentet att han skulle ha uppnått betydligt bättre resultat om hon hade varit närvarande för att rådge honom.

Referenser 

 
 

Tyska hertiginnor
Födda 845
Avlidna 885
Karolinger
Kvinnor  
Bayerns drottningar
Personer i Tyskland under 800-talet
El Tanque Sisley

El Tanque Sisley, (fullt namn Centro Cultural y Deportivo El Tanque Sisley), är en professionell fotbollsklubb i Montevideo, Uruguay. Klubben grundades 17 mars 1955 efter en sammanslagning av Club Atlético El Tanque och Club Cultural y Deportivo Sisley. Man spelar sina hemmamatcher på Estadio Victor Della Valle. Laget debuterade i Primera División 1991.

Externa länkar
Klubbens officiella hemsida
Kunigunde av Schwaben

Kunigunde av Schwaben, född omkring 880, död på 900-talet, var en drottning av Östfrankiska riket (Tyskland) och hertiginna av Franken; gift med kung Konrad I.

Cunegonde var dotter till den schwabiske grevepaltinen Bertold I. Hennes mor var förmodligen Gisela, en dotter till den östfrankiske kungen Ludwig den tyske och hans gemål Emma av Bayern. Cunegondes bror Ercanger blev hertig av Schwaben 915.

Mycket lite är känt om henne. Hon gifte sig först med den bayerske markgreven Liutpold som blev stamfadern till Luitpoldingidynastin. De hade som söner Arnulf den onde och Berthold, båda senare hertigar av Bayern. Liutpold dödades i slaget vid Pressburg 907 i strid mot ungerska styrkor.

Enligt Annales Alamannici gifte sig Cunegonde med kung Conrad I av Franken 913, som strävade efter att stärka banden med det bayerska hertigdömet. Äktenskapet efterlämnade inga manliga arvingar. Det spekuleras dock i att de två hade två barn, båda födda 913: Hermann, som dog ung, och Cunegonde, som gifte sig med Guarniero di Worms och förmodligen var mor till Conrad il Rosso, grundaren av den saliska dynastin. Först omnämnd som drottninggemål i juni 914, spelade Cunegonde uppenbarligen inte någon betydande politisk roll medan hennes son Arnulf från första äktenskapet förblev i ständig konflikt med kungen. År 915 valde hon Lorsch Abbey som gravplats.

Hon blev änka 918 och var då fortfarande vid liv. Hennes liv efter det är okänt.

Referenser

 

Födda 880
Avlidna 900-talet
Karolinger
Kvinnor  
Tysklands drottningar
Tyska hertiginnor
Personer i Tyskland under 900-talet
Edith av England

Edith av England, född 910, död 26 januari 946, var drottning av kungariket Tyskland och hertiginna av Sachsen; gift med kung Otto I, som efter hennes död även blev kejsare.

Biografi 

Hon var dotter till kung Edvard den äldre och syster till kung Athelstan av England. Hennes bror ville sluta ett förbund genom äktenskap med Tyskland, och sände därför sina två systrar till Tysklands kung Otto med uppmaningen att denne skulle välja den han tyckte bäst om och gifta sig med henne. Otto valde Edith, som han gifte sig med år 929. Otto blev kung 936, men Edith kröntes inte med honom utan i en separat ceremoni. 

Som drottning utförde hon de förväntade uppgifterna för en kristen drottning, som var att understödja kloster och delta i högtidsdagarna för kvinnliga helgon, uppgifter hon tycks ha utfört oftare än sin svärmor. Hon följde med Otto på hans resor så länge de var fredliga, men tillbringade oroligheterna 939 i klostret i Lorsch. Hennes död beskrivs som oväntad.

Referenser

 

Födda 910
Avlidna 946
Kvinnor  
Tysklands drottningar
Tyska hertiginnor
Engelska prinsessor
Personer i Tyskland under 900-talet
Dieter Strand

Dieter Strand, född 23 oktober 1936 i Leipzig i Tyskland, är en svensk journalist och författare.

Biografi
Dieter Strand har fått både Stora journalistpriset (1980) och Guldpennan (1985). Han arbetade under många år vid Aftonbladet där gjorde sig ett namn som politisk kolumnist. Han följde bland annat Olof Palme under valturnén 1979. Hans möten med Palme återges i boken Palme igen?. 

Dieter Strands far Carl Strand var svensk och modern Elsa, född Memmler, tysk. Han kom tillsammans med sin syster Brigitte till Sverige och Urshult, faderns hemby, 1943 från Leipzig. Han har även två bröder, Karl-Erik och Helmut. Efter föräldrarnas skilsmässa växte han upp i Karlskrona. Om familjens historia har Strand skrivit i boken Hitler och vi – en familjehistoria. Systern Brigitte Strand har beskrivit familjehistorien ur ett kvinnligt perspektiv i sin bok Gulddottern (2008). Dieter Strand har varit sambo med Annette Kullenberg.

Strand blev hedersdoktor vid Växjö universitet 2004.

Källor

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Födda 1936
Män
Levande personer
Vinnare av Stora journalistpriset
Adelsöleden

Adelsöleden är en allmän färjeled som går i Mälaren över Svinsundet från Sjöängen på Munsön till Lilla Stenby på Adelsön. Den linstyrda färjan Tora tar 36 personbilar och 198 passagerare. Färjeledens längd är 1 000 meter och överfartstiden är sex minuter.

Historia
Innan en regelbunden färjetrafik etablerades sköttes transporter mellan Adelsön och Munsön privat, när behovet uppstod. I slutet av 1800-talet roddes sommargästerna till och från ön. På Munsösidan, i nuvarande Väsby hage naturreservat som gränser till Svinsundet, finns en ”Roparhäll”. Därifrån kunde man förr i tiden ropa efter en båt som gick till Adelsön.

Den första bilfärjan mellan Adelsön och Munsön sattes i trafik i december 1930. Fartyget var en ombyggd skuta som kunde ta två bilar. 1936 kom nästa färja som hade plats för tre personbilar alternativt två lastbilar (utan släp). Under 1930-talet fick man kalla på färja via telefon från Munsön respektive Adelsön. Under andra världskriget drevs färjan med gengas. 1944 förstatligades färjetrafiken av dåvarande Kungliga väg- och vattenbyggnadsstyrelsen.

År 1954 sattes en ny färja i trafik. Den kunde transportera åtta bilar åt gången. Men det räckte inte långt i en tid där allt fler skaffade bil och en söndagseftermiddag kunde väntetiden bli flera timmar. Fler färjor sattes i trafik och kapaciteten ökade. Den första linstyrda färjan kom 1978, och hette ursprungligen M/S FÄRJA 61/277 senare omdöpt till M/S Linnea. Den byggdes 1969 på Kalmar varv och kunde ta 48 bilar och 250 passagerare. Nuvarande linfärja, Färja 344 Tora, kom 2006.

Historiska bilder

Nutida bilder

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Trafikverket Färjerederiet om Adelsöleden

Allmänna färjeleder i Sverige
Transport i Stockholms län
Adelsö
Anna Wästberg

Anna Wästberg, född Andersdotter 27 december 1832 i Vittskövle församling i Skåne, död 7 mars 1905 i Vänersborg, var en svensk författare. Hon använde signaturen Anna A.

Biografi
Hennes föräldrar var ladufogden vid Vittskövle gård Anders Andersson och Karna Olsdotter. 

Vid ett husförhör när hon ännu inte hade fyllt fem visade det sig att hon inte bara kunde läsa innantill obehindrat utan även behärskade hela katekesen. Följande dag skickade prosten henne Läsebok för folkskolan af Cnattingius och övertalade föräldrarna att hon skulle få gå på en skola i Kristianstad. Efter ett och ett halvt år i skolan och ett år som lärare i en annan skola, inackorderades hon i en läroanstalt i Karlskrona och var sedan informator i Blekinge till 1857, då hon gifte sig med fil. doktorn, sedermera kyrkoherden i Vänersborg, Hans Efraim Wästberg (1824-1885).

Sitt skönlitterära författarskap började hon mycket tidigt, men debuterade i bokform först offentligen 1857 med Styfmorsblommorna. En diktsamling av Anna A. med förord av Onkel Adam. Hennes författarskap utmärker sig för sin idealism och sin lättflytande diktion. Hon publicerade även berättelser, uppsatser och poem i tidningar och tidskrifter. Hon var även redaktör för den endast ett år utkommande Litteraturblad för damer 1858.

Bibliografi
 -  Med ett förord av Onkel Adam.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar
 

Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Födda 1832
Avlidna 1905
Kvinnor
Personer från Vittskövle socken